stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Harju

Jukka Harju (s. 1975) on Radion Sinfoniaorkesterin soolokäyrätorvensoittaja. Harju opettaa myös Sibelius-Akatemiassa sekä Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja esiintyy säännöllisesti kamarimuusikkona ja solistina.
Kokkolasta kotoisin oleva Harju vaihtoi pianon käyrätorveen yhdeksänvuotiaana 1984 ja esiintyi jo kaksi vuotta myöhemmin Irlannin radio-orkesterin solistina EBU:n Nuorten solistien konsertissa Dublinissa. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa ensin nuoriso-osastolla ja sitten Kalervo Kulmalan johdolla, sekä Wienissä Roland Bergerin johdolla.
Jukka Harju on toiminut RSO:n soolokäyrätorvensoittajana vuodesta 2008. Hän on lisäksi toiminut äänenjohtajana Claudio Abbadon johtamassa Gustav Mahler -orkesterissa, EU:n nuoriso-orkesterissa, Ranskan radion orkesterissa sekä Tukholman sinfoniaorkestereissa. Hän kuuluu myös The Golden Horns -käyrätorvikvartettiin. Harju on kantaesittänyt useita uusia teoksia, mm. tilaamansa Osmo Tapio Räihälän käyrätorvikonserton.
Harju on toiminut myös ohjaajana, leikkaajana ja kuvaajana Ylen video- ja tv-tuotannoissa.
Jon Georg Dale

| Jon Georg Dale |
| --- | --- |
 Dale vuonna 2018.
Norjan liikenne- ja viestintäministeri
 Solbergin hallitus 31. elokuuta 2018 – 24. tammikuuta 2020  
Edeltäjä:  Ketil Solvik-Olsen
Seuraaja:  Knut Arild Hareide
Norjan maatalous- ja ruokaministeri
 Solbergin hallitus 16. joulukuuta 2015 – 31. elokuuta 2018  
Edeltäjä:  Sylvi Listhaug
Seuraaja:  Bård Hoksrud
Suurkäräjäedustaja
 Møren ja Romsdalin vaalipiiri 2013–2021  
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1984 (ikä 40) Volda, Norja
Tiedot
Puolue:  edistyspuolue
Jon Georg Dale (s. 16. kesäkuuta 1984 Volda) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan maatalous- ja ruokaministerinä vuosina 2015–2018 sekä liikenne- ja viestintäministerinä 2018–2020. Vuosina 2013–2021 hän istui suurkäräjillä.
Aiheesta muualla

Jon Georg Dale Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jon Georg Dale Wikimedia Commonsissa
Johan Linderth

| Johan Linderth |
| --- | --- |
 Linderth kantaa kaulassa Keisari Aleksanteri I:ltä muistoksi saatua Suomen lähetyskunnan mitalia.
Valtiopäivämies 
 porvarissäädyn edustaja Porvoon valtiopäivillä 22. maaliskuuta – 19. heinäkuuta 1809.  
 Suomen lähetyskunnan edustaja
 porvarissäädyn ylimääräinen edustaja Suomen pietarin lähetyskunnassa 26. lokakuusta 1808 – 7. tammikuuta 1809.  
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1780 Porvoo, Ruotsin valtakunta
Kuollut: 27. joulukuuta 1835 Porvoo, Suomen suuriruhtinaskunta
Kansalaisuus:  Ruotsi 1780– , Suomi 1809–
Ammatti:  laivanrakentaja ja sokeritehtailija
Vanhemmat:  Isä; Johan Linderth ja äiti; Hedda Weckström
Puoliso:  Johanna Sophia Linderth (född Bergholm)
Tiedot
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Kunniamerkit:  lähetyskunnan mitali
Johan Henrik Linderth, ven. Йохан Хенрик Линдерт, (10. tammikuuta 1780 Porvoo –  27. joulukuuta 1835 Porvoo) oli porvoolainen kauppias, laivanrakentaja, sokeritehtailija, sekä lähetyskunnan jäsen ja suomen valtiopäivämies.
Historia > Perhe ja työura

Linderthin vanhemmat olivat: räätäli Johan Linderth (1750-) ja Hedda Weckström (1746-1818). Linderth meni naimisiin vuonna 1812 aviopuolisonsa Johanna Sophia Linderth os. Bergholm (1782–1851) kanssa.
Linderth perusti Porvoon kaupunkiin sokeritehtaan vuonna 1822, vaikka kaupungissa jo toimi yksi sokeritehdas ennestään. Sokeritehtailijana Linderth ehti toimia 13 vuotta, sillä Linderth kuoli jo vuonna 1835.
Linderth myös osallistui porvariedustajana Suomen Pietariin matkanneeseen lähetyskuntaan vuonna 1808. Lähetyskunnan matkan aikana Linderth olisi halunnut esittää Venäjän keisarille kauppaan taloudellisia esityksiä koko lähetyskunnan puolesta. Muut lähetyskunnan jäsenet kuitenkin estivät tämän ja sanoivat Linderthin edustavan ainoastaan itseään kauppaan liittyvissä mielipiteissään. Lähetyskunnan matkalta palattuaan Linderth osallistui kotikaupungissaan Suomen ensimmäisille Valtiopäiville edustaen kauppias-säätyä.
Historia > Hautapaikka

Johan Linderth kuoli Porvoossa 27. joulukuuta 1835, hänen hautapaikka sijaitsee Porvoon seurakunnan hautausmaalla Näsinmäen siunauskappelin läheisyydessä.
Kunnianosoitukset

Keisari Aleksanteri I:n lähetyskunnan muistomitali, jul. 17. marraskuuta 1808. kansallismuseo lunasti mitalin Linbergtin perikunnalta 1869.
John Tovey

| John Cronyn Tovey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1885 Borley Hill, Rochester, Kent
Kuollut: 12. tammikuuta 1971 (85 vuotta) Madeira
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1900–1946
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota toinen maailmansota
Sotilasarvo:  laivastoamiraali
Kunniamerkit:  GKBselvennä Brittiläisen imperiumin ritarikomentaja Distinguished Service Order DCLselvennä
John Cronyn Tovey, Toveyn 1. paroni (7. maaliskuuta 1885 – 12. tammikuuta 1971) oli Yhdistyneen kuningaskunnan Kuninkaallisen laivaston amiraali (engl. Admiral of the Fleet), joka palveli kummassakin maailmansodassa.
Tovey liittyi Kuninkaalliseen laivastoon ennen ensimmäistä maailmansotaa, jossa hän komensi hävittäjiä. Hän yleni sotien aikana, kunnes hänet ylennettiin 1943 laivaston amiraaliksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1946 ja kuoli 1971 Madeiralla.
Uran alkuvaiheet

Tovey syntyi 7. maaliskuuta 1885 Borley Hillissä Rochesterissa Kentin kreivikunnassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa pioneerijoukkojen eversti Hamilton Toveyn ja kanadalaissyntyisen Maria Elizabeth Goodhuen yksitoistalapsisen perheen kuopuksena. Hän aloitti koulunsa Durnford Schoolissa Langton Matraversissa. Hän aloitti 15. tammikuuta 1900 merivoimien kadettikoulussa kadettina, mistä hän siirtyi 15. toukokuuta 1901 laivaston palvelukseen kansimiehenä.
Toveyn ensimmäisenä aluksena oli Kanaalin laivueen taistelulaiva HMS Majestic, jolla hän palveli kesäkuuhun 1902. Hän sai siirron Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian aseman lippulaivalle risteilijä HMS Ariadnelle. Hän läpäisi merimiestutkinnon 15. heinäkuuta 1904, minkä jälkeen hänet ylennettiin aliluutnantiksi. Hän suoritti 1905 tykistö-, torpedo- ja merenkulkukurssit, joiden jälkeen hänet määrättiin HMS Exmouthille. Hänet ylennettiin 15. heinäkuuta 1906 luutnantiksi.
Tovey siirrettiin 18. toukokuuta 1908 Kiinan asemalle panssariristeilijä HMS King Alfredille, jolla hän palveli seuraavat pari vuotta. Vuosina 1910-1912 hän palveli useilla erilaisilla aluksilla. Hänet siirrettiin alkuvuodesta 1913 Devonportin laivastonparakeille HMS Amphionin koeajoihin. Hän palveli 2. huhtikuuta 1913 alkaen virallisesti aluksella. Hänet ylennettiin 15. heinäkuuta 1914 komentajakapteeniksi.
Ensimmäinen maailmansota

Tovey palveli HMS Amphionilla, kunnes alus upposi 6. elokuuta 1914 osuttuaan miinaan. Hänet siirrettiin hävittäjä HMS Faulknorille. Hän sai ensimmäisen aluksen päällikkyyden siirtyessään 13. tammikuuta 1915 hävittäjä HMS Jackalille. Hän osallistui 24. tammikuuta aluksen päällikkönä Doggermatalikon taisteluun.
Tovey otti 7. toukokuuta 1916 vastaan HMS Onslow’n päällikkyyden, missä tehtävässä hän oli 31. toukokuuta Skagerrakin taistelussa. Hänet ylennettiin 30. kesäkuuta komentajaksi. Hänet siirrettiin lokakuussa 1917 uuden hävittäjän HMS Ursan päälliköksi, mistä tehtävästä hänet siirrettiin huhtikuussa seuraavana vuonna hävittäjä HMS Wolfhoundin päälliköksi. Hän sai 1919 Distinguished Service Order -kunniamerkin.
Muuta

Tovey avioitui Aida Rowen kanssa 28. maaliskuuta 1916.
Tovey kuoli 12. tammikuuta 1971 Funchalissa Madeiralla.
Jukka Havu

Jukka Sakari Havu (s. 16. lokakuuta 1951 Helsinki) on suomalainen ranskan kielen tutkija ja opettaja. Hän toimi Tampereen yliopiston kieli- ja käännöstieteiden laitoksen johtajana 2005–2010 ja kieli-, käännös- ja kirjallisuustieteiden yksikön johtajana 2011–2013.
Havu väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1998 espanjalaisesta (iberoromaanisesta) filologiasta. Hän toimi espanjan kielen päätoimisena tuntiopettajana Helsingin yliopistossa 1982–1984 ja espanjan kielen lehtorina Helsingin Kauppakorkeakoulussa 1985–1997. Havu oli Tampereen yliopiston ranskan kielen määräaikainen apulaisprofessori 1998–2000. Vuosina 2001–2004 hän toimi Suomen Ranskan instituutin johtajana. Tampereen yliopiston ranskan kielen professorina Havu toimi elokuusta 2004 alkaen.
Havun tutkimusintressejä ovat muun muassa aikamuoto, aspekti ja aktionaalisuus romaanisissa kielissä, verbaaliperifraasit, diakroninen variaatio ja kielipolitiikka. Hän on osoittanut julkisessa keskustelussa huolta etenkin suomalaisten nuorten kielitaidon kaventumisesta.
Jukka Hautamäki

Jukka Hautamäki (s. 1971 Oulu) on suomalainen kuva- ja mediataiteilija. Hautamäki työskentelee Helsingissä. Hän käyttää työskentelyssään tekoälyä, elektroniikkaa, ääntä, valoa ja videota. Ääni ja kuva(llisuus) tukevat kokonaisuutta, joka on usein installaatiomainen. Ilmaisun painotus on usein materiaalien dekontekstualisoinnissa, teoksien keskinäisessä vuorovaikutuksessa ja kokonaistunnelmassa.
Hautamäki valmistui medianomiksi Turun ammattikorkeakoulun taideakatemian Digital Arts -koulutusohjelmasta 2005, mitä ennen hän opiskeli myös taidekorkeakoulussa Saksan Bremenissä ja tietotekniikkaa Turun yliopistossa. Hän on valmistunut Kuvataiteen maisteriksi Taideyliopistosta 2014.
Hän debytoi kuvataiteilijana Nuoret 2003 -näyttelyssä Taidehallissa Helsingissä. Hautamäen teoksia on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla, mm. Forum Box, Sculptor, Galleria Huuto ja MUU Galleria, Skaftfellissä Islannissa, Baltic Biennaalissa Pietarissa ja Avatar Centerissä Quebecissa. Hautamäki on Kuvanveistäjäliiton ja MUU ry:n jäsen.
Hän on työskennellyt suomalaisen taiteen tunnettavuuden edistämiseksi perustetun Finnish Cultural Instituten residenssissä New Yorkissa. Hän oli mukana Suomen taiteilijaseuran Taiteilijat 2010 -näyttelyssä. Hautamäelle myönnettiin valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021.
Jukka Halonen

Jukka Aarne Halonen (s. 23. kesäkuuta 1960 Oulu) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Halonen syntyi ja kasvoi Oulussa. Hän toimi demarinuorten Lippu-lehden päätoimittajana ja Suomen Sosialidemokraatin toimittajana ja  kävi Sanoma Oy:n toimittajakoulun 1982–1983. Tämän jälkeen Halonen toimi politiikan toimittajana Helsingin Sanomissa, Sosialidemokraatissa ja Iltalehdessä ja oli 1988–1997 Demarin päätoimittaja.
Halonen oli Tarja Halosen presidentinvaalikampanjan tiedotuspäällikkö 2005–2006 ja Eero Heinäluoman viestintäavustaja valtiovarainministeriössä (2006–2007).
Halonen päätoimitti Urheilukalastus-lehteä 1991–1993 ja on toiminut Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseuran puheenjohtajana vuodesta 1996. Hän ideoi Suomeen Kalamaraton-kilpailun ja kirjoitti aiheesta lehtiin ja kirjoihin. Jukka Halonen valittiin Vuoden 2012 kalamieheksi.
Jon Foo

Jonathan Patrick Foo (s. 30. lokakuuta 1982 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka näyttelee enimmäkseen toimintaelokuvissa. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Left for Dead (2004), House of Fury (2005), Batman Begins (2005) ja The Protector (2005). Hän näyttelee vuonna 2009 valmistuneessa elokuvassa Tekken. Foo on tehnyt myös stuntteja elokuvaan The Myth (2005).
Hänen isänsä on kiinalainen ja äiti irlantilainen. Molemmat hänen vanhempansa harrastivat kamppailulajeja, joista myös Foo kiinnostui kahdeksanvuotiaana aloittaen kungfun parissa. Myöhemmin 15-vuotiaasta lähtien Foo on harjoitellut aktiivisemmin Wushuta.
Aiheesta muualla

John Foo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jukka Hartonen

| Jukka Hartonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jukka Markus Hartonen
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1969 (ikä 55) Kiihtelysvaara, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  1991–1998
Paras sijoitus:  5
 Tietolaatikko päivitetty 29. kesäkuuta 2017 
Jukka Markus Hartonen (s. 14. maaliskuuta 1969 Kiihtelysvaara) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hartonen saavutti parhaat tuloksensa vapaalla hiihtotavalla.
Hartonen kilpaili maailmancupissa vuosina 1991–1998. Ensimmäisen kilpailunsa hän hiihti Kanadassa Silver Starissa 7. joulukuuta 1991 ja viimeisen Venäjällä Kaukolassa 3. tammikuuta 1998. Parhaimmillaan Härkönen oli maailmancupissa viides Suomessa Lahdessa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 27. tammikuuta 1995. Kymmenen parhaan joukkoon hän hiihti maailmancupissa viisi ja pisteille 18 kertaa.
Hartonen oli mukana Lillehammerin olympialaisissa 1994, joissa hän osallistui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuun ja oli 13:s. MM-kilpailuihin Hartonen osallistui Thunder Bayssä 1995, Falunissa 1997 ja Trondheimissa 1999 osallistuen kaikissa vain pitkälle vapaan hiihtotavan matkalle. Thunder Bayssä hän oli 50 kilometrillä 30:s, Falunissa 30 kilometrillä 28:s ja Trondheimissa 50 kilometrillä 14:s.
Suomen-mestaruuksia Hartonen voitti neljä, jotka kaikki vapaalla hiihtotavalla. Hän voitti 50 kilometriä 1991, 1993 ja 1995 sekä 20 kilometriä 1994. 1996 Hartonen saavutti 50 kilometrin vapaan kisassa SM-hopeaa häviten vain Mika Myllylälle. Hartonen kilpaili SM-tasolla vielä 42-vuotiaana 2011 sijoittuen vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä 40:nneksi. Hartonen kilpaili viimeisen kerran vuonna 2016 Linzissä.
Sveriges Televisionin Uppdrag granskning -ohjelma kertoi vuonna 2013 Hartosen olleen yksi 14:stä hiihtäjästä, joilta mitattiin poikkeuksellisen korkea hemoglobiiniarvo Lahden maailmancupissa vuonna 1997. Hartonen kiisti korkeiden veriarvojensa johtuneen dopingista.
Koulutukseltaan Hartonen on kauppatieteiden maisteri. Hän aloitti 1. kesäkuuta 2005 Vuokatin Urheiluopiston rahoitusjohtajana. Aiemmin hän on työskennellyt Suunnossa business controllerina.
Jotun

| Jotun A/S |
| --- | --- |


Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1926
Perustaja:  Odd Gleditsch
Toimitusjohtaja:  Morten Fon
Kotipaikka:  Sandefjord, Norja
Tuotteet:  rakennusmaalit ja pintakäsittelyaineet
Liikevaihto:  n. 4 000 000 000 NOK (2020)
Henkilöstö:  n. 1 000 (2020)
Emoyhtiö:  Orkla
Kotisivu:  www.jotun.com/no-no/decorative
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jotun A/S on norjalainen rakennusmaaleja ja lakkoja valmistava vuonna 1926 perustettu teollisuusyritys, jonka pääkonttori on Sandefjordissa. Yhtiö kuuluu Orkla-konserniin, joka omistaa 43 prosenttia osakkeista. Norjan lisäksi Jotunilla on tehtaita Kiinassa, Indonesiassa ja Intiassa.
Kuvia

Sandefjordin tehdasalue vuonna 1947.
Maalien testausta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jotun Wikimedia Commonsissa
José Luis Mumbiela Sierra

José Luis Mumbiela Sierra
José Luis Mumbiela Sierra (s. 27. toukokuuta 1969 Monzón) on Kazakstanissa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lleidan hiippakuntaan 25. kesäkuuta 1995 ja nimitettiin Santissima Trinità in Almatyn hiippakunnan johtoon 5. maaliskuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Maury Buendía, jota avustivat Tomash Peta ja Carlos Manuel Escribano Subías.
Junkanoo

Junkanoo on bahamalaista kansanmusiikkia. Sitä käytetään muun muassa suuressa jokavuotisessa Junkanoo-paraatissa, jossa soitetaan lehmänkelloja ja tanssitaan afrikkalaisten rumpurytmien tahtiin.
Juhani Kurkijärvi

Martti Juhani Kurkijärvi (29. syyskuuta 1938 Helsinki – 4. marraskuuta 2005 Turku) oli suomalainen fyysikko. Hän oli Åbo Akademin teoreettisen fysiikan professori 1987–2001. Hänen tutkimuskohteitaan olivat statistinen fysiikka ja matalat lämpötilat.
Jorma Metsävainio

| Jorma Metsävainio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jorma Veli Mies Metsävainio
Syntynyt: 29. elokuuta 1919 Viipuri
Kuollut: 13. marraskuuta 1975 (56 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  Jorma Metsi
Aktiivisena:  1943–?
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Jorma Veli Mies Metsävainio (alk. Gutzén, 29. elokuuta 1919 Viipuri – 13. marraskuuta 1975) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän näytteli muun muassa Ventti-Villen roolin komediassa Omena putoaa ja teki operettien sankari- ja bufforooleja.
Ura

Metsävainion vanhemmat olivat poliisitarkastaja M. Sven Elis Gunnar Gutzén ja toimittaja Helmi Jutinen. Hän suoritti säveltaiteellisia opintoja 1940-luvulla ja antoi ensikonserttinsa 1943. Metsävainiolla oli näyttelijänkiinnitys Turun Työväen Teatteriin 1944–1945, mitä seurasi Joensuun Teatteri 1945–1946, Kymin Työväen Teatteri 1946–1947, Rauman Kaupunginteatteri 1947–1949 ja kuuluisa Punainen Mylly vuodesta 1949.
Metsävainion roolitehtäviä olivat muun muassa Ventti-Villen osa Mika Waltarin komediassa Omena putoaa, Martti Modigin osa Jalmari Finnen komediassa Pitkäjärveläiset ja Fredin osa Jean-Paul Sartren näytelmässä Kunniallinen portto.
Jorma Metsävainiolta julkaistiin tanssimusiikkia edustava savikiekko "Hurmalan häät elokuvasta Savotan Sanni" vuonna 1951. Sen b-puolena on "Laulajan tie". Metsävainio käytti säveltaiteessa pseudonyymiä Jorma Metsi.
Metsävainio näytteli sivuroolin kahdessa suomalaisessa komediaelokuvassa: Helunan häämatka (1955) ja Tyttö tuli taloon (1956).
Jämsän työväentalo

| Jämsän työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Jämsä
Valmistumisvuosi:  1906, 1924
Purkuvuosi:  1970?
Rakennuttaja:  Jämsän työväenyhdistys
Omistaja:  Jämsän työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jämsän työväentalo vuonna 1906
Jämsän Ahjonsali sijaitsee Jämsän kaupungin keskustassa kerrostaloyhtiön alakerrassa osoitteessa Talvialantie 1. Sen on Jämsän Työväenyhdistyksen omistuksessa oleva kokoustila, johon mahtuu noin 80 henkeä.
Rakennus

Vuonna 1906 valmistunut työväentalo oli hirsirunkoinen, kaksikerroksinen talo, jossa oli mansardikatto. Se oli lautavuorattu pystysuuntaan, ja siinä oli pieniruutuiset ikkunat sekä lisäksi puolipyöreät kattoikkunat.
Johann Gottlieb Georgi

| Johann Gottlieb Georgi> ven. Иоганн Готлиб Георги, Iogann Gotlib Georgi |
| --- | --- |
 Johann Gottlieb Georgi.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1729 Wachholzhagen, Pommeri
Kuollut: 2. marraskuuta 1802 (72 vuotta) (J: 27. lokakuuta) Pietari, Venäjän keisarikunta
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kemia, kansan-, maan- ja kasvitiede
Johann Gottlieb Georgi (ven. Иоганн Готлиб Георги, Iogann Gotlib Georgi) (31. joulukuuta 1729 Wachholzhagen, Pommeri – 2. marraskuuta (J: 27. lokakuuta) 1802 Pietari) oli saksalaissyntyinen, Venäjän keisarikunnassa uransa tehnyt tutkimusmatkailija, maantieteilijä, kansatieteilijä, kemisti, kasvitieteilijä, Pietarin tiedeakatemian akateemikko ja mineralogian professori.
Georgi opiskeli lääketiedettä ja jatkoi sitten opintojaan Ruotsissa Uppsalan yliopistossa, jonka jälkeen hän toimi apteekkarina Pohjois-Saksassa. Vuonna 1769 hän muutti Pietariin, jossa hänet kutsuttiin kahdelle laajalle Pietarin tiedeakatemian järjestämälle Venäjää kartoittaneelle tutkimusretkelle. Ensin vuonna 1770 Johan Peter Falckin johdolla hän matkusti Kirgisiaan ja Länsi-Siperiaan. Täällä hän kohtasi Peter Simon Pallasin jonka kanssa jatkoi Itä-Siperiaan ja osallistui hänen retkikuntaansa 1772–1774, joka tutki Taka-Baikaliaa ja Irkutskin alueetta ja palasi takaisin tutkien Uralin eteläosan ja Volgan ala- ja keskijuoksun alueita. Georgi tutki erityisesti Baikaljärveä, josta hän laati ensimmäisen kartan (1:420 000) ja jonka ympäristöstä hän keräsi ja kuvasi merkittävän mineraalikokoelman.
Vuonna 1775 tiedeakatemia kutsui Georgin apulaisprofessoriksi (adjunkt) ja vuonna 1783 täysvaltaiseksi akateemikoksi. Venäjän kartoitusta tukenut Katariina Suuri palkitsi hänet kultamitalilla ja rahapalkinnolla.
Georgi oli erittäin monipuolinen ja tarkkanäköinen tiedemies. Hänen pääteoksensa on kansatieteellinen, 1779 ilmestynyt Beschreibung aller Nationen des Russischen Reichs, ihrer Lebensart, Religion, Gebräuche, Wohnungen, Kleidungen und übrigen Merkwürdigkeiten, ensimmäinen etnografinen kokonaisselvitys Venäjän alkuperäisväestöistä. Georgi kuvaili ja nimesi myös lukuisia kasvi- ja eläinlajeja, muiden muassa Baikalin omulsiian ja sirppisorsan. Eräs käytännönläheisemmistä tutkimuksista käsitteli suolajärvien suolan puhdistamismenetelmiä (Von den Küchensalzen russischer Landseen und der besten Art ihrer Reinigung).
Georgin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Georgi.
Teoksia

Bemerkungen einer Reise im Russischen Reich in dem Jahren 1772-1774. Osa 1 Osa 2. Pietari (1775)
Beschreibung aller Nationen des Russischen Reichs, ihrer Lebensart, Religion, Gebräuche, Wohnungen, Kleidungen und übrigen Merkwürdigkeiten. 4 osaa. Pietari (1776-1780) (Osa 1 venäjäksi)
Geographisch-physikalische und Naturhistorische Beschreibung des Russischen Reiches, 9 osaa. Königsberg (1797—1802)
Aiheesta muualla

Georgin alkuperäisteosten elektronisia versioita Yhdysvaltain kongressin kirjasto.
Juhani Kosunen

Kalervo Juhani Kosunen (s. 11. maaliskuuta 1958 Tohmajärvi) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti Raision Urheilijoita sekä myöhemmin Turun Tovereita ja hänen valmentajinaan toimivat Hannu Saarinen ja Leevi Lehtonen.
Kalevan kisoista Kosunen saavutti 110 metrin aitajuoksusta kaksi pronssia vuosina 1981 ja 1982. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuonna 1982. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista kolme pronssia 60 metrin aitajuoksusta vuosina 1977, 1979 sekä 1981.
Virallisiin kilpailuihin Kosunen ei ole osallistunut vuoden 1985 jälkeen.
Jorma Mattila (kuvataiteilija)

Jorma Mattila  (30. marraskuuta 1913 Helsinki – 14. huhtikuuta 1997) oli suomalainen kuvataiteilija.
Jouko Myrrä

| Jouko Myrrä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1969 (ikä 55) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  83 kg
Sarja:  SM-liiga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2003
Seurat:  Lukko   TuTo   Pelicans
Valmennusura
Vuodet:  2009–
Seurat:  Ilves U16 (pääv. 2009–2013)   Ilves U20 (pääv. 2013–2016)   Ilves (apuv. 2016–2019)   Ilves (pääv. 2019–2022)   KooKoo (pääv. 2024–)
| Mitalit> Miesten jääkiekko.U18-EM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.U18-EM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.U18-EM-kilpailut  | Miesten jääkiekko>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | 1989 | jääkiekko |  |
Jouko Myrrä (s. 20. maaliskuuta 1969 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, nykyään jääkiekkovalmentaja. Hän toimii tällä hetkellä SM-liigajoukkue KooKoon päävalmentajana.