stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
August Lindell

August Aleksander Lindell (10. maaliskuuta 1880 Merikarvia – 9. joulukuuta 1933 Tampere) oli suomalainen toimittaja sekä ammattiyhdistysliikkeen ja sosiaalidemokraattisen puolueen aktiivi.
August Lindellin vanhemmat olivat talollinen Johan Lindell ja Amanda Forsbacka. Hän jäi varhain isättömäksi ja karkasi sukulaisten luota Poriin, jossa hän ryhtyi maalarinoppiin. Lindell kävi kansakoulun Merikarvialla ja ylemmän käsityöläiskoulun Porissa. Kisällinäytteensä suoritettuaan hän sai apurahan ja matkusti oppimaan koristemaalausta Tukholmaan, Kööpenhaminaan ja Saksaan. Lindell suoritti myös kurssit Tukholman ja Kööpenhaminan taideteollisuuskouluissa.
Ruotsalaisen sosiaalidemokratian aatemaailman omaksunut Lindell palasi perheensä kanssa Suomeen vuonna 1910. Hän toimi Suomen Ammattijärjestön puhujana ja asettui vuonna 1913 Tampereelle, jossa hän ryhtyi Suomen Kutomateollisuustyöväen Liiton sihteeriksi ja sen äänenkannattajan Kutomatyöläisen toimittajaksi.
Lindell siirtyi Kansan Lehden toimittajaksi vuonna 1917 erikoistuen ammattiyhdistysliikkeen asioihin. Hänet mainitaan myös lehden vastaavana toimittajana vuosina 1916–1917. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Lindell vapautui vankileiriltä ja palasi Kansan Lehteen vuonna 1920. Hän osallistui Suomen Ammattijärjestön suuntataisteluun ja kirjoitti pakinoita nimimerkillä Severi.
Lindell toimi Suomen Sosialidemokraattinen Puolueen luottamustehtävissä ja oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1921–1925. Hän kuului myös Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton ja Suomen Sanomalehtimiesten Liiton, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton, Osuusliike Voiman ja Tampereen Työväen Teatterin johtoelimiin. Lindell oli perustamassa Tampereen Orkesteriyhdistystä ja toimi sen taloudenhoitajana.
Lincoln Center for the Performing Arts

| Lincoln Center for the Performing Arts Lincoln Center for the Performing Arts |
| --- | --- |
 Metropolitan Opera House (vasemmalla) ja Avery Fisher Hall (oikealla).
Sijainti:  New York (käännä suomeksi), Manhattan, Yhdysvallat
Rakennustyyppi:  Esittävan taiteen keskus (en) ja kulttuurikeskus (en)
Valmistumisvuosi:  1962
Käyttäjä:  Lincoln Center for the Performing Arts (d) (käännä suomeksi), The Chamber Music Society of Lincoln Center (en), Film Society of Lincoln Center (en) (käännä suomeksi), Jazz at Lincoln Center Orchestra (en), Juilliard School, Lincoln Center Theater (d) (käännä suomeksi), Metropolitan-ooppera, New York City Ballet, New Yorkin kaupunginooppera, New Yorkin filharmonikot, New York Public Library for the Performing Arts (en) ja School of American Ballet (en)
 fiLincoln Center for the Performing Arts 
  
Lincoln Center for the Performing Arts on New Yorkin Upper West Sidessa sijaitseva esittävän taiteen keskus. Siellä on 14 salia ja muuta paikkaa, jotka tarjoavat oopperaa, klassista sinfonia- ja kamarimusiikkia, jazzia, balettia ja teatteria. Lincoln Center rakennettiin 1960-luvulla purettujen vanhojen kerrostalojen tontille. Keskukseen sijoitettiin aluksi yli 165 miljoonaa dollaria. Osavaltio lahjoitti tontin ja loput rahat saatiin yksityisistä lahjoituksista.
New York City Ballet toimii Lincoln Centerissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lincoln Center for the Performing Arts Wikimedia Commonsissa
lincolncenter.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Jersey

Jersey (virallisesti engl. Bailiwick of Jersey ja ransk. Bailliage de Jersey) on Kanaalisaarten saari Ranskan edustalla. Jersey on brittiläiseen imperiumiin vuodesta 1064 kuulunut kruununalusmaa (engl. Crown Dependency), eikä se ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Jerseyyn kuuluvat myös asumattomat saariryhmät Minquiers ja Ecréhous.
Maantiede ja ilmasto

Jersey on Kanaalisaarten suurin ja eteläisin saari. Se sijaitsee 19 kilometriä Ranskan Cotentinin niemimaasta länteen. Saari on noin 16 kilometriä leveä itä–länsisuuntaisesti ja 8 kilometriä pohjois–eteläsuuntaisesti. Saari on enimmäkseen lössin peittämää tasankoa, jota pohjois–eteläsuuntaiset laaksot halkovat. Pohjoisrannikolla on 148 metrin korkeuteen yltävät rantakalliot. Muilla rannikoilla on hiekkaisia lahtia, dyynejä, laguuneja ja riuttoja.
Jerseyn vuotuinen keskilämpötila on 11 astetta. Pakkanen on harvinaista. Läheiseen Guernseyyn verrattuna Jerseyn ilmasto on vähemmän merellinen ja aurinkoisempi.
Väestö

Jerseyn asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 97 857. Vuoden 2016 asukaslukuarvio on 102 000. Pääkaupunki Saint Helierissä on noin 33 500 asukasta.
Jersey jakautuu 12 kuntaan:
| Kunta | Asukasluku (2011) |
| --- | --- |
Grouville: 4 866
Saint Brelade: 10 568
Saint Clement: 9 221
Saint Helier: 33 522
Saint John: 2 911
Saint Lawrence: 5 418
Saint Martin: 3 763
Saint Mary: 1 752
Saint Ouen: 4 097
Saint Peter: 5 003
Saint Saviour: 13 580
Trinity: 3 156
Jerseyn viralliset kielet ovat englanti ja ranska, ja pieni vähemmistö puhuu jèrriaisin kieltä. Puolet asukkaista on syntynyt Jerseyssä (2011). Asukkaista noin 44 prosenttia kuuluu anglikaaniseen kirkkoon (2000). Muita kristittyjä on 42 prosenttia ja uskonnottomia 13 prosenttia. Kaupungeissa asuu 31,4 prosenttia väestä ja maaseudulla 68,6 prosenttia (2014). Miesten elinajanodote on 80 vuotta ja naisten 85 vuotta (2013).
Historia

Jerseyssä on asuttu jo paleoliittisella kaudella. Neoliittiselta ajalta ja pronssikaudelta on löydetty jo runsaasti jälkiä asutuksesta. Antiikin roomalaiset tunsivat saaren nimellä Caesarea.
1000-luvulla Jerseyssä oli dokumenttien mukaan 10 kirkonkylää. Normannimaanomistajat hallitsivat saarta 1100-luvulla, ja se oli jaettu kolmeen osaan kuningas-herttuan verojen keräämistä varten. Jersey erosi Normandiasta vuonna 1204. Saari säilytti normannilain ja paikalliset tavat, mutta se sai kuninkaan sijaishallitsijaksi valvojan tai lordin. Jerseyllä oli 1400-luvun loppuun mennessä oma kapteeni, josta tuli myöhemmin kuvernööri. Vuonna 1617 laki- ja siviilioikeusasiat siirrettiin voudille (engl. bailiff). 1600-luvulla saarta hallitsivat St. Ouenin feodaalilordit. 1700- ja 1800-luvulla saarta jakoivat kahden tärkeimmän puolueen väliset kiistat. Kuvernöörin virka lakkautettiin 1854, ja kuvernöörin vastuut siirrettiin varakuvernöörille.
Saksa miehitti Jerseyä toisen maailmansodan aikana 1940–1945. Saksalaiset rakensivat saarelle satoja bunkkereita, tunneleita ja muita linnoitusrakenteita.
Talous

Jerseyn tärkeitä vientituotteita ovat Jersey-rodun nautakarjasta saadut tuotteet sekä kukat. Turismi on tärkeä elinkeino.
Jerseyn suhdetta Euroopan unioniin määrittelee Brexitin jälkeen EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja yhteistyösopimus, jossa Jerseyn osuuteen kuuluvat tavarakauppa sekä sen aluevesien kalastusoikeudet. Jersey ei kuulunut missään vaihessa EU:hun, mutta se oli aiemmin osa sen tulliliittoa ja sen sisämarkkinoita.
Jersey on maailman suosituimpia veroparatiiseja. Saaren tuloista puolet tuli vuonna 2005 rahoitusalalta, ja sillä on maailman neljänneksi korkein bruttokansantuote asukasta kohti. Veroparatiiseihin kuuluvat lumeyhtiöt aiheuttavat tilastoharhoja, ja Jersey onkin tilastojen mukaan muun muassa Britannian suurin banaanintuoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jersey Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Virallinen turistisivu (englanniksi)
Mont Orgueilin linna ja Goreyn satama St. Martinissa Jerseyssä.
Jerseyn kunnat
Saksan miehitysjoukkoja Jerseyssä.
Liettuan lippu

Liettuan kansallis-, kauppa- ja sotalippu
Liettuan valtiolippu
Liettuan lippu on Liettuan tunnus vaakunan, moton ja hymnin ohella. Se koostuu kolmesta vaakasuorasta, keskenään samankokoisesta palkista, joiden värit ovat ylhäältä alas keltainen, vihreä ja punainen. Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Väreistä keltainen kuvaa kypsyvää vehnää ja sen antamaa hyvinvointia. Vihreä kuvaa metsiä ja toivoa. Punainen kuvaa isänmaallisuutta. Lippu on virallisesti Liettuan kansallis-, kauppa- ja sotalippu, vuosina 1988–2004 se oli myös valtiolippu. Vuodesta 2004 Liettuan valtiolippuna on ollut historiallinen Vytautas Suuren lippu. Virallisia valtiollisia lippuja ovat lisäksi laivaston lippu ja tasavallan presidentin lippu.
Historiallisia lippuja

Vytautas Suuren sotalippu ratsuritarilla,
1400–1500-luku
Vytautas Suuren sotalippu Gediminaksen pylväillä, 1400-luku
Vähä-Liettuan lippu,
1800-luku – 1945
Liettuan tasavallan valtiolippu (2:3),
1918–1940
Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan valtiolippu (1:2),
1940–1941 ja 1944–1953
Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan valtiolippu (1:2),
1953–1988
Liettuan tasavallan kansallis- ja valtiolippu (1:2), 1988–2004
(Tämä lippu otettiin käyttöön jo neuvostovallan aikana)
Muut valtiolliset liput

Liettuan tasavallan presidentin lipussa on kansallisvaakuna, joka täyttää koko lipun kentän. Lipun mittasuhteet ovat 1:1,2.
Liettuan laivaston lipussa on valkoisella pohjalla sininen tasaristi. Tangon puoleisessa yläkentässä on kansallislippu. Liettuan laivaston lippu on ollut virallisessa käytössä vuodesta 1992 asti. Lipun mittasuhteet ovat 1:2.
Liputuspäivät

Liettuassa on yhdeksäntoista vuotuista liputuspäivää:
1. tammikuuta – Liettuan lipun päivä
13. tammikuuta – Vapaustaistelijoiden päivä (tammikuun 1991 tapahtumien muistopäivä)
16. helmikuuta – Liettuan valtion jälleen perustamisen päivä (vuoden 1918 itsenäisyyspäivä)
24. helmikuuta – Viron itsenäisyyspäivä
11. maaliskuuta – Itsenäisyyden palautuksen päivä (vuoden 1990 suvereenisuusjulistuksen vuosipäivä)
29. maaliskuuta – Naton päivä (Natoon liittymisen vuosipäivä)
1. toukokuuta – Euroopan unionin päivä (Euroopan unioniin liittymisen vuosipäivä)
9. toukokuuta – Eurooppapäivä
15. toukokuuta – Perustuslakia säätävän kokouksen vuosipäivä (1918)
14. kesäkuuta (puolitangossa) – Surun ja toivon päivä (vuoden 1941 kyydityksen muistopäivä)
15. kesäkuuta (puolitangossa) – Miehityksen ja kansanmurhan päivä (vuoden 1940 neuvostomiehityksen vuosipäivä)
6. heinäkuuta – Liettuan valtion perustamispäivä (suuriruhtinas Mindaugasin kruunauksen vuosipäivä 1253)
15. heinäkuuta – Tannenbergin taistelun vuosipäivä (1410)
23. elokuuta (puolitangossa) – Surun päivä (Molotov-Ribbentrop-sopimuksen allekirjoittamisen vuosipäivä 1939)
31. elokuuta – Vapauden päivä (neuvostojoukkojen poistumisen vuosipäivä 1993)
23. syyskuuta (puolitangossa) – Liettuan juutalaisten kansanmurhan päivä (Vilnan gheton tuhoamisen muistopäivä 1943)
25. lokakuuta – Perustuslain päivä (vuoden 1992 perustuslain vahvistamisen vuosipäivä)
18. marraskuuta – Latvian itsenäisyyspäivä
23. marraskuuta – Liettuan sotilaiden päivä (Liettuan armeijan perustamisen vuosipäivä 1918)
Lisäksi virallisia liputuspäiviä ovat valtiolliset vaalipäivät.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liettuan lippu Wikimedia Commonsissa
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:   Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:   Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:   Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros 
Liettuan tasavallan presidentin lippu
Liettuan laivaston lippu
Liettuan laivaston rainelippu
Lietmajärvi

| Lietmajärvi Ледмозеро, Ledmozero Lietma |
| --- | --- |
 Lietmajärven taajamaa.
 Lietmajärvi
 Koordinaatit: 64°15′20″N, 32°1′40″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 564 km²
Väkiluku (2011):  2 500
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lietmajärven kunta Mujejärven piirin kartalla.
Lietmajärvi (ven. Ле́дмозеро, Ledmozero; karjalaksi Lietma) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven eteläpuolella 33 kilometriä rautateitse Mujejärveltä pohjoiseen. Taajamassa on 2 100 ja kunnassa 2 500 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus

Lietmajärven kunnan pinta-ala on 3 564 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kostamuksen kaupunkipiirikuntaan ja Kalevalan piirin Borovoin kuntaan, koillisessa Belomorskin piirin Sosnavitsan kuntaan, kaakossa Mujejärven piirin Rukajärven, etelässä Mujejärven ja lounaassa Repolan kuntiin sekä lännessä Suomeen. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesistöjä.
Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön. Sen maisemaa leimaavat jääkauden muovaamat vaarat ja harjut sekä lukuisat järvet ja suot. Tärkein joki on Tširkkakemi. Suurimmat järvet ovat Kiimasjärvi, Kuollunkijärvi (ven. Kolongozero), Tiiksijärvi (Tikšozero), Luvajärvi ja Lietmajärvi (Ledmozero). Tiiksin lähellä sijaitsee luonnonmuistomerkkinä suojeltu suo.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Tiiksin asutus ja Kiimasjärven kylä. Tiiksissä on lähes 400 asukasta, Kiimasjärvellä noin 15. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 56 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 15 % karjalaisia, 15 % valkovenäläisiä, 5 % ukrainalaisia ja 2 % suomalaisia.
Historia

Seudun kylät Akonlahti, Lietma (Ledmozero) ja Tšolmo (Tšelmozero) kuuluivat 1900-luvun alussa Rukajärven volostin Rukajärven kyläkuntaan ja 1920-luvulta lähtien Rukajärven piirin Kiimasjärven kyläneuvostoon. Vuonna 1905 Lietmassa oli neljä taloa ja 30 asukasta. Vuonna 1933 asukkaita oli 16, jotka kaikki olivat karjalaisia.
1930-luvulla Lietman kylään perustettiin kolhoosi. Jatkosodan aikana asukkaat evakuoitiin muualle Neuvostoliittoon ja kylä tuhoutui. Suomalaiset rakensivat Lietmajärven kaakkoisrannalle varuskunnan, jonka paikalle perustettiin vuonna 1946 Rukajärven metsäteollisuuspiirin työmaan asutus. Nykyään ”Vanhaksi Lietmajärveksi” kutsuttu asutus suljettiin vuonna 1960.
Nykyinen Lietmajärven taajama on perustettu Länsi-Karjalan rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1963. 1990-luvulle saakka siellä toimi metsäteollisuuspiiri. Vuodesta 1976 lähtien Lietmajärvellä oli kaupunkimaisen taajaman status.
Liikenne, talous ja palvelut

Lietmajärven kautta kulkee Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie, josta haarautuu rata Kostamukseen. Radalla liikennöivät Pietarin ja Kostamuksen väliset matkustajajunat. Vuonna 2001 valmistui myös yhteys itään Muurmannin radalle Kotškomaan, mutta radan sähköistäminen ei ole edennyt eikä sillä ole matkustajaliikennettä. Vuosina 2007–2008 valmistui osa Kotškoman, Tiiksin, Lietmajärven, Kostamuksen ja Lytän raja-aseman välisestä maantiestä. Lietmajärven lähellä Kostamuksen tien varrella on bensiiniasema.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat rautatieliikenne ja erilaiset julkiset palvelut. Metsäteollisuutta edustaa Lietmajärven puunhankintayhtiö. Kaivannaisista hyödynnetään rakennuskiveä, hiekkaa ja soraa. Maatalouden merkitys on vähäinen. 32 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja 42 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lasten harrastuskeskus, musiikkikoulun haaraosasto, kulttuurikeskus, kirjasto, pieni poliklinikka ja sosiaalipalvelukeskus. Julkisia palveluja on myös Tiiksissä. Lietmajärvellä on ortodoksinen kirkko.
Nähtävyydet ja matkailu

Seudulta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Tiiksissä on 1500–1600-lukujen vaihteen karjalaisen sissipäällikön Ivan Rokkatšun hauta ja historiallisena kohteena suojeltu karsikkometsä, Kiimasjärven hautausmaasaarella 1800–1900-lukujen vaihteesta peräisin oleva grobu. Lietmajärvellä, Kiimasjärvellä ja Tiiksissä on heimosotien ja jatkosodan aikana kaatuneiden puna-armeijalaisten hautapaikkoja.
Kunnan matkailupalvelut ovat vähäisiä. Tiiksissä ja Tširkkakemijoen rannalla on lomakylät.
Aiheesta muualla

Lietmajärven kunta Mujejärven piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Lietmajärven koulun sivusto (venäjäksi)
Lietmajärvi Karjalan tasavallan matkailusivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| n k Mujejärven piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Lentiera  Lietmajärvi  Mujejärvi  Pieninkä  Repola  Rukajärvi  Sukkajärvi  Voloma
Harri Lindholm

Harri Eerik Lindholm (s. 11. helmikuuta 1958) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Lindholm edusti koko uransa ajan Lahden Reipasta vuosina 1975–1989, joista viimeiset neljä kautta kakkosjoukkueessa 3. divisioonassa. Hän voitti Suomen Cupin 1976 ja 1978. Kaikkiaan Lindholm pelasi seitsemän kauden aikana 139 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 33 maalia.
Lindholm pelasi maajoukkueessa vuonna 1979 kahdeksan maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Vuosina 1987-2022 Lindholm toimi opettajana Lahden yhteiskoulussa ja viimeiset vuodet koulun vararehtorina.
Tor-Kristian Lindh

Tor-Kristian Lindh (13. marraskuuta 1906 Helsinki – 16. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Lindh sijoittui olympialaisten Louhi-luokassa 14:nneksi John Flinkenbergin kipparoiman "Xantippa"-veneen jäsenenä Melbournessa 1956. Lindhillä on voittoja muun muassa Sandhamnin regatasta. Seuratasolla hän edusti Helsingfors Segelsällskapia.
Tor-Kristian Lindhin isä Emil Lindh osallistui purjehtijana olympialaisiin ja teki uran näyttelijänä. Tor-Kristian Lindhin veljistä Per Lindh ja Nils Lindh kilpailivat myös purjehduksessa ja Nils voitti nyrkkeilyssäkin Suomen-mestaruuksia.
Lindlar-katalyytti

Lindlar-katalyytti on katalyytti, jota käytetään vedytysreaktioissa. Katalyytti koostuu kalsiumkarbonaattiin absorboidusta palladiumista, lyijysuolasta ja kinoliinista. Katalyytin kehitti Herbert Lindlar ja se on nimetty hänen mukaansa.
Lindlar-katalyytti koostuu kalsiumkarbonaattiin absorboituneesta palladiumista. Palladiumia katalyytissä on noin 5 massaprosenttia. Alkyynien pelkistäminen vedyttämällä metallikatalyyttien läsnä ollessa johtaa yleensä täysin tyydyttyneiden alkaanien muodostumiseen. Tämän vuoksi Lindlar-katalyytin tehoa heikennetään lyijyoksidilla tai lyijyasetaatilla, jotka ovat niin sanottuja katalyyttimyrkkyjä. Lisäksi voidaan käyttää myös kinoliinia. Niiden tehtävänä on hidastaa alkeenin pelkistymistä alkaaniksi, jolloin alkeeni on reaktion päätuote. Käytettäessä Lindlar-katalyyttiä muodostuu vedytyksissä pääasiassa alkeenin cis-isomeeria. Tämä on merkittävää, sillä useimmat alkeeneja muodostavat reaktiot tuottavat pääasiassa trans-alkeenin. Lindlar-katalyytin käyttö onkin yksi tärkeimmistä tavasta syntetisoida cis-alkeeneja. Alkyynien pelkistyksen lisäksi Lindlar-katalyyttiä voidaan käyttää myös nitroyhdisteiden pelkistämiseen amiineiksi.
Peter Lindholm (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. joulukuuta 1957 (ikä 66)
Syntymäpaikka: Tammisaari, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
: EIF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1974–1975 | EIF | – | (–) |
| 1976–1977 | VPS | 27 | (0) |
| 1978–1980 | Hudiksvall ABK | 69 | (0) |
| 1981–1984 | IFK Sundsvall | 72 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 168 | (0) |
Maajoukkue
| 1974 | Suomi U16 | 3 | (0) |
| 1974–1975 | Suomi U17 | 11 | (0) |
| 1975–1976 | Suomi U18 | 15 | (0) |
| 1976–1978 | Suomi U21 | 8 | (0) |
| 1983 | Suomi | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Peter Lindholm (s. 8. joulukuuta 1957 Tammisaari) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Lindholm aloitti jalkapallon pelaamisen Ekenäs IF:ssä. Hän siirtyi Mestaruussarjassa pelanneeseen Vaasan Palloseuraan vuonna 1976 ja edusti seuraa kahden kauden ajan. Kausina 1978–1980 Lindholm pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Hudiksvall ABK:ssa. Vuonna 1981 hän siirtyi Allsvenskanin IFK Sundsvalliin. Ainoalla kaudellaan Ruotsin pääsarjassa Lindholm esiintyi seitsemässä ottelussa joukkueen sijoittuessa toiseksi viimeiseksi, tippuen sarjatasoa alemmaksi. Hän pelasi vielä kolmen kauden ajan Sundsvallissa ennen lopettamistaan vuonna 1984.
Maajoukkueessa Lindholm esiintyi kolmesti vuonna 1983.
Liikemäärä

Liikemäärä (tunnus p) on mekaniikassa liikkeen jatkuvuuteen liittyvä suure, joka määritellään kappaleen massan  m ja nopeuden  \mathbf {v}  tulona
Sen SI-järjestelmän mukainen yksikkö on kg·m/s (kilogrammametri per sekunti) eli Ns (newtonsekunti). Liikemäärä on vektori, eli sillä on sekä suuruus että suunta.
Määritelmä

Liikemäärä on Newtonin lakien keskeinen käsite. Ensimmäisen lain mukaan kappaleen liikemäärä pysyy vakiona, jos siihen ei vaikuta mitään voimia. Newtonin toisen lain mukaan
eli kappaleen liikemäärän muuttumisnopeus on yhtä suuri kuin siihen vaikuttava kokonaisvoima  \mathbf {F} . Koska kappaleen massa on klassisessa mekaniikassa vakio, yhtälön vasen puoli voidaan kirjoittaa myös kiihtyvyyden ja massan tulona.
Newtonin kolmannen lain mukaan kahden kappaleen toisiinsa kohdistamat voimat ovat samansuuruiset, mutta vastakkaismerkkiset. Tämän voiman ja vastavoiman lain välitön seuraus on että minkä tahansa mekaanisen systeemin kokonaisliikemäärä, eli kaikkien kappaleiden yhteenlaskettu liikemäärä pysyy vakiona. Liikemäärän säilymislaki on yksi fysiikan keskeisistä säilymislaeista.
Liikemäärälle läheistä sukua oleva käsite on impulssi. Impulssi kuvaa voiman vaikutusta sen vaikutusajan yli. Newtonin toisen lain mukaan
missä  \Delta p on kappaleen liikemäärän muutos vuorovaikutustapahtuman aikana, ja  I on kappaleeseen kohdistunut (kokonais)impulssi. Impulssi siis vastaa kappaleen liikemäärän muutosta vuorovaikutustapahtumassa.
Saksankielinen termi Impuls  tarkoittaa liikemäärää, ja termiä impulssi on myös suomessa aiemmin käytetty, ja käytetään toisinaan vieläkin nykystandardin vastaisesti liikemäärän merkityksessä. Toisinaan englannin sana momentum, liikemäärä, käännetään virheellisesti liikemomentiksi.
Klassinen mekaniikka ei päde suurilla nopeuksilla, vaan tällöin liikkeen kuvailuun käytetään erityistä suhteellisuusteoriaa. Kappaleen liikemäärän määritelmä pysyy muutoin ennallaan, mutta liikemäärän etutekijäksi lisätään ns. Lorentzin tekijä.
Yllä esitelty liikemäärän käsite liittyy hiukkasten liikkeeseen. Klassisessa fysiikassa esiintyy hiukkasten lisäksi myös sähkömagneettisia kenttiä. Niiden välittämää liikemäärää voidaan kuvailla Poyntingin vektorin avulla.
Liikemäärä on keskeinen käsite myös kvanttimekaniikassa. Heisenbergin epätarkkuusperiaatteen mukaan hiukkasen liikemäärää ja sijaintia ei voi määrittää tarkasti yhtä aikaa.
Relativistinen liikemäärä

Kun kappale liikkuu erittäin suurella nopeudella, ei liikemäärän klassinen malli enää päde tarkasti. Tällöin on otettava huomioon erityinen suhteellisuusteoria, jonka avulla määritellään relativistinen liikemäärä
Yllä olevassa yhtälössä gamma  \gamma  on niin sanottu Lorentzin tekijä tai termi,
Gamman lausekkeesta nähdään, että pienillä nopeuksilla liikemäärän klassinen käsittely on useimmissa tapauksissa riittävän tarkka. Relativistisilla nopeuksilla liikkuvien kappaleiden, kuten monien hiukkasten, käsittelyssä ajan suhteellisuus on kuitenkin otettava huomioon.
Joskus käytetään kappaleen lepomassan ja Lorentzin tekijän tulosta nimitystä liikemassa. Tällöin liikemäärä voidaan suoraan kirjoittaa nopeuden ja massan tulona, jossa massa käsitetään kappaleen liikemassana. Siten
missä termi   m_{0}  on kappaleen lepomassa.
Suhteellisuusteoriassa kappaleen liikemäärä ja energia voidaan yhdistää neliliikemääräksi. Tämä on nelivektori, jonka aikakomponentti vastaa energiaa ja avaruuskomponentit liikemäärää. Molemmat riippuvat käytetystä koordinaatistosta, mutta neliliikemäärän itseisarvo on kappaleelle ominainen vakio ja suoraan verrannollinen sen lepomassaan. Tämä yhteys voidaan esittää yhtälöllä
missä E on kappaleen kokonaisenergia, p sen liikemäärä, m0 lepomassa ja c valonnopeus.