stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kim Won-jun (jääkiekkoilija)
Ura > Seuraura

Won-jun aloitti jääkiekkoilun 13-vuotiaana. Hän suoritti yläkoulun Kwangwoon Junior High Schoolissa, jonka jälkeen nykyinen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan toimitusjohtaja Kai Sointu houkutteli Won-junin Suomeen. Hän siirtyi aluksi Tampereen Ilveksen C-nuoriin vain 15-vuotiaana kaudeksi 2006–2007. Won-jun opiskeli Tampereella myös Sammon lukiossa.
Kaudella 2008–2009 Won-junilla oli Toni Rajalan jälkeen seuran A-nuorten toiseksi paras teholukema (+13). Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2009–2010 Won-jun siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Hän teki siellä heti ensimmäisessä ottelussaan 6. marraskuuta 2010 Helsingin IFK:ta vastaan puolustajan tontilta peräti neljä maalia, mutta lopulta Won-jun teki kauden aikana 19 ottelussa tehot 5+2=7. Hänelle tarjottiin kauden päätteeksi juniorisopimusta Jokereiden SM-liigajoukkueesta, mutta Woo-jun päätti kuitenkin palata kotimaahansa suorittamaan Yonsei Universityn yliopiston.
Kaudeksi 2013–2014 Won-jun palasi Suomeen ja siirtyi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jota valmensi hänelle Ilveksen junioreista tuttu Pekka Kangasalusta. Hän teki kauden aikana 30 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Won-jun pelasi myös kolme ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Bewe TuusKissa.
Won-jun palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa pelaamaan Aasian liigan Anyang Hallaan, jossa tulokaskausi toi 48 runkosarjaottelussa tehot 2+15=17 ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Kesällä 2015 NHL-varaamaton Won-jun osallistui Dallas Starsin kehitysleirille. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti ALIH:n mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Won-jun teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+20=21. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän voitti taas ALIH:n mestaruuden.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:   Etelä-Korea> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sapporo 2017 | jääkiekko |  |
Won-jun edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi lopulta kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. Won-jun pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Hän pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Won-jun voitti kultaa. Hän jakoi tehoilla 2+3=5 turnauksen puolustajien pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Won-jun pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa.
Won-jun pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti B-lohkon pronssia.
Ritornelli

Ritornelli (ital. ritornello = 'paluu') on musiikkitermi, jolla on kaksi merkitystä: Se on kertaussäkeistö 1300-luvun italialaisissa madrigaaleissa. Se on myös 1600-luvun monodisessa tyylissä laulusäkeistöjen välillä säestävillä soittimilla esitettävä välisoitto.
Kolmisäätyoppi

Kolmisäätyoppi on kristilliseen perinteeseen sääty-yhteiskunnassa kuulunut katsomusjärjestelmä. Se sisälsi ohjeen perheenjäsenten ja yhteiskunnan eri ryhmien velvollisuuksista toisiaan kohtaan. Oppia levitettiin kirkollisessa kansanopetuksessa erityisesti 1600-luvulta alkaen.
Martti Lutherin kristinopin oppikirjassa Vähässä katekismuksessa oli liitteenä Huoneentaulu, joka sisälsi kolmisäätyopin havainnollisessa muodossa sitä tukevine raamatunlauseineen. Opin juuret olivat keskiaikaisessa perinteessä. Kaikilla ihmisillä oli sen mukaan yhteiskunnassa oma paikkansa ja vastuunsa. Nämä säädyt olivat:
maallisen hallituksen eli esivallan sääty
hengellisen hallituksen eli oppisääty
huoneenhallituksen sääty.
Kolmisäätyoppi vaikutti ihmisten ajatteluun ja toimintaan arkielämässä, hengellisissä asioissa ja hallintoasioissa. Se korosti, että jokaisen on elettävä oman säätynsä ja asemansa mukaisesti ja kuuliaisena ylemmilleen. Se sisälsi myös velvollisuuksia alempia kohtaan. Esimerkiksi perheenisän on opetettava väkeään siunaamaan itsensä aamuin illoin ja lausumaan ruokasiunaukset ja kiitokset.
Otteita Huoneentaulusta:
»Maallinen esivalta: Jokainen olkoon alamainen sille esivallalle, jonka vallan alla hän on. Sillä ei ole esivaltaa muutoin kuin Jumalalta; ne, jotka ovat, ovat Jumalan asettamat. Sentähden, joka asettuu esivaltaa vastaan, se nousee Jumalan säätämystä vastaan - -. Kristityn velvollisuudet opettajiaan kohtaan: Olkaa kuuliaiset johtajillenne ja tottelevaiset, sillä he valvovat tiedän sielujanne niinkuin ne, joiden on tehtävä tili, että he voisivat tehdä sitä ilolla eikä huokaillen; sillä se ei ole teille hyödyllistä. Aviomiehille: Samoin te, miehet, eläkää taidollisesti kukin vaimonsa kanssa, niinkuin heikomman astian kanssa, ja osoittakaa heille kunnioitusta, koska he ovat elämän armon perillisiä niinkuin tekin; - - Aviovaimoille: Te vaimot, olkaa alamaiset miehillenne; niin oli Saara kuuliainen Aabrahamille, kutsuen häntä herraksi; ja hänen lapsikseen te olette tulleet, kun teette sitä, mikä hyvää on, ettekä anna minkään itseänne peljättää. » 
(Vähä katekismus)
Kolmisäätyoppi kuvasi sääty-yhteiskuntaa, jonka vähittäinen hajoaminen mursi opinkin perustaa. 1880-luvun lopun kaukokirjallisuudessa esimerkiksi Juhani Ahon kuvaukset pappiloiden elämän kaksinaismoralismista ja Minna Canthin vaatimukset naisten aseman parantamisesta muuttivat ihmisten ajattelutapaa, vaikka niidenkin pohja oli kristillissiveellinen.
Aiheesta muualla

Huoneentaulun maailma. Kasvatusta ja koulutusta säädyn ja kristillisten arvojen mukaan. Agricola.utu.fi, kirja-arvio.
Kokhliarion

Kokhliarion (m.kreik. κοχλιάριον) oli antiikin kreikkalainen kuiva-aineiden ja nesteiden tilavuusmitta, lusikallinen. Attikalainen (ateenalainen) kokhliarion oli nykymitoissa noin 4,5 millilitraa.
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 kokhliarion = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × kokhliarion |
| --- | --- | --- |
Kansainväliset (SI)
| – millilitra | 4,5 ml | 0,22 kokhliarionia |
| – senttilitra | 0,45 cl | 2,22 kokhliarionia |
Brittiläiset
| – fluid ounce | 0,16 imp fl oz | 6,25 kokhliarionia |
Yhdysvaltalaiset
| – fluid ounce | 0,15 US fl oz | 6,67 kokhliarionia |
Muuntotaulukko > Kuiva-ainemittana

| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 kokhliarion = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × kokhliarion |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – kyathos | 1⁄10 kyathosta | 10 kokhliarionia |
| – oksybafon | 1⁄15 oksybafonia | 15 kokhliarionia |
| – kotylē | 1⁄60 kotyleä | 60 kokhliarionia |
| – ksestēs | 1⁄120 ksestestä | 120 kokhliarionia |
| – khoiniks | 1⁄240 khoiniksia | 240 kokhliarionia |
| – hēmiekton | 1⁄960 hemiektonia | 960 kokhliarionia |
| – hekteus | 1⁄1920 hekteusta | 1 920 kokhliarionia |
| – medimnos | 1⁄11520 medimnosta | 11 520 kokhliarionia |
Muuntotaulukko > Nestemittana

| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 kokhliarion = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × kokhliarion |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – khēmē | 1⁄2 khemeä | 2 kokhliarionia |
| – mystron | 4⁄10 mystronia | 21⁄2 kokhliarionia |
| – konkhē | 1⁄5 konkhea | 5 kokhliarionia |
| – kyathos | 1⁄10 kyathosta | 10 kokhliarionia |
| – oksybafon | 1⁄15 oksybafonia | 15 kokhliarionia |
| – tetarton | 1⁄30 tetartonia | 30 kokhliarionia |
| – kotylē | 1⁄60 kotyleä | 60 kokhliarionia |
| – ksestēs | 1⁄120 ksestestä | 120 kokhliarionia |
| – hemikhūs | 1⁄360 hemikhusta | 360 kokhliarionia |
| – khūs | 1⁄720 khusta | 720 kokhliarionia |
| – keramion | 1⁄5760 keramionia | 5 760 kokhliarionia |
| – metrētēs | 1⁄8640 metretestä | 8 640 kokhliarionia |
Ritosenlampi

| Ritosenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuopio 
Mittaustietoja
Pinta-ala:  1  ha 
Tilavuus:  17 700  m3 
Keskisyvyys:  1,8  m 
Suurin syvyys:  1,8  m tai 3  m 
Ritosenlampi on pieni, noin hehtaarin laajuinen lampi Kuopion Rahusenkankaan kaupunginosassa, noin 2,5 kilometriä kaupungin keskustan pohjoispuolella. lammesta on purkuoja Saarijärveen.
Ritonaviiri

| --- | --- |


Ritonaviiri
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1,3-tiatsol-5-yylimetyyli-N-[(2S,3S,5S)-3-hydroksi-5-[[(2S)-3-metyyli-2-[[metyyli-[(2-propan-2-yyli-1,3-tiatsol-4-yyli)metyyli]karbamoyyli]amino]butanoyyli]amino]-1,6-difenyyliheksan-2-yyli]karbamaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 155213-67-5
ATC-koodi: J05AE03
PubChem CID: 392622
DrugBank: DB00503
Kemialliset tiedot
Kaava: C37H48N6O5S2 
Moolimassa: 720,946
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 98–99 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 3–5 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Ritonaviiri on HIV:n hoitoon käytetty lääke. Yleensä sitä käytetään annoksilla, jotka eivät itsessään estä HIV:n lisääntymistä vaan parantavat muiden HIV-lääkkeiden hyötyosuutta estämällä niiden hajoamisen maksassa.
Konradin

Konradin (oik.) metsästää haukoilla, Codex Manessen kuvitusta 1300-luvulta.
Konrad Nuorempi eli Konradin (ital. Corradino; 25. maaliskuuta 1252 Wolfstein, lähellä Landshutia, Svaabia – 29. lokakuuta 1268 Napoli, Sisilian kuningaskunta) oli Sisilian kuningaskunnan kuningas vuosina 1254–1258 (nimellä Konrad II) sekä Svaabian herttua (nimellä Konrad IV) ja nimellinen Jerusalemin kuningas (nimellä Konrad III) vuosina 1254–1268. Hän oli Hohenstaufenin hallitsijasuvun viimeinen laillisesta avioliitosta syntynyt miespuolinen jäsen. Sisilian kuningaskunnan valloittanut Kaarle I Anjoulainen teloitutti 16-vuotiaan Konradinin tämän yritettyä vallata sen takaisin.
Elämä

Konradinin isä oli Saksan kuningas Konrad IV ja isoisä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik II. Konradinin äiti oli kuningatar Elisabet, jonka isä oli Baijerin herttua Otto II. Konradin oli vain kaksivuotias isänsä kuollessa vuonna 1254, jolloin hän peri tältä Sisilian kuningaskunnan sekä Jerusalemin kuninkaan arvon. Konradinin holhoojana toimi hänen enonsa, Baijerin herttua Ludvig II. Sisilian sijaishallitsijana toimi Konradinin setäpuoli Manfred, joka kuitenkin kruunautti vuonna 1258 omavaltaisesti itsensä Sisilian kuninkaaksi. Konradinin hallittavaksi jäi tällöin vain Svaabian herttuakunta.
Manfred sai vuonna 1266 surmansa sodassa uutta vallananastajaa, Anjoun herttua Kaarle I:tä vastaan. Paavi Klemens IV tuki Kaarlea, joten paavin valtaa Italiassa vastustaneet valtiot eli ghibelliinit panivat toivonsa nuoreen Konradiniin, jonka toivottiin valtaavan kuningaskuntansa takaisin. Konradin kokosi suurehkon armeijan, lähti sotaretkelle yhdessä Badenin rajakreivi Fredrikin kanssa ja ylitti Alpit syyskuussa 1267. Konradinin puolella olivat Pisan laivasto, Kastilian prinssi Henrik sekä Corrado Capece, joka valtasi maihinnousulla Sisilian saaren. Konradin sai Italian asukkailta myönteisen vastaanoton, kun taas paavi erotti hänet kirkosta. Konradin valtasi Rooman heinäkuussa 1268, mutta yrittäessään edetä Sisilian kuningaskuntaan hän kärsi tappion Kaarle I:lle Tagliacozzon taistelussa 23. elokuuta. Hän pakeni ensin Roomaan ja yritti jatkaa pakoaan Sisilian saarelle, mutta hänet vangittiin Asturassa Nettunon lähellä ja luovutettiin Kaarle I:lle.
Kaarle I järjesti Konradinille Napolissa oikeudenkäynnin, jossa tämä tuomittiin kuolemaan rikoksista kirkkoa ja kuningasta vastaan. Konradin mestattiin julkisesti Napolissa nykyisen Piazza del Mercato -aukion kohdalla 29. lokakuuta 1268 yhdessä Badenin Fredrikin ja eräiden muiden kannattajiensa kanssa. Konradinin kuollessa Hohenstaufenin dynastia sammui mieslinjalta lukuun ottamatta hänen toista setäpuoltaan, Fredrik II:n aviotonta poikaa Enziota, joka kuoli vankeudessa vuonna 1272. Konradinin kuoltua Hohenstaufenien vaatimus Sisilian kruunuun siirtyi Aragonian tulevalle kuninkaalle Pietari III:lle, joka oli kuningas Manfredin vävy.
Konradin on haudattu Napolin Santa Maria del Carminen kirkkoon. Haudalla on Bertel Thorvaldsenin veistämä Konradinin patsas vuodelta 1847. Konradinia luonnehdittiin eräässä kronikassa ”kauniiksi kuin Absalom”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konradin Wikimedia Commonsissa
Konradinin teloitus, Nova Cronican kuvitusta 1300-luvulta.
Roberto Ferraris

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | 25 m olympiapistooli |  |
Roberto Ferraris (s. 16. tammikuuta 1952 Napoli) on italialainen entinen ampuja. Hän sai vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa pronssia 25 metrin olympiapistoolissa pistemäärällä 595. Hän kilpaili 25 metrin olympiapistoolissa myös kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä (49. sija) ja kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa (viides sija). Moskovan olympialaisissa Ferraris osallistui lisäksi 50 metrin pistoolikilpailuun jääden 24. sijalle.
Keräilykortit

Magic: The Gathering -keräilykorttipelin kortteja kansiossa.
Keräilykortit ovat keräiltäviksi tarkoitettuja, yleensä pahvista valmistettuja kortteja, jotka esittävät kuvan esimerkiksi urheilijoista, näyttelijöistä, nähtävyyksistä tai fantasiahahmoista. Kuvan ohessa kortissa on tekstiä, joko vain toisella puolella tai myös kuvapuolella. Kortteja voidaan käyttää myös erilaisten pelien pelaamiseen, pääasiassa nämä ovat fantasiaroolipelejä, kuten Magic: The Gathering, mutta myös urheiluaiheisia korttipelejä on olemassa.
Keräilykorttien historiaa

Keräilykorttien historia alkaa Yhdysvalloista 1800-luvun lopulta, kun baseballin pelaajista tehtiin heidän nimellään varustettuja kangaspaloja. 1900-luvun alkupuolella baseball-pelaajien kuvia annettiin tupakka-askien kylkiäisinä, yksi harvinaisimmista tältä ajalta oleva kortti Honus Wagnerin T206 myytiin yli kahdensadantuhannen euron hinnalla Yhdysvalloissa.. Myös purukumipakettien mukana saattoi tulla keräilykortteja. Yhdysvaltojen lisäksi myös Britanniassa julkaistiin tupakkakortteja, mutta baseballpelaajien sijaan kuvissa oli sikäläisen valtalajin, jalkapallon pelaajia. Toisen maailmansodan jälkeen keräilykorttien jakaminen eri tuotteiden yhteydessä väheni ja niitä alettiin myydä omina tuotteinaan. Internet on vielä helpottanut keräilyä entisestään ja tuonut keräilijät ympäri maailman yhteen. Korttien kauppaaminen ja vaihtaminen internetin kautta onkin nykyään hyvin yleistä. Pohjois-Amerikassa keräilykortit ovat olleet aina suosittuja, mutta Euroopassa sikäläiset suurlajit baseball ja amerikkalainen jalkapallo ovat niin pieniä, että täällä ei niitä juurikaan kerätä. Pohjoismaissa kerätään jääkiekkokortteja ja muualla Euroopassa koripallokortteja.
Korttien arvot määräytyvät lähinnä kysynnän ja keräilykohteen paikallisen suosion mukaan. Myös korttisarjan hinta ja valmistaja vaikuttavat jonkin verran. Korttien kunto on myös erittäin tärkeä tekijä, yksikin naarmu tai taitos tekevät peruskortista lähes arvottoman. Kaikkien neljän kulman on myös oltava teräviä ja ehjiä. Pohjois-Amerikassa on olemassa erilaisia puolueettomia arviointiyrityksiä jotka arvioivat kortin kunnon ja laittavat sen sinetöityyn suojakoteloon. Näistä ehkä tunnetuin on PSA (Professional Sports Authenticator).
Keräilykortit Suomessa

Suomessa on julkaistu jääkiekkokortteja vuodesta 1965 alkaen, jolloin makeistehdas Hellas julkaisi ensimmäisen sarjan suomalaisista kiekkoilijoista. Sen jälkeen pietarsaarelainen Championin makeistehdas julkaisi myös oman sarjansa. Hellaksen sarjaa löytyy edelleen myynnistä melko usein, mutta Championin sarja on erittäin harvinainen ja hinnat nousevat lähes poikkeuksetta melko korkeiksi. Tämän jälkeen 1970-luvun alkupuoliskolla julkaistiin muutamia sarjoja, mutta suomalaisten mielenkiinto keräilyyn hiipui niin, että 1970-luvun lopulta 1990-luvun alkuun julkaistuja sarjoja oli vain muutama.
90-luvun alussa Jyväshyvän keksitehdas alkoi valmistaa ns. liigasuklaata, jossa oli suklaapatukan kanssa tarroja ensin seurojen logoilla ja sitten pelaajista. Makeistehdas Leaf julkaisi ensimmäisen Sisu hockey cards -sarjan liigakaudesta 1993–1994 ja ”lastentaudeista” (sarjassa oli muun muassa useita virhekortteja vääristä pelaajista ja pussien sulkeminen oli aiheuttanut korttien rikkoontumista) huolimatta sarjan suosio kasvoi suureksi. NHL:n ensimmäinen työsulkukausi 1994–1995 toi todellisen korttibuumin Suomeen, kun SM-liigassa pelasi useita tähtipelaajia, joiden kortteja fanit halusivat innolla. Tämän kauden Sisu-sarja oli myös selvinnyt lastentaudeista ja sisälsi monia niin sanottuja erikoiskortteja, joita parhaimmillaan myytiin useiden satojen markkojen hinnoilla. Leaf julkaisi vielä sarjoja kausilla 1995–1996 ja 1996–1997, jonka jälkeen sarjojen valmistus Suomessa ja Ruotsissa (Leaf valmisti myös Ruotsin Elitserienistä omaa korttisarjaa) lopetettiin.
Vuoden tauon jälkeen korttien valmistus jatkui Leafille Suomen kortit tehneen tiimin oman Cardset Finland -yhtiön julkaistessa ensimmäisen sarjansa kaudeksi 1998–1999. Sama yhtiö tekee SM-liigan keräilykortit edelleen.
Nykyään internet on syönyt Suomesta erilliset korttikaupat, vain muutama on jäljellä ja näissäkin myydään korttien lisäksi esimerkiksi fanituotteita. Forssalainen Fun Stuff & cards on yksi yhä toimivista alan pioneereista. R-kioskit myyvät jonkin verran jääkiekkokorttipusseja, mutta näitä on myynnissä ainoastaan kahta tai kolmea eri sarjaa kerrallaan.
Tunnettuja tuotemerkkejä

Upper Deck (2006–2010 ja 2014- ainoa NHL-lisenssin haltija)
Panini (NHL -lisenssi 2010–2014)
Pacific trading cards (konkurssiin 2005)
In the game (ei NHL -lisenssiä, mutta tekee kortteja pelaajista ilman seurojen logoja)
Fleer-Skybox (nykyään Upper Deckin omistama tuotemerkki)
Topps
O-pee-chee (omia jääkiekkokortteja vuodesta 1933. 1980-luvulla Toppsin rinnakkaismerkki Kanadassa. Nykyään Upper Deckin tuotemerkki)
Pinnacle Brands (toiminnassa 1991–1998)
Score (toiminnassa 1990–1998, loppuvuodet Pinnaclen omistuksessa)
Parkhurst (ensimmäinen sarja kaudelta 1951–1952, nykyisin ei julkaisuja, viimeksi Upper Deckin tuotemerkkinä)
Leaf (välillä Paninin tuotemerkki, nyt In the game:n tuotemerkkinä premium -korteille)
Sisu hockey cards
Cardset
Be a Player (NHLPA:n oma tuotemerkki jota on lisensoitu eri valmistajille)
Donruss (nykyisin Paninin tuotemerkki)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keräilykortit Wikimedia Commonsissa
Roman Mavlanov

Roman Mavlanov vuonna 2012.
Roman Mavlanov (ven. Рома́н Мавла́нов, s. 5. heinäkuuta, 1994 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Mavlanov aloitti karting-uransa 13-vuotiaana. Vuonna 2011 Mavlanov kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2012 Mavlanov jatkoi Eurocup -sarjassa jääden jälleen ilman pisteitä. Samana vuonna hän ajoi myös toisen kauden Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 15:ksi.
Vuonna 2013 Mavlanov kilpaili International GT Open -sarjassa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi ja kuusi kilpailua Spanish GT Championship -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Eurocup- ja Formula Renault NEC -sarjoissa. Vuonna 2014 Mavlanov kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ei saavuttanut pisteitä kauden aikana.
Roman Novotný

Roman Novotný Josef Odložilin muistokisoissa Prahassa 2010.
Roman Novotný (s. 5. tammikuuta 1986 Přerov) on tšekkiläinen pituushyppääjä.
Novotný sijoittui seitsemänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2003 tuloksella 696 cm ja kolmanneksi alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2007 tuloksella 787 cm. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Pekingin olympialaisissa 2008, hän oli seitsemäs hypättyään tasan 8 metriä. Seuraavana vuonna hän karsiutui sekä Torinon sisäratojen EM-kisoissa että Berliinin MM-kisoissa, mutta Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kahdestoista tuloksella 765 cm. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän oli kahdeksas tuloksella 766 cm.
Novotnýn ennätys on 822 cm, jonka hän hyppäsi Brnossa 4. heinäkuuta 2012. Sisäradoilla hän on hypännyt 805 cm Prahassa 26. helmikuuta 2009. Hän on lisäksi hypännyt korkeutta 217 cm ja kolmiloikkaa 15,67 m sekä juossut 60 metriä aikaan 6,81 s ja 100 metriä aikaan 10,56 s.
Roberto Eduardo Viola

| Roberto Eduardo Viola |
| --- | --- |
 Roberto Eduardo Viola vuonna 1981.
Argentiinan presidentti
 29. maaliskuuta 1981 – 10. joulukuuta 1981  
Edeltäjä:  Jorge Videla
Seuraaja:  Carlos Lacoste (virkaatekevä)
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1924
Kuollut: 30. syyskuuta 1994 (69 vuotta)
Tiedot
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
 Nimikirjoitus
Roberto Eduardo Viola Prevedini (13. lokakuuta 1924 – 30. syyskuuta 1994) oli Argentiinan presidentti ja diktaattori 29. maaliskuuta - 11. joulukuuta 1981 välisen ajan. Häntä ei koskaan virallisesti valittu presidentiksi, vaan hän sai nimityksen kenraalien juntalta joka oli syrjäyttänyt Isabel Perónin. Viola oli itsekin tämän juntan jäsen. Hänen edeltäjänsä oli Jorge Videla ja seuraajansa Carlos Lacoste.
Violaa pidetään yhtenä Falklandin sodan sekä myös niin sanotun Likaisen sodan päästrategina.
Argentiinan sotilashallinnon kaaduttua 1983 Viola todettiin syylliseksi ihmisoikeusloukkauksiin, ja hänet tuomittiin vankeuteen. Hänen terveytensä horjui vankeudessa, ja peronistinen presidentti Carlos Menem armahti hänet muiden juntan jäsenten ohella 1990.
Koutloumoúsin luostari

| Koutloumoúsin luostari Μονή Κουτλουμουσίου |
| --- | --- |
 Koutloumoúsin luostari.
Sijainti:  Athos,  Kreikka
Koordinaatit:  40°15′12″N, 24°14′52″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustettu:  1100-luku
Asukkaita:  75
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Athosvuori 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Koutloumoúsin luostari (kreik. Μονή Κουτλουμουσίου, Moní Koutloumousíou, myös Koutloumousioun luostari, Kutlumusionin luostari) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Kristuksen kirkastumiselle. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Koutloumoúsi on kuudennella sijalla.
Koutloumoúsin luostarin pääkirkko.
Koutloumoúsin luostari on perustettu alun perin 1100-luvulla, viimeistään vuonna 1169. Luostarin nimi on peräisin joko alkuperäisestä luostarista, jonka nimi oli Koutloumoúsi, tai myöhemmästä Koutloumoús-nimisestä perustajasta, joka perusti luostarin uudelleen 1300-luvulla. Koutloumoúsista tuli stauropegiaalinen vuonna 1393. Luostarissa oli suuret tulipalot vuosina 1497, 1767, 1857, 1870 ja 1980. Niiden jälkeen se on aina rakennettu tai kunnostettu uudelleen. Vuonna 2011 luostarissa oli 75 asukasta.
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan keskiosissa vajaa puoli kilometriä itsehallintoalueen hallinnollisen keskuksen Karyésin kylän eteläpuolella. Luostarin pääkirkko (katholikon) on rakennettu vuonna 1540 ja sen kellotorni on 1800-luvulta. Luostarin alaisuuteen kuuluu sivuluostari Pyhän Panteleimonin skiitta, joka sijaitsee sen lähellä. Luostariin kuuluu myös seitsemän kappelia sen sisäpuolella ja seitsemän sen ulkopuolella, sekä 18 keljaa. Luostarin kirjastossa on 662 käsikirjoitusta ja noin 3 500 painettua kirjaa.