stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ferdinand Lepcke
Ura

Ferdinand Lepcke vietti Coburgissa vain varhaislapsuutensa, koska perhe muutti Berliiniin. Lukion jälkeen hän aloitti opinnot Berliinin Akademie der Künste -kuvataideakatemiassa. Hän opiskeli vuosina 1883–1890 berliiniläisen taiteilijan professori Fritz Schaperin oppilaana. Hän hioi käytännön taitojaan Biber-veljesten veistospuistossa ja Berliinin "Kunstgewerbemuseum" -studiossa.
Hän kypsyi luovasti uusklassisen tyylin ilmapiirissä, jolla Johann Gottfried Schadowin ja Christian Daniel Rauchin ajoista lähtien oli keskeinen rooli Saksassa. Hän oli lähempänä vanhojen mestareiden tyyliä kuin modernismin tuomia uusia tyylejä (Jugend, Art Deco). Hänen taipumuksensa klassiseen veistotaiteeseen juontui rakkaudesta ​​antiikkiin.
Läpimurto syntyi 1890-luvun alussa Roomassa tutkimalla antiikin veistoksia. Hän matkusti myös Ranskassa ja Tanskassa. Palattuaan Berliiniin vuonna 1897 hän otti vastaan professorin paikan kuvataideakatemiassa ja hänet hyväksyttiin Berliner Künstvereinin eliittiin. Jo 1893 vain 27-vuotiaana, hänelle myönnettiin valtionpalkinto ja 1894 kultamitali taiteellisista saavutuksista. Tuolloin hän oli jo arvostettu taiteilija ja suosittu kuvanveistäjä. Hän loi sekä rintakuvia että suuria muistomerkkejä kuolemaansa saakka.
Lepcke kuoli 12. maaliskuuta 1909 Berliinissä keuhkokuumeeseen 43-vuotiaana.
Teoksia

1897, Kuvanveistäjäpatsas Berliinissä (hävisi sodan jälkeen)
1897, Jousiampuja-patsas Bydgoszczissa, versioita seuraavissa paikoissa:
Bydgoszcz, Jousiampuja (Bydgoszczin muistomerkki) alkuperäinen, 18. lokakuuta 1910 (tällä hetkellä Jan Kochanowski -puistossa Bydgoszczin puolalaista teatteria vastapäätä on yksi kaupungin symboleista
Berliini, ensimmäinen hävisi sodan jälkeen, nykyinen 12. joulukuuta 1997 lähtien Hohenzollernplatzilla
Coburg
Wilhelmshaven - vuodesta 1982 Störtebekerplatzilla, kopio Coburgissa olevasta.
Heringsdorf (Mecklenburg-Etu-Pommeri) Usedomin -saarella
1899, "Herma", Viktoriapark, Berliini
1900, "Pyrnia", pronssihahmo, niitty Schlachtensee-kadulla, Berliini (kopio kadonneesta alkuperäisestä)
1900, "Suudelma", Eremitaasi, Pietari, pieni pronssikappale Bydgoszczin museossa.
1904, Suihkulähde,"Tulva"
1904, Bydgoszcz, Suihkulähde, alkuperäinen tuhoutui vuonna 1943. Korvattu jäljennöksellä, jonka on tehnyt kuvanveistäjä Michał Pronobis.
1906, Coburg, Rosengarten
Eisleben, tuhoutunut vuonna 1942
1908, Bismarckin pronssiveistos, Bismarckin tornit, Hildburghausen
1908, muistomerkki Ernst von Stubenrauchille, Teltow
Kirjallisuutta

Błażejewski Stanisław, Kutta Janusz, Romaniuk Marek: Bydgoski Słownik Biograficzny. Tom VI. Bydgoszcz 2000.  ISBN 83-85327-58-4, str. 61-62
Ferdinand Lepcke (1866-1909): Monographie und Werkverzeichnis
Aiheesta muualla

Puolankielinen kirja: "Bydgoskan jousiampuja ja sen kopiot" - kirja ladattavissa Kujawsko-Pomorska-digitaalikirjaston verkkosivustolta
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: pl:Ferdinand Lepcke
Käännös suomeksi
Evijärven Urheilijat

| Evijärven Urheilijat |
| --- | --- |

Perustettu:  1922
Paikkakunta:   Evijärvi
Värit:           
Lajit:  • Palloilu  • Soutu ja hiihto  • Yleisurheilu
Evijärven Urheilijat (lyh. EU) on vuonna 1922 perustettu evijärveläinen urheilun yleisseura. Evijärven Urheilijoiden nykyiset jaostot ovat palloilu, soutu ja hiihto sekä yleisurheilu.
Tunnettuja urheilijoita

Arvo Huutoniemi, kiekonheittäjä
Tapio Kinnunen, painonnostaja
Helinä Laihorinne, pikajuoksija
Kirjallisuutta

Evijärven Urheilijat - sata vuotta evijärveläistä urheilua.  Evijärvi:  Evijärven Urheilijat r.y, 2022.  ISBN 978-952-94-6559-0.
Aiheesta muualla

Evijärven Urheilijoiden kotisivut
Evijärven Urheilijat - sata vuotta evijärveläistä urheilua. Dokumenttielokuva. 29 min. Finepics 2022
Antero Lehto

| Antero Lehto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Antero Juhani Lehto
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Kapteeni Lehto, Andy, Lego
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Nyk. joukkue:  BC Nokia
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2000–2006 2006–2007 2007–2015 2015 2015–2020 2020–:  Pyrbasket/Pyrintö Korihait Tampereen Pyrintö Pallacanestro Varese Tampereen Pyrintö  BC Nokia
Maajoukkueet
2014–2015:   Suomi
Ottelut (pisteet):  13 (28)
Aiheesta muualla
FIBA
Antero Juhani Lehto (s. 2. huhtikuuta 1984 Tampere) on suomalainen koripalloilija, joka on edustanut BC Nokiaa vuodesta 2020 lähtien. 185-senttinen Lehto on pelipaikaltaan takamies, pääasiassa pelintekijä. Pyrinnössä Lehto on toiminut joukkueensa kapteenina. Lisäksi hän pelasi Italian pääsarjan Pallacanestro Varesessa. Lehto kuului myös Suomen maajoukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa.
Lehto valittiin Korisliigan vuoden pelaajaksi kaudella 2013–14 ja Korisliigan vuoden puolustuspelaajaksi kaudella 2011–12. Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja hän on ollut kausina 2003–2004 ja 2013–2014. Lehto on valittu kerran Korisliigan kuukauden pelaajaksi. Hän on voittanut kolme Suomen mestaruutta (2010, 2011 ja 2014), yhden SM-pronssin (2009), Suomen cupin 2013 ja cup-hopeaa 2009 ja 2011. Baltian liigassa Lehdon edustama Pyrintö sijoittui neljänneksi kaudella 2013–2014.
Urheilu-ura > Uran alkuvuodet Pyrbasketissa

Lehto syntyi Tampereella 2. huhtikuuta 1984. Hän juoksi kilpaa isänsä, joka oli juossut 60 metriä alle kahdeksan sekunnin, kanssa Tahmelan kentällä ja alkoi voittaa tämän 14-vuotiaana. Lehto harrasti lapsena muun muassa jääkiekkoa, ja hänen serkkunsa ohjasi hänet Pyrinnön koripallokouluun. Lehto kasvoi Pyrinnön juniorijoukkueissa, ja kausilla 2000–2001 ja 2001–2002 hän pelasi jo seuran edustusjoukkue Pyrbasketissa yksittäisiä otteluita, ensimmäisellä kaudellaan neljä ja toisella seitsemän. Kaudella 2002–2003 hän pelasi jo 32 ottelussa keskimääräisen peliajan kasvettua kaksinkertaiseksi, lähes 12 minuuttiin.
Kausi 2003–2004 oli Lehdon läpimurtokausi, ja hänet valittiin kauden lopuksi SM-sarjan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi. Lehto pelasi keskimäärin yli 29 minuuttia ottelua kohden ja teki pisteitä 12,7 ottelukohtaisella keskiarvolla. Kahden pisteen heittonsa hän heitti sisään 50,9 ja kolmen pisteen heittonsa 43,5-prosenttisesti. Seuraavilla kahdella kaudella Lehdon peliaika väheni hieman muttei mainittavasti.
Urheilu-ura > Korihait-kausi ja paluu Pyrintöön

Toukokuussa 2006 Lehto teki uusikaupunkilaisen Korihaiden kanssa 1+1-vuotisen pelaajasopimuksen, jonka myötä hän pääsi pelaamaan ensimmäisen kautensa täysammattilaisena. Lehto halusi sopimuksen myötä kokea uuden ympäristön ja sai mahdollisuuden harjoitella kahdesti päivässä.
Kaudella 2006–07 Lehto ei Korihaiden silloisen päävalmentajan Ilpo Rantasen mukaan oikein sopeutunut Korihaihin. Lehto muutti Uuteenkaupunkiin, ja hänen lähipiirinsä jäi Tampereelle. Koripallo pysyi Lehdon ajatuksissa vielä vapaa-ajallakin, ja tuloksena oli Lehdon omien sanojen mukaan hänen "uransa surkein kausi". Lehdon pelin taso ailahteli, ja Korihait joutui kauden päätteeksi karsimaan liigapaikastaan Pussihukkia, Turun NMKY:tä ja FoKoPoa vastaan. Korihait voitti karsintasarjan ja pysyi Korisliigassa.
Lehto koki Korihait-kauden opettaneen hänelle paljon. Jyri Lehtosen valmennuksessa tartuttiin pieniinkin asioihin, ja  Lehto sai omien sanojensa mukaan peliinsä "vähän enemmän järkeä mukaan".
Urheilu-ura > Kapteeni Lehto ja Pyrinnön menestysvuodet

Toukokuussa 2007 Lehto palasi Pyrintöön 2+1-vuotisella sopimuksella. Tämän jälkeen joukkueensa kapteenina toimiva Lehto on saavuttanut kolme Suomen mestaruutta, SM-pronssin ja Suomen cupista yhden kullan ja kaksi hopeaa. Kaudella kaudella 2011–12 hänet valittiin Korisliigan vuoden puolustuspelaajaksi. Hänen SM-sarjauransa henkilökohtainen piste-ennätyksensä, 33 pistettä, syntyi 14. helmikuuta 2009 pelatussa ottelussa Porvoon Tarmoa vastaan. Marraskuussa 2007 Lehto pelasi 200. pääsarjatason ottelunsa, ja tammikuussa 2010 vuorossa oli 300. liigaottelu.
Kesäkuussa 2011 Lehto solmi Pyrinnön kanssa 4+3-vuotisen pelaajasopimuksen. Kaudella 2013–14 Lehto pelasi uransa siihen mennessä parhaan kauden. Lehto valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi lokakuussa 2013, ja huhtikuussa hän rikkoi 5 000 runkosarjapisteen rajan. Pyrintö voitti Korisliigan runkosarjan ja pelasi historian ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa, jossa sijoittui heti neljänneksi. Kauden lopuksi Pyrintö ja Lehto voittivat kolmannen Suomen mestaruutensa. Lehto palkittiin kauden lopuksi vuoden pelaajaksi ja toisen kerran, kymmenen vuoden tauon jälkeen, vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi.
Marraskuussa 2014 Lehto koki hänelle harvinaisen loukkaantumisen ja joutui olemaan alaraajavamman vuoksi pelaamatta parin viikon ajan. Palattuaan pelikuntoon hän saavutti historian 12. pelaajana 500 pelatun runkosarjaottelun rajan. Helmikuun lopulla Lehto oli 16,6 pisteen keskiarvollaan Pyrinnön paras pisteidentekijä ja Korisliigan paras suomalainen pistemies.
Urheilu-ura > Italia

Helmikuun 2015 lopussa, siirtorajan umpeutumisen viimeisenä päivänä, Pyrintö ilmoitti Lehdon siirtyvän loppukaudeksi Italian pääsarjan Pallacanestro Vareseen, jossa pari kautta aikaisemmin oli pelannut toinen Suomen maajoukkuetakamies Teemu Rannikko. Siirto täytti Lehdon unelman kokeilla pelaamista ammattilaisena ulkomailla. Lehdon voimassa oleva sopimus Pyrinnön kanssa jatkui kesäkuusta 2015 eteenpäin. Ensimmäisessä ottelussaan Serie A:ssa Lehto pelasi 12 minuuttia ja teki viisi pistettä.
Lehto koki kehittyneensä pelaajana Italian-aikanaan mutta oli tyytymätön saamaansa peliaikaan, jota meni muun muassa hyvän loppukauden pelanneelle Eric Maynorille. Suomeen palattuaan Lehto palautteli itseään rasituksesta muutaman viikon ajan ja aloitti valmistautumisen maajoukkueleireille tavoitteenaan loppukesän EM-kilpailut ja mahdollinen jatko ulkomailla.
Marraskuussa 2018 Lehto loukkasi jalkansa runkosarjaottelun alkuverryttelyssä ja joutui toipumaan vammastaan vuodenvaihteen yli.
Marraskuussa 2019 Lehto teki Korisliigan historian kolmantena pelaajana runkosarjassa tuhannennen kolmen pisteen korinsa. Kesällä 2020 hän teki pelaajasopimuksen BC Nokian kanssa.
Urheilu-ura > Maajoukkue

Lehto edusti Suomea 20 A-nuorten ja yhdessä alle 20-vuotiaiden maaottelussa.
Lehdon hyvät otteet kaudella 2013–14 nostivat hänet 30-vuotiaana ensimmäistä kertaa myös Suomen maajoukkuerinkiin. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa 27. heinäkuuta 2014 harjoitusottelussa Saksaa vastaan. Lehto pelasi ottelussa viisi ja puoli minuuttia ilman pisteitä. Hän pelasi pisteittä myös seuraavassa maaottelussa Liettuaa vastaan, mutta kesän kolmannessa harjoitusottelussa Australiaa vastaan Lehto oli Suomen paras pisteidentekijä 18 pisteellään, ja seuraavassa maaottelussa Liettuaa vastaan vieraskentällä syntyi kymmenen pistettä. Lehto valittiin Suomen kokoonpanoon Espanjan MM-kilpailuihin, missä hän pääsi kentälle otteluissa Yhdysvaltoja, Ukrainaa ja Uutta-Seelantia vastaan. Lehto valittiin myös vuoden 2015 EM-kilpailujen ehdokasryhmään, mutta hän ei mahtunut lopulliseen kisaryhmään ja jäi Suomeen varamieheksi.
Lehdon rooli maajoukkueessa on ollut melko pieni ja seurajoukkueuralta poikkeava. Hän pelasi vuonna 2014 kolmantena pelintekijänä Petteri Koposen ja Teemu Rannikon jälkeen. Lehdon rooli on tuoda kentälle energiaa etenkin puolustuspäässä.
Saavutukset

| --- | --- |
 Henkilökohtaiset saavutukset Korisliigan vuoden pelaaja 2014  Korisliigan vuoden puolustuspelaaja 2012  Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja 2004 ja 2014  Korisliigan kuukauden pelaaja, lokakuu 2013 :  Joukkuesaavutukset MM-kilpailut 2014: 22. sija  Suomen mestaruus 2010, 2011 ja 2014 SM-pronssia 2009  Suomen (liiga)cup 2013 Suomen cupin hopeaa 2009 ja 2011  Baltian liigan neljäs sija 2014
Pelityyli

Lehto on pelipaikallaan Korisliigan parhaimmistoa. Hänet tunnetaan lähtönopeudeltaan hyvänä pelaajana ja näin ollen vaikeana puolustettavana. Lehto on ansioitunut myös intensiivisenä puolustajana, mistä hänet palkittiin Korisliigan vuoden puolustuspelaajan palkinnolla kauden 2011–2012 päätteeksi. Puolustaessaan Lehto pysyy oman miehensä edessä. Hyökkäyksessä Lehto ajaa mielellään korin alle mutta on myös hyvä kolmen pisteen heittäjä. Erään arvion mukaan Lehto tekee pallonriistoja kelvollisesti, mutta hänen syöttö–menetyssuhteessaan olisi avausviisikon pelintekijäksi parantamisen varaa.
Yksityiselämä

Lehto oli ennen Pyrinnön ammattilaissopimustaan kuusi vuotta osa-aikaisesti töissä urheiluvälinemyyjänä, ja hänen koripalloharjoituksensa painottuivat ilta-aikaan. Europelien vuoksi lisääntyneen ottelumäärän ja perheenlisäyksen takia Lehdon elämä alkoi käydä hankalaksi. Pyrintö tarjosi koripallossa kehittymishaluiselle Lehdolle ammattilaismahdollisuutta, ja kaudesta 2013–2014 alkaen hänen on sovittu pelaavan kolme kautta täysammattilaisena. Lehdon perheeseen kuuluvat vaimo Noora Lehto ja vuonna 2013 syntynyt Lotta-tytär. He asuvat Tahmelan kaupunginosassa. Nuorena Lehto opiskeli musiikkiluokalla, ja hän soittaa joskus pianoa. Vapaa-ajallaan Lehto seuraa kaikenlaista urheilua, ja kesäisin hän pelaa tennistä.
Tilastot > Pudotuspelit

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007–2008 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 4 | 48,4 % | 33,3 % | 0,0 % | 0,8 | 2,8 | 3,5 | 1,5 | 1,8 | 0,3 | – | 12,0 | 48 |
| 2008–2009 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 8 | 47,4 % | 27,6 % | 100,0 % | 0,5 | 0,6 | 1,1 | 0,6 | 0,5 | 0,3 | – | 6,0 | 48 |
| 2009–2010 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 13 | 50,0 % | 41,8 % | 100,0 % | 0,5 | 1,0 | 1,5 | 0,5 | 0,6 | 0,5 | 0,1 | 8,0 | 104 |
| 2010–2011 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 11 | 63,0 % | 36,1 % | 57,1 % | 0,4 | 0,8 | 1,2 | 1,3 | 1,4 | 0,5 | – | 10,1 | 111 |
| 2011–2012 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 11 | 52,4 % | 51,4 % | 71,4 % | 0,6 | 2,1 | 2,7 | 0,8 | 0,9 | 0,2 | – | 11,8 | 130 |
| 2012–2013 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 4 | 40,0 % | 37,5 % | 44,4 % | 0,8 | 2,5 | 3,3 | 1,3 | 1,3 | 0,5 | 0,3 | 11,5 | 46 |
| 2013–2014 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 13 | 47,2 % | 45,2 % | 82,1 % | 0,7 | 2,5 | 3,2 | 4,2 | 2,2 | 0,8 | – | 16,1 | 209 |
| 2013–2014 | Tampereen Pyrintö | Baltian liiga | 8 | 50,7 % | 41,9 % | 68,8 % | 0,5 | 1,9 | 2,4 | 3,3 | 1,3 | 0,8 | – | 16,4 | 131 |
| 2014–2015 | Tampereen Pyrintö | Baltian liiga | 3 | 60,0 % | 35,3 % | 100,0 % | – | 2,0 | 2,0 | 1,0 | 2,7 | 0,7 | – | 13,0 | 39 |
| 2015–2016 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 15 | 43,5 % | 30,3 % | 75,0 % | 0,3 | 1,7 | 2,0 | 1,9 | 1,4 | 0,1 | – | 8,8 | 132 |
| 2016–2017 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 3 | 50,0 % | 50,0 % | 100,0 % | 0,3 | 1,0 | 1,3 | 4,0 | 2,3 | 0,3 | – | 14,7 | 44 |
| 2017–2018 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 2 | 60,0 % | 0,0 % | 100,0 % | – | 1,5 | 1,5 | 2,5 | 1,5 | 0,5 | – | 7,0 | 14 |
| 2018–2019 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 3 | 58,8 % | 42,9 % | 60,0 % | 0,7 | 1,3 | 2,0 | 3,7 | 1,3 | 0,3 | – | 10,7 | 32 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga | 87 | 49,9 % | 38,5 % | 72,8 % | 0,5 | 1,6 | 2,1 | 1,8 | 1,3 | 0,4 | 0,0 | 10,6 | 918 |
| Yhteensä | Yhteensä | Baltian liiga | 11 | 52,4 % | 39,6 % | 71,4 % | 0,4 | 1,9 | 2,3 | 2,6 | 1,6 | 0,7 | 0,3 | 15,5 | 170 |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = korisyötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo
Aiheesta muualla

Profiili Pyrinnön sivustolla
Antero Lehto eurobasket.com (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Samuel Haanpää | Korisliigan vuoden pelaaja 2013–2014 | Seuraaja: Teemu Rannikko |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Vesa Mäkäläinen | Korisliigan vuoden puolustuspelaaja 2011–2012 | Seuraaja: Henri Hirvikoski |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ville Kaunisto Vesa Heinonen | Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja 2003–2004 2013–2014 | Seuraaja: Elias Kajander Joonas Lehtoranta |
Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
Suomen joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2014
4 Koivisto |
5 Murphy |
6 Muurinen |
7 Huff |
8 Lee |
9 Salin |
10 Kotti |
11 Koponen |
12 Nuutinen |
13 Möttölä |
14 Lehto |
15 Rannikko |
Valmentaja Dettmann
Frans Joosefin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Frans Joosefin ritarikunta (saks. Kaiserlich-Österreichischer Franz-Joseph-Orden) oli Itävalta-Unkarin keisarin, Frans Joosef I:n, vuonna 1849 perustama ritarikunta. Se perustettiin keisarin valtaannousun 1-vuotisjuhlapäivän kunniaksi, ja sitä jaettiin tunnustuksena erilaisista ansioista Itävalta-Unkarin kansalaisille, mikä teki siitä yhden niistä harvoista ritarikunnista, joita jaettiin myös muille kuin aatelistolle. Tästä syystä ritarikunnan jäsenyys ei myöskään taannut mitään sosiaalisia erityisoikeuksia. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1919 keisarikunnan kaaduttua.
Kunnianosoitusta jaettiin ensin kolmessa, sitten neljässä ja lopulta viidessä luokassa. Ritarikunnassa oli myös kaksi divisioonaa siviileille ja sotilaille:
|  | Suurristi | Komentaja tähdellä | Komentaja | Upseeri | ritari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Siviili: 
Sotilas:
FIFA 2001

| FIFA 2001 |
| --- | --- |
 Kansikuvassa Edgar Davids.
Kehittäjä:  EA Sports
Julkaisija:  EA Sports
Pelisarja:  FIFA
Julkaistu:   8. marraskuuta 2000
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli moninpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 3+ ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  DVD, CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
FIFA 2001 on EA Sportsin vuonna 2000 kehittämä ja julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja FIFA-pelisarjan kahdeksas osa. Se julkaistiin marraskuussa 2000. Peli on saatavilla PlayStationille, PlayStation 2:lle ja Microsoft Windowsille. Pelin uutuuksia ovat muun muassa uudet kuvakulmat ja vaikuttavammat säätehosteet. Se sisältää 15 kansallista liigaa ja yli 50 maajoukkuetta. Pelin pääkansikuvana on Edgar Davids.
Liigat

Pelissä on 15 kansallista liigaa, jotka ovat:
Jupiler Pro League
Campeonato Brasileiro Série A
Ligue 1
Bundesliiga
Kreikan Superliiga
Englannin Valioliiga
Ligat ha'Al
Serie A
Tippeligaen
Eredivisie
Primeira Liga
Skotlannin valioliiga
Primera División
Major League Soccer
Allsvenskan
Käännös suomeksi
Francisco Flores Pérez

Francisco Flores Pérez vuonna 2013.
Francisco Flores Pérez  (17. lokakuuta 1959 – 30. tammikuuta  2016) oli elsalvadorilainen poliitikko. Hän toimi El Salvadorin presidenttinä vuosina 1999–2004 ja hän edusti konservatiivista Arenaa. Ennen presidenttiyttä hän toimi kansanedustajana El Salvadorin parlamentissa (esp. Asamblea Legislativa de El Salvador), jonka puhemiehenä (esp. Presidente de la Asamblea Legislativa de El Salvador) hän toimi vuosina 1997-1998.
Hänen presidenttikaudelleen oli ominaista läheiset suhteet Yhdysvaltoihin, mukaan lukien Yhdysvaltain dollarin käyttöönotto maan virallisena rahayksikkönä. Presidenttikautensa päätyttyä hän pyrki epäonnistuneesti Amerikan valtioiden järjestön pääsihteeriksi. Presidenttikautensa jälkeen hän oli tutkinnan alla korruptiosyytöksistä.
Hän kuoli aivoverenvuotoon 56-vuotiaana.
Käännös suomeksi
Eurovision laulukilpailu 1962

| Eurovision laulukilpailu 1962 Tähtitaivas |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  18. maaliskuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  RTL:n suuri auditorio, Luxemburg, Luxemburg
Juontaja(t):  Mireille Delannoy
Väliaikanumero:  Achilles Zavatta
Osallistujat
Osallistujien määrä:  16
Äänestys
Voittaja:  Ranska "Un premier amour"
Nolla pistettä saaneet:   Alankomaat  Belgia  Espanja  Itävalta
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1962   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1962  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1961  1963 ► 
Isabelle Aubret esittämässä voittokappalettaan.
Eurovision laulukilpailu 1962 järjestettiin Luxemburgissa sunnuntaina 18. maaliskuuta maan televisioyhtiö RTL:n isossa auditoriossa. Juontajana toimi Mireille Delannoy. Kilpailuun osallistuivat samat 16 maata kuten edellisenäkin vuonna. Tämä oli viimeinen vuosi, jolloin viisufinaali ei ollut lauantaina. Vuonna 1962 otettiin käyttöön uusi äänestyskäytäntö, jossa tuomaristot antoivat pisteitä vain kolmelle parhaalle laululle. Aikaisemman käytännön oletettiin suosivan ranskankielisiä iskelmiä, eivätkä pisteet jakautuneet tasaisesti huonoimmin sijoittuneiden laulujen osalta. Uusi käytäntö ei kuitenkaan muuttanut tuloksissa ratkaisevasti mitään, sillä tänäkin vuonna kärkikolmikko oli kokonaan ranskankielinen. Samoin uuden äänestyskäytännön myötä osa lauluista jäi ensimmäistä kertaa kokonaan pisteittä. Kaiken kaikkiaan neljä tämän vuoden viisulaulua joutui kyseenalaiseen "nollakerhoon".
Ylivoimaisesta voitostaan huolimatta Ranskan "Un premier amour" kuuluu nykyään unohdettuihin viisuvoittajiin. Kaupallisesti menestynein laulu oli Saksan liittotasavallan "Zwei kleine Italiener", jota myytiin miljoonia äänitteitä ympäri Eurooppaa.
Suomen edustaja

Suomen euroviisukarsinnan voitti Kari Tuomisaaren sävellys "Tipi-tii", jonka esittivät karsinnassa Kai Lind ja vasta 16-vuotias kampaajaoppilas Marion Rung. Vaikka Lind oli tuohon aikaan yksi suosituimpia laulajia Suomessa, raadit pitivät enemmän Marionin tulkinnasta, ja hän sai kunnian edustaa Suomea Luxemburgissa. Kapellimestarina toimi George de Godzinsky.
Osallistujat

| Sija | Numero | Maa | Artisti(t) | Kappale | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. | 01 |  Suomi | Marion Rung | "Tipi-tii" | 4 |
| 13. | 02 |  Belgia | Fud Leclerc | "Ton nom" | 0 |
| 13. | 03 |  Espanja | Víctor Balaguer | "Llámame" | 0 |
| 13. | 04 |  Itävalta | Eleonore Schwarz | "Nur in der Wiener Luft" | 0 |
| 10. | 05 |  Tanska | Ellen Winther | "Vuggevise" | 2 |
| 7. | 06 |  Ruotsi | Inger Berggren | "Sol och vår" | 4 |
| 6. | 07 |  Saksan lt. | Conny Froboess | "Zwei kleine Italiener" | 9 |
| 13. | 08 |  Alankomaat | De Spelbrekers | "Katinka" | 0 |
| 1. | 09 |  Ranska | Isabelle Aubret | "Un premier amour" | 26 |
| 10. | 10 |  Norja | Inger Jacobsen | "Kom sol, kom regn" | 2 |
| 10. | 11 |  Sveitsi | Jean Philippe | "Le retour" | 2 |
| 4. | 12 |  Jugoslavia | Lola Novaković | "Ne pali svetlo u sumrak" | 10 |
| 4. | 13 |  Iso-Britannia | Ronnie Carroll | "Ring-A-Ding Girl" | 10 |
| 3. | 14 |  Luxemburg | Camillo Felgen | "Petit bonhomme" | 11 |
| 9. | 15 |  Italia | Claudio Villa | "Addio, addio" | 3 |
| 2. | 16 |  Monaco | François Deguelt | "Dis rien" | 13 |
Osallistujat > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa esityksen, paitsi Espanja, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Jean Roderès.
Suomi - George de Godzinsky
Belgia - Henri Segers
Espanja - Jean Roderès
Itävalta - Bruno Uher
Tanska - Kai Mortensen
Ruotsi - Egon Kjerrman
Saksa - Rolf-Hans Müller
Alankomaat - Dolf van der Linden
Ranska - Franck Pourcel
Norja - Øivind Bergh
Sveitsi - Cedric Dumont
Jugoslavia - Jože Privšek
Iso-Britannia - Wally Stott
Luxemburg - Jean Roderès
Italia - Cinico Angelini
Monaco - Raymond Lefèvre