stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afrikan kisat
Järjestäjäkaupungit

1965 – Brazzaville, Kongon tasavalta
1969 – Bamako, Mali (kilpailut peruttiin)
1973 – Lagos, Nigeria
1978 – Alger, Algeria
1987 – Nairobi, Kenia
1991 – Kairo, Egypti
1995 – Harare, Zimbabwe
1999 – Johannesburg, Etelä-Afrikka
2003 – Abuja, Nigeria
2007 – Alger, Algeria
2011 – Maputo, Mosambik
2015 – Brazzaville, Kongon tasavalta
2019 – Rabat, Marokko
2024 – Accra, Ghana
100 minuuttinovellia

| 100 minuuttinovellia |
| --- | --- |

Kirjailija:  István Örkény
Kieli:  suomi
Genre:  novelli
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  242 sivua
ISBN:  978-951-796-857-7
Suomennos
Suomentaja:  Juhani Huotari
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
100 minuuttinovellia on István Örkényn novellikokoelma, joka nimensä mukaisesti sisältää sata lyhyttä novellia, minuuttinovellia. Kokoelma on ilmestynyt Juhani Huotarin suomentamana 2012, ja sen on julkaissut Atena.
Käsite "minuuttinovelli" on lähtöisin juuri Örkényn novellikokoelman nimestä. Teos on laajennettu versio vuosina 2002 ja 2005 ilmestyneestä kokoelmasta Minuuttinovelleja. Huotari on suomentanut uuteen versioon 14 novellia lisää ja Örkény lukemisohjeen ”Tervehdys”. Novellit on ryhmitelty yhdeksän otsikon alle:  ”Olotiloja”, ”Muotokuvia”, ”Ajankuvia”, ”Nurinkurin”, ”Variaatioita”, ”Tilanpuute”, ”Informaatio”, ”Mahdollisuuksia” ja ”Vertauskuvia”.
”Tervehdyksessä” kirjoittaja antaa kolmannessa persoonassa ohjeita novellien lukemiseksi. Aluksi hän muistuttaa, että novelleja voi lukea missä tahansa tilanteessa, vaikkapa kananmunaa keittäessä. Tärkeää on kuitenkin kiinnittää huomiota otsikkoon: ”Tekijä on pyrkinyt lyhyyteen, joten hän ei ole voinut otsikoida niitä miten tahansa. Tarkistamme raitiovaunun numeron ja astumme siihen. Novelleille on otsikko yhtä välttämätön. Tämä ei suinkaan tarkoita, että otsikkojen lukeminen riittäisi. Ensin otsikko ja sitten teksti; tämä on ainoa oikea käyttöohje.”
Marjo Vallitun mielestä 1960-1970-luvulla kirjoitetut novellit ovat kestäneet aikaa hyvin, sillä teemat ovat yleisinhimillisiä. Vallittu luonnehtii novelleja groteskeiksi, joskin lajia on vaikea määritellä. Örkény käsittelee monissa novelleissa synkän ja absurdin ilmaisun keinon yksilön konfliktia tai kuolemaa. Kielikin ilmentää groteskia. Vallittu katsoo, että novellit hämmentävät lukijaa, mutta vain hetken, kun lukija pääsee täydentämään tulkintaansa ja löytää novellien teeman ja tarkoituksen. Vallittu huomauttaa myös, että groteskia eivät ehkä olekaan novellit vaan itse todellisuus.
Suomennoksen ongelmista Vallittu nostaa esiin kirjoittajan nimen suomen kielen vastaisen taivutuksen "Örkény'in" ja pohtii sen syitä. Hän pitää sitä harmillisena, sillä novellien suomennos on pääosin onnistunut.
Novellit

Tervehdys
Käyttöohje
Mitä groteski on
Ei mitään uutta
Mitä tämä on? Mitä tämä on?
Näyttelijän kuolema
Katsojan kuolema
Ilmiö
Sitkeä painovirhe
Rohkeimmatkin unelmamme ovat toteutettavissa!
Informaatio
Vaihdevuodet
In memoriam tri K.H.G
Miehen muotokuva
Ei anteeksiantoa
Laulu
Lumisessa maisemassa kaksi sipulikupolia
Rintaman takana
Ikiliikkuja
Muisto sodasta
Asiantuntijat
Erään unkarilaisen kirjailijan omistuskirjoituksia
Unkarilaiskirjeitä
"In our time"
Ihminen kaipaa lämpöä
Hiili
Viimeinen kirsikankivi
Linna kuuluu kaikille!
Italia
Jumala kanssasi, Pariisi!
Aina on toivoa
Kohtalo
Haaremi
Muutama minuutti ulkopolitiikkaa
Vapahtaja
Variaatioita
Valikoima
Hauta
Pirunnyrkki
Uusi eläinlaji
Folklore
Pikkuilmoitus
Hallituksen virallinen tiedonanto
Uutinen
Kysynnän ja tarjonnan lain ilmaantuminen Unkarin talouselämään
Jakomielinen tulppaani
Luottakaamme tulevaisuuteen!
Meidän pojat
Selviytyminen
Lihamureke
Huokauksen väärtti oodi
Ammattiylpeys
Kaiku
Ahasverus
"Torrschlusspanik"
Gli ungheresi
Taiteilijakohtalo
Unkarilaisen kuuraketin paluu maan pinnalle
Voinnistani
Eläinsuojeluyhdistys tiedottaa
Inventaario
Yksi huoli vähemmän
Kansalaiset!
Valinnanvaraa
Etsi virhe!
Mielipiteenmittaus
Elämys ja taide
Kunhan kysyi
Jumalan kiusa
Tieteen temppelissä
Kuolemattomuus
Eräänä keskiviikkopäivänä
Erään riisiryynin valitukset
Kohti suolasirotinta
Tyhjä sivu
Lausunto
Mietteitä kellarissa
Turhaan onnistuimme ratkaisemaan kiistanalaisen kysymyksen, kun edessämme on seuraava arvoitus
Eräs parlamenttipuheenvuoro
Lopullinen ratkaisu
Ohjeita ja liikennerajoituksia helmikuun 1. päivän tapahtumien johdosta
Koti
Viesti pullossa
Muutamia variaatioita itsemme toteuttamiseksi
Lopullinen kysymys
Homo sapiens
"Tämä maailma on täydellisin kaikista mahdollisista maailmoista"
Teloitusohjesääntö
Häämatkalaiset kärpäspaperissa
Oppikaa vieraita kieliä!
Süttõ Süttõnpoika pakanan mietteitä
Pelon suhteellisuus
Elämän tarkoitus
Päättymätön taivutus
Pelkkiä fraaseja
Tunnustus
Oikeus jäädä seisaalleen
Erään lätäkön muistelmat
Taaksepäin
Budapest
Aiheesta muualla

Anu Rinkinen, Minuuttinovelleja, Kiiltomato.net
Afrikan kisat 2015

| Afrikan kisat 2015 |
| --- | --- |
Sijainti:  Brazzaville Kongon tasavalta
Kilpailupaikka:  Kintele Stadium
Osallistujamaita:  49
Kilpailulajeja:  20
Avajaiset:  4. syyskuuta
Päättäjäiset:  19. syyskuuta
Afrikan kisat 2015, järjestyksessään 11. Afrikan kisat, järjestettiin Brazzavillessä Kongon tasavallassa 4. syyskuuta – 19. syyskuuta 2015. Kisat olivat samalla Afrikan kisojen 50-vuotisjuhlakisat. Myös ensimmäiset kisat järjestettiin Brazzavillessä 1965. Kisoihin osallistui 49 maata. Kisojen menestynein maa oli Egypti 217 mitalilla.
Kisoissa oli mukana 20 varsinaista lajia ja kaksi näytöslajia:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Faaraonyrkkeily (näytöslaji)  Jalkapallo  Judo  Karate  Koripallo  Käsipallo  Lentopallo  Miekkailu  |  Nyrkkeily  Nzango (näytöslaji)  Paini  Painonnosto  Petanki  Pyöräily  Pöytätennis  Rantalentopallo  |  Sulkapallo  Taekwondo  Tennis  Uinti  Voimistelu  Yleisurheilu  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Achille Baraguey d’Hilliers

Achille Baraguey d’Hilliers, Charles-Philippe Larivièren maalaama muotokuva vuodelta 1857.
Achille Baraguey d’Hilliers (6. syyskuuta 1795 Pariisi – 6. kesäkuuta 1872 Amélie-les-Bains)  oli ranskalainen kreivi, Ranskan marsalkka ja poliitikko. Hän hoiti tärkeitä tehtäviä varsinkin Ranskan toisen keisarikunnan aikana.
Ura

Baraguey d’Hilliersin isä oli kenraali Louis Baraguey d’Hilliers, joka toimi komentajana vallankumoussodissa ja Napoleonin sodissa. Baraguey d’Hilliers aloitti sotilasuransa vuonna 1806 rakuunarykmentissä ja opiskeli vuosina 1807–1812 sotilasakatemiassa, josta hän valmistui aliluutnantiksi. Hän osallistui Napoleonin Venäjän-sotaretkeen ja peri kreivin arvon vuonna 1813 kuolleelta isältään. Vuosina 1813–1814 Baraguey d’Hilliers oli marsalkka Auguste de Marmontin adjutanttina ja menetti 18-vuotiaana vasemman kätensä Leipzigin taistelussa. Hän sai 1814 kapteenin arvon ja jatkoi upseerinuraansa myös Bourbon-restauraation jälkeen. Hän osallistui vuosien 1823–1825 Espanjan-sotaretkeen ja vuosina 1830–1833 Algerian valloitukseen. Hänet ylennettiin everstiksi Algerin valtauksen jälkeen vuonna 1830.
Baraguey d’Hilliers oli vuosina 1833–1836 Saint-Cyrin sotakoulun apulaisjohtaja ja vuosina 1836–1841 sen johtaja. Sitten hän palasi Algeriaan, jossa toimi vuosina 1843–1848 Constantinen alueen komendanttina. Hän sai 1843 divisioonakenraalin arvon. Hänet valittiin vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen Doubsin departementin edustajana perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, jossa hän liittyi monarkistisen oikeiston muodostamaan ”järjestyspuolueeseen” (Parti de l’Ordre). Baraguey d’Hilliers tuki toisen tasavallan presidentiksi valittua Ludvig Napoleonia, joka ehdotti häntä varapresidentiksi, mutta kansalliskokous ei valinnut häntä. Baraguey d’Hilliers valittiin seuraavana vuonna uudelleen kansalliskokoukseen. Hän sai marraskuussa 1849 komentoonsa Roomaa miehittäneet ranskalaiset interventiojoukot, minkä jälkeen hänet nimitettiin Ranskan lähettilääksi Kirkkovaltiossa. Vuonna 1851 hän oli divisioonankomentajana.
Baraguey d’Hilliers toimi Ranskan erikoislähettiläänä ja täysivaltaisena ministerinä Osmanien valtakunnassa Krimin sodan alkuvaiheessa vuosina 1853–1854. Kesällä 1854 hän komensi Itämerelle lähetettyjä ranskalaisia maihinnousujoukkoja, jotka valtasivat Bomarsundin linnoituksen Ahvenanmaalla. Hänet ylennettiin Ranskan marsalkaksi 12 päivää Bomarsundin antautumisen jälkeen elokuussa 1854. Vuosina 1855–1856 Baraguey d’Hilliers oli armeijan komentajana Boulognessa. Hän oli myös Ranskan senaatin jäsenenä ja varapuhemiehenä vuoteen 1870. Vuoden 1859 sodassa Italiassa hän toimi I armeijakunnan komentajana, ja osallistui voitokkaaseen Solferinon taisteluun. Vuoden 1870 Ranskan–Saksan sodan alussa iäkäs Baraguey d’Hilliers toimi Pariisin sotilaskuvernöörinä, mutta hänet korvattiin pian kenraali Louis Jules Trochulla. Hän johti vuosina 1871–1872 Ranskan tappion syitä tutkinutta komissiota.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Achille Baraguey d’Hilliers Wikimedia Commonsissa
A301

Tien kulku Kaukasuksella
Ananurin silta
Gruusian sotilastie 1911
A301 on Georgiassa kulkeva valtatie, joka historiallisesti tunnetaan Gruusian sotilastie. Se kulkee Tbilisistä Kaukasukselle 200 km  ja reittinä se on dokumentoitu kreikkalaisten kartoittajien asiapapereissa jo 100 eaa. 1800-luvun lopulle se oli ainoa tie pohjoiseen Venäjälle. Tie on mutkainen ja nousee ennen Venäjän rajaa noin 2000 metrin korkeuteen. Tiellä saattaa olla talvella lumivyöryjen aiheuttamia tiesulkuja.
A3

A3 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
A3, paperiarkin koko
Douglas A-3 Skywarrior, pommikone, lyhyesti A-3
Astronaut A3, lypsyrobotti
Audi A3, henkilöauto
A3 eli Keski-Kreikan valtatie, moottoritie Kreikassa
Autobahn A3, moottoritie Sveitsissä
Autobahn A 3 eli Bundesautobahn 3, moottoritie Saksassa
Samsung Galaxy A3, puhelinmalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”A3”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
273 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku eaa. · 200-luku eaa. · 100-luku eaa.
Vuosikymmenet: 300-luku eaa. · 290-luku eaa. · 280-luku eaa. · 270-luku eaa. · 260-luku eaa. · 250-luku eaa. · 240-luku eaa. · 230-luku eaa. · 220-luku eaa. · 210-luku eaa. · 200-luku eaa. · 190-luku eaa.
Vuodet: 300 eaa. · 299 eaa. · 298 eaa. · 297 eaa. · 296 eaa. · 295 eaa. · 294 eaa. · 293 eaa. · 292 eaa. · 291 eaa. · 290 eaa. · 289 eaa. · 288 eaa. · 287 eaa. · 286 eaa. · 285 eaa. · 284 eaa. · 283 eaa. · 282 eaa. · 281 eaa. · 280 eaa. · 279 eaa. · 278 eaa. · 277 eaa. · 276 eaa. · 275 eaa. · 274 eaa. · 273 eaa. · 272 eaa. · 271 eaa. · 270 eaa. · 269 eaa. · 268 eaa. · 267 eaa. · 266 eaa. · 265 eaa. · 264 eaa. · 263 eaa. · 262 eaa. · 261 eaa. · 260 eaa. · 259 eaa. · 258 eaa. · 257 eaa. · 256 eaa. · 255 eaa. · 254 eaa. · 253 eaa. · 252 eaa. · 251 eaa. · 250 eaa. · 249 eaa. · 248 eaa. · 247 eaa. · 246 eaa. · 245 eaa. · 244 eaa. · 243 eaa. · 242 eaa. · 241 eaa. · 240 eaa. · 239 eaa. · 238 eaa. · 237 eaa. · 236 eaa. · 235 eaa. · 234 eaa. · 233 eaa. · 232 eaa. · 231 eaa. · 230 eaa. · 229 eaa. · 228 eaa. · 227 eaa. · 226 eaa. · 225 eaa. · 224 eaa. · 223 eaa. · 222 eaa. · 221 eaa. · 220 eaa. · 219 eaa. · 218 eaa. · 217 eaa. · 216 eaa. · 215 eaa. · 214 eaa. · 213 eaa. · 212 eaa. · 211 eaa. · 210 eaa. · 209 eaa. · 208 eaa. · 207 eaa. · 206 eaa. · 205 eaa. · 204 eaa. · 203 eaa. · 202 eaa. · 201 eaa. · 200 eaa. · 199 eaa.
Tapahtumia

Ašoka nousee Mauryan valtakunnan johtoon Intiassa.
1323

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Vuosi 1323 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Tapahtumia

12. elokuuta - Pähkinäsaaren rauha solmittiin Ruotsin ja Novgorodin välillä
Vilnasta tuli Liettuan pääkaupunki
Lohjan ensimmäinen kirjallinen merkintä
Ylänne (Kangasniemi)

| Ylänne |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°08′52″N, 26°29′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  Ylänneenjoki Synsiöön 
Järvinumero:  14.926.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,5 m  
Pituus:  3 km  
Leveys:  2,1 km  
Rantaviiva:  17,32 km  
Pinta-ala:  2,84018 km²   
Saaria:  23 
 fiYlänne 
Ylänne  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Siikaselän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 3,0 kilometriä pitkä, 2,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 284 hehtaaria eli 2,8 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 23 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 17,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Synsiäjärven valuma-alueeseen (14.926) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,5 metriä mpy.
30. helmikuuta

Aukeama ruotsalaisesta almanakasta vuodelta 1712.
30. helmikuuta on säännönvastainen päivämäärä, koska helmikuussa on yleensä vain 28 päivää ja karkausvuosina 29 päivää. Joissakin maissa on päivää kuitenkin jouduttu viettämään kalenterin tasaamisen vuoksi.
Ruotsalainen kalenteri

Ruotsissa päätettiin vuonna 1699 siirtyä gregoriaaniseen kalenteriin siten, että vuodesta 1700 alkaen jätettäisiin karkauspäivät pitämättä aina vuoteen 1740 asti (niin sanottu ruotsalainen kalenteri). Siten maaliskuussa 1740 oltaisiin gregoriaanisessa kalenterissa, mutta toisaalta 40 vuoden ajan käytettäisiin kalenteria, joka poikkeaisi kaikista muista maista. Lisäksi tuo poikkeama ei olisi vakio vaan muuttuisi neljän vuoden välein.
Niinpä vuonna 1700 ei ollut karkauspäivää. Kalenteriuudistus jäi toteuttamatta suuren Pohjan sodan sytyttyä, joten vuosina 1704 ja 1708 pidettiin karkauspäivä tavalliseen tapaan. Tammikuussa 1711 kuningas Kaarle XII päätti, että valtakunta palaa juliaaniseen kalenteriin vuonna 1712 liittämällä helmikuun loppuun ylimääräisen karkauspäivän (1712 olisi muutenkin ollut karkausvuosi). Helmikuun 1712 kalenterissa on siis karkauspäivä 29. helmikuuta ja ”Tilökelsedag” 30. helmikuuta.
Muut kalenterit

Astronomimunkki Johannes de Sacrobosco kirjoitti 1200-luvulla, että helmikuussa olisi ollut karkausvuosina 30 päivää Julius Caesarin kalenteriuudistuksen jälkeen. Myöhemmin keisari Augustus olisi lyhentänyt helmikuuta yhdellä päivällä, jotta Augustuksen mukaan nimetyssä elokuussa olisi yhtä monta päivää kuin Caesarin mukaan nimetyssä heinäkuussa. Sama käsitys esiintyy useissa 1900-luvunkin tietokirjoissa, mutta se on todettu virheelliseksi.
Neuvostoliitto esitteli vuonna 1929 rinnakkaisen vallankumouskalenterin, jossa vuosina 1930 ja 1931 oli helmikuussa 30 päivää.
Maailmankalenterissa, tunnetussa kalenteriehdotuksessa, helmikuussa on 30 päivää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helmikuun 1712 suomalaisen almanakan sivu almanakka.helsinki.fi. Arkistoitu 5.9.2011. Viitattu 19.10.2011.
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Adolphe Guillaumat

Adolphe Guillaumat
Marie Louis Adolphe Guillaumat (4. tammikuuta 1863 Bourgneuf – 18. toukokuuta 1940 Nantes) oli ranskalainen kenraali, joka palveli ensimmäisen maailmansodan aikana.
Guillaumat aloitti uransa vuonna 1884 jalkaväen upseerina ja palveli Ranskan siirtomaissa. Osallistuttuaan boksarikapinan kukistamiseen vuonna 1900 hänet ylennettiin majuriksi. Vuodesta 1903 hän toimi opettajana Saint-Cyrin sotilasakatemiassa ja myöhemmin Prytanée National Militaire -sotakoulun johtajana. Vuonna 1910 Guillaumat ylennettiin everstiksi ja nimitettiin rykmentinkomentajaksi, vuonna 1913 hänestä tuli sotaministeriön osastopäällikkö ja prikaatinkenraali. Maailmansodan sytyttyä hänestä tehtiin syyskuussa 1914 33:nnen divisioonan ja helmikuussa 1915 ensimmäisen armeijakunnan komentaja. Hänet ylennettiin joulukuussa 1915 divisioonankenraaliksi ja hän johti ensimmäistä armeijakuntaa Verdunin taistelussa seuraavana vuonna. Joulukuussa 1916 Guillaumat nimitettiin toisen armeijakunnan komentajaksi Robert Nivellen tilalle. Hän johti elokuussa 1917 hyökkäystä saksalaisten asemia vastaan Verdunin pohjoispuolella. Kyseessä oli ranskalaisten ensimmäinen merkittävä hyökkäys Ranskan armeijaa touko–kesäkuussa 1917 koetelleiden kapinoiden jälkeen.
Joulukuussa 1917 Guillaumat siirrettiin komentajaksi Salonikan rintamalle Makedoniaan kenraali Maurice Sarrailin tilalle. Guillaumat sai parannettua komentamiensa monikansaisten joukkojen yhteishenkeä ja laati hyökkäyssuunnitelman, jonka toteuttaminen jäi hänen seuraajakseen nimitetylle Louis Franchet d’Espèreylle. Guillaumat kutsuttiin kesäkuussa 1918 takaisin Ranskaan ja hänet nimitettiin Pariisin sotilaskuvernööriksi saksalaisten hyökkäyksen uhatessa pääkaupunkia. Voitokkaan Marnen taistelun jälkeen hänet nimitettiin ympärysvaltojen ylimpään sotaneuvostoon. Lokakuussa 1918 hänestä tehtiin viidennen armeijan komentaja ja hän johti sen hyökkäystä Ardennien yli sodan viime vaiheessa.
Maailmansodan jälkeen Guillaumat toimi Reininmaan miehitysjoukkojen komentajana ja oli kesällä 1926 lyhytaikaisesti Ranskan puolustusministerinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adolphe Guillaumat Wikimedia Commonsissa
Aaltosalakka

| Aaltosalakka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Alaheimo::  Alburninae
Suku::  Alburnoides
Laji::  oblongus
Kaksiosainen nimi
 Alburnoides oblongus  Bulgakov, 1923 
Katso myös
   Aaltosalakka Wikispeciesissä   Aaltosalakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aaltosalakka (Alburnoides oblongus) on Syrdarjan vesistöalueella esiintyvä keskiaasialainen särkikalalaji. Se on verrattain pieni kala, alle 15 senttimetrin mittainen.
100 metrin aitajuoksu

| 100 metrin aitajuoksu |
| --- | --- |
 100 metrin aitajuoksua Atlantan olympialaisissa 1996
Naisten ennätykset
Maailmanennätys:   Tobi Amusan 12,12 (2022)
Olympiaennätys:   Jasmine Camacho-Quinn 12,26 (2021)
100 metrin aitajuoksu on naisten ja nuorten juoksulaji, joka kuuluu naisten olympiaohjelmaan. Aidat pitää ylittää mahdollisimman nopeasti ja juosta maaliin. Naisten 100 metrin aitajuoksussa juoksijoilla on ylitettävänään kymmenen kappaletta 83,8 senttimetrin korkuisia esteitä. Lähdön ja ensimmäisen aidan välin on oltava 13 metriä, seuraavien aitojen välin 8,5 metriä ja viimeisen aidan on sijaittava 10,5 metriä ennen maalia. Lajin maailmanennätyksen haltija on nigerialainen Tobi Amusan, joka juoksi Eugenen MM-kisoissa vuonna 2022 ajan 12,12 sekuntia. Samoissa kilpailuissa Amusan juoksi myös ajan 12,06, mutta kyseisessä tuloksessa myötätuuliraja ylittyi.
Vuoden 1968 loppuun saakka naisten pika-aitajuoksun virallinen pituus oli 80 metriä. Ensimmäisen kerran naisten aitajuoksussa olympialaisissa kilpailtiin Los Angelesissa 1932. Münchenissä 1972 naisten aitajuoksun matka vakiintui nykyiseen 100 metriin. Miesten vastaava matka on 110 metrin aitajuoksu. Aikuisurheilussa miesten lyhyt aitamatka on 100 metriä 50–65-vuotiaiden ikäluokissa.
100 metrin aitajuoksu arvokilpailuissa

100 metrin aitajuoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1972 ja yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa vuodesta 1983. Menestynein maa naisten pika-aidoissa on ollut Yhdysvallat.
Ennätyksiä

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 12,12 |  Tobi Amusan | 24. heinäkuuta 2022 | Eugene |
| Aasian ennätys | 12,44 |  Olga Šišigina | 27. kesäkuuta 1995 | Luzern |
| Afrikan ennätys | 12,12 |  Tobi Amusan | 24. heinäkuuta 2022 | Eugene |
| Etelä-Amerikan ennätys | 12,49 |  Maribel Caicedo | 23. toukokuuta 2024 | Fayetteville |
| Euroopan ennätys | 12,21 |  Jordanka Donkova | 20. elokuuta 1988 | Stara Zagora |
| Keski- ja Pohjois-Amerikan  ennätys | 12,20 |  Kendra Harrison | 22. heinäkuuta 2016 | Lontoo |
| Oseanian ennätys | 12,28 |  Sally Pearson | 3. syyskuuta 2011 | Daegu |
| Suomen ennätys | 12,65 |  Lotta Harala | 14. heinäkuuta 2024 | La Chaux-de-Fonds |
Kymmenen parasta juoksijaa > Maailma

|  | Tulos | Tuuli | Urheilija | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12,12 | +0,9 |  Tobi Amusan | Eugene | 24.7.2022 |
| 2. | 12,20 | +0,3 |  Kendra Harrison | Lontoo | 22.7.2016 |
| 3. | 12,21 | +0,7 |  Jordanka Donkova | Stara Zagora | 20.8.1988 |
| 4. | 12,25 | +1,4 |  Ginka Zagortševa | Dráma | 8.8.1987 |
| 4. | 12,25 | +0,7 |  Masai Russell | Eugene | 30.6.2024 |
| 6. | 12,26 | +1,7 |  Ludmila Narožilenko | Sevilla | 6.6.1992 |
| 6. | 12,26 | +1,2 |  Brianna Rollins | Des Moines | 22.6.2013 |
| 6. | 12,26 | −0,2 |  Jasmine Camacho-Quinn | Tokio | 1.8.2021 |
| 9. | 12,28 | +1,1 |  Sally Pearson | Daegu | 3.9.2011 |
| 9. | 12,28 | +0,5 |  Ackera Nugent | Kingston | 30.6.2024 |
Kymmenen parasta juoksijaa > Suomi

|  | Tulos | Urheilija | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12,65 | Lotta Harala | La Chaux-de-Fonds | 14.7.2024 |
| 2. | 12,68 | Reetta Hurske | Kuortane | 22.6.2024 |
| 3. | 12,72 | Annimari Korte | Joensuu | 24.7.2019 |
| 4. | 12,81 | Nooralotta Neziri | Kuortane | 25.6.2016 |
| 5. | 12,84 | Saara Keskitalo | Joensuu | 20.7.2024 |
| 6. | 13,07 | Vilma Mäki | Kuortane | 22.6.2024 |
| 7. | 13,08 | Ida Aidanpää | Joensuu | 24.7.2014 |
| 8. | 13,09 | Maria Huntington | Lappeenranta | 2.8.2019 |
| 9. | 13,11 | Matilda Bogdanoff | Jämsä | 27.6.2019 |
| 10. | 13,13 | Hanna Korell | Lahti | 14.7.2004 |