stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gerda Christian

Gerda Christian (o.s. Daranowski; 13. joulukuuta 1913 Berliini, Saksan keisarikunta – 14. huhtikuuta 1997 Düsseldorf, Saksa) oli yksi Adolf Hitlerin yksityissihteereistä.
Ennen työskentelyään Hitlerille Gerda Daranowski oli toiminut Elizabeth Ardenin sihteerinä.
Hitlerin kaksi aiempaa sihteeriä Johanna Wolf ja Christa Schröder olivat valittaneet työn paljoudesta. He pyysivät lisää työvoimaa, mutta Hitler epäröi koska ei halunnut välttämättä palkata uutta henkilöä sisäpiiriinsä. Lopulta hän myöntyi ja palkkasi Gerdan 1937. Hitler rupesi kutsumaan Gerdaa lempinimellä ”Dara”.
Gerda avioitui ilmavoimien upseerin Eckhard Christianin kanssa helmikuussa 1943 ja piti tauon töissään. Tällä aikaa Hitler korvasi hänet Traudl Jungella, mutta Gerdakin palasi uudelleen palvelukseen kesällä 1943.
Gerda Christian oli yksi viimeisistä Führerbunkerin asukkaista toisen maailmansodan viimeisinä päivinä. Hitlerin tehtyä itsemurhan Gerda yritti paeta Berliinistä muiden bunkkerissa majailleiden kanssa, mutta kellarissa piilotteleva ryhmä vangittiin 2. toukokuuta 1945.
Sodan jälkeen hän asui Düsseldorfissa, jossa hän työskenteli hotellissa. Hän oli entisen natsi-Saksan propagandaministeriön valtiosihteerin ja sodanjälkeisen uusnatsijohtaja Werner Naumannin ystävä. Gerda Christian kuoli syöpään 1997.
Gluteenijauho

Gluteenijauho (uudismuodoste latinan sanasta gluten < glutinum, liima, tärkkelys)  on täysjyvävehnäjauhoa, joka ei sisällä lainkaan tärkkelystä, mutta runsaasti gluteenia. Siinä on tavallisesti 45 prosenttia gluteenia, jolloin taikina on leipoutuvaa ja leipä saa sille ominaisen rakenteen. Gluteenijauhoa käytetään sekoitettuna tavalliseen vehnäjauhoon tai niukasti gluteenia sisältävien kaura-, ohra- tai ruisjauhojen kanssa.
Gluteenijauhossa on hyvin runsaasti proteiinia, joten se on mainio lisä kasvissyöjän ruokavalioon. Gluteenijauhoa saadaan maissi- ja vehnätärkkelyksen valmistuksessa sivutuotteena. Vehnästä saatavaa vehnägluteenijauhoa käytetään tavallisen vehnäjauhon lisänä kohottamaan leivän valkuaisainepitoisuutta tai leipoutuvuuden parantamiseen. Maissista saatavaa gluteenijauhoa on käytetty karjanrehuna (gluteenirehu).
Gerd Wessig

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gerd Wessig, 1980 |  Gerd Wessig, 1980 |  Gerd Wessig, 1980 |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | korkeus |  |
Gerd Wessig (s. 16. heinäkuuta 1959 Schwerin) on saksalainen Itä-Saksaa edustanut entinen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja.
Wessig oli Moskovan olympialaisten 1980 yllätyskultamitalisti. Hän oli kaksi viikkoa ennen kisoja voittanut Itä-Saksan karsinnat omalla ennätyksellään 230 cm. Olympialaisissa hän hyppäsi peräti 236 cm, joka oli uusi maailmanennätys. Aiemman maailmanennätyksen haltija Puolan Jacek Wszoła otti hopeaa. Wessig on edelleen ainoa miesten korkeushypyn olympialaisissa maailmanennätystuloksella voittanut hyppääjä.
Olympialaisten jälkeen Wessig alkoi kilpailla kymmenottelussa. 23. toukokuuta 1983 hän otteli ennätyksekseen 8 015 pistettä. Loukkaantumisten vuoksi Wessig palasi korkeushyppyyn ja sijoittui toiseksi vuoden 1985 maailmancupissa. Seuraavan vuoden EM-kisoissa hän oli seitsemäs. Itä-Saksan mestaruuden hän voitti vielä 1988 ja 1989.
Urheilu-uransa jälkeen Wessig on toiminut yrittäjänä Mecklenburg-Vorpommernissa. Hän on naimisissa pituushyppääjä Christine Schiman kanssa.
Fidži kesäparalympialaisissa 2012

Fidži osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 vain yhden urheilijan joukkueella. Mieskorkeushyppääjä Iliesa Delana toi kisoissa myös maan ensimmäisen paralympiamitalin voittamalla miesten korkeushypyn kultaa luokassa F42. Hän toimi myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa.
Mitalistit > Kultaa

Iliesa Delana - Miesten korkeushyppy (Luokka:F42)
Joukkue > Yleisurheilu

Iliesa Delana - Miesten korkeushyppy (Luokka:F42)
Geoffrey Dummer

Geoffrey Dummer 1950-luvulla.
Geoffrey W. A. Dummer (25. helmikuuta 1909 – 9. syyskuuta 2002) oli brittiläinen tiedemies, joka keksi mikropiirin käsitteen vuonna 1952. Dummer esitti tuolloin ajatuksen, että transistorien ja puolijohteiden myötä elektroninen laite voitaisiin rakentaa kiinteänä kappaleena ilman yhdistäviä johtoja.
Hän työskenteli Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön kuninkaallisessa tutkainstituutissa (Royal Radar Establishment of the British Ministry of Defense) Worcestershiressa. Dummer yritti rakentaa mikropiiriä 1956, mutta epäonnistui ja idea jäi toteuttamatta.
Ensimmäiset mikropiirit sai toimimaan Jack Kilby Texas Instrumentsilta ja Robert Noyce Fairchild Semiconductorilta.
Aiheesta muualla

UK missed out on microchip (BBC)
Gertrude Ederle

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gertrude Ederle |  Gertrude Ederle |  Gertrude Ederle |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | 4 × 100 VUV |  |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | 100 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | 400 m vapaauinti |  |
Gertrude Caroline Ederle (23. lokakuuta 1905 – 30. marraskuuta 2003) oli yhdysvaltalainen uimari. Hänestä tuli vuonna 1926 ensimmäinen Englannin kanaalin yli uinut nainen.
Ederle oli saksalaisen maahanmuuttajan tytär ja tunnettiin nuorena kutsumanimellä "Trudy". Hän osallistui uintiin kesäolympialaisissa 1924 ja voitti kaksi pronssimitalia 100 ja 400 m vapaauinnista sekä yhden kultamitalin 4x100 m
vapaauintiviestistä.
Ederle teki urallaan useiden vapaauintimatkojen maailmanennätyksen. Hänen ensimmäinen maailmanennätyksensä oli vuonna 1919 uitu 880 jaardin vapaauinnin 13.19,0. Tämä aika säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 1925 saakka. Vuonna 1922 Ederle rikkoi Hilda Jamesin maailmanennätykset 400 metrin sekä 440 jaardin vapaauinneissa. Jamesin edeltävä ennätys oli ollut 6.16,6 molemmilla matkoilla. Ederle ui 400 metriä aikaan 5.53,2 ja 440 jaardia loppuajalla 5.54,6. Martha Norelius rikkoi 440 jaardin ennätyksen vuonna 1926 ja 400 metrin ennätyksen vuonna 1927. Vuonna 1923 Ederle teki vielä kaksi maailmanennätystä. Hän ui 220 jaardia aikaan 2.46,8, joka paransi edellistä maailmanennätystä 0,8 sekunnilla. James rikkoi ennätyksen vielä samana vuonna. Ederle paransi myös 200 metrin vapaauinnin maailmanennätystä aikaan 2.45,2, joka oli 2,4 sekuntia nopeampi kuin edellinen ennätys. Tämä maailmanennätys säilyi voimassa kolme vuotta, kunnes Norelius rikkoi sen.
Ederle oli lapsuuden tuhkarokon sekä myöhemmin tärykalvoihin kohdistuneen vaurion johdosta 1940-luvulta lähtien täysin kuuro. Hänet otettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gertrude Ederle Wikimedia Commonsissa
Naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Glenbank (parkki)

Glenbank oli suomalainen kolmimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu vuonna 1893. Parkki oli uusikaupunkilaisen J. A. Zachariassen & Co. -varustamon omistuksessa vuosina 1906–1911. Laiva haaksirikkoutui helmikuussa 1911 Jaavan lähistöllä Australian luoteispuolella, ja sen miehistö menehtyi yhtä lukuun ottamatta.
Parkki Glenbankin rakensi Anderson, Rodger & Co. Port Glasgow'ssa Skotlannissa vuonna 1893 glasgow'laiselle Glenbank Shipping Company -varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1 449 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 540 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 70,50 metriä, leveys 11,05 metriä ja syväys 6,58 metriä.
Suomeen parkki ostettiin Sterling & Co. -varustamolta Glasgow'sta vuodenvaihteessa 1905–1906. Fredrik Moberg (1870–1911) oli laivan kapteenina koko sen ajan, kun se oli suomalaisomistuksessa. Kuparimalmilastissa ollut Glenbank haaksirikkoutui hirmumyrskyssä Jaavan vesillä Balla Ballan luona Legendre-riutoilla Australian luoteispuolella 6. helmikuuta 1911. Laivan 23 hengen miehistöstä vain matruusi Antti Ketola selvisi hengissä haaksirikosta. Ketola pääsi hylkytavaran varassa koralliriutalle, josta paikalliset helmenkalastajat pelastivat hänet.
Antti Ketolan pelastautuminen

Raahe-lehti kertoi Ketolan koettelemuksista dramaattisesti:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  Hetkistä myöhemmin ui laivan koira "Bella" hänen luokseen ja koira parka näytti iloitsevan saadessaan seuraa, sillä se pysyttelihe niin lähellä Ketolaa kuin mahdollista. Miten kauan Ketola oli ajalehtinut myllertävien kuohujen parissa, ei hän tiennyt, kun äkkiä Bella päästi tuskaisen ulvahduksen ja katosi aaltoihin, aivankuin olisi se äkkiä tempaistu veden alle. Kauhea ajatus välähti merimiehen aivoissa — haikaloja! Hän tarkasteli ympärilleen, mutta ei nähnyt yhtään sellaista, jonka vuoksi hän luuli pelkonsa olleen aiheettoman. Kuitenkin hänen tilansa oli sangen vaarallinen. Hänellä ei ollut aavistustakaan, miten pitkältä oli maihin ja epätietoista oli myöskin, miten kauan hän jaksaisi kestää.  Äkkiä Ketola kuuli merkillistä kohinaa takaansa ja käännyttyään katsomaan hän huomasi suuren haikalan suu auki hyökkäävän häntä kohti. Oli tosin pimeä, mutta valkeasta vaahdosta hän voi selvästi eroittaa hirviön. Kauhun vallassa vajosi hän aallon pohjaan ja odotti loppuaan. Mutta silloin tuli itsesäilytysvaisto hänelle avuksi. Pidellen toisella kädellään airosta hän toisella veti suomalaisen puukkonsa esiin tupesta ja odotti joka hetki, että peto tarttuisi häneen ja vetäisi hänet veden alle kuten koiraparankin. Silmänräpäyksen kuluttua haifala näyttäytyi jälleen musta vatsa ja hirvittävät hampaat näyttivät lähestyvän. Kun haikala oli tullut aivan lähelle, nosti Ketola kätensä ja iski kauhuissaan useita kertoja puukollaan hirviön ruumiiseen. Veri roiskui Ketolan kasvoille ja käsivarille ja hurjan raivon vallassa hän jakeli iskuja kuin vimmattu. Varmaankaan ei haikala pitänyt tällaisesta vastaanotosta, sillä se teki voimakkaan hyppäyksen, läimäytti äkäisesti pyrstöllään veteen ja katosi. Mutta vain hetkinen oli Ketolalla aikaa levähtää. Haikala palasi takaisin nähtävästi kostaakseen.  | ” |
– Tuntematon kirjoittaja. Raahe 26.4.1913 no 33 s. 3
Vietettyään meren armoilla yhdeksän tuntia Ketolan onnistui pelastautua autiolle saarelle, jossa hän selviytyi syömällä raakoja rapuja ja kilpikonnia. Kahden päivän jälkeen hän siirtyi uimalla toiselle saarelle, jonka arveli olevan lähempänä laivojen kulkureittiä. Pian viisi helmenkalastajien laivaa kulki saaren ohi aivan piittaamatta Ketolan niille antamista merkeistä, mutta kuudes laiva poimi hänet mukaansa. "Se, että hän tästä kuitenkin selvisi ilman vakavampia seurauksia todistaa hänellä olleen tavattoman lujarakentaisen ruumiin ja hermot kuin teräksestä", Raahe-lehti kertoi.
Geropótamos

Geropótamos (kreik. Γεροπόταμος, ”Pyhä joki”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreetan saarella Kreikassa:
Geropótamos, saaren etelärannikolle laskeva joki Iraklionin alueyksikössä
Geropótamos eli Mylopótamos, saaren pohjoisrannikolle laskeva joki Réthymnon alueyksikössä
Geropótamos, Mylopótamoksen kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Réthymnon alueyksikössä
Gallery of Suicide

| Gallery of Suicide Cannibal Corpse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997–1998 Morrisound Recordingissa, Tampassa, Floridassa
 Julkaistu: 21. huhtikuuta 1998
 Tuottaja(t): Jim Morris
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 44.15
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Cannibal Corpsen muut julkaisut
| Vile 1996 | Gallery of Suicide 1998 | Bloodthirst 1999 |
Gallery of Suicide on Cannibal Corpse -yhtyeen kuudes studioalbumi. Metal Blade Records julkaisi albumin vuonna 1998.
Kappaleet

I Will Kill You – 2.47
Disposal of the Body – 1.54
Sentenced to Burn – 3.06
Blood Drenched Execution – 2.40
Gallery of Suicide – 3.55
Dismembered and Molested – 1.53
From Skin to Liquid – 5.30
Unite the Dead – 3.05
Stabbed in the Throat – 3.26
Chambers of Blood – 4.11
Headless – 2.22
Every Bone Broken – 3.18
Centuries of Torment – 4.04
Crushing the Despised – 1.56
Kokoonpano

George ”Corpsegrinder” Fisher – laulu
Jack Owen – kitara
Pat O’Brien – kitara
Alex Webster – basso
Paul Mazurkiewicz – rummut
Aiheesta muualla

Gallery of Suicide Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Gallery of Suicide Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Fjodor Ušakov

| Fjodor Ušakov |
| --- | --- |
 Ušakov tuntemattoman taiteilijan maalaamana
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1745 Burnakovo, Venäjä
Kuollut: 14. lokakuuta 1817 (72 vuotta) Aleksejevka, Venäjä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Venäjän keisarikunta
Sotilasarvo:   amiraali (1799)
Fjodor Fjodorovitš Ušakov (ven. Фёдор Фёдорович Ушако́в; 24. helmikuuta (J: 13. helmikuuta) 1745 Burnakovo, Jaroslavlin alue – 14. lokakuuta (J: 2. lokakuuta) 1817 Aleksejevka, Tambovin kuvernementti) oli venäläinen amiraali. Hän on myös Venäjän ortodoksisen kirkon pyhä.
Ura

Ušakov syntyi köyhtyneeseen aatelissukuun. Hän kävi merikadettikoulun Pietarissa vuosina 1761–1766 ja palveli sen jälkeen Itämeren laivastossa. Hän osallistui vuosina 1766–1767 amiraali Vasili Tšitšagovin purjehdukseen Kronstadtista Huippuvuorten kautta Arkangeliin ja takaisin. Vuosina 1769–1774 Ušakov palveli Donin eli Asovanmeren lippueessa, jonka mukana hän osallistui sotaan Turkkia vastaan. Hän oli vuodesta 1772 eri alusten päällikkönä, ja komensi vuosina 1776–1779 fregatti Svjatoi Pavelia Välimerellä, vuonna 1780 jonkin aikaa keisarillista huvialusta, vuosina 1780–1782 linjalaiva Viktoria Välimerellä ja vuodesta 1783 uutta linjalaiva Svjatoi Pavelia Mustallamerellä. Hän valvoi Sevastopolin sotasataman rakentamista.
Vuosien 1787–1792 Venäjän–Turkin sodassa Ušakov saavutti voiton Fidonisin meritaistelussa (1788), sai vuonna 1789 kontra-amiraalin arvon ja tuli vuonna 1790 Mustanmeren laivaston komentajaksi. Hän löi turkkilaiset tärkeissä Kertšinsalmen (1790), Tendran (1790) ja Kaliakranniemen meritaisteluissa (1791) soveltamalla vallinneesta linjataktiikasta poikennutta uudenlaista taktiikkaa, jossa alukset keskittivät tulivoimansa ja iskivät ensiksi vihollisen lippulaivaan, mikä halvaannutti vihollislaivaston toimintakyvyn. Ušakov ylennettiin vuonna 1793 vara-amiraaliksi.
Toisen liittokunnan sodan aikana Ušakov komensi vuosina 1798–1800 Välimerellä yhdistettyä venäläis-turkkilaista laivastoa, joka valtasi Jooniansaaret Ranskalta. Vallattuaan vuonna 1799 linnoitetun Korfun taitavalla operaatiolla hän sai amiraalin arvon. Vallatuille saarille perustettiin Seitsemän saaren tasavalta -niminen valtio, jonka keskushallinnon järjestämiseen Ušakov osallistui. Vuonna 1800 hän siirsi huomionsa Italiaan osallistumalla Genovan ja Anconan merisaartoon sekä Napolin ja Rooman valtauksiin. Sen jälkeen hän palasi laivastoineen Sevastopoliin.
Vuonna 1801 Venäjän keisariksi tullut Aleksanteri I ei arvostanut Ušakovin saavutuksia ja nimitti tämän seuraavana vuonna suhteellisen vähäpätöiseen tehtävään Itämeren soutulaivaston komentajaksi. Ušakov erosi vuonna 1807 ja asettui asumaan tiluksilleen Aleksejevkaan. Vuoden 1812 sodan aikana paikalliset aateliset valitsivat hänet Tambovin kuvernementin nostoväkijoukkojen komentajaksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä terveyssyistä. Hän kuoli tilallaan vuonna 1817, ja hänet haudattiin Temnikovin seudulla sijaitsevaan Sanaksarin luostariin.
Jälkimaine ja kanonisointi pyhimykseksi

Ušakovin mukaan on nimetty Anadyrinlahdella sijaitseva lahti ja Ohotanmeren pohjoisrannalla sijaitseva niemi. Hänen mukaansa on nimetty myös useita sotalaivoja, kuten rannikkopanssarilaiva Admiral Ušakov. Neuvostoliitossa perustettiin vuonna 1944 Ušakovin ritarikunta. Korfulla on Ušakovin muistomerkki. Hänen mukaansa on nimetty myös asteroidi 3010 Ushakov.
Ušakovista tehtiin Neuvostoliitossa vuonna 1953 kaksi elämäkertaelokuvaa, Mustan meren kotka ja Tuliholvin alla.
Venäjän ortodoksinen kirkko kanonisoi Ušakovin Saranskin hiippakunnan paikalliseksi pyhäksi vuonna 2001 ja koko kirkon yleisten pyhien joukkoon vuonna 2004. Hänen muistopäivänsä ovat juliaanisen kalenterin 23. heinäkuuta ja 2. lokakuuta (gregoriaanisen kalenterin 5. elokuuta ja 15. lokakuuta). Vuodesta 2005 hän on ollut lisäksi Venäjän strategisten ydinpommikoneiden suojeluspyhimys.
Kunnianosoituksia

Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta (Venäjä)
Pyhän Vladimirin ritarikunta (Venäjä)
Pyhän Yrjön ritarikunta (Venäjä)
Pyhän Januariuksen ritarikunta (Molempain Sisiliain kuningaskunta, 1799)
Galleria

Ušakovin hauta Sanaksarin luostarissa.
Ušakovia esittävä ikoni
Ušakov kuvattuna vuonna 2024 julkaistussa venäläisessä postimerkissä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fjodor Ušakov Wikimedia Commonsissa
Fyodor Ushakov: The Russian Naval Legend and Saint Who Never Lost a Battle (englanniksi) War History Online
Geoffrey

Geoffrey (/ˈd͡ʒɛf.ɹi/) on englanninkielinen miehen etunimi. Se on germaanista alkuperää. Nimi Jeffrey on muunnelma nimestä Geoffrey.
Suomessa etunimi Geoffrey on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 195 ihmiselle.
Tunnettuja Geoffrey-nimisiä

Geoffrey (n. 1150–1212), englantilainen Yorkin arkkipiispa, kuningas Henrik II:n avioton poika
Geoffrey Ashe (1923–2022), brittiläinen tietokirjailija
Geoffrey "Jeff" Beck (1944–2023), brittiläinen kitaristi
Geoffrey Burbidge (1925–2010), brittiläis-yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
Geoffrey Cain (s. 1986), yhdysvaltalainen tutkiva journalisti ja tietokirjailija
Geoffrey Chaucer (1343–1400), englantilainen kirjailija
Geoffrey Cronjé (1907–1992), eteläafrikkalainen sosiologian professori ja apartheid-järjestelmän ideologi
Geoffrey Dawson (1874–1944), brittiläinen toimittaja
Geoffrey de Havilland (1882–1965), brittiläinen lentokoneinsinööri
Geoffrey Dummer (1909–2002), brittiläinen insinööri ja elektroniikan kehittäjä
Geoffrey Fisher (1887–1972), brittiläinen anglikaaninen arkkipiispa
Geoffrey Hall-Say (1864–1940), brittiläinen taitoluistelija
Geoffrey de Havilland Jr. (1910–1946), brittiläinen koelentäjä
Geoffrey Hill (1932–2016), brittiläinen runoilija
Geoffrey Hinton (s. 1947), yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja kognitiivinen psykologi, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Geoffrey Holmes (1894–1964), brittiläinen jääkiekkoilija
Geoffrey Household (1900–1988), brittiläinen kirjailija
Geoffrey Howe (1926–2015), brittiläinen poliitikko
Geoffrey Hughes (1944–2012), englantilainen näyttelijä
Geoffrey Huntington, oik. William J. Mann, yhdysvaltalainen kirjailija
Geoffrey Hilton Jarrett (s. 1937), australialainen katolinen piispa
Geoffrey Jenkins (1920–2001), eteläafrikkalainen kirjailija
Geoffrey Keen (1916–2005), brittiläinen näyttelijä
Geoffrey Kipsang Kamworor (s. 1992), kenialainen kestävyysjuoksija
Geoffrey Kirui (s. 1993), kenialainen kestävyysjuoksija
Geoffrey Kondogbia (s. 1993), ranskalainen jalkapalloilija
Geoffrey Langlands (1917–2019), brittiläis-pakistanilainen opettaja
Geoffrey Lewis (1935–2015), yhdysvaltalainen näyttelijä
Geoffrey Lyall (s. 1949), taiteilijanimeltään Klaus Flouride, yhdysvaltalainen punkmuusikko
Geoffrey Monmouthilainen (1100–1154), brittiläinen historioitsija ja roomalaiskatolinen piispa
Geoffrey Mutai (s. 1981), kenialainen kestävyysjuoksija
Geoffrey Oryema (1953–2018), ugandalainen muusikko
Geoffrey Palmer (1927–2020), englantilainen näyttelijä ja koomikko
Geoffrey A. Parker (s. 1944), brittiläinen evoluutiobiologi
Geoffrey Robinson (s. 1938), brittiläinen poliitikko
Geoffrey James Robinson (1937–2020), australialainen roomalaiskatolinen piispa
Geoffrey Rush (s. 1951), australialainen näyttelijä
Geoffrey Salmond (1878–1933), brittiläinen ilmavoimien upseeri
Geoffrey Scott (1942–2021), yhdysvaltalainen näyttelijä
Geoffrey Ingram Taylor (1886–1975), brittiläinen fyysikko ja matemaatikko
Geoffrey Tozer (1954–2009), australialainen pianisti
Geoffrey Unsworth (1914–1978), brittiläinen elokuvaaja
Geoffrey Van Orden (s. 1945), brittiläinen poliitikko
Geoffrey Wilkinson (1921–1996), brittiläinen kemisti
Geoffrey Williamson (1923–2009), australialainen soutaja
Geoffrey Gurrumul Yunupingu (1971–2021), australialainen folkmuusikko
Franz Ferdinand (DVD)

| Franz Ferdinand Franz Ferdinand |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 2003–2004
 Julkaistu: 28. marraskuuta 2005
 Tyylilaji: alternative rock, indie rock, post-punk revival
 Kesto: 02.55.25 (2x DVD-levy)
 Levy-yhtiö: Domino Records
Franz Ferdinandin muut julkaisut
| You Could Have It So Much Better 2005 | Franz Ferdinand DVD 2005 | Tonight: Franz Ferdinand 2009 |
Franz Ferdinand (myös nimellä Franz Ferdinand - The DVD) on samannimisen yhtyeen videoalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2005. Albumi julkaistiin kahden DVD-levyn pakkauksessa ja sen kokonaiskesto on hieman alle kolme tuntia. Julkaisu ensimmäinen levy sisältää live-esityksiä kappaleista ympäri maailman, ja toinen levy sisältää kaksi kokonaista konserttitallennetta.
Sisältö > DVD-levy 1

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Live | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Michael | Brixton Academy, Lontoo |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tell Her Tonight | Pianos, New York |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 40ft | The Regency Grand, San Francisco |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Take Me Out | T in the Park, Skotlanti |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Cheating on You | Rock Wercheter, Belgia |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Love & Destroy | The Avalon, Los Angeles |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Dark of the Matinée | T in the Park, Skotlanti |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Van Tango | The Regency Grand, San Francisco |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Auf Asche | Brixton Academy, Lontoo |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Come on Home | Barrowlands, Glasgow |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Darts of Pleasure | The Regency Grand, San Francisco |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Shopping for Blood | Rock Wercheter, Belgia |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Jacqueline | Barrowlands, Glasgow |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | This Fire | The Avalon, Los Angeles |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 51.01 |  |  |  |  |  |  |
Sisältö > DVD-levy 2 > Live at Brixton

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Michael |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tell Her Tonight |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 40ft |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Your Diary |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Take Me Out |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Cheating on You |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Dark of the Matinée |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | I’m Your Villain |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Van Tango |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Auf Asche |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Come on Home |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Love & Destroy |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Darts of Pleasure |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Shopping for Blood |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | This Boy |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Jacqueline |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | This Fire |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 68.08 |  |  |  |  |  |  |  |
Sisältö > DVD-levy 2 > Live in San Francisco

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Cheating on You |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tell Her Tonight |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 40ft |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Van Tango |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Auf Asche |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Dark of the Matinée |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Jacqueline |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Love & Destroy |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Take Me Out |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Michael |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Darts of Pleasure |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Shopping for Blood |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Come on Home |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | This Fire |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 56.16 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Soundi: