stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venezuela
Politiikka > Poliittinen järjestelmä

Venezuela on maan vuoden 1999 perustuslain mukaan tasavaltainen ja demokraattinen liittovaltio. Hugo Chávezin uudistamassa perustuslaissa presidentti sai lisää valtaoikeuksia Vuosien 1961–1999 perustuslaissa presidentti sai istua vain yhden viisivuotiskauden. Uudessa perustuslaissa presidentti valitaan yleisellä kansanäänestyksellä joka kuudes vuosi. Presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen johtaja. Pääministeriä ei ole. Aiemmin sama henkilö voitiin valita presidentiksi enintään kahdelle peräkkäiselle kaudelle, mutta tämä pykälä kumottiin kansanäänestyksessä vuonna 2009.
Nicolás Maduro valittiin vuonna 2018 toistamiseen presidentiksi, mutta vaalit tuomittiin laajasti vilpillisiksi. Tämän jälkeen demokraattisesti vuonna 2015 valittu Venezuelan kansalliskokous julisti puheenjohtajansa Juan Guaidón presidentiksi. Monet maat ovat tämän jälkeen tunnistaneet Guaidón Venezuelan johtajaksi, mutta Maduroa tukevat edelleen monet sen kanssa liittoutuneet maat, kuten Venäjä, Kiina ja Kuuba. Guaidón kykyjä chávismon kaatamiseksi on kuitenkin myös laajasti epäilty.
Maduron PSUV-puolue järjesti ennen vuoden 2020 parlamenttivaaleja vaalikomission uusiksi. Samalla kansalliskokous laajennettiin 277-paikkaiseksi. Kaikki merkittävimmät oppositiopuolueet boikotoivat vaaleja, sillä ne eivät uskoneet PSUV:n järjestävän reiluja vaaleja. Niissä PSUV ja sen liittolaiset saivat 91 prosenttia kaikista paikoista.
Venezuelan oppositiota on 2000-luvulla vainottu, ja Maduron kaudella tilanne on entisestään selvästi pahentunut. Venezuelan hallinto on määrännyt lukemattomien poliittisten vastustajien vangitsemisen ja kiduttamisen. Paikallisen ihmisoikeusjärjestö Foro Penalin mukaan vuoden 2020 lopussa Venezuelassa oli 351 poliittista vankia.
Politiikka > Oikeuslaitos ja rikollisuus

Oikeuslaitos on Chávezin ja edelleen Maduron aikana alistettu poliittiseen hallintaan, sillä sinne on nimitetty erityisesti lojaaleja tuomareita. Tuomareiden palkka on hyvin pieni, minkä seurauksena korruptio on latinalaisen Amerikan suurinta.
Rikollisuus maassa on suurta, sillä vuonna 2020 henkirikoksia tehtiin 60,3 sataatuhatta asukasta kohti. Määrä oli hieman laskenut vuodesta 2018, mutta se oli silti maailman suurimpia. Venezuelan vankilat ovat myös Amerikan pahimpia, ja vankilajengit toimivat niissä varsin vapaasti. Vankilajengien lisäksi myös kaupunkijengit, huumekauppiaat, kaivosmafia ja Kolumbian Kansallinen vapautusarmeija ELN pitävät valtaa. ELN hallitsee laitonta kaivostoimintaa Bolívarin ja Amazonasin osavaltioissa. Huumekartellit puolestaan aiheuttavat ongelmia monissa rajaosavaltioissa.
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Venezuela ei ole vapaa maa. Maan demokraattiset instituutiot ovat heikentyneet vuodesta 1999, mutta olosuhteet ovat pahentuneet jyrkästi viime vuosina oppositioon kohdistuneiden ankarampien tukahduttamistoimien ja hallitsevan puolueen johdosta, joka luottaa vaaleihin, joita on tuomittu laajasti, hallitakseen kaikkia hallinnon haaroja. Viranomaiset ovat sulkeneet käytännössä kaikkien poliittisten erimielisyyksien kanavat, rajoittaneet kansalaisvapauksia ja asettaneet väitettyjä vastustajia syytteeseen ilman asianmukaista oikeudenkäyntiä. Maan vakava humanitaarinen kriisi on jättänyt miljoonat ihmiset kamppailemaan perustarpeiden tyydyttämiseksi ja jouduttanut joukkopakoa maasta.
Osavaltiot

Venezuela on jaettu 23 osavaltioon, pääkaupunkialueeseen (Caracas) ja yhteen liittovaltiolliseen alueeseen. Osavaltiot on jaettu 335 kuntaan (municipios), jotka on vielä jaettu 1 084 alueeseen (parroquias).
Osavaltiot (pääkaupunki suluissa) ovat:
| --- | --- |
Amazonas (Puerto Ayacucho)  Anzoátegui (Barcelona)  Apure (San Fernando de Apure)  Aragua (Maracay)  Barinas (Barinas)  Bolívar (Ciudad Bolívar)  Carabobo (Valencia)  Cojedes (San Carlos)  Delta Amacuro (Tucupita)  Falcón (Coro)  Guárico (San Juan De Los Morros)  Lara (Barquisimeto) : Mérida (Mérida)  Miranda (Los Teques)  Monagas (Maturín)  Nueva Esparta (La Asunción)  Portuguesa (Guanare)  Sucre (Cumaná)  Táchira (San Cristóbal)  Trujillo (Trujillo)  Yaracuy (San Felipe)  Vargas (La Guaira)  Zulia (Maracaibo)  Liittovaltiollinen alue
Talous

2010-luvun lopussa Venezian talous heittelehti, inflaatio oli ulkomaalaisten arvioiden mukaan satoja prosentteja ja bruttokansantuote laski yli 10 prosenttia vuodessa.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022 öljyn hinta nousi ja Venezuelan talous lähti huimaan kasvuun.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venezuelan talous muuttui maatalouskeskeisestä öljykeskeiseksi. Toisen maailmansodan jälkeen maa oli 15 vuoden ajan maailman tärkein öljynviejä, kunnes Persianlahden maat sivuuttivat sen. Venezuela oli perustamassa OPECia 1959. Öljytulot kattavat noin kolmanneksen maan bruttokansantuotteesta, 95 % vientituloista ja yli puolet hallinnon kustannuksista.
1970-luvulla öljy toi tuloja maalle, niin että rahaa riitti suorastaan kerskakulutukseen. Muut tärkeät tuotannon alat unohdettiin kokonaan. Elintarvikkeita maa ei tuottanut omaan kulutukseensa 1980-luvun alussa läheskään tarpeeksi. Nyt tilanne on jo vähän parempi, mutta omavaraisuuteen ei ole vielä päästy: elintarvikkeista tuodaan kaksi kolmannesta ulkomailta. Maataloustuotteista Venezuela vie ulkomaille tupakkaa, kalaa, hedelmiä, kaakaota ja näistä jalostettuja tuotteita.
Maassa on öljyn lisäksi rikkaat esiintymät hiiltä, rautaa, bauksiittia ja kultaa, sekä vesivoimaa ja timantteja. Halpa energia on mahdollistanut raskaan teollisuuden kehittämisen ja maa on yksi suurimmista alumiinin tuottajista maailmassa.
Venezuelalla oli vuonna 2018 yli kahdeksan miljardin euron edestä Venäjän myöntämiä lainoja.
Talous > Energia

IEA:n mukaan Venezuela oli vuonna 2008 maailman 9. suurin öljyntuottajamaa (137 Mt, 3,5 % maailman tuotannosta) ja 10. suurin kivihiilen viejä (6 Mt). Venezuelan jalostettujen öljytuotteiden vienti vuonna 2007 oli 29 Mt (4. sija) ja kaikkien öljytuotteiden vienti 106 Mt (6.sija).
IEA:n mukaan Venezuela oli vuonna 2017 maailman 11. suurin öljyntuottajamaa (122,9 Mt), mutta kivihiilen tuotanto oli pudonnut 0,6 megatonniin ja vienti 0,4 megatonniin.
Energiantuotannon huippu oli vuonna 2012, mistä se lähti jyrkkään laskuun.
Talous > Ruoka- ja energiapula

Presidentti Chavezin vuodesta 2003 asettamat ruuan ja muiden tarvikkeiden asettamat hintakatot loivat ruoka- ja materiaalipulaa. Venezuelassa halvalla ostetut hyödykkeet kannatti myydä kalliilla muualla. Tämä synnytti salakuljetusta. Sosialisoitu maatila myös saattoi lakata toimimasta. Öljyn hinta laski 2008–2009. Vuonna 2010 maassa oli pulaa mm. sähköstä ja lihasta. Vuonna 2014 alkanut öljyn maailmanmarkkinahintojen romahdus pahensi tavarapulan ennen näkemättömäksi. Maassa oli vuonna 2016 pulaa lääkkeistä, ruuasta ja sähköstä.lähde?
Vuonna 2019 hyperinflaatio nousi 10 miljoonaan prosenttiin. Vuosina 2013–2019 talous kutistui 65 %:lla.
Talous > Liikenne

Venezuelassa on 409 lentokenttää, joista viidellä on yli kolme kilometriä pitkä kiitotie. Maan kansallinen lentoyhtiö on Conviasa. Rautateitä on 806 km, ja Orinocojoella on 400 km sisävesiväylää. Satamakaupungit ovat La Guaira, Maracaibo, Puerto Cabell ja Punta Cardon. Venezuelan lähivesillä liikkuvia on varoitettu merirosvojen hyökkäyksistä.
Rautateillä ja jokireiteillä ei ole matkustajaliikennettä, joten maan sisällä liikutaan paljon linja-autoilla. Kaikissa suurkaupungeissa on paikallisbusseja ja Caracasissa myös metro.
Rikollisuus

Hugo Chávezin kausilla Venezuelasta tuli maailman väkivaltaisimpia paikkoja. Maassa tehdään murhia ja tappoja enemmän kuin veristä huumejengisotaa käyvässä Meksikossa. Chávezin aloittaessa vuonna 1999 Venezuelassa oli vain vähän henkirikoksia Latinalaisen Amerikan mittakaavassa. Sieppauksetkin ovat yleistyneet räjähdysmäisesti.
Rikollisuuden lisääntymisen syynä on virkamiesten korruptio, aseiden huono valvonta ja tehoton poliisi- ja oikeuslaitos. Lisäksi Venezuela on huumeiden kauttakulkumaa, jossa Kolumbian huumemafia toimii.
Kansalaisjärjestön tilastojen mukaan vuonna 1998 henkirikoksia oli 4 550 mutta vuonna 2012 jo 21 000. Hallitus lakkasi vuonna 2004 julkaisemasta tietoja. Vuonna 2009 henkirikoksia oli 100 000 asukasta kohden 49, Suomessa 2,2 (2010), mikä sekin on korkea luku Euroopassa.
Sosiologi Roberto León Briceñon mukaan lähinnä köyhät tappavat toisiaan, vaikka hallitus väittää sitä luokkataisteluksi. Panssaroidut autot ja rynnäkkökiväärin kestävät ovet ovat nousseet myyntimenestyksiksi, mutta vain rikkailla on varaa turvallisuuteen.
Väkivaltarikollisuus kasvoi yhä Maduron presidenttikaudella, niin että murhia tehtiin noin 25 000 vuonna 2014. Tämä kasvoi vuoden 2014 keskivaiheilta vuoden 2015 puoliväliin 7 %.
Vuonna 2010 Venezuelasta tuli lisääntyneen rikollisuuden vuoksi maailman ainoa valtio, joka kieltää väkivaltaisten videopelien ja lelujen myynnin.
Väestö

Venezuelassa on lukuisia kansanryhmiä, intiaaneja, espanjalaisten siirtolaisten ja afrikkalaisten orjien jälkeläisiä sekä 1900-luvulla maahan muuttaneita italialaisia, portugalilaisia, arabeja, saksalaisia ja muista ympäröivistä Etelä-Amerikan maista tulleita. Vuonna 2010 noin 93 % väestöstä asui kaupunkimaisissa olosuhteissa. Virallinen kieli on espanja, mutta maassa on myös lukuisia omaperäisiä murteita ja kieliä sekä siirtolaisten mukanaan tuomia kieliä ja murteita. Vuoden 2017 latinobarometri kyselyssä 67 % väestöstä on katolisia, 18 % protestantteja, 2 % muita uskontoja ja 13 % uskonnottomia.
Caracasin pääkaupunkiseutu, jonka väkiluvuksi arvioitiin vuonna 2010 lähes 4,5 miljoonaa, on maan suurin taajama-alue. Varsinainen Caracasin kaupunki (arvio vuodelle 2019 runsaat kaksi miljoonaa asukasta) oli vasta maan toiseksi suurin kaupunki, kun suurin oli Maracaibo (2,6 miljoonaa asukasta). Muita yli miljoonan asukkaan kaupunkeja olivat Valencia ja Barquisimeto.
Vuosina 1996–2006 maassa raportoitiin noin 40 000 AIDS-tapausta. Vuonna 2006 ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin 29 000 henkeä, mutta sitä sai vain puolet heistä, noin 15 000 henkeä. Lääkitystilanne on parantunut, seuraavana vuonna hoitoa sai jo 23 000 henkeä, mutta todellisista tarvitsijoiden määristä tai viruksen kantajista on huonosti tietoa saatavana.
Vuonna 2018 Venezuelan yhteiskunnallinen sekasorto oli aiheuttanut Amerikan mantereiden pahimman pakolaiskriisin, jossa köyhiä kansalaisia pakeni maasta. Helmikuuhun mennessä Kolumbiaan oli virallisten lukujen mukaan paennut 600 000 venezuelalaista. Lisäksi pako oli kiihtynyt maateitse Brasiliaan sekä meriteitse pienaluksilla Karibian saarivaltioihin, jolloin osa pakoa yrittäneistä on hukkunut. Epävirallisten arvioiden mukaan pakolaisia oli yhteensä yli miljoona. Lisäksi edellisinä vuosina Venezuelasta oli lähtenyt arviolta noin kaksi miljoonaa ihmistä laillisesti etenkin Yhdysvaltoihin.
Kulttuuri

Etniset ryhmät, valkoiset, intiaanit, mustat ja mestitsit eli pardot ovat pysyneet paljolti erillään. Kansalliseen perinteeseen on kuulunut valkoisen ryhmän ylemmyys muihin nähden. Valkoiset ja pardot asuvat kaupungeissa, intiaanit Amazonasin alueella ym. syrjäisillä rajaseuduilla ja mustat Karibianmeren rannikolla. Maassa on yhä n. 50 alkuperäiskansaa, ja alkuperäisistä kielistä on yhä elossa n. 30. Alkuperäiskansoista suurin on Paraguanán niemimaalla, osittain Kolumbian puolella asuva wayuu-kansa (guajirot). Vuonna 1999 uudistetun perustuslain myötä Venezuelan alkuperäiskansojen oikeudet paranivat. Oikeuksien, kuten omalla äidinkielellä tarjotun alkuopetuksen toteutumiseen käytännössä on silti vielä matkaa. Alkuperäiskansat ovat kuitenkin ottaneet koulutustaan omiin käsiinsä mm. perustamalla oman yliopiston, Universidad Indígena de Venezuelan.
Ruokaperinteeseen kuuluu tukeva aamiainen, runsas lounas ja kevyt illallinen. Omaleimaisin ruokalaji on arepa eli eräänlaiset maissijauhosämpylät, joita syödään täytettyinä välipaloiksi ja aterioilla lisukkeina.
Venezuela on suuri telenovela-tyyppisten televisiosarjojen tuottajamaa. Niitä on tehty kymmeniä. Toisin kuin esimerkiksi Kolumbiassa tai Brasiliassa, Venezuelan telenoveloissa ei käsitellä ajankohtaisia aiheita vaan ne ovat puhdasta viihdettä. Venezualalaisia telenoveloita viedään runsaasti ulkomaille, vuoteen 1993 mennessä niitä oli esitetty 38 maassa. Sarja Cara sucia (likanaama) on noussut espanjankielisten katsojatilastojen kärkeen Yhdysvalloissa.
Kulttuuri > Urheilu

Venezuelan jalkapallomaajoukkue on menestynyt muihin Etelä-Amerikan joukkueisiin verrattuna huonosti: se ei ole koskaan selviytynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin, ja on Ecuadorin ohella ainoa, joka ei ole voittanut Copa Américaa. Joulukuussa 2010 se oli FIFAn rankingissa sijalla 60.
Venezuela on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1932 alkaen. Se on saanut kaikkiaan 12 mitalia taekwondosta, painonnostosta, nyrkkeilystä, ammunnasta, miekkailusta ja kolmiloikasta. Maan ainoat kultamitalistit ovat nyrkkeilijä Francisco Rodríguez ja miekkailija Rubén Limardo.
Vuosina 2011–2015 venezuelalainen Pastor Maldonado kilpaili Formula 1 -sarjassa Williamsin ja Lotusin kuljettajana. Hän otti uransa ainoan F1-osakilpailuvoiton Espanjan GP:ssä 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venezuela Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Venezuela Wikimatkoissa
Etelä-Amerikan valtiot
Argentiina |  Bolivia |  Brasilia |  Chile |  Ecuador |  Guyana |  Kolumbia |  Paraguay |  Peru |  Suriname |  Uruguay |  Venezuela
Itsehallintoalueet: Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret | Falklandinsaaret | Ranskan Guayana | Väli-Amerikka | Pohjois-Amerikka | Latinalainen Amerikka
| n k OPEC |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Algeria  Angola  Gabon  Irak  Iran  Kongon tasavalta  Kuwait  Libya  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  Saudi-Arabia  Venezuela  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Venezuelan kartta.
Angelin putoukset.
Kukenanvuori.
Muinaisen timoto-cuica-heimon raunioituneita asumuksia Méridan osavaltiossa.
Boyacan taistelu 1819.
Hugo Chávez oli Venezuelan presidentti vuodesta 1999 kuolemaansa saakka maaliskuuhun 2013.
Protestoijia Caracasissa maaliskuussa 2014.
Venezuelan hallituksen lainsäädäntörakennus Caracasissa.
Venezuelan osavaltiot.
Ruoka- ja materiaalipulan seurauksena tyhjentyneitä hyllyjä venezuelalaisessa marketissa.
Moottoritietä Caracasissa.
Caracasin slummeja.
Kuka sanoo tahdon

| Kuka sanoo tahdon> My Best Friend's Wedding |
| --- | --- |

Ohjaaja:  P. J. Hogan
Käsikirjoittaja:  Ronald Bass
Tuottaja:   Jerry Zucker  Ronald Bass 
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  László Kovács
Tuotantosuunnittelija:  Richard Sylbert
Pukusuunnittelija:  Jeffrey Kurland
Pääosat:   Julia Roberts  Cameron Diaz  Dermot Mulroney  Rupert Everett  Philip Bosco 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Jerry Zucker Sony Pictures Entertainment TriStar Pictures
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuka sanoo tahdon (My Best Friend's Wedding) on vuonna 1997 valmistunut romanttinen komediaelokuva. Yhdysvaltalaisen elokuvan on ohjannut australialainen ohjaaja P. J. Hogan, joka on ohjannut toisenkin hääaiheisen komedian Tahdon naimisiin.
Juoni

Julia Roberts näyttelee ruoka-arvostelija Juliannea, jonka paras ystävä urheilureportteri Michael (Dermot Mulroney) ilmoittaa yhtäkkiä astuvansa avioon rikkaan perheen nuoren tyttären, Kimmyn (Cameron Diaz), kanssa. Julianne lähtee spektaakkelihäiden valmisteluun ja tajuaa, että hän onkin rakastanut parasta ystäväänsä kaikki nämä vuodet. Häät on täten saatava peruttua keinoja kaihtamatta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julia Roberts  | … |  Julianne Potter   |
|  Dermot Mulroney  | … |  Michael O'Neal   |
|  Cameron Diaz  | … |  Kimberly Wallace   |
|  Rupert Everett  | … |  George Downes   |
|  Philip Bosco  | … |  Walter Wallace   |
|  M. Emmet Walsh  | … |  Joe O'Neal   |
|  Rachel Griffiths  | … |  Samantha Newhouse   |
|  Carrie Preston  | … |  Mandy Newhouse   |
|  Susan Sullivan  | … |  Isabelle Wallace   |
|  Chris Masterson  | … |  Scotty O'Neal   |
|  Paul Giamatti  | … |  Richard the Bellman   |
|  Harry Shearer  | … |  Jonathan P.F. Ritt   |
Aiheesta muualla

Ebert, Roger: My Best Friend's Wedding RogerEbert.com.  27.6.1997. Viitattu 24.5.2021. (englanniksi)
‘My Best Friend’s Wedding’: THR’s 1997 Review The Hollywood Reporter.  20.6.2017. Viitattu 24.5.2021. (englanniksi)
Bausells, Marta: My guilty pleasure: My Best Friend's Wedding The Guardian.  2.5.2014. Viitattu 24.5.2021. (englanniksi)
Superbad

| Superbad |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Greg Mottola
Käsikirjoittaja:   Seth Rogen  Evan Goldberg 
Tuottaja:   Judd Apatow  Shauna Robertson 
Säveltäjä:  Lyle Workman
Kuvaaja:  Russ Alsobrook
Leikkaaja:  William Kerr
Pääosat:   Jonah Hill  Michael Cera  Seth Rogen  Bill Hader  Emma Stone  Christopher Mintz-Plasse 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Columbia Pictures  The Apatow Company 
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing
Ensi-ilta:   2007-8-1313. elokuuta 2007 (Grauman’s Chinese Theatre)  2007-10-2626. lokakuuta 2007 (Suomi)  
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  17,5–20 miljoonaa dollaria
Tuotto:  170,8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Superbad on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Greg Mottola, käsikirjoittaneet Seth Rogen ja Evan Goldberg sekä tuottanut Judd Apatow. Sen pääosia esittävät Jonah Hill ja Michael Cera. Elokuvan keskiössä ovat juuri high schoolista valmistuvat Seth ja Evan (nimetty käsikirjoittajien mukaan), jotka haluavat päästä juhliin ja menettää neitsyytensä, mutta tehtävä onkin odotettua haastavampi. Rogen ja Goldberg perustivat käsikirjoituksen heidän omiin nuoruuden kokemuksiinsa 90-luvulla.
Superbad sai maailmanensi-iltansa Grauman’s Chinese Theatressa 13. elokuuta 2007. Suomen-ensi-iltansa se sai 26. lokakuuta 2007. Ilmestyessään elokuva sai positiivisen vastaanoton: sitä kiitettiin erityisesti dialogista ja päähahmojen välisestä kemiasta. Se oli myös taloudellinen menestys tuottaen yli 170 miljoonaa dollaria. Elokuvan julkaisun jälkeen sitä ollaan alettu pitämään yhtenä 2000-luvun parhaimmista komedioista sekä yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista high school -elokuvista. Sitä myös pidetään yhtenä Y-sukupolvea määrittelevistä elokuvista.
Juoni

Ystävysten Evanin (Michael Cera) ja Sethin (Jonah Hill) viimeinen vuosi high schoolissa on lopuillaan ja edessä on college. Sethin ihastus Jules (Emma Stone) pyytää Sethiä tuomaan juhliinsa alkoholijuomat. Evanin ja Sethin kaveri Fogell, (Christopher Mintz-Plasse) on hankkimassa väärennetyt henkilöpaperit nimellä McLovin, joten Seth suostuu. Evan pyytää pitkäaikaisen ihastuksensa Beccan (Martha MacIsaac) mukaan juhliin.
Fogell onnistuu ostamaan alkoholia mutta joutuu samalla ryöstäjän tyrmäämäksi. Paikalle kutsutut poliisit Michaels (Seth Rogen) ja Slater (Bill Hader) näyttävät myös uskovan henkkarit oikeiksi. Poliisit tarjovat Fogellille kyydin bileisiin, mutta matkan varrella tapahtuu hälytyksiä ja matka venyy. Fogell ja poliisit ystävystyvät. Poliisit muun muassa juovat alkoholia työaikana, ohittavat liikennevalot väläyttämällä valoja ja ammuskelevat stop-merkkiä.
Samaan aikaan kun poliisit jututtavat Fogellia jää Seth peruuttavan auton alle. Auton kuljettaja Francis (Joe Lo Truglio) vie Sethin ja Evanin korvaukseksi toisiin bileisiin. Nämä suostuvat siihen sillä he arvelevat voivansa varastaa sieltä tarvittavat viinat. Käy kuitenkin ilmi että Francis ei ole tervetullut bileisiin ja Seth ja Evan joutuvat pakenemaan tappelua. He saavat kuitenkin mukaansa olutta. Seth ja Evan törmäävät Fogellin kanssa oleviin poliiseihin ja Seth jää poliisien auton alle. Poliisit yrittävät lavastaa pojat syyllisiksi törmäykseen jolloin nämä pakenevat. Lopulta kaikki kolme pääsevät Julesin bileisiin.
Bileissä vahvasti humaltunut Becca yrittää saada ei niin humalaisen Evanin sukupuoliyhteyteen kanssaan, mutta Evan empii ja Becca päätyy lopulta oksentamaan. Toisaalla vahvasti humalainen Seth yrittää selittää tunteensa Julesille, mutta horjahtaa ja kaatuu päin Julesin silmäkulmaa. Fogell viettelee Nicolan (Aviva Farber) sänkyyn saakka mutta samalla poliisit Slater ja Michaels tunkeutuvat taloon lopettamaan bileet.
Seth kantaa Evanin turvaan poliiseilta ja nämä menevät lopulta Evanin kotiin nukkumaan. Poliisit paljastavat Fogelille huomanneensa tämän henkkarit väärennetyiksi. He ovat kuitenkin nähneet Fogellissa itsensä nuorena ja halunneet todistaa pystyvänsä pitämään hauskaa. Poliisit ovat pidättävinään Fogellin, jotta tämä näyttäisi kavereiden silmissä kovikselta. Vastapalvelukseksi Fogell todistaa poliisiauton rikkoontuneen huligaanien hyökkäyksessä, vaikka nämä itse lopulta koloroivat ja polttavat sen.
Seuraavana aamuna Evan ja Seth törmäävät Beccaan ja Julesiin kauppakeskuksessa. Becca ei muista edellisillasta paljoakaan, Julesilla taas on silmä mustana. He toteavat edellisillan sattumusten menneen kännin piikkiin ja Seth ja Jules ja Evan ja Becca pariutuvat.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Superbad Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Superbad Elonet.
Superbad AllMoviessa. (englanniksi)
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Applikaatio

Applikaatiota tilkkutäkissä.
Applikaatio eli päällikeompelu (myös applisointi tai applikointi) on kankaan koristelemista kiinnittämällä siihen toisista kankaista leikattuja kuvioita.
Pohjakankaana applikaatiossa käytetään yleensä yksiväristä kangasta, jonka pinnalle ommellaan värikkäästä kankaasta leikattuja koristekuvioita. Päällikeompelun ohella voidaan käyttää muun muassa kirjontaa.
Päällikeompelua käytetään paljon kodintekstiileissä, esimerkiksi tilkkutäkeissä, pannumyssyissä ja sohvatyynyissä. Päällikeompelu tilkkuyötekniikkana, jolloin tilkkuja kirjotaan, on tiedettävästi vanhin tilkkutyötekniikka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Applikaatio Wikimedia Commonsissa
Astatotilapia

| Astatotilapia |
| --- | --- |
 Metallihautoja (Astatotilapia desfontainii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Astatotilapia  Pellegrin, 1904
Katso myös
   Astatotilapia Wikispeciesissä   Astatotilapia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Astatotilapia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu yhdeksän lajia, joita tavataan Afrikasta, Euroopasta ja Aasiasta:
| --- | --- |
 Astatotilapia bloyeti (Sauvage, 1883) – Koruhautoja  Astatotilapia burtoni (Günther, 1894) – Sinisuuhautoja  Astatotilapia calliptera (Günther, 1894) – Kaunisevähautoja  Astatotilapia desfontainii (Lacepède, 1802) – Metallihautoja  Astatotilapia flaviijosephi (Lortet, 1883) :  Astatotilapia stappersii (Poll, 1943)  Astatotilapia swynnertoni (Boulenger, 1907)  Astatotilapia tchadensis Trape, 2016  Astatotilapia tweddlei Jackson, 1985