stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjois-Baikalin piiri

Pohjois-Baikalin piiri Burjatian kartalla.
Pohjois-Baikalin piiri (ven. Северо-Байкальский район, Severo-Baikalski raion, burjaatiksi Хойто-Байгалай аймаг, Hoito-Baigalai aimag) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1925 perustetun piirin pinta-ala on 53 991 neliökilometriä. Asukkaita on 14 700 henkeä (vuonna 2009).
Pohjois-Baikalin piiri sijaitsee Burjatian pohjoisosassa. Idässä se rajoittuu Mujan, kaakossa Bauntin, etelässä Kurumkanin ja Barguzinin piireihin sekä lännessä ja pohjoisessa Irkutskin alueeseen. Kokonaan Pohjois-Baikalin piirin sisäpuolella Baikalin luoteisrannalla sijaitsee piiriin kuulumaton Severobaikalskin kaupunkipiirikunta, asukasluvultaan piiriä suurempi.
Piirin alue käsittää Baikalin pohjoisrannat ja Verhnjaja Angaran jokilaakson. Pinta-alasta huomattava osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat polymetallit, kupari ja nikkeli, kulta, kalium- ja alumiiniraaka-aineet, rakennuskivi, kvartsi, maametallit ja apatiitti. Seudulla sijaitsee Barguzinin luonnonpuisto.
Piiriin kuuluvat Jantšukanin, Kitšeran, Nižneangarskin ja Novyi Uojanin kaupunkikunnat (kaupunkimaiset taajamat) sekä kuusi maalaiskuntaa: Angoja, Baikalskoje, Holodnoje, Kumora, Uojan ja Verhnjaja Zaimka. Neljällä maalaiskunnalla on evenkiläisen kunnan status. Hallinnollinen keskus on Nižneangarsk, josta on 1025 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 12.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on 4,5 % piirin väestöstä. Venäläisiä on 83,8 %, ukrainalaisia 3,6 %, burjaatteja 2,9 %, tataareja 1,1 % ja valkovenäläisiä 0,7 %. Kaupunkiväestön osuus on 78,2 %.
Piirin kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Tärkeimmät elinkeinot ovat kalastus ja kalanjalostus, rakennus- ja kaivostoiminta sekä puunhankinta ja -jalostus. Suuria maatalousyrityksiä on kaksi. Evenkit harjoittavat metsästystä, kalastusta ja poronhoitoa.
Piirissä on kolme lasten taidekoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Nižneangarskissa toimii vuonna 1992 perustettu evenkiläinen kansanperinnekeskus ja taidesalonki. Seudulla on useita kuumia lähteitä, joista tunnetuin on Baikalin itärannalla sijaitseva Hakusyn parantola.
Paikallislehtenä ilmestyy Baikalski meridian (”Baikalin meridiaani”).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pohjois-Baikalin piirin sivusto (venäjäksi)
Pohjois-Baikalin piiri Burjatian tasavallan sivustolla (venäjäksi)
Barguzin • 
Bauntin Evenkia • 
Bitšura • 
Džida • 
Hori • 
Ivolga • 
Jeravna • 
Kabansk • 
Kižinga • 
Kjahta • 
Kurumkan • 
Muhoršibir • 
Muja • 
Oka • 
Pohjois-Baikal • 
Selenga • 
Severobaikalsk • 
Tarbagatai • 
Tunka • 
Ulan-Ude • 
Zaigrajevo • 
Zakamensk
Ilmanvastus

Kappaleen aiheuttama ilmanvastus riippuu monen muun tekijän ohella ilmanvastuskertoimesta. Tasaisen pyöreän levyn ilmanvastuskerroin ilmavirtauksessa kohtisuoraan levyä vastaan on noin 1,17.
Ilmanvastuksella tarkoitetaan kappaleen liikettä vastustavaa voimaa, joka aiheutuu kappaleen pinnan ja ilman välisestä vuorovaikutuksesta.
Ilmanvastuksella on paljon merkitystä varsinkin suurissa nopeuksissa, sillä ilmanvastus kasvaa nopeuden neliössä. Se otetaankin aina huomioon, kun suunnitellaan esimerkiksi lentokoneita, autoja tai ohjuksia. Sellaista kohdetta, jonka suunnittelussa on pyritty ilmanvastuksen minimoimiseen, sanotaan virtaviivaiseksi (muoto, jolla on mahdollisimman vähän ilmanvastusta).
Esimerkiksi kun meteori syöksyy Maan ilmakehään, ilmanvastuksen aiheuttama kuumuus sulattaa tai jopa höyrystää kappaleen. Saman seikan vuoksi avaruussukkulan keulassa, siipien etuosissa ja pohjassa käytettiin vahvistettuja hiilipohjaisialähde? lämpötiiliä suojaamaan sukkulan rakenteita kuumuudelta.
Newtonin vastuslaki:
missä Fv on vastusvoima, ρ ilman tiheys, v kappaleen nopeus, A kappaleen poikkipinta-ala liikettä kohtisuorassa suunnassa ja Cv ilmanvastuskerroin (niin sanottu muotokerroin), jonka arvo riippuu kappaleen muodosta, eli geometriasta. Kaava pätee, kun kappaleen nopeus on äänen nopeutta pienempi. Erilaisten kappaleiden ilmanvastuskerroin voidaan määritellä kokeellisesti tuulitunnelissa.
Vastuksen komponentit (erityisesti lentokoneessa):
ilmanvastus johtuu ilman viskooseista ominaisuuksista
kappaleen pinnan läheisyydessä on rajakerros (lentokoneella 0,01 mm – muutama millimetri pinnasta ulospäin, maapallon ilmakehässä rajakerrosta on satoja metrejä), jossa virtaus hidastuu siten, että pinnan ja ilman välinen suhteellinen liike loppuu pinnassa
niin kauan kuin rajakerros on laminaarinen, kitkavastus on pieni; kun rajakerros irtoaa pinnasta ja muuttuu pyörteiseksi (turbulentti virtaus), se kasvaa
transitionopeus riippuu kappaleen koosta, muodosta ja pinnankarheudesta
painevastus riippuu kappaleen painejakaumasta kappaleen liikkuessa ilmassa. Kappaleen virtaviivaisuus vähentää painevastusta. Tämän takia muun muassa autojen ja ammusten perää muotoillaan juohevammaksi, jotta peräpainevastus pienenee
indusoitunut vastus riippuu siiven nostovoimasta, ja se on ominainen lentokoneille
interferenssivastus syntyy eri pintojen yli virtaavien virtausten jälleen yhdistyessä
loisvastus syntyy kaikista pienosista, muun muassa radioantenneista, elektroniikan jäähdytysilmanottoaukoista yms.
Pohja (Seinäjoki)

| Pohja |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Pohja korostettuna.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Kantakaupunki
Kaupunginosa nro:  6
Väkiluku:  2 637 (31.12.2022)
Lähialueet:   Itikka  Keskusta  Puukapernaumi  Rengastie  Hyllykallio  Koliini 
Pohja on yksi Seinäjoen kaupunginosista ja osa Kantakaupungin suuraluetta. Kaupungin kasvun myötä Pohja on kehittynyt melko keskeisellä paikalla olevaksi kaupunginosaksi. Seinäjoen keskustasta kaupunginosan erottaa VR:n ratapiha, muualla kaupunginosa rajoittuu Kuortaneentiehen ja Hyllykallioon.
Sijainti Seinäjoen keskustan ja Hyllykallion välissä on etäisyyksiltään edullinen, mutta samalla rauhallinen. Pohjan ydinalue on vanhaa omakotiasutusta ja se on yhä hyvin puistomainen. Sen oheen on rakennettu rivi- ja kerrostaloja. Ympärillä on teollisuus- ja liikekortteleita. Useat kadut ovat saaneet nimensä Kalevalan mukaan kuten Sammonkatu ja Louhenkatu. Pienempiä katuja nimitetään soliksi kuten Vipusensola, Ainonsola, Lemminkäisensola ja Joukahaisensola.
Pohjassa sijaitsee Seinäjoen ravirata, jonka yhteydessä on ravien lisäksi hevosten valmennustoimintaa ja vilkasta ratsastustoimintaa.
Pohjassa sijaitsee Päivölän kauppakeskittymä, jossa avattiin vuonna 2011 K-Citymarket ja vuotta myöhemmin Tokmanni.  Kauppakeskittymä kasvoi hyvin nopeasti ja nykyisin alueella sijaitsevat myös Minimanin, Bilteman ja Lidlin myymälät.
Kuvia

Pohjan omakotitaloja Lapualle johtavan valtatie 19:n varrella.
Kerrostalo Pohjassa.
Rakkauden keidas

| Rakkauden keidas> Paradise |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stuart Gillard
Käsikirjoittaja:  Stuart Gillard
Tuottaja:  Robert Lantos
Säveltäjä:  Paul Hoffert
Kuvaaja:  Adam Greenberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:  New World Communications
Levittäjä:  New World Communications
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkauden keidas (Paradise) on Stuart Gillardin käsikirjoittama ja ohjaama kanadalainen romanttinen seikkailuelokuva vuodelta 1982. Seksploitaation hengessä tehty elokuva tuotettiin Sinisen laguunin (1980) saamaa suosiota ja juonikuviota hyödyntäen, ja sekin kertoo ihmisyhteisöjen ulkopuolisiin olosuhteisiin päätyneestä teiniparista, jotka löytävät seksuaalisuuteensa. Tarina sijoittuu 1800-luvun siirtomaa-aikojen Lähi-Itään. Pääparia näyttelevät Willie Aames ja vasta 17-vuotias Phoebe Cates, jonka runsaat alastonkohtaukset herättivät yleisön mielenkiintoa.
Juoni

Bagdadin markkinoilla 1800-luvun alussa brittityttö ja yhdysvaltalaisen papin poika liittyvät karavaaniin, jonka muut jäsenet ryöstömurhataan. Teinipari pakenee aavikon hedelmälliselle keitaalle ja alkavat elää siellä oman onnensa nojassa, seuranaan vain kesyt simpanssit.
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen antaa elokuvalle yhden tähden viidestä ja pitää sitä teennäisenä Sinisen laguunin kopiona. Samaa mieltä olivat useimmat muutkin kriitikot, jotka moittivat ettei elokuva edes yritä olla vakava periodidraama, vaan sortuu anakronismiin, jossa ilmaisu on monilta osin täysin nykyaikaista muun muassa pääparin ulkonäön, puheenparren ja taustalla soivan viihteellisen rytmimusiikin osalta.
Aarni (nimi)

| Aarni |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  16. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Arni, Aarne, Aarno
Vastineita eri kielissä:  Arnaud
Nimen alkuperä:  Arnold
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aarni on suomalainen miehen etunimi.
Aarni on muunnos muinaissaksalaisesta nimestä Arnold, joka tarkoittaa "kotkan tavoin hallitsevaa". Tällöin nimi olisi samaa alkuperää kuin Aarne ja Aarno. Toisaalta aarni on suomalaisessa kansanuskossa "henkiolento, aarteiden vartija".
Kansanvalistusseuran Kalenterissa Aarni esiintyi vuonna 1883, jolloin se asetettiin Edmundin ("omaisuuden vartija") päivälle 16. marraskuuta. Suomen almanakkaan nimi pääsi vuonna 1929 nykyiselle päivälleen.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on ollut kirjoilla vuoden 2021 loppuun mennessä 3 461 Aarni-nimistä miestä. Vielä nykyisen vuosituhannen alussa Aarni oli melko harvinainen nimi, mutta sittemmin se on huomattavasti yleistynyt: vuosina 1960–1979 Suomessa nimettiin vain 155 Aarnia, vuosina 1980–1999 kaikkiaan 360, mutta vuosina 2000–2009 nimettiin jo 638 Aarnia ja 2010-luvulla 1 346, mikä on jo enemmän kuin koko 1900-luvulla yhteensä (1 075).
Tunnettuja Aarni-nimisiä

Aarni Erä-Esko (1923–2017), arkeologi ja taidehistorioitsija
Aarni Kivinen (s. 1967), näyttelijä ja muusikko
Aarni Koskela (1928–2013), voimistelunopettaja ja liikuntafysiologian kehittäjä
Aarni Kouta (1884–1924), kirjailija ja suomentaja
Aarni Krohn (1930–2012), kirjailija, libretisti ja Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran puheenjohtaja
Aarni Nyberg (1927–2009), suomalainen taloustieteen professori ja ekonometrikko
Aarni Nyström (1887–1946), pikajuoksija
Aarni Palokallio (s. 1995), rumpali ja musiikintekijä
Aarni Penttilä (1899–1971), kielitieteilijä
Aarni Perko (1933–2017), sovelletun matematiikan professori
Aarni Ronkainen, suunnistaja
Aarni Rämö, lapsinäyttelijä
Aarni Soivio (s. 1997), muusikko, lauluntekijä, graafinen suunnittelija, vaatesuunnittelija ja valokuvaaja
Aarni Varjonen (s. 1960), muusikko ja sanoittaja
Aarni Vartiainen (s. 1944), kirjailija
Aarni Virtanen (s. 1985), historiantutkija
Aarni Voipio (1891–1965), teologian professori.
Tiedon lähde

| Tiedon lähde> Πηγὴ γνώσεως.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Johannes Damaskolainen
Kieli:  kreikka (Bysantin)
Genre:  teologia, dogmatiikka
Julkaistu:  noin 728–743
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tiedon lähde (m.kreik. Πηγὴ γνώσεως, Pēgē gnōseōs) on Johannes Damaskolaisen kirjoittama kristillinen teologinen teos, joka käsittelee dogmatiikkaa, harhaoppeja sekä oikeaa kristillistä oppia. Se yhdistelee aiempien vuosisatojen filosofiaa, historiaa ja teologista ajattelua ja on yksi ensimmäisiä ja merkittävimpiä kristillisen uskon kokonaisesityksiä. Teos koostuu kolmesta osasta, joista tunnetuin on viimeinen osa, Ortodoksisen uskon tarkka esitys.
Historia

Johannes Damaskolainen eli ja kirjoitti sarakeenien hallitseman Damaskoksen alueella 600-luvun lopulla ja 700-luvun alkupuolella. Hän kirjoitti laajalti kristillisestä teologiasta, dogmatiikasta, apologetiikasta ja hermeneutiikasta, ja hänen teostensa joukkoon kuuluu myös lukuisia saarnoja ja pyhimyselämäkertoja.
Tiedon lähde on Johanneksen viimeisiä teoksia. Se on ajoitettu kirjoitetuksi joskus vuosien 728 ja 743 välillä. Johannes vaikuttaa kirjoittaneen teoksen ystävänsä Kosmas Jerusalemilaisen pyynnöstä. Teos on Johanneksen dogmaattisista teoksista tunnetuin. Se on yksi ensimmäisiä ja merkittävimpiä kristillisen uskon kokonaisesityksiä (summa) ja osoittaa, kuinka Johannes hyödynsi ja yhdisteli useita eri oppialoja muodostaessaan merkittävää teologista teostaan. Teos yhdistelee aiempien vuosisatojen filosofiaa, historiaa ja teologista ajattelua. Johannes toteaa itse, ettei hänen tavoitteenaan ollut esittää mitään omaansa, vaan ainoastaan koota yhteen se, mitä ”pyhät ja viisaat miehet” olivat jo aiheesta sanoneet.
Sisältö

Tiedon lähde sisältää kolme osaa:
I. Filosofisia lukuja (Φιλοσοφικὰ κεφάλαια, Filosofika kefalaia eli Διαλεκτικά, Dialektika) – Filosofinen johdanto kristilliseen teologiaan ja dogmatiikkaan. Teos alkaa sanoilla "Mikään ei ole arvostetumpaa kuin tieto, sillä tieto on järjellisen sielun valo". Johannes käsittelee erilaisia filosofisia käsitteitä, erityisesti sellaisia, joilla on myös tekninen teologinen merkitys. Tällaisia ovat muun muassa oleminen, substanssi, aksidenssi sekä suku ja laji. Käsitteiden määrittelyt perustuvat Aristoteleen (Kategoriat) ajatteluun ja kirkkoisiin.
II. Harhaopeista (Περὶ τῶν αἱρέσεων, Peri tōn haireseōn) – 103 harhaoppisen lahkon historia sekä niiden oppien esitys ja kumoaminen. Sadan ensimmäisen harhaopin osalta teos seuraa sekä esitysmuotonsa että sisältönsä puolesta läheisesti Epifanioksen varhaisempaa teosta nimeltä Panarion. Niiden lisäksi Johannes esitteli kolme uutta, ajankohtaista harhaoppia. Ensimmäinen oli islam, ismailiittien eli muhammettilaisten harhaoppi, joka oli kristinuskon tuore haastaja ja jonka Johannes tunsi läheisesti, koska siitä oli tullut hänen kotiseutunsa valtauskonto. Johannes piti Muhammadia vääränä profeettana, joka tunsi Raamatun vain pinnallisesti ja oli saanut opetusta harhaoppisilta areiolaisilta. Hän katsoi islamin ennakoivan Antikristuksen tuloa. Toinen uusi harhaoppi oli ikonoklasmi eli kristittyjen syyttäjien (khristianokategoroi) harhaoppi. Kolmas uusi harhaoppi oli vähän tunnettu aposkhistai- ja doksarii-nimillä tunnettujen harhaoppi, joka hylkäsi sakramentit ja pappeuden.
III. Ortodoksisen uskon tarkka esitys (Ἔκδοσις ἀκριβὴς τῆς ὀρθοδόξου πίστεως, Ekdosis akribēs tēs orthodoksū pisteōs) – Oikeaoppisen, ortodoksisen kristillisen uskon esitys, joka perustuu varhaisempien kirkkoisien kirjoituksiin. Sen sata lukua tarjoavat kokonaisesityksen Jumalasta, kolminaisuusopista, Kristuksesta ja tämän kahdesta luonnosta, luomakunnasta, ihmisestä ja tämän psykologiasta sekä itäisen kirkon uskosta. Osa on myöhemmin jaettu neljään kirjaan, ja sitä voidaan pitää idän kirkon ensimmäisenä skolastisena teoksena.
Teoksen osista varsinkin kolmas, Ortodoksisen uskon tarkka esitys, julkaistaan usein erillisenä. Se on myös suomennettu ainoana osana teoksesta.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys.  (Ekdosis akribēs tēs orthodoksou pisteōs, noin 728–743.)  Suomentanut Johannes Seppälä. Hyrylä:  Ortokirja, 1980.  ISBN 951-95564-4-3
Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys. 2. osa.  (Ekdosis akribēs tēs orthodoksou pisteōs, noin 728–743.)  Suomentanut Johannes Seppälä. Vantaa:  Ortokirja, 1980.  ISBN 951-95564-8-6
Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys. 3. osa.  (Ekdosis akribēs tēs orthodoksou pisteōs, noin 728–743.)  Suomentanut Johannes Seppälä. Vantaa:  Ortokirja, 1987.  ISBN 951-95895-6-2
Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys. 4. osa.  (Ekdosis akribēs tēs orthodoksou pisteōs, noin 728–743.)  Suomentanut Johannes Seppälä. Vantaa:  Ortokirja, 1989.  ISBN 951-95896-0-0
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Saint John of Damascus: The Fount of Knowledge. The Philosophical Chapters, on Heresies, the Orthodox Faith.  (The Fathers of the Church, Vol. XXXVII)  CreateSpace Independent Publishing Platform, 2012.  ISBN 1470149249  (englanniksi)
Aiheesta muualla

St. John Damascene: The Fount of Knowledge (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Zendan vanki (vuoden 1952 elokuva)

| Zendan vanki> The Prisoner of Zenda |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Thorpe
Käsikirjoittaja:  John L. Balderston Noel Langley Donald Ogden Stewart Wells Root
Tuottaja:  Pandro S. Berman
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Joseph Ruttenberg
Leikkaaja:  George Boemler
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Walter Plunkett
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zendan vanki (The Prisoner of Zenda) on Richard Thorpen ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1952. Värielokuva perustuu Anthony Hopen moneen kertaan filmatisoituun romaaniin vuodelta 1894, ja pääosissa näyttelevät Stewart Granger (kaksoisroolissa), Deborah Kerr, James Mason, Jane Greer ja Louis Calhern.
Juoni

Kun kuvitteellisen Ruritanian kuningaskunnan kruununprinssi huumataan ja kidnapataan vähän ennen kruunajaisiaan, tulevan kuninkaan sijaiseksi värvätään tämän serkku, maassa paraikaa lomaileva englantilaismies. Molempia rooleja näyttelee Stewart Granger.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Paula Talaskivi nosti vuonna 1953 uutuuselokuvan parhaaksi puoleksi Grangerin ja Masonin hahmojen väliset uljaat miekkailukohtaukset.
NRP Auriga (A5205)

| NRP Auriga |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  26. toukokuuta 1987
Palveluskäyttöön:  2. maaliskuuta 1988
Tekniset tiedot
Uppouma:  247 t
Pituus:  31,5 m
Koneteho:  1 × MTU 12V 396 -dieselmoottori, 1 100 hv 1 × sähkömoottori, 60 hv
Nopeus:  diesel: 12 solmua sähkö: 5 solmua
Miehistöä:  17
NRP Auriga (runkonumero A5205) on Portugalin laivaston vuonna 1987 vesillelaskettu Andrómeda-luokan tutkimusalus.
Valmistus

Alus tilattiin Lissabonista Arsenal do Alfeiteltä, missä köli laskettiin telakkanumerolla C126. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1987 ja otettiin palvelukseen 2. maaliskuuta 1988.
Palvelus

Alus on palveluksessa 2018.
Fighter Wing Skrydstrup

| Fighter Wing Skrydstrup |
| --- | --- |

 Tanskan kunikaallisten ilmavoimien F-16 -hävittäjä
IATA-koodi:  -
ICAO-koodi:  FWSKP
Koordinaatit:  55°14'15.31"N, 9°15'15.66"E
Tyyppi:  Sotilaslentoasema
Ylläpitäjä:  Tanskan kuninkaalliset ilmavoimat
Valmistumisvuosi:  2006
Forsvaret, Fighter Wing Skrydstrup
Fighter Wing Skrydstrup on Tanskan kuninkaallisten ilmavoimien Etelä-Tanskassa sijaitseva lentotukikohta. Alueen pinta-ala on 856 hehtaaria. Tukikohdassa on kolme kiitotietä, jotka kaikki ovat 3,5 kilometrin pituisia ja 25–50 metrin levyisiä. Leveimmällä kiitotiellä kaksi konetta voi nousta ja laskeutua samaan aikaan. Tukikohdassa toimii  F-16 ja F-35-hävitäjiä sekä T-17 Saab Supporter koneita, joita käytetään koulutus- ja kuljetustehtäviin. Lisäksi lentokentällä on jatkuvassa hälytysvalmiudessa oleva etsintä- ja pelastushelikopteri (SAR) valmiina auttamaan Etelä-Tanskan etsintä- ja pelastustehtävissä. Lentotukikohdassa työskentelee noin 700 työntekijää.
Tanskan ja Yhdysvaltojen 21. joulukuuta 2023 solmiman DCA-sopimuksen perusteella Yhdysvallat saa tarvittaessa käyttöönsä Skrydstrupin lentotukikohdan.
Mooseksen perintö

| Mooseksen perintö |
| --- | --- |
 Vuonna 2013 julkaistun dvd:n kansikuva.
Tyyli:  Komedia
Kestoaika:  50 minuuttia
Pääosissa:  Risto Salmi Kirsi Nurminen Tuija Vuolle Kari Manninen Jarkko Tiainen Miia Nuutila Tom Lindholm
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2 (kanava)
Esitetty:  12. joulukuuta 2001 –  16. tammikuuta 2002 Uusintana: 2006, 2010, 2020 ja 2023
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Sirpa Bertling
Ohjaaja(t):  Jukka Mäkinen
Käsikirjoittaja(t):  Heikki Luoma
Säveltäjä(t):  Esa Kotilainen
Leikkaaja(t):  Nipa Roine
Lavastaja(t):  Marjaana Pirskanen
Kuvaaja(t):  Juhani Heikkonen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Edeltäjä:  Peräkamaripojat
Seuraaja:  Turvetta ja timantteja
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Turpeinen ja Valtsu kantavat kassakaappia
Mooseksen perintö on Yle TV2:ssa esitetty Maalaiskomedian kolmas osa.
Sarja kuvattiin vuonna 2001 ja se esitettiin uusintana vuosina 2006, 2010, 2020 ja 2023. Sarjan on käsikirjoittanut Heikki Luoma ja ohjannut Jukka Mäkinen. Turpeisen huoltamo-baarilla on tässä osioss asuurempi osa kuin Maalaiskomedian aikaisemmissa osissa.
Luoma ja Mäkinen ovat tehneet sarjasta myös näytelmäversion, joka sai ensi-iltansa Pyynikin kesäteatterissa 2007.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta | Uusinta 2 | Uusinta 3 | Uusinta 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jo joutui armas aika | 12.12.2001 | 25.10.2006 | 26.1.2010 | 29.4.2020 | 28.3.2023 |
| 2. | Musta hevonen | 19.12.2001 | 1.11.2006 | 2.2.2010 | 30.4.2020 | 4.4.2023 |
| 3. | Varma vastaus ongelmiin | 26.12.2001 | 8.11.2006 | 9.2.2010 | 1.5.2020 | 11.4.2023 |
| 4. | Rauta-aika | 2.1.2002 | 15.11.2006 | 2.3.2010 | 4.5.2020 | 18.4.2023 |
| 5. | Panokset kovenevat | 9.1.2002 | 22.11.2006 | 9.3.2010 | 5.5.2020 | 25.4.2023 |
| 6. | Viimeinen pamaus | 16.1.2002 | 29.11.2006 | 16.3.2010 | 6.5.2020 | 2.5.2023 |
DVD julkaistiin 22. syyskuuta 2004.
Näyttelijät ja henkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Risto Salmi   | … |   P.A. Turpeinen   |
|  Kirsi Nurminen   | … |   Tuulia Turpeinen   |
|  Kari Manninen   | … |   Valtsu Åkerlund   |
|  Matti Tuominen   | … |   Urmas Hakkarainen   |
|  Jukka Pitkänen   | … |   Ahti Kiiski   |
|  Ilkka Korhonen   | … |   Varma Kylmälehto   |
|  Tuija Vuolle   | … |   Viola   |
|  Marja-Leena Syvänen   | … |   Hillevi Jortikka   |
|  Asko Sahlman   | … |   Pentti Juurikkala   |
|  Anne Niilola   | … |   Virpi Juurikkala   |
|  Jarkko Tiainen   | … |   Matias Pohto   |
|  Miia Nuutila   | … |   Suvi Pohto   |
|  Tom Lindholm   | … |   Ilmari Piiparinen   |
|  Katariina Kuisma   | … |   Hellä Lehmus   |
|  Panu Vauhkonen   | … |   Late Jortikka   |
|  Kaija Kaikkonen   | … |   Paukku   |
|  Pekka Lukka   | … |   Holger Voivalin   |
|  Liisa Peltonen   | … |   Eija   |
|  Esko Raipia   | … |   Börje, pankinjohtaja   |
|  Kirsi Mustalahti   | … |   Sirpa, pankinjohtajan sihteeri   |
Soundtrack

Sarjassa kuultavia kappaleita:
Suvivirsi
Esa Kotilainen: Viola, naiset ja miehet
Esa Kotilainen: Ylempi lentovalssi
Esa Kotilainen: Poikamiehet Oy
Esa Kotilainen: Turpeisen baarin jenkka
Esa Kotilainen: Rannalla
Esa Kotilainen: Poliisit kutee (versio 1)
Esa Kotilainen: Hiippaileva psykedeelikko
Pro Kuusniemi
Matti Louhivuori: Suopursu
Esa Kotilainen: Rantahiippailija
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto − Mooseksen perintö (suomeksi)
Yle Areena - Mooseksen perintö
Junnut.comin nettiartikkeli Oulun näytelmästä (Arkistoitu – Internet Archive)
Mooseksen perintö Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| --- | --- |
Maalaiskomediat:   Vain muutaman huijarin tähden  Peräkamaripojat  Mooseksen perintö  Turvetta ja timantteja 
Muuta:   Luettelo henkilöistä  Matkalaukkukostaja  Kuusniemi  Luettelo tapahtumapaikoista ja yrityksistä  Turpeisen baari