Valio
Historia > Valio Meijerien Keskus­osuus­liike (1955–1991)

50-vuotias osuusliike muutti nimensä muotoon Valio Meijerien Keskus­osuus­liike vuonna 1955. Vuonna 1956 Valio solmi ensimmäisen idänkauppasopimuksensa.
Jouko Juuramo toimi Valion toimitusjohtajana kuolemaansa eli vuoteen 1960 asti. Hänen seuraajakseen valittiin Pellervo Saarinen.
Vuonna 1963 Valion Kotimaan kauppaosaston johtajana aloitti Iikka Haka, joka alkoi uudistaa kotimaankaupan organisoitia. Kaupallista toimintaa tehostettiin ja tuotantokeskeisyyden tilalle tuli markkinahenkinen ja kuluttajalähtöinen ajattelu. 1960-luvulla maitotuotteiden kysyntä alkoi heiketä. Kilpailun kiristyessä markkinointiin jouduttiin panostamaan entistä enemmän.
1970-luvulle tultaessa myynti oli muuttunut tilausten passiivisesta vastaanottamisesta tuotteiden aktiiviseksi tarjonnaksi ja Valiosta oli tullut suomalaisten maidontuottajien markkinointijärjestö. Vuonna 1972 Valio ja helsinkiläinen Elanto tekivät sopimuksen, jonka myötä ne lakkasivat kilpailemasta keskenään. Valio sai Elannon kahdeksan meijeriä. Valio luopui Elannon toimialueella olleesta vähittäiskaupasta ja luovutti tälle 34 baaria, 44 vähittäismyymälää ja kaksi ravintolaa. Myös muualla Suomessa tehtiin vastaavanlaisia vaihtokauppoja E-liikkeiden kanssa.
Juustoloiden yhteydessä pidettiin usein sikaloita ja sioille syötettiin juustonvalmistuksen sivutuotteena syntynyttä proteiinipitoista heraa. Kun sikaloiden pitäminen muuttui epäkannattavaksi muun muassa lakimuutoksen vuoksi, heralle piti keksiä uutta käyttöä. Vuonna 1975 Valio aloitti tuotekehitysprojektin heran hyödyntämiseksi. Hera sisältää paljon laktoosia ja sitä käytetään esimerkiksi elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Kokeiluissa herasta pystytiin poistamaan laktoosi. Sen jälkeen samaa menetelmää kokeiltiin maitoon. Syntynyt tuote, vähälaktoosinen maito, kuivattiin maitojauheeksi. Testiryhmässa toimineet laktoosi-intolerantikot pitivät maitojauheesta vedellä ennallistetusta maidosta. Vuonna 1978 koemarkkinoille saatiin vähälaktoosinen Hyla-maitojauhe, jota alettiin kaksi vuotta myöhemmin jaella kaupoissa laajemmin.
Valion pääjohtajana vuosina 1960–1975 toimineen Pellervo Saarisen aikana Valion rooli kansallisena maidon tuottajana ja jalostajana kasvoi. Saarinen saneerasi meijerikenttää ja rationalisoi sitä teknis-taloudellisesti. Käytännössä pienimpiä meijereitä suljettiin ja maidonjalostus siirrettiin aiempaa huomattavasti suurempiin yksikköihin. Marylandin yliopistossa meijerien rationalisointia professorina tutkineen Saarisen mukaan Suomen laskennallinen ihanne meijerien kokonaismäärälle oli 20. Hänen kaudellaan Valion meijerien kokonaismäärä puolittui 318:sta 161:een. Maitomäärien kasvaessa meijerit panostivat tekniikan kehittämiseen ja uusien tuotantotilojen rakentamiseen. Pienillä meijeriosuuskunnilla ei ollut varaa investointeihin, joten ne fuusioituivat ja alkoi syntyä maakunnallisia keskusmeijeriosuuskuntia. Valio panosti tuotekehitykseen ja esitteli uusia tuotteita kuten jäätelöä, jogurttia, pakasteita ja mehuja. Saarisen aloitteesta alettiin valmistaa raejuustoa, johon tämä oli ihastunut Yhdysvaltain vuosinaan. Valion tuotteiden vienti vahvistui muissakin maissa kuin Neuvostoliitossa, jossa sen markkina oli suurin.
Valion pääjohtajana vuosina 1975–1977 toimi Åke Virkola ja vuosina 1977–1982 Erkki Ahola. Valion osakasmeijerit olivat suhteellisen pieniä, joten ne eivät vielä juurikaan haastaneet keskusliikettä.
Pastöroitu Hyla-maito tuotiin markkinoille vuonna 1982. Hyla-sana on johdettu sanoista hydrolysoitu laktoosi. Hydrolyysissä laktoosi pilkotaan glukoosiksi ja galaktoosiksi laktaasientsyymiä hyödyntämällä. Prosessissa maidon maku muuttuu makeammaksi. Seuraavaksi Valio kokeili laktoosin poistamista maidosta kokonaan. Kromatografian ja hydrolyysin jälkeen saatu maito ei ollut tavallista maitoa makeampaa, eikä valmistamismenetelmä ollut kovin kallis.
Vuonna 1985 Valion pääjohtajana aloitti Iikka Haka. Hänen suurimpana saavutuksena pidetään sitä, että hän toteutti osuusmeijerikentässä suuren rakennemuutoksen, yhden yrityksen mallin, vaikka sitä vastutettiin kovasti. Mallin kanssa kilpaili vaihtoehto, jossa olisi ollut 7–8 alueosuuskuntaa.
Idänkauppa hallitsi Valion vientiä vuoteen 1991 asti, jolloin Neuvostoliitto romahti.