stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Indonesia AirAsian lento 8501
Katoaminen

Lento lähti Itä-Jaavan Surabayasta Juandan kansainväliseltä lentoasemalta kello 5.35 paikallista aikaa, ja sen oli tarkoitus laskeutua Changin kansainväliselle lentoasemalle 8.30 Singaporen aikaa. Indonesian lennonjohdon valvonnassa ollut lento pyysi lupaa muuttaa lentoreittiään ja -korkeuttaan huonon sään vuoksi. Lennonjohto menetti yhteyden koneeseen kello 7.24 paikallista aikaa. Kone oli tällöin Jaavanmeren yllä Kalimantanin ja Jaavan välillä. Koneen lentokorkeus ja -nopeus eivät katoamishetkellä olleet tavanomaisesta poikkeavia. Meteorologisessa analyysissä selvisi, että kone oli kadotessaan kulkemassa myrskypilvien läpi. AirAsia vahvisti lennon katoamisen Facebook- ja Twitter-tileillään.
Indonesian liikenneministeriön mukaan koneesta ei lähetetty hätäkutsua ennen katoamista.
Lentokone

Lentoa 8501 operoinut lentokone oli Airbus A320-216 (sarjanumero 3648, rekisteritunnus PK-AXC). Kone teki ensilentonsa 25. syyskuuta 2008, ja se toimitettiin Indonesia AirAsialle uutena 15. lokakuuta 2008. Konetta oli huollettu edellisen kerran ennen katoamista 16. marraskuuta 2014. Koneen voimanlähteenä on kaksi CFM International CFM56-5B6 -suihkumoottoria. Koneessa oli tilaa 186 matkustajalle.
Matkustajat ja miehistö

AirAsia julkaisi onnettomuuden jälkeen tiedotteen, jossa kerrottiin koneessa olleiden 162 ihmisen kansallisuudet. Heistä 145 oli aikuisia ja 17 lapsia, joista yksi oli sylilapsi.
| Kansalaisuus | Matkustajat | Miehistö | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Indonesia | 149 | 6 | 155 |

|  Etelä-Korea | 3 | 0 | 3 |
|  Ranska | 0 | 1 | 1 |
|  Malesia | 1 | 0 | 1 |
|  Singapore | 1 | 0 | 1 |
|  Iso-Britannia | 1 | 0 | 1 |
Matkustajat ja miehistö > Miehistö

Lennon kapteeni oli 53-vuotias Iriyanto, entinen Indonesian ilmavoimien lentäjä, jolla oli 20 537 tuntia lentokokemusta, joista 6 100 AirAsialla. Perämiehenä toimi 46-vuotias Ranskan kansalainen Rémi Emmanuel Plesel, jolla oli yli 2 000 lentotuntia AirAsialla. Matkustamohenkilökuntaan kuului neljä henkilöä, ja lisäksi lennolla oli mukana lentoinsinööri.
Etsintä

Pian katoamisen jälkeen tuli vahvistamattomia havaintoja siitä, että meressä Belitungin saaren edustalla oli havaittu romua. Indonesian kansallinen etsintä- ja pelastusviranomainen (Basarnas) lähetti etsintöihin Belitungin ja Kalimantanin rannikoille seitsemän laivaa ja kaksi helikopteria. Indonesian laivasto ja Indonesian kansallinen poliisi osallistuivat myös etsintöihin. Lisäksi Indonesian ilmavoimien Boeing 737 -tiedustelulentokone lähetettiin koneen viimeiselle tunnetulle sijaintipaikalle.
Indonesian laivasto lähetti paikalle neljä laivaa ensimmäisen etsintäpäivän aikana, ja ilmavoimat lähetti useita lentokoneita. Indonesian maavoimat lähetti maajoukkoja etsimään jälkiä koneesta läheisten saarten rannoilta ja vuorilta. Myös paikalliset kalastajat osallistuivat etsintöihin.
Etsintä- ja pelastusoperaatiota johti Indonesian siviili-ilmailuviranomainen. Etsinnät jouduttiin keskeyttämään väliaikaisesti 19.45 paikallista aikaa 28. joulukuuta pimeyden ja huonon sään vuoksi. Pangkal Pinangiin perustettiin johtokeskus johtamaan etsintää. Ympyränmuotoisen etsintäalueen säde oli 500 kilometriä ja keskipiste Belitung.
Etsintäoperaatiosta tuli pian kansainvälinen. Joulukuun 30. päivään mennessä indonesialaisten laivojen ja lentokoneiden lisäksi konetta oli etsimässä joukkoja Singaporesta, Malesiasta ja Australiasta. Singaporen pelastuskoordinaatiokeskus lähetti aluksi C-130 Hercules -koneen avustamaan etsinnöissä. Etsinnän seuraavana päivänä Singapore lähetti kaksi Hercules-konetta lisää. Lisäksi Singaporen laivasto lähetti useita laivoja, ja Singaporen liikenneministeriö henkilöstöä lento-onnettomuustutkintavirastosta sekä vedenalaista etsintävälineistöä. Malesia perusti pelastuskoordinaatiokeskuksen Subangiin ja lähetti paikalle kolme sotilasalusta ja kolme lentokonetta, muun muassa yhden Herculeksen. Australia lähetti P-3 Orion -koneen avustamaan etsinnöissä. Intia asetti lähtövalmiuteen kolme laivaa ja Boeing P-8 Poseidon -valvontalentokonetta siltä varalta, että niitä tarvittaisiin etsinnöissä. Myös Yhdysvaltain laivaston aluksia liittyi etsintään Indonesian hallituksen pyynnöstä. USS Sampson saapui paikalle myöhään joulukuun 30. päivän iltana, ja USS Fort Worth 3. tammikuuta.
Etsintään osallistui useita aluksia ja lentokoneita muun muassa Indonesiasta, Singaporesta, Australiasta, Japanista, Yhdysvalloista ja Venäjältä. Basarnasin mukaan paikalla oli kolme vedenalaisin etsintälaittein varustettua laivaa ja kaksi polttoainelaivaa tankkaamassa muita aluksia alueella. Indonesian liikenneministeriö ilmoitti 2. tammikuuta, että vielä kahteen indonesialaisalukseen oli asennettu välineistöä, joka kykenee havaitsemaan mustien laatikoiden lähettämiä akustisia signaaleja sekä lentokoneen rungon metallia.
Reaktio ja seuraukset

Katoamisen jälkeen AirAsia ja sen tytäryhtiöt muuttivat brändäyksensä sosiaalisessa mediassa ja kotisivuillaan harmaasävyiseksi. Tällä esitettiin osanotto kuolleiksi oletettujen matkustajien omaisille. Myös Changin lentoasema muutti Facebook-sivunsa vastaavaksi. Malaysia Airlines, joka menetti kaksi konettaan aiemmin samana vuonna, teki pian samoin. AirAsia perusti puhelinkeskuksen käsittelemään uhrien omaisten puheluita. Juandan lentoasemalle perustettiin tiedotuskeskus, joka tarjosi uhrien omaisille tunnittaisia tiedotteita sekä majapaikkoja. Vastaavia pisteitä avattiin myös Soekarno-Hattan lentoasemalle ja Sultan Hasanuddinin lentoasemalle. Läheisten valtioiden johtajat ilmaisivat osanottonsa tapahtuneen johdosta ja tarjosivat apua.
Indonesia AirAsia poisti lennon numeron QZ8501 käytöstä 31. joulukuuta. Lennolla Surabayasta Singaporeen numero on nykyään QZ678, ja paluulennon numero vaihdettiin QZ8502:sta QZ679:ksi.
BBC News kertoi 2. tammikuuta 2015, että AirAsialla ei ollut virallista liikennöintilupaa reitillä Surabayasta Singaporeen sunnuntaisin (eli muun muassa katoamispäivänä). Neljälle muulle viikonpäivälle lupa oli. Indonesian liikenneministeriön lausunnon mukaan yhtiön lennot reitillä keskeytettiin välittömästi tutkinnan ajaksi. Samana päivänä Singaporen siviili-ilmailuviranomainen ja Changi Airport Group selvensivät, että AirAsialla oli Singaporen puolelta lupa lentää reittiä päivittäin ajalla 26. lokakuuta 2014 – 28. maaliskuuta 2015.
BBC:n mukaan Indonesian liikenneministeriön edustaja Djoko Murjatmodo kertoi 6. tammikuuta, että lentokentän ja lennonjohdon viranomaiset, jotka olivat antaneet lennon lähteä ilman liikennöintilupaa, oli ”siirretty toisiin tehtäviin”. Lisäksi liikenneministeriö julkaisi lentoliikennedirektiivin, jonka mukaan lentäjien täytyy saada lentoyhtiön edustajilta sanallinen tiedote säätilasta ja muista lentämistä mahdollisesti haittaavista tekijöistä ennen lentoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indonesia AirAsian lento 8501 Wikimedia Commonsissa
Kuvia koneesta veden alla:
Kuva siivestä, jossa näkyy koneen rekisteritunnus
Kuva rungosta, jossa näkyy AirAsian värit ja mainoslause
Koneen tunnettu lentoreitti.
USS Fort Worth Jaavanmerellä tammikuussa 2015.
MH-60R Seahawk -helikopteri laskeutumassa USS Fort Worthin kannelle 2. tammikuuta 2015.
Crest Onyx kyydissään koneen pyrstö 9. tammikuuta 2015.
Toisiotutkakuva, jossa näkyy lento 8501 vähän ennen katoamistaan. Lentokorkeus on 36 300 jalkaa (11 100 metriä) ja nousussa, mutta maanopeus on vain 353 solmua (654 kilometriä tunnissa). Koneen lentokorkeudessa se on noin 100 solmua liian vähän nosteen säilyttämiseen.
Louis Eugène Cavaignac

| Louis Eugène Cavaignac |
| --- | --- |
 Louis Cavaignac, A. Rousseaun piirros vuodelta 1850.
Ranskan valtionpäämies
 28. kesäkuuta – 20. joulukuuta 1848  
Edeltäjä:  François Arago
Seuraaja:  Louis-Napoléon Bonaparte
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1802 Pariisi, Ranska
Kuollut: 28. lokakuuta 1857 (55 vuotta) Sarthe, Ranska
Tiedot
Puolue:  Maltilliset tasavaltalaiset
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Puolustushaara:  Ranskan maavoimat
Palvelusvuodet:  1822–1852
Sotilasarvo:  kenraali
Louis Eugène Cavaignac (15. lokakuuta 1802 Pariisi – 28. lokakuuta 1857 Sarthe) oli ranskalainen kenraali ja poliitikko, joka toimi Ranskan tilapäisenä valtionpäämiehenä puoli vuotta vallankumousvuoden 1848 aikana ja murskasi kesäkuun kansannousuna tunnetun työläiskapinan Pariisissa.
Elämä ja ura

Louis Eugène Cavaignacin isä Jean-Baptiste Cavaignac oli jakobiini, joka toimi yleisen turvallisuuden valiokunnan jäsenenä Ranskan vallankumouksen aikana. Cavaignac peri isältään tasavaltalaisaatteen. Myös hänen vanhempi veljensä Éléonore-Louis Godefroi Cavaignac oli tunnettu tasavaltalainen. Louis Cavaignac kävi polyteknillistä koulua Pariisissa ja valmistui Ranskan sotilasakatemiasta Metzissä. Hän osallistui ranskalaisen sotilasretkikunnan mukana Kreikan vapaussotaan vuonna 1828. Hänet erotettiin armeijasta tasavaltalaisuutensa vuoksi vuonna 1831. Hän pääsi takaisin palvelukseen setänsä avulla, ja hänet lähetettiin vuonna 1832 Algeriaan. Hän ansioitui Algerian asteittain edenneessä valloituksessa 1830–1840-luvuilla. Hänet nimitettiin vuonna 1847 Oranin kuvernööriksi ja Ranskassa tapahtuneen helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1848 Algerian kenraalikuverööriksi. Hänet myös ylennettiin divisioonakenraaliksi.
Cavaignac valittiin keväällä 1848 Ranskan toisen tasavallan kansalliskokoukseen Lotin departementin edustajana, ja hänet nimitettiin sotaministeriksi 15. toukokuuta. Kansallisten työpajojen sulkeminen ja sosialististen edustajien erottaminen kansalliskokouksesta johtivat suuren työläiskapinan puhkeamiseen Pariisissa 23. kesäkuuta 1848. Kansalliskokous antoi tällöin Cavaignacille valtuudet kapinoinnin tukahduttamiseen. Hän suoritti toimeksiannon kolmessa päivässä ankarin ottein ja käyttämällä muun muassa tykistöä työläiskapinallisten barrikadeja vastaan, ja sai siten lempinimen ”kesäkuun teurastaja”. Noin 1 500 kapinallista kuoli ja 12 000 vangittiin. Kansalliskokous nimesi Cavaignacin 28. kesäkuuta toistaiseksi ylimmän toimeenpanovallan käyttäjäksi.
Cavaignac oli joulukuussa 1848 ehdolla toisen tasavallan ensimmäisissä presidentinvaaleissa, mutta hävisi selvin luvuin Louis-Napoleon Bonapartelle. Cavaignac sai vaalissa 1 469 156 ääntä ja Bonaparte 5 572 834. Cavaignac luovutti ylimmän toimeenpanovallan presidentinvirkaan astuneelle Bonapartelle 20. joulukuuta 1848, ja jatkoi sen jälkeen kansalliskokouksen jäsenenä.
Cavaignac oli yksi Louis-Napoleon Bonaparten vastaisen tasavaltalaisen opposition johtajista, ja hänet vangittiin lyhyeksi aikaa joulukuun 1851 vallankaappauksen yhteydessä. Pian tämän jälkeen presidentti Bonaparte julistautui keisariksi nimellä Napoleon III, jolloin Cavaignac vetäytyi politiikasta. Hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen eli lainsäätäjäkuntaan vuosina 1852 ja 1857, mutta hän ei ottanut paikkaa vastaan kummallakaan kertaa, sillä hän kieltäytyi vannomasta uskollisuudenvalaa keisarille. Hän kuoli pian jälkimmäisen vaalin jälkeen.
Louis Cavaignacin poika Jacques Marie Eugène Godefroy Cavaignac oli tunnettu poliitikko kolmannen tasavallan aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Eugène Cavaignac Wikimedia Commonsissa
Louis Eugène Cavaignac (ranskaksi) Assemblée Nationale
Lindsay

| Lindsay |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 36°12′26″N, 119°5′20″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Tulare
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,2 km²
 – Josta vettä:  0,0 km² (0 %)
Korkeus:  118 m
Väkiluku (2010):  11,768
 – Väestötiheys:  1 649,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 http://www.lindsay.ca.us/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lindsay on kaupunki Tularen piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee Fresnosta kaakkoon.
Lindsayn pinta-ala on United States Census Bureaun mukaan 6,2 km². Siitä kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 10 297 asukasta, 2 717 taloutta ja 2 208 perhettä. Miltei 78 % väestöstä on espanjalaista tai latinalaisamerikkalaista alkuperää.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Lise Østergaard

| Lise Østergaard |
| --- | --- |
 Østergaard (kolmas eturivissä vasemmalta) vuonna 1978.
Tanskan kulttuuriministeri
 Anker Jørgensenin IV ja V hallitus 28. helmikuuta 1980 – 10. syyskuuta 1982  
Edeltäjä:  Niels Matthiasen
Seuraaja:  Mimi Jakobsen
Tanskan Pohjoismaaministeri
 Anker Jørgensenin IV ja V hallitus 28. helmikuuta 1980 – 10. syyskuuta 1982  
Edeltäjä:  Ivar Nørgaard
Seuraaja:  Christian Christensen
Kansankäräjäedustaja
 1979–1984  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1924 Odense, Tanska
Kuollut: 3. huhtikuuta 1996 (71 vuotta)
Ammatti:  psykologi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto
Lise Østergaard (18. marraskuuta 1924 Odense – 3. huhtikuuta 1996) oli tanskalainen psykologi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1979–1984 ja toimi Tanskan kulttuuri- sekä Pohjoismaaministerinä 1980–1982. Lisäksi hän oli salkuton ministeri vuosina 1977–1980.
Aiheesta muualla

Lise Østergaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lise Østergaard Wikimedia Commonsissa
Lielahden koulu

| Lielahden koulu |
| --- | --- |
 Kuva Lielahden koulun päärakennuksesta ennen remonttia.
Sijainti:  Lintulampi, Tampere
Tyyppi:  Yhtenäiskoulu
Perustettu:  Vuonna 1924
Rehtori:  Tiina Haanpää
Luokat:  1–9
Oppilaita:  Noin 600
Verkkosivut
Lielahden koulu on Länsi-Tampereella, Lintulammessa sijaitseva yhtenäiskoulu, jossa toimivat luokat 1–9 ja esiopetus.​
Koulun toimitiloihin kuuluu seitsemän rakennusta. Päärakennus oli remontissa kesään 2017 asti ja tästä johtuen siellä normaalisti opiskelevat 7.–10.-luokkalaiset olivat siirtotiloissa entisen Kodin 1:n rakennuksessa Lielahdessa. Tiilitalossa opiskelevat esikoululaiset ja alkuopetus. Puutalo on myös peruskorjattu. Uudisrakennus sisältää kuvataideluokan, liikuntasalin ja musiikkiluokan, ja siinä ovat myös nuorisotilat. Entisen Lielahden terveysaseman remontoiduissa tiloissa opiskelee alakoululaisia. Koululla oli vuosina 2018-2020 Lentävänniemen koulu väistössä siirrettävissä parakeissa.​
Historia

Vuonna 1900 Niemen alueelle perustettiin alakoulu nimeltä Harjuntaustan koulu, joka aloitti toimintansa Niemen talon tiloissa. Siellä opiskeli ensimmäisenä vuotena 36 oppilasta, ja luokkia oli neljä. Koulun ensimmäinen opettaja oli Edvard Silenius. Vuosien kuluessa oppilaiden määrä kasvoi ja tila alkoi loppua, joten koululle alettiin suunnitella uusia tiloja Lielahden alueelle. Tiilirakennus ja puurakennus valmistuivat vuonna 1924, jonka jälkeen koulu muuttui Lielahden alakouluksi. Rakennusten arkkitehtinä toimi Toivo Salervo. Lisäksi koululle rakennettiin päärakennus vuonna 1986, koska Lielahteen haluttiin myös yläkoulu. Näin syntyi Lielahden yhtenäiskoulu.​
Aiheesta muualla

https://www.aamulehti.fi/kotimaa/ylakoululaiset-tampereella-karuihin-tiloihin-luokka-vaihtuu-verhoilla-jaettuun-huonekaluhalliin-23679921/%5Bvanhentunut+linkki%5D
https://www.aamulehti.fi/kotimaa/lielahden-ylakoululaiset-aloittivat-lukuvuoden-erikoisissa-tiloissa-melu-hairitsee-keskittymista-23874353/%5Bvanhentunut+linkki%5D
Lew Ayres

| Lew Ayres |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Lewis Ayer
Syntynyt: 28. joulukuuta 1908 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Kuollut: 30. joulukuuta 1996 (88 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lew Ayres (28. joulukuuta 1908 Minneapolis, Minnesota – 30. joulukuuta 1996 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Ayres yritti high schoolin jälkeen elättää itsensä banjonsoittajana, mutta hän päätyi pian näyttelemään elokuvissa. Vuodesta 1938 alkaen Ayres näytteli nimiroolin yhdeksässä Metro-Goldwyn-Mayerin tuottamassa Dr. Kildare -elokuvassa. Yhdysvaltain liityttyä toiseen maailmansotaan Ayres kutsuttiin palvelukseen. Ayres kuitenkin kieltäytyi omantunnonsyistä aseellisesta palveluksesta, jonka seurauksena hän leimautui pelkuriksi ja MGM purki elokuvasopimuksen. Sodan jälkeen Ayresin maine kuitenkin osittain palautui, kun yleiseen tietoon tuli hänen palveluksensa lääkintämiehenä taistelujen aikana. Ayres oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 1948 elokuvasta Sanattomia tunteita. Hän on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Valikoitu filmografia

Länsirintamalta ei mitään uutta (All Quiet on the Western Front, 1930)
Iron Man (1931)
Vakka kantensa valitsee (Holiday, 1938)
Sanattomia tunteita (Johnny Belinda, 1948)
Myrskyä Washingtonissa (Advise and Consent, 1962)
Kauhujen kaupunki (Salem's Lot, 1979) minisarja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lew Ayres Wikimedia Commonsissa
Jack Hylton

Jack Hylton 1930-luvulla.
Jack Hylton (oik. John Greenhalgh Hilton; 2. heinäkuuta 1892 Great Lever, Lancashire, Iso-Britannia – 29. tammikuuta 1965 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen orkesterinjohtaja ja impressaari, joka nousi huomattavaan asemaan brittiläisten tanssiyhtyeiden aikakaudella 1920–1940-luvuilla.
Nuoruus ja ura

Jack Hylton (silloin John Greenhalgh Hilton) syntyi Great Leverin kylässä, Lancashiressä lähellä Boltonia vuonna 1892. Hänen isänsä George Hilton oli amatöörilaulaja paikallisessa labour clubissa, ja Jack opetteli soittamaan pianoa ja oli mukana näyttämöllä isänsä kanssa. Myöhemmin isä osti pubin läheltä Little Leveristä. Jack lauloi asiakkaille ja sai nopeasti kutsumanimen ”the singing mill-boy”. Lisäksi hän toimi pianistina monissa yhtyeissä.
Jackilla ei tiettävästi ollut muita ura-aikomuksia kuin esiintymisala. Vuonna 1909, jolloin hän oli vain seitsemäntoistavuotias, hän oli jo kokenut esiintyjä. Hieman myöhemmin hän muutti Lontooseen, jossa hän toimi pianistina 400 Clubilla ja soitti Stroud Haxton Bandin kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Hylton toimi 20th Hussarsin kapellimestarina.
Yksityiselämä

Hylton oli naimisissa kahdesti, vuosina 1913–1929 Ennis Parkesin kanssa ja vuosina 1963–1965 Beverley Prowsen kanssa. Hänellä oli kaksi tytärtä ja poika.
Kuolema

Hylton alkoi valittaa 26. tammikuuta 1965 kipua rinnassa ja vatsassa, ja hänet vietiin Lontooseen sairaalaan, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen kolme päivää myöhemmin 72-vuotiaana. Hänet on haudattu Pyhän Katariinan hautausmaalle Gosfieldiin Essexiin.
Aiheesta muualla

JackHylton.com, virallinen verkkosivusto (englanniksi)
Jack Hylton Internet Archive -sivustolla (englanniksi)
Iso Täilampi (Karstula)

| Iso Täilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°49′46″N, 24°24′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskupuro:  Täipuro Konilampeen 
Järvinumero:  14.673.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  198,1 m  
Pituus:  520 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,196 km  
Pinta-ala:  5,123 ha  
Tilavuus:  0.000036 km³ 
Keskisyvyys:  0,7 m  
Suurin syvyys:  1,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Täilampi 
Iso Täilampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Väliperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 520 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 36 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys on 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Valkkunan valuma-alueeseen (14.673) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 198,1 metriä mpy.
Levídi

| Levídi Λεβίδι |
| --- | --- |
 Levídin entinen kunnantalo.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Levídi
 Koordinaatit: 37°41′3″N, 22°17′45″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Trípoli
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  400104
Väkiluku (2011):  3 094
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 025
 – Kylä:  1 025
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  220 02
Suuntanumero(t):  27960
Rekisterikilpi:  TP
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Levídi (kreik. Λεβίδι, kath.kreik. Λεβίδιον, Levídion) on Kreikan kylä sekä samanniminen Trípolin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λεβιδίου, Dimotikí Enótita Levidíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 094 ja varsinaisen Levídin kylän väkiluku 1 025 (vuonna 2011).
Levídin kylä sijaitsee linnuntietä noin 21 kilometriä pohjoisluoteeseen Trípolin kaupungista. Levídin kunnallisyksikkö käsittää Trípolin kunnan pohjoisosan Akhaian, Korinthian ja Argoliin rajalla. Levídi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Trípolin kuntaan yhdessä Fálanthoksen, Korýthion, Mantíneian, Skirítidan, Tegéan ja Valtétsin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Levídin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Chotoússa | Chotoússa | 63 |
| Dáras | Dáras | 383 |
| Kandíla | Diakópi | 21 |
| Kandíla | Kandíla | 690 |
| Kandíla | Kandílan luostari (Moní Kandílas) | 3 |
| Kardarás | Kardarás | 20 |
| Kómi | Kómi | 136 |
| Levídi | Levídi | 1 025 |
| Límni | Límni | 157 |
| Orchomenós | Orchomenós | 15 |
| Orchomenós | Roússis | 2 |
| Palaiópyrgos | Palaiópyrgos | 164 |
| Panagítsa | Panagítsa | 43 |
| Vlachérna | Vlachérna | 372 |
Yhteensä: 3 094
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Levídi Wikimedia Commonsissa
Louise Suggs

Louise Suggs (1958)
Mae Louise Suggs (7. syyskuuta 1923 Atlanta, Georgia – 7. elokuuta 2015 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän oli LPGA Tourin perustajia ja siten naisten ammattigolfin merkkinimiä.
Suggs syntyi Atlantassa, Georgiassa. Hän aloitti uransa ammattilaisena vuonna 1948 ja voitti muiden saavutustensa ohessa Western Openin (1946, 1947, 1949, 1953), Titleholders Championshipin (1946, 1954, 1955, 1959), LPGA Championshipin (1957) ja U.S. Women’s Openin (1949, 1952).
Suggs kelpuutettiin World Golf Hall of Fameen vuonna 1979. Hänelle myönnettiin vuoden 2007 Bob Jones Award.
Suggs kuoli 91-vuotiaana Floridan Sarasotassa 7. elokuuta 2015.
Lorenzo Sonego

| Lorenzo Sonego |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1995 (ikä 29) Torino
Kansalaisuus:   Italia
Tennispelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  76 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2013–
Palkintorahat:  6 619 643 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  26. (14.6.2021)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  140–147
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2018, 2021)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2020)
Wimbledon:  4. kierros (2021)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2018, 2019)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  132. (12.4.2021)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  42–43
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Lorenzo Sonego (s. 11. toukokuuta 1995 Torino) on italialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan ATP-listalla kaksinpelissä sijalle 26 kesäkuussa 2021 ja nelinpelissä sijalle 132 huhtikuussa 2021. Kaksinpelissä hän on voittanut kaksi ATP-turnausta ja nelinpelissä yhden.
Sonego voitti ensimmäisen ATP-turnauksensa Antalyassa 2019. Cagliarissa 2021 hän voitti sekä kaksinpelin että nelinpelin.
Aiheesta muualla

Lorenzo Sonego ATP:n sivuilla (englanniksi)
Lorenzo Sonego ITF:n sivuilla (englanniksi)