stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pesäpallon suomensarja 1957
Suomensarja > Etelälohko

Etelälohkossa pelasi uusina joukkueina SM-sarjasta pudonnut Lahden Mailaveikot sekä maakuntasarjasta nousseet Lappeenrannan Urheilu-Miehet, Heinolan Palloilijat -47 ja Korian Ponsi. Sarjapaikastaan luopui Lahden Pesä-Toverit. HP-47 varmisti sarjapaikan vasta keväällä voittaessaan karsintattelussa paikalliskilpailija Heinolan Iskun 5-4.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | P | LMV | LK | IPV | MyKV | Pato | KeTo | LUM | HP47 | RPL | Koria | JäK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lahden Mailaveikot | 10 | 10 | 0 | 0 | 197–55 | 20 |  | 12–6 | 22–7 | – | – | 27–7 | – | 36–2 | – | 19–7 | – |
| Lauritsalan Kisa | 10 | 8 | 1 | 1 | 107–50 | 17 | – |  | 4–1 | – | – | 10–6 | 8–3 | 14–6 | 20–2 | – | – |
| Imatran Pallo-Veikot | 10 | 8 | 0 | 2 | 175–48 | 16 | – | – |  | 20–4 | 19–5 | – | – | 23–4 | – | 27–2 | 34–0 |
| Myllykosken Kilpa-Veikot | 10 | 5 | 2 | 3 | 73–69 | 12 | 2–12 | 3–3 | – |  | 4–3 | – | – | – | – | 11–6 | 14–5 |
| Tervakosken Pato | 10 | 4 | 0 | 6 | 95–104 | 8 | 8–9 | 5–9 | – | – |  | 23–4 | 6–4 | – | – | – | 19–4 |
| Keravan Toverit | 10 | 4 | 0 | 6 | 68–96 | 8 | – | – | 3–5 | 9–8 | – |  | 6–8 | 15–6 | 12–3 | – | – |
| Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 10 | 4 | 0 | 6 | 56–97 | 8 | 1–19 | – | 4–24 | 9–17 | – | – |  | 4–8 | 6–3 | – | – |
| Heinolan Palloilijat -47 | 10 | 4 | 0 | 6 | 60–122 | 8 | – | – | – | 1–9 | 6–13 | – | – |  | 4–2 | 7–4 | 16–2 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 10 | 3 | 1 | 6 | 56–93 | 7 | 7–20 | – | 0–15 | 1–1 | 23–3 | – | – | – |  | 11–9 | – |
| Korian Ponsi | 10 | 3 | 0 | 7 | 74–112 | 6 | – | 1–13 | – | – | 22–10 | 5–4 | 6–9 | – | – |  | 12–1 |
| Jääsken Kirijät | 10 | 0 | 0 | 10 | 35–150 | 0 | 8–21 | 11–20 | – | – | – | 1–2 | 0–8 | – | 3–4 | – |  |
Suomensarja > Länsilohko

Länsilohkossa pelasivat uusina mestaruussajasta pudonneet Tampereen Pyrintö ja Rauman Urheilijat sekä maakuntasarjasta noussut Porin Veto. Loimaan Leisku jäi pois sarjasta ja siirtyi TUL:n mestaruussarjaan.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | P | SMJ | VM | LP | AA | NoU | RU | TP | PoVe | TPV | KK | YKV |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 10 | 9 | 0 | 1 | 100–37 | 18 |  | 15–3 | – | 11–5 | – | 18–0 | 17–5 | 4–1 | – | – | – |
| Vaasan Maila | 10 | 9 | 0 | 1 | 64–36 | 18 | – |  | 2–0 | – | – | 2–0 | – | – | 6–2 | 21–1 | 8–5 |
| Loimaan Palloilijat | 10 | 6 | 1 | 3 | 74–47 | 13 | 4–11 | – |  | 6–3 | 19–2 | 5–0 | – | – | – | – | 4–0 |
| Alajärven Ankkurit | 10 | 5 | 0 | 5 | 85–70 | 10 | – | 7–8 | – |  | 2–0 | 11–4 | 18–4 | – | – | – | 10–4 |
| Nokian Urheilijat | 10 | 5 | 0 | 5 | 65–55 | 10 | 3–4 | 0–3 | – | – |  | 6–5 | – | 15–5 | 20–5 | – | – |
| Rauman Urheilijat | 10 | 5 | 0 | 5 | 46–44 | 10 | – | – | – | – | – |  | 1–0 | 8–1 | 15–1 | 9–0 | 4–0 |
| Tampereen Pyrintö | 10 | 4 | 0 | 6 | 63–69 | 8 | – | 2–4 | 7–8 | – | 9–2 | – |  | 4–3 | – | – | 13–1 |
| Porin Veto | 10 | 4 | 0 | 6 | 44–51 | 8 | – | 4–7 | 8–1 | 4–3 | – | – | – |  | 8–1 | 7–3 | – |
| Toijalan Pallo-Veikot | 10 | 3 | 1 | 6 | 79–114 | 7 | 10–12 | – | 9–9 | 24–20 | – | – | 11–16 | – |  | 4–3 | – |
| Kauhajoen Karhu | 10 | 3 | 0 | 7 | 29–76 | 6 | 3–1 | – | 5–18 | 5–6 | 0–6 | – | 4–3 | – | – |  | – |
| Ylistaron Kilpa-Veljet | 10 | 1 | 0 | 9 | 27–22 | 2 | 3–7 | – | – | – | 3–11 | – | – | 5–3 | 5–12 | 1–5 |  |
Suomensarja > Pohjoislohko

Pohjoislohkossa uusina joukkueina olivat nousijat Sotkamon Jymy-Veljet ja Sievin Sisu. Sotkamon paikalliskamppailussa paukuteltiin ennätysmäiset 87 juoksua.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | P | SJ | Lippo | YKM | RP | HaKi | PK | SJV | Sisu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sotkamon Jymy | 7 | 6 | 1 | 0 | 169–40 | 13 |  | 4–4 | – | – | 16–3 | 23–7 | 85–2 | – |
| Oulun Lippo | 7 | 4 | 2 | 1 | 94–30 | 10 | – |  | – | 16–1 | 15–2 | – | – | 6–6 |
| Ylivieskan Kuulan Maila | 7 | 4 | 0 | 3 | 51–50 | 8 | 11–16 | 7–16 |  | 11–1 | – | 5–4 | – | – |
| Ristijärven Pyry | 7 | 4 | 0 | 3 | 61–64 | 8 | 2–11 | – | – |  | – | – | 19–4 | 12–6 |
| Haapajärven Kiilat | 7 | 3 | 0 | 4 | 31–52 | 6 | – | – | 0–3 | 3–5 |  | 9–4 | – | 8–5 |
| Paavolan Kisa | 7 | 2 | 0 | 5 | 52–92 | 4 | – | 10–9 | – | 13–21 | – |  | 11–7 | – |
| Sotkamon Jymy-Veljet | 7 | 2 | 0 | 5 | 37–167 | 4 | – | 0–28 | 10–9 | - | 4–6 | – |  | 10–9 |
| Sievin Sisu | 7 | 1 | 1 | 5 | 58–58 | 3 | 11–14 | – | 3–5 | – | – | 18–3 | – |  |
Pro Evolution Soccer 2015

| Pro Evolution Soccer 2015 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  PES Productions
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Pro Evolution Soccer
Pelimoottori:  Fox Engine ja Havok
Julkaistu:   11. marraskuuta 2014
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox One, Xbox 360
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Pro Evolution Soccer 2015 (eli PES 2015 tai World Soccer:Winning Eleven 2015 vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja Pro Evolution Soccer -pelisarjan neljästoista osa. Peli julkaistiin marraskuussa 2014. PES 2015 on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Pelissä on 12 liigaa, joista osa on lisensoituja. Lisäksi peli sisältää paljon lisenssittömiä seurajoukkueita ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa on lisenssittömiä. Oikeita pelaajia on enemmän kuin edellisissä versioissa.
Käännös suomeksi
Pro Evolution Soccer 2018

| Pro Evolution Soccer 2018 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  PES Productions
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Humble Store, Steam ja Microsoft Store
Pelisarja:  Pro Evolution Soccer
Pelimoottori:  Fox Engine ja Havok
Julkaistu:   12. syyskuuta 2017
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox One, Xbox 360
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Pro Evolution Soccer 2018 (eli PES 2018 tai World Soccer:Winning Eleven 2018 vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja Pro Evolution Soccer -pelisarjan kuudestoista osa. Peli julkaistiin syyskuussa 2017. PES 2018 julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Osa kilpasarjoista on lisensioituja. Lisäksi peli sisältää paljon ei-lisensioituja seurajoukkueita ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa ei ole lisensioituja.
Käännös suomeksi
Pirkko Koskenkylä

Pirkko-Liisa Koskenkylä (ent. Penttilä, ent. Jäppinen, o.s. Harju, s. 1945 Vihti) on suomalainen televisiotoimittaja ja kirjailija. Hän teki pitkän uran Mainostelevisiossa, jossa hän oli mukana muun muassa Tänään kotona-, Suvipitäjä 80- ja Loma-TV-ohjelmien teossa.
Pirkko Koskenkylä menetti äitinsä kolmevuotiaana ja varttui isovanhempiensa luona Vihdin Metsäkylässä. Hän kävi oppikoulunsa Järvenpäässä ja opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa, kunnes työelämä vei mukaansa Yleisradiolle tehtyjen radiojuttujen myötä. Pian Kyllikki Stenros kutsui Koskenkylän Mainostelevisioon tekemään vuonna 1965 aloittamaansa Tänään kotona -makasiiniohjelmaa. Vuosina 1972–1977 Koskenkylä laskee toimittaneensa ja juontaneensa 230 ohjelmasarjan jaksoa, joita ei kuitenkaan ole säilynyt. Hänet tunnettiin tuolloin nimellä Pirkko Jäppinen.
Pirkko Koskenkylä avioitui vuonna 1995 venealan yrittäjän Pekka Koskenkylän kanssa. He veneilivät useita vuosia ympäri maailmaa ja asettuivat sitten Etelä-Ranskan Provenceen rakentamaansa taloon. Pirkko Koskenkylä on julkaissut useita muistelma- ja matkakirjoja sekä romaaneja muun muassa oman Airut-kustantamonsa kautta.
Kirjoja

Mielenkiintoinen tuttavuus, Otava 1999.
Kauas on pitkä matka, Otava 2001.
Swanien isä – Pekka Koskenkylän elämä aallon harjalla,  Tammi 2009.
Pohjantuuli 1–6, romaanisarja, Airut 2012–2015.
Unelmasta totta, matkakirja, Airut 2013.
Koti Provencessa, omaelämäkerta, Airut 2016.
Tänään kotona, huomenna maailmalla, omaelämäkerta, Airut 2017.
Mikään ei ole pysyvää, rakkausromaani, Airut 2020.
Rinnehopeatäplä

| Rinnehopeatäplä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Kaposiivet ja hopeatäplät Heliconiinae
Suku::  Argynnis
Laji::  niobe
Kaksiosainen nimi
 Argynnis niobe  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Rinnehopeatäplä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rinnehopeatäplä (Argynnis niobe) on suurikokoinen ruskehtavan hopeatäpläinen perhoslaji. Se on läheistä sukua ketohopeatäplälle (Argynnis adippe), mutta on tätä hivenen pienempi.
Koko ja ulkonäkö

Kookas hopeatäplä, joka muistuttaa hyvin paljon ketohopeatäplää sekä hieman vähemmän orvokkihopeatäplää, eikä lajin tunnistaminen lentävästä yksilöstä ole luotettavaa. Koiraan siipien pohjaväri on kirkkaan oranssi, naaraalla ruskeampi. Koiraan etusiiven yläpinnalla toiseksi ja kolmanneksi takimmaisen siipisuonen kohdalla on hädin tuskin näkyvä määrä mustaa kehnää. Naaralla siiven tyviosassa on laajalti kehnää, jossa on sinertävä sävy. Molemmilla sukupuolilla etusiiven ulkoreuna on kaartuu hivenen sisäänpäin. Keskeisenä tuntomerkkinä takasiiven alapinnan ulkosarakkeessa on viisi punaruskeaa, rengasmaista silmätäplää, joista keskimmäinen on selvästi muita pienempi. Lisäksi siiven reunan vaaleita laikkuja ulkoreunan puolelta reunustava viiru on tummanruskea ja hyvin terävä. Takasiipien alapinnalla on laajoja, nähes nelikulmaisia vaaleita täpliä, mutta värimuodolla f. eris ne ovat vaaleankeltaiset. Täplien väliset alueet ovat ruskeat. Siiven tyvessä olevista neljästä vaaleasta täplästä uloimmaisen keskus on usein musta.
Argynnis niobe
△ Argynnis niobe
Levinneisyys ja lentoaika

Tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, ei kuitenkaan Skandinavian pohjoisosissa. Idässä alue jatkuu Turkkiin ja Iraniin. Suomessa levinneisyys rajoittuu Vaasa-Tampere-Joensuu-linjan eteläpuolelle, mutta runsas perhonen on vain saaristossa Turusta Hankoon. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat

Rinnehopeatäplä viihtyy hiekkapohjaisilla kedoilla, metsäaukeilla ja etelänpuoleisilla kalliorinteillä, joilla on runsaasti kukkia. Se on elinpaikkansa suhteen ilmeisesti kovin vaatelias ja esiintymät ovat paikoittaisia. Perhoset käyvät ahkerasti kukissa.
Perhosen elintavat tunnetaan lähinnä Keski-Euroopasta. Naaras laskee munat yksitellen jäkälille lähelle ravintokasvia ja toukka talvehtii kuoriutumattoman munan sisällä. Toukka kuoriutuu munasta varhain keväällä ja toukan kehitys kestää puolestatoista kuukaudesta kahteen kuukauteen. Se on yöaktiivinen, piilottelee selvästi enemmän kuin lähilajien toukat ja koteloituu ravintokasvista riippuvaan koteloon lähelle maanpintaa. Kotelovaihe kestää vajaan kuukauden.
Norjassa laji on luokiteltu vaarantuneeksi (VU), Ruotsissa silmälläpidettäväksi (NT). Suomessa se ei ole uhanalainen.
Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen orvokkeja esimerkiksi aho-orvokkia (Viola canina) ja metsäorvokkia (Viola riviniana).
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Rinnehopeatäplä
toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Fabriciana niobe (englanniksi)
Royal Airlines

| Royal Airlines |
| --- | --- |

 IATA: OQ/QN  –  ICAO: ROY 
Kutsukoodi:  ROY
Perustettu:  1991
Lakkautettu:  2001
Solmukohdat:  Dorvalin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Royal Aviation
Avainhenkilö(t):  Michel Leblanc (perustaja)
Royal Airlines (IATA: OQ/QN, ICAO: ROY, kutsukoodi: ROY) oli kanadalainen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1991 ja lopetti toimintansa 2001, kun Canada 3000 osti sen.
Historia

Royal Airlinesin perusti Michel Leblanc vuonna 1991. Se kuului Royal Aviation -yhtiön alaisuuteen, ja sen kotikenttä oli Montrealin Dorvalin kansainvälinen lentoasema. Yhtiö hankki Boeing 757-, Airbus A310- ja Lockheed L-1011 TriStar -koneita ja käytti lisäksi Boeing 727 -koneita tilauslennoilla Atlantin yli Eurooppaan.
Vuonna 2001 Royal Airlines joutui talousvaikeuksiin. Sillä ei ollut paljon aikaa ennen kuin rahat olisivat loppuneet, joten ainoa vaihtoehto oli suostua sopimukseen, jossa Canada 3000 osti yhtiön. Perustaja Leblancista tuli uuden yhtiön varapuheenjohtaja, mutta hän lähti tehtävästä jo muutaman kuukauden jälkeen erimielisyyksien vuoksi.
Royal Airlinesin koneiden maalaamisessa Canada 3000:n väreihin kesti jonkin aikaa, ja niinpä vielä yhtiön lopetettua toimintansa monet sen lentokoneista säilyttivät vanhat värinsä niin, että vain yhtiön nimi oli vaihdettu.
Laivastohistoria

Toimintansa aikana Royal Airlines käytti ainakin seuraavia konetyyppejä:
Airbus A310-300
Airbus A320-200
Boeing 727
Boeing 737-200
Boeing 737-400
Boeing 757-200
Lockheed L-1011 TriStar
Pro Evolution Soccer 3

| Pro Evolution Soccer 3 |
| --- | --- |
 Kansikuvassa Pierluigi Collina.
Kehittäjä:  Konami Computer Entertainment Tokyo
Julkaisija:  Konami
Säveltäjä:  Norikazu Miura
Pelisarja:  Pro Evolution Soccer
Julkaistu:  PlayStation 2 Alkuperäinen versio JP 7. elokuuta 2003 Kansainvälinen EU 17. lokakuuta 2003 NA 17. helmikuuta 2004 JP 19. helmikuuta 2004 Microsoft Windows Alkuperäinen versio NA 17. lokakuuta 2003 EU 17. helmikuuta 2004 JP 19. helmikuuta 2004 Kansainvälinen EU 21. marraskuuta 2003 KOR 25. maaliskuuta 2004 NA 9. huhtikuuta 2004
Lajityyppi:  urheilupeli (jalkapallo)
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Pro Evolution Soccer 3 (Japanissa World Soccer: Winning Eleven 7 ja Yhdysvalloissa World Soccer: Winning Eleven 7 International) on Pro Evolution Soccer -pelisarjan kolmas osa. Pelin on kehittänyt ja julkaissut Konami. PlayStation 2 -versio julkaistiin 17. lokakuuta 2003. Peli oli sarjan ensimmäinen Microsoft Windowsille.
Pienet sydämet (näytelmä)

| Pienet sydämet |
| --- | --- |
 Esiintyjät palanneet esiintymismatkalta Helsingistä Oulun rautatieasemalle 27.4.1950.
Kirjoittaja:  Paavo Sarkkama
Alkuperäiskieli:  suomi
Tyylilaji:  laulunäytelmä
Aihe:  satu elämän puhkeamisesta
Kantaesitys:  28. toukokuuta 1949
Kantaesityspaikka:  Oulun kaupungintalo
Pienet sydämet  on oululaisen Paavo Sarkkaman laulunäytelmä, joka esitettiin ensimmäisen kerran Oulun kansakoululaitoksen 75-vuotisjuhlassa keväällä 1949.
Näytelmän laatiminen

Noin tunnin mittaisen kolmiosaisen Pienet sydämet -laulunäytelmän, tai pienoisoopperan,  laati opettaja Paavo Sarkkama yhtenä Oulun kansakoulun 75-vuotisjuhliin 28. toukokuuta 1949 suunnitelluista esityksistä. Runomittainen käsikirjoitus, sävellystyö ja ohjaus olivat Sarkkaman käsialaa, opettaja Jukka Hapuoja sovitti sävellyksen orkesterille ja Helvi Lehto harjoitutti näytelmän tanssit. Puvut suunnitteli Elina Nikka ja lavasteet kantaesitykseen Kaarlo Nenonen. Näytelmän aiheena oli satu elämän puhkeamisesta ja prinsessan syntymän herättämä riemu. Näytelmässä esiintyviä koululaisia, pääosin alle kymmenvuotiaita, oli noin sata.
Alkuperäiset esitykset

Näytelmän julkinen kantaesitys pidettiin Oulun kaupungintalon juhlasalissa kansakoulujuhlan yhteydessä. Tätä seurasi 34 esitystä, joista viisi oli Kansallisteatterissa. Kahden vuoden mittaisen esitysjakson viimeisin oli juuri siellä, 29. toukokuuta vuonna 1951. Kansallisteatterin esityksissä lavastusta täydensi Rolf Stegars.
Oulun kaupungin historian (osa 6) mukaan näytelmästä oli tarkoitus tehdä vuonna 1952  värielokuva, ja kun suunnitelma ei toteutunut, Paavo Sarkkama pahoitti mielensä ja lopetti näytelmän esittämisen.
Uusintaesitykset

Näytelmän uusintaesitys tapahtui täsmälleen viisikymmentä vuotta kantaesityksen jälkeen, 28. toukokuuta vuonna 1999 Oulun kaupunginteatterissa Paavo Sarkkama –säätiön järjestämänä. Esityksen taiteellinen johtaja oli Pirkko Stjerna, ohjaaja Tarja Ukkola, koregrafi Sari Lievonen  ja kapellimestari Markku Jounela. Puvut oli suunnitellut Pirjo Valinen ja lavastuksen Sakari Murtola. Esityksessä oli yhteensä 118 ala-asteen oppilasta, suureksi osaksi musiikkiluokkalaisia, samoin kuin heidän ohjaajansa ja kahdeksantoista orkesterin jäsentä Madetojan musiikkilukiosta.
3.lokakuuta 1999 näytelmä esitettiin uudelleen myös Kansallisteatterissa Helsingissä.
Synopsis > Ensimmäinen osa

Ensimmäinen osa kertoo kevään ihmeestä eli miten kukat, perhoset, hyttyset, linnut  ja muurahaiset heräävät kevääseen. Lapset laulavat ja heittelevät ilmaan kukkia, mutta yksi ampuu vahingossa jousella pikkulintua, joka vahingoittuu. Luonnon valtaa suru, mustat joutsenet uivat lammella ja kaislat soittavat surua: "Soita, soita huiluni, tule joutsen luokseni, on noussut metsälammen jo kaisla. Nyt kuuntele ääntä sen, jos sydän on murheinen! Oi, kuinka kiehtoen soipi laulu keväinen."
Synopsis > Toinen osa

Luonnon herääminen jatkuu toisessa osassa. Aamuaurinko hellii perhosta ja valkovuokkoa, satulinnassa syntyy Nukkeprinsessa. Hän saa haltijattarelta onnenkruunun ja satuprinssi tervehtii häntä: "Pikku Nukkeprinsessain, kullannuppu omenain, minä sulle, kaivatulle, poimin ruusut tarhastain. Ja kerranpa onnen tiellä sä kuljet kanssani, kun ruusut kukkii siellä, sun noutaa ratsuni."
Synopsis > Kolmas osa

Kolmas osa kertoo ajasta, kun Satuprinsessa on viisivuotias. Siipirikoksi ammuttu lintu nukkuu häkissä linnan pihalla ja sen terve lajitoveri näkee unen: prinsessan rukous täyttyy ja siipirikko tervehtyy. Lintu ja kaikki muut sen kanssa iloitsevat, pikkuprinsessan syntymäpäivänä tapahtuu ihme: "Nyt on ruusujen runsahin aika, tarhat tuoksuja tulvillaan. Päivä paistaa, tuo taivahan taika, saa mun sydämeni laulamaan."
Aiheesta muualla

Paavo Sarkkama-säätiö (Arkistoitu – Internet Archive) (viitattu 25.12.2008)
Turun Sanomien juttu[vanhentunut linkki] (viitattu 25.12.2008)
Riemuliiteri

| Riemuliiteri |
| --- | --- |

 Riemuliiteri Kolarin Äkäslompolossa vuonna 2013.
Osoite:  Liiterintie 5, 95970 Äkäslompolo
Sijainti:  Kolari
Koordinaatit:  67°37′01″N, 24°09′29″E
Perustettu:  1973
Tanssilattia:  puu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riemuliiteri oli Äkäslompolossa Kolarissa vuosina 1973–2020 toiminut tanssipaikka, jonka omisti Irma ja Kåre Lagerbohmin perheyritys. Riemuliiterin kiinteistö on purettu kesällä 2021.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Pro Evolution Soccer 2014

| Pro Evolution Soccer 2014 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  PES Productions
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Konami Digital Entertainment ja Steam
Pelisarja:  Pro Evolution Soccer
Pelimoottori:  Fox Engine ja Havok
Julkaistu:  1. lokakuuta 2013
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation Portable, PlayStation 2, Xbox 360 ja Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pro Evolution Soccer 2014 eli PES 2014, Japanissa ja Etelä-Koreassa tunnetaan myös nimellä World Soccer: Winning Eleven 2014 on Pro Evolution Soccer-jalkapallopelisarjan kolmastoista julkaisu. Se julkaistiin lokakuussa 2013. PES 2014:ssa voi pelata UEFA Champions Leagueta, UEFA Europa Leagueta sekä UEFA Super Cupia. Ensimmäistä kertaa pelissä voi myös pelata AFC Champions Leagueta, Argentiinan pääsarjaa sekä Chilen pääsarjaa. PES 2014 on viimeinen Pro Evolution Soccer-sarjan peli, joka ilmestyy PlayStation 2:lle.
Käännös suomeksi
Roberto Guerrero

| Roberto Guerrero |
| --- | --- |
 Roberto Guerrero toukokuussa 2010.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Kolumbia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1982–1983
Talli(t):  Ensign ja Theodore
Kilpailuja:  29 (21 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan GP 1982
Viimeinen kilpailu:  Euroopan GP 1983
Roberto José Guerrero Isaza (s. 16. marraskuuta 1958 Medellín, Kolumbia) on entinen kolumbialainen autourheilija. Hän osallistui Formula 1 -urallaan 29 osakilpailuun, mutta ei saavuttanut ainuttakaan MM-pistettä.Guerrero oli parhaimmillaan kahdeksas Saksan GP:ssä 1982.Aika-ajoissa Guerrero oli parhaimmillaan pari kertaa yhdestoista.Guerrero osallistui yhteen MM-sarjan ulkopuoliseen kisaan sijoittuen seitsemänneksi.
Guerrero kilpaili F1:sissä kausina 1982–1983 Ensign ja Theodore-tallien kalustoilla. F1-kausien jälkeen hän lähti kilpailemaan Pohjois-Amerikkaan.
Richard Limo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Richard Limo |  Richard Limo |  Richard Limo |  |
Maa:   Kenia
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | 5 000 m |  |
Richard Kipkemei Limo (s. 18. marraskuuta 1980 Cheptigit, Uasin Gishu) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän voitti 5 000 metrin juoksussa MM-kultaa Edmontonissa 2001.
Richard Limo on naimisissa Rose Tarusin kanssa ja heillä on vuosina 2000 ja 2002 syntyneet lapset. Sukunimestään huolimatta hän ei ole sukua kenialaisille kestävyysjuoksijoille Benjamin Limolle ja Felix Limolle.
Saavutukset

| Vuosi | Kilpailu | Paikka | Tulos | Laji |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Maastojuoksun MM-kilpailut | Marrakech, Marokko | 2. | Juniorit |
| 1998 | Kansainyhteisön kisat | Kuala Lumpur, Malesia | 3. | 5000 m |
| 1998 | Afrikan mestaruuskilpailut | Dakar, Senegal | 2. | 3000 m ej |
| 1999 | Maastojuoksun MM-kilpailut | Belfast, Pohjois-Irlanti | 2. | Juniorit |
| 1999 | All-Africa Games | Johannesburg, Etelä-Afrikka | 6. | 5000 m |
| 2000 | Kesäolympialaiset | Sydney, Australia | 10. | 5000 m |
| 2001 | Maastojuoksun MM-kilpailut | Oostende, Belgia | 32. | Pitkä matka |
| 2001 | MM-kilpailut | Edmonton, Kanada | 1. | 5000 m |
| 2001 | IAAF Grand Prix -finaali | Melbourne, Australia | 5. | 5000 m |
| 2002 | Maastojuoksun MM-kilpailut | Dublin, Irlanti | 4. | Pitkä matka |
| 2002 | IAAF Grand Prix -finaali | Pariisi, Ranska | 7. | 5000 m |
| 2003 | Maastojuoksun MM-kilpailut | Lausanne, Sveitsi | 4. | Pitkä matka |
| 2003 | IAAF Grand Prix -finaali | Monaco | 2. | 5000 m |
| 2004 | Maastojuoksun MM-kilpailut | Bryssel, Belgia | 32. | Pitkä matka |
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 m: 3.37,59 (Cottbus 26. toukokuuta 1999)
3 000 m: 7.32,23 (Bryssel 24. elokuuta 2001)
5 000 m: 12.56,72 (Zürich 17. elokuuta 2001)
10 000 m: 26.50,20 (Bryssel 30. elokuuta 2002)
3000 m estejuoksu: 8.20,67 (Dakar 20. elokuuta 1998)
Puolimaraton: 1.02.23 (Rotterdam 14. syyskuuta 2008)
Maraton: 2.06.45 (Amsterdam 21. lokakuuta 2007)
Aiheesta muualla

Richard Limo Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miesten 5 000 metrin juoksun maailmanmestarit