stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylinen Teerilammi
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Riuttasjoen alueeseen (35.354) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 169 metriä mpy.
Lumikyyhky

| Lumikyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Kyyhkyt Columba
Laji::  leuconota
Kaksiosainen nimi
 Columba leuconota  Vigors, 1831 
Katso myös
   Lumikyyhky Wikispeciesissä   Lumikyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lumikyyhky (Columba leuconota) on Keski-Aasiassa ja Himalajalla (nimialalaji leuconota) ja Tiibetissä sekä Kiinassa (alalaji gradaria) elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Nicholas Aylward Vigors kuvaili Himalajalta, mahdollisesti Nepalista.
Lumilakkikolibri

| Lumilakkikolibri |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Microchera
Laji::  albocoronata
Kaksiosainen nimi
 Microchera albocoronata  (Lawrence, 1855) 
Katso myös
   Lumilakkikolibri Wikispeciesissä   Lumilakkikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lumilakkikolibri (Microchera albocoronata) on keskiamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Hondurasin eteäosista Nicaraguaan, Costa Ricaan ja Panamaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Panaman Belénistä vuonna 1855.
Yleismaantiede oppikouluja varten

| Yleismaantiede oppikouluja varten |
| --- | --- |
Kirjailija:  Iivari Leiviskä
Genre:  oppikirja
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1950-1965
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  124
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Yleismaantiede oppikouluja varten on Iivari Leiviskän kirjoittama maantieteen oppikirja oppikouluille. Kirjan oli kustantanut WSOY. Teoksen ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1950 ja viimeinen 1965. Kaikkiaan teoksesta otettiin kahdeksantoista painosta. Kirja oli Kouluhallituksen hyväksymä ja sisälsi oppikoulujen opetussuunnitelmiin kuuluvan materiaalin. Teos jakaantui neljään päälukuun, jotka olivat Fyysinen maantiede, Eliömaantiede, Matemaattinen maantiede ja Ihmismaantiede.
Fyysinen maantiede

Kirja ei vielä tuntenut mannerliikuntoja eli mantereitten liikkumista laattatektoniikan pohjalta. Se kertoi muista  maanpinnan muotoja synnyttävistä voimista. Saksalainen Alfred Wegener oli esittänyt jo vuonna 1912 mannerliikuntoteoriansa, mutta se hyväksyttiin yleisesti vasta 1970-luvulla.
Ihmismaantiede

Luku ihmismaantieteestä sisältää paljon sellaista aineistoa, joka on poistunut nykyisistä maantieteen oppikirjoista.
Luvussa kerrottiin, että yksimielistä rotujakoa ei ole olemassa; toiset jakavat ihmiskunnan viiteen, toiset kolmeen ja jotkut kahdeksaan tai jopa kymmeneen rotuun. Tunnetuin vanha jako oli jako valkoiseen eli kaukasialaiseen rotuun, keltaiseen eli mongolirotuun, punaiseen eli intiaanirotuun, ruskeaan eli malaijirotuun ja mustaan eli neekerirotuun. Uusin jaotus perustui kolmeen rotuun: valkoiset, keltaiset ja mustat.
Kirjassa katsottiin, että ympäröivä luonto vaikutti eri rotujen luonteenpiirteisiin. Kuuman vyöhykkeen sademetsissä "hitaus ja huolettomuus ovat asukasten ominaisuuksia. Mieli on ailahtelevaa; se vaihtuu äkkiä synkästä alakuloisuudesta mitä vallattomimpaan iloisuuteen". Arojen kansat "ovat rohkeita, lujatahtoisia, itseensä luottavia, ylpeitä, vapautta rakastavia ja vieraanvaraisia, mutta samalla haluttomia kestävään työhön". Välimerenmaissa "kirkas aurinkoinen ilmasto kuvastuu myös ihmisten luonteessa. Asukkaat ovat iloisia ja huolettomia ja eroavat tässä suhteessa vakavista pohjoismaalaisista."
Kirjan mukaan rotujen ja kansojen luontaisilla taipumuksilla sekä uskonnolla on aina ollut suuri merkitys taloudellisten olojen kehitykselle. Eri roduista Australian alkuasukkailla oli vähiten taipumusta taloudellisen toimintansa kehittämiseen. Neekerit olivat "taitavia käsityöntekijöitä -- mutta töiden suunnittelijoiksi ei heillä ole näyttänyt olevan tarvittavia ominaisuuksia."
Islam "on ollut ilmeisenä esteenä taloudelliselle yritteliäisyydelle. Usko sallimukseen vaikuttaa lamauttavasti, pitkät paastot ovat haitallisia uutteralle työskentelylle" ja erinäiset säädökset ovat ehkäisseet elinkeinojen harjoittamista.
Malcolm Wallop

Malcolm Wallop
Malcolm Wallop (27. helmikuuta 1933 New York – 14. syyskuuta 2011 Wyoming) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui kolme kautta Yhdysvaltain senaattorina Wyomingista vuosina 1977–1995.
Wallop syntyi New Yorkissa ja valmistui Yalen yliopistosta. Hän oli vuonna 1969 onnistuneesti ehdolla Wyomingin edustajainhuoneeseen ja istui vuosina 1973–1976 osavaltion senaatissa. Tämän jälkeen hän voitti demokraatti Gale McGeen senaattorinvaaleissa lähes kymmenen prosentin äänierolla.
Wallopin vetäytyminen Yhdysvaltain senaatista astui voimaan tammikuussa 1995. Häntä seurasi nyt edesmennyt republikaani Craig L. Thomas. Wallopilla oli aviovaimo Isabel.
Macintosh Color Classic II

| Macintosh Color Classic II |
| --- | --- |

Valmistaja:  Apple Computer
Tuoteperhe:  Macintosh
Julkaistu:  1993
Valmistus lopetettu:  1995
Mukana toimitettu käyttöjärjestelmä:  System 7.1 – 7.6.1
Suoritin:  Motorola 68030 @ 33 MHz ja 68882 -liukulukusuoritin
Keskusmuisti:  4 Mt, laajennettavissa 36 Mt:een saakka (80 ns 72-pin SIMM)
Macintosh Color Classic II on Applen 31. lokakuuta 1993 julkaisema tietokone. Laitetta myytiin vain Kanadassa, Euroopassa ja Aasiassa ja se perustui Macintosh Color Classic-tietokoneeseen. Ensimmäiseen Color Classiciin verrattuna Color Classic II sisälsi kehittyneemmän, Macintosh LC III -mallisen emolevyn ja 33 MHz:n suorittimen. Myöhemmin laitetta myytiin myös nimellä Performa 275. Laitteiden tuotanto lakkautettiin 1. syyskuuta 1995.
Tekniset tiedot

33 MHz:n Motorola 68030 -suoritin ja 68882 -liukulukusuoritin
4 Mt:n keskusmuisti, laajennettavissa 36 Mt:een saakka (80 ns 72-pin SIMM)
10" värillinen CRT-näyttö, resoluutio 512 x 384 pikseliä
80 tai 160 Mt:n kiintolevy
käyttöjärjestelmä System 7.1 – 7.6.1
Aiheesta muualla

Power Colour Classic site (Arkistoitu – Internet Archive), Color Classic -verkkoyhteisö
Colour Classic FAQ
Color Classic II Low End Macissa
Macintosh Color Classic II Specs Everymac.comissa
Color Classic Forever
Macintosh Color Classic II:n tekniset tiedot Apple.comissa
Apple Macintosh
| --- | --- |
Compact Macintosh (Classic):   Macintosh 128K  Macintosh 512K  Macintosh 512Ke  Macintosh Plus  Macintosh SE SE FDHD  Macintosh SE/30  Macintosh Classic  Macintosh Classic II  Macintosh Color Classic  Macintosh Color Classic II 
II:   Macintosh II  Macintosh IIx  Macintosh IIcx  Macintosh IIci  Macintosh IIfx  Macintosh IIsi  Macintosh IIvi  Macintosh IIvx 
LC:   Macintosh LC  Macintosh LC II  Macintosh LC III  Macintosh LC III+  Macintosh LC 475  Macintosh LC 520  Macintosh LC 550  Macintosh LC 575  Macintosh LC 580  Macintosh LC 630 
Centris/Quadra:   Centris 610  Centris 650  Centris 660AV  Quadra 605  Quadra 610  Quadra 630  Quadra 650  Quadra 660AV  Quadra 700  Quadra 800  Quadra 840AV  Quadra 900  Quadra 950 
Power Macintosh:   Power Macintosh 4400  Power Macintosh 5200 LC  Power Macintosh 5260 LC  Power Macintosh 5400  Power Macintosh 5500  Power Macintosh 6100  Power Macintosh 6200  Power Macintosh 6300  Power Macintosh 6400  Power Macintosh 6500  Power Macintosh 7100  Power Macintosh 7200  Power Macintosh 7300  Power Macintosh 7500  Power Macintosh 7600  Power Macintosh 8100  Power Macintosh 8200  Power Macintosh 8500  Power Macintosh 8600  Power Macintosh 9500  Power Macintosh 9600  Power Macintosh G3  Power Macintosh G4 Cube  Power Macintosh G4  Power Macintosh G5 
Muut mallit:   XL  Portable  Performa  TV  Twentieth Anniversary Macintosh  iMac  eMac  Mac mini  Mac Pro 
Kannettavat:   PowerBook PowerBook 100  iBook  MacBook  MacBook Air  MacBook Pro 
Palvelimet:   Apple Network Server  Apple Workgroup Server Workgroup Server 9150  Xserve 
Muuta:  Luettelo Macintosh-malleista
Käyttöjärjestelmät:   Mac OS  macOS
Machete Kills

| Machete Kills |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Rodriguez
Käsikirjoittaja:  Kyle Ward
Tarina:  Robert Rodriguez Marcel Rodriguez
Tuottaja:  Danny Trejo Rick Schwartz Michelle Rodriguez Boriss Teterevs Sergei Bespalov Alexander Rodnyansky Aaron Kaufman Iliana Nikolic
Säveltäjä:  Carl Thiel
Kuvaaja:  Robert Rodriguez
Leikkaaja:  Robert Rodriguez Rebecca Rodriguez
Pääosat:  Danny Trejo Michelle Rodriguez Mel Gibson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Quick Draw Productions Troublemaker Studios
Levittäjä:  Open Road Films
Ensi-ilta:   2013-9-1919. syyskuuta 2013 (Fantastic Fest)  2013-10-1111. lokakuuta 2013 (Yhdysvallat)  
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, espanja
Budjetti:  20 500 000 dollaria
Tuotto:  17,5 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Machete
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Machete Kills on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toiminta- ja eksploitaatioelokuva, jonka on ohjannut Robert Rodriguez. Elokuva on suora jatko-osa vuoden 2010 Machete-elokuvalle. Nimiroolia Machetea näyttelee Danny Trejo, ja muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Michelle Rodriguez, Mel Gibson, Sofía Vergara, Amber Heard, Demián Bichir ja Charlie Sheen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Danny Trejo  | … |  Machete Cortez   |
|  Michelle Rodriguez  | … |  Luz   |
|  Mel Gibson  | … |  Luther Voz   |
|  Sofía Vergara  | … |  Madame Desdemona   |
|  Amber Heard  | … |  Blanca Vasquez   |
|  Demián Bichir  | … |  Marcos Mendez   |
|  Carlos Estévez  | … |  President Rathcock   |
|  Walton Goggins   | … |  El Chameleón 1   |
|  Cuba Gooding Jr.  | … |  El Chameleón 2   |
|  Lady Gaga  | … |  La Chameleón   |
|  Antonio Banderas  | … |   El Chameleón 4   |
|  Vanessa Hudgens  | … |  Cereza Desdemona   |
|  Alexa Vega  | … |  KillJoy   |
|  Gilbert Trejo  | … |  Zaror   |
|  Electra Avellan  | … |  Osiris Amanpour   |
|  William Sadler  | … |  sheriffi Doakes   |
|  Julio Oscar Mechoso  | … |  Chepo   |
Vastaanotto

Machete Kills on saanut pääosin negatiivisen vastaanoton. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivulla 23-prosenttinen ”mätä”-luokitus, ja sivustolla todetaan, ”ettei elokuvassa ole edeltäjänsä kaltaista kipinää”. Metacritic-sivustolla elokuva on saanut 33 arvostelun perusteella arvosanan 41/100.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Elokuvauutiset Niko Jutila: 
Empire Dan Jolin: 
Filmaatikko Joonas Pikkarainen: 
Film Critic Roger Ebert  Matt Zoller Seitz: 

Filmaatikko-sivuston Joonas Pikkarainen kuvasi elokuvaa vaivaannuttavaksi, ja totesi, että ”yhdentekevää juonta yritetään piristää väsyneillä vitseillä ja tarpeettomilla hahmoilla.” Elokuvauutiset-sivuston Niko Jutila antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja nimesi kokonaisuuden ainoiksi hyviksi puoliksi näyttelijä Mel Gibsonin sekä muutamat sivuhahmot kiinnostavine sivujuonineen.
Myös Empire-lehden Dan Jolin antoi elokuvalle kaksi tähteä, kuvaillen sitä ”jälleen yhdeksi Rodriguezin ’takapihatuotannoksi’: halvaksi, hilpeäksi ja epäilemättä kovin tuotteliaaksi.” Jolin kutsui molempia Machete-elokuvia seksistisiksi, ja myös Screen Crush -sivuston Britt Hayes kritisoi elokuvan tapaa esittää naishahmot ”kuin teinipoikafantasiassa”.
Jatko-osa

Elokuvalle on pitkään kaavailtu jatko-osaa ”Machete Kills Again… In Space”. Danny Trejo on kuitenkin kuvaillut ohjaaja Rodriguezia kiireiseksi, ja Trejo on vihjaillut kirjoittavansa ja ohjaavansa Machete-sarjan kolmannen osan mahdollisesti omin voimin.
758

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Malcolm Williamson

Malcolm Benjamin Graham Christopher Williamson AO CBE (21. marraskuuta 1931 Sydney – 2. maaliskuuta 2003 Cambridge) oli brittiläinen säveltäjä.
Williamson syntyi Sydneyssä anglikaanipapin poikana. Hän opiskeli sävellystä ja käyrätorvensoittoa Sydneyn musiikkikonservatoriossa. Hänen opettajiensa joukossa oli Eugene Goossens. Vuonna 1950 hän muutti Lontooseen, ja vuodesta 1953 hänen opettajinaan toimivat Elisabeth Lutyens ja Erwin Stein. Ensimmäisen suuren menestyksensä hän saavutti ensimmäisellä pianokonsertollaan, jonka kantaesitti Clive Lythgoe vuoden 1958 Cheltenhamin festivaalilla. Williamson oli noina aikoina tuottelias, sai monia tilauksia ja esitti usein omia teoksiaan sekä uruilla että pianolla. Benjamin Britten sekä Adrian Boult ystävystyivät hänen kanssaan ja tukivat hänen työtään. Williamsonin keskeisiin töihin 1950-luvulta kuuluu myös hänen ensimmäinen sinfoniansa, Elevamini, jossa yhdistyvät monipuolisesti vaikutteet sarjallisuudesta, Igor Stravinskyn ja Olivier Messiaenin musiikista sekä brittiläisistä perinteistä. Kevyempää tyyliä ilmentävät pianokonsertot nro 1 ja 2 (1960). Kaikkiaan tuotantoon kuuluu seitsemän sinfoniaa ja seitsemän konserttoa.
Vuodelta 1963 on Williamsonin kolminäytöksinen ooppera Our Man in Havana Sidney Gilliatin librettoon Graham Greenen Miehemme Havannassa -romaanin pohjalta. 1970-luvun teosten joukossa on Hammarskjöld Portrait (1974) sopraanolle ja jousille. Teoksen kantaesitti Promsissa Elisabeth Söderström vuonna 1974.
Arthur Blissin kuoltua vuonna 1975 Williamson valittiin ensimmäisenä ei-brittinä Master of the Queen's Musicin asemaan, jossa hän toimi loppuelämänsä ajan. Williamson sävelsi useita teoksia hovikäyttöön; näihin kuuluivat Mass of Christ the King (1978) ja Lament in Memory of Lord Mountbatten of Burma (1980). Viimeisten noin kahdenkymmenen elinvuotensa aikana Williamson oli vähemmän tuottelias hovimusiikin säveltäjänä, vaikkei koskaan täysin menettänyt kiinnostustaan aiheeseen.  Hän kärsi lopulta aivoverenkiertohäiriöistä, joiden takia päätyi pyörätuoliin. Hän vietti viimeiset elinkuukautensa sairaalassa. Hänen raportoitiin laajalti kärsineen myös alkoholiongelmasta.
Williamson oli vuodesta 1960 1970-luvulle naimisissa yhdysvaltalaisen Dolores "Dolly" Danielin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika ja kaksi tytärtä. Williamson oli vuodesta 1952 katolilainen. Hänellä oli biseksuaalinen suhde-elämä.
Malcolm Troup

Malcolm Troup (22. helmikuuta 1930 Toronto – 8. joulukuuta 2021) oli kanadalainen pianisti ja musiikkipedagogi.
Troupin opettajien joukossa olivat Kanadassa Norman Wilks ja Alberto Guerrero. Walter Giesekingiltä hän sai opetusta Saksassa vuosina 1954–1956. Hän debytoi 17-vuotiaana solistina Anton Rubinsteinin neljännen pianokonserton esityksessä ja sai vuonna 1955 Harriet Cohenin Commonwealth-mitalin. Troup on esiintynyt Kanadassa, Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Australiassa. Orkestereita, joiden kanssa hän on kansainvälisesti soittanut, ovat olleet Lontoon sinfoniaorkesteri, Hallé-orkesteri, Berliinin sinfoniaorkesteri, George Enescu -filharmonikot ja BBC:n sinfoniaorkesteri. Ensimmäistä kertaa Troup kiersi Etelä-Amerikassa vuonna 1961, ja vuonna 1967 hän sai Chilen yliopiston kunniaprofessorin arvon.
Vuonna 1968 Troup sai musiikkitieteessä filosofian tohtorin arvon Yorkin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa oli Messiaen and the modern mind.
Vuosina 1970–1975 Troup toimi Guildhall School of Music and Draman musiikillisena johtajana. Vuonna 1981 hän sai professorin aseman Lontoon kaupunginyliopistossa, jossa toimi myös residenssipianistina ja musiikkijaoksen johtajana. Troup kuului monien kilpailujen tuomaristoihin. Vuonna 1978 hänestä tuli Euroopan pianonsoitonopettajien liiton puheenjohtaja.
Zaprešić

| Zaprešić |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Zaprešić
 Koordinaatit: 45°51′26″N, 15°48′18″E 
Valtio:  Kroatia
Piirikunta:  Zagreb
Hallinto:  
 – Pormestari:  Željko Turk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,9 km²
Korkeus:  128 m
Väkiluku (2018):  24 968
 – Väestötiheys:  472,0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.zapresic.hr/naslovnica/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zaprešić on kaupunki Zagrebin piirikunnassa Pohjois-Kroatiassa. Se sijaitsee Zagrebista luoteeseen hyvin lähellä Slovenian rajaa. Zaprešićin väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 24 968. Jalkapalloseura NK Inter Zaprešić tulee Zaprešićista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zaprešić Wikimedia Commonsissa
Kroatian kaupungit
Bakar
Beli Manastir
Belišće
Benkovac
Bjelovar
Biograd na Moru
Buje
Buzet
Čabar
Čakovec
Čazma
Cres
Crikvenica
Đakovo
Daruvar
Delnice
Donja Stubica
Donji Miholjac
Drniš
Dubrovnik
Duga Resa
Dugo Selo
Đurđevac
Garešnica
Glina
Gospić
Grubišno Polje
Hrvatska Kostajnica
Hvar
Ilok
Imotski
Ivanec
Ivanić-Grad
Jastrebarsko
Karlovac
Kastav
Kaštela
Klanjec
Knin
Komiža
Koprivnica
Korčula
Kraljevica
Krapina
Križevci
Krk
Kutina
Labin
Lepoglava
Lipik
Ludbreg
Makarska
Mali Lošinj
Metković
Mursko Središće
Našice
Nin
Nova Gradiška
Novalja
Novi Marof
Novi Vinodolski
Novigrad
Novska
Obrovac
Ogulin
Omiš
Opatija
Opuzen
Orahovica
Oroslavje
Osijek
Otočac
Ozalj
Pag
Pakrac
Pazin
Petrinja
Pleternica
Ploče
Poreč
Požega
Pregrada
Prelog
Pula
Rab
Rijeka
Rovinj
Samobor
Senj
Šibenik
Sinj
Sisak
Skradin
Slatina
Slavonski Brod
Slunj
Solin
Split
Stari Grad
Supetar
Sveti Ivan Zelina
Trilj
Trogir
Umag
Valpovo
Varaždin
Varaždinske Toplice
Velika Gorica
Vinkovci
Virovitica
Vis
Vodice
Vodnjan
Vrbovec
Vrbovsko
Vrgorac
Vrlika
Vukovar
Zabok
Zadar
Zagreb
Zaprešić
Zlatar
Županja
Mahwah

| Mahwah |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New Jersey
Piirikunta:  Bergen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  67,04 km²
 – Josta vettä:  1,27 km² 
Väkiluku (2020):  25 487
 – Väestötiheys:  380 as./km²
 
 https://www.mahwahtwp.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mahwah on kunta (township) Yhdysvalloissa New Jerseyn osavaltiossa. Sen väkiluku oli 25 487 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Bergenin piirikunnan luoteisosassa.
Väestö

Vuonna 2020 Mahwah’n 25 487 asukkaasta valkoisia oli 76,0 %, aasialaisia 11,2 %, mustia 2,9 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Asukkaista 2,9 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 6,5 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 22,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 17,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahwah Wikimedia Commonsissa
Luettelo Mario-peleistä

Tämä artikkeli on kronologinen luettelo Mario-peleistä vuosiluvun mukaan. Luettelossa on pelit, joissa Mario on ollut joko pää- tai sivuosassa.
1980-luku > 1981

Donkey Kong (pelihalli) - Ensimmäinen peli, jossa nähdään Mario; tosin nimellä Jumpman.
1980-luku > 1982

Donkey Kong (Game & Watch) (Game & Watch, ColecoVision) - Versio pelihallipelistä.
Donkey Kong Jr. (Pelihalli, Game & Watch) - Mario on tässä pelissä vastustaja, pelaajan ollessa isäänsä pelastava Donkey Kong Jr..
Donkey Kong 2 (Game & Watch)
1980-luku > 1983

Mario's Cement Factory (Game & Watch)
Mario's Bombs Away (Game & Watch)
Mario Bros. (Pelihalli, Game & Watch) - Pelissä esiteltiin Luigi.
1980-luku > 1984

Punch-Out!! (Pelihalli) - Esiintyy yleisössä Luigin, Donkey Kongin ja Donkey Kong Juniorin kanssa.
1980-luku > 1985

Super Mario Bros. (Famicom/NES)
Wrecking Crew (Famicom/NES) - Mario on päähahmo, mutta pelitapa on erilainen kuin muissa Mario-peleissä.
Golf (NES)
1980-luku > 1986

Super Mario Bros.: The Lost Levels (Famicom)
Vs. Super Mario Bros. (Pelihalli)
All Night Nippon Super Mario Bros. (Famicom) - Vain Japani.
Pinball (NES)
1980-luku > 1987

Mike Tyson's Punch-Out!! (Famicom/NES) - Mario nähdään pelissä tuomarina.
1980-luku > 1988

Super Mario Bros. 2 / Super Mario Bros. USA (NES) - Muokattu versio japanilaisesta pelistä Doki Doki Panic.
Return of Mario Bros. - jatko-osa peliin Mario Bros.; vain Japani.
1980-luku > 1989

Super Mario Land (Game Boy)
1990-luku > 1990

Super Mario Bros. 3 (Famicom/NES)
Dr. Mario (NES & Game Boy) - Pulmapeli.
1990-luku > 1991

Mario the Juggler (Game & Watch)
Super Mario World (Super Famicom/SNES) - Pelissä esitellään Yoshi.
Mario Teaches Typing (PC)
NES Open Tournament Golf (NES)
Mario & Yoshi (NES, Game Boy)
Super Mario Bros. & Friends: When I Grow Up (PC)
1990-luku > 1992

Super Mario USA - Japanin julkaisu pelistä Super Mario Bros. 2. (Famicom) - Vain Japani.
Super Mario Kart (Super Famicom/SNES)
Mario Paint (SNES)
Super Mario Land 2: 6 Golden Coins (Game Boy) - Pelissä esitellään Wario, Marion arkkivihollinen.
Hotel Mario (CD-i) - Philipsin kehittämä peli.
Mario Teaches Typing (PC) - Interplayn kehittämä opetuspeli.
1990-luku > 1993

Mario Is Missing! (SNES, NES and PC) - Opetuspeli.
Mario's Time Machine (SNES) - Opetuspeli; Vain Pohjois-Amerikka.
Mario and Wario (Super Famicom) - Vain Japani.
Super Mario All-Stars (Super Famicom/SNES) (Japanissa Super Mario Collection) - kokoelma Mario-pelejä.
Mario's Early Years! Fun with Letters (SNES) - Vain Pohjois-Amerikka.
Mario's Early Years! Fun with Numbers (SNES) - Vain Pohjois-Amerikka.
Mario's Early Years! Preschool Fun (SNES) - Vain Pohjois-Amerikka.
The Legend of Zelda: Link's Awakening (Game Boy) - Mario ja Peach nähtiin ulkopuolisina hahmoina.
1990-luku > 1994

Donkey Kong ´94
Tetris & Dr. Mario (SNES)
Super Mario All-Stars & World (Super Famicom/SNES) - Julkaistiin vain SNESin kanssa vuonna 1994, päivitys Allstars-peliin oli paranneltu versio Super Mario Worldista.
Mario's Time Machine (NES) (Vain Pohjois-Amerikka)
1990-luku > 1995

Mario's Tennis (Virtual Boy)
Mario Clash (Virtual Boy)
Mario's Picross (Game Boy)
Mario's Super Picross (Super Famicom) - Vain Japani.
Undake 30 Same Game (Super Famicom) - Vain Japani.
Mario Excite Bike - (Super Famicom Satellaview) Vain Japani.
Mario's Game Gallery (PC)
Super Mario World 2: Yoshi's Island (SNES) - Mario vauvana.
1990-luku > 1996

Super Mario RPG: Legend of the Seven Stars (Super Famicom/SNES) - Ensimmäinen Mario-roolipeli.
Super Mario 64 (Nintendo 64) - Ensimmäinen 3D-peli Mario-pelisarjassa.
Mario's Picross 2 (Game Boy) - Vain Japani.
Kirby Super Star (SNES) - Mario nähdään sivuhahmona.
1990-luku > 1997

Game & Watch Gallery (Game Boy)
Game & Watch Gallery 2 (Game Boy)
Mario Kart 64 (Nintendo 64)
Mario Teaches Typing 2 (PC)
Mario's FUNdamentals (PC)
1990-luku > 1998

Wrecking Crew '98 (Super Famicom) - Vain Japani.
Mario Party
1990-luku > 1999

Super Mario Bros. DX (Game Boy Color) - Versio Super Mario Bros. -pelistä.
Game & Watch Gallery 3 (Game Boy Color)
Mario Golf (Game Boy Color, Nintendo 64)
Super Smash Bros. (Nintendo 64)
Mario Party 2 (Nintendo 64)
2000-luku > 2000

Mario Tennis (Nintendo 64, Game Boy Color 2001) - Pelissä esitellään Waluigi.
Mario Party 3 (Nintendo 64)selvennä
Paper Mario (Nintendo 64)