stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heidemarie Wieczorek-Zeul

Heidemarie Wieczorek-Zeul
Heidemarie Wieczorek-Zeul (s. 21. marraskuuta 1942 Frankfurt am Main) on saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) poliitikko.
Wieczorek-Zeul liittyi sosiaalidemokraatteihin vuonna 1965 ja pääsi puolueen nuorisojärjestön Jusosin ensimmäiseksi naispuoliseksi puheenjohtajaksi vuonna 1974. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1977 saakka. Wieczorek-Zeul opiskeli englannin kieltä ja historiaa. Hän työskenteli opettajana, kunnes tuli valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 1979. Vuonna 1987 Wieczorek-Zeul siirtyi Euroopan parlamentista Saksan liittopäiville, jossa hän oli edustajana vuoteen 2013. Hän oli liittopäivillä SPD:n ryhmän Euroopan-politiikan puheenjohtaja vuoteen 1998 saakka.
Wieczorek-Zeul oli SPD:n varapuheenjohtaja vuosina 1993–2005. Hän toimi Saksan taloudellisen yhteistyön ja kehityksen ministerinä vuosina 1998–2009. Hän oli samanaikaisesti Maailmanpankin kuvernööri.
Wieczorek-Zeul oli Euroopan tasolla tärkeässä roolissa EU-maiden kehitysyhteistyön osuuden kasvattamisessa. Hän on painottanut urallaan voimakkaasti kansainvälistä työtä köyhyyden vähentämiseksi ja rauhantyötä. Hän on kampanjoinut muun muassa tyttöjen sukupuolielinten silpomista sekä HI-viruksen, tuberkuloosin ja malarian leviämistä vastaan. Wieczorek-Zeul oli vuonna 2000 ensimmäinen Saksan hallituksen edustaja, joka matkusti sosialistiseen Kuubaan. Liittopäiviltä vuonna 2013 vetäydyttyään Wieczorek-Zeul on muun muassa toiminut Willy-Brandt-Kreisin puheenjohtajana. Marraskuussa 2016 hän liittyi Rat für Nachhaltige Entwicklungiin, johon Olaf Scholz nimitti hänet toiselle kaudelle tammikuussa 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heidemarie Wieczorek-Zeul Wikimedia Commonsissa
Heidemarie Wieczorek-Zeul Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Hadi Taqtaş

| Hadi Taqtaş> Һади Такташ Хади Такташ |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1901 Sırqıdı, Tambovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 8. joulukuuta 1931 (30 vuotta) Kazan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Möxəmməthadi Xəyrulla ulı Taqtaş (Taqtaşev, tat. Мөхәммәтһади Хәйрулла улы Такташев, ven. Мухамметхади́ Хайру́ллович Такта́шев, Muhammethadi Hairullovitš Taktašev; 1. tammikuuta 1901 – 8. joulukuuta 1931) oli tataarilainen runoilija ja näytelmäkirjailija, yksi Neuvostoajan modernin tataarirunouden merkittävistä alullepanijoista. Häntä on kuvailtu "tataarien Majakovskiksi".
Taqtaşin teokset ”heijastivat vilpitöntä rakkautta kotimaata, luontoa, ihmistä kohtaan, sekä uskoa kommunismin voittoon”. Hänen runoissa ”ei ole perinteistä alkua, toiminnan kehitystä, loppua. Hokemisella oli tärkeä rooli Taqtaşin teosten rakenteessa”. Opiskellessaan Buharan madrasassa Taqtaş oli mukana jadidilaisessa ”Nuoret buharalaiset” -liikkeessä. Taqtaş menehtyi Kazanissa 30-vuotiaana pilkkukuumeeseen.
Teoksia

Runoja
Küktən sörelgənnər (Күктән сөрелгәннәр, 1918)
Üterelgən pəyğəmbər (Үтерелгән пәйгамбәр, 1918)
Açlıq patşa (Ачлык патша, 1920)
Nələt (Нәләт, 1922)
Küləgələr (Күләгәләр, 1922)
Sin doşmanım minem (Син дошманым минем, 1929)
Tragedii synov zemli (Трагедии сынов земли, 1923)
Ğisyan (Гыйсъян, 1923)
Qazan (Казан, 1923)
Pasxa çañnarı (Пасха чаңнары, 1923)
Oktəbr töne (Октябрь төне, 1923)
Nəni razboynik (Нәни разбойник, 1926)
Aq çəçəklər (Ак чәчәкләр, 1929)
Sırqıdı awılı (Сыркыды авылы, 1924)
Dawıldan soñ (Давылдан соң, 1924)
Əydə, enem! (Әйдә, энем!, 1926)
Məxəbbət təwbəse (Мәхәббәт тәүбәсе, 1927)
Näytelmiä
Qümelğən qorallar (Күмелгән кораллар, 1927)
Yugalğan maturlıq (Югалган матурлык, 1929)
Kamil (Камил, 1930)
Heinz Kuttin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Heinz Kuttin |  Heinz Kuttin |  Heinz Kuttin |  |
Maa:   Itävalta
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Albertville 1992 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | joukkuemäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 1991 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 1991 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Lahti 1989 | normaalimäki |  |
|  Pronssia | Falun 1993 | joukkuemäki |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saalfelden 1988 | joukkuemäki |  |
|  Kultaa | Saalfelden 1988 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Vang / Hamar 1989 | joukkuemäki |  |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 1990 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 1990 | joukkuemäki |  |
Heinz Kuttin (s. 5. tammikuuta 1971 Gassen, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja. Kilpaurallaan Kuttin saavutti niin maailmanmestaruuksia kuin olympiamitaleitakin.
Kuttin hyppäsi menestyksekkäästi jo nuorten MM-kisoissa vuosina 1988–1990. Näistä kisoista hän otti kaksi henkilökohtaista ja kolme joukkuemaailmanmestaruutta. Calgaryn olympialaisissa 1988 vasta 17-vuotias Kuttin oli joukkuekisan viides ja normaalimäen kuudes.
Lahden MM-kisoissa 1989 Kuttin oli normaalimäen pronssilla ja seuraavissa kisoissa Val di Fiemmessä 1991 hän oli MM-kisojen paras hyppääjä: Kuttin voitti maailmanmestaruuden normaalimäessä ja joukkuekisassa, suurmäessä hän oli neljäs.
Vaikka alkukauden kilpailut eivät olleet sujuneet kovinkaan hyvin, Albertvillen olympiakisoissa 1992 Kuttin otti hopeaa suurmäen joukkuekilpailusta, pronssia suurmäestä ja oli neljäs normaalimäessä.
Vuonna 1993 Kuttin aloitti kauden Falunissa maailmancupin osakilpailussa kolmostilalla, mutta jatkossa palkintosijoituksia ei enää maailmancupissa henkilökohtaisella tasolla tullut. Falunin MM-kisoissa menestys henkilökohtaisesti oli Kuttinille vaatimatonta (suurmäen 11. ja normaalimäen 24.), mutta hän oli mukana suurmäen joukkuekilpailun pronssijoukkueessa.
Seuraava kausi oli samansuuntainen. Kuttin ei enää yltänyt henkilökohtaisissa kisoissa kolmen parhaan joukkoon, mutta Lillehammerin olympiakisoista 1994 hän sai jälleen pronssia suurmäen joukkuekisasta. Seuraavana vuonna 1995 Kuttin hyppäsi maailmancupissa vaatimattomasti ja lopetti uransa siihen kauteen.
Mäkihypyn maailmancupissa Kuttin oli parhaimmillaan seitsemäntenä (kaudella 1990–1991) ja kahdeksantena (1989–1990). Kaikkiaan hän voitti kaksi osakilpailua ja oli 13 kertaa palkintokorokkeella.
Mäkihyppyuransa jälkeen Kuttin on toiminut valmentajana. Kausina 2004–2006 hän oli Puolan mäkimaajoukkueen valmentaja ja vuosina 2014–2018 Itävallan mäkimaajoukkueen päävalmentaja.
Haze Parade

| Haze Parade Blake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. marraskuuta 2010
 Tyylilaji: stoner metal
 Kesto: 42.45
 Levy-yhtiö: Hype
Listasijoitukset
  49.
Blaken muut julkaisut
| Sa7urnus 2008 | Haze Parade 2010 | Shelter 2011 |
Haze Parade on suomalaisen stoner metal -yhtyeen Blaken viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Hype Records.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 49.
Kappaleet

Viper – 3.53
Fresh in the Grave – 3.56
Fingers Crossed – 4.32
Snow Factory – 4.20
Let the Lust Lead – 3.15
The Bullet – 5.03
Inner Glycerine – 3.55
Haze Parade – 5.27
Death Tripper – 4.21
Talk to Lucifer – 4.03
Kokoonpano

Aaro Seppovaara – laulu, kitara
Antero Aunesluoma – bassokitara
Kari "Korak" Reini – rummut
Sami Hassinen – kitara
Arvostelut

Como: erittäin positiivinen
Imperiumi.net:
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Haze Parade Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Haze Parade Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Helga Stene

| Helga Stene |
| --- | --- |
 Stene 1930-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1904 Notodden, Norja
Kuollut: 2. lokakuuta 1983 (78 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  opettaja
Muut tiedot
Koulutus: Oslon yliopisto
Tunnustukset:  Pyhän Olavin ritarikunta
Helga Stene (8. lokakuuta 1904 Notodden – 2. lokakuuta 1983 Oslo) oli norjalainen opettaja ja naisasianainen. Hän työskenteli kolmen vuosikymmenen ajan oslolaisissa lukioissa lehtorina ja apulaisrehtorina sekä koulutti tulevia opettajia Oslon seminaarissa vuosina 1966–1974. Stene laati jo 1950-luvulla koulukirjoihin sukupuolisyrjintää käsitteleviä tekstejä. Vuonna 1978 Norjassa säädettiin lailla, että koulujen oppikirjojen tulee perustua sukupuolten tasa-arvoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helga Stene Wikimedia Commonsissa
Harriet Andersson

| Harriet Andersson |
| --- | --- |
 Harriet Andersson ja Ingmar Bergman Suomen-vierailullaan vuonna 1952.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1932 (ikä 92) Tukholma
Näyttelijä
Aktiivisena:  1949–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Harriet Andersson (s. 14. helmikuuta 1932 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Ingmar Bergmanin elokuvista. Andersson on esittänyt usein impulsiivisia, työväenluokkaan kuuluvia hahmoja.
Ura

Andersson aloitti uransa Oscar-teatterissa ja esiintyi sitten Tukholman pienillä näyttämöillä, kunnes siirtyi Malmön kaupunginteatteriin Bergmanin ohjaukseen vuonna 1953.
Harriet Andersson voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 1964 roolistaan Jörn Donnerin ohjaamassa elokuvassa Rakastaa. Andersson ja Donner elivät siihen aikaan parisuhteessa keskenään. Muita Anderssonin voittamia palkintoja ovat esimerkiksi Bafta-palkinto elokuvasta Kuin kuvastimesta, Guldbagge- ja David di Donatello -palkinnot elokuvasta Kuiskauksia ja huutoja sekä Robert-palkinto elokuvasta Himmel og helvede. Ingmar Bergman on luonnehtinut Anderssonia elokuvataiteelliseksi neroksi, jollaisia tapaa vain harvoin.
Filmografiaa

Kesä Monikan kanssa (1953)
Viettelysten ilta (1953)
En lektion i kärlek (1954)
Hoppsan! (1955)
Kesäyön hymyilyä (1955)
Sista paret ut (1956)
Hääyö (1959)
Kuin kuvastimesta (1961)
Puhumattakaan naisista (1964)
Rakastaa (1964)
Täällä alkaa seikkailu (1965)
Ormen (1966)
Anna (1970)
Kuiskauksia ja huutoja (1972)
Fanny ja Alexander (1982)
Dogville (2003)
Aiheesta muualla

Harriet Andersson Svensk Filmdatabas -tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Harriet Andersson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjallisuutta

Forsman, Liselott & Hirsch, Foster: ”Työskentelen vaistojeni varassa”, Harriet Anderssonin haastattelu, Filmihullu 4/2012.
Waarala, Hannu: ”Sielun ja ruumiin ikävä – Harriet Anderssonin moderni naiskuva”, Filmihullu 4/2012.
Harry Morgan

| Harry Morgan |
| --- | --- |
 Harry Morgan (1975).
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1915 Detroit, Michigan
Kuollut: 7. joulukuuta 2011 (96 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä, käsikirjoittaja
Puoliso:  Eileen Detchon (1940–1985)   Barbara Bushman (1986–2011)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1942–2002
Palkinnot
 Emmy-palkinto (1980) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Harry Morgan (alk. Henry Bratsburg; 10. huhtikuuta 1915 Detroit, Michigan – 7. joulukuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän näytteli urallaan muun muassa televisiosarjoissa Dragnet ja M*A*S*H. Roolistaan M*A*S*H:ssa Morgan palkittiin Emmy-palkinnolla.
Nuoruus

Morgan syntyi Detroitissa 1915 mutta vietti lapsuutensa Muskegonissa. Hän pelasi high schoolissa amerikkalaista jalkapalloa ja oli mukana koulun mestaruuden voittaneessa väittelyjoukkueessa. Morgan opiskeli Chicagon yliopistossa lakia ja kiinnostui tuona aikana puhekurssien aikana lavaesiintymisestä.
Hän joutui lopettamaan yliopiston 1930-luvun laman takia ja teki sen jälkeen töitä myyntimiehenä. Samaan aikaan hän esiintyi amatöörinäytelmissä. Morgan sai ensimmäisen roolinsa ammattilaisteatterissa vuonna 1937 näytelmästä At Mrs. Beam’s. Hän esiintyi myös muutamissa Broadway-näytelmissä vielä nimellä Harry Bratsburg.
Ura

Morgan lähti vaimonsa Eileenin kanssa 1941 Hollywoodiin. 20th Century Fox tarjosi hänelle sopimusta, kun hänet oli nähty Santa Barbarassa esitetyssä näytelmässä Hello Out There. Morganin ensimmäinen elokuva oli vuonna 1942 valmistunut To the Shores of Tripoli. Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvassa Kuolemantuomiopaikka. Muita Morganin varhaisia elokuvia olivat Sheriffi ja Glenn Miller Story. Televisiouransa Morgan aloitti jo vuonna 1954 televisiosarjassa December Bride, jossa esiintyi vuoteen 1959. Hän jatkoi sen jälkeen sen rinnakkaissarjassa Pete and Gladys. Hänet tunnettiin uransa alussa nimellä Henry Morgan, mutta hän muutti nimensä Harry Morganiksi 1950-luvulla, jottei häntä sekotettaisiin suosittuun televisiokoomikko Henry Morganiin.
Vuonna 1967 Morgan korvasi Ben Alexanderin rikossarjassa Dragnet, jossa hän esitti neljän kauden ajan Los Angelesin poliisin konstaapeli Bill Gannonia. Morgan valittiin 1970-luvun puolivälissä korvaamaan hittisarja M*A*S*H:sta poislähtenyttä McLean Stevensonia. Se perustui Robert Altmanin elokuvaan M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala. Morgan sai roolistaan eversti Potterina kahdeksan Emmy-palkintoa. Hänelle myönnettiin palkinto kertaalleen 1980, jolloin hän oli ehdokkaana myös yhden jakson ohjaustyöstä. Hän teki vielä MASHin jälkeen noin 20 televisiotuotantoa ja esiintyi muun muassa muutamassa komediasarjan Kolmas kivi auringosta jaksossa.
Perhe

Morganilla oli ensimmäisen vaimonsa Eileen Detchonin kanssa neljä lasta. Heidän avioliittonsa kesti 45 vuotta ja päättyi, kun Morgan jäi leskeksi Eileenin kuoltua 1985. Hän meni seuraavana vuonna uudestaan naimisiin. Morganin toinen vaimo oli mykkäelokuvien tähden Francis X. Bushmanin tyttärentytär Barbara Bushman.
Aiheesta muualla

Harry Morgan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Harry Morgan Elonetissä.
Heterosuggestio

Heterosuggestio on yksi suggestion lajeista. Heterosuggestiossa henkilö tiedostetusti tai tietämättään kohdistaa suggestiovaikutuksen toiseen ihmiseen. Esimerkki tiedostetusta heterosuggestiosta on toisen henkilön hypnoosiin johdattaminen, kun taas esimerkiksi uskonnollinen julistaminen voi olla tiedostamatonta heterosuggestiota.
Heteroskedastisuus

Heteroskedastisuutta esiintyy satunnaismuuttujassa silloin, kun sarjan varianssi ei ole vakioinen. Jos aikasarja ei ole heteroskedastinen, se on homoskedastinen. Homoskedastisuusoletus tarkoittaa vakiovarianssi-oletusta.
Lineaarisessa regressioteoriassa usein oletetaan, että mallin virhetermit ovat homoskedastisia eli virhetermien varianssi on vakio. Homoskedastisuus voidaan määritellä E(ui2)=σ2 kun taas puolestaan heteroskedastisuus määritellään 
E(ui2)=σi2.
PNS-estimaattori on yhä asymptoottisesti harhaton, vaikka virhetermien homoskedastisuusoletusta ei olisikaan. PNS-estimaattori ei kuitenkaan ole enää paras estimaattori, sillä sen varianssi ei ole enää minimivarianssi. Jos heteroskedastisuus on ongelma, sitä voi yrittää korjata esimerkiksi käyttämällä yleistettyä PNS-estimointia.
Orbital Sciences Corporation

Orbital Sciences Corporation (OSC) oli yhdysvaltalainen avaruusteknologiayhtiö. Helmikuussa 2015 Orbital ja osa Alliant Techsystemsistä yhdistyivät uudeksi Orbital ATK -yhtiöksi.
Alku Kylmän sodan lopulla

Yhtiö perustettiin vuonna 1982. Sen perustajat David Thompson, Bruce Ferguson ja Scott Webster olivat juuri valmistuneet MBA:iksi Harvard Business Schoolista. Heidän lopputyönsä siellä oli tutkielma avaruustekniikkayhtiöstä.
Yhtiön pääkonttori perustettiin Viennaan, Virginiaan. Teksasilainen aseteollisuusmiljonääri antoi heille rahoituksen yrityksen perustamiseen ja ohjasi muun muassa eri avaruuslaitteiden värähtelytestaustöitä heidän yritykseensä.
Kantoraketit

Reaganin hallinnon kiihdyttäessä varustelutuotantoa merkittävästi Orbital Sciences sai tehtäväkseen Pegasus-ohjuksen, joka on lentokoneesta laukaistava kantoraketti. Tuohon aikaan pohdittiin ilmasta laukaistavien risteilyohjusten lisäksi ballististen ohjusten pitämistä jatkuvasti ilmassa laukaisuvalmiudessa kuten sukellusveneohjukset. Vuodesta 1987 alkaen varustelun hidastuessa, yhtiö sai kantoraketilleen runsaasti tilauksia muun muassa NASA:lta. Mikrosatelliittien valmistus oli alkanut ja kasvanut. Pitkän aikaa Pegasus oli ainoa kohtuullisen halpa kantoraketti pienten satelliittien, etenkin mikrosatelliittien, laukaisuun. Sittemmin markkinoille on tullut lukuisia venäläisiä kantoraketteja.
Pegasus on edelleen yhtiön päätuotteita laukaisinpuolella. Yhtiön muut kantoraketit, Taurus (ensilento 1994) ja Minotaur, on myös nimetty kreikkalaisen mytologian mukaan. Niiden myynti on ollut vähäistä.
Vuonna 2005 yhtiö oli laukaissut 500 satelliittia.[lähde? ] Vuonna 2006 yhtiö sai osuuden NASA:n miehitettyjen lentojen Orion CEV-hankkeesta.
Satelliitit

Vuonna 1988 yhtiö työllisti jo 500 ihmistä. Vuonna 1990 se haki lisää pääomaa pörssistä ja alkoi yhdysvaltalaisten radioamatöörien avustuksella rakentaa tietoliikennesatelliittikonstellaatiota, jotka olivat tuolloin muodissa, edustaen dotcom-kuplan alkupäätä. Orbcomm-yhtiön satelliittien suunnittelusta kertova kirja Silicon Sky kertoo dotcom-kuplasta yleisemminkin: kahvia meni paljon kuten vanhoina hyvinä aikoina, tupakkaa vähemmän ja työaikaa enemmän. Nuoret suunnittelijat opiskelivat asioiden perusteita yrittäen samalla saada jotain suunniteltua. Satelliitteja piti tulla 28 kappaletta LEO-radoille. Yhtiön pörssikurssi nousi jyrkästi kuten teknologiayhtiöiden osakkeet tuolloin tekivät. ORBCOM-satelliitteja on taivaalla ilmeisesti radioamatöörien AMSAT-organisaation antamien konkarivahvistusten ansiosta. Yhtiössä käytiin 1990-luvun lopulla valtataistelua rakettipuolen ja tietoliikennesatelliittipuolen välillä.
1993 se perusti Orbimage-yhtiön, jonka tarkoitus oli myydä satelliittien kuva-aineistoa ja rakentaa omia kaukokartoitussatelliitteja ja myydä niiden kuva-aineistoa. Terrorisminvastaisen sodan jälkeen ko. satelliittien data on tullut Yhdysvaltain viranomaisten ostamaksi.
1990-luvun lopulta alkaen yhtiö on saanut riittävän määrän tilauksia sekä NASA:lta että Yhdysvaltojen asevoimilta. 1997 työvoima oli 2500 ihmistä, kun yhtiö oli ostanut hiipuvan Fairchildin Space and Defence-yhtiön. Vuonna 1997 se osti kanadalaisen CTA-yhtiön.
Sukkulakehityksessä mukana

Vuonna 1999 yhtiö toimitti NASA:lle version X-34-koneesta, josta kaavailtiin monien muiden 1990-luvun X-koelentokoneiden ohella sukkulaa, jota voisi operoida kuten lentokonetta. Sen kehityskausi oli kylmän sodan jälkeisen ilmailu- ja avaruustekniikan lamakauden aikaa. NASA lopetti Clintonin kaudella tällaiset hankkeet ja mm. Orbital Sciences etsi sen seurauksena ydinliiketoimintojaan.
Vuonna 2001 OSC:n osakkeen hinta oli hieman yli dollarin, kun se 1990-luvun puolivälissä oli 50 dollaria. Vuonna 2002 Orbimage siirtyi konkurssisaneerauksen suojiin.
Puolustussektorille

Yhtiön rakettitekniikan tuottoisin liiketoiminta kohdistuu 2000-luvulla ei-kaupalliseen ohjustentorjuntaohjussektoriin. Ohjuspuolustushanke toi miltei miljardi dollaria yritykseen, jonka työvoima oli pudonnut 25% parissa vuodessa. Vuonna 2004 yhtiöllä oli varaa laajentaa T&K-toimintaansa hypersooniseen propulsioon, jota käytettiin NASA:n X-43-aluksessa.
Yhtiön työvoima nousi 2006 jälleen 3000 ihmiseen.
Vuonna 2010 yhtiö osti General Dynamicsin Arizonassa sijaitsevan satelliittitehtaan, GD Advanced Information Systemsin. Tehdas on entinen Spectrum Astro, Inc., joka on rakentanut 15 pientä ja keskikokoista satelliittia lähinnä Yhdysvaltain ilmavoimille ja -laivastolle, NASA:lle ja Missile Defense Agency:lle.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivu (www.orbital.com) (englanniksi)
Minotaur IV Liten ensilaukaisu (2010)
Orbital Sciences X-34 (1999)
Harald Strøm

Harald Aleksander Strøm (14. lokakuuta 1897 Horten – 25. joulukuuta 1977 Borre) oli norjalainen pikaluistelija ja jalkapalloilija. Hän voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden vuonna 1922 ja Euroopan-mestaruuden 1923. Strøm kilpaili vuoden 1924 talviolympialaisissa Chamonix’ssa, jossa hän toimi maansa lipunkantajana avajaisseremoniassa.
Strøm pelasi myös jalkapalloa Ørn Horten -seurassa ja voitti Norjan mestaruuden kahdesti, vuosina 1920 ja 1927. Norjan jalkapallomaajoukkueessa Strøm pelasi 16 A-maaottelua. Vuonna 1921 hänelle myönnettiin Egebergs Ærespris -palkinto.
Helsingin maalariammattikoulu

Helsingin maalariammattikoulu
Helsingin Maalariammattikoulu on Helsingissä Pitäjänmäellä sijaitseva maalaus-, lattianpäällystys-, restaurointi- ja sisustusalan koulutusta tarjoava ammatillinen oppilaitos. Helsingin Maalariammattikoulu aloitti toimintansa lokakuun alussa 1930. Perustamisen aloitteentekijänä ja toteuttajana toimi Helsingin Maalarimestariyhdistyksen johtokunta.
Oppilaitos on yksityinen ja koulutuksen järjestäjänä toimii Maalariammattikoulun Kannatusyhdistys r.y.  Koulutuksen järjestäjällä on OKM:n myöntämä uusittu järjestämislupa alkaen 1.1.2018. Opiskelijavuosien vähimmäismäärä on 199. Vuosittain koulussa opiskelee noin 380 eri henkilöä. Opinnot kestävät 2-3 vuotta. Ne alkavat ja päättyvät joustavasti opiskelijan henkilökohtaisen kehittymissuunnitelman mukaisesti. Opetuskieli on suomi.
Maalariammattikoulu tarjoaa pintakäsittelyalan perustutkintoja (osaamisalat rakennusmaalaus ja lattianpäällystys) sekä taideteollisuusalan perustutkintoja (osaamisaloina sisustusala ja restaurointiala). Koulu tarjoaa myös pintakäsittelyalan ja taideteollisuusalan ammatti- ja erikoisammattitutkintoja tai tutkinnon osia.
Aiheesta muualla

Koulun www-sivut
Hanasaari (Espoo)

| Hanasaari |
| --- | --- |

Maantiede
Muut nimet:  Hanaholmen
Merialue:  Suomenlahti
Valtio
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Kunta:  Espoo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyltti Hanasaareen, jossa saaren nimeksi on muutettu "Ihanasaari".
Hanasaari (ruots. Hanaholmen) on saari Espoossa Westendin kaupunginosassa, Lauttasaaren ja Keilaniemen välissä, Länsiväylän varressa. Siellä sijaitsee ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus hotelleineen. Talo on rakennettu vastineeksi rahoista, jotka Ruotsi lainasi Suomelle toisen maailmansodan aikana ja joita se päätti olla perimättä takaisin. Kulttuurikeskus avattiin vuonna 1975.
Saareen on oma eritasoliittymä Länsiväylälle. Espoon kaupunginhallitus on ollut huolissaan saaren liikenteen sujuvuudesta Hanasaaren vieressä Helsingin puolella sijaitsevan Koivusaaren metroaseman tullessa käyttöön.
Aiheesta muualla

http://www.hanaholmen.fi/
Hazel Ying Lee

| Hazel Ying Lee> 李月英 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1912 Portland, Oregon, Yhdysvallat
Kuollut: 25. marraskuuta 1944 (32 vuotta) Great Falls, Montana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  lentäjä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1943–1944
Taistelut ja sodat:  toinen maailmansota
Joukko-osasto:  Women’s Flying Training Detachment Women Airforce Service Pilots
Hazel Ying Lee (kiin.: 李月英; pinyin: Lǐ Yuèyīng; 24. elokuuta 1912 Portland, Oregon, Yhdysvallat – 25. marraskuuta 1944 Great Falls, Montana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Hän kuului toisen maailmansodan aikana Women Airforce Service Pilots -järjestöön (WASP), joka lensi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentokoneita muissa kuin taistelutehtävissä. Hän oli toinen kahdesta kiinalaistaustaisesta WASP:n lentäjästä Maggie Geen ohella.