stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Big Big Talent Show
Aiheesta muualla

http://www.imdb.com/title/tt0300734/
http://www.tv.com/shows/the-big-big-talent-show/ (Arkistoitu – Internet Archive)
ARO

| SC Auto România S> A. |
| --- | --- |

Perustettu:  1957
Lakkautettu:  2006
Kotipaikka:  Câmpulung-Muscel, Argeş,  Romania
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  maastoautot, henkilöautot, hyötyajoneuvot
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
ARO (Auto România) oli romanialainen autojen valmistaja, joka oli erikoistunut nelivetoisiin henkilö- ja hyötyajoneuvoihin. Tehdas aloitti 1957, toiminta lopetettiin 2003. AROa valmistettiin lisenssillä myös muualla Euroopassa. Daihatsu-moottorilla varustettua AROa Espanjassa ja Portugalissa nimillä Hisparo ja Portaro. Italiassa ARO-Ciemme valmisti Volkswagen-moottorilla AROja ACM-tuotemerkillä.
AROjen valmistuksen on Tšekin tasavallassa aloittanut uudelleen Auto Max Czech (AMC) -niminen yhtiö. Myös Brasiliassa on valmistettu lisenssillä Aroja.
Moottoreina on käytetty sekä tehtaan omia että lisensillä valmistettuja moottoreita, muu voimalinja oli omaa tuotantoa.
Teollisuuslaitoksen pinta-ala oli isoimmillaan 35 000 neliömetriä. ARO valmisti historiansa aikana yli 380 000 ajoneuvoa, 2/3 osaa tuotannosta meni vientiin 110 maahan, viidessä maanosassa. Ennen vuotta 1989 jo noin 90 % ARO tuotannosta meni vientiin. ARO valmisti myös Romanian autoteollisuuden nopeimman auton, 24-sarjaan kuuluneen, Ford Cosworth V6-moottorisen, 180 hv:n auton nopeus oli yli 190 km/h.
Historia

Câmpulungin teollisuuden historia juontaa vuoteen 1885, kun Letea S.A. rakensi sinne sellu- ja paperitehtaan. Paperitehtaan entisissä rakennuksissa oli toisen maailmansodan Romanian armeijan varastotiloja. Vuonna 1944 siellä aloitti toimintansa yhtiö, joka valmisti muun muassa potkurinlapoja lentokonevalmistaja IAR Brasoville. Vuosina 1945–1950 yhtiö huolsi Romanian ja Neuvostoliiton sotavoimien kalustoa. Vuoden 1950 jälkeen aloitettiin erilaisten maatalouden hyötykalujen valmistus. Vuonna 1953 tehtaan henkilöstö suunnitteli ja rakensi ensimmäisen romanialaisen moottoripyörän IMS-53:n, sitä valmistettiin kaikkiaan 12 kappaletta. Nimi IMS on lyhenne tehtaan nimestä Intereprinderea Metalurgică de Stat. Autotehdas aloitti vuonna 1957 mallilla IMS-57, se oli ensimmäinen IMS-sarjan ajoneuvo ja valmistettiin GAZ-69-lisenssillä. Vuonna 1959 IMS-57-mallin korvasi M59, sitä seurasi 1964 täysin uusi malli M461. Vaikka se perustuikin edeltäjiinsä, M461 oli tekniikaltaan kehittyneempi ja viimeistelyltään tasokkaampi.
1972 ARO esitteli täysin uuden malliston, 24-sarjan, joka sisälsi monia eri moottori- ja koriversioita. ARO 24-sarja sai ”pikkuveljen” 1980, kun 10-sarja esiteltiin. Myös siitä löytyi lukuisia versioitaa, eri moottoreilla ja 4x2 sekä 4x4 vetotavoilla.
Mallit

ARO IMS (1957–1975)
ARO 24 (1972–2003)
ARO 10 (1980–2003)
3xx -sarja
320 (kaksi istuinta, kaksi ovea, alusta)
Health 323 (ajoneuvo terveydenhuollon yksiköille)
324 (viisi paikkaa, kaksi ovea, alusta)
328 Maxi Taxi (ajoneuvo kaupunkien joukkoliikenteeseen)
330 (kaksi istuinta, kaksi ovea, alusta)
33x
320:n seuraaja, akseliväli 3350 mm, saatavana useita malleja:
BB 330 (kippilaitteistolla)
330 C (säiliöauto, 1 000 l:n säiliö)
33 N (umpikori)
332
335 (perustuu 330 malliin, paripyörät taka-akselilla)
TC 338 (koululaiskuljetuksiin vaikeakulkuisilla alueilla)
350
35x
330-pohjainen malli, matala maavara ja akseliväli 3 500 mm. Saatavana useita malleja:
350 BC (avolava)
35 S (ambulanssi)
35 M (umpikori)
35 N (umpikori)
4xx-sarja
Aro 429 (pikkubussi, akseliväli 4 200 mm)
Aro 12 / Dacia Break - TT
Vuonna 1987 14 autoa tuotettiin yhteistyössä Dacian kanssa. Alusta ja kori oli Dacialta, tekniikka AROlta.
Aro 304 ja 306
Aro mallia 304 valmistettiin vain neljä kappaletta ja ne tehtiin erityisesti Nicolae Ceaușesculle. Erikoispiirteitä oli nahkaverhoilu, sähköinen kattoikkuna, sekä ilmastointi. Virallisesti autot kuuluivat Romanian Kommunistiselle puolueelle (Partidul Comunist Român, PCR)
Yksityistäminen ja vararikko

Vuonna 1998 yhdysvaltalainen liikemies John Perez tarjosi franchise-sopimuksia yhdysvaltalaisille autojen jälleenmyyjille. Noin 200 kauppiasta maksoi myyntioikeuksista 75 000 dollaria, kaikkiaan noin 15 miljoonaa dollaria. Näitä jälleenmyyntioikeuksia kauppasi yhtiö nimeltä East European Imports. ARO esiteltiin myyntiin Varsovan liiton ylijäämävaraston sotilasajoneuvoina. Kun jälleenmyyntisopimukset oli saatu kaupaksi kauppiaita painostettiin autojen ennakkomaksuun, ennen niiden toimittamista Floridassa väitetyksi olleesta terminaalista. Kauppiaat kieltäytyivät tästä ja edellyttivät ehdoksi maksua kun autot on toimitettu. Tämä johti siihen että East European Imports lopetti toimintansa.
Syyskuussa 2003 Romanian valtio teki kaupat ja myi 68,7 % AROsta John Perezin omistamalle Cross Lander-yhtiölle hintaan 180 000 dollaria. Sopimus edellytti, että yhtiö investoisi AROon kaksi miljoonaa dollaria. Niin ei kuitenkaan tapahtunut. Sen sijaan Perezin yhtiö myi kaikki AROn työkalut ja tuotantolaitteet pois. Se oli vastoin yksityistämislakia, ja Romanian valtio haastoi 2006 John Perezin oikeuteen sopimusrikkomuksesta ja asiakirjaväärennöksestä.
John Perezin omistama Cross Lander USA Inc. suunnitteli ARO 244-mallin vientiä Yhdysvaltain markkinoille mallinimellä Cross Lander 244X. Yhtiön rahoitus kuitenkin loppui, joten Cross Lander USA Inc. irtisanoi henkilöstönsä, myi pääkonttorinsa ja lopetti toiminnan helmikuussa 2006.
ARO haettiin konkurssiin kesäkuussa 2006.
Amrom

Vuonna 2006 Amrom Automotive aloitti neuvottelut AROn velkojien kanssa, jotta yhtiö välttyisi konkurssilta. Tarkoitus oli, että Câmpulungin tehtailla tuotettaisiin jatkossakin ajoneuvoja ARO-nimen alla.
Toukokuussa 2007 poliitikko Ion Ratiun pojan, liikemies Nicolae Ratiun omistama yhtiö Landmark Management osti AROn omaisuuden ja tehdasrakennukset hintaan 16,5 miljoonaa RON. Tarkoituksena on teollisuuslaitosten ja infrastruktuurin kunnostaminen ja autojen valmistuksen aloittaminen ARO-nimellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ARO M461
Aro 245 4WD
Romaniankielinen ARO-sivusto
Espanjankielinen ACM-sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
ARO 320
Tie miehen sydämeen

| Tie miehen sydämeen> Woman of the Year |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Stevens
Käsikirjoittaja:   Ring Lardner Jr.  Michael Kanin 
Tuottaja:  Joseph L. Mankiewicz
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Joseph Ruttenberg
Leikkaaja:  Frank Sullivan
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Adrian
Pääosat:   Spencer Tracy  Katharine Hepburn 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 1942  Suomi 1943 
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tie miehen sydämeen (Woman of the Year) on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1942. Siinä Spencer Tracy ja Katharine Hepburn ensimmäisessä yhteisessä elokuvassaan näyttelevät New Yorkissa ilmestyvän sanomalehden toimituksessa työskenteleviä työtovereita, jotka rakastuvat toisiinsa. Mies on melko yksioikoinen urheilutoimittaja, nainen taas Euroopassa opiskellut ja ties miten monta vierasta kieltä puhuva kansainvälisen politiikan kolumnisti.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Michael Kanin ja Ring Lardner Jr. saivat elokuvasta parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin, ja Katharine Hepburn oli naispääosastaan Oscar- ja New York Film Critics Circle -palkintoehdokkaana.
Vuonna 1999 elokuva valittiin Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. American Film Institute on nimennyt elokuvan 400 parhaan yhdysvaltalaisfilmin joukkoon ja ottanut sen mukaan sadan parhaan amerikkalaiskomedian ja sadan parhaan romanttisen elokuvan listoilleen. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
1980-luvun alussa elokuvan pohjalta tehtiin Broadway-musikaali Woman of the Year. Sen sävelsi John Kander ja sanoitti Fred Ebb.
Tom Wyner

| Tom Wyner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Thomas Halperin Wyner
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1947
Kuollut: 30. kesäkuuta 2024 (77 vuotta)
Ammatti:  ääninäyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Abe Lasse Abe Lasser Phil Mathews Tom Weiner
Aktiivisena:  1974–2016
Merkittävät roolit:  M. Bison (Street Fighter II: The Animated Movie) Quent Yaiden (Wolf's Rain)
Palkinnot
 ADR 2004 Wolf's Rain 
Aiheesta muualla
IMDb 
Tom Wyner (oik. Thomas Halperin Wyner, 16. kesäkuuta 1947 – 30. kesäkuuta 2024) oli brittiläis-yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan useista konnien rooleista. Hän teki äänirooleja televisioon 1980-luvulta lähtien ja dubbasi suurimmaksi osaksi uraansa animea englanniksi.
Wyner teki myös äänirooleja useisiin Power Rangers -sarjoihin, ollen muun muassa alkuperäisessä sarjassa Bonesin, Mighty Minotaurin, Knasty Knightin, Pineoctopusin, Dark Warriorin ja Doomstonen ääninä. Hänellä oli myös muutamia äänirooleja toisessa Haim Sabanin tuottamassa televisiosarjassa VR Troopers. Wyner vieraili myös Sidin äänenä Buffy, vampyyrintappajan jaksossa "The Puppet Show" vuonna 1997. Wyner palkittiin myös animen dubbaamisesta vuonna 2004 ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä sarjasta Wolf's Rain.
The Best of the Stylistics Volume II

| The Best of the Stylistics Volume II The Stylistics |
| --- | --- | --- |

C-kasetin kansikuva.
Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974-1976
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tuottaja(t): Hugo & Luigi
 Tyylilaji: soul
 Levy-yhtiö: H & L Records
The Best of the Stylistics on järjestyksessä toinen kokoelma-albumi ko. soul-yhtyeen tuotannosta. Äänitykset ovat vuosilta 1974-1976. Alaotsikkona on Weekend kansikuvassa näkyvän kalenterin mukaan. Albumi voi esiintyä myös nimellä Best of the Stylistics Vol. 2. Albumin ovat tuottaneet Hugo & Luigi levy-yhtiölleen H & L Records.
Musiikkikasetteja on valmistettu Englannissa ja markkinoinnista on tällöin huolehtint Phonogram Limited, Stanhope House, Stanhope Place, London W2 2HH.
Kappaleet

Kappaleiden tekijäpari on Hugo & Luigi ja julkaisija on Cyril Shane Music. Kappaleen "Can't Help Falling in Love" on kuitenkin tehnyt George David Weiss ja julkaisija on Carlin Music.
"Can't Give You Anything (But My Love)" (1975)
"Hey Girl, Come and Get It" (1974)
"Sixteen Bars" (1976)
"The Miracle" (1974)
"Love Is the Answer" (1974)
"Funky Weekend" (1975)
"Can't Help Falling in Love" (1976)
"Sing Sing Baby Sing" (1975)
"Star on a TV Show" (1974)
"Na Na Is the Saddest Word" (1975)
"Thank You Baby" (1975)
"You Are Beautiful" (1975)
Päätöskappaleet ovat eri järjestyksessä kuin kansikuvassa. Lisäksi kappaleen 2.3 vaihtoehtoinen nimi on "Star on a T.V. Show".
Numeroidun luettelon kohta
Tom Sietas

Tom Sietas (s. 12. tammikuuta 1977 Hampuri) on saksalainen vapaasukeltaja, jolla on nimissään staattisen hengenpidätyksen (STA) ja dynaamisen hengenpidätyksen ilman räpylöitä (DNF) maailmanennätykset. Hän aloitti vapaasukelluksen 23-vuotiaana.
Sietaksen virallinen hengenpidätyksen maailmanennätys on 10 minuuttia ja 12 sekuntia. Hän on pidättänyt henkeään yli 17 minuuttia, mutta hän hengitti puhdasta happea ennen suoritusta.
Sietaksen maailmanennätykset

Static apnea: 10 min 12 s
Dynamic Without Fins: 213 m
Aiheesta muualla

Tom Sietas
Tom Sito

| Tom Sito |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1956 (ikä 68)  Brooklyn, New York
Ammatti:  Animaattori
Siviilisääty:  Naimisissa
Puoliso:  Pat Sito
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tom Sito (s. 19. toukokuuta 1956 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen televisioanimaatiosarjojen ohjaaja ja animaattori.
Ura

Hän aloitteli uraansa 1970-luvun lopulla apulaisanimaattorina muun muassa Raggedy Ann & Andy: A Musical Adventure -piirretyssä. Sito tuli tunnetuksi ohjattuaan muutamia jaksoja He-Man and the Masters of the Universe piirretyssä. Sito muun muassa suunnitteli storyboardeja Nalle Puhin uudet seikkailut -piirrettyyn ja on viimeks ollut tekemisissä myös ohjaajana Prätkähiirissä ja Ben 10:ssä.
Hän oli puheenjohtajana vuodesta 1992–2001 Motion Picture Screen Cartoonists and Affiliated Optical Electronic and Graphic Artsilla.
Sito palkitaan vuoden 2010 Annie-gaalassa June Foray -palkinnolla vaikutuksestaan animaation parissa.
Aiheesta muualla

Tom Sito Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Doors (albumi)

| The Doors The Doors |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu – syyskuu 1966
 Studio : Sunset Sound Recorders, Hollywood
 Julkaistu: 4. tammikuuta 1967
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Paul A. Rothchild
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, bluesrock, acid rock
 Kesto: 44.31
 Levy-yhtiö: Elektra
Listasijoitukset
  Yhdysvallat – 2. (Billboard 200, 1967)
The Doorsin muut julkaisut
|   | The Doors 1967 | Strange Days 1967 |
The Doors on yhdysvaltalaisen The Doors -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1967. Albumia pidetään yleisesti yhtyeen parhaana ja hyvin merkittävänä. Rolling Stone -lehti valitsi albumin vuonna 2003 kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 42. Vuonna 2014 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Levyllä vallitsee yleisesti synkkä, jopa pelottava tunnelma.kenen mukaan? Levyn kappaleet ”Break On Through (To the Other Side)” sekä ”The End” julkaistiin alun perin sensuroituina versioina. Albumilta julkaistu single ”Light My Fire” nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa, tosin lyhennettynä versiona.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut The Doors, ellei toisin mainita.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Break On Through (To the Other Side) |  | 2.25 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Soul Kitchen |  | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Crystal Ship |  | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Twentieth Century Fox |  | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Alabama Song (Whisky Bar) | Kurt Weill, Bertolt Brecht | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Light My Fire |  | 7.06 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Back Door Man | Willie Dixon, C. Burnet | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | I Looked at You |  | 2.18 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | End of the Night |  | 2.48 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Take It As It Comes |  | 2.13 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The End |  | 11.35 |  |  |  |  |  |  |
| 40th Anniversary (2007) -painoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Moonlight Drive (äänitetty 1966, versio 1)  | 2.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Moonlight Drive (äänitetty 1966, versio 2)  | 2.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Indian Summer (äänitetty 19. elokuuta 1966, laulu, kappale julkaistiin myöhemmin albumilla Morrison Hotel.)  | 2.36 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Jim Morrison – laulu
Ray Manzarek – urut, piano, kosketinbasso
Robby Krieger – kitara, basso
John Densmore – rummut
Kokoonpano > Lisäksi

Larry Knechtel – basso kappaleilla ”Twentieth Century Fox”, ”Light My Fire”, ”I Looked At You”, ja ”Take It as It Comes”
Arvostelut

AllMusic:
Slant Magazine:
The Windmills of Your Mind

| ”The Windmills of Your Mind” (”Samanlainen onni”) |
| --- | --- |
 Laulun levytti ensimmäisenä Noel Harrison.
Säveltäjä:  Michel Legrand
Sanoittaja:  Alan ja Marilyn Bergman
Suomentaja:  Juha Vainio
Julkaistu:  1968, elokuvassa Thomas Crownin tapaus
Kieli:  englanti
The Windmills of Your Mind on Michel Legrandin säveltämä laulu vuoden 1968 elokuvaan Thomas Crownin tapaus. Alkuperäiset englanninkieliset sanat sävelmään teki aviopari Alan ja Marilyn Bergman. Sävelmästä on tullut kansainvälinen menestys ja ”ikivihreä”, jonka ovat levyttäneet kymmenet artistit eri kielillä. Suomeksi sen on sanoittanut Juha Vainio nimellä ”Samanlainen onni”.
Sävelmän pari ensimmäistä fraasia perustuvat Mozartin teoksen Sinfonia concertante viululle, alttoviululle ja orkesterille Es-duuri (KV 364) toisen osan alkutahteihin.
Elokuvassa laulua kuullaan Noel Harrisonin laulamana alkutekstien taustalla sekä kohtauksessa, jossa päähenkilö Thomas Crown (Steve McQueen) lentää keltaisella purjekoneella. Harrison myös levytti kappaleen ensimmäisenä, ja levy nousi Britannian singletilaston kahdeksanneksi. Sävelmä palkittiin parhaan laulun Oscar-palkinnolla vuoden 1969 Oscar-gaalassa. Vuonna 2004 American Film Institute otti laulun mukaan sadan parhaan elokuvasävelmän listalleen.
Sävelmän synty

Thomas Crownin tapaukseen tarvittavan musiikin säveltäjäksi pyydettiin alun perin Henry Mancinia, joka kieltäytyi mutta suositteli tehtävään ranskalaista Michel Legrandia. Purjelentokohtaukseen ohjaaja Norman Jewison halusi Legrandilta The Beatles -yhtyeen tuoretta hittiä ”Strawberry Fields Forever” muistuttavan alkuperäisteeman. Quincy Jones suositteli kappaleen tekoon yhteistyökumppaneiksi sanoittajapari Alan ja Marilyn Bergmania, joille Legrand esitteli puolen tusinaa mahdollista teemaa. Niistä Bergmanit pitivät parhaana Mozartin Sinfonia concertanten hitaasta osasta innoituksensa saanutta polveilevaa sävelmää, johon he sitten tekivät elokuvan päähenkilön mielentilaa kuvaavan, tajunnanvirtaa muistuttavan sanoituksen ”mielen tuulimyllyistä”.
Laulua tarjottiin Andy Williamsin esitettäväksi, mutta tämän kieltäydyttyä tehtävä annettiin brittinäyttelijä Rex Harrisonin pojalle Noel Harrisonille, joka teki uraa Yhdysvalloissa.
Muita levytyksiä

Dusty Springfield levytti ”The Windmills of Your Mindin” pian elokuvan ensi-illan jälkeen albumilleen Dusty in Memphis, josta se irrotettiin singlejulkaisun ”I Don’t Want to Hear It Anymore” B-puoleksi. Kun sävelmä oli saanut Oscar-palkinnon, singleä alettiinkin markkinoida B-puolensa perusteella ja sitä levitettiin nopeasti Pohjois-Amerikan radioasemien soitettavaksi. Dusty Springfieldin  versio nousi Yhdysvaltojen Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 31. Billboard-lehden Easy Listening -listalla kappale nousi kolmanneksi. Springfield sanoi myöhemmin, ettei erityisesti pitänyt laulun esittämisestä, koska ei löytänyt sen sanoituksesta itselleen kosketuspintaa.
Kun Noel Harrison oli elokuvanteossa Euroopassa, Oscar-gaalassa 1969 laulun esitti hänen sijastaan José Feliciano, joka otti kappaleen mukaan myös albumilleen 10 to 23 (1969). Felicianon tulkinnan singlejulkaisu nousi myyntitilastoihin ainakin Alankomaissa ja Turkissa.
Sting esitti kappaleesta lounge-sävyisen sovituksen Thomas Crownin tapauksen uusintaversiossa Seikkailija Thomas Crown (1999).
Englanniksi laulun ovat levyttäneet myös ainakin Petula Clark (1969), Ed Ames (1969), Ray Conniff Singers (1969), Johnny Mathis (1969), Mel Tormé (1969), Vanilla Fudge (1969), Jim Nabors (1970), Nina van Pallandt (1970), Jack Jones (1971), The King’s Singers (1972), Rita Reys (1972), Dinah Shore (1975), Vic Damone (1982), Elaine Paige (1984), Kiri Te Kanawa (1992), Nana Mouskouri (1993), Swing Out Sister (1996), Neil Diamond (1998), Toots Thielemans ja Johnny Mathis (1998), Abbey Lincoln (2000), Alison Moyet (2004), All Angels (2006), Jason Kouchak (2008), Sharleen Spiteri (2010) ja Barbra Streisand (2011). Ranskaksi (”Les moulins de mon cœur”, sanat Eddy Marnay) laulun ovat levyttäneet muiden muassa Frida Boccara (1969), Vicky Leandros (1969), Sylvie Vartan (1974), Caterina Valente (1975), Céline Dion (1985), Demis Roussos (1995), Jessye Norman (2000), Patricia Kaas (2002), Anne-Marie David (2004) ja Amaury Vassili (2010). Kappaleesta on tehty myös monia instrumentaaliversioita.
Suomenkieliset sanat lauluun on tehnyt Juha Vainio nimellä ”Samanlainen onni”. Suomeksi laulun ovat levyttäneet ainakin Jarkko ja Laura (1968), Katri Helena (1970), Kristian (1970), Tapio Heinonen (1971), Petri Salminen (1997), Anneli Sari (1999) ja Marita Taavitsainen (1999). Yleisradion kantanauhoille laulun tallensi 1970-luvun alussa englanniksi Pepe & Paradise; nauhoitus on mukana yhtyeen vuonna 2000 julkaistulla CD-kokoelma-albumilla 70’s Radio Hits. Helsingin Sanomat pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa ”Samanlainen onni” oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta.
Käännös suomeksi
The Beyoncé Experience Live

| The Beyoncé Experience Live Beyoncé |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2. syyskuuta 2007 – Staples Center (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat)
 Julkaistu:  16. marraskuuta 2007    16. marraskuuta 2007    19. marraskuuta 2007    19. marraskuuta 2007    20. marraskuuta 2007    26. marraskuuta 2007    26. marraskuuta 2007    3. joulukuuta 2007    18. marraskuuta 2008
 Tuottaja(t): Calvin Aurand • Beyoncé Knowles • Matthew Knowles • Emer Patten • Sheira Rees-Davies
 Tyylilaji: rhythm and blues, soul, hip hop, pop
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Beyoncén muut julkaisut
| Irreemplazable 2007 | The Beyoncé Experience Live 2007 | Beyoncé Karaoke Hits Vol. I 2008 |
The Beyoncé Experience Live on Beyoncé Knowlesin livetaltioinneista koostuva musiikki-DVD vuodelta 2007.
Kappaleet

| --- | --- |
 DVD 1. Intro (The Beyoncé Experience Fanfare) 2. "Crazy in Love" (Crazy Mix)  3. "Freakum Dress" 4. "Green Light" 5. "Baby Boy" (Reggae Medley) 6. "Beautiful Liar" 7. "Naughty Girl" 8. "Me, Myself and I" 9. "Dangerously In Love" (He Loves Me Mix) 10. "Flaws and All"  11. DC Medley (Cops and Robbers Intro) 12. "Independent Women Part I" 13. "Bootylicious" 14. "No No No Part 2" 15. "Bug a Boo" (H-town Screwed Down Mix) 16. "Bills, Bills, Bills" 17. "Cater 2 U" 18 "Say My Name" 19. "Jumpin' Jumpin'" 20. "Soldier" (Soldier Boy Crank Mix) 21. "Survivor" (Destiny's Child Reunion) 22. "Speechless" 23. "Ring the Alarm" Intro Skit (Jailhouse Confessions) 24. "Ring the Alarm" 25. "Suga mama"  26. "Upgrade U" (feat. Jay-Z) 27. "'03 Bonnie & Clyde" (Beyoncé's Prince Mix) 28. "Check on It" (Special Tour Ver.) 29. "Déjà vu" 30. "Get Me Bodied" 31. "Welcome to Hollywood" 32. Deena/DreamGirls 33. "Listen" 34. "Irreplaceable" 35. Beyoncé B'Day Surprise:  Audio Disk "Crazy in Love" — 5:30  "Freakum Dress" — 4:00  "Green Light" — 3:36  "Baby Boy" — 4:22  "Beautiful Liar" — 2:30  "Naughty Girl" — 3:35  "Me, Myself and I" — 3:12  "Dangerously in Love 2" — 6:59  "Flaws and All" — 4:23  "Destiny's Child Medley" (gościnnie Kelly i Michelle) — 19:47  "Speechless" — 3:35  "Ring the Alarm" — 2:41  "Suga Mama" — 3:08  "Upgrade U" (gościnnie Jay-Z) — 4:30  "Bonnie and Clyde" — 1:35  "Check on It" — 1:55  "Déjà Vu" — 3:03  "Get Me Bodied" — 5:14  "Welcome To Hollywood" — 2:31  "Dreamgirls Medley" — 5:08  "Irreplaceable" — 7:37 Live Instrumentals Audio Disk "Speechless" — 4:11  "Ring the Alarm" — 7:03  "Suga Mama" — 2:41  "Upgrade U"  — 4:19  "Bonnie and Clyde" — 1:30  "Check on It" — 0:27  "Déjà Vu" — 2:48  Band Jam — 4:09  "Get Me Bodied" — 5:05  "Welcome To Hollywood" — 2:12  "Deena/Dreamgirls" — 2:11  "Listen" - 3:07  "Irreplaceable" — 12:54 Japoński bonus na CD  "Krazy In Love (Rockwilder Remix)"  "Baby Boy (Junior Vasquez Club Anthem Remix)"  "Naughty Girl (Caldelone Quayle Club Mix Edit)"  "Me, Myself and I (Bama Boy Sexy Remix)"  "Green Light (Freemasons Remix)"  "Ring The Alarm (Tranzformas Remix)" gościnnie Collie Buddz  "Déjà Vu Vu (Freemasons Radio Mix)" gościnnie Jay-Z  "Get Me Bodied (Timbaland Remix)" gościnnie Voltio  "Irreplaceable (DJ Speedy Remix)"  "World Wide Woman"  "ChampagneChroniKnightCap" by Solange Knowles