stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jari Huttunen (ralliautoilija)
Tulokset > Rallin MM-sarjan tulokset

(Tulosselitteet)
| Kausi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | AKK Sports Team Finland | Citroën DS3 R3T Max | MON   | SWE   | MEX   | ARG   | POR   | ITA   | POL   | FIN 42 | GER   | AUS   | FRA   | ESP   | GBR   |  | 0 | NC |
| 2017 | Printsport | Škoda Fabia R5 | MON   | SWE   | MEX   | FRA   | ARG   | POR   | ITA   | POL   | FIN 11 |  |  |  |  |  | 0 | NC |
| 2017 | ADAC Opel Rallye Junior Team | Opel Adam R2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GER 26 | ESP   |  |  |  | 0 | NC |
| 2017 | Sarrazin Motorsport | Hyundai i20 R5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR Kesk. | AUS   |  | 0 | NC |
| 2018 | Hyundai Motorsport | Hyundai i20 R5 | MON   | SWE 18 | MEX 18 | FRA   | ARG   | POR 25 | ITA   | FIN 12 | GER 27 | TUR   | GBR 12 | ESP 23 | AUS   |  | 0 | NC |
| 2019 | Printsport | Škoda Fabia R5 | MON   | SWE Kesk. | MEX   | FRA   | ARG   | CHL   |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | NC |
| 2019 | Friulmotor Rally Team | Hyundai i20 R5 |  |  |  |  |  |  | POR Kesk. | ITA   | FIN 11 | GER   | TUR   | GBR   | ESP   | AUS   | 0 | NC |
| 2020 | Jari Huttunen | Hyundai i20 R5 | MON   | SWE 10 | MEX   | EST 11 | TUR   | ITA 8 | MNZ 8 |  |  |  |  |  |  |  | 9 | 14. |
| 2021 | Hyundai Motorsport N | Hyundai i20 R5 | MON   | ARC Kesk. | CRO   | POR   | ITA 5 | KEN   | EST Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 10 | 16. |
| 2021 | Hyundai Motorsport N | Hyundai i20 N Rally2 |  |  |  |  |  |  |  | BEL 19 | GRE   | FIN 11 | ESP Kesk. |  |  |  | 10 | 16. |
| 2021 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta Rally2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | MNZ 14 |  |  | 10 | 16. |
| 2022 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta Rally2 | MON   | SWE 9 | CRO 28 | POR   | ITA 10 | KEN   | EST 11 |  | BEL Kesk. | GRE   | NZL   | ESP 15 | JPN   |  | 5 | 26. |
| 2022 | M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 |  |  |  |  |  |  |  | FIN 9 |  |  |  |  |  |  | 5 | 26. |
Tulokset > WRC2-sarjan tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Printsport | Škoda Fabia R5 | MON | SWE | MEX | FRA | ARG | POR | ITA | POL | FIN 1 | GER | ESP | GBR | AUS |  | 16. | 25 |
| 2018 | Hyundai Motorsport | Hyundai i20 R5 | MON | SWE 6 | MEX 6 | FRA | ARG | POR 12 | ITA | FIN 2 | GER 12 | TUR | GBR 4 | ESP 11 | AUS |  | 8. | 46 |
| 2019 | Printsport | Škoda Fabia R5 | MON | SWE Kesk. | MEX | FRA | ARG | CHL |  |  |  |  |  |  |  |  | 24. | 18 |
| 2019 | Friulmotor Rally Team | Hyundai i20 R5 |  |  |  |  |  |  | POR Kesk. | ITA |  |  |  |  |  |  | 24. | 18 |
| 2019 | Hyundai Slovenija | Hyundai i20 R5 |  |  |  |  |  |  |  |  | FIN 2 | GER | TUR | GBR | ESP | AUS C | 24. | 18 |
| 2021 | Hyundai Motorsport N | Hyundai i20 R5 | MON | ARC Kesk. | CRO | POR | ITA 1 | KEN | EST Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 3. | 107 |
| 2021 | Hyundai Motorsport N |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 3. | 107 |
| 2021 | Hyundai i20 N Rally2 |  |  |  |  |  |  |  | BEL 1 | GRE | FIN 3 | ESP Kesk. |  |  |  |  | 3. | 107 |
| M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta Rally2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | MNZ  1 |  |  |  |  |  |
| 2022 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta Rally2 | MON | SWE 3 | CRO 18 | POR | ITA 3 | KEN | EST 4 | FIN | BEL Kesk. | GRE | NZL | ESP 5 | JPN |  | 8. | 55 |
Tulokset > WRC3-sarjan tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | AKK Sports Team Finland | Citroën DS3 R3T Max | MON | SWE | MEX | ARG | POR | ITA | POL | FIN 8 | GER | AUS | FRA | ESP | GBR | 23. | 4 |
| 2020 | Jari Huttunen | Hyundai i20 R5 | MON | SWE 1 | MEX | EST 2 | TUR | ITA 1 | MNZ 3 |  |  |  |  |  |  | 1. | 83 |
Yhdystie 2250

Yhdystie 2250 on yhdystie Varsinais-Suomessa. Se alkaa Tarvasjoella valtatieltä 10 yhdystien 12307 risteyksestä ja päättyy kantatielle 41 lähellä Pöytyän kirkonkylää.
Tie seuraa aluksi Paimionjokea mutta erkanee siitä Tarvasjoen keskustaajamassa, jossa tiehen yhtyvät Liedon suunnasta yhdystiet 2230 ja 2251, ja noudattelee tämän jälkeen Paimionjoen sivujoen Tarvasjoen kulkua Tarvasjoella, missä tie risteää seututien 224 kanssa. Tie seurailee Tarvasjokea myös Karinaisissa Pöytyällä kunnes erkanee siitä lähellä Pöytyän Kyrön taajamaa, missä tiehen yhtyy Marttilan Ollilan suunnasta yhdystie 2253. Kyrön taajaman jälkeen tie ylittää valtatien 9 ja siihen yhtyvät yhdystie 2254 Pöytyän Kaulanperän  ja yhdystie 2255 Pöytyän Kaulansuun suunnasta. Pöytyän kirkonkylässä tie ylittää Aurajoen ja yhtyy pian tämän jälkeen kantatiehen 41.
Alkuosaltaan valtatieltä 10 Tarvasjoen kirkonkylään tie on osa historiallista Hämeen Härkätietä, joka on eräs Suomen Tiehallinnon määrittelemistä matkailuteistä ja Museoviraston määrittelemä valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Tämä osuus on myös ennen nykyisen valtatien valmistumista ollut osa valtatietä 10. Tietä edeltävänä Hämeen Härkätien osuutena Turusta päin tultaessa on yhdystie 2230 ja Härkätien reitti jatkuu edelleen yhdystiellä 12307 Marttilan suuntaan.
Osoitenimenä tiellä on Tarvasjoella ensin Hämeen Härkätie ja sitten Kyröntie. Pöytyällä sen osoiteniminä ovat ensin Kyröntie ja sitten Karhunojantie ja Kirkkotie.
Zozibini Tunzi

| Zozibini Tunzi |
| --- | --- |
 Zozibini Tunzi vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1993 (ikä 31) Tsolo, Itä-Kap, Etelä-Afrikka
Ammatti:  malli
Malli
Hiusten väri:  musta
Silmien väri:  ruskea
Zozibini Tunzi (s. 18. syyskuuta 1993 Tsolo, Itä-Kap, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen malli. Hänet kruunattiin Miss Etelä-Afrikaksi ja Miss Universumiksi vuonna 2019. Taustaltaan hän on xhosa.
Koronaviruspandemian vuoksi Tunzista tuli historian pisimpään hallinnut Miss Universum.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zozibini Tunzi Wikimedia Commonsissa
Zozibini Tunzi Instagramissa
Wim van Heel

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 |  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 |  |  |
Willem ”Wim” van Heel (27. syyskuuta 1922 Haag – 3. lokakuuta 1972 Middelburg) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Van Heel kuului Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952 ja olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Zouzou

| Zouzou> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Danièle Jacqueline Élisa Ciarlet
Syntynyt: 29. marraskuuta 1943 (ikä 80) Blida, Ranskan Algeria
Ammatti:  malli, näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Brian Jones
Aiheesta muualla
IMDb
Danièle Ciarlet, joka tunnetaan taiteilijanimeltään Zouzou (s. 29. marraskuuta 1943 Blida, Ranskan Algeria), on ranskalainen malli, näyttelijä, laulaja sekä 1960-luvun ja 1970-luvun alun ikoni. Hänet tunnetaan pääroolistaan Éric Rohmerin vuoden 1972 elokuvassa Rakkaus iltapäivällä. Zouzoun uraa haittasi jatkuvasti hänen riippuvaisuutensa heroiiniin ja muihin huumeisiin. Hän meni kahdeksi vuodeksi huumevieroitukseen Antilleihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zouzou Wikimedia Commonsissa
Wolf’s Lair Abyss

| Wolf's Lair Abyss Mayhem |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 3. marraskuuta 1997
 Tuottaja(t): Mayhem
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 24.41
 Levy-yhtiö: Misanthropy Records
Mayhemin muut julkaisut
| Out from the Dark 1996 | Wolf's Lair Abyss 1997 | Mediolanum Capta Est 1999 |
Wolf's Lair Abyss on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin vuonna 1997 julkaisema EP. Sen nimi juontunee oslolaisesta black metal -kaupasta nimeltä Wolf's Lair.
Kappaleet

The Vortex Void of Inhumanity – 2.21 (Intro)
I Am thy Labyrinth – 5.26
Fall of Seraphs – 6.02
Ancient Skin – 5.28
Symbols of Bloodswords – 5.24
Kokoonpano

Maniac – laulu
Blasphemer – kitara
Necrobutcher – basso
Hellhammer – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

Wolf’s Lair Abyss Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Wolf’s Lair Abyss Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jacqueline Kennedy Onassis

| Jacqueline Kennedy Onassis |
| --- | --- |
 Jacqueline Kennedy vuonna 1961.
Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
 4. maaliskuuta 1961 – 22. marraskuuta 1963  
Edeltäjä:  Mamie Eisenhower
Seuraaja:  Lady Bird Johnson
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1929 Southampton, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 19. toukokuuta 1994 (64 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  toimittaja, kustannustoimittaja
Puoliso:  John F. Kennedy (aviol. 1953–1963†) Aristoteles Onassis (aviol. 1968–1975†)
Tiedot
Uskonto:  roomalaiskatolinen
 Nimikirjoitus
Jacqueline Lee ”Jackie” Kennedy Onassis (o.s. Bouvier, 28. heinäkuuta 1929 Southampton, New York, Yhdysvallat – 19. toukokuuta 1994 New York, New York, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn puoliso ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen. Hän ajoi ensimmäisenä naisena muun muassa kulttuurikohteiden suojelua ja aloitti Valkoisen talon kunnostuksen ja kokoelmien listaamisen. Hän oli erittäin suosittu ensimmäisenä naisena, ja hänestä tuli myös tyyli-ikoni. John F. Kennedyn kuoleman jälkeen Jacqueline meni naimisiin kreikkalaisen varustaja Aristoteles Onassiksen kanssa. Kennedy Onassis itse työskenteli Viking Press- ja Doubleday-kirjankustantamoissa.
Nuoruus ja opiskelu

Jacqueline Bouvier syntyi vuonna 1929 New Yorkin osavaltion Southamptonissa. Hänen vanhempansa olivat rikas Wall Streetin pörssimeklari John Bouvier ja tämän vaimo Janet Lee. Jacqueline oli vanhempi Bouvier’den kahdesta tyttärestä.
Jacqueline Bouvier varttui New Yorkissa ja Long Islandin East Hamptonissa. Hän kävi parhaita yksityiskouluja, kirjoitti ja kuvitti runoja ja tarinoita ja kävi balettitunneilla. Äitinsä kautta Jacqueline kiinnostui myös ratsastamisesta ja voitti useita kansallisia nuorten mestaruuksia.
Jacqueline oli kymmenenvuotias, kun hänen vanhempansa erosivat. Se oli vaikeata aikaa hänelle, sillä tuohon aikaan oli vain harvoja lapsia, joiden vanhemmat olivat eronneet, ja perhe kuului katoliseen kirkkoon, jossa avioeroon ei suhtauduta suopeasti. Janet Lee meni uudestaan naimisiin vuonna 1942. Hänen toinen miehensä oli rikas liikemies Hugh Auchincloss, jolla oli edellisistä liitoistaan kolme lasta.
Jacqueline Bouvier aloitti vuonna 1947 opiskelut Vassar Collegessa, jossa hän luki historiaa, kirjallisuutta, taidetta ja ranskaa. Hän oli vuoden vaihdossa Pariisissa. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän vaihtoi Vassar Collegen George Washingtonin yliopistoon, koska hän halusi olla lähempänä perhettänsä. Bouvier valmistui vuonna 1951.
Presidentin puoliso > Häät ja ensimmäiset lapset

Bouvier sai syksyllä 1951 paikan Washington Times-Heraldin valokuvaaja-toimittajana. Hänen tehtävänään oli liikkua ympäri Washingtonia, kuvata ihmisiä ja haastatella heitä päivänpoliittisista aiheista.
Bouvier tapasi toimittajana vuonna 1951 myös Yhdysvaltain edustajainhuoneessa istuneen John F. Kennedyn. Kaksi vuotta myöhemmin senaattorin paikan saanut Kennedy kosi Bouvier’ta. Kennedyt menivät naimisiin 12. syyskuuta 1953. Jacqueline synnytti marraskuussa 1957 terveen tyttären, Carolinen, mutta sitä ennen hän oli kärsinyt keskenmenon ja saanut kuolleena syntyneen tyttären. Vuonna 1960 heille syntyi poika, joka sai nimekseen niin ikään John Kennedy Jr. Kennedy Jr. menehtyi traagisessa lento-onnettomuudessa vuonna 1999. Samalla menehtyivät myös hänen vaimonsa ja tämän sisko.
John F. Kennedy ilmoitti tammikuussa 1960 presidenttiehdokkuudestaan. Hän aloitti vaalikampanjan, jonka alussa Jacqueline seurasi puolisoaan ympäri Yhdysvaltoja. Kampanjan aikana Jacqueline sai tietää olevansa raskaana, jonka takia hän jäi loppukampanjan ajaksi kotiin. Hän kuitenkin edisti miehensä kampanjaa vastaamalla satoihin kirjeisiin, nauhoittamalla televisiomainoksia, antamalla haastatteluita ja kirjoittamalla viikoittaista kolumnia ”Campaign Wife”.
Presidentin puoliso > Ensimmäisenä naisena

John F. Kennedy voitti marraskuussa 1960 pidetyissä vaaleissa täpärästi Richard Nixonin. Vain kaksi ja puoli viikkoa myöhemmin Jacqueline synnytti perheen toisen lapsen, Johnin.
Jacqueline Kennedystä tuli 31-vuotiaana nuorin ensimmäinen nainen lähes 80 vuoteen, kun hänen miehensä astui virkaan tammikuussa 1961 Yhdysvaltain 35:ntenä presidenttinä.
Jacqueline Kennedy oli jo vaalikampanjan aikana palkannut etikettiasiantuntija Letitia Baldrigen avustamaan häntä eräänlaisena yhteiskuntasihteerinä. Baldrigen välityksellä Jacqueline ilmoitti aikeistaan tehdä Valkoisesta talosta Yhdysvaltain menestyneimpien yksilöiden näyteikkunan. Hän kutsui Valkoiseen taloon muun muassa muusikoita, näyttelijöitä ja tutkijoita.
Jacqueline aloitti myös työn Valkoisen talon restauroimiseksi. Hän perusti White House Historical Associationin, jonka tehtäväksi annettiin ihmisten opettaminen ja varainkeruu. Hän myös palkkasi Smithsonian Institutionista kuraattorin luetteloimaan talon kokoelmat. Kuraattorin virasta on sittemmin tullut pysyvä. Jacqueline esitteli helmikuussa 1962 uudistettua Valkoista taloa koko kansakunnalle television välityksellä.
Jacquelinesta tuli Yhdysvaltain suosituimpia ensimmäisiä naisia. Hän sai Euroopassa ja Amerikassa huomiota kauneudestaan, tyylistään ja kielitaidostaan. Monet nimesivät lapsensa Jacquelinen mukaan, ja naiset matkivat hänen hius- ja pukeutumistyyliään. Jacquelinen laajan suosion takia presidentti Kennedykin vitsaili Ranskassa olevansa ”mies, joka saattoi Jacqueline Kennedyn Pariisiin”.
Jacqueline ja John F. Kennedyn kolmas lapsi, Patrick syntyi syyskuussa 1963 ja kuoli vain kaksi päivää myöhemmin. Jacqueline oli juuri palannut kuoleman takia tehdyltä Kreikan-matkalta, kun hän lähti miehensä mukana Dallasiin. Jacqueline istui miehensä vieressä, kun tämä ammuttiin kesken autosaattueen.
Washingtonissa Jacqueline Kennedy suunnitteli miehensä hautajaiset mihin hän otti joitakin yksityiskohtia Abraham Lincolnin hautajaisista. Pian John F. Kennedyn kuoleman jälkeen Jacqueline alkoi suunnitella John F. Kennedy Presidential Library and Museumia, jonka rakennuksen suunnittelijaksi hän valitsi arkkitehti I. M. Pein.
Avioliitto Aristoteles Onassiksen kanssa ja viimeiset vaiheet

Jacqueline Kennedy muutti Washingtonista New Yorkiin, missä hän käytännössä asui elämänsä loppuun asti. Hän kärsi viimeisten vuosiensa aikana paparazzeista ja keltaisen lehdistön laajamittaisesta ja epätoivotusta huomiosta.
Jacqueline meni lokakuussa 1968 naimisiin kreikkalaisen laivanvarustajan Aristoteles Onassiksen kanssa. Huhujen mukaan heidän liittonsa oli vaikea, ja Jacqueline asui pääosin New Yorkissa, missä hänen lapsensa kävivät koulua. Aristoteles Onassis kuoli vuonna 1975. Vaikka suurin osa omaisuudesta meni Onassiksen siskolle, Jacquelinen saama perintö oli arviolta 20–26 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Thomas Guinzburg palkkasi vuonna 1975 ystävänsä Jacqueline Onassiksen Viking Press -kirjankustantamon kustannustoimittajaksi. Hän toimi tehtävässä kahden vuoden ajan, ja vuonna 1978 hänestä tuli Doubledayn toimitussihteeri. Doubledaylle Onassiksen palkkasi toinen vanha ystävä John Turner Sargent Sr.
Onassis oli kiinnostunut työnsä lisäksi edelleen historiallisten kohteiden ja taiteiden suojelusta. New Yorkissa hänet tunnetaan erityisesti merkittävästä roolistaan Grand Central Terminalin suojelussa 1970-luvulla.
Jacqueline Kennedy Onassis kuoli syöpään 64-vuotiaana vuonna 1994. Hänellä oli vain hieman aiemmin diagnosoitu non-Hodgkin-lymfooma. Hänet haudattiin miehensä John F. Kennedyn rinnalle Arlington National Cemeterylle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuusivuotias Jacqueline Bouvier.
Jacqueline ja John F. Kennedy sekä heidän kaksi lastaan vuonna 1962.
Norsunluurannikon presidentti Félix Houphouët-Boigny puolisoineen vierailulla Kennedyjen luona Valkoisessa talossa
Jacqueline lapsineen John F. Kennedyn hautajaisissa.
Jacqueline Kennedy Onassis Reaganien kanssa vuonna 1985.
Jacqueline Kennedy Onassiksen hautamuistomerkki.
Zwickau (auto)

Zwickau on vuosina 1955–1959 valmistettu itäsaksalainen automerkki. Merkin ainoa malli oli Zwickau P70, jota tuotiin myös Suomeen. Zwickau-autoja valmistettiin yhteensä 36 151 kappaletta. Sen seuraaja oli Trabant P50 vuonna 1959.
Zwickau P70 farmarimalli
Itä-Saksan Zwickaussa olleen autotehtaan virallinen nimi oli VEB Automobilwerk Zwickau (AWZ). Lyhenne VEB tulee saksan kielen sanoista Volkseigener Betrieb eli "kansan omistama tehdas". Tehdas valmisti ennen Zwickauta IFA-autoja, jotka saivat Suomessa huonon maineen heikosta laadustaan. Molempia toi Suomeen Oy Rego Ab.
Myös Zwickau P70 sai autolehdistöltä varsin kielteisen arvion. Moottori oli heikko, tilat ahtaat, tavaratilan luukku puuttui ja viimeistely oli heikkotasoista.
P70:ssä oli erillinen runko ja korissa puukehikko, jonka päälle oli naulattu muovista tehty kori. Peltiä käytettiin vain vähän.
Yhdystie 3041

Yhdystie 3041 on Etelä-Pirkanmaalla sijaitseva yhdystie. Tie kulkee Kärjenniemen ja Lempäälän kirkonkylän välillä.
Historia

Tie on pääosin varsin vanhaa vaikka reittiä on paikoin muokattu. Valkeakosken puolella tie kulki ennen nykyistä Pastintietä pitkin ja Lempäälässä tie kulki ennen nykyistä Sotavallantietä pitkin Ahtialaan asti. Tie on erittäin vanhaa. Tiellä kulki ennen 1950-lukua myös Akaaseen matkaavat koska nykyistä Seututie 304:ta ei tuolloin vielä ollut. Vanhan Lempääläntien alkuosa siis kulkee Seututie 304:tä pitkin Kärjenniemeen asti, josta se erkanee nykyiselle yhdystielle.
Wim Slijkhuis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wim Slijkhuis (oikealla) Hans Hartingin kanssa vuonna 1951. |  Wim Slijkhuis (oikealla) Hans Hartingin kanssa vuonna 1951. |  Wim Slijkhuis (oikealla) Hans Hartingin kanssa vuonna 1951. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 1 500 metriä |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 5 000 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bryssel 1950 | 1 500 metriä |  |
|  Hopeaa | Oslo 1946 | 5 000 metriä |  |
Willem Frederik ”Wim” Slijkhuis (13. tammikuuta 1923 Leiden – 28. kesäkuuta 2003 Badhoevedorp) oli alankomaalainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Slijkhuis alkoi kilpailla kansallisissa kilpailuissa vuonna 1940. Toisen maailmansodan jälkeen hän aloitti kansainvälisen uransa. Oslon EM-kilpailuissa 1946 hän voitti hopeaa 5 000 metrin juoksussa Ison-Britannian Sydney Woodersonin jälkeen.
Lontoon olympialaisissa 1948 Sljkhuis jäi 5 000 metrillä pronssille Belgian Gaston Reiffin ja Tšekkoslovakian Emil Zátopekin jälkeen ajalla 14.26,8. Hän osallistui myös 1 500 metrin juoksuun, jossa aloitti loppukirinsä liian myöhään ja jäi jälleen pronssille ajalla 3.50,4. Slijkhuisin saavutukset jäivät hänen maannaisensa Fanny Blankers-Koenin varjoon, sillä Blankers-Koen voitti neljä kultaa samoissa olympialaisissa.
Brysselin EM-kisoissa 1950 Slijkhuis onnistui voittamaan 1 500 metrin kilpailun, mutta Helsingin olympialaisissa 1952 hän ei saavuttanut merkittävää menestystä. Slijkhuis joutui lopettamaan urheilu-uransa 1954 loukkaantumisten takia. Yhteensä hän voitti uransa aikana 11 Alankomaiden mestaruutta ja teki 29 Alankomaiden ennätystä. Hänet tunnettiin kilpauransa aikaan omapäisenä urheilijana, joka joutui usein riitoihin toimitsijoiden kanssa.
Yhdystie 3073

Yhdystie 3073 on Sydän-Hämeessä sijaitseva yhdystie. Tie kulkee  nykyisten Valkeakosken, Hattulan ja Hämeenlinnan alueilla, jotka aiemmin kuuluivat entisiin Tyrvännön ja Hauhon kuntiin.
Historia

Tien Uskilasta Palssariin vievä osuus on vanhaa Hämeenlinnantietä, joka kulki Valkeakoskelta Vanajanselän itäpuolitse Hämeenlinnaan. Kun 1960-luvun alkupuolella Sääksmäen silta ja silloinen Valtatie 3 valmistuivat, tämä liikenne lakkasi. Uskilantie ja Retulantie muodostivat tämän jälkeen yhdystien ja Uskilan ja Sääksmäen välisestä osuudesta tuli Yhdystie 3071.
Ögmundur Pálsson

Ögmundur Pálsson (noin 1473–1541) oli Islannin Skálholtin hiippakunnan piispa.
Nuorena Ögmundur sai sekä hengellisen että käytännöllisen koulutuksen ja vietti jonkin aikaa Englannissa ja Belgiassa. Hänestä tuli myöhemmin pappi ja vuonna 1515 Vidön luostarin apotti. Vuonna 1519 Ögmundur valittiin Skálholtin hiippakunnan piispaksi. Ögmundur vastusti paria vuotta myöhemmin Jón Arasonin valintaa Hólarin hiippakunnan piispaksi. Ögmundurilla ja Jónilla oli joitakin erimielisyyksiä, mutta Tanskan ajama uskonpuhdistus sai heidät yhdistämään voimansa yhteistä vihollista vastaan. Vuonna 1540 Ögmundur joutui sokeutumisensa vuoksi luovuttamaan piispanviran Gissur Einarssonille. Tanskalaiset vangitsivat vuonna 1541 Ögmundurin epäiltynä osallisuudesta erään voudin tappoon. Ögmundur vietiin Tanskaan, mutta hän kuoli matkalla. Ögmundur haudattiin Sorøn luostariin.
Jalmari Karhula

Jalmari Karhula (ent. Arvo, 21. huhtikuuta 1878 Eura – 12. helmikuuta 1942 Rauma) oli suomalainen kulttuurivaikuttaja. Hänet tunnetaan muun muassa taidemaalarina ja -graafikkona, arkkitehtina, sisustus- ja huonekalusuunnittelijana, sanomalehtimiehenä sekä kotiseutuharrastajana ja museonjohtajana.
Ura > Opinnot

Opiskeltuaan maanviljelyskoulussa sekä Ilmajoen kansanopistossa vuosina 1895–1896 Jalmari Karhula aloitti vuonna 1903 opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä. Valmistumisensa jälkeen hän jatkoi opiskelua Pariisin maineikkaassa Académie Colarossissa vuosina 1905–1906.[lähde? ]
Ura > Taidemaalarin ura

Palattuaan Suomeen Karhula keskittyi aluksi lähinnä huonekalu- ja rakennussuunnitteluun sekä erilaiseen käyttötaiteeseen. Hän suunnitteli myös kankaita ja pukeutui usein niistä tehtyihin vaatteisiin. Vuonna 1918 Karhula avioitui ja muutti samalla Raumalle. Kaupungin taide-elämä eli 1920-luvulla kukoistuskauttaan ja tuolloin syntyi myös suurin osa hänen tuotannostaan. Karhulan lisäksi 1920-luvun Rauman taideyhteisössä vaikuttivat muun muassa Uuno Eskola sekä Vihtori Ylinen ja hänen puolisonsa Saima Tigerstedt-Ylinen, jotka olivat myös opiskelleet Pariisissa. Lisäksi Taideyhdistyksen piirustuskoulussa yhdessä Karhulan kanssa opiskellut Tyko Sallinen oleskeli Raumalla vuonna 1929.[lähde? ]
Jalmari Karhulan tuotanto käsittää suuremmaksi osaksi maisemamaalauksia. Hän kuvasi erityisesti Vanhan Rauman katukuvaa, mutta myös maaseutua sekä muun muassa Lapin ja Petsamon maisemia. Karhula maalasi lähinnä akvarelleja, mutta joukossa on myös joitakin öljymaalauksia. Rauman taidemuseon kokoelmissa on yli sata hänen akvarelliaan.[lähde? ]
Ura > Arkkitehdin ura

Jalmari Karhula tunnetaan myös arkkitehtina, vaikka hänellä ei ollutkaan alalle varsinaista koulutusta. Karhula oli kuitenkin opiskellut rakennuspiirustusta ollessaan Ilmajoen kansanopistossa 1890-luvulla. Hänen arkkitehtuurinsa sai vaikutteita erityisesti brittiläisestä arts and crafts -liikkeestä, jonka tyyliin Karhula oli ihastunut. Hänen tiedetään suunnitelleen noin 20 rakennusta, jotka olivat lähinnä Rauman seudulle rakennettuja isojen maalaistalojen päärakennuksia. Lisäksi Karhula piirsi Raumalle kaupunkitaloja ja huviloita.[lähde? ]
Hänen suunnittelemistaan rakennuksista tunnetuin on vuonna 1908 valmistunut Euran Pirtti. Jugendia ja kansallisromantiikkaa yhdistelevä rakennus on arkkitehtuuriltaan yksi Suomen merkittävimpiä seurataloja. Karhula suunnitteli myös Euran pirtin sisustuksen ja kalusteet. Lisäksi hän oli mukana Säkylään vuonna 1909 valmistuneen seuratalo Honkalan suunnittelussa.