stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atlantinpurjekala
Levinneisyys ja elinympäristö

Atlantinpurjekalaa tavataan Atlantin valtamereltä ja Karibianmereltä. Se ui yleensä 200 metrin syvyydessä. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa äyriäisiä ja selkärangattomia, mutta joskus myös muita kaloja, kuten sardiineja, sardelleja ja makrilleja.
Atlantinpunamangrove

| Atlantinpunamangrove |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Mangrovepuukasvit Rhizophoraceae
Tribus::  Rhizophoreae
Suku::  Punamangrovet Rhizophora
Laji::  mangle
Kaksiosainen nimi
 Rhizophora mangle  L. 
Katso myös
   Atlantinpunamangrove Wikispeciesissä   Atlantinpunamangrove Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Atlantinpunamangroven kukkia Aruballa.
Atlantinpunamangrove eli atlantinpunamangrovepuu (Rhizophora mangle) on mangrovepuukasvien (Rhizophoraceae) heimoon ja punamangroveiden (Rhizophora) sukuun kuuluva kasvilaji ja suvun tyyppilaji.
Atlantinpunamangrove on pensas tai pensasmainen puu, joka voi kasvaa 5–20 metriä korkeaksi. Joskus on tavattu 30 metriä korkeitakin yksilöitä. Sen latvus on muodoltaan pyöreä. Runko on suora 9–12 metrin korkeuteen asti ja siinä voi olla oksia. Rungon halkaisija on tavallisesti 20–70 cm, joskus jopa 90 cm. Lajin kasvaessa suolaisessa vedessä sen rungosta kasvaa monihaaraisia pönkkäjuuria 2–4,5 metrin korkeuteen asti.
Atlantinpunamangrove kasvaa mangrovemetsissä siltti- tai mutapohjaisilla alueilla suolaisessa vedessä tai murtovedessä. Atlantinpunamangrove muodostaa usein mangrovealueen merenpuoleiselle reunalle yksilajisia kasvustoja ja pystyy kasvamaan usein kauempana rannikosta kuin muut mangrovelajit. Mangroveiden rannikonpuoleisella reunalla atlantinpunamangrovea esiintyy sekapuuna muiden mangrovelajien joukossa. Atlantinpunamangrovea tavataan trooppisen Amerikan rannikoilla Brasiliasta ja Perusta pohjoiseen Meksikoon ja Floridaan asti. Lajia tavataan myös Karibianmeren saarilla.
Käyttö ja kasvatus

Atlantinpunamangroven hedelmät ovat syötäviä ja niitä on syöty paikallisesti hätäravintona. Hedelmien lisäksi myös lajin juuria on käytetty hätäravintona ja lajin kuivattuja lehtiä voi käyttää yrttiteen valmistukseen. Lehdet sisältävät kuitenkin runsaasti (20–30%) tanniineja. Atlantinpunamangroven kuori ja juuret sisältävät adstringentteja ja niitä käytetty lääkintään. Lajin kuorta tai siitä uutettuja tanniineja onkin tuotu suurissa määrin sekä Amerikkaan että Eurooppaan.
Atlantinpunamangroven puuaines on erittäin kovaa ja painavaa sekä kosteuden kestävää, joten sitä on käytetty monenlaiseen rakentamiseen ja esineiden valmistukseen. Sitä on käytetty muun muassa laivojen rakennusmateriaalina sekä huonekalujen raaka-aineena. Atlantinpunamangrovea voidaan myös käyttää rantojen eroosion torjuntaan sekä uudelleen metsittämiseen.
Atlantinpunamangrove on tropiikin ja subtropiikin laji, ja kasvatettuna se kasvaa hyvin alueilla, joiden vuoden keskilämpötila on 20°C–30°C ja vuotuinen sademäärä on 1500–2500 mm. Atlantinpunamangrove pärjää vielä 10°C:n lämpötilassa, mutta pakkanen tappaa kasvin. Atlantinpunamangrove pystyy kasvamaan ihan hyvin alueilla, joilla on erillinen kuivakausi ja sadekausi, kuin alueilla, joilla vettä sataa ympäri vuoden. Lajia on löydetty jopa alueilta, joiden vuotuinen sademäärä on 10000 mm.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Atlantinpunamangrovepuu (Rhizophora mangle)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Rhizophora mangle (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rhizophora mangle (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI) Rhizophora mangle (englanniksi)
Global Invasive Species Database: Rhizophora mangle (englanniksi)
Flora of North America: Rhizophora mangle (englanniksi)
Austerlitz (kirja)

| Austerlitz |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  W. G. Sebald
Julkaistu:  2001
Suomennos
Suomentaja:  Oili Suominen
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2002
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Austerlitz (Austerlitz) on W. G. Sebaldin vuonna 2001 ilmestynyt, viimeinen valmiiksi asti saatettu teos. Sen on suomentanut Oili Suominen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2002 Tammi.
Kirjassa herra Austerlitz kuvaa rakennuksia ja päätyy niiden kautta oman sukunsa holokaustihistoriaan. Teoksen englannintaja Anthea Bell sanoo, että teoksessa on itse asiassa kaksi romaania, kertojan kertoma kehystarina ja herra Austerlitzin ydinkertomus. Hän teki käännöstä tiiviissä yhteistyössä Sebaldin kanssa. Hänen mukaansa Sebald olisi yhtä hyvin voinut kirjoittaa englanniksi 30 vuoden Englannissa asumisen jälkeen mutta Sebald halusi kuitenkin kirjoittaa äidinkielellään saksalla. Sebald liitti tekstiin piirroksia ja valokuvia, ja Bell kertoo että kuvien liittäminen esimerkiksi Theresienstadtin keskitysleiriä kuvaavaan yhdeksän sivun mittaiseen lauseeseen on varmasti tuottanut julkaisijalle ongelmia. Hän itse harkitsi lauseen pilkkomista, sillä pitkät lauseet eivät ole englannille ominaisia, mutta totesi ajatuksen vääräksi.
Antti Majander luonnehtii teosta kolumnissaan: "Austerlitz avaa Euroopan henkistä historiaa yhden kohtaamisen kautta Antwerpenin katedraalia muistuttavalla, mutta Kongon verirahoilla rakennetulla rautatieasemalla."
Suomennoksen kannen valokuvan Sebald osti kirpputorilta, ja se esittää tuntematonta lasta.
Palkinnot

Independent Foreign Fiction Prize: 2002
Kääntäjien valtionpalkinto: 2003 Oili Suomiselle
Beekman

Beekman tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sukunimi

Aimée Beekman (s. 1933), virolainen kirjailija ja elokuvaaja
Bram Beekman (1949–2016), alankomaalainen urkuri ja säveltäjä
Vladimir Beekman (1929–2009) virolainen kirjailija ja kääntäjä
Muut

Beekman Peninsula, niemi Kanadassa
Beekman Tower, pilvenpiirtäjä Yhdysvalloissa New Yorkissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Beekman”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
7. toukokuuta

7. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 127. päivä (128. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 238 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Helmi, Kastehelmi
suomenruotsalainen kalenteri: Tua
ortodoksinen kalenteri: Aake
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Helbme, Tuá
vanhemmissa kalentereissa: Achatius, Domicilla, Kustaava, Stanislaus
Tapahtumia

558 – Hagia Sofian kirkon katto romahti Konstantinopolissa. Bysantin keisari Justinianus I määräsi heti kirkon rakennettavaksi uudelleen.
1274 – Lyonin toinen kirkolliskokous kokoontui ensimmäistä kertaa.
1348 – Kaarlen yliopisto, Keski-Euroopan vanhin yliopisto perustettiin.
1697 – Tukholman vanha keskiaikainen kuninkaanlinna Tre Kronor tuhoutui tulipalossa.
1718 – New Orleans perustettiin.
1832 – Lontoon sopimuksessa Iso-Britannia, Ranska, Venäjä ja Baijeri tunnustivat itsenäisen Kreikan, jonka kuninkaaksi valittiin Baijerin prinssi Otto Wittelsbachilainen.
1877 – Suomen Punainen Risti perustettiin.
1915 – Ensimmäinen maailmansota: saksalainen sukellusvene U-20 upotti RMS Lusitanian, surmansa sai 1 198 ihmistä.
1920 – Puolan–Neuvosto-Venäjän sota: Puolan joukot miehittivät Kiovan.
1945 – Toinen maailmansota: kenraali Alfred Jodl allekirjoitti kello 02:41 ehdottoman antautumissopimuksen Reimsissa Ranskassa Saksan kaikkien sotatoimien lopettamiseksi. Sopimus astui voimaan seuraavana päivänä 23:01 Keski-Euroopan aikaa.
1946 – Tokyo Telecommunications Engineering (myöhemmin tunnettu nimellä Sony) perustettiin noin 20 työntekijän voimin.
1952 – Geoffrey W. A. Dummer julkaisi ensimmäisenä mikropiirin käsitteen, kaikkien nykyaikaisten tietokoneiden perustan.
1954 – Indokiinan sota: Điện Biên Phủn taistelu päättyi Ranskan tappioon (taistelu alkoi 13. maaliskuuta).
1960 – Kylmä sota: U-2-kriisi. Neuvostoliiton pääministeri Nikita Hruštšov ilmoitti Neuvostoliiton pidättäneen Yhdysvaltojen U-2-lentäjän Gary Powersin.
1969 – Helsingin kaupunginvaltuusto teki päätöksen Helsingin ensimmäisen metrolinjan rakentamisesta.
1995 – Suomi voitti jääkiekon maailmanmestaruuden ensimmäisen kerran maan historiassa.
1998 – Apple Computer julkisti iMacin.
1998 – Mercedes-Benz osti Chrysler Corporationin 40 miljardilla dollarilla ja muodosti DaimlerChryslerin historian suurimmassa teollisuusyritysten yhdistymisessä.
1999 – Guinea-Bissaun presidentti João Bernardo Vieira syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa.
1999 – Kosovon sota: Yhdysvaltain ilmavoimat teki ilmaiskun Kiinan lähetystölle Belgradissa.
Belyin piiri

Belyin piiri Tverin alueen kartalla.
Belyin piiri (ven. Бе́льский райо́н, Belski raion) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen eteläosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 135 neliökilometriä. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Belyin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa:
Budino (ven. Будино)
Demjahi (ven. Демяхи)
Jegorje (ven. Егорье)
Kavelštšino (ven. Кавельщино)
Prigorodnyi (ven. Пригородный)
Verhovje (ven. Верховье)
Seudulla on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Aiheesta muualla

Belyin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Belyin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • Kimry • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • Ržev • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • Toržok • Toržok • Tver • Vesjegonsk • Vyšni Volotšok • Vyšni Volotšok  • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
Boris Novikov

Boris Kuzmitš Novikov (ven. Бори́с Кузьми́ч Но́виков; 13. heinäkuuta 1925 Rjažsk – 25. heinäkuuta 1997 Moskova) oli neuvostoliittolainen, sitten venäläinen näyttelijä.
Novikov valmistui Juri Zavadskin opetusstudiosta vuonna 1948. Hän kuului Mossovet-teatterin esiintyjiin vuosina 1948–1963 ja näytteli sitten Moskovan satiiriteatterissa vuoteen 1972 saakka. Novikov esiintyi myös lukuisissa elokuvissa. Hänelle myönnettiin Venäjän SFNT:n kunniataiteilijan arvonimi vuonna 1961 ja Venäjän kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1994. Novikov on haudattu Moskovan Danilovskoje-hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Boris Novikov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Black Knight -satelliitti

Yksityiskohta STS-88-avaruuslennolla otetusta valokuvasta, jossa näkyvän kohteen väitetään olevan Black Knight -satelliitti.
Black Knight -satelliitti (suom. musta ritari) on salaliittoteorioiden mukaan Maata kiertävällä radalla oleva avaruusolentojen satelliitti, joka on kiertänyt Maata noin 13 000 vuotta. NASAn mukaan väitettyä kyseistä satelliittia esittävä kuva on ISS-avaruusaseman rakennustöiden aikana menetetty lämpösuoja.
Legenda ufo-satelliitista juontaa juurensa vuoteen 1899, jolloin Nikola Tesla ilmoitti vastaanottaneensa radioaaltoja avaruudesta. Vuonna 1954 yhdysvaltalaisissa sanomalehdissä julkaistiin ufotutkija Donald Keyhoen väitteitä Yhdysvaltain ilmavoimien havaitsemista kahdesta Maata kiertävästä satelliitista. Tuolloin mikään valtio ei ollut vielä laukaissut yhtäkään satelliittia.
Skotlantilaistutkija Duncan Lunan analysoi aiempia radioaaltohavaintoja ja väitti tähtikartan perusteella, että Black Knight lähettää viestiä Epsilon Bootis -tähdeltä peräisin olevalta sivilisaatiolta. Lunan myönsi kuitenkin myöhemmin metodiensa olleen epätieteellisiä.
Austen Chamberlain

Sir Austen Chamberlain.
Joseph Austen Chamberlain (16. lokakuuta 1863 Lontoo – 17. maaliskuuta 1937 Birmingham) oli brittiläinen valtiomies, poliitikko, jolle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1925. Hän oli radikaalipoliitikko Joseph Chamberlainin poika ja myöhemmän pääministerin Neville Chamberlainin velipuoli.
Suoritettuaan opintonsa Cambridgen yliopistossa Chamberlain matkusteli paljon Euroopassa ja eritoten Ranskassa ja Berliinissä. Palattuaan takaisin Lontooseen hänet nimitettiin parlamentin jäseneksi 1892 konservatiivipuolueen edustajana. Valtiovarainministerinä hän toimi vuosina 1903–1905 ja uudelleen 1921. Intian asioista vastaavana valtiosihteerinä hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917, ja tämän jälkeen hänet nimitettiin sotakabinetin jäseneksi vuosiksi 1918–1919.
Vuosina 1925 ja 1928 hän toimi maansa ulkoministerinä ja oli yksi Yhdistyneen kuningaskunnan valtiomiehistä, jotka Gustav Stresemannin ja Aristide Briandin kanssa saivat aikaan Locarnon sopimukset vuonna 1925. Tänä samaisena vuonna hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto yhdessä yhdysvaltalaisen Charles Dawesin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Austen Chamberlain Wikimedia Commonsissa
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950:  1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975:  1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000:  1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–:  2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
Bad Kreuznach

| Bad Kreuznach |
| --- | --- |

 vaakuna
 Kaupungin sijainti Bad Kreuznachin piirikunnassa
 Bad Kreuznach
 Koordinaatit: 49°51′0″N, 7°52′0″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Piirikunta:  Bad Kreuznachin piirikunta
Väkiluku (2013):  43 946
 
 www.stadt-bad-kreuznach.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Kreuznach on kaupunki  Bad Kreuznachin piirikunnassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa asui 43 946 ihmistä vuonna 2013.
Bad Kreuznachissa harjoitettiin 1920-luvulla tupakka-, nahka-, viini-, lasi- ja marmoriteollisuutta sekä viininviljelystä ja viini- ja viljakauppaa. Kaupunki on tunnettu parannustarkoituksiin käytetyistä suolalähteistään; nämä löydettiin vuonna 1478, laajempi käyttö alkoi vuonna 1830. Vuonna 819 kaupunki mainitaan nimellä Cruciniacum.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bad Kreuznach Wikimedia Commonsissa
Näkymä linnasta
Bad Medicine

| ”Bad Medicine” Bon Jovi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: New Jersey
 Julkaistu: syyskuu 1988
 Tuottaja(t): Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Desmond Child
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 05.16
 Levy-yhtiö: Mercury
Bon Jovin muut singlet
| ”Never Say Goodbye” 1987 | ”Bad Medicine” 1988 | ”Born to Be My Baby” 1988 |
Bad Medicine on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin hittisingle vuodelta 1988. Single julkaistiin syyskuussa 1988, ja sen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Desmond Child. Kappale julkaistiin alun perin yhtyeen New Jersey-studioalbumilla samana vuonna. 
Singlen b-puolella on kappale ”99 in the Shade”.
Single menestyi listoilla todella hyvin, ja sen huonoin listasijoitus Yhdysvalloissa oli 17. sija Mainstream Rock Tracks -listalla. Korkeimmillaan single oli ensimmäisellä sijalla Billboard Hot 100-singlelistalla.
Kappale on helposti tunnistettavissa sen jämäkästä, kosketinsoittaja David Bryanin soittamasta introsta.
Kokoonpano

Jon Bon Jovi – laulu
Richie Sambora – kitara
Alec John Such – bassokitara
David Bryan – koskettimet
Tico Torres – rummut
Boz

Boz on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 359 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bozin pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
Bernard Anthony Hebda

Bernard Anthony Hobda

Bernard Anthony Hebda (s. 3. syyskuuta 1959 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Pittsburghin hiippakuntaan diakoniksi John Raphael Quinn 6. huhtikuuta ja papiksi Donald William Wuerl 1. heinäkuuta 1989.
Hebda sai 7. lokakuuta 2009 nimityksen michiganilaisen Gaylordin hiippakunnan piispaksi. Hänet konsekroi 1. joulukuuta piispaksi Allen Henry Vigneron, jota avustivat Francesco Coccopalmerio ja Patrick Ronald Cooney.
24. syyskuuta 2013 Hebda sai nimityksen Newarkin koadjuuttoriarkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 5. marraskuuta.
Beur sur la ville

| Beur sur la ville |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Djamel Bensalah
Käsikirjoittaja:   Djamel Bensalah  Gilles Laurent 
Tuottaja:  Djamel Bensalah
Säveltäjä:  Rachid Taha
Kuvaaja:  Pascal Gennesseaux
Leikkaaja:  Jean-François Elie
Pääosat:   Booder  Sandrine Kiberlain  Issa Doumbia  Steve Tran  Josiane Balasko  Gérard Jugnot  François-Xavier Demaison 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Miroir Magique!
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  12. lokakuuta 2011
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Beur sur la ville on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut ranskalainen komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Djamel Bensalah. Pääosissa esiintyvät Booder, Issa Doumbia ja Steve Tran.
Juoni

Khalid Belkacem on nuori algerialaistaustainen mies, joka on epäonnistunut elämässään täysin, mutta onnistuu yhdessä yössä nousemaan poliisiksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Booder  | … |  Khalid Belkacem   |
|  Sandrine Kiberlain  | … |  Diane   |
|  Issa Doumbia  | … |  Koulibali   |
|  Steve Tran  | … |  Tong   |
|  Josiane Balasko  | … |  Mamie Nova   |
|  Gérard Jugnot  | … |  Gassier   |
|  François-Xavier Demaison  | … |  Picolini   |
|  Jean-Claude Van Damme  | … |  Eversti Merot   |
|  Paul Belmondo  | … |  Luutnantti Liotey   |
|  David Saracino  | … |  Luutnantti Fabiani   |
|  Sacha Bourdo  | … |  Trouduk   |
307

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
Kuolleita

16. syyskuuta - Flavius Valerius Severus, Rooman keisari
8 Foot Sativa

| 8 Foot Sativa> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  death metal, thrash metal, melodinen death metal
Kotipaikka:  Auckland, Uusi-Seelanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Justin Niessen, laulu (2002–2003,2005,2012–)  Corey Friedlander, rummut (2005–2006,2009–)  Nik Davies, kitara (2011–) 
Levy-yhtiö:  Intergalactic Records   Roadrunner Records   Black Mark Production  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
8 Foot Sativa on uusiseelantilainen metalliyhtye. Se on tehnyt kiertueita ja julkaissut levytyksiä kansainvälisesti. Yhtye on esiintynyt muiden muassa Soulflyn, Kornin, Slipknotin, System of a Downin, Children of Bodomin, Disturbedin, Motörheadin, Pungent Stenchin, Shihadin ja Corrosion of Conformityn kanssa.
8 Foot Sativa perustettiin Aucklandissa vuonna 1998. Yhtye on käynyt läpi monia miehistönvaihdoksia ja julkaissut levytyksiä Intergalactic Recordsilla, Roadrunner Recordsilla ja Black Mark Recordsilla. Se teki ensimmäisen levyjulkaisunsa vuonna 2002.
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Justin Niessen – laulu
Corey Friedlander – rummut
Nik Davies – kitara
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Peter Young
Sam Sheppard
Matt Sheppard
Ben Read
Gary Smith
William Cleverdon
Brent Fox
Jamie Saint Merat
Diskografia > Studioalbumit

Hate Made Me (2002,  Intergalactic Records)
Season for Assault (2003,  Intergalactic Records)
Breed the Pain (2005,  Intergalactic Records)
Poison of Ages (2007,  Independent)
The Shadow Masters (2013,  Independent)
Diskografia > Singlet

Sleepwalkers (2009,  Independent)
Diskografia > Kokoelmalevyt

10 Years of Sativa (2013,  Independent)
Aiheesta muualla

8 Foot Sativa Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Aino (Kalevalan hahmo)

Akseli Gallen-Kallelan triptyykkimaalaus Aino-taru (1891). Keskimmäisessä kuvassa Väinämöinen on onkinut hukuttautuneen ja kalaksi muuttuneen Ainon, joka pakenee veteen, ja paetessaan näyttäytyy vielä kerran Ainona.
Aino on Kalevalan henkilö, Joukahaisen sisar. Hänet mainitaan Kalevalan kolmannessa, neljännessä ja viidennessä runossa. Kalevalan pohjana toimineissa kansanrunoissa Aino ei kuitenkaan esiinny, vaan Lönnrot on koostanut hahmon useista eri runoaiheista. Kalevalassa Joukahainen lupaa Ainon vaimoksi Väinämöiselle. Aino kuitenkin hukuttautuu, koska ei tahdo "turvaksi tutisevalle, / suojaksi sopenkululle".
Aino Kalevalassa

Kolmas runo kertoo, kuinka yltiöpäinen Joukahainen häviää kilpalaulannan vanhaa ja viisasta Väinämöistä vastaan ja joutuu loihdituksi suohon. Suosta päästäkseen Joukahainen lupaa sisarensa Väinämöiselle vaimoksi. Tämän kuultuaan Joukahaisen ja Ainon äiti ihastuu ikihyviksi saadessaan sukuun suuren sulhon. Aino kuitenkin kauhistuu kuullessaan joutuvansa vanhan miehen vaimoksi ja hukuttautuu neljännessä runossa. Viidennessä runossa Väinämöinen yrittää kalastaa Ainoa, mutta saa saaliikseen vain erikoisen kalan. Hän yrittää paloitella kalan ruoakseen, mutta se hyppääkin veteen ja kertoo olleensa Aino.
Tarinan opetuksena Väinämöinen itse kieltää jälkipolvia tavoittelemasta nuorta puolisoa tai menemästä nuorena naimisiin.