stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harlequin

| Harlequin Enterprises Limited |
| --- | --- |
Perustettu:  1949
Perustaja:  Richard H. G. Bonnycastle
Lakkautettu:  2014 (fuusio HarperCollinsiin
Kotipaikka:  Toronto, Kanada
Toiminta-alue:  koko maailma
Toimiala:  kustantaminen
Tuotteet:  naisten viihdelukemistot
Liikevaihto:  585 milj. dollaria (2003)
Henkilöstö:  1 300 (2014)
Emoyhtiö:  HarperCollins
Omistaja:  News Corp
Kotisivu:  harlequin.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Harlequin Enterprises Limited on kanadalainen kirjankustantamo. Se perustettiin vuonna 1949, ja se on noussut maailman suurimmaksi romanttisen kirjallisuuden eli niin sanotun kioskiviihteen julkaisijaksi. Harlequinin omisti elokuuhun 2014 saakka Toronto Star -sanomalehteä julkaiseva Torstar Corporation. Uudeksi omistajaksi tuli Rupert Murdochin News Corp noin 300 miljoonan euron yrityskaupalla, ja Harlequin organisoitiin toimimaan HarperCollins-kustantamon alaisuudessa.
2010-luvun lopulla Harlequin kertoi julkaisevansa toistasataa uutta nimikettä joka kuukausi sekä painetussa että digitaalisessa muodossa ja tuottaneensa vuodesta 1949 alkaen yli 6,7 miljardia kirjaa. Toimintaa on yli 150 maassa yli 30 kielellä. Julkaisut yltävät usein muun muassa The New York Timesin ja Bookscanin bestseller-listojen kärkeen. Vuonna 2013 kerrottiin Harlequin-kirjoja myytävän maailmassa noin neljä kappaletta joka sekunti. Suomeksi uusia nimikkeitä painettiin tuolloin noin 250 vuodessa. Tuotelinjoina olivat Lääkäriromaani-, Romantiikka- ja Julia-sarjat sekä suosiotaan kasvattanut rohkean eroottinen Viettelys-sarja. Toukokuussa 2019 Suomen kansallisbibliografian tietokannassa oli runsaat 4 000 Harlequin-nimikettä.
Harlequinin toimintamalli on jo vuosikymmeniä perustunut markkinatutkimuksiin ja ennakkotestauksiin: tarinoita, niiden nimiä ja niille suunniteltuja kansikuvia testataan kuluttajaraadeilla tietyissä maissa, ja tutkimusten tuloksia sovelletaan kaikissa maissa. Aineistoa kuitenkin sovelletaan tarvittavassa määrin kunkin kielialueen ja kulttuuripiirin vaatimuksiin.
Historiaa

Harlequin Books -kustantamon perusti Kanadan Winnipegissä vuonna 1949 Hudson’s Bay Companyn arktisena tutkimusmatkailijana toiminut Richard H. G. Bonnycastle. Aluksi sen päätuotteita olivat salapoliisikertomukset, lännentarinat ja keittokirjat. Kun yrityksen kustannustoiminnan johtoon tuli perustajan vaimo Mary Bonnycastle, Harlequin alkoi kilpailla kanadalaisten perheenemäntien suosiosta paljon myyvien brittiläisten romanttisten lukemistojen kanssa. Harlequin solmi sopimuksen brittiläisen Mills & Boon -yhtiön kanssa ja alkoi julkaista sen romanttisista kirjoista pehmeäkantisia taskukirjapainoksia. Teksteistä editoitiin huolella pois kaikki liian suorasukainen seksuaalinen aineisto. Tyypillinen tarinan rakenne oli naisen ja miehen kohtaaminen sattumalta eksoottisessa tai muuten kiinnostavassa paikassa, siitä käynnistyvä romanttinen suhde joka auttaa molempia osapuolia selviytymään ongelmistaan ja onnellinen loppu, useimmiten naimisiin meno.
Entinen kemikaliotuotteiden kauppias Lawrence Heisey tuli Harlequinin johtoon vuonna 1971 ja mullisti yrityksen jakelustrategian viemällä kirjat kirjakaupoista päivittäistavarakauppoihin ja tavarataloihin, joissa niiden kohderyhmä muutenkin asioi. Niitä annettiin aluksi erilaisten kodinhoitotuotteiden kylkiäisenä toivoen, että ilmaisten näytekappaleiden saajista tulisi kirjojen vakio-ostajia. Vuonna 1975 Harlequin osti brittikumppaninsa Mills & Boonin. Tuohon aikaan jo 70 prosenttia yhtiön myynnistä tuli Kanadan ulkopuolelta.
Berliinin muurin murtumisen 1989 jälkeen Harlequin jakoi juuri avautuneilla Itä-Euroopan raja-asemilla yli 700 000 ilmaista näytekirjaa, ja jo pari vuotta myöhemmin yhtiön tuotteita oli myyty Unkarissa seitsemän miljoonaa. 1990-luvun keskivaiheilta alkaen Harlequin alkoi edetä myös Kiinan ja Intian markkinoille.
Myös yhtiön julkaisuohjelma on laajentunut 1990-luvulta alkaen muihinkin naisille suunnattuihin tarinatyyppeihin: jännityskertomuksiin, pikkukaupunkidraamoihin, yliluonnollisiin kauhutarinoihin, monimuotoisempiin romansseihin ja nuorten naisten ”chick lit” -lajityyppiin. Kirjailijoiden nimiä on alettu tuoda vahvemmin esiin kuin aiemmissa Harlequin-sarjoissa, eikä seksuaalisuuden kuvaamista enää niin kaihdeta. Pienemmille erityisyleisöille, kuten HLBT-kohderyhmälle ja erilaisten tyylilajien ystäville on alettu julkaista omia lukemistosarjoja. Monipuolistumista on helpottanut siirtyminen painetuista kirjoista digitaaliseen tarjontaan.
Historiaa > Harlequin Suomessa

Suomennettuja Harlekiini-kirjoja alettiin myydä Suomessa vuonna 1979, ja Suomen kautta Harlequin kaavaili tuolloin pääsevänsä myös Neuvostoliiton markkinoille. Rautakirjalla oli puolestaan oikeudet Harlequinin Julia-sarjaan, ja muita Harlequin-kirjoja jakeli aluksi Musiikki-Fazerin sisaryhtiö Oy Levypiste Ab. Kirjoja julkaistiin Suomessa puolen tusinaa nimikettä joka kuukausi, ja niitä ostettiin ensimmäisten kahden ja puolen vuoden aikana noin miljoona kappaletta 150 eri nimikkeenä.
Aiheesta muualla

Harlequin.fi
MTV uutiset: Suomentaja: Rakkauspokkareista haetaan jotain, mitä omasta elämästä puuttuu
Lane Hutson

| Lane Hutson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 2004 (ikä 20) North Barrington, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  73 kg
Seura
Seura:  Montreal Canadiens
Sarja:  NHL
Pelinumero:  48
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Bostonin yliopisto (NCAA)
NHL-varaus:  62. varaus, 2022 Montreal Canadiens
Lane Hutson on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka kuuluu NHL-joukkue Montreal Canadiensien organisaatioon. Hän on Canadiensin toisen kierroksen varaus vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Seurajoukkeura

Hutson on pelannut aiemmin muun muassa Bostonin yliopistojoukkueessa, NCAA-sarjassa. Hutson teki hänet varanneen Montreal Canadiensin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen Huhtikuussa 2024. Hän debytoi NHL:ssä 15. Huhtikuuta 2024, kun Canadiens kohtasi Detroit Red Wingsin kauden toiseksi viimeisessä ottelussa. Hutson kirjautti heti ensimmäisessä erässä itselleen uran ensimmäisen NHL-pisteen, kun hän alusti Brendan Gallagherin tekemän avausmaalin. Hutson teki NHL-uransa avausmaalin Winnipeg Jetsiä vastaan 14. joulukuuta 2024. Hutson valittiin kuukauden parhaaksi tulokkaaksi joulukuussa 2024.
Maajoukkueura

Hutson on voittanut maajoukkuetasolla kultaa, hopeaa sekä pronssia. Kultaa tuli vuoden 2024 nuorten kisoissa, kun Hutsonin edustama Yhdysvallat kaatoi Ruotsin loppuottelussa maalein 6-2. Vuoden 2023 nuorten kisoissa puolestaan tuli pronssia, kun Yhdysvallat kaatoi Ruotsin pronssiottelussa jatkoajalla maalein 8-7. 
Hutson on myös edustanut Yhdysvaltoja U18 MM-kisoissa vuonna 2022. Tuolloin tuli hopeaa, kun Yhdysvallat taipui Ruotsille loppuottelussa maalein 4-6.
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2024 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2023 | jääkiekko |  |
| U18 MM-kilpailut  | U18 MM-kilpailut  | U18 MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2022 | jääkiekko |  |
Iskuaalto

F/A-18 Hornet rikkoo äänivallin ja aiheuttaa iskuaallon.
Iskuaalto eli shokkiaalto on ääntä nopeampi aalto. Sen etenemisnopeus on suurempi kuin lämpöliike aineessa. Lämpöliikkeen eli äänen nopeus riippuu muun muassa aineen tiheydestä ja lämpötilasta. Iskuaalto on joko hetkellinen paineaalto tai pysyvämpi aalto.
Iskuaaltojen muodostumiseen vaikuttavat muun muassa ilman koostumuksen äkilliset vaihtelut kuten ilman lämpötila ja paine. Aallot kasvattavat ilmanvastusta ja lentokoneessa tarvittavaa moottoritehoa rajusti. Lentokoneessa asia voidaan ratkaista ohuemmalla siipiprofiililla tai nuolimuotoisella siipikonfiguraatiolla.
Paineaallon tyyppinen iskuaalto syntyy pommin räjähtäessä. Pitkäkestoinen iskuaalto syntyy aurinkotuulen törmätessä Maan magneettikenttään. Iskuaalto syntyy myös lentokoneen lentäessä ääntä nopeammin tai vaikkapa kaasun virratessa avaruudessa suurella nopeudella. Kun meteori törmää Maan ilmakehään, syntyy iskuaalto. Iskuaaltoa voidaan sanoa myös šokkirintamaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
eFluids gallery (englanniksi)
Bomb Shock Wave Estimation (englanniksi)
NASA Glenn Research Center information on:
Oblique Shocks (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Multiple Crossed Shocks (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Expansion Fans (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fusilli

Fusilli
Fusilli (äännetty italiaksi [fuˈzilli]) on viljasta valmistettavaa pastaa. Se on kierteistä spagettia. Kierremakaroni sitoo hyvin pastakastiketta itseensä, mutta se sopii myös salaatteihin, keittoihin ja paistoksiin.
Suomessa fusillia valmistaa muun muassa Myllyn Paras.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fusilli Wikimedia Commonsissa
Kunniamitali (Japani)

Havainnekuva mitalin eri versioista sekä vanhasta ja uudesta mitalista
Kunniamitali (jap. 褒章, hōshō) on nimitys kuudelle eri japanilaiselle mitalille, joita Japanin hallitus myöntää erityisen ansioituneille yksilöille. Mitalia perustettaessa vuonna 1881 niitä oli kolme: punainen, vihreä ja sininen. Tummansininen mitali lisättiin 1918, keltainen ja violetti vuonna 1955. Mitalit lyö Japanin rahapaja.
Mitaleja jaetaan kaksi kertaa vuodessa: 29. huhtikuuta tai 3. marraskuuta. Hyväntekeväisyysmitalia eli tummansinistä mitalia kuitenkin jaetaan aina, kun aihetta siihen on. Itse mitali on aina samanlainen, mutta eriväriset nauhat ilmaisevat sitä, millaisesta ansioista mitali on myönnetty:
punainen: henkilölle, joka on oman henkensä uhalla pelastanut jonkun toisen hengen
vihreä: korkean moraalin omaavat henkilöt, jotka ovat palvelleet yhteiskuntaa
keltainen: henkilöt, jotka ovat uutteruutensa kautta nousseet julkisiksi esikuviksi muille
violetti: akateemiset ja taiteelliset ansiot
sininen: ansiot julkisen hyvinvoinnin ja opetuksen saralla
tummansininen: huomattavat rahalliset panostukset yhteiseksi hyväksi
Sama mitali voidaan myöntää henkilölle useampaan kertaan.
Rk (vaunusarja)

| Rk |
| --- | --- |
 Rk-ravintolavaunu Kolarissa vuonna 2018.
Perustiedot
Tyyppi:  Ravintolavaunu
Liikennöitsijä:  VR
Valmistaja:  VR Pasilan konepaja
Lukumäärä:  12
Valmistusvuodet:  1975–1976
Peruskorjattu:  1996–1998
Liikenteessä:  0
Romutettu:  1
Museoitu:  5 (27813 Haapamäen höyryveturipuisto, 27818 Veturimuseo, 27820 Keitele-museo, 27819 Sinisten vaunujen ystävät ry, 27811 Nilsiä)
Numerointi:  27809–27820
Istumapaikkoja:  60
Lempinimi:  Kultainen kulkuri
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  160 km/h
Pituus:  26 400 mm
Raideleveys:  1 524 mm
Telit:  Minden-Deutz
Rk oli VR:n pikajunissa käyttämä ravintolavaunutyyppi. Vaunun markkinointinimi oli Kultainen Kulkuri. Rk-vaunut muutettiin Rkt-sarjan vaunusta vuosina 1996–1998. Rk-vaunut poistuivat VR:n matkustajaliikenteestä vuoteen 2022 mennessä. Viimeisinä vuosina niitä käytettiin yöpikajunissa reitillä Helsinki-Kolari.
Vaunusarjasta ensimmäisenä romutettiin Rk 27817, joka vaurioitui käyttökelvottomaksi tulipalossa Turussa 21. maaliskuuta 2012. Ensimmäinen sarjan vaunu Rk 27820 museoitiin kesällä 2020 Keitele-museolle Suolahdelle. Rk 27813 on museoituna Haapamäen höyryveturipuistossa ja Rk 27818 Veturimuseolla. Lisäksi Rk 27811 on Louhosareenalla Nilsiässä. Vaunua Rk 27810 käytettiin uuden Dr19-veturin testiajoissa.
Memories of Murder

| Memories of Murder> 살인의 추억 (Sarinui chueok) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bong Joon-ho
Käsikirjoittaja:   Bong Joon-ho  Shim Sung-bo 
Perustuu:  Kim Kwang-rimin näytelmään Nal boreo wayo
Tuottaja:  Cha Seung-jae
Säveltäjä:  Tarō Iwashiro
Kuvaaja:  Kim Hyung-koo
Leikkaaja:  Kim Sun-min
Pääosat:   Song Kang-ho  Kim Sang-kyung  Kim Roi-ha  Park Hae-il  Byun Hee-bong 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Etelä-Korea
Tuotantoyhtiö:   CJ Entertainment  Sidus Pictures 
Levittäjä:   CJ Entertainment  Palm Pictures (Yhdysvallat, 2005)  Neon (Yhdysvallat, 2020) 
Ensi-ilta:  2. toukokuuta 2003
Kesto:  131 minuuttia
Alkuperäiskieli:  korea
Budjetti:  2,8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Memories of Murder (hangul: 살인의 추억; hanja: 殺人의 追憶; uudistettu latinisaatio: Sarin-ui chueok) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Bong Joon-ho sekä tähdittänyt Song Kang-ho ja Kim Sang-kyung. Elokuva perustuu löyhästi Korean ensimmäisiin sarjamurhiin, jotka tapahtuivat vuosina 1986–1991 Hwaseongissa, Gyeonggin maakunnassa.
Memories of Murder oli Bong Joon-hon toinen kokopitkä elokuva, ensimmäisen olleen vuoden 2000 Barking Dogs Never Bite. Elokuva perustuu samaa tapausta käsittelevään Kim Kwang-rimin näytelmään Nal boyeo waro (Come to See Me), jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Bong Joon-ho ja Shim Sung-bo. Elokuva on saanut ylistystä sen tunnelmasta, kuvauksesta, leikkauksesta, musiikeista, Song Kang-hon roolisuorituksesta sekä Bong Joon-hon ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Elokuva on saanut yhteensä kolmekymmentä palkintoa, ja sitä pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista eteläkorealaisista elokuvista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Song Kang-ho  | … |  Park Doo-man   |
|  Kim Sang-kyung  | … |  Seo Tae-yoon   |
|  Kim Roi-ha  | … |  Cho Yong-koo   |
|  Song Jae-ho  | … |  Shin Dong-chul   |
|  Byun Hee-bong  | … |  Koo Hee-bong   |
|  Go Seo-hee  | … |  Kwon Kwi-ok   |
|  Park No-shik  | … |  Baek Kwang-ho   |
|  Park Hae-il  | … |  Park Hyeon-gyu   |
|  Jeon Mi-seon  | … |  Kwok Seol-yung   |
|  Yeom Hye-ran  | … |  So-hyeon'n äiti   |
Aiheesta muualla

Memories of Murder Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Teppo Manner

| Teppo Manner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Teppo Manner on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa Taulukauppiaat (2010), He ovat paenneet (2014) ja Teit meistä kauniin (2016).
Manner on varsinaiselta koulutukseltaan putkimies.
Valikoitu filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Taulukauppiaat | Toni |
| 2014 | He ovat paenneet | Joni |
| 2016 | Teit meistä kauniin | Sipe Santapukki |
Aiheesta muualla

Teppo Manner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Teppo Manner Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Tiurun sairaala

| Tiurun sairaala> Tiuruniemen parantola |
| --- | --- |
 Tiurun sairaala vuonna 1974
Osoite:  Tiuruniementie 250, 55330 Tiuruniemi
Sijainti:  Korvenkylä, Lappeenranta
Rakennustyyppi:  tuberkuloosiparantola ja sairaala
Valmistumisvuosi:  1939
Suunnittelija:  Jalmari Lankinen
Omistaja:  Seniori-Saimaa Oy
Tyylisuunta:  funktionalismi
Kerrosluku:  8
Kerrosala:  12 000 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tiurun sairaala on Lappeenrannan Korvenkylässä sijaitseva käytöstä poistunut sairaalakiinteistö. Kiinteistön omisti vuoteen 2005 saakka Etelä-Karjalan sairaanhoitopiiri, ja vuodesta 2010 lähtien Lappeenrannan kaupungin ja Holiday Club Resortsin yhteisyritys Seniori-Saimaa.
Arkkitehti Jalmari Lankisen suunnittelema ja vuonna 1939 valmistunut Tiuruniemen parantola rakennettiin alun perin Viipurin läänin tuberkuloosiparantolaksi. Rakennus on toiminut myös sotasairaalana, reuma- ja keuhkosairaalana, sekä vastaanottokeskuksena. Tiurun alue kuuluu maakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön. Funktionalistista tyylisuuntaa edustava Tiurun sairaalan rakennus on suojeltu asemakaavassa.
Vuodesta 2012 alkaen Tiurun sairaala on ollut tyhjillään ja rapistunut pahoin. Rakennuksen omistava Seniori-Saimaa on hakenut asemakaavamuutosta, joka mahdollistaisi rakennuksen purkamisen.
Historia

Tiurun sairaala rakennettiin vuonna 1939 tuberkuloosiparantolaksi. Arkkitehti Jalmari Lankisen suunnittelema Tiuruniemen parantola oli valmistuessaan Viipurin läänin suurin rakennus heti Viipurin linnan jälkeen ja yksi Suomen suurimpia sairaalarakennuksia. Parantolan kuntayhtymässä oli mukana 50 kuntaa, kaupunkia ja kauppalaa Viipurin läänin 76 kunnasta.lähde?
Tiuruniemi valikoitui parantolan rakennuspaikaksi, koska lähistölle oli vuonna 1926 valmistunut Rauhan piirimielisairaala. Parantolalle kaavailtiin alueelta aluksi kahta muuta paikkaa. Ylilääkäri Uuno Jaakkola valitsi paikan läheltä rantaa ja mäntymetsän keskeltä, koska se avautui ihanteellisesti auringon suuntaan eli lounaaseen ja länteen. Lisäksi alueen mäntymetsien uskottiin olevan hyväksi tuberkuloosipotilaille.
Toisen maailmansodan aikana sairaala toimi sotasairaalana ja kenttäsairaalana. Tiurun sairaalassa hoidettiin talvisodan aikana noin puolet Suomen haavoittuneista. Sodan jälkeen toiminta tuberkuloosiparantolana jatkui. 1960-luvulta 1990-luvulle sairaalassa toimi keuhko- ja reumasairaala. Vuodesta 1993 vuoteen 2012 kiinteistössä toimi Joutsenon vastaanottokeskus.
Sittemmin rakennus on jäänyt tyhjilleen, minkä jälkeen rakennus on joutunut ilkivallan kohteeksi ja päätynyt erittäin heikkoon kuntoon. Rakennuksen on arvioitu olevan merkittävä turvallisuusriski sen liepeillä liikkuville. Suojelumerkinnän takia rakennusta ei voida purkaa ilman kaavamuutosta, mutta perusparannuksenkin kustannukset nousisivat erittäin korkealle tasolle. Vuonna 2024 tehdyn arvion mukaan peruskorjaus maksaisi yli 50 miljoonaa euroa ja siinä jouduttaisiin uusimaan lähes kaikki kantavia rakenteita lukuunottamatta.
Kiinteistö

Sairaalaan kuuluu kaksi rakennusta, itse sairaala (valmistunut 1939) ja henkilökunnan asuinrakennus, "Impilinna" (1949). Molemmat on suunnitellut Jalmari Lankinen. Sairaalarakennus edustaa funktionalistista suuntausta. Rakennukselle tunnusomaisia ovat pitkät, pyöreät parvekkeet sekä tasaiset ikkunarivistöt. Siinä on kahdeksan kerrosta.
Sairaalan lämpökeskus sijaitsi rinteessä sairaalarakennuksen alapuolella vasemmalla. Se suunniteltiin käyttämään polttoaineenaan puuta, mutta 1960-luvulla se modernisoitiin öljylämmitteiseksi. Myöhemmin  lämpökeskus siirtyi käyttämään polttoaineenaan haketta ja lopulta maakaasua. Vuonna 1997 lämpökeskuksen huonoon kuntoon päässyt punatiilinen piippu purettiin räjäyttämällä. Vuonna 2023 purettiin loput lämpökeskuksen rakenteista huonokuntoisina ja pitkään ilkivallasta kärsineinä.
Veistosvarkaus

Vuonna 2023 sairaalan pihalta varastettiin taiteilija Armas Hutrin tekemä Kurjet-veistos, joka  leikattiin paloiksi ja myytiin romuraudaksi. Sairaalan omistaja vaatii patsaasta yli 75 000 euron korvausta. Pirkanmaan käräjäoikeudessa 29. helmikuuta 2024 syyttäjä vaati kahdelle miehelle ehdotonta vankeutta törkeästä varkaudesta ja törkeästä vahingonteosta. Samaan rikoskokonaisuuteen kuuluu myös Tampereella 9. lokakuuta 2023 tapahtuneet Lauri Viidan muistomerkkiin ja Kalapoika-veistokseen kohdistuneet tuhotyöt ja varkaudet. Veistoksen metallista miehet saivat noin 1560 euroa.
Aiheesta muualla

Tiurun entisen sairaalan kohtalon hetket: Puretaan ellei löydy käyttöä (12.9.2016) (yle.fi)
Tiuruniemi, Tiuruniemen sairaala; keuhkotautiparantola (finna.fi)
Itä-Suomen suurin sairaala. Rauhan tuberkuloosiparantola valmistuu, Helsingin Sanomat, 28.01.1939, nro 26, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Itä-Suomen suurin sairaalarakennus valmistumassa Saimaan rannalle Joutsenon Tiuruniemeen. Rauhan tuberkuloosiparantola osaksi jopa 11-kerroksinen. 1/2 km:in ympärysmittainen päärakennus. - 328 potilaspaikkaa. - Rakennukset valmiiksi 1.7. - Laitos toimintaan syyskuussa, Karjala, 28.01.1939, nro 26, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rauhan parantolassa 328 potilaspaikkaa. Parantola on Viipurin läänin suurin rakennus. Ensi viikolla otetaan ensimmäiset potilaat, Helsingin Sanomat, 30.09.1939, nro 263, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vuonna 2021 uutisoitiin, että osa Tiurun sairaalan kuparisesta katosta oli varastettu. Kiinteistön omistaja ilmoitti tuolloin, että sairaalaan rakennetaan uusi katto huovasta. Vuoden 2023 veistosvarkauden yhteydessä Seniori-Saimaan toimitusjohtaja Katri Tolvanen totesi, että sairaalasta on varastettu kaikki, minkä voi muuttaa rahaksi. Kuva on vuodelta 2023 ja kuvasta voi päätellä, ettei uutta kattoa ole rakennettu.
SD Eibar

Sociedad Deportiva Eibar (baskiksi Eibar Kirol Elkartea) on espanjalainen jalkapalloseura Eibarin kunnasta Baskimaalta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Seura perustettiin sisällissodan jälkeen vuonna 1940 Deportivo Gallon ja Unión Deportiva Eibarresan yhdistyessä, ja se tunnettiin alun perin nimellä Eibar Fútbol Club. Eibar on pelannut 26 kautta Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa, ja se voitti sarjan mestaruuden kaudella 2013–2014. Vuosina 1988–2006 se pelasi Segundassa 18 peräkkäistä kautta, mikä on sarjan ennätys. Korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin seuran edustusjoukkue nousi ensimmäistä kertaa kaudelle 2014–2015.
Seuran kotistadionina toimii alun perin vuonna 1947 valmistunut Ipurua, jolla on 6 000 istumapaikkaa. Tunnettuja Eibarin entisiä pelaajia ovat Espanjan maajoukkueessakin sittemmin esiintyneet José Eulogio Gárate, Xabi Alonso ja David Silva.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SD Eibar Wikimedia Commonsissa
Sociedad Deportiva Eibarin sivusto (espanjaksi) (baskiksi)
Segunda División 2024–2025
Albacete
Almería
Burgos
Cádiz
Cartagena
Castellón
Córdoba
Deportivo La Coruña
Eibar
Elche
Eldense
Granada
Huesca
Levante
Málaga
Mirandés
Oviedo
Racing Ferrol
Racing Santander
Sporting Gijón
Tenerife
Zaragoza
29. syyskuuta

29. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 272. päivä (273. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 93 päivää.
Nimipäivät

– suomalainen kalenteri: Mikko, Mika, Mikael, Miika, Miikka, Miska, Miko, Mikaela, Miki
– suomenruotsalainen kalenteri: Mikael, Mikaela, Michelle
– ortodoksinen kalenteri: Kyrö
– pohjoissaamenkielinen kalenteri: Mihkkal, Mihkku, Migot, Mihkkil, Mihkil, Mikkal, Mikkol
– vanhemmissa kalentereissa: Michael