stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrzej Szarmach

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 3. lokakuuta 1950
Syntymäpaikka: Gdańsk, Puola
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1970–1972 1972–1976 1976–1980 1980–1985 1985–1987 1987–1989 | Arka Gdynia Gornik Zabrze Stal Mielec AJ Auxerre En Avant Guingamp Clermont Foot |  ? (?)   105 (49)   106 (60)   144 (94)   64 (33)    ? (20) |
Maajoukkue
| 1973–1982 |  Puola | 61 (32) |
Valmennusura
1987–1989 1989–1991 1991–1995 1999–2001: Clermont Foot Châteauroux Angoulême Aurillac
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Montreal 1976 | Jalkapallo |
Andrzej Szarmach (3. lokakuuta 1950, Gdańsk, Puola) on puolalainen entinen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja sekä olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa Montrealin olympialaisissa 1976. Olympiaturnauksessa Szarmach teki 6 maalia viidessä ottelussa. Hän on myös kaksinkertainen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen pronssimitalisti (1974, 1982). Hän oli Saksan MM-kisojen toiseksi paras maalintekijä maanmiehensä Grzegorz Laton jälkeen viidellä maalillaan yhdessä Johan Neeskensin kanssa. Hän pelasi yhteensä MM-kisoissa 13 ottelua tehden 7 maalia.
Maalit arvoturnauksissa

Tuloksissa Puola aina ensin.
| Päivämäärä   Kisat | Paikka | Vastustaja | Szarmachin maali   (Ottelun tulos) | Kierros |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. kesäkuuta   MM-1974 | Neckarstadion, Stuttgart, Länsi-Saksa |  Argentiina | 2–0   (3–2) | 1. kierros |  |
| 19. kesäkuuta   MM-1974 | Olympiastadion, München, Länsi-Saksa |  Haiti | 3–0   (7–0) | 1. kierros |  |
| 19. kesäkuuta   MM-1974 | Olympiastadion, München, Länsi-Saksa |  Haiti | 5–0   (7–0) | 1. kierros |  |
| 19. kesäkuuta   MM-1974 | Olympiastadion, München, Länsi-Saksa |  Haiti | 6–0   (7–0) | 1. kierros |  |
| 23. kesäkuuta   MM-1974 | Neckarstadion, Stuttgart, Länsi-Saksa |  Italia | 1–0   (2–1) | 1. kierros |  |
| 22. heinäkuuta   Kesäolympialaiset 1976 | Olympiastadion, Montreal, Kanada |  Iran | 1–1   (3–2) | 1. kierros |  |
| 22. heinäkuuta   Kesäolympialaiset 1976 | Olympiastadion, Montreal, Kanada |  Iran | 3–1   (3–2) | 1. kierros |  |
| 25. heinäkuuta   Kesäolympialaiset 1976 | Olympiastadion, Montreal, Kanada |  Pohjois-Korea | 1–0   (5–0) | Puolivälierät |  |
| 25. heinäkuuta   Kesäolympialaiset 1976 | Olympiastadion, Montreal, Kanada |  Pohjois-Korea | 2–0   (5–0) | Puolivälierät |  |
| 27. heinäkuuta   Kesäolympialaiset 1976 | Varsity Stadium, Toronto, Kanada |  Brasilia | 1–0   (2–0) | Välierät |  |
| 27. heinäkuuta   Kesäolympialaiset 1976 | Varsity Stadium, Toronto, Kanada |  Brasilia | 2–0   (2–0) | Välierät |  |
| 18. kesäkuuta   MM-1978 | Malvinas Argentinas, Mendoza, Italia |  Peru | 1–0   (1–0) | 2. kierros |  |
| 10. heinäkuuta   MM-1982 | José Rico Pérez, Alicante, Espanja |  Ranska | 1–1   (3–2) | Pronssiottelu |  |
Aleksi Kaatrasalo

Aleksi Kaatrasalo (s. 1990, Humppila) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän on edustanut pääsarjaurallaan lentopallon Mestaruusliigassa Hurrikaani Loimaata vuodesta 2009 alkaen. Kaatrasalo voitti kaudella 2011–12 SM-hopeaa Hurrikaanin riveissä pelaten avausseitsikon keskitorjujana. Kaudelle 2014-2015 hän teki sopimuksen Pielaveden Sammon kanssa.
Vuonna 2012 Kaatrasalo valittiin maajoukkueeseen, ja hän pelasi kesällä 2012 ensimmäiset A-maaottelunsa maajoukkueessa. Maaotteluita Kaatrasalolle on toistaiseksi kertynyt yhteensä kuusi (elokuu 2012). Kaatrasalo valittiin kauden miestulokkaaksi Mestaruusliigassa kaudella 2011–12.
Kaatrasalo on edustanut urallaan myös Saarijärven Pullistusta 1-sarjassa sekä pelannut Kuortaneen urheilulukion joukkueessa 1- ja 2-sarjaa nuorten maajoukkueen riveissä. Kaatrasalo kuului vuosina 1989–1990 syntyneiden nuorten maajoukkueikäryhmään juniorivuosinaan.
Andreea Răducan

Andreea Răducan
Andreea Răducan (s. 30. syyskuuta 1983 Bârlad, Vaslui, Romania) on romanialainen telinevoimistelun olympiavoittaja.
Răducan voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa hypyssä. Lisäksi hän sijoittui permannolla kuudenneksi. Alun perin hän voitti myös moniottelun mutta menetti kultamitalin jäätyään kiinni dopingtestissä. Romanian moniottelussa saavuttama kolmoisvoitto kutistui näin kaksoisvoitoksi.
MM-kilpailuissa Răducan saavutti kahdeksan mitalia, joista viisi oli kultaa. Vuonna 1999 hän voitti kultaa permannolla ja joukkuekilpailussa sekä sai hopeaa puomilla. Vuonna 2001 hän voitti kultaa permannolla, puomilla ja joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia moniottelussa ja hypyssä.
Vuoden 2000 EM-kisoissa Răducan saavutti hopeaa permannolla ja pronssia joukkuekilpailussa.
Aiheesta muualla

http://andreearaducan.ro/ (englanniksi) (romaniaksi)
Aleksi Kivelä

Aleksi Marko Oskari Kivelä (s. 23. toukokuuta 2000 Jyväskylän mlk) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Lempäälän Kisa Yleisurheilua. Hänen valmentajanaan toimii Pasi Kivelä.
Kalevan kisoissa Kivelä sai pronssia 800 metrin juoksussa vuonna 2024 ajalla 1.52,61 sekä 1 500 metrin juoksussa vuonna 2021 ajalla 3.51,71, vuonna 2022 ajalla 3.49,50, vuonna 2023 ajalla 3.46,42 ja 2024 ennätyksellään 3.42,13. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 000 metrin viestissä kultaa 2022 ja 2023. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 800 metrillä kultaa vuonna 2024 ja hopeaa 2023 ja 1 500 metrillä kultaa 2024 ja pronssia 2023.
Kivelän ennätys 1 500 metrillä on 28. kesäkuuta 2024 Vaasassa juostu 3.42,13 ja 800 metrillä 30. heinäkuuta 2023 Lahdessa juostu 1.50,05.
Avanto

Avanto Peurunka-järvessä
Avanto on jäähän tehty tai syntynyt aukko. Avannot voivat syntyä jäiden liikkuessa, sulaessa, haljetessa tai ihmisen tekemänä. Ihminen tekee avannon useimmiten pilkkimisen tai avantouinnin vuoksi. Myös laitesukeltamista  harrastetaan avannon kautta.
Avannon teko

Avannon tekoon soveltuvia välineitä ovat kaira, tuura, jääsaha ja moottorisaha.
Pilkkimisessä avanto tehdään yleensä jääporalla, kairalla, koska tarvittava reikä on pieni.
Avantouinnissa avanto tehdään jääsahalla tai moottorisahalla, ja jos avanto on käytössä koko talven, avannon kiinnijäätyminen estetään esimerkiksi pohjaan laitettavalla ilmapumpulla.
Laitesukeltamisessa talvella avanto tehdään kuten avantouinnissa, ja avannosta tehdään usein kolmiomainen vedestä nousemisen helpottamiseksi. Sukelluksen aikana käytetään turvaköyttä ja avustajaa pinnalla, jotta jään alle eksyminen estyisi.
Myös hyvin voimakas järven pohjassa oleva lähde voi synnyttää avannon.
Merkintä

Avannot tulee merkitä jäälle selvästi, esimerkiksi havuilla tai lippusiimalla, onnettomuuksien estämiseksi.
Aiheesta muualla

Avantouinti.fi
Kalastajat.com, pilkkiminen
Luontoon.fi Pilkkiminen - rentouttavaa yhdessäoloa ja tuoreita kalaherkkuja (Arkistoitu – Internet Archive)
Kurssimateriaalia sukeltamisesta jäätävissä olosuhteissa[vanhentunut linkki]
Käyttövesiavanto Päijänteellä.
Aston Martin

| Aston Martin Lagonda Limited |
| --- | --- |

ISIN:  GB00BFXZC448
Perustettu:  1913
Perustaja:  Lionel Martin Robert Bamford
Toimitusjohtaja:  Andy Palmer
Kotipaikka:  Gaydon, Warwickshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  urheiluautot
Kotisivu:  www.astonmartin.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aston Martin V12 Vanquish.
Aston Martin Lagonda Limited on brittiläinen urheiluautoja valmistava yhtiö, jonka pääkonttori ja tärkein tehdas sijaitsee Gaydonissa Warwickshiressä.
Yhtiön perustivat vuonna 1913 Lionel Martin ja Robert Bamford. Useiden omistajanvaihdosten jälkeen yhtiö siirtyi vuonna 1947 traktorivalmistajana tunnetun David Brownin omistukseen. David Brown osti seuraavana vuonna toisen brittiläisen autovalmistajan Lagondan ja yhdisti sen Aston Martiniin. Vuonna 1972 Aston Martinin omistajaksi tuli Company Developments Ltd., jota seurasi useita muita omistajia, kunnes yhtiö siirtyi vuonna 1994 Ford Motor Companyn omistukseen. Yhtiö oli osa Ford-konsernia kevääseen 2007, jolloin sen osti F1-talli Prodriven omistajan David Richardsin johtama sijoittajaryhmä. Kauppahinta oli noin 850 miljoonaa euroa. Fordille jäi vähäinen osuus yhtiöstä.
Aston Martineja oli valmistettu vuoteen 2003 mennessä kaikkiaan noin 20 200 kappaletta.
Aston Martin -autot ovat esiintyneet joissakin James Bond -elokuvissa päähenkilön ajokkina. Esimerkiksi elokuvassa Kuolema saa odottaa (Die Another Day) James Bond ajaa Aston Martin V12 Vanquish -autolla.
Yhteistyö Formula 1:ssä

Aston Martin osallistui ensimmäistä kertaa Formula 1 -sarjaan kausilla 1959–1960, jolloin David Brown Corporation -talli kilpaili Aston Martinin valmistamilla DBR4- ja DBR5-autoilla. Kausina 2018–2020 Aston Martin toimii Red Bull -tallin nimisponsorina. Kaudelle 2021 Aston Martin tekee paluun F1-sarjaan valmistajana, kun Racing Point muuttaa nimensä Aston Martiniksi.
Mallit > Vanhat mallit

1921–1925 Aston Martin Standard Sports
1927–1932 Aston Martin First Series
1929–1932 Aston Martin International
1932–1932 Aston Martin International Le Mans
1932–1934 Aston Martin Le Mans
1933–1934 Aston Martin 12/50 Standard
1934–1936 Aston Martin Mk II
1934–1936 Aston Martin Ulster
1936–1938 Aston Martin 2 litre Speed
1937–1939 Aston Martin 15/98
1939–1939 Aston Martin 2 litre C-Type
1948–1950 Aston Martin 2-Litre Sports (DB1)
1950–1953 Aston Martin DB2
1953–1957 Aston Martin DB2/4
1957–1959 Aston Martin DB Mark III
1958–1963 Aston Martin DB4
1961–1963 Aston Martin DB4 GT Zagato
1963–1965 Aston Martin DB5
1965–1969 Aston Martin DB6
1967–1972 Aston Martin DBS
1969–1989 Aston Martin V8
1977–1989 Aston Martin V8 Vantage
1986–1990 Aston Martin V8 Zagato
1989–2000 Aston Martin Virage
1989–1996 Aston Martin Virage/Virage Volante
1993–2000 Aston Martin Vantage
1996–2000 Aston Martin V8 Coupe/V8 Volante
1993–2003 Aston Martin DB7/DB7 Vantage
2002–2004 Aston Martin DB AR1
2001–2007 Aston Martin V12 Vanquish
2004–2007 Aston Martin V12 Vanquish S
2004–2016 Aston Martin DB9
2007–2012 Aston Martin DBS V12
2009–2012 Aston Martin One-77
2011–2013 Aston Martin Cygnet
2011–2012 Aston Martin Virage
2012–2013 Aston Martin V12 Zagato
Mallit > Lagonda-merkki

1961–1964 Lagonda Rapide
1976–1989 Aston Martin Lagonda
2015–2017 Lagonda Taraf
Mallit > Konseptimallit

1944 Aston Martin Atom (konsepti)
1980 Aston Martin Bulldog (konsepti)
1993 Lagonda Vignale (konsepti)
Mallit > Nykyiset mallit

Aston Martin DB11
Aston Martin Rapide S
Aston Martin Valkyrie
Aston Martin Vanquish
Aston Martin V8 Vantage
Aston Martin Vulcan
Aston Martin Rapide E (tulossa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aston Martin Wikimedia Commonsissa
Aston Martin Lagonda Ltd (englanniksi)
Aston Martin Racing (englanniksi)
Aston Martin Owners' Club -kansainvälinen (englanniksi)
mm. AMOC:in Suomen alajaoston sivut löytyvät täältä (suomeksi)
AMGE Aston Martin German Enthusiasts (saksaksi)
Amon Lhaw

Amon Lhaw (sindaria, suom. Kuulon vuori) on kuvitteellinen paikka J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa Keski-Maassa.[lähde? ] Amon Lhaw sijaitsee Anduin-virran itärannalla, Amon Heniä vastapäätä. Muinaiset Gondorin asukkaat rakensivat sekä Amon Lhawin että Amon Henin.
Alexandria Anderson

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Daegu 2011 | 4×100 m |  |
|  Hopeaa | Moskova 2013 | 4×100 m |  |
Alexandria Anderson (s. 28. tammikuuta 1987 Chicago) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Anderson voitti Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja sijoittui viidenneksi 100 metrillä. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 100 metrillä 2009 ja sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 60 metrillä 2011. Hän juoksi Daegun MM-kilpailuissa 2011 alkuerissä maansa pikaviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla maailmanmestaruuden. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ja juoksi toisen osuuden Yhdysvaltojen hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Huomautuksia

↑  juoksi vain alkuerissä
Angolan ilmavoimat

| Angolan ilmavoimat |
| --- | --- |
  Konetunnus 
Toiminnassa:  21. tammikuuta 1976 alkaen
Valtio:  Angola
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  puolustushaara
Kalusto:  273 lentokonetta ja helikopteria
Angolan ilmavoimat (port. Força Aérea Nacional de Angola) on Angolan asevoimien asehaara. Ilmavoimien käytössä oleva kalusto koostui 273 lentokoneesta ja helikopterista vuodenvaihteessa 2015–2016.
Angolan ilmavoimien MiG-21bis -hävittäjä.
Ilmavoimat perustettiin 21. tammikuuta 1976. Niiden lentotoiminnasta, henkilöstön koulutuksesta ja kasvavan konekannan huollosta vastasi pitkälti Neuvostoliitosta, Kuubasta ja muista kommunistisista valtioista tullut henkilöstö. Vuonna 1985 ilmavoimilla oli käytössään neuvostoliittolaista kalustoa, kuten Suhoin sotilaskoneita ja MiG-21- ja MiG-23-hävittäjiä. Neuvostoliittolaiset olivat toimittaneet myös Mil Mi-24 -helikoptereita. Angolan ilmavoimat hankki käyttöönsä myös länsimaista kalustoa, kuten sveitsiläisiä Pilatus-koneita ja ranskalaisia Aérospatiale Gazelle ja -Dauphin-helikoptereita.
Aleksandr Tarhanov

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aleksandr Fjodorovitš Tarhanov
Syntymäaika: 6. syyskuuta 1954 (ikä 70)
Syntymäpaikka: Aksai, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto
Seura
Seura:  FK Ural Ekaterinburg
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1972–1973 1974–1975 1976–1984 1985 1986–1988 |  Avtomobilist Krasnojarsk  SKA Habarovsk  PFK TsSKA Moskova  SKA Odessa  FK Rostov-na-Donu |  |
Maajoukkue
| 1976–1983 |  Neuvostoliitto | 6 (0) |
Valmennusura
1990 1991 1992 1992–1994 1994–1997 1997–1998 1999–2003 2004–2005 2005 2006–2007 2007 2008 2010 2010–2011 2012 2013 2013–2015 2015–2016 2016–:  SKA Odessa  FK Terek Groznyi  FK Pahtakor Taškent  FK Spartak Moskova (apuv.)  PFK TsSKA Moskova  FK Torpedo Moskova  PFK Krylja Sovetov Samara  FK Saturn  FK Terek Groznyi  FK Vėtra  PFK Krylja Sovetov Samara  FK Kuban Krasnodar  FK Himki  PFK Krylja Sovetov Samara  FK Himki  FK Himki  FK Ural Ekaterinburg  Slavija Sofia  FK Ural Ekaterinburg
Aleksandr Tarhanov (ven. Александр Фёдорович Тарханов, s. 6. syyskuuta 1954) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Marraskuusta 2016 lähtien hän on toiminut FK Ural Ekaterinburgin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Tarhanov aloitti pelaajauransa 1972 Avtomobilist Krasnojarskissa. Hän pelasi seurassa kaksi vuotta siirtyen sitten kahdeksi kaudeksi SKA Habarovskiin. Uran huippuvuodet alkoivat 1976, kun Tarhanov siirtyi PFK TsSKA Moskovaan. Tarhanov edusti suurseuraa aina vuoteen 1984 saakka pelaten 249 liigaottelua Neuvostoliiton pääsarjassa ja tehden niissä 61 maalia. Mestaruuksia TsSKA ei kuitenkaan näinä vuosina voittanut. Hän jätti TsSKAn 1984 siirtyen SKA Odessaan, jossa pelasi yhden kauden. Uransa viimeiset vuodet Tarhanov pelasi FK SKA Rostov-na-Donussa lopettaen uransa Neuvostoliiton 1. divisioonassa 1988.
Maajoukkuetasolla Tarhanov ei koskaan onnistunut murtautumaan Neuvostoliiton vakiomiehistöön. Hän pelasi urallaan 6 maaottelua. Hän oli mukana sekä MM1982 että EM1984 karsinnoissa, muttei tullut valituksi lopputurnaukseen.
Ura valmentajana

Värikkään valmennusuransa Tarhanov aloitti 1990 SKA Odessan peräsimessä. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hän valmensi uzbekistanılaista FK Pahtakor Taškentia, josta siirtyi kesällä 1992 FK Spartak Moskovan apulaisvalmentajaksi. Heinäkuussa 1994 Tarhanov nousi entisen seuransa PFK TsSKA Moskovan päävalmentajaksi Boris Kopeikinin potkujen myötä. Hän johdatti seuran kauden päätteeksi sijalle 10 ja jatkoi tehtävässään. Kahdella seuraavalla kaudella TsSKA sijoittui kuudenneksi ja viidenneksi, mutta mestaruus jäi jälleen haaveeksi. Tammikuussa 1997 Tarhanov jätti tehtävänsä TsSKA:n päävalmentajana ja siirtyi FK Torpedo Moskovan päävalmentajaksi. Hän valmensi Torpedoa kaksi kautta ilman suurempaa menestystä.
Tammikuussa 1999 Tarhanovista tuli PFK Krylja Sovetov Samaran päävalmentaja. Hänen johdollaan seura nousi kahden vaisumman kauden jälkeen Venäjän liigan ylempään keskikastiin sijoittuen 2001 ja 2002 hienosti viidenneksi. Kaudella 2003 Krylja pääsi pelaamaan myös UEFA Intertoto Cupia. Tarhanov jätti seuran kauden 2003 jälkeen.
Kryljasta Tarhanov siirtyi FK Saturnin apuvalmentajaksi ja helmikuussa 2004 juuri kauden alla hänestä tuli seuran päävalmentaja. Pesti päättyi kesäkuussa 2005 ja heinäkuun alusta hän siirtyi FK Terek Groznyin peräsimeen. Tarhanov ei onnistunut pelastamaan Terekiä putoamiselta ja jätti tehtävänsä kauden päätteeksi.
Terek-pestinsä jälkeen Tarhanov toimi FK Nika Moskovan taloudellisena johtajana, kunnes palasi heinäkuussa 2006 valmentajaksi liettualaisen FK Vėtran peräsimessä. Hän valmensi seuraa vuoden ajan. Elokuussa 2008 Tarhanov palasi Krylja Sovetov Samaran päävalmentajaksi. Hän pelasti seuran putoamiselta, muttei jatkanut tehtävässään kauden jälkeen.
Vuoden 2008 alussa Tarhanov siirtyi 1. divisioonassa pelanneen FK Kuban Krasnodarın peräsimeen.  Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo huhtikuussa.
Vuoden 2010 alussa Tarhanovista tuli FK Himkin uusi päävalmentaja. Hän jätti kuitenkin seuran jo heinäkuussa siirtyen jälleen Krylja Sovetov Samaran päävalmentajaksi.  Kesäkuussa 2011 Tarhanov sai potkut Krylja Sovetovista.
Krylja-potkujensa jälkeen Tarhanov valmensi vuosina 2012 ja 2013 kahteen otteeseen FK Himkiä.  Marraskuussa 2013 Tarhanov siirtyi Himkistä Venäjän liigan putoamiskamppailuun ajautuneen FK Ural Ekaterinburgin päävalmentaja.  Konkarivalmentajan johdolla Ural nousi liigassa sijalle 11 ja säilytti sarjapaikkansa. Kaudella 2014/15 hän luotsasi joukkueen pari pykälää heikommalle, 13. sijalle, mutta jälleen joukkue onnistui säilymään sarjassa. Kesällä 2015 Tarhanov jätti päävalmentajan tehtävät ja jatkoi seuran palveluksessa puheenjohtajan neuvonantajana.
Joulukuussa 2015 Tarhanov palasi valmennustehtäviin Bulgarian liigassa pelanneen PFK Slavija Sofian peräsimessä. Tarhanov nosti Slavian liigassa neljänneksi ja näin joukkue selvisi mukaan Eurooppa-liigan karsintoihin 2016/17. Marraskuussa 2016 Tarhanov jätti Slavijan ja palasi FK Ural Ekaterinburgin päävalmentajaksi.
Autenttisuus (taide)

Autenttisuus tarkoittaa taiteessa aitoa, väärentämätöntä. Autentikointi on todentamista; aidon erottamista epäaidosta, väärentämättömän erottamista väärennetystä.
Autenttisuus taiteessa on lähellä ”todellisen”, ”alkuperäisyyden” ja ”reaalin” käsitteitä. Tavallisesti autenttisuuden merkitys jää epäselväksi, ellei tiedetä mihin sillä viitataan. Esimerkiksi väärennetty maalaus ei ehkä ole kokonaan epäautenttinen. Kuuluisan väärentäjän Han van Meegerenin väärennös Johannes Vermeerin maalauksesta on yhtä aikaa sekä väärennetty Vermeer että autenttinen van Meegeren.
Autenttisuuden historiaa

Autenttisuuden termiä käytetään kuvaamaan muun muassa musiikkia, filosofiaa, kasvatusta, taidetta, kirjoittamista, käsityksiä ja motivaatioita.
Descartes ehdotti autenttisuuden ajatuksen seuraavan sisäistä ääntä, jonka mukaan yksilöiden täytyy ajatella ja toimia vastuullisesti. Ennen Descartesia ajateltiin, että yksilön moraalisuus kehittyi heidän yhteiskunnallisen asemansa ja heidän itsensä ulkopuolisista tekijöistä.
Rousseau oli samaa mieltä Descartesin kanssa sanomalla, että moraalinen taju ja autenttisuus ovat luonnon ääniä sisässämme. Herder kehitti tätä ajatusta yleistäen, että luovuus, autenttisuus ja alkuperäisyys ovat olemassolon mittoja. Identiteettimme perustuu kokemuksiin ja siihen, miten me tulkitsemme kokemuksia.
Näiden kolmen filosofin ajattelussa autenttisuuden käsite muuttuu ulkoisesta voimasta sisäiseksi ääneksi ja lopulta sisäiseksi ääneksi, joka kehittyy kokemuksen kautta.
Autenttisuuden historiaa > Auran tuhoutuminen

Saksalaisen Walter Benjaminin mukaan taideteoksen auran tuhoutuminen mekaanisessa reproduktiossa on merkki siitä, että taideteos kulttina (esimerkiksi uskonnollisena objektina) muuttuu näyttelyesineenä olevaksi taideteokseksi (museossa tai lopulta elokuvassa). Tämä siirtymä tapahtuu useiden historiallisten vaiheiden kautta, joka alkaa luolamaalauksista näyttely esikultista edeten uskonnolliseen ikonisuuteen (alttarimaalaukset ja katedraalit) ja renessanssin jälkeisen ajan kauneuden kulttiin. Näissä jokaisessa vaiheessa ”maagisen” kulttiarvo (okkulttiarvo) jää taideteoksen ideologisen arvon ratkaisevaksi tekijäksi. Viimeisessä vaiheessa siirytään pois kaikista kulttien assosiaatioiden jäänteistäkin näyttelyarvoon.
Walter Benjaminin mukaan aura edellyttää autenttisuutta, mutta autenttisuutta ei ole ilman sen tuhoutumista mekaanisessa reproduktiossa. Siis autenttisen taiteen idea ilmaantuu vain, kun taideteosten lajin autenttisuus on uhanalainen. Reprodusoimisen mahdollistava taide korvaa autenttisuuden lisäarvolla, joka mahdollistaa ennen kuulumattomia havainnonteja.
Aitous, alkuperäisyys ja autenttisuus eivät enää pysty määrittelemään taidetta, koska ei voida enää erottaa alkuperäistä ja kopiota toisistaan, mikäli yleensä on olemassa alkuperäistä taideteosta, jonka voi erottaa kopiosta. Benjaminin mukaan tämä ei millään muotoa tarkoita taiteen loppua, vaan taide saa ainoastaan uudet määreet.
Autenttisuuden soveltaminen estetiikassa

Autenttisuuden käsitettä käytettäessä estetiikassa on hyvä lähteä kysymyksestä: mille autenttinen on vastakohta?
Autenttisen ja epäautenttisen käsitettä sovelletaan estetiikassa monissa yhteyksissä. Se ilmenee kahdessa laajassa kategoriassa:
Autenttisuuden soveltaminen estetiikassa > Nimellinen autenttisuus

Taideteoksissa voi olla nimellistä autenttisuutta, joka määritellään yksinkertaisesti objektin alkuperän, tekijyyden tai provenienssin tunnistamisena. Tällöin pyritään takaamaan se, että esteettisen kokemuksen objekti nimetään asianmukaisesti.
Autenttisuuden soveltaminen estetiikassa > Ekspressiivinen autenttisuus

Autenttisuuden käsite viittaa kuitenkin usein johonkin muuhun, jolla on tekemistä sen kanssa, miten objektin luonne ilmaisee yksilön tai yhteisön arvoja ja uskomuksia. Tätä kutsutaan ekspressiiviseksi autenttisuudeksi.
Autentikointi taiteessa

Taiteessa ja antiikkiesineissä objektin todentavat sertifikaatit eli todistukset ovat tärkeitä. Kuitenkin myös todistukset voivat olla väärennettyjä. Esimerkiksi tunnettu taiteen väärentäjä Han van Meegeren väärensi isänsä teoksia ja laati myös todistuksia niiden provenienssista.
Anelija Nuneva

| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | 60 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1986 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1986 | 4×100 m viesti |  |
|  Pronssia | Helsinki 1994 | 4×100 m viesti |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1984 | 60 m |  |
|  Hopeaa | Liévin 1987 | 60 m |  |
|  Hopeaa | Genova 1992 | 60 m |  |
Anelija Nuneva (o.s. Vetšernikova, bulg. Анелия Нунева (Вечерникова), s. 30. kesäkuuta 1962 Bjala) on bulgarialainen kilpauransa päättänyt pikajuoksija ja moninkertainen arvokisamitalisti.