stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samarin saaren taistelu
Yhteenveto

Vasta sotatoimien päätyttyä selvisi taistelun poikkeuksellisuus. Leytenlahden taistelun sivunäyttämöllä käydyssä kamppailussa Yhdysvaltain laivaston kärsimät alustappiot olivat 5/6 koko taistelun tappioista. Menetykset Samarin edustalla olivat kaksi saattuetukialusta, kaksi hävittäjää ja yksi saattuehävittäjä. Kuudes tuhoutunut alus oli kevyt lentotukialus USS Princeton (kommodori W. H. Buracker).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samarin saaren taistelu Wikimedia Commonsissa
Samarin saaren taistelu
St. Lo syttyi kamikaze-iskusta palamaan
Margareta Winberg

| Margareta Winberg |
| --- | --- |
 Margareta Winberg vuonna 2013.
Ruotsin maatalousministeri
 Göran Perssonin hallitus 1998–2002  
 Ingvar Carlssonin III hallitus 1994–1996  
Ruotsin työmarkkinaministeri
 Göran Perssonin hallitus 1996–1998  
Kansanedustaja
 1981–2003  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1947 (ikä 77)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Puoliso:  Jörn Svensson (vih. 2008, k. 2021)
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Margareta Winberg (s. 13. elokuuta 1947) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja vuosina 1981–2003 ja toiminut maatalousministerinä 1994–1996 ja 1998–2002 sekä työmarkkinaministerinä 1996–1998. Vuosina 2004–2007 hän oli Ruotsin suurlähettiläs Brasiliassa. Koulutukseltaan hän on opettaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Margareta Winberg Wikimedia Commonsissa
Margareta Winberg Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Ruotsi
Abdrabuh Mansur Hadi

| Abdrabuh Mansur Hadi |
| --- | --- |
 Abdrabuh Mansur Hadi vuonna 2013.
Jemenin tasavallan 2. presidentti
 27.2.2012 – 22.1.2015  
Pääministeri:   Luettelo Ali Muhammad Mujawar Mohammed Basindawa Abdullah Mohsen al-Akwa Khaled Bahah Ahmed Obaid bin-Dagher Maeen Abdulmalik Saeed 
Varapresidentti:  Khaled Bahah Ali Mohsen al-Ahmar
Edeltäjä:  Ali Abdullah Saleh
Seuraaja:  Rashad al-Alimi
Jemenin varapresidentti
 13.10.1994 – 27.2.2012  
Presidentti:  Ali Abdullah Saleh
Edeltäjä:  Ali Salem al Beidh
Seuraaja:  Khaled Bahah
Jemenin puolustusministeri
 Muhammad Said al-Attarin hallitus 1994–10.1994  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1945 (ikä 79) Thukain
Tiedot
Puolue:  Yleinen kansankokous
Koulutus:  sotilasjohtaminen
Uskonto:  sunnalaisuus
Aiheesta muualla
presidenthadi-gov-ye.info
Abdrabuh Mansur Hadi (arab. عبد ربه منصور هادي‎; s. 1945 Abyan) on jemeniläinen poliitikko ja maan entinen presidentti.
Opiskelut ja poliitikon ura

Abdrabuh Mansur Hadi sai sotilaskoulutuksen Etelä-Arabiassa. Hän opiskeli sotilasalaa myös Britanniassa, Egyptissä ja Neuvostoliitossa, jossa hän opiskeli sotilasjohtamista. Hadi nimitettiin Jemenin puolustusministeriksi vuoden 1994 sisällissodan aikana. Sen jälkeen hän toimi presidentti Ali Abdullah Salehin varapresidenttinä lokakuusta 1994 helmikuuhun 2012.
Vuonna 2011 Jemenissä järjestettiin mielenosoituksia, jotka vastustivat vallan väärinkäyttöä ja työttömyyttä. Ne johtivat siihen, että Yleinen
kansankokous -puoluetta edustava presidentti Saleh joutui luopumaan virasta. Hän oli hallinnut Jemenin arabitasavaltaa ja Jemeniä yhteensä 33 vuotta. Viran vapautumisen jälkeen presidentiksi valittiin helmikuun 2012 presidentinvaalissa samaa puoluetta edustanut Hadi, joka oli vaalin ainoa ehdokas. Hadi vannoi virkavalan 25. helmikuuta 2012.
7. marraskuuta 2014 Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto asetti pakotteita Salehille Jemeniä epävakauttavien huthien tukemisen takia sekä hänen kahdelle armeijaliittolaiselleen; Abd al-Khaliq al-Huthille ja Abdullah Yahya al Hakimille väkivaltaisen kansannousun tukemisesta. Seuraavana päivänä Yleinen kansankokous syytti puolueeseen kuulunutta presidentti Hadia siitä, että hän olisi yrittänyt saada puolueen puheenjohtaja Salehille pakotteet. Puolue erotti Hadin.
Tammikuussa 2015 huthikapinalliset piirittivät presidentin virka-asuntoa. Hadi jätti eronpyyntönsä 15. tammikuuta. Parlamentti torjui eron samana päivänä.
Huthikapinalliset syrjäyttivät Hadin helmikuussa 2015, mitä pidetään Jemenin sisällissodan alkuna. Hadi pakeni Saudi-Arabian Riadiin. Saudi-Arabian johto on tukenut hänen hallintoaan maaliskuusta 2015 lähtien pommittamalla liittolaistensa kanssa kapinoivia ihmisiä.
Hadi asuu Adenissa. Huthikapinalliset nimittivät maan johtoon vallankumousneuvoston ja sitä korvanneen Ylimmän poliittisen neuvoston, mutta Yhdistyneet kansakunnat, Yhdysvallat ja Persianlahden yhteistyöneuvosto eivät ole tunnustaneet vallan siirtymistä.
7. marraskuuta 2017 Jemenin viranomaiset ilmoittivat, että Hadi, hänen poikansa, ministerinsä ja sotilashenkilökuntansa ovat joutuneet kotiarestiin Riadissa, eivätkä pääse kotiin kuukausiin. Syyksi ilmoitettiin Hadin vihanpito liittoumaan kuuluvan Arabiemiraattien kanssa.
Huhtikuussa 2022 Hadi ilmoitti luovuttavansa kaikki valtaoikeutensa uudelle maata johtavalle neuvostolle,  Neuvostoa johtaa entinen sisäministeri Rashad al-Alimi. Puolet neuvoston kahdeksasta jäsenestä tulee Jemenin pohjoisosista ja puolet Etelä-Jemenistä.
Iida Tikka

| Iida Tikka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  toimittaja, kirjeenvaihtaja
Muut tiedot
Koulutus: Georgetownin yliopisto, maisteri, 2020
Iida Tikka on suomalainen toimittaja, joka työskenteli vuosina 2020-2024 Yle Uutisten Yhdysvaltain-kirjeenvaihtajana.
Vuosina 2015–2017 hän oli MTV Uutisten Venäjän-kirjeenvaihtajana ja STT:n vakituisena avustajana Moskovassa. Tikka on opiskellut Venäjän sisä- ja ulkopolitiikkaa Moskovan yliopistossa. Hän on työskennellyt ja asunut Venäjällä aiemmin muun muassa Petroskoissa, Permissä ja Irkutskissa.
Tikka kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalainen Yhteiskoulusta vuonna 2010. Hän valmistui vuonna 2013 yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta journalistiikan kandiohjelmasta. Tikka valmistui vuoden 2020 keväällä Georgetownin yliopistosta Yhdysvalloista maisteriksi opiskeltuaan siellä turvallisuuspolitiikkaa.
SYK:n alumniyhdistys Syke ry valitsi Tikan Vuoden sykkiläiseksi vuonna 2022.
Tikka palkittiin Vuoden journalisti -palkinnolla vuonna 2025.
Pål Jonson

| Pål Jonson |
| --- | --- |
 Pål Jonson vuonna 2022.
Ruotsin puolustusminiseri
 Kristerssonin hallitus  18. lokakuuta 2022–  
Edeltäjä:  Peter Hultqvist
Valtiopäiväedustajat
 2016–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1972 (ikä 52)  Arvika, Ruotsi
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  maltillinen kokoomus
Koulutus:  Collège d'Europe King's College London
Pål Henning Jonson (s. 30. toukokuuta 1972) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko ja Ruotsin nykyinen puolustusministeri lokakuusta 2022. Hän on myös istunut valtiopäivillä vuodesta 2016, jolloin hän nousi virkaan Pia Hallströmin kuoleman jälkeen.
Jonson on kotoisin Arvikasta ja pelasi nuorena pöytätennistä. Hän opiskeli eurooppalaista politiikkaa belgialaisessa Collège d'Europessa ja väitteli sotatieteiden tohtoriksi Lontoon King's Collegesta vuonna 2005. Sen jälkeen hän työskenteli muun muassa maltillisen kokoomuksen kansliapäällikkönä Euroopan parlamentissa sekä poliittisena asiantuntijana Ruotsin puolustusministeriössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pål Jonson Wikimedia Commonsissa
Pål Jonson Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ruotsi
Kauraketo

Kauraketo on kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla Jurvalan kylässä. Historialtaan se on yksi Someron lukuisien kartanoiden maille toisen maailmansodan jälkeen maanhankintalain mukaan muodostetuista asutusalueista, joille sodan jälkeen asutettiin luovutetusta Karjalasta tullutta siirtoväkeä. Synnyltään se poikkeaa useimmista muista siirtoväen asutusalueista siten, että se muodostettiin vapaaehtoisella kaupalla, kun 20 vuoksenrantalaista perhettä 30. kesäkuuta 1945 osti Somerolla myyntiin tulleen Kaurakedon kartanon.
Historia > Kaurakedon kartano

Kaurakedon kartano, jonka asukkaiksi vuoksenrantalaiset tulivat, oli viereisessä Sillanpään kylässä Somerolla sijaitsevan Åvikin kartanon entinen sivutila. Se oli erotettu Åvikin kartanon kanssa yhdysviljelyksessä olleesta Jurvalan kartanosta itsenäiseksi tilaksi vuonna 1925 perinnönjaon yhteydessä. Åvikin sivutilana Kauraketo oli ainakin jo 1900-luvun alussa, ja mahdollisesti jo 1880-luvulla, jos kirjallisuudessa Kaurakedon isolle kivinavetalle annetut hieman vaihtelevat rakennusajat pitävät paikkansa.
Muuta asutusta kuin itse Kaurakedon kartano työväenasuntoineen alueella ei juuri ollut, koska entiset Jurvalan kartanon torpat oli Åvikin kartanon vuokra-alueiden järjestelyssä vuonna 1924 siirretty kartanon muille tiluksille, joko pääkartanon maille Someron Sillanpään kylään Paimionjoen pohjoispuolelle tai Åvikin kanssa myös yhdysviljelyksessä olleen Kerkolan kylän Tiensuun talon tiluksille Jurvalan kylän etelärajalle. Tämä teki uusien asukkaiden saavuttua Kaurakedosta lähes täysin karjalaisen yhteisön, kun hämäläistä kantaväestöä oli koko kylässä lopulta vain muutamia perheitä.
Mitään kartanotyylistä päärakennusta Kaurakedossa ei koskaan ollut, koska sivukartanoon ei sellaista tarvittu, eikä sitä kartanon itsenäistyttyäkään ollut rakennettu. Alueen maamerkkinä toimi sitä tehokkaammin kartanon suuri kivinavetta, jonka vintille uudet asukkaat ensimmäiseksi kesäksi majoittuivat.
Historia > Kolhoosielämää ja maanjakoja

Aluksi uudet asukkaat asuivat Kaurakedon kartanoa yhteistaloudessa majoittuneena entisiin muonamiesten asuntoihin. Peltotyöt tehtiin yhdessä, suuri kivinavetta oli kaikkien yhteiskäytössä ja puhelimiakin oli vain yksi.
Tavoitteena oli kuitenkin saada maat jaetuksi, ja 4. marraskuuta 1947 järjestettiin anotun halkomisuusjaon ensimmäinen toimituskokous. Kokouksia pidettiin vielä neljä lisää, kunnes 17.9.1948 voitiin pitää loppukokous. Jaon tuloksena kartanoon kuuluvien tilojen maat jaettiin 20:ksi tilaksi, jotka jaettiin osakkaille arvalla. Tätä ennen osakkaat joutuivat vielä maanluovuttajiksi, kun kartanon ylimääräiseksi katsotusta maasta muodostettiin kaksi viljelystilaa ja kaksi asuntoviljelystilaa muille maansaantiin oikeutetuille. Rakentamiseen uusilla tiloilla päästiin kesällä 1949 ja sitä jatkettiin kahtena seuraavana kesänä. Neljä tilaa jäi Kaurakedon mäelle, ja kivinavetta jaettiin tasan näiden kesken.
Historia > Kaurakedon kansakoulu

Aluksi Kaurakedon lapset kävivät koulua naapurikylässä Pitkäjärvellä, mutta kun matka oli pitkä (noin neljä kilometriä), tehtiin aloite oman koulupiirin perustamiseksi. Koulupiiri perustettiin 29. kesäkuuta 1951 ja koulu aloitti toimintansa vuokratiloissa syksyllä 1952. Samaan aikaan koululle etsittiin tonttia, ja kun sellainen löytyi, päätös koulun rakentamisesta tehtiin vuonna 1955. Koulutyö uudessa koulussa voitiin aloittaa vuoden 1957 alusta. Koulu toimi Kaurakedossa 40 vuotta vuoden 1992 loppuun. Pitkäaikaisia opettajia koulussa olivat muun muassa Erkki Eräkorpi (vuosina 1957–1985) ja Terttu Partanen (vuosina 1957–1972).
Kauraketo 2000-luvulla

Kaurakedon kivinavetta paloi vuonna 1986, mutta rakennettiin uudelleen, joskaan ei alkuperäiseen muotoonsa. Vuonna 2001 alkuperäisistä 20:stä viljelmästä jatkoi tuotantoaan alkuperäisten omistajien jälkeläisten omistuksessa yhdeksän ja muiden omistuksessa kaksi. Tilojen keskimääräinen peltopinta-ala oli samalla noussut alkuperäisestä 14–18 hehtaarista 36 hehtaariin. Lopuista yhdeksästä talosta kuusi oli asuttuina ja kaksi tyhjillään tai kesäasuntoina ja neljää omistivat vielä alkuperäisten omistajien jälkeläiset. Kaurakedon asukasmäärä vuoden 2000 lopulla oli 61 henkilöä, eli noin puolet siitä mitä se oli vuonna 1945, kun Kauraketoon muutti 123 ihmistä, samalla kun maataloudesta toimeentulonsa saavien määrä oli noin kolmannes vuoden 1945 määrästä. Tämä vastaa hyvin yhteiskunnan yleistä kehitystä. Kaurakedon kansakoulun tiloissa toimi vuodesta 1994 vanhusten palvelukoti Iltatuuli, joka lopetti toimintansa vuonna 2010. Vuodesta 2012 entisessä koulussa on toiminut majatalo.
Tunnettuja kauraketolaisia

Tunnettu Kaurakedon siirtoväkeen kuulunut oli politiikan tutkija, Tampereen ja Jyväskylän yliopistojen valtio-opin apulaisprofessori Tatu Vanhanen (1929–2015), jonka vanhemmat Taavi ja Anna Vanhanen olivat yksi Kaurakedon alkuperäisistä osakasperheistä. Vuonna 2001 Tatu Vanhanen yhdessä kauraketolaisen työryhmän kanssa julkaisi Kaurakedosta kyläkirjan. Myös Tatu Vanhasen poika, Suomen pääministerinä vuosina 2003–2010 toiminut Matti Vanhanen asui vanhempineen Kaurakedossa vuodet 1956–1958 ja myöhemmin teini-ikäisenä osallistui siellä maatilan töihin, muun muassa leikkuupuintiin.
Kaurakedon koulun tunnettuihin oppilaisiin kuuluu vuoden 2011 Diili-ohjelman voittanut Jarno Purtsi.
GMO-keskustelu

GMO-keskustelu on julkisuudessa käytyä väittelyä geenitekniikasta ja geenimuunnelluista organismeista. Keskusteluun osallistuvat muiden muassa kuluttajat, yritykset, poliitikot ja tieteentekijät. GMO-väittelyn keskeisiä aiheita ovat tuotteiden turvallisuus ja ympäristövaikukset sekä lainsäädännölliset näkökohdat kuten tulisiko geenimuunnellut tuotteet merkitä.
On laaja tieteellinen konsensus siitä, että tarjolla olevasta GM-peräisestä ruoasta ei koidu suurempaa vaaraa kuin perinteisestä. Ei ole todisteita siitä, että markkinoille hyväksytyn GM-ruoan kuluttamisesta olisi haittoja terveydelle. Geenimuuntelun on katsottu olevan yksi  mututiedolle alttiista ja herkistä tieteenaloista. Alan tutkimusta on kuitenkin haitannut se, ettei tutkimus ollut vuoteen 2010 asti mahdollista kuin siementuottajien hyväksynnällä, mikä voi aiheuttaa kysymyksiä tutkimuksen puolueettomuudesta. Geenimuunteltujen viljelykasvien turvallisuudesta ja ympäristövaikutuksista oli jo vuonna 2013 yli 2000 tutkimusta, joista peräti 1000 oli riippumattomien tutkijoiden riippumattomasti tekemiä.
Plos One -lehdessä julkaistun tutkimuskirjallisuuden meta-analyysin (2014) mukaan GM-viljely on vähentänyt kasvinsuojeluaineiden käyttöä 37 % sekä lisännyt satoja 22 % ja viljelijöiden voittoja 68 %, kehitysmaissa vieläkin enemmän.
Geenimuunnelluilta elintarvikkeilta vaaditaan merkinnät useissa maissa, mutta ei Yhdysvalloissa tai Kanadassa. Ympäristö- ja kansalaisjärjestöt kuten Greenpeace ja Maan vapautusrintama vastustavat geenimuuntelua.
Terveysvaikutukset > Allergiat

WHO:n mukaan kansanterveys voi hyötyä paljon bioteknologian mahdollisuuksista, esimerkiksi allergeenisuuden vähenemisestä. International Council for Sciencen mukaan GM-kasvit mahdollistavat allergeenien poistamisen tietyistä elintarvikkeista (esim. maapähkinät). Yhtään todistettua allergiatapausta tai muuta terveys- tai ympäristöhaittaa ei geenimuuntelusta ole koitunut huolimatta lähes miljardin hehtaarin GMO-tuotannosta.
Terveysvaikutukset > DNA

DNA:ta ihminen saa päivittäin 0,1 - 1 grammaa sekä GM- että ei-GM-ruoasta, eikä lähes 2000 tutkimuksen yhteenvedossa löytynyt mitään todisteita siitä, että sitä päätyisi ihmissoluihin, vaikka GM-vastustajat tällaista yleisesti väittävät.
Terveysvaikutukset > Eläinten GM-ruokinta

Federation of Animal Science Societes (FASS) kirjoittaa, että bioteknisesti ruokittujen eläinten liha, maito ja munat ovat turvallisia. Edes eläinten ruoan proteiineja ei ole löytynyt lihasta, maidosta ja munista. FASSin mukaan biotekniset kasvit ja eläinruoat auttavat maailman väestön ravitsemusta ja hyvinvointia, etenkin kehitysmaiden lasten.
Vuonna 2014 Journal of Animal Science -lehdessä julkaistu Kalifornian yliopiston tutkimusyhteenveto aiemmasta tutkimuksesta kattoi sadan miljardin eläimen ruokintaa vuosilta 1983 - 2011. Tutkimuskirjallisuuden mukaan GM-ruokitut eläimet olivat yhtä terveitä ja hyvinravittuja kuin muutkin.
Terveysvaikutukset > Horisontaalinen geeninsiirto

Muuntogeenisiä kasveja on kritisoitu siitä, että keinotekoisesti lisätyt geenit saattavat siirtyä muuntelemattomiin kasveihin ja jopa eläimet voivat altistua niille. Kuitenkin International Council for Sciencen mukaan GM-kasvien tai niiden yksittäisten geenien riski levitä luontoon on samankaltainen kuin ei-GM-kasvienkin.
Aiemmin tutkijat kuten Mae-Wan Ho ovat esittäneet huolensa myös muuntogeenien leviämisestä sukua olemattomiin lajeihin horisontaalisen geeninsiirron kautta. Muunneltuja geenejä voisi siis siirtyä vaikkapa viljelyskasvista luonnonvaraisiin eläimiin. Kaupallisessa levityksessä olevissa muuntogeenisissä viljelyskasveissa on käytetty kasviin siirrettävänä promoottorina kukkakaalimosaiikkiviruksen (CaMV) promoottoria. CaMV:n 35S-promoottorista on luotu useita erilaisia yhdistelmiä geeninsiirtoon käytettäviksi. Ho ym. (1999) arvelivat mielipidekirjoituksessaan, että eri ominaisuuksiensa takia CaMV:n promoottori osallistuu hyvin todennäköisesti horisontaaliseen geeninsiirtoon. Ho:n mukaan CaMV:n promoottori voisi herättää ”nukkuvan” viruksen tai luoda uuden viruksen missä tahansa GMO:ssa. Lukuisat merkittävät tutkijat kritisoivat voimakkaasti artikkelia. John Innes Instituten (Norwich, Iso-Britannia) tutkijan Roger Hullin mukaan noin 10 % tavallisista kaupassa myytävistä kukkakaaleista ja kaaleista ovat CaMV:n infektoimia. Ihmiset ovat siten syöneet historiansa aikana CaMV:n 35S-promoottoria yli 10 000 kertaa suurempina annoksina kuin niitä esiintyy tavallisissa muuntogeenisissä kasveissa.
Vuonna 2000 Saksassa Hans-Hinrich Kaatzin ja Stefan Wölflin tutkimusryhmä havaitsi, että rapsiin usein lisätty geeni siirtyi joissakin tapauksissa yli eri lajien rajojen, ja kyseistä rapsiin lisättyä geeniä löytyi mehiläisten sisäelimissä eläneistä mikro-organismeista.
Myöhemmin kuitenkin osoitettiin, että geenejä siirtyy myös ei-GM-villikasveista toisiin myös aivan eri lajien välillä.
Terveysvaikutukset > GM-vastaiset tutkimukset

Nature Biotechnology -lehden päätoimittajat kirjoittivat vuonna 2013, että vain häviävän pienessä osassa geenimuuntelua koskevista tutkimuksista on väitteitä terveysvaaroista, mutta kritiikitön, sensaatiohakuinen lehdistö on kohissut näistä, vaikka tutkimukset olisivat miten virheellisiä tahansa. Yleensä ei myöskään ole mielekästä tutkia geenimuuntelun turvallisuutta, koska yksittäisen lajikkeen turvallisuus riippuu ensisijaisesti muusta kuin siitä, onko se tuotettu geenimuuntelulla vai perinteisemmillä jalostuskeinoilla.
Terveysvaikutukset > GM-vastaiset tutkimukset > Pusztain tapaus

Brittiläinen geneetikko Árpád Pusztai julkaisi tutkimuksen, jonka mukaan rotille syötetty muuntogeeninen peruna aiheutti vakavia vaurioita rottien immuunijärjestelmälle ja vähensi elinten kasvua. Tiedeyhteisö Royal Society of London piti tutkimusta vakavasti puutteellisena ja epäuskottavana Nature-lehdessä vuonna 1999 julkaistussa vastineessaan. Heidän mukaansa tutkimuksen suunnittelu, toteutus ja analyysi olivat monin tavoin virheellisiä eikä siitä voinut tehdä mitään johtopäätöksiä. Esimerkiksi koeryhmissä oli liian vähän rottia, jotta niistä olisi voitu saada mielekästä, tilastollisesti merkitsevää dataa. Silti vuonna 2005 400-jäseninen Federation of German Scientists (FGS) myönsi Pusztaille Whistleblowers-palkinnon, joka myönnetään yhteiskuntaa uhkaavan vakavan vaaran esilletuomisesta. Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto EFSAn eläinruokintakokeiden GMO-paneeli teki vuonna 2008 GMO-tuotteiden eläinkokeista yhteenvedon: GM-ruokintakokeet jyrsijöillä osoittavat, että edes ihmisen päivittäistä saantoa sata kertaa suuremmilla annoksilla jyrsijöillä ei havaittu haittavaikutuksia. Koe-eläinten ja vertailuryhmän välille ei koitunut mitään biologisesti olennaisia eroja.
Terveysvaikutukset > GM-vastaiset tutkimukset > Séralinin tapaus

Gilles-Éric Séralinin tutkimusryhmä Caenin yliopistossa Ranskassa on New Scientist -lehden mukaan pitkään vastustanut geenimuuntelua. Muut tutkijat ovat pitäneet ala-arvoisina ryhmän tutkimuksia muun muassa Roundup-torjunta-aineen ja maissin haitallisuudesta terveydelle.
Riippumattomat tiedejärjestöt ovat tyrmänneet Séralinin kohutun tutkimuksen, muun muassa Euroopan elintarvikevirasto (EFSA), Ranskan HCB ja kansallinen ruokaturvallisuusvirasto, Flanderin biotekniikkainstituutti, Tanskan tekninen yliopisto, Australian ja Uuden-Seelannin ruokavirasto.
Terveysvaikutukset > GM-vastaiset tutkimukset > Federico Infascellin tutkimukset

Federico Infascellin Napolin yliopistossa johtaman laboratorion tutkimuksia siteerattiin laajalti GM-vastaisilla verkkosivuilla. Tutkimuksissa väitettiin, että kun vuohikutuille syötettiin GM-soijaa, siirtogeenin fragmentteja päätyisi kutun maitoon. Nature raportoi, että tutkimus herätti epäilyjä dataväärennöksestä. Esimerkiksi elektroforeesigeelikuvat näyttävät siltä, että niistä olisi poistettu osia, ja eri tutkimuksissa näyttää olevan saman kuvan kopioita, vaikka kuvatekstien mukaan kyse on eri tutkimuksista. Biolääketieteellisen palvelun analyysi näytti vahvistavan kuvien manipulaation ja uudelleenkäytön. Napolin yliopisto käynnisti asiasta selvityksen, ja selvitysryhmän vetäjä kertoi ryhmän löytäneen tutkimuksista tahallista datan vääristelyä. Infascelli väitti oman asiantuntijansa olevan päinvastaista mieltä muttei suostunut Naturen haastatteluun asiasta.
Biolääketieteellisen palvelun johtaja Enrico Bucci julkaisi 14.1.2016 tutkimuksensa, joka kattoi myös neljä muuta Infascellin GM-ruokintatutkimusta ja hänen laboratorionsa väitöskirjan. Analyysissä todisteita kuvamanipulaatiosta löytyi kaikista kahdeksasta tutkimuksesta. Infascellin laboratorion papereita on aiemminkin syytetty kuvamanipulaatiosta.
Ympäristövaikutukset > Säästöt, tehokkuus ja kuormituksen vähentäminen

Satokasveja voidaan mahdollisesti muunnella geneettisesti niin, että niistä saadaan suurempia satoja kehitysmaiden heikoissa olosuhteissa. Italiassa vuonna 2005 tehdyssä viljelykokeessa Bt-maissilajikkeista toisen sato oli 28 ja toisen jopa 43 prosenttia suurempi kuin geenimuuntelemattoman vertailuviljelmän. Koe tehtiin alueella, jossa maissikoisa on yleinen tuholainen. Espanjassa vastaavassa kokeessa geenimaissin sato oli seitsemän prosenttia suurempi kuin muuntelemattoman viljelmän.