stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamelit (suku)

| Kamelit |
| --- | --- |
 Dromedaari (Camelus dromedarius)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Kamelit Camelidae
Suku::  Kamelit Camelus  Linnaeus, 1758
Lajit
 Dromedaari Camelus dromedarius  Kaksikyttyräinen kameli Camelus bactrianus 
Katso myös
   Kamelit (suku) Wikispeciesissä   Kamelit (suku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kamelit (Camelus) on kamelien heimoon kuuluva kaksivarpaisten sorkkaeläinten suku. Varsinaisten sorkkien sijaan niillä on varpaissa pehmeät anturatyynyt ja suuret kynnet. Sukuun kuuluu kaksi lajia, yksikyttyräinen dromedaari (Camelus dromedarius) ja kaksikyttyräinen kameli (Camelus bactrianus). Kamelien lähimpiä sukulaisia ovat samaan heimoon kuuluvat laamat ja vikunjat.
Kamelit märehtivät, mutta kamelien heimo ei kuulu perinteiseen märehtijöiden alalahkoon toisin kuin esimerkiksi nauta ja hirvi. Kuten naudalla, myös kameleilla on useita mahoja, mutta niiden jakautuminen kammioiksi on erilainen. Yleisesti katsotaan kamelin mahoja olevan kolme, vaikka viimeisessä on toiminnallisesti kaksi osaa.
Ihminen kesytti kamelin joskus 930-luvun ja 900-luvun välillä ennen ajanlaskun alkua. Tämä arvio perustuu tutkijoiden tekemiin luulöytöihin.
Yleistä

Molempia kamelilajeja on käytetty pitkään hyötyeläiminä. Dromedaari on nopeana ja kestävänä juoksijana parempi ratsueläin, kaksikyttyräinen taas parempi kuormajuhta, sillä se jaksaa kantaa kevyesti yli 250 kg:n painoisia kuormia pitkiä matkoja. Villit kaksikyttyräiset kamelit ovat äärimmäisen uhanalaisia, ja niitä on jäljellä korkeintaan 1 000 yksilöä. Vaikka kesytettyjä kaksikyttyräisiä kameleita on vielä kohtalaisen paljon (arvio: 1,4 milj. yksilöä), näidenkin määrät ovat vähenemässä (v. 2006). Kameleiden maitoa käytetään monin paikoin ruuan valmistuksessa. Kaksikyttyräisestä kamelista saadaan myös päällysvaatteisiin käytettävää hienoa villaa, joka muistuttaa kashmiria. Villaa ei kuitenkaan saada paljoa, mikä on johtanut lampaiden ja vuohien suosion nousuun.
Kamelin korkeus lapaluiden kohdalta on jopa yli 225 cm. Kameli painaa noin 350–700 kg. Ensimmäiset kamelit kesytettiin jo 2000 eaa. Kameli voi elää yli 50 vuotta, joten se on nisäkkääksi hyvin pitkäikäinen. Keskimääräinen elämänkaari kestää noin 40–50 vuotta. Väritykseltään kameli on ruskea tai hiekanvärinen. Dromedaari on yleensä vaaleampi ja lyhytkarvaisempi kuin kaksikyttyräinen kameli. Kuivuutta kaksikyttyräinen sietää yleensä heikommin. Erämaan laivana tunnettu kameli osaa myös uidalähde?.
| --- | --- |
Dromedaari eli yksikyttyräinen kameli Camelus dromedarius: Kameli eli kaksikyttyräinen kameli Camelus bactrianus
Yleistä > Levinneisyys

Kameli yhdistetään perinteisesti Arabiaan ja Egyptiin, eli yleensä aavikkoisille alueille. Kuitenkin kamelin levinneisyys kattaa koko Pohjois-Afrikan ja Etelä- ja Keski-Aasian. Nykyisin kamelit ovat levinneet myös Australiaan.
Kaksikyttyräinen kameli elää varsinkin Etelä- ja Keski-Aasiassa, yksikyttyräinen kameli taas Arabiassa ja Pohjois-Afrikassa. Kumpiakin kuitenkin tavataan molemmilta alueilta. Dromedaari on huomattavasti yleisempi, ja sen asuinalueet ulottuvat käytännössä myös kaikkialle kaksikyttyräisen kamelin levinneisyysalueelle. Dromedaari asustaa Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Afganistanissa, Pakistanissa, Luoteis-Intiassa, Kiinan länsiosissa ja Turkmenistanissa. Sitä on myös viety Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Kanariansaarille työeläimeksi. Nykyisin maailmassa on noin 13 miljoonaa kesyä dromedaaria, joita käytetään taakkojen kantamiseen sekä ravikilpailuihin. Suurin osa kesyistä kameleista on yksikyttyräisiä.
Villejä kameleja on enää hyvin vähän, ja varsinkin villit kaksikyttyräiset kamelit ovat sukupuuton partaalla. Villit kamelit elävät pienillä alueilla Kiinassa ja Mongoliassa. Lisäksi Australiassa elää villiintyneinä sinne tuotuja dromedaareja, joita on nykyään ainakin puoli miljoonaa.
Yleistä > Lisääntyminen

Kameli tulee sukukypsäksi yleensä 3,5–5 vuoden iässä. Hyvissä olosuhteissa kiimakierto on ympärivuotinen. Kiimakierron pituus on yleensä noin 3 viikkoa. Munasolu ei irtoa, mikäli parittelua ei tapahdu. Kameli on säästäväinen tässäkin. Sekä tammat, että oriit voivat olla osan vuotta seksuaalisesti inaktiivisia.
Kiima-ajan koittaessa aikuiset oriit ovat hyvin aggressiivisia, eikä niitä voida käyttää työhön - ne kilpailevat naaraista. Niskassa sijaitsevat erityiset rauhaset, ns. occipitaali-rauhaset, erittävät voimakasta hajua. Suustaan ori pullistaa esiin suuren ja pehmeän kitapurjeesta muodostuneen pussin, ”kitalakihuulen” (eng. ”palatal flap”, ital. ”labbro palatale”) Vanhempi uros astelee jäykin askelin kilpakosijan edessä kuolaten ja hampaitaan narskuttaen. Uros virtsaa ja ulostaa sekä levittää jalkansa pelotellen näin vastustajaansa. Kiistakumppanit voivat joutua tappeluun. Silloin ne potkivat toisiaan etujaloillaan ja purevat vastustajaansa jalkoihin, kaulaan ja nivusiin. Taistelussa toinen eläimistä voi jopa menehtyä. Voittaja saa palkinnoksi jopa 30 naaraan haaremin.
Yhdyntätapa on sorkkaeläimeksi poikkeuksellinen: tamma asettuu makuulle mahalleen ja ori tämän taakse polvilleen, etujalat tamman kahtapuolta. Astuminen kestää  10–30 minuuttia, jopa pidempään. Tänä aikana ori voi ejakuloida 3–4 kertaa. Ejakulaatin tilavuus on 6–8 ml.
Dromedaari kantaa sikiötä noin 12 ja kaksikyttyräinen 13,5 kk.
Aikanaan naaras vetäytyy synnyttämään rauhalliseen paikkaan. Vasa syö muutaman tunnin kuluessa ja kävelee jo päivän vanhana. Emo ja poikanen palaavat laumaan, joka ottaa kiinnostuneena vastaan uuden jäsenensä.
Dromedaari ja kaksikyttyräinen risteytyvät. Risteymillä voi olla jalostusarvoa. Myös laama ja kameli on vuonna 1997 onnistuttu risteyttämään, minkä tarkoituksena oli lisätä laamojen kestävyyttä tai lisätä kamelin villan määrää. Syntyneellä risteymällä ei ollut toivottuja ominaisuuksia.
Yleistä > Ravinto

Kamelit syövät lähinnä lehtiä ja silmuja, ruohokasveja sekä oksia. Se tulee toimeen heikommalla ravinnolla kuin muut laiduntavat eläimet. Kameli saattaa syödä toisinaan myös luita kivennäisainetarpeiden tyydyttämiseksi.
Rasvakudoksesta koostuvan, ravintoa säilövän kyttyränsä ansiosta kameli pystyy elämään pitkiä aikoja vähällä ruualla ja vedellä, mutta keitaalle päästyään kameli voi kerralla juoda jopa 130–150 litraa vettä (jopa 25–30 % elopainosta). Kamelin erytrosyytit ovat erityisen kestäviä, eikä hemolyysiä tapahdu veren osmolaliteetin laskiessa juomisen seurauksena. Kameli voi elää 30 päivää ilman vettä, ja se saattaa menettää kolmanneksen ruumiinsa painosta kuolematta.
Kameli symboliikassa

Koska kameli on ruuan suhteen varsin vaatimaton, se Euroopassa jo varhaisella keskiajalla nousi kohtuullisuuden ja raittiuden symboliksi. Kamelin askeettisten elämäntapojen vuoksi kirkkoisä Augustinus piti sitä taakkansa nöyrästi kantavan kristityn vertauskuvana. Euroopassa kameli on perinteisesti yhdistetty aavikkoihin, varsinkin Arabiaan, ja se onkin saanut kunnianimen erämaan laiva.
Kameli suostuu ottamaan selkäänsä vain taakkoja, joita se tietää pystyvänsä kantamaan, minkä vuoksi sitä pidettiin aiemmin harkitsevaisuuden vertauskuvana. Myönteisenä piirteenä ajateltiin myös kamelin kyky laskeutua polvilleen ja ottaa ratsastaja selkään vähentäen selkään nousemisen vaikeutta.
Toisaalta korkealla olevan ”ryhdikkään” pään ja kaulan vuoksi kamelia on myös pidetty uppiniskaisena ja ylpeänä eläimenä.Tarun mukaan leuhka ilme johtuu siitä, että se on ainoa eläin, joka tietää Jumalan (Allah) sadannen nimen. Nykyaikana kameliin on liitetty enemmänkin negatiivisia mielikuvia: sitä kuvataan suorastaan korskeana eläimenä, joka suhtautuu ylimielisesti muihin. Esimerkiksi Nicotinell-mainoksessa mies yrittää päästä kamelin luokse. Tässä kameli kuvaa vaikeaa päämäärää ja tavallaan rinnastetaan tupakoinnin lopettamisen vaikeuteen. Kamelin esiintyminen mainoksessa saattaa myös johtua Camel-nimisestä savukemerkistä.
Aasialaisessa kulttuurissa ei kamelilla ole samanlaista symbolista merkitystä kuin Euroopassa. Kun Euroopassa kameli on ollut yleensäkin Aasian vertauskuva, se on Keski- ja Etelä-Aasian asukkaille ollut jokapäiväinen työeläin. Aasian mytologioissakin kameli mainitaan kuitenkin joskus. Sen kerrotaan esimerkiksi surreen Buddhan kuolemaa yhdessä puhvelin, norsun ja tiikerin kanssa.
Kristinuskossa kamelilla on kaksinainen merkitys. Kun marttyyrit Kosmas ja Damianos 200-luvulla ennen kuolemaansa kertoivat haluavansa tulla haudatuksi samaan paikkaan, kameli alkoi puhua ja asettui puolustamaan heidän kantaansa. Toisaalta toisen kertomuksen mukaan myös paholainen on ottanut kamelin hahmon. Kolmannessa Mooseksen kirjassa kameli mainitaan ”saastaisena” eläimenä, jonka lihaa ei saanut syödä. Jeesus opetti tunnetussa vertauksessa, että ”helpompi on kamelin mennä neulan silmästä läpi kuin rikkaan päästä taivaaseen”.
Kamelit kuvataiteessa

Arvostettuja kameleita kuvataiteen alalla on luonut muun muassa yhdysvaltalainen kuvanveistäjä Nancy Graves (1940–1995).
Aiheesta muualla

Kalifornialainen kamelinkasvattaja, kuvia (engl.) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kamelinmaitoa käsittelevä meijeri (engl./ransk.)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q7375  Wikispecies: Camelus  ADW: Camelus  AFD: Camelus  BOLD: 103526  CoL: 3GC7  EoL: 38902  EPPO: 1CMELG  GBIF: 2441236  iNaturalist: 42232  IRMNG: 1275636  ITIS: 624942  MSW: 14200111  NBN: NHMSYS0020976786  NCBI: 9836  Paleobiology Database: 42521  Paleobiology Database: 42521  Plazi: 7F79901F-E278-2CAF-D939-F4D156805FE1  ZooBank: 1704453B-6D80-47B8-BEC6-8EFCCEA7E6A7 
Kamelin vasaa ruokitaan
Kamelia ja sillä ratsastavaa miestä esittävä patsas Kiinan Tang-dynastian ajalta
Naisten Divari

| Inssi-Divari |
| --- | --- |

Laji:  salibandy
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1992
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  Jokerit
Sarjataso:  2.
Ylempi taso:  F-liiga
Alempi taso:  Suomisarja 2. divisioona
Aiheesta muualla
Naisten-divari
Naisten Divari , sponsorinimeltään kaudesta 2024-2025 alkaen Inssi-Divari, on naisten toiseksi korkein salibandyn sarjataso Suomessa. Divari  pelataan valtakunnallisena yhdessä 10 joukkueen lohkossa. Kaudella 2023-24 divarin runkosarjan voitti Helsingin Jokerit.
Sarjan nimi muuttui Inssi-Divari:Ksi kauden 2024-2025 alusta, kun salibandyliito halusi yhdenmukaistaa kahden korkeimman sarjatason nimet miehissä ja naisissa.
Runkosarja

Kaksinkertainen sarja yksittäisinä otteluina. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Jos
varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 5 minuutin jatkoaika, joka päättyy
ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli ratkaisua ei synny jatkoajalla ratkaistaan
voittaja viiden laukojan rangaistuslaukauskilpailussa. Ottelun voitosta varsinaisella
peliajalla saa kolme (3) sarjapistettä. Jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa
ratkenneessa ottelussa voitosta saa kaksi (2) sarjapistettä ja häviöstä yhden (1)
sarjapisteen. Varsinaisella peliajalla hävitystä ottelusta ei saa pisteitä (0).
F-Liiga karsinta

Sarjan 1.–6. sijoittuneet joukkueet jatkavat F-liigakarsintaan.
Divarikarsinnat

Sarjan 7.–8. sijoittuneet joukkueet jatkavat Divarikarsintojen 1. vaiheeseen.
Putoamiskarsinta

Sarjan 9.–10. sijoittuneet joukkueet karsivat suorasta putoamisesta Suomisarjaan.
Otteluparissa kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella.
Pelataan paras kolmesta systeemillä (kaksi voittoa) yksittäisinä otteluina. Peliaika 3 x 20
min tehokasta peliaikaa. Jos varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 minuutin
jatkoaika, joka päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli ratkaisua ei synny
jatkoajalla ratkaistaan voittaja viiden laukojan rangaistuslaukauskilpailussa. Varsinaisen
peliajan ja jatkoajan välillä on 5 min tauko.
Otteluparin voittaja jatkaa Divarikarsintojen 2. vaiheeseen ja häviäjä putoaa Suomisarjaan
kaudelle 2024–25.
Joukkueet 2024–2025

| Joukkue | Kunta | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jokerit | Helsinki | Lehto Areena | 2013 | Marko Lundsten |
| SBS Wirmo | Mynämäki | HaNi-Halli | 1993 | Riku Niemi |
| Pirkat | Pirkkala | Pirkkalan vapaa-aikakeskus |  | Jorma Vilonen |
| HaHe | Oulu | Kastellin monitoimitalo |  | Pasi Soronen |
| Northern Stars | Espoo | Kameleonten | 2014 | Ville Turunen |
| Blue Fox | Uusikaarlepyy | Tähtihalli | 1989 | Celine Hellström |
| SB Nivala | Nivala | Championdoor Areena | 2019 | Kaisu Vähäsöyrinki |
| SalBa | Rauma | Jaakko Arena | 1993 | Jesse Salonen |
| FB Factor | Kontiolahti | Lehmon liikuntahalli | 2016 | Markus Holopainen |
| Häme Stars | Hämeenlinna | Nummikeskus | 2019 | Jani Järvinen |
Kehitteillä olevat videopelit

Tämä artikkeli käsittelee videopelejä, jotka ovat vielä kehityksessä. Näiden julkaisuajat ovat vielä epävarmoja. Kuluvan vuoden videopelejä käsittelee Videopelivuosi 2025.
2026

Animal Use Protocol
Don't Kill Them All
Fable
Human Fall Flat 2
Lords of Fallen 2
Paranormal Activity: Found Footage
Samurai Pizza Cats: Blast from the Past!
2027

Arma 4
Ei suunniteltua julkaisuaikaa tiedossa

The Elder Scrolls VI
The Witcher 4
Kanadantylli

| Kanadantylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Tyllit Charadrius
Laji::  semipalmatus
Kaksiosainen nimi
 Charadrius semipalmatus  Bonaparte, 1825 
Katso myös
   Kanadantylli Wikispeciesissä   Kanadantylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanadantylli (Charadrius semipalmatus) on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Lajin nimesi Charles Lucien Bonaparte 1825.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 17–19 senttimetriä, siipien kärkiväli 43–52 senttimetriä ja paino 31–69 grammaa. Naaras on hieman suurempi kuin koiras. Muistuttaa suuresti tylliä, josta se poikkeaa hiukan pienemmän koon ja hennomman rakenteen takia. Värityksen pienistä eroista mainittakoon vaaleammat koivet ja vähemmän silmäänpistävä siipijuova lentävällä linnulla. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuorta lintua on hyvin vaikea erottaa nuoresta tyllistä.
Esiintyminen

Pesimäalue ulottuu Alaskasta Pohjois-Kanadaan. Maailman populaation koko on noin 150 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Muuttolintu, joka talvehtii Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilla Etelä-Carolinasta Patagoniaan, myös vyöhykkeen kaikilla suurilla saarilla. Hyvin harvinainen vierailija Länsi-Euroopassa, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Pesimäaikana makean ja suolaisen veden muta- ja hiekkarannat sekä jokien, järvien ja lampien avoimet rannat. Muutto- ja talvehtimisalueilla hiekka- ja mutarannat sekä laguunit, harvoin sisämaassa.
Lisääntyminen

Pesä on avoimesti maassa. Munia on 4, uusintapesissä 3. Pesintä touko-kesäkuussa.
Ravinto

Maassa ja mudassa elävät hyönteiset, nilviäiset ja madot.
Aiheesta muualla

Kanadantylli Lintukuva-verkkopalvelussa
Ääntä[vanhentunut linkki], Äänen metadata Macaulay Library
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q468009  Wikispecies: Charadrius semipalmatus  ABA: semplo  ADW: Charadrius_semipalmatus  ARKive: charadrius-semipalmatus  Avibase: 95E28A57CB50B0D7  BirdLife: 22693764  BOLD: 10190  BOW: semplo  CoL: TMXL  eBird: semplo  EUNIS: 100876  EURING: 4710  Fauna Europaea: 96872  Fauna Europaea (new): 604f3286-b6bb-45ba-8429-77a236c234c2  GBIF: 2480295  GNAB: semipalmated-plover  IBC: semipalmated-plover-charadrius-semipalmatus  iNaturalist: 4817  IRMNG: 10765557  ITIS: 176506  IUCN: 22693764  NatureServe: 2.103068  NBN: NBNSYS0000188691  NCBI: 50400  Neotropical: semplo  NZBO: semipalmated-plover  NZOR: 23e50071-d954-4e23-aff6-2645bb3bece1  Observation.org: 72975  OBIS: 159126  ODNR: semipalmated-plover  Open Tree of Life: 661809  Paleobiology Database: 335305  Paleobiology Database: 335305  WoRMS: 159126  Xeno-canto: Charadrius-semipalmatus
Kallion kirjasto

| Kallion kirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Torkkelinmäki, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°11′01″N 24°57′13″E﻿ / ﻿60.18361°N 24.95364°E﻿ / 60.18361; 24.95364
Rakennustyyppi:  Rakennus ja yleinen kirjasto (en)
Käyttö:  Kirjastorakennus (d)
Suunnittelija:  Karl Hård af Segerstad
Valmistumisvuosi:  1912
 fiKallion kirjasto 
Kallion kirjasto on Helsingin kaupunginkirjaston sivukirjasto, joka toimii Kallion kaupunginosassa osoitteessa Viides linja 11. Sen toinen osoite on Porthaninkatu 12. Se oli vuonna 2021 kävijämäärältään kaupunginkirjaston toiseksi suurin toimipiste Keskuskirjasto Oodin jälkeen. Kirjastorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Karl Hård af Segerstad ja se on valmistunut vuonna 1912. Talo on Suomen ensimmäinen kunnan varoilla rakennettu kirjasto. Kirjasto on korttelinsa ainoa rakennus. Muun osan korttelista käsittää Matti Heleniuksen puisto.
Historia

Kallion kirjasto perustettiin vuonna 1889 yksityisenä Sörnäisten Kansankirjastona. Se toimi vuodet 1890–1912 osana Alli Tryggin perustamaa Sörnäisten Kansankotia, jonka tarkoituksena oli sivistää työläiskaupunginosan asukkaita ja kannustaa heitä hyvien harrastusten pariin. Lainakirjaston ja lukusalin lisäksi Kansankodissa oli lastentarha, työnvälitystoimisto ja eri työväenyhdistysten tiloja. Se toimi Hämeentien varrella suuressa puutalossa, jonka paikalla on nykyisin Alli Tryggin puisto eli Ässärinne.
Sörnäisten Kansankirjasto otettiin vuonna 1899 kaupungin haltuun, ja se muuttui Helsingin kaupunginkirjaston Sörnäisten sivukirjastoksi. Vuonna 1904 kaupunginvaltuusto päätti rakennuttaa uuden talon, jossa olisi tilat sekä Sörnäisten sivukirjastolle että työväenopistolle. Suunnittelijaksi valittiin aluksi arkkitehti Waldemar Aspelin, joka kuitenkin vaihdettiin 1909 kaupunginarkkitehti Karl Hård af Segerstadiin. Samalla työväenopisto pudotettiin pois suunnitelmista ja talo varattiin pelkälle kirjastolle. Hård af Segerstadin suunnittelema kirjastotalo valmistui 1912 Porthaninkadun päähän. Rakennus sai viralliseksi nimekseen Kallion kirjasto vuonna 1913, kun uudessa kaupunginosajaossa syntyi Kallion kaupunginosa.
Punatiilinen kirjastorakennus edustaa hillittyä myöhäisjugendia, jossa on runsaasti klassistisia vaikutteita. Hård af Segerstad käytti mallina yhdysvaltalaisia kirjastoja ja suunnitteli pohjakaavan niin sanotun butterfly-periaatteen mukaisesti. Kaksikerroksinen, kupolikattoinen lainaussali muodostaa rakennuksen toiminnallisen keskipisteen, ja muut toiminnot levittäytyvät sen ympärille kuin perhosen siivet. Suomalaisen kirjastoperinteen mukaisesti rakennuksessa korostettiin lukusalien asemaa, ja siinä olikin alun perin neljä suurta lukusalia: pohjakerroksessa sanomalehtisali ja lasten lukusali, toisessa kerroksessa nuorten lukusali ja aikuisten lukusali. Taiteilija Oskari Paatela suunnitteli kirjastoon lasimaalauksen vuonna 1923.
1920-luvulla juoksija Paavo Nurmi asui kirjaston pohjakerroksessa vahtimestari Amanda Miettisen alivuokralaisena.
Kallion kirjastossa noudatettiin aluksi suljettua hyllyjärjestelmää. Kirjat olivat lainaussalissa tiskien takana asiakkaiden ulottumattomissa, ja ne piti pyytää kirjastovirkailijalta. Kirjasto vaurioitui pommituksissa sotavuonna 1944, ja näiden vahinkojen korjaamisen yhteydessä siirryttiin avohyllyjärjestelmän käyttöön. Samalla sisäseiniin avattiin kaariaukot, jolloin aiemmin suljetut lukusalit yhdistettiin lainaustiloihin ja muutettiin kirjastosaleiksi. Vuosina 1988-1990 toteutetun peruskorjauksen yhteydessä ullakkotila otettiin käyttöön ja siitä tehtiin lasten- ja musiikkiosasto.
Erikoiskokoelmat ja palvelut

Suomen Dekkariseura lahjoitti Helsingin kaupunginkirjastolle vuonna 1996 jännityskirjakokoelman, joka sijoitettiin Kallion kirjaston pohjakerrokseen. Tila sai nimekseen Dekkarikirjasto. Kokoelma on karttunut vuosien aikana ja  vuonna 2022 kokoelmaan kuului noin 3000 kirjaa. Kirjastoon luotiin vuonna 2015, ensimmäisenä Suomessa, Sateenkaarihylly. Sateenkaarihylly on pienoiskokoelma, johon on koottu seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin liittyvää kauno- ja tietokirjallisuutta, sarjakuvia ja elokuvia. Vuonna 2016 kirjastoon luotiin yhdessä alueen asukkaiden kanssa Straight Outta Kallio -niminen kokoelma, jossa on kalliolaisten bändien kirjastolle lahjoittamia, pääosin omakustanteisia kasetteja, vinyylejä, cd-levyjä ja zinejä.
Koko rakennuksessa on saatavilla langaton verkkoyhteys Stadinetti, ja asiakkaiden käyttöön on tietokoneita, kannettavia tietokoneita, tabletteja, skanneri ja kopiokone. Musiikkiosastolta voi lainata erilaisia soittimia, kuten ukuleleja, kanteleita, cajoneita tai lasten kitaran. Asiakkailla on mahdollisuus varata kirjastosta näyttelytilaa.
Kerrokset > 1. kerros

asiakaspalvelu
aikuisten tietokirjallisuus, elokuvat, Kallio-kokoelma, Sateenkaarihylly
palautusautomaatti, tapahtumatila Kupolisali, ryhmätyötilat Otso ja Kontio, tietokoneet, kannettavat tietokoneet, tabletit, kopiokone, tulostusmahdollisuus
Kerrokset > 2. kerros

aikuisten kaunokirjallisuus, nuortenkirjallisuus, sarjakuvat
hiljainen työskentelytila, työskentelypisteitä
Kerrokset > 3. kerros

asiakaspalvelu
lasten aineisto, musiikkiaineisto, Straight Outta Kallio -kokoelma, lainattavat soittimet
tapahtumatila Satulinna, näyttelytilaa
Kerrokset > Lehtiparvi

sanomalehdet, aikakauslehdet, kirjojen kierrätyspiste
Kerrokset > Pohjakerros

vuokrattava kokoustila Dekkarikirjasto
Kirjallisuutta

Sven Hirn: Kansankirjastosta kaupunginkirjastoksi. Helsingin kaupunginkirjasto 1860–1940. Helsingin kaupunginkirjasto 1998. ISBN 951-718-177-9.
Mikko Laakso: Kansanvalistajasta kansalaisten olohuoneeksi : Helsingin kaupunginkirjasto 1940-2005. Helsingin kaupunki, kaupunginkirjasto, 2010. ISBN 978-952-223-530-5.
Jyri Vilja: Kallion kirjasto ja kaupunginarkkitehti Karl Hård af Segerstad. Helsingin kaupunginmuseon tutkimuksia ja raportteja 2/2007. ISBN 952-473-791-4.
Aiheesta muualla

Kallion kirjaston internetsivut
Kallion kirjaston portaikko
Edward Kaukoranta

Edward Kaukoranta (ent. Eetu Hyppönen, s. 13. marraskuuta 1985) on suomalainen liikemies, joka nousi julkisuuteen nuorena keräilykolikkokauppaa harjoittavana yrittäjänä nimellä Eetu Hyppönen vuonna 2003. Hänen yrityksensä United Coin Collectors of Europe (UCCE) haettiin kuitenkin konkurssiin joulukuussa 2005. Hyppösellä oli yhtiössä bisnesenkelinä muiden muassa kauppaneuvos Eero Lehti sekä toimitusjohtajana Moulinsart SA:n Peter Horemans. Konkurssia yritykselle hakivat verottaja sekä työeläkeyhtiö Eläke-Fennia. Konkurssitilanteessa yhtiöllä oli velkaa yli 2 miljoonaa euroa eikä käytännössä ollenkaan omaisuutta. Hyppönen on kirjoittanut kirjan Kolikon kääntöpuoli.
Hyppönen on ollut Image-lehden kannessa vuonna 2005 sekä nuorimpana koskaan Talouselämä-lehden kannessa vuonna 2006 ollessaan 20-vuotias.
Huhtikuussa 2007 tuli ilmi, että Hyppöstä epäillään talousrikoksista, ja maaliskuussa 2010 Hyppöselle luettiin Helsingin käräjäoikeudessa syytteet 17 eri rikoksesta, muun muassa törkeistä kirjanpitorikoksista, törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja petoksista. Lisäksi syyttäjä vaati hänelle liiketoimintakieltoa. Syyttäjän mukaan Hyppönen toimi tuolloin liiketoimintakiellossa olleen isänsä Pauli Hyppösen kanssa. Kesäkuussa 2010 käräjäoikeus tuomitsi Eetu Hyppösen kahdeksi vuodeksi ehdolliseen vankeuteen ja neljäksi vuodeksi liiketoimintakieltoon. Hyppösen asianajaja ilmoitti tuomion jälkeen, että tuomiosta valitetaan hovioikeuteen. Helsingin käräjäoikeus katsoi Hyppösen olleen pitkälti isänsä ohjailema.
Hänet on tuomittu myös vuonna 2017 törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja törkeästä petoksesta vankeuteen vuodeksi ja kolmeksi kuukaudeksi.
Vuonna 2024 Hyppönen palasi julkisuuteen nimellä Edward Kaukoranta julkaistuaan kirjan Dom Pérignon -samppanjan juomisesta. Hyppöstä on haastateltu ainakin Suomen Kuvalehteen ja Helsingin Sanomiin. Menneisyydestä Eetu Hyppösenä tai rikostaustasta ei ollut mainintaa kummassakaan haastattelussa.