stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uuno Veirilä

| Uuno Veirilä, ent>  Veidt |
| --- | --- |
 Uuno Veirilä 1930-luvulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1907 Espoo
Kuollut: 10. tammikuuta 1976 (68 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  moukarinheitto
Seura:  Helsingin Kotkat (1936–1938) Helsingin Kisa-Veikot (1939–1945) Helsingin Jyry (1946–)
Kilpauran kesto:  1936–1951
Saavutukset
Ennätykset:  Moukarinheitto 58,67 (1939)
Uuno Villiam Veirilä (ent. Veidt, 4. kesäkuuta 1907 Espoo – 10. tammikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen moukarinheittäjä. Veirilän uran paras vuosi oli 1939, jolloin hän oli maailmantilaston ykkönen.
Uuno Veirilä aloitti urheilu-uransa TUL:n Helsingin Kotkissa vuonna 1936 ja voitti vuonna 1937 TUL:n mestaruuden tuloksella 49,33. Hän ylitti 50 metriä seuraavana vuonna ja heitti Ville Pörhölän nimissä olevasta Suomen ennätyksestä vain sentin päähän eli tulokseen 53,76. Vuoden 1938 maailmantilastossa tulos riitti 11. sijaan. Hän voitti vuonna 1938 toisen TUL:n moukarimestaruutensa.
Vuonna 1939 Veirilä vaihtoi liittoa siirtyen HKV:n riveihin. Samana vuonna hän heitti kahdesti Suomen ennätyksen; toukokuussa Kotkassa 54,72 ja heinäkuussa Malmössä 58,67. Jälkimmäinen tulos uupui 33 senttimetriä Erwin Blaskin maailmanennätyksestä ja oli sen vuoden maailman kärkitulos. Samalla tulos jäi Veirilän uran parhaaksi, vaikka ura jatkui vielä pitkälle 1940-lukua. Vuosien 1939 ja 1940 Suomen mestaruuksien lisäksi hän kilpaili tiukasti syyskuun 1940 Suomi–Ruotsi–Saksa-kolmimaaottelussa saksalaisia Karl Storchia ja Erwin Blaskia vastaan Storchin voittaessa ja Veirilän tullessa toiseksi tuloksella 55,40, joka oli hänen uransa toiseksi paras kilpailutulos.
Jatkosodan vuosina Veirilä ei päässyt enää samanlaiseen kuntoon kuin 1939 ja 1940. Hän voitti vuosien 1943 ja 1944 Suomen mestaruudet, mutta tulokset jäivät alle 50 metrin. Vuonna 1946 hän siirtyi Helsingin Jyryn riveihin ja voitti vielä kolmannen TUL:n mestaruuden tuloksella 48,61. Vuonna 1951 hän heitti vielä tuloksen 48,49.
Siviiliammatiltaan Veirilä oli aluksi kivityömies ja myöhemmin Helsingissä kaupungin kenttävahtimestarina.
Saavutukset

4 SM-kultaa 1939, 1940, 1943 ja 1944
Vaasan ruotsalainen adventtiseurakunta

| Vaasan ruotsalainen adventtiseurakunta> Vasa adventistförsamling |
| --- | --- |
 Vaasan adventtikirkko marraskuussa 2022.
Suuntautuminen:  seitsemännen päivän adventismi
Kirkkokunta:  Suomen Adventtikirkko
Perustettu:  1906
Pastori:  Sebastian Matula
Pääkirkko:  Asemakatu 22 65100 Vaasa
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaasan ruotsalainen adventtiseurakunta (ruots. Vasa adventistförsamling) on Vaasassa toimiva adventtiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1906. Seurakunta kuuluu Suomen adventtikirkon ruotsinkieliseen Finlands svenska adventkyrka -piirikuntaan. Seurakunnan pastorina toimii Sebastian Matula. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Vaasan keskustassa Asemakadulla.
Aiheesta muualla

Seurakunnan verkkosivusto
Tuukka Heinonen

| Tuukka Heinonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. helmikuuta 1983 (ikä 41)
Muusikko
Taiteilijanimi:  HEINONE, Tuukka, Tunkio, Tunk Yayo
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  hip hop
Yhtyeet:  Joustava Moraali Konala Cartelli Pykset
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tuukka Heinonen (tunnetaan paremmin taiteilijanimellä HEINONE, s. 19. helmikuuta 1983) on Oulusta kotoisin oleva ja nykyään Helsingissä asuva rap-artisti.
Heinosen musiikkiura alkoi vuonna 2001 perustetussa Konala Cartellissa, jossa hän esiintyi nimellä Tunkio. Yhtye on julkaissut tähän mennessämilloin? yhden albumin, mixtapen ja singlen. Vuonna 2006 Heinonen julkaisi Tunk Yayo -nimellä Vittu näitä vittupäitä -EP:n yhdessä Konala Cartellin Veejayn kanssa, joka käytti EP:llä nimeä Vitun Järkäle. Vuonna 2008 perustettu Heinonen perusti Otto Kallioisen kanssa Joustavan Moraalin. Yhtye julkaisi kesällä 2010 internetissä ilmaiseksi esikoisalbuminsa P*skaa jatsia, joka palkittiin Tuoreet platat-blogin vuosikatsauksessa palkinnolla "Vuoden tuorein nettijulkaisu".
HEINONEn ensimmäinen soolojulkaisu "Lyö Tyhjää" feat. Timi Lexikon julkaistiin 2. syyskuuta 2016. Heinonen on aiemmin toiminut keikoilla Timi Lexikonin tuplaajana.
Diskografia > Albumit

Konala Cartelli – Kämmenlaiva (2003)
Joustava Moraali – P*skaa jatsia (2010)
Konala Cartelli – TBA (2012)
Diskografia > EP:t

Tunk Yayo & Vitun Järkäle – Vittu näitä vittupäitä (2006)
Diskografia > Mixtapet

Konala Cartelli esittää – Kuuminta hottia vol.1 (2004)
Asbesti Studios – Mixtape vol. 1 (2006)
Diskografia > Singlet

Konala Cartelli – Rakkauden tukkumyymälä (2006)
HEINONE – Vähä liian lujaa (2023)
HEINONE – Viis päivää (2023)
Diskografia > Musiikkivideot

Joustava Moraali – Intro (2010)
HEINONE – Lyö Tyhjää feat. Timi Lexikon (2016)
HEINONE – Skarppi tatsi feat. Saurus (2016)
Tembe, Ändi, HEINONE - B-luokan lähiöjulkkis (2018)
Various artists - Yo! Karanteeni raps (2020)
HLF X Mister Tuukka - Mari Su (2022)
HEINONE – Viis päivää (2023)
HLF X Mister Tuukka - Kas Pecah (2023)
Aiheesta muualla

Tuukka Myspacessa (englanniksi)
HEINONE Spotify artistisivu
HEINONE Instagram
HEINONE Facebook
Vammavaara

Vammavaara on vaara Rovaniemen ja Tervolan rajalla. Se nousee 223 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Untamo (Karstula)

| Untamo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°55′05″N, 24°57′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pääjärven alue (14.63)
Laskupuro:  Untamonpuro Ilveslampeen 
Järvinumero:  14.633.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168,9 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,575 km  
Pinta-ala:  9,163 ha  
Tilavuus:  0.000031 km³ 
Keskisyvyys:  0,34 m  
Suurin syvyys:  0,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiUntamo 
Untamo tai Untamonlampi on Keski-Suomessa Karstulassa  Vastingin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 650 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 31 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,3 metriä ja suurin syvyys on 0,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pääjärven alueella (14.63), jonka Päällinjärven valuma-alueeseen (14.633) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,9 metriä mpy.
Valentin Soine

Karl Valentin Soine (sukunimi vuoteen 1909 Englund; 26. kesäkuuta 1902 Helsinki – 24. marraskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen hallitusneuvos ja vankeinhoitolaitoksen ylijohtaja.
Soineen vanhemmat olivat kauppias Kaarlo Ilmari Soine ja Hilma Josefina Joki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1922 ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen yleisen oikeustutkinnon 1930. Soine sai varatuomarin arvon 1933. Hän oli opiskeluaikanaan 1920-luvulla Helsingin poliisilaitoksen palveluksessa rahoittaakseen opintojaan.
Soine toimi Heinäveden piirin nimismiehenä vuodesta 1931, jolloin hän muun muassa tutki Lapuan liikkeen murhaaman sosialidemokraatin Onni Happosen tapausta. Myöhemmin hän oli Mikkelin läänin poliisitarkastajana vuodesta 1935, liikkuvan poliisin komentajana vuodesta 1944 ja vankeinhoitolaitoksen ylijohtajana ja oikeusministeriön hallitusneuvoksena 1946–1969. Soineen johtajakaudella otettiin käyttöön työsiirtolajärjestelmä, aloitettiin vankeinhoidon työntekijöiden koulutus sekä lisättiin ehdollisten vankeusrangaistusten käyttöä.
Soine oli Suomen valtion edustajana kansainvälisissä rikosoikeus- ja vankeinhoitokomissiossa 1946–1951, kansainvälisessä rikosoikeus- ja vankeinhoitosäätiössä vuodesta 1951 sekä YK:n rikollisuuden vastustamista ja vankeinhoitoa käsittelevässä Euroopan alueen neuvotteluryhmässä vuodesta 1951 alkaen.
Soine oli naimisissa vuodesta 1929 Toini-Tellervo Kotirannan kanssa.
Teoksia

Poliisina ja vankeinhoitajana, nähtyä ja koettua viiden vuosikymmenen varrelta. Rikosseuraamusalan koulutuskeskus 2009
Aiheesta muualla

Valentin Soineen elämäkerta Kansallisbiografiassa
Vammalan vaneritehdas

Vammalan vaneritehdas on Sastamalassa sijaitseva koivuvaneritehdas. Tehtaan vuosituotanto vaneritehtaana oli 15 000 kuutiota koivuvaneria vuodessa. Vaneri käytettiin pääasiassa kuljetusvälineteollisuudessa ja rakentamisessa muottivanerina. Vuonna 2019 tehdas muutettiin vaneritehtaasta märkäviilutehtaaksi.  Tehtaalla on enimmillään ollut yli 300 työntekijää, nykyinen työntekijämäärä on noin kymmenesosa tästä.
Vammalan vaneritehtaan perusti vuonna 1951 lahtelainen Fennia Faneri Oy. Fennia Faneri Oy:ltä tehdas siirtyi vuonna 1963 tamperelaiselle J. W. Enqvist Oy:lle. J. W. Enqvist Oy:n omistus siirtyi puolestaan vuonna 1965 G. A. Serlachius Oy:lle. G. A. Serlachius Oy luopui vaneriteollisuudesta vuonna 1983 ja myi Vammalan tehtaan Grahn-konserniin kuuluvalle Jouko Mäkinen Oy:lle. Grahnin kausi päättyi konkurssiin vuonna 1986, ja tämän jälkeen tehtaan omistajaksi tuli Visuvesi Oy. Visuvesi Oy:n kautta kesti 25 vuotta,  kunnes Vammalan vaneritehtaan omistajayhtiö Vammalan Vaneri Oy haettiin konkurssiin maaliskuussa 2011. Tässä yhteydessä suljettiin Vammalan ja Visuveden vaneritehtaat sekä Visuveden ja Lapuan sahat.
Konkurssin hetkellä Vammalan tehtaalla oli noin 150 työntekijää. Syksyllä 2011 Vammalan vaneritehtaan osti konkurssipesältä suomalaisten yksityishenkilöiden perustama Fineva Ply. Noin vuoden kuluttua tästä syksyllä 2012 tehdas siirtyi venäläisomisteiselle Kwellick Oy:lle. Kwellick Oy:n toiminta päättyi vuonna 2013. Näiden omistajien aikana toiminta oli aiempaa pienimuotoisempaa.
Kesäkuussa 2014 Vammalan tehtaan osti latvialaiseen Latvijas Finieris Groupiin kuuluva Riga Wood Finland Oy. Latvijas Finieris on maailman suurimpia koivuvanerin valmistajia, ja sillä on valmistusta Suomen lisäksi Latviassa, Virossa ja Liettuassa. Yhtiön palveluksessa on noin 2000 henkilöä. Vanerin tuotanto aloitettiin Vammalassa uudelleen elokuussa 2014, ja tehtaan nimeksi muuttui Riga Wood Finland Oy Sastamalan tehdas.
Vanerin tuotanto lopetettiin kannattamattomana kesällä 2019, ja tämän jälkeen tehdas on keskittynyt märän koivuviilun toimitukseen konsernin latvialaisille tehtaille. Uuden omistajan aikana viilun valmistuksen konekanta on modernisoitu, ja tällä hetkellä tehdas on Suomen tehokkaimpia viilunvalmistusyksiköitä.
Unitás

Unitás Automobil Ipari és Kereskedelmi RT oli unkarilainen vuosina 1920–1948 toiminut metallialan yritys, jonka tuotteisiin kuuluivat muun muassa autot ja moottoripyörät. Toimitilat sijaitsivat Budapestissä Zápolya utcan varrella.
Alkuvaiheessa yritys korjasi kuorma-autojen ja veneiden moottoreita. Tuotantoa yritettiin laajentaa myös auton korien ja veneiden valmistukseen. Vuonna 1921 valmistui ensimmäinen henkilöauto, joka sai nimekseen FERFI työnjohtaja ja suunnittelija Fritz Fellnerin mukaan. Autossa oli nelisylinterinen moottori. Kokemukset eivät kuitenkaan olleet rohkaisevia, ja auto jäi ainoaksi laatuaan. Prototyyppi myytiin romuksi.
Moottoripyörät

Yritys aloitti DKF-nimisten 100-kuutioisten, hihnavetoisten moottoripyörien valmistuksen. Pyöriä tehtiin yli sata kappaletta, kunnes valmistus jouduttiin lopettamaan vuonna 1926 vanhanaikaisesta rakenteesta johtuneen vähäisen kysynnän vuoksi.
Vuonna 1927 yritys oli vaikeuksissa, sillä mikään sen toimialoista ei tuottanut voittoa.
Tatran lisenssivalmistus

Uusi yhteistyö tšekkoslovakialaisen Ringhofferin kanssa koitui yrityksen pelastukseksi. Unitás aloitti vuonna 1928 Ringhoffer-konserniin kuuluneen Tatran pikkuauton, T12-mallin kokoamisen Unkarissa. Kaikki avainkomponentit oli valmistettu Tšekkoslovakiassa, ja Unkarissa autoon tehtiin tehtiin vain kori ja jouset. Näin ollen Unkarin teollisuus- ja kauppaministeriössä autoa ei pidetty unkarilaisena tuotteena. Jos olisi pidetty, tullikohtelu ja siten kilpailukyky olisivat olleet toisenlaiset.
Autosta tehtiin useita eri korimalleja. 1930-luvun lama koitui tuotannon kohtaloksi. Autoja ehdittiin koota 500 kappaletta ennen valmistuksen päättymistä 1933. Alkuperäisestä tuotantotavoitteesta oli jääty rajusti, sillä kun valmistus oli aloitettu, auton vuosivolyymiksi oli kaavailtu 500 kappaletta.
Palveluyritykseksi

Valmistuksen päätyttyä yrityksessä keksittiin uusi liikeidea; se alkoi ostaa takaisin kokoamiaan T12-malleja ja vuokrata niitä halukkaille. Pian sillä oli hallussaan 250 autoa. Kuljettajan sai vuokratuksi 3 pengőn tuntihintaan. Yritys perusti myös autokoulun.
Unitásin toiminta päättyi kansallistamiseen vuonna 1948.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Unitásin valmistama Tatra T12
Unitás-Tatra vuodelta 1930.
Wilfrid Crabtree

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | Jalkapallo |  |
Wilfrid Crabtree (helmikuu 1885 Clitheroe – 17. helmikuuta 1957 Accrington) oli brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hyökkääjänä pelannut Crabtree valittiin Blackburn Crosshill FC:n riveistä maansa olympiajoukkueeseen Lontoon kisoihin 1908, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kentälle. Ison-Britannian joukkue voitti kyseisestä turnauksesta kultaa.
Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta (esp. Orden del Libertador General San Martín) on argentiinalaisen José de San Martínin mukaan nimetty ritarikunta. Se perustettiin 17. elokuuta 1943. Sitä myönnetään tunnustuksena Argentiinan hyväksi tehdyistä erikoislaatuisista ansioista ulkomaalaisille henkilöille, jotka voivat olla niin siviilejä kuin sotilaitakin.
Ritarikunnan suurmestarina toimii virkansa puolesta Argentiinan istuva presidentti.
Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:
Ketju
Suurristi
Suurupseeri
Komentaja
Upseeri
Ritari
Untamo (nimi)

| Unto |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  5. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Unto
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaissuomalainen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Untamo on suomalainen miehen etunimi ja esiintyy myös sukunimenä. Nimi on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 4 214 suomalaiselle miehelle ja alle 10 naiselle. Untamon lyhyempi ja todennäköisesti alkuperäisempi muoto on Unto. Nimeä arvellaan alkuperältään germaaniseksi. Nimi lienee lainattu jo esihistoriallisena aikana, jolloin oli olemassa germaaninen nimi Undo. Untamon nimi tunnetaan jo kansantarinoista ja Kalevalaisesta runoudesta, jossa hän on toisaalta uudisasukas, toisaalta karjalaisen Kalervon (eli Kalevan) suvun vihollinen. Untamo tai sitä muistuttava nimi on  ilmeisesti taustalla myös eräissä läntisen Suomen paikannimissä. Näistä paikoista osa on ollut aiemmin, jo esihistoriallisena aikana merkittäviä asutuskeskuksia, mutta sittemmin ne ovat syrjäytyneet. Tunnetuin lienee Untamala.
Untamo oli myös jatkosodan aikaisen jalkaväkirykmentti 8:n II pataljoonan peitenimi.
Tunnettuja Untamoita

Untamo Eerola (s. 1941), televisiotoimittaja ja dokumenttiohjaaja
Untamo Kulmala (1905–1987), jalkapalloilija
Untamo Utrio (1905–1980), toimitusjohtaja, kirjailija, pakinoitsija ja Kansanhuoltoministeriön propagandapäällikkö
Kuvitteellisia Untamoita

Untamo Unikameli, Tohtori Sykerö -piirrossarjassa esiintyvä hahmo.
Untamoita mytologiassa

Untamo, Kalevalan hahmo, Kalervon veli ja vihollinen
Veikko Sonninen

Veikko Johannes Sonninen (16. toukokuuta 1949 Lapinlahti – 8. helmikuuta 2024 Lahti) oli suomalainen järjestöjohtaja ja kustantamoalan aktiivinen toimija.
Sonninen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1977. Hän työskenteli Lääketeollisuusyhdistyksen toimitusjohtajana vuosina 1978–1988. Hän siirtyi vuonna 1988 kirjankustannusalalle ja toimi Suomen Kustannusyhdistyksen toimitusjohtajana ja Suomen Kirjasäätiön asiamiehenä vuosina 1989–2007. Hän toimi säätiön asiamiehen ominaisuudessa lähes 20 vuoden ajan Finlandia-, Tieto-Finlandia- ja Finlandia Junior -palkintolautakuntien sihteerinä.
Tekijänoikeusjärjestö Kopioston toimintaan hän osallistui 1990-luvun alusta aina eläkkeelle jäämiseensä saakka, sekä hallituksen varapuheenjohtajana että valokopiojaoston puheenjohtajana. Samaten hän toimi Federation of European Publishers -järjestön Executive Committeen jäsenenä.
Sonninen oli eräs Helsingin kirjamessujen keskeisiä ideoijia ja toimi messujen näyttelytoimikunnan puheenjohtajana vuosina 2000–2006. Kirjakilta myönsi hänelle kirjaporvarin arvonimen vuonna 2007.
Sonninen valitsi vuoden 2008 Tieto-Finlandian voittajaksi Marjo T. Nurmisen Tiedon tyttäret. Voiton julkistamispuheessa hän arvosteli voimakkaasti valintaraadin ratkaisua jättää Panu Rajalan kirjoittama Mika Waltarin elämäkertateos Unio mystica pois ehdokkaiden joukosta. Puheenvuoro herätti lehdistössä huomiota.
Sonninen oli innokas sanaristikkomies. Hän otti osaa kaikkiin kolmeentoista ristikonratkonnan SM-kisaan vuosina 1993–2018 ja saavutti niissä useita mitaleja. Hän myös laati sanaristikoita, muun muassa teoksiinsa Ristikkoretki, Murreristikot, Sata ja yksi ristikkoa ja Pukstaaviristikot.
Palkintoja ja tunnustuksia

Pyhän Karitsan 1. luokan ritarimerkki 1989
Suomen kirjaviisas 2001 ja 2003
Kirjapöllö, 2007, elämäntyöstä
Kirjakillan kirjaporvari 2007
Suomen Kustannusyhdistyksen kultainen ansiomerkki 2008
Tour of the Alps

| Tour of the Alps> Tiedot |
| --- | --- |
Ajankohta:  huhtikuun loppu
Alue:   Italia, Trentino-Etelä-Tiroli  Itävalta, Tiroli
Paikalliset nimet:  Giro del Trentino
Laji:  maantiepyöräily
Kilpailu:  UCI ProSeries
Tyyppi:  etappikilpailu
Historia
Ensimmäinen:  1962
Kilpailuja yht.:  47 (vuoteen 2024 mennessä)
Ensimmäinen voittaja:   Enzo Moser
Eniten voittoja:   Damiano Cunego  (3 kertaa)
Viimeisin voittaja:   Juan Pedro López
Vuoden 2012 kilpailun reitti
Tour of the Alps eli "Alppien ympäriajo" (aiemmin Giro del Trentino) on vuosittain järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Italiassa ja Itävallassa. Kilpailussa on yleensä 4 tai 5 etappia, ja koska kilpailu järjestetään Alppien vuoristossa, niin kaikki etapit ovat hyvin mäkisiä. Kilpailureitin pituus on viime vuosina ollut noin 700 kilometrin luokkaa. Kilpailu kuuluu UCI ProSeries -kilpailusarjaan, joka on toiseksi korkein maantiepyöräilyn kilpailusarja UCI World Tourin jälkeen.
Kilpailu järjesttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1962 nimellä Giro del Trentino, jonka nimisenä se tunnettiin vuoteen 2016 asti, kunnes 2017 kilpailun nimeksi tuli Tour of the Alps.  Vuonna 2015 kilpailu yhdistyi Italiassa järjestettävän yhden päivän kilpailun Trofeo Melindan kanssa, jolloin kilpailun nimi oli Giro del Trentino Melinda.
Huhtikuussa ajettava Tour of the Alps on monelle ammattipyöräilijälle tärkeä valmistautumiskilpailu toukokuussa ajettavaa Italian ympäriajoa varten. Kaiken kaikkiaan yksitoista pyöräilijää on voittanut urallaan molemmat kilpailut. Kymmenen heistä on italialaisia, jotka voittivat ensiksi Giro del Trentinon ja myöhemmin Italian ympäriajon. He ovat Francesco Moser, Giuseppe Saronni, Franco Chioccioli, Gianni Bugno, Gilberto Simoni, Paolo Savoldelli, Damiano Cunego, Vincenzo Nibali, Ivan Basso ja Michele Scarponi. Poikkeuksen tekee isobritannialainen Tao Geoghegan Hart, joka voitti ensin Italian ympäriajon vuonna 2020 ja vasta sen jälkeen Tour of the Alpsin vuonna 2023.
Italialainen Damiano Cunego on voittanut kilpailun ennätykselliset kolme kertaa. Kilpailun voitto on mennyt italialaiselle kaikkiaan 29 kertaa, joka on selvästi enemmän kuin muille kansalaisuuksille. Suomalainen Kjell Carlström osallistui kilpailuun vuosina 2003, 2004 ja 2009. Jaakko Hänninen on osallistunut kilpailuun vuosina 2021 ja 2022.
Naisten kilpailu

Naisten kilpailu tunnettiin nimellä Giro del Trentino Alto Adige-Südtirol. Sitä järjestettiin vuodesta 1994 vuoteen 2017 asti. Italialainen Fabiana Luperini voitti kilpailun kuudesti. Suomalainen Pia Sundstedt voitti kilpailun kahdesti vuosina 1997 ja 2000, sekä sijoittui kolmanneksi vuonna 1999.
Naisten kilpailu > Naisten tulokset

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Imelda Chiappa |  Roberta Bonanomi |  Fabiana Luperini |
| 1995 |  Fabiana Luperini |  Roberta Bonanomi |  Sigrid Corneo |
| 1996 |  Fabiana Luperini |  Alessandra Cappellotto |  Vera Hohlfeld |
| 1997 |  Pia Sundstedt |  Fabiana Luperini |  Barbara Heeb |
| 1998 |  Monica Bandini |  Fabiana Luperini |  Joane Somarriba |
| 1999 |  Fabiana Luperini |  Swetlana Bubnenkowa |  Pia Sundstedt |
| 2000 |  Pia Sundstedt |  Fabiana Luperini |  Swetlana Bubnenkowa |
| 2001 |  Zinaida Stahurskaya |  Fabiana Luperini |  Rosalisa Lapomarda |
| 2002 |  Fabiana Luperini |  Nicole Brändli |  Zinaida Stahurskaya |
| 2003 |  Luisa Tamanini |  Susanne Ljungskog |  Jolanta Polikevičiūtė |
| 2004 |  Tina Liebig |  Zinaida Stahurskaya |  Modesta Vžesniauskaitė |
| 2005 |  Swetlana Bubnenkowa |  Nicole Brändli |  Judith Arndt |
| 2006 |  Swetlana Bubnenkowa |  Nicole Brändli |  Edita Pučinskaitė |
| 2007 |  Edita Pučinskaitė |  Fabiana Luperini |  Trixi Worrack |
| 2008 |  Fabiana Luperini |  Mara Abbott |  Claudia Häusler |
| 2009 |  Nicole Cooke |  Carla Ryan |  Swetlana Bubnenkowa |
| 2010 |  Emma Pooley |  Judith Arndt |  Claudia Häusler |
| 2011 |  Judith Arndt |  Emma Johansson  |  Tatiana Guderzo |
| 2012 |  Linda Villumsen |  Olga Zabelinskaya |  Emma Pooley |
| 2013 |  Evelyn Stevens |  Tatiana Guderzo |  Tatiana Antoshina |
| 2014 |  Valentina Scandolara |  Giorgia Bronzini |  Rossella Ratto |
| 2015 |  Amanda Spratt |  Anna Zita Maria Stricker |  Lara Vieceli |
| 2016 |  Katarzyna Niewiadoma |  Claudia Lichtenberg |  Soraya Paladin |
| 2017 |  Nikola Nosková |  Hanna Nilsson |  Sina Frei |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (tourofthealps.eu) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tour of the Alps Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tour of the Alps
Käännös suomeksi
Wilfrid Johnson

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten haavipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten haavipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten haavipallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten haavipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | haavipallo |  |
Wilfrid Alexander Johnson (15. lokakuuta 1885 Islington – 21. kesäkuuta 1960 Niton) oli brittiläinen haavipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kuului Ison-Britannian hopeaa saaneeseen joukkueeseen Lontoon kesäolympialaisissa 1908.
Ykseys

Ykseys tarkoittaa seuraavia asioita:
tieteiden ykseys eli konsilienssi, kahden eri lähteestä syntyneen tieteellisen tuloksen yhdistyminen
ykseys, kristillisessä teologiassa käsitys, jonka mukaan Jumala on yksi eikä kolminainen
ykseys, kristillisessä kirkko-opissa kirkon ykseys tarkoittaa seurakunnan jäsenien yhteyttä Kristuksen ruumiiseen ja yksittäisten seurakuntien yhdessä muodostamaa kirkkoa.
ykseys, monissa filosofioissa ja uskonnoissa esiintyvä käsitys, joka liittyy usein valaistumiseen mietiskelyn kautta.
Venäjän aatteellinen ykseys on historiallinen käsite 1800-luvulta, jonka mukaan ukrainalaiset, venäläiset ja valkovenäläiset muodostavat yhden ja saman kansan.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ykseys”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.