stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 2011
Suomen joukkue

Suomi lähetti Tokion MM-kilpailuihin kolme mies- ja kolme naisvoimistelijaa. Kahdella telineellä kilpaillutta Tomi Tuuhaa lukuun ottamatta kaikki suomalaiset kilpailivat otteluissa.
Naisten joukkueesta parhaiten neliottelussa sijoittui 106. sijallaan Annika Urvikko, joka oli paras suomalaisnainen myös hypyssä ja eritasonojapuilla. Reeta Pietilä oli puomilla ja permannolla suomalaisista vahvin, mutta eritasonojapuilla hän jäi vaatimattomiin pisteisiin 8,800 jääden neliottelussa sekä Urvikon että Rosanna Ojalan taakse. Pietilän 73. sija puomilla oli sijoituksen perusteella suomalaisnaisten paras kisasuoritus, jonka lisäksi kolmikosta sadan parhaan joukkoon ylsi vain Urvikko eritasonojapuiden 97. sijallaan. Urvikon neliottelun sijoitus takasi Suomelle mahdollisuuden lähettää yksi naisvoimistelija jatkokarsintaan, jossa jaettiin henkilökohtaisia paikkoja Lontoon kesäolympialaisiin. Jatkokarsinnassa tammikuussa 2012 kilpaillut Urvikko lunasti olympiapaikan.
Miesten joukkueesta kuusiotteluun osallistunut Sami Aalto loukkaantui ensimmäisen telineensä, renkaiden, alastulossa ja joutui keskeyttämään. Heikki Niva suoritti ottelun loppuun asti sijoittuen 120:nneksi. Tomi Tuuha voimisteli vain kahdella telineellä. Hypyssä hän oli kahden hypyn karsinnan 26:s, joka sijoituksena oli Suomen joukkueen paras näissä kilpailuissa. Tuuhan ensimmäinen hyppy, tsukahara 2,5 kierteellä sujui hyvin, ja hän sai hypystä 15,900 pistettä. Toisen hypyn, urhovoltin kahdella kierteellä, alastulo epäonnistui. Toisesta hypystään Tuuha sai vain 14,466 pistettä, jolloin keskiarvoksi muodostui 15,183 pistettä. Suomen miesvoimistelijat eivät selviytyneet Lontoon kesäolympialaisten jatkokarsintaan.
Tulokset:
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (englanniksi, japaniksi)
Serbian miesten lentopallomaajoukkue

| Serbia |
| --- | --- |

Liitto:  Serbian volleyball federation
Maanosaliitto:  Euroopan Lentopalloliitto
Kenttä:  Belgradin Urheiluhalli, Belgrad
Valmentaja:  Slobodan Kovač
Kapteeni:  Nemanja Petrić
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serbian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Serbian tasavaltaa kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on maailman rankinglistalla tällä hetkellä sijalla 10. Serbian joukkue voidaan laskea Jugoslavian sekä Serbia ja Montenegron maajoukkueiden seuraajaksi. Jugoslavian nimellä joukkue pelasi vuoteen 2002 saakka, kun taas Serbia ja Montenegrona joukkue esiintyi vuoden 2006 loppuun asti vaikka valtioliitto olikin hajonnut jo kesäkuussa. Jugoslavian aikana joukkue voitti olympiakultaa vuonna 2000 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2001. Serbian aikana joukkue on voittanut Euroopan-mestaruuden vuosina 2011 ja 2019 sekä maailmanliigan vuonna 2016.
Historia > Nousu huipulle

Jugoslavia ylsi maan historian vaikeiden vuosien jälkeen EM-pronssille vuonna 1995. EM-kisojen mitaliketju sai jatkoa hopeasta 1997 ja pronssista 1999, ja vuoden 2001 EM-kisoissa joukkue voitti välierässä Italian ja loppuottelussa Venäjän voittaen historiansa ensimmäisen ja Jugoslavian nimissä ainoan Euroopan mestaruuden.
Tuolloisen jo vahvan joukkueen vaihtopenkillä istui ammattilainen Zoran Gajić, ja kentällä varmoja otteita esittivät Grbićin veljekset Nikola ja Vladimir, tappavan kovia syöttöjä lähettänyt ja MM-kisojen parhaaksi syöttäjäksikin valittu Goran Vujević, vahvat torjujat Andrija Gerić ja Đula Mešter sekä hyökkääjänä musertavia lyöntejä esittänyt nuori Ivan Miljković.
Tämän joukkueen suurin saavutus oli kultamitali Sydneyn 2000 olympialaisissa.
Historia > Jugoslavian jälkeen

Vuonna 2002 joukkueen nimeksi tuli Serbia ja Montenegro. Samana vuonna se hävisi maailmanliigan finaalissa Brasilialle.
Vuonna 2005 Serbia ja Montenegro järjesti maailmanliigan lopputurnauksen. Uskomattomassa finaalissa 18 200 silmäparin edessä Belgradin urheiluhallissa kotijoukkue hävisi niukasti Brasilialle. Ivan Miljković valittiin koko liigan parhaaksi pelaajaksi ja parhaaksi syöttäjäksi. Hän tuli maailmanliigan historian ensimmäisenä pelaajana valituksi liigan parhaaksi pelaajaksi neljästi (2001, 2002, 2003 ja 2005).
Vuonna 2006 pelatuissa maailmanmestaruuskilpailuissa joukkue esiintyi viimeisen kerran Serbia ja Montenegron nimellä. Kisoja ennen joukkueen tähtipelaaja Goran Vujević kertoi lopettavansa maajoukkueuransa ja keskittyvänsä seurajoukkuepeleihin. MM-kisoissa joukkue sijoittui neljänneksi häviten pronssiottelun Bulgarialle. Jugoslavian sekä Serbia ja Montenegron nimellä joukkue saavutti 11 vuoden aikana 15 mitalisijaa maailman ja Euroopan maajoukkueturnauksissa.
Historia > Serbian aika

Vuonna 2007 Serbia saavutti EM-pronssia voitettuaan kisojen pronssiottelussa Suomen eräluvuin 3–1. Tammikuussa 2008 maa voitti Izmirissä, Turkissa pelatun olympiakarsintaturnauksen ja selviytyi Pekingin olympialaisiin. Maailmanliigassa joukkue selviytyi loppuotteluun, jossa se hävisi Yhdysvalloille erin 1–3. Olympialaisissa Serbia selviytyi puolivälieriin, joissa se hävisi Yhdysvalloille lukemin 2–3.
Vuonna 2009 Serbia isännöi maailmanliigan lopputurnausta ja selviytyi loppuotteluun, jossa se hävisi Brasilialle 2–3. Saman vuoden EM-kilpailuissa joukkue sijoittui viidenneksi. Vuonna 2010 Serbia sijoittui maailmanliigassa pronssille. Myös MM-kilpailuista tuli pronssia, kun se hävisi välierissä Kuuballe 2–3 mutta voitti pronssiottelussa Italian 3–1.
Vuonna 2011 Serbia voitti Euroopan-mestaruuden. Se voitti kaikki kolme alkulohkovastustajaansa menettäen vain yhden erän Slovenialle, puolivälierissä Ranskan 3–1, välierissä Venäjän 3–2 sekä loppuottelussa Italian 3–1.
Lontoon olympialaisissa 2012 Serbia ei päässyt alkulohkosta jatkoon voitettuaan viidestä ottelustaan vain yhden. EM-kilpailuissa 2013 se sijoittui alkulohkossaan toiseksi Suomen jälkeen ja voitti pudotuspeleissä Tanskan ja Belgian kunnes hävisi välierissä Venäjälle 1–3. Pronssiottelussa Serbia voitti Bulgarian 3–0 ja saavutti historiansa viidennen EM-pronssin, kun Jugoslavian aika lasketaan mukaan. MM-kilpailuissa 2014 Serbia hävisi alkulohkossaan vain yhden ottelun mutta jatkolohko toi kolme tappiota lisää ja joukkueen sijoitukseksi jäi jaettu yhdeksäs sija yhdessä Suomen kanssa.
Vuonna 2015 maajoukkueen valmentajaksi tuli entinen huippupelaaja Nikola Grbić. Hänen johdollaan joukkue saavutti maailmanliigassa hopeaa Ranskan oltua loppuottelussa parempi lukemin 0–3. EM-kilpailuissa Serbia jäi seitsemänneksi hävittyään puolivälierissä Ranskalle 1–3. Vuonna 2016 Serbia voitti ensimmäisen kerran kultaa maailmanliigassa. Se voitti lopputurnauksen välierissä Italian 3–2 sekä loppuottelussa Brasilian 3–0. Rio de Janeiron olympialaisiin Serbia ei pääsyt.
Vuonna 2017 Serbia sijoittui maailmanliigassa viidenneksi. EM-kilpailuissa 2017 se saavutti pronssia, kun se tappiottoman alkulohkon jälkeen voitti puolivälierissä Bulgarian 3–0, hävisi välierissä Saksalle 2–3 sekä voitti pronssiottelussa Belgian 3–2. MM-kilpailuissa 2018 Serbia sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Yhdysvalloille 1–3.
Sergi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergi Barjuan i Esclusa
Syntymäaika: 28. joulukuuta 1971 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Les Franqueses, Espanja
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 172 senttimetriä
Seura
Seura: Almería
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1988–1992: Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1993 | Barcelona B | 42 | (4) |
| 1993–2002 | Barcelona | 267 | (6) |
| 2002–2005 | Atlético Madrid | 85 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 394 | (10) |
Maajoukkue
| 1994–2002 | Espanja | 56 | (1) |
Valmennusura
2009–2011: Barcelona (juniorit)
2012–2014: Recreativo
2015: Almería
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sergi Barjuan i Esclusa (s. 28. joulukuuta 1971 Les Franqueses del Vallès, Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Lokakuussa 2021 hänestä tuli FC Barcelonan väliaikainen päävalmentaja.
Sergi oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä vasempana laitapuolustajana.
Pelaajaura

Sergi edusti pääosan urastaan eli vuodet 1993–2002 Barcelonaa. Lisäksi hän edusti Atlético Madridia vuosina 2002–2005. Sergi saavutti Barcelonan riveissä muun muassa kolme Espanjan-mestaruutta ja Cup-voittajien cupin voiton.
Espanjan maajoukkueessa Sergi pelasi vuosina 1994–2002 56 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti Espanjaa MM-kilpailuissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000. Sergi pelasi lisäksi joitakin otteluita myös epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.
Saavutukset

Espanjan-mestaruus 1994, 1998, 1999
Espanjan cup 1997, 1998
Espanjan supercup 1994, 1996
Cup-voittajien cup 1997
UEFA Super Cup 1997
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Zubizarreta |
2 Ferrer |
3 Otero |
4 Camarasa |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Goikoetxea |
8 Guerrero |
9 Guardiola |
10 Bakero |
11 Begiristain |
12 Sergi |
13 Cañizares |
14 Juanele |
15 Caminero |
16 Miñambres |
17 Voro |
18 Alkorta |
19 Salinas |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Lopetegui |
Valmentaja Clemente
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1996
1 Zubizarreta |
2 López |
3 Belsué |
4 Alkorta |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Amavisca |
8 Guerrero |
9 Pizzi |
10 Donato |
11 Alfonso |
12 Sergi |
13 Cañizares |
14 Kiko |
15 Caminero |
16 Otero |
17 Manjarín |
18 Amor |
19 Salinas |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Molina |
Valmentaja Clemente
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Zubizarreta |
2 Ferrer |
3 Aranzabal |
4 Alkorta |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Morientes |
8 Guerrero |
9 Pizzi |
10 Raúl |
11 Alfonso |
12 Sergi |
13 Cañizares |
14 Campo |
15 Aguilera |
16 Celades |
17 Etxeberria |
18 Amor |
19 Kiko |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Molina |
Valmentaja Clemente
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Cañizares |
2 Salgado |
3 Aranzabal |
4 Guardiola |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Helguera |
8 Fran |
9 Munitis |
10 Raúl |
11 Alfonso |
12 Sergi |
13 Casillas |
14 Gerard |
15 Engonga |
16 Mendieta |
17 Etxeberria |
18 Paco |
19 Velasco |
20 Urzaiz |
21 Valerón |
22 Molina |
Valmentaja Camacho
Silfverswan

Silfverswan-aatelissuvun vaakuna
Silfverswan (Silfversvan) on suomalainen aatelissuku, joka introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1650 sukuna numero 457. Suomessa elävä sukuhaara on introdusoitu Suomen aateliin sukuna numero 183. Suku on peräisin Espoosta Uudeltamaalta.
Suvun jäsenet ovat tulleet tunnetuiksi sotilaina. Uudenmaan rykmentin kapteeni Henrik Joensson Espoosta aateloitiin  vuonna 1648. Hänen poikansa, vuonna 1709 kuollut  kapteeni Henrik Henriksson Silfversvan omisti Mäkkylän ja Kvisbackan tilat Espoossa. Suvun ruotsalainen haara kuoli vuonna 1965 viimeisen naispuolisen jäsenen kuollessa. Myös Venäjällä elää suvun jäseniä.
Suvun jäseniä

Claes Ernst Silfversvan (1792–1856), kenraalimajuri
Gustaf Johan Silfversvan (1820–1888), tilanomistaja, valtiopäiväedustaja
Otto Johan Niklas Silfversvan (1823–1879), kenraalimajuri, Claes Ernst Silfversvanin poika
Alexander Julius Silfversvan (1831–1908), kontra-amiraali, Claes Ernst Silfversvanin poika
Teodor Ernst Silfversvan (1843–1913), kontra-amiraali, Claes Ernst Silfversvanin poika
Woldemar Gustaf Silfversvan (1846–1908), everstiluutnantti ja valtiopäivämies, Claes Ernst Silfversvanin poika
Boris Silfverswan, professori
Suikerobegonia

| Suikerobegonia |
| --- | --- |
 Suikerobegonian kukinto
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cucurbitales
Heimo::  Vinolehtikasvit Begoniaceae
Suku::  Begoniat Begonia
Laji::  glabra
Kaksiosainen nimi
 Begonia glabra  Aubl., 1775 
Katso myös
   Suikerobegonia Wikispeciesissä   Suikerobegonia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suikerobegonia (Begonia glabra) on vinolehtikasvien (Begoniaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Sitä tavataan villinä Etelä-Amerikassa, Keski-Amerikassa ja Meksikossa. Suikerobegonian kukat ovat valkoisia. Se sopii aloittevillekin puutarhureille helppohoitoisuutensa johdosta. Suikerobegoniasta on tarjolla monia eri lajikkeita.
Suijin

Suijin  (水神 ) on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin   šintolaisuudessa  esiintyvä jumalhahmo eli kami. Se on maanviljelykselle tärkeä veden kami, joka asuu yleensä riisipeltojen tai kastelukanavien vieressä tai kaivoissa, lähteissä ja virroissa.
Suijinia palvotaan Suite-go -pyhäköissä, joita on paljon varsinkin maaseudulla. Tärkein niistä on Kurumessa Fukuokassa.
Soukkio

Soukkio on kylä Mäntsälässä. Kylällä on noin 250 asukasta (2009). Maarekisterikylän pinta-ala on noin 33 neliökilometriä. Soukkio sijaitsee Mäntsälän länsiosassa noin yhdeksän kilometrin päässä kirkonkylästä. Kylä rajautuu pohjoisessa ja idässä Sälinkäähän, kaakossa kirkonkylään ja etelässä Hirvihaaraan. Kylän läpi kulkeva paikallistie menee Hirvihaaraan ja siitä haarautuu yhdystie, joka vie Hyvinkäälle menevälle tielle. Soukkio on enimmäkseen harvaan asutettua maaseutua. Vanhan Soukkiontien varressa on tiivistä, nauhamaista asutusta. Tien varressa sijaitsevat kylän vanhimmat, keskiajalta periytyvät tontit. Keskeinen kyläalue, tiestö ja maisema ovat koillinen–lounas-suuntaisia.
Soukkiossa on hirsiveistämö ja muovituotetehdas. Pääelinkeino on ollut maa- ja metsätalous, mutta vain yhdellä tilalla on enää karjaa.
Kylän nimi tulee mahdollisesti sanasta ”soukka”, joka tarkoittaa kapeaa. Soukkio sijaitsee kahden järven kannaksella. Näistä Kotojärvi kuivatettiin 1930-luvulla. Järvestä on jäljellä kosteikkoa. Toinen järvi, Kilpijärvi, on yhä olemassa. Kotojärvi-Isosuo on Natura 2000 -suojelualue ja kuuluu valtakunnalliseen soidensuojeluohjelmaan.
Toisin kuin useimmat Mäntsälän kylistä, Soukkio on ollut talonpoikais- eikä kartanokylä. Kylä on asutettu luultavasti keskiajalla. Ensimmäinen maininta Soukkiosta on vuodelta 1543.
Soukkiossa oli koulu vuosina 1903–1963. Kylän urheiluseura ja metsästysseura ostivat rakennuksen kunnalta vuonna 1970. Rakennus on kunnostettu seurataloksi, jossa metsästys- ja urheiluseura sekä kylätoimikunta toimivat. Kylällä ei ole enää palveluita. Lähin koulu on Lukon koulu noin kahden kilometrin päässä kyläkeskuksesta.
Sinfonia nro 4 (Brahms)

Johannes Brahms sävelsi neljännen sinfoniansa e-mollissa (op. 98) vuosina 1884–1885. Sinfonia jäi hänen viimeisekseen. Se kantaesitettiin Meiningenissä 25. lokakuuta 1885 hänen johdollaan. Aiemmin versio kahdelle pianolle oli jo esitetty pienelle yksityiselle yleisölle säveltäjän toimiessa toisena pianistina.
Osat

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Teos koostuu neljästä osasta:
Allegro non troppo
Andante moderato
Allegro giocoso
Allegro energico e passionato
Neljäs osa on esimerkki sinfonisesta chaconnesta.
Kokoonpano

2 huilua (toisella sama osuus piccololla)
2 oboea
2 klarinettia
2 fagottia
kontrafagotti
4 käyrätorvea
2 trumpettia
3 pasuunaa
patarummut
triangeli (kolmannessa osassa)
jouset
Aiheesta muualla

IMSLP: Symphony No.4, Op.98 (Brahms, Johannes) (nuotteja)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Symphony No. 4 (Brahms)
Käännös suomeksi
Sinfoninen metalli

| Sinfoninen metalli |
| --- | --- |
Alkuperä:  NWOBHM, sinfoninen rock, progressiivinen metalli, neoklassinen metalli
Alkuperämaa:  Manner-Eurooppa, Skandinavia ja Alankomaat
Kehittymisen ajankohta:  1990-luvun puoliväli
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, sähköbasso, rummut, koskettimet, piano, viulu, taustakuoro
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  sinfoninen power metal, sinfoninen goottimetalli, sinfoninen black metal
Moonspell on tunnettu sinfonista metallia soittava yhtye
Sinfoninen metalli (engl. Symphonic metal) on metallimusiikin tyylilaji, jossa metallimusiikkiin on yhdistetty klassisen musiikin eli taidemusiikin piirteitä.
Tyylille on tyypillistä klassisesta musiikista sovelletut ooppera- tyyliset naisvokalistin laulamat sopraanot, orkesteri- ja kuorosovitukset sekä kosketinsoittimella soitetut melodiat. Metallimusiikista sovellettuja tyypillisiä piirteitä ovat raskaat sähkökitarat, nopeatempoiset rumpuosuudet ja joskus syvät tai jopa örinätyyliset miesvokalistit.
Sinfoniset metalliyhtyeet usein tuottavat äänet kosketinsoittimilla, sen sijaan että toisivat oikeat soittimet esiintymislavalle. Joillakin yhtyeillä on myös oma viulisti.
Sinfoninen metalli on saanut metalli vaikutteensa brittiläisestä, keskieurooppalaisesta ja skandinaavisesta power- doom-, death-, melodic death- folk- ja goottimetallista. Gootti- ja sinfoninen metalli on usein vaikea erottaa toisistaan ja joissakin tapauksissa musiikki kuuluu molempiin tyylilajeihin. Sinfoninen metalli ei kuitenkaan ole sidottu synkkään äänimaisemaan niin kuin goottimetalli ja käsitteleekin useasti fantasiateemoja ja iloisempia aiheita. Sinfoninen metalli on myös usein nopeatempoisempaa kuin goottimetalli. Folk metallista sinfoninen metalli eroaa pääasiassa soittimien perusteella. Siinä missä folk metallissa on usein perinteisiä soittimia kuten harmonikka tai huilu; on sinfonisessa metallissa lähes säännönmukaisesti viulu[lähde? ] ja kosketinsoittimet. Sinfonisessa metallissa viulumelodiat kuulostavat paljon enemmän klassisilta kuin taas folk-metallissa ne muistuttavat nopeatempoista pelimanni-musiikkia.
Monet sinfonista metallia soittavat yhtyeet luetaan myös muiden alalajien edustajiksi; esimerkiksi Dimmu Borgirin musiikki on black metalia, Angran power metalia, Haggardin folk metalia ja HB kristillistä metallia.
Yhtyeitä

After Forever
Alestorm
Amberian Dawn
Angtoria
Apocalyptica
Atargatis
Autumn
Dark Moor
Delain
Diablo Swing Orchestra
Edenbridge
Elexorien
Fleshgod Apocalypse
Epica
Estatic Fear
Kivimetsän Druidi
Krypteria
Leaves' Eyes
Lunatica
Moonspell
Nightwish
Penumbra
Rhapsody of Fire
Serenity
Silentium
Sirenia
Sonata Arctica
Stream of Passion
Threatre of Tragedy
Therion
Trail of Tears
Tristania
Within Temptation
Xandria
Stende

| Stende |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Stende
 Koordinaatit: 57°8′43″N, 22°32′5″E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Talsi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,5 km²
Väkiluku (2020)  ():  1 656
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.stende.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stende (saks. Stenden) on pieni kaupunki Länsi-Latviassa Kuurinmaalla. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1991. Vuonna 2020 siellä oli 1 656 asukasta.
Historia

Kaupungin nimi tulee itämerensuomalaisen liivin kielen paikannimestä Testenden. Ikivanhassa, 10. lokakuuta 1288 päivätyssä asiakirjassa mainitaan Stende-joki, jonka rannalla on kylä nimeltä Padestende. Asutus on syntynyt 1400-luvulla perustetun Stendenin kartanon alueelle. Aikoinaan koko alueen omisti Westfalenista kotoisin ollut kartanonherra Philipp von der Brüggen, jolle Liivinmaan ritarikunta oli sen myöntänyt. Nykyisen Stenden kirkon perusti vuonna 1668 Ernest Brigen; tosin rakennustyöt valmistuivat vasta vuonna 1751.
Kylä alkoi kehittyä, kun rautatie Ventspilsistä Rybinskiin rakennettiin vuonna 1897. Tukums-Ventspils -rautatieasema rakennettiin vuosina 1897–1904. Alun perin kylällä ei ollut virallista nimeä, ja ensimmäinen maanvuokrasopimus on päivätty 27. kesäkuuta 1900. Heinäkuussa 1915, ensimmäisen maailmansodan aikana, Saksan keisarikunnan joukot miehittivät koko Kuurinmaan. Seuraavana vuonna he alkoivat rakentaa kapearaiteisia rautatielinjoja parempien liikenneyhteyksien saamiseksi.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Stenden kylästä tuli osa itsenäistä Latviaa. Vuonna 1935 siellä oli 719 asukasta, joista 96 prosenttia oli latvialaisia. Vuonna 1946 Stendestä tuli työkylä ja vuonna 1949 kaupunkikylä. Kaupunkioikeudet Stende sai 14. marraskuuta 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stende Wikimedia Commonsissa
Stenden kotisivut (latviaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Stende
Käännös suomeksi
Shovel Knight

| Shovel Knight |
| --- | --- |
 Pelin kansikuva
Kehittäjä:  Yacht Club Games
Julkaisija:  Yacht Club Games
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, Nintendo eShop, Microsoft Store, Google Play ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Sean Velasco
Suunnittelija:  Sean Velasco
Taiteilija:  Erin Pellon Nick Wozniak
Säveltäjä:  Jake Kaufman Manami Matsumae
Ohjelmoija:  David D'Angelo Ian Flood
Pelisarja:  Shovel Knight
Julkaistu:  2014
Lajityyppi:  tasohyppely, toimintaseikkailupeli ja toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  USK 6, USK 6, USK 6, USK 6, USK 6 ja USK 6 
Alusta:   Amazon Fire TV  Linux  Mac OS X  Microsoft Windows  Nintendo 3DS  Nintendo Switch  PlayStation 3  PlayStation 4  PlayStation Vita  Wii U  Xbox One 
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Shovel Knight on Yacht Club Gamesin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, Wii U:lle ja Nintendo 3DS:lle kesäkuussa 2014, OS X:lle ja Linuxille syyskuussa 2014, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, PlayStation Vitalle and Xbox Onelle huhtikuussa 2015 ja Nintendo Switchille maaliskuussa 2017.  Shovel Knightin pelattavuuden ja grafiikan inspiraation lähteenä toimii Nintendo Entertainment Systemin tasohyppelypelit.
Pelattavuus

Shovel Knight on 2D side-scrolling tasohyppely 8-bittisellä graafisella tyylillä, jossa pelaaja ohjaa samannimistä protagonistiä hänen keräillessään aarteita ja taistellessaan Order of No Quarteria vastaan. Shovel Knight käyttää lapiota, jolla hän voi iskeä vihollisia, kaivaa aarteita tai pompata alla olevista vihollisista.
Päätehtävän lisäksi, jossa pelaajat pyrkivät pääsemään maailmankartan läpi taistellen jokaisen tason läpi ja tuhoamalla pomovastuksen tason lopussa, pelaajia kannustetaan keräämään mahdollisimman paljon aarteita. Aarteita voidaan hankkia tappamalla vihollisia, etsimällä arkkuja, kaivamalla ympäristöä ja löytämällä muistilehtiä, jotka myös avaavat musiikkikappaleita. Ansaitut rahat voidaan tuhlata kylissä erilaisiin esineihin, kuten terveyden ja magian päivityksillä, myyntimiehen myymillä toissijaisilla tuotteilla ja panssari- ja lapiopäivityksillä. Vaikka pelaajalla on loputtomasti elämiä, kuolemisesta pelaaja menettää osan rahastaan, mutta pelaaja voi palauttaa ne keräämällä lentävät säkit, jotka ilmestyvät paikkaan, jossa pelaaja viimeksi kuoli. Lisähaastetta halutessaan pelaajat voivat myös tuhota tallennuspisteitä ansaitakseen enemmän aarteita sillä riskillä, että heidät lähetetään taaksepäin, jos he kuolevat.
Tarina

Ennen pelin tapahtumia, seikkailijat Shovel Knight ja Shield Knight matkasivat kahdestaan ympäri maailmaa, mutta heidän tutkiessaan Tower of Fatea, kirottu amuletti ottaa haltuunsa Shield Knightin ja hän hylkää Shovel Knightin sinetöidyn tornin juurelle. Surressaan rakastettuaan, Shovel Knight lopettaa seikkailemisen ja lähtee itseaiheutetulle maanpaolle. Hänen poissaollessaan Enchantress nousee valtaan levittäen pahaa maan yli. Kuultuaan, että Enchantress on purkautunut kohtalon tornista, Shovel Knight aloittaa matkansa takaisin sinne ja toivoo löytävänsä ja pelastavan Shield Knightin. Tätä varten Shovel Knight joutuu taistelemaan "The Order of No Quarterin" jäseniä vastaan, jotka Enchantress on lähettänyt estämään häntä.
Vastaanotto

| Shovel Knight> Yhteispisteet.Kerääjä | Shovel Knight> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: (Vita) 92/100 (NS) 91/100 (3DS) 90/100 (PS4) 90/100 (WIIU) 88/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
IGN: 9/10
Nintendo Life: 9/10
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10. Peli on saanut Nintendo Lifen arvostelussa arvosanaksi 9/10.