stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian Grand Prix 2002
Muuta

Eddie Irvinen uran viimeinen palkinto- ja pistesijoitus
Jaguarin viimeinen palkintosija
Felipe Massa sai kymmenen lähtöruudun rangaistuksen Yhdysvaltain osakilpailuun kolaroituaan kilpailussa Pedro de la Rosan kanssa. Hänet kuitenkin korvattiin Heinz-Harald Frentzenillä kyseisessä kilpailussa.
Kimi Räikkösen nopein aikakierros hylättiin ja lähtöruutua pudotettiin yhdellä sijalla tuomariston toimesta, koska tämä oli kolaroinut aika-ajoissa Takuma Satōn kanssa.
Sauber-tallin kuljettajat Nick Heidfeld ja Felipe Massa testasivat kuljettajille tarkoitettua pää- ja niskatukea, HANS-järjestelmää.
BMW rikkoi Formula 1 -sarjassa käyttämänsä P82-moottorinsa kehitystyössä 19 000 rpm rajan.
Pyrénées-Atlantiques

Pyrénées-Atlantiques (gasconiksi Pirenèus Atlantics, baskiksi Pirinio Atlantikoak tai Pirinio-Atlantiarrak) on Ranskan departementti numero 64. Se sijaitsee Pyreneiden vuoriston Atlantin puoleisella alueella. Pyrénées-Atlantiques on yksi Uuden-Akvitanian hallintoalueen departementeista ja kuuluu osittain pohjoiseen Baskimaahan.
Departementin hallintopaikka on Pau, paikallishallintokaupunkeja ovat Bayonne ja Oloron-Sainte-Marie.
Departementista on neljä kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Ainhoa, La Bastide-Clairence, Navarrenx ja Sare.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyrénées-Atlantiques Wikimedia Commonsissa
Pyrénées-Atlantiquesin departementin kotisivut (ranskaksi)
Anne Grall

| Anne Grall> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  koomikko
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Greenwashing Comedy Club
Järjestö:  Greenwashing Comedy Club
Anne Grall on ranskalainen koomikko. Hän on Greenwashing Comedy Clubin perustaja. Grall pääsi vuonna 2023 BBC:n 100 Women -listalle. Grall uskoo, että huumorilla voidaan keskustella rakentavasti ilmastonmuutoksesta.
Greenwashing Comedy Club

Grall perusti vuonna 2020 Greenwashing Comedy Clubin. Greenwashing Comedy Club on stand-up-kollektiivi, joka käsittelee ja levittää tietoa ympäristöasioista sekä feminismistä, köyhyydestä, vammaisuudesta ja LGBT-oikeuksista.
Aiheesta muualla

Anne Grallin haastattelussa 18. tammikuuta 2024 (englanniksi)
Anne Grall Linked profiili (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anne Grall
Käännös suomeksi
Purje-evät

| Purje-evät |
| --- | --- |
 Piikkipurje-evä (Metavelifer multiradiatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kiiltolahnakalat Lampriformes
Heimo::  Purje-evät  Veliferidae  Bleeker, 1859
Katso myös
   Purje-evät Wikispeciesissä   Purje-evät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Purje-evät (Veliferidae) on kiiltolahnakaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla.
Lajit

Purje-evien heimoon kuuluvien lajien eoseenikaudelle ajoitettuja fossiileja on löydetty muun muassa Italiasta ja Tanskasta. Tällaisia ovat muun muassa Veronavelifer- ja Palaeocentrotus-sukuihin kuuluvat lajit. Nykyään heimossa elää kaksi lajia: purje-evä (Velifer hypselopterus) ja piikkipurje-evä (Metavelifer multiradiatus).
Anatomia

Purje-evälajit ovat kooltaan korkeintaan 40–cm pitkiä. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat korkeita ja litteitä kaloja. Selkäevä sekä peräevä ovat korkeat. Silmä on suurikokoinen. Muiden kiiltolahnakalojen tapaan purje-evät kykenevät työntämään yläleukaansa eteenpäin. Suussa ei ole hampaita. Kalojen suomut ovat pienet ja vinoneliön muotoiset. Purje-evälajien lisääntymisestä ei ole juurikaan tietoa.
Levinneisyys

Purje-eviin kuuluvia kaloja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynenmeren länsi- ja keskiosista. Ne elävät usein lähellä rantaa noin 30–200 metrin syvyydessä. Kalojen ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet.
Yksikkö 731

| Yksikkö 731 |
| --- | --- |
 Yksikkö 731:n rakennuskompleksi.
Toiminnassa:  1936–1945
Valtio:   Japanin keisarikunta
Aselajit:  kemialliset ja biologiset aseet
Tukikohta:  Harbin, Heilongjiang, Mantšukuo (nykyään Kiina)
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Shirō Ishii
Yksikkö 731 oli keisarillisen Japanin armeijan alaisuudessa toiminut lääketieteellinen tutkimusryhmä, joka suoritti biologisten ja kemiallisten aseiden kokeiluun ja kehittämiseen liittyviä ihmiskokeita. Arvioiden mukaan jopa 200 000 ihmistä menetti henkensä jouduttuaan Yksikkö 731:n kokeiden uhreiksi vuosien 1935–1945 välisenä aikana. Nykyisin Yksikkö 731:n julmuudet käsitetään sotarikoksiksi.
Historia

Yksikkö 731 perustettiin vuonna 1936 Pingfanin alueella Harbinissa, joka oli silloin osa japanilaisten hallinnoimaa Mantšukuoa. Yksikköä johti kenraaliluutnantti Shirō Ishii, biologiseen sodankäyntiin erikoistunut mikrobiologi, joka oli kiinnostunut erilaisten sairauksien vaikutuksista ihmiskehoon. Yksikkö 731 oli itse asiassa vain yksi keisarillisen Japanin armeijan lukuisista tutkimusryhmistä; muita olivat esimerkiksi Yksikkö 1644 Nanjingissa, Yksikkö 1855 Pekingissä sekä Yksikkö 9420 Singaporessa.
Yksikön päämaja oli suuri rakennuskompleksi, joka koostui noin 150 rakennuksesta. Pian Yksikkö 731:n perustamisen jälkeen yksikössä aloitettiin ihmiskokeisiin tähtäävä erikoisoperaatio, joka sai koodinimen ”Maruta”. Nimi on japania ja tarkoittaa tukkia, jolla viitattiin japanilaisten viranomaisten antamaan peitetarinaan, jonka mukaan yksikön päämaja oli puunhakkaamo. Yksikön 731 toiminnan aikana päämaja oli toisen peitetarinan mukaan vedenpuhdistusyksikkö.
Kokeet

Yksikkö 731 muistetaan erityisesti lukuisista ihmiskokeista. Biologisten aseiden kehittämistä varten suoritetuista kokeista kenties tunnetuin oli isorokon ja koleran kaltaisten vaarallisten sairauksien ruiskuttaminen ihmisiin rokotuspiikkien kautta. Ihmiskehoa tutkivissa kokeissa eläviltä uhreilta saatettiin amputoida raajoja, poistaa sisäelimiä tai ruiskuttaa verenkiertoon merivettä ja eläinten verta. Kokeissa ei käytetty puudutusta, sillä sen uskottiin johtavan epätarkkoihin tutkimustuloksiin. Uhreja käytettiin myös erilaisten aseiden, kuten käsikranaattien, liekinheitinten ja taistelukaasujen elävinä maalitauluina. Ihmisiä myös suljettiin painekammioihin ja palellutettiin kuoliaaksi. Yksikkö 731 myös tappoi kokonaisten kiinalaiskylien väestöjä levittämällä vaarallisia sairauksia ympäristöön lentokoneiden avulla. Kokeiden uhrit olivat useimmiten kiinalaisia siviilihenkilöitä, joita japanilaiset olivat vanginneet ja kuljettaneet Yksikkö 731:n tutkimuslaitoksiin. Kokeissa kuolleiden joukkoon kuului miehiä, naisia ja lapsia.
Toisen maailmansodan aikana Yksikkö 731 suoritti ihmiskokeita myös sotavangeiksi joutuneilla liittoutuneiden sotilailla. Japani ymmärsi vuoden 1945 alussa, että he tulisivat häviämään sodan, jolloin Yksikkö 731 lakkautettiin. Yksikön suorittamien julmuuksien salaamiseksi kokeissa kuolleiden ruumiit hävitettiin krematorioissa, kokeiden elävät uhrit teloitettiin ja tutkimuslaitokset poltettiin maan tasalle. Ruttobasilleja kantaneet koe-eläimet päästettiin vapaaksi ympäröivälle maaseudulle ja bakteerisäiliöt laskettiin vesistöihin.
Seuraukset

Vasta vuonna 1957 neuvostoliittolaiset pitivät Habarovskin sotarikosoikeudenkäynnin, jossa kuitenkin tuomittiin vain muutamia Yksikkö 731:n jäseniä. Yksikköä johtanut Shirō Ishii kuoli kurkkusyöpään Yhdysvalloissa vuonna 1959 joutumatta koskaan syytetyksi, koska jo vuonna 1946 yhdysvaltalaiset olivat luvanneet antaa hänelle koskemattomuuden sotarikosoikeudenkäynneiltä, mikäli hän luovuttaisi heille tietoja Yksikkö 731:n ihmiskokeista. Japani tunnusti Yksikkö 731:n olemassaolon vasta elokuussa 2002.
Populaarikulttuurissa

Mou Tun Fein ohjaama Men Behind the Sun, Minoru Matsuin ohjaama Japanese Devils ja Andrey Iskanovn ohjaama Philosophy of a Knife käsittelevät Yksikkö 731:n suorittamia hirmutekoja.
Salaiset kansiot -televisiosarjan jaksojen ”Nisei” ja ”731” mukaan yhdysvaltalaiset värväsivät Yksikkö 731:n tiedemiehiä kehittämään biologisille aseille immuunia ihmisen ja avaruusolennon hybridiä.
Australialaisella Atomizer-yhtyeellä, joka soitti black/thrash metallia, on kappale nimeltä ”Unit 731”. Se on levytetty albumille Death - Mutation - Disease - Annihilation, joka julkaistiin vuonna 2002.
Slayer on äänittänyt kappaleen nimeltä Unit 731 albumille World Painted Blood, joka julkaistiin vuonna 2009.
Clive Cussler käyttää yksikkö 731 lähtökohtana romaanissaan Musta tuuli.
Aiheesta muualla

Unit 731.com (englanniksi)
http://www.environmentalgraffiti.com/news-unit-731?image=0 (englanniksi)
http://www.deepblacklies.co.uk/unit731-part1.htm (englanniksi)
Yksikön komentaja Shirō Ishii.
Videoneuvottelu

Sotilaita videoneuvottelussa.
Videoneuvottelu tarkoittaa kahden tai useamman osallistujan välistä keskustelua, jossa hyödynnetään tekniikan mahdollistamaa kuvan ja äänen siirtoa reaaliaikaisesti paikasta toiseen.
Usein videoneuvottelua käydään henkilökohtaisen tietokoneen välityksessä, mutta erityisesti historiallisesti on käytetty myös videoneuvottelutiloista. Niiden varustukseen voivat kuulua videoneuvottelulaitteen lisäksi televisio, dataprojektori, videokamera, dokumenttikamera, kaiuttimet, mikrofoni, ym.
Historiaa

Vuonna 1968 Douglas Engelbart esitteli videoneuvottelua On-Line Systemillä monen muun uuden asian kanssa.
Käyttötarkoitukset

Videoneuvottelua käytetään yleisesti muun muassa kokouksissa ja etäopetuksessa. Sen etuja ovat nopeus ja vaivattomuus – ei tarvitse matkustaa mahdollisesti useita tunteja päästäkseen paikalle, vaan videoneuvotteluun voi osallistua vaikka omalta tietokoneeltaan.
Kustannukset

Videoneuvottelun alkuaikoina videoneuvottelulaitteistot olivat erittäin kalliita, jopa satoja tuhansia euroja. Vielä vuosituhannen vaihteessa ryhmäneuvottelulaitteiden hinta vaihteli kymmenen tuhannen yläpuolella. 2000-luvun alussa kannettavissa tietokoneissa yleistynyt integroitu etukamera on tehnyt erillisistä videoneuvottelulaitteista tarpeettomia.
Aiemmin videoneuvotteludatan liikkuessa joko satelliittien tai ISDN-yhteyksien kautta käytettävä kaistanleveys ja mahdollinen kaukopuhelu- tai ulkomaanmaksu tekivät kustannuksista suuria. Nykyään suurin osa videoneuvotteluista tapahtuu internetin välityksellä, jolloin kustannukset tulevat verkkoliikenteenä osaksi internet-liittymän laskua.
Tekniikkaa

Videoneuvottelun yleisimpiä standardeja ovat internetin kautta toimiva H.323, ISDN-pohjaisessa puhelinverkossa kulkeva H.320, 3G-puhelinten tukema H.324m sekä nopeahkosti yleistyvä SIP. Lisäksi monet erilaiset kuvan ja äänen yhdistävät pikaviestintäohjelmat, kuten Skype, iChat tai Windows Live Messenger voidaan myös laskea videoneuvotteluun kykeneviksi, vaikka ne eivät usein tue yleisiä standardeja ja näin ollen niillä voidaan yleensä keskustella vain toisen samanlaisen ohjelman kanssa. Eri valmistajien telepresence-ratkaisujen yhteensopivuudessa on tapahtunut kehitystä viime aikoina. Telepresence-tiloja voi myös vuokrata tuntikäyttöön .
Tavanomaisesti videoneuvotteluyhteydet ovat kahden osallistujan välisiä, ja useamman osallistujan välisiin videoneuvottelukonferensseihin tarvitaan usein erityistä tekniikkaa - esimerkiksi erityisiä videoneuvottelusiltoja (engl. MCU), joiden avulla voidaan yhdistää useita osallistujia samaan kokoukseen. Siltoja on eri tasoisia, ja kehittyneemmät mahdollistavat erilaisia toimintoja, kuten kuvajakojen vaihtelun (kuka/ketkä näkyvät kuvassa, minkä kokoisina jne). Myös jotkut kehittyneemmät videoneuvottelulaitteet voivat sisältää siltaominaisuuksia.
Videoneuvottelun ohessa käytetään usein jonkinlaista datajakoa, jossa esimerkiksi puhujan tietokoneen kuva saadaan myös välitettyä osallistujille reaaliajassa. Tähän soveltuvia tekniikoita on useita, eräänä esimerkkinä H.320/H.323-videoneuvottelun piirissä toimiva H.239 -protokolla, mutta usein tähän käytetään vaikkapa webkonferenssiohjelmia tai VNC-pohjaista jakoa.
Nykyaikainen SaaS (software as service) videoneuvottelujärjestelmä pohjautuu flash- tai WebRTC-teknologiaan. Uusia pelureita markkinoilla on esimerkiksi Konffa.
Ongelmia

Eräs yleinen ongelma Internetin välityksellä käytävässä videoneuvottelussa ovat palomuurit - suurin osa videoneuvottelustandardeista on melko herkkiä suljetuille porteille tai osoitteenmuunnokselle, mikä voi aiheuttaa ongelmia. Tähän onkin kehitetty erilaisia ratkaisuja, kuten VPN-yhteyksien käyttö tai erilaiset välityspalvelimet.
Psykologisella tasolla videoneuvottelussa ongelmia aiheuttaa muun muassa kuvan ja äänen pakkaamisesta, siirrosta ja purkamisesta aiheutuva pieni viive. Tämä vaikeuttaa esimerkiksi spontaanissa keskustelutilanteessa puhujan vaihtumista, ja saattaa aiheuttaa sekaannuksia useamman henkilön alkaessa puhua päällekkäin. Selkeät puheenvuorot auttavat asiaa huomattavasti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalaisten korkeakoulujen ja ammattikorkeakoulujen videoteknologian palvelusivusto
Teräväpiirtoista videoneuvottelua vuokrattavaksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Hd-videoneuvottelua entistä useammille[vanhentunut linkki]
Zoom-videokonferenssiohjelman käyttö yleistyi merkittävästi koronaviruspandemian aikana vuonna 2020.
Videokonferenssien pitämiseen ei tarvita erikoisohjelmistoja, vaan se onnistuu ihan vaikka WhatsAppilla.
Purjehdus kesäolympialaisissa 1952

Purjehdus
Purjehdus oli Helsingin olympialaisissa 1952 kymmenettä kertaa kisaohjelmassa. Purjehdusmitaleita jaettiin viidessä eri luokassa.
Purjehduslähtöjä oli seitsemänä päivänä aikavälillä 20.–28. heinäkuuta. Isoimmat luokat kilpailivat Harmajan majakkasaaren vesillä 13,1 meripeninkulman mittaisella reitillä. Yksikköluokan (finnjolla) lähdöt olivat lähempänä mannerta Liuskasaaren reitillä, jolla oli pituutta 5,4 meripeninkulmaa. Yhteensä 93 venekuntaa 29 maasta lähti mukaan kilpailuihin. Palkinnot jaettiin 29. heinäkuuta Särkänlinnassa.
Purjehdus-, melonta- ja souturadat rakensi ja hoiti 3. Merenmittausretkikunta jonka emälaiva Klas Horn toimi ratatoimistona.  Aluksen vanhoissa ja hienoissa salongeissa kestittiin mm. paikalla olleita Hollannin kuningashuoneen jäseniä.
Kisatapahtumat

Kuuden metrin R-luokassa yhdysvaltalaisvene Llanoria oli voittaja kuten neljä vuotta aiemmin Lontoossa. Norjalaisten Elisabeth X -vene oli viimeiseen lähtöön asti mukana voittotaistelussa, mutta Llanoria oli viimeisessä lähdössä voittaja, mikä takasi sille olympiakullan. Suomalaisvene Ralia sijoittui pronssille. Ralia tunnettiin aiemmin nimellä Ali Baba ja sillä purjehti ruotsalainen venekunta, joka oli neljä vuotta aiemmin pronssilla.
Uutena lajina olympiapurjehdukseen oli hyväksytty 5,5 metrin luokka, jonka suosio oli kasvanut viime vuosina. Tässäkin luokassa voitto meni Yhdysvaltoihin, kun Complex II -laivan venekunta sijoittui lopputilanteessa ykköseksi noustuaan kahden viimeisen lähdön voitoilla neljänneltä sijalta kärkeen. Norjalaisvene Encore oli sarjan tasaisin, millä tuli hopeamitali.
Louhi-luokkaa hallitsivat totusti pohjoismaalaiset purjehtijat. Norjalaisvenekunta Pan peräsimessään Thor Thorvaldsen toisti Lontoon voittonsa. Star-luokassa kaksi venekuntaa oli ylitse muiden. Maailman- ja Euroopan-mestarin Agostino Straulinon ohjaama Merope oli kilpailun paras voitettuaan kaksi lähtöä ja tultuaan toiseksi lopuissa. Hopealle sijoittui yhdysvaltalainen Comanche, joka voitti neljä lähtöä, mutta jäi kerran seitsemänneksi ja viimeisenä päivänä kahdeksanneksi.
Finnjollassa tanskalainen Paul Elvstrøm voitti toisen olympiakultansa. Toiseksi sijoittui brittiläinen Charles Currey ja kolmanneksi jollatyypin kehittäjä Rickard Sarby Ruotsista.
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5.5m |  Yhdysvallat Complex II Britton Chance Sumner White Edgar White Michael Schoettle | 5 751 |  Norja Encore Peder Lunde Vibeke Lunde Børre Falkum-Hansen | 5 325 |  Ruotsi Hojwa Folke Wassén Carl-Erik Ohlson Magnus Wassén | 4 554 |
| 6mR |  Yhdysvallat Llanoria Herman Whiton Eric Ridder Julian Roosevelt John Morgan Everard Endt Emelyn Whiton | 4 870 |  Norja Elisabeth X Finn Ferner Johan Ferner Erik Heiberg Carl Mortensen Tor Arneberg | 4 648 |  Suomi Ralia Ernst Westerlund Paul Sjöberg Ragnar Jansson Adolf Konto Rolf Turkka | 3 944 |
| louhi |  Norja Pan Sigve Lie Håkon Barfod Thor Thorvaldsen | 6 130 |  Ruotsi Tornado Per Gedda Sidney Boldt-Christmas Erland Almqvist | 5 556 |  Saksa Gustel X Theodor Thomsen Erich Natusch Georg Nowka | 5 352 |
| star |  Italia Merope Agostino Straulino Nicolò Rode | 7 635 |  Yhdysvallat Comanche John Reid John Price | 7 216 |  Portugali Espadarte Joaquim Mascarenhas de Fiúza Francisco de Andrade | 4 903 |
| finnjolla | Paul Elvstrøm  Tanska | 8 209 | Charles Currey  Yhdistynyt kuningaskunta | 5 449 | Rickard Sarby  Ruotsi | 5 051 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 |  Norja | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 3 |  Tanska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Ruotsi | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Suomi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Portugali | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
5.5 metrin luokassa kisaavat saksalainen Tom Kyle (G I), kultamitalisti Complex II (US I) ja tanskalainen Jill (D 2).
1952 olympiapurjehduksen viiden eri luokan veneet
Puzzle Station

| Puzzle Station |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Ninai Games (ent. Detonium Interactive)
Julkaisija:  Suomen Kotijäätelö Oy
Jakelija:  Steam
Suunnittelija:  Mikko Miettinen
Julkaistu:  2000
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Puzzle Station on Ninai Gamesin luoma tietokonepeli. Se on englanninkielinen ja sen on luonut Mikko Miettinen . Peliä pystyy pelaamaan myös Joystickilla tai Gamepadilla. Puzzle Stationia myytiin kesällä 2000 jäätelöautoissa 19 markan hintaan.
Pelaaminen

Pelin ideana on pudotella väripalikoita toistensa päälle. Kun vähintään neljä samanväristä palaa koskettavat toisiaan, ne poistuvat pelikentästä. Pelissä on monia tuhottavia väripalikoita. Tämän lisäksi on kivipalikoita jotka tuhoutuvat, mikäli väripalikat tuhoutuvat niiden vieressä. Pelissä olevia metallipalikoita ei voi tuhota.
Pelissä on kaksi pelimuotoa, joissa kummassakin on 50 tasoa, jotka on jaettu kymmeneen World-osioon. Arcade-pelissä tavoite on räjäyttää mittarin näyttämä määrä palikoita määrätyssä ajassa. Räjäytetty palikka vähentää mittarin lukumäärää, joka kertoo kuinka monta palikkaa täytyy vielä räjäyttää kentän selvittämiseksi. Jokaisen kentän jälkeen lasketaan pisteet. Pistemäärään vaikuttaa räjäytettyjen palikoiden määrän lisäksi myös jäljelle jäänyt aika. Tekemällä chain- ja combo-temppuja saa enemmän pisteitä. Puzzle-pelin tavoitteena on tyhjentää pelikenttä kaikista värillisistä palikoista. Pelaajalla on käytössään "pudotusvuoromittarin" näyttämä määrä pudotuksia. Kentälle saa jäädä ainoastaan kivi- tai metallipalikoita.
Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release

Steam-palvelussa on Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release Windows-alustalle, jossa julkaisijana on YeaBoing.
Aiheesta muualla

Kesäpelattavaa jäätelöautolta (Arkistoitu – Internet Archive) Pelilehti Domen artikkeli arvio PuzzleStationista vuodelta 2000
Pyhänkosken tuulivoimapuisto

| Pyhänkosken tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Merijärvi, Pyhäjoki
Koordinaatit:  64°21′14″N, 24°28′44″E
Rakentaminen alkoi:  2014 
Sähköverkkoon:  2015 
Valmistunut:  2015 
Rakennuttaja:  Puhuri Oy 
Omistaja:  Pyhänkosken Tuulivoima Oy 
Operaattori:  Puhuri Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  Ristivedon sähköasema
Puistojännite:  20 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  48–55 m 
Pinta-ala:  1,6 km² 
Tuulivoimalat:  4 × Vestas V126 (3,3 MW) 
Kapasiteetti:  13,2 MW  
 fiPyhänkosken tuulivoimapuisto 
Pyhänkosken tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Merijärven ja Pyhäjoen kuntien rajalla Pyhäkosken ympäristössä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 4 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 13 megawattia. Tuulivoimapuiston on rakentanut Puhuri Oy, sen omistaa Pyhänkosken Tuulivoima Oy ja sitä operoi Puhuri Oy.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee aivan Pyhänkosken itäpuolella. Kaksi tuulivoimalaa sijaitsee Merijärven ja kaksi Pyhäjoen puolella rajaa. Tuulipuiston pituus on 2,8 kilometriä, leveys 1,0 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Voimala-alue on metsämaata ja asutuksesta lähin voimala on 850 metrin etäisyydellä.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V126-mallia, jonka napakorkeus on 137 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 126 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,3 megawattia. Voimalat sijaitsevat 48–55 metrin korkeudella mpy.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan neljä kilometriä 20 kilovoltin jännitteellä maakaapeleissa alueen lounaispuolella sijaitsevalle Ristivedon tuulipuiston sähköasemalle. Sieltä tuotettu sähkö johdetaan 110 kilovoltin siirtolinjaa myöten kantaverkkoon.
Historiaa

Tuulivoimapuiston rakentamista varten tehtiin selvityksiä vuosina 2012 ja 2013. Tuulivoimapuiston on rakentanut Puhuri Oy kesästä 2014 kesään 2015, jolloin se alkoi tuottamaan sähköä. Tuulipuiston sähkötöistä vastasi kalajokelainen HSK Sähkö Oy.Tuulipuiston omistaa Pyhänkosken Tuulivoima Oy.
Natasha Noel

| Natasha Noel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. syyskuuta 1993 (ikä 31) Mumbai, Maharashtra, Intia
Kansalaisuus:  Intia
Ammatti:  Jooganopettaja, tanssija ja mediapersoona
Muut tiedot
Aktiivisena:  2009–
Koulutus: Sophia College
Natasha Noel (s. 14. syyskuuta 1993,  Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen jooganopettaja, tanssija ja mediapersoona Noel on vahvasti mielenterveyden puolestapuhuja. Hän haluaa lisätä tietoisuutta itsehoivan tärkeydestä. Noel on ollut inspiraation lähde monille nuorille hänen vaikean lapsuudensa vuoksi. Noel pääsi vuonna 2019 BBC:n 100 Women -listalle.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

Noel syntyi vuonna 1997 Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Hänen äitinsä teki itsemurhan Noelin ollessaan noin kolmevuotias, ja Noelin isä sairasti skitsofreniaa. Noel kärsi lisäksi lapsena useista seksuaalisista hyväksikäytöistä ja myöhemmin nuorena masennuksesta. Näiden asioiden johdosta Noelin kasvatti lapsena pääasiassa hänen isänsä vanhempi sisar. Hän opiskeli jazztanssia, balettia ja nykytanssia 16-vuotiaaksi.
Elämä ja ura > Myöhempi elämä ja tanssijanura

Noel aloitti ammattitanssijanuran 16-vuotiaana. 17-vuotiaana hän joutui kuitenkin onnettomuuteen ja joutui pitämään noin puolen vuoden tauon tanssimisesta. Onnettomuuden jälkeen Noel aloitti suhteen, joka päättyi kuitenkin melko nopeasti eroon poikaystävän aloitteesta. Noel kärsi suhteen jälkeen laajasti stressistä jonka takia hän ryhtyi joogaamaan ja tanssimaan stressiä hallitakseen.
Suhteen jälkeen Noel halusi keskittyä tanssiin sekä aloitti kuvaamaan Youtubeen joogavideoita 21-vuotiaana. Pian ensimmäisten videoiden jälkeen hän ilmoittautui opiskelemaan Santa Cruzin joogainstituuttiin. Tämän jälkeen Noel jatkoi joogan opiskelua Ashtanga Vinyassa Mysoressa Etelä-Intiassa.
Aiheesta muualla

Natasha Noel Instagramissa (englanniksi)
Natasha Noel Facebookissa (englanniksi)
Natasha Noelin kanava Youtubessa (englanniksi)
Natasha Noelin blogi (englanniksi)
Pyörätuolikelaus kesäolympialaisissa 1988

Pyörätuolikelaus järjestettiin näytöslajina vuoden 1988 kesäolympialaisissa. Mukana oli 16 osanottajaa, joista miehiä ja naisia kumpiakin oli kahdeksan. Tapahtumia oli kaksi. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa.