Efesoslainen kertomus
Sisältö > Kirja III

Hippothoos johtaa Habrokomeen pois Kilikiasta Kappadokian Mazakokseen. Siellä Hippothoos kertoo elämäntarinansa majatalossa. Hän syntyi merkittävään perheeseen Propontiin Perinthoksessa. Nuorena hän rakastui tulisesti toiseen nuorukaiseen nimeltään Hyperanthes. Rikas opettaja Aristomakhos Byzantionista kuitenkin iski myös silmänsä Hyperantheeseen, ja sai pojan isän antamaan luvan viedä poika Byzantioniin muka oppia saamaan. Hippothoos lähti lopulta itsekin Byzantioniin, livahti salaa Aristomakhoksen taloon, surmasi miehen tämän nukkuessa ja pakeni yhdessä Hyperantheen kanssa. He haaksirikkoutuivat Lesboksella, ja Hyperanthes hukkui. Haudattuaan rakastettunsa rannalle Hippothoos ryhtyi rosvoksi.
Hippothoos kertoo tämän jälkeen Habrokomeelle, kuinka otti Anthian kiinni Kilikiassa, ja kuinka tämä vietiin taistelussa, joka hajotti hänen rosvojoukkionsa. Habrokomes vetoaa Hyperantheen muistoon ja saa siten Hippothooksen taivuteltua palaamaan yhdessä hänen kanssaan Kilikiaan etsimään Anthiaa.
Kun kolmekymmentä päivää ovat lähes kuluneet ja häät lähestyvät, Anthia on vaipumaisillaan epätoivoon, sillä hän uskoo Habrokomeen jo kuolleen. Koska hän pitää ajatusta avioliitosta toisen miehen kanssa sietämättömänä, hän suostuttelee efesoslaisen lääkärin Eudoksoksen antamaan hänelle myrkkyä. Vastineeksi Anthia antaa tarpeeksi Perilaoksen omaisuudesta, jotta Eudoksos voi palata takaisin Efesokseen, ja lupaa käyttää myrkkyä vasta Eudoksoksen lähdön jälkeen. Eudoksos hyväksyy suunnitelman, mutta antaa Anthialle hypnoottista ainetta tappavan myrkyn sijaan, koska tietää olevansa jo kaukana Anthian herätessä.
Anthia juo myrkyn häiden jälkeen odottaessaan hääkammiossa. Perilaos löytää hänen ruumiinsa ja suree häntä, ja hautaa nuorikkonsa hautakammioon. Anthia herää jonkun ajan kuluttua ja pettyy huomatessaan olevansa vielä elossa. Niin hän päättää pysyä haudassa ja nääntyä kuoliaaksi. Rosvojoukko on kuitenkin kuullut hautajaisista hautalahjoineen. He murtautuvat hautaan yöllä, vievät kaikki kullat ja hopeat ja ottavat Anthian vangiksi. Tämän jälkeen he purjehtivat kohti Aleksandriaa aikomuksenaan myydä hänet orjaksi.
Sillä välin Habrokomes saapuu uuden Hippothooksen johtaman rosvojoukon kanssa lähelle Tarsosta ja kuulee, kuinka rosvoilta pelastettu Anthia oli mennyt naimisiin pelastajansa kanssa, surmannut itsensä ja tullut haudatuksi, jonka jälkeen hautarosvot olivat vieneet hänen ruumiinsa ja paenneet Aleksandriaan. Habrokomes odottaa, että Hippothoos miehineen juopuvat ja vaipuvat uneen ennen kuin lähtee laivalla kohti Aleksandriaa, toivoen saavansa edes Anthian ruumiin takaisin.
Rosvot myyvät Anthian kauppiaille, jotka myyvät tämän intialaiselle prinssille nimeltä Psammis. Anthia hyödyntää intialaisia taikauskoja ja esittää olevansa vihitty Isikselle siihen saakka, kun sopiva avioliittoaika tulisi, mihin olisi vielä vuosi. Isis rankaisisi ketä tahansa, joka rikkoisi valan. Niin Psammis lupaa odottaa vuoden ennen kuin naisi Anthian.
Habrokomes rantautuu Niilin suulla. Lähellä ollut rosvojoukko ryöstää laivan ja vie kaikki siinä olleet erämaan halki Pelusioniin. Siellä heidät myydään orjiksi. Habrokomes myydään Araksokselle, eläköityneelle sotilaalle, jonka ärsyttävä ja ruma vaimo Kyno (”Narttu”) kiinnostuu Habrokomeesta. Lopulta Kyno murhaa Araksoksen tämän nukkuessa, jotta voisi naida Habrokomeen. Habrokomes pakenee kauhuissaan. Kyno syyttää Habrokomesta miehensä murhasta. Habrokomes jää kiinni, ja hänet viedään Aleksandriaan kuvernöörin rangaistavaksi.