stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helena Roerich
Elämä > Myöhempi elämä

1930-luvun ensimmäisellä puoliskolla Roerich käänsi kaksi nidettä H. P. Blavatskyn pääteoksesta Salainen oppi englannista venäjäksi.lähde?
Roerichin tuotannon tärkeä osa ovat hänen kirjoittamansa kirjeet. Hän oli kirjeenvaihdossa yli 140 henkilön kanssa useilta mantereilta. Hänen kirjeenvaihtajiinsa kuului ystäviä, seuraajia, kulttuurialan työntekijöitä ja poliittisia vaikuttajia. Kirjeissään hän on vastannut lukuisiin kysymyksiin, selittänyt filosofisia ja tieteellisiä ongelmia ja Elävän etiikan periaatteita. Hän kirjoitti kosmoksen laeista, ihmiselämän merkityksestä, kulttuurin merkityksestatä ihmisen kehitykselle ja suurista opettajista.lähde?
Teoksesta Helena Roerichin kirjeet julkaistiin vuonna 1940 Riiassa kaksiosainen painos. Roerichin kirjeiden täydellisen laitoksen on julkaissut International Centre of the Roerichs, jossa hänen kirjeperintöään on säilytetty vuodesta 1990.lähde?
Mantsurian tutkimusretken aikana Roerich oli ollut kirjeenvaihdossa kansainvälisten järjestöjen kanssa ja koordinoinut tukitoimintaa Roerich-sopimukselle (International agreement for protection of artistic and scientific institutions and historical monuments). Työn johdosta Roerich-sopimuksen allekirjoitti 22 valtionpäämiestä 15. huhtikuuta 1935.lähde?
Miehensä kuoleman jälkeen tammikuussa 1948 Roerich muutti yhdessä vanhimman poikansa kanssa Delhiin ja sitten Khandalaan, Bombayn lähiöön. Siellä he odottivat Venäjältä saapuvan höyrylaivan tuovan heidän viisumnsa Venäjälle, mutta Venäjä olikin evännyt heidän viisuminsa. He asettuivat asumaan Kalimpongiin, vaikka hän jatkuvasti toivoi voivansa palata Venäjälle. Nikolai Roerichin tavoin hän ei ollut koskaan luopunut kansalaisuudesta. Hänen lukuisat hakemuksensa jäivät ilman vastausta.lähde?
Elämä > Kuolema

Roerich kuoli 5. lokakuuta 1955. Hänen kuolinpaikalleen laamat pystyttivät valkoisen stupan, johon kaiverrettiin seuraava muistokirjoitus: "Helena Roerich, Nikolai Roerichin vaimo, ajattelija ja kirjailija, Intian vanha ystävä."
Perintö > Roerichien mukaan nimetty pikkuplaneetta

15. lokakuuta 1969 Krimin astrofyysisen observatorion tähtitieteilijät Nikolai Stepanovitš ja Ljudmila Tšernyh löysivät Aurinkokunnasta pikkuplaneetan. Planeetta nimettiin Roerichin perheen kunniaksi, ja sille annettiin numero 4426.
Perintö > Muuta

6. heinäkuuta 1978 vuorikiipeilijöiden ryhmä nousi nimettömälle vuorenhuipulle Roerich- ja Beluha-huippujen välisen solan kautta. Tämä sola ja nimetön huippu nimettiin Roerichin kunniaksi Urusvatiksi.
Nikolai Roerichin kuoleman 25-vuotisjuhlallisuuksien ja Roerichin syntymän 120-vuosijuhlan aikana 9. lokakuuta 1999 perustettiin muistomerkki Roerich-museon sisäänkäynnin läheisyyteen molempien muistoksi.
The International Centre of the Roerichs pani vuonna 1999 vireille vuosijuhlamitalin Helena Roerich, joka on omistettu Helena Roerichin syntymän 120-vuosijuhlalle.
Roerichin mukaan nimetty taidekoulu aloitti huhtikuussa 2003 toimintansa Urusvati-instituutin rakennuksessa Intiassa.
Helena Roerich -museo avattiin vuonna 2005 Crookety House -nimisessä entisessä kaksikerroksisessa asuinrakennuksessa Kalinpongissa, missä Roerich oli työskennellyt viimeisten vuosiensa aikana. Museon avaaminen oli ajoitettu 50 vuotta hänen kuolemastaan.
Altailaiseen kylään Ust-Koksaan  perustettiin Roerichin mukaan nimetty kirjasto. Vuonna 2007 kirjastossa oli lähes 75 000 julkaisua ja sen palveluja oli käyttänyt yli 1 600 henkilöä. Vuodesta 2003 alkaen kirjasto on ollut jäsenenä Russian Library Associationissaselvennä ja yhteisöjäsenenä kansainvälisessä kirjastoalan järjestössä IFLAssa.
Moskovassa perustettiin vuonna 2001 Roerichin mukaan nimetty yleishyödyllinen säätiö, joka rahoittaa Roerichin perinnön popularisointiin ja kulttuuritoiminnan kehittämiseen tähtääviä ohjelmia. Säätiö edistää toimintaa opetuksen, tieteen, kulttuurin, taiteen ja valaistumisen alalla. Yksi säätiön toimintasuunnista on eri taiteenalojen nuorien kykyjen löytäminen ja heidän auttamisensa kehittämään luovia kykyjään. Säätiö perusti myös hänen mukaansa nimetyn kansainvälisen palkinnon, jolla rohkaistaan Roerichin tieteelliseen ja filosofiseen perintöön liittyvää tieteellistä tutkimusta.
Nikolai Roerichin Helena Roerichille omistettuja maalauksia

Maailman haltija (Hän, joka kuljettaa kiveä) (katso kuva)
Hän, joka johtaa (katso kuva)
Yli (katso kuva)
Agni Yoga (katso kuva)
Teoksia

Leaves of Morya's Garden I
Leaves of Morya's Garden II
New Era Community
Agni Yoga
Infinity I
Infinity II
Hierarchy
Heart
Fiery World I
Fiery World II
Fiery World III
Aum
Brotherhood
Supermundane I
Supermundane II
Supermundane III
Supermundane IV
Letters of Helena Roerich, Vol. I-IX
On Eastern Crossroads
Foundations of Buddhism
Aiheesta muualla

International Centre of the Roerichs (Arkistoitu – Internet Archive)
Helena Roerichin teokset
Roerich-liike internetissä
Nikolai Roerich -museo (New York)
Kansainvälinen Roerich Memorial Trust (Intia)
Roerich kuvat elamanlaki.fi. Arkistoitu 20.6.2018. Viitattu 20.6.2018.
Taiteen pyhiinvaeltajat – Nikolai Roerich ja Akseli Gallen-Kallela www.gallen-kallela.fi. Arkistoitu 11.3.2018. Viitattu 20.6.2018.
Vakooja vai guru? Venäläistaiteilija Nikolai Roerich oli mahtimiesten tuttu - Suomenkuvalehti.fi Suomenkuvalehti.fi. 20.2.2015. Viitattu 20.6.2018.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Helena Roerich
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 2  3  4  5  Kreikka 2  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef 
Helena Ivanovna Roerich. 1900. Pietari.
Helena Roerich (oikealla) ja hänen poikansa.
"Helena Roerich". 1909. 
Valentin Serov
Minor planet 4426 Roerich Aurinkokunnassa.
Käännös suomeksi
Li Peng

| Li Peng |
| --- | --- |
 Li Peng vuonna 2004
Kiinan kansantasavallan pääministeri
 25. maaliskuuta 1988–17. maaliskuuta 1998  
Presidentti:  Yang Shangkun Jiang Zemin
Varapääministeri:  Yao Yilin Zhu Rongji
Edeltäjä:  Zhao Ziyang
Seuraaja:  Zhu Rongji
Kiinan kansantasavallan kansankongressin komitean puheenjohtaja
 1998–2003  
Edeltäjä:  Qiao Shi
Seuraaja:  Wu Bangguo
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1928 Chengdu, Sichuan
Kuollut: 22. heinäkuuta 2019 (90 vuotta) Peking
Puoliso:  Zhu Lin
Tiedot
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue
Uskonto:  Ateisti
Lǐ Péng (yksink.: 李鵬; 20. lokakuuta 1928 – 22. heinäkuuta 2019) oli Kiinan kansankongressin puheenjohtaja vuosina 1998–2003 ja piti hallussaan toiseksi korkeinta virkaa Kiinan kommunistisen puolueen politbyroovaliokunnassa vuoteen 2002 asti. Hän toimi Kiinan kansantasavallan pääministerinä vuosina 1987–1998.
Li kannatti varovaista lähestymistä Kiinan talouspoliittisiin uudistuksiin, koska hän oli lähinnä huolestunut sosiaalisen ja poliittisen tasapainon säilyttämisestä. Pääministerinä hän seurasi nopeaa talouskasvua ja jopa 10 prosentin bruttokansantuotteen vuosittaista kasvua. Hän oli osaltaan taltuttamassa verisesti vuoden 1989 Tiananmenin aukion protesteja.
Taustaa

Li syntyi Chengdussa Sichuanin provinssissa, oli yksi varhaisimmista kommunistipuolueen vallankumouksellisista ja vallankumouksellinen marttyyri. Li joutui 3-vuotiaana orvoksi, kun Guomindang-puolue teloitti hänen isänsä. Li'stä tuli Zhou Enlain adoptiolapsi, joka oli ehkäpä Kiinan kansantasavallan perustajista Maon jälkeen kunnioitetuin hahmo. Vuonna 1945 teini-ikäinen Li liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen.
Valtaannousu

Kuten monilla muillakin Kiinan kolmannen sukupolven kommunisteilla, Li'llä on tekninen koulutustausta. Vuonna 1941 hän aloitti opiskelunsa Yan'anin luonnontieteiden instituutissa. Vuonna 1948 hänet lähetettiin Moskovan energiainstituuttiin, josta valmistui vesivoimainsinööriksi. Tänä aikana hän toimi Neuvostoliitossa kiinalaisten opiskelijayhdistyksen puheenjohtajana. Vuotta myöhemmin Zhou Enlaista tuli juuri muodostetun Kiinan kansantasavallan pääministeri ja Li selvisi Kulttuurivallankumouksen mullistuksista.
Li eteni poliittisesti, tullen energiateollisuusasioiden varaministeriksi vuonna 1979 ja varsinaiseksi ministeriksi kaksi vuotta myöhemmin. Vuosina 1979–1983 hän palveli myös energiateollisuusministeriön valtuusryhmän sihteerinä, energia- ja vesivarantoministeriön varaministerinä ja valtuusryhmän varasihteerinä.
Li valittiin vuonna 1982 12. kansankongressissa kommunistipuolueen keskuskomiteaan ja nousi tämän jälkeen politbyroohon, puoluesihteeriöön vuonna 1985 ja politbyroovaliokuntaan kaksi vuotta myöhemmin, jolloin hänestä tuli vt. pääministeri. Vuoden 1983 alusta lähtien Li Peng toimi valtioneuvoston pääministerinä. Vuodesta 1985 hän työskenteli samanaikaisesti valtion opetuskomissiosta vastuussa olevana ministerinä.
Tässä asemassaan, kun poliittinen tyytymättömyys ja sosiaaliset ongelmat, kuten kaupunkeihin kohdistuva muuttoliike ja koulujen tilanahtaus ilmenivät, Li siirti suuntautumistaan päivittäisistä huolistaan energia-, viestintä- ja raaka-ainesektorista puolueen sisäisiin väittelyihin markkinauudistusten tahdista.
Kun opiskelijat ja intellektuellit kehottivat suurempiin uudistuksiin, eräissä puoluevanhimmissa kasvoi pelko uudistusten aiheuttamaa epävakautta kohtaan, joka uhkasi nakertaa pohjan niiden  perimmäiseltä tarkoitukseltaan – talouskehitykseltä, Li'n uran keskipisteeltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Li Peng Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Australia  Korea  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Li Peng
Käännös suomeksi
Henkilöstörahasto

Henkilöstörahasto eli palkkiorahasto on koko henkilöstön kattava verotehokasselvennä palkitsemismuoto yrityksille, kunnille ja virastoille. Henkilöstön omistaman rahaston tehtävänä on hallinnoida rahastoon suoritettuja tulos- tai voittopalkkioeriä. Rahastoon kertyneet varat on sijoitettava 1) varmalla ja tuloa tuottavalla tavalla, tai 2) yritykseen tai saman konsernin yritykseen, jonka palveluksessa rahaston jäsenet ovat.
Henkilöstörahaston pääpiirteet

Lähde
Yritys ei maksa henkilöstörahastoon maksettavasta tulos- tai voittopalkkioerästä sivukuluja.
Rahastoon maksettava palkkioerä on yritykselle vähennyskelpoinen meno.
Rahaston on arvioitu lisäävän henkilöstön työmotivaatioita, koska sivukulut ja verot rasittavat palkkiota vähemmän.
Rahasto lisää kiinnostusta yrityksen menestymiseen sekä henkilöstön, että johdon keskuudessa.
Palkansaaja ei maksa palkan sivukuluja omasta rahastoerästään.
Rahoja henkilöstörahastosta nostettaessa 20 prosenttia nostosta on täysin verovapaata ja loput katsotaan ansiotuloveron alaiseksi tuloksi.
Sijoitustoiminnasta saatavat tuotot ovat verovapaita henkilöstörahaston sisällä, sillä henkilöstörahasto on säädetty verovapaaksi sekä tulo- että varallisuusverosta.
Maksettaessa palkkio rahastoon, jää normaalisti verotettava ansio pienemmäksi, jolloin veroprosentti pienenee myös palkan osalta.
Henkilökohtainen tulospalkkio voi olla erisuuruinen eri henkilöillä, mutta rahastointimahdollisuus pitää olla kaikilla yhdenvertainen.
Henkilöstörahaston perustaminen ja rahastosta nostaminen

Henkilöstörahaston perustamista ja toimintaa sääntelee henkilöstörahastolaki. Henkilöstörahaston perustamisen edellyttää, että yrityksessä on säännöllisessä työsuhteessa vähintään 10 henkilöä, sekä yrityksen liikevaihto on yli 200 000 euroa. 2011 voimaan tullut lakimuutos, jossa muun muassa poistettiin 5 vuoden määräaika ennen ensimmäistä mahdollista nostoa rahastosta, on lisännyt kiinnostusta henkilöstörahastoja kohtaan.
Palkkiojärjestelmän käyttöönottamista ja henkilöstörahaston perustamista on käsiteltävä yhteistoimintamenettelyssä. Henkilöstörahasto voi olla joko vapaaehtoinen tai pakollinen; jäsen voi halutessaan ottaa palkkionsa käteisenä, jos yrityksen palkkiojärjestelmä sen sallii. Vuosittain rahasto-osuuksista voidaan nostaa max 15%. Työsuhteen päättyessä koko henkilökohtainen rahasto-osuus on nostettavissa.
Palvelun tarjoajat

Henkilöstörahastojen palveluntarjoajat neuvovat yrityksiä palkkiojärjestelmän luomisessa, henkilöstörahaston perustamisessa, hoitavat rahaston kirjanpidon ja hallinnoinnin sekä toimivat varainhoidon asiantuntijoina. Suomessa on kolme alan yritystä: Elite Palkitsemispalvelut Oy, Mandatum Life ja Evli Alexander Incentives Oy.
Karlskronan kunta

| Karlskronan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Keskustaajama:  Karlskrona
Kuntakoodi:  1080
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  1 042,05 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  66 515
 – Väestötiheys:  63,8 as./km²
 
 www.karlskrona.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlskronan alueen entiset pitäjät.
Lyckån linnanrauniot sijaitsevat kunnan alueella.
Karlskronan kunta (ruots. Karlskrona kommun) on Blekingen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Blekingeen. Kunnan keskustaajama on Karlskrona.
Kunnan maapinta-ala on 1 042,05 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 66 515 henkeä (31.12.2020).
Karlskronan rajanaapureita ovat lännessä Ronnebyn kunta, pohjoisessa Emmabodan kunta ja Torsåsin kunta. Etelässä ja idässä kunta rajoittuu Itämereen, jossa sijaitsee lukuisia saaria.
Vuonna 2007 kunnassa oli 105,57 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 10,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kuntauudistuksessa Ruotsin pitäjien maalliset asiat erotettiin maalaiskuntien hoidettaviksi. Vuoden 1900 tienoilla nykyisen kunnan alueella oli Karlskronan kaupunki, 14 maalaiskuntaa ja Kristianopelin epäitsenäinen kauppala. Osa maalaiskunnista oli muodostettu jakamalla vanhoja kuntia pienemmiksi vuonna 1888. Vuonna 1925 jaettiin vielä Hasslö och Aspön kunta kahteen osaan: Aspöhön ja Hasslöhön. Vuonna 1934 osa Augerumin maalaiskunnasta liitettiin Karlskronan kaupunkiin, jolloin vuonna 1908 perustettu Långön taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Lyckeby (Augerum ja Lösen)
Jämjö (Jämjö, Torhamn ja Kristianopelin epäitsenäinen kauppala)
Fridlevstad (Fridlevstad ja Sillhvöda)
Muista kunnista Tving, Nättraby, Sturkö, Ramdala, Hasslö ja Rödeby jäivät ennalleen. Karlskronan kaupunkiin liitettiin Aspö ja Tjurkö, jotka olivat saaria.
Vuonna 1963 Tving liitettiin Fridlevstadiin sekä Ramdala ja Sturkö Jämjöhön. Vuonna 1967 Lyckeby liitettiin Karlskronan kaupunkiin. Vuonna 1971 Karlskronan kaupungista tuli kunta Ruotsin siirtyessä yhteen kuntamuotoon, mutta yhtään kuntaliitosta ei tehty. Nykyinen Karlskronan kunta muodostettiin vuonna 1974, jolloin Karlskrona, Hässlö, Nättraby, Jämjö, Rödeby ja Fridlevstad yhdistettiin.
Vaakuna

Vaakunaselitys: Sinisessä kentässä kuninkaankruunulla kruunattu ankkuri, jonka päällä kuningas Kaarle XI:n peilimonogrammi, kaikki kultaa.

(Ruotsiksi: I blått fält ett med kunglig krona krönt ankare, överlagt med konung Karl XI:s spegelmonogram, allt av guld.)
Karlskronan kaupunki sai sekä nimensä että vaakunansa kuningas Kaarle XI:n mukaan. Kyseessä oli alun perin sinetti, mutta sitä käytettiin kuten vaakunaa. Vuonna 1974 kaupungin vaakuna rekisteröitiin Patentti- ja rekisterihallituksessa koko Karlskronan kunnan käyttöön. Aikaisemmista kunnista Fridlevstadilla, Jämjöllä, Lyckebyllä ja Nättrabyllä oli ollut omat vaakunat ennen kuntauudistusta.
Fridlevstadin maalaiskunta
(1954–1970)
Fridlevstadin kunta
(1971–1973)
Jämjön maalaiskunta
(1964–1970)
Jämjön kunta
(1971–1973)
Karlskronan kaupunki
(1943–1970)
Karlskronan kunta
(1971–)
Nättrabyn maalaiskunta
(1957–1970)
Nättrabyn kunta
(1971–1973)
Lyckebyn maalaiskunta
(1958–1966)
Väestönkehitys

| Karlskronan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 63 668 | 63 668 |
| 1955 | 1955 |    | 63 121 | 63 121 |
| 1960 | 1960 |    | 61 269 | 61 269 |
| 1965 | 1965 |    | 60 251 | 60 251 |
| 1970 | 1970 |    | 59 209 | 59 209 |
| 1975 | 1975 |    | 60 013 | 60 013 |
| 1980 | 1980 |    | 60 141 | 60 141 |
| 1985 | 1985 |    | 59 393 | 59 393 |
| 1990 | 1990 |    | 59 054 | 59 054 |
| 1995 | 1995 |    | 60 592 | 60 592 |
| 2000 | 2000 |    | 60 564 | 60 564 |
| 2005 | 2005 |    | 61 383 | 61 383 |
| 2010 | 2010 |    | 64 032 | 64 032 |
| 2015 | 2015 |    | 65 380 | 65 380 |
| 2020 | 2020 |    | 66 515 | 66 515 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 7 855 | 12,0 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 1 654 | 2,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 3 034 | 4,6 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 52 837 | 80,8 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 211 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 238 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 186 674 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 63 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,0 %
18–64-vuotiaat: 59,9 %
65 vuotta täyttäneet: 20,1 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,8 | 1,9 |
|   | jalostus | 19,5 | 21,1 |
|   | palvelut | 77,8 | 76,0 |
|   | tuntematon | 0,9 | 1,0 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 30 169 | 28 719 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 105,0 |  |
Taajamat

Kunnassa on 18 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 80,8 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 12 279 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Karlskrona | 35 212 |
| 2 | Rödeby | 3 402 |
| 3 | Nättraby | 3 109 |
| 4 | Jämjö | 2 578 |
| 5 | Hasslö | 1 628 |
| 6 | Sturkö | 1 264 |
| 7 | Fridlevstad | 713 |
| 8 | Skavkulla och Skillingenäs | 621 |
| 9 | Tving | 459 |
| 10 | Torhamn | 423 |
| 11 | Spjutsbygd | 383 |
| 12 | Fågelmara | 374 |
| 13 | Gängletorp | 369 |
| 14 | Holmsjö | 334 |
| 15 | Kättilsmåla | 253 |
| 16 | Ramdala | 217 |
| 17 | Nävragöl | 210 |
| 18 | Sjuhalla | 204 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Hasslön taajaman nimenä on joskus ollut myös Hallarna ja Sturkön nimenä Sanda.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Brömsebro
Drottningskär
Garpen
Lyckeby
Torskors
Luettelossa mainituista taajamista Lyckeby ja Torskors ovat sittemmin kasvaneet yhteen Karlskronan ja Garpen Hasslön taajaman kanssa.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Alnaryd
Alstugorna
Björkeryd
Brömsebro
Drottningskär
Fjärdsjömåla
Fäjö
Färmanstorp*
Gredeby
Grönadal
Hagbo + Björkhaga
Kristianopel
Lyckeåborg
Lösen
Mjöviksstrand
Målarna
Mältan och Inglatorp
Möcklö
Rosenhill
Saleboda
Sjötorp
Stengöl och Svensgöl norra
Stensnäset
Strömsberg
Svanhalla
Sälleryd
Torsnäs
Truseryd
Öljersjö
Östra Rödeby
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Färmanstorp kuuluu osin myös Ronnebyn kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Bjärby
Brömsebro
Måstad
Ramdala
Sjuhalla + del av Vrängö
Stavkulla + del av Grönadal
Svanhalla
Torstäva (del) + del av Öljersjö
Östernäs
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Karlskronan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Karlskrona Ö (26 valtuutettua)
Karlskrona V (25 valtuutettua)
Karlskrona C (24 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Karlskronan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 9 | 11 | 13 | 15 | 15 | 12 | 16 | 17 | 17 | 11 | 16 | 18 | 15 | 16 |  |
|   | Keskustapuolue | 17 | 15 | 11 | 12 | 9 | 9 | 9 | 7 | 6 | 5 | 6 | 5 | 5 | 6 |  |
|   | Liberaalit | 11 | 11 | 11 | 6 | 10 | 9 | 8 | 4 | 5 | 10 | 7 | 6 | 4 | 4 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 5 | 2 | 7 | 5 | 3 | 3 | 3 | 4 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 2 | 3 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 2 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 37 | 38 | 37 | 39 | 36 | 36 | 32 | 38 | 31 | 35 | 30 | 28 | 29 | 25 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 | 4 | 3 | 4 | 7 | 4 | 2 | 3 | 4 | 4 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 8 | 8 | 11 | 14 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 | 75 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Aspön piiri (Blekinge)
Augerumin piiri
Flymenin piiri
Fridlevstadin piiri
Hasslön piiri
Jämjön piiri
Karlskronan kaupunkipiiri (Karlskrona stadsdistrikt)
Kristianopelin piiri
Lösenin piiri
Nättrabyn piiri
Ramdalan piiri
Rödebyn piiri
Sillhövdan piiri
Sturkön piiri
Torhamnin piiri
Tvingin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Karlskrona stadsförsamling
Aspö
Lyckå
Kristianopel
Jämjö
Torhamn
Sturkö
Ramdala
Rödeby
Fridlevstad
Nättraby-Hasslö