Somalian nuorisoliitto
Liikkeen historiaa

Toisen maailmansodan aikana Britannia miehitti Italian Somalimaan ja hallinnoi aluetta 1941–1950. Juuri sinä aikana, vuonna 1943, syntyi Somalian nuorisoliitto (SYL). SYLin onnistui yhdistää kaikki Somalian klaanit lippunsa alle, ja sen johdolla maa siirtyi itsenäisyyteen. Italian poliittisen paineen voimistuessa vihamielisenä Britannian hallinnon jatkumiselle ja Somalian itsenäisyystoiveille, somalit ja britit löysivät toisensa liittolaisina. Tilanne sai brittiläiset siirtomaavirkamiehet kannustamaan somaleja järjestäytymään poliittisesti. Tuloksena oli ensimmäinen nykyaikainen somalialainen puolue, Somalian nuorisoklubi, Somali Youth Club (SYC), joka perustettiin Mogadishussa 1943.
Vahvistaakseen uutta puoluetta britit sallivat koulutettujen poliisien ja virkamiesten liittyä siihen. 1947 puolue otti uudeksi nimekseen Somalian nuorisoliitto, Somali Youth League (SYL) ja alkoi avata virkoja brittiläisten vastuulla olevissa kahdessa Somalimaassa ja lisäksi Ogadenissa ja Pohjoisella rajaseudulla. SYL ilmaisi vastalauseen kaikkien somalialueiden yhdistämiselle, myös NFD ja Ogadenin jotta saataisiin mahdollisuus yleiselle nykyaikaiselle koulutukselle; somalin kielen kehittämiselle oikeinkirjoitusstandardien laatimiselle, somalien etujen turvaamiseksi ja Italian hallinnon palauttamisen estämiseksi. SYL kielsi klaanien vaikutusvallan siten että 13 perustajaa, vaikka he edustivat neljää Somalian kuudesta tärkeimmästä klaanista, eivät suostuneet kertomaan klaanitaustaansa. Vaikka SYL oli huomattavan suosittu pohjoisessa, Brittiläisen Somalimaan pääpuolueet olivat Somalian kansallisliitto, Somali National League (SNL), jonka taustalla oli lähinnä Isaaq-klaani, sekä Yhdistynyt somalipuolue, United Somali Party (USP), jota tukivat Dir (Gadabuursi ja Issa) ja Darod (Dulbahante ja Warsangali) klaanit.
Potsdamin konferenssi pidettiin 1945, ja siellä tehtiin päätös, ettei Somalimaata palauteta Italialle. Yhdistyneet kansakunnat päätti sen sijaan marraskuussa 1949 siirtää Italian huoltohallinnon Somalimaassa, mutta vain hyvin tarkassa valvonnassa ja sillä ehdolla, – jonka esittivät Somalian nuorisoliitto (SYL) ja muut kehittymässä olevat somalialaiset poliittiset organisaatiot, kuten Hizbia Digil Mirifle Somali (HDMS) (josta myöhemmin tuli Hizbia Dastur Mustaqbal Somali HDMS) ja Somalian kansallisliitto (SNL), että kun itsenäisyyttä ruvettaisiin toteuttamaan – että Somalia saa itsenäisyyden kymmenen vuoden kuluttua.
Brittiläinen Somalimaa pysyi Britannian protektoraattina 26. kesäkuuta 1960 asti, jolloin siitä tuli itsenäinen. Entinen Italian Somalimaa seurasi perässä viiden päivän kuluttua. 1. heinäkuuta 1960 ne kaksi aluetta yhdistyivät Somalian tasavallaksi, vaikkakin niiden rajojen sisällä, jotka Italia ja Britannia olivat laatineet. Abdullahi Issa muodosti hallituksen ja Aden Abdullah Osman Daarista tuli presidentti, ja Abdirashid Ali Shermarkesta Pääministeri ja myöhemmin presidentti (1967–1969). 20. heinäkuuta 1961 Somalian kansa hyväksyi kansanäänestyksellä uuden perustuslaki|perustuslain joka tuli voimaan 1960.
Ensimmäisessä itsenäisyyden aikaisissa valtiollisissa vaaleissa, jotka pidettiin 30. maaliskuuta 1964, SYL sai ehdottoman enemmistön 69 parlamenttipaikalla 123 paikasta.. Loput paikat jakaantuivat yhdentoista puolueen kesken. Viiden vuoden kuluttua pidettiin jälleen vaalit maaliskuussa 1969, jolloin hallitseva SYL, jota johti Mohammed Ibrahim Egal, palasi valtaan, mutta samana vuonna tehtiin sotilasvallankaappaus, valtaan nousi Siad Barre lokakuussa 1969, ja Ylin vallankumousneuvosto (SRC) kielsi kaikki poliittiset puolueet.