stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Langstrupin vyölevy
Votiiviuhri

Tanskassa epäillään heti aluksi suosta löytyneitä esineitä votiiviuhreiksi, joilla yritettiin vaikuttaa jumaliin lahjoittamalla arvokkaita esineitä heille upottamalla ne lampiin tai suon silmäkkeisiin. Vastalahjaksi ihmiset odottivat jumalilta suopeutta niille hankkeille, joita parhaillaan oli käynnissä. Tavallinen pyyntö oli varmaankin hyvä sato tai paljon lapsia.
Votiiviuhri > Vyölevy

Vyölevyn lievästi kuperan pinnan halkaisija on 28 senttimetriä ja samalla se on tähän astisista Tanskasta löydetyistä vyölevyistä suurin. Sen käsityön laatu on paras verrattuna muihin vyölevyihin. Levy on täysin pyöreä ympyrä, jonka keskipisteeseen on juotettu kiinni kartiomainen tappi. Tappi on katkennut, joten tapin pää puuttuu. Levyn koristelussa on käytetty kaksoisspiraaleja, väliornamentteja ja ulkoreunassa vierekkäisiä uurteita.Väliornamentit ja spiraalisarjat vuorottelevat toisiaan ja niitä on kosentrisesti yhteensä neljä.
Vyölevyn valmistus on aloitettu muotoilemalla vahasta saven pinnalle tulevan levyn muotoinen aihio. Siihen on leimasimilla pakotettu vahaan halutut kuviot. Kaksoisspiraalit on valmistettu pronssi tai kuparilangasta kiertämällä kahta lankaa yhtä aikaa saman keskipisteen ympärille. Sen jälkeen spiraalikiekolla on painettu vahan pintaan kuviot ja niitä on täydennetty lisäpakotuksilla. Kun vahamuotti on tullut valmiiksi, on se sivelty notkealla savivellillä, jonka kuivuttua koko muotti ympäröitiin vahvemmalla savella. Kun muotti oli kuivunut, poltettiin se kovaksi, jolloin vaha suli muotin sisältä pois ja se jäi ontoksi. Metetelmää kutsutaan vahavalumenetelmäksi. Seuraavaksi kaadettiin muottiin sulaa pronssia, jonka jäähdyttyä muotti hakattiin pronssiesineen ympäriltä pois. Valuvirheet korjattiin metallia pakottamalla ja sitten levy on kiiloitettu kirkkaaksi.
Vyölevyn koristelussa on taiteilija joutunut käyttämään erillevyisiä spiraalileimasimia, jotta hän olisi saanut mahtumaan kullekin segmentille haluamansa määrän spiraaleja. Tätä havaintoa on esimerkiksi Amelia Sparavigna tutkinut eteenpäin ja hän esittää spiraalien lukumäärien olevan tarkoituksenmukaiset. Hän esittää asiasta kalenteritulkinnan ja irrationaalilukuun pii liittyvän toisen tulkinnan. Myös Klavs Randsborg esittää samanlaisen kalenteritulkinnan.
Votiiviuhri > Spiraalikäsirenkaat

Suosta löydettiin kaksi käsirengasta, jotka oli valmistettu ohuesta käsivarren ympäri kiedottavasta pronssinauhasta. Tällaista käsirengasta kutsutaan spiraaliksi.
Votiiviuhri > Pronssiveitsi

Veitsi oli valmistettu samalla tekniikalla kuin tikarit. Siinä oli kuitenkin vain yksi terävä sivu ja terän muoto suosi enemmän veistelyä  kuin tikarimaista pistämistä. Kahva oli koristeltu monilla eri tavoin, ponsi oli levymäinen ja terän kiinnitys matki niittausta. Veitsi oli 18 senttimetriä pitkä.
Ajoitus, valmistajat ja uhrin antaja

Levy on ilmeisesti valmistettu 1400 eaa. (Monteliuksen periodilla II) jossakin Sjællannin alueella. Tähän tulokseen on tultu verrattaessa valmistustekniikkaa ja levyn koristelua muihin esineisiin. Kaksoissiraali on Tanskassa ollut suosittu koristelun aihe. Tarkkaa valmistuspaikkaa ei tiedetä.
Koska vyölevyt on löydetty vain naisten haudoista, käsirenkaat ovat naisten tyyppiä, on tultu siihen tulokseen, että uhraaja on ollut nainen. Veitsi ei ole ristiriidassa muiden esineiden kanssa, sillä juuri 1400 eaa. on löydetty myös naisten haudoista tikareita tai veitsiä. Niitä oli sekä naisilla että miehillä haudoissaan.
Markovin piilomalli

Markovin piilomalli (engl. hidden Markov model, HMM) on tilastollinen malli, jossa taustalla systeemi oletetaan olevan Markovin prosessi, jonka parametreja ei tunneta. Markovin piilomallissa ei havaita tiloja eikä siirtymiä niiden välillä. Mallissa pyritään päättelemään piilossa olevat siirtymätodennäköisyydet havaittavien lopputulemien perusteella.
Markovin piilomallia käytetään esimerkiksi puheentunnistuksessa, jossa yksittäiset puheen näytteet ovat vain suuntaa antavia, mutta niiden pidemmät yhdistelmät voidaan tunnistaa jo huomattavasti varmemmin.
Markovin piilomallin ratkaisumenetelmät koostuvat sekä mallin parametrien estimoimisesta että valmiin mallin perusteella tehtävästä piilossa olevan tilasiirtymäketjun arvaamisesta Viterbin algoritmilla.
Man Ray (sarjakuvahahmo)

| Man Ray |
| --- | --- |
Luoja(t):  Ryan Brown
Kustantamo:  Archie Comics Mirage Studios
Ensiesiintyminen:  Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures nro 5 (lokakuu 1989)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Ray Fillet
Status:  aktiivinen
Pituus:  196 cm
Paino:  179 kg
Ryhmäsidokset:  Mighty Mutanimals Turtlesit
Henkilöllisyydet:  Jack Finney
Man Ray (oikealta nimeltään Ray Fillet) on Mirage Studios -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Ryan Brownin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1989 Archie Comicsin kustantamassa Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures -sarjakuvalehden numerossa 5. Miragen sarjakuvissa Man Ray esiintyi ensi kerran vuonna 2009 Tales of the TMNT -sarjakuvalehden numerossa 58.
Man Ray on paholaisrauskua muistuttava sankari, joka suojelee luontoa ja sen eläimiä. Vesieläimenä se kykenee elämään maan päällä vain rajoitetun ajan. Käsiaseista huolimatta Man Ray käyttää mieluusti käsiään tappeluissa.
Sarjakuva

Man Ray oli aikaisemmin Jack Finney -niminen meribiologi Burroughsin akvaariolla New Jerseyssä. Hän oli erityisen kiinnostunut paholaisrauskuista. Eräänä yönä hän päätti sulkea kaupan hivenen aikaisemmin saadakseen tehtyä omasta mielestään kunnollista työtä. Ennen lähtöään Finney toivotti hyvää yötä paholairauskulle ja matkasi kohti paikallisia viemäriputkia. Hän epäili viemäriputkien kautta joutuneen laittomasti jätteitä mereen ja joutui pian tutkimisen aikana suuren virran viemänä mereen. Pian Finney muuttui paholaisrauskun näköiseksi humanoidiksi, sillä vihreä neste, jota hän löysi viemäriputkista oli Bebopin ja Rocksteadyn vahingossa läikyttämä aine, joka muutti hänet Man Rayksi. Se antoi hänelle kyvyn kommunikoida useiden eri merieläinten kanssa.
Uuden kehonsa myötä Man Ray päätti suojella meren asukkeja ja taistella erityisesti Silppuria vastaan. Sittemmin hän on taistellut hetkittäin myös Turtlesien rinnalla ja perusti oman ryhmän nimeltä "Mighty Mutanimals".
Muissa medioissa > Animaatio > Turtles – mutanttikilpikonnat

Man Ray esiintyi vierailevana vihollisena sankarin sijasta vuonna 1990 Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjan jaksossa "Rebel Without a Fin", jossa se tunnettiin pelkästään nimellä Ray. Sarjassa hahmo oli sarjakuvan tavoin puoliksi ihminen ja puoliksi mutantti, mutta sen sijaan hänet loi hullu tiedemies tohtori Polidorius.
Muissa medioissa > Videopelit

Man Ray esiintyy pelattavana hahmona Teenage Mutant Ninja Turtles: Tournament Fightersin Sega Genesiksen versiossa.
Markov

Markov, Mărkov on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Andrei Markov (s. 1978), venäläinen jääkiekkoilija
Andrei Markov (1856–1922), venäläinen matemaatikko
Daniil Markov (s. 1976),  venäläinen jääkiekkoilija
Dmitri Markov (s. 1975), valkovenäläis-australialainen seiväshyppääjä
Georgi Markov
Georgi Markov (s. 1972), bulgarialainen jalkapalloilija
Georgi Markov (s. 1978), bulgarialainen painonnostaja
Georgi Mărkov (s. 1946), bulgarialainen painija
Georgi Markov (1929–1978), bulgarialainen toimittaja, sateenvarjomurhan uhri
Georgi Markov (1911–1991), venäläinen kirjailija
Hristo Markov (s. 1965), bulgarialainen kolmiloikkaaja
Ilja Markov (s. 1972), venäläinen kilpakävelijä
Nikolai Markov (1866–1945), venäläinen oikeistoradikaalinen poliitikko
Plamen Markov (s. 1957), jalkapalloilija ja valmentaja
Sergei Markov (s. 1958), venäläinen politiikantutkija, journalisti ja aktivisti
Vladimir Markov (1859–1919), Suomessa syntynyt venäläistaustainen kenraaliluutnantti, senaatin talousosaston varapuheenjohtaja ja ministerivaltiosihteeri
Mayta Capac

Mayta Capac. Kuva kronikasta vuodelta 1615.
Mayta Cápac (ketšuaksi Mayta Qhapaq) oli perimätiedon mukaan inkojen neljäs hallitsija. Hän oli vallassa noin 1288–1318.
Mayta Capacin johdolla inkat laajensivat maa-aluettaan Cuzcon laaksossa. Yksi syy tähän on saattanut olla sateiden väheneminen, mikä pakotti inkat etsimään uusia viljelysmaita ja vesivaroja ympäröiviltä alueilta.
Kronikoissa Mayta Capac kuvataan suurikokoiseksi ja aggressiiviseksi nuorukaiseksi, joka haastoi riitaa naapuriheimon poikien kanssa jo nuorella iällä. Riitojen syynä oli vesi, jota inkat vaativat naapureiltaan. Mayta Capacin tultua hallitsijaksi inkat ottivat haluamansa valloittamalla naapureidensa maat ja pakottamalla nämä maksamaan veroja inkoille.
Matti Heinikari

Matti Heinikari (17. helmikuuta 1944 Helsinki – 7. kesäkuuta 2015 Tuusula) oli suomalainen oopperalaulajalaulaja (tenori). Hän oli Suomen Kansallisoopperan palveluksessa Kansallisoopperan kuorossa vuodesta 1969 ja vuodesta 1975 alkaen solistina. Hän jäi eläkkeelle 1999.
Lumo (elokuvateatteri)

| Elokuvateatteri Lumo |
| --- | --- |

Osoite:  Savipajankatu 2B, Salo
Koordinaatit:  60°23′45.39″N, 23°7′40.28″E
Rakennustyyppi:  elokuvateatteri
Perustettu:  helmikuu 2014
Tilavuus:  2 salia, yhteensä 186 paikkaa
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lumo on vuonna 2014 Saloon Valurin liikekeskukseen avattu kaksisalinen elokuvateatteri. Se on Bio-Salon ohella toinen Salon elokuvateattereista.
Suuremmassa Lumo 1 -salissa on 135 paikkaa ja pienemmässä Lumo 2 -salissa on 51 paikkaa.
Kaarinalainen Cinemahouse-elokuvateatteriketju osti Lumon sen perustaneelta Minna Matilalta 2023.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Martyn Bennett

Martyn Bennett (17. helmikuuta 1971 – 30. tammikuuta 2005) oli kanadalainen muusikko. Hän aloitti säkkipillin soittamisen 10-vuotiaana. 12-vuotiaana hän voitti palkinnon säkkipillikilpailussa Skotlannissa. 15-vuotiaana Bennett alkoi myös soittaa pianoa ja viulua sekä säveltää. Juuri ennen valmistumistaan vuonna 1993 Bennettillä todettiin kivessyöpä, josta hän kuitenkin parani.
Bennettin ensimmäinen albumi oli vuonna 1996 julkaistu Martyn Bennett. Hän ehti julkaista viisi albumia ennen kuin kuoli Hodgkinin lymfoomaan vuonna 2005.
Diskografia

Martyn Bennett (1996)
Bothy Culture (1998)
Hardland (2000)
Glen Lyon (2001)
Grit (2003)
Lumo One

| Lumo One |
| --- | --- |
 Lumo One helmikuussa 2023.
Tiedot
Sijainti:  Työpajankatu 17A Kalasatama, Helsinki
Rakennettu:  2020–2022
Avajaiset:  25. elokuuta 2022
Käyttötarkoitus:  asuinrakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Pekka Helin Arkkitehtitoimisto Pekka Helin & Co
Urakoitsija:  SRV
Tekniset tiedot
Kerroksia:  31
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lumo One on 120 metriä korkea tornitalo Helsingin Kalasatamassa. Se valmistui vuonna 2022 osaksi Redi-kokonaisuutta kolmantena tornitalona Majakan (2019) ja Loiston (2021) jälkeen. Rakennustyöt alkoivat keväällä 2020, ja rakennus valmistui kahdessa osassa heinä–elokuussa 2022. Ensimmäiseen kolmeentoista kerrokseen asukkaat pääsivät muuttamaan kesäkuussa 2022.
Lumo Onessa on 31 kerrosta ja yhteensä 291 Kojamon Lumo-vuokra-asuntoa. Asuntojen koot vaihtelevat 22 neliöstä 76 neliöön, ja jokaiseen asuntoon kuuluu viherhuone. Asuntojen vuokraaminen aloitettiin 3. tammikuuta 2022. Lumo Onea on kutsuttu ”Suomen ensimmäiseksi vuokrapilvenpiirtäjäksi”.
Alun perin tornitaloon oli tarkoitus tulla omistusasuntoja, ja rakennus tunnettiin aikaisemmin nimellä Kompassi.
Rakenteilla oleva Lumo One nähtynä Työpajankadulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lumo One Wikimedia Commonsissa
Marty Wright

Marty Wright
Martin ”Marty” Wright (s. 31. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan paininimellä Boogeyman. Lopetusliikkeinään Boogeyman käyttää Good Night-, Two-handed chokeslam ja One-handed chokes-iskuja. Hän käytti myös iskua nimeltä Boogeyslam. Wright esittää otteluissa kummitusta tai mörköä. Hänen naamansa on punainen, jossa on mustia pilkkuja.
Hänellä on tapa syödä matoja, ja voitettuaan ottelun hän sylkee madot tai tunkee madot nitistetyn naamalle. Boogeyman lyö sisääntulossaan kellon päähänsä. Useimmiten hänellä oli myös mukana Little Boogeyman. Marty Wright vapautettiin sopimuksestaan maaliskuun alussa 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marty Wright Wikimedia Commonsissa
Matti Heino

| Matti Heino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Veli-Matti Heino
Syntynyt: 29. tammikuuta 1949 (ikä 75) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  188 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1971–1977:   Pispalan Tarmo
Maajoukkueet
1972–1975:   Suomi
Ottelut (pisteet):  15 (42)
Veli-Matti Heino (s. 29. tammikuuta 1949 Tampere) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän edusti urallaan Pispalan Tarmoa ja Suomen maajoukkuetta.
Heino pelasi miesten SM-sarjaa Pispalan Tarmossa kuusi kautta vuosina 1971–1977. Kaudella 1972–1973 hän oli SM-sarjan kolmanneksi paras pisteidentekijä 21,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Heino on Tarmon historian eniten pisteitä miesten pääsarjassa tehnyt pelaaja.
Suomen maajoukkueessa Heino pelasi vuosina 1972–1975 15 maaottelua 2,8 pisteen keskiarvolla. Piste-ennätyksensä maajoukkueessa (14) Heino teki vuoden 1974 Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Islantia vastaan. A-nuorten maajoukkueessa Heinolle kertyi kuusi maaottelua.
Heinon veli Mikko Heino pelasi myös Tarmon pääsarjajoukkueessa ja toimi pitkään seuran taustahenkilönä.
Matti Kallioinen

Matti Kallioinen (s. 1974 Uppsala) on ruotsalainen kuva- ja performanssitaiteilija.
Kallioinen on kolmannen polven ruotsinsuomalainen. Hän opiskeli Tukholman Konstfackissa vuosina 1995–2000. Hän pääsi pitämään omia näyttelyitä muun muassa Moderna Museetiin, Berliiniin ja Pekingiin. Kallioinen on hyödyntänyt taiteessaan absurdismia, ja häntä on kuvailtu taiteilijana "leikkisäksi". Vuonna 2002 hän tuotti elektronisista poplauluista koostuvan levyn Koncentrerad saft, jonka kappaleita hän myös käytti performansseissaan.
Kallioinen on tehnyt monia julkisia installaatioita. Hän on tehnyt myös veistoksia, kuten Dansens husin eteisaulan mustan kangasveistoksen tilaustyönä vuonna 2009 voittamansa kilpailun myötä.
Marty Reasoner

| Marty Reasoner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1977 (ikä 47) Honeoye Falls, NY, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2013
Seurat:  St. Louis Blues (NHL), Worcester IceCats (AHL), Edmonton Oilers (NHL), Hamilton Bulldogs (AHL), EC Red Bull Salzburg (EBEL), Boston Bruins (NHL), Atlanta Thrashers (NHL), Florida Panthers (NHL), New York Islanders (NHL)
NHL-varaus:  14. varaus, 1996 St. Louis Blues
Marty Reasoner (s. 26. helmikuuta 1977 Honeoye Falls, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
St. Louis Blues varasi Reasonerin numerolla 14 NHL:n varaustilaisuuden 1996 ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti NHL-uransa kaksi vuotta myöhemmin, kaudella 1998–1999, pelattuaan sitä ennen kolme kautta yliopistojääkiekkoa Boston Collegen joukkueessa.
Reasoner on edustanut Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta kolmissa aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2002, 2003 ja 2006. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdesti, vuosina 1996 ja 1997.
Aiheesta muualla

Marty Reasoner The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Mareia (kaupunki)

| Mareia> Μάρεια |
| --- | --- |
 Mareian arkeologista aluetta.
Sijainti
 Mareia
Koordinaatit:  30°59′41″N, 29°39′23″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Kom el-Idris, Al-Iskandariyya
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Libya/Mareotes, Ala-Egypti, Egypti
Aiheesta muualla
  Mareia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mareia (m.kreik. Μάρεια, myös Μαρέα, Marea, Μαρεῶτις, Mareōtis, Μαρία, Maria, Παλαιμάρ(ε)ια, Palaimar(e)ia; lat. Mareotis) eli Pa-merit/Merit (egypt. Pꜣ-mrjt/Mrjt; kopt. Ⲙⲣⲱ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja kuului Libyan/Mareoteen nomokseen. Kaupunki sijoitetaan nykyisen Kom el-Idrisin paikalle.
Maantiede

Mareia sijaitsi Mareotis- eli Mareia-järven (nyk. Mariout) etelärannalla noin 45 kilometriä lounaaseen Aleksandriasta. Se oli rakennettu pienelle niemelle lähelle järven ja Niilin Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran yhdistäneen kanavan alkupäätä. Kaupungin arkeologinen alue on lähellä nykyistä Borg El Arabin kansainvälistä lentoasemaa ja al-Hawariyyahin kylää.
Mareotis-järvi sai nimensä kaupungista. Aiemmin samalle paikalle Kom el-Idrisiin on sijoitettu myös myöhäisantiikin aikainen asutus nimeltä Filoksenite, mutta nykyään tämä teoria on paljolti hylätty.
Historia

Faaraodynastioiden aikana Mareia oli Egyptin tärkeimpiä rajatukikohtia länsirajalla eli Libyan suunnassa. Persialaiset eivät ilmeisesti asettuneet sinne, koska Herodotos ei mainitse asiaa. Kaupunki oli alueensa merkittävimpiä aina Aleksandrian perustamiseen ja nousuun saakka. Diodoros Sisilialainen kertoo, että Ahmose II (kreikkalaisittain Amasis) voitti siellä Aprieen, vaikkakin Herodotos sijoittaa kyseisen taistelun Momemfiihin. Thukydides kertoo, että Psametik IV:n (Psammetikhos IV) poika Inaros hallitsi Mareiasta käsin, ja nostatti sieltä Ala-Egyptin kapinan persialaisia vastaan.
Hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana Mareia menestyi edelleen satamakaupunkina. Se oli Mareotis-järven tärkein kauppapaikka, ja esiintyy joskus myös oman nomoksensa Mareoteen nomoksen pääkaupunkina. Kyseinen nomos ei kuitenkaan kuulunut Egyptin vakiintuneisiin nomoksiin. Kaupunki taantui roomalaisella kaudella, ja 100-luvulle jaa. tultaessa se oli kutistunut pelkäksi kyläksi.
Mareian seudulla tuotettiin arvostettua viiniä, jota Athenaios kuvaa makeaksi, kevyeksi, vaaleaksi väriltään ja erinomaiseksi laadultaan, ja sellaiseksi, joka ei sekoittanut liikaa päätä. Jotkut kuitenkin pitivät Mareotiksen viiniä Anthyllan ja Tenian viinejä huonompana; ja Columella toteaa sen olevan liian ohutta italialaiseen makuun, joka oli tottunut täyteläisempään falernolaiseen. Vergilius kuvaa Mareian rypäleitä vaaleiksi ja rikkaassa maaperässä kasvaneiksi. Mareotis-järven alue oli kuitenkin soraista ja sivussa Niilin hedelmällisestä tulva-alueesta, joka tosin sopi viininviljelykseen vieläkin huonommin. Strabon lisää Mareian viinin hyviin ominaisuuksiin myös sen, että se ikääntyi hyvin. Horatius mainitsee sen Kleopatran mielijuomana.
Mareia oli Aleksandrian lähellä olleen sijaintinsa vuoksi hyvin tunnettu roomalaisten parissa, ja siksi nimet Mareia ja mareotislainen esiintyvät latinankielisillä runoilijoilla usein Egyptin ja egyptiläisen synonyyminä. Näin esimerkiksi Grattius kuvaa egyptiläisiä ylellisyyksiä ilmaisulla Mareotica, ”mareoottinen”, ja Martialis kutsuu papyrusta ilmaisulla cortex Mareotica. Ovidius käyttää koko Ala-Egyptistä ilmaisua arva Mareotica.
Mareian paikka vaikuttaisi tulleen hylätyksi 700-luvun lopulla, vaikkakin kirjallisten lähteiden perusteella se olisi voinut olla asuttu 1300-luvulle saakka. Arkeologiset tutkimukset kaupungin paikalla alkoivat 1960-luvulla. Ensimmäisiä laajempia arkeologisia kaivauksia suoritettiin 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Tutkimukset alueella ovat jatkuneet 2000-luvulla.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin merkittävimmät rakennusjäänteet ovat järven ranta-alueella ja sataman lähellä. Satamasta on jäljellä neljä kivistä laituri-aallonmurtajaa, joista pisin on noin 150-metrinen. Kaupungin asemakaavasta on tunnistettu sen cardo maximus ja decumanus maximus -pääkadut. Löydöksiin lukeutuu myös kaksi kylpylärakennusta, joissa kummassakin oli erilliset osastot miehille ja naisille. Eräs rakennus koostui kahdesta peristyylipihasta, joita ympäröi lukuisia pienempiä huoneita. Se oli mahdollisesti eräänlainen hotelli matkailijoille.
Varhaisen kristillisen kauden löytöihin lukeutuvat 500-luvulle ajoitetun basilikakirkon rauniot lähellä satamaa. Kirkko oli kolmilaivainen ja sen pituus on ollut noin 49 metriä ja leveys noin 47 metriä. Se on ollut koristeltu marmorisin pylväin ja seinämosaiikein. Kirkon lähellä sijaitsivat pienempi kappeli sekä latriini. Hautauksiin liittyvät 500-luvulle ajoitettu hautakappeli kooltaan noin 9 × 7,7 metriä sekä joukko hautakammioita.
Alueen löydöksiin lukeutuu myös suuri määrä viininpuristimia, mikä kertoo seudun maanviljelyshistoriasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mareia Wikimedia Commonsissa
Mareian raunioita.
Mareian basilikakirkon rauniot.
Katu.
Marjut Sariola

| Marjut Sariola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eeva Marjut Sariola
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1948 (ikä 76) Mikkeli
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Marjut Sariola (3. maaliskuuta 1948 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Tampereen Teatterissa  vuodesta 1973 vuoteen 2013 ja vieraili sen ohella muun muassa Riihimäen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Pyynikin ja Kirjurinluodon kesäteattereissa ja Seinäjoen kaupunginteatterissa.
Sariola syntyi puutarhuriperheeseen Mikkeliin 1948. Kotikaupungin Paukkula-opistossa saadun teatterikipinän myötä Marjut Sariola aloitti vuonna 1968 opinnot Suomen Teatterikoulussa, mutta karsittiin tuoreen rehtorin Kalle Holmbergin uuden menettelytavan perusteella koulusta pois kuukauden opintojen jälkeen. Näyttelijäopinnot jatkuivat käytännön tasolla Usko Keskisen johtamassa Mikkelin Teatterissa, jossa hän sai tehdä monenlaisia rooleja musikaaleista ja opereteista lastennäytelmiin ja Tšehovin Kirsikkapuistoon. Mikko Niskanen poimi hänet Mikkelistä elokuvaansa Laulu tulipunaisesta kukasta, joka kuvattiin kesällä 1971.
Vuonna 1973 Sariola siirtyi Mikkelistä Tampereen Teatteriin. Hän oli nimiroolissa teatterin kaikkien aikojen suosituimmassa musikaalissa Sugar eli Piukat paikat (1982). Viisi vuotta teatterin ohjelmistossa jatkanut menestysnäytelmä Älä pukeudu päivälliselle (1993) toi esiin Sariolan komediennekykyjä.
Sariola oli naimissa teatterikapellimestari Tapio Nurmisen kanssa vuodesta 1977 parikymmentä vuotta.
Kesällä 1996 Sariola ohjasi Pertunmaan Joutsjärvellä Eeva Jalosen kirjoittaman ja Erkki Salmisen säveltämän kylämusikaalin Martan laulu.
Marjut Sariola jäi Tampereen Teatterista eläkkeelle elokuussa 2013, mutta on senkin jälkeen jatkanut näyttelemistä Tampereen Komediateatterissa.
Elokuvat

Laulu tulipunaisesta kukasta (1971)
Kielipuoli potilas (1978)
Mitäs me sankarit (1980)
Isku vasten kasvoja (1988)
Seinänaapurit (2004)
Katoavaisuudesta lyhyesti (2005)
Elokuvat > Tv-sarjat

Tankki täyteen (1978)
Rintamäkeläiset
Machina Electrica

Sähkögeneraattori (lat. Machina Electrica) on käytöstä poistunut tähdistö. Se oli yksi saksalaisen Johann Boden vuoden 1800 tienoolla luomista tähdistöistä, joiden inspiraationa olivat merkittävät tekniset ja tieteelliset keksinnöt. Sähkögeneraattorin tähdistö sijaitsi Valaskalan eteläosassa. Toisin kuin Nicolas Louis de Lacaillen teknisten laitteiden mukaan nimeämät tähdistöt, Boden tähdistöt eivät koskaan saavuttaneet merkittävää suosiota ja myös Sähkögeneraattori jäi pian kokonaan pois käytöstä.
Marty Walsh

Marty Walsh vuonna 1911.
Martin J. Walsh (16. lokakuuta 1883 – 27. maaliskuuta 1915) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka aloitti uransa amatöörinä ja päätti sen ammattilaisena. Hyökkääjänä pelannut, Ottawa Senators -seuraa edustanut Walsh voitti kolmesti Stanley Cupin ja kuuluu Hockey Hall of Fameen. Kiekkouran jälkeen Marty Walsh muutti työn perässä Edmontoniin vuonna 1914, sairastui ja kuoli Muskokan parantolassa.