stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taimelan koulu
Koulurakennus

Taimelan koulu toimii kivirakennuksessa, joka valmistui vuonna 1962. Nykyään päiväkodin käyttämä rakennus valmistui 1980-luvulla, joka on alkujaan rakennettu alaluokkia varten. Vuosina 2009–2010 toteutetun peruskorjauksen yhteydessä koulun rakennukset yhdistettiin fyysisesti yhdeksi yksiköksi.
Pihapiirissä sijainnut kolmikerroksinen rakennus purettiin kesällä 2023. Vuonna 1961 valmistunut kerrostalo oli ollut aikanaan muun muassa opettajien asuntoina ja eritysopetuksen luokkatiloina.
Historia

Lehtimäki oli Etelä-Pohjanmaan viimeisiä kuntia, joista puuttui kansakoulu vielä 1890-luvun alussa. Kuvernööri Alexander Järnefelt edellytti tällöin, että Lehtimäellä olisi otettava kansakoulun perustaminen käsiteltäväksi ja päätettäväksi heti seuraavassa kuntakokouksessa, johon hän tulisi myös itse paikalle. Asia oli ollut esillä muutamissa kuntakokouksissa aiemmin, mutta koulun perustamista vastustettiin tällöin. Kuntakokouksessa 19. helmikuuta 1891 päätettiin Järnefeltin vaikutuksesta yksimielisesti, että kansakoulu perustettaisiin mahdollisimman pian. Koulu aloitti toimintansa syksyllä 1891 nimellä Lehtimäen kansakoulu.
Kansakoulussa opetus alkoi vuokratiloissa Kirkonkylässä, Pappilan renkituvassa. Jo maliskuussa 1891 käydyssä kuntakokouksessa oli päätetty kansakoululle rakennettavan oma koulurakennus Keskikylään Autionmäelle, vaikka paikasta oli jonkun verran erimielisyyttä. Omaan puurakenteiseen rakennukseen koulu pääsi siirtymään heti vuoden 1893 alussa.
Opettajien vaihtuvuus oli suurta koulun alkuvuosina. Vuoteen 1902 asti koululle haettiin lähes joka vuosi uutta opettajaa. Koulun ensimmäinen opettaja oli Isak Leander Lundman, joka toimi virassaan vain syksyn 1891. Kevätlukukauden sijaiseksi valittiin Esa Paavo-Kallio. Hän palasi Taimelaan vielä 1920-luvulla tyttärensä sijaiseksi. Koulu toimi yhden opettajan voimin vuoteen 1916 saakka, jolloin Taimelaan saatiin toinen opettajanvirka. Vuonna 1926 palkattiin kolmas opettaja. Myöhemmin opettajamäärä vakiintui neljään.
Lukuvuonna 1903–1904 koulun nimeksi vaihtui Taimelan kansakoulu. Nimi tulee sen tilan mukaan, jonka paikalle Taimelan koulurakennus rakennettiin. Taimela oli kunnan ainoa kansakoulu, kunnes Lehtimäelle perustettiin vuonna 1919 kyläkoulut Rannankylään ja Länsikylään piirijakoasetuksen perusteella, ja myöhemmin oppivelvollisuuden myötä avattiin neljä koulua lisää.
Kun suuret ikäluokat aloittivat koulunkäyntinsä, Taimelan tilat kävivät ahtaiksi. Lisätilaa hankittiin vuokraamalla yksityistalo koulun käyttöön. Koulun siirtyessä 1960-luvulla nykyiseen kivirakenteiseen koulurakennukseen, alkoi vanhassa Taimelan rakennuksessa toimimaan valtion ylläpitämä Lehtimäen keskikoulu, kunnes sekin sai oman kiinteistönsä. Vanha Taimela purettiin lopulta vuonna 1967.
Taimelan koulu muuttui kansakoulusta peruskoulun ala-asteeksi 1. elokuuta 1973 koulu-uudistuksen yhteydessä. Taimela jäi vuodesta 2006 Lehtimäen ainoaksi peruskouluksi kunnan viimeisen kyläkoulun lopettaessa. Vuodesta 2009 alkaen Taimela on ollut yksi Alajärven peruskouluista kun Lehtimäen kunta liitettiin kaupunkiin. Taimelan koulun 130-vuotisjuhlia vietettiin vuonna 2021, jonka myötä sen historiasta julkaistiin historiikki.
Historia > Lehtimäen kansalaiskoulu ja yläaste

Vuodesta 1958 vuoteen 1972 Taimelan tiloissa toimi myös Lehtimäen kansalaiskoulu. Siellä annettiin silloisen oppivelvollisuuslain edellyttämää jatko-opetusta. Ennen kansalaiskoulun perustamista Lehtimäen kansakoulut järjestivät itse jatko-opetusta sekä jatkokursseja.
Kansalaiskoulu ja keskikoulu sulautuivat vuonna 1972 peruskoulu-uudistuksen johdosta yläasteeksi, joka alkoi toimia kansalaiskoulun tapaan Taimelan tiloissa. Lehtimäen yläaste oli ensin kokeiluperuskoulu. Kun peruskoulumalliin siirryttiin varsinaisesti syksyllä 1973, yläaste toimi Lehtimäellä aluksi vain väliaikaisen luvan turvin. Koulu lopulta sai myös pysyvän luvan vuonna 1980.
Syksyllä 2004 Taimelan ala-aste ja Lehtimäen yläaste yhdistyivät hallinnollisesti yhdeksi yksiköksi. Taimela toimi yhtenäiskouluna yksitoista vuotta. Syksyllä 2014 Alajärven kaupunginvaltuusto päätti lakkauttaa Taimelan yläluokat 7–9 seuraavasta syksystä alkaen. Näin ollen koulun toiminta jatkui 1. elokuuta 2015 alkaen jälleen alakouluna. Tässä yhteydessä koulun tiloihin muutti Käpälämäen päiväkoti.
Kirjallisuutta

Honkola, Heikki (toim.): Koulunkäyntiä Taimelassa 130 vuotta.  Helsinki:  BoD - Books on Demand, 2022.  ISBN 978-952-80-6680-4
Jet lag (täsmennyssivu)

Jet lag voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
jet lag eli aikaerorasitus, pitkään matkustamiseen liittyvä rasitustila
Jet Lag, elokuva vuodelta 2002
Jet Lag, italialaisen Premiata Forneria Marconi -yhtyeen musiikkialbumi vuodelta 1977
”Jet Lag”, Simple Plan -yhtyeen singlekappale vuoden 2011 albumilta Get Your Heart On!
Jet Lag: The Game, Wendover Productionsin tuottama amerikkalainen matkailukilpailusarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jet lag”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Väestörekisteri

Väestörekisteri on luettelo maan kansalaisista ja asukkaista ja heidän perustiedoistaan kuten nimestä, osoitteesta, kansalaisuudesta, syntymäajasta ja -paikasta sekä uskontokunnasta. Kussakin maassa säädellään erikseen lainsäädännöllä, mitä tietoja rekisteriin tallennetaan, kuinka rekisteriä käytetään. Kaikki valtiot eivät pidä yllä väestörekisteriä, tällaisia maita ovat esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta, Kanada, Australia  ja Yhdysvallat.
Suomessa väestörekisteriä ylläpitää Digi- ja väestötietovirasto väestötietojärjestelmässä. Suomen väestötietojärjestelmä sisältää väestötietojen lisäksi myös tietoja rakennuksista. Kiinteistöistä on oma rekisteristä: kiinteistötietojärjestelmä.
Historia

Väestökirjanpidolla on Suomessa pitkä historia. Väestötietojen rekisteröinti aloitettiin Ruotsin valtakunnassa jo 1540-luvullalähde? ja nykyisen Suomen alueella 1530-luvulla maakirjojen muodossa. Tuolloin kansalaisten luetteloinnilla pyrittiin verotuksen ja sotaväen ottojen tehostamiseen.
Kirkonkirjat toimivat Suomen tärkeimpänä väestö­rekisterinä useiden vuosi­satojen ajan. Vuodesta 1917 lähtien yllä­pidettiin erikseen siviilirekisteriä mihinkään uskonnolliseen yhdys­kuntaan kuulumattomista henkilöistä. Lisäksi yllä­pidettiin 1620-luvulta lähtien henkikirjaa, aluksi henkirahan perimistä varten, myöhemmin yleisenä väestö­luettelona. Vuodesta 1971 lähtien väestökirjoja olivat väestörekisteri, kotipaikkarekisteri ja henkikirja. Väestörekisteriin siirrettiin tiedot siviili­rekisteristä sekä muiden uskontokuntien kuin Suomen evankelis­luterilaisen ja ortodoksisen kirkon jäsenistä. Joka­vuotiset henki­kirjoitukset lopetettiin vuonna 1990.
Vuodesta 1950 lähtien on lisäksi joka kymmenes vuosi suoritettu yleinen väestönlaskenta.lähde?
Kirkko ja valtio -komitea esitti mietinnössään vuonna 1977, että väestörekisterin ylläpito olisi vähitellen siirrettävä kirkolta kokonaan valtion hoidettavaksi. Tämä toteutui pääosin vuonna 1999, kun väestötietolakia ja eräitä muita lakeja muutettiin, kuitenkin siten, että Suomen evankelisluterilainen ja ortodoksinen kirkko edelleen ilmoittavat ja ottavat vastaan väestörekisterin tietoja niistä tapahtumista, jotka liittyvät kirkollisiin toimituksiin. Lisäksi vanhat kirkonkirjat ovat yhä seurakuntien hallussa, jotka luovuttavat niistä tarvittaessa tietoja. Kirkko ylläpitää edelleen kirkon­kirjoja, mutta niillä on enää vain jäsen­rekisterin luonne.
Joulun tähtitarinoita

| Joulun tähtitarinoita> Snöbarnens julsagor Snebørnenes juletime Snøbarnas juletime Jólastund snjóbarnanna |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Kari Juusonen (Joulu saapuu Muumilaaksoon) Jean-Michel Boesch (Joulu saapuu Muumilaaksoon) Rasmus Silvertsen (Ennätys) Gunnar Karlsson (Joulukenkä) Kim Hagen Jensen (Pikku-Makko) Leevi Lemmetty (Kaikkein paras lahja) Magnus Möller (Sikopaimen) Yaprak Morali (Kettu ja Tonttu) Are Austnes (Kettu ja Tonttu)
Käsikirjoittaja:  Eeva Putro (Joulu saapuu Muumilaaksoon) Karsten Fullu (Ennätys) Jóhan Aevar Grimsson (Joulukenkä) Kim Hagen (Pikku-Makko) Leo Viirret (Kaikkein paras lahja) Peter Smith (Sikopaimen) Are Austnes (Kettu ja Tonttu) Ingrid Haukelidsæter (Kettu ja Tonttu) Mina Stenebråten (Kettu ja Tonttu)
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen (Joulu saapuu Muumilaaksoon) Ola Kvernberg  (Ennätys) Hjalti Nordal (Joulukenkä) Kristian Selin Eidness Andersen (Pikku-Makko) Jarmo Saari (Kaikkein paras lahja)  Samuli Kosminen (Kaikkein paras lahja) Thomas Richard Christensen (Sikopaimen)  Gaute Storaas (Kettu ja Tonttu)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi Norja Islanti Tanska Ruotsi
Tuotantoyhtiö:   Qvisten Animation  GunHil Entertainment  Fleng Entertainment 
Ensi-ilta:  24. joulukuuta 2022
Kesto:  56 minuuttia
Alkuperäiskieli:  norja tanska suomi islanti
Aiheesta muualla
IMDb
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joulun tähtitarinoita (ruots. Snöbarnens julsagor, tansk. Snebørnenes juletime, norj. Snøbarnas juletime, isl. Jólastund snjóbarnanna) on pohjoismaisena yhteistuotantona tehty tietokoneanimoitu television jouluohjelma, joka sai ensiesityksensä joulukuussa 2022. Se sisältää seitsemän itsenäistä tarinaa: ”Joulu saapuu Muumilaaksoon”, ”Ennätys”, ”Joulukenkä”, ”Pikku-Makko”, ”Kaikkein paras lahja”, ”Sikopaimen” sekä ja ”Kettu ja tonttu”. Lisäksi mukana on lyhyt esittely tarinoille. Joulun tähtitarinoita on esitetty eri Pohjoismaissa paikallisten yleisradioyhtiöiden televisiokanavilla. Suomessa sitä on esittänyt Yle.
Suomessa tehdyt osiot ovat ”Joulu saapuu Muumilaaksoon”, joka perustuu Tove Janssonin muumiaiheiseen novelliin Kuusi, ja ”Kaikkein paras lahja”, joka perustuu Mauri Kunnaksen lastenkirjaan Kaksitoista lahjaa Joulupukille. Tanskassa tehdyt osiot ovat Jakob Martin Stridin samannimiseen kuvakirjaan perustuva ”Pikku-Makko” ja H. C. Andersenin samannimiseen satuun perustuva ”Sikopaimen”. Norjassa tehdyistä ”Kettu ja Tonttu” perustuu ruotsalaisen Astrid Lindgrenin versioon Karl-Erik Forsslundin samannimisestä sadusta ja ”Ennätys” Kjell Aukrustin Flåklypa-lastenkirjoihin. Islannissa tehty ”Joulukenkä” perustuu islantilaisiin jouluperinteisiin.
Ääninäyttelijät

| Suomenkielinen ääninäyttelijä | Ruotsalainen ääninäyttelijä | Norjalainen ääninäyttelijä | Islanninkielinen ääninäyttelijä | Tanskankielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mirella Roininen | Mirella Roininen | Siri Skjeggedal | Julia Gudrun Lovisa Henje | Anna Frederikke Heerulff | Talvihalla |
| Antti L. J. Pääkkönen | Markus Riuttu | Jesper Leporanta | Ari Isfeld Oskarsson | Mathias Sprogde Fletting | Muumipeikko |
| Antti L. J. Pääkkönen | Elmer Bäck | Espen Beranek Holm | Stefan Benedikt Vilhelmsson | Lars Ranthe | Hemuli |
| Santeri Kinnunen | Joachim Wigelius | Preben Olram | Karl Orvarsson | Caspar Phillipson | Muumipappa |
| Iina Kuustonen | Jessica Grabowsky | Marion Raven | Julia Gudrun Lovisa Henje | Katrine Greis-Rosenthial | Niiskuneiti |
| Elina Knihtilä | Cecilia Paul | Suzanne Paalgard | Andreas Osp Karlsdottir | Laura Bro | Muumimamma |
| Sanna-Kaisa Palo | Pia Runnakko | Emilie Christensen | Orri Huginn Agustsson | Lasse Lunderskov | Vilijonkka |
| Eeva Putro | Stella Laine | Mari Skaanes Eikeset | Lara Sveinsdottir | Sofie Topp-Duus | Salome |
| Markku Huhtamo | Markus Riuttu | Pia Borgli | Steinn Armann Magnusson | Lasse Lunderskov | Taavi |
| Sari Ann Stolt | Frank Skog | Trond Espen Seim | Hanna Maria Karlsdottir | Lars Ranthe | Pekka |
| Lotta Lindroos | Edith Holmström | Benedicte Soreng | Þórunn Erna Clausen | Katrine Greis-Rosenthial | Äiti |
| Elton Hämäläinen | Elton Hämäläinen | ? | Elisabet Irena Kristjansdottir | ? | Mille |
| Tuukka Leppänen | Aaro Wichmann | Espen Beranek Holm | Lara Sveinsdottir | Rasmus Botoft | Isäsammakko |
| Heljä Heikkinen | Nina Palmgren | Suzanne Paalgard | Orri Huginn Agustsson | Kristen Lehfeldt | Äitisammakko |
| Elton Hämäläinen | Elton Hämäläinen | ? | ? | ? | Poikasammakko 2 |
| Winston Hämäläinen | Winston Hämäläinen | ? | ? | ? | Poikasammakko 1 |
| Vivienne Lemmetty | Vivienne Lemmetty | Mari Skaanes Eikeset | Kolbrún Helga Fridriksdottir | Oscar Bang Mikkelsen | Myry |
| Markus Bäckman | Kris Gummerus | Preben Olram | Thorhallur Sigurdsson | Lars Le Duos | Joulupukki |
| Antti Pääkkönen | Antti Pääkkönen | ? | Karl Orvarsson | ? | Hiihtotonttu |
| Antti Pääkkönen | Antti Pääkkönen | ? | Orri Huginn Agustsson | ? | Pilkkitonttu |
| Antti Pääkkönen | Antti Pääkkönen | ? | ? | ? | Punatulkut |
| Antti Pääkkönen | Antti Pääkkönen | ? | ? | ? | Tontut |
| Emma Louhivuori | Emma Louhivuori | ? | Lara Sveinsdottir | ? | Pelimannitonttu |
| Carl-Kristian Rundman | Carl-Kristian Rundman | Dennis Storhøi | ? | ? | Tonttu |
| Carl-Kristian Rundman | Carl-Kristian Rundman | Preben Olram | Orn Arnason | Rasmus Botoft | Guru |
| Peter Kanerva | Peter Kanerva | Even Bergan | ? | Rasmus Botoft | Koulupsykologi |
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Iyuno-SDI Group
Kääntäjä:: Tarmo Hietamaa
Miksaaja:: John Strandskov
Äänittäjä:: Aku Hytönen
Televisioesitykset

| Esityspäivämäärä | Lähetysverkko |
| --- | --- |
24.12.2022: Yle TV2
25.12.2022: Yle Teema & Fem
23.12.2023: Yle Teema & Fem
24.12.2023: Yle Teema & Fem
24.12.2023: Yle TV2
29.12.2023: Yle Teema & Fem
30.12.2023: Yle Teema & Fem
24.12.2024: Yle Teema & Fem
28.12.2024: Yle Teema & Fem
Thomas Thorstensen

| Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Norja> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu (vapaa systeemi) |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
Thomas Thorstensen (15. toukokuuta 1880 Stavanger – 18. kesäkuuta 1953) oli norjalainen voimistelija. Hän sai joukkueineen hopeaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja voitti kultaa vapaan systeemin joukkuekilpailussa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän oli Gabriel Thorstensenin veli.
Arava

Arava oli vuonna 1949 perustettu Asuntorakennustuotannon valtuuskunta, joka järjesti matalakorkoisia lainoja asuntotuotantoon. Valtion asuntotuotannon lainajärjestelmää on perinteisesti siitä asti kutsuttu aravarahoitukseksi, lainoja aravalainoiksi ja rakennettavia taloja aravataloiksi. Nykyisin aravajärjestelmää hoitaa Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARA.
Aravajärjestelmä

Aravajärjestelmä on menetelmä, joka rahoittaa asuntorakentamista valtion subventoimalla lainoituksella. Arava- (myöhemmin ARA-)asunnot ovat ns. sosiaalista asuntotuotantoa. Järjestelmällä pyritään tuottamaan kohtuuhintaisia, määrätyt laatukriteerit täyttäviä, asuntoja. Aravarahoituksella on rakennettu vuokra-asuntoja, omakotitaloja, asumisoikeusasuntoja ja opiskelija-asuntoja. Rahoituksen ehtoihin liittyi sosiaalinen elementti, jonka vuoksi asuntojen käyttö ja luovutus on eri tavoilla rajoitettu.lähde?
Järjestelmän avulla on rahoitettu vuosina 1949–2005 kaikkiaan 727 000 asunnon rakentaminen, eli 47 % Suomen noina vuosina rakennetusta asuntokannasta. Vuokra-asuntoja tästä määrästä on 55 %.
Aravajärjestelmän synty > Taustaa: sotien jälkeinen jälleenrakennusaika

Sotien 1939–1945 aiheuttamat tuhot Suomen kaupungeissa eivät kansainvälisesti tarkastellen kokonaisuutena olleet kovin laajoja, paikallisesti kyllä. Pääongelmaksi sodan jälkeisellä jälleen­rakennus­kaudella nousi luovutetun alueen väestön uudelleenasuttaminen. Sodan päätyttyä siirtoväestöä oli yli 400 000 henkeä, koko maan väestöstä yli 11 % oli ilman asuntoa. Kolmannes energiatuotannosta ja huomattava osa teollisuustuotannon kapasiteetista oli jäänyt luovutetulle alueelle tai tuhoutunut. Lapin rakennuskanta oli pääosin tuhoutunut.
Aravajärjestelmän synty > Rakentamisen painopiste maaseudulle, asuntotarve taajamissa

Siirtoväestön maaomistuskysymys ratkaistiin maanhankintalailla, ja asuntopulaa ratkaisemaan ryhtyi Maatalousministeriön asuntoasiain osasto Aso. Asutustoiminnan painopiste siirtyi maaseudulle.  Syy oli käytännöllinen; siirtoväestölle oli tilaa maaseudulla, maatilarakennukset rakennettiin omatoimisesti kotimaisista tarvikkeista ja niitä varten oli olemassa lukuisia tarkkoja ja taloudellisia tyyppipiirustuksia. Kaupunkirakentamiseen olisi tarvittu huomattavasti suurempia pääomia ja sopivaa teollisuuskapasiteettia eikä näitä ollut. Poliittisestikaan asiasta ei oltu riittävän yksimielisiä. Sotien jälkeen 1940-luvulla kaupungeissa ja kauppaloissa asuva väestö kasvoi 400 000 hengellä. Uusia asuntoja rakennettiin kuitenkin vain 50 000 ja osa vanhoistakin oli tuhoutunut sodissa. Vielä vuosikymmenen vaihteessa Helsingissä asui 15 000 ihmistä pommisuojissa.
Aravajärjestelmän synty > Arava perustetaan 1949

Toukokuussa 1948 Väestöliitto ja Vuokralaisten keskusliitto ehdottivat katastrofaalisen asuntotilanteen vuoksi hallitukselle, että perustettaisiin valtion elin, jolle keskitettäisiin sekä asuntotuotannon rahoitus, että rakennettavien asuntojen vuokraaminen. Nimeksi ehdotettiin Aravaa, Sotakorvausteollisuuden valtuuskuntaa Sotevaa mukaillen. Fagerholmin hallitus nimitti sisäministeri Simosen johtaman komitean valmistelemaan asiaa. Oikeiston kilpailevan ehdotuksen mukaan valtion rahat olisi jaellut säästöpankkiketju. Vuonna 1949 kuitenkin hyväksyttiin asiaan liittyvä monimuotoinen lakipaketti, jossa perustettiin asuntotuotantotoimikunta. Tointa varten perustettiin Asuntorakennustuotannon valtuuskunta Arava. Järjestelmällä oli tarkoitus saada asuntotuotanto käyntiin erityisesti kaupunkitaajamissa.
Arava pystyi myöntämään valtion tukemia halpakorkoisia lainoja kaikille rakentajille, olivatpa ne kuntia, yleishyödyllisiä tai grynderirakennuttajia, tai yksityisiä rakentajaperheitä. Asunnot oli tarkoitettu pienituloisille, mutta lainaehtojen vaatimus 60 % omarahoituksesta kohdensi ensimmäisinä vuosikymmeninä asunnot lähinnä hyvätuloiselle väestölle. Pienituloisille ainoa mahdollisuus aravarahoitukseen oli hartiapankkirakentaminen. Helsingin kaupungin selvityksen mukaan 1949–52 lähes puolet lainoista oli mennyt parhaiten ansaitsevalle, akateemisesti koulutetuille tai johtavassa asemassa olevalle väestönosalle. Asunnot olivat myös jälleenmyynnin kautta laajan keinottelun kohteena, joka saatiin kuriin vasta 1956 voimaan astuneilla myyntirajoituksilla.
Ensimmäinen aravatalo valmistui vuonna 1949 Helsingin Mannerheimintie 81:een, Laakson kaupunginosaan Keskuspuiston laitaan.
Arava ja asuntorakentaminen 1950-luvulla

Suomessa rakennettiin uusia asuntoja koko 1950-luvun ajan noin 30 000 vuodessa. Näistä kolmasosa rakennettiin Aravan rahoituksella, runsas kolmasosa Maatilahallituksen rahoituksella ja loput yksityisin varoin.. Rakennukset olivat kerros- ja omakotitaloja, omakotitalot yleensä sodan jälkeen suuren suosion saavuttaneita rintamamies-talotyyppejä. Standardisoimislaitos suunnitteli myös erikseen aravalainoitukselle sopivan kuuden tyyppitalon malliston vuonna 1950. Aikaisemmista rintamamiestalotyypeistä poiketen mukana oli myös suurempia malleja. Täydennykseksi suunniteltiin vielä yksi pieni malli vuonna 1951. 1. lokakuuta 1953 valtioneuvosto teki päätöksen asettaa komitea tutkimaan Aravan toimintaa. Kuukautta myöhemmin Arava-lainoja koskenut kiista eduskunnan ja hallituksen välillä johti siihen, että Kekkosen IV hallitus erosi 4. marraskuuta. Uusi valtioneuvosto asetti 3. joulukuuta komitean tutkimaan Arava-lainojen korkojen suuruutta.
Suuren muuton ja suurtuotannon aika 1960-1980

1960-luvulla alkoi väestön massamuutto maalta kaupunkikeskuksiin. Samalla rakentamisen volyymi kasvoi vuosikymmenen alun 30 000 asunnosta 50 000:een vuonna 1970. Puolet asunnoista oli aravarahoitteisia. Huippuvuosi oli 1974, jolloin rakennettiin 73 033 asuntoa, tästä määrät alkoivat jo laskea. Vuosikymmenen lopussa 2/3 asunnoista oli aravarahoitteisia.lähde?
Suuren muuton ja suurtuotannon aika 1960-1980 > Asuntohallituksen synty

Aravan tehtävät siirtyivät vuonna 1966 uudelle keskusvirastolle, Asuntohallitukselle. Asuntohallituksessa kehiteltiin työkaluja rahoituskustannusten ennakointiin, ns. normaalihintajärjestelmä. Järjestelmän avulla voitiin määrittää normihinta erityyppisille ja eri alueilla sijaitseville rakennuksille. Tätä normaalihintaa käytettiin sitten rahoitusmäärän perusteena. Kaikki suunnitelmat tarkistettiin ja mikäli arvioinnissa päädyttiin siihen, että rakentamisesta tulee rahoituskattoa kalliimpaa, vaadittiin suunnitelmiin muutoksia. Usein suunnitelmamuutokset tarkoittivat laatutason alentamista muun muassa asuntojen pintamateriaaleissa ja kiintokalusteissa sekä julkisivuratkaisuissa ja rakennusten sijoitteluun tontille halvimmalla mahdollisella tavalla.lähde?
Vuonna 1976 laadittiin määräykset urakoiden kilpailuttamiseen. Siihen asti grynderit olivat saaneet sopia urakoinnin vapaasti, kunhan hinta pysyi Asuntohallituksen määrittämän normaalihinnan alapuolella. Nyt urakkakilpailu oli tehtävä aina ja samalla määrättiin myös etteivät kunnat aravatuotannossa saisi luovuttaa maitaan gryndereille ilman tarjouskilpailua.
1980-luvun asuntomarkkinoiden tasaantuminen ja ylikuumentuminen

1980-luvun asuntoja rakennettiin tasaiseen tahtiin, vuodessa noin runsaat 40 000, mutta vauhti kiihtyi vuosikymmenen loppua kohti rahoitusmarkkinoiden vapautumisen myötä. Samalla nousi myös vapaarahoitteisten asuntojen määrä.lähde?
1980-luvulla pyrittiin asuntojen laatutasoa nostamaan muun muassa voimakkaalla suunnittelun ohjauksella. Asuntorahasto julkaisi Asuntohallituksen suunnitteluohje A1:n, joka sisälsi yksityiskohtaisia määräyksiä lainoitettavien asuntojen huoneluvusta, koosta ja varustetasosta. Kohteiden määräyksenmukaisuus tarkistettiin suunnitelmista. Laadun ohjaus myös onnistui ja vuosikymmenen loppuun mennessä useimpien aravarahoitteisten vuokratalojen laatu- ja varustetaso oli pintamateriaaleja ja koneistusta lukuun ottamatta parempi kuin vapaarahoitteisissa gryndereiden rakentamissa asunto-osakeyhtiöissä.lähde?
Suomalaisen asuntotuotannon romahdus

Vuonna 1989 rakennettiin 64 000 asuntoa, näistä 46 000 vapaarahoitteisina kovan rahan asuntoina ja loput aravalainoitettuina. Rahoitusalan muutokset ja yleinen lama 1990-luvun alussa iskivät raskaasti asuntotuotantoon. Kovan rahan asunnoille ei löytynyt ostajia, vaan ne jäivät myymättä, tyhjinä grynderiyhtiöiden harteillelähde?.
Vuonna 1990 aloitettiin 69 000 asunnon rakentaminen, kahden vuoden kuluttua vain 40 000:n, 1996 aloitettiin vain 19 000 asunnon rakentaminen. Suuria rakennusyhtiöitä, esimerkiksi Haka ja Polar, ajautui velkasaneeraukseen tai konkurssiin. Tuotannon romahtaminen kolmannekseen tarkoitti, että tuotantoketjun kapasiteetista suuri osa hävisi tai siirtyi muille aloille. Asuntorahaston avulla jonkinasteinen asuntotuotanto kuitenkin säilyi, läpi laman rakennettiin noin 20 000 asuntoa vuodessa. Kuitenkin näistä oli kovan rahan asuntoja pahimpina vuosina vain joitakin satoja.lähde?
Suomalaisen asuntotuotannon romahdus > Valtion asuntorahasto ARA

Vuonna 1993 Asuntohallitus lakkautettiin ja aravarahoitus siirtyi uudelle virastolle, Valtion asuntorahasto ARAlle. ARA ei enää saanut lainoihin käytettäviä varoja valtion budjetista, vaan käytti rahoitukseen vanhaa lainakantaansa, jota myytiin eteenpäin rahoittajille. Uusi menetelmä ei lisännyt valtion velkaa. Uudesta virastosta pyrittiin tekemään joustava, byrokratiaa vähennettiin ja työntekijämääräkin oli vain kolmannes aiemmasta.