stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
F-liiga (miehet)
Aiheesta muualla

Salibandyliigan virallinen sivu
UrheiluSuomi.com, uutisia ja kuvia Salibandyliigasta
nhlfinns.net, Salibandyliigan pelaajatilastot vuodesta 1990
| n k Miesten ja naisten salibandyliigojen kaudet |
| --- | --- |
Miehet: 1986–1987 1987–1988 1988–1989 1989–1990 1990–1991 1991–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019–2020 2020–2021 2021–2022 2022–2023
Naiset: 1988–1989 1989–1990 1990–1991 1991–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019–2020 2020–2021 2021–2022 2022–2023
| n k IFF:n salibandyn pääsarjat |
| --- | --- |
Miehet:  Alankomaat  Australia  Belgia  Espanja  Etelä-Korea  Georgia  Islanti  Italia  Itävalta  Japani  Kanada  Kiina  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Malesia  Norja  Pakistan  Puola  Ranska  Ruotsi  Saksa  Singapore  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Unkari  Venäjä  Viro  Yhdysvallat 
Naiset:  Alankomaat  Latvia  Norja  Ruotsi  Saksa  Suomi  Sveitsi  Tanska 
Muut:  IFF  EuroFloorball Cup  EM-kilpailut  MM-kilpailut 
Kuva ottelusta Classic–SPV kaudelta 2009–2010
Kuva ottelusta OLS–NST kaudelta 2007–2008
F-liigan Mestaruuspokaali
Ibe

| ibe> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ilmari Johannes Kärki
Syntynyt: 29. tammikuuta 1999 (ikä 26)
Kansalaisuus:   Suomi
Sukulaiset:  Paavo Kärki (veli)
Muusikko
Taiteilijanimi:  ibe, aiemmin IBE
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  2016–
Tyylilajit:  rap, trap, R&B
Levy-yhtiöt:  Skorpioni
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ilmari Johannes  Kärki (s. 29. tammikuuta 1999), taiteilijanimeltään ibe, on länsi-helsinkiläinen rap-artisti.
Kärki on kertonut aloittaneensa musiikin harrastamisen jo nuorena, kun hänen äitinsä vei hänet musiikkileikkikouluun jo kuuden viikon ikäisenä. Lapsena hän soitti myös musiikkiopistossa kitaraa, muttei erityisesti pitänyt siitä. Ensimmäistä kertaa Kärki muistaa kokeilleensa räppäämistä jo peruskoulun kolmannella tai neljännellä luokalla, eli noin 9–10 vuoden ikäisenä.
iben ensimmäinen virallinen single Monologi julkaistiin vuoden 2017 ensimmäisenä päivänä levy-yhtiö Skorpionin kautta. Läpimurtona voidaan pitää samana vuonna myöhemmin julkaistua Eurovisioit-singleä, jolla oli mukana rap-artisti Kube. Vuonna 2018 ibe oli mukana rap-duo JVG:n Popkorni-levyllä sekä Benjamin Peltosen singlellä "Naarmuja", joka sijoittui parhaimmillaan Suomen singlelistan kolmanneksi. Kärjen kolmas albumi Ibelius sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle helmikuussa 2019. Kärki oli ehdolla vuoden tulokkaana Emma-gaalassa vuonna 2019 sekä vuoden rap/R&B ja vuoden miessolisti -ehdokkaana vuonna 2020. Vuoden 2021 Emma-gaalassa perkele!-albumi voitti vuoden rap-albumin palkinnon. Vuoden 2024 Emma-gaalassa ibe voitti Vuoden Rap -palkinnon. Toukokuussa 2024 hän kertoi julkisessa Instagram-tarinassaan peruvansa tulevan kiertueensa ja vuoden keikat. Ibe kertoi tarinassaan voineensa huonosti jo pitkään ja aikovansa hakea ammattiapua.
2024 lokakuussa ibe rikkoi hiljaiselonsa julkaisemalla kiertuedokumentin "KAI SITÄ JOSKUS ON TÖITÄKIN TEHTÄVÄ - KIERTUEDOKUMENTTI" Youtube-kanavalleen. Marraskuun ensimmäisenä päivänä hän julkaisi kappaleen "Marraskuu".
Kärki on valmistunut ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta syksyllä 2018. Hän on kertonut esikuvikseen muun muassa saksalaisen rap-artisti RINin sekä yhdysvaltalaisen Lil Uzi Vertin.
Kärki seurusteli näyttelijä Olga Heikkalan kanssa.
Diskografia > Albumit

Ibe (2017)
Nonsense (2018)
Ibelius (2019)
perkele! (2020)
ViO (2022)
Non2en2e (2022)
RÄPPÄRI (2023)
Vjatšeslav von Plehwe

Vjatšeslav von Plehwe.
Vjatšeslav Konstantinovitš von Plehwe (ven. Вячесла́в Константи́нович фон Пле́ве, Pleve; 20. huhtikuuta (J: 8. huhtikuuta) 1846 Meštšovsk, Kalugan kuvernementti – 28. heinäkuuta (J: 15. heinäkuuta) 1904 Pietari) oli venäläinen virkamies ja konservatiivinen poliitikko, joka toimi Suomen ministerivaltiosihteerinä ensimmäisen sortokauden aikana vuosina 1899–1904 ja samalla Venäjän keisarikunnan sisäministerinä vuosina 1902–1904. Von Plehwe pyrki tukahduttamaan Venäjän vallankumoukselliset liikkeet ja liberaalin opposition ankaralla poliisihallinnolla. Hän tuki Suomessa harjoitettua venäläistämispolitiikkaa, mutta pyrki ajoittain myös hillitsemään Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin toimintaa. Lisäksi von Plehwe vainosi muita kansallisia vähemmistöjä kuten juutalaisia ja armenialaisia. Hänet murhattiin kuukausi Bobrikovin murhan jälkeen.
Varhaisempi ura

Von Plehwe syntyi ortodokseiksi kääntyneeseen saksalaisperäiseen aatelissukuun. Hänen isänsä Konstantin von Plehwe oli historian ja maantiedon opettaja meštšovskilaisessa koulussa. Äiti Jelizaveta Šamajeva kuului Kalugan kuvernementin maa-aateliin. Von Plehwen perhe asui vuodesta 1851 Varsovassa. Hän kävi kimnaasin siellä sekä Kalugassa. Suoritettuaan vuonna 1867 oikeustieteellisen tutkinnon Moskovan yliopistossa von Plehwe siirtyi virkauralle oikeusministeriöön. Hän toimi prokuraattorina (syyttäjänä) tuomioistuimissa Vladimirissa, Tulassa, Vologdassa, Varsovassa ja vuodesta 1879 Pietarissa. Pääkaupungin tuomioistuimen syyttäjänä hän sai raportoida vallankumouksellisten toimintaa koskevista tutkimuksista suoraan keisari Aleksanteri II:lle. Von Plehwe osallistui esimerkiksi Stepan Halturinin vuonna 1880 Talvipalatsissa tekemän keisarin murhayrityksen tutkintaan, missä yhteydessä hän tapasi tulevan keisarin Aleksanteri III:n.
Vielä Mihail Loris-Melikovin sisäministerikaudella von Plehwen on sanottu osoittaneen myötätuntoa liberaaleja ja perustuslaillisia oppeja kohtaan, mutta vuonna 1881 tapahtuneen Aleksanteri II:n murhan jälkeen hän alkoi tukea Venäjän hallituksen vastareaktiona omaksumaa hyvin konservatiivista politiikkaa. Von Plehweä syytettiinkin periaatteettomaksi opportunistiksi, joka myötäili kulloisiakin vallanpitäjiä ja näiden aatteita omaa uraansa edistääkseen. Esimerkiksi Konstantin Pobedonostsev ja Sergei Witte halveksivat sitä, että vierasmaalaista sukua ollut von Plehwe esiintyi innokkaana venäläisen nationalismin kannattajana ja Venäjän maanomistaja-aatelin etujen puolustajana. Toisaalta von Plehwe nautti myös maan johdossa laajaa arvostusta ahkeruutensa ja kyvykkyytensä vuoksi.
Maalis–huhtikuussa 1881 von Plehwe toimi Aleksanteri II:n murhatapausta selvittäneenä erikoissyyttäjänä hallitsevan senaatin alaisuudessa. Huhtikuussa 1881 hänet nimitettiin Venäjän sisäministeriön vastaperustetun poliisiosaston päälliköksi. Hän oli yksi elokuussa 1881 säädetyn ”suojeluasetuksen” alullepanijoista, ja toteutti uskollisesti ja tehokkaasti sisäministeri Nikolai Ignatjevin sekä tämän seuraajan Dmitri Tolstoin konservatiivista politiikkaa. Yhdessä eversti Georgi Sudeikinin kanssa von Plehwe alkoi soluttaa poliisin agentteja vallankumouksellisiin järjestöihin. Menetelmä oli menestyksekäs, ja von Plehwe sai murskattua Aleksanteri II:n murhasta vastuussa olleen Narodnaja volja (”Kansan tahto”) -järjestön. Von Plehwe jatkoi vallankumousliikkeiden tukahduttamista toimiessaan Venäjän apulaissisäministerinä vuosina 1885–1894. Hän oli myös senaatin jäsen vuodesta 1884.
Vuosina 1894–1899 von Plehwe oli valtakunnansihteerinä eli Venäjän valtakunnanneuvoston pääsihteerinä. Von Plehwe käytännössä johti valtakunnanneuvoston työtä, sillä virallinen puheenjohtaja, suuriruhtinas Mihail Nikolajevitš, oli yleisen käsityksen mukaan lahjaton, välinpitämätön ja von Plehwen ohjailtavissa.
Perhe

Von Plehwe oli vuodesta 1869 naimisissa Zinaida Nikolajevna Užumetskoi-Griševitšin kanssa. Heillä oli yksi tytär ja yksi poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vjatšeslav von Plehwe Wikimedia Commonsissa
Vyacheslav Plehve (englanniksi) Spartacus Educational
Вячеслав Константинович Плеве (venäjäksi) Hrono.ru
| n k Suomen ministerivaltiosihteerit (1809–1917) |
| --- | --- | --- |
| Valtiosihteerit |  Speranski (1809–1811)  Rehbinder (1811–1834)  |  |
| Ministerivaltiosihteerit |  Rehbinder (1834–1841)  Armfelt (1842–1876)  Stjernvall-Walleen (1876–1881)  Bruun (1881–1888)  Ehrnrooth (1888–1891)  von Daehn (1891–1898)  Procopé (vt. 1898–1899)  von Plehwe (1900–1904)  Oerstroem (1904–1905)  Linder (1905)  Langhoff (1906–1913)  Markov (1913–1917)  ...  Enckell (1917)  |  |
| Suomen asiain komissaari |  Roditšev (1917 )  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC  IdRef 
Von Plehwe, Ilja Repinin maalaama muotokuva vuodelta 1902.
Brasilialaisessa O Malho -lehdessä julkaistu Angelo Agostinin piirros von Plehwen surmanneesta pommi-iskusta.
Deslocado

| Deslocado> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Napa
Levy-yhtiö:  Sony Music, Universal Music
Kesto:  2:59
Julkaistu:  23. tammikuuta 2025
Sanoittaja(t):  André Santos, Diogo Góis, Francisco Sousa, João Guilherme Gomes, João Lourenço Gomes, João Rodrigues
Tuottaja(t):  Luís “Twins” Pereira
Euroviisutiedot
Vuosi:  2025
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali
Aikajärjestys
 ◄ ”Grito” (2024) 
Deslocado (suom. "Syrjäytetty") on portugalilaisen Napa -yhtyeen kappale. He voittivat Portugalin euroviisukarsinnan Festival da Canção 2025, ja täten he edustavat maatansa Eurovision laulukilpailussa 2025.
Helena Carreiras

Helena Carreiras
Helena Carreiras (s. 1965 Portalegre) on portugalilainen sosiologi ja poliitikko.
Carreiras valmistui sosiologian opinnoista ISCTE – Instituto Universitário de Lisboasta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi politiikan tutkimuksessa ja sosiaalitieteissä Yliopistollisesta Eurooppa-instituutista Firenzestä vuonna 2004. Väitöskirja käsitteli tasa-arvon valtavirtaistamista NATO-maiden asevoimissa. Carreiras on tutkijana keskittynyt tarkastelemaan asevoimia ja yhteiskuntaa, yleistä turvallisuutta, puolustuspolitiikkaa, sukupuolen sosiologiaa sekä sosiaalista epistemologiaa. Hän on toiminut apulaisprofessorina ISCTE:ssa (Instituto Universitário de Lisboa). Vuonna 1999 hän oli vieraileva tutkija Kalifornian yliopistossa (Berkeley) ja vuonna 2013 vieraileva professori Georgetownin yliopistossa. Carreiras oli Portugalin sosiologian seuran varapuheenjohtaja vuosina 1994–1996. Hän oli Kansallisen puolustusinstituutin varajohtaja vuosina 2010–2012 ja johtaja vuosina 2019–2022. Hän johti vuosina 2016–2019 ISCTE:n (Instituto Universitário de Lisboa) Sosiologian ja yhteiskuntapolitiikan koulua.
Carreiras oli Portugalin puolustusministeri vuosina 2022–2024. Hän oli maansa ensimmäinen naispuolinen puolustusministeri.
Gaja

| Gaja> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Justyna Steczkowska
Levy-yhtiö:  JS Music, Royal Concert
Kesto:  2:26 3:00 (Eurovision Edit)
Julkaistu:  28. marraskuuta 2024
Säveltäjä(t):  Dominic Buczkowski-Wojtaszek, Justyna Steczkowska, Patryk Kumór, Emilian Waluchowski
Sanoittaja(t):  Emilian Waluchowski, Justyna Steczkowska, Patryk Kumór
Tuottaja(t):  Emilian Waluchowski, Hotel Torino, Jan Bielecki
Albumilta:  Witch Tarohoro
Euroviisutiedot
Vuosi:  2025
Maa:  Puola
Kieli:  puola englanti
Aikajärjestys
 ◄ ”The Tower” (2024) 
Gaja (suom. "Gaia") on puolalaisen laulajan Justyna Steczkowskan kappale. Hän voitti Puolan euroviisukarsinnan Wielki finał polskich kwalifikacji, ja täten edustaa Puolaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Sveitsissä.
Steczkowska edusti Puolaa myös vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannissa. Gaja julkaistiin viidentenä singlenä Steczkowskan albumilta Witch Tarohoro.
Bird of Pray

| Bird of Pray> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Ziferblat
Levy-yhtiö:  Geisha Ninja Samurai
Kesto:  2:59 3:00 (Euroviisu-versio)
Julkaistu:  24. tammikuuta 2025
Sanoittaja(t):  Valentyn Leshchynskyi, Daniil Leshchynskyi, Fedir Khodakov
Tuottaja(t):  Ziferblat
Euroviisutiedot
Vuosi:  2025
Maa:  Ukraina
Kieli:  ukraina englanti
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Teresa & Maria” (2024) 
Bird of Pray (suom. "Rukouksen lintu") on ukrainalaisen yhtyeen Ziferblatin kappale. He voittivat Ukrainan euroviisukarsinnan Vidbir 2025, ja täten edustavat Ukrainaa Eurovision laulukilpailussa 2025.
Versus populum

Messun viettoa versus populum
Saksalaisen Freiburgin tuomiokirkon pöytäalttari, jonka äärellä messu vietetään versus populum. Kuorin perällä näkyy kirkon vanha pääalttari.
Versus populum on liturginen termi, joka tarkoittaa sitä, että pappi johtaessaan messua seisoo kuorissa vapaasti seisovan, ”pöytäalttarin” takana, kasvot seurakuntaan päin. Versus populum on latinaa ja tarkoittaa kansaan päin.
Tällöin kirkon alttari on irti kirkon päätyseinästä, jolloin pappi on alttarin takana kasvot sekä alttariin että seurakuntaan päin. Tapa viettää messu versus populum sai alkunsa Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen (1962–1965) päätöksellä. Versus populum -viettotapa levisi nopeasti muihinkin läntisiin kirkkoihin ja tapa korvasi aikaisemman tavan viettää messua ad orientem (versus orientem). Tämä uudistus tuli Suomeen ja Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon Ruotsin kautta 1970-luvun alkupuolella.
Silloin kun alttari on keskemmällä kuorissa ja irti seinästä, pappi johtaa alttarin äärellä ollessaan jumalanpalvelusta aina kirkkokansaan päin. Tosin usein menetellään siten, että pappi on alttarin takana vain ehtoollisosan aikana ja johtaa jumalanpalvelusta kuorista tai ambon ääreltä. Sanajumalanpalvelus voidaan johtaa kokonaan kuorista tai ambon ääreltä ilman, että pappi on alttarin äärellä tai sen takana.
Poikkeuksen tekevät kirkolliset toimitukset. Esimerkiksi avioliittoon vihkimisessä on luontevaa, että pappi ei ole alttarin takana, vaan asettuu mahdollisimman lähelle vihkiparia. Tällöin rukoukset voidaan lukea kasvot kohti alttaria, jos se äänentoiston puolesta on mahdollista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Versus populum Wikimedia Commonsissa
Niitty-Pölläkkä

| Niitty-Pölläkkä |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Kuopio
Koordinaatit:  62°55′40″N, 28°10′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Pölläkkäsalmi
Järvinumero:  04.611.1.087
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,8 m 
Rantaviiva:  6,75 km 
Pinta-ala:  0,76 km² 
Tilavuus:  0,00496 km³ 
Keskisyvyys:  6,5 m 
Suurin syvyys:  21,6 m 
 fiNiitty-Pölläkkä 
Niitty-Pölläkkä on saareton järvi Kuopion itäosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 76 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 25 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede

Niitty-Pölläkän pituus lännestä itään on noin kaksi kilometriä. Järven länsiosan muodostaa Raiviolahti. Eteläosan lahtia ovat Mustalahti ja Välijoenlahti, joita erottaa Mustaniemi. Suurin osa Niitty-Pölläkästä on enintään kolme metriä tai vähintään kuusi metriä syvä. Kolmesta kuuteen metriä syvää vesialuetta on noin viidesosa järven alasta. Syvin alue sijaitsee järven länsipuoliskolla.
Niitty-Pölläkän rannoilla on sekä pelto- että metsämaata. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Alus-Pölläkkä (82,9 metriä mpy), josta virtaa tulouoma Niitty-Pölläkän kaakkoiskolkkaan. Idästä järveen virtaa Itäjoki ja koillisesta Kortejoki. Niitty-Pölläkkä laskee Pölläkkäsalmea pohjoiseen Juurusveden Melaveteen. Niitty-Pölläkän ja Melaveden välissä sijaitsee Pölläkänniemi. Niitty-Pölläkän ja Alus-Pölläkän välistä kulkee seututie 566.
Pölläkkä-järvet ovat neljän vakaveden kokonaisuus Pölläkän kylässä. Pölläkkä-järviin kuuluu myös Alus-Pölläkän eteläpuolella sijaitseva Pasko-Pölläkkä (87,9 metriä mpy) ja sen kaakkoispuolinen Mänty-Pölläkkä (88,9 metriä mpy).
Niitty-Pölläkän vesitilavuus on 4 961 000 kuutiometriä.
Niitty-Pölläkkä (04.611.1.087) kuuluu Juurusveden lähialueeseen (04.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Juurusveden alue (04.61) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Niitty-Pölläkkä on viidenneksi laajin Juurusveden lähialueen 126:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Selkeästi laajin on Juurusvesi, jota seuraa Iso-Jälä, Siilinjärvi ja Tihvonjärvi.
Helsingin kaupunginvaltuusto

| Kaupunginvaltuusto |
| --- | --- |

Kunta:  Helsinki
Valtuutettuja:  85
Johto:  Reetta Vanhanen (pj.)  Harry Bogomoloff (1. vpj.)  Ville Jalovaara (2. vpj.)
Viimeisimmät vaalit:  Kuntavaalit 2021
Äänestysprosentti:  61,7 % (2021)
Kokoontumispaikka:  Helsingin kaupungintalo
Helsingin kaupunginvaltuuston paikkajako valtuustokauden 2021–2025 alussa.

     Kokoomus (23)

     Vihreät (18)

     SDP (13)

     Vasemmistoliitto (11)

     Perussuomalaiset (9)

     RKP (5)

     Liike Nyt (3)

     Keskusta (2)

     Kristillisdemokraatit (1)
Helsingin kaupungintalo
Helsingin kaupunginvaltuusto (ruots. Helsingfors stadsfullmäktige) on Helsingin kaupungin valtuusto ja ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 85 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi.
Kaudella 2021–2025 valtuustoryhmät ovat kokoomus (23 paikkaa), vihreät (18), SDP (13), vasemmistoliitto (11), perussuomalaiset (9), RKP (5), Liike Nyt (3), keskusta (2) sekä kristillisdemokraatit (1). 2. elokuuta 2021 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana aloitti Fatim Diarra (vihr.), ensimmäisenä varapuheenjohtajana Wille Rydman (kok.) ja toisena varapuheenjohtajana Pilvi Torsti (sd.).
Helsingin kaupunginvaltuusto kokoontui ensimmäisen kerran vuonna 1875, Suomen valtiopäivien säädettyä ja keisarin annettua ”armollisen asetuksen kunnallishallinnosta kaupungeissa” vuonna 1873. Aluksi 48-jäseninen valtuusto kokoontui vanhalla raatihuoneella (nykyinen Bockin talo) Senaatintorin laidalla. Jäsenmäärän kasvettua 60:een kokoontui valtuusto Pörssitalossa Fabianinkadulla. Kaupunginvaltuusto siirtyi nykyiseen Helsingin kaupungintaloon, entiseen Seurahuoneeseen, vuonna 1931. Vuoden 1918 sisällissodan aikana kaupunginvaltuuston tehtäviä hoiti edellisenä keväänä perustettu Helsingin työväenjärjestöjen eduskunta.
Paikkajako vaaleittain > 1919–1936

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
vaalit: paikat
| vaalit | SDP | RKP | Kok. | Ed. | SSTP STPV | Muut | Yht. |  |  |  |  |  |  |  |
| 1918 | 26 | 22 | 8 | 4 |  |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1919 | 24 | 22 | 8 | 2 | 4 |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1920 | 20 | 22 | 7 | 3 | 8 |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1921 | 15 | 21 | 8 | 3 | 13 |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1922 | 12 | 22 | 9 | 3 | 14 |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1923 | 11 | 23 | 10 | 3 | 13 |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1924 | 11 | 24 | 11 | 3 | 11 |  | 60 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1925 | 12 | 20 | 11 | 4 | 9 | 3 | 59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1928 | 13 | 18 | 9 | 5 | 10 | 4 | 59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1930 | 22 | 16 | 13 | 4 |  | 4 | 59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1933 | 23 | 15 | 11 | 6 |  | 4 | 59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1936 | 24 | 15 | 12 | 5 |  | 3 | 59 |  |  |  |  |  |  |  |
| Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus | Lähde: Helsingin kaupungin tietokeskus |  |  |  |  |  |  |  |
Paikkajako vaaleittain > 1945–1999

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | Kok. | SDP | SKDL Vas. | RKP | Ed. LKP | SKL KD | Kesk. | SMP PS | PKP POP | Vihr. | H2000 | pääk.sit. | SKP | Muut | Yht. | äänestys- aktiivisuus |
| 1945 | 14 | 11 | 15 | 12 | 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 | 59 |  |
| 1947 | 15 | 15 | 11 | 12 | 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1a | 59 |  |
| 1950 | 16 | 19 | 15 | 13 | 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 71 |  |
| 1953 | 15 | 18 | 15 | 13 | 10 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 71 |  |
| 1956 | 18 | 19 | 15 | 14 | 11 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 77 |  |
| 1960 | 21 | 16 | 15 | 13 | 9 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 | 77 |  |
| 1964 | 21 | 21 | 14 | 11 | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 | 77 |  |
| 1968 | 21 | 21 | 11 | 10 | 8 | -- | 1 | 4 |  |  |  |  |  | 1b | 77 |  |
| 1972 | 21 | 25 | 12 | 9 | 6 | 2 | 1 | 1 |  |  |  |  |  |  | 77 |  |
| 1976 | 22 | 22 | 15 | 10 | 6 | 3 | 3 | -- | 4 |  |  |  |  | -- | 85 |  |
| 1980 | 28 | 23 | 14 | 7 | 3 | 3 | 2 | 1 | 3 | 1c |  |  |  |  | 85 |  |
| 1984 | 26 | 19 | 9 | 8 |  | 3 | 2 | 3 | 2 | 7 | 4 |  |  | 2d | 85 |  |
| 1988 | 27 | 21 | 7 | 8 | -- | 2 | 4 | 1 | 1 | 7 | 3 |  |  | 4e | 85 |  |
| 1992 | 21 | 21 | 7 | 8 | 1 | 2 | 3 | -- | 1f | 15 | 4 | 2 |  | -- | 85 |  |
| 1996 | 24 | 21 | 6 | 8 | -- | 2 | 3 | -- |  | 16 |  | 1 |  | 4g | 85 |  |
a Radikaalinen Kansanpuolue b Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto c Helsinki-liike, Ville Komsi d Demokraattinen Helsinki e Demokraattinen Vaihtoehto (2 valtuutettua), Kansalaisten Yhteistoiminta (2) f Perustuslaillinen Oikeisto g Nuorsuomalaiset
Lähteet: Tilastokeskus, Oikeusministeriö & Helsingin kaupungin tietokeskus
Paikkajako vaaleittain > 2000–

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | Kok. | SDP | Vas. | RKP | SKL KD | Kesk. | PS | Vihr. | pääk.sit. | SKP | Muut | Yht. | äänestys- aktiivisuus |
| 2000 | 25 | 18 | 7 | 6 | 3 | 4 |  | 21 | 1 | -- | -- | 85 |  |
| 2004 | 25 | 21 | 8 | 6 | 2 | 4 | 1 | 17 |  | 1 | -- | 85 | 57,1 % |
| 2008 | 26 | 16 | 7 | 5 | 2 | 3 | 4 | 21 |  | 1 | -- | 85 | 58,9 % |
| 2012 | 23 | 15 | 9 | 5 | 2 | 3 | 8 | 19 |  | 1 | -- | 85 | 57,4 % |
| 2017 | 25 | 12 | 10 | 5 | 2 | 2 | 6 | 21 |  | -- | 2h | 85 | 61,8 % |
| 2021 | 23 | 13 | 11 | 5 | 1 | 2 | 9 | 18 |  | -- | 3i | 85 | 61,6 % |
h Feministinen puolue ja Piraattipuolue
i Liike Nyt
Lähteet: Tilastokeskus, Oikeusministeriö & Helsingin kaupungin tietokeskus
Puheenjohtajat > Kaupunginvaltuuston puheenjohtajat

Leo Mechelin (1875–1878, paitsi 1877)
A. W. Liljenstrand (1877)
J. A. Estlander (1879–1880)
Lorenz Leonard Lindelöf (1881–1882)
M. W. af Schultén (1883–1887)
J. W. Runeberg (1888–1891)
Leo Mechelin (1892–1899)
P. K. S. Antell (1900–1903)
Alfred Norrmén (1904–1918)
Alexander Frey (1919–1920)
Arthur Söderholm (1922)
Leo Ehrnrooth (1923–1925)
Antti Tulenheimo (1926–1928)
Ivar Lindfors (1929–1934)
Yrjö Harvia (1934–1936)
Eero Rydman (1937–1944)
Eino Tulenheimo (1945–1952)
Lauri Aho (1953–1956)
Teuvo Aura (1957–1968)
Jussi Saukkonen (1969–1972)
Pentti Poukka (1973–1979)
Gustaf Laurent (1980)
Harri Holkeri (1981–1987)
Kari Rahkamo (1987–1991)
Erkki Heikkonen (1991–1992)
Arja Alho (1993–1994)
Suvi Rihtniemi (1995–2000)
Pekka Sauri (2001–2003)
Minerva Krohn (2003–2004)
Rakel Hiltunen (2005–2008)
Otto Lehtipuu (2009–2011)
Minerva Krohn (2011–2012)
Mari Puoskari (2013–2016)
Tuuli Kousa (2017–2019)
Otso Kivekäs (2019–2021)
Fatim Diarra (2021–2023)
Reetta Vanhanen (2023–)