stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nova Group

Nova Group oli 1991 perustettu yritysryhmä, joka hoiti toimitilavälitystä ja suunnitteli maankäyttöä ja rakentamista. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Tapani Yli-Saunamäki ja aiemmin (2004-2007) Pentti Lindén. Yrityksen omistivat tasaosuuksin Aija Merisalo ja Pasi Hakala. Koko yritysryhmän liikevaihto oli parhaimmillaan n. 12 miljoonaa euroa. Helsingin käräjäoikeus asetti 15. kesäkuuta 2009 yritysryhmän kaksi yritystä – Nova Group Oy:n ja Nova Kiinteistökehitys Oy:n – konkurssiin.
Nova Groupiin kuuluvat Nova Group Oy ja Nova Kiinteistökehitys Oy hakivat ja pääsivät yrityssaneeraukseen joulukuussa 2008. MTV3:n mukaan Novan päätilintarkastaja ja varatoimitusjohtaja olivat lähteneet yhtiöstä marraskuussa 2008, mutta kaupparekisteriin ei ollut toimitettu vuoden 2007 tilinpäätöstä. Nova Kiinteistökehityksen toimitusjohtaja Arto Merisalon mukaan uusi tilintarkastaja oli valittu, mutta tietoja ei ollut ehditty toimittaa viranomaisille.
Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja oli Arto Merisalo. Hänen ex-vaimonsa Aija Merisalo oli toinen firman omistajista. Nova Groupin päätoimiala oli toimitilavälitys sekä kiinteistökehitys. Lisäksi toimialana oli maankäytön ja rakentamisen asiantuntijapalvelut eli kaavoitus- ja maankäyttösopimusten hierominen kuntien kanssa. Toivo Sukari ja Kyösti Kakkonen edustamiensa yhtiöiden kautta olivat Nova Kiinteistökehityksen suurasiakkaita.  18.04.2012 Arto Merisalo tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa kuuden vuoden vankeusrangaistukseen ja Tapani Yli-Saunamäki 3,5 vuoden vankeusrangaistukseen. Tuomiot tulivat törkeistä velallisen epärehellisyysrikoksista, törkeistä kirjanpitorikoksista, törkeästä lahjuksen antamisesta, lahjuksen antamisesta, rekisterimerkintärikoksesta sekä kirjanpitorikoksesta. Nova-konsernin katsottiin käräjäoikeudessa aiheuttaneen viiden miljoonan euron suuruiset vahingot velkojille (joista velkojista suuri osa oli Nova -konsernin omia yhtiöitä ja velat konsernin sisäisiä lainoja.)  Helsingin hovioikeus hylkäsi 27.06.2013 päätöksellään nro 1904 kaikki Merisalon ja Yli-Saunamäen poliittiset syytteet sekä osan talousrikossyytteistä ja lievensi Merisalon ja Yli-Saunamäen rangaistukset niin, että Merisalo sai 4 vuotta 6 kuukautta ja Yli-Saunamäki 1 vuosi 8 kuukautta. Korkein oikeus ei antanut jutussa valituslupaa 30.04.2014 antamallaan päätöksellä numero 871. Nova-konsernin aiheuttamista velkojista suuri osa oli Nova-konsernin omia yhtiöitä ja velat konsernin sisäisiä lainoja.lähde?
Rovaniemen kelkkatehdas

Nova Group rakennutti Rovaniemelle moottorikelkkatehtaan, jonka rahoittajana toimi Kuntien eläkevakuutus.  Rakentajana toimi Lemminkäinen -konsernin yhtiö Oka Oy ja Palmberg Urakoitsijat Oy. Tehtaan harjannostajaisiin 5.5.2008 osallistuivat mm. Mauri Pekkarinen ja Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja Arto Merisalo. Vuonna 2009 Kuntien eläkevakuutuksen rahoituksesta ja kytköksistä poliitikkoihin nousi kohu. Helsingin Sanomien haastattelemien kiinteistöasiantuntijoiden mukaan tehdasta kaupiteltiin sijoittajille Suomessa ja Euroopassa, mutta siitä kieltäydyttin ylihintaisena. Helsingin Sanomien mukaan hanke ei kiinnostanut siksikään, että mukana oli Nova Group ja talousrikoksista tuomittu Arto Merisalo
Vuonna 2011 tehdas valmisti yli 17000 kelkkaa, joka oli uusi ennätys. Tehtaan omistaa Amerikkalais-kanadalais taustainen yhtiö BRP Finland, joka työllistää noin Suomessa n. 350 henkilöä. Suurin osa tehtaan kelkoista menee kansainvälisille markkinoille.
Aiheesta muualla

Velallisselvitys (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutisluokka:
Wikiuutiset
Veronika Honkasalo

| Veronika Honkasalo |
| --- | --- |
 Veronika Honkasalo vuonna 2019
Kansanedustaja
 17.4.2019–  
Ryhmä/puolue:  Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Helsingin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Lappeenranta
Asuinpaikka:  Helsinki
Ammatti:  tutkija
Tiedot
Puolue:  Vasemmistoliitto
Koulutus:  valtiotieteiden tohtori
Aiheesta muualla
Kotisivu
Veronika Honkasalo (s. 7. heinäkuuta 1975 Lappeenranta) on suomalainen Vasemmistoliiton kansanedustaja, varapuheenjohtaja, helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja nuorisotutkija. Hänet tunnetaan aktiivisena yhteiskunnallisena keskustelijana, jonka ydinteemoja ovat ihmisoikeudet, rasisminvastaisuus ja feminismi. Koulutukseltaan Honkasalo on valtiotieteiden tohtori. Ennen valintaansa eduskuntaan hän työskenteli tutkijana Nuorisotutkimusseurassa.
Elämä ja ura

Honkasalon vanhemmat olivat vasemmistoaktivisteja. Hänen tätinsä on Pirjo Honkasalo.
Hän syntyi Lappeenrannassa ja vietti lapsuutensa Siuntiossa, missä hän kävi ruotsinkielisen peruskoulun. Teatteriharrastus vei Honkasalon Kallion ilmaisutaidon lukioon, mistä hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1994. Samana vuonna hän aloitti uskontotieteen opinnot Helsingin yliopistossa ja opiskeli sosiologiaa ja ranskaa Le-Mirailin yliopistossa Toulousessa 1998–1999. Honkasalo valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 2002.
Elämä ja ura > Tutkimus

Jatko-opintojen aikana Honkasalon pääaine vaihtui sosiologiaksi, josta hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi vuonna 2011. Hän tarkasteli väitöskirjassaan Tyttöjen kesken. Monikulttuurisuus ja sukupuolten tasa-arvo sitä, miten monikulttuuriset kysymykset ja sukupuolten tasa-arvo on huomioitu nuorisotyössä.
Honkasalon tutkimusintressejä ovat muun muassa nuoret, rasismi, sukupuolten tasa-arvo, monikulttuurisuus ja seksuaalikasvatus. Hän on työskennellyt nuorisotutkijana Helsingin yliopiston uskontotieteen laitoksella vuosina 2004–2008 ja Nuorisotutkimusseurassa vuodesta 2008 alkaen. Vuonna 2016 hän oli ehdolla Koneen Säätiön Vuoden Tiedekynä -palkinnon saajaksi artikkelistaan Se suuri ero. Kulttuuri ja seksuaalisuus terveystiedon oppikirjoissa.
Politiikka > Kansanedustajaksi 2019

Honkasalo valittiin kansanedustajaksi vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Helsingin vaalipiiristä 5 846 äänellä. Hänen kampanjassaan tärkeitä teemoja olivat eriarvoisuuden torjuminen ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus, kunnianhimoinen ilmastopolitiikka sekä ihmisoikeuksien puolustaminen. Hän uusi paikkansa vuoden 2023 vaaleissa 6100 äänellä.
Honkasalo oli vasemmistoliiton ehdokas myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Helsingissä. Hän kampanjoi erityisesti julkisten peruspalvelujen, ympäristönsuojelun ja solidaarisemman yhteiskunnan puolesta. Hän sai 5 369 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle.
17.5.2022 Honkasalo äänesti NATO-jäsenyyden hakemista vastaan viiden muun vasemmistoliittolaisen, Mika Niikon ja Ano Turtiaisen kanssa. Keväällä 2024 Honkasalo ryhtyi keräämään nimiä aloitteeseen kirjojen vapauttamiseksi arvonlisäverosta kokonaan, koska lukutaidon on arvioitu heikentyneen kaikissa ikäluokissa. Orpon hallituksella on päinvastoin tavoitteena arvonlisäveron nosto 14:sta 24:ään prosenttiin.
Joulukuussa 2024 Honkasalo arvioi termiä "arvopohjainen realismi" kriittisesti tuoden esiin oikeana pitämänsä linjaa, jossa esimerkiksi sekä Venäjän että Israelin toimia tulee voida arvostella eikä NATOn ydinsotaharjoituksia tule sallia Suomessa.
Politiikka > Kunnallispolitiikka

Honkasalo valittiin ensimmäisen kerran Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa. Hän on kaupunginhallituksen jäsen vuodesta 2015. Honkasalo on varhaiskasvatuslautakunnan jäsen ja Vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja.lähde?
Honkasalo valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon uudelleen Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2017 kuntavaaleissa. Hänen äänimääränsä 4 084 oli Vasemmistoliiton toiseksi suurin Paavo Arhinmäen jälkeen. Koko maassa äänimäärä oli 16. suurin. Honkasalo painotti kampanjassaan sitä, että Helsinki järjestäisi palvelut myös asunnottomille, paperittomille ja varattomille ihmisille, eikä ketään suljettaisi terveydenhuollon, sosiaaliturvan tai sivistyksen ulkopuolelle. Keskeisiä tavoitteita olivat myös asukkaiden ottaminen mukaan päätösten valmisteluun, oikeus kohtuuhintaiseen omaan kotiin sekä ilmastopäästöjen vähentäminen muun muassa julkista liikennettä kehittämällä ja uusiutuvan energian käytön lisäämisellä.lähde?
Politiikka > Muut luottamustehtävät ja poliittinen tausta

Kesäkuussa 2016 Honkasalo valittiin vasemmistoliiton kolmanneksi varapuheenjohtajaksi.
Opiskeluaikanaan Honkasalo vaikutti Helsingin ylioppilaskunnassa muun muassa Sitoutumattomassa vasemmistossa ja HYY:n kulttuurivaliokunnassa, ja oli mukana Naisasialiitto Unionin toiminnassa. Unionin puheenjohtajana Honkasalo toimi vuosina 2005–2008.lähde?
Honkasalo on vasemmistolaisesta kodista, mutta innostus yhteiskunnallisiin vaikuttamiseen heräsi varsinaisesti vaihto-opiskelijana Ranskassa, missä politiikka ja aktiivinen vaikuttaminen olivat luonnollinen osa opiskelijaelämää.
Politiikka > Julkinen keskustelu

Honkasalo tunnetaan aktiivisena sosiaalisen median ja erityisesti Twitterin käyttäjänä. Vuonna 2016 hän nousi uutisiin kommentoituaan Twitterissä, kuinka vähän joukkoraiskauksista jääkiekkoyhteisöissä uutisoidaan. Lehdet totesivat, ettei Suomessa tai maailmalla ole koskaan tuomittu jääkiekkoilijoita joukkoraiskauksista. Syksyllä 2016 Honkasalo taas kommentoi Twitterissä VR:n konduktöörin tarkastaneen lippuja paikallisjunassa ainoastaan vaunussa olleilta irakilaisilta ja syytti tätä etnisestä profiloinnista. VR:n tutkittua asiaa valvontakameroista selvisi, että konduktööri oli tarkastanut lippuja muiltakin matkustajilta ja toiminut ohjeiden mukaisesti.
Yksityiselämä

Honkasalo asuu Helsingin Pukinmäessä. Hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Veronika Honkasalon kotisivu
Vasemmistoliiton kansanedustajat
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (12):  Andersson  Arhinmäki (2019–2021)2  Honkasalo  Hänninen   Kalliorinne (2019)1  Kautto   Kivelä  Kontula  Kyllönen (2019–)1  Lohikoski  Mustajärvi  Myllykoski  Pekonen  Said Ahmed (2021–)2  Saramo   Sarkkinen  Semi  Yrttiaho 
 1 Merja Kyllönen aloitti kansanedustajana vasta heinäkuussa 2019. Risto Kalliorinne toimi hänen varaedustajanaan siihen saakka.  2 Paavo Arhinmäki siirtyi Helsingin apulaispormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Suldaan Said Ahmed. 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (11):  Andersson (2023–2024)  Furuholm  Honkasalo  Jokelainen (2024–)   Kivelä  Kontula  Koskela  Kyllönen (2023–2024)  Lohikoski (2024–)  Meriluoto  Pekonen  Saramo (2023–2024)  Sarkkinen  Yrttiaho (2024–) 
Helsingin vaalipiirin kansanedustajat
| n k Helsingin vaalipiirin kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (22):  Alanko-Kahiluoto  Biaudet  Haatainen  Haavisto  Halla-aho  Harjanne  Heinäluoma  Holopainen  Honkasalo  Kaleva  Kari  Kivelä  Koulumies  Ohisalo  Packalén  Pelkonen  Rantanen  Rydman  Said Ahmed  Sarkomaa  Tuomioja  Zyskowicz 
| n k Helsingin vaalipiirin kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (23):  Alametsä (2024–)  Biaudet  Castrén (2024–)  Diarra  Gebhard  Haatainen  Haavisto  Halla-aho  Harakka  Harjanne  Heinäluoma  Honkasalo  Kaleva  Kivelä  Koskela  Koulumies  Lindberg  Ohisalo (2023–2024)  Rantanen  Razmyar  Rydman  Salla (2023–2024)  Sarkomaa  Valtonen  Zyskowicz 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta  Yle 
Honkasalo puhumassa palestiinalaisten tueksi järjestetyssä mielenosoituksessa Helsingissä syksyllä 2023.
Neo (nimi)

| Neo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  12. syyskuuta
– ruotsinkielinen:  12. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  kreik. neos ’uusi, nuori’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neo on miehen etunimi. Se merkitsee ’uutta’ ja ’nuorta’:  useissa sivistyssanoissa esiintyvä etuliite neo- tulee kreikan kielen sanasta neos.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Neo on elokuuhun 2023 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 840 miehellä ja noin 40–50 naisella. Pelkästään 2010-luvulla on syntynyt yli 470 Neoa. Nimen yleistymiseen on mahdollisesti vaikuttanut elokuva Matrix (1999), jossa on tämänniminen päähenkilö.
Vuodesta 2020 alkaen Neolla on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa kalenterissa 12. syyskuuta. Vuodesta 2025 lähtien sama päivä on myös suomalaisessa nimipäiväkalenterissa Neon nimipäivä.
Kuvitteellisia Neoja

Neo Cortex, hahmo Crash Bandicoot -videopeleissä
Neo, hahmo Matrix-elokuvasarjassa
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Neo (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Ryūichi Sakamoto

Sakamoto vuonna 2008
Ryūichi Sakamoto (jap. 坂本 龍一; 17. tammikuuta 1952 − 28. maaliskuuta 2023) oli japanilainen muusikko, näyttelijä ja elokuvamusiikin säveltäjä.
Sakamoto syntyi Nakanossa, Tokiossa. Hän opiskeli Tokion kansallisessa taide- ja musiikkiyliopistossa ja kuului vuonna 1978 Yellow Magic Orchestran perustajajäseniin. Hän on julkaissut useita sooloalbumeita. Sakamoto on voittanut Oscarin, Baftan, Golden Globen kaksi kertaa ja Grammyn.
Sakamoto on säveltänyt musiikin muun muassa seuraaviin elokuviin: Merry Christmas, Mr. Lawrence (1983), Viimeinen keisari (1987), Suojaava taivas (1990), Korkeat korot (1991), Humiseva harju (1992), Pikku Buddha (1993), Vaaran vanki (1993), Rakkaus on paholainen (1998), Snake Eyes (1998), Tabu (1999), Femme Fatale (2002), Appleseed (2004), Babel (2006), The Revenant (2016) ja The Fortress (2017).
Sakamoto on lisäksi toiminut näyttelijänä elokuvissa Merry Christmas, Mr. Lawrence ja Viimeinen keisari.
Sakamoto oli naimisissa muusikko Akiko Yanon kanssa 1982–2006. Sakamotolla ja Yanolla on vuonna 1980 syntynyt yhteinen tytär Miu Sakamoto.
Sakamoto selvisi vuonna 2014 hoidetusta kurkkusyövästä. Vuoden 2021 alussa hän kertoi saavansa hoitoa paksusuolen syöpään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryūichi Sakamoto Wikimedia Commonsissa
Sakamoton fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef
Jari Halonen

| Jari Halonen |
| --- | --- |
 Jari Halonen huhtikuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1962 (ikä 62)
Ammatti:  elokuvaohjaaja käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jari Juhani Halonen (s. 30. syyskuuta 1962) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Halonen on tunnettu kärkevänä kapinasieluna ja omaleimaisena ohjaajana. Elokuvansa hän on tavallisesti kirjoittanut itse ja ollut niissä merkittävissä sivuosissa. Halonen on ohjannut viisi pitkää elokuvaa, joista teatterielokuvia Back to the USSR – takaisin Ryssiin (1992), Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma (1995), Joulubileet (1996), Aleksis Kiven elämä (2002) ja Kalevala – Uusi aika (2013). Halonen on julkaissut myös musiikkia.
Jumalan teatteri

Halonen osallistui vuonna 1987 paljon julkisuutta saaneeseen Jumalan teatterin tapaukseen, jossa hän ja kolme muuta Teatterikorkeakoulun opiskelijaa heittivät ilotulitteita ja ulosteita oululaisen teatteriyleisön päälle protestoidakseen teatteritaiteen tasoa vastaan.
Ura

Hän on näytellyt joissain muiden elokuvaohjauksissa, tunnetuimpana sivurooli Aleksi Mäkelän elokuvassa Vares (2004) gangsteripomo Miesmannina.
Vuonna 2005 Halonen teki Yle Teema -televisiokanavalle keskusteluohjelman Halosen harharetket. Kymmenosaisen sarjan aiheina olivat muun muassa Teuvo Tulio, Pentti Linkola ja mies. Alkuvuodesta 2009 Yle TV1 esitti Halosen 11-osaisen Jerry Halloween -viihdeohjelman, jossa Halonen toimi juontajana, Jerry Halloweeninä. Keskustelun lisäksi ohjelmassa oli musiikki- ja tanssiesityksiä. Vierailevien laulajien lisäksi myös Halonen itse esitti kappaleita.
Halosen vuodesta 2008 työstämä elokuva Kalevala – Uusi aika sai ensi-iltansa 15. marraskuuta 2013. Kalevala - Uusi aika julkaistiin myös televisiossa, kolmiosaisena sarjana 22.2. - 8.3.2015.
Musiikki

Halonen laulaa Pyhä asetus -nimisessä kollektiivissa, joka julkaisi debyyttilevynsä vuonna 2018. Pyhän asetuksen yhteistyökappale "Valtaeliitti" rap-artisti Jontin kanssa julkaistiin joulukuussa 2023.
Rikostuomio

Helsingin hovioikeus tuomitsi syyskuussa 2018 Halosen pahoinpitelystä 180 euron sakkoihin. Välikohtaus tapahtui huhtikuussa 2016 raitiovaunussa Haapaniemen ja Sörnäisten pysäkkien välillä Helsingissä. Oikeus piti Halosen toimintaa hätävarjelun liioitteluna. Myös toinen osapuoli määrättiin 180 euron sakkoihin. Alun perin käräjäoikeus oli tuominnut Halosen 1 050 euron sakkoihin.
Elokuvaohjaukset

Huolehtivainen rakastaja (televisioelokuva, TV3, 1990)
Back to the USSR – takaisin Ryssiin (1992)
Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma (1995)
Joulubileet (1996)
Aleksis Kiven elämä (2002)
Kalevala – Uusi aika (2013)
Televisiotuotantoja

Halosen harharetket (Yle Teema, 2005)
Jerry Halloween (Yle TV1, 2009)
Aiheesta muualla

Jari Halonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jari Halonen Elonetissä.
Ylen Elävä arkisto – Jumalan teatteri puhuu
Ylen Elävä arkisto – Persona non grata: Jari Halonen (otteita)
Ylen Elävä arkisto – Miten minusta tuli minä, Jari Halonen
Ylen Elävä arkisto – Jerry Halloween
| n k Jari Halonen |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Back to the USSR – takaisin Ryssiin (1992)  Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma (1995)  Joulubileet (1996)  Aleksis Kiven elämä (2002)  Kalevala – Uusi aika (2013) 
Televisioelokuvat (ohjaus):  Huolehtivainen rakastaja (1990) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Pilen kätkö

| Pilen kätkö Pilefyndet |
| --- | --- |
 Kaikki Piilen kätkön esineet, All items of hoard from Pile ja Alle redskap from Pilefyndet
Löytyminen
Valtio:  Ruotsi 
Löytöpaikka:  Tygelsjö
Löytäjä:  Hans Olsson
Löytöpäivä:  1864 
Säilytys
Paikkakunta:  Tukholma 
Kokoelma:  Statens historiska museum
Näytteillä:  Statens historiska museum
Luettelotunnus:  SHM 3311:1–32
Kuvaus
Esinetyyppi:  maakätkö
Materiaali:  pronssi ja tina 
Valmistustapa:  valaminen 
Esittää:  kirves, tikari, rengas
Paino:  5,86 kg 
Merkitys:  Ruotsin varhaisin pronssikätkö
Valmistettu
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi
Ajanjakso:  pronssikausi
Valmistettu:  noin 1700 eaa.
Valmistuspaikka:  Keski-Eurooppa, Irlanti
 fiPilen kätkö 
Commons:  luokka
Pilen kätkön kaikki laaka- ja reunuskirveet.
Pilen kätkö (ruots. Pilefyndet) on pronssiesineitä sisältänyt kuuluisa maakätkö, jonka maanviljelijä Hans Olsson löysi auratessaan omistamaansa niittyä syksyllä 1864 Tygelsjön pitäjän Pilen kylässä nykyisen Malmön eteläisessä kaupunginosassa Ruotsissa. Löydetyt metallisesineet painoivat 5,86 kilogrammaa ja ne lunastettiin Statens historiska museumin kokoelmiin Tukholmaan, missä ne ovat esillä sen pysyväisnäyttelyssä. Kätkön esineet ovat vanhimpia Ruotsissa löydettyjä pronssiesineitä.
Historiaa

Hans Olsson kertoi, että metalliesineet pitivät kovaäänistä kolinaa auran nostaessa ne maasta. Hän kaivoi esineet ylös ja teki niistä ilmoituksen. Statens historiska museum lunasti esineet 50 riikintaalerin summasta ja ne ovat esillä museon pysyväisnäyttelyssä.
Kätkön kuvailua > Esineet

Kätköstä löydettiin 32 esinettä tai esineen katkelmaa. Niistä oli 10 pronssirenkaita, joista kaksi on nimetty käsirenkaiksi. Muut kahdeksan rengasta olivat kaularenkaan muotoisia tai kokoisia, mutta niistä oli katkennut osa kaarista pois. Renkaita kutsutaan keskieurooppalaisessa kirjallisuudessa nimellä ösenringe. Käsirenkaiden painot olivat 34 ja 49 grammaa ja muiden renkaiden painot olivat 7–197 grammaa. Pienet katkelmat painoivat muutamia grammoja, mutta kolme suurinta rengasta painoivat yli 100 grammaa.
Toinen käsirengas (luettelotunnus SHM 3311:20) painoi 49 grammaa ja se oli valmistettu kolmesta ohuemmasta pronssilangasta, jotka oli juotettu rinnakkain yhteen. Rengas oli löydettäessä katkennut kolmeen osaan. Yksi renkaista (SHM 3311:21) oli leveimmästä kohdasta halkaisijaltaan 7,7 senttimetriä ja se oli avoin rengas. Renkaan suurin paksuus oli 13 millimetriä ja aukon päät olivat muutaman millimetrin paksut. Rengas painoi kuitenkin 135,3 grammaa. Suurin rengas (SHM 3311:24) painoi 196,5 grammaa, oli halkaisijaltaan 13 senttimetriä ja paksuimmillaan 13 millimetriä.
Esineiden joukossa oli osia pronssitikareista (SHM 3311:17 on terän kärki; SHM 3311:16 on terän tyvi; SHM 3311:15 on kahva; SHM 3311:14 on lähes kokonainen, mutta katkeillut tikari; SHM 3311:18 on terän kärki). Tikariosien lisäksi löytyi 13 ehjää tai katkeillutta pronssista kirveenterää. Ehjät terät olisi voinut aikoinaan myydä eteenpäin ja ne painavatkin 140–888 grammaa. Painavin kirves (SHM 3311:10) on säilynyt hyvänä. Se on 21,2 senttimetriä pitkä ja 9 senttimetriä leveä. Se on koko pituudeltaan ohut, mutta sitä jäykistämään on valettu ylä- ja alareunaan kantit. Kirveen tyyppiä kutsutaankin nimellä reunuskirves. Toiseksi suurin kirves (SHM 3311:3) on hieman hapettunut ja sen kantit ovat heikommat kuin painavimmalla kirveenterällä. Se on 19 senttimetriä pitkä ja 7,4 senttimetriä leveä. Terän paino on 603 grammaa.
Kirveiden koostumusta tutkittaessa näyttäisi siltä, että yksi kirveistä olisi peräisin Irlannista. Muut kirveet sen sijaan näyttäisivät olevan peräisin Keski-Euroopasta, jossa kupari- ja tinamalmien sisältämät epäpuhtaudet vastaavat löydettyjen kirveiden epäpuhtauksia.
Kätkössä oli mukana kolme tinametallin kappaletta. Niiden yhteispaino on 46 grammaa. Esineet, jotka olivat rikki, oli todennäköisesti haudattu rikkinäisinä. Nämä olisivat kelvanneet uusien esineiden valamiseen yhdessä tinan kappaleiden kanssa.
Kaularengas (ösering)
laakakirves
puhdistettu reunuskirves
Kätkön kuvailua > Kätkön ajoitus

Osa pronssista oli valmiina esineinä, joiden tyyli ja muotoilu vastaa esineluokittelussa Skandinavian pronssikaudella Monteliuksen periodia I, joka tarkoittaa ajanjaksoa 1700–1500 eaa. Kuitenkin osa tutkijoista, kuten esimerkiksi pronssikauden tutkija Helle Vandkilde, kannattavat vanhempaa ajoitusta 1700 eaa., sillä vastaavan tyyppisiä kirveitä on löydetty tätäkin vanhemmista neoliittisen kivikauden haudoista. Vastaavanlainen maakätkö löytyi myös Tanskan Gallemossenista ja se on ajoitettu noin 2000 eaa. Kyseessä olisi Ruotsiin ”ensimmäisiä” maahan tuotuja suuria pronssikätköjä, koska yksittäisiä esineitä oli tuotu jo tätäkin ennen.
Tulkintaa

Ei tiedetä tarkalleen miksi esineet on kaivettu maahan, ja syyksi on esitetty kaksi teoriaa. Tavallinen tulkinta kätköille on ollut votiiviuhraus, jossa ”hukkaamalla luontoon” arvokkaita esineitä suoritetaan uhraus jumalille, ja toivotaan vastalahjaksi onnea ja menestystä. Votiiviuhrauksiin on yleensä laitettu jopa käyttämättömiä pronssiesineitä, mikä ei ole tässä tapauksessa kyseessä. Osa pronssista oli esineiden katkelmina. Mikäli katkelmat eivät ole syntyneet toistuvan auraamisen tuloksena, voidaan kätkö tulkita pronssin raaka-aineen säilytyspaikaksi. Pronssi oli tuona aikana Etelä-Skandinaviassa äärimmäisen arvokasta ja maakätkö onkin voinut olla yksinkertaisesti vain sen piilopaikka. Helle Vandkilde on pronssikauden tutkijana esittänyt kätkölle seuraavanlaisen selityksen. Pronssikauppaa käytiin veneillä, joilla purjehdittiin Itämeren yli ja Saksan jokia ylävirtaan päin. Veneisiin lastattiin kauppatavarat, joita olivat esimerkiksi meripihka, turkikset, piitikarit ja muut tarvikkeet, ja veneiltiin vaihtamaan ne esimerkiksi pronssiin. Veneen palattua kotiin oli arvokas lasti varastoitava turvalliseen paikkaan. Tähän käytettiin yleisesti maakätköä. Emme saa koskaan selville, kummasta on ollut kyse, eikä sitä, miksei kätköä koskaan kaivettu esiin.