stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Melperoni
Aiheesta muualla

KEGG: Melperone (englanniksi)
Antipsykootit
| --- | --- |
Butyrofenonijohdokset:  benperidoli |  bromiperidoli |  droperidoli |  fluanisoni |  haloperidoli |  melperoni |  moperoni | pipamperoni | trifluperidoli
Fentiatsiinijohdokset:  butaperatsiini |  diksyratsiini |  flufenatsiini |  klooripromatsiini |  levomepromatsiini | mesoridatsiini |  peratsiini |  perfenatsiini |  perisiatsiini | pipotiatsiini | proklooriperatsiini |  promatsiini |  sulforidatsiini |  tioridatsiini |  tiopropatsaatti |  tioproperatsiini |  trifluoperatsiini |  triflupromatsiini
Muut tyypilliset antipsykootit:  klooriprotikseeni |  flupentiksoli |  klopentiksoli |  loksapiini |  molindoni |  pimotsidi |  tiotikseeni |  tsuklopentiksoli
Epätyypilliset antipsykootit:  amisulpridi |  aripipratsoli |  asenapiini | brekspipratsoli | iloperidoni | karipratsiini |  ketiapiini |  klotsapiini |  lumateperoni  | lurasidoni | mosapramiini | olantsapiini |  paliperidoni |  perospironi |  risperidoni | sertindoli |  sulpiridi |  tsiprasidoni |  tsotepiini
Matt Osborne

Matt  Osborne (27. heinäkuuta 1957, Charlotte Pohjois-Carolina - 28. kesäkuuta 2013, Plano Texas) oli yhdysvaltalainen showpainija, jonka kehänimet olivat  Doink The Clown, Big Bubba, Borne Again, Great Mustapha, Matthew Borne, Reborne Again ja Big Josh.
Osborne kuoli 55-vuotiaana Planossa, Texasissa huumeiden yliannostukseen. Ruumiinavausraportin mukaan yliannostus ei ollut tahallinen. Matt Osborne oli kärsinyt myös sydänsairaudesta, minkä osaltaan katsotaan edesauttaneen menehtymistä.
Mesikolibri

| Mesikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Mesikolibrit Florisuga
Laji::  mellivora
Kaksiosainen nimi
 Florisuga mellivora  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Mesikolibri Wikispeciesissä   Mesikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mesikolibri (Florisuga mellivora) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon eteläosista Keski-Amerikkaan, ja Etelä-Amerikassa Kolumbiasta etelään Ecuadorin länsiosaan, Perun kaakkoisosaan ja Pohjois-Boliviaan, sekä itään Venezuelaan, Trinidad ja Tobagoon, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan ja Amazonin alueelle Brasiliaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Surinamesta vuonna 1758.
Martha Cooper

Cooper Berliinissä 2014 installaationsa edessä.
Martha Cooper (s. 1943 Baltimore, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän on saanut kansainvälistä mainetta työstään graffiti- ja hip hop -kulttuurin parissa erityisesti 1970- ja 1980-lukujen New Yorkissa. Cooper itse tähdentää, että hän kuvaa paljon muutakin edellä mainitun lisäksi.
Cooper on työskennellyt National Geographic -lehdessä 1960-luvulla ja New York Postin lehtivalokuvaajana 1970-luvulla. Lisäksi hän on toiminut yhdysvaltalaisen Peace Corps -järjestön vapaaehtoistyössä Thaimaassa. Graffiteista hän kiinnostui 1970-luvulla erään nuoren maalarin innoittamana. Aluksi hän kuvasi muun muassa metroasemia ja niillä liikennöiviä junia, mutta liikkui myöhemmin myös ratapihoilla ja erilaisissa tyhjissä rakennuksissa. Hän ystävystyi monien maalarien kanssa ja sai tilaisuuden dokumentoida heidän työskentelyään itse graffitien lisäksi.
Cooper on julkaissut useita katutaide- ja hip hop -aiheisia kirjoja. Ensimmäinen niistä oli yhteistyössä valokuvaaja Henry Chalfantin kanssa tehty, vuonna 1984 ilmestynyt Subway Art, jota monet pitävät eräänlaisena graffititaiteen raamattuna. Toinen varsin tunnettu teos on esimerkiksi Hip Hop Files: Photographs 1979–1984. Cooperin töitä nähdään graffitien historiasta kertovassa Style Wars -dokumenttielokuvassa, ja niitä on ollut esillä useissa lehdissä ja myös näytteillä museoissa.
Cooper on suorittanut taidealan tutkinnon Grinnell Collegessa ja opiskellut antropologiaa Oxfordin yliopistossa. Hän asuu New Yorkin Manhattanilla.
Kirjallinen tuotanto

Subway Art, Martha Cooper ja Henry Chalfant, 1984
R.I.P.: New York Spraycan Memorials, 1994
Hip Hop Files: Photographs 1979–1984, 2004
Street Play, 2005
We B*Girlz, teksti Nika Kramer, 2005
New York State of Mind, 2007
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cooperin naisvalokuvaajia käsittelevä sivusto (englanniksi)
We B Girlz – breakdance- ja hip hop -naisia käsittelevä sivusto (englanniksi)
Cooperin New York -kuvia (englanniksi)
Luettelo lentokoneista

Luettelo lentokoneista tyypin, valmistajan ja prototyypin ensilennon vuoden, tai jossain tapauksissa käyttöönottovuoden mukaan järjestettynä.
Siviililentokoneet > Suihkukoneet

ACAC
ACAC ARJ21
Airbus
Airbus A300, 1972, ensimmäinen kaksimoottorinen laajarunkokone
Airbus A310, 1982
Airbus A318, 2002
Airbus A319, 1995
Airbus A320, 1987
Airbus A321, 1993
Airbus A330, 1992
Airbus A340, 1991
Airbus A350, 2013
Airbus A380, 2005
Antonov
Antonov An-124, 1982
Antonov An-225, 1988
BAC 1-11 (One-Eleven)
BAC/Aerospatiale Concorde
Boeing
Boeing 707, 1957
Boeing 717, 1998
Boeing 727, 1963
Boeing 737, 1967, eniten valmistettu matkustajakone.
Boeing 747, 1969
Boeing 757, 1982
Boeing 767, 1981
Boeing 777, 1994
Boeing 787, 2009
British Aerospace
BAe 146-100, 1981
BAe 146-200, 1982
BAe 146-300, 1987
Avro RJ70
Avro RJ85
Avro RJ100
de Havilland
de Havilland D.H.106 Comet, 1949, ensimmäinen suihkumatkustajakone
Douglas
Douglas DC-8, 1958
Douglas DC-9, 1965
McDonnell-Douglas DC-10, 1970
McDonnell-Douglas MD-11
McDonnell-Douglas MD-81
McDonnell-Douglas MD-82
McDonnell-Douglas MD-83
McDonnell-Douglas MD-87
McDonnell-Douglas MD-88
McDonnell-Douglas MD-90
Embraer
Embraer 110
Embraer 120
Embraer 135, 1999
Embraer 140, 2000
Embraer 145, 1995
Embraer 170, 2002
Embraer 175, 2003
Embraer 190, 2004
Embraer 195, 2004
Hawker Siddeley Trident
Kawasaki Ki-56
Learjet / C-21, 1963.
Lockheed L-1011 Tristar, 1970
Sud-Aviation
Caravelle, 1955
Tupolev
Tupolev Tu-104, 1955
Tupolev Tu-134, 1963
Tupolev Tu-144, 1968
Tupolev Tu-154, 1968
Tupolev Tu-204
Tupolev Tu-214
Tupolev Tu-334
Vickers VC-10
X-45
Siviililentokoneet > Potkuriturbiinikoneet

Aérospatiale/Aeritalia
ATR 42, 1984
ATR 72, 1988
de Havilland
de Havilland Canada Dash 8, 1983
Saab
Saab 340
Saab 2000
Siviililentokoneet > Potkurilentokoneet

Airspeed
AS.57 Ambassador
Beechcraft
Beechcraft 18, 1937.
Beechcraft Bonanza, 1945.
Boeing
Boeing 247, 1933, ensimmäinen kokometallinen matkustajakone.
Bristol
Bristol Brabazon
de Havilland
de Havilland Dove
de Havilland Heron
Douglas
Douglas DC-2, 1934
Douglas DC-3 / C-47 Dakota, 1935
Douglas DC-4, 1946
Douglas DC-6, 1946
Douglas DC-7, 1953
Handley-Page
Handley-Page W.8
Handley Page H.P.42
HPR-7 Herald
Junkers
Junkers F13, 1919
Junkers Ju 52/3m, 1931
Lake Aircraft
Lake LA-4-200 Buccaneer
Lockheed
Lockheed L-1049 Super Constellation, 1950
Piper
Piper PA-31
Saab
Saab 90 Scandia
Saunders-Roe
Saunders-Roe Princess
Short
Short SC.7 Skyvan
Yleisilmailu

Curtiss J4N Jenny
Beechcraft Bonanza
De Havilland D.H.60 Moth
Taylor Cub
Cessna
Cessna 150
Cessna 152
Cessna 172
Cessna 180
Cessna 182
Hawker HS-125
Piper
Piper Cherokee / Arrow
Piper PA-32 Cherokee Six
Republic RC-3 Seabee
Purjelentokoneet

Airspeed Horsa
Antonov A-11
Antonov A-13
Antonow A-15
Antonow A-7
Antonow A-9
Applebay Chiricahua
Applebay Mescalero
Applebay Zuni
Avo 68
Blohm & Voss BV 40
DFS 230
DFS Habicht
DFS Kranich
DFS Rhönsperber
DG-100
DG-1000
DG-200
DG-300
DG-400
DG-800
ETA (lentokone)
Elfe 17a
General Aircraft Hamilcar
Glasflügel Kestrel
Gribowski G-29
Grob G 102
Grob G 103
Grob G 109
Grob G109A (moottoripurjelentokone)
H101 Salto
Iljušin Il-32
Jakovlev Jak-14
KK-1e Utu, Suomi
Lange Antares 20E
Letov LF 107 Luňák
Lippisch-Ente
Lo100
Messerschmitt Me 321
PIK
PIK-3c "Kajava"
Harakka II
PIK-16 "Vasama"
PIK-20 "Tiu"
PZL Bielsko SZD-30
PZL Bielsko SZD-36
PZL Bielsko SZD-50
PZL Bielsko SZD-9
PZL PW-5
Rolladen Schneider LS-1
Rolladen Schneider LS-2
Rolladen Schneider LS-3
Rolladen Schneider LS-4
Rolladen Schneider LS-5
Rolladen Schneider LS-6
Rolladen Schneider LS-7
Rolladen Schneider LS-8
Rolladen Schneider LS-9
Rolladen Schneider LSD Ornith
SB5
SG 38
Scheibe L-Spatz
Scheibe SF 25
Schempp-Hirth Cirrus
Schempp-Hirth Discus
Schempp-Hirth Duo Discus
Schempp-Hirth Janus
Schempp-Hirth Nimbus
Schempp-Hirth SHK
Schempp-Hirth Ventus
Schleicher ASH 25
Schleicher ASK 13
Schleicher ASK 16
Schleicher ASK 21
Schleicher ASW 12
Schleicher ASW 15
Schleicher ASW 19
Schleicher ASW 22
Schleicher ASW 24
Schleicher ASW 27
Schleicher ASW 28
Schleicher K 10
Schleicher K 7
Schleicher K 8
Schleicher Ka 2
Schleicher Ka 4
Schleicher Ka 6
Speed-Astir
Standard Austria S
Stemme S 10
Waco CG-4A
Lentoveneet

Suomi
Eklund TE-1
Venäjä/Neuvostoliitto
Berijev
MBR-2 (1932)
Be-2 eli KOR-1 (1936)
MDR-5 (1937)
MBR-7 (1939)
Be-2 eli KOR-2 (1940)
Be-8 (1947)
Be-6 (1948)
R-1 (1952)
Be-10 (1956)
Be-12 (1960)
Be-1 (1965)
Be-30 (1968)
VVA-14 (1972)
A-50 (1978)
A-40 (1986)
Be-32K (1995)
Be-103 (1997)
Be-200 (1998)
Be-200E kehitteillä
Be-112 kehitteillä
Be-2500 kehitteillä
Yhdistynyt kuningaskunta
Short Sunderland
Yhdysvallat
Boeing
Boeing 314 Clipper, 1939
Consolidated Catalina
Tiedustelu- ja tutkakoneet, tankkerit ja rahtikoneet

Curtiss SOC Seagull, USA, meripartointi ja tiedustelu, 1934
Focke-Wulf Fw 200 Condor, Saksa, meritiedustelu, 1937.
Fieseler Fi 156 Storch, Saksa, yhteyskone.
Mitsubishi Ki-15, Japani, tiedustelu- ja yhteyskone, 1936.
Kawanishi E7K, Japani, tiedustelukone.
Avro Anson, UK, meritiedustelu, 1935.
Short Sunderland UK, lentovene.
Vickers Warwick, UK, meritiedustelu.
Consolidated Catalina, USA, meritiedustelu.
North American-Rockwell RA-5 Vigilante, USA, tiedustelu.
North American-Rockwell OV-10 Bronco, USA, rahti ja rynnäköinti.
BAe Nimrod, UK, meritiedustelu.
Boeing C-135
Boeing OC-135 Open Skies, USA, valvonta.
Boeing KC-135 Stratotanker, tankkeri.
Boeing RC-135 Rivet Joint, tiedustelu.
E-3 Sentry, USA, AWACS
E-8 Joint STARS
ES-3 Shadow, USA, elektroninen tiedustelu.
S-3 Viking
Lockheed P-2 Neptune, USA, meritiedustelu.
Lockheed P-3 Orion, USA, meritiedustelu.
Lockheed EP-3E Aries II, USA, elektroninen tiedustelu.
Cessna O-1G "Bird-Dog"
Lockheed C-130 Hercules, 1954.
Lockheed C-5 Galaxy, 1968.
Lockheed U-2
Lockheed SR-71 Blackbird
Tutkimuslentokoneet, prototyypit ja erikoismallit

Ennätyskoneita
Wright Flyer, maailman ensimmäinen onnistunut moottorilentokone, ensilento 17.12.1903.
Vickers Vimy, ensimmäinen välilaskuton Atlantin ylilento (kaksi lentäjää) (Newfoundland - Connemara,Irlanti), 14-15.6.1917.
Ryan NYP "Spirit of St. Louis", ensimmäinen yksinlento yli Atlantin (New York - Pariisi) ilman välilaskua, ensilento 21.5.1927.
Douglas World Cruiser, ensimmäinen maailmanympärilento (välilaskuja), 1924.
Rutan Voyager, ensimmäinen välilaskuton maailmanympärilento ilman tankkausta.
X-lentokoneet, mm.
Bell X-1, lentokone, joka mursi ensimmäisenä äänivallin vaakalennossa vuonna 1946.
Douglas X-3 Stiletto, hitaaksi ja lento-ominaisuuksiltaan hankalaksi todettu nopeuskoekone.
Northrop X-4 Bantam, pyrstötön lentävää siipeä muistuttanut koekone. Ensilento 1948.
North American X-15, maailman nopein yksipaikkainen miehitetty lentokone, jonka ensilento tehtiin vuonna 1959 - suurin nopeus Mach 6,7 vuonna 1967. (Sukkuloiden lentonopeus ylittää X-15-koneiden nopeuden.)
Miehittämättömiä lentokoneita
NASA X-43, miehittämätön scramjet-propulsion koekone, Nopeus vuonna 2004 suoritetussa kokeessa oli yli 9 Mach - suurin lentonopeus, joka on saavutettu ilmakehän happea hapettimena käyttävällä voimalaitteella.
Northrop X-47 - miehittämötön lentokone (ensilento 2003)
Sarjatuotantoon pyrkineiden koneiden prototyyppejä
BAC TSR-2, yliäänisen pommikoneen prototyyppi, ensilento 1964.
Bristol 188
Fairey Delta 1 - tämän koekoneen ominaisuuksia päätyi merkittävästi Gloster Javelin-koneeseen.
Fairey Delta 2
Hawker P.1127
Lockheed YF-12 "Oxcart", joka oli SR-71 Blackbirdin edeltäjä ja huippunopea koekone.
Martin-Baker MB 1
Miles M-52
North American XB-70 Valkyrie
Saunders-Roe SR.53
Northrop XB-35, B-2 pommikoneiden esikuva
Northrop YB-35, ensimmäinen stealth-kone
Matt Priddis

| Matt Priddis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1985
Kansalaisuus:   Australia
Uran tiedot
Pituus:  185 cm
Laji:  australialainen jalkapallo
Seura:   West Coast Eagles
Kilpauran kesto:  2003-
 Tietolaatikko päivitetty 15. tammikuuta 2015 
Matthew Harley "Matt" Priddis (s. 21. maaliskuuta 1985) on australialainen australialaisen jalkapallon pelaaja. Nykyisin hän edustaa AFL:ssä pelaavaa West Coast Eaglesiä. Pelipaikaltaan Priddis on keskikenttäpelaaja. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.
Vuodet 2003-2006 Priddis edusti WAFL:issa pelannutta Subiacoa, jossa hän teki 63 pelissä 32 osumaa. Vuonna 2006 hän siirtyi AFL-seura West Coast Eaglesiin. West Coastissa Priddis on tehnyt 173 pelissä 56 maalia. Hän toimii nykyisin myös seuran varakapteenina. Priddis palkittiin kauden 2014 jälkeen Brownlow-mitalilla eli vuoden parhaimman ja reiluimman pelaajan palkinnolla.
Käännös suomeksi
Vilho Pentikäinen

| Vilho Pentikäinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1903 Antrea
Kuollut: 1942 Neuvostoliitto (38–39 vuotta)
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  punainen Suomi, Suomi, Espanjan toinen tasavalta, Neuvostoliitto
Palvelusvuodet:  1918, 1923–1942
Taistelut ja sodat:  Suomen sisällissota, Espanjan sisällissota, toinen maailmansota
Sotilasarvo:  luutnantti (Suomi)
Vilho Armas Pentikäinen (5. maaliskuuta 1903 Antrea – mahdollisesti 1942 Neuvostoliitto) oli suomalainen upseeri, joka tuli tunnetuksi vakoilustaan Neuvostoliiton hyväksi. Pentikäinen toimi Suomen armeijassa luutnanttina 1920-luvun lopulta alkaen ja työskenteli vuodesta 1929 puolustusvoimien yleisesikunnassa kuvakeskuksessa. Hän hankki Neuvostoliitolle 1930-luvun alkuun mennessä tietoja useista Suomen salaisista sotilaallisista suunnitelmista. Paljastuttuaan Pentikäinen pakeni Neuvostoliittoon, missä hän loi vielä uuden menestyksekkään sotilas- ja tiedustelu-uran. Pentikäisen kuolinaikaa ja -paikkaa ei tiedetä varmuudella.
Pentikäisen käytöstä kuvattiin miellyttäväksi, ja olemusta huolitelluksi ja aina rauhalliseksi. Hänet värvättiin Neuvostoliiton asiamieheksi vuonna 1923. Varsinaisen vakoilijanuransa Pentikäinen aloitti viimeistään työskennellessään yleisesikunnassa vuosina 1929–1933. Toimessaan Pentikäinen pääsi näkemään ja valokuvaamaan suomalaisia linnoituslaitteita, varuskuntia ja sotatarviketeollisuutta. Jälkeenpäin on tullut ilmi, että kopiot näistä filmeistä päätyivät Moskovaan. Pentikäisen toimintaan liittynyttä Etsivän keskuspoliisin tutkimuskokonaisuutta on kutsuttu ”Suureksi vakoilujutuksi”. Suomessa siihen liittyen tuomittiin 26 ihmistä.
Vuonna 2007 venäläiset lähteet väittivät, että Pentikäinen olisi ollut kaksoisagentti, joka vakoili myös Suomen hyväksi.
Elämä > Varhaiset vuodet

Pentikäinen syntyi Antrean pitäjän Talikkalan kylässä seppä Herman Pentikäisen ja Alina Mannisen perheeseen. Hän liittyi jo nuorena Talikkalan työväenyhdistykseen ja osallistui punakaartin riveissä Suomen sisällissodan Viipurin taisteluun huhtikuussa 1918 ollessaan vasta 15-vuotias. Antauduttuaan valkoisille Pentikäinen joutui Viipurin vankileirille, josta hän vapautui isänsä ja tämän liikemiesystävän avustuksella toukokuun lopussa. Sodan jälkeen Pentikäinen eli työmiehenä ja oli mukana sosialidemokraattisen nuoriso-osaston toiminnassa, kunnes se lakkautettiin yhteyksistään kiellettyyn Suomen kommunistiseen nuorisoliittoon vuonna 1925.
Pentikäinen suoritti varusmiespalveluksensa vuosina 1923–1924 konekiväärimiehenä, minkä jälkeen hän lähti sotilasuralle. Pentikäinen palveli aluksi kersanttina Helsingin Komennuskomppaniassa, kunnes hänet komennettiin reserviupseerikouluun vuonna 1927. Pentikäinen ylennettiin vänrikiksi 1929 ja luutnantiksi 1933. Hän raportoi maanlaisesti toimineen Suomen Kommunistisen Puolueen sotilaslinjalle jo varusmiespalvelusta suorittaessaan. Tärkeisiin tietoihin Pentikäinen kuitenkin pääsi käsiksi vasta huhtikuusta 1929 lähtien, jolloin hänet komennettiin valokuvaajaksi Yleisesikuntaan. Useat 1930-luvulla ilmestyneet puolustusvoimien julkaisut sisältävät hänen valokuviaan, vaikkei Pentikäisen nimeä olekaan mainittu.
Elämä > Neuvostoliiton vakoilijana

Pentikäinen kuvasi puolustusvoimien salaisia asiakirjoja toimiessaan yleisesikunnan  yöpäivystäjänä. Koska dokumenttien kuvaaminen oli varsin aikaa vievää, hän lisäksi toimitti vartiovuoronsa alussa nipun papereita rakennuksen ulkopuolella odottaneille neuvostoagenteille, jotka kuvasivat ne Neuvostoliiton lähetystössä ja palauttivat ne ennen aamua Pentikäiselle. Hänen toimintansa saattoi jatkua vuosia juuri siksi, että yhtään asiakirjaa ei päivisin puuttunut paikaltaan.[lähde? ]
Pentikäisen toiminnan seurauksena Neuvostoliitto sai tiedon kaikista Suomen salaisimmista sotilaallisista asioista. Esimerkiksi Suomi-konepistoolin piirustukset vei rajan yli ehkä juuri Pentikäinen. Neuvostoliitto sai lisäksi korvaamattoman tärkeitä tietoja esimerkiksi Suomen ja Viron toteuttamasta Suomenlahden sulkusuunnitelmasta, Suomenlahden meriväylistä ja miinoitussuunnitelmista. Vielä toisen maailmansodan aikana huomattiin, kuinka neuvostolaivasto vältteli 1930-luvulla miinoitussuunnitelmiin sisältyneitä merialueita niissäkin tapauksissa, joissa ne oli jo poistettu uudemmista miinoitussuunnitelmista.[lähde? ]
Tunnetun myytin mukaan Pentikäinen jäi kiinni tiedustelutehtävissään 1. lokakuuta 1933, kun päivystäjä havaitsi huoneessa palavat valot ja yllätti hänet itse teossa kuvaamassa asiakirjoja yleisesikunnan holvissa. Kertomukselle ei kuitenkaan löydy todisteita. Todennäköisesti Pentikäinen kutsuttiin kuulusteluun Etsivän Keskuspoliisin luokse, mutta hän jätti saapumatta sinne paeten sen sijaan Neuvostoliittoon autollaan jättäen perheensä Suomeen. Pentikäinen poistui Helsingin kodistaan 1. lokakuuta noin kello 16 aikaan. Hän oli ollut kiihtyneessä mielentilassa ja hän oli ajanut vaimonsa ja palvelijattarensa pois kodista ennen lähtöään. Pentikäisen auto löydettiin seuraavana päivänä Karjalan kannakselta Kivennavan Lipolan kylästä ja silminnäkijät olivat nähneet hänen liikkuneen samana päivänä sotilaspuvussa kylässä kiväärillä ja parabellum-pistoolilla aseistautuneena sekä kiikari ja valokuvauskone mukanaan. Jälkeenpäin todettiin hänen elämäntapansa olleen ylellinen asemansa mukaisiin tuloihin nähden.
Pentikäisen hankkimilla tiedoilla uskotaan olleen vaikutusta Boris Jartsevin neuvotteluyrityksiin Suomen hallituksen kanssa vuosina 1938–1939 sekä Neuvostoliiton jyrkkään suhtautumiseen Baltian maihin 1939–1940.[lähde? ]
Elämä > Toiminta Neuvostoliitossa

Päästyään Neuvostoliittoon Pentikäinen opiskeli Pietarin kansainvälisessä Lenin-koulussa, jossa hän käytti salanimeä ”Erik Art”. Nimelle luotiin koululla peitetarina, jonka mukaan Art olisi työskennellyt vuodet 1933–1935 elokuvaoperaattorina. Vuonna 1935 Pentikäinen toimi Neuvostoliiton turvallisuuspalvelun GPU:n rajavartioaseman päällikkönä Kannaksella Miikkulaisissa. Myöhemmin hän palveli majurin arvoisena Leningradin jalkaväkikoulun suomenkielisillä kursseilla. Varsinainen tehtävä hänellä oli kuitenkin tällöin sotilaspiirin esikunnan Suomen topografisen toimiston päällikkönä. Vuonna 1936 hänet komennettiin Kazaniin.[lähde? ]
Pentikäinen osallistui vuoden 1936 lopulla alkaneeseen Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisarmeijaa tukeneiden kansainvälisten prikaatien riveissä everstin arvoisena neuvonantajana ja tiedustelu-upseerina. Vilho Pentikäinen säilytti henkensä Josif Stalinin 1930-luvun lopun ankarissa puhdistuksissa oleskeltuaan juuri pahimman puhdistusvaiheen Espanjassa ja palattuaan takaisin Neuvostoliittoon vuoden 1939 alkupuolella.
Talvisodan aikaan talvella 1939–1940 Pentikäinen toimi Suomen kansanarmeijassa ja suomalaisten sotavankien kuulustelijana. Sen jälkeen vuosina 1940–1941 hän toimi Virossa neuvostomiehityksen aikaan. Jatkosodan alkuvaiheessa syksyllä Pentikäinen koulutti Leningradissa ja Moskovassa Suomeen lähetettäviä desantteja.
Kerrotaan, että hänet olisi nähty jatkosodan jälkeen Helsingissä Stockmannin tavaratalon luona, jolloin hän olisi kuulunut everstiluutnanttina Valvontakomission delegaatioon nauttien näin diplomaattista koskemattomuutta. Sen jälkeen Pentikäisen on väitetty 1940-luvun lopulla toimineen Neuvostoliiton sotilastiedustelun GRU:n vakoilujohtajana Espanjan ja Ranskan alueella. Hänen kerrotaan asuneen Ranskassa lähellä Sveitsin rajaa.
Vuonna 2007 Pentikäisen veljenpoika, professori Juha Pentikäinen lähetti Venäjän viranomaisille tiedustelun setänsä kohtalosta. Venäjän tiedustelupalvelun FSB:n vastauksen mukaan Vilho Pentikäinen oli kuollut vankileirillä maaliskuussa 1942. Hänet oli tuomittu vakoilusta Suomen hyväksi.
Perhe

Pentikäisen ensimmäinen puoliso oli Tyyne Rouhiainen (1904–1993). Pariskunnalle syntyi poika vuonna 1925. Pentikäinen solmi 1930-luvun lopulla Neuvostoliitossa avioliitonomaisen suhteen O. W. Kuusisen tyttären Riikka Kuusisen kanssa. Pentikäisen veli oli rovasti Veikko Pentikäinen.
Kirjallisuutta

Pohjonen, Juha: Maanpetturin tie : maanpetoksesta Suomessa vuosina 1945–1972 tuomitut.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-11699-4-7.
Salomaa, Markku: ”Vilho Pentikäinen – Suomen suurin vakoilija”, Minä vakooja : vakoilun ja vastavakoilun vaiettu todellisuus, s. 100–112.  Helsinki:  Valitut palat, 2007.  ISBN 978-951-58477-1-3.
Aiheesta muualla

Merikasarmi osana vakoiluvyyhteä (Arkistoitu – Internet Archive) Ulkoministeriö.
Maila Pylkkönen

Maila Annikki Pylkkönen (o.s. Pylkkönen, vuodesta 1971 Pylkkönen-Suomi, 9. kesäkuuta 1931 Helsinki – 4. marraskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Elämä

Pylkkönen varttui Helsingissä. Hänen äitinsä suku oli kotoisin Ruskealasta, Laatokan Karjalasta. Hänen kasvatusäitinsä oli vaatetusalan teollisuustyöntekijä. Pylkkönen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Tyttönormaalilyseosta vuonna 1951 ja opiskeli psykologiaa ja kansatiedettä Helsingin yliopistossa.
Pylkkösen ensimmäinen runokokoelma Klassilliset tunteet ilmestyi vuonna 1957. Pylkkönen aloitti runoilijana 1950-luvun tapaan modernismin hengessä, mutta myöhemmin hän loi kokonaan oman, vapaamuotoisen runokielensä, joka jäljitteli puhetta ja keskittyi arjen ilmiöihin. Pylkkönen on merkittävimpiä roolirunouden kehittäjiä Suomessa. Tämän lajin teoksia ovat hänellä Arvo, Ilmaa ja Valta. Katja Seutu on väitöskirjassaan tutkinut hänen tuotantoaan puhutun kielen tutkimuksen kautta.
Vuonna 1971 Pylkkönen meni naimisiin taidemaalari Olli Suomen kanssa ja he saivat kaksi lasta. Pylkkösen sairastui kuitenkin mieleltään 1970-luvun alussa ja vietti aikaa useita kertoja Nikkilän mielisairaalassa. Lapset otettiin huostaan.
Pylkköseltä jäi runsaasti julkaisematonta tuotantoa.
Teokset

Klassilliset tunteet : runoja. Otava 1957
Jeesuksen kylä : runoluonnos. Otava 1958
Arvo – vanhaäiti puhuu runonsa.  Otava 1959
Ilmaa : (runomittainen) monologi/ Kaikuu : runoja. Otava 1960
Valta Lehtorinrouva Näyttelijätär Pronssiveistos. Otava 1962
Virheitä. Otava 1965
Tarina tappelusta. Otava 1970
Muistista : proosaa ja runoa. Otava 1972
Marjamiesnaisen muistiinpanoja. Otava 1975
On kesä vain : runoja. Otava 1977
Teokset > Kootut ja valikoimat

Monologit. Otava 1976 (sisältää kokoelmat Arvo, Ilmaa ja Valta)
Kootut – Runot ja proosarunot 1957–1977. Otava 1983
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1973
Aiheesta muualla

Katja Seutu, Olla elävän sanat. SKS 2009