stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sääksjärvi (Jyväskylä)
Historiaa

Ennen kuin Keski-Suomen lääni aloitti toimintansa 1960, Sääksjärvi sijaitsi lääninrajalla, sillä Jyväskylän maalaiskunta, johon Sääksjärven nykyään Jyväskylään kuuluva osa kuului ennen vuotta 1965, kuului Vaasan lääniin, mutta Muurame Hämeen lääniin.
Vuoden 1963 peruskartassa kulki järven itäpuolella Keljonkankaalta Säynätsaloon johtava maantie, jonka varteen oli järven kohdalle rantaan rakennettu kesämökkejä ja omakotitaloja. Tontit oli ostettu järven neljältä maatilalta, joiden pieniä peltoja sijaitsi rannassa asti. Kun rautatie Orivedeltä valmistui Jyväskylään asti vuonna 1977, oli se katkaissut järven luoteispäässä olleesta lahdesta 350 metriä leveä ja 130 metriä syvän osan, josta on muistona enää rantaviivaa seuraava oja. Uusia asuinalueita alettiin rakentamaan 1990-luvun alussa Sarvivuori enimmäisenä.
The Death and Life of Great American Cities

| The Death and Life of Great American Cities |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jane Jacobs
Kieli:  englanti
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Random House
Julkaistu:  1961
Sivumäärä:  458
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
The Death and Life of Great American Cities on Jane Jacobsin vuonna 1961 julkaistu teos. Teoksessa arvostellaan 1900-luvun kaupunkisuunnittelupolitiikkaa, syyttäen sitä monien kaupunginosien rappiosta Yhdysvalloissa. Teoksessa esitettiin näkemyksiä niistä tekijöistä, jotka luovat kaupunkeihin elävyyttä..
Sisältö

Jacobs argumentoi, että modernistinen kaupunkisuunnittelu ylenkatsoo kaupunkia, koska se ylenkatsoo ihmisyhteisöjä ja ihmisten toimintaa niissä. Hän arvostelee myös Le Corbusierin Ville Radieuse- ja Ebenezer Howardin puutarhakaupunki-malleja. Jacobs piti tuhoisimpana vanhan rakennuskannan päälle sijoitettavaa uudisrakentamista (engl. urban renewal) ja eri toimintojen, kuten asumisen, liiketoiminnan ja työpaikkojen erottelua. Hän väitti näiden toimintatapojen tuhoavan yhteisöjä ja liiketoimintaa luomalla eristettyä ja toimimatonta kaupunkitilaa.
Näiden tilalle Jacobs esittää neljää monimuotoisuuden tekijää. Näiden neljän tekijän välttämättömyys on tämän kirjan tärkein sisältö. Yhdessä nämä ehdot luovat tehokkaita taloudellisia varantoja (engl. efficient economic pools of use). Jacobsin neljä ehtoa monimuotoisuuden toteutumiselle ovat seuraavat:
Eri toimintojen sekoittaminen, jotta katutilassa olisi toimintaa kaikkina aikoina päivästä.
Lyhyet korttelivälit, jotka mahdollistavat suuren jalankulkijoiden läpäisyvirran.
Rakennuskannassa eri-ikäisiä ja -kuntoisia rakennuksia. Tämä mahdollistaa erilaisiin taloudellisiin resursseihin pohjautuvien toimintojen diversiteetin.
Tiiviys, joka mahdollistaa riittävän volyymin eri toimintojen elävyyden ylläpitämiseksi.
Jacobsin estetiikkaa voidaan pitää vastakohtana modernistisen arkkitehtuurin estetiikalle, korostaen elävyyttä ja suunnittelmattomuutta korkeammalle kuin järjestystä ja tehokkuutta. Jacobs käyttää usein New York Cityn Greenwich Villagea, jossa hän itsekin on asunut ja toiminut, esimerkkinä elävästä urbaanista yhteisöstä.
Vaikutus

The Death and Life of Great American Cities on Jacobsin tunnetuin teos. Se on käännetty kuudelle kielelle ja sitä on myyty yli 250 000 kappaletta.
Teoksella oli merkittävä vaikutus Uusi urbanismi -liikkeeseen (engl. New Urbanism). Liike syntyi 1980-luvulla puolustamaan tiiviitä kävelykaupunkeja esikuvanaan vanhat keskieurooppalaiset kaupungit.
Thomas Wulff (kauppias)

Thomas Fredrik Wulff (21. joulukuuta 1856 Turku – 24. syyskuuta 1936 Helsinki) oli Wulff-yhtiöiden perustaja ja pitkäaikainen johtaja.
Thomas Wulffin vanhemmat olivat seppämestari Fredrik Wilhelm Wulff ja Karolina Elisabeth Edlund ja puoliso vuodesta 1886 Augusta Eklund (k. 1932).  Wulff opiskeli Turun kauppakoulussa 1876–1878 ja harjoitti konttorialan opintoja Saksassa 1884–1885. Hän työskenteli enonsa G. W. Edlundin kirjakaupassa Helsingissä 1878–1897, kunnes perusti vaimonsa kanssa paperi- ja toimistotarvikeliikkeen 1890. Yritystä hän johti vuoteen 1918 ja vielä sen jälkeen kahta sivuliikettä.
Isänsä jälkeen yrityksen pitkäaikaiseksi toimitusjohtajaksi tuli kauppaneuvoksen arvonimen saanut Thomas Wulffin poika Einar Wulff ja hänen jälkeensä myöskin kauppaneuvoksen arvonimen saanut Einar Wulffin poika Harry Wulff.
Aiheesta muualla

Wulffin historia[vanhentunut linkki]
The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall

| The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall Kari Peitsamo & Straight Perverts |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. marraskuuta 2010
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 42.41
 Levy-yhtiö: Suomen Maaseutumusiikkiyhdistys
Kari Peitsamon muut julkaisut
| Hello, Kottarainen 2010 | The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall 2010 | In Memory of Rigger Dan 2011 |
The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall on Kari Peitsamon ja hänen Straight Perverts -yhtyeensä studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2010. Levy on Peitsamon järjestyksessään 58. albumi ja jäi ainoaksi Straight Perverts -yhtyeen julkaisuksi yhtyeen hajottua jo ennen levyn julkaisua.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Kari Peitsamo.
The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall
Buick Electric Blue
Why Did You Kick My Heart Around?
Tzöötz
Underdog
My Bleeding Heart
Tractor Pulling Man
Tykki Lykki
I Promise I’ll Quit Drinking That Day
Jesus Freak
Forever New
Rock Duck
Huff and Puff
Do You Ever Cry?
Broken Spoke Shuffle
Did You Make Your Mama Proud?
A Daughter of a Secret Police
Phantom Reggae
Kokoonpano

Kari Peitsamo – kitara, laulu
Jack Moron Straight – kitara, laulu
Little Milton – basso
Perv. O’Malley – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Suomen Maaseutumusiikkiyhdistyksen uutiset (Arkistoitu – Internet Archive)
Tiilimäen TT-ajot

Tiilimäen TT-ajot oli Porissa vuosina 1934–1962 järjestetty moottoripyöräkilpailu. Se oli Eläintarhanajojen, Pyynikinajon, Ruissalon ajojen sekä Viipurin ajojen ohella yksi Suomen viidestä ennen sotavuosia aloitetuista TT-ajoista. Yhteensä Porissa ajettiin 28 vuoden aikana 18 kilpailut, joista 13 Tiilimäen kaupunginosassa. Niiden järjestäjänä toimi Porin moottorikerho.
Historia

Ensimmäiset Porin TT-ajot järjestettiin toukokuussa 1934. Rata kulki Uudenkoiviston kaupunginosassa pääosin Satakunnankadulla ja Lounaisella Linjakadulla (nyk. Karjalankatu). Vuonna 1936 ajettiin ensimmäisen kerran Tiilimäelle rakennetulla 2 250 metrin pituisella radalla, joka sijaitsi keskussairaalan ja lentoaseman tuntumassa. Sodan jälkeen kolmet ensimmäiset kilpailut vuosina 1947–1949 järjestettiin lentokentällä, jonka jälkeen siirryttiin jälleen Tiilimäen radalle. Vuodesta 1954 lähtien myös Helsingin pikatie eli nykyinen Valtatie 2 toimi radan osana.
Ensimmäiset ulkomaalaiset kuljettajat osallistuivat Tiilimäen TT-ajoihin 1955, jolloin mukana oli ruotsalaisia ja brittiläisiä kilpailijoita. Vuonna 1951 pääkilpailuna oli Midget- eli Formula 3 -autojen luokka, jonka voitti Curt Lincoln.
Tiilimäen ajot oli aikoinaan suosittu kilpailu, jota parhaimpina vuosina seurasi lähes 10 000 katsojaa. Virallinen myytyjen pääsylippujen ennätys tehtiin vuonna 1952, jolloin paikalla oli noin 8 000 maksanutta katsojaa. Ensimmäisiin kilpailuihin vuonna 1934 myytiin 5 000 pääsylippua ja lisäksi liputtomia arveltiin olevan paikalla lähes saman verran. 1950-luvun lopulla ajojen suosio alkoi kuitenkin laskemaan ja viimeisinä vuosina katsojia oli vain parisen tuhatta.
Voittajat

| Vuosi | Luokka | Voittaja | Pyörä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1934 | yli 350 cm³ |  O. Carlsson |  |
| 1934 | alle 350 cm³ |  Uuno Katajamäki |  |
| 1935 | yli 350 cm³ |  Raine Lampinen | Rudge |
| 1935 | alle 350 cm³ |  Onni Kyrö | Rudge |

| 1936 | alle 500 cm³ |  Raine Lampinen | Norton |
| 1936 | alle 350 cm³ |  Aarne Keränen | Rudge |

| 1938 | alle 500 cm³ |  Raine Lampinen | Norton |
| 1938 | alle 350 cm³ |  Gösta Lönnfors | DKW |

| 1947 | alle 500 cm³ |  Leo Nyman |  |
| 1947 | alle 350 cm³ |  Gösta Lönnfors | AJS |

| 1948 | alle 500 cm³ |  Walter Bergström | Norton |
| 1948 | alle 350 cm³ |  Gösta Lönnfors | AJS |

| 1949 | alle 500 cm³ |  Walter Bergström | Norton |
| 1949 | alle 350 cm³ |  Curt Ginman | Velocette |
| 1950 | alle 500 cm³ |  Carl-Olof Tötterström | Triumph |
| 1950 | alle 350 cm³ |  Curt Ginman | Velocette |
| 1951 | Formula 3 |  Curt Lincoln | Effyh |
| 1951 | alle 500 cm³ |  Walter Bergström | Norton |
| 1951 | alle 350 cm³ |  Reino Forsten | BMW |
| 1952 | alle 500 cm³ |  Walter Bergström | Norton |
| 1952 | alle 350 cm³ |  Curt Ginman | Velocette |
| 1953 | alle 500 cm³ |  Walter Bergström | Norton |
| 1953 | alle 350 cm³ |  Curt Ginman | Velocette |
| 1954 | alle 500 cm³ |  Walter Bergström | Norton |
| 1954 | alle 350 cm³ |  Sakari Järvimaa | AJS |
| 1955 | alle 500 cm³ |  Antero Ventoniemi | Norton |
| 1955 | alle 350 cm³ |  Esko Lahti | AJS |
| 1956 | alle 500 cm³ |  Esko Lahti | Norton |
| 1956 | alle 350 cm³ |  Esko Lahti | Norton |
| 1957 | alle 500 cm³ |  Esko Lahti | Norton |
| 1957 | alle 350 cm³ |  M. Nousiainen | Norton |
| 1958 | alle 500 cm³ |  Harald Karlsson | Norton |
| 1958 | alle 350 cm³ |  Esko Lahti | Norton |
| 1959 | alle 500 cm³ |  Harald Karlsson | Norton |
| 1959 | alle 350 cm³ |  P. Febrace | AJS |
| 1962 | alle 500 cm³ |  Hannu Kuparinen |  |
| 1962 | alle 125 cm³ |  Jukka Petäjä |  |
Sääksjärvi (Orivesi)

| Sääksjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°42′28″N, 24°12′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Isoon Naarasjärveen 
Järvinumero:  35.743.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,3 m  
Rantaviiva:  10,422 km  
Pinta-ala:  39,787 ha  
Saaria:  7 
 fiSääksjärvi 
Sääksjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Untavalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 40 hehtaaria, se on 2,6 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Vaikka järven ulkomitat ovat suuret, on järvi kapea ja muodoltaan mutkainen. Suurin leveys on alle 400 metriä, mutta siinäkin järven yhtenäisyyttä rikkoo Isosaari, joten suurimmaksi leveydeksi voidaan ilmoittaa 250 metriä. Järvi on L-kirjaimen muotoinen ja sillä on seitsemän saarta. Kirjaimen sakaran muodostaa Juurakonlahti, joka työntyy etelään Juurakkosalmen länsipuolella. Lahdella sijaitsevat Pitkäsaari, jolla on pituutta 220 metriä, ja kallioinen pienempi saari. Juurakkosalmen itäpuolella aukeaa leveämpi järven osa, jota täplittävät Untavansaaret. Suurin Untavansaari on 140 metriä pitkä ja sen läheltä löytyy kaksi pienempää saarta. Järvenosan itäpäässä on yli 20 metriä leveä salmi, jonka itäpuolella avautuu levein järvenosa. Siinä sijaitsee Isosaari ja pienempi saari. Saarien ympärillä on kapeat salmet ja Potaskanlahti . Molemmissa saarissa on rakennuksia. Järvenosa loppuu 30 metriä leveään Uitinsalmeen, jonka takana järvi jatkuu varsin kapeana lahtena. Järven rantaviivan pituus on 10,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Järven pohjoisrannalla sijaitsee Untavan kulmakunta, jonka kautta kulkee yhdystie 3381, joka on Teiskon ja Oriveden keskustaajaman välinen tie. Järvellä on kolme kiinteää taloutta ja sen rannoille on rakennettu 30 vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,3 metriä mpy. Siihen on johdettu kahdeksan suo- tai metsäojaa. Osa niistä ovat pikkujärvien laskuojia. Rajalammi laskee Juurakkolahteen, Meiningit ja Syväjärvi laskevat järven etelärantaan ja Iso-Miekka ja Pikku-Miekka laskevat järven itäpäähän. Järveen tulee 300 metriä pitkä oja Enonjärvestä, jonka vedenpinta on samalla tasolla Sääksjärven kanssa. Enonjärvi kuuluu Enojärven valuma-alueeseen (35.744). Sääksjärven 500 metriä pitkä laskuoja lähtee sen itäpäästä ja se laskee Isoon Naarasjärveen. Vesireitti jatkuu eteenpäin Taipaleenjokena Myllyjärven kautta Nihuanjärveen.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa Untavassa sijaitsi kansakoulu ja kahdeksan kiinteää tilaa. Raivatut peltoalat olivat sirpalemaisia eikä suuria peltopalstoja esiintynyt silloin, mutta myöhemmin muodostui muutama palsta. Karttapaikan rinnevarjostustyökalulla näkyy rantoja kiertävä tasanne, joka voisi johtua järvenlaskusta. Itäpään salmen nimi Uitinsalmi saattaa johtua tukinuitosta, joka selittäisi vedenpinnan alenemisen, koska lasku-uomia usein perattiin uittoa varten. Uitosta on kartassa merkintä Myllykylässä, missä on Kiponojan kohdalla merkintä uittoruuhesta. Järvenlaskusta ei ole dokumenttia, joten siihen tulee suhtautua varauksella.
The Deepest Sea / Into Starlit Chambers

| The Deepest Sea / Into Starlit Chambers Jess and the Ancient Ones & Deadmask |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: lokakuu 2012
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, doom metal
 Kesto: 12.14
 Levy-yhtiö: Doomentia Records
Jess and the Ancient Onesin muut julkaisut
| Jess and the Ancient Ones 2012 | The Deepest Sea / Into Starlit Chambers 2012 | Astral Sabbat 2013 |
Deadmaskin muut julkaisut
| Under Luciferian Wings 2008 | The Deepest Sea / Into Starlit Chambers 2012 |   |
The Deepest Sea / Into Starlit Chambers on suomalaisen psykedeelisen rockin yhtyeen Jess and the Ancient Onesin sekä espanjalaisen doom metal -yhtyeen Deadmaskin split-EP. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Doomentia Records.
Kappaleet

The Deepest Sea – 5.29
Into Starlit Chambers – 6.45
Aiheesta muualla

Albumi The Deepest Sea / Into Starlit Chambers Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Deepest Sea / Into Starlit Chambers discogs.com -sivustolla
Jess and the Ancient Ones
| Jess • Thomas Corpse • Thomas Fiend • Fast Jake • Yussuf • AbrahamVon Stroh |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Jess and the Ancient Ones • Second Psychedelic Coming: The Aquarius Tapes • The Horse and Other Weird Tales
EP:t:  Astral Sabbat
Split-albumit:  The Deepest Sea / Into Starlit Chambers
Singlet:  ”13th Breath of the Zodiac” • ”Castaneda” • ”In Levitating Secret Dreams” • ”Minotaure”
Katso myös:  Deathchain • The Exploding Eyes Orchestra
Tervajärvi (Kouvola)

| Tervajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°09′59″N, 26°53′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Tulouoma:  Lojukoski Lojulammesta
Lasku-uomat:  Kuutin kanava, puro Myllylampeen 
Järvinumero:  14.984.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,9 m  
Pituus:  2,6 km  
Leveys:  2,4 km  
Rantaviiva:  12,644 km  
Pinta-ala:  1,08293 km²   
Tilavuus:  0,00619511 km³ 
Keskisyvyys:  5,72 m  
Suurin syvyys:  24,02 m  
Saaria:  4 
 fiTervajärvi 
Tervajärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa Repoveden kansallispuistossa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,6 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 108 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Sillä on neljä saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,66 hehtaaria. Saarista kolme on alle hehtaarin ja Hermusensaari on yli hehtaarin kokoinen. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 6,20 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 5,7 metriä ja suurin syvyys on 24,0 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven etelärannan tuntumassa . Järven rantaviivan pituus on 12,6 kilometriä, mikä on pitkä ja se johtuu pitkistä ja kapeista lahdista. Kuutin kanavaa kohti työntyvä lahti on lähes kilometrin mittainen ja Sulkusalmen taakse työntyvä lahti Kymi on 1,3 kilometriä pitkä. Sulkusalmen ylittää kevyen liikenteen silta.
Luontoarvoja

Järvi sijaitsee Repoveden kansallispuistossa. Sen rantametsät kuuluvat kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei. Myös Hermusensaari sisältyy puistoon. Järven ympäri kiertää metsäautotie ja viitoitettu kävelypolku, joka käy rannassa useassa kohdassa. Järvellä sijaitsevia kansallispuiston palvelupisteitä ovat Talaksen nuotiopaikka Hermusenlahdella, Kuutin kanavan nuotiopaikka sekä Lojukosken autiotupa ja nuotiopaikka. Itäinen lahti Kymi jää Pahkajärven ampuma-alueen puolelle eikä ole retkeilijöiden käytössä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,9 metriä mpy.
Historiaa

Vuoden 1955 peruskartassa on muutamia merkkejä, jotka liittyvät Kymmenen tukinuittoon metsäalueella. Kuutinlahden suuntaan oli rakennettu Kuutin kanava, jolla tarkoitettiin Repoveden Kuutinlahteen loppuvaa uittoruuhea. Sillä lyhennettiin tukkien uittomatkaa Repovedelle, kun ei enää tarvinnut käyttää Sulkusalmen ja Kymin kautta kulkevaa reittiä. Jotta vesi riittäisi uittoruuhen korkeudelle, oli vedenpintaa nostettu Kymin (eli silloin Kymilampi) padolla. Tukkipuut uitettiin koillisessa sijaitsevan Kaljunjärven suunnalta ja silläkin osuudella oli ainakin kolme uittoruuhea.
Talousjärjestelmä

Talousjärjestelmä on kansantalouden mekanismi, joka huolehtii hyödykkeiden tuotannon, jakamisen ja kulutuksen toiminnasta jossakin yhteiskunnassa. Talousjärjestelmä muodostuu taloudellisen toiminnan ihmisistä, organisaatioista ja niiden suhteista. Se pyrkii ratkaisemaan taloustieteessä käsiteltäviä ongelmia, kuten niukkojen resurssien allokoinnin.
Talousjärjestelmät ovat usein kiinteä osa poliittista järjestelmää tai ideologiaa, ja joissain tapauksissa näitä on vaikea erottaa toisistaan. Ne kuuluvat yhteiskuntajärjestelmään eli siihen miten taloudellinen ja poliittinen valta on järjestetty yhteiskunnan sisällä.
Perustavat taloudelliset ongelmat

Kansantalouden perustava ongelma on, että ihmisen tahto saada hyödykkeitä on suurempi kuin kokonaisuuden kyky tuottaa tuotteita ja palveluita. Yleisesti ajattelun lähtökohdaksi asetetaan, että kuluttajan halut ovat kyltymättömät. Kuluttajan halut ovat suurempia kuin hänen tarpeensa, joita tyydyttäisivät pelkät välttämättömyyshyödykkeet.
Talousjärjestelmän täytyy ratkaista seuraavat suuripiirteiset taloudelliset ongelmat:
Minkälaisia ja mitä määriä hyödykkeitä tuotetaan?
Miten hyödykkeet tuotetaan?
Miten tuotos jaetaan, kun hyödykkeet päätyvät loppukäyttäjille?
Milloin tuotetaan, jotta kuluttajien tarpeet tulevat tyydytetyiksi?
Hyödykkeiden tuotantomäärille syntyy yläraja sen vuoksi, että tuotannontekijät ovat tiettynä hetkenä määrältä rajallisia.
Talousjärjestelmän tehokkuus

Yksi talousjärjestelmälle yleisesti asetettu kriteeri on kansantalouden tehokkuus, joka tarkoittaa sitä että eniten tarvitseva saa hyödykkeitä käyttöönsä ja tuotannontekijöitä käytetään optimaalisesti tuotannossa. Taloudellinen tehokkuus tuottaa suurimman hyödyn sekä tuottajille että kuluttajille. Taloudellinen tehokkuus ei koske vain tuotannossa käytettäviä panoksia ja niiden avulla saatavia tuotoksia, jota suhdetta kuvaa paremmin taloustieteessä yleisesti käytetty tuottavuus-käsite (tuotannon tehokkuuden mitta). Taloudellinen tehokkuus voi koskea allokatiivista tehokkuutta jolla tarkoitetaan resurssien jakautumista tai tuotannollista tehokkuutta eli sitä että joidenkin hyödykkeiden tuotanto kasvaisi eikä minkään hyödykkeen tuotanto pienenisi.
Taloudellista tehokkuutta on hahmotettu ainakin seuraavanlaisia:
Allokointitehokkuus (vastaavatko tuotannontekijät tuottajien tai tuotetut hyödykkeet kuluttajien preferenssejä)
Pareto-tehokkuus (tilanne, jossa kenenkään asemaa ei voida parantaa huonontamatta jonkun muun asemaa)
Kaldor–Hicks-tehokkuus (sosiaalisten resurssien taloudellisen arvon maksimointi Pareto-tehokkuutta löysemmin kriteerein)
X-tehokkuus (ei ota huomioon ovatko tuotannontekijät tai tuotetut hyödykkeet parhaita mahdollisia).
Uusklassisen taloustieteen perinteessä taloudellinen tehokkuus on yhdistelmä staattista ja dynaamista tehokkuutta.
Talousjärjestelmiä

Erilaisia talousjärjestelmiä aakkosjärjestyksessä:
Anarkismi
Anarkokommunismi
Autarkia
Buddhalainen talous
Distributismi
Feodalismi
Islamilainen talous
Kapitalismi
Kiertotalous
Komentotalous
Kommunismi
Korporatismi
Liberalismi
Libertarismi
Luontaistalous
Markkinatalous
Osallisuustalous
Sekatalous
Sosialismi
Supertähtitalous
Vihreä talous
Virtuaalitalous
Tikkurilan Laulajat

Tikkurilan Laulajat on suomalainen kuoro, joka on perustettu vuonna 1949. Perustajina toimivat Tikkurilan Suomalaisen Kansakoulun opettajat. Aiemmin sen nimi oli Tikkurilan Sekakuoro. Kuoron taiteellisina johtajina toimivat mm. Pirkko Poukka, Erkki Alste ja Ari Häyrinen. Tällä hetkellä taiteellisena johtajana toimii Sanna-Maarit Hakkarainen. Kuoron joululevy Christmas in Finland on saavuttanut kulta- ja timanttilevyn myyntirajan (50 000 kpl). Kuoro lopetti toimintansa vuonna 2014.
Diskografia

Christmas in Finland (1972)
Laula kanssamme (1973)
Kauneimmat kansanlaulumme (1974)
25-vuotisjuhlakonsertti (1974)
Tikkurilan laulajien parhaat (1974)
Joulun toivelaulut (1978)
Tikkurilan laulajat 40-v (1990)
Joulun taikaa (2005)
Joulun aikaan – suosituimmat joululaulumme (2010)
Viihdy kanssamme (2009) - suomalaista kevyttä musiikkia, 60-vuotisjuhlan kunniaksi ilmestynyt CD
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tikkurilan Laulajatin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Johann Kohlros

Johann Kohlros (myös Johannes Kolross tai Kolrose; 1487–1558) oli saksalainen opettaja ja pappi, joka asui Baselissa.
Kohlros tuli ylioppilaaksi Freiburgissa 1503. Hänen opinnoistaan ja elämästään ei ole tietoja ajalta ennen kuin hän muutti uskonnollisista syistä Baseliin. Vuonna 1592 Baselin latinankoulu muutettiin saksankieliseksi poikien kouluksi, jossa Kohros oli opettajana.
Opettajan työn ohella Kohlros antoi yksityisopetusta ja julkaisi kielen ortografian oppikirjan Enchiridion: das ist/Handbüchlin tütscher Orthographi (1530). Kirjassa hän kutsuu itseään nimellä ”Teutsch Lehermayster” (saksalainen oppimestari). Hän on kirjoittanut myös uskonnollisia ja kansanomaisia näytelmiä, joista tunnetuin on Spil von Fünfferley betrachtnussen den menschen zur Buss reytzende (”Viidenlaisia tutkisteluja, jotka innostavat ihmistä parannukseen”). Sillä on yhtymäkohtia Kuolemantanssi-perinteeseen. Kohlros on kirjoittanutt joitakin virsiä, joita on julkaistu Zürichissä ilmestyneessaä virsikirjassa. Johann Sebastian Bach on käyttänyt hänen virsirunojaan muutamassa kantaatissaan (BWV 37/6; BWV 347; BWV 348).
Kohlrosin tunnetuin virsi ”Ich dank dir lieber Herre” ilmestyi painettuna 1535 Nürnbergissä ja 1539 Leipzigissa julkaistussa Gesang-Buch-kirjassa. Suomenkielisenä se oli Hemminki Maskulaisen virsikirjassa 1605, ja se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virtenä 533 nimellä ”Sua kiitän, Jumalani”. Tekstin ovat uudistaneet Knut Legat Lindström 1867 ja virsikirjakakomitea 1984. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 491 ”Sinua tahdon kiittää, Isääni, Herraani”, Pekka Kivekkään 1998 uudelleen suomentamana.
Johannes Indrenius

Johannes Indrenius vuonna 1902.
Johannes Indrenius (18. tammikuuta 1859 Viipuri – 16. toukokuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen kontra-amiraali ja Suomen laivaston ensimmäinen päällikkö vuosina 1918–1919. Hänen isänsä oli jalkaväenkenraali Bernhard Indrenius.
Indrenius perheensä kanssa
Indrenius oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.