Diana, Walesin prinsessa
Avioliitto > Asumusero

Pääministeri John Major ilmoitti 9. joulukuuta 1992 prinsessa Dianan ja prinssi Charlesin muuttavan erilleen mutta aikovan pysyä naimisissa.
Dianan irtiotto avioliitostaan onnistui: hän sai asumuseron myötä lastensa päähuoltajuuden ja taloudellisesti riippumattoman, itsenäisen elämän. Samalla hänen elämästään tuli kuitenkin päämäärätöntä ja entistä yksinäisempää, joten hän alkoi koota ympärilleen lojaaleja ystäviä ja neuvonantajia. Heihin kuuluivat muun muassa lady Annabel Goldsmith ja Brasilian suurlähettilään puoliso Lúcia Flecha de Lima. Vuonna 1993 Diana aloitti suhteen naimisissa olleen islamilaisen taiteen kauppiaan Oliver Hoaren kanssa, joka kuului Charlesin ja Camilla Parker Bowlesin ystäväpiiriin. Kuten James Hewittinkin tapauksessa, Diana onnistui pitämään suhteensa Hoareen salassa sanomalehdiltä.
Kaksi lehteä julkaisi 13. tammikuuta 1993 prinssi Charlesin ja Camilla Parker Bowlesin puhelinkeskustelun vuodelta 1989. Julkaisut aiheuttivat ”Camillagate”-nimellä tunnetun kohun. Nauhat vahvistivat ennestään käsitystä prinssi Charlesista avionrikkojana ja Dianasta viattomana petoksen uhrina. Dianan liittolaisina oli median mahtimiehiä, jotka opastivat häntä julkisuudenhallinnassa, mutta hän ei läheskään aina noudattanut heidän neuvojaan.
Diana kertoi varainkeruutilaisuudessa televisioidussa puheessaan 3. joulukuuta 1993 vetäytyvänsä pois julkisuudesta ja toimivansa jatkossa yksityishenkilönä. Hän oli tietoisesti manipuloinut viestimiä luodakseen itsestään kuvaa muun muassa hyvänä äitinä, mutta yksityisyyden puute ja julkisen roolin asettamat vaatimukset olivat käyneet hänelle vastenmielisiksi. Hänen pitkäaikainen turvamiehensä Ken Wharfe erosi ja hän luopui oikeudestaan poliisivartiointiin.
»Kun aloitin julkisen elämäni kaksitoista vuotta sitten, ymmärsin että media saattaisi olla kiinnostunut tekemisistäni. … En kuitenkaan arvannut, miten valtavaksi tuo huomio myöhemmin paisuisi ja miten suuri ja raskas vaikutus sillä olisi sekä julkisten velvoitteideni täyttämiseen että henkilökohtaiseen elämääni.»
Prinssi Charles myönsi televisiohaastattelussa 29. kesäkuuta 1994 suhteensa Camilla Parker Bowlesiin ja sanoi avioliittonsa olevan korjaamattomasti rikki. Kohuhaastattelun jälkeen sekä kansa että media odottivat, miten Diana reagoisi lausuntoon. Hän osallistui samana iltana Serpentine-galleriassa Vanity Fairin järjestämään tilaisuuteen pukeutuneena paljastavaan ja vartalonmyötäiseen pikkumustaan. Valokuva Dianasta ”kostomekoksi” kutsutussa asussa päätyi kaikkien lehtien etusivulle.
Poliisivartiosta luopumisen myötä Dianasta tuli vapaata riistaa häikäilemättömille ja röyhkeille valokuvaajille, jotka seurasivat häntä herkeämättä kaikkialle. Muun muassa hänen kuntosalikäyntinsä julkisella LA Fitness Clubilla ja lomailunsa Itävallassa päätyivät lehtien kansiin. Paparazzit tavoittelivat sensaatiomaisia kuvia provosoimalla Dianaa herkissä tilanteissa. Silloin tällöin hän suutahti valokuvaajille suoraan, joskus hän yritti peittää kasvojaan tai juosta pakoon kameroita.
Dianan suhde Oliver Hoareen paljastui lopulta medialle elokuussa 1994, kun Sunday Express sai vihiä nimettömistä puhelinsoitoista, joita hän oli tehnyt miehen asuntoon. Asian toi julkisuuteen kuitenkin News of the World -lehti. Tapaus aiheutti skandaalin, ja Diana leimattiin varattua miestä tavoittelevaksi puhelinhäiriköksi. Hän ei saanut tukea Hoarelta ja suuttui tästä niin, että katkaisi suhteen. Samoihin aikoihin ilmestyi toimittaja Anna Pasternakin teos Rakastunut prinsessa, jossa Dianan entinen salarakas James Hewitt kertoi ”kaiken paljastavasti” suhteestaan prinsessaan. Diana hermostui kirjan julkaisusta samoin kuin Jonathan Dimblebyn kirjoittamasta prinssi Charlesin elämäkerrasta, joka sisälsi lisää paljastuksia heidän avioliitostaan. Kirja tuohdutti myös sekä Edinburghin herttua Philipin että kuningatar Elisabetin.