stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Purjevihmat
Purjevihmalajeja

kanarianpurjevihma eli kanarianvihma eli kirjoherne (Teline canariensis eli Genista canariensis)
silkkipurjevihma (Teline linifolia → Genista linifolia)
madeiranpurjevihma eli madeiranvihma eli madeirankirjoherne (Teline maderensis eli Genista maderensis)
ranskanpurjevihma (Teline monspessulana → Genista monspessulana)
terorinpurjevihma (Teline nervosa → Rivasgodaya nervosa)
virpapurjevihma eli mascanpurjevihma (Teline osyrioides)
perhopurjevihma eli anaganpurjevihma (Teline pallida → Genista linifolia subsp. pallida)
otapurjevihma eli fataganpurjevihma (Teline rosmarinifolia  → Cytisus rosmarinifolius)
tenonpurjevihma (Teline salsoloides)
pääsiäispurjevihma (Teline × spachiana)
palmanpurjevihma (Teline splendens → Genista splendens)
laakeripurjevihma eli ruukkuvihma (Teline stenopetala eli Genista stenopetala)
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Purjevihmat (Teline)
Ranskan 2. panssariprikaati

| 2>  panssariprikaati |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1999 -
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Panssari
Osa joukkoa:  CFAT
Koko:  6 200 sotilasta
Tukikohta:  Illkirch-Graffenstaden
Motto:  Ne me dites pas que c'est impossible!
2. panssariprikaati (ransk. 2e Brigade Blindée, 2e BB) oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä, joka ylläpitää toisessa maailmansodassa  vuonna 1943 perustetun ja Philippe Leclerc de Hautelocquen komentaman 2. panssaridivisioonan perinteitä.
Saint-Germain-en-Layeen sijoitettu prikaati kuului 1970 8. panssaridivisioonaan, jonka esikunta oli Compiègnessä samoin kuin kaksi mekanisoitua prikaatia. Vuoteen 1977 mennessä prikaati oli kuitenkin lakkautettu ja 2. panssaridivisioona muodostettu uudelleen. Maavoimien uudelleen organisoinnissa 1999 muutettiin 2. panssaridivisioona 2. panssariprikaatiksi.
Kokoonpano

Prikaatiin, joka on liitetty 3. divisioonaan, kuului vuonna 2016 seitsemän rykmenttiä (pataljoonaa):
2. esikunta- ja viestikomppania Illkirch-Graffenstaden, jonka kalustona VAB
12. kyrassieerirykmentti Olivet, jonka kalustona 60 Leclerc taistelupanssarivaunua
501. panssarirykmentti Mourmelon-de-Grand, jonka kalustona 60 Leclerc taistelupanssarivaunua
Tsadin tilapäisrykmentti Meyenheim, jonka kalustona VBCI
16. jääkäripataljoona Bitche, jonka kalustona VBCI
92. jalkaväkirykmentti Clermont-Ferrand, jonka kalustona VBCI
40. tykistörykmentti Suippes, jonka kalustona CAESAR-järjetelmä, joka varustettu 155 AUF1 kanuunoin ja 12 120 mm kranaatinheitintä
13. pioneerirykmentti Valdahon, jonka kalustona EBG, SOUVIM 2, Buffalo, VBHP, SPRAT ja EGRAP
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2nd Armoured Brigade (France)
Käännös suomeksi
Ranskan keskiylänkö

Keskiylängön sijainti
Puy de Dôme -vuori Ranskan keskiylängöllä
Ranskan keskiylänkö (ransk. Massif central) on ylänköalue Etelä-Ranskan keskiosassa. Keskiylänkö on syntynyt vulkaanisen toiminnan tuloksena, ja siihen kuuluu useita sammuneita tulivuoria, jotka ovat jo kuluneet matalammiksi. Keskiylänköä erottaa Alpeista syvä ja laaja Rhône-joen laakso.
Ylängön korkeimmat huiput jäävät hiukan 1 900 metrin alapuolelle.
Keskiylängöllä on kaksi Ranskan suuraluetta kokonaan: Auvergne ja Limousin. Kolme aluetta ulottuu osittain keskiylängölle:Languedoc-Roussillon, Midi-Pyrénées ja Rhône-Alpes. Nämä jakaantuvat edelleen kahteentoista departementtiin. Suurimmat kaupungit ovat Clermont-Ferrand ja  Saint-Étienne. Yleiskuvaltaan ylänköalue on harvaan asuttua maaseutua.
Radio Mikkeli

| Radio Mikkeli |
| --- | --- |
Perustettu:  24. huhtikuuta 2013
Lopettanut:  1. kesäkuuta 2020
Kuuluvuus: paikallinen
Mikkeli: 104,2 MHz
Mediatiedot
Omistaja:  Mediatakojat Oy
radiomikkeli.fi
Radio Mikkeli oli suomalainen paikallisradio, joka kuului Mikkelin ja sen lähikuntien alueella taajuudella 104,2 MHz. Radio Mikkelin omisti porilainen Mediatakojat Oy.
Radio Mikkelistä tuli lähetyksiä arkipäivisin klo 6.30–18.00. Uutiset ja sää puolen tunnin välein välillä 6.30–9.00 ja tasatunnein 9.00–18.00.
Studio ja toimitus sijaitsi Raatihuoneenkadulla.
Radio Mikkeli selosti kausilla 2017-2018 ja 2018-2019 Mikkelin Jukurien Liiga-pelit.
Kanavan toiminta päättyi toukokuun 2020 lopussa ja sen tilalla jatkoi Radio City.
Rastikarhut

Seuran logo
Rastikarhut (RasKa) on vuonna 1977 perustettu satakuntalainen suunnistuksen erikoisseura, jolla on noin 400 jäsentä. Seuran menestynein urheilija on ollut maailmanmestari Heli Jukkola.
Seura voitti Venlojen viestin 1993 ja Nuorten Jukolan seuraavana vuonna.
Historiaa

Rastikarhut perustettiin 8. joulukuuta 1977, kun Ahlaisten Urheilijoiden, Noormarkun Nopsan ja Porin Tarmon suunnistusjaostot yhdistivät joukkonsa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Respect

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Respect voi viitata:
"Respect" (kappale), Otis Reddingin kirjoittama kappale, jonka tunnetuin versio on Aretha Franklinin single vuodelta 1967
"Respect" (Hardfloorin albumi), vuoden 1994 saksalainen albumi
"Respect" (Alliance Ethnikin kappale), vuoden 1995 single Alliance Ethnikilta
Respect (4th Avenue Jonesin albumi), vuoden 2000 albumi yhdysvaltalaiselta hip hop -yhtyeeltä 4th Avenue Jones
"Respect" (4th Avenue Jonesin kappale), single samannimiseltä albumilta
Respect (Anquetten albumi), vuoden 1988 albumi räppäriltä Anquette
Respect (Robyn Hitchcockin albumi), vuoden 1993 albumi brittiläiseltä muusikolta  Robyn Hitchcock
Respect (Daniel Johnstonin albumi), vuoden 1985 albumi Daniel Johnston
Respect (Lisa M:n albumi), vuoden 2006 albumi puertoricolaiselta muusikolta Lisa M
Respect (Shaquille O'Nealin albumi), vuoden 1998 albumi Shaquille O'Nealilta
Respect (Sinnerin albumi), vuoden 1994 albumi saksalaiselta heavy metal -yhtyeeltä Sinner
"Respect" (Joel Turnerin kappale), vuoden 2005 kappale australialaiselta hip hop -artistilta Joel Turner
Respect (elokuva), Liesl Tommyn ohjaama elokuva vuodelta 2021
Respect – The Unity Coalition, brittiläinen vasemmistopuolue
Raymond Browne

Raymond Anthony Browne (s. 23. tammikuuta 1957 Athlone) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Elphinin hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1982 ja nimitettiin Kerryn hiippakunnan johtoon 2. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dermot Clifford, jota avustivat Charles John Brown ja William Murphy.
Ranskan 27. vuoristoprikaati

| 27>  vuoristoprikaati |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1999 -
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Osa joukkoa:  CFT
Koko:  6 354 sotilasta
Tukikohta:  Varces
27. vuoristoprikaati (ransk. 27e Brigade d'Infanterie de Montagne, 27e BIM) on Ranskan maavoimien yhtymä, joka ylläpitää vuonna 1944 perustetun vuoristodivisioonan perinteitä. Divisioona nimettiin seuraavana vuonna 27. vuoristodivisioonaksi.
Historia

Ranskan vuoristojoukot perustettiin suojaamaan Alppien aluetta vuonna 1888.
Kokoonpano

Prikaatiin, joka on liitetty 1. divisioonaan, kuului vuonna 2016 kolme rykmenttiä (pataljoonaa) ja kolme vuoristojääkäripataljoonaa:
27. esikunta- ja viestikomppania (ransk. 27e compagnie de commandement et de transmissions (27e CCT)) Varces
4. jääkärirykmentti (ransk. 4e régiment de chasseurs (4e Rch)) Gap, jonka kalustona 36 ERC 90, 16 VBL ja 6 Gazelle helikopteria
7. alppijääkäripataljoona (ransk. 7e bataillon de chasseurs alpins (7e BCA)) Varces, jonka kalustona VAB ja VHM
13. alppijääkäripataljoona (ransk. 13e bataillon de chasseurs alpins (13e BCA)) Chambéry, jonka kalustona VAB ja VHM
27. alppijääkäripataljoona (ransk. 27e bataillon de chasseurs alpins (27e BCA)) Annecy, jonka kalustona VAB ja VHM
9. vuoristotykistörykmentti ransk. 93e régiment d'artillerie de montagne (93e RAM)) Varces CAESAR haupitsit ja RTF1 heittimet
2. muukalaislegioonan pioneerirykmentti (ransk. 2e régiment étranger de génie (2e REG)) Saint-Christol
Purppuraa (kappale)

| ”Purppuraa” Dingo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Purppuraa
 Julkaistu: 12. lokakuuta 2005
 Tuottaja(t): Risto Asikainen
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Edel Records
Dingon muut singlet
| ”Musta leski” 2005 | ”Purppuraa” 2005 | ”Elossa jouluna” 2007 |
Purppuraa on Dingon singlejulkaisu vuodelta 2005. Se julkaistiin hieman ennen samannimisen Purppuraa-albumin julkaisua.
Kappaleet

Purppuraa
Kokoonpano

Pertti Neumann ‎– laulu
Erik Valkama ‎– kitara
Jarkko Eve ‎– basso, laulu
Pekka Siistonen ‎– koskettimet
Ari Toikka ‎– rummut
Purppuraista rakkautta

| Purppuraista rakkautta> The Only Thing |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:  Elinor Glyn
Perustuu:  Elinor Glynin tarinaan
Tuottaja:  Elinor Glyn
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pääosat:   Eleanor Boardman  Conrad Nagel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 22. marraskuuta 1925  Suomi 29. marraskuuta 1926 
Kesto:  62 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (englanniksi välitekstit)
Tuotto:  390 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Purppuraista rakkautta (engl. The Only Thing; myös Four Flaming Days) on vuonna 1925 ensi-iltansa saanut Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Eleanor Boardman ja Conrad Nagel. Pukudraaman käsikirjoituksen oli sovittanut Elinor Glyn oman tarinansa pohjalta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Purppuraista rakkautta kertoo englantilaisen herttuadiplomaatin seikkailuista.
Purppuraista rakkautta oli Jack Conwayn ensimmäinen ohjaustyö sopimusohjaajana MGM:llä, missä hän teki pitkän uran. Elokuva on myös Joan Crawfordin yksi varhaisimmista elokuvaesiintymisistä. Purppuraista rakkautta sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. marraskuuta vuonna 1925. Suomessa elokuva julkaistiin 29. marraskuuta vuonna 1926. Elokuva tuotti yhteensä 390 000 dollaria.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eleanor Boardman  | … |  Thyra, Svendborgin prinsessa   |
|  Conrad Nagel  | … |  Chevenixin herttua   |
|  Edward Connelly  | … |  Chekian kuningas   |
|  Arthur Edmund Carewe  | … |  Gigberto   |
|  Louis Payne  | … |  Lordi Charles Vane   |
|  Vera Lewis  | … |  Prinsessa Erek   |
|  Carrie Clark Ward  | … |  Prinsessa Anne   |
|  Constance Wylie  | … |  Kreivitär Arline   |
|  Dale Fuller  | … |  Kotiopettajatar   |
|  Ned Sparks  | … |  Gibson   |
|  Joan Crawford  | … |  Juhlavieras   |
Aiheesta muualla

Purppuraista rakkautta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Purppuraista rakkautta Elonet.
Purppuraista rakkautta AllMoviessa. (englanniksi)
Radio Musa

Radio Musa on tamperelainen radiokanava. Kanava soittaa pääosin iskelmä- ja tanssimusiikkia aikuisikäisille. Sen taajuus on Tampereella 100,5 MHz, ja lisäksi kanavaa voi kuunnella myös Internetissä.
Ensimmäinen Radio Musa toimi Tampereella vuosina 1989–1991.
Uusi Radio Musa sai radiotoimiluvan syksyllä 2013 ja aloitti vakituisen toimintansa maaliskuussa 2014.
Kanava sai vakituisen toimiluvan vuosille 2014–2019. Siihen mennessä kanava oli toiminut määräaikaisilla toimiluvilla. Radio Musalla oli myös kolmen kuukauden tilapäinen toimilupa Helsingissä taajuudella 89,7 MHz syyskuusta marraskuuhun vuonna 2014.
Radio Musan ohjelmia ovat muun muassa Päivän artisti, Tätä Suomi tanssii, Radiot Top 20 ja Rakentajaradio. Kanava lähettää STT:n radiouutisia arkisin kello 6-22 ja viikonloppuisin 8-22. Kanavalta tulee myös viihdeuutisia pitkin päivää. Kanavan omistaa Pentti Teräväinen, joka on tuttu Discopress yrityksestä.
Musan laajaa ohjelmistoa juontavat ainakin studioisäntä Pentti Teräväinen, Teuvo Laine, Arto Grönroos, Aulikki Järvinen-Nummi, Dani Branthin, Aila-Inkeri Salama, Pekka Santonen ja Martti Kuurila.
Aiheesta muualla

http://www.hitit.fi/
Proteiini S

| --- | --- |
Proteiini S

Ihmisen proteiini S (PDB: 1Z6C)
Tunnisteet
Tietokannat
Entrez: 5627
OMIM: 176880
UniProt: P07225
Proteiini S (geeni PROS1) on muun muassa ihmisten veressä oleva glykoproteiini, jonka tuotto vaatii K-vitamiinia. Se estää veren hyytymistä toimimalla aktivoidun proteiini C:n ei-entsymaattisena kofaktorina. Aktiivinen proteiini C pilkkoo tekijä Va:ta ja tekijä VIIIa:ta estäen siten niiden hyytymistä lisäävää vaikutusta. Proteiinin C toimintaa alentavat mutaatiot lisäävät veritulpan saantiriskiä.
Geeni

Ihmisillä proteiinin S geeni on PROS1. Se on kromosomissa 3 kohdassa 3p11.1–3p11.2. Geenin lähellä on sekvenssiltään 95–97 %:sesti samanlainen pseudogeeni PROSP, joka ei läpikäy transkriptiota. PROS1 pituus on noin 80 kiloemäsparia. Siinä on 14 intronia ja 15 eksonia.
Rakenne

Ihmisten proteiini S on glykoproteiini. Sen massa on 70 kDa ja siinä on 635 aminohappoa (AH). Sen tietyt glutamaatit karboksyloituvat γ-karboksiglutamaateiksi. Karboksylaatioon vaaditaan K-vitamiinia ja esimerkiksi varfariini estää tätä reaktiota. Proteiinin S proteiinidomeenit ovat (N-terminaalista C-terminaaliin, suluissa AH numerot):
Gla (1–45) – tässä ovat γ-karboksiglutamaatit, joista käytetään lyhennettä Gla
TSR (46–75) eli trombiiniherkkä alue (eng. Thrombin-Sensitive Region)
4 EGF-domeenia: EGF1 (76–116), EGF2 (117–160), EGF3 (161–202) ja EGF4 (203–242). Nämä ovat epidermaalisen kasvutekijän kaltaisia domeeneja (eng. Epidermal Growth Factor)
SHBG (243–635) eli sukupuolihormonia sitovan globuliinin kaltainen domeeni (eng. Sex Hormone-Binding Globulin)
Proteiinin S γ-karboksiglutamaatit sitovat kalsiumioneita, joiden avulla se kiinnittyy fosfolipidikalvoihin.
Toiminta

Ihmisillä proteiini S muodostuu pääosin maksassa, josta se vapautuu vereen. Sitä muodostuu myös endoteelisoluissa, megakaryosyyteissä ja Leydigin soluissa. 60–70 % veriplasman proteiinista S on ei-kovalenttisesti kiinni säätelijäproteiinissaan C4BP suhteessa 1:1. Vapaan proteiinin S pitoisuus plasmassa on noin 150 nmol/l ja puoliintumisaika noin 96 tuntia.
Proteiini S on aktivoidun proteiini C:n (APC) ei-entsymaattinen kofaktori. APC inaktivoi pilkkomalla tekijöitä Va ja VIIIa. Tämä hidastaa ja estää veren hyytymistä. Proteiini S tehostaa tätä toimintoa noin 20-kertaisesti. Se kiinnittyy proteiinin C kanssa solukalvojen fosfolipideihin, joissa proteiini C suorittaa reaktioitaan.
Mutaatiot ja puutokset

Ihmisillä proteiinin S toiminnan heikkous sitä koodaavan geenin mutaation takia aiheuttaa autosomaalisesti ja dominantisti periytyvää alttiutta saada veritulppia. Puutos ilmenee noin 200:lla ihmisellä 100 000:sta. Puutos luokitellaan tyyppeihin I, II ja III. Tyypissä I vapaan ja C4BP:hen sitoutuneen proteiinin S pitoisuudet ovat alhaiset; tyypissä II molemmat pitoisuudet ovat normaalit, mutta proteiini ei toimi kunnolla; tyypissä III proteiinin S kokonaispitoisuus on normaali, mutta veren vapaan proteiinin S pitoisuus on alhainen. Tyyppi I ilmenee noin 2/3-osalla puutosta potevista, tyyppi III 1/3-osalla ja tyyppi II on hyvin harvinainen.
Veren proteiini S -pitoisuuksia laskevat myös epäsuorat tekijät kuten K-vitamiinipuutos, K-vitamiinin toimintaa estävien antikoagulanttien käyttö, kirroosi, HIV-infektio, raskaus, estrogeeniterapia, ehkäisylääkkeet ja verenmyrkytys. Pitoisuudet ovat useita muita väestöryhmiä alemmat muun muassa vastasyntyneillä ja naisilla ennen menopaussia.
Aiheesta muualla

KEGG: Protein S
DrugBank: Vitamin K-dependent protein S
Purppuradynamo

| Purppuradynamo |
| --- | --- |
 Purppuradynamo
Luoja(t):  (oletettavasti) Stan Lee & Don Heck
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Tales of Suspense #46
Henkilötiedot
Oikea nimi:  (I) Anton Vanko, (II) Boris Turgenev, (III) Alex Nevsky, (IV) Yuri Petrovich, (V) Dmitri Bukharin, (VI) Valentin Shatalov, (VII) tuntematon, (VIII) Gennady Gavrilov, (IX) tuntematon
Status:  Luultavasti kuollut
Voimat:  Puku, joka suo kantajalleen kyvyn lentää, projektoida sädeiskuja käsistä ja yli-luonnolliset fyysiset voimat
Purppuradynamo (engl. Crimson Dynamo) on usean sarjakuvahahmon nimi Marvel-sarjakuvissa. Useat heistä ovat olleet superroistoja. Purppuradynamot ovat olleet neuvostoliittolaisia tai venäläisiä agentteja, jotka ovat käyttäneet tehokasta taisteluhaarniskaa taisteluissaan (pääasiallisesti) Rautamiestä vastaan. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Tales of Suspense -lehden numerossa 46. Tämän ensimmäisen Purppuradynamon loivat Stan Lee ja Don Heck.
Viides Purppuradynamo, Dmitri Bukharin taistelemassa Kansan Protektoraatin riveissä.
Purppuradynamo muissa medioissa

Purppuradynamo esiintyy yhdessä Magneton ja Titaanimiehen kanssa Wings-yhtyeen kappaleessa "Magneto and Titanium Man" Venus and Mars-albumilla. Laulussa kolme superroistoa yrittävät vakuuttaa laulajaa/kertojaa että naispuolinen poliisi joka yrittää pysäyttää pankkiryöstöä, onkin todellisuudessa pankkiryöstäjä.
Purppuradynamo muissa medioissa > Animaatio

Purppuradynamo esiintyi 1990-luvun Rautamies-animaatiosarjassa, jaksoissa "Not Far From the Tree" ja "The Armor Wars, osa 1". Ensimmäisessä jaksossa se oli lähinnä Tony Starkin isän Howard Starkin klooni. Toisessa esiintymisessään Purppuradynamo taisteli Rautamiestä vastaan Venäjällä ydinvoimalassa. Taistelu päättyi räjähdykseen ja Purppuradynamon kuolemaan. Jaksossa hänen asunsa muistutti viidennen Purppuradynamon Valentin Shatalovin haarniskaa. Hahmon ääninä toimivat William Hootkins ja Stu Rosen.
Vuoden 2009 animaatiossa Iron Man: Armored Adventures Purppuradynamona toimi sarjakuvissa ensimmäisenä toiminut Ivan Vanko, joka oli Pegasus -yhtiön avaruusprojektissa mukana. Projekti meni kuitenkin pieleen tehtävän koituessa vaaralliseksi auringon päästäessä vaarallisen purkauksen juuri Vankon lähestyessä aurinkoa. Hänen apulaisensa komentotukikohdassa eivät riskeeraaneet auttaakseen Vankoa, joka jäi leijumaan avaruuteen. Ihmiset julistivat hänet kuolleeksi kunnes kaksi vuotta myöhemmin Vanko törmäsi Maahan ollessaan yhä valkoisen Purppuradynamo-asunsa sisällä. Katkerana työkaverilleen hän etsi kostoa ja joutui kohtaamaan samalla myös Rautamiehen.
Rastila
Kuvia

Rastilan maamerkki
Asuintaloja Vartiokylänlahden rannalla Rastilassa
Vartiokylänlahtea ja Rastilan rantaa Puotilasta kuvattuna
Rastilan metroasema
Avara-konsernin pääkonttori Rastilankallion alueella
Vuosaaren siltaa tammikuussa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rastila Wikimedia Commonsissa
Radio Nippon

Radio Nippon (jap. 株式会社アール・エフラジオ日本, Kabushiki-gaisha Āru Efu Rajio Nippon) on paikallinen AM-radioasema Jokohama-Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Aseman taajuus on 1422kHz. Kanava aloitti lähetykset 24. joulukuuta 1958.
Aiheesta muualla

Radio Nipponin internetsivut (japaniksi)
Ranskan kantonit

Tämä artikkeli on osa Ranskan viidennen tasavallan poliittista elämää ja rakennetta koskevasta kokonaisuudesta
Viides tasavalta
Ranskan perustuslaki (1958)
Ranskan perustuslakineuvosto
Ranskan tasavallan presidentti
Ranskan pääministeri
Ranskan hallitus
Ranskan parlamentti:
Ranskan kansalliskokous
Ranskan senaatti
Alueneuvosto (Ranska)
Yleisneuvosto (Ranska)
Ranskan departementit
Ranskan arrondissementit
Ranskan kantonit
Ranskan kunnat
Ranskan presidentinvaalit
Ranskan kansalliskokouksen vaalit
Ranskan senaatin vaalit
Ranskan aluevaalit
Ranskan kantonivaalit
Ranskan kunnallisvaalit
Ranskan kansanäänestykset
Ranskan kantonit (ransk. Canton français) ovat Ranskan arrondissementin osa-alueita. Ne koostuvat useista kunnista ja toimivat vaalipiireinä yleisneuvostojen vaaleissa. Kustakin kantonista valitaan yksi edustaja kaksikierroksisella enemmistövaalilla departementin yleisneuvostoon (pois lukien Pariisi, jossa käytetään erilaista vaalitapaa). Ranskassa on nykyään 4 032 kantonia, ja täten yhtä monta yleisneuvostojen jäsentä (conseiller général). Monet Ranskan suurimmista kaupungeista on jaettu useampaan kantoniin. Pariisissa arrondissementit vastaavat joskus kantoneita.
Kantonien lukumäärä eri departementeissa

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  79 – Nord  77 – Pas-de-Calais  69 – Seine-Maritime  63 – Gironde  61 – Puy-de-Dôme  59 – Loire-Atlantique  58 – Isère  57 – Bouches-du-Rhône  57 – Saône-et-Loire  56 – Manche  54 – Finistère  54 – Rhône  53 – Haute-Garonne  53 – Ille-et-Vilaine  52 – Alpes-Maritimes  52 – Côtes-d’Armor  52 – Pyrénées-Atlantiques  51 – Charente-Maritime  51 – Moselle  50 – Dordogne  50 – Val-de-Marne  49 – Calvados  49 – Hérault  49 – Réunion  46 – Aveyron  |  46 – Gard  46 – Somme  46 – Tarn  45 – Marne  45 – Meurthe-et-Moselle  45 – Hauts-de-Seine  45 – Martinique  44 – Bas-Rhin  43 – Ain  43 – Côte-d’Or  43 – Eure  43 – Lot-et-Garonne  43 – Seine-et-Marne  43 – Var  42 – Aisne  42 – Maine-et-Loire  42 – Morbihan  42 – Haute-Viennen  42 – Yonne  42 – Essonne  41 – Loire  41 – Loiret  41 – Oise  40 – Orne  40 – Sarthen  |  40 – Seine-Saint-Denis  40 – Guadeloupe  39 – Yvelines  39 – Val-d’Oise  38 – Haute-Loire  38 – Vienne  37 – Ardennes  37 – Corrèze  37 – Indre-et-Loire  37 – Savoie  36 – Drôme  35 – Allier  35 – Aude  35 – Charente  35 – Cher  35 – Doubs  35 – Jura  34 – Hautes-Pyrénées  34 – Haute-Savoie  33 – Deux-Sèvres  33 – Ardèche  33 – Aube  33 – Landes  33 – Haute-Saône  32 – Lot  |  32 – Haute-Marne  32 – Mayenne  32 – Nièvre  31 – Gers  31 – Meuse  31 – Pyrénées-Orientales  31 – Haut-Rhin  31 – Vendée  31 – Vosges  30 – Alpes-de-Haute-Provence  30 – Hautes-Alpes  30 – Haute-Corse  30 – Loire-et-Cher  30 – Tarn-et-Garonne  29 – Eure-et-Loire  27 – Cantal  27 – Creuse  26 – Indre  26 – Lozère  24 – Vaucluse  22 – Ariège  22 – Corse-du-Sud  19 – Ranskan Guayana  19 – Mayotte  15 – Territoire de Belfort  |
Queensboro Bridge

| Queensboro Bridge |
| --- | --- |
 Queensboro Bridge vuonna 2010
Ajokaistoja:  10
Ylittää:  East River
Sijainti:  Manhattan ja Queens, New York, Yhdysvallat
Ylläpitäjä:  New Yorkin kaupunki
Siltatyyppi:  teräksinen ulokepalkkisilta
Pisin jänneväli:  360 m
Pituus:  1 135 m
Avattu liikenteelle:  30. maaliskuuta 1909
Koordinaatit:  40°45′25″N, 73°57′16″W
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Queensboro Bridge on East River -vesiväylän ylittävä teräksinen ulokepalkkisilta New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Silta yhdistää Manhattanin Upper East Siden ja Queensin Long Island Cityn kaupunginosat ylittäen samalla Roosevelt Islandin.
Sillan suunnitteli siltainsinööri Gustav Lindenthal apunaan arkkitehti Henry Hornbostel, jonka käsialaa on sillan koristeellinen ulkoasu.
Kaksikantisen sillan yläosa oli alun perin raideliikenteelle varattu, mutta nykyisin molemmat kannet on tieliikenteen käytössä. Yläkannella on neljä ja alakannella kuusi tiekaistaa.
Queensboro Bridge tunnetaan myös nimillä 59th Street Bridge ja Blackwell's Island Bridge (Roosevelt Island oli sillan valmistumisen aikaan nimeltään Blackwell's Island).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Queensboro Bridge Wikimedia Commonsissa
Purppura (heraldiikka)

Esimerkkivaakuna, jossa näkyy purppura väri ja sitä vastaava skraffeeraus eli viivakuvaus.
Purppura (ransk. purpure) on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Suomalaisessa heraldiikassa purppuran käyttö on rajoitettua, eikä se sovellu kilven väriksi. Englantilaisessa heraldiikassa se on huomattavasti harvinaisempi kuin muut neljä tyypillistä väriä, mutta on kuitenkin käytössä sadoissa vaakunoissa. Lippuheraldiikassa purppuran käyttö on yleisempää kuin vaakunoissa.
Purppuran tinktuurin väri on vuosien myötä vaihdellut. 1400-luvulta peräisin olevassa maalauksessa purppuraksi kuvattu väri on malvanvärinen. Joidenkin 1500-luvulla myönnettyjen vaakunoiden kuvauksissa puhutaan purppurasta, vaikka väri nimettäisiin nykyheraldiikassa murreyksi (tummanpunertava purppura). Winchesterin markiisin vaakunan kilvenkannattajat vuodelta 1616 ovat jälleen malvanväriset, ja Anne Cranmerille vuonna 1813 myönnetyssä vaakunassa purppura on tummaa violettia.
Purppuraa tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Merkuriuksen ja ametistin väriksi.
Esimerkkejä

Mauves-sur-Loiren vaakuna
Ranskalaisen Erreparaz-suvun vaakuna
Kljonovskojen vaakuna
Suomen kunnanvaakunoista purppuraa on käytössä vain Haminan vaakunassa (kruunun vuori).