stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Annie Edson Taylor
Niagaran putousten lasku ja elämä sen jälkeen

Taylor luki heinäkuussa 1901 Buffalon panamerikkalaisesta näyttelystä ja sai tietää, että New Yorkin ja Kanadan rajalla sijaitsevista vesiputouksista oli tullut suosittuja matkailukohteita. Rahanpuutteessa Taylor keksi, että hän laskisi Niagaran putoukset tynnyrissä. Hän laski putouksen 63-vuotissyntymäpäivänään 24. lokakuuta. Kahden avustajan auttamana Taylor kiinnitti itsensä nahkaremmeillä vanhan kurkkutynnyrin sisään.
Taylor hinattiin soutuveneellä keskelle Niagarajokea, jota pitkin tynnyri lähti kiitämään. Koskessa tynnyri heittelehti, ja lopulta se päätyi Horseshoe Falls -putouksen reunalle ja syöksyi alas. Taylor pääsi takaisin rantaan parinkymmenen minuutin matkan jälkeen. Kaikkien läsnäolijoiden hämmästykseksi hänellä oli vain pieni haava päässä ja muutama kolhu.
Taylor oli kuukauden verran puheenaihe ympäri Yhdysvaltoja, ja hänet palkattiin puhumaan julkisiin tilaisuuksiin. Kuuluisuus ei kuitenkaan kestänyt pitkään, ja vuoden 1902 alussa hän jo oleskeli matkailukohteiden lähettyvillä saadakseen vierailijat maksamaan yhteisestä kuvasta. Taylor julkaisi vuonna 1902 lyhyen muistelmateoksen Over the Falls, mutta sekään ei käynyt kaupaksi odotusten mukaisesti. Taylor ajautui köyhyyteen, ja hänen managerinsakin karkasi kuuluisan tynnyrin kanssa ja kiersi puhumassa nuoremman ja viehättävämmän naisen kanssa.
Taylor yritti ansaita elantonsa vaihtelevin tavoin, muun muassa selvänäkijänä. Hän kuoli vuonna 1921 Niagaran piirikunnan sairastuvassa. Hänet haudattiin hautausmaalle lähelle putouksia, ja joukko ystäviä ja tuttavia keräsi rahat hautakiveen. Vaikka Taylor ei saanut haluamaansa laajaa kuuluisuutta, monet ovat myöhemmin yrittäneet toistaa hänen temppuansa. Putouksia on yrittänyt laskea vuosina 1901–1995 kaikkiaan 15 ihmistä, joista 10 on selvinnyt hengissä. Laskeminen on laitonta, ja siitä saa sakot sekä Yhdysvalloissa että Kanadassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annie Edson Taylor Wikimedia Commonsissa
Annie Taylor valmistautumassa laskuun.
Annie Taylorin hautakivi.
Anna Laetitia Barbauld

| Anna Laetitia Barbauld> Anna Laetitia Aikin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1743 Kibworth-Harcourt, Leicestershire, Englanti
Kuollut: 9. maaliskuuta 1825 (ikä 81)
Vanhemmat:  John Aikin
Puoliso:  Rochemont Barbauld
Kirjailija
Tyylilajit:  romantiikka
Esikoisteos:  "Poems" (1773)
Pääteokset:  “Corsica” (1768) “The Invitation” (1773) "1811" (1812)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anna Laetitia Barbauld  (20. kesäkuuta 1743 – 9. maaliskuuta 1825) oli englantilainen runoilija, toimittaja ja kirjailija, jonka tärkeimmät teokset liittyvät politiikkaan ja sosiaalisiin aiheisiin.
Barbauld oli unitaariteologi John Aikinin tytär, ja eli ikävuodet 15–30 Warringtonissa, missä hänen isänsä opetti unitaarien akatemiassa. Isän kollegat rohkaisivat Annaa kehittämään kirjallisiia lahjojaan.  Hänen ensimmäinen kokoelmansa "Poems" ilmestyi vuonna 1773 ja sai hyvän vastaanoton.
Vuonna 1775 hän meni naimisiin ranskalaisen pappismiehen, Rochemont Barbauldin kanssa. He muuttivat Suffolkiin, missä mies perusti poikakoulun. Barbauld kirjoitti siellä lapsille tarkoitetun Jumalan teoista kertovan lukukirjan Hymns in Prose for Children, josta tuli erittäin suosittu - siitä otettiin 30 painosta vuoteen 1849 mennessä.
Barbauld tunnetaan parhaiten virrestä  “Life! I Know Not What Thou Art,” mutta hänen tärkeimpiin runoihinsa kuuluvat “Corsica” (1768) ja “The Invitation” (1773).
Barbauldin romanttiset runot olivat keskeisiä romantiikan kirjallisuuden käynnistyessä Englannissa.  Vuonna 1812 hän julkaisi sodanvastaisen runon nimeltä 1811. Sitä pidettiin epäisänmaallisena, ja Barbauld lopetti uransa siihen.
Arielle (peruna)

| Arielle> kiinteämaltoinen peruna |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Alankomaat 1981
Risteytys:  Nicola x 'AR 73-21-27'
Kasvinjalostaja:  Agrico Agrico Holland
Ylläpito
Lajike-edustaja Suomessa:  Maatalouskesko 1994
Lajikkeen ylläpitäjä:  Agrico
Arielle on kiinteämaltoinen varhais- ja kesäperunalajike. Sillä on hyvä ruvenkestävyys, mutta se on jokseenkin arka perunarutolle.[lähde? ] Aikaisena lajikkeena se ei kuitenkaan yleensä ehdi kärsiä rutosta.
Suomen perunalajikkeet
Adora 1996/? |
Amazone 1993/1981 |
Annabelle (uusi) |
Appell |
Arielle (uusi) |
Asterix (myös Ruotsi) |
Barima † |
Bellona |
Bintje 1976/1910 (myös Ruotsi) |
Blue Congo |
Columbo  |
Ditta |
Fado 2015 |
Fambo |
Felsina (myös Ruotsi) |
Fontane |
Gloria 1996/1990 |
Hankkijan Tanu 1981/1981|
Hankkijan Timo 1977/1977|
Hankkijan Tomppa |
Hertha † 1987/1979 |
Idole 1995/1988 |
Jazzy 2015 |
Jussi 2015 |
Kardal 1994/1988 |
Kulta 1997/1997 |
Lady Amarilla 2015 |
Lady Britta 2015 |
Lady Cristi |
Lady Claire |
Lady Felicia o |
Lady Rosetta (myös Ruotsi) |
Lady Sara 2015 |
Matilda 1989/1985 (myös Ruotsi) |
Melody 2015 |
Musica 2015 |
Nicola 1994/1973 (myös Ruotsi) |
Ostara 1977-1994 ja 1996/1962 |
Olympia |
Pito 1976/1964 |
Posmo 1986/1978 |
Puikula 1985/maatiaisperuna |
Record † 1976/1932 |
Redstar |
Rikea |
Rocket † 1996|
Rosamunda 1986/1974 (myös Ruotsi) |
Sabina 1979/1976 (myös Ruotsi) |
Saline (uusi)  |
Satu 1996/1996 |
Saturna 1977/1964 |
Seresta |
Sieglinde (Siikli) 1976/1935 |
Sini 1977/1977 |
Solana |
Suvi 1977/1977   |
Swift (tuontiperuna)   |
Timate |
Ukama 1995/1976 (myös Ruotsi) |
Ute 1993/1982  |
Van Gogh 1993/1987 (myös Ruotsi)  |
Velox |
Venla |
Victoria |
Vital † 1996/?

 n • k •
Arne Hammelboe

Arne Hammelboe (24. kesäkuuta 1916 Kööpenhamina – 25. huhtikuuta 2005) oli tanskalainen kapellimestari. Hän työskenteli muun muassa Statsradiofonienissa, Tanskan kuninkaallisessa teatterissa ja Odensen kaupunginorkesterissa. Hän myös opetti Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa vuosina 1957–1986 ja toimi orkesterikoulun professorina vuodesta 1964 alkaen. Hän opetti lisäksi Malmössä.
Hammelboe oli 35 vuotta Tanskan kapellimestariliiton puheenjohtaja ja sai muiden tunnustusten ohessa liiton kunniapalkinnon. Hän työskenteli lukuisissa elokuvissa. Vuonna 1943 hän meni naimisiin näyttelijä Oda Jespersenin kanssa.
Antton Mönkäre

| Antton Mönkäre> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. tammikuuta 1996 (ikä 28) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Vantaa
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  SaiPa (SML)
Antton Petteri Mönkäre (s. 29. tammikuuta 1996 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2018–2019 Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura

Mönkäre on Grankulla IFK:n kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2010–2011, jonka päättyi C-nuorten Suomenmestaruuteen. Kauden 2011–2012 päätteeksi Mönkäre voitti sekä C-nuorten Suomenmestaruuden että B-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin, joiden varakapteenina Mönkäre toimi.
Kaudella 2014–2015 Mönkäre toimi HIFK:n A-nuorten varakapteenina ja oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+17=28. Pudotuspeleissä hän oli kolmella syöttöpisteellään HIFK:n paras syöttäjä Miro-Pekka Saarelaisen kanssa ja jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Nico Frimanin ja Saarelaisen kanssa lukemalla +4. Kaudella 2015–2016 Mönkäre nousi HIFK:n kapteeniksi ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Henrik Borgströmin jälkeen tehoilla 14+24=38. Pudotuspeleissä hän jakoi kolmella syöttöpisteellään HIFK:n sisäisen syöttöpörssin voiton Janne Hämäläisen ja Joakim Kukkosen kanssa sekä sisäisen tehotilaston voiton Kukkosen kanssa lukemalla +5. Mönkäre debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa lokakuun 2015 lopulla.
Toukokuussa 2016 Mönkäre teki 1+1-vuotisen sopimuksen Saimaan Pallon SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi alkukauden 2016–2017 seuran A-nuorissa, kunnes Mönkäre teki Ville Kohon sairastumisen myötä liigadebyyttinsä 27. tammikuuta 2017 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.46 minuuttia. Mönkäre sai keräsi myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Curtis Hamiltonin tekemään maaliin. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan 17 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Mönkäre pelasi myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa helmikuussa 2017. Huhtikuussa SaiPa käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Mönkäreen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Myös kauden 2017–2018 Mönkäre pelasi suurimmaksi osaksi SaiPan A-nuorissa. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana 12 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Mönkäre pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Kiekko-Vantaan riveihin. Mönkäre pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Kiekko-Espoossa.
Ura > Maajoukkueura

Mönkäre on pelannut kahdeksan poikien maaottelua.
Muuta

Mönkäre valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta syksyllä 2015.
Alano español

| Alano español |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa muutama tuontiyksilö
Rodun syntyaika:  vanha
Alkuperäinen käyttö:  metsästys-, karja-, ja vahtikoira
Nykyinen käyttö:  karja-, vahti-, ja metsästyskoira, myös sopii seuraksi aktiiviselle ihmiselle
Muita nimityksiä:  Alano Español, Alano, Spanish Alano, Spanish Bulldog
FCI-luokitus:  ei; RSCE: ryhmä 2 alaryhmä 2.1 Mastiffityyppiset molossikoirat
Ulkonäkö
Paino:  35–45 kg
Säkäkorkeus:  uros 58–63 cm, narttu 55–60 cm
Väritys:  brindle ja keltainen kaikissa sävyissä, musta ja tiikeriraitainen, sudenharmaa tai kaikki mainitut värit valkoisilla merkeillä
Alano español on espanjalainen koirarotu. Rodulla ei ole suomenkielistä nimitystä, eikä se kuulu FCI:hin, mutta on Espanjan Kennelliiton tunnustama. Alanoa käytetään suurriistanmetsästykseen, karjanajoon ja taltuttamiseen, sekä maatilojen vahtina. Alanosta saa määrätietoisella koulutuksella hyvän perhekoiran. Suomessa on perustettu Alano & Dogo Español Finland ry.
Ulkonäkö

Alano español on vahvarakenteinen ja kestävä koira. Korvat ovat typistetyt tai luonnostaan keskikokoiset ja riippuvat, hieman taittuvat eteenpäin. Leuat ovat vahvat, ja purenta on leikkaava. Pieni ulkonevaisuus silti sallitaan. Kallo on kookas ja leveä, syvä otsapenger ja kuono on yleensä 35 % koko pään pituudesta. Karva on lyhyttä, ja sallitut värit ovat tiikerijuovainen (brindle) ja keltainen kaikissa sävyissään, musta ja tiikerijuovainen, sudenharmaa, ja kaikki mainitut värit valkoisilla merkeillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Alano on peloton, rohkea, voimakasluontoinen, tasapainoinen ja lojaali omalle laumalleen. Sen älykkyys ja hyvä fyysinen rakenne tekee siitä loistavan työkoiran. Se soveltuu perhekoiraksi, mutta sitä täytyy kohdella määrätietoisesti. Se ei ole suvaitsevainen niille, jotka se katsoo epäilyttäviksi. Alanon ei kuulu olla aggressiivinen. Alano on rauhallinen koira, joka säästää energiaansa toimintaan. Alano myös tunnetaan sen vahvasta puruvoimasta. Se puree koko leuoillaan ja pitää kiinni pitkän ajan.
Alano kehittyy psyykkisesti ja fyysisesti hitaasti. Se on täysin kehittynyt 2–3-vuotiaana ja tätä ennen se voi osoittaa epävarmuutta. Täysin kehittynyt alano reagoi kohteluun itsevarmuudella ja on peloton. Omistajalleen se on nöyrä ja on halukas oppimaan.
Alanojen leikit ovat rajuja. Niille leikkiminen on erittäin tärkeää kehittymisen kannalta, ja ne samalla opettelevat metsästystä. Alanot pyrkivät leikkiessäänkin siis tähtäämään päähän, jolloin ottavat tiukan otteen nahasta ja riepottelevat. Alano vaatii aktiviteettia ja paljon liikuntaa, se ei ole pelkkä ns. remmikoira vaan tarvitsee irtioloa. Alanon käyttötarkoituksen vuoksi rodulla on metsästysviettiä, joka on hallittavissa.
Käyttötarkoitus

Alanoa on pääosin käytetty suurriistanmetsästykseen, maatilojen vahtina sekä karjakoirana. Alanot paikallistavat saaliin, ottavat kiinni ja pitelevät paikoillaan kunnes metsästäjä saapuu. Joskus alanot metsästävät ajavien koirien kanssa, varsinkin kun kyseessä on joku muu riistaeläin kuin villisika. Kuitenkin alanoa on nähty myös sotakoirana kuin myös härkätappeluissa. On löydetty teoksia, missä alanot ovat taistelleet villisikoja ja tiikereitä vastaan areenalla. Kuitenkin nykypäivän käyttötarkoitus on metsästys, karjakoira ja vahti, sekä siitä saa loistavan perhekoiran. Alanosta saa kouluttamalla hyvän vahdin, mutta alanoiden vahtivietti on yksilöllistä. Osalla on korkea vahtivietti, kun taas osalla on matala.
Alanosta saa myös perhekoiran määrätietoisella kasvatuksella. Koska se on laumasidonnainen, on lauma sille kaikki kaikessa. Se tulee hyvin toimeen lasten kanssa. Alanon alkuperäisen käyttötarkoituksen vuoksi olisi hyvä, että koira pääsisi hyödyntämään taitojansa esimerkiksi verijäljessä, viehejuoksussa tai petojahdissa. Ja koska alano on hyvin ketterä ja älykäs koira, sen kanssa voi harrastaa muun muassa agilityä ja tokoa. Kuitenkaan sen kanssa ei voi virallisesti lähteä kilpailemaan, koska alano español ei ole Suomessa hyväksytty rotu.
Goyan teos Echan perros al toro.
Arne Gabius

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arne Gabius Frankfurtin maratonilla vuonna 2015. |  Arne Gabius Frankfurtin maratonilla vuonna 2015. |  Arne Gabius Frankfurtin maratonilla vuonna 2015. |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | 5 000 m |  |
Arne Gabius  (s. 22. maaliskuuta 1981) on saksalainen kestävyysjuoksija. Gabius saavutti hopeaa 5 000 metrillä Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ajalla 13.31,83. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli samalla matkalla 12:s ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 seitsemäs. Hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013. 10 000 metrillä hän oli 17:s Pekingissä 2015. Sisäradoilla hän on sijoittunut 3 000 metrillä MM-kilpailuissa 12:nneksi Valenciassa 2008 ja kahdeksanneksi Istanbulissa 2012 sekä EM-kilpailuissa yhdeksänneksi Birminghamissa 2007.
Gabiuksen ennätys 3 000 metrillä on 7.35,43, 5 000 metrillä 13.12,50, 10 000 metrillä 27.43,93 ja maratonilla 2.08.33. Maratonennätyksensä hän juoksi vuoden 2015 Frankfurtin maratonilla, jolloin rikkoi Jörg Peterin 27 vuotta vanhan Saksan ennätyksen 14 sekunnilla.
Ardennit

Ardennien alue väreissä (korkeussuhteet).
Ardennien aluetta
Ardennien aluetta
Ardennit on  Belgian ja Luxemburgin metsäinen vuoristoalue, joka ulottuu Ranskaan saakka. Siellä sen mukaan on nimetty Champagne-Ardennen hallintoalue ja Ardennesin departementti.
Maantiede

Suurinta osaa Ardennien aluetta peittävät tuuheat metsät, ja alueen vuorien korkeus on keskimäärin 350–500 metriä, mutta Hautes Fagnesin suoalueella koillisessa Belgiassa korkeus nousee yli 650 metriin. Ardennien alueella on nopeasti virtaavien jokien muodostamia syviä jokilaaksoja. Joista tunnetuin on Maas, jonka laaksossa sijaitsevat alueen merkittävimmät kaupungit Liège ja Namur. Muutoin Ardennien alue on harvakseen asuttua.
Saksan puolella oleva Eifelin alue liittyy Ardenneihin ja on samaa geologista esiintymää, mutta näitä alueita on yleisesti pidetty kahtena eri alueena.
Historia

Ardennien nimi juontuu suuresta roomalaisajan metsästä Arduenna Silva, joka ulottui Reiniltä Sambrejoelle Belgiassa. Nykyinen Ardennit on paljon pienempi alue.
Ardennien strateginen sijainti on tehnyt alueesta Euroopan valtioiden taistelukentän useita kertoja vuosisatojen saatossa, ja alue tai sen eri osat ovat kuuluneet vuorotellen eri valtioille. 1900-luvulla aluetta pidettiin yleisesti sopimattomana laajoihin sotilasoperaatioihin vaikean maastonsa ja kapeiden kulkuväyliensä takia. Kuitenkin sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa saksalaiset suorittivat onnistuneen hyökkäyksen läpi Ardennien iskien Ranskan kevyemmin puolustettuun sivustaan. Ardenneilla käytiin maailmansodissa kolme suurta taistelua: Ardennien taistelu ensimmäisessä maailmansodassa sekä taistelu Ranskasta ja Ardennien taistelu toisessa maailmansodassa. Monet alueen kaupungeista kärsivät pahoja vaurioita näissä sodissa.
Talous

Ardennien jylhä maasto rajoittaa maataloutta, mutta raivatuilla alueilla harjoitetaan viljelyä ja karjanhoitoa. Alueen metsä- ja mineraalivarat ovat huomattavat, ja sekä Liège että Namur ovat teollisuuskeskuksia. Laajoissa metsissä on runsaasti riistaeläimiä. Alueen luonnon kauneus ja sen tarjoamat mahdollisuudet moninaiseen ulkoiluun, kuten metsästykseen, pyöräilyyn, kävelyyn ja melontaan, ovat tehneet siitä tärkeän turistikohteen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anna Le Moine

Anna Le Moine Vancouverin olympialaisissa 2010.
Anna Le Moine (o.s. Bergström, aiemmin Svärd, s. 30. lokakuuta 1973) on ruotsalainen curlingpelaaja. Hän toimii ykkösheittäjänä Anette Norbergin kipparoimassa joukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Euroopan-mestaruuden 2004 sekä EM-hopeaa 1999 ja MM-hopeaa 2002. Lisäksi hän voitti olympiakultaa Torinon olympialaisissa 2006 ja Vancouverin olympialaisissa 2010.
Aiheesta muualla

Anna Le Moine Ruotsin olympiakomitean sivuilla (ruotsiksi)
Ardo Hansson

Ardo Hansson vuonna 2016.
Ardo Hillar Hansson (s. 15. heinäkuuta 1958 Chicago, Yhdysvallat) on virolainen ekonomisti, joka toimi vuosina 2012–2019 Viron keskuspankin johtajana.
Perhe ja koulutus

Hansson syntyi Chicagossa Yhdysvalloissa ja kasvoi Chicagon lisäksi  Vancouverissa, Kanadassa.. Hänen vanhempansa olivat neuvostomiehitystä paenneita virolaispakolaisia.
Hansson opiskeli taloustiedettä vuosina 1976–1980 kanadalaisessa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa valmistuen kandidaatiksi "with 1st class honours", minkä jälkeen hän työskenteli yliopistossa tutkimusassistenttina 1980–1982. Taloustieteen opintojaan Hansson jatkoi Harvardin yliopistossa vuosina 1982–1987 ohjaajanaan Jeffrey Sachs suorittaen maisterin ja tohtorin tutkinnon. Hanssonin väitöskirja käsittely Yhdysvaltain ulkomaankauppapolitiikkaa otsikolla "Political regime changes and exchange rate determination".
Ensi kerran Hansson kävi Virossa vuonna 1982 ja hän alkoi tehdä yhteistyötä Radio Free Europen Viron-toimituksen kanssa.
Hansson työskenteli Harvardin yliopistossa tutkimusassistenttina 1984–1987, minkä jälkeen hän toimi apulaisprofessorina Brittiläisen Kolumbian yliopiston taloustieteen laitoksella vuosina 1987–1990. Vuosina 1990–1992 Hansson toimi Suomessa WIDER-instituutissa sosialismista markkinatalouksiin siirtyvien kansantalouksien tutkijana.
Ekonomistina

Viron palautti itsenäisyytensä vuonna 1991 ja Hansson palasi vanhempiensa kotimaahan. Hän toimi vuonna 1992 Viron rahareformista vastanneessa komiteassa ja pääministeri Mart Laarin taloudellisena neuvonantajana vuosina 1992–1994 ja 1997.
Vuosina 1998–2012 Hansson työskenteli Maailmanpankissa toimien muun muassa Jugoslavian ja Liettuan vanhempana ekonomistina sekä Serbian ja Montenegron ja Länsi-Balkanin johtavana ekonomistina. Vuosina 2008–2012 hän toimi Maailmanpankin talouspolitiikan yksikön päällikkönä Kiinassa.
Hansson valittiin lokakuussa 2011 Andres Lipstokin seuraajaksi Viron keskuspankin johtoon. Hänen seitsemänvuotinen toimikautensa alkoi kesäkuussa 2012.
Aiheesta muualla

Hanssonin esittely Viron keskuspankin sivustolla (englanniksi, viroksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Andres Lipstok | Viron keskuspankin johtaja 2012−2019 | Seuraaja: Madis Müller |
Sanremon ralli 1975

Kilpailun voittaja Björn Waldegård.
Sanremon ralli 1975 oli MM-rallikauden 1975 8. osakilpailu, joka ajettiin pääosin kestopäällysteellä. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 1. lokakuuta – 4. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 17. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi ruotsalaispari Björn Waldegård & Hans Thorszelius ajokkinaan Lancia Stratos. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini & Francesco Rossetti Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Luc Thérier & Michel Vial Alpine A110:lla.
Suomalaisia kisaan starttasi neljä kuljettajaa: Markku Alén, Timo Mäkinen, Rauno Aaltonen ja Simo Lampinen, mutta he joutuivat keskeyttämään kilpailun.
Tulokset

Lähde:
| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Valm>  pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Björn Waldegård |  Hans Thorszelius | Lancia Stratos HF | 10.22.52 | – | 20 |
| 2. |  Maurizio Verini |  Franceso Rossetti | Fiat 124 Abarth Rallye | 10.25.40 | + 2.48 | 15 |
| 3. |  Jean-Luc Thérier |  Michel Vial | Alpine-Renault A110 1800 | 10.59.04 | + 36.12 | 12 |
| 4. |  Mauro Pregliasco |  Piero Sodano | Lancia Beta Coupé | 11.20.11 | + 57.19 |  |
| 5. |  Carlo Bianchi |  Marco Mannini | Porsche 911 Carrera | 11.33.29 | + 1.10.37 | 8 |
| 6. |  Salvatore Brai |  ”Rudy” | Opel Ascona 1.9 SR | 11.47.42 | + 1.24.50 | 6 |
| 7. |  ”Bip-Bip” |  Giorgio Bottini | Alfa Romeo Alfetta GT | 12.01.28 | + 1.38.36 | 4 |
| 8. |  Georg Fischer |  Harald Gottlieb | Opel Ascona 1.9 SR | 12.16.26 | + 1.53.34 |  |
| 9. |  Federico Ormezzano |  Enrico Cartotto | Alfa Romeo 2000 GTV | 12.18.30 | + 1.55.38 |  |
| 10. |  Paolo Isnardi |  Simone Scimone | Opel Ascona 1.9 SR | 12.27.45 | + 2.04.53 |  |
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com
Rallin maailmanmestaruussarjan Sanremon rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003
Sarah Monette

| Sarah Monette |
| --- | --- |
 Monette vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1974 (ikä 49) Oak Ridge, Tennessee
Kirjailija
Salanimi: Katherine Addison
Esikoisteos:  Mélusine
Aiheesta muualla
sarahmonette.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sarah Monette (s. 25. marraskuuta 1974 Oak Ridge, Tennessee) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Monette on julkaissut kirjoja myös nimellä Katherine Addison.
Monetten esikoisteos Mélusine on julkaistu vuonna 2005 ja aloitti Doctrine of Labyrinths -sarjan. Mélusine oli ehdokas Tiptree- ja Crawford-palkinnoille.
The Goblin Emperor on voittanut Locus-palkinnon fantasiakirjojen sarjassa vuonna 2015. The Goblin Emperor oli ehdokkaana Hugo-, World Fantasy- ja Nebula-palkinnoille.
Teoksia > Nimellä Sarah Monette

Monetten teoksia omalla nimellä:
Teoksia > Nimellä Sarah Monette > Doctrine of Labyrinths -sarja

Melusine (2005)
The Virtu (2006)
The Mirador (2007)
Corambis (2009)
Teoksia > Nimellä Sarah Monette > The Iskryne -sarja

Elizabeth Bearin kanssa:
A Companion to Wolves (2007)
The Tempering of Men (2011)
An Apprentice to Elves (2015)
Teoksia > Nimellä Katherine Addison

Nimellä Katherine Addison:
Teoksia > Nimellä Katherine Addison > The Goblin Emperor -sarja

The Goblin Emperor (2014)
The Witness for the Dead (2021)
The Grief of Stones (2022)
Teoksia > Nimellä Katherine Addison > Muut

The Angel of the Crows (2020)
Aiheesta muualla

Sarah Monette Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Apelbergsgatan

Katunäkymää vuonna 2014.
Apelbergsgatan on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu Klara Norra kyrkogatalta Malmskillnadsgatanille. Risteäviä katuja ovat muun maussa Drottninggatan, Sveavägen ja Luntmakargatan.
Kuvia

Brush-merkkinen henkilöauto Apelbergsgatanilla 1900-luvun alussa.
Apelbergsgatan 36:n edustalle asennettiin 14. kesäkuuta 2019 yksi Ruotsin ensimmäisistä kompastuskivistä Hans Eduard Szybilskin muistolle.
Apelbergsgatanin ja Drottninggatanin risteyksessä sijaitsee elokuvateatteri Skandia. Talo on nimeltään Warodellska huset, ja sen suunnitteli alun perin Fredrik Wilhelm Scholander vuosina 1849–1854. Teatterisiipi valmistui 1920-luvun alussa Ragnar Hjorthin ja Gunnar Asplundin yhteistyönä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apelbergsgatan Wikimedia Commonsissa