stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maalämpö

Maalämpökaivoa porataan.
Vaakatasoon asennettavaa putkistoa.
Maalämpö on lämpöpumppuun perustuva lämmitysjärjestelmä, joka hyödyntää maaperään tai veteen varastoitunutta auringosta peräisin olevaa lämpöenergiaa. Maahan varastoitunut lämpöenergia viedään sisätiloihin maahan porattuihin syviin energiakaivoihin (pystykeruu) tai routarajan alla sijaitsevaan maahan asennettujen taikka järven tai merenpohjaan upotettujen letkujen (vaakakeruu) avulla.
Lämpöpumppu saa letkujen sisällä olevan veden ja etanolin seoksen virtaamaan sisätiloissa  sijaitsevaan lämmönvaihtimeen, joka siirtää vesiliuoksen sisältämän lämmön rakennuksen lämmitysjärjestelmään.
Lämpöpumppu käyttää sähköä lämmön siirtämiseksi maaperästä lämmitettävään kohteeseen, ja sillä saadaan tuotettua pumpun kuluttamaa sähköenergiaa suurempi lämpömäärä. Maalämpö on siten suoraa sähkölämmitystä energiatehokkaampi lämmitystapa.
Maalämmön hyötysuhde on sitä parempi, mitä haaleammalla vedellä se toimii. Lattialämmityksen ja hyvin lämpöeristetyn talon yhdistelmässä voidaan käyttää 30-asteista vettä, jolloin sähköä kuluu vain 25 prosenttia verrattuna suoraan sähkölämmitykseen.
Maalämpö lasketaan uusiutuvaksi energiaksi. Jos lämpökaivo mitoitetaan liian matalaksi, kaivossa oleva vesi alkaa kuitenkin viiletä, jolloin siitä saa vuosi vuodelta vähemmän lämpöä. Kaivon viilenemistä voidaan hidastaa asentamalla katolle aurinkokeräimiä, joiden tuottamaa lämpöenergiaa siirretään kesällä lämpökaivoon. Myös rakennuksen viilentäminen kesäisin siirtämällä sisäilmasta kerättyä lämpöä energiakaivoon parantaa kaivon lämpötasapainoa.
Maalämmön etuna muihin lämpöpumppujärjestelmiin nähden on se, että suuren massansa takia maaperä pysyy tasalämpöisenä ympäri vuoden, ja verrattuna esimerkiksi ilmalämpöpumppuun maalämpö toimii kovillakin pakkasilla ongelmitta. Routarajan alapuolelle asennetut lämpökeräimet ottavat talteen kesäisin maankuoreen varastoitunutta auringon lämpöä. Kallioperään poratuista energiakaivoista saadaan maan sisuksista peräisin olevaa geotermistä lämpöä.
Lämpöpumpun toiminta

Lämpöpumppu toimii samalla periaatteella kuin jääkaappi tai pakastin, mutta sitä käytetään eri tavalla. Järjestelmä toimii kumpaan suuntaan tahansa: viilennystarpeen ilmaantuessa sisätiloissa voidaan lämpöä ohjata maaperään. Kesäaikaan maahan sidottu lämpö lisää järjestelmän kapasiteettia talviaikaan, eli viilennystarpeen vaihtuessa lämmitystarpeeksi on maaperällä enemmän varaa jäähtyä. Myös erillisistä lämmitysveden aurinkokeräimistä voidaan siirtää ylijäämälämpöä maaperään, jolloin järjestelmän tehosuhdetta pystytään kasvattamaan vielä lisääkin.
Historia

Vuonna 1853 lordi Kelvin hahmotteli lämpöpumpun ja vuonna 1855 Peter Ritter von Rittinger kehitteli sen. Tehtyään kokeita pakastimella, Robert C. Webber rakensi ensimmäisen suoran vaihdonselvennä maalämpöpumpun 1940-luvun lopulla. Vuonna 1948 ensimmäinen kaupallisesti onnistunut projekti asennettiin Commonwealth Building -rakennukseen Portlandissa, Oregonissa. 1970-luvulla teknologiasta tuli suosittua Ruotsissa, ja siitä lähtien suosio on kasvanut hitaasti maailmanlaajuisesti. Avoimen kierronselvennä järjestelmät hallitsivat markkinoita, kunnes vuonna 1979 polybuteeniputken kehitys teki suljetun kierron järjestelmistä taloudellisesti kilpailukykyisiä. Vuoteen 2004 mennessä oli asennettu yli miljoona yksikköä maailmanlaajuisesti. Joka vuosi noin 80 000 yksikköä asennettaan Yhdysvalloissa ja 27 000 Ruotsissa. Vuosina 2006–2011 Suomessa maalämpöpumppu oli yleisin valinta uusien pientalojen lämmitysjärjestelmäksi markkinaosuuden ylittäessä 40 %.
Maalämpöjärjestelmä

Maalämpöjärjestelmän putkisto on useimmiten asennettu kallioon porattuun kaivoon syvyyssuunnassa, mutta myös vaakatasoon routarajan alapuolelle kaivettu tai järven pohjalle sijoitettava lämmönkeruuputkisto on mahdollinen. Nesteenä putkistossa käytetään esimerkiksi bioetanolin (C2H5OH) ja veden seosta. Vaakatasossa toteutetun järjestelmän viilennysvaikutus pihapuutarhaan tulee ottaa huomioon suunnittelussa. Järjestelmän toinen osa on sisätiloissa sijaitseva laiteyksikkö, joka sisältää varsinaisen lämpöpumpputekniikan. Sisäyksikköä hyödynnetään lämmitysjärjestelmän lisäksi lämpimän käyttöveden valmistamiseen. Sisäyksikkö on kokoluokaltaan isoa jääkaappia vastaava laitos ja se sijoitetaan tyypillisesti kiinteistön tekniseen tilaan.lähde?
Maalämpöjärjestelmä > Lämmön jakelu

Parhaimmalla hyötysuhteella lämpöpumppu toimii alhaisten lämpötilojen lämmönjakojärjestelmillä, vesikiertoisen lattialämmityksen tai ilmalämmityksen kanssa. Myös radiaattori- eli lämpöpatteriverkosto on mahdollinen, sillä laitteistolla saadaan ilman sähkövastusta tehtyä n. 58–65 °C vettä. Maalämpö soveltuu patterilämmitystaloon, mutta lattialämmitystalossa maalämmön hyötysuhde on parempi matalamman menoveden lämpötilan takia. Tämä perustuu siihen, että lämpöpumpun hyötysuhde on sitä parempi, mitä pienemmän lämpötilaeron yli lämpö siirtyy.
Maalämpöjärjestelmä > Maalämmön soveltuvuus

Maalämpö sopii varsinkin rakennuksiin, joissa on suuri energiankulutus, koska silloin se on kannattavin. Sellaisia rakennuksia ovat esim. liike- ja teollisuusrakennukset sekä rivi- ja kerrostaloyhtiöt. Maalämpö on suosittu ratkaisu myös omakotitaloissa vaivattomuutensa vuoksi, suurten hankintakustannusten ollessa suurimpana rajoittavana tekijänä. Maalämpöjärjestelmä mitoitetaan tapauskohtaisesti, sillä lämpöpumpun koko ja porakaivon syvyys riippuvat rakennuksen energiantarpeista. Porakaivon toteutus ei aina ole mahdollista, ja myös mahdolliset luvat esimerkiksi pohjavesialueella tulee selvittää. Järjestelmän alimitoitus on yleisin syy ongelmille, ja tämän välttäminen edellyttää vastuullisuutta myyjän taholta, mutta myös harkintaa ja valistuneisuutta ostajalta.lähde?
Yleensä suuremmat kiinteistöt tarvitsevat useamman kaivon ja maalämpöpumpun muodostaman pumppukeskuksen optimaaliseen toimivuuteen.
Ympäristövaikutukset

Lämpökaivo jäähdyttää kallioperää noin 100 metrin säteellä ympäriltään. Maalämmön maaperää viilentävä vaikutus saattaa aiheuttaa puille juuristovaurioita. Pohjaveden lämpötila laskee parilla asteella alueilla, jossa maalämpöpumpulla lämmitetään vuodessa enemmän kuin viilennetään.
Maalämmön myynti ja markkinat

Maalämpöjärjestelmien myyntimäärät kasvoivat 2000- ja 2010-luvuilla moninkertaisiksi lähinnä kallistuneen lämmitysöljyn takia. Norjassa lämpöpumppuja on asennettu jopa 70 000 kappaletta vuodessa. Markkinoilla esiintyy runsaasti virheellisiä väittämiä ja mielikuvia koskien maalämpöä, lähinnä antaen ymmärtää että kyse olisi energialähteestä, vaikka kyse on pelkästään energian kuluttamisesta - tosin erittäin hyvällä hyötysuhteella. Maalämpö siis vaatii sähköä toimiakseen, ja loppuviimeksi sen ympäristöystävällisyys tai käytetyn energian uusiutuvuus on kiinni siitä, miten maalämmön kuluttama sähkö on tuotettu.
Maalämmön tulevaisuus ja vaihtoehdot

Maalämpö on erään tutkimuksen mukaan edullisempaa kuin kaukolämpö elinkaarensa aikana. Lisäksi maalämpöpumpulla kyetään myös jäähdyttämään, mikä ei edellytä erillistä kaukojäähdytysverkostoa. Ratkaisut kulkevat kuitenkin myös rinnakkain, maalämpöä hyödynnetään niinikään kaukolämmön tuotannossa, ja muitakin mahdollisuuksia tutkitaan ahkerasti.
Viime vuosien tekninen kehitys näyttää asettavan uusia haasteita maalämpöpumppujärjestelmille: puhtaalla ympäristöystävällisellä kylmäaineella (CO2) toimivat ilma-vesilämpöpumput ovat tulleet markkinoille, ja ne soveltuvat osin samoihin tehtäviin kuin maalämpöpumput. Laitteiden etuna on myös ulkoyksikön pienempi koko ja yksinkertainen asennus, koska jäähdytys tapahtuu ulkoilmaan eikä järeää perusputkistoa maaperään tarvita. Niiden rajoitteena on kuitenkin toiminta kovilla pakkasilla, kuten perinteisilläkin ilmalämpöpumpuilla.lähde?
Maalämmön ja vastaavien lämpöpumppujärjestelmien käyttö on kannattavimmillaan, jos samalla saadaan hyödynnettyä hukkalämpöä jostain muualta. Myöskin viilennyksen tarve esimerkiksi elintarvikeliikkeissä ja kylmävarastoissa on perinteisesti lämmitetty harakoille tai korkeintaan eteisaulaan, ja mahdollisiin synergiaetuihin ollaan vasta havahtumassa. Sivuvirtojen hyödyntäminen koskee myös energiataloutta, ja yhdessä muiden ratkaisuiden kanssa lämpöpumput ovat tärkeä osa sitä.lähde?
Aiheesta muualla

Lämmitysjärjestelmät – Motivan julkaisuja (Arkistoitu – Internet Archive)
Pientalolämpöpumppujen toiminta käyttökohteissa (PDF) – Tampereen teknillinen korkeakoulu
IEA Heat Pump Centre (Arkistoitu – Internet Archive) – OECD:n kansainvälisen energiajärjestön IEA:n lämpöpumppuohjelma
Matalalämpötilajärjestelmien kansainvälinen energiatutkimusohjelma – VTT
Geoenergia - uusiutuvaa energiaa jalkojesi alta - Työ- ja elinkeinoministeriö
Geoenergiapotentiaali Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive) GTK
Janne Juvonen Toivo Lapinlampi: Energiakaivo, Maalämmön hyödyntäminen pientaloissa, Ympäristöopas 2013, Ympäristöministeriö (pdf)
Lämpöpumppujen sanastoa
Uusiutuva energia ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Aurinkovoima:   aurinkokenno  aurinkolämmitys  aurinkokeräin  keskittävä aurinkovoima  aurinkojäähdytys 
Tuulivoima:   merituulivoima  luettelo merituulivoimasta  tuulipuisto  tuulimylly 
Vesivoima:   aaltoenergia  vuorovesienergia  vuorovesimylly 
Maa, vesi ja ilma:   geoterminen energia  maalämpö  ilmalämpöpumppu  ilma-vesilämpöpumppu  ilmavirtavoimala 
Biologinen:   biomassa  energiakasvit  puupolttoaine  pelletti  biopolttoaine  bioetanoli  E85  biodiesel  biokaasu 
Kemiallinen:   polttokenno  vetytalous  metanolitalous 
Muuta:   energiansäästö  energiatehokkuus  fuusioreaktori  vihreä sähkö  hajautettu energiantuotanto  sähköntuotanto  lämmöntuotanto  kaukolämpö  energiankulutus  valaistus  tuontisähkö  säätövoima  lämmön varastointi  sähkön varastointi  kuljetus  sähköauto  hybridiauto  joukkoliikenne  kimppakyyti 
Teemasivut:   Kestävä kehitys  Ympäristönsuojelu  Energia 
Rakentaminen ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Yhdyskuntasuunnittelu:   ympäristövaikutusten arviointi  ekokylä  yhteisökylä 
Suunnitteluperiaatteet:   ekorakentaminen  aurinkoarkkitehtuuri  matalaenergiatalo  passiivitalo  nollaenergiatalo  plusenergiatalo 
Lämmitys:   aurinkolämmitys  kaukolämpö  lämpöpumppu  maalämpö  puupelletti  takka 
Talotekniikka:   ilmanvaihtokone  aurinkokenno  energiansäästölamppu 
Rakennustekniikka:   rakennuksen vaippa  lämmöneriste  ilmansulku  ikkuna 
Perinnerakentaminen:   hirsirakentaminen  olkipaalirakentaminen  savirakentaminen  turpasmökki  terva  keittomaali 
Organisaatiot:   ympäristöhallinto  Ympäristöministeriö  Ympäristökeskus  Motiva
Yrjö Kyllönen

Viipurin naistensairaalan reliefi Äiti ja lapsi näkyy ylhäällä.
Yrjö Johannes Kyllönen (22. helmikuuta 1899 – 9. helmikuuta 1967) oli suomalainen muurari ja harrastajakuvanveistäjä, joka tunnetaan julkisivureliefeistään. Lisäksi hän teki muun muassa puuveistoksia.lähde?
Viipurista kotoisin ollut Kyllönen toteutti muun muassa kuvanveistäjä Sakari Tohkan suunnittelemat Helsingin Lastenlinnan julkisivun koristeelliset stukkot, sekä Viipurin kauppa- ja merenkulkuoppilaitoksen ja Viipurin naistensairaalan tiilestä muuratut reliefit. Viipuriin tehdyt työt ovat kuitenkin myöhempien julkisivuremonttien yhteydessä hävinneet.lähde?
Kyllösen julkisivureliefien alkuperäisestä ideoinnista vastasi yleensä talon piirtänyt arkkitehti, mutta hän signeerasi ne itse. Esimerkiksi Varkaudessa olevat reliefit ovat arkkitehti Kalevi Väyrysen suunnittelemia ja niiden toteutuksessa Kyllöstä avusti myös muurari Vilho Hynninen.
Töitä

Suomen leijonat, Viipurin sotilassairaala (1926)
Äiti ja lapsi, Viipurin naistensairaala (1937)
Merkuriuksen pää, Viipurin kauppa- ja merenkulkuoppilaitos (1938)
Lastenlinnan julkisivun kohokuviot, Helsinki (1948)
Takojat, Järvenpään invalidioppilaitos (1950)
Rahapuu, Kauppalan virastotalo, Varkaus (1951)
Nuoruudesta vanhuuteen, Luttilan kappeli, Varkaus (1951)
Tiedon puu, Könönpellon koulu, Varkaus (1953)
Töitä > Kuvia julkisista teoksista

Nuoruudesta vanhuuteen, 1951, Luttilan kappeli, Varkaus.
Tiedon puu, 1953, Könönpellon koulu, Varkaus
Globe

Globe voi tarkoittaa seuraavia:
Globe-teatteri, Lontoossa 1599–1613 ja 1614–1642 toiminut teatteri
Shakespeare's Globe, Lontooseen 1997 perustettu teatteri
Globe, ent. Globe City, kaupunki Arizonassa, Yhdysvalloissa
Ericsson Globe, Globen, vuonna 1989 valmistunut areena Tukholmassa
Globe, Graciaksen albumi vuodelta 2012
Globe Telecom, ent. Globe Wireless Limited, filippiiniläinen televiestintäpalveluita tarjoava yritys.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Globe”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Haidat

Haidat ovat intiaanikansa Kanadan Brittiläiseen Kolumbiaan kuuluvilla Kuningatar Charlotten saarilla ja Yhdysvaltojen Alaskaan kuuluvan Prince of Wales Island -saaren puolella. Haidat ovat tulleet tunnetuksi taiteistaan, kuten toteemipaaluista. Kanadassa haidoja oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 5 015. Haidat puhuvat isolaattikieli haidaa.
Asuinalue ja lukumäärä

Haidat asuttavat Kuningatar Charlotten saaria eli haidaksi Haida Gwaii yli 130 kilometrin etäisyydellä mantereesta. Saaristoon kuuluu yli 150 saarta, joista suurimmat ovat Grahaminsaari ja Moresbynsaari. Suurin osa alueesta kuuluu Kanadan Brittiläiseen Kolumbiaan, mutta haidoja asuu myös Yhdysvaltojen Alaskaan kuuluvan Prince of Wales Island -saaren eteläosassa. Kanadassa haidoja oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 5 015. Kuningatar Charlotten saarten 5 000 asukkaasta haidoja on noin puolet. Loput noin 2 000 haidasta asuu muualla, kuten Vancouverissa ja Prince Rupertissa.
Historia

Kuningatar Charlotten saaria on asutettu arkeologisten löytöjen perusteella yhtäjaksoisesti noin 6 000–8 000 vuotta. Ennen eurooppalaisten saapumista haidoja on ollut jopa kymmeniätuhansia. Tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen alueella oli espanjalainen tutkimusmatkailija Juan Pérez Hernandez vuonna 1774. Tosin joidenkin tutkijoiden mukaan venäläiset retkikunnat olivat käyneet alueella jo vuonna 1741. Pian eurooppalaisten kanssa alettiin käydä kauppaa. Haidat myivät etenkin merisaukonnahkoja saaden vastineeksi Euroopassa ja Yhdysvalloissa valmistettuja käyttötavaroita. Suhteet eurooppalaisten kanssa olivat pääosin rauhalliset, joskin vuonna 1791 käytiin joitakin yhteenottoja. Samana vuonna haidojen keskuuteen levisi myös isorokko. Kauppiaat lakkasivat käymästä haidojen luona vuonna 1830, jolloin Hudson’s Bay Company perusti Fort Simpsonin kauppa-aseman mantereen rannikolle. Paikalle saapui haidojen lisäksi tlingitejä ja tsimšeja. Kaupankäynnin jatkumisesta huolimatta haidat kärsivät suuria tuhoja 1800-luvun aikana. He sotivat kwakiutleja vastaan ja heidän yhteisöjään hävitti lisäksi isorokko. Monet haidat sortuivat alkoholismiin ja prostituutioon. Monet haidojen kylistä hylättiin kokonaan. Vuoteen 1915 mennessä haidoja oli enää 1915 588. Metodisti- ja anglikaanisten lähetyssaarnaajien vaikutuksesta lopetettiin esimerkiksi šamanismi ja toteemipaalujen pystytys.
Kanadan haidoille luovutettiin 3 500 eekkerin kokoinen maa-alue vuonna 1882, johon liitettiin vielä 360 eekkeriä vuonna 1913. Alue on pirstoutunut lähes 40 reservaattiin. Haidat ovat sittemmin vaatineet koko Haida Gwaiin aluetta, mutta sopimukseen Brittiläisen Kolumbian hallinnon kanssa ei ole päästy. Yhdysvalloissa haidat saivat oman reservaattinsa vuonna 1949, mutta reservaatin luovutus peruttiin oikeudessa muutamia vuosia myöhemmin. Vuonna 1968 tehtiin viimein sopimus, jonka mukaan haidat ja tlingitit saivat menettämistään maista korvauksena 7,5 miljoonaa dollaria. Korvaussummasta suuri osa valui tosin oikeudenkäyntikuluihin. Nykyisin Yhdysvaltojen puoleiset haidat kuuluvat pääosin Kaakkois-Alaskan korporaatioon. Yhdessä tlingitien kanssa he kuuluvat yhteen ja samaan liittovaltion tunnustamaan heimoon.
Kulttuuri

Haidat ovat osa niin sanottua Luoteisrannikon kulttuurialuetta. Haidat asuivat perinteisesti itsehallinnollisissa kylissä. Yhteiskunnallinen perusyksikkö oli klaani, johon kuhunkin kuului enimmillään 12 perhettä. Klaanin johdossa oli päällikkö, joka vastasi esimerkiksi sotien julistamisesta. Monien naapurikansojensa tapaan haidat laskivat sukulinjansa matrilineaarisesti, eli äidin puolelta. Matrilineaarisia linjoja oli kaksi ja klaanit olivat niiden alapuolella. Työnjako haidayhteisöissä perustui sukupuoleen ja luokkaan. Naiset valmistivat ruokaa, tekivät vaatteita ja eläintennahkoja. Miehet metsästivät ja kalastivat, sekä rakensivat talot ja kanootit. Haidoilla oli orjia, joita saatiin sotavangeista ryöstöretkiltä.
Haidat tekivät korkealuokkaisia puukaiverruksia, joihin kuuluivat esimerkiksi naamiot, talojen julkisivut ja toteemipaalut. Toteemipaalut liitetään usein väärin uskontoon, vaikka niillä ei ole uskonnollista merkitystä. Toteemipaalu on ennemminkin symboli, joka osoittaa perheen klaanin. Ylimpänä haidojen toteemipaalussa on kolmen miehen hahmot, jotka viittaavat haidakylää aina vartioineisiin kolmeen henkilöön. Alempana on vain renkaita sisältäviä jaksoja, jotka kuvastavat potlatch-seremonioita. Potlatch oli lahjojenjakoseremonia, jollaisia järjestettiin esimerkiksi kriisien aikana, lasten syntyessä tai tytön ensimmäisten kuukautisten kunniaksi. Seremonia kiellettiin Kanadassa 1880-luvulla, mutta sallittiin jälleen vuonna 1951.
Nykyisin monet haidat saavat elinkeinonsa kalastuksesta ja metsätaloudesta. Haidat ovat tulleet tunnetuiksi myös taidokkaasta taiteestaan. Yksi tunnetuimmista intiaanitaiteilijoista oli haidataustainen Bill Reid, joka jatkoi toteemipaalujen valmistuksen perinnettä.
Haidan kieli on isolaattikieli, jota on pidetty joskus na-dené-kieliin kuuluvana. Kieli voidaan jakaa kahteen murteeseen. Pohjoista murretta (X̲aad Kil) puhutaan Haida Gwaiin pohjoisosassa ja Alaskan puolella. Etelämurretta (X̲aayda Ki) puhutaan saariston eteläosissa. Kanadan vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kieltä osasi 446 puhujaa. Sujuvasti kieltä puhuu kuitenkin vain muutamia kymmeniä vanhuksia. Saarilla on kuitenkin järjestetty kielen opetusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haidat Wikimedia Commonsissa
Haida Gwaii Pohjois-Amerikan luoteisrannikolla.
Haidanainen valokuvassa vuodelta 1910.
Bill Reidin teos The Raven and the First Men (”Korppi ja ensimmäiset ihmiset”) vuodelta 1980.
Haidataloja ja toteemipaaluja valokuvassa vuodelta 1878.
Buerås

| Buerås |
| --- | --- |
 Buerås
 Koordinaatit: 57°25′29″N, 11°58′12″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Hallanti
Kunta:  Kungsbacka
Väkiluku (31.12.2023):  876
Buerås on taajama Kungsbackan kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 876 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buerås Wikimedia Commonsissa
Västra Hagen

| Västra Hagen |
| --- | --- |
 Västra Hagen
 Koordinaatit: 57°25′30″N, 11°55′37″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Hallanti
Kunta:  Kungsbacka
Väkiluku (31.12.2023):  1 393
Västra Hagen on taajama Kungsbackan kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 393 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Västra Hagen Wikimedia Commonsissa
Salman Khan (kouluttaja)

| Salman Khan |
| --- | --- |
 Khan puhumassa TED -konferenssissa vuonna 2011.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Sal, Sally Khan, S.A. Khan, Sal Khan
Syntynyt: 11. lokakuuta 1976 (ikä 48) New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat
Ammatti:  kouluttaja Khan Academyn toiminnanjohtaja
Puoliso:  Umaima Marvi
Salman Amin "Sal" Khan (s. 11. lokakuuta 1976 New Orleans) on bengalilais-amerikkalainen kouluttaja, yrittäjä ja entinen hedgerahastojen analyytikko, joka perusti vuonna 2006 Khan Academy -nimisen yleishyödyllisen koulutusjärjestön ja on edelleen sen toiminnanjohtaja. Hän asuu San Franciscon lahden ympäristössä, Yhdysvalloissa, yhdessä vaimonsa ja lastensa kanssa ja työskentelee kokopäiväisesti Khan Academyn parissa. Khan on pienestä kotikonttoristaan tuottanut yli 4 800 opetusvideota monesta aiheesta, lähinnä matematiikasta ja luonnontieteistä.
Khan on saanut merkittävästi tunnustusta työstään ja ollut muun muassa Time -lehden vuosittaisella maailman sadan vaikutusvaltaisimman henkilön listalla ja Forbes -lehden etukannessa.
Henkilöhistoria > Lapsuus ja nuoruus

Salman Khan syntyi Yhdysvalloissa New Orleansissa Louisianassa. Hänen isänsä on Barisalista, Bangladeshista, ja hänen äitinsä syntyi Kalkutassa Intiassa.
Khan kävi New Orleansissa Grace King High School -nimistä julkista koulua, jossa hänen muistojensa mukaan "jotkut luokkatoverit olivat juuri vapautuneet vankilasta ja toiset olivat menossa huippuyliopistoihin".
Henkilöhistoria > Yliopistossa

Khan opiskeli Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa, josta hän suoritti vuonna 1998 kaksi bachelor of science -tutkintoa matematiikassa, sähkötekniikassa ja tietotekniikassa sekä master of science -tutkinnon sähkötekniikassa ja tietojenkäsittelytieteessä. Khan oli luokkansa puheenjohtaja viimeisenä vuotenaan MIT:ssä.
Khanilla on myös Master of Business Administration -tutkinto Harvardin kauppakorkeakoulusta.
Henkilöhistoria > Työelämä

Khan oli hedgerahastojen analyytikko loppuvuoteen 2009.
Khan Academy

Khan alkoi antamaan serkulleen, Nadialle, yksityisopetusta matematiikassa internetin välityksellä käyttäen Yahoon Doodle -palvelua loppuvuodesta 2003. Kun muut sukulaiset ja tutut alkoivat hakea häneltä yksityisopetusta, hän päätti että olisi kätevämpää ja hyödyllisempää antaa video-opetusta YouTubessa, jonne hän loi tilin marraskuussa 2006.
Opetusvideoiden suosio ja hänen työtään arvostavilta opiskelijoilta saadut kehut saivat Khanin lopettamaan työnsä finanssialalla vuonna 2009 ja keskittymään videoiden tekemiseen kokoaikaisesti. Ennen työnsä lopettamista hän oli kuitenkin keskustellut puolisonsa kanssa, jolle hän oli sanonut, että se olisi "suurin sosiaalinen [sijoitetun pääoman] tuotto, jonka kukaan voisi saada aikaan". Nähtyään hänen intonsa ja nautintonsa Khan Academy -projektistaan, Khanin puoliso antoi hänelle luvan keskittyä Khan Academyksi nimitetyn YouTube-kanavan kehittämiseen kokoaikaisesti pitkäaikaisen ystävän Josh Gefnerin avulla. Khan sai myös taloudellista tukea John Doerrin puolisolta Ann Doerrilta.
Hänen videoitaan on katsottu yli 355 miljoonaa kertaa vain muutamassa vuodessa. Oppilaat ympäri maailmaa ovat tunteneet vetoa Khanin ytimekkääseen, käytännönläheiseen ja rentoon opetusmenetelmään.
Khan määritteli tehtäväkseen "kaikenikäisten oppilaiden oppimisen nopeuttamisen. Tämä mielessä haluamme jakaa sisältömme kenen tahansa kanssa, jolle siitä voisi olla hyötyä." Hankkeita on käynnistetty käyttämään Khanin videoita opettamaan ihmisiä syrjäseuduilla Afrikassa ja Aasiassa. Hän on esittänyt motiivinsa seuraavasti: "Niin vähällä vaivalla voin voimaannuttaa rajattoman määrän ihmisiä [hyvin pitkälle tulevaisuuteen]. En voi kuvitella parempaa käyttöä ajalleni."
Khan on julkaissut The One World Schoolhouse: Education Reimagined -nimisen kirjan, jossa hän on kirjoittanut Khan Academysta ja tavoitteistaan koulutuksen suhteen.
Khan Academy tarjoaa apua oppilaille internetin välityksellä ja on myös huomannut, että aineiston käyttö luokissa on kehittynyt. Vuonna 2012 lisättyjen "opettaja"- ja "oppilas"-profiilien avulla opettajat voivat olla yhteydessä oppilaisiin verkkosivun kautta ja seurata heidän edistymistä. Khan on kuitenkin tunnustanut virallisen koulutusjärjestelmän arvon ja sanonut, ettei "joku joka halua tulla insinööriksi tai lääkäriksi voi sivuuttaa nykyistä opetusjärjestelmää. Hänen on [edelleen] ilmaannuttava paikalle ja osallistuttava kokeisiin."