stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veikko Talvi
Julkaisuja

Piirteitä vanhoista elimäkeläisistä oloista ja tavoista, 1939
Ankkapurha: Kymenlaakson osakunnan kotiseutujulkaisu. 1, 1939
Kymintehtaitten - Kouvolan työväenopisto: 1945–1946, 1946
Kymenlaakso, 1946
Sampo: Kymintehtaitten-Kouvolan työväenopiston toverikuntien 25-vuotisjulkaisu 25.3.1946, 1946
Kymintehtaitten – Kouvolan työväenopisto: 1920–1946; Kuusankosken työväenopiston toimintakertomus kevättyökaudelta 1947, 1947
Ankkapurha 2: Kymenlaakson Osakunnan kotiseutujulkaisu, 1949
Kouvolan historia. I osa: Seudun vaiheita varhaisista ajoista rautatiesolmun syntymiseen vuoteen 1890 saakka, 1953
Kouvolan suomalainen yhteiskoulu: yhteislyseo - lyseo 1903–1953, 1953,  toim. Helvi Honka, Tauno Perälä, Jorma Ranta, Veikko Talvi
Kouvolan ja Pohjois-Kymenlaakson ensimmäisen oppikoulun toiminta 1903–1953, 1953
Kuusankoski: tehtaitten kauppala, 1956
Kymenlaakson sävel: Sulasolin Kymenlaakson piirin 30-vuotisjulkaisu, 1959
Kuusankosken musiikkikoulun vuosikertomus toimintavuodelta 1962–1963, 1963
Valkealan kirja, 1970, Väinö Vaaran kirjoituksista ja muistiinpanoista sekä hänen keräämistään lähdeaineksista koonnut Veikko Talvi
Verlan tehdas ja tehdasyhdyskunta, 1972
Kymin osakeyhtiö 1872–1972 = Kymmene aktiebolag 1872–1972, 1972, toim. Veikko Talvi, Gustav Danielsson, Otso Pietinen, Topi Valkonen
Kaksi vuosikymmentä kunnallista kotiseututyötä Kuusankoskella, 1973
Kymiyhtiön ja sen tehdasyhdyskuntien menneisyyttä ja nykypäivää, 1977
Kouvola, Kymen läänin pääkaupunki = Kouvola, Kymmene läns huvudstad = Kouvola, the capital of the administrative district of Kymi, 1977, toim. Matti Kolho, Veikko Talvi
Kotiseututyön linjat, 1979
Pohjois-Kymenlaakson teollistuminen: Kymin osakeyhtiön historia 1872–1917, 1979
Elimäki, 1980, toim. Matti Kolho, Veikko Talvi, Teuvo Terhemaa
Kymenlaakson kansansivistystyöstä: Kouvolan kirjastotoiminnan alkuvaiheita: XIII maakuntakirjastokokous Kouvolan maakuntakirjastossa 13.5.1982, 1982
Kouvolan historia. 2. osa, 1880-luvulta talvisodan syttymiseen, 1984
Rajalääni: kaakkoisen Suomen vaiheita, 1986
Verla – vanha ruukkikylä, uusi museonähtävyys, 1986
Kouvola, Kymen läänin pääkaupunki, 1986
Kymenlaakson teollistuminen Suomen itsenäisyyden alkuun mennessä, 1987
Pienestä asemakylästä Pohjois-Kymenlaakson keskukseksi, 1990
100-vuotias Kouvolan I apteekki, 1990
Aiheesta muualla

Veikko Talven kirjallinen tuotanto 1936–1991, 1991, Kymmene, 34 s.
Veli Lumiala

Veli Sune Kaarlo Lumiala (sukunimi vuoteen 1928 Lundson; 23. huhtikuuta 1906 Käkisalmi – 21. syyskuuta 1995 Alavus) oli suomalainen filosofian maisteri, rehtori ja kirjailija.
Jatkosodan aikana tykistössä luutnanttina palvellut Lumiala oli patterinpäällikkönä Rukajärven suunnalla. Lumiala työskenteli matematiikan lehtorina useassa oppikoulussa, pisimpään Lieksan yhteiskoulussa vuosina 1932–1946, ja toimi Alavuden yhteiskoulun rehtorina 1947–1966. Hän kuului Lieksan kauppalanvaltuustoon 1936–1945 ja Alavuden kunnanvaltuustoon 1951–1956.
Lumiala kirjoitti sodan jälkeen aikuisille tarkoitetun tieteisromaanin Atominsärkijä.
Teoksia

Atominsärkijä : erään tieteen erakon elämänkaari. Karisto 1947
Alavuden kunnallispolitiikkaa : esitettynä siinä mielessä, että siitä jotain opittaisiin. Tekijä, Vaasa 1956
Alavus urheilee : Alavuden urheilijoiden 25-vuotiskertomus : 1932–1957. Alavuden urheilijat, Alavus 1957
Tekokuun arvoitus. Valpas-mainos, Alavus 1957
Käytännön linja keskikouluun. Tekijä, Alavus 1958
Ei niin, vaan näin : käytännön keskikoulu maaseudun koulumuoto. Alavuden yhteiskoulun luonnontieteellinen kerho Natura, Alavus 1959
Keskikouluasteen sisäinen uudistaminen Alavuden yhteiskoulussa vuosina 1956–1960. Alavuden yhteiskoulu, Alavus 1960
Maaseutuoppikoulun sisäinen uudistuminen : Alavuden yhteiskoulun 40-vuotisjulkaisu ; toim. Veli Lumiala. Alavuden yhteiskoulu, Alavus 1962
Kemia : keskikoulua ja käytännöllis-teknillistä opetusta varten ; tekijät Veli Lumiala, Inkeri Herala, Kalevi Tanskanen. Kirjayhtymä, Helsinki 1963
Rukajärven rautaporteilla : kirjan kuva-aineistosta 90 kpl aseveljiltä. Pohjois-Karjalan rajamieskilta, Onttola 1964
Elämän mylly : energiaongelmat. Tekijä, Alavus 1975
Keihäskunniamme. V. Lumiala, Alavus 1977
Elämän mylly. V. Lumiala, Alavus 1986
Aiheesta muualla

Alavuden Sotaveteraanien Sotatiet : Veli Lumialan muistoja[vanhentunut linkki]
Sudirman Cup

Sudirman Cup eli sulkapallon sekajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut ovat kahden vuoden välein järjestettävät sulkapallon arvokisat. Kilpailuun osallistuu 16 joukkuetta, jotka kilpailevat eri pelimuodoissa. Jokaisessa maiden kohtaamisessa pelataan miesten ja naisten kaksinpelit, miesten ja naisten nelinpelit sekä sekanelinpeli.
Kilpailut

Lähde:
| Vuosi | Kaupunki | Voittaja |
| --- | --- | --- |
| 1989 | Jakarta |  Indonesia |
| 1991 | Kööpenhamina |  Etelä-Korea |
| 1993 | Birmingham |  Etelä-Korea |
| 1995 | Lausanne |  Kiina |
| 1997 | Glasgow |  Kiina |
| 1999 | Kööpenhamina |  Kiina |
| 2001 | Sevilla |  Kiina |
| 2003 | Eindhoven |  Etelä-Korea |
| 2005 | Peking |  Kiina |
| 2007 | Glasgow |  Kiina |
| 2009 | Kanton |  Kiina |
| 2011 | Qingdao |  Kiina |
| 2013 | Kuala Lumpur |  Kiina |
| 2015 | Dongguan |  Kiina |
| 2017 | Gold Coast |  Etelä-Korea |
| 2019 | Nanning |  Kiina |
| 2021 | Vantaa |  Kiina |
Valon vuoksi

| Valon vuoksi Jukka Gustavson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys-lokakuu 1978   maalis-huhtikuu 1979
 Studio : Pan Studio (1978)   SoundTrack Studio (1979)
 Julkaistu: 1979   (2017 2. LP-painokset)
 Formaatti: LP-levy (KEL 604 / SRE079)
 Tuottaja(t): Jukka Gustavson
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, progressiivinen rock, soundtrack
 Kesto: 43.03
 Levy-yhtiö: Ab Discophon Oy   Svart Records (2017)
 Levymerkki: Kerberos   Svart Records (2017)
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Jukka Gustavsonin muut studioalbumit
| ...jaloa ylpeyttä yletän... ylevää nöyryyttä nousen 1978 | Valon vuoksi 1979 | Toden toistoa 1981 |
Valon vuoksi on kosketinsoittaja Jukka Gustavsonin soolouran toinen studioalbumi. Se on sävelletty samannimiseen, kokeelliseen tanssiteokseen, jota esitettiin 8. lokakuuta ja 19. marraskuuta 1978 välisenä aikana Suomen Kansallisoopperassa. Tanssiteoksen koreografia on Gustavsonin vaimon, Leena Gustavsonin käsialaa.
Albumi julkaistiin Kerberos-levymerkillä vinyylilevyllä. Vuonna 2017 Svart Records julkaisi albumista kaksi rajoitettua painosta vinyylilevylle: 300 kappaleen rajoitettu painos sinisellä levyllä ja 300 kappaleen rajoitettu painos tavallisella mustalla levyllä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Jukka Gustavson.
| --- | --- |
 A-puoli Taivaan Täyteyttä – 6.28  Pieni Talvinen Ylistysruno – 1.00  Kevättalven "Kuume" – 4.13  Kevät "Raskaus" – 6.15  Kevät Kesä "Syntyneenä Talven Kohdusta" – 2.04  Kesä – 2.37 :  B-puoli Kesän Kunniaksi... – 1.30   Syys Kesä – 5.03  Syksy – 4.47  Syys Talvi – 1.30  Ikuisuus Jatkuvuus – 6.12  Valon Vuoksi – 2.04
Kokoonpano > Valonvuoksi orkesteri

Jukka Gustavson – lowrey-urut (1-8, 10, 12), mini-moog -syntetisaattori (1), sähköpiano (1, 9), flyygelin kielet (1), gongit (1), kellopeli (2), syntetisaattori (4, 8), symbaalit (4, 5) ja flyygeli (4-11)
Gunnar Lausund - alttohuilu (2-4, 11, 12)
Pekka "Vando" Suvanto - lyömäsoittimet (2), kellot (2) ja rummut (7)
Tim Ferchen - putkikellot (2, 7), vibrafoni (2), kellot (2), marimba (7), ksylofoni (7), kellopeli (7) ja patarummut (7)
Panu Autere - oboe (5, 6, 11, 12)
Pentti Mikkonen - alttoviulu (9, 10)
Risto Fredriksson - sello (10-12)
Seppo Ristolainen - alttoviulu (11, 12)
Kokoonpano > Äänitys ja miksaus

Jukka Gustavson - tuotanto (Ab Discophon Oy), miksausapulainen (Discophonin SoundTrack Studiot, Helsinki), kansitaide sekä taka- ja sisäkannen kuvitus
Chrisse de Godzinsky - äänitys (Pan-studiot, Helsinki, syys-lokakuu 1978)
Jorkki Villebrand - äänitys (Pan-studiot, Helsinki, syys-lokakuu 1978)
Timo Toikka - äänitys (Pan-studiot, Helsinki, syys-lokakuu 1978)
Markus Vikstedt – äänitys ja miksaus (Discophonin SoundTrack Studiot, Helsinki, maalis-huhtikuu 1979)
Ian Churches – miksausapulainen (Discophonin SoundTrack Studiot, Helsinki)
Alpo Vanninen - etukannen ja sisäkannen kuvitus
Kari Hakli - tanssikuvat Tanssiteatterin näytöksestä Valon Vuoksi
Hannu Haapala - valokuvat (Jukka ja Leena)
Merja Haapala - valokuvat
Pauli Saastamoinen - uusintapainoksien masterointi
Ville Valavuo - uusintapainoksien layout
Suomen Rakennusmedia

Suomen Rakennusmedia on suomalainen rakennusalan palveluyhtiö, joka tuottaa ja myy ajankohtaisia rakennusalan osaamista kehittäviä verkkokoulutuksia yhdessä Rakennusteollisuuden Koulutuskeskus RATEKOn kanssa. Suomen Rakennusmedia Oy:n omistaa Rakennusteollisuus RT ry.
Historia

Yhtiö perustettiin 1984 toiminimellä SRLL-Palvelu Oy. Nimi muutettiin 1992 Rakennusfakta Oy:ksi, 1993 RTK-Fakta Oy:ksi ja 2002 Rakennusteollisuuden Kustannus RTK Oy:ksi. Nimi Suomen Rakennusmedia Oy merkittiin kaupparekisteriin 6. elokuuta 2009.
Suomen Rakennusmedia Oy oli 29. joulukuuta 2009 asti Rakennusteollisuus RT ry:n kokonaan omistamana palvelu- ja kustannusyhtiö. Yhtiöön fuusioitiin 29. joulukuuta 2009 Suomen Betonitieto Oy ja SML:n Maarakentajapalvelu Oy, joiden nimet merkittiin yhtiörekisteriin Suomen Rakennusmedia Oy:n aputoiminimiksi.
Suomen Rakennusmedian omistivat Rakennusteollisuus RT ry (60 %), Infra ry (20 %), SBK-Säätiö (15 %) ja Suomen Betoniyhdistys ry (5 %). Yhtiön toimialana olivat rakennusalan julkaisu- ja näyttelytoiminta, sähköiset tiedonvälityspalvelut, tiedotustoiminta, toimintaa tukeva koulutus, konsultointi ja opintomatkojen koordinointi. Päätuotteet olivat rakennusalan kirjat, lehdet ja seminaarit. Rakennustieto osti Suomen Rakennusmedian kirja-, lehti- ja lomakeliiketoiminnot elokuussa 2015.
Susan Saint James

| Susan Saint James |
| --- | --- |
 Susan Saint James Special Olympicsin mainoksessa 1986.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Susan Jane Miller
Syntynyt: 14. elokuuta 1946 (ikä 78) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Dick Ebersol
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Susan Saint James (synt. Susan Jane Miller, s. 14. elokuuta 1946 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Kate McArdlea tilannekomediasarjassa Kate & Allie vuosina 1984–1989. Roolistaan hän oli kahdesti ehdolla  Emmy-palkinnon saajaksi. Emmyn Saint James sai vuonna 1969 roolistaan Peggy Maxwellina televisiosarjassa Pelin henki. Hänellä oli naispääosa 1970-luvun televisiosarjassa Poliisipäällikkö McMillan ja vaimo, vastanäyttelijänään Rock Hudson.
Saint James on ollut kolme kertaa naimisissa. Hänen nykyinen aviopuolisonsa on NBC Sportsin toimitusjohtaja Dick Ebersol. Saint James sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2008.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2016

Uimahypyt
Uimahypyissä kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 26:tta kertaa. Kilpailut käytiin 7.–20. elokuuta Maria Lenk Aquatics Centressä, jonne mahtui yleisöön 6 500 henkilöä.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Miehet
| 3 m ponnahduslauta |  Cao Yuan | 547,60 |  Jack Laugher | 523,85 |  Patrick Hausding | 498,90 |
| 10 m kerroshypyt |  Chen Aisen | 585,30 |  Germán Sánchez | 532,70 |  David Boudia | 525,25 |
| 3 m ponnahduslaudan parikilpailu |  Iso-Britannia Jack Laugher Chris Mears | 454,32 |  Yhdysvallat Sam Dorman Michael Hixon | 450,21 |  Kiina Cao Yuan Qin Kai | 443,70 |
| 10 m kerroshyppyjen parikilpailu |  Kiina Chen Aisen Lin Yue | 496,98 |  Yhdysvallat David Boudia Steele Johnson | 457,11 |  Iso-Britannia Tom Daley Daniel Goodfellow | 444,45 |
Naiset
| 3 m ponnahduslauta |  Shi Tingmao | 406,05 |  He Zi | 387,90 |  Tania Cagnotto | 372,80 |
| 10 m kerroshypyt |  Ren Qian | 439,25 |  Si Yajie | 419,40 |  Meaghan Benfeito | 389,20 |
| 3 m ponnahduslaudan parikilpailu |  Kiina Shi Tingmao Wu Minxia | 345,60 |  Italia Tania Cagnotto Francesca Dallapè | 313,83 |  Australia Maddison Keeney Anabelle Smith | 299,19 |
| 10 m kerroshyppyjen parikilpailu |  Kiina Chen Ruolin Liu Huixia | 354,00 |  Malesia Cheong Jun Hoong Pandelela Rinong | 344,34 |  Kanada Meaghan Benfeito Roseline Filion | 336,18 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kiina | 7 | 2 | 1 | 10 |
| 2 |  Iso-Britannia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 |  Yhdysvallat | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 4 |  Italia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  Malesia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 |  Meksiko | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Kanada | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | 8 | 8 | 24 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uimahypyt kesäolympialaisissa 2016 Wikimedia Commonsissa
Uimahypyt Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten virallisilla sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Uimahypyt olympialaisissa
1896–1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 2016 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Suurisuo (Taipalsaari)

Suurisuo on suo Taipalsaarella. Suolla on Vapo Oy:n turvetuotantoa. Turvetuotantoalueen pinta-ala on 389,1 ha. Suursuolla on tuotettu turvetta vuodesta 1979 lähtien.
Kyseinen Suurisuo sijaitsee Taipalsaaren kunnan pohjoisosassa Kuhalan kylässä lähellä puolustusvoimien Taipalsaaren ampuma-aluetta. Taipalsaarella on myös toinenkin turpeennostoon käytetty Vehkataipaleensuo, josta käytetään myös nimitystä Suurisuo, ja se sijaitsee kunnan kaakkoisosassa lähellä Vehkataipaletta ja Lappeenrannan rajaa.
Suursuolla tuotetaan energiaturvetta  alueen  puunjalostusteollisuudelle ja voimalaitoksille. Lisäksi tuotetaan pienehköjä määriä ympäristöturvetta. Turvetta tuotetaan sekä haku- että imuvaunumenetelmällä. Turvetuotantolaitoksen jätevedet johdetaan Halilanojan kautta Pien-Saimaalle Maaveden vesistöön. Suursuon  pohjois-  ja  itäpuolella  on  pohjavesialueita. Suursuon  välittömässä  läheisyydessä on 9 asuinkiinteistöä.  Lähimpään  asuttuun tilaan on matkaa suon itäpuolella noin 250 m metriä ja pohjoispuolella noin 300 metriä.
Kesäkuussa 2019 Suurisuon turvetuotantoalueella oli laajalle levinnyt tulipalo. Palon epäillään saaneen alkunsa työkoneesta.
Uitenhage

| Uitenhage |
| --- | --- |

Valtio:  Etelä-Afrikka
Provinssi:  Itä-Kap
Perustettu:  1804
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  112 km²
Korkeus:  103 m
Väkiluku (2011):  242 924
 – Väestötiheys:  2 169 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uitenhage on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Se sijaitsee provinssin eteläosissa lähellä Intian valtameren rannikkoa Port Elizabethista luoteeseen. Kaupungissa oli noin 242 900 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. Kaupungin perusti Batavian tasavallan lähettämä alankomaalainen J.A. Uitenhage de Mist vuonna 1804. Kaupungissa on säilynyt useita 1800-luvun rakennuksia, ja nykyään se on teollisuuskaupunki, jossa tuotetaan erityisesti autoja, mutta myös tekstiilejä ja renkaita. Kaupungissa korjataan lisäksi rautatiekalustoa ja se on alueen lampaiden ja vuohien kasvatuksen keskus.
Ilmasto

Uitenhagenissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen aroilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 430 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 23 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 50 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 21 millimetriä.
Suoliameba

| Suoliameba |
| --- | --- |
 Suoliameba
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Pääjakso::  Aitoameebat Amoebozoa
Alajakso::  Conosa
Osajakso::  Arkkiamebat Archamoebae
Heimo::  Entamoebidae
Suku::  Entamoeba
Laji::  histolytica
Kaksiosainen nimi
 Entamoeba histolytica  Schaudinn, 1903 
Katso myös
   Suoliameba Wikispeciesissä   Suoliameba Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suoliameba eli suoliameeba (Entamoeba histolytica) on arkkiamebalaji. Se elää ihmisen suolessa loisena. Trooppisilla alueilla suoliameba aiheuttaa hyvinkin usein esiintyvää amebapunatautia, joka tunnetaan myös pelkästään nimellä punatauti.
Aiheesta muualla

Suoliston parasiitti-infektiot, Siikamäki Heli, Kyrönseppä Hannu ja Jokiranta Sakari (pdf)
ITIS: Entamoeba histolytica (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Entamoeba histolytica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Entamoeba histolytica (englanniksi)
Parasites In Humans: Entamoeba histolytica - Amoebiasis (englanniksi)
Suurivuoren rautatietunneli

Suurivuoren rautatietunneli
Suurivuoren rautatietunneli sijaitsee Haminassa Juurikorpi–Hamina-rataosalla. Tunneli rakennettiin vuosina 1979–1983 ja se on 765 metriä pitkä. Eristystöiden yhteydessä tunneliin asennettiin aiemmasta rakennustavasta poiketen polyeteenipinnoitus pitämään seinämistä valuvat vedet sulina. Tunnelin itäpäähän tehtiin 95 metrin matkalle levennetty poikkileikkaus HELI-radan tilavarauksen vuoksi. Tunnelissa on 90 km/h nopeusrajoitus.
Uithoorn

| Uithoorn |
| --- | --- |
 Kirkko Uithoornissa
 lippu:  vaakuna
 Uithoorn
 Koordinaatit: 52°14′00″N, 04°50′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Pohjois-Hollanti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,49 km²
Väkiluku (2009):  28 054
 – Väestötiheys:  1 534 as./km²
 
 www.uithoorn.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uithoorn on kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Sen pinta-ala on 19,49 neliökilometriä, josta vesialuetta 1,20 neliökilometriä. Kunnan asukasluku oli syyskuun 2009 lopussa 28 054.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uithoorn Wikimedia Commonsissa
Kunnan omat sivut
Kartta Uithoornin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Valon valtakunta

| Valon valtakunta Mikko Kuustonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD, MC
 Tuottaja(t): Esa Kaartamo
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 39.44
 Levy-yhtiö: Columbia, Sony
Mikko Kuustosen muut julkaisut
| Aurora 1994 | Valon valtakunta 1994 | Siksak 1996 |
Valon valtakunta on Mikko Kuustosen vuonna 1994 julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

Hunajakuu – 3.22
Asiaan Anita – 3.44
Kultainen sydän ja palava mieli – 5.10
Kuka tietää – 3.51
Herra tuomari – 3.52
Kun sinä saavut – 3.33
Anna kitaran laulaa – 2.45
Purppurapilvet – 3.13
Vuoren ruhtinas – 4.11
Raina – 1.33
Allison – 4.24  (CD-bonus)
Muusikot

Mikko Kuustonen – laulu, huuliharppu
Heikki Silvennoinen – dobro
Veli-Matti Järvenpää – haitari
Jarmo Nikku – kitarat, mandoliini
Esa Kaartamo – kitara, melodica, percussiot, taustalaulu
Anssi Nykänen – rummut
Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet, kalimba
Masa Maijanen  – basso
J-P Virtanen – kosketinsoittimet
Pentti Lahti – sopraanosaksofoni
Edu Kettunen – ilmakiväärinpanokset
Janne Haavisto – congat
Kim Lönnholm – taustalaulu
Maarit Hurmerinta – taustalaulu
Muusikot > Tuotanto

Esa Kaartamo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Edu Kettunen – tuottaja (kappale 11)
Tom Vuori – äänittäjä, miksaaja
Pauli Saastamoinen – masteroija
Aiheesta muualla

Valon valtakunta discogs.com -sivustolla
Mikko Kuustonen
| --- | --- |
Studioalbumit:   Jää kuuntelemaan  Musta jalokivi  Abrakadabra  Aurora  Valon valtakunta  Siksak  Seepran varjo  Atlantis  Musta  Hietaniemi  Profeetta  Agricolankatu 11  Omaelämäkerran laulut 
Yhteisalbumeita:   Kaartamo Kettunen Kuustonen  Laulava Sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen  Pont Neuf  Joutomailla  Kirjeitä  Profeetta  Kuu ja tähdet - Laulut, tarinat ja ystävät 
Kokoelmat:   Lauluja Linnunradan laidalta: Parhaat 1991–1998  30 unohtumatonta laulua  The Essential Mikko Kuustonen  38 unohtumatonta 
Video/DVD:  Yksi ilta
Singlet:   "Enkelit lentää sun uniin"  "Taivas varjele"  "Kaktusviinaa"  "Tunnen tämän ikävän"  "Abrakadabra"  "Hopealanka"  "Kuume"  "Aurora"  "Taikuri"  "Kultainen sydän ja palava mieli" (Mikko Kuustonen & Maarit)  "Kuka tietää"  "Tulilientä ja dieseliä"  "Onnentyttö"  "Saman taivaan alla"  "Neiti kaihomieli"  "Maailmanpyörä"  "Hyvällä tuulella"  "11. hetki"  "Pecos Bill"  "Kuningatar" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Elämän haamu" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Fiiliksellä beibi" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Jerusalemiin"  "Aurora II"  "Abessinian koirat"  "Ei kyyneltäkään"  "Voimaa hain"  "Putoan taivaisiin"  "Totuuden henki" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Heinillä härkien kaukalon" (Anna Eriksson, Mikko Kuustonen, Samuli Edelmann, * * Tiktak, Janne Raappana)  "Ilona" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Ainoain"  "Tulimaan tango"  "Pysy lujana nyt"  "Paratiisiin"  "Veli älä jätä" (Samuli Edelmann & Mikko Kuustonen)  "Työlaulu" (SF Blues feat Mikko Kuustonen)  "Vanha vaiva" (SF Blues feat Mikko Kuustonen)  "Elvis"  "Hietaniemi"  "Pohjanmaa"  "Kesäyön unelmat" (Ile Kallio & vierailevat solistit (Mikko Kuustonen, Anssi Kela, Jorma Kääriäinen))  "Kirje" (Ile Kallio & vierailevat solistit (Mikko Kuustonen, Anssi Kela, Jorma Kääriäinen))  "Tyyneyttä"  "Tyttäreni" (Jukka Perko & Mikko Kuustonen)  "Ilmansuunnat" (Jukka Perko & Mikko Kuustonen)  "Leivotaan, leivotaan" (Marja Tyrni feat Mikko Kuustonen & Nenäpäivä Ensemble)  "Unihiekkaa"  "Ainutlaatuinen"  "Jouluenkeli" (Club for Five, Mikko Kuustonen ja Tapiolan kuoro)  "Saat syttymään"  "Kohtalon oma"  "Viimeisen kerran"  "Woyzeck"  "Kaipuu"  "Sinä olet minä"  "Anna mennä Anna"  "Karhupuisto"  "Revitty taivas"  "Tuu pois piilosta"  "Huoneen täydeltä pyhää"  "Joulu on muualla"  "Pysyn tässä" 
Muuta:  Diskografia
Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona

Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona (ruots. Finska grenadjärskarpskyttebataljonen) oli vuosina 1846–1857 Turussa eri nimillä toiminut joukko-osasto, joka oli osa Suomen suuriruhtinaskunnan armeijaa. Sen seuraajaksi perustettu Suomen opetustarkk’ampujapataljoona, sittemmin opetustarkk’ampujakoulu, toimi vuosina 1857–1860 Hämeenlinnassa.
Pataljoona perustettiin vuonna 1846 nimellä Suomen tarkk’ampujapataljoona. Nimi muutettiin vuonna 1848 Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaksi. Pataljoona oli mukana Oolannin sodan taisteluissa Suomen alueella. Kaksi sen komppaniaa osallistui toukokuussa 1854 sodan ensimmäiseen yhteenottoon, Tammisaaren lähellä käytyyn Vitsandin kahakkaan. Kaksi muuta komppaniaa – pataljoonan 3. ja 4. komppania – lähetettiin kevättalvella 1854 Ahvenanmaalle Bomarsundin linnoituksen vahvistusjoukoiksi ja ne jäivät Bomarsundin taistelun jälkeen brittiläis-ranskalaisten joukkojen vangeiksi. Suomalaiset olivat kaksi vuotta sotavankeudessa Lewesin kaupungissa Englannissa.
Krimin sodan jälkeen pataljoonaa supistettiin ja se nimettiin vuonna 1856 Suomen harjoitustarkk’ampujapataljoonaksi sekä seuraavana vuonna Suomen opetustarkk’ampujapataljoonaksi, joka sijoitettiin samalla Hämeenlinnaan. Alkuperäisen pataljoonan jäähyväisjuhlat vietettiin toukokuussa 1857 Turun Seurahuoneella. Kesäkuussa 1859 pataljoonan seuraajiksi tulivat Suomen opetustarkk’ampujakoulu ja opetustarkk’ampujakomppania, jotka molemmat lakkautettiin heinäkuussa 1860.
Turussa pataljoona oli sijoitettu Sirkkalan kasarmille. Rakennus oli aiemmin toiminut köyhäintalona.
Turun tuomiokirkon Tarkk’ampujan kappeli on nimetty pataljoonan mukaan.
Komentajat

Oskar Falck 1846–1849
Henrik Lyra vt. 1849–1852, vakinainen 1852–1858
Aiheesta muualla

Suomen tarkk'ampujapataljoona Sukuhistoria.fi