stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Novena
Aluejako

Novena jaetaan viiteen osa-alueeseen (engl. subzone).
| Nimi | Väkiluku (ennuste 2015) | Pinta-ala [km2] |
| --- | --- | --- |
| Balestier | 32 340 | 1,93 |
| Dunearn | 3 900 | 1,23 |
| Malcolm | 2 630 | 1,32 |
| Moulmein | 8 470 | 1,35 |
| Mount Pleasant | 650 | 3,14 |
Kuvia

St. Alphonsusin kirkko Novenassa
Novena Square
Demokratian historia

Demokratian historia eli kansanvallan historia on osuuksiin jaetun vallan historiaa. Ensimmäisiä demokratiaa soveltaneita kansoja olivat antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset, joiden oppeja 1700-luvun eurooppalainen älymystö pyrki aikanaan muokkaamaan sopivaksi kuninkaanvallan jälkeiselle ajalle. Silloisesta demokratian ideaalien ja instituutioiden henkiinherättämisestä alkanut kausi on jatkunut nykypäivään saakka. Modernit edustukselliset demokratiat pyrkivät tasapainottelemaan hobbesilaisen "luonnontilan" ja autoritarismin välillä kansalaisten oikeuksia parantamalla, vähentämällä valtion vallankäyttöä ja suomalla valinnanvapautta äänioikeuden myötä.
Demokratian esiasteet > Intia

Yksi aikaisimmista maininnoista demokraattisista sivilisaatioista tai joskus väitetyistä oligarkioista löydettiin muinaisen Intian tasavalloista, jotka perustettiin ennen 500 eaa. ja ennen Gautama Buddhan syntymää. Nämä tasavallat tunnettiin mahajanapadoina, ja näistä Vajjin valtiossa Vaishalin kaupungissa (joka nykyään on Intian Bihar) kehitettiin maailman ensimmäinen tasavalta. Demokraattisia Sangha, Gana ja Panchayat –järjestelmiä käytettiin joissakin näissä tasavalloissa: nykyään Panchayat-järjestelmää käytetään yhä Intian kylissä.
Demokratian esiasteet > Kreikka

Antiikin Kreikka koostui alkuaikoinaan itsenäisistä kaupunkivaltioista eli poliksista, joista monet olivat oligarkioita. Ateenan lisäksi demokraattisen ajattelun edelläkävijä oli Sparta, joka hylkäsi ajatuksen yksityisestä omaisuudesta sosiaalisten suhteiden määrittäjänä, minkä monet oppineet ovat todenneet ainakin sivuavan demokratiaa.
Myöhemmin 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren aikana kreikkalaiset kirjoittivat nykyisten Pakistanin ja Afganistanin paikalla olleista Sabarcaen ja Sambastain valtioista, joiden ”valtiomuoto oli demokraattinen muttei loistelias” tuon ajan oppineiden kreikkalaisten mukaan.
Antiikki > Kreikka

Ensi merkinnät demokratian käsitteestä voidaan havaita antiikin Kreikan ajattelijoiden poliittisista ja filosofisista kirjoituksista. Filosofi Platon vertaili demokratiaa, “hallittujen vallan” -järjestelmää vaihtoehtoisiin monarkian (yksilön valta), oligarkian (pienen eliittiluokan valta) ja timokratian järjestelmiin. Vaikka tänään monien mielestä ateenalainen demokratia oli ollut suoran demokratian muoto, alun perin sillä oli kaksi nyky­aikaisesta demo­kratiasta poikkeavaa ominaisuutta: ensinnäkin tavallisten kansalaisten jakaminen (monen valinta) hallitus- ja oikeusvirkoihin, sekä toiseksi kaikkien kansalaisten kokoontuminen. Kaikki miespuoliset Ateenan kansalaiset olivat oikeutettuja puhumaan ja äänestämään kansan­kokouksessa, joka sääti kaupunkivaltion lait, mutta poliittisia oikeuksia ja kansalaisuutta ei annettu naisille, orjille eikä metoikeille. Ateenan 250 000 asukkaasta vain noin 30 000 oli kansalaisia, ja heistäkin ehkä vain 5 000 on saattanut osallistua säännöllisesti yhteen tai useampaan kansankokoukseen. Useimmat Ateenan hallituksen virkamiehistä ja tuomareista määrättiin virkaansa; vain kenraalit (strategokset) ja muutamat muut upseerit valittiin vaaleilla.
Antiikki > Rooma

Rooman tasavallassa järjestettiin vaaleja, ja sielläkin naiset, orjat ja suuri ulkomainen väestö eristettiin politiikasta. Varakkaiden äänille annettiin enemmän painoarvoa, ja melkein kaikki korkea-arvoiset virkailijat tulivat harvoista ylimysperheistä.
Keskiaika

Keskiajalla käytössä oli monta hallitusmuotoa, jotka edellyttivät yleisiä äänestyksiä. Äänioikeus oli usein rajattu vain pienelle osalle väestöstä. Silloin oli käytössä useita erilaisia vaalimenetelmiä. Toisistaan poikkeavia menetelmiä käyttivät muiden muassa Gopalan vaali Bengalissa, puolalais-liettualainen kansainyhteisö, Allting Islannissa, Italian keskiaikaiset kaupunkivaltiot, Irlannin tuatha-järjestelmä, keskiajan Novgorodin ja Pihkovan tasavaltojen vetše, Skandinavian käräjät, Tirolin ja Sveitsin säätyjen kokoontumiset sekä 1500-luvun Japanin Sakain itsehallinnollisen kauppakaupungin vaalit. Ne olivat kokoontumisia sisältäviä järjestelmiä. Kuitenkin osallistumisoikeus oli usein rajoitettu pienelle väestönosalle, joten nämä voitaisiin pikemminkin luokitella oligarkioiksi. Keskiajalla useimpia alueita hallitsi papisto tai feodaalinen ylimystö.
Englannin kehitys

Englannissa Magna Carta rajoitti kuninkaan valtaa. De Montfort'n parlamentti vuonna 1265 oli ensimmäinen vaaleilla valittu Englannin parlamentti. Se silti kokoontui vain kuninkaan kutsusta, mikä riippui täysin hänen mieli­vallastaan: tavallisimmin parlamentti kutsuttiin koolle, kun kuningas tarvitsi lisää varoja.
Vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen vuonna 1689 säädettiin Englannin Bill of Rights, joka vahvisti tietyt kansalaisten perus­oikeudet ja lisäsi parlamentin vaikutusvaltaa. Äänioikeus pysyi vieläkin yläluokkaisen vähemmistön erioikeutena, minkä vuoksi vielä vuonna 1780 alle kolme prosenttia väestöstä saattoi äänestää parlamentin vaaleissa. Vaali­oikeus­järjestelmään liittyi historiallisista syistä epä­johdon­mukaisuuksia. Niinpä joillakin vanhoilla, aikojen kuluessa melkein autioituneilla asutuskeskuksilla (ns. lahonneilla kauppaloilla) oli yhä oikeus valita edustaja parlamenttiin, kun taas monilla suuriksikaan kasvaneilla uudemmilla kaupungeilla ei ollut.
Myöhemmin äänioikeutta laajennettiin aste asteelta, parlamentti sai vähitellen lisää valtaa ja lopulta monarkista tuli lähinnä vain valta­kunnan keulakuva.
Irokeesit ja busmannit

Demokratiaa toteutettiin tietyssä laajuudessa myös Irokeesikonfederaation kaltaisissa ihmisjoukkioissa ja heimoissa. Kuitenkin Irokeesikonfederaatiossa vain tiettyjen klaanien miespuoliset pystyivät olemaan johtajia, ja joitakin klaaneja suljettiin politiikasta pois. Vain vanhimmat naispuoliset samasta klaanista pystyivät valitsemaan ja syrjäyttämään johtajat. Tämä sulki suurimman osan väestöstä ulkopuolelle. Päätöksiä tehtäessä mielenkiintoinen yksityiskohta on se, ettei äänestämällä päätetty enemmistön tuesta, vaan johtajien keskuudessa piti vallita yksimielisyys. Lukumäärältään tavallisesti 20–50 jäsentä käsittävillä busmannien kaltaisilla ryhmäyhteiskunnilla usein ei ole johtajia ja päätöksenteko perustuu enemmistössä vallitsevaan yksimielisyyteen.
1700- ja 1800-luku

Vaikka perustajaisät eivät kuvailleetkaan Yhdysvaltoja demokratiaksi, sitä on kuvattu ensimmäiseksi liberaaliksi demokratiaksi sillä perusteella, että sen perustajia yhdisti päättäväisyys rakentaa amerikkalaisuus vapauden ja tasa-arvon periaatteiden varaan. Vuonna 1788 hyväksytty Yhdysvaltain perustuslaki sääti vaaleilla valitun hallituksen ja turvasi kansalaisoikeudet ja -vapaudet. Kuitenkin siirtomaakaudella ennen vuotta 1776 vain aikuiset valkoiset miespuoliset varallisuuden omistajat pystyivät äänestämään; äänioikeutta ei ollut Afrikasta tuoduilla orjilla, vapaillakaan mustilla eikä naisilla. Läntisillä raja­seuduilla demokratiasta tuli elämäntapa laajoin sosiaalisin, taloudellisin sekä poliittisin tasa-arvoin. Sen sijaan raja­seudullakaan ei demokratiaa saavutettu esi­merkiksi Kanadassalähde?, Australiassa tai Venäjällä. Ennen 1840-lukua kaikki varallisuuteen perustuvat ehdot oli poistettu, ja melkein kaikki valkoiset aikuiset miespuoliset kansalaiset saivat ääni­oikeuden. Äänestys­aktiivisuus liittovaltio-, osavaltio- ja paikallistason vaaleissa vaihteli 60 ja 80 prosentin välillä. Järjestelmä asteittaisesti kehittyi jeffersonilaisesta demokratiasta jacksonilaiseen demokratiaan ja pitemmälle. Sisällissodan jälleenrakentamisen (1860-luvun lopulla) aikana vastavapautetuista orjista tuli äänioikeutettuja kansalaisia (koskien miehiä).
Vuonna 1789 vallankumouksellinen Ranska laati hmisoikeuksien julistuksen, jonka mukaan kaikilla miespuolisilla oli mahdollisuus äänestää kansallis­kokouksen vaaleissa, joskin tämä jäi lyhyt­ikäiseksi.
Liberaalit demokratiat olivat harvassa ja usein lyhytikäisiä ennen 1800-luvun jälkipuoliskoa. Monet eri kansakunnat ja alueet ovat väittäneet olleensa ensimmäisiä yleisine äänioikeuksineen.
1900-luku > Demokratian kehittäminen 1900-luvulla

Demokratian ongelmakohtia nähtiin 1800-luvun lopulla, jonka jälkeen niitä on pyritty korjaamaan eri linjojen kautta. Tällaisia muutoksia ovat olleet mm. valtion laitoksien riippumattomuuden takaaminen sekä kansanäänestyksen ja kansalaisaloitteiden kehittäminen.
Tämä kartta heijastelee Freedom Housen Vapaus Maailmassa 2007 –tutkimusta, joka raportoi maailman vapauden tilasta vuonna 2006. Se on yksi tutkijoiden laajimmin käyttämistä demokratian mittareista. Huomaa, että vaikka nämä mittarit (toinen on alhaalla kuvailtu Politeia data) ovat vahvasti keskenään riippuvuussuhteessa, tämä ei tarkoita vaihtokelpoisuutta.
Tämä kaaviokuva näyttää Freedom Housen arvion kansakuntien lukumäärän eri luokissa yllä olevan antamana ajanjaksolta, joilta on tutkimuksia eli vuosilta 1972-2005.
Demokraattisuus. Tämä kartta näyttää tietoa, jota on esitetty vuoden 2003 Politeia IV -datasarjan raportissa. Vaaleimmat maat saavat 10 pistettä, kun taas tummimpia maita (Saudi Arabia ja Qatar) pidetään vähiten demokraattisina pistein -10.
Vuonna 2007 julkaistu The Economist -lehden demokratiaindeksi. Haaleimmat siniset maat saavat 9,5–10 pistettä (Ruotsin ollessa demokraattisin maa 9,88:lla), kun taas mustien maiden pisteet ovat alle 2 (Pohjois-Korean ollessa vähiten demokraattinen 1,03:lla).
Magna Carta rautamusteella pergamentille
Käännös suomeksi
Alan White (1949)

Alan White vuonna 2003.
Alan White (14. kesäkuuta 1949 Pelton, County Durham, Iso-Britannia – 26. toukokuuta 2022 Seattle, Yhdysvallat) oli englantilainen rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten progressiivisen rock-yhtyeen Yesin jäsenenä. Hän myös sävelsi yhtyeelle musiikkia.
Ennen Yesiä White soitti muun muassa John Lennonin Plastic Ono Band -kokoonpanossa sekä George Harrisonin All Things Must Pass -albumilla. Hän teki myös sessioita Apple -levy-yhtiölle. Yesiin White liittyi 1972 Bill Brufordin erottua yhtyeestä. Hänestä tuli yhtyeessä pisimpään ollut jäsen. Ensimmäinen Yesin albumi jolla White soittaa on live-levy Yessongs. Yhtyeen ollessa tauolla hän teki sooloalbumin Ramshackled vuonna 1976. Yesin hajottua joksikin aikaa White oli mukana demovaiheeseen jäänessä XYZ-kokoonpanossa, jossa hänen lisäkseen soittivat Yesin basisti Chris Squire ja kitaristi Jimmy Page. White soitti myös Chris Squiren ja Steve Howen soololevyillä. Yesin tehtyä paluun 1980-luvulla hän oli siinä mukana. Yhtye valmistautui Close To The Edge -albumin 50-vuotisjuhlakonsertteihin, kun Whiten terveysongelmat pakottivat hänet sivuun. White kuoli lyhyeen sairauteen.
Divine

Harris Glenn Milstead
Harris Glenn Milstead (19. lokakuuta 1945 Towson, Maryland, Yhdysvallat – 7. maaliskuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan parhaiten Divine-nimisenä drag-kuningattarena. Divinen musiikki kuuluu niin sanottuun Hi-NRG -genreen, hänen hittejään olivat muun muassa "You Think You're a Man" ja "I'm So Beautiful". Elokuvanäyttelijänä Divine rakensi vakavia luonnetulkintoja myös rooleissa, joissa hän olisi voinut sortua yliampuvaan ilotulitukseen. Myös lavalla ja muissa esiintymistilanteissa hän noudatti samaa hillittyä ja ammattitaitoista linjaa.lähde?
Hänen luomansa lavapersoonan ominaisuuksiin kuului härski huumori ja sarkasmin sävyttämä vuorovaikutus yleisön kanssa. Mutta hän kykeni myös hillitsemään tätä persoonaa käyttäytymällä rauhallisen sedällisellä tavalla.lähde?
Ura

Milstead syntyi Towsonissa Baltimoren esikaupunkivyöhykkeellä Marylandissä Harris Bernard Milsteadin (1917–1993) ja Diana Frances Milsteadin (omaa sukua Vukovich) perheeseen. Diana Milstead kärsi 1940-luvulla useita keskenmenoja, ja Harris Glenn jäi pariskunnan ainoaksi jälkeläiseksi. Kaksitoistavuotiaana Harris Glenn Milstead perheineen muutti toiseen Baltimoren esikaupunkiin, Luthervilleen. Hän valmistui Towson High Schoolista vuonna 1963. 1970-luvulla Milstead esiintyi nimellä Divine lukuisissa teatterikappaleissa New York Cityssä. Eräs hänen rooleistaan oli Pauline Tom Eyenin vankiladraamassa Women Behind Bars vuonna 1976.
Ura > Elokuvat

Milstead esiintyi useissa elokuvissa vuodesta 1966 alkaen. Hän kuului Dreamlanders-nimiseen näyttelijäryhmään, joka oli mukana John Watersin varhaisissa elokuvissa. Vuonna 1985 Milstead oli Tab Hunterin vastanäyttelijänä elokuvassa Lust in the Dust. Milsteadilla oli merkittävä osa John Watersin elämää ja uraa valottaneessa dokumenttielokuvassa Divine Trash by Steve Yeager. Myöhemmin urallaan Milstead näytteli drag-roolinsa ulkopuolella muun muassa elokuvissa Kuumaveriset, Hairspray ja Out of the Dark. Hairspray-elokuvassa hänellä oli kaksi roolia, toinen naisena ja toinen miehenä. Divine oli niin ikään Ursulan hahmon inspiraationa Walt Disney -elokuvassa Pieni merenneito.
1980-luvun puolivälissä Milstead vieraili Norjan Bergenissä, jossa Polyester – hullu maailma-elokuva oli menestynyt hyvin. Live-showllaan hän sai sekä lehdistöltä että yleisöltä supertähden kohtelun. Haastattelussa Bergen Gay Radio -asemalla hän kertoi vain ani harvoin saaneensa yhtä hyvän vastaanoton. Useimmiten hän tunsi olevansa teollinen viihdyttäjä. Vuonna 1988 Milstead valittiin Peggy Bundyn äidin osaan FOX-yhtiön uuteen televisiosarjaan Pulmuset (Married... With Children). Hän kuoli ennen kuvauksia 42-vuotiaana Los Angelesissa. Kuolinsyyksi todettiin kardiomegalia eli sydämen laajentuma.
Ura > Musiikki

Divinen Hi-NRG-musiikki menestyi 1980-luvulla Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa. Syntetisaattoripohjaiset diskokappaleet sävelsi ja tuotti Bobby Orlando. Yhdysvalloissa Divinen suurimpia hittejä olivat "Native Love" (sija 21 Club Play Singles -listalla) sekä "Shoot Your Shot" (sija 39). Britanniassa Divinen varhainen tuotanto julkaistiin Design Communications -levymerkillä, menestyssävelmiksi kohosivat "Love Reaction", "Shake It Up" ja "Shoot Your Shot". Erityisen suurta menestys oli seksuaalivähemmistöjen parissa, valtavirran listoilla sijoitukset olivat vaisuhkoja. Stock Aitken Waterman -tuotanto "You Think You're a Man" oli Divinen suurin hitti Britanniassa. Sitä seurasivat "I'm So Beautiful", "Walk Like a Man" ja "Twistin' the Night Away".
Filmografia

Roman Candles (1966)
Eat Your Makeup (1968)
The Diane Linkletter Story (1969)
Mondo Trasho (1969)
Multiple Maniacs (1970)
Pink Flamingos (1972)
Female Trouble (1974)
Polyester – hullu maailma (Polyester, 1981)
Saluunojen sulotar (Lust in the Dust, 1985)
Trouble in Mind' (1985)
Hairspray (1988)
Out of the Dark (1989)
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> SWE  | Listasijoitukset> GER  |
| --- | --- | --- | --- |
| My First Album | 1982 | 21 | 35 |
| T Shirts and Tight Blue Jeans (Non Stop Dance Remix) | 1984 | – | – |
| Maid in England | 1988 | – | – |
Kirjallisuutta

Jay, Bernard: Not Simply Divine (Simon and Schuster), ISBN 0-671-88467-0
Milstead, Francis: My Son Divine (Alyson Books), ISBN 1555835945
Aiheesta muualla

Divine Elonetissä.
Divine (I) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Divine Page
Divine Yahoo! -sivuilla
MTV.com Divine (Arkistoitu – Internet Archive)
I'm So Beautiful
Walk Like a Man
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC 2  IdRef
Donin Rostov

| Donin Rostov (Ростов-на-Дону) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Rostovin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Donin Rostov
 Koordinaatit: 47.23°N, 39.7°E 
Valtio:   Venäjän federaatio
Liittovaltiopiiri:  Eteläinen federaatiopiiri
Alue (oblasti):  Rostovin alue
Perustettu (tulliasema):  1749
Kaupungiksi:  1797
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  354 km²
Väkiluku (2012):  1 100 091
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK) 
Postinumero:  344000–3441xx 
Suuntanumero(t):  +7 863
 
 www.rostov-gorod.ru 
 Kotisivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Donin Rostov (ven. Росто́в-на-Дону́, Rostov-na-Donu) on 1,1 miljoonan asukkaan suurkaupunki Etelä-Venäjällä. Donin Rostov sijaitsee Donin suistossa 46 kilometrin päässä Asovanmerestä. Se on Venäjän Rostovin alueen pääkaupunki ja liittovaltion eteläisen federaatiopiirin hallinnollinen keskus.
Historia

Paikalle perustettiin vuonna 1749 tulliasema. Siitä kehittyi pian tärkeä linnoitus, joka nimettiin metropoliitta Dmitri Rostovilaisen (1651—1709) mukaan vuonna 1761. Kaupunginoikeudet Rostov sai vuonna 1796. Metropoliitan nimi viittasi niin kutsuttuun Mahtavaan Rostoviin, joka on nykyään n. 30 000 asukkaan kaupunki.
Saksalaiset valtasivat kaupungin ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1918 sekä toisessa maailmansodassa vuosina 1941 ja 1942.lähde?
24. kesäkuuta 2023 Jevgeni Prigožinin johtama palkka-armeija Ryhmä Wagner ilmoitti vallanneensa Rostovin kaupungin sotilaskohteet itselleen osana Venäjän sotilasjohtoa vastaan aloitettua kapinaa.
Talous ja liikenne

Donin Rostov on Etelä-Venäjän tärkein teollisuuskaupunki, jossa on merkittäviä kemian, maatalous-, tekstiili- ja elintarvike- ja öljynjalostusalan tuotantolaitoksia.lähde?
Donin Rostov on Venäjän rautateiden keskeinen rautateiden solmukohta ja Venäjän eteläosista vastaavan alueellisen rautatieyhtiön (Pohjois-Kaukasuksen rautatiet) keskus. Kaukojunaliikenteen keskus on Rostovin päärautatieasema.
Maantieyhteyksistä keskeisimpiin kuuluvat Moskovasta etelään Mustanmeren rannalle johtava Venäjän M4 valtatie (Donin Rostovin kohdalla osa eurooppateitä E 50, E 115) ja kaupungista länteen vievä valtatie M23 (osa Rostovista Ukrainan ja Romanian kautta Unkariin vievää eurooppatietä E 58).
Kantakaupungin lounaisosissa on tärkeä Donin jokisatama.  Joulukuusta 2017 lähtien siviililentoasemana on ollut kaupungin koillispuolella Aksain piirissä sijaitseva Platovin kansainvälinen lentoasema (Rostov-Platovin lentoasema; ROV/URRP). Venäjän hyökkäyssodan aikana lentoaseman toiminta on ollut pysäytettynä. Tätä ennen päälentoasemana oli Donin Rostovin lentoasema. Donin Rostovin keskustan luoteispuolella on lisäksi sotilaslentotukikohta Rostov-na-Donu - Tsentralnyi.
Tunnettuja rostovilaisia

Sabina Spielrein (1885–1942), juutalainen venäläinen lääkäri
Mihail Simonov (1929–2011), neuvostoliittolainen ja venäläinen lentokonesuunnittelija
Eva Rivas (syntynyt 1987), venäläis–armenialainen laulaja
Rostovin kaupunkikuvaa Donin rannalla.
Rostovin alueen hallintorakennus.
Donin Rostovin ortodoksinen katedraali ja Dimitri Rostovilaisen patsas kirkon edustalla.
Rostovin valtionyliopisto.
Tekninen valtionyliopisto.
Sisäänkäynti keskustorille.
Maksim Gorkin mukaan nimetty teatteri.
FK Rostov -joukkueen jalkapallo-ottelu moskovalaista Lokomotivia vastaan.
Kaupungin duuman rakennus
Kulttuuri ja koulutus

Kaupungissa toimii useita yliopistoja ja korkeakouluja. Se on myös tärkeä eteläisen Venäjän kulttuurikeskus.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lyhyesti kaupungille nimensä antaneesta Dmitri Rostavilaisesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rostov-na-Donu (venäjäksi)
| n k Maantieteellisen Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungit |
| --- | --- |
 Barcelona  Belgrad  Berliini  Birmingham  Budapest  Bukarest  Bryssel  Donin Rostov  Hampuri  Harkova  Istanbul1  Kazan  Kiova  Köln  Lontoo  Madrid  Milano  Minsk  Moskova  München  Nižni Novgorod  Odessa  Pariisi  Perm  Pietari  Praha  Rooma  Samara  Sofia  Tbilisi  Ufa  Varsova  Volgograd  Voronež  Wien 
1Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa
Hallinnollinen keskus: Donin Rostov

Aksai |
Azov |
Bataisk |
Belaja Kalitva |
Donetsk |
Gukovo |
Kamensk-Šahtinski |
Novotšerkassk |
Novošahtinsk |
Konstantinovsk |
Krasnyi Sulin |
Millerovo |
Morozovsk |
Proletarsk |
Salsk |
Semikarakorsk |
Šahty |
Taganrog |
Tsimljansk |
Volgodonsk |
Zernograd |
Zverevo
Rostovin alue
Grámmos

Ilmakuva Grámmos-vuoresta.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Ioánnina ja Kastoriá, Epeiros, Kreikka  Albania
Vuoristo:  Píndos
Korkeus merenpinnasta:  2 520 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Grámmos (kreik. Γράμμος, myös Grámos, Γράμος) on vuori pohjoisessa Píndos-vuoristossa Kreikan ja Albanian rajalla. Sen korkeimman huipun korkeus on 2 520 metriä. Grámmos on Kreikan kaikista vuorista neljänneksi korkein.
Grámmoksen korkein huippu.
Kreikan puolella Grámmos sijaitsee maan luoteisosassa sijaitsevan Epeiroksen Ioánninan ja Kastorián alueyksiöiden alueella ja Albaniassa maan kaakkoisrajalla. Grámmoksen korkeimman huipun nimi on Tsoúka Pétsik (Τσούκα Πέτσικ). Vuoren muita korkeita huippuja ovat Perífano eli Skírtsi (Περήφανο/Σκίρτση, 2 444 m), Sakoúli (Σακούλι, 2 412 m), Kiáfa eli Diáselo (Κιάφα/Διάσελο, 2 393 m), Moutséli (Μουτσέλι, 2 334 m), Epáno Ar(r)éna (Επάνω Αρ(ρ)ένα, 2 192 m), Káto Ar(r)éna (Κάτω Αρ(ρ)ένα, 2 075 m), Mávri Pétra (Μαύρη Πέτρα, 2 169 m) ja Bantarós (Μπανταρός, 2 036 m).
Vuorella on kaksi vuoristojärveä, Gkístova ja Moutsália (1 740 m). Aliákmonas- ja Sarantáporos-joet saavat alkunsa vuorelta. Aetomilítsan kylä sijaitsee Grámmoksen rinteellä noin 1 450 metrin korkeudessa. Se on Kreikan korkeimmalla sijaitsevia kyliä. Vuoristossa sijaitseva Grámoksen kylä on saanut nimensä vuoresta.
Grámmoksen ympäristössä käytiin Kreikan sisällissodan viimeisiä taisteluita vuonna 1949. Nykyisin vuori ja sen ympäristö on Natura 2000 -aluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grámmos Wikimedia Commonsissa
Kreikan vuoret ja vuoristot
| --- | --- |
Korkeimmat vuoret (yli 2 000 m):  Ólympos  Smólikas  Vóras  Grámmos  Gkióna  Týmfi  Vardoúsia  Parnassós  Ída eli Psiloreítis  Páchnes  Kakardítsa  Taÿ́getos  Kyllíni  Aroánia  Varnoúntas  Tymfristós  Lákmos  Katarachiás  Vasilítsa  Falakró  Erýmanthos  Órvilos  Tringía  Doúsko  Piéria  Karáva  Tzéna  Lýgkos  Kakoplévri  Mavrovoúni  Pínovo  Oíti  Díkti  Avgó  Aféntis Christós  Vérno  Áskio  Kaliakoúda  Vérmio  Chatzí  Áthos  Bélles  Trapezítsa 
Vuoristot:  Ágrafa  Akarnaniká  Asteroúsia  Athamaniká  Bélles  Koúla  Kroússia  Lasíthi  Lefká Óri  Óri Kyparissías  Píndos  Rodópi  Thryptí
Patrick Moraz

Patrick Moraz soittaa Moody Bluesissa.
Patrick Philippe Moraz on sveitsiläissyntyinen kosketinsoittaja, joka on saanut klassisen pianistin koulutuksen. Hän on muun muassa ollut mukana Yes-yhtyeessä, johon hän tuli Rick Wakemanin tilalle ja oli mukana Yesin vuoden 1974 albumilla Relayer.
Moraz on tehnyt myös soololevyjä vuodesta 1971 lähtien.
Diskografia > Sooloalbumit

Story of I – 1976
Out in the Sun – 1977
Patrick Moraz – 1978
Future Memories Live On TV – 1979
Coexistence – 1980
Music for Piano and Drums (Bill Brufordin kanssa) – 1983
Timecode – 1984
Future Memories II – 1984
Future Memories I & II – 1985
Flags (Bill Brufordin kanssa) – 1985
Human Interface – 1987
Les musiques de la Première – 1987
Libertate (Coexistence-albumin uudelleenjulkaisu) – 1989
Windows of Time – 1994
PM in Princeton – 1995
Resonance – 2000
ESP – 2003
Change of Space – 2009
PianissiMoraz (kokoelma levyiltä Windows Of Time, Resonance ja ESP) – 2012
Live at Abbey Road (”live-esiintyminen” vuodelta 1987) – 2012
Music for Piano and Drums: Live in Maryland (live-esiintyminen Bill Brufordin kanssa vuodelta 1984) – 2012