stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paksunokkatangarat

| Paksunokkatangarat |
| --- | --- |
 Surutangara (Schistochlamys melanopis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Paksunokkatangarat Schistochlamys  Reichenbach, 1850
Katso myös
   Paksunokkatangarat Wikispeciesissä   Paksunokkatangarat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paksunokkatangarat (Schistochlamys) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Paksunokkatangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Paksunokkatangaroihin kuuluvia lajeja

Paksunokkatangara (Schistochlamys ruficapillus)
Surutangara (Schistochlamys melanopis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Schistochlamys (englanniksi)
Mike Wheeler

| Michael "Mike" Wheeler |
| --- | --- |

Luoja(t):  Dufferin veljekset
Näyttelijä(t):  Finn Wolfhard
Ensi- esiintyminen:  Ensimmäinen luku: Will Byersin katominen
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael Wheeler
Status:  elossa
Sukupuoli:  mies
Ikä:  16 (synt. 1971)
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Suhteet
Vanhemmat:  Karen Wheeler (äiti), Ted Wheeler (isä)
Sisarukset:  Nancy Wheeler (isosisko), Holly Wheeler (pikkusisko)
Serkut:  Joanna
Tutut:  Eleven (tyttöystävä) Lukas Sinclair (ystävä) Dustin Henderson (ystävä) Will Byers (ystävä) Maxine Mayfield (ystävä)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Michael "Mike" Wheeler on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Stranger Things. Hahmon ovat luoneet Dufferin veljekset ja häntä näyttelee Finn Wolfhard.
Kun Miken paras ystävä Will Byers katosi mystisesti, hän ja hänen muut ystävänsä Lucas ja Dustin ottivat tehtäväkseen löytää hänet. Williä etsiessään he kuitenkin törmäsivät paenneeseen tyttöön nimeltä Eleven. Mike huomasi pian, että Eleven tiesi jotain Willin katoamisesta ja pyysi häntä auttamaan tämän löytämisessä. Yhdessä ollessaan Mike ja Eleven muodostivat vahvan siteen ja alkoivat nopeasti pitää toisistaan. Kun Will löydettiin, Mike oli iloinen, että hän oli palannut turvallisesti kotiin; hän kuitenkin tuhoutui suuresti Elevenin uhrauksesta demogorgon voittamiseksi.
Michael Williams

Michael Williams (9. heinäkuuta 1935 Liverpool, Englanti – 11. tammikuuta 2001 Hampstead, Lontoo, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Teetä Mussolinin kanssa (1999) roolinaan Britannian Italian-konsuli Witham. Williams meni naimisiin näyttelijä Judi Denchin kanssa 1971. Heillä oli yksi tytär. Williams kuoli keuhkosyöpään 65-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Michael Williams Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Osgiliath

Osgiliath oli Gondorin pääkaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa kuvitteellisessa
Keski-Maassa. Osgiliath on harmaahaltiakieltä ja merkitsee Tähtilinnaa.
Historia

Osgiliathin perustivat Isildur ja Anárion vuonna 3320 Toista Aikaa. He hallitsivat Gondorin kuningaskuntaa Osgiliathista käsin. Sauron hyökkäsi Gondoriin 3429 ja valtasi Minas Ithilin, mutta hyökkäys pysäytettiin Osgiliathiin.
1337 Kolmatta Aika Sukuriitana tunnetun sisällissodan aikana Castamirin johtamat kapinalliset polttivat Osgiliathin ja tappoivat paljon sen asukkaita. Tulipalon aikana Osgiliathin palantír upposi Anduinin pohjaan ja katosi. Vallananastaja Castamir suunnitteli pääkaupungin siirtämistä Pelargiriin, mutta 1437 laillinen kuningas Eldacar tappoi hänet.
1636 Suuri Rutto tuli Mordorista ja tappoi suurimman osan Osgiliathin asukkaista. Jopa kuningas Telemnar ja hänen lapsensa kuolivat ruttoon. Telemnarin kuninkaaksi kruunattu veljenpoika Tarondor siirsi pääkaupungin Minas Anoriin.
Osgiliath alkoi rappioitua ja suurin osa sen jäljellä olevista asukkaista muutti pois Minas Anoriin.
2475 Ithilienistä tuli suuria örkkejä, joita kutsuttiin nimellä uruk-hai. Sauron käytti silloin urukeja ensimmäisen kerran ja ne tuhosivat Osgiliathin lopullisesti. Käskynhaltija Denethor I:n poika Boromir ajoi urukit pois, mutta Osgiliathin suuri kivisilta tuhoutui ja kaupunki raunioitui.
Osgiliath lepäsi raunioina noin 425 vuotta, kunnes Sauronin örkkejä meni sinne. Gondorin ihmiset ja örkit taistelivat monia kertoja kaupungin herruudesta. Denethor II:n noustua käskynhaltijaksi Gondor valtasi Osgiliathin ja rakensi kivisillan uudestaan, jotta voisi kuljettaa tarvikkeita itäpuolta vartioiville sotilaille.
Kesällä 3018 Sauron lähetti Nazgûlien herran johtaman hyökkäyksen Osgiliathiin. Örkit valtasivat Osgiliathin ja ajoivat gondorilaiset takaisin. Denethorin pojat Boromir ja Faramir johtivat Gondorin vastahyökkäystä ja Boromir tuhosi kivisillan. Gondor valtasi takaisin kaupungin 
länsipuolen, mutta itäpuoli pysyi Sauronin hallussa.
3019 Sauron lähetti Minas Morgulista Angmarin Noitakuninkaan johtaman suuren armeijan. Örkit ja haradrim löivät gondorilaisten varuskunnan ja ajoivat Faramirin johtamat joukot pois. Örkit jälleenrakensivat kivisillan ja Mordorin armeijat marssivat kaupungin halki Minas Tirithin kimppuun. Noitakuningas ja armeija kuitenkin tuhottiin Pelennorin kenttien taistelussa. Osgiliathiin jääneet Sauronin joukot tuhottiin ja pakenivat.
Aragorn johtamana Lännen Armeija marssi Osgiliathin raunioiden halki Mordorin Mustalle Portille. Sauron lyötiin ja armeija viipyi päivän Osgiliathissa palatessaan Minas Tirithiin.
Kuningas Elessarin kruunajaisten jälkeen Osgiliath luultavasti jälleenrakennettiin, mutta siitä ei enää koskaan tullut Gondorin pääkaupunkia. Minas Tirith pysyi pääkaupunkina ja kuninkaan asuinpaikkana.
Kuvaus

Osgiliath oli Gondorin entinen pääkaupunki. Se rakennettiin Anduin-joen molemmille puolille. Puoliskoja yhdisti suuri kivisilta ja monia muita pienempiä siltoja. Anduinia pitkin Osgiliathiin saapui pohjalaisia kauppiaita. Kaupungissa säilytettiin suurinta palantíria. Kuningas asui loisteliaassa palatsissa. Osgiliath oli aikoinaan suuri ja kaunis kaupunki.
Sormuksen Sodan aikoihin Osgiliath oli raunioina ja siellä pidettiin varuskuntia. Kaupunki oli Sauronille strategisesti tärkeä paikka, sillä ainoastaan sen kohdalta hänen armeijansa kykenisivät ylittämään Anduinin. Vuoden 3018 hyökkäys oli vain harjoitus, sillä Sauron halusi kokeilla gondorilaisten puolustuksia. Jos Boromir ja Faramir eivät olisi vallanneet kaupunkia takaisin, Sauron olisi voinut vallata Minas Tirithin. Frodo ei olisi silloin ehkä voinut tuhota Sormusta.
Elokuvat

Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa yksi Kahteen torniin tehdyistä muutoksista oli kohtaus, jossa Faramir vie Frodon, Samin ja Klonkun vankeina Osgiliathiin. Kohtausta ei esiinny kirjassa.
P. I. Filimonov

| P>  I. Filimonov |
| --- | --- |
 P. I. Filimonov HeadRead -kirjallisuusfestivaalilla 2011 kertomassa esseekokoelmastaan Kius olla julge.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1975
Kansalaisuus:  virolainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
P. I. Filimonov, oik. Roman Fokin (s. 1975), on venäjäksi kirjoittava virolainen kirjailija: prosaisti, lyyrikko ja näytelmäkirjailija.
Filimonovia verrataan 1900-luvun alun kirjailijaan Daniil Harmsiin, joka tuotannossaan kuvaa ihmisten ja tilanteiden muuttumista absurdeiksi. Vironnettu Mitteeukleidilise geomeetria tsoon kuvaa Tallinnan venäjänkielisistä nuorisoa ja sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton.
Runoissaan Filimonov leikittelee kirjallisuuden eri perinteillä ja käyttää viittauksia kulttuurin eri genreihin, kuten populaarikulttuuriin, venäläisiin rokkibändeihin, lastenkirjoihin ja korkeakulttuuriin.
Vironvenäläinen kirjallisuus on nuorta, eivätkä virolaiset juuri ole huomioineet sitä. Filimonov kuuluu sen perustajiin
Teokset > Venäjänkieliset

2007 Зона неевклидовой геометрии (romaani)
2010 käännetty viroksi Mitteeukleidilise geomeetria tsoon (kääntäjä Aare Pilv, romaani)
2007 Мантры третьего порядка (runokokoelma, 'Kolmannen järjestyksen mantrat') Kultuurkapitalin venäjänkielisen kirjallisuuden palkinto 2007
2009 Боги Безрыбья (runokokoelma)
Teokset > Vironkieliset

2011 Väärastuste käsiraamat (kääntäjät Katrin Väli, Maarja Kangro, Igor Kotjuh ja Kajar Pruul, runokokoelma)
2017 Hariton Naganovi surm ja ajatus. Libabiograafia (kääntäjä Veronika Einberg, romaani)
Palkinnot ja tunnustukset

2007 Kirjanduse sihtkapitali venekeelse autori auhind luulekogu Мантры третьего порядка eest
2012 Kultuuriministeeriumi lõimumisvaldkonna meediastipendium raadiosaate Sõnaline vitraaž eest (Igor Kotjuhin kanssa)
Aiheesta muualla

P. I. Filimonov: Mitä yksinkertaisimpia merkkijärjestelmiä. Suomentanut Jukka Mallinen. Nippernaati 1
Minoru Chiaki

Minoru Chiaki (30. heinäkuuta 1917 – 1. marraskuuta 1999) oli japanilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Akira Kurosawan ohjaamasta elokuvasta Rashomon – paholaisen portti, jossa hän näytteli pappia.
Seitsemässä samuraissa Chiaki näytteli samurai Heihachi Hayashidaa. Hän on näytellyt muissakin Kurosawan tuotannoissa. Vuonna 1985 hänet palkittiin roolisuorituksestaan japanilaisessa elokuvassa Hana ichimonme.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minoru Chiaki Wikimedia Commonsissa
Minoru Chiaki Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Minoru Chiaki Elonetissä.
Osip Runitš

Osip Runitš (oikealla) ja Vera Holodnaja
Osip Iljitš Runitš (ven. Осип Ильич Рунич, oikealta sukunimeltään Fradkin, Фрадкин; 1889 – 6. huhtikuuta 1947 Johannesburg) oli venäläinen näyttelijä.
Osip Runitš työskenteli Moskovan draamateatterissa ja alkoi vuonna 1914 näytellä myös elokuvissa. Venäjän sisällissodan aikana hän matkusti kuvausmatkalle Odessaan. Runitš siirtyi vuonna 1919 Italiaan, vuonna 1920 Berliiniin ja vuonna 1925 Pariisiin. Työskenneltyään elokuvissa hän palasi näyttämölle vuonna 1926 Riian venäläisessä ja juutalaisessa teatterissa. Vuonna 1939 Runitš matkusti Etelä-Afrikkaan, jossa hän työskenteli muun muassa juutalaisessa teatterissa.
Elokuvia

Rakkauden korkea veisu, 1915
Aiheesta muualla

Osip Runitš Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mike Wengren

Mike Wengren vuonna 2008.
Michael Warren Wengren (s. 3. syyskuuta 1971 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rumpali ja perkussionisti, joka tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtye Disturbedista. Hän on yksi vuonna 1994 perustetun Disturbedin perustajajäsenistä. Hänet tunnetaan bassorumputekniikastaan, josta on tullut tärkeä osa yhtyeen musiikkia.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mike Wengren
Mike Weir

Mike Weir vuonna 2010
Michael Richard "Mike" Weir (s. 12. toukokuuta 1970 Sarnia, Ontario) on kanadalainen ammattilaisgolfaaja. Hän on yksi ammattilaiskenttien harvoista vasenkätisistä pelaajista.
Weirin paras saavutus on Masters-turnauksen voitto vuodelta 2003. Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa hän sijoittui kolmanneksi vuonna 2003 ja neljänneksi vuonna 2004. Yhteensä Weir on voittanut 15 ammattilaisturnausta, joista kahdeksan PGA Tourilla.
Käännös suomeksi
Michael Wilson

Michael Wilson (1. heinäkuuta 1914 – 9. huhtikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu käsikirjoittaja. Hän aloitti kirjoittajan uransa kirjoittamalla lehdille novelleja. Vuodesta 1941 Wilson käsikirjoitti tai yli mukana käsikirjoittamassa oli kahtakymmentä elokuvaa. Vuonna 1952 hän jakoi Harry Brownin kanssa parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon elokuvasta Paikka auringossa (1951).
Wilson oli aikoinaan kuulunut Yhdysvaltain kommunistiseen puolueeseen, ja 1950-luvun alkuvuosina hän joutui Hollywoodin mustalle listalle kieltäydyttyään – perustuslain viidenteen lisäykseen vedoten – todistamasta HUAC:n edessä. Sen vuoksi hän sai toisen (Carl Foremanin kanssa jaetun) Oscar-palkintonsa Kwai-joen sillasta (1957) vasta postuumisti 1980-luvulla; elokuvan käsikirjoittajaksi oli alun perin merkitty ranskalainen Pierre Boulle, jonka romaaniin se perustui, mutta joka ei osallistunut käsikirjoittamiseen tai edes osannut englantia.
Aiheesta muualla

Michael Wilson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Michael Wilson Elonetissä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Michael Wilson (writer)
Käännös suomeksi
P. J. Soles

| P> J. Soles |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Pamela Jayne Hardon
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1950 (ikä 74) Frankfurt, Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Norma Watson (Carrie)                          Linda (Halloween)
Aiheesta muualla
www.pjsoles.com
IMDb 
Elonet
Pamela Jayne ”P. J.” Soles (s. 17. heinäkuuta 1950) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan elokuvissa Halloween – naamioiden yö (1978) ja Carrie (1976).
Nuoruus

Pamela Jayne Hardon syntyi 17. heinäkuuta 1950 Frankfurtissa, Saksassa. Hänen äitinsä oli yhdysvaltalainen ja isä hollantilainen. Aikaisemmin vanhemmat olivat asuneet New Jerseyssä. Koska hänen isänsä työskenteli kansainvälisessä vakuutusyhtiössä, vietti Hardon lapsuutensa muuttaen perheensä kanssa ympäri maailmaa. Perhe asui esimerkiksi Marokossa ja Venezuelassa. Perheen elämäntapojen ansiosta Hardon oppi nuorena puhumaan sujuvasti espanjaa.
Hardon kävi kansainvälistä lukiota Belgiassa. Lukion jälkeen Hardon jatkoi opiskelua Yhdysvalloissa. Tällöin hänen tavoitteenaan oli tulla Neuvostoliiton ensimmäiseksi naissuurlähettilääksi. Vierailu The Actors Studiolla sai kuitenkin Hardonin tavoitteet muuttumaan.
Aikuisikä

Hardon avioitui J. Steven Solesin kanssa 1971. Pari asui ensin New Yorkissa, mutta muuttivat yhdessä Los Angelesiin, jossa heillä oli paremmat mahdollisuudet työskennellä tv- ja elokuva-alalla. Pari erosi 1975, mutta Pamela halusi pitää entisen miehensä sukunimen, käyttäen nimeä P.J. Soles.
Soles avioitui uudestaan 1978, näyttelijä Dennis Quaidin kanssa. He erosivat 1983. Samana vuonna Soles meni naimisiin ohjaaja Skip Holmin kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika nimeltä Skye (s. 1983) ja tytär nimeltä Ashley (s. 1988). Hän ja Holm erosivat vuonna 1998.
Filmografia

Blood Bath (1976)
Carrie (1976)
Poika muovikuplassa (The Boy in the Plastic Bubble, 1976)
The Possessed (1977)
Aamunkajon tuolla puolen (Alexander: The Other Side of Dawn, 1977)
Our Winning Season (1978)
Zuma Beach (1978)
Halloween – naamioiden yö (Halloween, 1978)
Entiset poikaystävät (Old Boyfriends, 1979)
Fillarijengi (Breaking Away, 1979)
Rock ’n’ Roll High School (1979)
Soggy Bottom, USA (1980)
Tyttö joka kävi intin (Private Benjamin, 1980)
Natsat (Stripes, 1981)
The Awakening of Cassie (1982)
Sawyer and Finn (1983)
The Other Woman (1983)
Innocent Prey (1984)
Listen to the City (1984)
Kauhua katsomossa (Terror in the Aisles, 1984)
Sweet Dreams (1985)
Saigon Commandos (1987)
B.O.R.N. (1988)
Alienator (1989)
Soldier's Fortune (1992)
Ravista, rämistä ja rokkaa! (Shake, Rattle and Rock!, 1994)
The Power Within (1995)
Out There (1995)
Little Bigfoot (1997)
Setä Sam (Uncle Sam, 1997)
Jawbreaker – makea kuolema (Jawbreaker, 1999)
Mirror, Mirror IV: Reflection (2000)
Blast – legenda Johnny McFalesta (Blast, 2000)
Kept (2001)
Pee Stains and Other Disasters (2005)
The Devil's Rejects (2005)
Murder on the Yellow Brick Road (2005)
Death by Engagement (2005)
Dead Calling (2006)
The Tooth Fairy (2006)
No Place Like Home (2006)
Mil Mascaras vs. the Aztec Mummy  (2007)
The Kentucky Fried Horror Show (2008) (pre-production)
Bind (2009)
Aiheesta muualla

P. J. Soles Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nordin Amrabat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nordin Amrabat
Syntymäaika: 31. maaliskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Naarden, Alankomaat
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 179 senttimetriä
Seura
Seura: Watford
Pelinumero: 11
Junioriseurat
: De Zuidvogels
: Ajax
: Huizen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | Omniworld | 36 | (14) |
| 2007–2008 | VVV-Venlo | 33 | (10) |
| 2008–2011 | PSV Eindhoven | 57 | (9) |
| 2011–2012 | Kayserispor | 38 | (6) |
| 2012–2015 | Galatasaray | 34 | (1) |
| 2014–2015 | → Málaga (laina) | 46 | (8) |
| 2015–2016 | Málaga | 13 | (0) |
| 2016– | Watford | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2007–2008 | Alankomaat U-21 | 7 | (0) |
| 2011– | Marokko | 23 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. tammikuuta 2016.
Nordin Amrabat (arab. نورالدين أمرابط‎‎; s. 31. maaliskuuta 1987 Naarden, Alankomaat) on marokkolainen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelaava Amrabat edustaa englantilaista Watfordia.
Ura

Amrabat aloitti jalkapalloilun Zuidvogelsin joukkueessa, josta Ajaxin kykyjen etsijät toivat hänet b-junioreihin. Kolmen vuoden jälkeen hän koki kasvuongelmia ja loukkaantumisia, jotka johtivat hänen putoamistaan joukkueesta. Amrabat palasi takaisin Zuidvogels'n junioreihin, mutta joutui valmentajan kanssa ongelmiin, joka siirsi hänet kakkosjoukkueeseen. Sittemmin Amrabat pyysi siirtoa toiseen seuraan ja pääsi SV Huizenin junioriseuraan.
Ammattilaisuransa hän aloitti Omniworldissa vuonna 2006, siiryttyään vapaalla siirrolla SV Huizenin junioreista. Yhden kauden jälkeen Amrabat siirtyi VVV-Venloon, jossa hän vietti edellisen seuran tavoin vain yhden kauden. Lopulta vuonna 2008 Amrabat allerkirjoitti alustavasti kahden vuoden sopimuksen PSV Eindhovenin kanssa. Hän vietti seurassa kaksi ja puoli kautta, kunnes siirtyi tammikuussa 2011 Turkkiin Kayserisporiin kahden ja puolen vuoden sopimuksella.
Amrabat pelasi ensimmäisen ottelunsa Kayserisporin paidassa 24. tammikuuta 2011 kotiottelussa Büyükşehiriä vastaan, jossa hän teki myös avausmaalinsa. Kaikkiaan hän pelasi Kayserisporissa 38 ottelua tehden kuusi maalia. Heinäkuussa 2012 Amrabat siirtyi Galatasarayhin.
Maajoukkueura

Amrabat edusti Hollantia alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2007 saatuaan kutsun valmentaja Foppe de Haanilta. Sittemmin hän on kertonut katuvansa päätöstään, koska ei voisi sääntöjen mukaan enää edustaa toista kotimaataan Marokkoa. Vuotta myöhemmin FIFA kuitenkin muutti sääntöä, jonka perusteella Amrabat voisi edustaa Marokkoa. Lokakuussa 2009 hän ilmaisi halukkuutensa edustaa Marokkoa ja tammikuussa maan väliaikaisvalmentaja Hassan Moumen saapui Hollantiin, jonka kanssa he päättivät tehdä anomuksen FIFA:lle Amrabatin mahdollisuudesta edustaa Hollannin sijaan Marokkoa maajoukkuetasolla. Maaliskuussa FIFAn edustaja ilmoitti ettei pelaajasta ole tehty mitään ilmoitusta, joka oikeuttaisi häntä pelaamaan Marokon maajoukkueessa. Ambrabatin oli tarkoitus pelata MM-karsintaottelussa Kamerunia vastaan.
Ambrabat pelasi lopulta ensimmäisen maaottelunsa Marokon paidassa 11. marraskuuta 2011 LG cupissa Ugandaa vastaan. Samaisessa turnauksessa Amrabat teki uransa avausmaalin Marokon paidassa Kamerunia vastaan.
Amrabat valittiin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi vaihtopelaajan roolissa. Marokon kisat päättyivät lopulta alkulohkoon.
Maaottelumaalit

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Tilanne | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 13. marraskuuta 2011 |  |  Kamerun | 1 – 1 | 1 – 1 | LG cup |
| 2 | 13. lokakuuta 2012 | Marokko |  Mosambik | 4 – 0 | 4 – 0 | 2013 AM-karsinnat |
Saavutukset

LG cupin paras pelaaja: 2011
Yksityiselämä

Amrabatin isä on kotoisin Marokosta Beni Oulichekista. Nordin puhuu hollannin lisäksi berberiä, arabiaa ja englantia.
Hän on uskonnoltaan Muslimi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Weltfussball (saksaksi)
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 al-Kaddouri |
4 Kantari |
5 Benatia |
6 Hermach |
7 Taarabt |
8 El Ahmadi |
9 El Arabi |
10 Belhanda |
11 Assaidi |
12 Amsif |
13 Kharja |
14 Boussoufa |
15 El Kaoutari |
16 Alioui |
17 Chamakh |
18 Boukhriss |
19 Carcela |
20 Hadji |
21 Amrabat |
22 Badda |
23 Mrani |
Valmentaja Gerets
Marokon joukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Amsif |
2 Noussir |
3 Abarhoun |
4 El Kaoutari |
5 Bergdich |
6 Najah |
7 Labyad |
8 Fettouhi |
9 Amrabat |
10 Barrada |
11 Bidaoui |
12 El Kaddouri |
13 Feddal |
14 Kharja |
15 Frikeche |
16 Jebbour |
17 El Hassnaoui |
18 Bounou |
Valmentaja Verbeek
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Lamyaghri |
2 Achakhir |
3 Bergdich |
4 Kantari |
5 Benatia |
6 Hermach |
7 Barrada |
8 El Ahmadi |
9 El Arabi |
10 Belhanda |
11 Assaidi |
12 Zniti |
13 Kaddioui |
14 El Hamdaoui |
15 El Kaoutari |
16 Noussir |
17 el-Adoua |
18 Belghazouani |
19 Chafni |
20 Hamdallah |
21 Amrabat |
22 Askri |
23 Hafidi |
Valmentaja Taoussi
Marokon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Bounou |
2 Hakimi |
3 Mendyl |
4 da Costa |
5 Benatia |
6 Saïss |
7 Ziyech |
8 El Ahmadi |
9 El Kaabi |
10 Belhanda |
11 Fajr |
12 Mohamedi |
13 Boutaïb |
14 Boussoufa |
15 Bennasser |
16 N. Amrabat |
17 Dirar |
18 Harit |
19 En-Nesyri |
20 Bouhaddouz |
21 S. Amrabat |
22 Tagnaouti |
23 Carcela |
Valmentaja Renard
Ottawa Senators (alkuperäinen)

| Ottawa Senators |
| --- | --- |

Historia:  NHL (1917–1934) NHA (1910–1917) ECAHA (1906–1910) FAHL (1905) CAHL (1899–1904) AHAC (1886–1898)
Perustettu:  1886
Kaupunki:  Ottawa, Kanada
Kotiareena:  Dey's Rink (1884–1895) Rideau Rink (1889–1892) Aberdeen Pavilion (1893–1904)  Dey's Arena (1896–1923) Ottawa Auditorium (1923–1955)
Sarja:  NHL
Värit:                
Stanley Cupit:  1903, 1904, 1905, 1906, 1909, 1910, 1911, 1920, 1921, 1923, 1927
Divisioonan mestaruudet:  1927
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ottawa Senators (tunnettiin myös nimillä Ottawa Hockey Club, Ottawa Generals ja Ottawa Silver Seven) oli kanadalainen, ensin amatööri- ja myöhemmin ammattilaisjääkiekkoseura. Se perustettiin Ottawassa vuonna 1886, ja sen toiminta loppui vuonna 1934.
Ottawa Senators oli mukana perustamassa lukuisia sarjoja, kuten AHAC:n  vuonna 1886, CAHL:n vuonna 1899 ja OHA:n vuonna 1890. Lisäksi Senators pelasi FAHL:ssa, ECAHA:ssa ja NHA:ssa. NHA:n hajottua Senatorsista tuli yksi neljästä ensimmäisestä uuden NHL-sarjan seurasta. Senators otteli NHL:ssä kauteen 1933–1934 asti, jolloin se myytiin St. Louisiin ja siitä tuli St. Louis Eagles.
Historia

Ottawa Senators voitti Hockey Hall of Famen mukaan Stanley Cupin kymmenen kertaa. Voitot saavutettiin Stanley Cupin ollessa vielä erityinen haasteottelun palkinto.
Aluksi Senators oli amatöörijoukkue, joka osallistui silloin tällöin turnauksiin. Seuran nimenä oli Ottawa Hockey Club, mutta siitä käytettiin myös nimitystä Generals. Ottawa Generalsina seura osallistui ensimmäiseen Stanley Cup -haasteotteluun, mutta hävisi sen maalein 4–3. Vielä amatööriaikoinaan vuonna 1886 seuran jäsenet olivat mukana perustamassa Amateur Hockey Association of Canadaa, jossa Ottawa otteli menestyksekkäästi.
Menestyksen myötä seurasta tuli ammattilaisseura, jonka pelaajat saivat palkkaa. Samalla seuran nimeksi vaihdettiin Ottawa Senators vuonna 1902, mutta epävirallisesti seuran nimenä oli myös Ottawa Silver Seven vuoteen 1908 asti. Senators otteli menestyksekkäästi National Hockey Associationissa, ja sarjan mentyä nurin Senators oli mukana muodostamassa uutta National Hockey Leagueta. Senators menestyi hyvin NHA:ssa ja NHL:ssä, sekä hallitsi Stanley Cupia harvinaisen pitkään voittamalla jokaisen haasteottelun 1903–1906 välisenä aikana.
Senatorsista tuli NHL:n ensimmäinen dynastia, kun se voitti Stanley Cupin vuosina 1920, 1921 ja 1923. Seuran menestys oli merkittävää, nimittäin sillä oli liigan ylivoimaisesti pienin budjetti – se oli vain yksi viidesosa toiseksi pienimmän seuran budjetista.
Senators haki helpotusta rahatilanteeseensa myymällä tähtihyökkääjänsä Hooley Smithin Montreal Maroonsiin 22 500 dollarin hintaan. NHL:n laajennuttua enemmän Yhdysvaltojen puolelle uusia yhdysvaltalaisia joukkueita vastaan pelatut ottelut eivät kiinnostaneet ottawalaisia. Senatorsin lipputulot pienenivät, ja hätäratkaisuna osa kotiotteluista alettiin pelata vieraissa. Suuri lama oli viimeinen niitti seuralle, ja se teki konkurssin. Konkurssipesä myytiin St. Louisiin, ja seurasta tuli St. Louis Eagles.