Kerala
Talous

Keralan tultua osavaltioksi sen taloutta on laajalti ohjattu sosiaalidemokraattisin, kansalaisten hyvinvointia painottavin periaattein. Osavaltio on kuitenkin enenevässä määrin muun Intian mukana liberalisoimassa talouttaan ja siten siirtymässä lähemmäs sekataloutta, jossa vapailla markkinoilla ja suorilla ulkomaisilla investoinneilla on entistä suurempi rooli. Keralan bruttokansantuote (2004–2005) on arviolta 89 451,99 crorea (kymmentä miljoonaa) rupiaa, ja viime aikojen BKT:n kasvu (9,2 prosenttia vuosina 2004–2005 ja 7,4 prosenttia talousvuonna 2003–2004) on ollut ripeää verrattuna historiallisiin keskiarvoihin (2,3 prosenttia vuosittain 1980-luvulla ja 5,1–5,99 prosentin välillä 1990-luvulla). Tästä huolimatta suhteellisen harvat suuryritykset ja tehtaat toimivat Keralassa – tätä helpottavat ulkokeralalaisten rahalähetykset kotiosavaltioonsa, jotka muodostavat noin 20 prosenttia Keralan bruttokansantuotteesta. Keralan BKT henkeä kohden, 11 819 rupiaa, on huomattavasti suurempi kuin Intian keskiarvo, vaikka luku onkin yhä kaukana maailman keskiarvosta. Lisäksi Keralan inhimillisen kehityksen indeksi ja yleinen elintaso ovat valtion parhaita. Tätä ilmeistä paradoksia, korkeaa inhimillistä kehitystä ja alhaista talouskehitystä, kutsutaan usein "Kerala-ilmiöksi" tai "Keralan malliksi", jonka juuret ovat pääasiassa osavaltion vahvassa palvelusektorissa.
Palvelusektori (johon kuuluvat turismi, julkinen hallinto, pankkitoiminta sekä liikenne ja kommunikaatio – 63,8 prosenttia osavaltion BKT:stä vuosina 2002–2003) yhdessä maatalouden ja kalastusteollisuuden kanssa (yhteensä 17,2 prosenttia BKT:stä) hallitsevat Keralan taloutta. Lähes puolet Keralan asukkaista on kokonaan riippuvaisia maataloudesta saatavista tuloista. Osavaltiossa kerätään 310 521 hehtaarilta peltoa (runsas lasku vuoden 1990 588 340 hehtaarista) noin kuuttasataa eri riisilajiketta. Riisi onkin Keralan tärkein viljelykasvi ja peruselintarvike, ja sitä tuotetaan vuosittain 688 859 tonnia. Muita tärkeitä viljelyskasveja ovat kookospähkinä (899 198 hehtaaria), tee, kahvi (23 prosenttia Intian 57 000 tonnin tuotannosta), kumi, cashew-pähkinät ja mausteet, joihin kuuluvat pippuri, kardemumma, vanilja, kaneli sekä muskotti. Keralan noin 1,050 miljoonaa kalastajaa saavat vuodessa 668 000 tonnia saalista (vuosien 1999–2000 arvio). 590 kilometrin rannikolla on 222 kalastuskylää, ja lisäksi 113 kalastuskylää sijaitsee sisämaassa. Perinteinen pienteollisuus, kuten coirin, kankaan ja erilaisten käsitöiden valmistus työllistää noin miljoona ihmistä. Noin 180 000 pientä teollisuusyritystä työllistää suunnilleen 909 859 keralalaista, kun taas keski- ja suurikokoisia teollisuusyhtiöitä Keralassa on noin 511. Pieni kaivosteollisuus (0,3 prosenttia bruttokansantuotteesta) tuottaa mineraaleja, kuten ilmeniittiä (136 908,74 tonnia vuosina 1999–2000), kaoliinia, bauksiittia, piidioksidia, kvartsia, rutiilia, zirkonia ja andalusiittia. Kotipuutarhat ja -eläimet tuovat myös töitä sadoille tuhansille ihmisille. Turismi ja liiketoimintaprosessien ulkoistaminen ovat muita merkittäviä talouden sektoreita. Keralan työttömyysaste on eri arvioissa sijoitettu 19,2–20,77 prosentin väliin, ja työllisiksi luokiteltujen alityöllistyminen, nuorten korkea työttömyys ja naisten vain 13,5 prosentin vahvuinen osallistuminen työmarkkinoille ovat keskeisiä ongelmia. Arviot osavaltion köyhyysrajan alapuolella elävän väestön osuudesta vaihelevat 12,71 ja jopa 36 prosentin välillä, ja yli 45 000 keralalaista elää slummiolosuhteissa.