stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piitetrabromidi

| Piitetrabromidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7789-66-4
PubChem CID:  82247
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  SiBr4
Moolimassa:  347,69
Ulkomuoto:  Väritön neste
Sulamispiste:  5,4 °C
Kiehumispiste:  153 °C
Tiheys:  2,772 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Piitetrabromidi (SiBr4) eli tetrabromisilaani on piin ja bromin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään erittäin puhtaan piin ja piiyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa piitetrabromidi on väritöntä nestettä. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen vetybromidiksi ja piidioksidiksi. Tästä syystä siitä nousee vetybromidihuuruja kosteassa ilmassa.
Piitetrabromidia valmistetaan kuumentamalla piitä tai ferropiitä ja bromia 500–600 °C:n lämpötilaan.
Pääasiassa piitetrabromidia käytetään erittäin puhtaan piin valmistamiseen elektroniikan komponentteja ja aurinkokennoja varten. Siitä voidaan myös valmistaa piinitridipinnoitteita, polysiloksaaneja ja bromia ja muita halogeeneja sisältäviä silaanijohdannaisia.
Sabantuy

Sabantuyn viettoa vuonna 2019 Baškortostanissa.
Sabantuy (tat. сабантуй, myös Saban tuyı, Сабан туе) on volgan turkkilaisten, etenkin tataarien viettämä kesäjuhla, joka juontaa juurensa Volgan bulgarian aikakaudelle. Aluksi Sabantuy oli maanviljelijöiden juhla maaseudulla, mutta myöhemmin siitä tuli kansallinen juhla ja nykyään sitä vietetään laajasti kaupungeissa.
Terminologia

Tataarit kutsuvat juhlaa nimellä Sabatuy (сабантуй), tai muotoon Saban tuyı (Сабан туе) - myös Saban bäyräme.
Baškiireilla juhla tunnetaan nimellä Habantuy (Һабантуй), tšuvasseilla Akatuy (Акатуй).
Sabantuy, eri variaatioineen tarkoittaa  "kyntöjuhlaa" turkkilaisilla kielillä.
Historia

Sabantuyta vietettiin ennen islamin uskon leviämistä alueelle, ainakin jo vuonna 921. Tuolloin juhlistettiin kylvökauden alkua laulamalla perinteisiä lauluja, joihin oletettavasti liittyi myös uskonnollisia merkityksiä.
Myöhemmin islamin levittyä tataarien ja baškiirien joukossa ja kristinuskon levittyä tšuvassien parissa juhlan merkitys maallistui. Juhlaa vietettiin joka vuosi eri kylässä.
1900-luvun alussa sabantuy sai aseman tataarien kansallisjuhlana. Venäläisviranomaiset hyväksyivät juhlan sen kansanomaisen historian vuoksi, mutta siirsivät sen ajankohtaa kylvön jälkeiseen aikaan. Juhla yhdistyi näin ikivanhaan kesäjuhlaan nimeltä Cıyın (Җыен).
Käännös suomeksi
Rolf Tiivola

Rolf Leonard Tiivola (3. joulukuuta 1894 Helsinki – 3. tammikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja päätoimittaja.
Henkilöhistoria

Tiivolan vanhemmat olivat pankkivirkailija Johan Leonard Tiivola ja Mathilda Ahlblad. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 ja hänet vihittiin papiksi 1918.
Tiivola oli kirkkoherran apulaisena Hietamäellä Inkerinmaalla 1916–1917 ja sitten sotilaspastorina Pohjan poikien rykmentissä 1919, Raskaassa tykistörykmentissä 1919–1921, Uudenmaan rakuunarykmentissä 1921–1924, Rannikkotykistörykmentti 1:ssä 1924–1928 sekä Uudenmaan rykmentissä 1928–1939. Sotavuosina hän oli pastorina 1939–1940 Kannaksen armeijan esikunnassa ja sitten maavoimien esikunnassa. Hän oli pastorina Helsingin varuskunnassa vuodesta 1941 ja merivoimien esikunnassa vuodesta 1943.
Tiivola toimi lisäksi Lappeenrannan pakkotyölaitoksessa apulaisopettajana ja saarnaajana 1921–1924 sekä tuntiopettajana Helsingin tyttökoulussa 1925–1927. Hän oli Suomen Sotilas-lehden päätoimittajana 1927–1943, Koti ja Kasarmi-lehden päätoimittajana 1931–1943 sekä Kylväjä-lehden päätoimittajana vuodesta 1943. Nuori Mies-lehden toimitussihteerinä Tiivola oli 1947–1953.
Rolf Tiivola oli naimisissa vuodesta 1919 Inez Maria Palmrothin kanssa. Heillä oli viisi lasta, joista tunnetuin oli pääjohtaja Mika Tiivola.
Toimituksia

Risti rintamalla : valikoima sotilaspappien saarnoja ja puheita sotatalvena 1939-1940 ; toim. Joh. Björklund ja Rolf Tiivola. Otava 1940
Ristiritari : rintamamiesten kokemuksia rukouksesta, Raamatun lukemisesta ja Jumalan varjeluksesta ; toimittaneet Rolf Tiivola ja Ensio Lehtonen. WSOY 1941
Uhrasimme henkemme - koti, isänmaa ja uskonto sankarivainajiemme kirjeiden valossa ; toimittanut Rolf Tiivola ; teoksen toimittamisessa avustaneet Antero Kajanto ja Alfred Ehder. Kustannusosakeyhtiö Fennia, Helsinki 1941
Ensimmäiset kranaatit : ja muita rintamamiesten kertomuksia ; koonneet Rolf Tiivola ja Ensio Lehtonen. Otava 1943
Piispanpuisto

| Piispanpuisto> Hallitustori |
| --- | --- |

Sijainti:  Piispankatu 6, Väinölänniemi, Kuopio
Koordinaatit:  62.8886°N, 27.6886°E
Perustettu:  1884-1885 (Hallitustorin muutos puistoksi)
Rakennuttaja:  Kuopion kaupunki
Piispanpuisto on Kuopion keskustaan kuuluvan Väinölänniemen kaupunginosassa sijaitseva historiallinen puistoalue. Varsinaista puistoaluetta rajaavat etelässä Hallituskatu, lännessä Piispankatu, pohjoisessa Kirkkokatu ja idässä Sepänkatu.
Piispanpuisto ympäristöineen on muovautunut nykyiseen asuunsa monessa kaupungin historian vaiheessa. paikalla uskotaan sijainneen neljä Kuopion aiempaa puista kirkkoa. Epävarmuutta liittyy kirkkojen tarkkaan sijaintiin, erityisesti Kuopion ensimmäisen kirkon (1552-1588) osalta. Kuopion toinen (1594–1610/11), kolmas (1639–1719) ja neljäs kirkko (1730–1817) ovat kuitenkin sijainneet puiston alueella. Kirkkoa ympäröivä kirkkomaa toimi hautausmaana.
Sittemmin aukio kulki vanhoissa kartoissa nimellä Hallitustori. Kun puiston eteläsivulle valmistui  lääninhallituksen rakennus 1885 (tai 1884), rakennuksen pohjoispuolinen aukio istutettiin puistoksi ja aukio nimettiin Piispanpuistoksi. Nimi saatiin Kuopion ensimmäisen hiippakunnan ajalta peräisin olevasta piispantalosta puiston länsisivustalla. Puisto on puuvaltainen, mikä oli tyypillistä 1900-luvun vaihteen arvopuistoille.
Puisto kuuluu ympäristöineen osana laajempaan, loppuvuodesta 2017 perustettuun Kuopion kansalliseen kaupunkipuistoon.
Piispanpuistossa sijaitseva Kuopion toisen ja kolmannen kirkon muistokivi (1952) muistuttaa paikalla sijainneista kirkoista ja niiden hautausmaasta. Puistossa on myös ensimmäisen Kuopion kaupungin perustajan (1651) Pietari Brahen muistomerkki (Olli Halonen, 1985).
Piispanpuistoa Piispankadun ja Hallituskadun lähistöllä.
Pietari Brahen muistomerkki (Olli Halonen, 1985) puistossa.
Kuopion toisen ja kolmannen kirkon muistokivi (1952).
Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö

Museovirasto luokittelee Piispanpuiston ja sen ympäristön erityisesti etelän suuntaan  valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetun kulttuuriympäristön kohdealueeksi (Kuopion Piispanpuiston ympäristö ja kuurojen koulu).  Piispanpuiston ympäristössä sijaitsevia rakennuksia ovat muun muassa:
Kuopion lääninhallitusrakennus (eteläreunalla). Rakennuksessa on Itä-Suomen aluehallintoviraston Kuopion toimipiste. Muissa samassa korttelin julkisissa rakennuksissa toimivat esimerkiksi Maanmittauslaitos (Kuopion toimipiste), valtiollinen rahoituslaitos Finnvera (päärakennus) ja Pohjois-Savon ELY-keskus. Edellisen viereisessä korttelissa, entisessä kuuromykkäinkoulun rakennuksessa (Theodor Granstedt, 1897-1898) Sepänkadulla toimii Pohjois-Savon liitto.
länsisivustalla: Kuopion muotoiluakatemian rakennuksia, entinen piispantalo (ei RKY-kohteita)
Kallaveden lukio ja Kuopion aikusilukio (pohjoisreunalla, ei RKY-kohdealuetta; Magnus Schjerfbeck, 1924; laajennus/korotus 1950-luvulla)
Pyhän Nikolaoksen katedraali (itäsivulla; A. Isaksson, 1904)
Kuopion lääninhallituksen rakennus (Konstantin Kiseleff, 1885) osoitteessa Hallituskatu 12–14.
Pohjois-Savon liitto toimii aiemman  kuuromykkäinkoulun rakennuksessa (Theodor Granstedt, 1897-1898) osoitteessa Sepänkatu 1.
Rahoitusyhtiö Finnveran pääkonttori ja Pohjois-Savon ELY-keskus (Kallanranta 11) edustavat uudempaa täydennysrakentamista alueella.
Kallaveden lukion ja Kuopion aikuislukion punatiilirakennus Piispanpuiston pohjoislaidalla (Magnus Schjerfbeck, 1924).
Pyhän Nikolaoksen katedraali.
SAI KZ IV

| SAI KZ IV |
| --- | --- |
 Tanskan ilmailumuseon KZ IV laskeutuu Danish Air Show’ssa 2014.
Tyyppi:  sairaalalentokone
Alkuperämaa:   Tanska
Valmistaja:  Skandinavisk Aero Industri
Ensilento:  4. toukokuuta 1944
Valmistusmäärä:  2 
SAI KZ IV oli tanskalaisen Skandinavisk Aero Industrin valmistama kaksimoottorinen yleisilmailukone, joka suunniteltiin Zone-Redningskorpsetin sairaalalentotoimintaa varten.
Historia

Kone suunniteltiin kuljettamaan kahden hengen miehistön lisäksi kaksi paareilla olevaa potilasta ja kaksi saattajaa. Kokonaan puurakenteista tyyppiä rakennettiin vain kaksi kappaletta. Koneet varustettiin alun perin 130 hevosvoiman (97 kW) de Havilland Gipsy Major I -moottoreilla, jotka tosin vaihdettiin myöhemmin tehokkaampaan 145 hevosvoiman (108 kW) Gipsy Major X -malliin.
Ensimmäinen kone (OY-DIZ) teki ensilentonsa 4. toukokuuta 1944, ja toinen (OY-DZU) 10. tammikuuta 1949. OY-DIZ sai sairaalalentopalvelun kymmenvuotispäivien yhteydessä vuonna 1949 lisänimen ”Folke Bernadotte” ruotsalaisen diplomaatin mukaan, joka oli lentänyt koneella Saksaan vuonna 1945 neuvotellakseen tanskalaisten ja norjalaisten keskitysleirivankien vapautuksista.
OY-DIZ siirtyi vuonna 1964 Dragørilaisen Acro-Kort-kartoitusyrityksen käyttöön. Kone vaurioitui pahoin pakkolaskussa Kastedin suolle 26. toukokuuta 1979, minkä jälkeen Acro-Kort lahjoitti sen Tanskan ilmailumuseolle. Museo korjasi koneen lentokuntoiseksi ja maalasi sen toukokuun 1944 sairaalalentoväritykseen. Projektiin kului 825 000 kruunua. OY-DIZ on Tanskan ilmailumuseon lippulaiva.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Matkustajat: 2 paareilla + 2 saattajaa
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&016.&&&&0016,00 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01378.&&&&001 378 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&02100.&&&&002 100 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × de Havilland Gipsy Major X -nelisylinteristä rivimoottori; &&&&&&&&&&&&0108.&&&&00108 kW (&&&&&&&&&&&&0145.&&&&00145 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0215.&&&&00215 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0180.&&&&00180 km/h
Laskunopeus: &&&&&&&&&&&&&068.&&&&0068 km/h
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&04500.&&&&004 500 m
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SAI KZ IV Wikimedia Commonsissa
OY-DIZ ilmassa Danish Air Show’ssa 2014.
Rapax Team

|  Rapax |
| --- | --- |
Päämaja:  Veggiano, Padova, Italia
Perustettu:  2010
Lopetettu:  2017
Tallipäällikkö:   Gianfranco Sovernigo
Perustaja:   Gianfranco Sovernigo  Valter Sovernigo
Moottori:  Mecachrome
Renkaat:  P Pirelli
Aikaisemmat sarjat:  GP2, Aasian GP2, Formula 2
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  1 (2010)
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  1 (2010)
Rapax Team on italialainen formulatalli, joka kilpaili GP2 ja Formula 2 -sarjoissa. Talli perustettiin, kun Nelson Piquet myi tallinsa enemmistön Tancredi Pagiarolle vuonna 2009.
Historia

Tallin kuljettajina toimivat kaudella 2010 Pastor Maldonado ja Luiz Razia. Talli saavutti kuusi peräkkäistä pitkän kilpailun voittoa. Talli varmisti heti ensimmäisellä kaudellaan GP2-mestaruuden ja Maldonado Rapaxin autolla varmisti itselleen GP2-mestaruuden.
Kaudella 2011 talli ei saavuttanut viime vuoden tapaan suurta menestystä. Tallin ainoa voitto tuli Fabio Leimerin voimin Espanjan Barcelonasta. Leimer toi tallin ainoat pisteet keräten 15 pistettä. Tallin toinen kuljettaja Julian Leal ei saavuttanut pisteitä.
Vuonna 2012 Tom Dillmann otti kauden aikana tallille yhden voiton. Vuonna 2013 Stefano Coletti toi tallille kolme voittoa ja taisteli kauden aikana sarjan mestaruudesta, mutta putosi lopulta loppupisteissä viidenneksi. Talli sijoittui sarjan seitsemänneksi.
Aasian GP2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Runko Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  | ABU1FEA | ABU1SPR | ABU2FEA | ABU2SPR | BHR1FEA | BHR1SPR | BHR2FEA | BHR2SPR | 0 | 12. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Vladimir Arabadžiev |  |  | 13 | 10 | 17 | 7 | 12 | 9 | 0 | 12. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Daniel Zampieri |  |  | Kesk. | 15 | 11 | 8 |  |  | 0 | 12. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Luiz Razia |  |  |  |  |  |  | Kesk. | 13 | 0 | 12. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  | ABUFEA | ABUSPR | ITAFEA | ITASPR |  |  |  |  | 9 | 6. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Fabio Leimer | Kesk. | 6 | 6 | 2 |  |  |  |  | 9 | 6. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Julián Leal | Kesk. | 17 | 16 | 18 |  |  |  |  | 9 | 6. |
Formula 2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Runko Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  | BHRFEA | BHRSPR | ESPFEA | ESPSPR | MONFEA | MONSPR | AZEFEA | AZESPR | AUTFEA | AUTSPR | GBRFEA | GBRSPR | HUNFEA | HUNSPR | BELFEA | BELSPR | ITAFEA | ITASPR | JERFEA | JERSPR | ABUFEA | ABUSPR | 137 | 5. |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Nyck de Vries | 10 | 6 | 10 | Kesk. | 7 | 1 | 2 | Kesk. | 13 | 16† | DNS | 7 | 3 | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 137 | 5. |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Louis Delétraz |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 14 | 12 | 7 | 4 | 17 | 12 | 10 | Kesk. | 137 | 5. |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Johnny Cecotto | 15 | 9 | 17 | 10 | 8 | 2 | Kesk. | 14 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 137 | 5. |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Sergio Canamasas |  |  |  |  |  |  |  |  | 15 | 9 | 5 | 4 | Kesk. | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  | 137 | 5. |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Roberto Merhi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 | 6 | 11 | 5 |  |  | 16 | 10 | 137 | 5. |
| 2017 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  René Binder |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 15 | 17 |  |  | 137 | 5. |
Stefano Coletti Saksan GP:ssä 2013.
Saban Entertainment

| Saban Entertainment |
| --- | --- |

Perustettu:  1988
Lakkautettu:  2002
Avainhenkilöt:  Haim Saban Shuki Levy
Kotipaikka:   Los Angeles, Kalifornia
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  Animaatio, tuottaminen
Tuotteet:  Lasten televisio-ohjelmat
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saban Entertainment oli itsenäinen yhdysvaltalainen televisiotuotantoyhtiö, jonka perusti Haim Saban vuonna 1988 yhdessä Shuki Levyn kanssa. Yhtiö tunnettiin erityisesti japanilaisten televisiosarjojen maahantuomisesta ja niiden muokkaamisesta, sekä dubbaamisesta. Erityisesti tunnetuksi nousi Power Rangers -sarja, joka perustui Super Sentai -formaattiin.
24. lokakuuta 2001 Disney osti FOXin Fox Family Worldwiden, jonka myötä myös yhtiön omistuksessa ollut Saban Entertainment siirtyi Disneyn omistukseen. Oston myötä sen nimi vaihdettiin BVS Entertainmentiksi.
Televisiosarjat

Power Rangers Wild Force (2002)
Mon Colle Knights (2001)
Transformers: Robots in Disguise (2001)
Power Rangers Time Force (2001)
Pigs Next Door (2000)
DinoZaurs (2000)
Mashuranbo (2000)
Power Rangers Lightspeed Rescue (2000)
Avengers (1999)
Digimon: Digital Monsters (1999–2002)
The Magician (1999)
Power Rangers Lost Galaxy (1999)
Hämähäkkimies (1999)
Xyber 9: New Dawn (1999)
Power Rangers in Space (1998)
Cartoon Cabana (1998)
Jikû tantei Genshi-kun (1998)
Monster Farm (1998)
The All New Captain Kangaroo (1997)
Ninja Turtles: The Next Mutation (1997)
Beetleborgs Metallix (1997)
Power Rangers Turbo (1997)
The Mouse and the Monster (1996)
Power Rangers Zeo (1996)
Eagle Riders (1996)
Princess Tenko and the Guardians of the Magic (1995)
Space Strikers (1995)
Ahmed Ahne (1995)
Masked Rider (1995)
Tonde Buurin (1999-2000)
Creepy Crawlers (1994)
Uchû no kishi Tekkaman Burêdo (1994)
VR Troopers (1994)
Mighty Morphin Power Rangers (1993–1995)
Black Ice (1992)
X-Men (1992)
Round Trip to Heaven (1992)
Prey of the Chameleon (1992)
Scorch (1992)
Around the World in Eighty Dreams (1992)
Blind Vision (1992)
Video Power (1990)
The Karate Kid (1989)
Diplodo (1987)
Elokuvat

Au Pair II (2001)
Au Pair (1999)
Digimon: The Movie (2000)
Don't Look Behind You (1999)
Men of Means (1999)
Ri¢hie Ri¢h's Christmas Wish (1998)
Rusty: A Dog's Tale (1998)
Casper Meets Wendy (1998)
Men in White (1998)
Gotcha (1998)
The Christmas List (1997)
Casper: A Spirited Beginning (1997)
Power Rangers turbovaihteella (1997)
Chimp Lips Theater (1997)
Power Rangers (1995)
Blindfold: Acts of Obsession (1994)
Shadow of Obsession (1994)
Terminal Voyage (1994)
In the Shadows, Someone's Watching (1993)
Anything for Love (1993)
Christmas Reunion (1993)
Samurai Cowboy (1993)
Under Investigation (1993)
Revenge on the Highway (1992)
A Quiet Little Neighborhood, a Perfect Little Murder (1990)
Pierre Louis Jouy

Pierre Louis Jouy (k. elokuu 1894) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Eräs paratiisimonarkkilaji
Jouy oli ensimmäinen amerikkalainen ornitologi, joka tutki Korean linnustoa. Hän oli ammattimainen keräilijä, joka saapui Souliin toukokuussa 1883 oltuaan sitä ennen kaksi vuotta Japanissa keräämässä lintuja Kansallismuseon toimeksiannosta. Kansallismuseolla ei ollut määrärahaa Jouyn Korean-matkalle, mutta Jouy onnistui järjestämään itsensä Yhdysvaltojen lähetystöhenkilökuntaan. Hän keräsi lintuja Soulin ympäristöstä koko kesän. Syksyllä hän sai toimen kiinalaisten tullilaitoksesta Koreassa (Chinese Customs Service of Korea) ja matkusti Fusaniin marraskuussa 1883. Jouy asui Fusanissa lähes kolme vuotta ja keräsi lintuja ja muita eläimiä aina kun työkiireiltään ennätti. Hän lähti Koreasta heinäkuussa 1886, mutta pysähtyi vielä muutamaksi päiväksi Wŏnsaniin, jossa hän sai hankituksi muutaman näytteen lisää.
Jouy lähetti kokoelman, jossa oli yli 500 näytettä, Kansallismuseoon Washingtoniin, missä se lojui koskemattomana yli 20 vuotta. Samaan aikaan toiset tutkijat keräsivät ja kuvailivat lintuja, jotka siis olivat jo museossa. Jouy palasi Yhdysvaltoihin, paitsi rahoituksen loputtua, myös sairastuttuaan. Rahapulassa hän joutui jättämään kokoelmansa järjestämisen tuonnemmaksi ja lähti sen sijaan palkattuna keräilijänä Meksikoon keräämään lintuja ja muita eläimiä. Hänen sairautensa paheni ja hän kuoli tuberkuloosiin 1894.
Jouy ei ehtinyt kirjoittaa Korean ajoistaan raporttia, vaikka hänellä oli sellainen tarkoitus. Hänen ystävänsä A. H. Clark tutki kokoelman ja kuvaili vuonna 1907 yhdeksän siihen mennessä tuntematonta uutta muotoa, linnuista muun muassa viirupöllön (Strix uralensis) alalajin hondoensis. Vuonna 1910 Clark julkaisi täydellisen raportin kokoelman 554 näytteestä, mutta koska Jouyn muistiinpanot olivat olleet vain hänen päässään, ei raportissa ole juuri muuta kuin, mitä linnunnahat voivat kertoa. Clark löysi yhden lyhyen käsikirjoituksen, jossa Jouy kuvaili japaninparatiisimonarkin ja jonka Clark julkaisi postuumisti Jouyn nimellä 1910.
Jouy oli vähän ennen kuolemaansa antanut käsikirjoituksen Leonhard Hess Stejnegerille ja pyytänyt tätä tutkimaan kokoelmansa ja julkaisemaan raportin. Stejneger ei kiireiltään ehtinyt sitä koskaan tehdä.
Jouyn kunniaksi on nimetty hopeahartiakyyhky (Columba jouyi).
Aiheesta muualla

The Auk (Arkistoitu – Internet Archive)
Pierre Louis de Lacretelle

| Pierre Louis de Lacretelle |
| --- | --- |
 Pierre Louis Lacretelle vuonna 1830.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1751
Kuollut: 1824 (72–73 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  asianajaja, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Pääteokset:  Portraits et tableaux
Muuta tietoa
 Ranskan akatemian jäsen 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pierre Louis de Lacretelle eli Lacretelle vanhempi (1751–1824) oli ranskalainen kirjailija.
Lacretelle toimi ennen Ranskan suurta vallankumousta asianajajana Pariisissa. Hän oli 1789–1792 perustuslakiasäätävän ja lakiasäätävän kokouksen jäsen ja vuonna 1801 lainsäätäjäkunnassa. Ranskan akatemian jäsen hän oli vuodesta 1803. Hänen kirjoituksistaan on merkittävä Portraits et tableaux (1817), jossa on mestarillisia kuvauksia Mirabeausta, Napoleonista ja Lafayettesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pierre Louis de Lacretelle Wikimedia Commonsissa
Pierre-Louis Lacretelle l’Aîné Ranskan akatemian sivulla (ranskaksi)
Saab 90 Scandia

Saab Scandia Heathrowin kentällä 1953.
Saab 90 Scandia
Saab 90 Scandia on ruotsalaisen Saab-lentokonetehtaan ensimmäinen matkustajalentokone ja sellaisena yhtiön ensimmäinen siviililentokone. Kun vuonna 1944 oli selvää, että toinen maailmansota päättyisi pian, Saab pyrki pääsemään sodan jälkeisille siviilikonemarkkinoille. Myös Saab-henkilöauton kehittäminen oli muutosta sotataloudesta.
Suunnittelu

Saab 90-koneen suunnittelu alkoi helmikuussa 1944. Koneesta tuli suorituskyvyltään DC-3:ä jonkin verran parempi, mutta muotoilultaan modernimpi, niin kutsuttu nokkapyöräkone. Enin lentoonlähtöpaino oli 16 500 kg ja kiitoratavaatimus nousussa 1 200  metriä. Matkanopeus oli 370 km/h sekä kantama 2 350 kilometriä. Hyötykuorma oli 2 900 kg. Prototyyppi lensi marraskuussa 1946. Siihen sopi 24–32 matkustajaa. Matkustamossa oli aikansa tavan mukaan yksi käytävä ja istuimet kaksittain sen molemmin puolin, eli istumajärjestys oli 2+2. Ruotsalainen lentoyhtiö Aktiebolaget Aerotransport, joka on SAS:n edeltäjä, tilasi 11 Saab-konetta. Ne tulivat käyttöön vuonna 1950. Koneita myytiin myös Brasiliaan muttei muualle, sillä lentokonemarkkinat olivat voimakkaasti kansallisesti rajattuja.[lähde? ]
Ruotsin ilmavoimien Saab 29 Tunnan -hävittäjän määrältään ylimitoitettu tilaus aiheutti sen, että Saab joutui hajauttamaan siviilikoneen tuotannon osin Fokkerin tehtaalle Hollantiin. Tässä on voitu hakea myös laajempaa yhteystyötä kahden pienen lentokonetehtaan välillä. Saab Scandian valmistus päättyi vuonna 1954.[lähde? ]
Brasilialainen VASP osti vuonna 1957 kaikki SAS:n Saab 90-koneet. Koneen viimeinen lento tehtiin 22. heinäkuuta 1969.[lähde? ]
Viisi Saab Scandiaa tuhoutui Brasiliassa lento-onnettomuuksissa, kolme onnettomuutta johti kaikkiaan 64 ihmisen kuolemaan.
Jäljellä oleva kone

Vain yksi 90 Scandia, PP-SQR, on enää olemassa. Se on museon pihassa Bebedourossa, Brasiliassa.
Aiheesta muualla

MyAviation.net photo gallery (Arkistoitu – Internet Archive)
Saab Scandian pienoismalli Lindköpingissä.
VASP Scandia PP-SQN Sao Paolossa vuonna 1965.
Pierre Levegh

| Pierre Levegh> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. joulukuuta 1905  9. arrondissementti 
Kansalaisuus:   Ranska
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950–1951
Talli(t):  yksityinen Talbot-Lago-Talbot
Kilpailuja:  6
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1950
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1951
Pierre Eugène Alfred Bouillin, ajajanimeltään Pierre Levegh, (22. joulukuuta 1905 – 11. kesäkuuta 1955) oli ranskalainen kilpa-autoilija. Levegh kuoli vuoden 1955 Le Mansin 24 tunnin ajoissa sattuneessa onnettomuudessa, kun hänen autonsa sinkoutui katsomoon. Leveghin lisäksi onnettomuudessa kuoli yli 80 katsojaa.Pisteitä Levegh ei saavuttanut.
Leveghin "nom de guerre"-salanimi oli peräisin hänen sedältään Alfred Velgheltä, joka oli käyttänyt Levegh-anagrammia sukunimestään. Hän oli eräs Ranskan autourheilun pioneereista 1900-luvun alussa, mutta kuoli 28.2.1904 Paussa tuberkuloosiin.
Formula 1:n MM-kilpailujen tulokset

| Kausi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 | Pierre Levegh | Talbot-Lago T26C | Talbot Straight-6 | GBR | MON DNA | 500 | SWI | BEL 7 | FRA Kesk. | ITA Kesk. |  | NC | 0 |
| 1951 | Pierre Levegh | Talbot-Lago T26C | Talbot Straight-6 | SWI | 500 | BEL 8 | FRA | GBR | GER 9 | ITA Kesk. | ESP | NC | 0 |