Neuvostoliiton hajoaminen
Valtataistelu

Helmikuussa 1991 Gorbatšov totesi maassa vallitsevan valtataistelun. Vanhoilliset vaativat Gorbatšovilta uudistusten hillitsemistä, ja suurinta Neuvostoliiton osatasavaltaa Venäjää käytännössä johtanut demokraatti Jeltsinin ryhmä kannatti porvarillista kapitalismia.
Gorbatšov oli huhujen mukaan allapäin ja sulkeutui työhuoneeseensa. 17. maaliskuuta 1991 pidettiin Neuvostoliiton tulevaisuutta käsittelevä kansanäänestys, jossa 71 % kansasta kannatti Neuvostoliiton säilyttämistä. Kansalta kysyttiin myös sitä, pitäisikö Venäjällä olla oma presidentti, mitä 70 % kannatti. Neuvostoliiton säilyttämistä vastustivat tuolloin ainakin Baltian maat, Armenia, Georgia ja Moldova. Monet Keski-Aasian tasavallat olivat taas taloudellisesti riippuvaisia Neuvostoliitosta ja kannattivat sen säilyttämistä.lähde?
Kansanäänestys ei itsessään ollut sitova, kansanedustajien kongressin oli määrä kokoontua maaliskuun lopussa päättämään sallittaisiinko Venäjän perustaa oma presidentinvirka. Jos Venäjä saisi perustaa presidentinviran, sen vaalien todennäköisestä voittajasta Boris Jeltsinistä tulisi vakava poliittinen haastaja Gorbatšoville. Vanhoilliset lähettivät Gorbatšoville kirjeen, jossa pyysivät muun muassa estämään demokraatti Jeltsiniä tukeneet mielenosoitukset kansanedustajien työrauhan takaamiseksi. Gorbatšov kielsikin mielenosoitukset ja kutsui armeijan Moskovaan. Moskovan kaupunkineuvosto järjesti kielletyn mielenosoituksen Jeltsinin tueksi silläkin uhalla, että sotilaat ampuisivat mielenosoittajialähde?.
Pelättiin vanhoillisten provosoivan väkivaltaisen mielenosoituksen, jotta he saisivat syyn poikkeustilan julistamiseen. Gorbatšov pelkäsi avoimesti mielenosoitusten mahdollista väkivaltaa ja poliittista loppuaan. Kansanedustajien kongressi mitätöi mielenosoituskiellon, tosin niukalla ääntenenemmistöllälähde?.
28. maaliskuuta sotilaat ottivat valvontaansa Moskovan keskustan ja sulkivat pääsyn Maneesiaukiolle. 50 000 sotilasta, miliisiä ja muuta asemiestä oli puolta miljoonaa mielenosoittajaa vastassa.
Armeija ei toiminut aktiivisesti rauhallisia mielenosoittajia vastaan. Vain sisäministeriön OMON-joukot ajoivat nyrkein ja patukoin mielenosoittajia pois Maneesiaukiolta, koska aivan keskustaan ne eivät miliisin ja sotilaiden tekemän sopimuksen mukaan saaneet mennä. Mielenosoitus kesti päivän, ja sen lopussa mielenosoittajat ja sotilaat poistuivat rauhallisesti ilman suuria välikohtauksialähde?.
Jeltsinin Venäjän demokraatit voittivat Venäjän presidenttikiistan, ja Gorbatšovin valta oli nyt olematon. Huhtikuussa 1991 Venäjälle hyväksyttiin Neuvostoliitosta riippumaton perustuslaki, johon sisältyi määräys presidentin valitsemisesta suoraan kansanäänestyksellä.lähde?
9. huhtikuuta 1991 Gruusia julistautui itsenäiseksi.
17. kesäkuuta Neuvostoliiton pääministeri Valentin Pavlov koetti turhaan saada hallitukselle poikkeustilavaltuuksia.
Kesäkuun 1991 presidentinvaaleissa valittua Jeltsiniä kannatti 54 % äänestäjistä. Ne olivat Venäjän ensimmäiset demokraattiset presidentinvaalit. Heinäkuussa lakkautettiin Varsovan liitto.
Gorbatšov koetti hajoamisen vastapainoksi vapauttaa maata aikomalla kirjoituttaa uuden liittosopimuksen ja kieltämällä puoluetoiminnan työpaikoilla. 23. huhtikuuta 1991 yhdeksän tasavaltaa ja Neuvostoliiton johto kokoontuivat Gorbatšovin datšalla Novo-Ogarevossa, ja Gorbatšov suostui tasavaltojen johtoasemaan.
Kahdeksan tasavaltaa yhdeksästä, muut paitsi Ukraina, sopivat uudesta Neuvostoliitosta. Uusi liittosopimus olisi tehnyt tasavalloista itsenäisiä, mutta yhteiseksi olisi jäänyt ulkopolitiikka, presidentti ja puolustusvoimat. Lopulta uuden liittosopimuksen olisivat kirjoittaneet vain Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta, Uzbekistan ja Kazakstan.lähde?
Gorbatšov näytti historiaan siirtyvän vanhan vallan edustajalta, Jeltsin uudistajalta. Gorbatšovin vuoden 1991 toimet ärsyttivät entisestään vanhoillisia muutosten vastustajia.lähde?