stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oleh Sentsov
Tuomio ja vankeus

Sentsovia syytettiin heinäkuussa 2015 venäläisessä sotilastuomioistuimessa terrori-iskun suunnittelemisesta Krimillä. Venäjän viranomaiset torjuivat tuolloin ukrainan ihmisoikeusasiamiehen Ljudmyla Denisovan lausunnon, jonka mukaan Sentsov olisi venäläiseen tyrmään lukittu Ukrainan kansalainen, vaan katsoi tämän olevan yksinomaan venäjän kansalainen. Sentsov sai kahdenkymmenen vuoden rangaistussiirtolatuomion syytteen mukaisesti terrori-iskujen järjestämisestä Krimillä. Syyttäjä väittää hänen ja kymmenen vuoden tuomion saaneen aktivistin Oleksandr Koltšenkon kuuluneen Venäjällä kiellettyyn Oikea sektori -järjestöön. Syytetyt pitävät oikeudenkäyntiä poliittisena vainona, samoin Ukrainassa tuomiota pidetään poliittisena.
Sentsov oli vankina Labytnangissa Jamalin Nenetsian piirikunnassa Luoteis-Siperiassa. Sentsov oli 14. toukokuuta 2018 lähtien 145 vuorokautta syömälakossa, jonka aikana hän oli kuolemanvaarassa. Vetoomuksia hänen puolestaan esittivät sekä kulttuurialan toimijat ja monien maiden viralliset valtioelimet, ja muun muassa Suomen presidentti Sauli Niinistö otti Sentsovin tilanteen esille keskustellessaan Venäjän presidentin Vladimir Putinin kanssa elokuussa 2018 vierailullaan Sotšissa. Niinistö kertoi asiasta presidentin kanslian välittämässä tiedotteessa vasta 21. syyskuuta 2018.
Euroopan unioni otti tuomioon kantaa ja sanoi sitä kansainvälisen oikeuden vastaiseksi. Väitettyjen tekojen tapahtumapaikka on Venäjän kansainvälisesti tunnustettujen rajojen ulkopuolella, jossa venäläisillä tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa. Nobelin rauhanpalkinnon saanut Puolan entinen presidentti Lech Wałęsa ehdotti elokuussa 2018 Sentsoville rauhanpalkintoa. Aiemmin palkitut voivat esittää ehdotuksia.
Sentsov vapautettiin syyskuussa 2019, kun Ukraina ja Venäjä vaihtoivat vankeja. Molemmat osapuolet vapauttivat 35 vankia.
Vapautumisen jälkeen

Venäjän Ukrainaan vuonna 2022 tekemän hyökkäyksen aikana Sentsov on esiintynyt univormussa sosiaalisessa mediassa kertoen taistelevansa ase kädessä.
Kunnianosoituksia

Urhoollisuuden ritarikunta (Ukraina, 2015)
Taras Ševtšenkon palkinto (Ukraina, 2016)
Kunnialegioona (Ranska, 2023)
Vuonna 2018 Sentsov sai Euroopan unionin Saharov-palkinnon.
Oliivitikkanen

| Oliivitikkanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Tikkaset Picumnus
Laji::  olivaceus
Kaksiosainen nimi
 Picumnus olivaceus  (Lafresnaye, 1845) 
Katso myös
   Oliivitikkanen Wikispeciesissä   Oliivitikkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oliivitikkanen (Picumnus olivaceus) on amerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Keski-Amerikan Guatemalasta ja Hondurasista Etelä-Amerikkaan Kolumbiaan, Venezuelaan, läntiseen Ecuadoriin ja Luoteis-Peruun. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1845.
Nissan Pao

Nissan Pao
Nissan Pao on Nissanin valmistama retrohenkinen Japanin markkinoilla myyty hatchback-korinen henkilöauto, joka perustui Nissan Micraan. Se tuli myyntiin vuonna 1989 ja sitä myytiin 51 657 kappaletta.
Pao on retrotyylisesti muotoiltu ja se muistuttaa jonkin verran 1970-luvun alun englantilaisia autoja. Siinä on edeltäjänsä Nissan Be-1:n tavoin pyöreät etuvalot. Ainoana moottorivaihtoehtona Paossa oli Micrasta tuttu MA10S, 987-kuutioinen rivinelonen, joka tuottaa tehoa 51 hevosvoimaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan Pao Wikimedia Commonsissa
Oligomeeri

Oligomeeri on yhdiste, jossa muutamat pienet molekyylit eli monomeerit ovat liittyneet toisiinsa kemiallisin sidoksin. Oligomeeri eroaa polymeereistä siinä, että oligomeereissä monomeereja on vain muutamia, kun taas polymeereissä niitä voi olla tuhansia.
Monomeerien lukumäärälle ei ole tarkkaa rajaa, jopa 99 yksikön yhdisteitöä on kutsuttu oligomeeriksi.
Monet öljyt, kuten parafiiniöljy, ovat oligomeereja. Oligomeereja voidaan valmistaa joko monomeereja yhdistämällä tai erottamalla maaöljystä. Oligomerisaatossa monomeerien polymerisaatio suoritetaan loppuun vain osittain.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oligomeeri Wikimedia Commonsissa
Olifantti (soitin)

Olifantti
Olifantti on keskiaikainen, norsun syöksyhampaasta tehty luonnontorvi. Tällaisia torvia on saatettu käyttää metsästyksessä tai sodankäynnissä merkkitorvena. Arvokkaasta norsunluusta tehty olifantti on kuitenkin ollut myös statussymboli. Ranskalaisessa Rolandin laulu -runoelmassa ritari Roland kantaa mukanaan olifanttia. Torven nimi johtuu latinan sanasta ”elephantus”- ja keskiaikaisen ranskan sanasta ”olifant”, jotka molemmat tarkoittavat norsua. Soitin luetaan vaskipuhaltimiin, koska olifantin ääni syntyy jo soittajan huulissa, jotka on painettu puhaltimen suukappaletta vasten, kuten trumpetissa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta olifantit Wikimedia Commonsissa
Musiikin historiaa: Keskiajan ja renessanssin soittimet
Nissan NV250

| Nissan NV250 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2019–2021
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  Nissan Kubistar
Seuraaja:  Nissan Townstar
Teknisesti samankaltaisia:   C-pohjalevyn mallit  Mercedes-Benz Citan (W145)  Nissan Lafesta (B30)  Nissan Qashqai (J10)  Nissan Rogue  Nissan Sentra (B16)  Nissan Serena (C25)  Nissan X-Trail (T31)  Renault Fluence  Renault Kangoo II  Renault Koleos I  Renault Mégane II  Renault Mégane III  Renault Scénic II  Renault Scénic III 
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Renault–Nissan C
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,5 l
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali
Nissan NV250 on Nissanin vuosina 2019–2021 valmistama paketti- ja tila-automalli, joka on toisen sukupolven Renault Kangoon lähes identtinen sisarmalli. Aiemmin Nissanilla oli vuosina 2003–2009 mallistossaan silloisen ensimmäisen sukupolven Kangoon sisarmalli Nissan Kubistar. Mallin seuraajaksi tuli Nissan Townstar, joka on kolmannen sukupolven Kangoon sisarmalli.
NV250 oli valittavana kahdella eri kori- ja akselivälipituudella. Tila-autoversio oli kuitenkin saatavana ainoastaan lyhytkorisena. Ainoa moottorivaihtoehto oli 1,5-litrainen dieselmoottori, josta oli valittavana kolme eri tehovaihtoehtoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan NV250 Wikimedia Commonsissa
Nizar Knioua

| Nizar Knioua> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Nizar Knioua
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Nabeul, Tunisia
Kansalaisuus:   Tunisia
Koripalloilija
Lempinimi:  The Wolf
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Nyk. joukkue:  Stade Nabeulien
Sarja:  Tunisian koripalloliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2002–:  Stade Nabeulien
Maajoukkueet
2007–:  Tunisia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten koripallo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten koripallo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten koripallo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Libya 2009 |  |  |
Nizar Knioua (arab. نزار كنيوة‎, s. 8. kesäkuuta 1983 Nabeul) on tunisialainen koripalloilija. Heittävänä takamiehenä pelaava Knioua edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Nabeulienia.
Knioua on voittanut kolme Tunisian mestaruutta Stade Nabeulienin joukkueessa ja oli voittamassa Tunisialle Afrikan mestaruus pronssia vuoden 2009 Afrikan kisoissa.
Nissan Pathfinder

| Nissan Pathfinder |
| --- | --- |
 Nissan Pathfinderin neljännen sukupolven facelift
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Venäjä
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  1990–
Korimalli:  5-ovinen katumaasturi
Luokka:  J-segmentti
Tekniset tiedot
Vetotapa:  etuveto neliveto
Mitat
Pituus:  5 009 mm
Leveys:  1 961 mm
Korkeus:  1 768 mm
Nissan Pathfinder on Nissanin vuodesta 1985 lähtien valmistama suurikokoinen maasturi. Joillain markkinoilla malli tunnetaan nimellä Nissan Terrano. Mallistossa Pathfinder sijoittuu Muranon ja Patrolin väliin.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
Toinen sukupolvi
Kolmas sukupolvi
Neljäs sukupolvi
Neljännen sukupolven facelift
Nissan NV200

| Nissan NV200 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja  Indonesia  Intia  Japani  Kiina  Malesia  Meksiko
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2009–
Muut nimet:  Chevrolet City Express Nissan NV200 Vanette Mitsubishi Delica D:3
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi
Edeltäjä:  Nissan Kubistar Nissan Vanette (Japani)
Teknisesti samankaltaisia:  Nissan Juke (F15) Nissan Livina Nissan Note (E11) Nissan Sylphy (G11) Nissan Tiida (C11) Nissan Wingroad (Y12)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Renault–Nissan B0
Iskutilavuus:  1,5–2,0 l
Käyttövoima:  bensiini diesel sähkö
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali CVT-automaatti
Mitat
Massa:  2 000 kg
Pituus:  4 400 mm
Akseliväli:  2 725 mm
Leveys:  2 011 mm
Korkeus:  1 860 mm
Nissan NV200 on Nissanin vuodesta 2009 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli, joka korvasi Euroopan markkinoilla Nissan Kubistarin. Japanissa puolestaan NV200:sta tuli seuraaja ikääntyneelle Vanettelle. Siellä myös säilytettiin Vanette osana mallinimeä. Tavarankuljetusmallin lisäksi NV200:sta valmistetaan Evalia-nimistä pikkubussiversiota. Saatavana on myös kaksikäyttöauto Combi (5 tai 7 istuinta) ja tehdasvalmisteinen kylmäkuljetusauto Fridge. Pohjois-Amerikassa autoa myytiin vuoteen 2018 saakka Chevrolet City Express -nimisenä ja Japanissa sitä myydään Nissanin lisäksi myös Mitsubishin merkillä.
Nissan NV200 Evalia
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä NV200/Evalia sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
NV200 valittiin Vuoden pakettiautoksi 2010.
Suomessa NV200:n ainoa polttomoottorivaihtoehto on 1,5-litrainen dCi -dieselmoottori. Tehovaihtoehtoja on tarjolla kaksi (90/110 hv). Voimansiirtona on manuaalivaihteisto, joka on pienitehoisemmassa viisi- ja suuritehoisemmassa kuusiportainen. Valikoimassa on myös e-NV200-sähköautoversio. Muilla markkinoilla on saatavana lisäksi 1,5-, 1,6- ja 2,0-litraiset bensiinimoottorit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan NV200 Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan Evalia Wikimedia Commonsissa
Nähdään taas

| ”Nähdään taas” Dingo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Via Finlandia
 Julkaistu: 1994
 Tuottaja(t): Pave Maijanen
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 04.27
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Dingon muut singlet
| ”Perjantai” 1993 | ”Nähdään taas” 1994 | ”Elämäni sankari” 1994 |
Nähdään taas on Dingon singlejulkaisu vuodelta 1994.
Kappaleet

Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Neumann sekä sovittanut Dingo ja Pave Maijanen.
Nähdään taas – 4.27
Ruma ankanpoika – 4.03
Kokoonpano

Pertti Neumann ‎– laulu
Jonttu Virta ‎– kitara
Pepe Laaksonen ‎– basso, laulu
Pave Maijanen ‎– koskettimet
Juha Seittonen ‎– rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Pave Maijanen – tuottaja, miksaaja
Jorma Hämäläinen – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Timo Lindström – vastaava tuottaja
Riitta Sourander – valokuvat
Aiheesta muualla

”Nähdään taas” discogs.com -sivustolla.
Olen suomalainen (kappale)

| ”Olen suomalainen” Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Olen suomalainen
 Julkaistu: 1983
 Formaatti: vinyylisingle
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: Scandia
Kari Tapion muut singlet
|   | ”Olen suomalainen”  |   |
Olen suomalainen on iskelmälaulaja Kari Tapion esittämä musiikkikappale, joka julkaistiin hänen samannimisellä albumillaan vuonna 1983. Kappale on Raul Reimanin sanoittama suomalainen versio italiankielisestä kappaleesta ”L'italiano”, jonka alkuperäinen esittäjä on Salvatore ”Toto” Cutugno.
Tunnettuja cover-versioita

Vesku Jokinen on tehnyt kappaleesta oman versionsa.
2013: Putous-viihdeohjelman 4. tuotantokaudella sketsihahmo Karim Z. Yskowicz mukana Kari Tapio ja Petri Nygård: Olen somelainen;
2014: Kansalaiset feat. Medborgare -projekti, jossa 12 Suomen kansalaista, joilla on juuret ulkomailla, esittävät laulun videolla..
Aiheesta muualla

"Olen suomalainen" Ylen Elävässä arkistossa
Nätraånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Pääuoman kulku
Nätraånin vesistö (ruots. Nätraåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 37) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Nätraånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 024 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Nätraån, jonka pituus on 100 kilometriä. Se laskee Itämereen noin 0,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Nätraånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Pienenä vesistönä se jää siellä Ångermanjoen vesistön ja Moälvenin vesistön (tunnus 36) väliin. Nätraånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on lähes yhtä suuri kuin Nätraånin vesistöllä.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (55,1 %), turve (9,9 %), kalliomaa (13,6 %), hiekka ja sora (2,6 %), multamaa (7,6 %), savimaa (2,0 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,9 %), soita ja kosteikkoja (5,2 %), viljelymaita (3,4 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (1,8 %). Näiden lisäksi on 7,4 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Nätraånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 11,7 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 56,2 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,02 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 11,8 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 68 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 63,8 m³/s on mitattu toukokuussa 1998 ja pienin 1,4 m³/s syyskuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Vesivoima

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 19 patoa, joista 10,8 % säännöstellään vesistöjä. Säännöstelykapasiteetti on 39,8  miljoonaa kuutiometriä.
Nätraånin uomassa on viisi vesivoimalaitosta: Fors, Nyfors, Brynge, Sidensjö ja Drömme. Voimaloiden yhteisteho on 12,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 52 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Oleh Olžytš

| Oleh Olžytš> Олег Ольжич |
| --- | --- |
 Oleh Olžytš
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1907 Žytomyr, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 9. kesäkuuta 1944 (36 vuotta) Sachsenhausenin keskitysleiri, Saksa
Ammatti:  runoilija, poliitikko
Kirjailija
Salanimi: D. Kardaš, K. Kostjantyn, O. Leleka ja Oleh Ol'žyč 
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Oleh Olžytš (ukr. Олег Ольжич, oikea nimi Oleh Oleksandrovytš Kandyba, ukr. Олег Олександрович Кандиба;  muita nimimerkkejä: O. Leleka, M. Zapototšnyi, D. Kardaš, K. Kostjantyn; 21. heinäkuuta 1907 Žytomyr, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. kesäkuuta 1944 Sachsenhausenin keskitysleiri, Saksa) oli ukrainalainen arkeologi, runoilija ja nationalistijohtaja. Hänen isänsä oli runoilija Oleksandr Oles.
Elämänvaiheita

Olžytš asui lapsena Kiovassa ja muutti 1923 Ukrainasta Prahaan, jossa hän suoritti 1929 Kaarlen yliopistossa tutkinnon arkeologiassa. Hän osallistui Harvardin yliopiston järjestämään arkeologiseen tutkimusretkeen ja oli sen jälkeen Yhdysvalloissa perustamassa lyhytaikaista järjestöä Ukrainian Research Institute in America (Saint Paul, Minnesota) ja toimitti sen ensimmäisen, 1939 ilmestyneen tutkimuskokoelman.
Poliittinen toiminta

Olžytš liittyi 1929 Ukrainalaisten nationalistien järjestöön (OUN) ja johti sen kulttuuri- ja opetusosastoa. Hän vastusti voimakkaasti OUN:n jakautumista 1940 mutta toimi sen jälkeen OUN(m):ssä (Melnykin ryhmä). Hän oli Andri Melnykin alaisena OUN:n kakkosjohtaja Karpaatto-Ukrainan tasavallassa (1938–1939). Hän johti Ukrainassa melnykistien maanalaista toimintaa toukokuussa 1944 tapahtuneeseen pidätykseensä asti. Hän pysyi lujana kuulusteluissa, ja natsien teloittajat kiduttivat hänet Sachsenhausenin keskitysleirillä kuoliaaksi.
Kirjailijana

Olžytš noudatti runoissaan yleensä 1920-luvun ukrainalaisten uusklassistien traditiota. Historiallisten teemojen avulla hän usein kuvasi Ukrainan oikeutta olla itsenäinen valtio, ja hänen runonsa edustavat paljolti maailmansotien välisen ajan nationalistista runoutta. Hän karttaa sentimentaalisuutta ja lyyristä heikkoutta ja kannustaa sankarilliseen toimintaan ja velvollisuuksien täyttämiseen. Hän julkaisi elinaikanaan vain kaksi kokoelmaa, ja hänen kuolemansa jälkeen julkaistiin vielä kolme. Kokoelma Velytšnist (1969, 'Majesteetti') sisältää kokoelmat ja lehdissä julkaistuja runoja. Mikuláš Nevrlý toimitti ja julkaisi 1991 Olžytšin koottujen teosten laitoksen, joka sisältää tiedot julkaistusta elämäkerrallisesta aineistosta. Olžytšin merkittäviä artikkeleita ovat ”Revoljutsija rve kaidany” (suom. Vallankumous katkaisee kahleet), jossa hän tuomitsee natsismin ja paljastaa järjestelmällisesti natsien Ukrainassa tekemät sotarikokset, ja ”Duh’ ruiny” (suom. Raunion henki), jossa hän arvostelee ukrainalaisten erimielisyyttä ja tuhoisia kiistoja historian kriittisillä hetkillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oleh Olžytš Wikimedia Commonsissa
Oliivitikli

| Oliivitikli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vihervarpuset Spinus
Laji::  olivaceus
Kaksiosainen nimi
 Spinus olivaceus  (Berlepsch & Stolzmann, 1894) 
Synonyymit
 Carduelis olivacea 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oliivitikli (Spinus olivaceus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Oliivitikliä tavataan Boliviassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Naisten Superpesiksen kausi 2013

Naisten Superpesiksen kausi 2013 oli naisten Superpesiksen 24. kausi. Kausi alkoi 9. toukokuuta. Runkosarjan viimeisen kierroksen 6. elokuuta naiset pelasivat 11. elokuuta.
Naisten sarjaan osallistui kaudella 2013 täydet 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina kauteen läksi Lapuan Virkiä, joka onnistui myös uusimaan tittelinsä. Naisten Superpesiksessä sarjanousijoita olivat tamperelais-hämeenkyröläinen Mansen Räpsä, Helsingin Roihu ja sotkamolainen Vuokatin Veto. Näistä Vuokatti nousi suoraan voittamalla Ykköspesiksen, kun naisten Superpesiksen joukkuemäärää nostettiin kahteentoista. Roihu ja Manse nousivat korkeimmalle sarjatasolle, kun Superpesis täytti PeTo-Jussien ja Ylihärmän Pesis-Junkkareiden luovuttamat sarjapaikat.
Itä–Länsi-ottelut pelattiin 12.–14. heinäkuuta Hyvinkäällä Pihkalan pesäpallostadionilla. Länsi voitti kaikki viisi ottelua. Miesten ottelu päättyi Lännen hyväksi 2–0 (2–1, 1–0) ja naisten ottelu 1–0 (2–2, 6–2). Näiden lisäksi Länsi voitti A-poikien, B-poikien sekä tyttöjen ottelun.
Sarjajärjestelmä > Runkosarja

Runkosarjassa pisteitä jaettiin edellisiltä kausilta tutulla kaavalla: 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja toisen sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailussa.
Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäinen paremmuus ratkaistiin kaavalla: 1) kolmen pisteen voitot, 2) voitetut ottelut, 3) kaikkien otteluiden juoksuero, 4) keskinäisten otteluiden voitot, 5) keskinäisten otteluiden pisteet, 6) keskinäisten otteluiden jaksoero, 7) keskinäisissä otteluissa voitettujen jaksojen määrä, 8) keskinäisten otteluiden juoksuero, 9) keskinäisissä otteluissa tehdyt juoksut, 10) kaikkien otteluiden jaksoero, 11) voitettujen jaksojen määrä, 12) kaikissa otteluissa tehdyt juoksut ja 13) arpa.
Naisten runkosarjassa pelattiin kaksinkertaisen sarjan (22 ottelua) lisäksi niin kutsutut valintakierrokset (2 ottelua). Valintakierroksilla joukkueet valitsivat vastustajan itselleen kahteen otteluun. Ensimmäisenä valitsi runkosarjan kevätkierroksen (n. puolet otteluista pelattu) jälkeen huonoimmin menestynyt joukkue, joka sai valita haluamansa vastustajan sekä sen, kumman kotikentällä pelattiin valintakierrosten ensimmäinen ottelu. Tämän jälkeen valintavuorossa oli jäljellä olevista joukkueista heikoiten sijoittunut. Tätä jatkettiin, kunnes kaikki otteluparit ovat selvillä. Valintavuorot ratkaistaan joukkueiden valintapäivään mennessä pelattujen otteluiden mukaan seuraavassa järjestyksessä: 1) pistekeskiarvo ottelua kohden, 2) kolmen pisteen voitot ottelua kohden, 3) voitetut ottelut ottelua kohden, 4) kaikkien otteluiden juoksuero ja 5) arpa.
Sarjajärjestelmä > Pudotuspelit ja sarjakarsinta

Runkosarjan päätyttyä kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät, välierät ja loppuottelut pelataan paras viidestä -järjestelmällä ja pronssiottelut paras kolmesta. Joka kierroksella runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue kohtaa heikoimmin sijoittuneen, ja kotietu on aina paremmin sijoittuneella.
Runkosarjassa yhdeksänneksi sijoittuneen joukkueen kausi päättyi runkosarjaan. Runkosarjan viimeiseksi jäänyt joutui puolestaan suoraan sarjakarsintaan Ykköspesiksen parasta joukkuetta vastaan (kotietu ykköspesisjoukkueella). Runkosarjassa sijoille 10–11 sijoittuneet pelaavat alemmat pudotuspelit paras viidestä -järjestelmällä. Otteluparin häviäjä joutuu karsintaan ykköspesiksen toiseksi parasta joukkuetta vastaan (kotietu superpesisjoukkueella).
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | 3P | 2P | 1P | 0P | TJ | PJ | JE | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lapuan Virkiä | 24 | 19 | 4 | 0 | 1 | 261 | 56 | +205 | 65 | 2,71 |
| 2 | Porin Pesäkarhut | 24 | 19 | 1 | 2 | 2 | 255 | 73 | +182 | 61 | 2,54 |
| 3 | Kirittäret, Jyväskylä | 24 | 14 | 3 | 0 | 7 | 184 | 126 | +62 | 48 | 2,00 |
| 4 | Pesä Ysit, Lappeenranta | 24 | 11 | 5 | 1 | 7 | 206 | 141 | +65 | 44 | 1,83 |
| 5 | Kempeleen Kiri | 24 | 6 | 8 | 1 | 9 | 151 | 142 | +9 | 35 | 1,46 |
| 6 | Rauman Lukko | 24 | 8 | 4 | 1 | 11 | 117 | 113 | +4 | 33 | 1,38 |
| 7 | Vuokatin Veto | 24 | 4 | 7 | 1 | 12 | 168 | 193 | –25 | 27 | 1,13 |
| 8 | Vihdin Pallo | 24 | 4 | 5 | 5 | 10 | 143 | 223 | –80 | 27 | 1,13 |
| 9 | Mansen Räpsä, Tampere | 24 | 4 | 4 | 6 | 10 | 150 | 185 | –35 | 26 | 1,08 |
| 10 | Viinijärven Urheilijat | 24 | 3 | 3 | 4 | 14 | 145 | 224 | –79 | 19 | 0,79 |
| 11 | Turku-Pesis | 24 | 2 | 6 | 1 | 15 | 99 | 210 | –111 | 19 | 0,79 |
| 12 | Roihu, Helsinki | 24 | 0 | 0 | 2 | 22 | 88 | 281 | –193 | 2 | 0,08 |

Valintakierrokset pelattiin otteluparein: Helsinki–Turku, Viinijärvi–Vuokatti, Tampere–Vihti, Jyväskylä–Kempele, Rauma–Lappeenranta ja Pori–Lapua (valitsijajoukkue ilmoitettu ensin).