stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beslanin koulukaappaus
Tapahtumat

Syyskuun 1. päivän aamuna 2004 ainakin 32 aseistautunutta henkilöä hyökkäsi pohjoisossetialaisessa Beslanin kaupungissa sijaitsevaan kouluun. Oppilaiden ja opettajien lisäksi koulussa oli suuri määrä lasten vanhempia ja muita omaisia, jotka olivat saapuneet paikalle lukuvuoden avausjuhlaan. Heti hyökkäyksen alussa kuoli jo muutama henkilö. Loput pakotettiin liikuntasaliin, johon hyökkääjät asensivat räjähteitä. Yhteensä panttivankeja oli yli tuhat.
Venäläiset poliisit ja erikoisjoukot piirittivät rakennuksen. Piiritys kesti noin kaksi vuorokautta. Hyökkääjät kieltäytyivät antamasta vangeilleen ruokaa tai juomaa, ja osa joutui juomaan janoonsa virtsaa. Syyskuun 3. päivän aamuna rakennuksessa tapahtui räjähdyksiä, jolloin erikoisjoukot rynnäköivät rakennukseen. Pelastusoperaatiossa käytettiin esimerkiksi liekinheittimiä, kranaattikiväärejä, raskaita konekiväärejä, raketteja sekä T-72-panssarivaunuja. Räjähdyksissä ja tulitaistelussa kuoli satoja siviilejä. Lisäksi hyökkääjät teloittivat joitakin panttivankeja. Yhteensä kuolleita oli yli 330 ja satoja muita haavoittui tai traumatisoitui henkisesti. Suurin osa uhreista oli lapsia.
Syylliset

Tšetšenian itsenäisyyttä vaativa Rijadus-Salihinin marttyyrien prikaati otti tapahtumista vastuun. Liikkeen johtaja Šamil Basajev oli jo aiemmin järjestänyt poliittisia murhia, Moskovan teatterikaappauksen sekä muita terrori-iskuja.
Venäläisjoukot tappoivat kaikki hyökkääjät yhtä lukuun ottamatta. Nurpaši Kulajev pakeni koulusta mutta jäi myöhemmin kiinni. Hänet tuomittiin vuonna 2006 terrorismista, panttivankien ottamisesta ja murhasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Seuraukset

Kuolleiden suuri määrä ja lapsien tahallinen surmaaminen herättivät tyrmistystä sekä Venäjällä että muualla maailmassa. Venäjän presidentti Vladimir Putin toteutti nopeassa tahdissa useita uudistuksia, joiden tavoitteena oli terrorismin kitkeminen ja keskushallinnon vallan lisääminen syrjäseuduilla. Liittovaltiosubjektien (esim. Pohjois-Ossetia ja Tšetšenia) johtoa ei enää äänestetty paikallisesti vaan kuvernöörit asetti presidentti. Tämä merkitsi paluuta yhtenäisempään hallintojärjestelmään, joka Neuvostoliiton hajottua oli välillä lakkautettu.
Erikoisjoukkojen toiminta herätti Venäjällä keskustelua ja kritiikkiä. Venäjän liittokokouksen teettämä selvitys julkaistiin joulukuussa 2006. Sen mukaan virkavalta oli toiminut oikein eikä ollut vastuussa koulukaappauksen katastrofaalisesta lopputuloksesta. Raportin yksityiskohdat olivat kuitenkin ristiriidassa silminnäkijätodistusten kanssa, ja virallista selvitystä syytettiin virheiden salailusta. Marraskuussa 2007 yli 350 panttivankia ja uhrien omaista nosti kanteen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen. 55 elossa selvinnyttä panttivankia nosti vielä toisen kanteen. Huhtikuussa 2017 tuomioistuin totesi, että Venäjän viranomaiset olivat syyllistyneet leväperäisyyteen sekä ennen piiritystä että sen aikana. Viranomaiset eivät esimerkiksi suojanneet koulua, vaikka hyökkäyksestä oli saatu etukäteen tiedustelutietoa. Lisäksi piirityksen aikana käytetty aseistus oli olosuhteisiin sopimatonta ja sitä käytettiin holtittomasti, mikä johti tarpeettomiin siviiliuhreihin. Ihmisoikeustuomioistuin määräsi uhreille 3,1 miljoonan dollarin korvaukset. Venäjä kiisti syytökset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tiilikainen, Teppo & Lindroos, Hannu: Kolme päivää helvetissä. Suomen kuvalehti, 2004, nro 37, s. 24–34.  Otavamedia. Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 3.9.2018.
Buse, Uwe & Fichtner, Ullrich & Kaiser, Mario & Klussmann, Uwe & Mayr, Walter & Neef, Christian & Lindroos, Hannu: Beslan tunti tunnilta. Suomen kuvalehti, 2005, nro 12–13, s. 57–63.  Otavamedia. Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 3.9.2018.
Palomaa, Antti: Koulukaappauksen monet kasvot.  (Pro gradu -tutkielma tiedotusoppi)  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2008.  Teoksen verkkoversio (viitattu 3.9.2018).
Aunila, Seija: Beslanin koulukaappaus Yle - Elävä arkisto.  29.3.2007, päivitetty 29.3.2018. Viitattu 3.9.2018.
Beslanin koulukaappaus päättyi janoon, uupumukseen ja kuolemaan Turun-Sanomat.  4.9.2004. Arkistoitu 3.9.2018. Viitattu 3.9.2018.
Ihmisoikeustuomioistuin: Venäjän olisi pitänyt toimia Beslanin koulukaappauksen estämiseksi Ilta-sanomat.  13.4.2017. Viitattu 3.9.2018.
Sarah Rainsford, The school hostage massacre that exposed Putin's weakness, BBC 4.9.2024 (englanniksi)
Terrorisminvastainen sota (2001–)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtumat (2001–2004) | Tapahtumat (2005–) | Erityisartikkelit | Operaatioiden osanottajat | Terroristijärjestöt |
|  2001: Syyskuun 11. päivän iskut  Afganistanin sota (2001–)  Pernaruttokirjeet  Operaatio Enduring Freedom (2001–) 2002: Balin pommi-iskut 2002 2003: Irakin sota (2003–)  Istanbulin pommi-iskut 2003 2004: Madridin junapommit 11. maaliskuuta 2004  Beslanin koulukaappaus |  2005: Lontoon pommi-iskut 7. heinäkuuta 2005  Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005 2006: Libanonin sota 2006  Somalian sota 2006– (20. joulukuuta 2006 –) 2007: Hyökkäys Glasgow’n kansainväliselle lentoasemalle 2007  Lontoon autopommit 2007  Benazir Bhutton murha 2008: Pommi-isku Tanskan Pakistanin suurlähetystöön  Mumbain terrori-iskut |  Abu Ghraibin vankila  CIA:n vankilennot  Laiton taistelija  Guantanamo Bay  NSA:n puhelutietokanta  Pahan akseli  Patriot Act |   Afganistan   Alankomaat   Australia   Yhdysvallat   Israel   Korean tasavalta   Tanska   Espanja   Etiopia   Filippiinit   Indonesia   Intia   Irak   ISAF   Italia   Kanada   Nato   Pakistan   Puola   Ranska   Romania   Saksa   Saudi-Arabia   Turkki   Iso-Britannia |  Abu Sayyaf   Al-Qaida  Hamas  Hizbollah  Irakin vastarinta  Islamilaisten oikeusistuinten liitto   Taliban  Jemaah Islamiyah |
Beslanin koulukaappauksen kuvaakooste. Koulu terrori-iskun jälkeen ja muistomerkki satojen lasten kuoleman muistoksi.
Belgia talviolympialaisissa 1932

Belgia osallistui Lake Placidin talviolympialaisiin 1932 viiden hengen joukkueella. Neljän mieskelkkailijan ja yhden naistaitoluistelijan joukkue ei yltänyt mitaleille. Belgialaisten paras sijoitus oli taitoluistelija Yvonne de Lignen kuudes sija.
Vanhin belgialainen urheilija näissä olympialaisissa oli 42-vuotias rattikelkkailija Louis Van Hege, joka oli voittanut Antwerpenin vuoden 1920 kesäolympialaisista olympiakultaa jalkapallossa. Nuorin urheilija Belgian joukkueessa taasen oli taitoluistelija Yvonne de Ligne, joka oli tuolloin 24-vuotias.
Joukkue > Rattikelkkailu

| Kelkka | Urheilijat | Laji | 1>  lasku.Aika | 1>  lasku.Sija | 2>  lasku.Aika | 2>  lasku.Sija | 3>  lasku.Aika | 3>  lasku.Sija | 4>  lasku.Aika | 4>  lasku.Sija | Yhteensä> Aika | Yhteensä> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | Max Houben Louis Van Hege | Kahden miehen kelkka | 2.17,68 | 9. | 2.14,90 | 9. | 2.10,90 | 8. | 2.09,62 | 9. | 8.53,10 | 9. |
| II | Christian Hansez Jacques Maus | Kahden miehen kelkka | 2.17,01 | 8. | 2.16,74 | 10. | 2.13,59 | 11. | 2.13,81 | 11. | 9.01,15 | 10. |
Joukkue > Taitoluistelu

| Urheilija | Laji | Lyhyt- ohjelma | Vapaa- ohjelma | Sijoitus- pisteet | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yvonne de Ligne | Naisten yksinluistelu | 6. | 6. | 45 | 1942,5 | 6. |
Blues Lovers

| Pirkanmaan bluesyhdistys –  Blues Lovers ry |
| --- | --- |

Perustettu:  2008
Kotipaikka:  Tampere
Puheenjohtaja:  Timo Haapanen
Hallitus:  Aarno Rissanen (tiedottaja), Jukka Lehto (varapuheenjohtaja ja jäsenasiat), Jarmo Kangasaho (sihteeri), Hannele Hyödynmaa (graafiset asiat), Antti Karhunen (rahastonhoitaja), Jykä Lindblad (jäsen), Riikka Lahti, Seppo Heino 
Jäsenlehti:  BluesLove
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Blues Lovers ry, viralliselta nimeltään Pirkanmaan bluesyhdistys – Blues Lovers ry, on pirkanmaalainen blues- ja rootsmusiikin tukiyhdistys.
Historia

Pirkanmaan bluesyhdistys – Blues Lovers ry perustettiin ensimmäisen kerran Tampereen Tullikamarin Klubilla 17. joulukuuta 1989. Yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Waldemar Wallenius, joka myös ideoi yhdistyksen nimen. Järjestettyjen tapahtumien nimeksi tuli Klubi Blues. Vuodesta 1990 lähtien järjestettiin myös vuosittaisia Talviblues-nimisiä tapahtumia. Näitä järjestämässä oli mukana liikemies ja bluesharrastaja Chip Covington. Muita tapahtumia olivat kesäisin järjestetyt ruokateemalla höystetyt Louisiana Cajun Partyt sekä perjantaisin Laukontorin Pub Armadassa järjestetyt jamit.
Vuoden 1992 Klubi Bluesin jälkeen Chip Covington vetäytyi yhteistoiminnasta päättäen myös Talviblues-kiertueet. Myös Klubi-iltojen suosio alkoi laskea. Blues Lovers sulautettiin 1990-luvun puolivälissä useamman musiikkiyhdistyksen yhteisyhdistykseen Trefeen ja lakkasi olemasta.
2000-luvulla kiinnostus pirkanmaalaisiin blues-tapahtumiin kääntyi kasvuun. Kehitystä tukemaan päätettiin käynnistää Pirkanmaan Blues Lovers ry:n toiminta uudestaan. Yhdistys rekisteröitiin uudelleen 11. kesäkuuta 2008.
Toiminta

BluesLovers järjestää elo–toukokuun välillä noin kuukausittain vaihtuvilla esiintyjillä Down Home Kivi -tapahtumia Kulttuuriravintola Kivessä. Yhdistys pyrkii järjestämään vuosittain myös musiikkifestivaaleja. Alkuvuodesta joko Klubi- tai Talviblues-tapahtuman ja kesäisin Louisiana Cajun Partyn. Muu toiminta kattaa erilaiset opetustyöpajat (workshopit) ja toiminnan esittelyt.
Jemma-palkinto

Blues Lovers on jakanut vuodesta 2008 lähtien Jemma-palkintoa (käsin tehty taidepuukko) blues- ja roots-musiikkia edistäneille henkilöille. Palkinto on Suomen ensimmäinen kansallinen valtakunnallisesti jaettava blues- ja roots-musiikin erikoispalkinto.
Jemma-palkinto > Jemma-palkinnon saajat:

2008 Wentus Blues Band (Robban Hagnäs)
2009 Esa Kuloniemi
2010 Pepe Ahlqvist
2011 Hessu Heinonen
2012 Jo’ Buddy (Jussi Raulamo)
2013 Ville ”Lefty” Leppänen
2014 Marjo Leinonen
2015 Tomi Leino
2016 Waldemar Wallenius
2017 Ismo Haavisto
2018 Finnish Blues Society (FBS) / Blues News -lehti
2019 Jussi Niemi
2021 Masa Orpana
2022 Helge Tallqvist
2023 Jukka Mäkinen
Suomalaisen blues-musiikin tunnustuspalkinto, käsin tehty Jemma-puukko.
Belgia olympialaisissa

Belgia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1900 alkaen. Belgialaiskaupunki Antwerpen toimi kesäolympialaisten isäntänä vuonna 1920, ja nuo kotikisat ovatkin mitalimäärän perusteella Belgian kiistatta menestyksekkäimmät yksittäiset olympialaiset. Maa keräsi kotikisoistaan yhteensä 35 mitalia ja sijoittui mitalitilastossa viidenneksi. Pariisin 1900 kesäolympialaisissa Belgia keräsi 16 mitalia ja sijoittui mitalitilastossa neljänneksi.
Belgian menestyksekkäimmät urheilumuodot olympialaisissa ovat olleet jousiammunta ja pyöräily. Talviolympialaisissa maa on saavuttanut vain viisi mitalia, jotka ovat tulleet taitoluistelusta, pikaluistelusta ja rattikelkkailusta. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli Hubert van Innis, joka voitti jousiammunnassa kultaa Pariisissa 1900.
Belgian olympiamitalit urheilumuodoittain

| Urheilumuoto | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jousiammunta | 10 | 6 | 4 | 20 |
| Pyöräily | 6 | 8 | 11 | 25 |
| Ratsastus | 5 | 2 | 6 | 13 |
| Ammunta | 4 | 5 | 4 | 13 |
| Yleisurheilu | 3 | 6 | 3 | 12 |
| Miekkailu | 3 | 3 | 4 | 10 |
| Purjehdus | 2 | 4 | 3 | 9 |
| Judo | 2 | 1 | 8 | 11 |
| Taidelajit | 2 | 1 | 5 | 8 |
| Painonnosto | 1 | 2 | 1 | 4 |
| Nyrkkeily | 1 | 1 | 2 | 4 |
| Uinti | 1 | 1 | 2 | 4 |
| Jalkapallo | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Taitoluistelu | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Tennis | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Soutu | 0 | 6 | 2 | 8 |
| Vesipallo | 0 | 3 | 3 | 6 |
| Vapaapaini | 0 | 3 | 0 | 3 |
| Rattikelkkailu | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Voimistelu | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Maahockey | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Pikaluistelu | 0 | 0 | 1 | 1 |
Ben Klassen

| Ben Klassen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1918
Kuollut: 6. elokuuta 1993
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Titteli:  Pontifex Maximus
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Nature's Eternal Religion, The White Man's Bible
Järjestö:  Creativity Movement
Ben Klassen (20. helmikuuta 1918 – 6. elokuuta 1993) oli yhdysvaltalainen valkoisen ylivallan kannattaja ja uskonnollinen johtaja, joka perusti Creativity Movement -liikkeen. Sen lisäksi Klassenia pidetään sähköisen tölkinavaajan keksijänä.
Tausta

Ben Klassen syntyi Rudnerwiedessä, Ukrainassa 20.2.1918 mennoniittiuskontoa tunnustaneeseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat Bernhard Kornelius Klassen ja Susanna Penner. Ollessaan kuusi vuotta hänen perheensä muutti Meksikoon ja sieltä Kanadaan.
Uskonnolliset näkemykset

Klassen suhtautui kriittisesti kristinuskoon, joka hänen mukaansa oli juutalaisten väline Rooman valtakunnan tuhoamiseksi. Klassen ihaili antiikin Kreikkaa ja Roomaa, mutta ei koskaan halunnut palata takaisin muinaisuskontojen jumalten palvomiseen vaan hänen näkemyksensä olivat materiaalisia ja ateistisia. Kirjassaan 'A Revolution of Values Through Religion' (1991) Klassen tarkasteli jokaista suurta uskontoa verraten niitä perustamaansa Creativity-uskontoon.
Uskonnolliset näkemykset > Juutalaisuus

Klassen tarkasteli mm. juutalaisuutta, joka hänen mukaansa oli peräisin Palestiinassa kauppakaravaaneja väijyneistä varkaista, tästä kehittyi aikaa myöten juutalaisten heimouskollisuus, joka Klassenin mukaan myöhemmin muuttui juutalaiseksi rodulliseksi uskonnoksi. Klassen kirjoitti, että aikoessaan perustaa valkoisille oman rodullisen uskonnon, hän on oppinut juutalaisuudesta enemmän kuin muista uskonnoista, koska hän piti juutalaisia loisina ja ajatteli näiden selviytymisen johtuneen pelkästään uskonnosta. Creativityn kultainen sääntö on Klassenin mukaan sama kuin minkä hän väittää olevan juutalaisten kultainen sääntö: "mikä on hyväksi rodullemme on korkein hyve, mikä on haitaksi rodullemme on suurin synti". Klassenin mukaan Creativityn ja juutalaisuuden yhtäläisyydet rajoittuvat pelkästään rotu-uskollisuuteen, sillä hänen mielestään juutalaiset olivat loisia jotka eivät selviä yksinään toisin kuin valkoinen rotu.
Uskonnolliset näkemykset > Creativity Movement

Ben Klassen perusti vuonna 1973 uskonnollisen liikkeen nimeltä Church of The Creator, jonka nimi kehittyi myöhemmin muotoon Creativity Movement.
Kuolema

Klassen teki itsemurhan vuonna 1993.
Kirjallinen tuotanto > Kirjat

Nature's Eternal Religion.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
White Man's Bible.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
Salubrious Living.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
A Revolution of Values Trough Religion.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
Against the Evil Tide.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
Kirjallinen tuotanto > Artikkelit

Expanding Creativity.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
On the Brink of a Bloody Racial War.  Ben Klassen.  Teoksen verkkoversio. (englanti)
Beautiful Shade of Grey

| Beautiful Shade of Grey James LaBrie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. toukokuuta 2022
 Kesto: 48.15
 Levy-yhtiö: InsideOut
James LaBrien muut julkaisut
| Impermanent Resonance 2013 | Beautiful Shade of Grey 2022 |   |
Beautiful Shade of Grey on Dream Theaterin laulajana tunnetun James LaBrien neljäs sooloalbumi, joka julkaistiin 20. toukokuuta 2022.
Kappaleet

Devil In Drag – 5.37
SuperNova Girl – 4.22
Give And Take – 4.44
Sunset Ruin – 5.10
Hit Me Like A Brick – 3.22
Wildflower – 3.54
Conscience Calling – 0.48
What I Missed – 4.53
Am I Right – 5.52
Ramble On – 4.55
Devil In Drag (Electric Version) – 4.34
Kokoonpano

James LaBrie - laulu
Marco Sfogli - kitara
Paul Logue - kitara, basso
Christian Pulkkinen - koskettimet
Chance LaBrie - rummut
Arvostelut

Inferno:
Blast from the Past – Vihdoinkin pihalla

| Blast from the Past – Vihdoinkin pihalla> Blast from the Past |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hugh Wilson
Käsikirjoittaja:   Bill Kelly  Hugh Wilson 
Tuottaja:   Renny Harlin  Hugh Wilson  Sunil Perkash  Claire Rudnick Polstein  Amanda Stern 
Säveltäjä:  Steve Dorff
Kuvaaja:  José Luis Alcaine
Leikkaaja:  Don Brochu
Pääosat:   Brendan Fraser  Alicia Silverstone  Christopher Walken  Sissy Spacek  Dave Foley  Joey Slotnick 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  112 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blast from the Past – Vihdoinkin pihalla (Blast from the Past) on vuonna 1999 julkaistu romanttinen komedia, jonka on ohjannut Hugh Wilson. Pääosissa ovat Brendan Fraser, Alicia Silverstone, Sissy Spacek, Christopher Walken ja Dave Foley.
Juoni

Kommunistipelkoinen tiedemies (Christopher Walken) rakentaa 1960-luvun kylmän sodan aikana säteilysuojan syvälle maan alle. Suojaa on tarkoitus käyttää, kun ydinsota syttyy. Naapurustossa räjähtää lentokone ja räjähdyksen kuultuaan tiedemies luulee ydinsodan alkaneen. Hän lukitsee itsensä, vaimonsa ja poikansa Adamin (Brendan Fraser) 35 vuodeksi maan alle. Aikuiseksi tultuaan Adam pääsee ihmisten ilmoille ja rakastuu kauniiseen Eveen (Alicia Silverstone).
Brandbu/Jaren

| Brandbu/Jaren |
| --- | --- |
 Granin kaupungintalo Jarenissa.
 Brandbu/Jaren
 Koordinaatit: 60°24′25″N, 10°32′52″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Gran
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,5 km²
Väkiluku (2022):  4 888
 – Väestötiheys:  888,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brandbu/Jaren on taajama Granin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 5,5 neliökilometriä ja asukasluku 4 888 vuonna 2022.
Black Death Ritual

| Black Death Ritual> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:   Kuopio
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  SG.7, laulu, kitara   SDS, kitara   SGF, bassokitara   Irh, rummut  
Levy-yhtiö:  Hammer of Hate, 2006–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Death Ritual on kuopiolainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2003. Yhtye on julkaissut yhden studioalbumin, Profound Echoes of the Endin, vuonna 2003.
Yhtyeen laulaja-kitaristi, Spellgoth (oik. Tuomas Rytkönen) tunnetaan paremmin Turmion Kätilöiden laulajana, SGF Baptismista sekä Irh Deathchainin rumpalina.
Jäsenet

SG.7 – laulu, kitara
SDS – kitara
SGF – basso
lrh – rummut
Diskografia

Order of the Black Holocaust (2003,  demo, omakustanne)
Neljä Vihan Vasaraa / Four Hammers of Hate (2004,  Azaghal -split, Hammer of Hate)
Profound Echoes of the End (2005,  Hammer of Hate)
Aiheesta muualla

Black Death Ritual Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Blastazoid

Blastazoid on CKY Crewn Rake Yohnin ja Brandon DiCamillon tekemä tv-sarja, jossa tehdään piloja sekä Jackass tai Viva La Bam tyylisiä stuntteja. MTV kieltäytyi jatkamasta sarjan tuotantoa kahden jakson jälkeen.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Blastazoid Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blues for Elvis – King Does the King’s Things

| Blues for Elvis – King Does the King’s Things Albert King |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1969
 Julkaistu: 1970
 Tuottaja(t): Donald ”Duck” Dunn, Al Jackson, Jr.
 Tyylilaji: blues
 Kesto: 36.41
 Levy-yhtiö: Stax (STS 2015)
Albert Kingin muut julkaisut
| King of the Blues Guitar 1969 | Blues for Elvis – King Does the King’s Things 1970 | Lovejoy 1971 |
Blues for Elvis – King Does the King’s Things on yhdysvaltalaisen blueskitaristi, laulajan Albert Kingin vuonna 1970 julkaistu viides studioalbumi. Levyllä King versioi Elvis Presleyn levyttämiä kappaleita.
Kappaleet > A-puoli

Hound Dog – 4.03 (säv. Jerry Leiber, Mike Stoller)
That’s All Right – 4.08 (säv. Arthur Crudup)
All Shook Up – 2.29 (säv. Otis Blackwell, Presley)
Jailhouse Rock – 3.36 (säv. Leiber, Stoller)
Heartbreak Hotel – 6.05 (säv. Mae Boren Axton, Thomas Durden, Presley)
Kappaleet > B-puoli

Don’t Be Cruel – 3.27 (säv. Blackwell, Presley)
One Night – 4.18 (säv. Dave Bartholomew, Pearl King, Anita Steiman)
Blue Suede Shoes – 3.16 (säv. Carl Perkins)
Love Me Tender – 5.19 (säv. Vera Matson, Presley)
Kokoonpano

Albert King – kitara, laulu
Marvell Thomas – piano, urut
Donald ”Duck” Dunn – basso
James Alexander – basso
Willie Hall – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Blaster Master: Enemy Below

| Blaster Master: Enemy Below |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Outback Pty. Co. (Japani) Sunsoft Games (Pohjois-Amerikka)
Julkaisija:  Sunsoft
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Blaster Master
Julkaistu:  NA 30. syyskuuta 2000
Lajityyppi:  Toimintaseikkailu, tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Game Boy Color
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Blaster Master: Enemy Below (jap. メタファイトEX, Meta Fight EX) on Sunsoftin julkaisema ja kehittämä (japanissa Outback Pty. Co:n kehittämä)  Game Boy Color-peli vuodelta 2000. Peli kuuluu Blaster Master -sarjaan.
Peli on ulkonäöllisesti Game Boy Color-käännös NES-alustalle julkaistusta Blaster Master-pelistä. Pelissä löytyy kumminkin paljon eroja: pelin tarina on täysin toisenlainen, tasot ovat hivenen erilaisempia kuin ensimmäisessä, pelissä on uusia vastuksia ja avainten keräily on nostettu tärkeisiin tavoitteisiin päästäkseen etenemään pelissä. Pelissä on ainoastaan energiamittarin verran elämää, joten Jason Frudnickin kuoltua peli päättyy, mutta ensimmäisestä pelistä poiketen peliä on mahdollista jatkaa rajattomasti. Lisäksi ensimmäisestä pelistä poiketen Enemy Belowissa on mukana salasana-tallennus ja aina pelin päätyttyä näytetään salasana.
Aiheesta muualla

Blaster Master: Enemy Below MobyGamesissa (englanniksi)
Blaster Master: Enemy Below GameFAQs -sivustolla (englanniksi)
Blaster Master -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
-pelisarja
Blaster Master
Blaster Master Jr.
Blaster Master 2
Enemy Below
Blasting Again
Overdrive
Zero
Zero 2
Zero 3
Björn-Olof Malmström

Björn-Olof Malmström (9. marraskuuta 1931 Tammisaari - 31. elokuuta 2024 Maarianhamina) oli suomalainen opetusneuvos, joka toimi Björneborgs svenska samskolan rehtorina vuosina 1965-1995.
Elämä

Malmström kirjoitti ylioppilaaksi Ekenäs samlyceumista 1950 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1956. Valmistuttuaan hän työskenteli opettajana Borgå lyceumissa, kunnes aloitti 1962 Björneborgs svenska samskolan matematiikan ja fysiikan lehtorina. Vuodesta 1965 lähtien Malmström toimi koulun rehtorina.
Malmström vaikutti Porin ruotsinkielisissä järjestöissä kuten Svenska Klubben i Björneborgissa ja Svenska Kulturfonden i Björneborgissa, jonka hallituksen puheenjohtaja hän oli 1972-2006. Ruotsalaista kansanpuoluetta edustanut Malmström oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1985-1988 sekä Suomenruotsalaisten kansankäräjien jäsen 1989-1996. Hän oli myös Suomen Vanhempainliiton ruotsinkielisen sisarjärjestön Förbundet Hem och Skola i Finlandin puheenjohtaja 1974-1975. Malmströmille myönnettiin Svenska kulturfondenin kulttuuripalkinto 1987 ja Svenska folkskolans vännerin kulttuuripalkinto 1990. Vuonna 1993 hän sai opetusneuvoksen arvonimen. Malmströn vietti eläkepäiviään Ahvenanmaan Vårdöössä.
Teoksia

Seppälä, Aarne; Malmström, Björn-Olof: 2004 : Klubbhuset 150 – Klubitalo 150.  Björneborg:  Svenska Klubben i Björneborg, 2004.  ISBN 952-91817-3-6.
Historik över Svenska Klubben i Björneborg 1909–2013.  Björneborg:  Svenska Klubben i Björneborg, 2015.  ISBN 978-952-93491-9-7.