stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suuri Garrick

| Suuri Garrick> The Great Garrick |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Whale
Käsikirjoittaja:  Ernest Vajda
Tuottaja:  Mervyn LeRoy
Säveltäjä:  Adolph Deutsch
Kuvaaja:  Ernest Haller
Leikkaaja:  Warren Low
Tuotantosuunnittelija:  Anton Grot
Pääosat:   Brian Aherne  Olivia de Havilland 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  24. lokakuuta 1937
Kesto:  89 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suuri Garrick  (The Great Garrick) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1937. Elokuvan ohjasi paremmin kauhuelokuvistaan tunnettu James Whale.
Juoni

Brian Aherne esittää elokuvassa ylimielistä brittinäyttelijä David Garrickia, joka ilmoittaa matkustavansa Pariisiin tarkoituksenaan opettaa näyttelemistä ranskalaisille. Ranskalainen näyttelijäryhmä pitää tätä loukkauksena ja päättää kostaa Garrickille tekemällä kepposen. Saavuttuaan Pariisiin Garrick kutsutaan kunniakseen järjestettyyn illanviettoon majataloon, jonka henkilökunta ja asiakkaat on korvattu näyttelijöillä. Garrick huomaa huijauksen pian mutta päättää lähteä leikkiin mukaan. Ennen kuin Garrick paljastaa tietävänsä totuuden, hän karkottaa luotaan Olivia de Havillandin näyttelemän Germaine De Le Corben, jonka hän luulee kuuluvan näyttelijöihin, vaikka tämä onkin tietämätön asiasta.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brian Aherne  | … |  David Garrick   |
|  Olivia de Havilland  | … |  Germaine de la Corbe   |
|  Edward Everett Horton  | … |  Tubby   |
|  Melville Cooper  | … |  M. W. Picard   |
|  Lionel Atwill  | … |  M. Beaumarchais   |
|  Luis Alberni  | … |  Luis Basset   |
|  Lana Turner  | … |  neiti Auber   |
|  Marie Wilson  | … |  neiti Nicolle   |
Aiheesta muualla

Suuri Garrick Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Teresa Saporiti

Muotokuva Teresa Saporitista (1791)
Teresa Saporiti (1763/4 Lombardia – 17. maaliskuuta 1869 Milano) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano. Hän oli laulaja Antonia Saporitin sisko. Laulaja Caterina Saporiti Bondini oli eräiden lähteiden mukaan Teresa ja Antonia Saporitin sisko, mutta todennäköisemmin serkku.
Saporiti liittyi Caterina Saporiti Bondinin miehen Pasquale Bondinin johtamaan Leipzigin italialaiseen oopperaseurueeseen vuonna 1782. Myös hänen siskonsa lauloi sen jäsenenä. Saporiti esiintyi tämän jälkeen Dresdenissä ja Prahassa. Hän sai osakseen Wolfgang Amadeus Mozartin arvostuksen, ja Mozart kirjoitti häntä varten Donna Annan osan oopperassa Don Giovanni. Saporiti loi Donna Annan roolin teoksen kantaesityksessä Prahassa vuonna 1787. Hän palasi Italiaan vuonna 1788. Hän lauloi useissa Italian kaupungeissa, pääsi esiintymään La Scalaan ja osallistui myös kantaesityksiin. Saporiti oli vuosina 1795–1796 Gennaro Astaritan kanssa kiertueella Venäjällä.
Palattuaan Venäjältä Saporiti asettui Milanoon. Hän todennäköisesti lopetti esiintymisen mentyään naimisiin. Myöhemmin hänestä käytettiin myös nimeä Teresa Saporiti-Codecasa. Hän kuoli yli satavuotiaana Milanossa.
Suuri Jukajärvi

| Suuri Jukajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ruokolahti
Koordinaatit:  61°31′43″N, 28°52′36″E
Järvinumero:  04.127.1.048
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,1 m 
Rantaviiva:  12,82 km 
Pinta-ala:  3,62 km² 
Tilavuus:  0,083 km³
Keskisyvyys:  23,04 m 
Suurin syvyys:  49,83 m 
 fiSuuri Jukajärvi 
Suuri Jukajärvi on rotkojärvi Etelä-Karjalan Ruokolahdella. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä ja vesitilavuus 83 kuutiohehtometriä. Suuri Jukajärvi on keskisyvyydeltään (23,04 m) Suomen syvin järvi, ja syvimmän kohdan (49,83 m) mukaan se on sijalla 52.
Maantiede

Suuri Jukajärvi sijaitsee Ruokolahden pohjoisosassa Etelä-Karjalan ja Etelä-Savon maakuntarajalla. Valtaosa altaasta on Ruokolahden puolella, luoteisin osa on Sulkavan puolella. Suuren Jukajärven syvin kohta, noin 50 metriä, sijaitsee altaan pohjoispuoliskolla. Vähintään 40 metriä syviä alueita on useita ja noin 40 prosenttia järvestä on vähintään 30 metriä syvä. Järven luoteisranta on paikoin melko jyrkkä, kymmenen metrin syvyyskäyrän ja sadan metrin korkeuskäyrän välinen etäisyys on eräissä kohdin noin 30 metriä. Suuren Jukajärven kaakkoisin osa on alle kymmenen metriä syvä, lisäksi järven luoteisosan Metellahti on matala. Järven kaakkoisosassa sijaitsee noin 70 aarin laajuinen Härksaari.
Suuren Jukajärven rannat ovat metsämaata, pientaloja on jonkin verran. Järven lähistöllä on pieniä peltoaukeita. Suureen Jukajärveen laskee Myllyjoki Myllykosken kautta. Myllyjoki alkaa Ihalanjärvestä (98,2 metriä mpy), joka sijaitsee noin puoli kilometriä lounaaseen. Suureen Jukajärveen virtaa myös useita laskuojia ympäristön soilta. Järven läheisyydessä sijaitsee lukuisia metsälampia, joiden korkeustaso on noin 90–110 metriä merenpinnan yläpuolella.
Suuren Jukajärven (81,1 metriä mpy) luoteispuolella sijaitsee Pieni Jukajärvi (81,1 metriä mpy). Järvien välissä on kapea vesiyhteys sekä Syrjäsaaren maatalousmaisema ja Syrjälampi, jonka korkeustaso on niin ikään 81,1 metriä mpy.
Suuren Jukajärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,5 kilometriä. Järvi kapenee melko tasaisesti luodetta kohden, ja järven luoteisin osa on hieman erillään pääaltaasta Haikaniemen erottamana.
Suuren Jukajärven vesitilavuus on 83 192 000 kuutiometriä.
Suuri Jukajärvi kuuluu Lieviskänjärven valuma-alueeseen (04.127), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Suuri Jukajärvi on laajin Lieviskänjärven alueen 73:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Ihalanjärvi, Savonkaita, Peukalojärvi ja Riitjärvi.
Kalasto

Suuressa Jukajärvessä esiintyy kaksi harvinaista kalalajia: järvitaimen ja nieriä.
Aiheesta muualla

Ruokolahden Suuri Jukajärvi on keskisyvyydeltään Suomen syvin järvi — Jukajärvi on erilainen kuin muut: muikku piileskelee missä huvittaa eikä kiviä tarvitse varoa, Etelä-Saimaa, 23.9.2018
Teresa Żylis-Gara

Teresa Żylis-Gara
Teresa Geralda Żylis-Gara (23. tammikuuta 1930 Lentvaris – 28. elokuuta 2021) oli puolalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Żylis-Gara opiskeli Olga Olginan johdolla Łódźin konservatoriossa. Hän voitti vuonna 1953 korkeakoulujen välisen laulukilpailun Varsovassa. Hän työskenteli vuosina 1954–1955 Krakovan filharmonisen orkesterin solistina. Żylis-Gara teki oopperadebyyttinsä Krakovan oopperassa Stanisław Moniuszkon oopperan Halka nimiroolissa. Hän voitti vuonna 1960 Münchenissä Baijerin radion laulukilpailun. Pian Żylis-Gara kiinnitettiin oopperaseurueeseen Oberhauseniin. Sitten hän liittyi Opernhaus Dortmundiin ja Deutsche Oper am Rheiniin (Düsseldorf). Żylis-Gara teki ensimmäisen esiintymisensä Pariisin oopperassa Donna Elviran roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin Don Giovannissa. Covent Gardenissa hän debytoi Violettana Giuseppe Verdin La traviatassa. Hän teki sopimuksen Metropolitan-oopperan kanssa vuonna 1968. Żylis-Gara esiintyi myös muun muassa Salzburgin musiikkijuhlilla, Glyndebournen oopperafestivaalilla, La Scalassa ja Wienin valtionoopperassa.
Żylis-Garan oopperaohjelmistoon kuului lisäksi rooleja muun muassa Giacomo Puccinin, Richard Straussin, Ernest Chaussonin ja Pjotr Tšaikovskin teoksissa. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuului muun muassa teoksia Johann Sebastian Bachilta, Antonín Dvořákilta, Giuseppe Verdiltä ja Gustav Mahlerilta sekä monien säveltäjien yksinlauluja. Żylis-Gara piti suosittuja mestarikursseja Puolassa ja ulkomailla. Hänet nimitettiin professoriksi vuonna 1999. Hän sai kunniatohtorin arvot Wrocławin musiikkiakatemiasta vuonna 2004 ja Łódźin musiikkiakatemiasta vuonna 2016. Żylis-Gara sai Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan komentajan ristin vuonna 2011 ja Kunnialegioonan upseerin arvon vuonna 2012.
Irakin sodan vastustus ja kritiikki

Vuosina 2003–2010 käytyä Irakin sotaa vastustivat eri maiden poliitikot, upseerit ja kansalaisaktivistit jo etukäteen erityisesti humanitaarisista syistä. Sodan vastustus lisääntyi ajan mukana Yhdysvalloissa. Sodan kriitikot katsoivat monesti Yhdysvaltain sotilasoperaation lisänneen inhimillistä kärsimystä Irakissa sekä Yhdysvaltain joukkojen suorien sota- ja muiden toimien avulla että luomalla terroristeille toimintaedellytykset.
Sodan viralliset tuominneet valtiot

Afrikan unioni
Arabiliitto (paitsi Kuwait)
Algeria
Bahrain
Komorit
Djibouti
Egypti
Irak
Jordania
Libanon
Libya
Mauritania
Marokko
Oman
Palestiina
Qatar
Saudi-Arabia
Somalia
Sudan
Syyria
Tunisia
Yhdistyneet arabiemiraatit
Jemen
Euroopan unioni
Itävalta
Belgia
Ranska
Saksal
Slovenia
Ruotsi
Argentiina
Bangladesh
Valko-Venäjä
Kanada
Chile
Kiina
Kroatia
Kuuba
Dominica
Ecuador
Intia
Iran
Indonesia
Liechtenstein
Malesia
Meksiko
Uusi-Seelanti
Pohjois-Korea
Norja
Pakistanindomesian linkki
Venäjä
Sveitsi
Turkki
Vatikaanivaltio
Venezuela
Vietnam
Sodanvastaiset mielenosoitukset

Sotaa vastustettiin Suomessa muun muassa järjestämällä suuri mielenosoitus (7 000–15 000 osallistujaa). YK:n silloisen pääsihteerin Kofi Annanin ja YK:n asetarkastusryhmää johtaneen Hans Blixin mukaan Irakin sota on laiton. Useiden kriitikoiden mukaan öljy ja yhdysvaltalaisjoukkojen siirtäminen pois Saudi-Arabiasta olivat Irakin sodan motiiveja. Suomen tasavallan presidentti Tarja Halonen on todennut sodasta: ”Oma käsitykseni on kuitenkin se, etteivät kansainvälisen oikeuden määräykset täyttyneet.”
Sodan vastustuksen syyt

Tavallisimpia syitä sodan vastustamiseksi ovat olleet sodan inhimilliset seuraukset, sodan väitetty valtapolitiikkaan tai luonnonvarojen hallintaan liittyvä motiivi sekä sodan pelätyt negatiiviset vaikutukset kansainvälisen politiikan kenttään, terrorismin lisääntymiseen ja länsimaiden ja muslimien vastakkainasetteluun. Sodan vastustajat myönsivät yleensä Saddamin tappaneen suuret määrät ihmisiä valtakaudellaan, mutta sanoivat, että 2000-luvulla Saddam ei ole tehnyt tällaisia laajamittaisia operaatioita, jotka antaisivat aiheen sodan aloittamiseen. Sodan vastustajien mukaan rauhanomaisia keinoja Saddamin syrjäyttämiseksi tai Irakin väestön auttamiseksi ei oltu vakavissaan pohdittu tai kokeiltu. Vastustajat ovat myös sanoneet, että Saddamin hallinnon pahimmat tappamisoperaatiot omaa väestöään kohtaan tehtiin länsimaiden hiljaisella hyväksynnällä 1980-luvun loppuvuosina. Myös kauppasaarron siviiliväestölle aiheuttamat tuhoisat seuraukset sekä kurdien yllyttäminen Saddamia vastaan ja jättäminen sitten oman onnensa nojaan edellisen sodan loputtua nähtiin osoituksena siitä, ettei Irakin väestön eduista olla oikeasti kiinnostuneita.
Irakilla on mittavat maaöljyreservit. Maailmanlaajuisen öljyhuipun on arvioitu tulevaisuudessa kasvattavan myös Irakin öljyesiintymien geopoliittista merkitystä. Lähi-idän turvallisuuspoliittisesta näkökulmasta suurimman hyödyn sotatoimista on saanut Israel. Se on vaatinut retoriikassaan Yhdysvaltoja jatkamaan Lähi-idän operaatioitaan hyökkäyksellä Iraniin.
Sodan vastustuksen syyt > Kansainvälisen oikeuden vastainen

Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian poliittiset johtajat ovat argumentoineet, että sota oli laillinen, samaan aikaan kun monet lainoppineet ja kansainväliset johtajat argumentoivat sen laittomuuden puolesta. Yhdysvaltain ja Ison-Britannian viranomaiset ovat argumentoineet, että ensimmäiseen Persianlahden sotaan liittyvät YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmat, myöhemmät tulitauon päätöslauselmat ja seuranneet Irakin aseohjelman tarkastukset olivat jo valtuuttaneet invaasion. Sodan oikeudelliset perusteet on kyseenalaistettu huomauttamalla, että mikään YK:n päätöslauselma ei antanut oikeutta voimankäyttöön ja että turvallisuusneuvoston päätöslauselmia vastaan niskuroi myös eräitä Yhdysvaltain liittolaismaita, joita Yhdysvallat tukee poliittisesti ja rahallisesti. Irakin hallinnolla ei myöskään ole milloinkaan todettu olleen merkittäviä yhteyksiä al-Qaidaan. Humanitäärisiä syitä taas ei käytetty sodan perusteina ennen kuin sodan jälkeen kävi ilmi, ettei Irakilla todellakaan ollut joukkotuhoaseita.
Toisaalta, kahdeksan vuotta kestäneen Irakin ja Iranin välisen sodan aikana CIA oli tarjonnut Saddamille Yhdysvaltojen tukea, sotilaallista tiedustelutietoja, muun muassa vakoilusatelliittien keräämää tietoa taistelukentiltä, ja Yhdysvallat myönsi hänelle korkean teknologian vientilupia joita Irak käytti yrittäessään rakentaa joukkotuhoaseita.
Presidentti Martti Ahtisaari on todennut: ”Tietäen, että noin miljoona ihmistä on tapettu Irakin hallinnon toimesta, minä en paljon niitä joukkotuhoaseita enää tarvitse.” Lausunto vastasi erittäin läheisesti Yhdysvaltain hallituksen vuoden 2003 elokuussa esittämiä perusteita sodalle.
Taiteilijat ja journalistit sotaa vastaan

Sota on aiheuttanut paljon polemiikkia ja skandaaleja. Esimerkiksi Ison-Britannian kansalaiset ovat kyseenalaistaneet pääministeri Tony Blairin innokkaan sotaan osallistumisen tarkoitusperät ja syyt.
Viihdemaailmassa muun muassa poplaulaja Madonna on ottanut sotaan kantaa albumillaan American Life vuonna 2003. Nimikappaleen musiikkivideolla hän heittää kranaatin George W. Bushin syliin. Toinen sotaan kantaa ottanut yhtye on Green Day. Yhtyeen vuonna 2004 ilmestynyt albumi American Idiot arvostelee avoimesti Yhdysvaltain hallinnon toimia Irakin sodassa, mutta myös yleisesti. Lukuisat muut artistit ja yhtyeet ovat ikään kuin salaa arvostelleet Irakin sotaa ja Yhdysvaltain toimintaa. Yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin kappaleessa Gematria lauletaan ”America is a killing name. It doesn’t feel or discriminate.” (suomeksi ”Amerikka on tapponimi. Se ei tunne eikä erottele.”) Suurinta kritiikkiä saa presidentti George W. Bush. Myös elokuvaohjaaja Michael Moore vastustaa Irakin sotaa. Aihetta käsittelee sodanvastainen elokuva Fahrenheit 9/11, josta tuli suuri menestys.
Journalisti John Pilger teki Irakin sotaa kritisoivan dokumenttielokuvan Breaking the Silence: Truth and Lies in the War on Terror. Yhdysvaltain akateemisessa maailmassa tunnetuimmat sodan kritisoijat lienevät kielitieteilijä Noam Chomsky ja historioitsija Howard Zinn.
Turvayhtiöt

Syyskuussa 2007 Irakin sisäministeriö perui ensimmäisen kerran toimiluvan yhdysvaltalaiselta Blackwater-turvallisuusyhtiöltä, jonka työntekijöiden syytetään ampuneen siviilejä Bagdadissa. Irakin sisäministeriö kertoi asettavansa vastaisuudessa syytteeseen kaikki ulkomaiset urakoitsijat, joiden todetaan käyttäneen liiallista voimaa välikohtauksissa. YK:n päätöslauselma antaa Yhdysvaltain miehitysjoukoille syytesuojan, mutta Irakin sisäministeriön tiedottajan mukaan syytesuoja ei koske yksityisiä turvallisuusyhtiöitä. Irakissa toimii kymmeniä tuhansia yksityisten amerikkalaisten turvallisuusyhtiöiden työntekijöitä, joista monet suorittavat aiemmin sotilaille kuuluneita tehtäviä.[lähde? ]
Kirkkokuntien asenne

Paavi Johannes Paavali II ja hänen seuraajansa paavi Benedictus XVI ovat molemmat tuominneet Irakin sodan. Irakin sodan vastustajiin kuuluvat myös  anglikaanien johtaja Canterburyn arkkipiispa Rowan Williams, Moskovan patriarkka Aleksei II, Kirkkojen Maailmanneuvosto ja Amerikan kirkkojen neuvosto.
Jälleenrakennuksen ongelmat

Yhdysvaltojen presidentti George W. Bushin hallinto aloitti toimet Irakin jälleenrakentamiseksi heti sodan päättymisestä ilmoittamisen jälkeen toukokuussa 2003. Irakin valtion öljyn myynnistä Yhdysvaltoihin kertynyt varallisuus palautettiin Irakiin käteisenä käytettäväksi maan jälleenrakennukseen, ja jälleenrakennusurakat jaettiin koalition valitsemille rakennusurakoitsijoille. Valtaosa urakoitsijoista oli yhdysvaltalaisia ja kytköksissä Bushin hallintoon. Vain 2 prosenttia maahan myönnetyistä jälleenrakennusurakoista jaettiin irakilaisyrityksille. Kun öljytuloista maksettava jälleenrakennus hyödyttää kaikkia muita kuin irakilaisia, työttömyys, kiukku ja epävarmuus lietsovat uusia levottomuuksia. Eräiden arvioiden mukaan Irakin valtion tileiltä rahaa olisi hävinnyt yli 20 miljardia dollaria vuosien 2003–2005 aikana.
Alun toimien jälkeen jälleenrakennus on ollut heikkoa. Ihmisten yleinen elintaso Irakissa on romahtanut verrattuna sotaa edeltävään aikaan. Julkisia palveluja tai vesi- ja sähköhuoltoa ei ole saatu toimimaan. Lasten aliravitsemus on lisääntynyt ja koulunkäynti vähentynyt vuoden 2005 jälkeen.
Yhdysvaltain valtiontalouden tarkastusvirasto jätti syyskuussa 2007 senaatille raportin, jossa todetaan Yhdysvaltojen toteuttaman Irakin jälleenrakentamis- ja vakauttamisohjelman jääneen suurelta osin toteutumatta. Valtaosassa suunnitelman ohjelmakohdissa ei oltu edistytty vuoteen 2007 mennessä.
Irakin jälleenrakennuksessa Bushin hallinto suosi mieluummin lyhyitä korkean profiilin hankkeita, kuin pitkävaikutteisia projekteja. Kun Saddamin hallinto lakkautettiin, Irakin eri hallintotasoilta sai 30 000 virkamiestä potkut. Poliittisen puhdistuksen nimissä menetettiin paljon korvaamattomaksi osoittautunutta tietoa ja kokemusta, jotka olisivat olleet korvaamattomia maan jälleenrakennusta organisoidessa. Vaikka valtionyhtiöiden yksityistämistä ei ole vietykään vielä loppuun, moni on kokenut Yhdysvaltain Irakiin sisäänajaman liberaalin talouden sopimattomaksi. Poliittisen ideologian kautta juntattu talouden liberalisointi aiheuttaa maassa myös kulttuurillisia ongelmia.
Al-Jazeeran mukaan Irakin jälleenrakennukseen tarkoitetut varat ovat joutuneet amerikkalaisyritysten haltuun, joiden toiminta on raporttien mukaan ollut tuloksetonta, yrityksiä on myös syytetty korruptiosta ja varojen väärinkäytöstä. Irakilaisyritykset ovat saaneet vain 2 % jälleenrakennusurakoista. Al-Jazeeran mukaan Irakin valtion öljyvaroja ja tuloja hallinnoiva väliaikaishallitus on hävittänyt suuria summia Irakin öljytuloista. Erään arvion mukaan yli 20 miljardia dollaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irakin sodan vastustus ja kritiikki Wikimedia Commonsissa
Amerikkalaisia joukkoja Bagdadissa Irakin sodan aikana.
Supercool

| Supercool |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Teppo Airaksinen
Käsikirjoittaja:   Olli Haikka  Ali Moussavi  Patricia Goren  Eric Goren 
Tuottaja:   Peter Barkman  Chris Debenedetto  Scott Einbinder  Cherelle George  Eric Goren  Patricia Goren  Olli Haikka  Heikki Herlin  Warren Ostergard  Jorma Reinilä  Giancarlo J. Sini  Marko Talli  Pietari Vappula 
Säveltäjä:  Jacques Brautbar
Kuvaaja:  Cory Geryak
Leikkaaja:  Jussi Rautaniemi
Lavastaja:  Burns Burns
Pääosat:   Jake Short  Miles J. Harvey  Damon Wayans Jr. 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   9. toukokuuta, 2021  31. joulukuuta, 2021
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Supercool on Teppo Airaksisen ohjaama suomalais-yhdysvaltalaisena yhteistuotantona tehty toiminta- ja komediaelokuva vuodelta 2021.
Supercoolin keskeisimmistä tekijöistä ohjaaja Teppo Airaksinen, tuottaja/käsikirjoittaja Olli Haikka ja leikkaaja Jussi Rautaniemi ovat suomalaisia. Muut tekijöistä ovat kotoisin Yhdysvalloista.
Elokuvan budjetti oli 8,8 miljoonaa euroa. Sen tekeminen maksoi saman verran kuin Tuntematon sotilas (2017) ja Iron Sky (2012), jotka ovat kalleimpia suomalaisia elokuvia.
Elokuva on high school -komedia, jossa Neil toivoo olevansa tarpeeksi cool seurustellakseen ihastuksensa Summerin kanssa. Neilin toive toteutuu kun hän yllättäen eräänä aamuna herää toisenlaiseen todellisuuteen.
Arvosteluja

Tero Kartastenpää, Helsingin Sanomat ★★★
Juuso Kilpeläinen, Film-o-Holic: "Supercoolia ei pitäisi olla olemassa."  ★
Niko Ikonen, Episodi ★★★★
Toni Keränen, Katso ★★★
Pekka Eronen, TV-maailma ★★
Aiheesta muualla

Supercool Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Takypnea

Takypnea on lääketieteellinen termi, joka tarkoittaa tiheää hengitystaajuutta. Ihmisillä tavallinen kliininen hengitystaajuus on 12-20 minuutissa, jossa takypneaksi kutsutaan tätä suurempia löydöksiä.
Indikaattorina

Lapsilla hengitystaajuus on merkittävästi korkeampi, joka laskee merkittävästi ensimmäisen kolmen elinvuoden aikana ja sitten tasaisesti noin 18-vuotiaaksi asti. Takypnea on varhainen indikaattori keuhkomuumeelle ja muille keuhkosairauksille lapsilla. Se on myös usein aivovaurion seuraus.
Supercopa de España 2010

Supercopa de España 2010 oli espanjalainen jalkapallokilpailu, joka pelattiin 14. ja 21. elokuuta 2010. Kaksiosaisessa ottelussa pelasivat kauden 2009–2010 Primera Divisiónin mestari Barcelona, ja Copa del Reyn voittaja Sevilla. Barcelona voitti otteluparin ja seurahistoriansa yhdeksännen Supercopan yhteismaalein 5-3.
Ottelun tiedot > 1. osa

| --- | --- |
           }}   Sevilla :            }}   Barcelona
Ottelun tiedot > 2. osa

| --- | --- |
           }}   Barcelona :            }}   Sevilla
Suomen nuorisorikollisuuden syntyhistoria

Suomen nuorisorikollisuuden syntyhistoria ajoittuu Länsi-Suomessa 1700- ja 1800-luvulle, Itä-Suomessa satakunta vuotta myöhempään aikaan. Nuorisorikollisuus-käsitettä eivät varhaisimmat lähteet määrittele, mutta siihen voidaan laskea sellaiset talollisten torppareiden ja itsellisten lapsille sekä palvelusväelle langetetut päätökset tai tuomiot, joiden tekijöiksi joko mainitaan nuoret tai joita tekojensa luonteen perusteella on syytä pitää noin 15–24-vuotiaiden tekeminä. Nuorisorikokset koostuvat näkyvimmiltä osiltaan juopottelusta, elämäntapa- ja käytösrikkomuksista, ilkivallasta, väkivallasta sekä lopulta myös henkirikoksista.
Nuorisorikollisuuden synty > Varhaisia tapauksia

Suomalaiset nuoret eivät 1600-luvulla olleet jäsentyneet omaksi ryhmäkseen, vaan he sulautuivat  ainoastaan osaksi yhteisöä ja sen toimintaa. Silti jo 1600-luvun jälkipuoliskolla alkoi Etelä-Pohjanmaan kunnista kantautua vähäisessä määrin sellaisia viestejä, jotka osoittivat nuorten jonkinasteista eriytynyttä yhteisesiintymistä, vaikka vielä tällöin ei voikaan puhua varsinaisesta nuorisokysymyksestä. Nuorten liikehdinnän lähtökohtana saattoivat olla ylioppilaiden ja käsityöläisten järjestämät juhlat, joilla muun muassa tarkoitettiin heidän öisiä mellastelujaan kaduilla. Vaasassa oli esimerkiksi vuonna 1661 pari käsityöläistä lyöttänyt itselleen rumpua ja kulkenut ympäri kaupunkia. Samoihin aikoihin Kristiinankaupungissa kiellettiin tanssituvat, ja Pietarsaaressa havaittiin parikymmentä vuotta myöhemmin varhaisimmat yöjuoksutapaukset.
Aiheesta muualla

Lapuan laki -dokumentti
Suuri Haukijärvi

| Suuri Haukijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°19′00″N, 27°11′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  Nurmenoja Ylä-Kuhaseen 
Järvinumero:  14.973.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,1 m  
Pituus:  1,9 km  
Leveys:  860 m  
Rantaviiva:  5,326 km  
Pinta-ala:  50,647 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuuri Haukijärvi 
Suuri Haukijärvi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Halmeniemen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 860 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ala-Kuhasen valuma-alueeseen (14.973) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82,1 metriä mpy.
TalTech

| TalTech |
| --- | --- |
Perustettu:  1997
Historia:  TTÜ/Team Exel
Paikkakunta:  Tallinna, Viro
Kotihalli:  TTÜ Spordihoone
Värit:                
Miesten sarjataso:  Meistriliiga
Miesten päävalmentaja:  Tõnu salm
TalTech on viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaava salibandyseura. Joukkue nousi Viron pääsärjaan kaudeksi 2000–2001.
Saavutukset

Viron mestaruus: 2005, 2007, 2008, 2015
Viron cup-mestaruus: 2005