stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alb-Donau-Kreis
Kunnat ja kaupungit

Alb-Donau-Kreisiin kuuluu 55 kuntaa, joista 9 on kaupunkeja. Suluissa kuntien asukasluvut 30. kesäkuuta 2022.
| --- | --- |
 Kaupungit Blaubeuren (12 508)  Blaustein (16 514)  Dietenheim (6 872)  Ehingen (Donau) (27 134)  Erbach (13 856)  Laichingen (12 130)  Langenau (15 556)  Munderkingen (5 424)  Schelklingen (7 024):  Kunnat Allmendingen (4 661)  Altheim (606)  Altheim (Alb) (1 739)  Amstetten (4 140)  Asselfingen (1 013)  Ballendorf (670)  Balzheim (2 154)  Beimerstetten (2 487)  Berghülen (2 039)  Bernstadt (2 299)  Börslingen (173)  Breitingen (371)  Dornstadt (9 195)  Emeringen (159)  Emerkingen (850)  Griesingen (1 049)  Grundsheim (216)  Hausen am Bussen (282)  Heroldstatt (2 901)  Holzkirch (278)  Hüttisheim (1 512)  Illerkirchberg (4 933)  Illerrieden (3 370)  Lauterach (617)  Lonsee (5 154)  Merklingen (2 081)  Neenstetten (850)  Nellingen (2 074)  Nerenstetten (358)  Oberdischingen (2 267)  Obermarchtal (1 321)  Oberstadion (1 599)  Öllingen (568)  Öpfingen (2 377)  Rammingen (1 347)  Rechtenstein (309)  Rottenacker (2 213)  Schnürpflingen (1 429)  Setzingen (711)  Staig (3 283)  Untermarchtal (887)  Unterstadion (798)  Unterwachingen (195)  Weidenstetten (1 399)  Westerheim (3 006)  Westerstetten (2 250)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alb-Donau-Kreis Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Alb-Donau-Kreis
Baden-Baden
Biberach
Bodenseekreis
Breisgau-Hochschwarzwald
Böblingenin piirikunta
Calw
Emmendingen
Enzkreis
Esslingen
Freiburg
Freudenstadt
Göppingen
Heidelberg
Heidenheim
Heilbronnin piirikunta
Heilbronnin kaupunki
Hohenlohekreis
Karlsruhen piirikunta
Karlsruhen kaupunki
Konstanz
Lörrach
Ludwigsburg
Main-Tauber-Kreis
Mannheim
Neckar-Odenwald-Kreis
Ortenaukreis
Ostalbkreis
Pforzheim
Rastatt
Ravensburg
Rems-Murr-Kreis
Reutlingen
Rhein-Neckar-Kreis
Rottweil
Schwarzwald-Baar-Kreis
Schwäbisch Hall
Sigmaringen
Stuttgart
Tübingen
Tuttlingen
Ulm
Waldshut
Zollernalbkreis
Alb-Donau-Kreis ja sen kunnat.
Albin Torckell

Albin Torckell (1938)
Albin Sebastian Torckell  (26. helmikuuta 1878 Turku – 7. joulukuuta 1944 Mikkeli) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Torckellin vanhemmat olivat kauppias Julius Ferdinand Torckell ja Rosa Amalia Hertzberg ja puoliso 1903–1939 Anna Ingeborg von Zandt. Torckell tuli ylioppilaaksi Svenska klassiska lyceum i Åbosta 1896, harjoitti lainopin opintoja 1896–1898 ja valmistui maanmittariksi Polyteknillisestä opistosta 1898 ja metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1902. Hän oli maanmittariharjoittelija 1898–1900, Metsähallituksen palveluksessa valtausten kartoittaja ja metsänarvostelija Inarin Lapissa sekä palveli Iisalmen, Sotkamon, Simon, Inarin ja Iin hoitoalueilla, oli vt. aluemetsänhoitaja Sotkamon hoitoalueella 1902–1904 ja metsänarvostelija vuodesta 1905, vt. metsänhoitaja Turtolan ja Alajärven hoitoalueilla ja metsätaloudentarkastaja 1907–1909 sekä Tornator-yhtiön metsänhoitaja 1909–1915 ja Kymmene Ab:n, vuodesta 1937 Kymin Osakeyhtiö, ylimetsänhoitaja ja metsäpäällikkö vuodesta 1916. Torckellilla oli myös useita alaansa liittyviä luottmustehtäviä. Hän oli muun muassa Yksityismetsänhoitajayhdistyksen perustajajäsen 1911 ja kuului yhdistyksen johtokuntaan 1911–1915, 1918–1935 ja vuodesta 1938. Metsäneuvoksen arvonimen Torckell sai 1942.
Julkaisuja

Huru böra våra grandskogar af rationell skogsvårdssynpunkt behandlas a) å torra marker, b) å försumpade marker, 1913.
Aiheesta muualla

Niklas Jensen-Eriksen: Albin Torckell Biografiasampo.
Amancio

Amancio on espanjalainen ja portugalilainen etu- ja sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Amancio Amaro, espanjalainen jalkapalloilija
Amancio Ortega, espanjalainen muotialan yrittäjä ja Espanjan rikkain henkilö (Forbes 2004)
Ebert William Amâncio (Betão), brasilialainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amancio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Amateur World Series 1982

Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1982 kilpailu käytiin Etelä-Koreassa 4. - 13. syyskuuta välisenä aikana. Joukkueita turnaukseen osallistui 10, kun Kuuba ja Kolumbia jäivät siitä pois.
| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Etelä-Korea | 9 | 8 | 1 | .889 |  | 5-2 | 2-1 | 6-0 | 5-1 | 11-0 | 4-2 | 3-0 | 7-6 | - |
| 2.  Japani | 9 | 7 | 2 | .778 | - |  | 4-1 | 3-2 | 18-7 | 5-0 | 7-2 | 6-3 | 7-1 | - |
| 3.  Yhdysvallat | 9 | 6 | 3 | .667 | - | - |  | 3-2 | - | 11-3 | 7-6 | 5-1 | 14-4 | 13-2 |
| 4.  Kiinan Taipei | 9 | 6 | 3 | .667 | - | - | - |  | 17-11 | 6-4 | 4-3 | 3-1 | 11-8 | 2-0 |
| 5.  Kanada | 9 | 5 | 4 | .556 | - | - | 1-0 | - |  | 8-4 | 2-0 | - | 7-4 | 10-6 |
| 6.  Alankomaat | 9 | 3 | 6 | .333 | - | - | - | - | - |  | 6-5 | 8-2 | - | 12-11 |
| 7.  Panama | 9 | 3 | 6 | .333 | - | - | - | - | - | - |  | 3-2 | 6-4 | 8-4 |
| 8.  Dominikaaninen tasavalta | 9 | 3 | 6 | .333 | - | - | - | - | 18-8 | - | - |  | 10-5 | 6-5 |
| 9.  Australia | 9 | 2 | 7 | .222 | - | - | - | - | - | 6-2 | - | - |  | 6-4 |
| 10. Italia | 9 | 2 | 7 | .222 | 2-1 | 3-2 | - | - | - | - | - | - | - |  |
Voittojen ollessa tasan ratkaisee keskinäiset ottelut järjestyksen.
Amateur World Series 1976

Amateur World Series 1976 oli kaiken kaikkiaan 24. Baseballin maailmanmestaruusturnaus ja ensimmäinen, jonka järjesti uusi kattojärjestö, loppuvuodesta 1975 perustettu International Baseball Association (AINBA esp. Asociacion Internacional de Beisbol Amateur - vuodesta 2000 alkaen International Baseball Federation, IBAF). Järjestö syntyi kahden kilpailevan järjestön - Federación Internacional de Béisbol Amateur (FIBA) ja Federación Mundial de Béisbol Amateur (FEMBA) - yhdistäessä voimansa. Turnaus pelattiin Kolumbiassa joulukuussa 1976.
Kuuba ja Puerto Rico päätyivät tasatilanteeseen sarjan kärjessä, ja näiden oli tarkoitus kohdata paras kolmesta pelattavassa loppuottelusarjassa mestaruuden ratkaisemiseksi. Puertoricolaiset eivät kuitenkaan olleet varautuneet lisäpäiviin kisapaikalla, vaan näiden oli luovutettava mestaruus Kuuballe.
| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Kuuba | 10 | 8 | 2 | .800 |  | 7-1 | 4-0 | - | 6-2 | - | 13-2 | 7-5 | 7-3 | 15-1 | 27-1 |
| 2.  Puerto Rico | 10 | 8 | 2 | .800 | - |  | 4-3 | 5-3 | - | 16-13 | 3-1 | 7-0 | 4-2 | 3-2 | 18-3 |
| 3.  Japani | 10 | 7 | 3 | .700 | - | - |  | 7-0 | 4-2 | 14-3 | - | 9-4 | 4-0 | 10-6 | 11-3 |
| 4.  Nicaragua | 10 | 6 | 4 | .600 | 5-0 | - | - |  | - | 10-3 | 6-3 | - | 17-6 | 10-1 | 10-2 |
| 5.  Taiwan | 10 | 5 | 5 | .500 | - | 2-0 | - | 8-7 |  | - | - | - | 7-0 | 4-3 | 10-3 |
| 5.  Dominikaaninen tasavalta | 10 | 5 | 5 | .500 | 13-12 | - | - | - | 6-3 |  | 13-4 | 8-4 | - | - | 7-3 |
| 5.  Etelä-Korea | 10 | 5 | 5 | .500 | - | - | 6-4 | - | 4-0 | - |  | 6-5 | - | 9-0 | 5-1 |
| 5.  Kolumbia | 10 | 5 | 5 | .500 | - | - | - | 8-7 | 10-9 | - | - |  | 12-5 | 6-5 | 8-7 |
| 9.  Panama | 10 | 3 | 7 | .300 | - | - | - | - | - | 6-5 | 3-2 | - |  | 6-4 | - |
| 10. Meksiko | 10 | 2 | 8 | .200 | - | - | - | - | - | 7-6 | - | - | - |  | 9-4 |
| 11. Alankomaat | 10 | 1 | 9 | .100 | - | - | - | - | - | - | - | - | 8-5 | - |  |
Al Di Meola

Al Di Meola soittamassa vuonna 2006.
Al Di Meola (keskellä) soittamassa Return To Foreverin kanssa.
Albert Laurence Di Meola (s. 22. heinäkuuta 1954 New Jersey) on yhdysvaltalainen fuusiokitaristi, joka tunnetaan kitaransoittotekniikan kehittäjänä ja latino-vaikutteisen instrumentaalimusiikin säveltäjänä.
Yleistä

Al Di Meolan ensimmäinen instrumentti oli rummut, mutta hän vaihtoi pian kitaraan. Vuonna 1971 hän aloitti opinnot bostonilaisessa Berklee College of Musicissa. Vuonna 1974 lahjakkuudeksi osoittautunut Di Meola sai kutsun Chick Corean Return to Forever -yhtyeeseen, jossa hän soitti yhtyeen silloisen kokoonpanon hajoamiseen asti 1976. Tuona aikana hän kohosi maineeseen nuorena, energisenä ja teknisesti lahjakkaana kitaravirtuoosina. Return to Foreverin lopettaessa Al Di Meola oli julkaissut jo aiemmin samana vuonna ensimmäisen soololevynsä, joka sisälsi niin ikään musiikkia, joka yhdisteli raskaamman rockin, jazzin, ja latino-musiikin aineksia. Sähkökitaran lisäksi hän osoitti levyillään hallitsevansa myös akustisen flamenco-tyylin.
Di Meolan ensimmäisillä levyillä paljon tilaa saivat nopeat särösoundilla soitetut sähkökitarasoolot. Myöhemmillä levyillä akustinen kitara sai enemmän tilaa ja tinnitus on saanut Di Meolan myöhemmin vähentämään rock-soundien käyttöä lavalla ja sitä myötä myös levyillä. Di Meola on yleensä säveltänyt levynsä itse täyteen melodisia kappaleita. Oman soolouransa lisäksi Di Meola on esiintynyt esimerkiksi basisti Stanley Clarken, kosketinsoittaja Jan Hammerin ja viulisti Jean-Luc Pontyn kanssa. John McLaughlinin ja Paco de Lucían kanssa hän muodosti suositun kitaratrion.
Uransa alkuvaiheessa Di Meola halusi tulla tunnetuksi nimenomaan nopeana kitaristina, mutta myöhemmin hän on pyrkinyt tietoisesti vähentämään tiluttamista ja keskittynyt musiikissaan enemmän muihin arvoihin. Di Meola on ollut yksi fuusiokitaran tärkeimpiä vaikuttajia ja kehittäjiä, ja hän on ollut esikuva myös moille muiden musiikin tyylien edustajille, kuten esimerkiksi Yngwie Malmsteenille.
Suosituimpia levyjä Di Meolalta ovat olleet uran alkupään levyt, kuten Elegant Gypsy ja Splendido Hotel, sekä myöhemmästä tuotannosta esimerkiksi Kiss my Axe (joka sisältää provosoivasta nimestään ja levyn ulkoasusta huolimatta varsin rauhallista musiikkia).
Julkaisut > Soololevyt

Land of the Midnight Sun (1976)
Elegant Gypsy (1977)
Casino (1978)
Splendido Hotel (1980)
Electric Rendezvous (1982)
Tour De Force - Live (1982)
Scenario (1983)
Cielo e Terra (1985)
Soaring Through a Dream (1985)
Tirami Su (1987)
World Sinfonia (1991)
Kiss My Axe (1991)
World Sinfonia II – Heart of the Immigrants (1993)
Orange and Blue (1994)
Al Di Meola Play Piazzolla (1996)
The Infinite Desire (1998)
Winter Nights (1999)
World Sinfonía III - The Grande Passion (2000)
Flesh on Flesh (2002)
Consequence Of Chaos (2006)
Diabolic Inventions And Seduction For Solo Guitar (2007)
Pursuit of Radical Rhapsody (2011)
All Your Life (A Tribute to the Beatles) (2013)
Elysium (2015)
Opus (2018)
Julkaisut > Yhteistyössä tehdyt levyt

Friday Night in San Francisco (1981, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kanssa)
Passion, Grace & Fire (1983, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kanssa)
Rite Of Strings (1996, Stanley Clarken ja Jean-Luc Pontyn kanssa)
The Guitar Trio (1996, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kanssa)
Julkaisut > Return to Foreverin kanssa

Where Have I Known you Before (1974)
No Mystery (1975)
Romantic Warrior (1976)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Al Di Meolan virallinen kotisivu
Aleksei Jelisejev

| Aleksei Stanislavovitš Jelisejev> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1934 (ikä 90)  Žizdra, Neuvostoliitto
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Eläköityminen:  1985
Lennot

Sojuz 5:  Sojuz 5
 
Sojuz 8:  Sojuz 8
 
:  Sojuz 10
 
Aleksei Stanislavovitš Jelisejev (ven. Алексей Станиславович Елисеев, s. 13. heinäkuuta 1934 Žizdra, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän lensi kolme avaruuslentoa: Sojuz 5, Sojuz 8 ja Sojuz 10.
Jelisejev valmistui insinööriksi Moskovan Bauman-instituutista ja toimi Sergei Koroljovin alaisuudessa, jota kautta hänet valittiin kosmonautiksi. Hän siirtyi avaruusohjelmasta eläkkeelle vuonna 1985 ja toimi sen jälkeen muutaman vuoden Bauman-instituutin johdossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksei Jelisejev Wikimedia Commonsissa
Alençon

Vaakuna
Alençonin kirjasto.
Alençon on Normandiassa, Ranskassa sijaitseva Ornen departementin pääkaupunki.  Kaupunki kuuluu Basse-Normandien hallintoalueeseen. Kaupunki sijaitsee noin 170 kilometrin päässä Pariisista. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli 28 458 ja väestötiheys 2 664,4 asukasta neliökilometrillä.
Kaupungin merkittävin teollisuudenala on muoviteollisuus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi) (englanniksi)
Amancio Ortega

| Amancio Ortega> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1936 (ikä 88) Busdongo, León, Espanja
Muut tiedot
Omaisuus:  70 miljardia dollaria (2018)
Yritys:  Inditex (mm. Zara)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.faortega.org
Amancio Ortega Gaona (s. 28. maaliskuuta 1936) on espanjalainen yritysjohtaja, joka perusti vaatetusalan yritys Inditexin edesmenneen vaimonsa Rosalia Meran kanssa 1975 ja on edelleen sen pääomistaja. Yritys tunnetaan muun muassa Zara-myymäläketjustaan.
Talouslehti Forbesin vuoden 2018 listauksen mukaan Amancio Ortega oli maailman kuudenneksi rikkain ja Euroopan toiseksi rikkain henkilö noin 70 miljardin dollarin omaisuudellaan. Syyskuussa 2016 hänen omaisuutensa arvioitiin jopa maailman suurimmaksi.
Akropolis-museo

| Akropolis-museo Μουσείο Ακρόπολης |
| --- | --- |

Tyyppi:  arkeologinen museo
Osoite:  Dionysíou Areopagítou 15
Sijainti:  Makrygiánni, Ateena, Attika, Kreikka
Perustettu:  2009
Ylläpitäjä:  Kreikan valtio
Johtaja:  Nikólaos Stampolídis (2021 – )  
Kotisivut:  www.theacropolismuseum.gr
Koordinaatit:  37°58′6.3″N, 23°43′42.5″E
 fiAkropolis-museo 
    
Akropolis-museo (kreik. Μουσείο Ακρόπολης, Mouseío Akrópolis) on arkeologinen museo Ateenassa Kreikassa. Se keskittyy Akropolis-kukkulaan liittyvän antiikin aikaisen esineistön säilyttämiseen ja kunnostamiseen. Museo sijaitsee Dionysíou Areopagítou -kadulla Makrygiánnin kaupunginosassa Akropoliin eteläpuolella.
Museossa käy noin miljoona kävijää vuodessa. Tavallisen museotoiminnan ohella museossa järjestetään erilaisia yleisötilaisuuksia ja muun muassa konsertteja.
Historia

Alkuperäinen Akropolis-museo sijaitsi Akropoliin huipulla kukkulan kaakkoisreunassa. Sitä alettiin suunnitella pian sen jälkeen kun turkkilaiset olivat vetäytyneet  kukkulalta vuonna 1833. Museo rakennettiin 1860-luvulla. Kukkulan arkeologisten kaivausten edetessä rakennus osoittautui kuitenkin melko pian pieneksi ja sitä laajennettiin vuonna 1888 sekä vuosina 1946–1947.
1970-luvulla museon ahtaus alkoi käydä niin ongelmalliseksi, että alettiin suunnitella kokonaan uutta museota. Uuden museon suunnittelussa eräänä lähtökohtana oli, että lordi Elginin 1800-luvun alussa Parthenonin temppelistä ja muualta Akropoliilta viemät, nykyisin British Museumissa säilytettävät marmoriveistokset, niin kutsutut Elginin marmorit, saataisiin takaisin Kreikkaan. Museosta järjestettiin arkkitehtuurikilpailut vuosina 1976, 1979 ja 1989, mutta ne eivät johtaneet toteutukseen. Syynä oli muun muassa se, että museon sijoituspaikaksi valitulla paikalla tehdyt arkeologiset löydökset hidastivat suunnitelmia, sillä ne haluttiin ottaa osaksi museota jollakin tavalla.
Lopullinen arkkitehtuurikilpailu järjestettiin vuonna 2000. Bernard Tschumin suunnittelema museorakennus valmistui vuonna 2007. Museoesineiden siirto vanhasta museosta uuteen alkoi 14. lokakuuta 2007 kestäen kuuden viikon ajan. Museo avattiin virallisesti 20. kesäkuuta 2009.
Erotuksena vanhasta Akropolis-museosta, nykyistä museota kutsuttiin alkuvaiheessa ”Uudeksi Akropolis-museoksi” (Νέο Μουσείο Ακρόπολης, Néo Mouseío Akrópolis).
Rakennus

Museon ala on 25 000 neliömetriä ja näyttelytilan ala 14 000 neliömetriä. Näin se on kymmenen kertaa suurempi kuin vanha museo. Museossa on neljä kerrosta, joista kolme on pääosin vakituisina näyttelytiloina. Lisäksi museossa on muun muassa tila vaihtuville näyttelyille, auditorio, ravintola, kahvila ja kirjakauppa. Rakennuksen pääsisäänkäynnin alla avautuu näkymä rakennuksen alle jääneisiin antiikin Ateenan arkeologisiin kaivauksiin.
Kokoelmat

Akropolis-museon kokoelmiin kuuluu noin 4 250 museoesinettä. Niihin lukeutuvat muun muassa ne Parthenonin temppelin marmoriveistokset, jotka ovat säilyneet Kreikassa, sekä Erekhtheionin karyatidit yhtä British Museumissa olevaa lukuun ottamatta. Lisäksi museossa esitellään muista Akropoliin rakennuksista säilyneitä muinaisjäänteitä sekä sen lähiympäristöstä tehtyjä löydöksiä. Museossa on myös muun muassa suuri sali arkaaisen kauden kuvapatsaille.
Akropoliin ympäristön galleria
Museon ensimmäisessä kerroksessa esitellään Akropoliin juurella ja rinteessä olleiden pyhäkköjen, kuten Asklepieionin, Dionysos Eleuthereuksen pyhäkön, Afrodite Pandemoksen pyhäkön, Aglauroksen pyhäkön ja Panin luolan, löydöksiä. Siellä esitellään myös Akropoliin juuren asutusta koskevia löydöksiä, kuten Prokloksen talon löydökset, sekä alueen hautalöytöjä. Löydökset ajoittuvat neoliittiselta kaudelta myöhäisantiikkiin.
Arkaaisen ajan galleria
Museon toisessa kerroksessa esitellään Parthenonia edeltäneen Athenen temppelin koristeluja (mm. gigantomakhia) sekä Akropoliin varhaisimman nimeltä tunnetun rakennuksen Hekatompedon-temppelin koristeluja. Salissa on myös arkaaisen ja klassisen kauden veistoksia, kuten kuros- ja kore-veistoksia, mukaan lukien Antenorin kore, Euthydikoksen kore, La Delicata -kore, Moskhoforos ja Peploforos -veistokset sekä niin kutsuttu Vaalea kuroksen pää.
Muiden Akropoliin rakennusten galleria
Museon toisessa kerroksessa sijaitsevat myös Propylaian ja Athene Niken temppelin muinaisjäänteet sekä Erekhtheionin koristelut, merkittävimpinä sen karyatidipylväät. Esillä on myös myöhäisantiikin ja varhaiskristillisen ajan löytöjä Akropoliin alueelta.
Parthenon-galleria
Museon neljännessä kerroksessa ovat esillä Parthenonin marmoriveistosten eli friisien, metooppien sekä päätykolmiokoristelujen jäänteet. Parthenonin päätykolmiokoristelut ovat lattitasolla kerroksen itä- ja länsipäissä samoin päin kuin alkuperäisessä temppelissä. Friisit ja metoopit on asennettu teräksestä ja betonista valmistettuun runkorakennelmaan, joka muodostaa koko museon ytimen. Se on pituus- ja leveyssuunnassa saman kokoinen kuin Parthenon, siinä on yhtä monta teräksistä pylvästä kuin temppelissä ja se on sijoitettu itä-länsisuunnassa samansuuntaisesti temppelin kanssa. Näin syntyy vaikutelma, kuin osa temppelistä olisi siirretty sellaisenaan Akropoliilta alemmas kukkulan juurelle. Gallerian suurista ikkunoista on näkymä ylös Akropoliille ja alkuperäiselle temppelille.
British Museumissa säilytettävistä veistoksista museossa on esillä kopiot. Ne ovat väriltään alkuperäisveistoksia selvästi vaaleampia. Näin halutaan kiinnittää museovieraiden huomio siihen, ettei British Museum ole lukuisista pyynnöistä huolimatta suostunut palauttamaan marmoriveistoksia alkuperäismaahansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akropolis-museo Wikimedia Commonsissa
Μουσείο Ακρόπολης – The Acropolis Museum. Museon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Arkeologisia kaivauksia museon sisäänkäynnin alla.
La Delicata -kore, n. 500–490 eaa.
Erekhtheionin karyatidit.
Parthenonin metooppien ja friisin osia ja kopioita.
Rekonstruktio Parthenonin länsipään päätykolmion koristelusta.
Alfa Trianguli Australis

Alfa Trianguli Australis (α TrA) eli Atria on Etelän kolmion tähdistön kirkkain tähti. Tähden näennäinen kirkkaus on 1,91 ja etäisyys 415 ± 33 valovuotta. Absoluuttinen kirkkaus -3,62. Atrian väri-indeksi B-V on 1,44, spektriluokka K2IIb-IIIa ja lämpötila pinnalla 3 970 – 4 400 kelviniä. Arviot kuitenkin vaihtelevat ja lämpötilan arvellaan olevan keskimäärin 4 200 kelviniä. Luminositeetti eli säteilyteho on 4 900 kertaa Auringon luminositeetti.
Tähden säde 130 aurinkoa eli 0,6 AU, eli tähti siis ehkä mahtuisi Venuksen radan sisään jos sen keskipiste sijoitettaisiin Auringon keskipisteeseen. Tähden massa on noin 7 auringon massaa ja ikä noin 45 miljoonaa vuotta. Tämän metallirikkaan tähden rautapitoisuus on 2 kertaa aurinkoa suurempi. Atrialta on havaittu äskettäin pieni seuralaistähti.
Atria on nk. bariumtähti. Barium on peräisin massiivisesta seuralaistähdestä, joka on kehittynyt himmeäksi valkeaksi kääpiöksi. Se on myös hybriditähti, joka toisaalta puhaltaa pinnaltaan vanhoille tähdille ominaista voimakasta tähtituulta, omaten samaan aikaan nuorille tähdille tyypillisen kuuman koronan. Tähdellä on myös nuorille tähdille ominaisia voimakkaita magneettisia flarepurkauksia. Tähden voimakas röntgensäteily viittaa Aurinkoa hieman muistuttavaan pääsarjan G-spektriluokan tähteen.
| --- | --- |
Tähdet:  Atria, β TrA, γ TrA, δ TrA, ε TrA, ζ TrA, κ TrA, ι TrA, θ TrA, η1 TrA
Eksoplaneetat:
Alfabeto

Keittoa.
Alfabeto on pastatyyppi, jossa pasta on leikattu pienten kirjainten muotoon. Siitä valmistettu keitto eli alphabet soup (suom. ”aakkoskeitto”) on Yhdysvalloissa perinteinen tölkkiruoka, jonka tunnetuin valmistaja on Campbell Soup Company. Keitto on tunnettu jo 1880-luvulla, ja sen nimestä on englannin kielessä tullut jo 1930-luvulla käsite, jolla voidaan tarkoittaa itse keiton lisäksi myös hankalasti lausuttavia kirjainlyhenteitä.
Amateur World Series 1973

Amateur World Series 1973 oli kaiken kaikkiaan 21. FIBA:n järjestämä baseballin maailmanmestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Kuubassa 25. marraskuuta - 9. joulukuuta 1973. Ajallisesti se sijoittuu muutamaa päivää myöhemmäksi kuin sen kanssa suurimmaksi osaksi päällekkäin pelattu FEMBA:n turnaus Nicarguassa, vaikkakin turnaukselle on annettu pienempi järjestysnumero.
Kuuba voitti maailmanmestaruuden voitettuaan kaikki ottelunsa, joukkue teki 119 juoksua ja antoi vain 5 neljässätoista ottelussa. Puerto Rico otti hopeaa hävittyään Kuuballe 2-3 ja 0-10. Puerto Rico ja Meksiko olivat maat, jotka osallistuivat sekä FIBA:n että FEMBA:n turnauksiin.
Turnauksen sarjataulukko

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Kuuba | 14 | 14 | 0 | 1.000 |
| 2.  Puerto Rico | 13 | 10 | 3 | .769 |
| 3.  Venezuela | 14 | 10 | 4 | .714 |
| 4.  Dominikaaninen tasavalta | 13 | 7 | 6 | .538 |
| 5.  Panama | 14 | 6 | 8 | .429 |
| 6.  Meksiko | 14 | 5 | 9 | .357 |
| 7.  Alankomaiden Antillit | 14 | 3 | 11 | .214 |
| 8.  Alankomaat | 14 | 0 | 14 | .000 |
Alvydas Duonėla

| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten melonta.Ratamelonnan MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten melonta.Ratamelonnan MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten melonta.Ratamelonnan MM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Poznań 2001 | K-2 200 m |  |
|  Kultaa | Sevilla 2002 | K-2 200 m |  |
|  Kultaa | Gainesville 2003 | K-2 200 m |  |
|  Hopeaa | Poznań 2001 | K-2 500 m |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2005 | K-2 200 m |  |
|  Pronssia | Gainesville 2003 | K-2 500 m |  |
|  Pronssia | Zagreb 2005 | K-2 500 m |  |
Alvydas Duonėla (s. 27. kesäkuuta 1976 Skuodas) on liettualainen meloja. Hän sijoittui vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä miesten 500 metrin kajakkiyksikössä seitsemänneksi ja eteni lisäksi semifinaaliin 500 metrin kajakkikaksikossa. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Duonėla eteni 500 metrin kajakkiyksikössä semifinaaliin ja sijoittui 500 metrin kajakkikaksikossa seitsemänneksi.
Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Duonėla eteni 500 metrin kajakkikaksikossa semifinaaliin.
Duonėla voitti ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kolmesti kultaa ja sai lisäksi hopea- ja pronssimitaleja kaksi kumpaakin. Kaikki maailmanmestaruuskilpailujen mitalinsa hän sai Egidijus Balčiūnaksen kanssa.