stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Austin 8

| Austin 8 |
| --- | --- |
 Austin 8 1946
Valmistustiedot
Valmistaja:  Austin Motor Company
Valmistusvuodet:  1939 – 1947
Tuotantomäärä:  56 103
Korimalli:  2- ja 4-ovinen saloon 2- ja 4-ovinen tourer
Edeltäjä:  Austin 7, Austin Big 7
Seuraaja:  Austin A30
Tekniset tiedot
Moottori:  900 cc, nelisylinterinen rivimoottori, sivuventtiili
Vaihteisto:  4-portainen manuaali
Mitat
Pituus:  3785 mm ( 149" )
Akseliväli:  2235 mm ( 88" )
Leveys:  1422 mm ( 56" )
Austin Big 7 1938
Austin 8 oli Austin Motor Companyn valmistama pieni automalli. Se esiteltiin vuonna 1939 ja sotatuotantona sitä valmistettiin ainakin vuoteen 1942. Noin 9 000 kappaletta sota-ajan Austin 8 -malleista oli kaksipaikkaisia tourer-malleja, sotilas- ja siviilihallinnon käyttöön, loput valmistuneista n. 56 000 autosta oli saloon-korisia. Toisen maailmansodan päätyttyä mallia valmistettiin vielä vuosina 1945–1947.
1930-luvun lopulla Austinin menestysmallin Austin 7:n myynti laski tasaisesti, ja mallistoon vuonna 1937 lisätty Big 7 -malli ei tilannetta juuri korjannut. Isommasta koristaan ja moottoristaan huolimatta sen juuret olivat 1920-luvulla. Austin oli vuonna 1937 esitellyt isomman Cambridge 10 -mallin, joka oli ajanmukaisesti muotoiltu. Vuonna 1938 Morrikselta Austinille siirtyneen Leonard Lordin johdolla uuden pienen mallin kehitystyö sai todellista vauhtia.
Uusi malli esiteltiin myyntiedustajille helmikuussa 1939. Se sisälsi saman 900-kuutioisen sivuventtiilinelosen, joka oli ollut jo Big 7 -mallin voimanlähteenä, tosin puristussuhdetta oli nostettu ja se oli nyt 6,5:1. Uuden korimallin lisäksi myös alustan rakenne oli uusittu. Autonkori oli osittain itsekantava, ja pohjalevy oli muotoon prässättyä teräspeltiä, johon oli hitsattu molemmin puolin pituussuuntaiset kotelopalkit ja kolme poikittaista kotelopalkkia. Auton kori oli pulttaamalla kiinni tässä pohjalevyrakenteessa. Auton jousituksesta huolehti entiseen tapaan puolielliptiset lehtijouset ja heilahduksenvaimentimet.
Austin 8 Tourer
Austin 8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Austin 8 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Aug. H. Soini

August Heikki Soini (8. maaliskuuta 1874 Kuopio – 15. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen liikemies, kunnallispoliitikko ja toimitusjohtaja.
Soini aloitti liikealalla jo nuorena poikana palvellen neljä vuotta Birger Hallmanin liikkeessä. Hän kävi sitten Kuopion kauppakoulun ja oli Raahen työväenkaupan johtajana 1897–1898, Porvoon osuuskaupan johtajana 1898 ja Raahen rautatien kasöörinä rautatietä rakennettaessa. Tämän jälkeen Soini perusti Raaheen siirtomaa- ja rautatavaraliikkeen ja piti sitä vuoteen 1902 saakka.
Vuonna 1902 Soini valittiin Helsinkiin perustetun Talous-Osakekaupan toimitusjohtajaksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1914 saakka jolloin hänestä tuli Suomen Tulitikkuyhdistyksen johtaja. Soini harjoitti Helsingissä myös omaa tukkukauppaa Aug. H. Soini Osakeyhtiön nimissä. Hän oli Helsingin Kauppiaiden Yhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja ja kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon. Soini kuului Helsingin Kauppiaiden Kauppakoulun perustajiin ja oli koulun johtokunnan puheenjohtajana. Soini oli mukana Suomalaisen puolueen toiminnassa ja oli ehdokkaana vuoden 1907 eduskuntavaaleissa.
Soini oli omistajana kahvipaahtimo Osakeyhtiö Kaffe Aktiebolagissa (36%) ja Konekauppa-Osakeyhtiö Aatrassa (25%) sekä toimitusjohtajana Suomalainen Tupakkatehdas Oy:ssä. Hän oli myös helsinkiläisen olutpanimon Oy Fortuna Ab:n johtokunnan jäsenenä.
Soinin kuoltua runoilija Eino Leino kirjoitti hänestä muistorunon joka julkaistiin Helsingin Sanomissa maaliskuussa 1919 ja Leinon runokokoelmassa Syreenien kukkiessa. Soini oli tukenut taloudellisesti runoilijaa ja vähän ennen kuolemaansa hän oli aikonut lahjoittaa Leinolle talon Espoon Suvisaaristosta. Soinin kuoleman vuoksi tämä hanke raukeni. Soini on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
August Heikki Soini oli naimisissa Signe Maria Höckertin (1868–1947) kanssa. Heillä oli neljä lasta joista tytär Maili Tellervo (1800–1985) oli naimisissa itävaltalaisen tekstiilitehtailijan pojan, taidemaalari Richard Hämmerlen (1892–1944) kanssa. Soinilla oli myös yksi avioton tytär.
Aiheesta muualla

Eino Leinon runo Aug. H. Soinin haudalla kokoelmasta Syreenien kukkiessa (Runosto : Vanhoja suomalaisia runoja)
Ariel

Ariel-nimellä on useita merkityksiä. Se voi olla muun muassa:
Ariel, etunimi.
Ariel, ilman henki William Shakespearen näytelmässä Myrsky ja Goethen teoksessa Faust.
Ariel, punatukkainen merenneito Disney-piirretyssä Pieni merenneito (1989).
Ariel, Uranuksen kuu.
Ariel, Aki Kaurismäen elokuva vuodelta 1988.
Ariel, Procter & Gamblen pesuainemerkki.
Ariel, kuusi englantilais-amerikkalaista avaruutta tutkivaa satelliittia vuosina 1962–1979:
Ariel 1
Ariel Motor Company, brittiläinen autonvalmistaja
Ariel, englantilainen moottoripyörävalmistaja.
Ariel, José Enrique Rodon essee
Ariel & Supremos, vuonna 2004 perustettu yhtye
Operaatio Ariel, liittoutuneiden sotilaiden evakuointi Luoteis-Ranskasta vuonna 1940
Ariel, Israelin siirtokunta Länsirannalla
Ariel, Jerusalemista Jesajan kirjassa käytetty vertauskuvallinen nimitys
RN Ariel, Italian kuninkaallisen laivaston toisen maailmansodan aikainen Spica-luokan torpedovene
Ariel, sukunimenä:
Uri Ariel (s. 1952), israelilainen poliitikko, ministeri ja parlamentaarikko
Ariel-luokka, tykkiveneluokka
HMS Ariel (1777), 20-tykkinen Sphinx-luokan kuudennen luokan alus
HMS Ariel (1781), 16-tykkinen Zebra-luokan sluuppi
HMS Ariel (1806), 18-tykkinen Merlin-luokan sluuppi
HMS Ariel (1809), 14-tykkinen priki
HMS Ariel (1820), Cherokee-luokan prikisluuppi
HMS Ariel (1837), puinen siipiratasalus
HMS Ariel (1854), puinen potkurisluuppi
HMS Ariel (1873), Ariel-luokan tykkivene
HMS Ariel (1897), Angler-luokan torpedovenehävittäjä
HMS Ariel (1911), Acheron-luokan hävittäjä
HMS Ariel (tukikohta) Warringtoniin 1942 perustettu koulutustukikohta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ariel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marie Corelli

| Mary Mackay |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1855
Kuollut: 1924
Kansalaisuus:  Britannia
Kirjailija
Salanimi: Marie Corelli
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marie Corelli, alun perin Mary Mackay (1855 Lontoo, Britannia − 21. huhtikuuta 1924 Stratford-upon-Avon, Warwick, Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Hän syntyi Lontoossa skotlantilaisen runoilija Charles Mackayn ja hänen palvelijattarensa Elizabeth Millsin aviottomana lapsena. Marie Corelli kirjoitti suosittuja viihderomaaneja, joissa oli usein okkultisia aiheita.
Corelli oli suosittu romaaninkirjoittaja, puoleksi italialaista, puoleksi skotlantilaista syntyperää. Mackay otti hänet virallisesti ottotyttärekseen. Hän sai Englannissa kasvatuksen ja Ranskassa musiikkiopetusta. Teoksissaan hän vastustaa naisliikkeen liioitteluja. Hänen ensimmäinen kaunokirjallinen tuotteensa oli A romance of two worlds (1886). Myöhäisempiä teoksia olivat muun muassa The sorrows of Satan (1895), Jane (1897), Boy (1900), The Master Christian (1900), Temporal power, a study in supremacy (1902).
Suomennetut teokset

Tuhottu elämä (Boy), suomentanut Eero Alpi, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto, 1914
Heidän suuri keväänsä, suomentanut Irene Mendelin, Jyväskylä: Gummerus 1928.
Jane: Kertomus seuraelämästä, suomentanut Aili Tarvas, Helsinki: Ahjo 1919. Sarja: Ahjon ajanviete-lukemisto 1.
Rakkaus ja filosofia: Tutkielma tunteesta (Love − and the philosopher), suom. Väinö Nyman, Helsinki: Kirja 1924.
Verikosto eli unohdetun kertomus , suom. Väinö Andelin. Hämeenlinna: V. Andelin 1899)
(uusi suomennos) suomentanut V. Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1917. Sarja: Kariston 50 pennin romaaneja, 91−94
Thelma, suomentanut Jalmari Sauli, Hämeenlinna: Karisto 1915 Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja n:o 51−54.
Kaksi maailmaa (A Romance of two Worlds), suomentanut Jalmari Sauli, Hämeenlinna: Karisto 1920. Sarja: Marie Corellin romaanit 1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie Corelli Wikimedia Commonsissa
Marathi-sodat

Marathi-sodat olivat Intian alueella käytyjä sotia, joissa vastakkain olivat Englannin Itä-Intian kauppakomppania ja Marathivaltakunta. Britit kukistivat marathien päällikkökunnat kolmessa sodassa, joista ensimmäinen alkoi 1777 ja viimeinen päättyi vuonna 1818. Sotien syynä oli Marathivaltakunnan vallanvaihto kolmannen Panipatin taistelun jälkeen ja sen voimistuminen.
Ensimmäinen marathisota (1775–1782)
Toinen marathisota (1803–1805)
Kolmas marathisota (1817–1819)
BEL 20

| BEL 20-indeksi |
| --- | --- |

Perustettu:  30. joulukuuta 1990
Ylläpitäjä:  Euronext
Pörssi(t):  Euronext Bryssel
Symboli:  BFX
Osat:  20
Taso:  Large cap
ISIN:  BE0389555039
Reuters:  ^BFX
Bloomberg:  BEL20 <INDEX>
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
BEL 20 -indeksi eli Brysselin pörssi-indeksi on Euronextin blue chip -indeksi. Indeksi sisältää Euronext Brysselin pörssiarvolla 20 suurinta yhtiötä.
Luettelo indeksin yhtiöistä

Indeksin yhtiöt 4. tammikuuta 2024:
Anheuser-Busch InBev
Ackermans & van Haaren
Aedifica
Ageas
Aperam
Argenx
Cofinimmo
D'Ieteren Group
Elia Group
Galapagos
GBL
KBC Groep
Melexis
Proximus Group
Sofina
Solvay
Syensqo
UCB Pharma
Umicore
Warehouses De Pauw
MV Königin Luise (1934)

| MV Königin Luise |
| --- | --- |

Tyyppi:  kylpylälaiva
Lippuvaltio:   Saksa
Kotipaikka:  Hampuri
Omistaja:  HAPAG
Rakennustelakka:  Howaldtswerke, Kiel
Status:  uponnut osuttuaan miinaan 25. syyskuuta 1941
Tekniset tiedot
Pituus:  93,5 m
Leveys:  12,8 m
Bruttovetoisuus:  2400 brt
Koneisto:  2 dieselmoottoria
Koneteho:  2 648 kW
Nopeus:  16 kn
Matkustajia:  2000
Miehistö:  77
Königin Luise oli saksalainen Hapag-yhtiön merikylpyläliikennettä varten rakennuttama matkustajalaiva, joka toisen maailmansodan aikana muunnettiin miinalaivaksi. Alus oli moottorilaiva.
Muunnos miinalaivaksi

Königin Luise pakko-otettiin vuonna 1941 Saksan laivastoon apumiinalaivaksi. Koristeelliset sisustukset ja huonekalut vaihdettiin sotalaivatyyppisiin, hytit muutettiin riippumatollisiksi sotilasmajoitustiloiksi ja alus aseistettiin kahdella 88 mm ja yhdellä neliputkisella 20 mm ilmatorjuntatykillä, syvyyspommein ja paravaaniraivaimella. Sivukansille asennettiin pidikkeet, joihin mahtuisi noin 120 merimiinaa tai raivausestettä. Muutos viimeisteltiin tummanharmaalla värillä ja naamiomaalauksella.
Königin Luise Suomessa

Alus liitettiin Saksan laivaston ryhmä Cobraan, johon kuuluivat samalla tavoin muunnetut entiset merikylpyläalukset M/S Cobra ja S/S Kaiser. Kesäkuussa 1941 ryhmä purjehti Suomen rannikolle, jossa se piileksi Porkkalan saaristossa viikon ennen Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon. Ensimmäinen tehtävä alukselle oli miinakenttä Corbethan laskeminen Hangon edustalle. Kenttä aiheutti runsaasti tappioita venäläisten evakuoidessa syyskesällä 1941 Hankoa, jonka evakuoinnin päätyttyä miinalaivat siirtyivät Helsinkiin.
Uppoaminen

Syksyllä 1941 Königin Luise lähetettiin vahvistamaan Tallinnan itäpuolelle laskettua miinakenttä Jumindaa. Työtä varten alukselle kuormattiin 86 vakiotyyppistä EMC-miinaa ja sen saattajiksi määrättiin kaksi R-luokan raivaajaa. Suomalaiset Ehrensvärd -luokan miinanraivaajat Axel von Fersen ja Fabian Wrede puhdistivat väylän Helsingin matalikolle asti, jotta Königin Luise pääsi matkaan.
Miinanlasku sujui vaikeuksitta, joten miinalaivan kapteeni antoi nopeammille raivaajaveneille luvan mennä itsenäisesti takaisin Helsinkiin. Paluun etukäteen raivattua ja tullessa varmistettua reittiä pitkin piti olla miinalaivallekin silkkaa rutiinia, mutta paluumatkalla alus ajoi miinaan. Räjähdys repäisi polttoainesäiliöt hajalle ja lennätti syttyneen polttoaineen ympäriinsä. Tulipalo levisi laivassa ja kun ilmatorjuntakranaattien varasto alkoi räjähdellä, olivat sammutusyritykset mahdottomia ja päällikkö antoikin käskyn jättää laivan. Hätäkutsua ei pystytty lähettämään, koska miinaräjähdys oli tapahtunut sattumalta suoraan radiohytin alapuolella surmaten molemmat radistit ja tuhoten radiolaitteet.
Alusta etsimään lähetetty R 57 löysi ison naftalammikon keskeltä pirstaleita ja pari Carley-pelastuslauttaa, joiden varassa oli noin kaksikymmentä miestä, myös aluksen päällikkö, kapteeniluutnantti Joachim Wünnig.
Raivauskaudella vuonna 1944 venäläiset luovuttivat alueen miinakartat ja silloin selvisi, että he olivat miinanlaskun aikana tuoneet reitille pienillä rannikkoveneillä ns. miinavaara-annoksen eli 5–6 pientä merimiinaa, kuten heidän tapoihinsa kuului. Merivalvontatutkan puuttuminen Suomesta vielä silloin mahdollisti tällaiset tempaukset.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen saksalaiset veteraanijärjestöt pystyttivät Hietaniemen hautausmaalle graniittiperustaisen pronssikilven 47:lle aluksen mukana kaatuneelle.
Aluksen hylyn löysi vuonna 1984 helsinkiläinen urheilusukeltaja Esko Koso magnetometrin ja kaikuluotaimen avulla. Merimuseon ja laivaston sukeltajat kävivät paikalla usein, mutta pian hylky asetettiin suuren syvyytensä ja mahdollisen räjähdelastinsa vuoksi sukelluskieltoon. Nykyisin hylkyyn voi saada yksittäisiä sukelluslupia.
Königin Luisen mukana kaatuneiden saksalaisten merisotilaiden muistokivi Hietaniemen hautausmaalla
Armi Metsäpelto

Armi Hillevi Metsäpelto (14. heinäkuuta 1932 Helsinki – 30. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen lapsi, joka kuoli Helsingin pommituksessa talvisodan ensimmäisenä päivänä. Myöhemmin hänestä tuli kaikkien lapsiuhrien symboli.
Elämä

Armi Metsäpelto syntyi Helsingissä heinäkuussa 1932. Hänen vanhempansa olivat metsänhoitaja Einari Metsäpelto (1895 – 1968) ja kotirouva Cecilia Metsäpelto os. Westerlund (1892 – 1973). He asuivat Töölössä osoitteessa Turuntie 66 (nyk. Mannerheimintie). Kyseisen virkamiestalon oli rakentanut 1920-luvun puolivälissä säätieteilijä, myöhempi professori Vilho Väisälä. Armi oli vanhempiensa ainoa lapsi ja talvisodan syttyessä hän kävi Töölönkadun kansakoulun ensimmäistä luokkaa. Vanhemmat olivat kotoisin Iitistä ja Mäntyharjulta, jossa Armikin vietti useita lapsuuden kesiä yhdessä serkkujensa kanssa.
Kuolema

Ylimääräisten harjoitusten eli peitellyn liikekannallepanon alettua lokakuussa 1939 Cecilia ja Armi tulivat Valkealaan, mutta palasivat pian takaisin Helsinkiin, sillä koululla oli ahdasta. Talvisota syttyi marraskuun viimeisenä päivänä vuonna 1939. Armi oli tavalliseen tapaan koulussa ja päivän ensimmäinen tunti oli voimistelua. Kello yhdeksän alkoi uskontotunti. Ilmahälytyssireenit alkoivat ulvoa kello 9.20, jolloin Helsingin taivaalle oli ilmestynyt useita pommikoneita. Ensimmäisen ilmahyökkäyksen kohteet olivat sotilaallisia, jolloin Helsingin asutusalueet säästyivät käytännössä kokonaan tuhoilta. Armi ja Cecilia päättivät lähteä sotaa pakoon Pelloon, jossa Cecilialla oli sukulaisia.
Iltapäivällä Armi ja Cecilia olivat Kampin linja-autoasemalla, kun venäläiskoneet pudottivat pomminsa. Linja-autoaseman viereiseen Maanviljelijäin Maitokeskuksen taloon osui palopommi, josta tuli levisi viereisiin rakennuksiin. Linja-autoasemalla oli juuri ilmahyökkäyksen tapahduttua suuri joukko yleisöä valmiina poistumaan pääkaupungista. Toinen kranaatti osui aivan aseman viereen, jonka sirpaleet kylvivät tuhoa asemalla odottaneisiin ihmisiin. Sirpaleiden ja paineaallon yhteisvaikutuksesta Armi menehtyi ja Cecilia haavoittui. Armista tuli yksi talvisodan ensimmäisistä siviiliuhreista ja hänen enkelikasvoinen kuvansa oli tunnettu aikalaisten keskuudessa.
Armi Hillevi Metsäpelto haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle, johon myöhemmin myös hänen vanhempansa haudattiin. Mustaa hautakiveä koristaa reliefi, josta erottuu Armin kasvokuva.
Keskustassa Lasipalatsin vieressä kasvaa salava, joka on nimetty sota-ajan lasten muistopuuksi. Puu on pystytetty lähes samalle paikalle, jossa Armi kuoli.
Marie Camargo

| Marie Camargo |
| --- | --- |
 Nicolas Lancret’n kaiverrus Marie Camargosta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1710 Bryssel, Espanjan Alankomaat
Kuollut: 28. huhtikuuta 1770 (60 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  balettitanssija, koreografi
Marie-Anne de Cupis de Camargo tai lyhyesti La Camargo (15. huhtikuuta 1710 Bryssel, Espanjan Alankomaat – 28. huhtikuuta 1770 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen balettitanssija. Camargo tunnettiin teknisesti todella taitavana tanssijana, joka teki vuonna 1730 läpimurtonsa Pariisin oopperassa, kun hän paikkasi miestanssijaa tämän soolo-osassa. Hän pystyi tekemään monia sellaisia liikkeitä, joihin pystyivät vain miestanssijat. Camargo lyhensi esiintymishamettaan, jotta pystyisi esittämään paremmin teknistä osaamistaan.
Elämä

Camargo syntyi 1710 Brysselissä. Hänen isänsä oli italialainen aristokraatti Ferdinand Joseph de Cupis, joka toimi Brysselissä tanssimestarina. Camargo opiskeli Pariisissa Françoise Prevostin alaisuudessa. Hän tanssi Brysselissä ja Rouenissä, kunnes teki vuonna 1726 debyytinsä Pariisin oopperassa Les Caractères de la danse -baletissa. Camargon suosio herätti kateutta ikääntyvässä opettajassaan Prevostissa, joka pyrki jatkossa pitämään Camargon alemmassa näyttelijäkunnassa. Tarinoiden mukaan Prevost ei suostunut enää edes opettamaan Camargoa, joka haki jatkossa oppitunteja Louis Duprélta, Michel Blondylta ja Louis Pécourtilta.
Camargo sai mahdollisuutensa näyttää taitonsa vuonna 1730, kun miestanssija unohti esiintyä soolo-osassaan. Camargo otti hänen paikkansa ja tanssi niin mestarillisesti, että Prevost vetäytyi eläkkeelle pian esityksen jälkeen. Camargo kilpaili kiivaasti Marie Sallén kanssa usean vuoden, kunnes Camargo vetäytyi eläkkeelle 1734. Hän muutti rakastajansa Clermontin kreivin Louis de Bourbonin maalaislinnaan.
Camargo palasi vuonna 1740 ja tanssi 78 baletissa ennen lopullista eläköitymistään 1751. Hän sai tuolloin suurimman tanssijalle myönnetyn eläkkeen.
Merkitys ja tyyli

Camargon ja Marie Sallén välinen taistelu vaikutti uuden ballerinan käsitteen muovautumiseen, ja erityisesti Camargon eloisa persoonallisuus ja loistava tekniikka muodostivat ballerinan prototyypin. Camargo kehitti vanhoja askeleita ja loi uusia, ja hän osasi monia hyppyjä ja liikkeitä, joita yleensä vain miestanssijat tekivät. Hänen lisäkseen vain yksi toinen tanssija osasi tehdä saut de basquen. Camargo lyhensi hamettaan nilkan yläpuolelle, jotta pystyisi esittämään paremmin peräkkäisiä entrechat quetre -liikkeitä. Camargo vaikutti kokonaisuudessa teknisellä taitavuudellaan ja lyhyemmällä hameellaan siihen, miten yleisö koki naistanssijoiden mahdollisuudet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie Camargo Wikimedia Commonsissa
Camargon roolit César-sivustolla (ranskaksi)
Madogbo

| Madogbo |
| --- | --- |
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Pohjoinen maakunta
Piirikunta:  Koinadugun piirikunta
Väkiluku:  50–60
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Madogbo on vuoristoinen kylä Koinadugun piirikunnassa Sierra Leonen Pohjoisessa maakunnassa. Sen väkiluku on noin 50–60. Kylän suurin teollisuudenala on maanviljely. Valtaosa Madogbon väestöstä kuuluu djalonkejen etniseen ryhmään ja on muslimeita. Kylässä on vain yksi koulu, joka on Unicefin rakentama peruskoulu.
Margaret Hamilton (tieteilijä)

| Margaret Hamilton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Margaret Heafield Hamilton
Syntynyt: 17. elokuuta 1936 (ikä 88) Paoli, Indiana
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Tietojenkäsittelytiede
Palkinnot:  Presidential Medal of Freedom (2016)
Margaret Heafield Hamilton (s. 17. elokuuta 1936) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja järjestelmäinsinööri. Hän oli mukana kehittämässä Apollo-avaruusohjelman lennonaikaisia tietokoneohjelmistoja Apollo Guidance Computer -tietokoneelle.
Hän on saanut Presidential Medal of Freedom -mitalin vuonna 2016 tunnustuksena työstään ohjelmistoinsinöörinä NASAlla.
Hamilton Apollon aikana
Hänen sanotaan ensimmäisenä käyttäneen termiä ohjelmistoinsinööri (engl. software engineer). Aiemmin ohjelmistokehitykseen ei suhtauduttu yhtä vakavasti kuin esimerkiksi laitteiden suunnitteluun. Oppiminen tuohon aikaan tapahtui suurelta osin projekteissa mukana olemalla ja tekemällä.
Työelämä

Margaret Hamilton syntyi Paolissa, Indianassa. Valmistuttuaan Hancockin lukiosta vuonna 1954, hän siirtyi opiskelemaan matematiikkaa Michiganin yliopistoon vuonna 1955. Hän opetti hetkellisesti lukiossa matematiikkaa ja ranskaa voidakseen elättää miestään tämän opiskellessa Harvardissa. Hän halusi saada matematiikan tutkinnon, ja vuonna 1960 hän liittyi MIT:n tiimiin, jonka kanssa hän kirjoitti ohjelmistoja Edward Norton Lorenzille.[lähde? ]
Hamilton työskenteli MIT:ssä sään ennustamiseen käytettävän ohjelmiston parissa.
Työelämä > SAGE

SAGE (Semi-Automatic Ground Environment) oli Yhdysvaltain ilmapuolustusjärjestelmä, joka otettiin Yhdysvaltain armeijan käyttöön.
Hamilton liittyi SAGE-ryhmään vuotta MIT:ssä aloittamisen jälkeen.
Työskentely SAGE:n parissa johti hänen palkkaamiseensa Nasan Apollo-projektiin.
Työelämä > NASA

Vuonna 1965 Hamiltonista tuli oman ryhmänsä johtaja MIT:n Draper Laboratoryssa. Ryhmä oli vastuussa ohjelmiston kirjoittamisesta ja testaamisesta kahteen moduuliin: komentomoduuli Columbia ja kuumoduuli Eagle.
Hamilton oli vastuussa Apollo- ja Skylab-alusten kyydissä olevan ohjelmiston kehittäjänä ollessaan ohjelmistokehitysosaston johtajana Charles Stark Draper Laboratoryssa (CSDL). Tähän sisältyi useita projekteja, useita versioita, useita tehtäviä ja kaikki kehitysvaiheet. Projekteihin liittyi uusien menetelmien luominen lentävien ohjelmistojen kehittämiseen ja vaikutti Avaruussukkulan ohjelmistovaatimuksiin. Hamiltonin työ ja siinä kehitetyt konseptit olivat edelläkävijänä huippuluotettavien ohjelmistojen suunnittelussa.
Apollo 11:n kuumoduulin laskeutuessa ohjelmisto ilmoitti virheestä, joka kertoi laitteistoviasta ja että ohjelmisto kompensoi tilannetta. Astronauttien tarkistuslistassa oli virhe, jonka vuoksi tutkalaitteiston kytkin oli väärässä tilassa.
Työelämä > NASA:n jälkeen

Vuoden 1976 jälkeen Margaret Hamilton perusti oman yrityksen nimeltä HOS (Higher Order Software), jossa toimi johtajana vuoteen 1985 asti. HOS kehitti ideoita ongelmien ehkäisyyn teknologiassa. Lähdettyään yrityksestä hän perusti Hamilton Technologiesin vuonna 1986 Massachusettsissa.
Elämä

Margaret Hamilton syntyi nimellä Margaret Heafield. Hänen vanhempansa ovat Kenneth Heafield ja Ruth Ester Heafield.
Hamilton tapasi miehensä James Cox Hamiltonin opiskellessaan, ja he menivät naimisiin vuonna 1958 Hamiltonin valmistuttua. He saivat tyttären, Lauren Hamiltonin, joka myöhemmin nai yhdysvaltalaisen miljardöörin. Margaret Hamilton myöhemmin erosi miehestään James Hamiltonista.
Aiheesta muualla

What to Know About the Scientist Who Invented the Term "Software Engineering" (englanniksi)
Hamilton seisomassa tiiminsä kanssa kirjoitetun Apollon ohjelman vieressä
Luettelo televisiosarjan Code Lyoko jaksoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Code Lyoko jaksoista. Sarjaa tuotettiin neljän tuotantokauden ajan vuosina 2003–2007.
Jaksot > Prologi

| # | Σ # | Nimi | Englanninkielinen nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Tuotanto- koodi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - | - | X.A.N.A. herää, osa 1 | X.A.N.A. Awakens, Part 1 | Jérôme Mouscadet | Bruno Regeste Sophie Decroisette | 21. lokakuuta 2006 | 309 |  |
Ennen sarjan varsinaisia tapahtumia, Jeremy löytää sattumalta tehtaasta supertietokoneen, Lyoko-maailman ja virtuaalitytön. Ulrich saa uuden kämppäkaverin 
| - | - | X.A.N.A. herää, osa 2 | X.A.N.A. Awakens, Part 2 | Jérôme Mouscadet | Bruno Regeste Sophie Decroisette | 21. lokakuuta 2006 | 310 |  |
X.A.N.A. käynnistää ensimmäisen hyökkäyksensä ja soturit saavat uusia jäseniä riveihinsä.