stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rocks
Kappaleet

"Back in the Saddle" (Perry, Tyler) - 4:39
"Last Child" (Tyler, Whitford) - 3:27
"Rats in the Cellar" (Perry, Tyler) - 4:06
"Combination" (Perry) - 3:39
"Sick as a Dog" (Hamilton, Tyler) - 4:12
"Nobody's Fault" (Tyler, Whitford) - 4:25
"Get the Lead Out" (Perry, Tyler) - 3:42
"Lick and a Promise" (Perry, Tyler) - 3:05
"Home Tonight" (Tyler) - 3:16
Esiintyjät

Steven Tyler - laulu, basso, huuliharppu, lyömäsoittimet, koskettimet
Joe Perry - kitarat, basso, lyömäsoittimet, laulu
Tom Hamilton - basso, kitara
Joey Kramer - lyömäsoittimet, rummut, taustalaulu
Brad Whitford - kitara
Singlet

Home Tonight (1976)
Last Child (1976)
Back in the Saddle (1977)
Ripto

Ripto on kuvitteellinen hahmo, joka on esiintynyt Spyro the Dragon -sarjan peleissä muun muassa päävastuksena. Hänen nimensä keksittiin, kun pelintekijät näkivät japanilaisin kirjaimin kirjoitetun Spyro sanan muistuttavan sanaa Ripto.
Historia > Spyro 2: Gateway to Glimmer

Ripto esiintyi ensi kerran Spyro 2: Gateway to Glimmer, (NTSC-versio nimellä Spyro 2: Riptos's Rage!) -pelissä, jossa hän terrorisoi kaukaista Avalarin maailmaa apunaan kaksi mutanttimaista kätyriä: Crush – sininen ja nuijaa heiluttava dinosaurusta muistuttava olio ja Gulp – vihreä ja vielä isompi kolossimainen, nelijalkainen ja kovaääninen hirviö. Lisäksi hänellä on taikavaltikka, jonka päässä on maaginen ja voimakas punainen jalokivi.
Kun Ripto oli pieni, jotkut lohikäärmeet kiusasivat häntä hänen kääpiökokonsa vuoksi koulussa, minkä seurauksena hän vihaa vieläkin lohikäärmeitä. Avalarin asukkaat haluavat päästä Riptosta eroon, mikä ei onnistu elleivät he löydä voimakasta lohikäärmettä avuksi. Avalarissa ei ole lohikäärmeitä, joten eräs professori luo teleportin, joka teleporttaa seuraavan, jossain päin maailmaa johonkin portaaliin kulkevan lohikäärmeen suoraan Avalariin. Seuraava lohikäärme sattuu olemaan juuri lomalle lähdössä oleva Spyro ja hän imeutuu Avalariin. Asukkaat eivät usko Spyron voittavan Riptoa, koska Spyro on niin pieni ja voimaton. Ripto saapuu juuri silloin paikalle, huomaa Spyron ja uhoaa asukkaille, ettei kukaan voi pysäyttää häntä. Spyro pääsee kuitenkin jossain vaiheessa Ripton kannoille ja Ripto yllyttää Crushin tekemään tästä selvää. Spyro onnistuu kuitenkin tuhoamaan Crushin käyttämällä tämän kömpelyyttä hyväksi. Myöhemmin Spyro löytää Ripton pitelemässä keijua ja syöttämässä sitä Gulpille, mutta Spyro ehtii hätiin ja keiju pelastuu. Ripto raivostuu pienestä jälleennäkemisestä ja käskee Gulpin syödä Spyron suihinsa. Spyro onnistuu kuitenkin tuhoamaan Gulpin puskemalla taisteluareenalta löytyviä kappaleita päin Gulpia, kunnes tämä luovuttaa. Lopulta Spyro tapaa Ripton löydettyään tien sisälle tämän linnaan, jolloin Ripto päättää tappaa Spyro itse. Ensimmäisen erän aikana Ripto juoksee ympäri ämpäri areenaa ja ampuu taikavaltikallaan liekkejä päin Spyroa. Areenalta löytyviä voimahelmiä keräämällä Spyro saa supervoimia, joilla satuttaa Riptoa. Toista erää varten Ripto luo taikavaltikalla itselleen robottiversion Gulpista, jota vastaan taistellaan samalla tekniikalla väistellen samalla robotti-Gulpin hyökkäyksiä. Toisen erän lopussa areena hajoaa ja laava upottaa koko areenan. Kolmatta ja viimeistä erää varten Ripto loihtii itselleen jättiläislinnun, jonka selästä hän ampuu vihreitä säteitä taikavaltikallaan. Spyro saa kolmannen erän ajaksi loputtomat supervoimat joihin sisältyvällä Superliekillä täytyy tähdätä Riptoa, kunnes hänen lopulliset elämäpisteensä loppuvat ja tämä uppoaa myös laavaan lintuineen.
Historia > Spyro: Enter the Dragonfly

Seuraavan kerran Ripto ilmestyy pari vuotta myöhemmin pelissä Spyro: Enter the Dragonfly, jossa hän heti pelin alussa palaa mutantteineen kostamaan sinkoamalla kaikki lohikäärmeiden sudenkorennot hujan hajan valtakunnan omituisimpia kolkkia, sillä lohikäärmeet eivät selviä ilman sudenkorentoja. Ainoa selvinnyt sudenkorento on Sparx, jonka Spyro pelasti. Ripto ilmestyy pelissä vastukseksi kolme kertaa. Ensimmäisen kerran, kun puolet pelistä on läpi, (tarvitaan n. 45 sudenkorentoa ja osa timanteista) toisen kerran kun kaikki sudenkorennot on pelastettu, ja viimeisen kerran, kun kaikki timantit on löydetty. Ensimmäisessä erässä hän loihtii taikavaltikan avulla itselleen kilven jääpaloista, jotka täytyy sulattaa syöksemällä niihin tulta. Sen jälkeen Ripton selkään täytyy syöstä tulta tämän paetessa toiselle puolelle areenaa. Toisessa erässä hän luo itselleen sekä jääpalakilven, että liekkikilven. Liekkikilpi täytyy sammuttaa syöksemällä siihen jäätä. Sen jälkeen häntä täytyy jälleen ajaa takaa ja syöstä tulta selkään. Kolmannessa ja viimeisessä erässä hän luo ensin jääpalakilven, sitten liekkikilven ja viimeiseksi vielä loihtii itsenä isoksi punaiseksi hirviöksi, jolloin hänen hyökkäyksiään täytyy väistellä.
Historia > Muissa peleissä

Ripto ilmestyi myös pelissä Crash Fusion, jossa hän taistelee yhdessä Tohtori Neo Cortexin kanssa Crash Bandicootia ja Spyroa vastaan.
Lisäksi Ripto on ollut loppuvastuksena muissakin Game Boy Advance -käsikonsolille julkaistuissa Spyro-peleissä.
Roihupellon metrovarikko

Roihupellon metrovarikko (ruots. Kasåkers metrodepå) on Helsingin metroon kuuluva varikko Itäkeskuksen ja Siilitien metroasemien välillä Helsingin Roihupellon teollisuusalueella Vartiokylän kaupunginosassa.
Varikolla säilytetään, huolletaan ja korjataan HKL-Metroliikenteen junakalustoa. Siellä sijaitsee myös HKL-Metroliikenteen konttori. Metrovarikolla on myös tunnelissa kulkeva niin sanottu koestusraide, jolla junia voidaan koeajaa jopa 100 km/h nopeudella. Suurin osa varikon ratapihasta on sähköistetty.
Varikolta oli kevääseen 2012 saakka ratayhteys Herttoniemen satamaradan kautta Oulunkylän rautatieasemalle ja siten Suomen rataverkkoon. Nykyisin yhteys metroverkolta valtion rataverkolle on Vuosaaren satamarata.
Aiheesta muualla

Roihupellon metrovarikko Kaupunkiliikenteen sivustolla
Rockville (Maryland)

| Rockville |
| --- | --- |
 Rockvillen keskustaa.
 Rockvillen sijainti Marylandissä.
 Rockville
 Koordinaatit: 39°5′1″N, 77°8′54″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Maryland
Piirikunta:  Montgomery
 
 www.rockvillemd.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rockville on kaupunki Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n esikaupungeista. Rockville on piirikuntansa hallintokeskus (county seat). Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Rockvillessä oli vuonna 2008 kaikkiaan 60 734 asukasta. Kaupunki kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore–Washington Metropolitan Area.
Väestö

Monet asukkaista ovat hyvätuloisia pääkaupungissa työssä käyviä virkamiehiä. Rockvilleen kulkee Washingtonin metron punainen linja. Rockvillessä on Marylandin suurimpiin kuuluvat juutalaisten ja kiinalaisten yhteisöt.
Talous

Rockvillen suurimpia työnantajia ovat piirikuntahallinnon (5 000 työntekijää) ja julkisten koulujen (2 500 työntekijää) ohella puolustusvälineyhtiö Lockheed Martin (2 000), yhteiskunnallinen tutkimuslaitos Westat (2 000), yrityskonsulttiyhtiö Booz Allen Hamilton (1 300) ja Montgomery College (1 000 työntekijää). Videopeliyhtiö Bethesda Softworks perustettiin 1986 naapurikaupunki Bethesdassa, mutta muutti jo vuonna 1990 Rockvilleen. Bethesdan tavoin Rockvillessä toimii monia terveydenhoitoalan suuryrityksiä ja tutkimuslaitoksia.
2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö arvioi Rockvillen Washingtonin pääkaupunkiseudun kuudenneksi parhaaksi asuinalueeksi.
Kuvia

Bingham-Brewer House
Rautatieasema
Twinbrookin metroasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rockville (Maryland) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Rockville, Maryland & en:Rockville, Maryland
Käännös suomeksi
Rocky II (soundtrack)

| Rocky II The Rocky Orchrestra |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 1980
 Tuottaja(t): Sylvester Stallone Bill Conti
 Kesto: 35.04
 Levy-yhtiö: Mercury Records
The Rocky Orchrestran muut julkaisut
| Rocky I 1977 | Rocky II 1980 | Rocky III – Eye Of The Tiger 1983 |
Rocky II on Rockyn uusintaottelu -elokuvan soundtracklevy, joka julkaistiin vuonna 1980. Vuonna 1977 julkaistu Rocky I oli Rocky-elokuvan soundtrack. Vuonna 1983 levy sai jatkoa Tiikerinsilmä – Rocky III elokuvan soundtracklevyllä nimeltä Rocky III – Eye Of The Tiger (suom. Rocky III – Tiikerinsilmä). Albumin tuottivat päänäyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja Sylvester Stallone ja kappaleet säveltänyt Bill Conti jotka olivat tuottaneet myös edellisen albumin. Albumi saavutti suuren suosion kuten edeltäjänsä ja kaikki muut Rocky-levyt.
Kappalelista

"Redemption (Theme From Rocky II)" – 2.34
"Gonna Fly Now (Theme From Rocky)" – 2.35
"Conquest" – 4.42
"Vigil" – 6.31
"All Of My Life" – 3.56
"Overture" – 8.38
"Two Kinds Of Love" – 2.37
"All Of My Life (Instrumentaaliversio)" – 2.27
Robert Arkins

Robert Arkins on irlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Alan Parkerin ohjaamassa elokuvassa The Commitments (1991). 
Arkins näytteli nuorta Jimmy Rabbittea, joka ryhtyi kokoamansa soul-yhtyeen manageriksi.
Aiheesta muualla

Robert Arkins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rotumalaiset

| Rotumalaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  9 727 (1996)
Asuinalueet:  Rotuma, Fidži,  Samoa
Kielet:  rotuma, englanti
Uskonnot:  metodismi, katolilaisuus
Rotumalaiset ovat Rotuman saaren alkuperäisasukkaita. Rotumalaiset ovat saarelle muuttaneiden polynesialaisten ja melanesialaisten jälkeläisiä. Lisäksi heihin on sekoittunut eurooppalaisia aineksia saarelle paenneiden merimiesten mukana. Rotumalaisten mytologia kertoo heidän tulleen Samoalta prinssi Rahon johtamana.
Rotumalaiset muistuttavat enemmän polynesialaisia kuin melanesialaisia, jotka ovat Fidžin valtaväestöä. Heidän ihonsa on vaaleampi kuin fidžiläisillä, ja he ovat lyhyempiä kuin muut polynesialaiset. Rotumalaisten ulkonäössä on myös eurooppalaisia ja aasialaisia vaikutteita. Vaikka heidät voisi luokitella etnisesti polynesialaisiksi, heidän kielensä ei ole polynesialainen.
Rotuman saarella asuu 2002 ihmistä, joista suurin osa on rotumalaisia, mutta saarella asuu myös fidžiläisiä ja samoalaisia. Suurin osa rotumalaisista asuu Fidžin muilla saarilla, lisäksi heitä on muuttanut Samoaan, Uuteen-Seelantiin ja Australiaan. Rotumalaisilla on ollut erimielisyyksiä Fidžin hallituksen kanssa, ja he ovat muun muassa kumonneet lakiesityksen saaren avaamiseksi turisteille. Rotumalainen Mölmahao-klaani kieltäytyi liittymästä Fidžiin sen itsenäistyttyä, mutta se ei saanut rotumalaisten enemmistöä puolelleen.
Robert Anderson (käsikirjoittaja)

Robert Woodruff Anderson (28. huhtikuuta 1917 – 9. helmikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa näytelmästä Teetä ja sympatiaa, joka sai kantaesityksensä Broadwayllä vuonna 1953 ja josta tehtiin myös 1956 ensi-iltansa saanut elokuvasovitus.
Anderson sai Oscar-ehdokkuuden Nunnan tarina -elokuvan käsikirjoituksesta 1950-luvun lopulla. Käsikirjoitustensa lisäksi hän julkaisi romaanit After (1973) ja Getting Up and Going Home (1978).
Anderson oli syntyperäinen newyorkilainen. Hän oli naimisissa Phyllis Stohlin kanssa vuodesta 1940 tämän kuolemaan 1956. Vuonna 1959 hän meni naimisiin näyttelijä Teresa Wrightin kanssa, mutta he erosivat 1978.
Aiheesta muualla

Robert Anderson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rotunda (kirjaintyyli)

Rotunda on kirjaintyyli tai kirjainlaji, joka kuuluu goottilaisiin kirjaintyyppeihin. Skolastiset tekstit kirjoitettiin 1400-luvun vakiintuneella pyöreähköllä goottilaisella rotundalla, lettre de somme. Rotundan kirjaimet ovat käytännöllisempiä ja selkeämpiä kuin kirkollisten kirjojen jäykemmän tekstuuran kirjainmuodot.
Robert II (Normandia)

Henri Decaisnen 1800-luvulla maalaama Robert II:n muotokuva.
Robert II (noin 1054–1134) oli Normandian herttua, joka tavoitteli myös Englannin kruunua. Hän oli Vilhelm Valloittajan ja Flanderin Matildan pojista vanhin. Vilhelmillä oli kolme poikaa. Isän perintönä vanhin, Robert, sai Normandian maat, toisesta tuli Englannin kuningas Vilhelm II Punainen, ja nuorin, Henry, sai 5 000 hopeapuntaa.
Robert osallistui vuonna 1096 ensimmäiseen ristiretkeen.  Rahoittaakseen retkeä hän panttasi maansa veljelleen kymmenentuhannen markan summaa vastaan. Paluumatkalla Jerusalemista Robert meni naimisiin herttuatar Sybillan kanssa. Poika William syntyi 1102.
Robert ja Vilhelm olivat sopineet keskinäisestä testamentista, mutta Vilhelm II:n kuoltua lapsettomana Englannin kuninkaaksi nousikin nuorin veli Henrik I. Vuonna 1101 Robert yritti saada Englannin kuninkuuden ja hyökkäsi mereltä Portsmouthiin. Henrik torjui hyökkäyksen.
Vuonna 1106 Henrik hyökkäsi Normandiaan, valtasi sen Englannin kruunun omaisuudeksi ja otti veljensä vangiksi. Robert II kuoli vuonna 1134 vankeudessa Cardiffin linnassa, ja hänet haudattiin Gloucesterin tuomiokirkkoon.
Roihupelto

| Roihupelto> Kasåkern |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Roihupelto korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Itäinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  456
Pinta-ala:  0,83 km² 
Väkiluku:  18 (31.12.2018)
Väestötiheys:  22 as./km²
Työpaikkoja:  2 830 kpl   (31.12.2017)
Osa-alueet:  on Vartiokylän peruspiirin osa-alue
Postinumero(t):  00880
Lähialueet:  Puotinharju, Itäkeskus, Roihuvuori, Herttoniemen yritysalue, Länsi-Herttoniemi, Myllypuro
Roihupelto (ruots. Kasåkern) on Helsingin Vartiokylän peruspiiriin ja kaupunginosaan kuuluva osa-alue Itä-Helsingissä. Aiemmin sen nimi oli Roihupellon teollisuusalue (Kasåkers industriområde). Vuoden 2018 lopussa alueella asui 18 asukasta ja vuoden 2017 lopussa alueella oli 2 830 työpaikkaa.
Alue rajoittuu etelässä Itäväylään, lännessä Viikintiehen ja pohjoisessa Karhunkaatajantiehen. Idässä Roihupellon raja kulkee Ratasmyllyntietä seuraten. Roihupellossa sijaitsee kauppakeskus Lanterna.
Holkkitie Roihupellossa.
Alueella on Raide-Jokerin varikko ja metron varikkoalue sekä muita tukikohtia ja teollisuustiloja. Holkkitiellä sijaitsee Stadin ammattiopiston logistiikan alan oppilaitos. Joulukuussa 2021 Holkkitielle päätettiin rakentaa uusi 4 500 opiskelijan kampus, jonka on tarkoitus valmistua vuoden 2025 lopussa.
Alueelle on suunniteltu Viilarintien varteen liikunta- ja hyvinvointikeskusta hotelleineen sekä Raide-Jokeriin tukeutuvaa toimitilarakentamista. Myös metroasemaa on suunniteltu alueelle.
Joukkoliikenne

Viilarintietä alueen läpi kulkevat pikaraitiolinja 15 ja linja 92. Roihupellon etelälaidalla Varikkotiellä on myös linjan 80 ja runkolinja 500:n pysäkit.
Aiheesta muualla

Helsinki alueittain (2005). Vartiokylän peruspiiri (PDF)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roihupelto Wikimedia Commonsissa
Rocks and Stones

| Rocks and Stones Ile Kallio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Ile Kallio & Jay Rox
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 41.25
 Levy-yhtiö: RCA
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Ile Kallion muut julkaisut
| Get Out 1980 | Rocks and Stones 1982 | Tänä yönä 1986 |
Rocks and Stones on suomalaisen kitaristi-laulaja Ile Kallion kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982.
Kappaleet

Rocks and Stones – 02.34
Virginia – 03.55
Cry to Me – 03.41
Don't Call Me – 03.54
Shout! – 03.08
Good Bye – 03.34
I'm Back – 03.47
Get Away – 04.33
I Love My Baby – 02.48
Bye Bye Johnny – 03.03
Baby Be Mine – 03.33
Tornado – 02.50
Kokoonpano

Ile Kallio – kitara, laulu
Jay Rox – bassokitara
Cobra – rummut
Tuotanto

Tuottajat: Ile Kallio & Jay Rox
Nauhoitettu Sound Track Studiolla
Äänisuunnittelija: Ian Churches
Kuvat: Henrik Schütt
Aiheesta muualla

Rocks and Stones discogs.com -sivustolla
Robert I (Burgundi)

Burgundin suoraan Kapetinki-sukuun kuuluneiden herttuoiden vaakuna.
Robert I Vanha (ransk. Robert I de France le Vieux) (1011 – 21. maaliskuuta 1076 Flery sur Ouche) oli Burgundin herttua vuodesta 1032 kuolemaansa asti.  Robertin isä oli Ranskan kuningas Robert II Hurskas ja äiti Arlesin Constance. Kuningas Henrik I antoi Burgundin veljelleen Robertille niin sanottuna apanage-läänityksenä.
Isäänsä kuninkaana seurannut Henrik I oli Robertin veli. Ennen tuloaan Burgundin herttuaksi Robert kapinoi yhdessä veljensä Henrikin kanssa isäänsä vastaan. Pojat valtasivat muutaman linnan ja tekivät sen jälkeen rauhan. Seuraavana vuonna 1032 isänsä kuoleman jälkeen Robert osallistui kapinaan veljeään Henrikiä vastaan tavoitteenaan valtaistuimen saaminen omaan haltuunsa. Robertia tuki heidän äitinsä Constance d’Arles. Sota jatkui kahden veljeksen välillä kunnes rauha saatiin sovittua sillä ehdolla, että Robert luopui vaatimuksistaan valtaistuimeen. Tästä korvaukseksi hän sai Burgundin herttuakunnan.
Aikalaislähteet kertovat Robertin olleen luonteeltaan väkivaltainen ja villi. Hän surmasi lankonsa Sémourin herran erään aterian jälkeen tapahtuneen taistelun tuoksinassa, jouduttuaan silmittömän vihan valtaan. Tämän tekonsa hyvittämiseksi Robertin piti suorittaa pyhiinvaellusmatka Roomaan ja perustaa luostari.
Robert meni naimisiin ensimmäisen kerran Semurin Helien, Semurin ja Aremburgen herran tyttären kanssa vuonna 1033. Robertilla ja Heliellä oli viisi lasta:
Hugues (1034–1059), kuoli taistelussa Neversin herttuan kanssa,
Henri (1035 – n. 1066)
Robert (1040–1113), tapettiin
Simon (1044–1088)
Constance (1046–1093), meni naimisiin Hugues II de Chalonin (k. 1078) kanssa ja sittemmin vuonna 1081 Kastilian Alfonso VI:n (1040–1109) kanssa.
Robertin ja Helien avioliitto mitätöitiin vuonna 1048 ja vielä samana vuonna hän solmi toisen avioliittonsa Anjoun Ermengarden (Blanche), Anjoun kreivin Foulque III:n Nerran ja tämän vaimon Hildegarde de Sundgaun tyttären kanssa. Toisen puolisonsa kanssa Robertilla oli yksi tytär:
Hildegard (s. 1050, k. 1104 jälkeen), avioitui vuonna 1068 Akvitanian herttuan ja Poitiersin kreivin Guillaume VIII:n (1025–1086) kanssa.
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2020 – miesten katukilpailu

Miesten rullalautailun katukilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 25. heinäkuuta Ariake Urban Sports Parkissa, Tokiossa. Kilpailuun osallistuu 20 urheilijaa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsee 20 urheilijaa. Yksi paikka on varattu isäntämaa Japanille. Kolme paikkaa jaetaan maailmanmestaruuskilpailujen 2020 perusteella. Loput 16 paikkaa jaetaan rankingien perusteella. Rankingit julkaistaan 30. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Kilpailijaluettelo julkaistiin 9. kesäkuuta 2021.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 10 |  |
| MM–kilpailut 2021 | 31. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021 | 3 |  Nyjah Huston (USA)    Yuto Horigome (JPN)    Sora Shirai (JPN) |
| Ranking | 30. kesäkuuta 2021 | 16 |  Kelvin Hoefler (BRA)  Gustavo Ribeiro (POR)  Aurélien Giraud (FRA)  Jake Ilardi (USA)  Jagger Eaton (USA)  Vincent Milou (FRA)  Matt Berger (CAN)  Manny Santiago (PUR)  Shane O'Neill (AUS)  Angelo Caro Narvaez (PER)  Felipe Gustavo (BRA)  Yukito Aoki (JPN)  Giovanni Vianna (BRA)  Micky Papa (CAN)  Axel Cruysberghs (BEL)  Jhancarlos González (COL) |
| Käyttämätön maapaikka |  | 1 |  Brandon Valjalo (RSA) |
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2020 – naisten puistokilpailu

Naisten rullalautailun puistokilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 4. elokuuta Ariake Urban Sports Parkissa, Tokiossa. Kilpailuun osallistuu 20 urheilijaa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsee 20 urheilijaa. Yksi paikka on varattu isäntämaa Japanille. Kolme paikkaa jaetaan maailmanmestaruuskilpailujen 2020 perusteella. Loput 16 paikkaa jaetaan rankingien perusteella. Rankingit julkaistaan 30. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Kilpailijaluettelo julkaistiin 9. kesäkuuta 2021.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 10 |  |
| MM–kilpailut 2020 | 14.–20. kesäkuuta 2021 | 4 |  Amelia Brodka (POL)    Josefina Varas (CHI)    Bombette Martin (GBR)    Melissa Williams (RSA) |
| Ranking | 30. kesäkuuta 2021 | 16 |  Misugu Okamoto (JPN)    Sakura Yosozumi (JPN)    Sky Brown (GBR)    Poppy Starr Olsen (AUS)    Lizzie Armanto (FIN)    Kokona Hiraki (JPN)    Bryce Wettstein (USA)    Dora Varella (BRA)    Isadora Pacheco (BRA)    Brighton Zeuner (USA)    Jordyn Barratt (USA)    Yndiara Asp (BRA)    Julia Benedetti (ESP)    Lilly Stoephasius (GER)    Xin Zhang (CHN)    Madeleine Larcheron (FRA) |
Robert I (Artois)

Hugo Capet
Robert II Hurskas
Lapset:
Robert II Hurskas
Henrik I
Robert I
Lapset:
Henrik I
Filip I
Hugo Magnus
Lapset:
Filip I
Ludvig VI
Lapset:
Ludvig VI Paksu
Ludvig VII
Robert I
Lapset:
Ludvig VII Nuori
Marie
Alix de France
Marguerite de France
Adèle
Filip II
Agnes de France
Lapset:
Filip II Augustus
Ludvig VIII
Lapset:
Ludvig VIII Leijona
Ludvig IX Pyhä
Robert I
Alphonse
Pyhä Ranskan Isabel
Anjoun ja Sisilian Kaarle I
Lapset:
Ludvig IX Pyhä
Filip III Rohkea
Robert
Ranskan Agnes
Lapset:
Filip III Rohkea
Filip IV Kaunis
Kaarle
Louis
Margareeta Ranskalainen
Lapset:
Filip IV Kaunis
Ludvig X Itsepäinen
Filip V Pitkä
Isabella de France
Kaarle IV Kaunis
Lapset:
Ludvig X Itsepäinen
Johanna II
Juhana I Postuumi
Lapset:
Juhana I Postuumi
Filip Pitkä V
Kaarle IV Kaunis
Robert I (1216 – 8. helmikuuta 1250) oli Artois’n kreivi ja Ranskan kuninkaan Ludvig VIII Leijonan ja tämän puolison Kastilian Blankan toiseksi vanhin poika ja siten kuningas Ludvig IX:n nuorempi veli.
Isänsä tahdon mukaisesti Robertille annettiin vuonna 1237 hallittavaksi Artois’n kreivikunta. Vuonna 1240 hän kieltäytyi paavi Gregorius IX:n ehdotuksesta pyrkiä keisariksi.
Robert I osallistui veljensä Ludvigin seurassa seitsemännelle ristiretkelle ja sai surmansa eräässä hyökkäyksessa Mansourahin linnoitusta vastaan vuonna 1250.
Robert oli naimisissa Brabantin herttua Henri II:n ja Hohenstaufen Marien tyttären Matilden (tai joskus Mahaut) kanssa. Heillä oli kaksi lasta:
Blanche (1248–1302), avioliitossa Navarran kuninkaan Henri I:n kanssa ja toisessa avioliitossa Edmund de Lancastren, Englannin prinssin kanssa.
Robert II (1250–1302) (syntyi isänsä kuoleman jälkeen, mistä aiheutui pitkä perintäriita Artois’n kreivikunnasta).
Artois’n vaakuna.
Roger Tory Peterson

Roger Tory Peterson Institute
Roger Tory Peterson (28. elokuuta 1908 Jamestown, New York – 28. heinäkuuta 1996 Old Lyme, Connecticut) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, lintutieteilijä ja luonnonsuojelija.
Petersonin vanhemmat olivat Charles Peterson, joka oli syntynyt Ruotsissa, ja Henrietta Badar, joka oli syntynyt Saksassa. Hänen puolisonsa oli Barbara Coulter Peterson.
Peterson oli lapsena yksinäinen ja luki paljon kirjoja. Kirja, joka antoi hänen elämälleen suunnan, oli Ernest Thompson Setonin 1903 kirjoittama Kaksi partiopoikaa. Peterson samaistui kirjan päähenkilöön Janiin. Eräs hänen opettajistaan, Blanche Hornbeck, perusti nuorille tarkoitetun luontokerhon Junior Audubon Clubin, joka kokoontui koulun jälkeen. Kerran opettaja antoi lapsille tehtäväksi maalata vesiväreillä jokin lintu Eatonin kirjasta The Birds of New York State. Peterson sai väritettäväkseen sinitöyhtönärhen, ja tämän jälkeen hän päätti ruveta lintumaalariksi.
Päätettyään koulunsa Peterson muutti New Yorkiin ja opiskeli maalaustaidetta, minkä jälkeen hän opetti tieteitä ja taiteita Massachusettsissa. Vuonna 1934 hän julkaisi ensimmäisen kirjansa Guide to the Birds, joka oli ensimmäinen varsinainen lintujen määrityskirja, ja jonka kahden tuhannen kappaleen painos myytiin loppuun viikossa. Kirjasta otettiin viisi uusintapainosta. Kirjan kustantaja alkoi julkaista The Peterson Field Guides -nimistä sarjaa, johon Peterson myös kirjoitti. Sarjassa on julkaistu ainakin 51 osaa.
New Yorkin osavaltion ympäristönsuojeluviraston Roger Tory Peterson Institute Jamestownissa on nimetty hänen kunniakseen.