stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Holger Lissner

Holger Lissner  (s. 15. heinäkuuta 1939 Rynkeby, Tanska) on tanskalainen pappi ja virsirunoilija.
Lissner toimi Løgumklosterserin kansankorkeakoulun opettajana 1971–1979 ja pappina Sønder Bjertissä 1980–2003. Hän on työskennellyt virsirunoilijana ja uusien virsi- ja kuoroteosten julkaisija. Hän on kirjoittanut myös jumalanpalvelustekstejä ja rukouksia, muun muassa tanskalaiseen pelimannimusiikkimessuun Spillemandsmessen sekä sarjan päivän rukouksia Tanskan kirkon kirkkokäsikirjan lisäykseen 1993. Lissnerin virret ovat teemoiltaan ajankohtaisia, moderneja ja ennakkoluulottomia.
Lissnerin virsiä on julkaistu lukuisissa virsikirjoissa ja virsikirjan lisäyksissä. Tanskan kirkon virsikirjassa on kahdeksan hänen kirjoittamaansa ja seitsemän hänen kääntämäänsä virttä. Norjan kirkon virsikirjassa on kaksi hänen kirjoittamaansa virttä. Ruotsissa hänen virsiään on julkaistu muun muassa Palmer i 2000-talet -kirjassa seitsemän virttä  ja Ruotsin kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa "Den svenska psalmboken med tillägg" yksi virsi. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, sen lisävihkossa vuodelta 2017 on yksi hänen virtensä (virsi 969 "Päivä maillensa käy"). Hän on kääntänyt tanskaksi Anna-Mari Kaskisen kirjoittman virren "Herra, kädelläsi", "Gud, i dine hænder er det godt at bo".
Masttšohin piiri

| Masttšohin piiri ноҳияи Мастчоҳ |
| --- | --- |
 Piiri Tadžikistanin kartalla.
Valtio:  Tadžikistan
Maakunta:  Suğd
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Būston
Pinta-ala:  1 029 km²
Väkiluku (2020):  128 791
Masttšohin piiri (tadžikiksi ноҳияи Мастчоҳ, nohijai Masttšoh) on hallintopiiri Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Būstonin taajama. Piirin pinta-ala on 1 029 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 128 791 asukasta.
Masttšohin piiri rajoittuu kaakossa Bobodžon Ğafurovin ja etelässä Spitamenin piireihin sekä muissa ilmansuunnissa Uzbekistaniin. Se sijaitsee Dalvarzinin tasangon itäosassa sekä Qurama- ja Qaromazorvuorten länsirinteillä ja Muğulvuorten länsi- ja luoteisrinteillä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat moni- ja värimetallit, perliitti ja korukivet.
Seudulla vallitsee mannerilmasto. Tammikuun keskilämpötila on –1 ja heinäkuun 28 astetta. Vuotuinen sademäärä on 220–300 millimetriä.
Nykyisen Vuoristo-Masttšohin käsittänyt piiri on perustettu vuonna 1929. Sen väestö siirrettiin vuosina 1957–1958 Dalvarzinin arolle, jonka Uzbekistanin neuvostotasavalta oli luovuttanut Tadžikistanin neuvostotasavallalle korvaukseksi Qairoqqumin tekojärven alle jääneistä viljelysmaista.
Piiriin kuuluvat Būstonin, Obšoronin ja Suğdijonin taajamat sekä neljä maalaiskuntaa: Masttšoh, Navbahor, Obburdon ja Paldorak. Kyliä on yhteensä 33. Kaupunkiväestön osuus on virallisesti 14 prosenttia. Suurimmat asutuskeskukset ovat Obburdonin (lähes 45 000 asukasta), Paldorakin ja Masttšohin kylät. Asukkaista 88 prosenttia on tadžikkeja ja 11 prosenttia uzbekkeja.
Būstonin kautta kulkee maakunnan pääkaupungista Xudžandista Uzbekistaniin johtava maantie. Matkaa Xudžandiin on 59 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, melonien, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon. Teollisuutta edustaa lähinnä puuvillan jalostus. Huomattava osa työvoimasta on ulkomailla siirtotyöläisinä.
Minolainen kulttuuri

Minolainen kulttuuri (kreetalainen kulttuuri) oli Kreetalla ja eräillä lähisaarilla Egeanmeren alueella Kreikassa pronssikaudella noin vuosina 3100–1100 eaa. vallinnut esihelleeninen eli kreikkalaisten tuloa edeltänyt kulttuuri. Se oli osa samaan aikaan eri puolilla Egeanmeren aluetta vaikuttaneita Egeanmeren kulttuureita, joihin luetaan myös Kykladien saarilla vallinnut kykladinen kulttuuri sekä Manner-Kreikan helladinen kulttuuri.
Minolaisten alkuperää ja minolaista kieltä ei tunneta. Kulttuuriin liittyi suuria kaupunkeja, joiden keskustassa oli palatsialueita. Kulttuurin keskus oli pohjoisen Kreetan Knossos, joka tunnetaan suuresta palatsistaan. Minolaiset kävivät kauppaa koko itäisen Välimeren alueella, ja kulttuuri sai vaikutteita Lähi-idästä ja Egyptistä. Kirjoitustaito kehittyi noin 2000 eaa. Minolaiset käyttivät useita erilaisia kirjoitusjärjestelmiä, joista tunnetuin on lineaari-A-kirjoitus.
Minolainen aika on jaettu kausiin palatsien rakennusvaiheiden eli niin kutsuttujen palatsikausien mukaan. Esipalatsikausi eli palatseja edeltänyt kausi kesti noin vuoteen 1950 eaa., jolloin suuret palatsikeskukset Knossos, Faistos, Mália ja Káto Zákros rakennettiin. Palatsit tuhoutuivat maanjäristyksessä noin vuonna 1750–1700 eaa. Tämän jälkeen alkaneella toisella tai uudella palatsikaudella palatsit rakennettiin uudelleen entistä suurempina. Aika oli minolaisen kulttuurin kukoistuskautta. Kulttuuri romahti noin vuonna 1450 eaa. mahdollisesti siksi, että maanjäristykset ensin heikensivät sitä, ja koska Manner-Kreikan myöhäishelladinen mykeneläinen kulttuuri voimistui ja mykeneläiset lopulta valtasivat saaren. Romahduksen jälkeisen jälkipalatsikauden aikana mykeneläiset pitivät valtaa Knossoksessa, ja minolainen ja mykeneläinen kulttuuri sulautuivat pitkälti yhteen. Knossos säilyi mykeneläisenä keskuksena noin vuoteen 1200 eaa. saakka.lähde?
Palatsiarkkitehtuurin lisäksi kulttuuri tunnetaan muun muassa labrys-kaksoiskirveistään, härkäaiheistaan, korkeatasoisesta keramiikastaan sekä seinämaalauksistaan, kuten Knossoksen freskoista. Kulttuuria ei ole pidetty sotaisena, mutta se lienee ulottanut jollain tavoin vaikutustaan Manner-Kreikkaan. Kulttuurin löysi Sir Arthur Evans kaivettuaan esiin Knossoksen palatsin vuonna 1899. Hän nimesi kulttuurin Kreikan muinaistaruissa esiintyvän ensimmäisen Kreetan kuninkaan Minoksen mukaan.
Historia > Loppuvaiheet

Minolaisen kulttuurin tuho oli todennäköisesti hidas ja tuskallinen tapahtumasarja. Kukoistava myöhäispalatsikausi loppui äkisti 1400-luvun puolivälissä eaa., kuin mannermaan mykeneläiset valloittivat Kreetan ja tuhosivat sen palatsit. Ainoastaan Knossos rakennettiin uudelleen, joskin pienemmässä mittakaavassa, ja saarta hallittiin sieltä käsin. Tällöin megaron-tyyppiset rakennukset yleistyivät. Lisäksi hauta- ja keramiikkatyypit muuttuivat, ja mykeneläinen lineaari-A-kirjoitukseen pohjautunut lineaari-B tuli käyttöön kirjoitusjärjestelmänä. Kreeta nousi vielä mykeneläisvaikutteisena, mutta entisten palatsien loistoon ei enää palattu. Uusia keskuksia olivat nyt Knossoksen lisäksi Agía Triáda, Kommós ja Kydonia.
Myöhäisellä palatsikaudella (myös uusi palatsikausi) noin 1627–1600 eaa., arkeologisten löytöjen mukaan kaudella LM IA, sattui nykytiedon mukaan Santorínin suuri tulivuorenpurkaus, joka tuhosi ainakin saarella olleen Akrotírin asutuksen. Aiemmin purkaus ajoitettiin noin vuoteen 1500–1450 eaa., toisin sanoen samoihin aikoihin minolaisen kulttuurin kokeman tuhon kanssa, ja sitä pidettiin ilmeisenä syynä minolaisen merivallan heikentymiseen, mikä puolestaan olisi helpottanut saaren valtausta. 1980-luvun lopulla Grönlannin jäätiköiden tarkempi tutkimus siirsi purkauksen ajoitusta pari sataa vuotta uskottua aiemmaksi, noin vuoteen 1645 eaa., ja se on aiheuttanut kronologisia ongelmia. Aiemmin purkauksen uskottiin vaikuttaneen merkittävästi kulttuurin tuhoutumiseen, mutta uuden ajoituksen mukaan se on voinut aiheuttaa Kreetalla korkeintaan suuria vahinkoja.lähde?
Tätä kolmatta palatsikautta noin 1450–1375 eaa. kutsutaan yhden palatsin kaudeksi eli monopalatsikaudeksi ja tämän jälkeistä aikaa noin vuoteen 1100 eaa. saakka jälkipalatsi- tai loppupalatsikaudeksi. Kausille olivat ominaisia kuiluhaudat, joista eräs esimerkki ovat Arménoin haudat, sekä larnaks-hauta-arkut, kuten niin kutsuttu Agía Triádan sarkofagi.
Knossoksen palatsi ja mainitut asutukset säilyivät käytössä noin vuoteen 1200 eaa. saakka. Tämän jälkeen kulttuurin loppuvaiheet ovat todennäköisesti olleet levotonta aikaa. Varsinainen minolainen aika päättyy myöhäisminolaisen kauden myötä noin vuoteen 1100 eaa. Tämän jälkeistä aikaa noin 1100–1000 eaa. kutsutaan subminolaiseksi eli aliminolaiseksi kaudeksi. Vanhat asuinpaikat hylättiin, ja saaren alkuperäinen väestö siirtyi asumaan helpommin puolustettaville vuorenrinteille muun muassa Karfíin, kun taas osa minolaisista muutti idemmäs esimerkiksi Kyprokselle. Doorilaisiksi kutsuttu kreikkalainen heimo lienee joskus vuoden 1000 eaa. tienoilla valloittanut Kreetan ja ajanut minolaiset saaren sisäosiin. Siellä viimeisiä minolaisia säilyi pitkään Kreikan niin kutsutuille ”pimeille vuosisadoille” ja vielä antiikin ajalle saakka niin kutsuttuina eteokreetteinä.lähde?
Historia > Kaudet

Minolainen kulttuuri ja sitä välittömästi edeltäneet ja seuranneet ajat voidaan jakaa kausiin alla esitetyllä tavalla. Ajoitukset ovat osin kiistanalaisia, ja siksi niitä on useita erilaisia ja ne vaihtelevat eri lähteissä. Tässä on seurattu niin kutsuttua korkeaa kronologiaa, jossa osaa kausista on siirretty aikaisemmaksi vastaamaan Santorínin tulivuorenpurkauksen uutta ajoitusta noin ajalle 1627–1600 eaa., sillä sen tulee osua kauden LM IA lopulle. Ajoitukset ovat summittaisia ja pyöristettyjä. Kirjainlyhenteitä käytetään englanninkielisessä ja tieteellisessä kirjallisuudessa: EM, Early Minoan (varhaisminolainen kausi); MM, Middle Minoan (keskiminolainen kausi); LM, Late Minoan (myöhäisminolainen kausi).lähde?
| Ajoitus (noin) | Esihistorian aikakausi yleensä | Kausi Kreetalla> Keramiikan mukaan | Kausi Kreetalla> Keramiikan mukaan | Kausi Kreetalla> Palatsien mukaan |
| --- | --- | --- | --- | --- |
–3100 eaa.: Myöhäinen neoliittinen Kalkoliittinen
| 3100–2700 eaa. | Varhainen pronssikausi | EM I | Varhaisminolainen I | Esipalatsi |
| 2700–2400 eaa. | Varhainen pronssikausi | EM IIA | Varhaisminolainen IIA | Esipalatsi |
| 2400–2200 eaa. | Varhainen pronssikausi | EM IIB | Varhaisminolainen IIB | Esipalatsi |
| 2200–2100 eaa. | Varhainen pronssikausi | EM III | Varhaisminolainen III | Esipalatsi |
| 2100–1950 eaa. | Keskinen pronssikausi | MM IA | Keskiminolainen IA | Esipalatsi |
| 1950–1900 eaa. | Keskinen pronssikausi | MM IB | Keskiminolainen IB | Protopalatsi (Vanha palatsi) |
| 1900–1800 eaa. | Keskinen pronssikausi | MM II | Keskiminolainen II | Protopalatsi (Vanha palatsi) |
| 1800–1750 eaa. | Keskinen pronssikausi | MM IIIA | Keskiminolainen IIIA | Protopalatsi (Vanha palatsi) |
| 1750–1700 eaa. | Keskinen pronssikausi | MM IIIB | Keskiminolainen IIIB | Uusi palatsi |
| 1700–1600 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM IA | Myöhäisminolainen IA | Uusi palatsi |
| 1600–1450 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM IB | Myöhäisminolainen IB | Uusi palatsi |
| 1450–1400 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM II | Myöhäisminolainen II | Kolmas palatsi tai yhden palatsin |
| 1400–1375 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM IIIA1 | Myöhäisminolainen IIIA1 | Kolmas palatsi tai yhden palatsin |
| 1375–1300 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM IIIA2 | Myöhäisminolainen IIIA2 | Jälkipalatsi tai loppupalatsi |
| 1300–1200 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM IIIB | Myöhäisminolainen IIIB | Jälkipalatsi tai loppupalatsi |
| 1200–1100 eaa. | Myöhäinen pronssikausi | LM IIIC | Myöhäisminolainen IIIC | Jälkipalatsi tai loppupalatsi |
| 1100–1000 eaa. |  | Subminolainen (aliminolainen) | Subminolainen (aliminolainen) | ”Pimeät vuosisadat” |
| 1000– eaa. | Varhainen rautakausi | Protogeometrinen | Protogeometrinen | ”Pimeät vuosisadat” |
Kaupungit ja palatsit > Knossos

Minolaisen kulttuurin keskuspaikka oli Knossos, jonka suurikokoinen ja monihuoneinen palatsi on tunnettu kaivauksista. Sitä kutsutaan Minoksen palatsiksi myöhemmän Kreikan tarujen mukaan. On arveltu, että nimitys labyrintti olisi saanut alkunsa palatsista, kun sen suuri koko ja huoneiden lukumäärä on jäänyt elämään kreikkalaisen mytologian kertomuksissa.
Knossoksen palatsi oli viisikerroksinen ja siinä oli yli 1 300 huonetta. Palatsissa oli valtaistuinsali sekä asuintiloja, varastoja, käsityöpajoja ja uskonnollisia pyhäköitä. Suurista varastoista on löydetty suuria määriä varastoruukkuja. Palatsin sisäseinät oli koristeltu minolaisten elämästä kertovilla värikkäillä seinämaalauksilla. Eräissä maalauksissa nähdään naisia ja miehiä keräämässä kukkia, sekä suorittamassa rituaalista härkähyppyä tai osallistumassa muihin kilpailuihin. Palatsissa oli juokseva vesi.lähde?
Palatsin talousalueella asui noin 50 000–80 000 ihmistä. Päivittäin itse palatsissa oli noin 1 000 ihmistä, joista noin 400 asui siellä vakinaisesti. On keskusteltu siitä, oliko Knossos uskonnollisen vai poliittisen vallan keskus vai molempien yhdistelmä eli teokratia. On myös kiistelty siitä, oliko Knossos koko saaren pääkaupunki vai ainoastaan sen suurin keskus. Koko saaren keskuksena se vaikuttaa olleen ainakin loppuaikoina ja erityisesti mykeneläisellä ajalla.lähde?
Englantilainen muinaistutkija Arthur Evans suoritti palatsin arkeologiset kaivaukset vuosina 1900–1930. Hän entisöi palatsia ehkä liiankin radikaalisti. Toisaalta monia Evansin tulkintoja on arveltu oikeaan osuneiksi. Koko minolainen kulttuuri tuli tunnetuksi Evansin löytöjen myötä.lähde?
Kaupungit ja palatsit > Löytöpaikat

Merkittävimpiä minolaisia arkeologisia kohteita on lueteltu sueraavassa. Kohteet ovat Kreetalla, ellei paikkaa ole erikseen mainittu. Jos kohteen nimi palautuu varmuudella minolaiselle tai antiikin ajalle, nimi on klassisessa muodossa. Muussa tapauksessa se noudattaa paikan nykyistä nimeä ja on nykykreikkalaisessa muodossa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Achládia, huvila  Agía Eiríni, Kéa, asutus  Agía Fotiá, huvila  Agía Triáda, pieni palatsi tai huvila  Ágios Geórgios, huvila  Akrotíri, Thíra, kaupunki (siirtokunta)  Amnisos, kaupunki ja satama  Anemóspilia, pyhäkkö  Áno Zákros, huvila  Apodoúlou, huvila ja asutus  Aptera, asutus  Archánes, palatsikeskus ja asutus  Arkalochórin luola, luolapyhäkkö  Arménoi, hautausmaa  Atsipádes, vuorenhuippupyhäkkö  Chamézi, huvila  Chalasménos, asutus  Díktin luola, luolapyhäkkö  Eileithyian luola, luolapyhäkkö  Faistos, palatsikeskus ja kaupunki  Fourní, hautausmaa  Foúrnou Koryfí, asutus |  Galatás, palatsikeskus ja kaupunki  Gioúchtas (Juktas), vuorenhuippupyhäkkö  Gortyn, asutus  Gourniá, palatsikeskus ja kaupunki  Ídan luola, luolapyhäkkö  Itanos, asutus  Kamáresin luola, luolapyhäkkö  Karfí, asutus  (Káto) Sými, pyhäkkö  Káto Zákros, palatsikeskus ja kaupunki  Kavoúsi Kástro, asutus  Kavoúsi Vrontás, asutus  Klimatariá, huvila  Knossos, palatsikeskus ja kaupunki  Kommós, kaupunki ja satama  Kuolleiden rotko, hautausmaa  Kydonia, palatsikeskus ja kaupunki  Makrygialós, huvila  Mália (Mállia), palatsikeskus ja kaupunki  Móchlos, asutus  Monastiráki, palatsikeskus(?) ja asutus |  Mýrtos Pýrgos, huvila ja asutus  Nerokoúros, huvila ja asutus  Nírou Cháni, huvila  Petrás, palatsikeskus(?) ja asutus  Petsofás, vuorenhuippupyhäkkö  Piskokéfalo, huvila  Pitsídia, huvila  Prassás, asutus  Priniátikos Pýrgos, asutus  Pseíra, asutus  Rousolákos, kaupunki  Sklavókampos, huvila  Stýlos, asutus  Traóstalos, vuorenhuippupyhäkkö  Trypití, asutus  Tylissos, asutus  Vasilikí, asutus  Vathýpetro, huvila  Vrókastro, asutus  Zóminthos, asutus  Zou, huvila |
Taide

Minolaisen taiteen merkittävimpiä löytöjä ovat palatseja ja muita rakennuksia koristaneet seinämaalaukset (mm. Knossoksen seinämaalaukset, Akrotírin seinämaalaukset), loisteliaat maljakot ja muu keramiikka, kulttiesineet, kuten rhytonit ja pienet käärmejumalatarpatsaat, sekä muut käsityöesineet, kuten korut (mm. Aíginan aarre, Málian Chrysólakkoksen mehiläisriipus). Faistoksesta on löydetty niin kutsuttu Faistoksen kiekko, jonka käyttötarkoitusta ei tunneta, ja jossa on molemmilla puolilla spiraalimaisesti tuntematonta kirjoitusta. Agía Triádan sarkofagi minolais-mykeneläiseltä ajalta yhdistelee kummankin kulttuurin vaikutteita. Minolainen keramiikka oli hyvin korkeatasoista. Savenvalajan pöydällä dreijalla valmistettiin suuria säilytysruukkuja eli pithoksia sekä maljakoita, jotka koristeltiin kauniisti.lähde?
Minolaiset muinaisjäännökset kertovat sekä varakkuudesta että ylellisstä elämästä ainakin ylempien kansankerrosten parissa. Minolaisista kaupungeista ei ole löydetty sotilasaiheista taidetta tai muita merkkejä sotaisuudesta. Toisaalta Arkalochórin luolasta on löydetty mahdollisesti sodanjumalalle annettuja votiivilahjoja, kuten Arkalochórin kirves.lähde?
Merkittävin minolaista kulttuuria esittelevä museo on Iraklionin arkeologinen museo, jossa ovat nähtävillä kulttuurin tunnetuimmat löydöt.lähde?
Yhteiskunta > Kansa

Ei osata sanoa, mitä kansaa minolaiset olivat. He eivät kuitenkaan varmuudella olleet indoeurooppalaisia eivätkä kreikkalaisia, eivät myöskään afrikkalaisia tai seemiläisiä. Minolaisten perintötekijöitä muistuttavia geenejä on nykyään Lähi-idässä, Välimeren alueella ja Länsi-Euroopassa. Monesti ajatellaan minolaisten tulleen meritse Balkanilta, Anatoliasta tai Lähi-idästä.
Muinaisten minolaisten äitilinjan mitokondrion haploryhmät olivat pääosin tyyppiä H, T, K, HV ja I. Minolaisten yleisin Y-kromosomin isälinja lienee ollut tyyppiä J2. Nykyisen Kreetan Lasíthin ylätasangon asukkaat ovat geenien mukaan ainakin osin minolaisten jälkeläisiä.
Minolaisten yhteiskunta ei muistuttanut myöhempää kreikkalaista soturiaateliin perustuvaa yhteiskuntaa. Silti se oli jakautunut eriarvoisiin yhteiskuntaluokkiin. Toisistaan selvästi eroavat hautalöydöt kertovat vainajien erilaisista yhteiskunnallisista asemista. Edelleen ne kertovat ammatillisesta eriytymisestä: oli kalastajia, kirjureita, sotilaita, savenvalajia, muusikoita jne. Ei kuitenkaan tiedetä, missä määrin sosiaalinen asema oli perinnöllistä ja tehtiinkö ero vapaiden ja orjien välillä. Naisten näkyvä asema minolaisessa taiteessa on tarjonnut aineistoa erilaisille matriarkaatti-oletuksille. Epäilemättä naiset saattoivat toimia esimerkiksi papittarina merkittävässä asemassa. Vaikka myöhäisempi kreikkalainen kirjallisuus esittää minolaisnaisten olleen erityisen vaikutusvaltaisessa asemassa, on kysymystä sukupuolten välisestä suhteesta mahdoton ratkaista.lähde?
Seinämaalauksissa ja pienoisveistoksissa esiintyneiden henkilöiden vaatetus herätti niiden löytöaikana suurta huomiota. Miehet esiintyvät usein vain pelkkään lannevaatteeseen verhoutuneina kun taas varsinkin papittaret ja hovinaiset esiintyvät koristeellisissa asuissa, rinnat paljaina mutta alaruumis runsaan hameen verhoamana.
Yhteiskunta > Kieli ja kirjoitus

Minolaisten kieli ja sen mahdolliset sukulaisuussuhteet muihin kieliin ovat tuntemattomia. Minolaisilla oli kielensä kirjoittamiseen kaksi omaa kirjoitusjärjestelmää. Niistä vanhempi oli noin vuosina 2000–1700 eaa. käytetty niin kutsuttu kreetalainen hieroglyfikirjoitus. Tätä seurasi niin kutsuttu lineaari-A-kirjoitus, jota käytettiin noin vuosina 1850–1400 eaa. Kumpaakaan kirjoitusta ei ole kyetty luotettavasti tulkitsemaan. Kirjoitettuja tekstejä tunnetaan useita erityisesti savitauluista, mutta myös erilaisista muista esineistä.
Minolaisten kieli ei ollut lainkaan sukua kreikan kielelle. (Sitä vastoin Kreetalla myöhemmin mykeneläisenä aikana käytetty, lineaari-B-kirjoituksella kirjoitettu kieli on varhaista kreikkaa.) Tutkijat ovat esittäneet useita teorioita kielestä ja sen sukulaisuudesta tunnettuihin kieliin. Kielen on ehdotettu olevan muun muassa joku muu vanha indoeurooppalainen kieli, kuten anatolialainen (mm. heetin tai luuvin sukuinen kieli) tai indoiranilainen kieli (mm. sanskritin sukuinen kieli); seemiläinen kieli (mm. foinikian sukuinen kieli); tai tyrheninen kieli (mm. etruskin sukuinen kieli).
Hieroglyfi- ja lineaari-A-tekstien lisäksi tunnetaan niin kutsuttu Faistoksen kiekko, jossa on täysin tuntematonta kirjoitusta, jonka yhteys muihin minolaisiin kirjoitusjärjestelmiin on epäselvä. Myös Arkalochórin kirveessä on tuntematonta kirjoitusta, joka muistuttaa lineaari-A:ta ja Faistoksen kiekon kirjoitusta.lähde?
Yhteiskunta > Kaupankäynti

Minolainen kulttuuri perustui kaupankäyntiin, eikä siinä ole merkkejä myöhemmille Kreikan kulttuureille ominaisesta sotilasaristokratiasta. Kreeta sijaitsee merikaupankäynnille edullisella paikalla keskellä itäistä Välimerta.
Minolaisten käymä kauppa ulottui Manner-Kreikkaan, Egeanmeren saarille, Anatoliaan, Kyprokselle, Syyrian ja Egyptiin sekä Iberian niemimaalle. Ehkä noin 2000 eaa. alkaen minolaiset rakensivat kauppasiirtokunnat mieleen tuovia keskuksia Kreikan saarille. Näistä tunnetuimpia on Thíran saaren Akrotíri. Kaupan ansiosta minolaiset olivat merkittävä mahti itäisellä Välimerellä ja heidän siirtokuntiaan oli Manner-Kreikassa asti. Kauppa- sekä kulttuuriyhteydet Lähi-idän, Egyptin ja Kyproksen kanssa vilkastuivat merkittävästi ja minolainen kauppa sekä asutus levittäytyivät Egeanmeren saarille kuten esimerkiksi Thíralle ja Mēlokselle, ja Kreetan saavutuksia jäljiteltiin Manner-Kreikassakin. Tälle ajalle sijoittuvat Mykenen kuningashaudat viittaavat läheisistä suhteista Kreetaan. Saarelle tuotiin metalleja ja muita raaka-aineita muualta, ja saarelta vietiin laajalle siellä valmistettuja erinäisiä kultakoruja, kankaita, sinettejä ja muita valmiita tuotteita.
Kreeta vei muun muassa puuta, villatekstiilejä, ylellisyyskeramiikkaa sekä metalleja ja metalliesineitä. Minolaisten merkittävin metallituote oli tina, kuparia saatiin Kyprokselta. Tinan ja kuparin seos on tunnetusti pronssi, tuon ajan merkittävin metalli. Minolaiset veivät myös muun muassa viiniä sekä mausteita, kuten sahramia. Minolaiset veivät tai välittivät Lähi-itään myös kultaa ja hopeaa sekä ruukkuja. Itämereltä tuotiin meripihkaa jo noin 2000–1450 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta minolainen kulttuuri Wikimedia Commonsissa
Minoan Crete. Bronze Age civilisation. (englanniksi)
Minoan Civilization. (englanniksi)
The Minoan Civilization (2600-1200 BC). Greek Thesaurus. (englanniksi)
History of Minoan Crete. Ancient-Greece.org. (englanniksi)
Minolaisaikainen häränpää noin ajalta 1600–1500 eaa. Iraklionin arkeologinen museo.
Knossoksen palatsin raunioita ja kunnostettuja osia.
Minolaisia naisia esittävä Naiset-fresko, yksi Knossoksen seinämaalauksista. Laajasti entisöity. Iraklionin arkeologinen museo.
Faistoksen palatsin rauniot.
Karfí, yksi viimeisten minolaisten asutuksia.
Kartta keskeisistä minolaisista palatseista, kaupungeista ja muista asutuksista sekä pyhistä paikoista.
Knossoksen palatsin entistettyjä osia.
Agía Triádan pienen palatsin tai huvilan rauniot lähellä Faistosta.
Zóminthoksen suhteellisen hyvin säilyneen asutuksen raunioita.
Málian Chrysólakkoksesta löydetty kultainen mehiläisriipus. Iraklionin arkeologinen museo.
Minolaisia miehiä esittävä Astiankantajat-fresko, yksi Knossoksen seinämaalauksista. Laajasti entisöity. Iraklionin arkeologinen museo.
Theran (Santorinin) Akrotirin seinämaalaus naisesta.
Kreetalaisia hieroglyfejä Knossoksesta tai Máliasta löydetyssä savitangossa, n. 1900–1600 eaa. Iraklionin arkeologinen museo.
Lineaari-A-kirjoitusta savitaulussa. Chanián arkeologinen museo.
Knossoksen palatsista löydetty käärmejumalatarpatsas noin vuodelta 1600 eaa. Iraklionin arkeologinen museo.
Suuria pithos-ruukkuja Knossoksessa.