stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Heikki Pesonen
Ura lyhytelokuvien parissa

Pesosen uran alkuvaiheet keskittyivät lyhytelokuviin. Hänen lyhytelokuvansa Korsoteoria (2012) oli merkittävä virstanpylväs hänen urallaan.  Se voitti useita palkintoja, mukaan lukien parhaan lyhytelokuvan palkinnon muun muassa Filmschoolfest München -festivaalilla, Sehsüchte-lyhytelokuvafestivaaleilla  ja yleisöpalkinnon Premier Plans -festivaalilla Ranskassa. Elokuvan käsikirjoitus sai myös tunnustusta, ja se palkittiin parhaasta käsikirjoituksesta Poitiers 35es Rencontres Henri Langlois -elokuvafestivaaleilla. Korsoteoria toi Pesoselle lisäksi Risto Jarva -palkinnon Tampereen elokuvajuhlilla. Vuonna 2012 Pesonen sai ensimmäisenä suomalaisena elokuvantekijänä pääpalkinnon Nordic Talents -elokuvaideoiden esittelytapahtumassa, joka on yksi pohjoismaisten uransa alussa olevien elokuvantekijöiden tärkeimmistä kohtaamispaikoista.
Pitkät elokuvat ja televisiotyöt

Pesosen ensimmäinen pitkä elokuva Päin seinää sai ensi-iltansa joulukuussa 2014. Elokuvassa käsitellään nuoren äidin ja tämän tyttären kasvutarinaa ja kamppailua elämässään. Elokuvan käsikirjoitus palkittiin Jussi-palkinnolla parhaana käsikirjoituksena vuonna 2015. Elokuvassa Pesonen käsitteli lähiöelämää ja vaikeita ihmissuhteita. Päin seinää -elokuvan jälkeen Pesonen käsikirjoitti Teppo Airaksisen ohjaaman Antti Heikkisen Juice-elämäkertaan pohjaavan elokuvan, joka sai useita Jussi-ehdokkuuksia ja voitti niistä kolme.
Pesonen on myös ohjannut useita suosittuja televisiosarjoja. Näistä tunnetuimpia ovat mm. Sipoon Herttua ja Downshiftaajat, jotka molemmat saivat kiitosta huumoristaan ja realistisesta otteestaan. Vuonna 2023 Pesonen ohjasi ja käsikirjoitti Kaikki anteeksi, -televisiosarjan, joka perustuu kirjailija Laura Mannisen samannimiseen teokseen. Sarja käsitteli lähisuhdeväkivaltaa. Se sai kiitosta näyttelijäntyöstä, rohkeasta aiheesta ja Pesosen ohjauksesta. Hän sai Kultainen Venla -gaalassa ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Muut palkinnot ja tunnustukset

Vuonna 2024 Pesonen sai tunnustuksen suomalaisilta elokuvantekijöiltä, kun hänet valittiin Vuoden tv-sarjaohjaajaksi Avate Ry:n vuosijuhlassa. Avate Ry on suomalainen elokuvan ja television ammattilaisjärjestö, ja valinta on tunnustus hänen panokselleen alalla.
Filmografia > Elokuvat ja sarjat

| Vuosi | Elokuva | Huom>  |
| --- | --- | --- |
| 2008 | Henkisesti läski | ohjaus & käsikirjoitus |
| 2010 | Onnelliset läskit | käsikirjoitus |
| 2011 | Tsägäateria | ohjaus |
| 2012 | Sano kiitos ja tanssi | ohjaus & käsikirjoitus |
| 2012 | Korsoteoria | ohjaus & käsikirjoitus |
| 2014 | Päin seinää | ohjaus & käsikirjoitus |
| 2017 | Vihainen marsu | ohjaus & käsikirjoitus |
| 2018 | Juice | käsikirjoitus |
| 2019 | Roba | ohjaus |
| 2019 | Maalitaulu | ohjaus & käsikirjoitus |
| 2019 | Sipoon Herttua | ohjaus |
| 2020 | Downshiftaajat | ohjaus |
| 2023 | Kaikki anteeksi | ohjaus & käsikirjoitus |
Aiheesta muualla

Antti Heikki Pesonen Elonetissä.
Antti Heikki Pesonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Laozi

| Laozi> 老子 |
| --- | --- |
 Laozi E.T.C. Wernerin teoksessa Myths and Legends of China (1922)
Henkilötiedot
Syntynyt: 579 eaa. 
Koulutus ja ura
Koulukunta:  Taolaisuus, Itämainen filosofia ja Sata koulukuntaa
Vaikutusalueet:  Taolaisuus
Tunnetut työt:  Daodejing
Laozi (kiin. 老子, Lǎozǐ, Wade-Giles: Lao tzu) eli Laotse oli muinainen kiinalainen filosofi ja keskeinen hahmo taolaisuudessa. Nimi Laozi tarkoittaa kirjaimellisesti ”vanhaa mestaria” ja sitä pidetäänkin yleisesti arvonimenä. Laozia palvotaan jumalana taolaisuuden uskonnollisissa muodoissa. Laozin titteli taolaisuudessa on Taishang Laojun, joka viittaa häneen yhtenä ”kolmesta puhtaasta”.
Kiinalaisen perinteen mukaan Laozi eli 500-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Historioitsijat ovat pitäneet häntä joko useiden historiallisten hahmojen synteesinä, myyttisenä hahmona tai todellisena henkilönä, joka eli 300-luvulla eaa. taistelevien läänitysvaltioiden ja sadan koulukunnan aikakaudella. Nykyisin tutkijat ovat pitkälti yhtä mieltä siitä, että Laozi on kuvitteellinen hahmo. Laozin ansioksi on laskettu taolaisuuden keskeisen teoksen Daodejingin kirjoittaminen. Se tunnettiin alun perin yksinkertaisesti nimellä Laozi.
Laozi on keskeinen hahmo Kiinan kulttuurissa, ja sekä aateliset että tavalliset kansalaiset ovat väittäneet polveutuvansa hänestä. Zhuangzilla, jota pidetään Laozin aatteellisena ja hengellisenä seuraajana, oli huomattava vaikutus Kiinan kirjallisuuteen, kulttuuriin ja uskontoon. Historian aikana useat autoritarismia vastustavat liikkeet ovat omaksuneet Laozin aatteita.
Laozin historiallisuus

Laozia on perinteisesti pidetty Daodejingin kirjoittajana, vaikka asiasta onkin kiistelty läpi teoksen historian.
Varhaisin viittaus Laoziin on noin vuodelta 100 eaa. kiinalaisen historioitsijan Sima Qianin (noin 145–86 eaa.) kirjoittamassa Shiji-kronikassa, joka yhdistää kolme kertomusta. Ensimmäisessä Laozin sanotaan olleen Kungfutsen (551–479 eaa.) aikalainen. Hänen sukunimensä oli Li (kiin. 李, ’luumu’) ja etunimensä Er (kiin. 耳, ’korva’) tai Dan (kiin. 聃, ’pitkä korva’). Hän oli virkamies keisarillisessa arkistossa ja kirjoitti kaksiosaisen kirjan ennen matkustamistaan länteen. Toisessa tarinassa Laozi oli Lao Laizi (kiin. 老來子), myös Kungfutsen aikalainen, joka kirjoitti 15-osaisen teoksen. Kolmannessa kertomuksessa Laozi oli suuri historioitsija ja astrologi Lao Dan (kiin. 老聃, ’vanha pitkäkorva’), joka eli Qin-valtion ruhtinas Xianin (kiin. 獻公) valtakaudella (384–362 eaa.).
Kansan legendojen mukaan hänen äitinsä tuli raskaaksi katsoessaan putoavaa tähteä, hän pysyi kohdussa 62 vuoden ajan ja syntyi kun hänen äitinsä nojasi luumupuuta vasten. Niinpä hän olikin syntyessään aikuinen mies, jolla oli harmaa täysparta ja pitkät korvalehdet, joita on pidetty viisauden ja pitkäikäisyyden symbolina. Muissa versioissa hän syntyi uudelleen noin kolmessatoista reinkarnaatiossa Fu Xin ajoilta lähtien; viimeisessä inkarnaatiossaan Laozina hän eli 990-vuotiaaksi ja matkusti Intiaan paljastamaan Taon.
Perinteisten kansanelämäkertojen mukaan hän työskenteli arkistonhoitajana Zhou-dynastian hoville. Työnsä ansiosta hänellä sanotaan olleen vapaa pääsy Keltaisen keisarin teoksiin ja ajan muihin klassikoihin. Tarinoissa kerrotaan, että Laozi ei koskaan avannut muodollista koulua mutta houkutteli siitä huolimatta luokseen suuren määrän opiskelijoita ja uskollisia opetuslapsia. Tarinasta, jossa Kungfutse kysyy Laozilta rituaaleista, on lukuisia muunnelmia.
Monissa kansantarinoissa Laozin sanotaan menneen naimisiin ja saaneen Zong-nimisen pojan, josta tuli juhlittu sotilas. Suuri määrä ihmisiä katsoo polveutuvansa Laozista, kuten myös Tang-dynastia katsoi. Simpkins & Simpkinsin mukaan monet (tai kaikki) näistä sukupuista lienevät vääriä. Ne todistavat kuitenkin Laozin vaikutuksesta kiinalaiseen kulttuuriin.
Perinteisten kertomusten mukaan Laozi väsyi kaupunkielämän moraaliseen rappioon ja huomasi kuningaskunnan taantuvan. Näiden legendojen mukaan hän vaelsi 160 vuoden ikäisenä länteen elääkseen erakkona asumattomalla raja-alueella. Kaupungin tai kuningaskunnan läntisellä portilla vartija tunnisti hänet. Vahti pyysi vanhaa mestaria kirjaamaan viisautensa muistiin. Tämä on Daodejingin legendaarinen alkuperä. Tarinan joissakin versioissa vartija on niin liikuttunut teoksesta, että hän lähtee Laozin mukaan eikä koskaan enää palaa. Joissakin legendoissa ”vanhan mestarin” sanotaan lisäksi olleen Buddhan opettaja tai Buddha itse.
1900-luvun puoliväliin mennessä tutkijat olivat saavuttaneet konsensuksen siitä, että Laozin historiallisuus oli epätodennäköinen tai sitä ei voitu todistaa ja että Daodejing oli ”kokoelma monen käden kirjoittamia taolaisia sanontoja, jotka saivat alkunsa 300-luvulla eaa.”
Nimet

Laozi on arvonimi. Lao tarkoittaa ”kunnioitettu” tai ”vanha”. Zi tarkoittaa "mestari". Zi-sanaa käytettiin muinaisessa Kiinassa sosiaalisen etuliitteen tavoin ilmaisemaan ”herra” tai ”sir”. Kansanelämäkerroissa Laozin etunimi oli Er, sukunimi Li (Li Er, kiin. 李耳) ja kohteliaisuusnimi Boyang. Dan on Laozille postuumisti annettu nimi, ja häneen viitataan joskus nimellä Li Dan (kiin. 李聃).
Tang-dynastian aikana häntä alettiin kunnioittaa dynastian esi-isänä, kun taolaiset olivat keksineet yhteyden dynastian Li-sukunimen ja Laozin Li-nimen välille. Hänelle annettiin titteli Taishang xuanyuan huangdi, ”ylivertainen salaperäinen ja alkuperäinen keisari”. Xuanyuan ja Huangdi ovat myös Keltaisen keisarin etu- ja sukunimi.
Taolaisuus

Laozin katsotaan perinteisesti perustaneen taolaisuuden, joka on kiinteässä yhteydessä Daodejingin ja ”alkutilan” (tai ”alkuperäiseen”) taolaisuuteen. Kansantaolaisuudessa (”uskonnollisessa taolaisuudessa”) Jadekeisaria pidetään tyypillisesti virallisena pääjumalana. Älymystön (”eliitin”) taolaiset, kuten Taivaalliset mestarit, nostavat yleensä Laozin (Laojun, ’Herra Lao’) ja kolme puhdasta jumaltensa pantheonin kärkeen.
Laozin tarina on saanut vahvoja uskonnollisia pohjavireitä Han-dynastian ajalta lähtien. Kun taolaisuus vakiintui, Laozia alettiin pitää jumalana. Usko jumalallisen Laozin paljastamaan Daoon johti Taivaallisten mestareiden, ensimmäisen järjestäytyneen taolaisen lahkon, perustamiseen. Myöhemmässä kypsyneessä taolaisessa perinteessä Laozi alettiin nähdä Daon henkilöitymänä. Hänen sanotaan käyneen läpi lukuisia ”muodonmuutoksia” tai ottaneen erilaisia valeasuja eri inkarnaatioissa historian aikana ohjatakseen muita tielleen. Uskonnollisessa taolaisuudessa katsotaan usein, ettei ”vanha mestari” kadonnut Daodejingin kirjoittamisen jälkeen vaan matkusti Intiaan paljastamaan Daon.
Yinxi

Laozin suhteesta Yinxi-nimiseen läntisen portin vartijaan on säilynyt lukuisia legendoja. Daodejingin synnystä kertovan tarinan mukaan juuri Yinxi pyysi Laozia kirjoittamaan viisautensa muistiin. Kertomus siitä, miten Laozi antoi Daodejingin Yinxille, on osa laajempaa teemaa, jossa jumalallinen Laozi luovuttaa kärsivälle ihmiskunnalle sen pelastavan totuuden. Laozin ja Yinxin ympärille kehittyi kansantarinoita, joissa kerrotaan ihanteellisesta suhteesta taolaisen mestarin ja hänen oppilaansa välillä.
600-luvulla kirjoitetussa teoksessa Sandong zhunang (”kolmen luolan helmipussi”) kerrotaan eräs versio heidän välisestä suhteestaan. Laozi teeskenteli olevansa maanviljelijä saapuessaan länsiportille, mutta Yinxi tunnisti hänet ja pyysi opetusta suurelta mestarilta. Laozille ei riittänyt se, että vahti oli tunnistanut hänet, vaan hän vaati selitystä. Yinxi kertoi syvästä halustaan löytää Dao ja selitti, miten hänen pitkät opintonsa astrologiassa olivat auttaneet häntä tunnistamaan Laozin. Laozi hyväksyi Yinxin oppilaakseen. Tapausta on pidetty esimerkillisenä vuorovaikutuksena taolaisen mestarin ja oppilaan välillä; etsijän tulee käydä läpi sopiva testi, ennen kuin hänet hyväksytään. Tulevan oppilaan odotetaan todistavan päättäväisyytensä ja kykynsä, ilmaisevan toiveensa selkeästi ja osoittavan, että hän on edistynyt Daon ymmärtämisessä itsenäisesti.
Sandong zhunang jatkaa kertomustaan oppilaan matkasta. Yinxi vihittiin mestariksi, kun Laozi välitti hänelle Daodejingin muiden tekstien ja ohjeiden muassa, aivan kuten taolaiset oppilaat saavat erilaisia metodeja, opetuksia ja kirjoituksia vihkimyksessään. Vihkimys oli vain alustava, ja Yinxi tarvitsi vielä aikaa täydellistääkseen uskoaan, joten Laozi antoi hänelle kolme vuotta aikaa Daon ymmärtämisen hiomista varten. Yinxi aloitti täysimittaisen, uskonnollisen elämän. Ajan kuluttua loppuun Yinxi osoitti jälleen päättäväisyyttä ja täydellistä luottamusta ja lähetti markkinoille sopimuksen mukaan merkiksi mustan lampaan. Lopulta hän tapasi taas Laozin, joka ilmoitti, että Yinxin kuolematon nimi oli luetteloitu taivaisiin, ja kutsui taivaallisen kulkueen vaatettamaan Yinxin kuolemattomien pukuun. Tarina jatkuu kertomuksella siitä, miten Laozi antoi Yinxille useita arvonimiä ja vei hänet matkalle maailmankaikkeuden läpi, jopa yhdeksään taivaaseen. Ihmeellisen matkan jälkeen kaksi viisasta lähtivät barbaarien läntisille maille. Koulutuskausi, uudelleenkohtaaminen ja matkustus kuvaavat korkeimman uskonnollisen aseman, ”kolmen luolan opettajan”, saavuttamista keskiaikaisessa taolaisuudessa. Tässäkin legendassa Laozi on täydellinen taolainen mestari ja Yinxi ihanteellinen taolainen oppilas. Laozi esitetään Daon henkilöitymänä, joka luovuttaa opetuksensa ihmiskunnan käyttöön sen pelastamiseksi. Yinxi seuraa valmistautumisen, kokeen, koulutuksen ja saavutuksen muodollista ketjua.
Vaikutus

Potentiaaliset virkamiehet tukeutuivat koko kiinan historian ajan ei-kungfutselaisten viisaiden, erityisesti Laozin ja Zhuangzin, auktoriteettiin kieltäytyessään minkä tahansa hallitsijan palvelemisesta. Zhuangzilla, Laozin tunnetuimmalla seuraajalla, oli suuri vaikutus kiinalaiseen älymystöön ja Kiinan kulttuuriin yleensä. Zhuangzi on ollut erakkoelämän, luostarielämän muunnelman, keskeinen auktoriteetti. Siinä elämän sosiaalinen puoli uhrataan uskonnollisuuden hyväksi. Zhuangzi piti erakkoutta korkeimpana ihanteena, kunhan se vain ymmärrettiin oikein.
Tutkijat, kuten Aat Vervoom, ovat otaksuneet, että Zhuangzi kannatti yhteiskuntaan sulautunutta erakkoelämää. Tämän näkökulman mukaan eristäytyminen erakoksi tarkoittaa anonyymia piiloutumista yhteiskuntaan. Zhuangzin erakolle tuntemattomuus ja vapaa ajelehtiminen ovat mielentila. Tämä tapa lukea Zhuangzin ajatuksia perustuu hänen itsensä mukaan nimetyn Zhuangzi-teoksen ”sisäisiin kappaleisiin”.
James Bellamyn kaltaiset tutkijat ovat sitä mieltä, että näkökulma saattaa olla oikea, ja sitä on tulkittu samoin tavoin Kiinan historian eri aikoina. Zhuangzin ”ulkoisilla kappaleilla” on historiallisesti ollut kuitenkin keskeinen rooli eristäytymisen kannattamisessa. Vaikka jotkut tutkijat pitävät Laozia Han-dynastian erakkokulttuurin keskeisenä hahmona, historialliset tekstit eivät vaikuta tukevan tätä näkökulmaa.
Politiikantutkijat, joihin Laozi on vaikuttanut, ovat kannattaneet nöyrää johtamistapaa ja hillittyä suhtautumista valtion voimankäyttöön, joko eettisistä ja pasifistisista syistä tai taktisista syistä. Toisessa kontekstissa useat autoritarismia vastustavat liikkeet ovat omaksuneet Laozin heikkojen voimaa käsitteleviä opetuksia.
Taloustieteilijä Murray N. Rothbard ehdottaa, että Laozi oli ensimmäinen libertaari, ja vertaa Laozin ajatuksia hallinnosta F. A. Hayekin spontaania järjestystä käsittelevään teoriaan. Samoin tavoin Cato-instituutin David Boaz on ottanut kappaleita Daodejingistä vuoden 1997 teokseensa The Libertarian Reader. Filosofi Roderick Long on kuitenkin väittänyt, että libertaariset teemat taolaisessa ajattelussa onkin itse asiassa lainattu varhaisemmilta kungfutselaisilta kirjoittajilta.
Kirjallisuutta

Bodde, Derk & Feng, Youlan: A History of Chinese Philosophy.  Princeton, New Jersey:  Princeton University Press, 1983.  ISBN 0-691-02021-3  (englanniksi)
Henricks, Robert G.: Lao Tzu: Te-Tao Ching – A New Translation Based on the Recently Discovered Ma-wang-tui Texts.  New York:  Ballantine Books, –.  ISBN 0-345-37099-6  (englanniksi)
Kaltenmark, Max: Lao Tzu and Taoism.  Stanford, California:  Stanford University Press, –.  ISBN 0-8047-0689-1  (englanniksi)
Laotse: Tao te ching.  (Suomentanut Pertti Nieminen. Ilmestynyt 1963 nimellä Salaisuuksien tie WSOY:n kustantamana)  Helsinki:  Tammi, 1986.  ISBN 951-30-6439-5
Moeller, Hans-Georg: The Philosophy of the Daodejing.  New York:  Columbia University Press, 2006.  ISBN 0-231-13678-1  (englanniksi)
Peerenboom, R. P.: Law and Mmorality in Ancient China. The Silk Manuscripts of Huang-Lao.  Albany, New York:  State University of New York Press, 1993.  ISBN 0-7914-1237-7  (englanniksi)
Waley, Arthur: The Way and Its Power. Lao Tzu’s Tao Te Ching and Its Place in Chinese Thought.  New York:  Grove Press, –.  ISBN 0-8021-5085-3  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Laozi. (englanniksi)
Internet Encyclopedia of Philosophy: Laozi. (englanniksi)
A look at Lao Tzu and the Tao Te Ching. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Legendojen mukaan Laozi lähti Kiinasta ratsastaen vesipuhvelilla.
Laozi kuvattuna taolaisena jumalana.
Laozia esittävä veistos.
Taolainen pyhäkkö Wudangissa.
Elias A. Lehtonen

Elias Anselm Lehtonen (17. huhtikuuta 1887 Lieto – 22. tammikuuta 1923 Turku) oli suomalainen toimittaja. Lehtonen oli pitkään Turun Sanomien toimitussihteerinä ja toimi myös lehden vastaavana toimittajana.
Elias Lehtosen vanhemmat olivat August Anshelm Lehtonen ja Elisabeth Fredrika Juva. Lehtonen pääsi ylioppilaaksi 1909 Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta. Opiskeltuaan vuoden verran Helsingin yliopistossa hän siirtyi kesällä 1910 Turun Sanomien toimittajaksi. Lehtonen oli Turun Sanomien toimitussihteerinä syksystä 1911 alkaen ja toimi lehden vastaavana toimittajana 1917–1918.
Lehtonen teki 1914 opintomatkan Saksaan käyden muun muassa Leipzigin graafillisilla messuilla. Kesällä 1921 hän oli Nuorsuomalaisen Sanomalehtimiesyhdistyksen stipendiaattina Saksassa ja tutustui sanomalehtioloihin Saksan eri kaupungeissa.
Lehtonen kuoli 35-vuotiaana tammikuussa 1923 Turussa sairastuttuaan influenssaan, joka kääntyi sitten keuhkokuumeeksi. Hänellä oli jo aiemmin ollut ongelmia terveyden suhteen ja hän joutui muun muassa eroamaan Turun suojeluskunnasta sydänoireiden vuoksi.
Edelleen Alice

| Edelleen Alice> Still Alice |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wash Westmoreland Richard Glatzer
Käsikirjoittaja:  Wash Westmoreland Richard Glatzer
Perustuu:  Lisa Genovan romaaniin Edelleen Alice
Tuottaja:  James Brown Pamela Koffler Lex Lutzus
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri
Kuvaaja:  Denis Lenoir
Leikkaaja:  Nicolas Chaudeurge
Pääosat:  Julianne Moore Alec Baldwin Kristen Stewart Kate Bosworth Hunter Parrish
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures Classics
Levittäjä:  Sony Pictures Classics InterCom Netflix
Ensi-ilta:  8. syyskuuta 2014 (Toronto)
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Edelleen Alice (engl. Still Alice) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Wash Westmorelandin ja Richard Glatzerin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva. Se perustuu Lisa Genovan samannimiseen menestysromaaniin vuodelta 2007. Julianne Moore näyttelee kielitieteen professoria, jolla todetaan Alzheimerin tauti hänen täytettyään 50 vuotta. Hänen miestään Johnia esittää Alec Baldwin. Heidän lapsiaan Lydiaa, Annaa ja Tomia näyttelevät Kristen Stewart, Kate Bosworth ja Hunter Parrish.
Elokuva sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 8. syyskuuta 2014.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julianne Moore  | … |  tohtori Alice Howland   |
|  Kristen Stewart  | … |  Lydia Howland   |
|  Alec Baldwin  | … |  tohtori John Howland   |
|  Kate Bosworth  | … |  Anna Howland   |
|  Hunter Parrish  | … |  Tom Howland   |
|  Shane McRae  | … |  Charlie   |
|  Stephen Kunken  | … |  tohtori Benjamin   |
|  Victoria Cartagena  | … |  professori Hooper   |
|  Cali T. Rossen  | … |  Leslie   |
|  Erin Darke  | … |  Jenny   |
|  Kristin Macomber  | … |  Anne   |
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / Ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Oscar | Paras naispääosa | Julianne Moore | Voitto |
| British Academy Film Awards | Paras naispääosa | Julianne Moore | Voitto |
| Golden Globe | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Julianne Moore | Voitto |
| Screen Actors Guild Awards | Paras naispääosa | Julianne Moore | Voitto |
Aiheesta muualla

Edelleen Alice Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Edelleen Alice Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Soul – Sielun syövereissä

| Soul – Sielun syövereissä> Soul |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pete Docter
Käsikirjoittaja:   Pete Docter  Mike Jones  Kemp Powers 
Tuottaja:  Dana Murray
Säveltäjä:  Trent Reznor
Kuvaaja:  Matt Aspbury Ian Megibben
Leikkaaja:  Kevin Nolting
Pääosat:   Jamie Foxx  Tina Fey  Graham Norton  Rachel House  Alice Braga  Richard Ayoade  Phylicia Rashād  Donnell Rawlings  Questlove  Angela Bassett 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Walt Disney Pictures  Pixar Animation Studios 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2020-12-2525. joulukuuta 2020  
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soul – Sielun syövereissä (Soul) on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu komediaelokuva, jonka ovat tuottaneet Walt Disney Pictures ja Pixar. Elokuvan alkuperäinen julkaisupäivämäärä oli 28. elokuuta 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi sen uudeksi ensi-iltapäivämääräksi asetettiin 25. joulukuuta 2020. Elokuva aiottiin julkaista ensin elokuvateattereissa, mutta lopulta se päätettiin pandemian vuoksi julkaista suoratoistopalvelu Disney+:ssa.
Elokuva palkittiin parhaan animaatioelokuvan Oscarilla ja Golden Globella sekä parhaan musiikin Oscarilla ja Golden Globella.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Jamie Foxx | Joonas Saartamo | Joe Gardner |
| Tina Fey | Pirjo Heikkilä | 22 |
| Graham Norton | Jani Karvinen | Kuutuuli |
| Rachel House | Saimi Hoyer | Terry |
| Alice Braga | Meri Nenonen | Jerry #1 |
| Richard Aoyade | Joonas Nordman | Jerry #2 |
| Wes Studi | Stan Saanila | Jerry #3 |
| Fortune Feimster | Maria Kuusiluoma | Jerry #4 |
| Zenobia Shroff | Riitta Havukainen | Jerry #5 |
| Phylicia Rashād | Titta Jokinen | Libba Gardner |
| Donnell Rawlings | Ernest Lawson | Dez |
| Questlove | Osku Ärilä | Lamont "Curley" Baker |
| Angela Bassett | Heidi Herala | Dorothea Williams |
| Daveed Diggs | Juuso "View" Ruohonen | Paul |
| Cora Champommier | Elina | Connie |
| Margo Hall | Riitta Havukainen | Melba |
| Rhodessa Jones | Katja Aakkula | Lulu |
| June Squibb | Seela Sella | Gerel |
| Esther Chae | Pihla Pohjolainen | Miho |
| Jeannie Tirado | Raili Raitala | rehtori Arrayo |
| Marcus Shelby | Petri Hanttu | Ray Gardner |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pekka Torvinen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
| n k Pixar |
| --- | --- |
Elokuvat:  Toy Story – leluelämää (1995)  Ötökän elämää (1998)  Toy Story 2 (2001)  Monsterit Oy (2001)  Nemoa etsimässä (2003)  Ihmeperhe (2004)  Autot (2006)  Rottatouille (2007)  WALL-E (2008)  Up – kohti korkeuksia (2009)  Toy Story 3 (2010)  Autot 2 (2011)  Urhea (2012)  Monsterit-yliopisto (2013)  Inside Out – mielen sopukoissa (2015)  Kunnon dinosaurus (2015)  Doria etsimässä (2016)  Autot 3 (2017)  Coco (2017)  Ihmeperhe 2 (2018)  Toy Story 4 (2019)  Eteenpäin (2020)  Soul – Sielun syövereissä (2020)  Luca (2021)  Punainen (2022)  Lightyear (2022)  Elemental (2023)  Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024) 
Tulevat elokuvat:  Elio (2025)  Hoppers (2025)  Toy Story 5 (2026)  Ihmeperhe 3