stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kengurut
Aiheesta muualla

Fauna of Australia: Macropodidae (pdf) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q23193  Wikispecies: Macropodidae  ADW: Macropodidae  AFD: Macropodidae  BOLD: 1056  CoL: CBD  EoL: 7617  EPPO: 1MAKPF  Fauna Europaea: 12616  Fauna Europaea (new): b9d61dfd-e18f-441c-995a-8c0c4856617a  GBIF: 9372  iNaturalist: 42864  IRMNG: 104869  ITIS: 179922  MSW: 11000193  NBN: NBNSYS0000160367  NCBI: 9307  NZOR: f025a602-a48c-46dc-b93c-a7bbfd3389f8  Open Tree of Life: 196582  Paleobiology Database: 40140  Paleobiology Database: 40140  ZooBank: EF201BE6-2D4C-44A7-891C-269D78D96C3A 
Punajättikenguru voi kasvaa jopa kahden metrin korkuiseksi.
Kenguru tasapainottaa kävelyään hännällään.
Kengurulauma ruohoarolla.
Vastasyntynyt kengurunpoikanen emonsa pussissa imemässä maitoa.
Kenguru on Australian vaakunaeläin.
Keski-ikä

Ihmisen ikäkaudet
Alkio | Sikiö
Syntymä | Lapsuus | Vauvaikä | Leikki-ikä | Kouluikä
Nuoruus | Murrosikä
Aikuisuus | Keski-ikä
Vanhuus | Kuolema
Keski-ikä on ihmisen ikäkausi nuoruuden ja vanhuuden välissä.
Ajoitus

Psykologiassa keski-ikä ajoitetaan usein jonnekin 35–60 ikävuoden välille. Ihmiset määrittelevät keski-iän kuitenkin hyvin eri tavoin. Nuoret määrittelevät keski-iän yleensä alkavaksi nuorempana kuin mitä vanhemmat sen määrittelevät alkavan. Määrittelyä vaikeuttaa myös se, että ikä ei nykyaikana määrää ihmisen valintoja niin kuin ennen.
Nykyaikana keski-iän ajoituksen on arveltu siirtyneen aiempaa myöhemmäksi. Tämän syyksi on esitetty se, että ihmiset elävät nykyisin aiempaa vanhemmiksi, ihmisten työurat pitenevät, ja ihmiset saavat lapsia ja ensimmäisen vakituisen työpaikkansa aiempaa vanhempina.
Fysiologia

Keski-ikään liittyy useita väistämättömiä fysiologisia muutoksia, joiden voimakkuuteen voi kuitenkin vaikuttaa elintavoilla. Keski-ikäinen ihminen menettää lihasmassastaan noin 3–8 prosenttia vuosikymmentä kohti. Myös luumassa alkaa vähentyä keski-iän alkuvuosina 35–40 vuoden iässä. Vaihdevuosien jälkeen naiset saattavat menettää jopa 5–10 prosenttia luumassastaan vuodessa. Keski-iässä ihmisen lähinäkö heikkenee, ja hän yleensä lihoo. Keski-ikäiset miehet lihovat vatsan kohdalta, naiset vyötäröstä ja käsivarsista. Naiset menettävät lisääntymiskykynsä kokonaan vaihdevuosien seurauksena noin 50 vuoden iässä, ja miestenkin hedelmällisyys heikkenee keski-iän aikana sukupuolihormonien erityksen vähentyessä.
Evoluutiobiologi Markus J. Rantalan mukaan naisella ei biologisessa mielessä ole keski-ikää, vaan naisen lisääntymisikää seuraa vaihdevuosien jälkeinen aika. Miehen evoluutiobiologisen keski-iän alun Rantala ajoittaa noin 30. ikävuoteen, jolloin miehen sukupuolihormonitoiminta kääntyy tasaiseen laskuun. Miehen keski-ikä loppuu siihen, kun hän menettää kyvyn hankkia lisääntymiskumppaneita.
Psykologia

Ihmisen aivot säilyvät keski-iässä toimintakykyisinä ja voivat joissakin suhteissa jopa kehittyä nuoren aikuisen aivoja tehokkaammiksi. Keski-ikäisten on havaittu käyttävän aivoistaan suurempaa osaa erilaisten tehtävien ratkaisussa kuin nuoret aikuiset. Keski-ikäiset menestyvät nuoria aikuisia paremmin esimerkiksi sanallisissa testeissä, tilanhahmotuksessa, yksinkertaisessa matematiikassa ja käsitteellisessä päättelyssä. Keski-ikäiset ihmiset ovat myös nuoria vakaampia, vähemmän neuroottisia sekä parempia sosiaalisissa tilanteissa. Keski-ikäisten on lisäksi tutkimuksissa havaittu tekevän parempia taloudellisia päätöksiä kuin nuoret aikuiset. Toisaalta keski-ikäisen aivot toimivat hiukan hitaammin kuin nuorten aivot, ja muisti voi olla heikompi.
Psykoanalyytikko Erik H. Erikson puhuu ”keski-iän kriisistä” ihmisen elämänvaiheita kuvaavassa teoriassaan. Kriisillä hän tarkoittaa esimerkiksi keski-ikäisen pohdiskelua siitä, miten huolehtia uuden sukupolven kehityksestä. Keski-ikäisillä ei ole kuitenkaan havaittu mitään yleismaailmallista ikäkriisiä, vaan keski-ikäisten mahdolliset kriisit johtuvat yksilöllisistä syistä.
Sosiaalinen asema

Useimmat ihmiset saavuttavat keski-iän puolivälissä sosiaalisen asemansa, vastuunsa ja ansiotasonsa huippukohdan. Keski-ikäisen tyytyväisyys töissä ei kuitenkaan ole keskimäärin yhtä korkealla tasolla kuin nuoren aikuisen.
Useimmat keski-ikäiset ovat naimisissa tai jo eronneet. Nykyaikana naimattomien keski-ikäisten osuus on kasvanut aiemmasta, ja myös avioerojen määrä on kasvussa. Joillakin keski-ikäisillä on kotona asuvia lapsia, ja jotkut pitävät huolta omista ikääntyvistä vanhemmistaan.
Kirjallisuutta

Kaartinen, Marjo & Salmi, Hannu (toim.): Keski-ikä: kulttuurihistoria.  SKS Kirjat, 2022.  ISBN 978-951-858-243-7
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Keski-ikä Wikisitaateissa
Khaironeian taistelu

Khaironeian taistelussa Makedonian kuningas Filippos II kukisti Kreikan kaupunkivaltiot joita johtivat Ateena ja Theba. Taistelu käytiin elokuussa 338 eaa. Boiotiassa lähellä Khaironeiaa. Taistelun jälkeen Filippos kokosi kreikan kaupungit Korintin liittoon jonka johtajaksi hänet myös valittiin.
Kartta Khaironeian taistelusta.
Taistelukenttä oli Khaironeian kaupungin ja Kefissos-joen välissä. Filippoksen poika Aleksanteri johti makedonialaista raskasta ratsuväkeä joka oli makedonialaisten vasemmalla siivellä. Filippos asetti jalkaväkensä keskelle, ja johti itse oikeaa siipeä. Ateenalaiset olivat Filipposta vastapäätä ja thebalaiset oikealla siivellä. Heti Aleksanteria vastapäätä oli Theban pelätty pyhä joukko.
Historioitsija Polyainos mainitsee kirjassaan Strategemata että makedonialaiset käyttivät taistelussa hyväkseen sotajuonta. Filippoksen johtama oikea siipi perääntyi ateenalaisten edeltä. Ateenalaiset luulivat olevansa voitolla ja ryntäsivät makedonialaisten perässä. Sekasorrossa ateenalaisten falangi hajosi ja makedonialainen ratsuväki hyökkäsi syntyneitä aukkoja kohtaan. Kun makedonialaisten oikea siipi teki vielä vastahyökkäyksen lähtivät ateenalaiset pakoon. Thebalaiset jäivät nyt makedonialaisen jalkaväen ja ratsuväen väliin ja heidät lyötiin perusteellisesti. Theban 300-henkinen pyhä joukko tapettiin viimeiseen mieheen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khaironeian taistelu Wikimedia Commonsissa
Keskinäisen riippuvuuden julistus

Keskinäisen riippuvuuden julistus: Uusi maailmanetiikka (engl. Declaration of interdependence: A new global ethics) on Kansainvälisen humanistisen ja eettisen liiton (IHEU) kymmenennen Humanistisen maailmankongressin lopuksi vuonna 1988 hyväksytty julistus. Buffalossa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa järjestetyssä kongressissa oli tuhatkunta osallistujaa eri puolilta maailmaa.
Julistuksen pyrkimys on olla hyväksymättä ihmisen tekojen ja toiminnan eettisen arvon perustaksi mitään vähäisempää kuin niiden merkitys koko ihmiskunnan hyvinvoinnin kannalta. Julistus tähtää siihen, että ihminen katsoo olevansa ensiksi koko ihmiskunnan jäsen ja vastuullinen sille ja vasta sen jälkeen jäsen pienemmissä ryhmissä kuten valtioissa. Näiden yksiköiden arvo ja merkitys voidaan suhteellistaa koko ihmiskunnan hyvää vasten. Julistus on tarkoitettu jokaiselle ihmiselle mahdolliseksi noudattaa omassa jokapäiväisessä elämässään.
Julistus on kymmenen tutkijan luomus. Nämä suosittelijat ovat Mario Bunge, Bonnie Bullough, Vern Bullough, Jose Delgado, Herbert Hauptman, Paul Kurtz, Gerald Larue, Jean-Claude Pecker, Max Rood ja Svetozar Stojanovic.
Keskinäisen riippuvuuden julistus liittyy samaan jatkumoon kansainvälisen aatteellisen humanismin linjanvedossa kuin Humanistinen manifesti (1933), Humanistinen manifesti II (1973) ja Sekulaarihumanistinen julistus (1980). Nekin ovat muodoltaan yksityisten humanistiliikkeen vaikuttajien suosituksia tai vetoomuksia.
Sisältö

Julistus jakautuu esipuheen lisäksi neljään lukuun. Ne ovat Maailmanlaajuisen moraalisen yhteisymmärryksen tarve, Ihmisoikeudet, Ihmisvelvollisuudet ja Maailmanyhteisön etiikka.
Sisältö > Maailmanlaajuisen moraalisen yhteisymmärryksen tarve

Ensimmäinen luku on arvio ihmiskunnan tilanteesta. Se päättyy johtopäätökseen: ”On polttava tarve kehittää uusia poliittisia, taloudellisia, kulttuurisia ja yhteisöllisiä laitoksia, jotka tekevät maapallon eri osien rauhanomaisen rinnakkaiselon ja yhteistyön mahdolliseksi. Ennen kuin tämä on kuitenkaan mahdollista täysin saavuttaa, on olennaista, että me pääsemme aitoon maailmanlaajuiseen eettiseen yhteisymmärrykseen, joka tunnustaa vastuumme ja velvollisuutemme maailmanyhteisöä kohtaan.”
Sisältö > Ihmisoikeudet

Toinen luku toistaa YK:n Ihmisoikeuksien julistuksen keskeisen sisällön.
1) Kaikki ihmiset ovat syntyneet tasa-arvoisiksi (oikeudellinen yhdenvertaisuus).
2) Heillä on oikeutensa ja vapautensa sukupuoleen, rotuun, kieleen, uskontoon, poliittisiin näkemyksiin, vakaumukseen, kansalliseen tai yhteisölliseen alkuperään, omaisuuteen tai syntytaustaansa katsomatta.
3) Oikeus henkilökohtaiseen turvallisuuteen ja itsepuolustukseen.
4) Perustava oikeus henkilökohtaiseen vapauteen. Tämä sisältää (a) vapauden tahdonvastaisesta palvelusta tai orjuudesta, (b) vapauden vainosta, (c) ajatuksen ja omantunnon vapauden, (d) puhe- ja ilmaisuvapauden ja (e) moraalisen vapauden arvojensa ilmaisemiseen ja elämäntapansa noudattamiseen, niin pitkälle kuin se ei häiritse toisia tai estä heitä harjoittamasta oikeuksiaan.
5) Oikeus yksityisyyteen, joka merkitsee sitä, että toisten oikeuksia tulee kunnioittaa seuraavat seikat huomioon ottaen: (a) luottamuksellisuus, (b) oman ruumiinsa hallinta, (c) seksuaalinen mieltymys ja suuntautuminen, (d) elämäntapa, (e) lisääntymisen vapaus, (f) syntyvyyden säännöstely, (g) omaan harkintaan perustuva terveydenhoito ja (h) oikeus kuolla arvokkaasti.
6) Oikeus älylliseen ja sivistykselliseen vapauteen, johon sisältyy: (a) vapaus saada tietoja ja harjoittaa tutkimusta, (b) oikeus asianmukaiseen kasvatukseen, (c) oikeus sivistykselliseen itsensä kehittämiseen ja (d) oikeus julkaista ja ilmaista näkemyksensä.
7) Oikeus asianmukaiseen terveydenhoitoon.
8) Vapaus puutteesta, joka tarkoittaa sitä, että yhteiskunnan pitäisi taata (a) oikeus työhön, (b) perustarpeiden tyydyttäminen silloin, kun yksilö ei kykene huolehtimaan itsestään, (c) vanhustenhoito, (d) vammaisten hoito, (e) oikeus kohtuulliseen vapaa-aikaan ja rentoutumiseen.
9) Taloudellinen vapaus, johon sisältyy (a) omistusoikeus, (b) oikeus järjestäytyä ja (c) suoja väärinkäytöksiltä.
10) Moraalinen tasa-arvo, joka tarkoittaa tasavertaisia mahdollisuuksia ja tasavertaista osallistumista.
11) Yhtäläinen lain suoja, joka on olennainen vapaassa yhteiskunnassa: (a) oikeus rehelliseen oikeudenkäyntiin, (b) oikeus suojaan mielivaltaiselta vangitsemiselta tai epätavalliselta rangaistukselta, (c) oikeus inhimilliseen kohteluun.
12) Oikeus osallistua kansanvaltaisesti hallintoon, joka sisältää täydet kansalaisoikeudet: (a) äänioikeuden, (b) laillisen oikeuden oppositioon, (c) kokoontumis- ja yhdistymisvapauden ja (d) oikeuden uskonnolliseen uskoon tai uskomatta olemiseen.
13) Oikeus avioliittoon ja perheeseen: (a) oikeuden avioitua tai asua avoliitossa, (b) eroamisoikeuden, (c) oikeuden perhesuunnitteluun, (d) oikeuden synnyttää ja kasvattaa lapsia ja (e) oikeuden asianmukaiseen lastenhoitoon.
14) Lasten oikeus suojaan väärinkäytöltä ja ruumiilliselta pahoinpitelyltä tai kulttuuriselta riistolta.
Sisältö > Ihmisvelvollisuudet

Kolmas luku korostaa yksilöiden vastuuta muille ihmisille.  Se päättyy seuraavasti:
»Viimeinen mutta ei vähäisin on tarve tunnustaa, että jokaisella meistä on velvollisuuksia maailmanyhteisöä kohtaan, sillä jokainen meistä on a) ihmislajin jäsen, b) planeetan nimeltä Maa asukas ja c) aito osa maailmanyhteisöä.
Olisi sopivaa, että maailman jokaisen kansakunnan ja alueen kansalaiset lisäisivät seuraavan vakuutuksen uskollisuuden lupauksiinsa:

Minä vakuutan uskollisuutta maailmanyhteisölle, jonka osia me kaikki olemme.
 
Minä tunnustan, että kaikki henkilöt ovat tasa-arvoisia arvossa ja arvokkuudessa.
 
Minä puolustan ihmisoikeuksia ja vaalin ihmisen vapautta.
Minä lupaan kunnioittaa ja suojella maailmanlaajuista luonnontaloutta itsemme ja vielä syntymättömien sukupolvien hyväksi.»
Sisältö > Maailmanyhteisön etiikka

Neljäs luku alkaa sen käsityksen ilmaisemisella, että aatteellisella humanismilla voi olla merkittävä osuus autettaessa muodostamaan todellinen maailmanyhteisö. Sen jälkeen tulee joukko ehdotuksia. Ensimmäinen on maailmanlaajuisen moraalisen tietoisuuden kehittäminen keskinäisestä riippuvuudestamme ja halu pehmentää aikojen kuluessa kovettuneita asenteita, jotka estävät yhteisymmäryksen. Toinen päättyy: ”Olemme kasvotusten yhteisen haasteen kanssa kehittää tieteellistä kasvatusta maapallon laajuudessa ja kriittisen järjen ja ymmärryksen arvostamista keinona ratkaista ihmisen ongelmat ja lisätä ihmisen hyvinvointia.” Muut ehdotukset korostavat maailmanlaajuisten kansanvaltaisten laitosten tarvetta kaikkien ihmisten suojaksi, kehitysyhteistyötä, uutta maailman talousjärjestelmää, poliittisen kansanvallan yleispätevää arvoa, ihmisten kansainvälistä kanssakäymistä ja luonnonsuojelua.
Keulasimput

| Keulasimput |
| --- | --- |
 Keulasimppu (Pataecus fronto)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Keulasimput Pataecidae  Gill, 1872
Suvut
 Aetapcus  Neopataecus  Pataecus 
Katso myös
   Keulasimput Wikispeciesissä   Keulasimput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keulasimput (Pataecidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Australian etelärannikolta.
Lajit ja anatomia

Keulasimppujen heimoon kuuluu 3 sukua ja 3 lajia. Lajit ovat jäkäläkeulasimppu (Neopataceus waterhousii), keulasimppu (Pataecus fronto) ja Aetapcus maculatus. Ruumiinrakenteeltaan keulasimppulajit ovat pitkänomaisia ja ruumis kapenee pyrstöä kohden. Suurimmillaan ne kasvavat noin 30 cm pitkiksi. Tyypillisiä heimon lajien piirteitä ovat silmän etupuolelta alkava pitkä ja korkea selkäevä, jyrkkä otsaprofiili, vatsaevien puuttuminen sekä suomuton ruumis. Eräillä lajeilla ruumiissa on nystyjä.
Levinneisyys ja elintavat

Keulasimmpuja tavataan matailsta lämpimistä vesistä Australian etelärannikolta. Ne elävät tyypillisesti lähellä pohjaa leväkasvuston tai sienieläinten joukossa.
Kesällä kello 5

| Kesällä kello 5 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Erkko Kivikoski
Käsikirjoittaja:  Erkko Kivikoski
Tuottaja:  Anelma Vuorio
Säveltäjä:  Pentti Lasanen
Kuvaaja:  Virke Lehtinen
Leikkaaja:  Juho Gartz
Lavastaja:  Anja Paloheimo
Pääosat:  Martti Koski Tuula Elomaa Carita Gren Pekka Juutilainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Elokuva Oy
Ensi-ilta:  15. marraskuuta 1963
Kesto:  74 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesällä kello 5 on Erkko Kivikosken vuonna 1963 julkaistu pitkä esikoisohjaus. Se on uuden aallon hengessä tehty elokuva ja kuvaa 1960-luvun nuorten helsinkiläisten arkea ja ihmissuhteita.
Tuotanto

Kivikoski teki käsikirjoituksen itse, ytimenä omat kokemukset, joista tarina alkoi kehittyä. Vuorosanojen teossa avustivat Marja-Leena Mikkola ja Juha Tanttu, jonka keksintöä on elokuvan nimi. Meneillään olleen näyttelijälakon vuoksi pääosia näyttelevät harrastajanäyttelijät. Elokuva leikattiin mykkänä ja jälkiäänitettiin Fennada-Filmin äänittämössä.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva otettiin myönteisesti vastaan. Uuden Suomen Heikki Eteläpää kirjoitti: "Tämän esikoisen jälkeen on Erkko Kivikoskelta lupa odottaa hyvin paljon." Useassa arviossa kiitettiin sen yksinkertaisuutta ja vaatimattomuutta. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kiitti Kivikosken henkilöohjausta, jolla tämä osaa käsitellä ensikertalaisia.
Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä arviot muuttuivat osin pidättyvämmiksi. Katso-lehden Markku Tuuli piti sitä kevyenlaisena ihmistutkielmana, mutta kuitenkin tärkeänä virstanpylväänä 1960-luvun suomalaisessa elokuvassa. Eräs kriitikko luonnehti elokuvaa kepeän sympaattiseksi kuvaukseksi nuoresta pariskunnasta, jonka suhde kaipaa tuuletusta. Tarina kulkee sujuvasti, ja parin sielunmaisemat heijastuvat siinä hienosti arkitunnelmien kautta. Video-oppaassa vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän piti elokuvaa kepeän onnistuneena, leimallisesti 1960-luvun työnä, jossa on mukana myös ripaus huumoria.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martti Koski  | … |  Juhani, "Jussi", mainospiirtäjä   |
|  Tuula Elomaa  | … |  Ritva Järvinen, konttoristi   |
|  Carita Gren  | … |  tumma tyttö   |
|  Pekka Juutilainen  | … |  tuttava Vanhalla   |
|  Milja Luukko  | … |  tyttö Vanhalla   |
|  Virke Lehtinen  | … |  viheltelevä ohikulkija   |
|  Pekka Sahenkari  | … |  mainospiirtäjä mainostoimistossa   |
|  Ilmari Tähtelä  | … |  mainospiirtäjä mainostoimistossa   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  sairaalan vahtimestari   |
|  Paavo Kuoppala  | … |  sairaalan apumies   |
|  Päivi Kaasinen  | … |  tyttö Vanhalla   |
|  Heikki Huopainen  | … |  sairaalan apumies   |
|  Else Malmberg  | … |  silmälasipäinen sairaanhoitajatar   |
Palkinnot ja tunnustukset

Valtion elokuvapalkinto
Jussit 1964
vuoden lupaavin esikoistyö: Erkko Kivikoski ja Virke Lehtinen
paras leikkaus: Juho Gartz
Kezin piiri

Kezin piiri Udmurtian kartalla.
Kezin piiri (ven. Ке́зский райо́н, Kezski raion, udmurtiksi Кез ёрос, Kez joros) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2321,0 neliökilometriä. Asukkaita on 22 900 henkeä (vuonna 2010).
Kezin piiri sijaitsee Udmurtian koillisosassa. Se rajoittuu etelässä Debjosyn, lounaassa Igran ja lännessä ja luoteessa Balezinon piireihin sekä koillisessa ja idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta noin 60 % on metsää. Seutu kuuluu Ylä-Kaman ylänköön. Sieltä saa alkunsa Kamajoki. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kalkkikivi, savi, turve ja mineraalivärit.
Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Bolšoi Olyp, Gyja (keskuspaikka Staraja Gyja), Juski, Kabalud, Kez, Kljutševskoje, Kuliga, Kuzma, Mysy, Novyi Untem, Polom, Sjurzi, Sosnovyi Bor, Stepanenki ja Tšeptsa. Hallinnollinen keskus on Kezin taajama.
Asukkaista 68,0 % on udmurtteja, 28,4 % venäläisiä ja 1,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Kezin kautta kulkee Moskovan ja Venäjän kaukoidän välinen päärata. Iževskiin on maantieyhteys Debjosyn ja Igran kautta. Seudulla tuotetaan kalkkikiveä, savea, öljyä, turvetta ja raakapuuta. Lisäksi on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Zvezda.
Aiheesta muualla

Kezin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Udmurtian hallinnollinen jako
| --- | --- |
Kaupunkipiirikunnat:  Iževsk (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk
Piirit:  Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo
Keuhkomonnit

| Keuhkomonnit |
| --- | --- |
 Keuhkomonni (Heteropneustes fossilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Keuhkomonnit  Heteropneustidae  Hora, 1936
Katso myös
   Keuhkomonnit Wikispeciesissä   Keuhkomonnit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keuhkomonnit (Heteropneustidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta.
Lajit ja anatomia

Keuhkomonnien heimoon kuuluu yksi suku ja neljä lajia. Lajit ovat keuhkomonni (Heteropneustes fossilis), H. kemratensis, H. longipectoralis ja H. microps. Eräät kalatieteilijät luokittelevat keuhkomonnit kuuluvaksi samaan heimoon ankeriasmonnien (Clariidae) kanssa. Ruumiinrakenteeltaan heimon kalat ovat pitkulaisia, kuonossa on 4 pitkää viiksisäieparia, selkäevä on lyhyehkö ja peräevä on hyvin pitkä. Keuhkomonneilta puuttuu rasvaevä. Rintaevissä on piikki, joka on yhteydessä myrkkyrauhaseen ja keuhkomonnilajien pisto voi olla ihmisellekin hyvin kivulias, jopa tappava. Ankeriasmonnien tavoin keuhkomonnit voivat hengittää happea suoraan ilmasta, mutta niiden hengityselin poikkeaa rakenteeltaan ankeriasmonnien labyrinttielimestä. Keuhkomonneilla hengityselin on putkimainen ja ulottuu kiduskammiosta lähes pyrstöön asti.
Levinneisyys

Keuhkomonnilajeja tavataan Etelä-Aasiasta alueelta, joka ulottuu Pakistanista Vietnamiin ja Thaimaahan. Kalojen elinympäristöä ovat seisovavetiset lammet ja lammikot sekä suoalueet. Kuivina kausina keuhkomonnit voivat kaivautua mutaan. Esiintymisalueellaan niitä pidetään hyvinä ruokakaloina ja ovat kaupallisestikin merkittäviä.
Khen (Lakonia)

| Khen> Χήν |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Lakonia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lakonia
Khen (m.kreik. Χήν, Khēn, myös Χῆναι, Khēnai; lat. Chen, Chenae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lakoniassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Khenin historiasta ei tiedetä mitään. Se mainitaan lähinnä Kreikan seitsemän viisaan joukkoon luetun Mysonin yhteydessä. Jo antiikin aikana oli epäselvää, oliko hän kotoisin Khenistä Lakoniasta vai toisesta Khenistä, joka olisi sijainnut Thessaliassa Oita-vuoren juurella; lisäksi Mysonin kotipaikaksi esitettiin joskus myös Arkadia tai Kreeta. Khenin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Khēneus (Χηνεύς) ja Khēnieus (Χηνιεύς).
Monet Diogenes Lartioksen käyttämät lähteet sekä Stefanos Byzantionlainen sijoittivat Mysonin kotipaikan Khenin Lakoniaan. Stefanos on ainoa, joka kutsuu paikkaa polikseksi. Pausanias sen sijaan kutsuu Kheniä kyläksi Oita-vuorella. Samoin Diodoros Sisilialainen kuvaa Mysonin malislaiseksi, joka asui Khenain kylässä. On ehdotettu, että sekaannus olisi ollut seurausta spartalaisten Thessaliaan perustamasta siirtokunnasta, Herakleia Trakhiniasta.
Vaikka Khen on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Etnonyymin olemassaolo viittaisi siihen, että kyseessä oli polis, mutta toisaalta Mysonin sanottiin olleen kotoisin kylästä, ei mistään poliksesta; jos Khen oli kylä, ei tiedetä, minkä poliksen alaisuuteen se kuului.
Khao Sokin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Surat Thanin provinssi, Thaimaa
Lähin kaupunki:  Surat Thani
Pinta-ala:  739 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Thaimaan kansallispuisto 
Perustettu:  1980
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Khao Sokin kansallispuisto (thaiksi เขาสก) on kansallispuisto Surat Thanin provinssissa Thaimaassa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1980 ja sen pinta-ala on 739 neliökilometriä. Puiston perustamisen jälkeen Pasaengjoki padottiin, jolloin syntyi 165 neliökilometrin laajuinen Cheow Lan -tekojärvi.
Suojelualueella kasvaa muun muassa raatokukkiin, rafflesioihin, kuuluva suurikukkainen Rafflesia kerrii. Puistossa on tavattu 48 nisäkäslajia. Alueella asuvia nisäkkäitä ovat muun muassa erittäin uhanalainen nautaeläin bantengi, gauri eli viidakkohärkä, intiantapiiri, lari, malaijikarhu ja silmälasilanguri. Kansallispuistossa on tavattu 38 lepakkolajia ja 188 lintulajia, muun muassa lepakkohaukka, pikkukalakotka ja pikkujalokotka.
Suurikukkainen Rafflesia kerrii kuuluu raatokukkiin.
Cheow Lan -tekojärvi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khao Sokin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Luettelo pikkuplaneetoista: 81001–82000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
81001:stä ja päättyen 82000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.