stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australianpaimenkoira
Alkuperä > Basque Shepherd

Aussien varhaiset sukulaiset olivat itse asiassa Espanjan baskialueelta.  Monet baskilammaspaimenet muuttivat Australiaan 1800-luvulla ja ottivat mukanaan koiransa ja lampaansa.  1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa amerikkalaiset lammasmiehet toivat lampaita Australiasta Yhdysvaltoihin.  Tänä aikana nämä "pienet siniset koirat" alkoivat herättää huomiota.  Koska he olivat tulossa Australiasta baskipaimenten kanssa, heitä kutsuttiin "Australianpaimeniksi".  Rodun lopullinen muodostuminen tapahtui kuitenkin Yhdysvalloissa.  Koirien käyttökelpoisuus parani vuosikymmenten kuluessa kovassa työssä maatila- ja karjatilakoirana.
Terveystilanne

Rotu on suhteellisen terve, mitään australianpaimenkoiralle ominaisia sairauksia ei ole. Lonkkavikoja, epilepsiaa, silmäsairauksia ja allergioita voi esiintyä. Marmoroidun värityksen aiheuttava perintötekijä on ilmeisesti yhteydessä sokeus- ja kuuroustapauksiin, joita esiintyy kahden marmoroidun koiran jälkeläisissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Australian Shepherd Health & Genetics Institute (englanniksi)
Miniature Australian Shepherd Club of America (englanniksi)
Western Europe Working Australian Shepherd Club (englanniksi)
Australianpaimenkoiran väriyhdistelmiä on paljon. Kuvassa vasemmalta alkaen musta, punamarmori, sinimarmori ja punainen koira. Kaikilla on lisäksi punaiset ja valkoiset merkit.
Nykyään australianpaimenkoira on suosittu rotu erilaisten koiraurheilulajien, kuten agilityn harrastajien keskuudessa.
Vasemmalla musta kolmivärinen, oikealla sinimarmoroitu kolmivärinen australianpaimenkoira.
Henttaa

| Henttaa> Hemtans |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Henttaa korostettuna.  Espoon kaupunginosat
Kaupunki:  Espoo
Suuralue:  Suur-Matinkylä
Kaupunginosa nro:  21
Pinta-ala:  4,0 km² 
Väkiluku:  7 759 (31.12.2023)
Osa-alueet:  Lillhemt, Suurpelto, Gerk (Jerkki), Kokinkylä, Tikasmäki, Tuurinmäki, Väli-Henttaa
Postinumero(t):  02200
Lähialueet:  Kuurinniitty, Sepänkylä, Mankkaa, Olari, Latokaski
Henttaa (ruots. Hemtans) on Espoon kaupunginosa, joka sijaitsee Kehä II:n länsipuolella, Kuurinniityn, Sepänkylän ja Olarin välissä. Espoon keskuspuisto ympäröi kaupunginosaa usealta suunnalta.
Henttaan Storåkernin pellolle, vanhan asutuskeskittymän ja Kehä II:n väliin, ollaan rakentamassa Suurpellon asuin- ja työpaikka-aluetta. Henttaan palveluihin kuuluu päiväkoti, postilaatikko, urheilukenttä, paperinkeräysastia, rullalautaramppi sekä tenniskenttä.lähde? Lähimmät muut palvelut ovat Suurpellossa, Olarissa, Mankkaalla tai kauempana Espoossa ja Helsingissä.
2010-luvun alussa Henttaalla on suoritettu voimakasta täydennysrakentamista.
Henttaalla ilmestyy Lillhemtin omakotiyhdistyksen toimittamana oma lehti, Lillhemtin Sanomat – Lillhemt Bladet, joka alkoi ilmestyä vuonna 1983.
Nimi

Henttaan kylän nimi perustuu ruotsinkieliseen kylän nimeen Hemtans, joka vuorostaan perustuu alkutalon nimeen H(a)ent(e) tai Hentta(la). Nimen taustalla lieneen vanha henkilönnimi, mutta varmuutta nimestä ei ole. Nimen vanhoja kirjoitusasuja ovat Henttheby (1540), Haenttans (1584) sekä Hemptans (1675). Suomenkielinen nimi on myöhäinen mukaelma alkuperäisestä nimestä.
Historia

Nykyisin Turunväylänä tunnetun Tarvontien rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se valmistui vuonna 1962. Henttaan pohjoisrajalla kulkeva Tarvontie oli Suomen ensimmäinen moottoritie ja se kulki Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen.
Henttaan itärajan muodostava Kilonväylä eli Kehä II rakentui vuonna 2000. Kehä II halkoo Smedsby–Hemtans–Dåvitsbyn kulttuurimaisemaa. Suurpellon kaupunginosa on rakentunut Kehä II:n varteen.
Vuoden 2022 lopussa toisen Henttaan postinumeroalueen, johon kuuluu myös Suurpelto, väestöstä 41 prosenttia oli ulkomaalaistaustaisia.
Väestö > Väkiluvun kehitys

| Henttaan väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 266 | 266 |
| 1980 | 1980 |    | 276 | 276 |
| 1985 | 1985 |    | 270 | 270 |
| 1990 | 1990 |    | 276 | 276 |
| 1995 | 1995 |    | 317 | 317 |
| 2000 | 2000 |    | 432 | 432 |
| 2005 | 2005 |    | 544 | 544 |
| 2010 | 2010 |    | 781 | 781 |
| 2015 | 2015 |    | 3 116 | 3 116 |
| 2020 | 2020 |    | 5 647 | 5 647 |
Lähde: Helsingin seudun avoimet tilastotietokannat.
Liikenne

Henttaalle pääsee kulkemaan autolla Suurpellon läpi kulkevaa Maakirjantietä jatkaen Vähän-Henttaan tietä punaiselle talolle. Espoon kaupunki tulee muuttamaan ajoyhteyden kulkemaan Opinmäen koulun ohitse Suurpelto III -kaavan mukaisesti rakentaessaan uuden kaavan mukaista kunnallistekniikkaa Henttaan pelloille.
Julkiset kulkuvälineet palvelevat Henttaalle saakka, myös Suurpellon linjat ovat kävelyetäisyydellä.
Henttaan "punaiselta talolta", Lillhemt 
Pysäkki E3302
133      Henttaa - Matinkylä - Friisilä
Suurpellon keskeltä
Henttaan puistokatu "etelään", Pysäkki E3307
118       Kauklahti - Espoon keskus - Suurpelto - Niittykumpu - Tapiola
118B     Suurpelto - Niittykumpu - Tapiola
532       Leppävaara - Suurpelto - Matinkylä
533       Järvenperä - Kauniainen - Suurpelto - Matinkylä
Henttaan puistokatu "pohjoiseen", Pysäkki E3313
118       Tapiola - Niittykumpu - Suurpelto - Espoon keskus - Kauklahti
118B      Tapiola - Niittykumpu - Suurpelto
532       Matinkylä - Suurpelto - Leppävaara
533       Matinkylä - Suurpelto - Kauniainen - Järvenperä
Henttaan kartano

Henttaankartanon perustukset rakennettiin 1700-luvulla. Tämä punainen talo siirtyi 1900-luvun alussa SDP:n perustajalle, joka laajensi taloa ja rakennutti taloon yläkerran. Talo on Espoon kaupungin omistuksessa. Espoon omistuksessa olevan puolen alue kunnostettiin ja entisöitiin vuonna 2007. Toisessa osassa toimii Henttaan kyläkokous. Henttaan kentän vierellä on Henttaan kartanon vanhan saunan rauniot.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henttaa Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto Lillhemtin Omakotiyhdistys – Egnahemsföreningen Lillhemt.
Henttaan kartta Google Maps.
Viikon nimi 42/2005: Lillhemt Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen nimistö- ja paikkatietoyksikkö. Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 12.4.2007.
Raaseporin läänin vouti, Arfwid Olsson:in kuvaus toukokuussa 1545 Espoossa. Espoon kaupunki, WeeGee museo. Arkistoitu 3.11.2005. Viitattu 15.7.2009.
Punainen talo
Kristinusko Louisianassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Louisianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Louisianan suurin uskonto. 84 prosenttia Louisianan väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 27 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 8 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 22 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 26 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 538 | 1 248 106 |
| Eteläinen baptistikonventio | Evankelikalismi | Baptismi | 1 633 | 648 734 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 1 205 | 357 456 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja |  Metodismi | 457 | 128 108 |
| National Missionary Baptist Convention of America | Musta protestantismi | Baptismi | 278 | 67 518 |
| National Baptist Convention, USA | Musta protestantismi | Baptismi | 118 | 61 997 |
Historia

Louisiana joutui ensin Ranskan haltuun vusoina 1699–1766 ja myöhemmin Espanjalle 1766–1803. Tänän aikana katoliset papit vaikuttivat osavaltiossa.
Kristinusko Minnesotassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Minnesotan suurin uskonto. 74 prosenttia Minnesotan väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 19 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 29 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 2 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 22 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 662 | 1 111 644 |
| Amerikan evankelisluterilainen kirkko | Päälinja | Luterilaisuus | 999 | 607 275 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 454 | 167 891 |
| Missouri-synodi | Evankelikalismi | Luterilaisuus | 435 | 151 221 |
| Assemblies of God USA | Evankelikalismi | Helluntaiherätys | 254 | 119 851 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja | Metodismi | 329 | 73 529 |
Maria Stuart

| Maria I |
| --- | --- |
 Maria Stuart, François Clouet’n maalaama muotokuva noin vuodelta 1559.
Skotlannin kuningatar
Valtakausi:  14. joulukuuta 1542 – 24. heinäkuuta 1567
Kruunajaiset:  9. syyskuuta 1543
Edeltäjä:  Jaakko V
Seuraaja:  Jaakko VI
Sijaishallitsija:  James Hamilton (1542–1554)  Maria Guise (1554–1560)

Syntynyt:  8. joulukuuta 1542 Linlithgow, Skotlannin kuningaskunta
Kuollut:  8. helmikuuta 1587 (44 vuotta) Fotheringay, Northamptonshire, Englannin kuningaskunta
Puoliso:  Frans II Henry Stuart, lordi Darnley James Hepburn, Bothwellin jaarli
Lapset:  Jaakko I
Suku:  Stuart
Isä:  Jaakko V
Äiti:  Maria Guise
Uskonto:  katolinen
Nimikirjoitus:  
Maria I eli Maria Stuart (skotiksi Mary; 8. joulukuuta 1542 Linlithgow, Länsi-Lothian, Skotlannin kuningaskunta – 8. helmikuuta 1587 Fotheringhay, Northamptonshire, Englannin kuningaskunta) oli Skotlannin kuningatar ja hallitsija vuosina 1542–1567. Hän oli myös Ranskaa vuosina 1559–1560 hallinneen kuningas Frans II:n puoliso ja siten samalla Ranskan kuningatar. Aateliston kapina syöksi Maria Stuartin vallasta, minkä jälkeen hän eli maanpaossa Englannissa. Useat katolilaisten salaliitot yrittivät nostaa hänet Englannin hallitsijaksi protestanttisen kuningatar Elisabet I:n tilalle, joten Elisabet järjesti hänet lopulta tuomituksi kuolemaan. Maria oli myös Englannin kruununperillinen, sillä hänen isänsä, Skotlannin kuningas Jaakko V, oli Elisabet I:n serkku. Maria oli kolmesti naimisissa, ja hänen ainoasta lapsestaan tuli Englannin kuningas Jaakko I (Skotlannin kuninkaana Jaakko VI) Elisabetin kuoltua.
Elämä > Syntymä ja tulo lapsihallitsijaksi

Maria Stuartin vanhemmat olivat Stuart-sukuun kuulunut Skotlannin kuningas Jaakko V ja ranskalaiseen Guisen mahtisukuun kuulunut kuningatar Maria Guise. Maria Stuart oli sukua myös Englantia hallinneelle Tudorin dynastialle, sillä hänen isänsä äiti Margareeta Tudor oli Englannin kuninkaan Henrik VIII:n sisko. Maria syntyi kuninkaallisessa Linlithgow’n palatsissa 8. joulukuuta 1542. Hän tuli Skotlannin hallitsijaksi vain kuuden päivän ikäisenä, kun hänen isänsä Jaakko V kuoli yllättäen 14. joulukuuta äkilliseen sairauteen masennuttuaan skottien tappiosta englantilaisille Solway Mossin taistelussa. Jaakko V:n ja Maria Guisen kaksi poikaa olivat kuolleet jo imeväisinä, joten vastasyntynyt tytär oli ainoa laillinen perillinen.
Maria Stuart tuli valtaan aikana, jolloin Englannin sekaantuminen Skotlannin asioihin oli lisääntymässä. Henrik VIII oli jo toteuttanut uskonpuhdistuksen Englannissa, mutta Skotlanti oli yhä katolinen maa, vaikka protestanttisuus alkoi levitä jo sinnekin. Kruunun siirtymistä tyttölapselle jo valmiiksi vaikeana aikana pidettiin suurena vastoinkäymisenä Skotlannille. Holhoojahallitsijaksi Maria Stuartin alaikäisyyden ajaksi määrättiin aluksi hänen lähin miespuolinen sukulaisensa, Arranin jaarli James Hamilton, vaikka myös arkkipiispa David Beaton yritti saada tehtävän itselleen. Arran solmi vuonna 1543 Englannin kanssa Greenwichin rauhansopimuksen, jonka mukaan Maria tulisi kihlata Henrik VIII:n pojan, kruununprinssi Edvardin kanssa. Henrik VIII pyrki näin yhdistämään Englannin ja Skotlannin. Arran kuitenkin ilmoitti pian hylkäävänsä epäsuositun kihlaussopimuksen, sillä hän tarvitsi liittolaisia pyrkimyksessään päästä itse Skotlannin valtaistuimelle. Hänen kilpailijakseen oli ilmaantunut Lennoxin jaarli Matthew Stewart, joka oli Stuartien naislinjainen jälkeläinen.
Henkilökuva

Olemukseltaan Maria Stuartia pidettiin aikansa ihanteellisena renessanssiajan ylhäisönaisena. Häntä kuvattiin pitkäksi ja kuvankauniiksi, hän oli hyvä ratsastamaan ja tanssimaan, ja oli kiinnostunut musiikista ja runoudesta. Marian vetoavalla persoonalla on sanottu olleen tärkeä rooli siinä, että Skotlannin protestantit hyväksyivät hänen paluunsa hallitsijaksi vuonna 1561. Eräät tunnetuimmista häntä esittävistä muotokuvista ovat Englannin arestivuosilta, jolloin hän oli jo lihonut ja alkanut menettää kauneuttaan.
Maria I sekoitetaan helposti hänen isänsä serkkuun Maria Veriseen eli Maria Tudoriin, joka eli samoihin aikoihin.
Populaarikulttuurissa

Maria Stuartin traaginen elämäntarina on innoittanut monia kirjailijoita, säveltäjiä ja elokuvantekijöitä. Hänestä kertovia kaunokirjallisia teoksia ovat muun muassa Lope de Vegan runoelma Corona trágica (1628), Vittorio Alfierin näytelmä Maria Stuarda (1778), Friedrich Schillerin näytelmä Maria Stuart (1800), Walter Scottin romaani Abbott (1820), Juliusz Słowackin näytelmä Maria Stuart (1830), Bjørnstjerne Bjørnsonin näytelmä Maria Stuart Skotlannissa (Maria Stuart i Skottland, 1864), Theodor Lindhin näytelmä Maria af Skottland (1865) sekä Algernon Charles Swinburnen näytelmätrilogia Chastelard (1869), Bothwell (1874) ja Mary Stuart (1881). Gaetano Donizetti sävelsi Schillerin näytelmän pohjalta oopperan Maria Stuarda (1835). Stefan Zweig kirjoitti Maria Stuartin elämäkerran nimellä Maria Stuart.lähde?
Maria Stuartista kertovia elokuvia ovat muun muassa John Fordin ohjaama Maria Stuart (1936, pääosassa Katharine Hepburn), Charles Jarrottin Maria, skottien kuningatar (1971, pääosassa Vanessa Redgrave) ja Josie Rourken Kaksi kuningatarta (2018, pääosassa Saoirse Ronan). Maria Stuartista kertoo myös vuosina 2013–2016 tehty televisiosarja Valtiatar (pääosassa Adelaide Kane).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maria Stuart Wikimedia Commonsissa
Skotlannin Maria-kuningattaren salaviestejä paljastui arkistosta Yle Uutiset.  25.1.2009. Viitattu 7.12.2018.
Westergård, Raija: Maria Stuartin viimeinen kirje esillä Agricola.  3.11.2009. Viitattu 7.12.2018.
Castelow, Ellen: Biography of Mary Queen of Scots Historic-uk.com. Viitattu 7.12.2018 (englanniksi).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jaakko V | Skotlannin kuningatar 1542–1567 | Seuraaja: Jaakko VI |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Maria Stuart (oik.) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Frans II vuoden 1558 aikoihin.
Marian toinen puoliso, lordi Darnley.
Marian kolmas puoliso, jaarli Bothwell.
Maria vuoden 1578 aikoihin, Nicholas Hilliardin tekemä muotokuva.
Marian teloitus. Aikalaispiirros.
Katharine Hepburn Mariana elokuvassa Maria Stuart (1936).
Matti Vuento

Matti Vuento (s. 1947 Kemi) on biokemisti, Jyväskylän yliopiston biokemian emeritusprofessori ja tietokirjailija. Hänelle myönnettiin vuonna 2008 Jyväskylän yliopistosäätiön innovaatiopalkinto. Hänen teoksensa Virukset oli ehdokkaana Vuoden tiedekirja -palkinnon saajaksi vuonna 2016, ja hän sai 2023 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksesta Virus, joka pysäytti maailman.
Matti Vuento on sähköinsinööri/eräkirjailija Pentti Vuennon poika.
Julkaisut

& Heino, Jyrki: Solubiologia.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-25923-3
& Heino, Jyrki: Paljon tilaa pohjalla: johdatus nanoteknologiaan ja nanotieteeseen.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30048-9
& Heino, Jyrki: Biokemian ja solubiologian perusteet.  Helsinki:  WSOY, 2007, 2. painos 2010.  ISBN 978-951-0-32563-6
Virukset: näkymättömät viholliset.  Helsinki:  Gaudeamus, 2016.  ISBN 978-952-495-392-4
Myrkkyjen maailma: nuolimyrkystä sariiniin.  Helsinki:  Gaudeamus, 2017.  ISBN 978-952-495-449-5
Bakteerien planeetta.  Helsinki:  Gaudeamus, 2019, 2. painos 2021.  ISBN 978-952-345-043-1
Virus, joka pysäytti maailman — Koronapandemian syyt, seuraukset ja opetukset.  Helsinki:  Gaudeamus, 2022.  ISBN 978-952-345-762-1
Uskomattomat uskomukset: Ihmislepakoista energiaterapiaan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2023.  ISBN 978-952-345-225-1
Aiheesta muualla

Kalle Haatanen: Virusten maailma. Haastattelu. Yle areena. 2016
Kalle Haatanen: Myrkkyjen maailma. Haastattelu. Yle areena. 2017
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Tšekki
Kristinusko Marylandissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Marylandin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Marylandin suurin uskonto. 69 prosenttia Marylandin väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 18 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 18 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 16 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 15 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 305 | 907 317 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 917 | 365 632 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja |  Metodismi | 810 | 207 179 |
| Eteläinen baptistikonventio | Evankelikalismi | Baptismi | 565 | 113 261 |
| African Methodist Episcopal Church | Musta protestantismi | Metodismi | 122 | 97 878 |
| Yhdysvaltain episkopaalinen kirkko | Päälinja |  Anglikaaninen | 194 | 59 618 |
Historia > Siirtokunta-aika (1632–1789)

Marylandin siirtokunnassa painoivat Englannissa konfessionalismin kaudella vallinneet uskonnolliset vastakohtaisuudet. Kaarle I  lahjoitti siirtokunnan ensimmäiselle Balitimoren lordille, joka oli äskettäisin kääntynyt katolisuuteen. Maryland oli tarkoitus järjestää pakopaikaksi vainotuille katolilaisille. Kun siirtokuntaa alettiin asuttaa, papeiksi tuotiin jesuiittoja. Siirtokunta nimetttiin Pyhän Neitsyen mukaisesti.
Siirtokunnassa noudatettiin suvaitsevaisuutta. Suurmaanomistajat rakennuttivat kappeleita ja luovuttivat niitä sekä katolilaisten että protestanttien käyttöön. Uudisasukkaat olivat pääosin protestantteja, jotka paheksuivat jesuiittojen toimintaa. Kun Englannissa puheksi sisällissota kuningasta vastaan, myös Marylandin uudisasukkaat nousivat kapinaan. Emämaassa parlamentti sai voiton kuninkaasta, joten  Marylandin kuvernöörin tuli hankkia siirtokunnan suostumus suvaitsevaisusulakiin. Suvaitsevaisuuslaissa myönnettiin jumalanpalvelusvapaus kaikille kristillisiin kirkkokuntiin kuuluville ja lahkonimien käyttämisestä pilkkanimenä rangaistiin.
Vihamielisyys englantilaisten siirtomaiden ja katolisten Ranskan ja Espanjan siirtokuntien välillä kärjistyi 1600-luvun puolivälissä. Marylandissa tilanne pysyi kuitenkin melko rauhallisena, sillä alueella eli vain pieni määrä katolisia.
Suomen Hypoteekkiyhdistys

Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitalo
Suomen Hypoteekkiyhdistys (Hypo) on suomalainen yksityinen asuntorahoitukseen erikoistunut luottolaitos. Yhdistys perustettiin vuonna 1860. Suomen ainoana hypoteekkiyhdistyksenä se on pankki- ja finanssiryhmittymistä riippumaton. Asuntorahoituksen lisäksi yhdistys harjoittaa talletuspankkitoimintaa tytäryrityksensä Suomen Asuntohypopankki Oy:n eli Hypo-pankin kautta.
Historiaa

Suomen Hypoteekkiyhdistys perustettiin vuonna 1860. Se oli Suomen ensimmäinen ja pitkään myös ainoa kiinnitysluottolaitos. Yhdistyksen tarkoituksena oli kiinnitysluoton myöntäminen maaseudulle. Luottoa myönnettiin kiinnitetyn tilan maan arvoa vastaan; metsän tai rakennusten arvoa ei otettu huomioon. Alkuvaihe oli vaikea, sillä sisään- ja uloslainauskorkojen ero oli liian pieni, mutta ongelmista selvittiin. Ainoana kiinnitysluottolaitoksena yhdistyksen merkitys oli suuri koko 1800-luvun lopun.
Hypoteekkiyhdistys oli perustettu suurempien tilanomistajien luottoja varten. Jotta maatalouskiinteistö olisi ollut luottokelpoinen, sen arvon tuli nousta tiettyyn summaan (8 000 markkaa vuonna 1897). Rajoitus sulki suuren osan pientilallisista luottojen ulkopuolelle. Hypoteekkiyhdistyksen rinnalle syntyivätkin osuuskassat 1900-luvun alussa tyydyttämään juuri pientilallisten luotontarvetta.
Koska Hypoteekkiyhdistys keskittyi rahoittamaan suuria talonpoikais- ja säätyläistiloja, haluttiin torppareiden rahoitusta varten perustaa toinen yritys. Vuonna 1915 Hypoteekkiyhdistys perusti Suomen Agraaritoimiston palvelemaan torppareita. Agraaritoimisto ei kuitenkaan saanut tarpeeksi pieniä asiakkaita eikä sen toiminta vastannut haluttua tarkoitusta. Jo vuonna 1916 perusti Agraaritoimisto Maakiinteistöpankin Hypoteekkiyhdistyksen ohjauksessa. Agraaritoimiston oma toiminta siirrettiin vuonna 1920 Agrariaan, mutta tämä meni konkurssiin jo 1924.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Hypoteekkiyhdistyksen merkitys alkoi laskea. Vuonna 1918 antolainaus käytännössä loppui mutta käynnistyi uudelleen 1925. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen yhdistyksen toiminta muodostui jälleenrakennus- ja asuttamislainojen myöntämisestä.
Toiminta

Suomen Hypoteekkiyhdistys harjoittaa talletuspankkitoimintaa tytäryrityksensä Suomen Asuntohypopankki Oy:n eli Hypo-pankin kautta. Yhdistys ja pankki muodostavat yhdessä Hypo-konsernin.
Hypo-konsernin tase on noin 2 000 miljoonaa euroa, asuntolainakanta noin 1 420,7 miljoonaa euroa ja talletus- ja hypoteekkiobligaatiokanta noin miljardi euroa. Ydinvakavaraisuus (Core Tier 1) on 14,0 prosenttia standardimenetelmällä laskien. Hypoteekkiyhdistyksellä on noin  25 000. Henkilöstöä vuonna 2015 oli keskimäärin 50. Vuoden 2015 tilinpäätöksen mukaan Suomen Hypoteekkiyhdistyksen liikevoitto oli noin 7,5 miljoonaa euroa, kulu-tuottosuhde noin 50 prosenttia ja luototusaste noin 40 prosenttia. Järjestämättömien saatavien määrä oli noin 0,16 prosenttia lainakannasta.
Suomen Hypoteekkiyhdistys/Suomen Asuntohypopankki Oy ovat Finanssialan Keskusliiton, Talletussuojarahaston, Nordiska Realkredit Samrådetin (Nordic Mortgage Counsil), Mortgage Bankers Associationin ja International Housing Finance Unionin jäseniä.
Hypo-konserni toimii 102-vuotiaassa Hypo Talossa, Yrjönkadun ja Bulevardin kulmassa.
Vuonna 2002 käynnistetyn uudistusohjelman myötä Hypoteekkiyhdistyksen toiminta on aktivoitunut ja monipuolistunut ja sen tunnettuus kasvanutkenen mukaan?. Hypoteekkiyhdistys osallistuu aktiivisesti yhteiskunnalliseen keskusteluun asunto- ja asuntolainamarkkinoista.lähde?
Johto

Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitusjohtaja on vuodesta 2013 ollut Ari Pauna. Hypoteekkiyhdistyksen hallintoneuvoston puheenjohtajana toimii Hannu Hokka ja hallituksen puheenjohtajana Pörssisäätiön toimitusjohtaja Sari Lounasmeri.