stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ján Mucha
Ura

Mucha aloitti uransa TJ Slovan Belá nad Cirochou -seurassa pelaten myös MŠK Sninassa. Vuonna 2000 Mucha siirtyi Inter Bratislavaan, jossa hän viihtyi kaksi kautta. Tämän jälkeen Mucha siirtyi MŠK Žilinaan kesällä 2002 ja voitti Slovakian pääsarjamestaruuden, Corgoň Ligan kahdesti. Lisäksi hän voitti kahdesti Slovakian supercupin. Vuonna 2005 hänet lainattiin Humennéen.
Mucha siirtyi Puolan pääsarjassa pelaavaan Legia Varsovaan kesällä 2005. Hän oli ensimmäisellä kaudella voittamassa mestaruutta Łukasz Fabiańskin kakkosmaalivahtina, mutta hänen siirryttyään Arsenaliin 2007, Muchasta tuli ykkösmaalivahti. Mucha vakuutti otteillaan ja oli yksi sarjan parhaista maalivahdeista. Joukkue voitti Muchan aikana Puolan cupin ja supercupin vuonna 2008. Mucha sijoittui kolmanneksi Slovakian vuoden pelaajan tittelissä vuonna 2009 ja voitti Puolan sarjassa vuoden maalivahdin ja ulkomaalaispelaajan palkinnon. Kausi 2009–2010 oli Muchalla viimeinen puolalaiseurassa.
Kesken kauden 2009–2010 Mucha teki kolmen vuoden esisopimuksen Englannin valioliigassa pelaavan Evertonin kanssa. Hän taistelee peliajasta ykkösmaalivahti Tim Howardin kanssa. Siirto oli ilmainen.
Mucha debytoi Slovakian maajoukkueessa helmikuussa 2008 ottelussa Unkaria vastaan. Hänet valittiin Slovakian joukkueen ykkösmaalivahdiksi vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Slovakian pelasi lohkon ensimmäisen ottelun tasan ja hävisi seuraavan, mutta se voitti ratkaisevassa ottelussa hallitsevan maailmanmestarin Italian ja eteni pudotuspeleihin.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen televisiointi Suomessa

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen televisiointi Suomessa alkoi vuoden 1961 maailmanmestaruuskilpailuista, kun Yleisradio televisioi tapahtuman.
Historia > Vuodet 1961–2011 Yle ja PTV

Yleisradio esitti kisoja putkeen vuosina 1961-1991 asti, jonka jälkeen PTV näytti kisat vuosina 1992-1994. Vuoden 1995 MM-kilpailut näytti puolestaan jälleen Yle (Yleisradio). Suomi voitti ensimmäisen maailmanmestaruudensa juuri kyseisissä kisoissa ja Ylen selostaja Antero Mertaranta nousi suureen kansansuosioon. Tämän jälkeen Mertaranta on selostanut jokaisen Suomen MM-pelin. Yle näytti yhtä putkeen kaikki MM-kisat vuosina 1995-2011. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Suomi voitti toisen MM-kultansa, joten Yle aloitti ja lopetti toisen taipaleensa MM-kultaan (vuodet 1995-2011). Vuoden 2011 jälkeen kisat siirtyivät MTV Oy:n kanaville.
Historia > Vuodet 2012–2023 MTV

Vuonna 2010 Suomen Jääkiekkoliitto ilmoitti tehneensä sopimuksen MTV:n kanssa MM-kisojen näyttämisestä vuosina 2012–2017. Vuonna 2017 julkistettiin sopimuksen jatkuvan vuoteen 2023 asti. MTV ilmoitti sijoittavansa kilpailut maksulliseen ohjelmistoonsa ja tämä ilmoitus sai kansalta suuren vihamielisen vastaanoton. Vihaa lietsoi lisäksi kansan suuresti arvostaman selostajalegenda Antero Mertarannan ilmoitus jossa hän totesi ettei hän suostu siirtymään kisojen perässä Yleltä MTV:lle, vaikka olikin jo silloin freelancer. Lopulta Mertaranta teki kuitenkin MTV:n kanssa sopimuksen kisojen selostamisesta. MTV:n johtaja Pekka Karhuvaara vakuutti, että kaikki Suomen pelit, molemmat välierät, pronssiottelu ja loppuottelu nähdään suorana vapailta MTV3- ja AVA -kanavilta. Kaikki kisojen 64 ottelua nähtäisiin MTV:n hallinoimilla Canal+-kanavilla. MTV perusti myös maksullisen ympärivuorokautisen (24/7) jääkiekkokanavan kisojen ajaksi. Antero Mertaranta selosti vapailla kanavilla yleisön pettymykseksi ainoastaan neljä ottelua. Maksukanavilla hän puolestaan selosti kaikki Suomen ottelut. Vuoden 2013 kisat televisiotiin samalla periaatteella: Kaikki Suomen ottelut, välierät, pronssiottelu ja finaali näytettiin vapaalla MTV3-kanavalla. Kaikki kisojen ottelut nähtiin MTV:n uudessa MTV3 Total -kanavapaketissa (myöh. MTV Total, nyk. C More Total). Mertaranta selosti kussakin kisoissa ilmaiseksi ainoastaan kolme ottelua. Myös kaikki tulevat kisat on näytetty ja tullaan näyttämään samalla tavalla. MTV:n sopimus kestää vuoden 2023 MM-kisoihin asti.
TV-oikeudet > Miesten MM-kisat

| Vuosi | Suomen otteluiden selostaja(t) | Kanava |
| --- | --- | --- |
| 1961–1973 | Ei tiedossa | Yleisradio |
| 1974–1991 | Juha Jokinen ja Antero Karapalo | Yleisradio |
| 1992–1994 | Anssi Kukkonen | PTV |
| 1995 | Antero Mertaranta ja Hannu-Pekka Hänninen | Yleisradio |
| 1996–2011 | Antero Mertaranta | Yleisradio |
| 2012–2013 | Antero Mertaranta (Canal+:n/C Moren pääselostaja, ilmaiskanavalla kolme ottelua) Mika Saukkonen (MTV3:n pääselostaja) Juha Taivainen (MTV3:n selostaja) | MTV3 |
| 2014–2023 | Antero Mertaranta (C Moren pääselostaja, ilmaiskanavalla muutama ottelu) Mika Saukkonen (MTV3:n pääselostaja) | MTV3 |
| 2024- | Antti Mäkinen (Viaplay)  Antero Mertaranta (MTV3) | Viaplay MTV3 |
TV-oikeudet > Nuorten MM-kisat

| Vuosi | Kanava |
| --- | --- |
1974–2008: Yleisradio
2009–2015: MTV3
2016–2020: Yleisradio
2021–2026: TV5 Dplay
TV-oikeudet > Naisten MM-kisat

| Vuosi | Kanava |
| --- | --- |
1990–2008: Yle
2009–2011: MTV3
2012: Canal+ 
2013–2015: MTV3
2016–2020: Yleisradio
2021-2026: TV5 Dplay
Kadri Mälk

Kadri Mälk, kuva vuodelta 2014
Kadri Mälk:Amnesia, 2010
Kadri Mälk (27. tammikuuta 1958 Tallinna – 1. tammikuuta 2023) oli virolainen kuvataiteilija ja korumuotoilija. Hän erikoistui jalokiviin.
Mälk aloitti taideopintonsa Tarton taidekoulussa, josta valmistui vuonna 1977. Hän jatkoi opintojaan Viron taideakatemiassa, josta valmistui vuonna 1986. Hän työskenteli vapaana taiteilijana vuoteen 1993 asti. Hän pääsi tuolloin opiskelemaan Lahden muotoiluinstituuttiin, missä erikoistui gemmologiaan Esko Timosen oppilaana. Lahdesta tie vei Bernd Munsteinerin studioon Saksaan.
Viron taideakatemiassa Mälk opetti vuodesta 1989 ja oli sen jalokivitaiteen professori vuodesta 1996. Hän piti näyttelyitä monissa maissa ja hänen töitään on ollut näytteillä useissa museoissa Virossa, Suomessa, Belgiassa, Venäjällä, Slovakiassa ja Japanissa sekä muutamassa muussa maassa.
Hänet oli palkittu Viron Valkoisen tähden ritarikunnan kunniamerkillä ja hän sai myös useita taidepalkintoja.
Hän oli naimisissa kolme kertaa. Hänen viimeinen aviomiehensä oli Mati Sirkel.
Aiheesta muualla

https://kultuur.err.ee/1608837088/suri-kunstnik-kadri-malk
http://www.klimt02.net/forum/5473
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Kaarlo Levón

Kaarlo Aleksanteri Levón (22. toukokuuta 1867 Raahe – 30. maaliskuuta 1936 Raahe) oli raahelainen filosofian tohtori, seminaarin lehtori ja kirjailija.
Kaarlon isä oli Carl Albert Levón ja äiti Henrica o.s. Hjertman. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun yksityislyseosta 1887 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1890, lisensiaatiksi 1894 ja tohtoriksi 1897. Levón toimi Raahen seminaarin suomen kielen lehtorina vuodesta 1912 alkaen.
Kaarlo Levón tuli tunnetuksi kotiseutuaiheisista kirjoista, joihin hän kiersi haastattelemassa Saloisten ja Raahen sekä naapurikuntien ihmisiä. Levónin kirjallista työtä jatkoi aikanaan hänen veljenpoikansa Martti Levón. Tohtori Kaarlo Levón oli myös puuhamiehenä perustettaessa Raahen kotiseutuyhdistystä vuonna 1915.
Kaarlo Levón oli naimisissa vuodesta 1892 Sigrid Poppiuksen kanssa.
Julkaisut

Tutkimuksia loitsurunojen alalla: verensulkusanat ja raudan sanat : Tampere : 1904. väitöskirja
Äitini kätköistä 1, Kreivi Karl Gustaf Mannerheimin kirjeitä äidinisälleni, E. Valtamo, 1918
Äitini kätköistä. 2, Raahen lääkäri Anders Jakob Hjertman : poimintoja äitini jälkeenjättämistä papereista, Omakustanne, 1919
Klaveeri ym. kertomuksia. Poimintoja vanhoista kätköistä, 1925
Muistelmia Pohjanmaalta, 1928
Poistuneiden polvien ajoilta, 1928
Tarinoita vanhasta merikaupungista, 1931
Aiheesta muualla

Kaarlo Levón : Kansanmuistoja Himangalta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 29.03.1931, nro 13, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaakkolammi (Jämsä, Alhojärvi)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°48′43″N, 25°04′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Taikinaojaan 
Järvinumero:  14.226.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  169 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,447 km  
Pinta-ala:  1,407 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Keski-Suomessa Jämsässä Alhojärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 169 metriä mpy.
K. Kiljander

| Kaarle Martti Kiljander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Karl Mårten, K. Kiljander
Syntynyt: 22. syyskuuta 1817 Kaavi, Suomi
Kuollut: 6. syyskuuta 1879 (61 vuotta) Muhos, Suomi
Ammatti:  pappi, suomentaja
Vanhemmat:  Samuel Kiljander ja Maria Kristina Sirelius
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Helena Sofia Frosterus
Lapset:  Karl Johan Robert, Frans Mårten, Ludvig Gabriel, Anna Maria Helena, Mårten Oskar ja Georg Michael
Karl Mårten Kiljander (22. syyskuuta 1817 Kaavi – 6. syyskuuta 1879 Muhos), suomalaisittain Kaarle Martti ja kirjailijanimeltään K. Kiljander, oli suomalainen pappi ja suomentaja. Hänet tunnetaan parhaiten muutamien J. L. Runebergin teosten suomentajana.
Henkilöhistoria

Karl Kiljander syntyi Kaavilla 1817. Hänen vanhempansa olivat Kaavin kirkkoherra Samuel Kiljander ja Maria Kristina Sirelius. Perheeseen syntyi viisi poikaa ja yksi tytär. Karl oli lapsista nuorin.
Karl Kiljander opiskeli Kuopion triviaalikoulussa ja Porvoon lukiossa, jossa J. L. Runeberg toimi yhtenä hänen opettajistaan. Ylioppilastutkinnon Kiljander suoritti Helsingissä joulukuussa 1838 ja aloitti sen jälkeen opinnot yliopistossa. Kiljander valmistui papiksi 1842 ja pääsi heti saarnaajaksi Lapinlahdelle.
Kiljander meni naimisiin Helena Sofia Frosteruksen kanssa 1847. Hänen ensimmäinen suomennoksensa Erik Johan Stagneliuksen Martyrat-näytelmä ilmestyi 1848. Vuotta myöhemmin Kiljander julkaisi Maamme-laulun suomennoksen Suomettaressa ja seuraavien vuosikymmenien aikana muutamia muitakin käännöksiä sanomalehdissä.
Vuonna 1851 Kiljander sai Kuopion tuomiokapitulin notaarin viran ja viisi vuotta myöhemmin nimitettiin varsinaiseksi notaariksi. Virat olivat tarpeen, sillä perhe kasvoi: 1848 syntyi esikoinen, myöhemmin näytelmäkirjailijana tunnettu Karl Johan Robert, 1850 Frans Mårten, 1851 koulukirjojen laatijana tunnetuksi tullut Ludvig Gabriel, 1853 Anna Maria Helena, 1855 Mårten Oskar ja 1857 Georg Michael.
Notaarin työn ohessa Kiljander suomensi Carl August Nicanderin historiallisen ”murhekuvaileman” Taika-miekka ja ensimmäinen ristin-sankari. Se ilmestyi Annikka-sarjan neljäntenä osana mukailtuna suomennoksena vuonna 1855. Ilmestyminen oli mahdollista vain poikkeusluvalla, koska vuoden 1850 kieliasetus kielsi julkaisemasta suomeksi muuta kuin uskonnollista tai taloudellista kirjallisuutta.
Toinen Kiljanderin tärkeä käännös oli J. L. Runebergin runoteos Nadeschda, joka ilmestyi 1860. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura palkitsi käännöksen, vaikka seuran pöytäkirjoissa esitettiin varauksia käännöksen laadun suhteen: ”Se on monin paikoin paljon miedompi suomennettavaansa; tämän kauniit virtaukset ja täyteläinen kieli eivät ole täysin määrin tulleet muutetuiksi suomennokseen”. Kiljanderin runomittaakin arvosteltiin vanhentuneeksi. (Hirvonen, Makkonen & Nybondas 1981: 77.) Kirja joka tapauksessa painettiin ja palkinnon antajan Wolmar Schildtin vaatimuksesta venykekirjaimilla; 1881 ilmestynyt toinen painos oli tavallisilla kirjaimilla painettu. Kirjallisista töistä maininnan ansaitsee myös se, että Kiljander oli mukana vuoden 1863 virsikirjakomiteassa ja kokosi yhdessä Pekka Aschanin kanssa Kuopion hiippakunnan matrikkelin.
Kiljanderin perhe muutti Nilsiälle 1866, kun perheen isä sai sieltä kirkkoherran viran. Vuotta myöhemmin Kiljander nimitettiin rovastiksi. Hän toimi lääninrovastina 1867 ja 1871. Vuonna 1870 Kiljander nimitettiin Kuopion tuomikapitulin jäseneksi.
Vanhemmalla iällään Kiljander ryhtyi taas suomennostyöhön. 1876 ilmestyi Runeberg-suomennos Fjalar kuningas. Seuraavana vuonna julkaistiin Kiljanderin suomennoksena Esaias Tegnérin Jälkipuhe maisterin vihkiäisissä Lundissa 1820. Runebergin Salaminin kuninkaat oli Kiljanderilla pidempään työn alla mutta ilmestyi vasta postuumisti 1880.
Kiljanderin elämä päättyi Muhoksen pappilassa syksyllä 1879, kun hän oli siellä piispantarkastusmatkalla.
Suomennokset

Nicander, Carl August: Taika-miekka ja ensimmäinen ristin-sankari (SKS 1855)
Runeberg, Johan Ludvig: Fjalar kuningas (K. Kiljander 1876)
Runeberg, Johan Ludvig: Nadeschda (Aschan 1860)
Runeberg, Johan Ludvig: Salaminin kuninkaat (Söderström 1880)
Stagnelius, Erik Johan: Martyrat (Schauman 1848)
Tegnér, Esaias: Jälkipuhe maisterin vihkiäisissä Lundissa 1820 (K. Kiljander 1877)
Aiheesta muualla

Fennica[vanhentunut linkki], Suomen kansallisbibliografia.
Helka, Helsingin yliopiston kirjastot.
HisKi, historiakirjojen hakuohjelma.
Hirvonen, Maija, Anna Makkonen & Anna Nybondas (toim.) 1981: 15 vuosikymmentä: kirjallisia dokumentteja erään seuran historiasta. SKS, Helsinki.
Kotivuori, Yrjö: Karl Mårten Kiljander. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
Krohn, Julius 1954 [1897]: Suomalaisen kirjallisuuden vaiheet. 2., muuttamaton painos. SKS:n Toimituksia 86. SKS, Helsinki.
SKS = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Johan Ludvig Runebergin Nadeschdan kansilehti. Ensimmäinen painos oli venykekirjoituksella painettu mutta toinen jo tavallista antiikvaa.
Kaakkolammi (Hämeenlinna, Tuulos)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°09′57″N, 24°48′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ormajoen valuma-alue (35.79)
Laskujoki:  oja Leheeseen 
Järvinumero:  35.791.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,8 m  
Rantaviiva:  0,383 km  
Pinta-ala:  0,868 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,8 metriä mpy.
Guy Edwards

| Guy Edwards |
| --- | --- |
 Guy Edwardsin kauden 1976  Hesketh 308D.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1974, 1976–1977
Talli(t):  Embassy Hill,  Hesketh Racing,  BRM
Kilpailuja:  17 (11 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1974
Viimeinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1977
Guy Richard Goronwy Edwards (s. 30. joulukuuta 1942) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja.
Ura > Alkuvaiheet

Edwards aloitti uransa pienissä sarjoissa, mm. Formula 5000 sekä Euroopan 2-litraisissa 1970-luvulla. Hän ajoi Formula 3 -sarjassa jo vuonna 1968, mutta lopetti kyseisessä sarjassa ajamisen taloudellisista syistä. Parhaan tuloksen alkuajoilta Edwards sai vuoden 1973 Euroopan 2-litraisissa, jossa hän oli kolmas. Myöhemmin vuonna 1975 hän oli myös Formula 5000:ssa kolmas.
Ura > Formula 1

Edwards osallistui 16 F1-osakilpailuun kausilla 1974 ja 1976–1977. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Ruotsin GP:ssä 1974, mutta samanaikaisesti ajetusta Formula 5000:sta hän sai rannemurtuman ja joutui jäämään sivuun kauden muista kisoista. Edwards palasi kilpailemaan vuonna 1976 Hesketh -talliin, mutta auto osoittautui kehnoksi. Hän ajoi vielä 1977 BRM.tallissa, mutta karsiutui eikä päässyt kilpailuun. Lisäksi hän ajoi sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Embassy Racing With Graham Hill | Lola T370 | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 | ARG 11 | BRA Kesk. | RSA | ESP DNQ | BEL 12 | MON 8 | SWE 7 | NED Kesk. | FRA 15 | GBR DNS | GER DNQ | AUT | ITA | CAN | USA |  |  | NC | 0 |
| 1976 | Penthouse Rizla Racing | Hesketh 308D | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 | BRA | RSA | USW | ESP | BEL DNQ | MON | SWE | FRA 17 | GBR Kesk. | GER 15 | AUT | NED | ITA DNS | CAN 20 | USA | JPN |  | NC | 0 |
| 1977 | Rotary Watches Stanley-BRM | BRM P207 | BRM P202 3.0 V12 | ARG | BRA | RSA | USW | ESP | MON | BEL | SWE | FRA | GBR DNPQ | GER | AUT | NED | ITA | USA | CAN | JPN | NC | 0 |
Ura > Siirtyminen muihin sarjoihin

Edwards kilpaili Aurora F1 -mestaruussarjassa vuosina 1978–1980 saavuttaen useita voittoja ajaen Marchin, Fittipaldin ja Arrowsin autoilla. Vuonna 1980 hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Edwards ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1971, 1977-78 ja 1980-85, joissa hän oli luokkansa toinen 1980 ja kolmas 1981.
Kunnianosoitus

Edwards on yksi niistä kuljettajista, jotka yhdessä Arturo Merzarion, Brett Lungerin ja Harald Ertlin kanssa pelastivat Niki Laudan palavasta autostaan vuoden 1976 Saksan GP:ssä. Edwards palkittiin myöhemmin Queens Gallantry -mitalilla urhoollisuudestaan. Vuonna 1996 Edwards kommentoi tilannetta seuraavanlaisesti: "Minulla oli aikaa astua ulos autosta, juosta takaisin ja pelastaa hänet (Laudan). Bensapalot ovat inhottavia ja tämä oli yksi isoimmista. Kuumuus ja melu olivat uskomattomia. Ei ollut mikään kaunis näkymä. Juoksin paloa kohti ja ajattelin halusinko todella tehdä tämän. Rehellinen vastaus olisi ollut `ei missään nimessä`, mutta mitä muuta olisin voinut tehdä. Pysähtyä ja kävellä takaisin? Ei hemmetti, millainen sotku se olikaan. Lieskat olivat niin sakeita, etten nähnyt pirulaista. Sain hyvän otteen hänen kädestään sekä kehosta. Heppu tuli ulos autosta ja me (pelastajat) rojahdimme maahan yhdeksi kasaksi. Vedimme hänet ulos kuin pullonkorkin."
Konsulttina

Edwards toimi konsulttina ja auttoi talleja saamaan sponsoritukea. Apua saaneita talleja olivat, mm. Jaguarin urheiluauto-osasto sekä Team Lotus, joka ajautui kuitenkin kauden 1994 lopussa jättivelkoihin ja lopetti toimintansa.
Muuta

Edwardsin poika Sean Edwards oli myös kilpa-ajaja, joka kuoli vuonna 2013 kouluttaessaan Australiassa nuoria kuljettajia. Hän istui tapahtumahetkellä matkustajan paikalla auton osuessa rengasvalliin sekä seinään ja syttyen lopulta palamaan.
Kadonneiden lasten kaupunki

| Kadonneiden lasten kaupunki> La cité des enfants perdus |
| --- | --- |
 Elokuvan suomalaisen DVD-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Marc Caro ja Jean-Pierre Jeunet
Käsikirjoittaja:  Jean-Pierre Jeunet Marc Caro Gilles Adrien Guillaume Laurant
Tuottaja:  Claudie Ossard
Säveltäjä:  Angelo Badalamenti
Kuvaaja:  Darius Khondji
Leikkaaja:  Hervé Schneid
Tuotantosuunnittelija:  Marc Caro Jean Rabasse
Pääosat:  Ron Perlman Daniel Emilfork Judith Vittet Dominique Pinon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Saksa ja Espanja
Levittäjä:  UGC Netflix
Ensi-ilta:  1995 25. lokakuuta 1996 (Suomi)
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kadonneiden lasten kaupunki (ransk. La cité des enfants perdus) on Marc Caron ja Jean-Pierre Jeunet’n ohjaama ranskalainen tieteisfantasiaelokuva vuodelta 1995. Pääosia näyttelevät Ron Perlman, Daniel Emilfork, Judith Vittet ja Dominique Pinon. Kadonneiden lasten kaupunki oli ilmestyessään Ranskan kaikkien aikojen kallein elokuvatuotanto.
Nimettömässä rannikkokaupungissa entinen valaanpyytäjä One (Perlman) etsii kadonnutta pikkuveljeään Denreetä ja saa avukseen paikallisten orpolasten muodostaman varasjoukon johtajan, yhdeksänvuotiaan Mietten (Vittet). Denreen kidnappaajilla on yhteyksiä läheisellä öljynporauslautalla asuvaan hulluun tiedemieheen Krankiin (Emilfork), joka ei kykene näkemään unia ja vanhenee siksi ennenaikaisesti. Ehkäistäkseen vanhenemistaan hän koettaa varastaa kaupungin lasten unia.
Esimerkiksi The New York Timesin ja Helsingin Sanomien Nyt-liitteen kriitikoiden mielestä elokuvan tarina on sekava ja ylitsepursuavan monisäikeinen, ja elokuvan voima onkin ennen kaikkea sen visuaalisuudessa ja tunnelmassa.
Kaakkolammi (Jämsä, Yijälä)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′05″N, 25°16′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Patalahteen 
Järvinumero:  14.221.1.139
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161,2 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,835 km  
Pinta-ala:  2,415 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Keski-Suomessa Jämsässä Yijälän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,2 metriä mpy.
Jurlique

Jurlique International Pty Ltd on australialainen kosmetiikkavalmistaja, joka on tunnettu kosmetiikkasarja brändin Jurlique:n tuottamisesta. Se tuottaa useita erilaisia tuotteita kasvojen ja vartalon hoitoon.
Historia

Jurliqueen perustivat vuonna 1985 kemisti Jurgen Klein ja hänen kasvitieteilijävaimonsa Ulrike Etelä-Australiassa. Yritys viljelee itse suuren osan raaka-aineistaan. Yrityksen luomutila sijaitsee Adelaidessa, Etelä-Australiassa, jossa on hyvät viljelyolosuhteet yrttien ja kukkien viljelyyn.   Tila on sertifikoitu  NASAA Certified Organic*  - standardilla. Esimerkiksi laventeli, kamomilla, kehäkukka, rosmariini sekä rohtosalkoruusu viihtyvät niillä leveysasteilla hyvin. Yli 60 hehtaarin  maatilalla viljellään lähes 40 eri lajiketta.
Yrityksen tämänhetkinen omistaja on Pola Orbis Holdings, joka osti sen $355 miljoonalla 2011.
Kuvia

Jurliquen maatila Adelaidessa, Etelä-Australiassa.
Aiheesta muualla

Jurliquen www-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jurliquen suomalaiset www-sivut