stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matti Helimo

Matti Antero Helimo (s. 28. tammikuuta 1977) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hype Records julkaisi hänen ensimmäisen soololevynsä Blogi 2009.
Helimon ensimmäinen ”Janne Ojanen” -single rikkoi kultalevyn rajan ja hänen ”Lukko voittoon” -singleään on myyty tuhat kappaletta, kuten myös Superpesiksen kaikkien aikojen lyöjätilaston ykkösen, Simo ”Iso-Kello” Eerikäisen, tribuuttisingleä ”Iso-Kello”.
Aamulehden lukijat valitsivat heinäkuussa 2010 Matti Helimon ”Kesä-Tampere” -kappaleen parhaaksi Tampere-aiheiseksi lauluksi.
Matti Helimon toinen albumi Näytelmä julkaistiin 30.11.2011 (Hype). Levyllä soittavat Suomen eturivin muusikoista mm. Marzi Nyman (kitara), Seppo Kantonen (koskettimet), Risto Niinikoski (rummut), Eva Alkula (sähkökantele) ja Jaan Wessman (basso).
Helimon kolmas albumi Hiljaista makuuhuoneessa julkaistaan 16.12.2016, levyn nimikkosingle julkaistiin digitaalisesti jo 5.12.2016.
Matti Helimo on ammatiltaan opettaja ja toimii Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n valtuuston 2. varapuheenjohtajana (2014−) sekä OAJ Pirkanmaan puheenjohtajana (2014−). Kuntavaaleissa 2017 hän sai ensikertalaisena 605 ääntä ja tuli valituksi sitoutumattomana ehdokkaana Vihreiden listalta Tampereen kaupunginvaltuustoon.
Helimo on ollut vuodesta 2021 Tampereen sivistys- ja kulttuuriasioista vastaava apulaispormestari. Hän on entisen pääministerin Jukka Rangellin lapsenlapsenlapsi.
Aiheesta muualla

Matti Helimon kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Matti Helimo Myspacessa (suomeksi)
Ate (Stray Kidsin albumi)

| Ate Stray Kids |
| --- | --- | --- |

Digitaalisen julkaisun kansikuva
EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 19. heinäkuuta 2024
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): 3Racha, Versachoi, DallasK Restart, Chae Kang-hae, Space Primates
 Kesto: 23.21
 Levy-yhtiö: JYP Entertainment, Republic Records
Listasijoitukset
  12. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
Stray Kidsin muut julkaisut
| Rock-Star 2023 | Ate 2024 | Giant 2024 |
Singlet albumilta Ate
 ”Chk Chk Boom” Julkaistu: 19. heinäkuuta 2024
Ate on eteläkorealaisen Stray Kidsin yhdeksäs koreankielinen EP. Se julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 19. heinäkuuta 2024. Albumi koostuu kahdeksasta kappaleesta, sisältäen singlen ”Chk Chk Boom”. Albumin tuottamisesta vastasi pääsääntöisesti yhtyeen sisäinen tuottajaryhmä 3Racha, mutta heidän lisäkseen tuottamiseen osallistuivat muun muassa tuottajat Versachoi, DallasK, Restart, Chae Kang-hae ja Space Primates.
Yhtye aloittaa albumin julkaisun myötä kolmannen maailmankiertueensa Dominate World Tour elokuussa 2024.
Tausta

Alkuvuodesta 2024 yhtye latasi videon Step Out 2024 videopalvelu YouTubeen, jossa ilmoitettiin yhtyen julkaisevan kaksi albumia vuonna 2024. Star News uutisoi toukokuun 9. päivä yhtyeen julkaisevan uuden albumin heinäkuussa. Yhtyeen levy-yhtiö JYP Entertainment vahvisti tiedon, mutta ei kommentoinut albumin tarkkaa julkaisupäivää.
Toukokuussa Bang Chan mainitsi Billboardin ja USA Todayn haastatteluissa, että tuleva albumi tulisi olemaan sellainen, mitä yhtye ei ole aiemmin kokeillut, sisältäen erinäisiä "haasteita" ja yhtyeen "ensimmäisiä", ollen kuitenkin uskollinen yhtyeen tavalle tehdä musiikkia. Kesäkuussa JYP ilmoitti albumin nimen olevan Ate. Albumista julkaistiin lyhyt "traileri", jossa yhtye avaa onnenkeksin, joka sisältää tekstin "your luck no longer lasts from now on". Trailerissa yhtye kokee epäonnisia sattumia, yrittäen samalla etsiä onnenkeksin, joka palauttaisi onnen takaisin. Albumin nimi Ate on viittaus yhtyeen jäsenten määrään, sillä se kuulostaa sanalta "eight" (suom. kahdeksan). Ate on myös sanaleikki verbistä "to eat" ja internet-slangi-ilmaisusta "nailed it". Yhtye aloitti albumin tekemisen lokakuussa 2023.
Julkaisu

Albumi julkaistiin 19. heinäkuuta 2024, ja sen ennakkotilaukset alkoivat kuukausi ennen julkaisua. Albumista julkaistiin kuusi eri versiota. Singlen ”Chk Chk Boom” musiikkivideossa esiintyvät näyttelijät Hugh Jackman ja Ryan Reynolds.
Yhtye aloittaa kolmannen maailmankiertueensa Dominate World Tour elokuussa 2024.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | Mountains | 3Racha | 3Racha, Versachoi | Versachoi, Bang Chan | 3.07 |  |  |  |  |
| 2. | Chk Chk Boom | 3Racha | 3Racha, Dallas Koehlke, Ronnie Icon, BB Elliot | DallasK, Bang Chan, Restart, Chae Kang-hae | 2.28 |  |  |  |  |
| 3. | Jjam | Bang Chan, Changbin | Bang Chan, Changbin, Restart, Chae | Restart, Chae, Bang Chan | 3.05 |  |  |  |  |
| 4. | I Like It | 3Racha, JBach | 3Racha, Nathan Cunningham, Marc Sibley, JBach | Space Primates, Bang Chan | 2.28 |  |  |  |  |
| 5. | Runners | Bang Chan, Felix | Bang Chan, Felix, Versachoi | Versachoi | 3.16 |  |  |  |  |
| 6. | Twilight (또 다시 밤) | Han | Han, Restart, Chae | Restart, Chae | 3.12 |  |  |  |  |
| 7. | Stray Kids | 3Racha | 3Racha, Koehlke, Ronnie Icon | DallasK | 3.09 |  |  |  |  |
| 8. | Chk Chk Boom (festival version) | 3Racha | 3Racha, Koehlke, Ronnie Icon, BB Elliot | DallasK, Bang Chan, Restart, Chae | 2.33 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 23.21 |  |  |  |  |
↑  3Racha on yhtyeen sisäinen tuottajatrio, johon kuuluvat jäsenet Bang Chan, Changbin ja Han.
Kaupallinen menestys

Ate myi Hanteon listan mukaan 1 654 332 kappaletta julkaisupäivänään, tehden siitä yhtyeen neljännen julkaisun, joka ylitti tämän rajapyykin. Koreassa albumi nousi Circle Chartin kärkeen, sillä se myi 2 654 572 kappaletta.
Adolf Edvard Björkenheim

| Adolf Edvard Björkenheim |
| --- | --- |
 Edvard Björkenheim (17.6.1929)
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1856  Turku, Suomi
Kuollut: 10. kesäkuuta 1934 (78 vuotta)  Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  Suomalainen
Ammatti:  maanviljelysneuvos, saarnaaja, kirjailija
Kirjailija
Kirjallinen suuntaus: Vapaakirkko
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Adolf Edvard Björkenheim (29. tammikuuta 1856 Turku – 10. kesäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos, ruukin johtaja, vapaakirkollinen vaikuttaja sekä raittius- ja valtiopäivämies.
Elämäkerta > Sukutausta

Adolf Edvard Björkenheimin vanhemmat olivat Lauri Maunu Björkenheim ja hänen toinen puolisonsa oli Charlotta Sofia Taube. Björkenheim edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Björkenheim opiskeli Turun lyseossa ja siirtyi sieltä Haminan kadettikouluun. Björkenheim osti Orisbergin ruukkitilan osaperillisiltään 1875. Sen jälkeen Björkenheim asui Ruotsissa suorittaen Ultunan maanviljelysopistossa agronomin tutkinnon 1877. Björkenheim oli tehnyt opintomatkoja Tanskaan, Holsteiniin, Englantiin ja Skotlantiin.lähde?
Elämäkerta > Ura

Syksystä 1877 alkaen Björkenheim johti ruukin toimintaa, jonka hän lakkautti vuonna 1900. Hän perusti Orisbergin konepaja Oy:n 1909, ollen sen pääomistaja ja toimitusjohtaja. Björkenheim perusti vuonna 1882 Orisbergiin karjakko- ja meijerikoulun ja vuonna 1896 maamieskoulun. Björkenheim vaikutti Vaasan läänin maanviljelysseuran johtokunnassa.lähde?
Björkenheim oli lisätyn rautatiehallituksen jäsen 1904–1917, tilattoman väestön alakomitean jäsen 1901 ja sahanomistajain maanomistusta järjestävän komitean jäsen 1902.lähde?
Elämäkerta > Vapaakirkollisena vaikuttajana

Björkenheim oli Ruotsissa asuessaan tutustunut vapaakirkolliseen toimintaan ja toimi Suomeen palattuaan vapaakirkollisena saarnamiehenä ja raittiuspuhujana.
Teoksia

Kertomus maanviljelysolojen tutkimista ja Chicagon maailmannäyttelyssä käyntiä varten Pohjois-Amerikan yhdysvaltoihin valtion avulla vuonna 1893 tehdystä matkasta. (1894)
Raittius ja isänmaa : raittiusesitelmä, pidetty Naantalissa kahdeksannen yleisen raittiuskokouksen huvimatkalla Heinäk. 3 p. 1890. (1891)
Föredrag hållet vid invigningen af allianshuset i H:fors 18 5/9 86. (1886)
Nykterhetssaken fäderneslandet. (1891)
Berättelse öfver en till Nordamerikas Förenta stater för studium af jordbruksförhållandena derstädes och för besök vid verldsutställningen i Chicago år 1893 med statsunderstöd företagen resa. (1894)
Emännille : puhe E.-P:n maanviljelysseuran toimeenpanemilla emäntäpäivillä Kauhavalla ja Kurikassa marraskuulla 1915. (1915)
Maanviljelys- ja maamiesseurojen laajennettu ohjelma : puhe maanviljelysseurojen valtuuskunnan toimeenpanemilla maamiesseurapäivillä Kuopiossa joulukuulla 1915. (1915)
Ammattisivistyksestä : esitelmä Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran kevätkokouksessa Laihialla 21 p. kesäkuuta 1916. (1916)
Puheita 1885-1915. (1916)
Uusia puheita 1916-1917. (1918)
Puheita : 1919-1922. 3. (1922)
Vårt folks prövningar : festföredrag vid invigningen av Storkyro restaurerade, 1314 uppförda kyrka, hållet den 15 juni (1928)
Puheita. 4, 1923-1925. (1926)
Miten tulin tuntemaan Hellmanin sisarukset. (1927)
Enastående utveckling : festtal vid 45:te allmänna nykterhetskongressen i Vasa den 14 juni 1927. (1927)
Tal ... vid Örebro läns hushållningssällskaps festmiddag d. 21 juni 1928. (1928)
Aiheesta muualla

Maanviljelysneuvos Edvard Björkenheim (1856–1934). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Vapaakirkollisuus (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Vapaakirkollisuus Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Missionskyrkan i Finland  Suomen Vapaakirkko  Evankeliset ystävät 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin vapaaseurakunta  Hämeenlinnan vapaaseurakunta  Jyväskylän vapaaseurakunta  Järvenpään vapaaseurakunta Arkki  Kuopion vapaaseurakunta  Lahden vapaaseurakunta  Pietarsaaren Ebeneser-seurakunta  Seinäjoen vapaaseurakunta  Vaasan lähetysseurakunta  Turun vapaaseurakunta  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Arpiainen  Björkenheim  Braxén  Brofeldt  Dahlbäck  Heikel  Heiskanen  A. Hellman  H. Hellman  Jalkio  E. Jokinen  W. Jokinen  Lindberg  Lönnbeck  Mangs  Mannero  Meyer  Mäkinen  Rintala  Salmensaari  Vuorinen 
Järjestöt ja media:  Finska Veckobladet  Frank Mangs Center  Fria kristliga folkhögskolan  Kiponniemen toimintakeskus  Missio Ecuador  Päivä  Santalan kartano  Suomen teologinen opisto  Suomen Viikkolehti  Teopolis  Tyyne-Liisa ja S.S.Salmensaaren Opintosäätiö  ViaDia 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Harpunsäveliä  Hengellinen laulukirja  Vapaakirkon kesäjuhlat 
 Frikyrklig samverkan  Suomen vapaakristillinen neuvosto 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Talousvaikuttajat  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Antero Nyrkkö

| Antero Nyrkkö |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.4.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Viipurin läntinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1889 Viipuri
Kuollut: 27. lokakuuta 1928 (39 vuotta) Viipuri
Ammatti:  satamatyömies, piirisihteeri
Anders (Antero) Edvard Nyrkkö (26. helmikuuta 1889 Viipuri – 27. lokakuuta 1928 Viipuri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922. Hän oli sisällissodan jälkeisten vuosien merkittävimpiä viipurilaisia sosialidemokraatteja.
Elämä

Antero Nyrkön vanhemmat olivat viipurilainen työmies Matti Nyrkkö (1857-1926) ja Saara Makkonen (1858-1931). Kansakoulun jälkeen hän työskenteli muun muassa satamatyömiehenä. Nyrkkö hankki sivistystä itseopiskelulla ja liittyi 17-vuotiaana Talikkalan työväenyhdistykseen. Nyrkkö toimi aktiivisesti Suomen Sosialidemokraattisessa Nuorisoliitossa ja oli erityisen kinnostunut ajamaan uskonnonvapautta. Suoritettuaan Sosialidemokraattisen puolueopiston kurssin 1911-1912 hän siirtyi puoluetehtäviin toimien muun muassa kiertävänä puhujana. Nyrkkö vaikutti myös Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitossa ja oli Suomen Kuljetustyöntekijäin Liiton alaisen Viipurin Satamatyömiesyhdistyksen taloudenhoitaja. Hän pysyi erossa sisällissodan tapahtumista, mutta toimi punaisten valitseman Viipurin maalaiskunnan kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana.
Syksyllä 1918 Nyrkkö oli käynnistämässä sodan lamauttamaan sosialidemokraattien puoluetoimintaa. Hän oli myös perustamassa sanomalehti Kansan Työtä ja kuului lehden johtokuntaan. Vuonna 1919 Nyrkkö valittiin sosialidemokraattien Viipurin läntisen vaalipiirin piirisihteeriksi ja samana vuonna hänestä tuli kansanedustaja. Nyrkkö oli presidentin valitsijamies vuoden 1925 presidentinvaaleissa sekä Viipurin maalaiskunnan kunnavaltuuston puheenjohtaja ja Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen. Antero Nyrkkö kuoli Papulan sairaalassa pitkäaikaiseen keuhkotautiin lokakuussa 1928 vain 39-vuotiaana. Hän oli Viipurin seudun hautausmaayhdistyksen perustajana aktiivisesti puuhannut kaupunkiin uskonnotonta hautausmaata, joka valmistui syksyllä 1928 Viipurin maalaiskunnan Karhunsuolle Viipurin maaseurakunnan uuden hautausmaan viereen. Nyrköstä tuli ensimmäinen Sovintola-nimiseen hautausmaahan haudattu vainaja.
Perhe

Antero Nyrkön puoliso oli viipurilainen Sofia Seppänen (1888-1973), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1915. Heillä oli kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antero Nyrkkö Wikimedia Commonsissa
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 1919–1922 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (80):  A. Aalto  K. Aalto (1919–1922)  Ahlfors  Ailio  Ampuja  Andersson  Arho  Elfving  Haapasalo  Hakala  Hakkila  Halme  Hannunen (1920–1922)  Heinonen  Helle (1919–1921)  Helo  Hildén  Hiltunen  Hupli  E. Huttunen  P. Huttunen  Itkonen  Kananen  Kauppinen  Keto  Koivulahti-Lehto  Ville Korhonen  Vilho Korhonen  Koskenkaiku  Koskinen  Kotonen  Kujala  Kääriäinen  Laherma  Laukkonen  Lassila (1920–1922)  Lehikoinen  Lehtinen  Lehtokoski  Lehtola  Lehtonen  Leino  Leinonen  Leivo (1919–1921†)  Leskinen  Lindroos (1921–1922)  Linna  Lumio (1919–1922)  Luukkonen  Lyytinen (1919†)  Meriläinen  Mickelsson  Niemi  Nyrkkö  Nättinen (1922)  Paasivuori  Patinen (1919–1922)  Penna Paunu (1919–1920†)  Pehkonen  Puittinen  Puro  Pöyhönen  Raearo  Rapo  Reinikainen  Rintala  Roslander (1921–1922)  Rytkönen  Ryömä  Rönnberg (1919†)  Saarikivi  Sillanpää  Sirola  Tanner  Toivari (1920–1922)  Tolonen  Pekka Tonteri (1919–1922)  Turtiainen (1919–1920†)  Törmä  Iisakki Valavaara (1919–1920)  Valjakka  Vainio (1919–1920)  Vankkoja (1919†)  Virtanen  Voionmaa  Virtanen  Viljanen  Väre  Wuolijoki 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Nodaalialue

Nodaalialueen keskus eli noodi voi olla mikrotasolla vaikkapa kyläkauppa
Nodaalialueella tarkoitetaan maantieteen piirissä kehitetyssä keskuspaikkateoriassa keskusta, kuten kaupunkia, kylää tai taajamaa sekä sen vaikutusaluetta. Keskus ja vaikutusalue ovat vuorovaikutuksessa keskenään ja riippuvaisia toisistaan. Keskus, joka tarjoaa erilaisia palveluita ja toimintoja, saa puolestaan ympäröivältä alueelta esim. elintarvikkeita, raaka-aineita ja työvoimaa. Keskuksen rajat voidaan määrittää konkreettisesti esim. tarkastelemalla, mistä kaikkialta keskukseen tullaan töihin tai ostoksille. Suurilla keskuksilla on myös suuri vaikutusalue, esim. Helsingillä koko pääkaupunkiseutu ja kehyskunnat sekä monin tavoin koko Suomi.
Globaalilla tasolla keskukset ovat ydinalueita, joiden vaikutusalueena ovat hyvin laajat alueet tai koko maailma. Kyseessä voi olla suurkaupunki, kuten New York tai Lontoo tai laajempi kokonaisuus, kuten Länsi-Eurooppa.
Nodaalialueisiin perustuvaa keskuspaikkateoriaa kehitti 1930-luvulla saksalainen maantieteilijä Walter Christaller. Suomessa sitä sovellettiin valtakunnalliseen aluesuunnitteluun etenkin 1960-luvulta 1980-luvulle. Teorian tärkeisiin soveltajiin Suomessa kuului muiden muassa Vaasan yliopiston rehtorinakin toiminut talousmaantieteilijä Mauri Palomäki.
Yaa Asantewaa

| Yaa Asantewaa |
| --- | --- |
 Yaa Asantewaan patsas hänelle omistetun museon edustalla.
Ejisun kuningatar
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1830 Besease, nyk. Ghana
Kuollut: 17. lokakuuta 1921 Seychellit
Tiedot
Etnisyys:  ašanti
Sotilaspalvelus
Taistelut ja sodat:  Yaa Asantewaan sota
Yaa Asantewaa oli Ašantivaltakuntaan kuuluneen Ejisun kuningatar, joka vuonna 1900 johti ašantien Yaa Asantewaan sotana tunnettua kapinaa brittejä vastaan. Britit kukistivat kapinalliset ja karkottivat Yaa Asantewaan Seychelleille, jossa hän kuoli vuonna 1921.
Elämäkerta

Yaa Asantewaa syntyi vuoden 1830 paikkeilla Beseasessa nykyisessä Ghanasa. Yaa Asantewaan äidin nimi oli Nana Ataa Po tai Nana Teepo ja hän kuului Asonan kuninkaalliseen marilineaariseen klaaniin. Yaa Asantewaan veli Kwasi Afrane Panin oli Ejisun päällikkö.
Britit olivat alkaneet kasvattaa vaikutusvaltaansa Ašantivaltakunnassa 1800-luvun lopulla. Vuosina 1891 ja 1894 he yrittivät turhaan tehdä sopimusta ašantien kanssa alueen alistamisesta brittien protektoraatiksi. Kuningas Prempeh I ei suostunut brittien vaatimuksiin, jolloin britit päättivät vallata ašantien alueet voimakeinoin. Prempeh päätti olla tekemättä vastarintaa, mutta hänet vangittiin ja karkotettiin ensin Sierra Leoneen vuonna 1896 ja Seychelleille vuonna 1900. Brittiläisen kuvernöörin vielä vaatiessa itselleen ašantien symbolina toiminutta kultaista istuinta ašantit nousivat kapinaan Yaa Asantewaan johdolla vuonna 1900. 6 000 ašantia piiritti brittikuvernööriä Kumasin linnoituksessa huhtikuusta kesäkuuhun, jolloin hän viimein pakeni rannikolle.
Ašantien taistelutapaan kuului linnoitusvarustuksien rakentaminen eri puolille alueitaan, joista käsin he hyökkäsivät brittien sisämaahan lähettämiä joukkoja vastaan. Ašantien onnistui tehdä tähän tapaan vastarintaa aina marraskuuhun saakka, jolloin britit pidättivät Yaa Asantewaan ja muita kapinajohtajia. Yaa Asantewaa karkotettiin kuninkaan tapaan Seychelleille, jossa hän kuoli 17. lokakuuta 1921.
Yaa Asantewaan patsas Ejisussa.
Kauhajoen seurakunta

| Kauhajoen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kauhajoen kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Etelä-Pohjanmaan rovastikunta
Pääkirkko:  Kauhajoen kirkko
Perustettu:  1858
Seurakuntaliitokset:  Karijoki (2023)
Jäsenmäärä:  10 712 (2021)
– Osuus asukkaista:  83,1 %
Kirkollisvero:  1,90 %
Kirkkoherra:  Jouko Ala-Prinkkilä
www.kauhajoenseurakunta.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauhajoen seurakunta (ruots. Kauhajoki församling) on Kauhajoella ja Karijoella toimiva seurakunta, joka kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lapuan hiippakunnan Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Jouko Ala-Prinkkilä, joka on toiminut tehtävässä vuodesta 2001 lähtien.
Historia

Kauhajoki kuului alkujaan Ilmajoen emäseurakuntaan. Kauhajoella tiedetään olleen kappelitupa jo vuonna 1584. Kauhajoesta tehtiin oma saarnahuonekunta vuonna 1624 ja kappeli kolme vuotta myöhemmin. Omaksi kirkkoherrakunnakseen Kauhajoki erotettiin muodollisesti vuonna 1858 mutta käytännössä erotus toteutui vasta 1892. Kauhajoen Aronkylään saatiin oma Alapään rukoushuonekunta vuonna 1923. Kauhajoen kirkonkylän lisäksi seurakuntalaisille rakennettiin sivukirkot Nummijärvelle (1934) ja Kauhajärvelle (1951). Kenraali Ušakovin määräyksestä syyskuun 1. päivänä vuonna 1808 venäläiset sotajoukot polttivat Kauhajoella sekä kirkon että pappilan.
Seurakunnan toimitilat

Karijoen kirkko
Kauhajoen kirkko
Nummijärven kirkko
Kauhajärven kirkko
Majaniemen Riihikirkko
Majaniemen leirikeskus
Nuorisotalo Setälä
Keskustan seurakuntakeskus
Aron seurakuntakoti
Kainaston seurakuntakoti
Päntäneen seurakuntakoti
Männikön kerhohuone
Äijälän pappila
Virastotalo
Siunauskappeli
Karijoen Pappila
Herätysliikkeet

Kauhajoen seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Myös Karijoen alue kuuluu evankelisen liikkeen tukialueeseen. Kauhajoen alueella on kannatusta myös kansanlähetykselle sekä jossain määrin lestadiolaisuudelle.
Papisto

| --- | --- |
 Kauhajoen kappeliseurakunta 1627–1650: kappalainen Sigfrid Henrici Albilacovius Uskelensis  1652–1665: kappalainen Eskil Matinpoika Stutaeus  1665–1698: kappalainen Jacob Sigfridi Haustramnius  1698–1701: kappalainen Henric Gabrielinpoika Peldan  1701–1708: kappalainen Mathias Nervander  1709–1766: kappalainen Henric Jacobi Hideen  1767–1781: kappalainen Nathanael Warnberg  1783–1803: kappalainen Anders Törnudd  1804–1811: kappalainen Abraham Mellenius  1812–1818: kappalainen Christian Sandbäck  1821–1833: kappalainen Johan Malin  1835–1838: kappalainen Nils Henrik Chydenius  1839–1841: kappalainen Gustaf Adolf Andström  1843–1851: kappalainen Fredrik Ollonqvist  1855–1864: kappalainen Samuel Hellgren  1864–1868: kappalainen Fredrik Napoleon Ottelin  1869–1878: kappalainen Frans Henrik Hällfors  1878–1887: kappalainen Karl Oskar Kraft  1887–1891: kappalainen Gustaf Edvard Lybeck  1893–1920: kappalainen Karl Eliel Meno :  Kauhajoen seurakunta 1891–1927: kirkkoherra Gustaf Edvard Lybeck  1930–1936: kirkkoherra Albert Ahtola  1937–1957: kirkkoherra Antti Ilmari Hanhinen  1958–1961: kirkkoherra Ilmari Hirvelä  1962–1975: kirkkoherra Veikko Kumpulainen  1976–1989: kirkkoherra Eino Perälä  1989–2000: kirkkoherra Ilkka Järvinen  2001– kirkkoherra Jouko Ala-Prinkkilä
Aiheesta muualla

Kauhajoen seurakunnan kotisivut
| n k Etelä-Pohjanmaan rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Kauhajoki  Kurikka  Seinäjoki  Teuva  |  |
| Entiset seurakunnat |  Jalasjärvi  Jurva  Karijoki  Nurmo  Orismala  Peräseinäjoki  Ylistaro  |  |
Lapuan hiippakunta
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Ferdinand Kübler

| Ferdinand Kübler |
| --- | --- |
 Ferdinand Kübler Ranskan ympäriajoissa 1954.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1919
Kuollut: 29. joulukuuta 2016 (97 vuotta)
Kansalaisuus:   Sveitsi
Pyöräilijä
Lempinimi:  Ferdi
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Suurimmat voitot
 Ammattilaisten maailmanmestaruus 1951 Ranskan ympäriajo 1950, 7 etappia Liège–Bastogne–Liège 1951, 1952 Sveitsin ympäriajo 1942, 1948, 1951 Tour de Romandie 1948, 1951 Züri-Metzgete 1943 La Flèche Wallonne 1951, 1952 Sveitsin maantieajomestari 1948–1951, 1954 
 Tiedot päivitetty: 26. marraskuuta 2007 
Ferdinand ”Ferdi” Kübler (24. heinäkuuta 1919 – 29. joulukuuta 2016 Zürich) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti pyöräilyn ammattitasolla vuonna 1940 ja voitti vuonna 1950 Ranskan ympäriajon.
Kübler voitti Sveitsin ympäriajon vuosina 1942, 1948 ja 1951. Hän voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa 1949, pronssia 1950 ja viimein kultaa 1951.
Kübler osallistui Italian ympäriajoon vuosina 1950, 1951 ja 1952, sijoittuen kahdesti kolmanneksi ja kerran neljänneksi. Hän vetäytyi vuonna 1957.
Saavutuksia > Etappikilpailut

Ranskan ympäriajo:
1947 etapin 1 voitto
1949 etapin 5 voitto
1950 kokonaiskilpailun sekä etappien 6, 16 ja 20 voitto
1954 kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun sekä etappien 5 ja 14 voitto
Italian ympäriajo:
1950 kokonaiskilpailussa neljäs
1951 kokonaiskilpailussa kolmas
1952 kokonaiskilpailussa kolmas
Sveitsin ympäriajo:
1941 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 2 voitto
1942 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
1947 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 3 voitto
1948 kokonaiskilpailun sekä etappien 1a, 3b, 6 ja 7b voitto
1950 kokonaiskilpailussa viides, mäkikilpailun voitto
1951 kokonais- ja mäkikilpailun sekä etappien 2a ja 4 voitto
1952 kokonaiskilpailussa toinen, mäkikilpailun ja etapin 6 voitto
1955 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 5 voitto
Tour de Romandie:
1947 kokonaiskilpailussa kolmas
1948 kokonaiskilpailun sekä etappien 1 ja 3 voitto
1949 kokonaiskilpailussa toinen
1950 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 5 voitto
1951 kokonaiskilpailun sekä etappien 1a, 1b, 2 ja 4 voitto
1953 etapin 3b voitto
Rooma–Napoli–Rooma:
1951 kokonaiskilpailun sekä etappien 1, 2c ja 3b voitto
Luxemburgin ympäriajo:
1953 etapin 1 voitto