stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mykeröneilikka
Ulkonäkö ja koko

Mykeröneilikka on noin 20–50 senttimetriä korkea. Sen kukat ovat punaisia ja valkopisteisiä ja se kukkii heinä-elokuussa. Mykeröneilikan kasvutapa on pysty ja sen lehdet ovat tasasoukkia. Kukat ovat tiheinä ryhminä ja niitä suojaavat ylälehdet. Kukan terälehdet ovat hammaskärkisiä. Kaksivuotinen kasvi kasvattaa ensimmäisenä vuonna tiheän kapealehtisen lehtiruusukkeen ja kukkii toisena vuonna.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mykeröneilikan levinneisyysalue ulottuu Euroopasta Iraniin. Se on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan, Suomeen, Norjaan ja Japaniin sekä Argentiinaan.
Se kasvaa niityillä, satamissa ja kaatopaikoilla. Suomessa mykeröneilikka on hyvin harvinainen. Siitä on havaittu satunnaisesiintyminä Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla, Satakunnassa ja Etelä-Pohjanmaalla.
Mykeröneilikkaa on istutettu Suomeen myös koristekasvina.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mykeröneilikka (Dianthus armeria)
Kasviatlas 2022: Mykeröneilikan levinneisyys Suomessa.
ITIS: Dianthus armeria (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Dianthus armeria (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Dianthus armeria (Deptford pink) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Dianthus armeria (englanniksi)
Myyrinpuhos

| Myyrinpuhos |
| --- | --- |

Sijainti:  Jönsaksentie 6, Myyrmäki, Vantaa
Avattu:  1975
Arkkitehti:  Eero Kostiainen, arkkitehtitoimisto Pentti Ahola ja kumppanit
Omistaja:  Kiinteistö Oy Myyrinpuhos
Kerrosten määrä:  3
Myyrinpuhos on Vantaan Myyrmäessä, aivan Myyrmäen aseman vieressä sijaitseva kolmikerroksinen ostoskeskus, joka valmistui vuonna 1975. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Eero Kostiainen. Kiinteistön nykyinen omistaja on Taitokaari Oy.
Ostoskeskuksessa toimi sen alkuaikoina muun muassa Alko, elokuvateatteri, Osuuspankki, ravintola Toppari, Valintatalo ja yksityinen lääkäriasema. Talon suurin käyttäjä on kulttuuritalo Myyräncolo, jonka käytössä on noin 70 % kliinteistön tiloista. Muita käyttäjiä olivat Vuonna 2020  Myyrmäen apteekki, ravintola Molly Malone's Toppari, R-kioski, parturi sekä Ladyt-kuntosali.
Myyrinpuhoksen läheisyydestä löytyy kaksi sitä uudempaa ostoskeskusta: Isomyyri ja Myyrmanni.
Tyyli

Rakennuksen ilme on futuristinen, ja arkkitehtonisesti se edustaa harvinaista konstruktivismia. Sen yksityiskohtien on sanottu muistuttavan hieman Matti Suurosen muoviarkkitehtuuria. Julkisivun punaiset ja keltaiset väripaneelit ovat rakennusajankohdalle hyvin tunnusomaisia. Myös katolle rakennettu ilmastointihuone viittaa 1970-luvun tyyliin, ja siitä on tullut myös alueen maamerkki. 1990-luvulla kauppakeskuksen alkuperäiset katokset purettiin ja julkisivun ilmettä muutettiin. Katosten väri vaihtui punaisesta vaalean harmaaseen.
Ostoskeskus on säilynyt melko hyväkuntoisena ja se on arvioitu rakennushistoriallisesti kansainvälisesti tai valtakunnallisesti merkittäväksi, 1. arvoluokkaan kuuluvaksi kohteeksi.
Tulevaisuus

Myyrinpuhos on purku-uhan alla. Myyr York Downtown -nimisen suunnittelukilpailun voittajaehdotuksen mukaan Myyrinpuhoksen ja Isomyyrin paikalle rakennetaan korkeita tornitaloja ja alueelle kokonaisuudessaan paljon uusia asuntoja. Vantaan kaupunginmuseo on esittänyt Myyrinpuhoksen suojelua tai osittaista suojelua, mutta yhtään ostoskeskusta Vantaalla ei ole kuitenkaan suojeltu, ja moni niistä on katoamassa kaupunkikuvasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Myyrinpuhos Wikimedia Commonsissa
Myyrinpuhos vuonna 2020. Vasemmassa reunassa Myyrmäen rautatieasema.
Muistolaatta Myyrinpuhoksen katutason läpikulkukäytävän (Liesipolun osa) seinässä.
Nagoyan satama

Satama-aluetta lentokoneesta nähtynä
Nagoyan satama (jap. 名古屋港, Nagoyakō, LOCODE: JP NGO) on Japanin neljänneksi suurimman kaupungin, Nagoyan kaupungin satama. Tämä rahtimäärältään Japanin suurin satama sijaitsee Honshūn saarella, Chūbun seudun Aichin prefektuurissa Tyynenmeren Isenlahden rannalla. Satama avattiin kansainväliselle liikenteelle vuonna 1907.
Nagoyan Nabetan konttiterminaalia
Satama-aluetta Meiko Nishin sillan kupeessa
Museolaiva ja näkäalatorni Nagoyan sataman akvaarioalueen itäpuolella
Satama sisältää kaikkiaan 35,2 kilometriä syväykseltään vähintään 4,5 metrin laituria tai 290 laituripaikkaa. Alueella on viisi konttiterminaalia.
Japanin suurin satama

Satama on yksi Japanin viidestä keskeisimmästä satamasta (muita ovat: Kōben satama, Jokohaman satama, Osakan satama ja Tokion satama). Satama on rahtimäärältään Japanin suurin satama ja sen kautta kulkee noin 10 prosenttia Japanin ulkomaankaupasta. Sataman kautta viedään ulkomaille runsaasti esimerkiksi japanilaisautoja, vuosittain yli 2 miljoonaa kappaletta.
Satama kuului vuonna 2011 rahtimääränsä puolesta maailman 20 suurimman sataman joukkoon. Sataman kautta kulki vuonna 2011 Rotterdamin sataman keräämien tietojen mukaan 171,4 milj. tonnia rahtia. Sataman oman ja amerikkalaisten satamaviranomaisjärjestön AAPA:n tilaston mukaan, jotka sisältävät myös kotimaan liikenteen, rahtia kulki 186,3 milj. tonnia.
Konttisatamana Nagoya oli 2011 maailman 50 suurimman joukossa. Nagoyan kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 2 472 kTEU konttimäärä. Japanilaissatamista suurempia konttisatamia olivat tuolloin Tokion, Jokohaman ja Kōben satamat.
Satama-alueen nähtävyyksiä

Vuosittain Meripäivänä, joka on heinäkuun 3. maanantaina vietettävä yleinen juhla- ja vapaapäivä Japanissa, satama-alueen pohjoislaidalla Nagoyakōn metroaseman tuntumassa järjestetään suuret juhlat. Lähistöllä sijaitsee kaupungin turistinähtävyyksiin kuuluva suosittu Nagoyan sataman akvaario (koordinaatit 35.0911°N, 136.8784°E).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagoyan satama Wikimedia Commonsissa
Port of Nagoya (englanniksi) (port-of-nagoya.jp)
Satama-alueen kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (port-of-nagoya.jp)
Valokuvia satama-alueelta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (port-of-nagoya.jp)
VTS guide - Nagoya Port and adjacent waters (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kaiho.mlit.go.jp)
Revised Rules for Maritime Traffic Safety in Nagoya Port (7/2011, pdf, 2,7 MB) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kaiho.mlit.go.jp)
Nagoyan sataman akvaarioaluetta
Móvri (kunnallisyksikkö)

| Móvri Μόβρη |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Móvri
 Koordinaatit: 38°6′N, 21°28′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Dytikí Achaḯa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  370303
Väkiluku (2011):  4 605
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  250 05
Suuntanumero(t):  26930
Rekisterikilpi:  ACh
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Móvri (kreik. Μόβρη; virallisesti Δημοτική Ενότητα Μόβρης, Dimotikí Enótita Móvris) on yksi Dytikí Achaḯan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 4 605 (vuonna 2011).
Móvrin kunnallisyksikkö käsittää alueen Dytikí Achaḯan kunnan pohjoisissa keskiosissa, mukaan lukien pieni kaistale Patraksenlahden etelärantaa. Se on ottanut nimensä alueen eteläosan Móvri-vuorista. Kunnallisyksikön suurin asutus on Sagaíikan kylä. Móvri oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Dytikí Achaḯan kunnaksi yhdessä Dýmin, Lárissoksen ja Olenían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Móvrin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Frágka | Frágka | 226 |
| Frágka | Spanaíika | 61 |
| Frágka | Tsakónika | 59 |
| Karaíika | Gomostó | 249 |
| Karaíika | Karaíika | 174 |
| Karaíika | Karamesinaíika | 158 |
| Karaíika | Ráchi | 145 |
| Krínos | Krínos | 303 |
| Limnochóri | Kalamáki | 502 |
| Limnochóri | Káto Limnochóri | 169 |
| Limnochóri | Limnochóri | 278 |
| Limnochóri | Paralía Kalamakíou | 16 |
| Mýrtos | Gioulaíika | 101 |
| Mýrtos | Mýrtos | 180 |
| Mýrtos | Pournári | 116 |
| Sagaíika | Apóstoloi | 88 |
| Sagaíika | Boutaíika | 149 |
| Sagaíika | Gerousaíika | 557 |
| Sagaíika | Sagaíika | 1 038 |
| Sagaíika | Stathmós | 23 |
| Sagaíika | Vrachnaíika | 13 |
Yhteensä: 4 605
Mõisalaht

| Mõisalaht |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Pärnumaa
Kunnat:  Läänerannan kunta
Koordinaatit:  58°35′15″N, 23°33′23″E
Järvinumero:  VEE2062820
Mittaustietoja
Rantaviiva:  9,72 km
Pinta-ala:  72  ha 
Saaria:  8
 fiMõisalaht 
Mõisalaht  on Virossa Läänerannan kunnassa Pärnumaan Virtsun kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 76 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Se sijaitsee meren äärellä niin, että meren ja järven välissä on kapea tienpenger, jossa kulkee Tammitie. Järven takana koillisessa on vielä järvi Kasse laht. Saaria on kahdeksan, joiden yhteinen pinta-ala on 2,04 ha. Järven rantaviivan pituus on 9,7 kilometriä ja sen rannat ovat ruovikkoa.
Mäkivoikukat

| Mäkivoikukat |
| --- | --- |
 Rubiinivoikukka (Taraxacum rubicundum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Cichorioideae
Suku::  Voikukat Taraxacum
Sektio::  Mäkivoikukat Erythrosperma  (H.Lindb.) Dahlst.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkivoikukat (Taraxacum Erythrosperma-sektio) on voikukkien (Taraxacum) sukuun kuuluva kasvisektio. Mäkivoikukkia voidaan erottaa noin 50 pikkulajia. Mäkivoikukat eroavat muiden voikukkasektioiden lajeista kehtosuomujensa sekä hedelmiensä ulkonäön perusteella. Mäkivoikukat muistuttavat kääpiövoikukkia (Taraxacum Obliqua-sektio), mutta eroavat niistä hedelmien värin perusteella.
Mäkivoikukat ovat monivuotisia ruohoja, jotka voivat kasvaa 30 senttimetriä korkeiksi. Mäkivoikukat ovat usein matalakasvuisia ja niiden lehdet ovat syvään liuskoittuneita. Mäkivoikukkien kukintona on mykerö, joka on usein pienikokoinen. Kukat ovat keltaisia tai vaaleankeltaisia, ja mykeröt ovat yleensä melko tasapäisiä. Kehtosuomuissa on piikkimäinen kärki ja uloimmat kehtosuomut ovat ulospäin kaartuneita. Mäkivoikukat kukkivat yleensä toukokuussa. Hedelmät ovat yleensä tyypillisen punertavia ja pitkäkärkisiä. Hedelmien lenninhaivenet ovat valkoisia.
Mäkivoikukat kasvavat yleensä kuivilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla, erityisesti kalkkipitoisilla paikoilla.
Lajeja

Taraxacum dissimile – aurinkovoikukka
Taraxacum falcatum – sirppivoikukka
Taraxacum fulvum – tiilivoikukka
Taraxacum heterophyllum – harjuvoikukka
Taraxacum isthmicola – kannaksenvoikukka
Taraxacum limbatum – päärmevoikukka
Taraxacum marginatum
Taraxacum microlobum – pilttivoikukka
Taraxacum proximum – ruskovoikukka
Taraxacum rubicundum – rubiinivoikukka
Taraxacum scanicum – skoonenvoikukka
Taraxacum taeniatum – tupsuvoikukka
Taraxacum tenellisquameum – hentosuomuvoikukka
Taraxacum ungulatum – kynsivoikukka
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mäkivoikukat (Taraxacum sect. Erythrosperma)
Mônica

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | jalkapallo |  |
| Jalkapallon naisten MM-kilpailut  | Jalkapallon naisten MM-kilpailut  | Jalkapallon naisten MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kiina 2007 |  |  |
| Pan Amerikan kisat  | Pan Amerikan kisat  | Pan Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Santo Domingo 2003 |  |  |
Mônica Angélica de Paula eli Mônica (s. 4. huhtikuuta 1978 São Carlos, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana brasilialaisessa Botucatu FC:ssä.
Mônica kuului Brasilian maajoukkueeseen, joka voitti kultaa Pan Amerikan kisoissa vuonna 2003. Seuraavana vuonna hän oli mukana joukkueessa, joka saavutti olympiahopeaa 2004 Ateenasta. Hän oli myös mukana kaksissa MM-kisoissa (Yhdysvallat 2003, Kiina 2007). Yhdysvalloissa 2003 tie pysähtyi puolivälieriin, jolloin joukkue hävisi ottelunsa Ruotsille 1-2. Kiinassa 2007 joukkue saavutti hopeaa.
Aiheesta muualla

Mônica Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Nagoyan metro

| Nagoyan metro |
| --- | --- |

 Nagoyan metron linjakartta
Tyyppi:  metro
Sijainti:  Nagoya, Japani
Avattu:  15. marraskuuta 1957
Pituus:  93,3 km
Asemia:  87
Linjoja:  6
Liikennöitsijä(t):  Nagoyan kaupungin liikennelaitos
Matkoja vuodessa:  466 069 000 (2015)
Nagoyan metron 3000-sarjan juna
Nagoyan metron N3000-sarjan juna
Nagoyan metro (jap. 名古屋市営地下鉄, Nagoya-shiei chikatetsu) on Japanin Nagoyan kaupunkia palveleva metrojärjestelmä. Sitä hallinnoi Nagoyan kaupungin liikennelaitos (jap. 名古屋市交通局, Nagoya-shi kōtsūkyoku). Järjestelmään kuuluu kuusi linjaa, joiden yhteispituus on 93,3 kilometriä ja joilla on 87 asemaa. Japanin julkishallinnon liikennöimistä metroverkoista se on Tokion Toei-metron jälkeen toiseksi pisin. Vuonna 2017 metro kuljetti päivittäin keskimäärin 1,3 miljoonaa matkustajaa; vuodessa matkustajia kertyi (vuonna 2015) yhteensä yli 460 miljoonaa.
Historia

Metroverkon suunnittelu aloitettiin Nagoyassa jo pian toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947. Rakennustyöt aloitettiin Higashiyama-linjalla vuonna 1954 ja ensimmäinen, 2,4 kilometriä pitkä osuus avattiin liikenteelle vuonna 1957. Nagoyasta tuli Tokion ja Osakan jälkeen maan kolmas kaupunki, joka sai metron.
Sen jälkeen metroa on laajennettu vähitellen. Meijō-linjan ensimmäinen osuus avattiin 1965, Meikō-linjan 1971, Tsurumai-linjan 1977, Sakura-dōri-linjan 1989 ja lopulta Kami-Iida-linjan 2003. Kun Meijō-linjan viimeinen, 5,6 kilometriä pitkä osa Nagoya-daigakun ja Aratama-bashin välille valmistui vuonna 2004, siitä tuli maan ensimmäinen ympyränmuotoinen metrolinja. Ympyrälinja paransi huomattavasti poikittaisliikenteen vaihtoyhteyksiä metron eri linjojen välillä. Toistaiseksi viimeinen laajennus valmistui Sakura-dōri-linjalle vuonna 2011.
Linjat

Nagoyan metroon kuuluu kuusi linjaa. Higashiyama-linja ja Sakura-dōri-linja ovat keskikaupungilla itä–länsisuuntaisia linjoja, jotka kohtaavat toisensa Nagoyan rautatieasemalla ja Imaikessa, jossa Sakura-dōri-linja kääntyy etelään palvellakseen kaupungin eteläisiä lähiöitä. Tsurumai-linja vuorostaan kulkee keskustan läpi pohjois–eteläsuuntaisesti ja jatkaa sitten kaupungin kaakkoisiin lähiöihin. Myös Meijō-linja kulkee keskustassa pohjois–eteläsuunnassa Tsurumai-linjan itäpuolella, jatkaa merkittävälle Kanayaman rautatieasemalle ja tekee sen jälkeen täyden ympyrän kiertäen kaupungin itäosien kautta. Meikō-linja on Meijō-linjasta Kanayamassa erkaneva haaralinja, joka palvelee Nagoyan satama-alueita.
Kuudes linja, Kami-Iida-linja, on vain yhden asemavälin mittainen ja siitä on vaihtoyhteys Meijō-linjaan Heian-dōrin metroasemalla. Linjalta harjoitetaan Meitetsun Komaki-rautatielinjalle vastavuoroista läpiajoliikennettä, joka aloitettiin heti linjan valmistuttua vuonna 2003. Myös Tsurumai-linjalta harjoitetaan läpiajoliikennettä Meitetsun rautatieverkkoon: pohjoispäästä Inuyama-linjalle Inuyaman suuntaan, eteläpäästä Toyota-linjalle Toyotan kaupunkiin saakka.
| Väri | Väri | Kirjain | Linja | Japaniksi | Reitti | Pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keltainen |  | H | Higashiyama-linja | 東山線 | Takabata–Fujigaoka | 20,6 km |
| Violetti |  | M | Meijō-linja | 名城線 | Kanayama–Ōzone–Kanayama | 26,4 km |
|  |  | E | Meikō-linja | 名港線 | Kanayama–Nagoyakō | 6,0 km |
| Viol./valk. |  | E | Meikō-linja | 名港線 | Kanayama–Nagoyakō | 6,0 km |
|  |  | E | Meikō-linja | 名港線 | Kanayama–Nagoyakō | 6,0 km |

| Sininen |  | T | Tsurumai-linja | 鶴舞線 | Kami-Otai–Akaike | 20,4 km |
| Punainen |  | S | Sakura-dōri-linja | 桜通線 | Nakamura-kuyakusho–Tokushige | 19,1 km |
| Pinkki |  | K | Kami-Iida-linja | 上飯田線 | Kami-Iida–Heian-dōri | 0,8 km |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagoyan metro Wikimedia Commonsissa
Nagoyan metro Nagoyan kaupungin liikennelaitoksen sivuilla (japaniksi)
All Things Considered

Ohjelman logo
All Things Considered on yhdysvaltalainen National Public Radion lähetettämä uutis- ja ajankohtaisohjelma. Ensimmäinen lähetys tapahtui 3. toukokuuta 1971.
Ohjelma on voittanut Peabody -palkinnon ja se on päässyt Radio Hall of Fameen ensimmäisenä ei-kaupallisena radio-ohjelmana.
Aiheesta muualla

npr.org: All Things Considered
Mônica Carvalho

| Mônica Carvalho |
| --- | --- |
 Mônica Carvalho vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mônica Rodrigues Carvalho
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Rio de Janeiro, Brasilia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Mônica Rodrigues Carvalho (s. 28. maaliskuuta 1971 Rio de Janeiro) on brasilialainen näyttelijä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mônica Carvalho Wikimedia Commonsissa
Mônica Carvalho Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alope

Alope (m.kreik. Ἀλόπη, Alopē) voi viitata seuraaviin:
Alope, kreikkalaisen mytologian hahmo
Alope, antiikin aikainen kaupunki Opuntian Lokriin alueella
Alpa eli Alope, antiikin aikainen kaupunki Ozolian Lokriin alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alope”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anne Hyde

| Anne Hyde |
| --- | --- |
 
Syntynyt:  12. maaliskuuta 1637
Kuollut:  31. maaliskuuta 1671 (ikä 34)
Hautapaikka:  Westminster Abbey
Puoliso:  Jaakko II
Lapset:  Maria II Anna (Englanti) 6 muuta
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Anne Hyde (12. maaliskuuta 1637 – 31. maaliskuuta 1671), oli tulevan Englannin kuninkaan Jaakko II:n ensimmäinen vaimo.
Hänen isänsä oli myöhempi Clarendonin jaarli ja hovin ylin virkamies (Lord Chancellor) Edward Hyde ja äitinsä baronetin tytär Frances Aylesbury.
Anne Hydestä tuli 15-vuotiaana kuningas Kaarle I:n tyttären prinsessa Marian hovineito. Maria vei hänet Ranskaan maanpaossa olevan veljensä Kaarle II:n hoviin. Siellä Anne tapasi Marian nuoremman veljen Jaakon.
Heille muodostui suhde, Anne tuli raskaaksi, ja Kaarlen vaatimuksesta ja yleisen paheksunnan vuoksi pariskunta meni naimisiin syksyllä 1660. Esikoispoika syntyi kaksi kuukautta häiden jälkeen, mutta kuoli pian isorokkoon. Pariskunnalle syntyi kahdeksan muuta lasta, mutta vain kaksi tytärtä Mary ja Anna, elivät aikuisiksi.
Anne oli älykäs ja kielellisesti lahjakas, ja ohjasi miestään valtiollisissa asioissa. Hän sai hovissa monia vihollisia, jotka kadehtivat korkeaan asemaan noussutta Annea. Jaakolla oli lukuisia naissuhteita, ja Annen juoruttiin murhauttaneen yhden hänen rakastajattaristaan. Aviomiehellä oli seitsemän tunnustettua aviotonta lasta kahden julkisen rakastajattaren, Arabella Churchillin ja Catherine Sedleyn kanssa.
Anne kääntyi salaa katoliseksi. Hän sai myös miehensä kääntymään, mutta Kaarle II:n vaatimuksesta tyttäret kasvatettiin anglikaanisen kirkon jäseninä.
Anne Hyde kuoli raskauksien uuvuttamana rintasyöpään maaliskuussa 1671. Hänet haudattiin Westminster Abbeyhin.
Mõigu

| Mõigu |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Kesklinn
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,70 km²
Väkiluku (1.1.2018):  375
 – Väestötiheys:  535,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mõigu on asuinalue (vir. asum) Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 70 hehtaaria ja väkiluku 375 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 85 prosenttia oli virolaisia.
Tallinnan kaupungin raja Mõigussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mõigu Wikimedia Commonsissa
Annina Levälampi

Annina Levälampi (s. 15. kesäkuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Naisten Salibandyliigassa Porvoon Salibandyseuran joukkueessa kaudesta 2014–2015 alkaen. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2021 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2019 ja SM-pronssia vuonna 2017. Hän on pelannut liigan runkosarjassa 123 ottelua, joissa hän on tehnyt 44 maalia ja saanut 30 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on 55, ja niissä hän on tehnyt 14 maalia ja saanut kahdeksan syöttöpistettä.
Mörkön kirkko

| Mörkön kirkko Mörkö kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Södertäljen kunta  Ruotsi
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Strängnäsin hiippakunta
Seurakunta:  Hölö-Mörkö seurakunta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mörkön kirkko (ruots. Mörkö kyrka) on kirkkorakennus, joka sijaitsee Mörkössä, Södertäljen eteläpuolella Ruotsin Södermanlandissa. Se kuuluu Hölö-Mörkön seurakunnalle.
Urut

Ensimmäiset urut rakensi vuonna 1790 tukholmalainen Jonas Ekengren, ja niissä oli 10 äänikertaa.
Vuonna 1907 valmistuneet toiset urut rakensi tukholmalainen CJ Lund & Son, ja niissä oli 12 osaa, kaksi sormiota ja jalkio.
Nykyiset urut rakensi vuonna 1974 strängnäsiläinen EA Setterquist & Son, ja ne ovat mekaaniset. Julkisivu on alkuperäisistä 1790-luvun uruista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hölö-Mörkön seurakunnan kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)(ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Mörkö kyrkka
Käännös suomeksi
Alope (mytologia)

Alope (m.kreik. Ἀλόπη) oli kreikkalaisessa mytologiassa kaunis kuolevainen nainen, Kerkyonin tytär, jonka Poseidon vietteli.
Suhteesta syntyneen pojan Alope hylkäsi, mutta sitä imetti tamma kunnes paimenet löysivät pojan. Näiden välille syntyi kuitenkin riitaa siitä, kuka saisi pitää pojan yllä olleen kuninkaallisen puvun, ja asia tuotiin Kerkyonin ratkaistavaksi. Tämä tunnisti vaatteet ja määräsi pojan jälleen hylättäväksi - nytkin poika selvisi samoin kuin ensimmäisellä kerralla, ja paimenet nimesivät hänet Hippothooniksi. Alopen Kerkyon määräsi surmattavaksi, mutta Poseidon muutti tämän lähteeksi, jota alettiin kutsua Alopen nimellä.
Alopaeus

Alopaeus on sukunimi:
Alopaeus, suku
Anna Alopaeus (1944–2000), kuvataiteilija
Aukusti Alopaeus (Ahola-Alopaeus) (1887–1970), taidemaalari
Carl Henrik Alopaeus, Porvoon piispa 1885–1892 ja kuulovammaistyön kehittäjä
Erik Alopaeus (1883–1923), eduskunnan ensimmäinen oikeusasiamies
Frans David Alopaeus (1769–1831), Venäjää palvellut diplomaatti ja todellinen salaneuvos, Magnus Alopeuksen veli
Fredrik Alopaeus (1810–1862), kenraalimajuri, todellinen valtioneuvos ja Odessan kaupunginjohtaja
Gerhard Pehr Alopaeus (1849–1926), pormestari ja valtiopäivämies, Magnus Erik Alopaeuksen poika
Ivar Gabriel Alopaeus (1855–1918), juristi ja Haminan pormestari
Ivar Gerhard Alopaeus (1879–1931), juristi, pankinjohtaja ja Viipurin oikeuspormestari
Jakob Alopaeus (1812–1882), tykistönkenraali
Johan Magnus Alopaeus (1837–1913), opettaja, rehtori ja toimittaja
Jutte Alopaeus (1870–1939), suomalainen lastenkirjailija
Magnus (Maximilian) Alopaeus (1748–1822), Venäjää palvellut diplomaatti,  todellinen salaneuvos
Magnus Alopaeus (1775–1843), opettaja ja pappi, joka sai professorin arvon
Magnus Erik Alopaeus (1806–1874), suomalainen lääninrovasti ja valtiopäivämies
Magnus Jacob Alopaeus (1743–1818), Porvoon piispa 1809–1818
Marianne Alopaeus (1918–2014), suomenruotsalainen kirjailija
Marja Alopaeus (s. 1945), suomalainen kirjallisuuden kääntäjä
Pehr Johan Alopaeus (1773–1814), sivistyshistorioitsija, koulumies
Samuel Alopaeus (1721–1793), suomalainen pappi ja mineralogi
Valpuri Alopaeus (1919–1969), kirjallisuuden suomentaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.