stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maistraatinportti 1

| Maistraatinportti> Viestintätalo (1987–2020) |
| --- | --- |
 Rakennus peruskorjauksen jälkeen vuonna 2024.
Osoite:  Maistraatinportti 1
Sijainti:  Länsi-Pasila, Helsinki, Suomi
Rakennustyyppi:  toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1987
Suunnittelija:  Ilmo Valjakka
Rakennuttaja:  Yhtyneet Kuvalehdet (nyk. Otavamedia)
Omistaja:  Fennia
Tyylisuunta:  postmodernismi
Julkisivumateriaali:  keraaminen laatta
Kerrosluku:  8
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maistraatinportti 1 (markkinointinimeltään yksinkertaisesti Maistraatinportti, aiemmin Viestintätalo) on Helsingin Länsi-Pasilassa Maistraatinportin ja Pasilankadun kulmassa sijaitseva toimistorakennus. Sen on suunnittelut arkkitehti Ilmo Valjakka ja se valmistui vuonna 1987 Yhtyneiden Kuvalehtien eli nykyisen Otavamedian pääkonttoriksi.
Rakennus edustaa tyyliltään monimuotoista ja aikanaan kokeellista postmodernismia. Sen julkisivua koristaa keraaminen laatta ja erinäiset geometriset ornamentit. Valmistuessaan rakennuksen tyyli keräsi huomiota kansainvälisestikin arkkitehtuurilehdissä. Maistraatinportti palkittiin vuoden betonirakenteena 1986.
Historia

Maistraatinportti valmistui vuonna 1987 ja sen avajaisjuhlissa oli arvovieraita aina pääministeri Harri Holkeria ja tasavallan presidentti Mauno Koivistoa myöten. Otavamedian muutettua pois 2010-luvulla rakennus seisoi tyhjillään ja sen julkisivusta pudonneet laatat aiheuttivat vaaraa kadulle. Seinien ympärille asennettiin metalliverkkoa estämään niiden irtoaminen.
Keväällä 2022 alkoi rakennuksen mittava peruskorjaus, jonka suunnitteli serbialaistaustainen arkkitehti Bratislav Tošković ja urakoi YIT. Valjakan suunnittelema alkuperäisilme pyrittiin säilyttämään mahdollisimman ennallaan. Peruskorjauksen myötä kiinteistöön valmistui noin 12 200 m² vuokrattavaa toimitilaa eri yrityksille. Vuonna 2023 YIT myi kiinteistön Fennialle summalla, jota ei kerrottu julkisuuteen. Peruskorjaus valmistui alkuvuodesta 2024. Vuokralaisena aloitti muun muassa henkilöstöpalveluyritys Eezy.
Kuvia

Rakennus Otavamedian pääkonttorina vuonna 2013.
Pasilankadun puoleista julkisivua ennen peruskorjausta.
Kirjallisuutta

Mikko Pohtola (vastaav. toim.) & Kari Kyheröinen (kirj.): Talo: The House. Yhtyneet Kuvalehdet, Helsinki 1988. ISBN 951-9435-27-1
Hannu Malin

Hannu Woldemar Malin (s. 17. kesäkuuta 1944 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan bassobaritoni.
Malin opiskeli Pekka Salomaan ja Matti Lehtisen johdolla. Hän lauloi Suomen kansallisoopperan kuorossa vuosina 1971–1976 ja pääsi sen solistiksi vuonna 1976. Kaikkiaan Malin esiintyi Kansallisoopperassa vuosina 1971–1998 toistatuhatta kertaa. Hän oli koomisissa rooleissa muiden muassa oopperoissa Don Pasquale (Donizetti), Sevillan parturi (Rossini), Figaron häät (Mozart), Don Giovanni (Mozart), Gianni Schicchi (Puccini) ja Nenä (Šostakovitš).
Malin esiintyi Dalandin roolissa Richard Wagnerin Lentävässä hollantilaisessa vuoden 1981 Savonlinnan oopperajuhlilla.
Aiheesta muualla

Hannu Malin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
HK Dukla Trenčín

| HK Dukla Trenčín |
| --- | --- |

Perustettu:  1962
Kaupunki:  Trenčín
Kotiareena:  Zimný štadión Pavla Demitru
– kapasiteetti:  6 150
Sarjataso:   Tipos Extraliga
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Mário Bližňák
Puheenjohtaja:   Richard Pavlikovský
Päävalmentaja:   Tommi Hämäläinen
Saavutukset Tšekkoslovakian sarjassa
Kultaa:  1 (1992)
Hopeaa:  2 (1989, 1990)
Pronssia:  1 (1991)
Saavutukset Slovakian sarjassa
Kultaa:  3 (1994, 1997, 2004)
Hopeaa:  5 (1995, 1996, 2001, 2007, 2018)
Pronssia:  4 (2000)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Dukla Trenčín on vuonna 1962 perustettu slovakialainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan pääsarjassa Tipos Extraligassa. Seuran kotihalli on Zimný štadión Pavla Demitru (suom. Pavol Demitran talvistadion) Trenčínin kaupungissa Slovakiassa. Joukkueen päävalmentaja on Antonín Stavjaňa.
Joukkue voitti vuonna 1992 ensimmäisen pääsarjamestaruutensa silloisessa Tšekkoslovakian liigassa. Tšekkoslovakian hajottua se on voittanut Slovakian pääsarjamestaruuden kolmesti vuosina 1994, 1997 ja 2004.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 1 |  | Dávid Borák | L | 2025 | Trstená, Slovakia |
| 30 |  | Gustavs Grigals | L | 2025 | Riika, Latvia |
| 31 |  | Michal Valent | L | 2025 | Martin, Tšekkoslovakia |
| 92 |  | Paavo Kohonen | L | 2025 | Joensuu, Suomi |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 8 |  | Adam Goljer | R | Juniori | Trenčín, Slovakia |
| 11 |  | Marko Hrenák | L | 2025 | Považská Bystrica, Slovakia |
| 16 |  | Šimon Bečár | L | 2026 | Trenčín, Slovakia |
| 19 |  | Tomáš Starosta (A) | L | 2025 | Trenčín, Tšekkoslovakia |
| 27 |  | Miroslav Macejko | L | 2025 | Košice, Tšekkoslovakia |
| 33 |  | Andrej Hatala (A) | R | 2025 | Trenčín, Slovakia |
| 53 |  | Ross MacDougall | R | 2025 | St. Stephen, New Brunswick, Kanada |
| 74 |  | Matúš Hlaváč | L | 2025 | Trenčín, Slovakia |
| 77 |  | Tomáš Bokroš | R | 2025 | Trenčín, Tšekkoslovakia |
| 79 |  | Michal Laurenčík | L | 2025 | Skalica, Slovakia |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 7 |  | Brett Stapley | R | KH | 2025 | North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 8 |  | Marek Holík | L | OLH | Juniori | Zvolen, Slovakia |
| 9 |  | Gordie Green | R | OLH | 2025 | Ann Arbor, Michigan, Yhdysvallat |
| 11 |  | Damian Vaňo | L | KH | 2025 | Trenčín, Slovakia |
| 12 |  | Juraj Jonas Durco | L | H | Juniori |  |
| 13 |  | Tobias Tomík | L | KH / OLH | Juniori | Ilava, Slovakia |
| 14 |  | Andrej Krajčovič | L | H | 2025 | Trenčín, Slovakia |
| 15 |  | Ville Leskinen | L | LH | 2025 | Pieksämäki, Suomi |
| 17 |  | Adam Stránský | L | KH | 2025 | Trenčín, Slovakia |
| 18 |  | Peter Šišovský | L | OLH | 2025 | Dubnica, Tšekkoslovakia |
| 23 |  | Adam Lapšanský | L | VLH | Laina | Spišská Nová Ves, Tšekkoslovakia |
| 29 |  | Dalibor Bortňák | L | KH | Laina | Prešov, Tšekkoslovakia |
| 29 |  | Martin Kalis | L | KH | Juniori | Trstená, Slovakia |
| 35 |  | Denis Hudec | L | OLH | 2025 | Trenčín, Slovakia |
| 55 |  | Bruno Mráz | R | KH | 2025 | Bratislava, Slovakia |
| 61 |  | Filip Ahl (A) | L | VLH | 2026 | Jönköping, Ruotsi |
| 67 |  | Tomáš Záborský (C) | L | VLH | 2025 | Trenčín, Tšekkoslovakia |
| 71 |  | Ondrej Maruna | L | KH | Juniori | Piešťany, Slovakia |
| 72 |  | Sean Josling | R | OLH / KH | 2025 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 91 |  | Samuel Krajč | R | LH | 2025 | Martin, Slovakia |
| 93 |  | Juraj Bezúch | L | KH / VLH | 2025 | Skalica, Slovakia |
| 98 |  | Peter Sojčík | L | KH / OLH | 2025 | Dubnica nad Váhom, Tšekkoslovakia |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Tommi Hämäläinen
Apuvalmentaja: Ivan Feneš
Apuvalmentaja: Pavol Mihálik
Maalivahtivalmentaja: Peter Kosa
Fysiikkavalmentaja: Marián Schmied
Huoltopäällikkö: Thomas Bartos
Puheenjohtaja: Richard Pavlikovský
Toimitusjohtaja: Mário Bližňák
Lähde: EliteProspects
Kasvatit NHL:ssä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jozef Balej  Milan Bartovič  Zdeno Chára  Zdeno Cíger  Marko Daňo  Róbert Döme  Marián Gáborík  |  Radoslav Hecl  Marcel Hossa  Marián Hossa  Tomáš Kopecký  Richard Lintner  Andrej Meszároš  Andrej Nedorost  |  Róbert Petrovický  Ronald Petrovický  Branko Radivojevič  Ľubomír Sekeráš  Róbert Švehla  Roman Tvrdoň  Peter Ölvecký  |
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
Tipsport liga
HC 05 Banská Bystrica • HK Dukla Trenčín • HC Košice • HC Nové Zámky  • HK 32 Liptovský Mikuláš • HK Nitra • HK Poprad • HKm Zvolen • HC Slovan Bratislava • HC Prešov • HK Spišská Nová Ves 
 Entisiä joukkueita: MHK Dubnica • MHK Kežmarok • MHC Martin • 
ŠHK 37 Piešťany • HK 36 Skalica • HC 07 Detva • HK Orange 20 •  MsHK Žilina
Majakkalaiva Kalbådagrund

| Kalbådagrund |
| --- | --- |

Tyyppi:  Majakkalaiva
Aiemmat nimet:  Kallbodengrund (1857–1918) Kalbådagrund (1918–1931) Kaleva (1937–?) Regina (?–1963)
Omistaja:  Luotsi- ja majakkalaitos / Merenkulkuhallitus
Rakennustelakka:  Glasgow, Iso-Britannia
Luovutettu:  1857
Tekniset tiedot
Pituus:  28 m
Leveys:  5,9 m
Uppouma:  180 t
Lähteet:  
Majakkalaiva Kalbådagrund oli venäläisiltä Suomeen vuonna 1918 jäänyt, sittemmin Suomen lipun alle siirretty majakkalaiva.
Alkuperä

Alus rakennettiin Venäjän luotsiylihallituksen tilauksesta vuonna 1857 Glasgow'ssa, Skotlannissa olevalta telakalta. Alus oli mitoiltaan vakio eli 28 x 5,9 x 2,1 metriä ja uppoamaltaan 180 tonnia. Miehistöä oli kahdeksan henkeä. Aluksessa ei ollut konetta vaan purjeet sekä höyrykattila sumusireeniä ja ankkuripeliä varten. Valolaite oli muista poiketen iso lasitettu häkki, jossa poltettiin talikynttilöitä. 1900-luvun alkuvuosina alukseen vaihdettiin uudenaikainen asetyleenimajakka.
Aluksen asemapaikka oli Porvoon ulkopuolella Kalbådagrundin matalikolla ja nimi tämän mukaan КАЛБОДЕНГРУНДЬ (Kalbodengrund). Aluksen kyljessä oli venäläistapaan valkea vyö ja nimi siinä mustalla maalattuna. Perälippu oli venäläiseen tapaan kokosininen.
Käyttö Suomessa

Keväällä 1918 telakalla Helsingissä ollut alus jäi suomalaisille venäläisten lähtiessä. Myöhemmin alusta ei tarjottaessa huolittu takaisin. Sotakorvausasioiden yhteydessä alus mainitaan, mutta koska se oli vuonna 1944 jo poissa valtion omistuksesta, eivät venäläiset olleet kiinnostuneet siitä.
Suomalaiset asensivat keväällä 1918 alukseen  kuulamoottorin ja potkurin. Se sijoitettiin entiselle asemapaikalleen, jolloin myös nimi  suomalaistettiin, alus maalattiin kokonaan punaiseksi ja rungosta poistettiin venäläismallinen valkoinen vyö jossa nimi oli.
Vanhanaikainen ja huonokuntoinen Kalbådagrundin romuttamista esitettiin jo 1920-luvulla. Puutteistaan huolimatta alus pidettiin asemapaikallaan aina vuoteen 1931, jolloin tilalle saatiin Helsingin edustalta poistettu uudempi alus.
Käyttö asunto- ja rahtialuksena

Vuonna 1931 Kalbådagrund muutettiin asuntoalukseksi sisävesillä työskentelevälle 2. merenmittausretkikunnalle. Nimekseen alus sai nyt MKH 3. Alus oli tarkoitukseen sopimaton ahtaiden tilojensa vuoksi, joten alus myytiin, kun tilalle voitiin irrottaa tilavampi laiva.
Vuonna 1938 alus myytiin eräälle varustajalle, joka suoritti siinä perusteellisia muutoksia vuonna 1939. Uudistuksen jälkeen alus purjehti moottorialukseksi muutettuna rahtilaivana ensin nimellä Kaleva ja sittemmin nimellä Regina. Tällä nimellä se kulki aina vuoden 1963 loppuun, jolloin se poistettiin rekistereistä ja romutettiin.
Maladzetšnan rautatieasema

| Maladzetšnan rautatieasema   вакзал Маладзе́чна, Вокзал Молоде́чно |
| --- | --- |
 Maladzetšnan asemaa ja ratapihaa vuonna 2009
Perustiedot
Sijainti:  54°18′57.7″N, 026°50′21.6″E
Osoite:  ven. ул. Вокзальная 6, г. Молодечно, 222310 Минская обл. ,  Ul. Vokzalnaja 6), Maladzetšna, 222310 Minskin alue, Valko-Venäjä. 
Kunta:  Maladzetšna
Valtio:  Valko-Venäjä
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Valko-Venäjän rautatiet
Kaukoliikenne:  esimerkiksi Minskin Hrodnan sekä Minskin ja Vilnan välillä kulkevat kaukojunat jatkoyhteyksineen mm. Liettuaan ja Venäjälle (mm. Kaliningrad-Moskova, Hrodna-Moskova) ja Ukrainaan
Paikallisjunat:  1. linja Minskin keskusrautatieaseman ja Maladzetšnan välillä; Maladzetšnasta paikallisjunalinjat vievät myös 2. lounaaseen Lidaan, 3. länsiluoteeseen Liettuan rajan lähelle Hudahaihin  sekä 4. pohjoiseen Dokšytsyn piirin Kruljauštšynan kylän risteysasemalle
Tavaraliikenne:  Runsaasti EU:n ja Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan välistä rahtiliikennettä
Vaihtoyhteydet:  Linja-autoasema noin 300 m lounaaseen
Pysäköinti:  aseman edustalla
Asemarakennus
Lipunmyynti:  kyllä
 Näkymä asemalaiturilta
Maladzetšnan rautatieasema (valkoven.  вакзал Маладзе́чна) eli Molodetšnon rautatieasema (ven.  Вокзал Молоде́чно) on tärkeä rautateiden kauttakulku- ja risteysasema Maladzetšnan eli Molodetšnon kaupungissa Valko-Venäjän Minskin maakunnan luoteisosassa. Asema on pääkaupunki Minskin ja Liettuan pääkaupungin Vilnan välisen radan tärkein väliasema.
Maladzetšnan aseman jälkeen  Minskin luoteisten paikallisjunien käyttämät raiteet jakautuvat kolmeen jatkoyhteyteen. Yhdet raiteet vievät lounaaseen kohti Lidaa. Tätä rataa kulkevat myös Hrodnan ja Minskin väliset junat. Toiset raiteet vievät länsiluoteeseen Liettuan vastaiselle Hudahain raja-asemalle (valkoven. Гудагай, Hudahai, ven. Гудогай, Gudogai), mitä kautta on raideyhteys edelleen Vilnaan, Kaunasiin ja Venäjän Kaliningradiin. Kolmannet kiskot kulkevat koilliseen Dokšytsyn Kruljauštšynan kylän (ven. Крулевщизна, Krulevštšizna) risteysasemalle. Sieltä raiteet jakautuvat edelleen kohti Polatskia ja toisaalta kohti maan luoteisrajan taajamia.
Liityntäliikenne

Kaupungin linja-autoasema busseineen ja linjatakseineen sijaitsee noin 350 metriä rautatieasemasta lounaaseen (150 m etelään, sitten 200 m länteen).
Aiheesta muualla

Molodetšnon rautatieasemasta[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Пригородные поезда Молодечно - Molodetšnon ja Minskin välisten sekä Molodetšnosta muihin suuntiin kulkevien paikallisjunien aikataulut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Valko-Venäjän rataverkon kartta (venäjäksi)
Valko-Venäjän juna-aikatauluja (karttavalikon kautta) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Rudolf Steiner

| Rudolf Steiner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1861 Donji Kraljevec, Itävalta-Unkari (nykyään Kroatia)
Kuollut: 30. maaliskuuta 1925 (64 vuotta) Dornach, Sveitsi
Kansalaisuus:  saksalainen1
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  filosofian tohtori
Instituutti:  Wienin teknillinen yliopisto Rostockin yliopisto
Tutkimusalue:  filosofia, metafysiikka, epistemologia, kristinusko, esoteerisuus, tieteenfilosofia, antroposofia, hengentiede
 Nimikirjoitus
Rudolf Joseph Lorenz Steiner (27. helmikuuta 1861 Donji Kraljevec, Itävalta-Unkari – 30. maaliskuuta 1925 Dornach, Sveitsi) oli itävaltalainen ajattelija ja sosiaalinen uudistaja sekä filosofian tohtori, joka tunnetaan teosofian pohjalta rakentamansa esoteerisen maailmanselityksen ja -katsomuksen, antroposofian, luojana. Opin pohjana oli Blavatskyltä johdettu okkultistinen näkemys, että taivaankappaleet ovat sielullisia olentoja, näkyvän maailman takana on henkinen todellisuus ja ihmisen jälleensyntymien ketju on karmallinen prosessi. Steiner omaksui vaikutteita myös saksalaisesta idealismista ja romantiikasta ja koki seuraavansa Goetheä. Opin pohjalta Steiner kehitti maatilakokonaisuuteen paneutuvan biodynaamisen viljelyn, antroposofisen lääkinnän, puheen ja sävelen näkyväksi tekevän liikekielen eli eurytmian sekä oppilaslähtöisen steinerpedagogiikan. Steinerin omaa tutkimusmenetelmää eli selvänäkemistä pidetään tieteellisestä näkökulmasta näennäistieteenä.
Olav Hammer on kuvannut steinerilaisuuden olevan teosofiasta irtautuneista niin sanotuista mystisistä uususkonnollista liikkeistä nykyaikana merkittävimmäksi. Liikkeen tunnetuimpia edustajia ovat vapaat steinerkoulut.
Steiner oli alun perin kastettu katolisuuteen. Hän kuului monikansallisen Itävalta-Unkarin keisarikunnan saksalaisväestöön. Elämänsä aikana hän asui vuorotellen niin Itävallassa, Saksassa kuin saksankielisessä Sveitsissäkin. Steiner kastettiin Kraljevicissa Pyhän Mikaelin kirkossa nykyisessä Kroatiassa ja hänen nimensä kirjoitettiin latinaksi ”Rudolfus Josephus Laurentius Steiner”. Steiner kehitti omanlaisen uskonkäsityksensä teosofisen synkretismin pohjalta. Hän ei itse halunnut kehittää oppiaan uskontona vaan tutkimustienä.
Opinnot

Steiner opiskeli vuosina 1879–1883 Wienin teknillisessä korkeakoulussa matematiikkaa, fysiikkaa ja kemiaa, sekä näiden ohella historiaa, kirjallisuutta ja filosofiaa ja valmistui myöhemmin filosofian tohtoriksi. Hänen kyvyistään vakuuttunut opettajansa Karl Julius Schröer suositteli Goethen teosten uuden painoksen päätoimittajaa Joseph Kürschneriä nimittämään Steinerin Goethen teosten luonnontieteitä käsittelevän osuuden vastaavaksi päätoimittajaksi. Tämä toimitustyö poiki Steinerille työpaikan Weimarin Goethe-arkistossa vuosiksi 1888–1896.
Vuonna 1891 Rudolf Steiner promovoitiin  filosofiasta tohtoriksi Rostockin yliopistossa Johann Gottlieb Fichten ego-käsitykseen perehtyneellä väitöskirjallaan Die Grundfrage der Erkenntnistheorie eli Tietoteorian peruskysymys. Väitöskirja on ilmestynyt suomeksi nimellä Totuus ja tiede. Steinerin pääteoksenaan pitämä Vapauden filosofia, erään modernin maailmankatsomuksen luonnos (Gummerus, 1973) on jatkoa väitöskirjalle.
Rakennusten suunnittelijana ja taiteilijana

Steinerilla ei ollut arkkitehdin koulutusta, mutta hänen visioidensa ja perusteellisten tutkimustensa vuoksi ja perusteella toteutettiin 18 rakennusta. Merkittävimpiä ovat Dornachiin rakennetut Goetheanum I ja Goetheanum II. Näistä ensimmäinen, joka oli rakennettu puusta, tuhopoltettiin uudenvuodenpäivänä 1923. Siinä oli käytetty mm. laivanrakennuksesta peräisin olevia tekniikoita. Steiner oli itse osallistunut luonnosten tekemisen lisäksi myös maalaamiseen. Goetheanum I:een tarkoitettu Steinerin suunnittelema ja Edith Maryonin veistämä 9-metrinen puuveistos Ihmisyyden edustaja, oli tuhopolton aikaan vielä ateljeessa ja säästyi tuholta. Lasimaalaukset, jotka tehtiin Goetheanum ensimmäisen ja toisen ikkunoihin, toivat esiin Goethen värioppia.
Goetheanum II rakennettiin betonista. Uusi materiaali ja valutekniikka mahdollistivat entistä paremmin orgaanisten muotojen jäljittelyn. Samaa orgaanisen arkkitehtuurin muotokieltä olivat käyttäneet eräät kansallisromanttiset (Keski-Euroopassa käytetty termi oli tosin art nouveau) arkkitehdit, esimerkiksi Mendelsohn erityisesti Einstein-tornissaan ja Gaudi koko tuotannossaan. Goetheanum II valmistui vasta Steinerin kuoleman jälkeen 1928. Harmaasta betonista valettuna se on massiivisuudessaan joidenkin mielestä lähellä brutalismia eikä tietyssä mielessä Steinerin arvostetuimpia.
Steinerpedagogiikka

Vuonna 1919 Waldorf Astoria -tehtaaseen Stuttgartiin perustetusta ensimmäisestä Steinerin pedagogiikkaa käyttävästä koulusta alkoi mahdollisesti maailman suurimman yksityisen koulutusjärjestelmän kehittyminen. Maailmalla nämä koulut tunnetaan Waldorf-kouluina, mutta Suomessa niille on vakiintunut nimitys steinerkoulu. Suomessa on myös steinerpedagoginen Snellman-korkeakoulu. Snellman-korkeakoulussa voi opiskella muun muassa steinerkoulun luokanopettajaksi ja kuvaamataidon opettajaksi, steinerpäiväkodin varhaiskasvattajaksi sekä puhe- ja draamataiteilijaksi.
Steinerin suhde kristinuskoon ja Kristiyhteisö

1920-luvulla Friedrich Rittelmayer pyysi Steinerilta konsultaatiota uuden uskonnon perustamiseksi. Steiner kirjoittikin Kristiyhteisö-nimellä tunnetun liikkeen uskontunnustuksen ja uskonnollisia tekstejä. Taustana oli kristinusko, johon Steiner lisäsi mm. oman sielunvaellusoppinsa ja vähensi lähetyskäskyn. Steiner selitti tehneensä lähinnä ystävänpalveluksen ja piti Kristiyhteisön irrallaan antroposofiasta, joka ei hänestä ole uskonasia. Hän perusteli tekoaan sillä, että monet ihmiset tarvitsevat perinteistä uskontoa, mutta että sitä oli tarpeellista kehittää tukemaan ihmiskunnan henkistä evoluutiota.
Steinerin käsityksen mukaan Jeesus-lapsia oli oikeasti kaksi, mihin viittaavat Raamatun kaksi erilaista sukuluetteloa. Okkultistisen tutkimuksensa perusteella hän oli saanut selville, että toinen näistä oli Zarathustran inkarnaatio. Toinen taas oli kykenevä puhumaan heti syntymästään mutta vain kieltä, jota tämän äiti ymmärsi ja oli elänyt aiemmin mm. Buddhana. 12-vuotiaana nämä olennot muuttuivat yhdeksi. Steiner erotti astraalimaailman Kristuksen, jonka hän koki kohdanneensa ja toisaalta materiaalisen maailman Jeesuksen, jota piti välikappaleena. Lisäksi hän näki, että Kristuksen toinen tuleminen todella tapahtuu, mutta ei aineellisessa maailmassa vaan antroposofian kautta esitellyssä eetterimaailmassa, josta yhä kasvava joukko ihmisiä tulee saamaan näyn. Tämän hän ilmoitti tapahtuvan noin vuoden 1933 tienoilla.
Biodynaaminen maatalous

Vuonna 1924 Steiner piti Koberwitzissa maatalouskurssina tunnetun luentosarjansa, jolla laski perusteet ns. biodynaamiselle viljelylle. Steinerin neuvojen mukaan valmistettujen preparaattien on ajateltu tuovan viljelymaahan kosmisia voimia. Preparaatteja on kahta laatua: kompostointia tukevia ja viljelymaahan pirskoteltavia. Steiner esitti, että maahan upotettavat lehmänsarvet, joihin on pantu yrttejä tai piijauhetta ja lantaa, vaikuttavat maahan astraalisella tasolla. Peltopreparaatteja on tarkoitus myös liottaa veteen ja pirskottaa vesi maahan. Viljelyä koskevissa ohjeissa Steiner otti myös huomioon astrologian sijasta tähtien vaikutukset ja antoi seikkaperäisiä ohjeita taivaankappaleiden asennoista. Oli myös maagisilta vaikuttavia ohjeita, kuten neuvot hiiren nahkojen polttamisesta ja tuhkan sirottelemisesta peltoon hiirien torjumiseksi. Tämän tuli tapahtua Venuksen ollessa Skorpionin tähtikuviossa. Steinerin ohjeiden mukaan viljeltyjä tuotteita kutsutaan biodynaamisiksi ja sertifioituina ne on merkitty Demeter-tunnuksella erotukseksi esim. luomutuotannosta.
Antroposofinen lääkintä

Steiner auttoi soveltamaan myös terveydenhoitoa perustamalla Ita Wegmanin kanssa ns. antroposofisen lääkinnän. Sen yksi perusidea on, että ihmisen astraalikehoon vaikuttavat vastakkaiset voimat laskelmoiva, sitova Ahriman ja hurmokseen asti irrottava Lucifer. Ihminen myös oletetaan karmalliseksi sielun kantajaksi. Esimerkiksi lasten sairaudet ovat tyypillisesti seurausta sielun ennen maailmaan tulemistaan keräämästä karmasta, ja niiden estäminen, vaikka olisikin elämänaikana hyödyllistä, johtaisi vain saman toistumiseen seuraavassa inkarnaatiossa. Sairaudet tulisikin kokea niin, että niiden henkinen tehtävä pääsee toteutumaan. Sairauksien välttämisen negatiivista vaikutusta voi toisaalta korjata henkisillä harjoituksilla. Steiner oli hengentieteellisesti eli tutkimalla astraalimaailmassa olevaa akaasista aikakirjaa havainnut armeliaisuuden puutteen manifestoituvan tulevissa elämissä isorokkona ja itsekkyyden altiutena sairastua epidemioihin. Isorokon poistaminen maailmasta aiheuttaisi vakavan karmallisen seurauksen ja tästä antroposofian velvollisuus on kertoa totuus.
Henkisten tai sielullisten harjoitusten ja taiteen, erityisesti eurytmian lisäksi antroposofisessa lääkinnässä käytetään antroposofisia lääkkeitä. Nämä ovat yleensä homeopaattisia valmisteita muistuttavia sikäli, että valmisteet on laimennettu niin, että vaikuttavia aineita ei ole jäljellä. Homeopatiasta valmisteet eroavat kuitenkin siten, että lähtökohtana olevia aineita on valittu ihmislähtöisin periaattein. Esimerkiksi Merkurius-planeetta vaikuttaa astrologisesti hengityselimiin, joten elintä koskevissa sairauksissa on syytä käyttää elohopeallisia (mercurial) aineita.
Steiner oli myös havainnut, että sydän ei oikeasti ole pumppu vaan että veri virtaa sielullisilla voimilla ja siten liikuttaa sydäntä. Näkemystä ei vielä pidetä lääketieteellisesti pätevänä antroposofian ulkopuolella. Steiner päätteli myös, että misteli joko sellaisenaan tai homeopaattisena voisi parantaa syöpää, koska mistelikin on loisiva kasvi ja ottaa vettä ja mineraaleja isäntäkasvistaan. Uutetta käytetään yhä saksankielisissä maissa etenkin saattohoitopotilaille ja syövän hoidossa hyvällä hoitovasteella. Näyttöä vaikuttavuudesta ei kuitenkaan kaikkien mielestä ole.