stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuusniemi
Palvelut > Paras-hankkeen vaikutukset

2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla Tuusniemi hakeutui Paras-hankkeen ja tulevaisuudennäkymien johdosta Kuopion seutukuntaan, ja voimakkaampaan yhteistyöhön Kuopion kaupungin kanssa, hakien muun muassa palvelutoiminnan keskittämistä suurempiin kokonaisuuksiin ja oman asukasmäärän nousua kasvukeskuksen imussa. Ensimmäisenä konkreettisena toimenpiteenä Tuusniemi erosi joulukuussa 2007 Koillis-Savon kansanterveystyön kuntayhtymästä. Kuopion kaupunki on tuottanut 1. tammikuuta 2009 alkaen Tuusniemen kunnan perusterveydenhuollon palvelut.
Ruokakulttuuri

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Tuusniemen perinneruoaksi valittiin potattikukko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuusniemi Wikimedia Commonsissa
Tuusniemen kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Tuusniemen avainluvut
Savon Matkailu (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Pohjois-Savon maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Iisalmi  Joroinen  Kaavi  Keitele  Kiuruvesi  Kuopio  Lapinlahti  Leppävirta  Pielavesi  Rautalampi  Rautavaara  Siilinjärvi  Sonkajärvi  Suonenjoki  Tervo  Tuusniemi  Varkaus  Vesanto  Vieremä 
Entiset kunnat:  Iisalmen maalaiskunta  Juankoski  Kangaslampi  Karttula  Kuopion maalaiskunta  Maaninka  Muuruvesi  Nilsiä  Riistavesi  Säyneinen  Varpaisjärvi  Vehmersalmi 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Tuusniemen yhtenäiskoulu ja Tuusniemen lukio toimivat Tuusniemen kirkonkylällä sijaitsevassa koulukeskuksessa.
Tuusniemen kirjasto toimii Kuopion kaupunginkirjaston lähikirjastona.
Tuusniemen kotiseutumuseo sijaitsee Tuusniemen kirkon ja kunnantalon naapurina.
San Carlosin reservaatti

| San Carlosin reservaatti Tsékʼáádn San Carlos Apache Indian Reservation> intiaanireservaatti |
| --- | --- |
 Reservaatin sijainti
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Arizona
Perustettu:  1871
Pinta-ala:  7 578 km²
Väkiluku:  n. 16 200
San Carlosin reservaatti (engl. San Carlos Apache Indian Reservation) on chiricahua-intiaaneille varattu reservaatti, joka sijaitsee itäisessä Arizonassa. Reservaatin pinta-ala on 7 578 neliökilometriä, tehden siitä Yhdysvaltojen kymmenenneksi suurimman intiaanireservaatin.  Se kattaa Gilan, Grahamin ja Pinalin piirikunnat.
Reservaatti perustettiin Ulysses S. Grantin toimeenpanomääräyksellä 9. marraskuuta 1871.  Vuodesta 2013 kansainvälisten kaivosjättien (Rio Tinto ja BHP Billiton) omistama Resolution Copper -tytäryhtiö on pyrkinyt perustamaan kuparikaivoksen Oak Flatin alueelle, joka on pyhä intiaaneille. Lukuisat intiaanijärjestöt ja luonnonsuojeluryhmät vastustavat hanketta voimakkaasti. Kiista on ollut ratkaisematta jo 10 vuoden ajan.
Tällä hetkellä suurin työnantaja reservaatin alueella on Yhdysvaltain hallitus, joka operoi useita virastoja siellä. Sen lisäksi karjatalousyritykset tuottavat noin 1 miljoonan dollarin vuotuisen karjamyynnin.
Veikkaus (entinen yritys)

| Veikkaus Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Iloa elämään (aikaisemmin Suomalainen voittaa aina)
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1940
Lakkautettu:  2016
Toimitusjohtaja:  Juha Koponen (viimeinen)
Kotipaikka:  Vantaa, Suomi
Toimiala:  rahapelit
Liikevaihto:   1 858,4 milj. € (2013)
Liikevoitto:   506,3 milj. € (2013)
Henkilöstö:   333 (2013)
Tytäryhtiöt:  Oy Kirjapaino Kvartto Ab Oy Valotorni Ab Laatulaatta Oy
Omistaja:  urheilujärjestöt 1940–1975 Suomen valtio 1975–2016
Kotisivu:  www.veikkaus.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veikkaus Oy oli suomalainen rahapeliyhtiö. Sen omistivat vuoteen 1975 asti urheilujärjestöt, suurimpina osakkaina SVUL, TUL ja Suomen Palloliitto. Tuon jälkeen se oli Suomen valtion kokonaan omistama osakeyhtiö, jonka tuotonjaosta päätti eduskunta ja jota toteutti opetus- ja kulttuuriministeriö. Toimintaa valvoi sisäministeriö. Veikkaus Oy:n pääkonttori sijaitsi 1970-luvun puolestavälistä alkaen Vantaan Pähkinärinteessä, jonne se muutti Helsingin Albertinkatu 30:stä.
Vuonna 2017 Fintoto Oy, Raha-automaattiyhdistys (RAY) ja Veikkaus Oy yhdistyivät yhdeksi valtion omistamaksi rahapeliyhtiöksi, jonka nimeksi tuli Veikkaus Oy. Peliyhtiöiden sulautumisvaihetta varten perustettiin peli-integrointiyhtiö FRV Evo Oy.
Veikkauksella oli lupa toimeenpanna raha-arpajaisia sekä veikkaus- ja vedonlyöntitoimintaa. Veikkaus oli yksi kolmesta suomalaisesta yrityksestä, jolle on myönnetty lupa rahapelien järjestämiseen Suomessa. Rahapelitoimintaa Suomessa ohjaa arpajaislaki.
Syksyllä 2012 Veikkauksen toimitusjohtajaksi valittiin kauppatieteiden maisteri Juha Koponen.
Veikkauksen tuotonjako

Opetus- ja kulttuuriministeriö jakoi Veikkauksen tuotosta varoja suomalaiselle kulttuurille eduskunnan säätämän jakosuhdelain mukaisesti. Lain mukaan veikkausvoittovaroista taiteen edistäminen sai 38,5 %, urheilu ja liikuntakasvatus 25 %, tieteen edistäminen 17,5 % ja nuorisotyön edistäminen 9 %. Lisäksi ministeriön vapaaseen harkintaan jäi 10 %, jonka käyttö määriteltiin vuosittain erikseen. Alkuun veikkausvarat jaettiin urheilun ja liikuntakasvatuksen kesken. Vuonna 1953 veikkausvaroja jakamaan tulivat lisäksi tiede, taide ja nuorisotyö.
Vanha Veikkaus saavutti 2 204,5 miljoonan euron liikevaihdon viimeisenä toimintavuonnaan 2016, mikä oli yhtiön historian korkein. Edellisvuodesta kasvua oli 109,2 miljoonaa euroa (+5,2 %). Veikkauksen tilikauden tulos oli 582,6 miljoonaa euroa (+8,5 %), jonka Veikkaus luovutti opetus- ja kulttuuriministeriölle jaettavaksi suomalaiselle taiteelle, liikunnalle, tieteelle ja nuorisotyölle.
Veikkaus maksoi vuonna 2013 arpajaisveroa yhteensä 99,8 miljoonaa euroa (+1,1 %). Veikkaus ei ole arvonlisäverovelvollinen, eikä sen takia voi vähentää tavara- ja palveluostoihinsa sisältyviä arvonlisäveroja. Veikkauksen maksamien arvonlisäverojen määrä oli yhteensä 21,9 miljoonaa euroa (+1,9 %). Välittäjämyynnistä 44 % tuli kioskeista, hieman yli kolmannes päivittäistavaraliikkeistä ja loput liikenneasemista ja kahviloista. Yhteensä kuponkipelien ostostapahtumia oli vuonna 2013 yli 82 miljoonaa (määrässä ei ole mukana raaputusarpoja). Veikkaus maksoi asiamiespalkkioita noin 79,8 miljoonaa euroa (–1,7 %) vuonna 2013. Asiamiehet saivat myymistään peleistä myyntipalkkiota keskimäärin 6,7 prosenttia.lähde?
Rahapelitoiminnan lisäksi Veikkaus järjesti vuosittain urheilupelitietämystä mittaavia ilmaisia SM-kisoja Vakioveikkauksessa, V75:ssä ja Vedonlyönnissä. Varsinkin Vakion SM-kisalla on pitkät perinteet, sillä ensimmäisen kerran kisa järjestettiin vuonna 1946.
Valtiontalouden tarkastusviraston raportin (2012) mukaan Veikkauksen rahanjaossa tapahtui usein väärinkäytöksiä ja rahojen käyttöä valvottiin heikosti. Rahat myöntävä ope­tus- ja kult­tuu­ri­mi­nis­te­riö ei tarkkaan tiennyt, mihin rahat päätyvät. Ur­hei­lu- ja kult­tuu­ri­mi­nis­te­ri Paa­vo Ar­hin­mäen (vas) mukaan tukia valvottiin pääosin hyvin.
Palkinnot

Veikkaus palkittiin vuoden radiomainostajana Radio Gaalassa vuonna 2010.
Suomen laatupalkinto vuonna 2010 (Suuret yritykset)
Yritysjohto

Toimitusjohtajat:
1940–1941 Tauno Aarre
1941–1946 Urho Rinne ja Niilo Koskinen (v.t.) (ei nimettyä toimitusjohtajaa)
1946–1963 Olavi Suvanto
1963–1966 Niilo Koskinen
1967–1973 Kallio Kotkas
1973–1990 Jukka Uunila
1990–2001 Matti Ahde
2001  Jussi Isotalo (v.t.)
2001–2012 Risto Nieminen
2012–2016 Juha Koponen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veikkaus (entinen yritys) Wikimedia Commonsissa
Veikkaus
Veikkausvoittovaroista tukea urheilulle, taiteelle, tieteelle ja nuorisotyöhön. (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö.
Saapuuko ”tippailu” Suomeen? Suomen Kuvalehti 5.12.1936, s. 28. (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.)
Veikkaus Oy Ab hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k  Suomen valtio-omisteiset yhtiöt |
| --- | --- |
Erityistehtävät:  A-Kruunu  Alko  Business Finland  Cinia (77,5 %)  CSC – Tieteen tietotekniikan keskus (70,0 %)  DigiFinland (33,46 %)  FinnHEMS  Finnpilot Pilotage  Finnvera  FVR – Suomen rokotetutkimus (51,0 %)  Gasonia  Governia  Hansel (65,0 %)  HAUS kehittämiskeskus  Hevosopisto (25,0 %)  Ilmastorahasto  Itärata (51,0 %)  Kuntarahoitus (16,0 %)  Liikenteenohjausyhtiö Fintraffic  Länsirata (51,0 %)  Maakuntien tilakeskus  Oppiva Invest  Solidium  STUK International  Suomen Erillisverkot  Suomen Ilmailuopisto (98 %)  Suomen Malmijalostus  Suomen Teollisuussijoitus  Suomi-rata (51,0 %)  Teknologian tutkimuskeskus VTT  Teollisen yhteistyön rahasto (96,04 %)  Työkanava  Veikkaus  Yleisradio 
Strateginen intressi:  Arctia  Boreal Kasvinjalostus (65,0 %)  Finavia  Fingrid (36,9 %)  Gasgrid Finland  Gasum  Leijona Catering  Motiva  Neova (50,1 %)  Patria (50,1 %)  Posti Group  Suomen Lauttaliikenne  Suomen Siemenperunakeskus (22,0 %)  Suomen Viljava  Tapio  VR-Yhtymä 
Sijoitusintressi:  Edita Group  Finnair (55,8 %)  Fortum (51,26 %)  Kemijoki (50,1 %)  Neste (44,22 %)  SSAB (6,3 %)  Suomen Rahapaja 
Solidium:  Anora Group (19,4 %)  Elisa (10,0 %)  Konecranes (11,1 %)  Metso (14,9 %)  Nokia (5,8 %)  Nokian Renkaat (10,10 %)  Outokumpu (15,5 %)  Sampo (6,6 %)  Stora Enso (10,7 %)  Tieto-Evry (10,9 %)  Valmet (10,1 %) 
Päivitetty: 29. tammikuuta 2024
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  ISNI 
Veikkauskuponkien tarkastusta vuonna 1965. Kuponkeja tarkastettiin tuolloin lähes miljoona kappaletta viikossa.
Letsile Tebogo

| Mitalit> Maa:   Botswana.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Botswana.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Botswana.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Botswana> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 200 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | 4 × 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 2023 | 100 m |  |
|  Pronssia | Budapest 2023 | 200 m |  |
Letsile Tebogo (s. 7. kesäkuuta 2003) on botswanalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Tebogo voitti 100 metrin kultamitalin kaksi kertaa peräkkäin yleisurheilun alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuosina 2021 ajalla 10,19 ja 2022 alle 20-vuotiaiden maailmanennätysajalla 9,91. Ennätys on edelleen hänen hallussaan. Hän saavutti kummallakin kerralla 200 metrillä hopeaa.
Tebogo voitti 200 metrin Afrikan-mestaruuden Saint Pierressä 2022 tuulituloksella 20,26. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Heinäkuussa 2023 Tebogo juoksi Afrikan ennätyksen 200 metrin matkalla aikaan 19,50.
Tebogo voitti 100 metrin hopeaa Budapestin MM-kilpailuissa 2023 maansa ennätysajalla 9,88. 200 metrillä hän saavutti pronssia ajalla 19,81. Hän juoksi toisen osuuden Botswanan voittaessa kultaa World Athletics Relays -kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä Nassaussa 2024. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti 200 metrin kultaa Afrikan ennätysajalla 19,46 100 metrillä hän sijoittui kuudenneksi Botswanan ennätyksellä 9,86. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Botswanan saavuttaessa hopeaa Afrikan ennätysajalla 2.54,53.
Tebogon lempinimi on ”Schoolboy” nuorena saavutetun menestyksen myötä. Itsevarman tyylinsä ja ennätystensä vuoksi Tebogoa on verrattu nuoreen Usain Boltiin.
Cliffordin tosi iso elokuva

| Cliffordin tosi iso elokuva> Clifford's Really Big Movie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Ramirez
Käsikirjoittaja:   Rhett Reese  Robert Ramirez 
Tuottaja:  Deborah Forte
Säveltäjä:  Jody Gray
Leikkaaja:  Monte Bramer
Pääosat:   John Ritter  Wayne Brady  Kel Mitchell  Cree Summer  Judge Reinhold  Jenna Elfman  Wilmer Valderrama  Jess Harnell  John Goodman  Kath Soucie  Grey DeLisle 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Scholastic Entertainment Big Red Dog Productions
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  20. helmikuuta 2004
Kesto:  73 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  70 000 dollaria
Tuotto:  3 255 426 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cliffordin tosi iso elokuva (Clifford's Really Big Movie) on vuonna 2004 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Elokuvan ohjasivat Robert Ramirez ja animaation hoiti  Warner Bros-yhtiö.
Pääroolien ääninäyttelijöinä ovat John Ritter, Wayne Brady, Kel Mitchell, Cree Summer, Judge Reinhold, Jenna Elfman, Wilmer Valderrama, Jess Harnell, John Goodman, Kath Soucie ja Grey DeLisle.
Cliffordin tosi iso elokuva julkaistiin DVD:lle 24. elokuuta 2004.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Ritter  | … |  Clifford   |
|  Wayne Brady  | … |  Shackelford   |
|  Grey DeLisle  | … |  Emily-Elizabeth Howard   |
|  Jenna Elfman  | … |  Dorothy   |
|  John Goodman  | … |  George Wolfsbottom   |
|  Judge Reinhold  | … |  Larry Gablegobble   |
|  Jess Harnell  | … |  Dirk   |
|  Kel Mitchell  | … |  T-Bone   |
|  Nick Jameson  | … |  Sheriffi Lewis   |
|  Kath Soucie  | … |  Madison Wolfsbottom   |
|  Oren Williams  | … |  Charley   |
|  Cree Summer  | … |  Cleo   |
|  Wilmer Valderrama  | … |  Rodrigo   |
|  Cam Clarke  | … |  Mark Howard   |
|  Earl Boen  | … |  Horace Bleakman   |
|  Ernie Hudson  | … |  P.T.   |
Vastaanotto > Arvostelut

Elokuva on saanut ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 53 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 5.7/10. Tulos perustuu 32 arvioon. Metacriticissä elokuvalla on 49 pistettä 100:sta.
Aiheesta muualla

Cliffordin tosi iso elokuva Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Cliffordin tosi iso elokuva Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Cliffordin tosi iso elokuva Metacriticissä. (englanniksi)
Cliffordin tosi iso elokuva AllMoviessa. (englanniksi)
Cliffordin tosi iso elokuva TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Cliffordin tosi iso elokuva Elonet.
Codfish (saari)

Codfish
Codfish näkyy kuvassa Stewartinsaaren länsipuolella.
| --- | --- |
Muut nimet:  Whenua Hou
Sijainti:  Southland Uusi-Seelanti
Vesialue:  Tyynimeri, Foveaux’nsalmi 
Korkein kohta:  249 m
Pinta-ala:  14 km²
Suojelualue:  Whenua Houn luonnonsuojelualue (d) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Codfish Island. Kuva tammikuulta 2008.
Codfish (maorikielellä Whenua Hou) on pieni saari (14 km²) Uudessa-Seelannissa Stewartinsaaren länsipuolella. Saaren korkein kohta on 249 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Englanninkielinen nimi viittaa alkuperäislajistoon kuuluvaan hieta-ahveneen, jota alueella kalastetaan kaupallisissa tarkoituksissa.
Historia

Historiallisesti saarta ovat asuttaneet maorit sekä siellä on sijainnut hylkeenpyytäjäyhdyskunta vuosien 1800–1850 aikana. Vuodesta 1898 alkaen saarella harjoitettiin maanviljelystä, mutta viljely-yritys epäonnistui, ja vuonna 1915 saari sai scenic reserve -suojelustatuksen.
Luonto

Saari julistettiin ylemmän statuksen luonnonsuojelualueeksi 1986 ja se on toiminut tärkeänä kakapojen elvyttämistoimenpiteiden keskuksena vuodesta 1987. Ennakoivina toimenpiteinä saarelta poistettiin suojelutoimia uhkaavat vieraslajit, kuten rotat, kettukusut sekä vekaluhtakanat. Lähes kaikki uhanalaiset kakapot elävät Codfishilla tai Anchorilla. Muita saarella eläviä uhanalaisia eläimiä ovat kaka, kruunuviherkaija, uudenseelanninviherkaija, mohua ja uudenseelanninkerttunen. Tämän lisäksi saaren rannikolla pesii keltasilmäpingviiniyhdyskuntia sekä vuonopingviinejä. Saarelle on sijoitettu myös uhanalaisia uudenseelanninlepakkoja. Kasvisto koostuu podokarpusmetsiköistä.
Saarta hoitaa New Zealand Department of Conservation, jonka työntekijöillä on vapaaehtoisten luonnonsuojelijoiden lisäksi maihinnousulupa saarelle. Saaren koillispuolella on helikopterien laskeutumisalue, jonka kautta liikenne saarelle tapahtuu. Saari on suljettu vierailijoilta ja matkailijoilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Codfish Island Wikimedia Commonsissa
Tapiolan kirkko

| Tapiolan kirkko |
| --- | --- |
 Tapiolan kirkko itsenäisyyspäivänä 2004
Sijainti:  Kirkkopolku 6, 02100 Tapiola, Espoo
Koordinaatit:  60°10′39″N, 024°48′32″E
Seurakunta:  Tapiolan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1965
Suunnittelija:  Aarno Ruusuvuori
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  600 paikkaa
Tyylisuunta:  modernismi betonibrutalismi
Avoinna yleisölle 2017:  arkisin klo 8-21,  la-su klo 8-18
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tapiolan kirkko on Espoon Tapiolassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkko. Se on Tapiolan seurakunnan pääkirkko. Se valmistui vuonna 1965 arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnittelemana.
Arkkitehtuuri

Betonista rakennetun kirkon kokonaishahmo on kuutio, ja siihen liittyy lisäsiipi, jonka keskellä on sisäpiha. Rakennuksella ei ole selkeää pääjulkisivua. Rakennuskompleksiin kuuluvat sisäpihan toisistaan erottamina varsinainen kirkkosali, pienempi seurakuntasali, toimistotilat sekä kerhotilat. Kaikki huonetilat avautuvat lasiseinillä sisäpihalle. Useimmista Suomen kirkoista poiketen Tapiolan kirkossa ei ole minkäänlaista tornia tai erillistä kellotornia. Kirkkosalin huomattavan pelkistetty olemus on saavutettu paitsi selkeillä muodoilla myös karuilla materiaalivalinnoilla.
Kirkko on kaksikerroksinen. Ensimmäinen kerros on maan tasalla. Tapiolan kirkon alimmassa kerroksessa on pommisuojat sekä erilaisia kerho- ja neuvottelutiloja.
Tapiolan keskustan asemakaavassa kirkko on merkitty suojelukohteeksi.
Uurnalehto

Kirkon takapihalla on 15 aarin suuruinen Tapiolan uurnalehto, joka vihittiin käyttöön 6. marraskuuta 2004. Se perustuu Ilmari Lahdelman ja Rainer Mahlamäen johtaman työryhmän suunnitelmaan Ajan jakso, joka voitti vuonna 1997 järjestetyn kilpailun. Tällä pinta-alaltaan Suomen pienimpiin kuuluvalla hautausmaalla on yhteensä 8 005 uurnapaikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapiolan kirkko Wikimedia Commonsissa
Tapiolan kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Espoon kirkot ja kappelit |
| --- | --- |
Kirkot:  Espoonlahti  Leppävaara  Olari  Tapiola  Tapiolan ortodoksinen  Tuomiokirkko 
Kappelit:  Aurora  Kauklahti  Kellonummi  Matasaari  Otaniemi  Perkkaa  Soukka  Suvela 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tapiolan kirkko (Q11896491)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Espoo
sijainti: Tapiola
katuosoite: Kirkkopolku 6, 02100 Espoo
koordinaatit: 60°11′N 24°49′E﻿ / ﻿60.18°N 24.81°E﻿ / 60.18; 24.81
Compatible Time-Sharing System

Compatible Time-Sharing System (CTSS) oli varhainen osituskäyttöjärjestelmä, joka kehitettiin MIT:ssä IBM 7090 -tietokoneelle ja myöhemmin IBM 7094 -tietokoneelle. Kehitys alkoi vuonna 1961 MIT:n professorien haluttua lisää aikaa uudella tietokoneella ja kehitystä johtivat Fernando J. Corbató, Bob Daley, ja Marjorie Merwin-Daggett. Järjestelmä oli varhaisia virtualisointia tukevia alustoja. Järjestelmä oli ensimmäisiä ositusta tukevia järjestelmiä, joka pyrki ratkaisemaan eräajoon liittyviä ongelmia.
Vuoteen 1965 mennessä järjestelmä oli ylikuormitettu ja MIT osallistui Multics-projektin kehitykseen.
Unix-käyttöjärjestelmää on sanottu moderniksi toteutukseksi MIT:n CTSS:stä.
Aiheesta muualla

The Compatible Time-Sharing System - A Programmer's Guide bitsavers.org -palvelussa (englanniksi)
Punainen jättiläinen

Punainen jättiläinen Aldebaran verrattuna Aurinkoon.
Nimeäminen · Luokittelu
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta

Luettelot tähdistä
Synty ja kehitys
Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova
Supernova · Hypernova
Luminositeettiluokitus
Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)
Hyperjättiläinen
Spektriluokitus
O · B · A · F · G · K · M
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti
Jäänteet
Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko
Nukleosynteesi
Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova
Yleiset ominaisuudet
Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti
Aiheeseen liittyvää
Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö
Auringon ominaisuudet
n
k
Punainen jättiläinen on pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden ytimestä on loppunut vety. Tähden läpimitta kasvaa noin satakertaiseksi. Kevyen punaisen jättiläisen ulko-osasta tulee planetaarinen sumu ja keskuksesta jää jäljelle valkea kääpiö, kun taas raskaat punaiset jättiläiset räjähtävät supernovana. Omasta Auringostamme tulee punainen jättiläinen noin 4–5 miljardin vuoden päästä. Auringon nykyinen kehitysjakso päättyy, jonka jälkeen se muuttuu punaiseksi jättiläiseksi, joko nielaisten Maan, tai vähintäänkin korventaen sen täydellisesti kuumuudellaan. Koska aurinko kuumenee pikkuhiljaa miljoonien vuosien aikana, on mahdollista että maapallo muuttuu liian kuumaksi ylläpitämään elämää jo miljardin vuoden aikana.
Tähtityypiltään punaisia jättiläisiä ovat esimerkiksi Arcturus ja Epsilon Bootis.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
National Geographic: Red Giant Sun May Not Destroy Earth (englanniksi)
Universe Today: Red Giant (englanniksi)
YLE: Valtava musta aukko ahmaisi punaisen jättiläisen tutkijoiden silmien edessä
Columbia Games

Columbia Games Inc. on kanadalainen rooli- ja strategiapelien julkaisija.
Tuotantoa

HârnMaster-roolipeli
HârnWorld-pelimaailma
Blockgames-strategiapelisarja
Aiheesta muualla

Columbia Gamesin kotisivu
Hârn-keskustelufoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Autonominen hermosto

Autonominen hermosto
Autonominen hermosto eli tahdosta riippumaton hermosto (myös vegetatiivinen hermosto) (lat. systema nervosum autonomicum, pars autonomica systematis nervosi) vaikuttaa sileän lihaksiston ja sydänlihaksen liikkeisiin sekä rauhasten eritykseen. Autonominen hermosto osallistuu moniin elimistön säätelytoimintoihin, kuten verenpaineen säätelyyn. Autonominen hermosto jaetaan sympaattiseen ja parasympaattiseen hermostoon.
Yleistä

Tavallisesti sisäelimeen tulee sekä parasympaattisia että sympaattisia hermosyitä, joiden säätelytoiminta voi olla vastakkaista tai ne voivat toimia yhdessä. Elimistön "autonominen status" ei useimmiten ole joko täysin parasympaattinen tai sympaattinen vaan jotain siltä väliltä. Parasympatikotonus on vahvasti esillä ihmisen ollessa levossa, "rest and digest", kun taas sympatikotonus esiintyy ihmisen ollessa valppaana, "fight or flight".
Autonomiseen hermostoon lasketaan toisinaan kuuluvaksi myös enteerinen hermosto, joka kuitenkin toimii itsenäisesti, riippumatta muusta autonomisesta hermostosta.
Autonomisessa hermostossa on sekä motorisia että sensorisia hermosoluja. Alemmat motoneuronit sijaitsevat keskushermoston ulkopuolella autonomisissa ganglioissa. Autonomisten hermojen päätteet eivät muodosta varsinaisia synapseja, vaan varikositeettejä, jotka ovat pullistumia hermon pääteosassa.
Sympaattinen hermosto

Ääreishermostossa sympaattista hermostoa edustaa sympaattinen hermorunko, joka muodostuu sympaattisista ganglioista ja niitä yhteen liittävistä viejähaarakekimpuista. Sympaattisia hermorunkoja on kaksi, ja ne sijaitsevat molemmin puolin selkäydintä rintanikamista lannenikamiin asti. Sympaattiset hermot muodostavat vielä lähempänä kohde-elintä prevertebraalisen ganglion. Sympaattisten hermojen preganglionaaristen hermosolujen (hermorungon gangliot) synapsipäätteistä erittyy asetyylikoliinia, kun taas postganglionaaristen hermosolujen (prevertebraaligangliot) synapsipäätteistä erittyy noradrenaliinia, poikkeuksen muodostavat hikirauhaset, joiden sympaattinen aktivaatio tapahtuu asetyylikoliinin avulla.
Sympatikotonus aiheuttaa sydämen sykkeen nousun ja iskutilavuuden suurenemisen, pupillin laajenemisen, noradrenaliinin ja adrenaliinin erittymisen lisämunuaisytimestä, kapillaariverisuonten supistumisen ja glukoosin muodostuksen stimulaation maksassa.