stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bauer Turnaus
Näin pelataan

Turnaukseen osallistuu neljä joukkuetta ja jokainen joukkue pelaa kaksi ottelua, peliaika on perinteinen ja sijoitukset lasketaan voittojen ja häviöiden mukaan. Mitalipelejä ei pelata.
Tilastot > goSaimaa-turnaus 2015

Otteluiden Tulokset
KooKoo - SaiPa 0–6
HK Severstal - JYP 4–0
SaiPa - HK Severstal 7–5
JYP - KooKoo 6–0
Tilastot > Bauer-turnaus 2016

Otteluiden Tulokset
Pelicans - KooKoo 0–3
SaiPa - JYP 1–3
JYP - Pelicans 2–3
KooKoo - SaiPa 3–4 (ja)
Tilastot > Bauer-turnaus 2017

Otteluiden Tulokset
KooKoo - JYP 2–4
KalPa - SaiPa 1–3
JYP - KalPa 2–3
SaiPa - KooKoo 3–4 (ja)
Tilastot > Bauer-turnaus 2018

Otteluiden Tulokset
KooKoo - Ketterä 4–1
Jukurit - SaiPa 1–2
Ketterä - Jukurit 0–3
SaiPa - KooKoo 5–3
Tilastot > Bauer-turnaus 2019

Otteluiden Tulokset
KooKoo - JYP 1–3
SaiPa - Ketterä 3–4
JYP - SaiPa 3–5
Ketterä - KooKoo 2–4
Tilastot > Bauer-games 2020

Otteluiden Tulokset
Ketterä - KooKoo 3–6
Jokerit - Jukurit 2-1
Ketterä - Jukurit 4-3vl
Jokerit - Ässät 3-4vl
Tilastot > Bauer-games 2022

Otteluiden Tulokset
Ketterä - Kiekko-Espoo 4–0
SaiPa - HIFK 4–0
HIFK - KalPa 0–2
Ketterä - SaiPa 2–3
Tilastot > Bauer-games 2023

Lyhenteet
3p = Voitot varsinaisella peliajalla, kolme pistettä
2p = Voitot varsinaisen peliajan jälkeen (jatkoajalla tai rangaistulaukaus kilpailussa), kaksi pistettä
1p = Tappiot varsinaisen peliajan jälkeen (jatkoajalla tai rangaistulaukaus kilpailussa), yksi piste
0p = Tappiot varsinaisella peliajalla, ei pisteitä
Jos joukkueiden pistemäärä on vielä tasan, niin maalierolla ja päästetyillä maaleilla tilanne ratkaistaan.
Chris Ford

| Chris Ford> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Christopher Joseph Ford
Syntynyt: 11. tammikuuta 1949 Atlantic City, New Jersey, Yhdysvallat
Kuollut: 17. tammikuuta 2023 (74 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  196 cm
Paino:  86 kg
NBA-varaus:  2. varaus, 1972 Detroit Pistons
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1968–1972:   Villanovan yliopisto
Seurajoukkueet
1972–1978 1978–1982:   Detroit Pistons  Boston Celtics
Valmennusura
1990–1995 1996–1998 1998–2000 2004:   Boston Celtics  Milwaukee Bucks  Los Angeles Clippers  Philadelphia 76ers
Christopher Joseph Ford (11. tammikuuta 1949 Atlantic City – 17. tammikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Ura

Ford pelasi yliopistokoripalloa Villanovan yliopistossa neljän kauden ajan. Vuonna 1972 hän osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Detroit Pistons varasi hänet tilaisuuden seitsemäntenätoista pelaajana. Ford edusti seuraa kuusi kautta ja aloitti vielä kauden 1978–1979 Pistonsissa, mutta siirtyi kolmen ottelun jälkeen Boston Celticsiin. Kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki 15,6 pistettä ottelua kohden. Ford voitti seuran paidassa ainoan NBA-mestaruutensa kaudella 1980–1981. Hän päätti NBA-uransa vuonna 1982.
Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana. Vuodet 1990–1995 hän valmensi Boston Celticsia ja vuodet 1996–1998 Milwaukee Bucksia. Vuosina 1998–2000 Ford toimi Los Angeles Clippersin päävalmentajana. Lisäksi hän valmenti Philadelphia 76ersia.
Aiheesta muualla

Basketball-Referencen pelaajaprofiili (englanniksi)
Ciudad Bolívar

| Ciudad Bolívar |
| --- | --- |
 Ciudad Bolívarin vanhakaupunki
 lippu:  vaakuna
 Heresin kunta Bolívarin osavaltiossa
 Ciudad Bolívar
 Koordinaatit: 08°08′16″N, 63°32′53″W 
Valtio:  Venezuela
Osavaltio:  Bolívar
Kunta:  Heres
Perustettu:  1764
Hallinto:  
 – Pormestari:  Victor Fuenmayor
Korkeus:  54 m
Väkiluku (2011):  335 208
Postinumero:  8001
Suuntanumero(t):  0285
Lempinimi::  La puerta del sur de Venezuela (suom. Portti Etelä-Venezuelaan)
Motto::  No encontrarás otra de más variada riqueza
 
 www.ciudadbolivaronline.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ciudad Bolívar on Bolívarin osavaltion pääkaupunki Koillis-Venezuelassa Orinocojoen varrella. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 335 208 asukasta. Orinocojoki kapenee Ciudad Bolívarin kohdalla 1,6 kilometrin levyiseksi, ja on toistaiseksi ainoa kohta, jossa on silta joen yli.[lähde? ] Kaupunki on tärkeä jokisatama. Kaupunki perustettiin vuonna 1764 nimellä Santo Tomé de Guayana de Angostura del Orinoco. Vuonna 1846 se nimettiin uudelleen vallankumousjohtaja Simón Bolívarin kunniaksi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ciudad Bolívar Wikimedia Commonsissa
Castellet’n 6 tunnin ajo

Ratapiirros.
Castellet’n 6 tunnin ajo tai Castellet’n tuhannen kilometrin ajo (1000 km of Castellet) on moottoriurheilun kestävyysajo, joka kuuluu GT World Challenge Europe Endurance Cup -sarjaan. Kilpailu järjestetään Circuit Paul Ricardissa Le Castellet’ssa Ranskassa. Kilpailu alkoi vuonna 1970 ja se on ollut osa European Sportscar Championship - ja World Sportscar Championship -sarjoja.
Kilpailua on järjestetty luokasta ja vuodesta riippuen eri pituisina kahden tunnin kilpailusta kahdeksan tunnin kestoiseen sekä 200 mailin kilpailusta tuhannen kilometrin pituiseen.
Vuoden 1974 voittajat Jean-Pierre Jarier ja Jean-Pierre Beltoise Matra-auton kanssa (kuva otettu Nürburgringillä).
Tulokset > GT-kilpailut

| Vuosi | Yleiskilpailun voittaja(t) | Talli | Auto | Pituus/Kesto | Nimi | Mestaruussarja | Raportti |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Bob Wollek  Jean-Pierre Jarier  Jesús Pareja |  Larbre Compétition | Porsche 911 Turbo S LM-GT | 4 tuntia | 4 hours of Paul Ricard | BPR Global GT Series |  |  |
| 1995 |  Ray Bellm  Maurizio Sandro Sala |  Gulf Racing GTC | McLaren F1 GTR | 4 tuntia | 4 hours of Le Castellet | BPR Global GT Series |  |  |
| 1996 |  Ray Bellm  James Weaver |  Gulf Racing GTC | McLaren F1 GTR | 4 tuntia | 4 hours of Le Castellet | BPR Global GT Series |  |  |
1997: Ei järjestetty
| 1998 |  Geoff Lister  Maxwell Beaverbrook  Barrie Williams |  #9 BVB Motorsport | Porsche 911 GT2 Evo | 4 tuntia | 4 hours of Paul Ricard | GTR Euroseries |  |  |
1999-2005: Ei järjestetty
| 2006 |  Mike Hezemans  Bert Longin  Anthony Kumpen |  GLPK-Carsport | Chevrolet Corvette C6.R | 500 km | 500 km of Paul Ricard | FIA GT Championship |  |  |
2007-2008: Ei järjestetty
| 2009 |  Enrique Bernoldi  Roberto Streit |  Sangari Team Brazil | Chevrolet Corvette C6.R | 2 tuntia | 2 hours of Paul Ricard | FIA GT Championship |  |  |
2010-2011: Ei järjestetty
| 2012 |  Stéphane Ortelli  Christopher Mies  Christopher Haase |  Belgian Audi Club WRT | Audi R8 LMS Ultra | 3 tuntia | 3 hours of Paul Ricard | Blancpain Endurance Series |  |  |
| 2013 |  Bas Leinders  Maxime Martin  Yelmer Buurman |  Marc VDS Racing Team | BMW Z4 GT3 | 3 hours | 3 hours of Paul Ricard | Blancpain Endurance Series |  |  |
| 2014 |  Steven Kane  Guy Smith  Andy Meyrick | M-Sport Bentley | Bentley Continental GT3 | 3 tuntia | 3 hours of Paul Ricard | Blancpain Endurance Series |  |  |
| 2015 |  Wolfgang Reip   Katsumasa Chiyo  Alex Buncombe | Nissan GT Academy Team RJN | Nissan GT-R Nismo GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | Blancpain Endurance Series |  |  |
| 2016 |  Côme Ledogar   Shane van Gisbergen  Robert Bell |  Garage 59 | McLaren 650S GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | Blancpain Endurance Series |  |  |
| 2017 |  Maxime Soulet  Andy Soucek  Vincent Abril |  Bentley Team M-Sport | Bentley Continental GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | Blancpain GT Series Endurance Cup |  |  |
| 2018 |  Albert Costa  Christian Klien  Marco Seefried |  Emil Frey Lexus Racing | Lexus RC F GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | Blancpain GT Series Endurance Cup |  |  |
| 2019 |  Jules Gounon  Steven Kane  Jordan Pepper |  Bentley Team M-Sport | Bentley Continental GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | Blancpain GT Series Endurance Cup |  |  |
| 2020 |  Tom Blomqvist  Côme Ledogar  Alessandro Pier Guidi |  AF Corse | Ferrari 488 GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | GT World Challenge Europe Endurance Cup |  |  |
| 2021 |  Matt Campbell  Earl Bamber  Mathieu Jaminet |  GPX Racing | Porsche 911 GT3 R | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | GT World Challenge Europe Endurance Cup |  |  |
| 2022 |  Antonio Fuoco  Davide Rigon  Daniel Serra |  Iron Lynx | Ferrari 488 GT3 | 1000 Km | 1000 km Paul Ricard | GT World Challenge Europe Endurance Cup |  |  |
Aiheesta muualla

Racing Sports Cars: Paul Ricard archive
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:6 Hours of Castellet
Käännös suomeksi
Colón (Entre Ríos)

| Colón |
| --- | --- |

 Colón
 Koordinaatit: 32°13′S, 58°8′W 
Valtio:  Argentiina
Maakunta:  Entre Ríos
Departementti:  Colón
Perustettu:  1892
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Mariano Pedro Rebord
Korkeus:  82 m
Väkiluku (2010):  23 206
 
 www.colon.gov.ar 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Colón on kaupunki Argentiinassa Entre Ríosin maakunnassa. Se sijaitsee Uruguayjoen länsirannalla vastapäätä Uruguayn Paysandúa. Kaupungissa on vajaat 25 000 asukasta (2010).
Colónin ja Paysandún yhdistää 2 350-metrinen, 1975 käyttöön otettu General Artigasin silta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Colón (Entre Ríos) Wikimedia Commonsissa
Buju Banton

| Buju Banton |
| --- | --- |
 Buju Banton New Yorkissa vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1973 (ikä 51)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Buju Banton, Gargamel
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1987-
Tyylilajit:  reggae, dancehall
Levy-yhtiöt:  Gargamel Music
Aiheesta muualla
www.gargamelmusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Buju Banton (alk. Mark Anthony Myrie,  s. 15. heinäkuuta 1973) on jamaikalainen dancehall-, ragga- ja reggae-artisti.
Hän syntyi slummissa lähellä Kingstonia. "Buju" oli hänen äitinsä antama lempinimi, jonka hän sai jo lapsena. "Banton" taas on jamaikalainen sana, joka tarkoittaa henkilöä, jolla on erinomaiset puheenlahjat. Lapsena Buju myös ihaili paikallista artistia nimeltään Burro Banton. Burro Banton on muullakin tapaa vahvasti vaikuttanut Bujun musiikissa ja sen tyylissä.
Ensimmäisen singlensä hän julkaisi jo vuonna 1987. Buju Bantonin albumeja ovat muun muassa Till Shiloh (1995), Inna Heights (1997) ja Friends For Life (2003). Buju on tehnyt musiikkia myös punk-yhtye Rancidin ja räppäri Fat Joen kanssa. Buju Banton on yksi tunnetuimmista ja menestyneimmistä jamaikalaisista muusikoista.
Buju Banton esiintyi Joensuussa Ilosaarirockissa 2006. Seta ihmetteli tuolloin suvaitsevana tunnetun festivaalin artistivalintaa.
Syytteet

Huhtikuussa 2004 Banton tuomittiin maksamaan 9 000 Yhdysvaltain dollaria vastaava summa sakkoja kannabiksen hallussapidosta ja viljelystä. Hänen studioltaan löydettiin kasvamasta kaksi kukkimisvaiheessa olevaa kannabiskasvia joulukuussa 2003.
Kesä- ja heinäkuussa 2004 Buju Banton oli syytettynä homoseksuaalien pahoinpitelystä Jamaikan Kingstonissa. Oikeudessa hänet kuitenkin todettiin tekoon syyttömäksi.
Buju Banton tuomittiin 24. kesäkuuta 2011 kymmenen vuoden ehdottomaan ja viiden vuoden ehdolliseen vankeuteen huumekaupasta. Hän oli mukana huumekaupassa vuonna 2009, josta jäi kuitenkin kiinni vasta helmikuussa 2011. Tuomio luettiin Tampassa, Floridassa.
Diskografia

Stamina Daddy (1992)
Mr. Mention (1992)
Voice of Jamaica (1993)
'Til Shiloh (1995)
Inna Heights (1997)
Unchained Spirit (2000)
Friends for Life (2003)
Too Bad (2006)
Rasta Got Soul (2009)
Before The Dawn (2010)
Chrysler Turbine Car

Museoautona käytössä oleva Chryslerin kaasuturbiiniauto
Chryslerin kaasuturbiinimoottori osina
Chrysler Turbine Car on Chrysler Corporationin vuosina 1963-1964 valmistama kokeellinen kaasuturbiinikäyttöinen auto.
Chrysler oli aloittanut kaasuturbiinin kehittämisen 1930-luvulla. Kaasuturbiini oli toisen maailmansodan aikana kehittynyt lentokonekäyttöön ja sen siirtäminen ajoneuvoihin oli tutkimisen arvoista. Turbiinimoottorissa ei ole hankaavia pintoja, joten se on kestävämpi kuin mäntätyyppinen polttomoottori. Turbiinimoottoria voi käyttää hyvin laajalla polttoainekirjolla, mutta bensiinin lisäaineena käytetty lyijy-yhdiste, kuten tetraetyylilyijy aiheuttaa moottorin tukkeutumisen.
Autoja valmistettiin 55 kpl, joista 5 oli prototyyppejä. 50 kappaleen sarja tehtiin perustuen Ghian suunnittelemiin ja valmistamiin koreihin. Tuotantosarjaan saatiin neljännenpolven turbiinimoottori, joka tuotti 130 hevosvoimaa ja vääntöä 600 Nm.  Näitä autoja annettiin 203 kuljettajalle koekäyttöön. Suuren kierrosnopeuden vuoksi auto oli värinätön ja matkustajille hiljainen.
Chryslerin kehittämä turbiinimoottori oli tuplaturbiini, jossa turbiinit olivat omilla akseleilla. Näistä toisella pyöritettiin vetoakselia ja toisella kompressoria. Kompressoriakseli pyöri noin 18-22 000 kierrosta minuutissa ja vetoakseli maksimissaan 45 700 kierrosta. Lentokoneeseen verrattuna autoissa täytyy huomioida toistuvat pysähdykset, jolloin turbiini ei saa pysähtyä. Lentokonekäytössä alennusvaihde ei hidasta vapaasti pyörivää moottoria. Auton pysäytysongelma pystyttiin ratkaisemaan kaksoisturbiinilla. Pakokaasujen lämpö otettiin talteen regeneraattoreilla.
Turbiinimoottorin ongelmana on suuri polttoaineen kulutus sekä typen oksidien suuri määrä pakokaasuissa. Koekäyttöautoissa käyttöä vaikeutti turbiinin viive, noin 1 sekunti, ennen kuin kierrokset saatiin tarpeeksi korkeiksi liikkeelle lähtöä varten. Myös moottoria pidettiin tehottomana verrattuna jo tuolloin tarjolla olleisiin yli 300 hevosvoiman mäntämoottoreihin. Turbiinimoottorien valmistaminen suurissa määrin olisi vaatinut suuria investointeja. Chrysler joutui toteamaan, että he eivät saa turbiinikäyttöisestä autosta voittoa tuottavaa mallia ja kehitysprojekti lopettiin. Suurin osa autoista romutettiin. Yhdeksän autoa on säilynyt museoissa ja keräilijöillä.
Aiheesta muualla

1963 Chrysler Turbine: Ultimate Edition - Jay Leno's Garage-ohjelma, Chrysler Turbine-auton esittely ja ajo, 24:29 min (englanniksi)
Christinehofin linna

Christinehofin linna.
Christinehofin linna (ruots. Christinehofs slott) on linna Tomelillan kunnassa, Skånen läänissä, eteläisessä Ruotsissa. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1737, jolloin linnan omisti kreivitär Christina Piper. Rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1740. Linna edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan hollantilaista barokkia. Siihen kuuluu myös muotopuutarha.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Christinehofs ekopark (Arkistoitu – Internet Archive)
Ystads Allehanda: Ett slott med historia och framtid (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Chris Atkinson

| Chris Atkinson |
| --- | --- |
 Chris Atkinson vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1979 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Australia
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2004–2009 2012–2014
Nykyinen talli:  FAW-Volkswagen Team
Entiset tallit:  Abu Dhabi Citroen Total WRT Subaru World Rally Team Citroën Junior Team Monster World Rally Team Motorsport Italia Mini
Kilpailuja:  77
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  6
Erikoiskoevoittoja:  41
MM-pisteitä:  165
Ensimmäinen kilpailu:  Uuden-Seelannin ralli 2004
Viimeinen kilpailu:  Australian ralli 2014
Aiheesta muualla
www.chrisatkinson.com.au
Chris Atkinson (s. 30. marraskuuta 1979) on australialainen rallikuljettaja.
Ura

Atkinson aloitti toimimalla veljensä kartanlukijana, mutta siirtyi nopeasti kuljettajan paikalle. Koulutukseltaan Atkinson on tilintarkastaja ja toimi siinä työssä perheyrityksessä. Ralliharrastuksesta alkoi muotoutua ammatti ja kaudella 2004 hän ajoi N-ryhmässä.
Atkinson siirtyi rallin MM-sarjaan kaudella 2005, jolloin hän ajoi Subaru World Rally Teamille. Hän vuorottelin tallin toisessa autossa Stéphane Sarrazinin kanssa ja ajoi 15 erikoiskoevoittoa kauden aikana. Atkinson jatkoi tallissa myös kaudella 2006.
Huhtikuusta 2007 lähtien Atkinsonin kartanlukijana on toiminut belgialainen Stéphane Prévot. Heidän ensimmäinen yhteinen rallinsa oli Argentiinan MM-ralli toukokuussa. Ennen Prevotia Atkinsonin kartanlukijana toimi Glenn MacNeall.
Vuoden 2008 Ison-Britannian rallissa Atkinson ajoi ulos ja auton turvakaari petti, jolloin katto auton osui hänen kypäräänsä. FIA suunnitteli uudet säännöt kypärille Atkinsonin kypärän perusteella.
Subarun vetäydyttyä rallipoluilta kauden 2008 jälkeen jäi Atkinson ilman vakituista työpaikkaa. Kauden 2009 avanneessa Irlannin rallissa hän ajoi pisteille Citroen C4 WRC:llä, mutta ei ajanut muita MM-ralleja 2009. Vuonna 2010 Atkinson kilpaili IRC-sarjassa ja seuraavana vuonna hän kiersi Aasian-Tyynenmeren rallisarjaa, jossa sijoittui toiseksi.
Vuonna 2012 Atkinson palasi MM-sarjaan Meksikon rallissa autonaan Ford Fiesta WRC. Kilpailu päättyi kuitenkin keskeytykseen. Atkinson osallistui myös Suomen MM-ralliin vuonna 2012 autonaan Citroën DS3 WRC. Loppukauden ajaksi Atkinson siirtyi Minin kuljettajaksi. Vuoden 2013 alussa Atkinsonin ilmoitettiin kilpailevan jälleen Citroenin kalustolla Meksikon MM-rallissa, jossa hän tuursi Khalid Al Qassimia. Kaudella 2014 Atkinson ajoi Huyndain leivissä Meksikon ja Australian MM-rallit ja kilpaili niiden ohella menestyksellisesti Kiinan rallisarjassa. Atkinson ajoi Kiinassa myös kaudella 2015.
Rallin MM-sarjan tulokset

(Tulosselitteet)
| Kausi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Chris Atkinson | Subaru Impreza WRX STI | MON   | SWE   | MEX   | NZL Kesk. | CYP   | GRE   | TUR   | ARG   | FIN 33 | GER   |  | GBR   | ITA   | FRA   | ESP   | AUS 5 | 4 | 16. |
| 2004 | Chris Atkinson | Suzuki Ignis S1600 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | JPN 12 |  |  |  |  |  | 4 | 16. |
| 2005 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2004 | MON   | SWE 19 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 | 12. |
| 2005 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2005 |  |  | MEX Kesk. | NZL 7 | ITA 18 | CYP 10 | TUR 24 | GRE Kesk. | ARG 9 | FIN Kesk. | GER 11 | GBR 38 | JPN 3 | FRA Kesk. | ESP 9 | AUS 4 | 13 | 12. |
| 2006 | Subaru Rally Team Australia | Subaru Impreza WRC 2005 | MON 6 |  |  | ESP 11 | FRA 13 |  |  |  | GER 8 |  |  |  |  |  |  |  | 20 | 10. |
| 2006 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2006 |  | SWE 11 | MEX 7 |  |  | ARG 6 | ITA 10 | GRE 11 |  | FIN 13 | JPN 4 | CYP 9 | TUR 6 | AUS 9 | NZL Kesk. | GBR 6 | 20 | 10. |
| 2007 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2006 | MON 4 | SWE 8 | NOR 19 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 31 | 7. |
| 2007 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2007 |  |  |  | MEX 5 | POR Kesk. | ARG 7 | ITA 10 | GRE 6 | FIN 4 | GER 15 | NZL 4 | ESP 8 | FRA 6 | JPN Kesk. | IRE 42 | GBR 7 | 31 | 7. |
| 2008 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2007 | MON 3 | SWE 21 | MEX 2 | ARG 2 | JOR 3 | ITA 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 50 | 5. |
| 2008 | Subaru World Rally Team | Subaru Impreza WRC 2008 |  |  |  |  |  |  | GRE Kesk. | TUR 13 | FIN 3 | GER 6 | NZL Kesk. | ESP 7 | FRA 6 | JPN 4 | GBR Kesk. |  | 50 | 5. |
| 2009 | Citroën Junior Team | Citroën C4 WRC | IRE 5 | NOR   | CYP   | POR   | ARG   | ITA   | GRE   | POL   | FIN   | AUS   | ESP   | GBR   |  |  |  |  | 4 | 14. |
| 2012 | Monster World Rally Team | Ford Fiesta RS WRC | MON   | SWE   | MEX Kesk. | POR   | ARG   | GRE   | NZL   |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 28 | 13. |
| 2012 | Qatar World Rally Team | Citroën DS3 WRC |  |  |  |  |  |  |  | FIN 39 |  |  |  |  |  |  |  |  | 28 | 13. |
| 2012 | WRC Team Mini Portugal | Mini John Cooper Works WRC |  |  |  |  |  |  |  |  | GER 5 | GBR 11 | FRA 8 | ITA 6 | ESP 7 |  |  |  | 28 | 13. |
| 2013 | Abu Dhabi Citroën Total WRT | Citroën DS3 WRC | MON   | SWE   | MEX 6 | POR   | ARG   | GRE   | ITA   | FIN   | GER   | AUS   | FRA   | ESP   | GBR   |  |  |  | 8 | 16. |
| 2014 | Hyundai Shell World Rally Team | Hyundai i20 WRC | MON   | SWE   | MEX 7 | POR   | ARG   | ITA   | POL   | FIN   | GER   | AUS 10 | FRA   | ESP   | GBR   |  |  |  | 7 | 18. |
Aiheesta muualla

WRC.com - Chris Atkinson (Arkistoitu – Internet Archive)
Chris Atkinson stats
Atkinsonin tuloksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Atkinsonista (Arkistoitu – Internet Archive)
Britt Robertson

| Britt Robertson |
| --- | --- |
 Britt Robertson vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Brittany Leanna Robertson
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1990 (ikä 34)  Charlotte, Pohjois-Carolina
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Brittany Leanna ”Britt” Robertson (s. 18. huhtikuuta 1990 Charlotte, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen nuorena kotikaupungissaan Greenvillessä. Hän seurusteli näyttelijä Dylan O’Brienin kanssa.
Varhainen elämä

Robertson syntyi huhtikuun 18. päivä 1990, North Carolinassa, Charlottessa. Hänen vanhempansa ovat Beverly ja Ryan Robertson, ja heillä oli yhteensä seitsemän lasta. Britt on perheen esikoinen. Hänellä on kolme sisarusta sekä kolme veljeä. Kaikki perheen lapset ovat käyneet kotikoulua.
North Carolinasta hän muutti Los Angelesiin yhdessä isoäitinsä Shuler Robertsonin kanssa ollessaan 14-vuotias. Hänen isoäitinsä muutti takaisin North Carolinaan hänen ollessaan 16-vuotias, ja jälkeen hän on asunut omillaan.
Ura

Robertson esiintyi ensimmäisiä kertoja sekalaisissa rooleissa Greenville Little Theather -nimisessä teatterissa kotikaupungissaan. 12-vuotiaana hän aloitti koe-esiintymisissä käymisen ja sai roolin televisio-ohjelmasta joka ei kuitenkaan ikinä saavuttanut suurta yleisöä.
Ensimmäinen kunnon roolin hän sai Growing Pains nimisestä TV-elokuvasta vuonna 2004 jossa hän näytteli sivuroolia.
Robertson myös esiintyy CSI ohjelman jaksossa "Go to Hell".
Vuonna 2010 hän aloitti näyttelemisen sarjassa Under the Dome ja jatkoi aina vuoteen sarjan loppumiseen asti vuonna 2015.
Vuonna 2011 hän sai päähenkilön roolin elokuvaan The First Time jossa hän näytteli yhdessä tulevan poikaystävänsä Dylan O’Brienin, kanssa.
Vuonna 2015 hän näytteli yhdessä Scott Eastwoodin kanssa elokuvassa The Longest Ride sekä elokuvassa Tomorrowland yhdessä George Clooney ja Hugh Laurien kanssa.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Tangled Up in Blue | Tula |
| 2003 | The Ghost Club | Carrie |
| 2003 | One of Them | Young Elizabeth |
| 2004 | The Last Summer | Beth |
| 2004 | Growing Pains: Return of the Seavers | Michelle Seaver |

| 2006 | Keeping Up with the Steins | Ashley Grunwald |
| 2007 | Frank | Anna York |
| 2007 | Dan in Real Life | Cara Burns |
| 2006 | Jesse Stone: Night Passage | Michelle Genest |
| 2006 | Women of a Certain Age | Doria |
| 2008 | From Within | Claire |
| 2008 | The Tenth Circle | Trixie Stone |
| 2009 | The Alyson Stoner Project | DJ B-Rob |
| 2009 | Mother and Child | Violet |
| 2010 | Cherry | Beth |
| 2010 | Triple Dog | Chapin Wright |
| 2010 | Avalon High | Allie Pennington |
| 2011 | Scream 4 | Marnie Cooper |
2011: Video Girl
| 2011 | The Family Tree | Kelly Burnett |
| 2012 | The First Time | Aubrey Miller |
| 2013 | White Rabbit | Julie |
| 2013 | Delivery Man | Kristen |
| 2014 | Ask Me Anything | Katie Kampenfelt / Amy |
| 2014 | Cake | Becky |
| 2015 | The Longest Ride | Sophia Danko |
| 2015 | Tomorrowland | Casey Newton |
| 2016 | Mother’s Day | Kristin |
| 2016 | Mr. Church | Charlotte Brooks |
| 2016 | Jack Goes Home | Cleo |
| 2017 | A Dog’s Purpose | Hannah |
| 2017 | The Space Between Us | Tulsa |
| 2020 | Books of Blood | Jenna |
| 2020 | I Still Believe | Melissa Henning |
| 2021 | A Mouthful of Air | Rachel Davis |