stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaroslav Heyrovský

| Jaroslav Heyrovský |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1890 Praha
Kuollut: 27. maaliskuuta 1967 (76 vuotta) Praha, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:  tšekkiläinen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kaarlen yliopisto  University College London
Tutkimusalue:  Kemia
Tunnetut työt:  Polarografia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1959)
 Nimikirjoitus
Jaroslav Heyrovskýn muistomerkki Prahassa.
Jaroslav Heyrovský (20. joulukuuta 1890 – 27. maaliskuuta 1967) oli tšekkiläinen kemisti. Hän tuli tunnetuksi varsinkin polarografian alaa koskevasta työstään, ja hän sai Nobelin kemiapalkinnon vuonna 1959.
Heyrovský oli jo koulussa kiinnostunut fysiikasta, matematiikasta ja astronomiasta. Kemiaa ei tuolloin koulussa opetettu, mutta kun Sir William Ramsay sai Nobelin palkinnon jalokaasujen löytämisestä, Heyrovský päätti ryhtyä opiskelemaan fysikaalista kemiaa.
Hän meni Lontoon University Collegeen, jossa Ramsay opetti, valmistuttuaan Kaarlen yliopistosta Prahasta. Ensimmäisen maailmansodan hän työskenteli sotilassairaalassa kemistinä ja radiologina. Sodan jälkeen hän alkoi kehitellä uutta sähkökemian haaraa.
Polarografian keksimisen jälkeen hän perusti polarografisen koulun Kaarlen yliopistolle ja johti polarografista instituuttia Tšekkoslovakian tiedeakatemiassa. Prahasta muodostui uuden tieteenalan kansainvälinen keskus, ja se sai runsaasti käyttötarkoituksia lääketieteessä, elintarvikekemiassa ja ympäristönsuojelussa.
Heyrovský sai Nobelin palkinnan yli 30 vuotta löytönsä jälkeen, vuonna 1959. Hänen mennessään noutamaan palkintoa hänen perheensä oli jäätävä kotiin, koska Heyrovskýjen pelättiin loikkaavan maasta.
Heyrovskyn kraatteri Kuussa on nimetty Jaroslav Heyrovskýn mukaan.
Karhunpäivä

Karhunpäivää (vir. karusepäev, 'karhusenpäivä') on vietetty joillakin alueilla Virossa heinäkuun 13. päivän tienoilla. Tuolloin palvottiin karhua vahinkojen ja vaaran välttämiseksi. Vanhimmat kirjalliset lähteet juhlasta ovat vuodelta 1680. Kansatieteilijä Kustaa Vilkuna on arvellut, että samantapaista päivää olisi muinaisuudessa voitu viettää myös Suomessa, mutta kansanomaisia merkkejä päivän vietosta ei ole Suomesta tallennettu.
Kivikkokangas

| Kivikkokangas |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kivikkokangas korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Hiukkavaaran suuralue
Kaupunginosa nro:  48
Väkiluku:  3 140  31.12.2023
Osa-alueet:  Kivikkokangas, Mustikkakangas
Postinumero(t):  90670
Näkymä Rakkakiventielle talvella 2014
Kivikkokangas on Oulun kaupunginosa Oulujoen pohjoisrannalla, kaupungin itälaidalla Hiukkavaaran kaupunginosan kaakkoispuolella. Kaupunginosa muodostettiin 6. syyskuuta 2010 erottamalla se Hiukkavaaran kaupunginosasta.
Kivikkokangas on osa suunniteltua noin 20 000 asukkaan Hiukkavaaran asuinaluetta. Kivikkokankaan ensimmäiset asunnot valmistuivat vuonna 2013.
Kuvia Kivikkokankaalta

Juoksulenkin eteläinen risteys
Juoksulenkin pohjoisen risteyksen taloja
Rakkakiventien koillispään erillistaloja
Hiihtolenkin pohjoishaara Liikkujantielle
Näkymä etelästä Lumilaudantien suuntaan
Karhulampi (Kouvola, Kelesjärvi)

| Karhulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Jaala)
Koordinaatit:  61°14′21″N, 26°30′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Kallio-Ruokoseen 
Järvinumero:  14.179.1.061
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,6 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,731 km  
Pinta-ala:  2,491 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhulampi 
Karhulampi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Paljakan länsipuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy.
Jalokeltajäkälät

| Jalokeltajäkälät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Keltajäkälät Teloschistales
Heimo::  Teloschistaceae
Suku::  Jalokeltajäkälät Xanthomendoza  S.Y. Kondr. & Kärnefelt
Katso myös
   Jalokeltajäkälät Wikispeciesissä   Jalokeltajäkälät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jalokeltajäkälät (Xanthomendoza) on heimoon Teloschistaceae kuuluva suku. Suvun lajit ovat pieniä ja muodoltaan lehtimäisiä. Väri on oranssinkeltainen. Jäkälä on kauttaaltaan kuorikerroksen peittämä. Jalokeltajäkälät muistuttavat keltajäkäliä, mutta eroavat niistä siten, että niiden kotelomaljoissa on ripsimäisiä muodostumia laidoilla ja kuromat ovat muodoltaan liereitä. Sukuun kuuluvia lajeja ovat pahtakeltajäkälä (X. borealis) ja jalokeltajäkälä (X. fulva).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jalokeltajäkälät (Xanthomendoza)
UniProt: Taxonomy - Xanthomendoza (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Xanthomendoza (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Xanthomendoza (englanniksi)
Karhulampi (Mikkeli, Sopenkylä)

| Karhulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°22′00″N, 27°09′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Ala-Kuhaseen 
Järvinumero:  14.973.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,1 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,711 km  
Pinta-ala:  3,131 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhulampi 
Karhulampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Sopenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ala-Kuhasen valuma-alueeseen (14.973) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,1 metriä mpy.
Kaidai

| Kaidai / 海大型潜水艦 |
| --- | --- |

Kaidai (jap. 海大型潜水艦, kaidai-gata sensuikan) oli keisarillisen Japanin laivaston suurikokoinen sukellusvenetyyppi, joka voidaan jakaa seitsemään luokkaan ja kahteen alaluokkaan.
Alukset

Palveluksessa olevat alukset nimettiin uudelleen 20. toukokuuta 1942 lisäämällä alusten numeroon sata esimerkiksi I-52:sta tuli I-152.
Alukset > KD1-luokka

Tyypin prototyyppi ja luokkansa ainoa edustaja.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-51 | Kuren laivastoarsenaali | 6. huhtikuuta 1921 | 29. marraskuuta 1921 | 20. kesäkuuta 1924 | nimetty 1. marraskuuta 1924 I-51 poistettu 1. huhtikuuta 1940 |
Alukset > KD2-luokka

Luokkaan kuului ainoastaan yksi alus.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-52 | Kuren laivastoarsenaali | 14. helmikuuta 1922 | 12. kesäkuuta 1922 | 20. toukokuuta 1925 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-152 poistettu 1. elokuuta 1942 |
Alukset > KD3A-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-53 | Kuren laivastoarsenaali | 1. huhtikuuta 1924 | 5. elokuuta 1925 | 30. maaliskuuta 1927 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-153 poistettu 30. marraskuuta 1945 |
| I-54 | Sasebon laivastoarsenaali | 15. marraskuuta 1924 | 15. maaliskuuta 1926 | 15. joulukuuta 1927 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-154 poistettu 20. marraskuuta 1945 |
| I-55 | Kure | 1. huhtikuuta 1924 | 2. syyskuuta 1925 | 5. syyskuuta 1927 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-155 poistettu 20. marraskuuta 1945 |
| I-58 | Yokosukan laivastoarsenaali | 3. joulukuuta 1924 | 3. lokakuuta 1925 | 15. toukokuuta 1928 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-158 poistettu 30. marraskuuta 1945 |
Alukset > KD3B-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-56 | Kuren laivastoarsenaali | 3. marraskuuta 1926 | 23. maaliskuuta 1928 | 31. maaliskuuta 1929 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-156 poistettu 30. marraskuuta 1945 |
| I-57 | Kure | 8. heinäkuuta 1927 | 1. lokakuuta 1928 | 24. joulukuuta 1929 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-157 poistettu 30. marraskuuta 1945 |
| I-59 | Yokosukan laivastoarsenaali | 25. maaliskuuta 1927 | 25. maaliskuuta 1929 | 31. maaliskuuta 1930 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-159 poistettu 30. marraskuuta 1945 |
| I-60 | Sasebon laivastoarsenaali | 10. lokakuuta 1927 | 24. huhtikuuta 1929 | 20. joulukuuta 1929 | upotettu 17. tammikuuta 1942 |
| I-63 | Sasebo | 12. elokuuta 1926 | 28. syyskuuta 1927 | 20. joulukuuta 1928 | uponnut kolaroituaan 2. helmikuuta 1939 |
Alukset > KD4-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-61 | Mitsubishi, Kobe | 15. marraskuuta 1926 | 12. marraskuuta 1927 | 6. huhtikuuta 1929 | uponnut kolaroituaan 6. lokakuuta 1941 |
| I-62 | Mitsubishi | 20. huhtikuuta 1927 | 29. marraskuuta 1928 | 24. huhtikuuta 1930 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-162 poistettu 30. marraskuuta 1945 |
| I-64 | Kuren laivastoarsenaali | 28. maaliskuuta 1927 | 5. lokakuuta 1929 | 30. elokuuta 1930 | upotettu 17. toukokuuta 1942 |
Alukset > KD5-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-65 | Kuren laivastoarsenaali | 19. joulukuuta 1929 | 2. kesäkuuta 1931 | 1. joulukuuta 1932 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-165 upotettu 27. kesäkuuta 1945 |
| I-66 | Sasebon laivastoarsenaali | 8. marraskuuta 1929 | 2. kesäkuuta 1931 | 10. marraskuuta 1932 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-166 upotettu 17. heinäkuuta 1944 |
| I-67 | Mitsubishi, Kobe | 14. lokakuuta 1929 | 7. huhtikuuta 1931 | 8. elokuuta 1932 | tuhoutunut onnettomuudessa 29. elokuuta 1940 |
Alukset > KD6A-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-68 | Kuren laivastoarsenaali | 18. kesäkuuta 1931 | 26. kesäkuuta 1933 | 31. heinäkuuta 1934 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-168 upotettu 27. heinäkuuta 1943 |
| I-69 | Mitsubishi, Kobe | 22. joulukuuta 1931 | 15. helmikuuta 1934 | 28. syyskuuta 1935 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-169 upotettu 4. huhtikuuta 1944 |
| I-70 | Sasebon laivastoarsenaali | 25. tammikuuta 1933 | 14. kesäkuuta 1934 | 9. marraskuuta 1935 | upotettu 10. joulukuuta 1941 |
| I-71 | Kawasaki, Kobe | 15. helmikuuta 1933 | 25. elokuuta 1934 | 24. joulukuuta 1935 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-171 upotettu 1. helmikuuta 1944 |
| I-72 | Mitsubishi | 16. joulukuuta 1933 | 20. kesäkuuta 1935 | 7. tammikuuta 1937 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-172 upotettu 10. marraskuuta 1942 |
| I-73 | Kawasaki | 5. huhtikuuta 1934 | 20. kesäkuuta 1935 | 7. tammikuuta 1937 | upotettu 29. tammikuuta 1942 |
Alukset > KD6B-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-74 | Sasebon laivastoarsenaali | 16. lokakuuta 1934 | 28. maaliskuuta 1937 | 15. elokuuta 1938 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-174 upotettu 12. huhtikuuta 1944 |
| I-75 | Mitsubishi, Kobe | 1. marraskuuta 1934 | 16. syyskuuta 1937 | 8. joulukuuta 1938 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-175 upotettu 4. helmikuuta 1944 |
Alukset > KD7-luokka

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-176 (ex -I-76) | Kuren laivastoarsenaali | 22. kesäkuuta 1940 | 7. kesäkuuta 1941 | 4. elokuuta 1942 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-176 upotettu 16. toukokuuta 1944 |
| I-177 (ex- I-77) | Kawasaki, Kobe | 10. maaliskuuta 1941 | 20. joulukuuta 1941 | 28. joulukuuta 1942 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-177 upotettu 3. lokakuuta 1944 |
| I-178 (ex- I-78) | Mitsubishi, Kobe | 21. toukokuuta 1941 | 24. helmikuuta 1942 | 26. joulukuuta 1942 | nimetty 20. toukokuuta 1942 I-178 kadonnut 4. elokuuta 1943 |
| I-179 | Kawasaki | 21. elokuuta 1941 | 16. heinäkuuta 1942 | 18. kesäkuuta 1943 | tuhoutunut onnettomuudessa 14. heinäkuuta 1943 |
| I-180 | Yokosukan laivastoarsenaali | 17. huhtikuuta 1941 | 7. helmikuuta 1942 | 15. tammikuuta 1943 | kadonnut 20. toukokuuta 1944 |
| I-181 | Kure | 11. marraskuuta 1941 | 2. toukokuuta 1942 | 24. toukokuuta 1943 | upotettu 16. tammikuuta 1944 |
| I-182 | Yokosuka | 10. marraskuuta 1941 | 30. toukokuuta 1942 | 24. toukokuuta 1943 | upotettu 3. syyskuuta 1943 |
| I-183 | Kawasaki | 26. joulukuuta 1941 | 21. tammikuuta 1943 | 3. lokakuuta 1943 | upotettu 28. huhtikuuta 1944 |
| I-184 | Yokosuka | 1. huhtikuuta 1942 | 12. joulukuuta 1942 | 15. lokakuuta 1943 | upotettu 19. kesäkuuta 1944 |
| I-185 | Yokosuka | 9. helmikuuta 1942 | 16. syyskuuta 1942 | 23. syyskuuta 1943 | upotettu 22. kesäkuuta 1944 |
Karhulampi (Mäntyharju)

| Karhulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°14′19″N, 26°57′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Mustajärveen 
Järvinumero:  14.984.1.043
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,6 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,702 km  
Pinta-ala:  1,796 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhulampi 
Karhulampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Haimin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,6 metriä mpy.
Jindřich Roudný

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bryssel 1950 | 3 000 m ej |  |
Jindřich Roudný (14. helmikuuta 1924 Fukov – 10. toukokuuta 2015) oli urheilu-urallaan Tšekkoslovakiaa edustanut estejuoksija ja Euroopan mestari.
Roudný voitti 3 000 metrin estejuoksun Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän sijoittui alkuerässään viidenneksi ja karsiutui 0,4 sekunnin erolla loppukilpailusta.
Roudný kuoli 91-vuotiaana 10. toukokuuta 2015.
Jan Trøjborg

Jan Trøjborg (14. joulukuuta 1955 – 6. toukokuuta 2012) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Trøjborg toimi Tanskan parlamentin Folketingetin jäsenenä syksystä 1987 vuoden 2005 loppuun, jolloin hänet valittiin kotikaupunkinsa Horsensin pormestariksi. Trøjborgille kertyi vankka ministerikokemus Poul Nyrup Rasmussenin hallitusten ajalta. Hän toimi ministerinä yhtäjaksoisesti lähes yhdeksän vuoden ajan tammikuusta 1993 marraskuuhun 2001 asti, jolloin Anders Fogh Rasmussenin johtama Venstre-puolue voitti parlamenttivaalit.
Koulutukseltaan Trøjborg oli rakennusinsinööri, joksi hän valmistui vuonna 1986. Trøjborg oli vuodesta 1998 vuoteen 2010 naimisissa Janne Lindgaardin kanssa, jonka kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hänellä oli kaksi lasta myös aiemmasta liitostaan.
Trøjborg kuoli toukokuussa 2012, 56-vuotiaana, saatuaan sydänkohtauksen.
Ministeriydet

Teollisuusministeri (25. tammikuuta 1993 – 28. tammikuuta 1994)
Liikenneministeri (28. tammikuuta 1994 – 30. joulukuuta 1996)
Kauppa- ja teollisuusministeri (30. joulukuuta 1996 – 23. maaliskuuta 1998)
Tutkimusministeri (23. maaliskuuta 1998 – 10. heinäkuuta 1999)
Kehitysministeri (10. heinäkuuta 1999 – 21. joulukuuta 2000)
Puolustusministeri (21. joulukuuta 2000 – 27. marraskuuta 2001)
Kissusvaahtera

| Kissusvaahtera |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Saippuamarjakasvit Sapindaceae
Suku::  Vaahterat Acer
Laji::  cissifolium
Kaksiosainen nimi
 Acer cissifolium  (Sieb. & Zucc.) K.Koch 
Katso myös
   Kissusvaahtera Wikispeciesissä   Kissusvaahtera Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kissusvaahtera (Acer cissifolium) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni kausivihanta puu, joka kasvaa luontaisena Japanissa.
Ulkonäkö

Kissusvaahtera kasvaa yleensä noin 6–9 metriä korkeaksi. Aluksi se kasvaa suoraan ylöspäin, mutta vanhemmiten enemmän leveyttä, ja siitä alkaa tulla pensasmaisempi. Runko on sileä ja väriltään harmahtava, mutta nuoret varret ovat punertavanvioletteja.
Kissusvaahteran lehdet ovat kolmilehdykkäiset ja muistuttavat hieman joidenkin saarni- ja murattilajien lehtiä. Lehtien lehdykät kasvavat noin 10 cm pitkiksi ja ovat puikeita tai vastapuikeita sekä sahalaitaisia. Väriltään lehdet ovat tavallisen vihreitä tai oliivinvihreitä ja syksyisin ne muuttuvat keltaisen, oranssin tai punaisen sävyisiksi.
Kissusvaahteran kukat kehittyvät riippuviin terttuihin ja ovat pieniä, keltaisia sekä tuoksuvia. Kissusvaahtera kukkii keväisin ja kukista kehittyvät hedelmät ovat noin 2,5 cm pitkiä, siivekkäitä lohkohedelmiä. Kissusvaahtera on kaksikotinen, mutta emiyksilöt voivat muodostaa siemeniä partenokarppisesti, jos pölyttäjät eivät tuo emikukkiin siitepölyä hedeyksilöistä.
Käyttö ja kasvatus

Kissusvaahtera sopii kasvatettavaksi pienenä koristepuuna, vaikka se onkin kasvatettuna varsin harvinainen. Se kasvaa helposti keskikosteassa, hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Se kasvaa hyvin myös happamassa maaperässä, kunhan maaperä pysyy tasaisesti kosteana. Parhaiten kissusvaahtera menestyy viileän kesän omaavassa ilmastossa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kissusvaahtera (Acer cissifolium)
Trees and Shrubs Online: Acer cissifolium (englanniksi)
Jincy Dunne

| Jincy Roese> Jincy Dunne |
| --- | --- |
 Jincy Roese vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2022 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2021 |  |  |
Jincy Dunne (s. 15. toukokuuta 1997) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana.
Dunne saavutti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiahopeaa vuonna 2022 ja MM-hopeaa 2021. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2015 sekä saavutti hopeaa vuosina 2013 ja 2014. Vuoden 2015 turnauksessa hän oli joukkueen kapteeni ja teki jatkoajalla voittomaalin loppuottelussa Kanadaa vastaan. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen. Myös vuoden 2014 turnauksessa hänet arvostettiin parhaaksi puolustajaksi.
Dunne edusti yliopistosarjoissa Ohion osavaltionyliopistoa kausina 2016–2020.
Jerkin’

Jerkin’
Jerkin’ on street dance, joka on lähtöisin Yhdysvalloista Kalifornian osavaltiosta. Jerkin’ oli alun perin pilatanssi. Tanssissa käytetään paljon breakdance-liikkeitä. Jerkin’-musiikki on vain hieman erilaista kuin normaali rap-musiikki. Kappaleissa on paljon toistoa muiden artistien kappaleista. Tunnettuja yhtyeitä ovat New Boyz, Audio Push, Rangers (GGPR), YT, Kid Zooted, Cliff Savage, Indigo Vanity, Pink Dollaz, Vixen ent., Jinc ent., The Bangz, YG, KP, Young sam sekä Baby Dollaz.
Jean-Yves Bosseur

Jean-Yves Bosseur (s. 5. helmikuuta 1947 Pariisi) on ranskalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä.

Bosseur soitti viulun ennen säveltäjäksi ryhtymistään. Aluksi hän otti yksityistunteja ja opiskeli Darmstadtin kesäkoulussa, jossa hän tutustui Karlheinz Stockhauseniin ja Henri Pousseuriin. Opinnot jatkuivat Kölnin musiikkikorkeakoulussa (Rheinische Musikhochschule).
Bosseur opiskeli myös yliopistossa filosofiaa ja estetiikkaa, jonka tuloksena syntyi kaksi opinnäytetyötä : Henri Pousseurin ja Michel Butorin Votre Faust –oopperasta ja väitöskirja Uuden musiikin notaatio ja kommunikaatio (Notation et communication de la nouvelle musique).
Yhdessä Michel Decoustin ja Pierre Mariétanin kanssa Bosseur perusti vuonna 1966 GERM-ryhmän (Groupe d’Études et de Réalisations Musicales). Hän teki tunnetuksi amerikkalaista kokeellista musiikkia. Säveltäjistä häntä kiinnostavat varsinkin John Cage, Morton Feldman, Earle Brown, Christian Wolff, jotka ovat soveltaneet sävellystyössään avoimen muodon periaatetta.
Vuonna 1977 Bosseur oli mukana perustamassa Intervalles -ryhmää, joka yhdistää kuvataiteita, teatteria, tanssia ja kirjallisuutta ja edistää taiteidenvälistä vuoropuhelua. Hän on tehnyt yhteistyötä myös Jiří Kolářin kanssa hyödyntäen sitaatti- ja kollaasitekniikkaa. Michel Butorin kanssa Bosseur on tehnyt Matériel pour un Don Juan (1977) ja Les Tarots-Musiciens (Eloge de Raymond Roussel, 1983-1984) –teokset.
Bosseur työskentelee musiikkitieteen tutkijana Paris IV -yliopistossa, Tieteellisessä tutkimuskeskuksessa (Centre National de la Recherche Scientifique).
Vuonna 1998 hänelle myönnettiin Diapason d'Or –kunniamerkki la Messe –sävellyksestään.
Kirjallisuutta

Musique et Littérature. Revue des Sciences Humaines. Lille : Publiée par l’Université de Lille III, avec le concours du CNRS et du CNL. 1987/1.
Aiheesta muualla

Jean-Yves Bosseur, Compositeur (Arkistoitu – Internet Archive)
IRCAM (Arkistoitu – Internet Archive)
CDMC
The Living Composers Project
Musicologie
Book by ISBN
Resonances (Arkistoitu – Internet Archive)
Jerkkaus

Jerkkaus (engl. jerk; nykäys, nykiminen) on heittokalastusta uintilevyttömällä vaapulla, jossa ei ole omaa uintiliikettä. Jerkkikalastuksessa vavan painalluksilla tai kelausrytmin muutoksilla tai näiden yhdistelyllä jerkkiin voidaan luoda uintiliikkeitä, jotka saaliskalat huomaavat. Jerkkauksen tehokkuus perustuu jerkin uittamiseen ja sitä käytetään erityisesti isojen haukien kalastamiseen.
Hauen jerkkikalastus alkoi yleistyä Suomessa vuosien 2003–2004 vaiheilla ja on nykyään varsin suosittua varsinkin etelärannikolla. Pikkuhiljaa jerkkaus on saanut suosiota myös sisävesillä. Haukijerkit ovat usein varsin kookkaita, pituudeltaan noin 10–20-senttisiä ja painoltaan noin 30–150-grammaisia. Näin ollen niiden kanssa tulee käyttää verrattain paksua ja vetolujaa punottua siimaa ja jäykkää jerkkivapaa sekä mielellään hyrräkelaa. Siiman tulee olla paksua, koska siiman sotkeutuessa välineisiin painava viehe katkaisee nykäysherkän punottun siiman helposti poikki ja se tietää arvokkaan uistimen ennätyslentoa sekä vajoamista pohjaan lopullisesti. Siiman tulee olla punottua, koska uittamisessa tärkeintä on tunnokkuus uistimeen ja tähän venyvä monofiilisiima ei kelpaa. Jerkkaus on lähtöisin Amerikasta[lähde? ], jossa sitä on harrastettu jo kymmeniä vuosia. Suomeen jerkkaus rantautui Ruotsista[lähde? ].
Suomessa Jerk-vaappuja valmistaa mm. Riihimäellä Korkiakosken Uistin sekä useat muut pienvalmistajat. Jerkkien valmistaminen on hyvin tarkkuutta vaativaa, sillä valmistuksessa tulee ottaa huomioon uistimen vajoamisnopeus, vajoamisasento sekä painotuksen sijoitus oikeisiin paikkoihin. Jo grammojen painoero voi pilata uinnin muuten identtiseen uistimeen verrattuna. Johtuen tarkasta työstämisestä ja korkealaatuisesta käsityöstä kotimaiset jerkit ovat arvokkaita. Myös esim. amerikasta tuotavat klassikkouistimet ovat usein kalliita, huolimatta niiden surkeasta kestävyydestä. Pienemmällä budjetilla kalastavaille on tarjolla edullisia kiinalaisia muovivieheitä.