stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
National Institute of Mental Health

National Institute of Mental Health (NIMH) on yksi National Institutes of Healthin (NIH) 27 tutkimuslaitoksesta, ja se on maailman suurin mielenterveyteen keskittyvä tutkimuslaitos. NIHM:n päämaja sijaitsee Marylandin Bethesdassa.
Presidentti Harry S. Truman kirjoitti lain NIMH:n perustamisesta 3. heinäkuuta 1946. Virallisesti laitos perustettiin 15. huhtikuuta 1949, ja se oli yksi neljästä ensimmäisestä NIH:n tutkimusyksiköistä. NIMH:n tavoitteena on lisätä mielenterveyden häiriöiden ymmärrystä, ja parantaa niiden hoitoa perustutkimusten ja kliinisten tutkimusten kautta.
Matti Kyllönen

Matti Kyllönen Helsingin kirjamessuilla 2012.
Matti Kalevi Kyllönen (s. 6. helmikuuta 1949 Savitaipale) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on selostanut muun muassa Formula 1-, DTM-, CART ja MM-Ralli sekä W Series -sarjojen kilpailuja.
Elämä ja ura

Kyllönen opiskeli Helsingin Raamattukoulussa, josta valmistumisen jälkeen toimi Kerimäen seurakunnan nuoriso-ohjaajana 1960-luvun loppupuolella.
1970-luvun alussa luutnantti Kyllönen työskenteli Pääesikunnan tiedotusosastolla vastuualueenaan yhteydenpito julkiseen sanaan.
Pääesikunnan jälkeen työura kulki Lee Cooper -farkkufirman kautta Suomen Latuun, josta jälleen pääesikuntaan ja lopulta vuonna 1979 CreaVideon toimitusjohtajaksi. Tuolloin CreaVideo toimi pääasiassa videolaitteiden myyjänä ja vuokraajana. Yle ja MTV eivät vielä tuolloin juurikaan ulkoistaneet toimintojaan.
Kyllönen juonsi vuonna 1978 TV2:n Iltatähti-musiikkiohjelmaa.
Elämä ja ura > Ura selostajana

Urheiluselostajana Kyllönen debytoi jo 1976 Salpausselän kisoissa, jonka jälkeen selostuksiin tuli pidempi tauko. Vuonna 1985 Kyllönen selosti ensimmäisen formulakisansa, Monacon GP:n, tuolloin TV2:lle jossa kilpailu nähtiin koostelähetyksenä. Ennen tätä hän oli tehnyt F1-aiheisia ohjelmia muun muassa HTV:lle. Kaudella 1985 Kyllönen selosti myös muun muassa Belgian GP:n. Kyllönen selosti myös rallia 80-luvulla. Rallikisoja Kyllönen selosti Ylen ja Kolmostelevision puolella kausilla 1980–1989. Kauden 1989 Jyväskylän Suurajot jäivät viimeiseksi Ylen puolen lähetykseksi yhdessä Seppo Kaupin kanssa. Kyllönen selosti myös Ylen kanavilla kausina 1985–1988 Road Racingin MM-kilpailuja.
Vuosina 1987–1992 silloinen Kolmoskanava esitti vuorotellen Yleisradion kanssa F1-kisoja selostajana Kyllönen ja kommentaattorina toimi usein Keijo ”Keke” Rosberg. Parivaljakko selosti kilpailuja myös YLE:lle kausilla 1987–1988 Kyllösen aiemman vakiokommentaattori Juha Varjosaaren siirryttyä sivuun F1:n puolelta. YLE teki formulalähetyksien suhteen tiivistä yhteistyötä Kolmostelevision ja Crea-yhtiöiden kanssa. Yle siirsi Kolmostelevisiolle ne urheilutapahtumat, joita ei ohjelma-ajan puitteissa voitu esittää, ja koska Keke Rosberg oli lopettanut uransa, mielenkiinto lähettää F1:iä oli hiipunut. Noina vuosina Kyllönen selosti myös Englannin F3-sarjaa, F3000-sarjaa ja Indycar-kisoja. Kaudesta 1989 lähtien Kyllösestä yhdessä Keijo Rosbergin kanssa tuli vakituinen Kolmostelevision F1-selostaja. Kausilla 1987-1992 silloisen Kolmostelevision F1-lähetyksistä Kyllöseltä jäi vain pari kilpailua selostamatta. Näissä korvaajana oli Erkki Vanhanen.
Vuodesta 1994 lähtien MTV3 televisioi lähes kaikki F1-kisat aika-ajoineen suorina lähetyksinä. Kyllönen jatkoi selostuksiaan MTV3:lla vuoteen 2000 saakka aisaparinaan Erkki Mustakari. Vuoden 2000 jälkeen Kyllönen poistui F1-selostajan tehtävistä MTV3:lta, kun F1-tuotanto siirtyi pois CreaVideolta. Formula 1 -kaudet 2001 ja 2002 Kyllönen selosti kisoja Canal Digitalin kautta lähetetetyillä monikanavalähetyksillä.  Vuoden 2002 Indianapolisin kilpailussa Kyllösen parina selostamossa oli Mika Häkkinen .
Vuosina 2005–2006 Kyllönen selosti DTM-kisoja Canal+-maksukanavalla yhdessä entisen F1-kuljettajan J. J. Lehdon kanssa. Vuonna 2006 Kyllönen toimi Autot-elokuvan kilpa-ajoselostaja Matti ”Vauhti” Kallosen ääninäyttelijänä.
Vuonna 2007 Kyllönen palasi selostamaan Formula ykkösiä MTV3:lle jälkilähetyksinä yhdessä 1990-luvun ajan hänen kanssaan formuloita selostaneen Erkki Mustakarin kanssa. Kyllönen aloitti vuonna 2010 selostamaan F1 Powerboat- ja DTM-kilpailuja URHOtv:llä. Vuonna 2019 hän alkoi selostaa naisten W Series -kilpailuja. Hän jäi eläkkeelle kesäkuussa 2024, toimittuaan viimeksi Viaplayn urheilulähetysten taustahenkilöstössä.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Matti Kyllösen hehkutukset. Mankeli.com.
Markku Luolajan-Mikkola

Markku Luolajan-Mikkola (s. 1957) on suomalainen sellisti ja musiikinopettaja. Hän on opiskellut sellon soittoa Sibelius-Akatemiassa ja Hollannissa, missä hän opiskeli myös viola da gamban soittamista. Hän opettaa Sibelius-Akatemiassa.
Luolajan-Mikkola on edistänyt vanhan musiikin, etenkin barokkimusiikin, tuntemusta Suomessa vuosikymmenten ajan. Hän on BRQ Vantaa -festivaalin taiteellinen johtaja. Hänellä on myös oma yritys, joka teettää Kiinassa kohtuuhintaisia barokkisoittimia musiikinopiskelijoiden käyttöön.
Luolajan-Mikkola on levyttänyt sekä kamarimusiikkia että sooloteoksia.
Albumit

Marais: Pièces de viole du second livre 1997
Marin Marais: Suite to Suit Strange Tastes 1997
Bach: Sonatas for Viola da Gamba 2000
François Couperin: Pieces de Violes 2007
Gamba Nova: Contemporary Music for Baroque Instruments and Voices 2009
National Industrial Recovery Act

National Industrial Recovery Act hyväksyttiin 13.6.1933.
National Industrial Recovery Act, lyhennettynä NIRA, oli Yhdysvalloissa vuonna 1933 säädetty laki teollisuuden jälleenrakentamisesta. Se oli tärkein presidentti Franklin D. Rooseveltin ensimmäisellä presidenttikaudella säädetyistä taloudelliseen toimintaan sääntelevästi puuttuneista laeista, ja sillä perustettiin uusi virasto, National Recovery Administration (NRA). Korkein oikeus tuomitsi NIRA:n perustuslainvastaiseksi vuonna 1935, mutta monet lain työvoimaa koskevista säännöksistä otettiin myöhemmin osaksi lainsäädäntöä.
Naamiotrogoni

| Naamiotrogoni |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Amerikantrogonit Trogon
Laji::  personatus
Kaksiosainen nimi
 Trogon personatus  Gould, 1842 
Katso myös
   Naamiotrogoni Wikispeciesissä   Naamiotrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naamiotrogoni (Trogon personatus) on trogonien heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää pääasiassa Andien alueen Kolumbian pohjoisosista ja Venezuelan länsiosista etelään Peruun ja Boliviaan. Lajista tunnetaan yhdeksän alalajia. John Gould kuvaili lajin holotyypin Kolumbian Choachísta 1 996 metrin korkeudesta vuonna 1842.
Matti Kähäri

Matti Kähäri (28. elokuuta 1912 Lempaala, Inkeri – 29. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos, kansanopiston rehtori ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria

Matti Kähärin vanhemmat olivat David ja Anna Kähäri ja puoliso vuodesta 1939 kirjailija Iris Kähäri. Matti Kähäri pääsi ylioppilaaksi 1931 Käkisalmen yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1937. Hän toimi Räisälän kansanopiston vs. johtajana vuodesta 1937 ja vt. johtajana ja johtajana vuodesta 1940. Kanneljärven kansanopiston johtaja Kähäri oli 1953–1975. Hän työskenteli myös Länsi-Uusimaan päätoimittajana 1961. Kähärillä oli useita luottamustoimia, kouluneuvoksen arvon hän sai 1970. Sotilasarvoltaan Kähäri oli reservin majuri.
Julkaisuja

Räisälän kansanopisto 1908-1948 ja Toimintakertomus työkaudelta 1947-1948. Räisälän kansanopisto, Pori 1948
Metsäpirtti: entisen kaakkoisrajan äärimmäinen kulmakunta; kirj. Santeri Viskari, Matti Kähäri.  Metsäpirtin historiatoimikunta, Turku 1953
Vuoksela: nuoren kannakselais-pitäjän vaiheita. Vuokselaisten pitäjäseuran ry, Helsinki 1955, uusi laitos  Vuokselaisten pitäjänseura, Toijala 1965, 2. painos Vuokselaisten pitäjänseura, Hattula 1988, 4. painos Vuoksela-seura, Hattula 2003
Lions club, Lohja r.y. 1955-1965. Lions club, Lohja 1965
Kanneljärven kansanopisto 75-vuotias: Toiminta Lohjalla 1953-1969. Lohja 1969
Lohjan säästöpankki 100 vuotta 1970. Lisiä Lohjan pitäjänkertomukseen 51. Lohja 1970
Käkisalmen yhteiskoulu - yhteislukio 1892-1944. Käkisalmen yhteiskoulu, Helsinki 1974
Lions club Lohja r.y. 1955-1975. Lions Club Lohja, Lohja 1975
Lions Club Lohja r.y. 1955-1980. Lions Club Lohja, Lohja 1980
Kanneljärven kansanopisto 90-vuotias. Kanneljärven kansanopisto, Lohja 1984
Lempaalan Kähärit: sukukirja; kirj. Jorma Kähäri ja Matti Kähäri. Jorma Kähäri, Helsinki 2007
Toimituksia

Kansanopistomatrikkeli - Folkhögskolmatrikel 1975: Suomen kansanopistot ja niiden työntekijät - Finlands folkhögskolor och deras arbetare 1.1.1975; toimituskunnan puheenjohtaja Matti Kähäri. Suomen kansanopistoyhdistys, Helsinki 1975
Markku Linnoila
Aiheesta muualla

Markku Linnoila, Biography (englanniksi) (imdb.com)
Milliyet

| Milliyet |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Doğan Medya
Perustettu:  1950
Kotimaa:  Turkki
Kieli:  turkki
Milliyet on vuonna 1950 perustettu turkkilainen sanomalehti.
Lehden päätoimittaja oli vuodesta 1959 Abdi İpekçi. Hänet murhasi 1. helmikuuta 1979 Mehmet Ali Ağca.
Lehti myytiin 1980 Aydın Doğanille, ja siitä lähtien se on kuulunut Doğan Medya -lehtitaloon, joka julkaisee myös Hürriyetiä, Radikalia ja muita lehtiä. 1990-luvulla lehti on muuttanut linjaansa viihteellisempään suuntaan, ja sen verkkoversio sisältää muun muassa brittiläisistä The Sunista ja Daily Mailistä käännettyjä sensaatiouutisia.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivu.
Never Walk Alone... A Call to Arms

| ”Never Walk Alone> .. A Call to Arms” Megadeth |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: United Abominations
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Dave Mustaine Andy Sneap
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: Roadrunner Records
Megadethin muut singlet
| ”Washington Is Next!” 2007 | ”Never Walk Alone... A Call to Arms” 2007 | ”Head Crusher” 2009 |
Never Walk Alone... A Call to Arms on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Megadethin kolmas singlelohkaisu vuoden 2007 albumilta United Abominations. Kappaleen ovat säveltäneen Dave Mustaine ja Glen Drover, ja siitä on julkaistu myös musiikkivideo.
Kappalelista

Never Walk Alone... A Call to Arms – 3.54
New Hampshire State House

| New Hampshire State House |
| --- | --- |

Osoite:  107 North Main Street
Sijainti:   Concord, New Hampshire
Valmistumisvuosi:  1819
Käyttäjä:  New Hampshiren osavaltioparlamentti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
New Hampshire State House on New Hampshiren osavaltion lainsäädäntörakennus Concordissa, Yhdysvalloissa. Rakennuksessa toimii New Hampshiren kaksikamarinen osavaltioparlamentti ja osavaltiohallitus, ja siellä sijaitsee myös osavaltion kuvernöörin toimisto. Se on rakennettu vuosien 1815 ja 1818 välillä arkkitehti Albe Cadyn suunnitelmien pohjalta. Parlamentin ensimmäinen istunto rakennuksessa pidettiin vuonna 1819.
Neverball

| Neverball |
| --- | --- |

Julkaistu:  2003
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Android, Linux ja Microsoft Windows
Lisenssi:  GNU General Public License
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Neverball on peli jossa pelaajan pitää liikuttaa palloa nuolinäppäimillä tai hiirellä. Pelin on kehittänyt Robert Kooima vuonna 2003
Aiheesta muualla

neverball.org/
Michael Blackwood

| Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Jamaika> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | 4 × 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2001 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | 400 m |  |
|  Pronssia | Helsinki 2005 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2003 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Valencia 2008 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Lissabon 2001 | 4 × 400 m |  |
Michael Blackwood (s. 29. elokuuta 1976 Kingston) on jamaikalainen 400 metrin juoksija. Hän on kilpaillut myös 800 metrillä.
Blackwood oli Sydneyn olympialaisissa 2000 mukana Jamaikan joukkueessa, joka saavutti 4 × 400 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa. Alun perin joukkue sijoittui kolmanneksi, mutta nousi vuonna 2012 hopealle kun Antonio Pettigrew'n dopingtapauksen vuoksi Yhdysvallat hylättiin. Seuraavana vuonna hän kilpaili Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa Jamaikan joukkueessa, joka voitti pitkässä viestissä pronssia. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sai hopeaa juostuaan alkuerissä Jamaikan pitkän viestin joukkueessa. Vuonna 2002 Blackwood voitti 400 metrillä Jamaikan-mestaruuden ja Kansainyhteisön kisat ajalla 45,07. Kauden lopussa hän voitti GP-finaalin ajalla 44,72 sekä yleisurheilun maailmancupin ajalla 44,60. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa Blackwood oli mukana Jamaikan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Myöhemmin samana vuonna Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän juoksi 400 metrin henkilökohtaisessa kisassa kolmanneksi ja oli mukana voittamassa pitkässä viestissä MM-hopeaa. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalissa lajinsa.
Blackwood juoksi Ateenan olympialaisissa 2004 400 metrillä kahdeksanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin. Seuraavana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa 400 metrillä välierissä ja sai pitkässä viestissä pronssia juostuaan alkuerissä Jamaikan joukkueessa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa samana vuonna hän sijoittui viidenneksi. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2006 hän oli myös viides. Blackwood karsiutui Osakan MM-kisoissa 2007 400 metrin välierissä.
Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän kilpaili 800 metrillä karsiutuen kuitenkin jo alkuerissä. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi Jamaikan joukkueessa hopealle. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 400 metrillä jo alkuerissä.
Blackwoodin sisar Catherine Scott on myös menestynyt pikajuoksija.
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metrin juoksu: 44,60 (2002)
400 metrin juoksu: 46,48 (2000)
800 metrin juoksu: 1.48,36 (2008)
Manny Malhotra

| Manny Malhotra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1980 (ikä 44) Mississauga, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  88 kg
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2015
Seurat:  New York Rangers (NHL), Hartford Wolf Pack (AHL), Dallas Stars (NHL), Columbus Blue Jackets (NHL), HDD Olimpija Ljubljana (SloL), HV71 (SEL), San Jose Sharks (NHL), Vancouver Canucks (NHL), Charlotte Checkers (AHL), Carolina Hurricanes (NHL), Montreal Canadiens (NHL), Lake Erie Monsters (AHL)
NHL-varaus:  7. varaus, 1998 New York Rangers
Emmanuel Noveen ”Manny” Malhotra (s. 18. toukokuuta 1980 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija, joka toimii nykyään valmentajana. Malhotra oli niin sanottu kahden suunnan keskushyökkääjä ja erikoistunut aloituksiin ja alivoimaan. Malhotra pelasi NHL-liigassa 18 kautta ja edusti tänä aikana seitsemää eri seuraa.
Ura > Junioreista ammattilaiseksi

Malhotra aloitti jääkiekon kotikaupunkinsa joukkueessa Mississauga Reps. 15-vuotiaana Malhotra edusti Repsiä MTHL-junioriliigassa. Kaudeksi 1996–1997 Malhotra siirtyi Kanadan junioreiden pääsarjaan OHL-liigan Guelph Stormiin. Seuraavalla kaudella Storm voitti Memorial Cupin ja Malhotra palkittiin George Parsons Trophylla lopputurnauksen herrasmiespelaajana ja Bobby Smith Trophylla. Kauden päätteeksi New York Rangers varasi Malhotran NHL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella peräti seitsemäntenä pelaajana. 18-vuotias Malhotra siirtyi heti varauksen jälkeen Rangersin organisaatioon kaudeksi 1998–1999. Tulokaskaudellaan hän teki 73 ottelussa kahdeksan maalia ja syöttöä. Toisella kaudella 1999–2000 Malhotran peli takkuili ja Rangers lähetti hänet ensin hetkeksi takaisin Guelph Stormiin, sitten AHL-liigaan farmijoukkue Hartford Wolf Packiin. Malhotra päätti kauden farmissa ja voitti Calder Cupin.
2000–2001 Malhotra pelasi valtaosan kaudesta Rangersissa, mutta hänen puolustuspelinsä takkuili ja loppukaudeksi hänet laskettiin jälleen farmiin. Rangers uusi Malhotran sopimuksen kaudeksi 2001–2002. Malhotrasta ei kuitenkaan kehittynyt Rangersin toivomaa tähtihyökkääjää, vaikka häntä oltiin pidetty varmana valintana. Hänet myytiinkin kauden aikana Barret Heistenin kanssa Dallas Starsiin vaihdossa Martin Ručínskýyn ja Roman Ljašenkoon. Kauden jälkeen Stars uusi hänen sopimuksensa.
Ura > Hidasta kehitystä

Kaudella 2002–2003 Malhotra pelasi Dallasissa 59 runkosarjaottelua. Hän teki niissä kolme maalia ja seitsemän syöttöä. Keväällä 2003 hän pelasi ensimmäistä kertaa NHL:n pudotuspeleissä. Hän pelasi niissä viisi ottelua ja teki yhden maalin. Jo yhdeksän runkosarjaottelun jälkeen kaudella 2003–2004 Stars laittoi Malhotran vapaiden pelaajien listalle, josta Columbus Blue Jackets nappasi hänet. Malhotra pelasi kauden lopulla NHL-uransa siihen astisen tehokkaimman jakson, kun hän teki Blue Jacketsissa 56 ottelussa 25 pistettä. NHL:n työsulun aikana 2004–2005 Malhotra pelasi ensin syksyllä kaksi kuukautta Slovenian jääkiekkoliigassa HDD Olimpija Ljubljanassa ja sitten keväällä 20 ottelua Ruotsin Elitserienin HV71:ssä.
Kausi 2005–2006 oli Malhotran osalta katkonainen. Selkä- ja olkapäävammat sallivat pelaamisen vain 58 ottelussa, joissa Malhotra teki silti uransa ensimmäistä kertaa yli 30 pistettä. Blue Jackets solmi Malhotran kanssa ennen kauden 2006–2007 alkua kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kyseinen kausi oli hänen ensimmäinen kautensa, jolloin hän pelasi kaikki 82 ottelua. Niissä hän teki yhdeksän maalia ja 16 syöttöä. Kaudella 2007–2008 Malhotra pelasi 71 ottelua. Hän oli sivussa 11 ottelua polvivamman vuoksi. Malhotran viimeinen sopimuskausi 2008–2009 oli Blue Jacketsin historian ensimmäinen kerta, kun seura pääsi pudostuspeleihin. Joukkue putosi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella suoraan neljässä ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan. Malhotra teki runkosarjassa NHL-uransa piste-ennätykseksi 35 tehopistettä (11 maalia ja 24 syöttöä), mutta jäi pudotuspeleissä pisteittä. Kauden aikana hän oli viisi ottelua sivussa alavartalovamman takia. Blue Jackets ei uusinut Malhotran sopimusta, joten hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja. San Jose Sharks kutsui Malhotran harjoitusleirilleen ja solmi pian hänen kanssaan yksivuotisen sopimuksen. Malhotra pelasi 2009–2010 runkosarjassa 73 ottelua ja teki 14 maalia, mikä oli hänen uransa uusi ennätys, sekä 19 syöttöä. San Jose ei kuitenkaan tarjonnut uutta sopimusta, ja Malhotrasta tuli jälleen vapaa pelaaja.
Ura > Uran huippu ja lopetus

Vancouver Canucks kiinnitti Malhotran joukkueeseensa kolmen vuoden sopimuksella heinäkuussa 2010. Kaudella 2010–2011 hän onnistui kolmoskentän puolustavassa roolissa. Malhotran aloitusten voittoprosentti oli toiseksi paras NHL:ssä, ja hänet nimettiin kauden aikana NHL:n parhaaksi puolustavaksi keskushyökkääjäksi. Hyvin sujunut runkosarja päättyi 16. maaliskuuta 2011 saatuun vakavaan silmävammaan, kun ilman visiiriä pelannut Malhotra sai kiekon silmäänsä. Vamma uhkasi Malhotran uran jatkoakin, mutta hän palasi joukkueen riveihin Stanley Cup -finaaleihin, jotka Vancouver hävisi Boston Bruinsille voitoin 4–3.
Kaudella 2011–2012 Malhotra edelleen kuntoutti näköään, mutta pystyi pelaamaan runkosarjasta 78 ottelua. Hänen pelikykynsä olivat kuitenkin rajoittuneet huomattavasti näön takia, eikä hän enää kyennyt pelaamaan samalla tasolla puolustavana hyökkääjänä. Erinomaisen aloitustaitonsa vuoksi hänellä oli edelleen tärkeä rooli joukkueessa. Kauden päättyessä Malhotra oli ehdolla Bill Masterton Trophyyn.
Malhotran näkö ei ollut edelleenkään parantunut viimeisen sopimuskauden 2012–2013 alkaessa. Malhotra pelasi kauden ensimmäiset yhdeksän ottelua, minkä jälkeen Vancouverin general manager Mike Gillis laittoi hänet sairaslistalle loppukaudeksi. Malhotran näkö ei ollut parantunut ja Gillis näki Malhotran peluuttamisen vaarallisena. Lokakuun lopussa 2013 Malhotra teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen NHL-seura Carolina Hurricanesin kanssa. Aiemmin samassa kuussa hän oli pelannut koeajalla Hurricanesin AHL-farmijoukkueessa Charlotte Checkersissä. Malhotra pelasi Hurricanesissa 69 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja kuusi syöttöpistettä.
Kaudeksi 2014–2015 Malhotra teki sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Malhotra teki 58 ottelussa yhden maalin ja neljä maalisyöttä. Canadiens ei uusinut sopimusta hänen kanssaan. Seuraavaksi kaudeksi Malhotra siirtyi try out -sopimuksella AHL-liigan Lake Erie Monstersiin, jossa hän vietti lopulta koko kauden. Syksyllä 2016 Malhotra ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ruotsi 2000 | jääkiekko |  |
Malhotra edusti Kanadan nuorten maajoukkuetta kahdessa arvoturnauksessa: 1998 ja 2000. Jälkimmäisessä turnauksessa Kanada voitti pronssia ja Malhotra toimi joukkueen kapteenina. Malhotra pystyi osallistumaan turnaukseen, kun hänen NHL-joukkueensa New York Rangers oli suostunut lainaamaan Malhotran Kanadan maajoukkueelle.
Aikuisten arvoturnauksessa Malhotra pelasi ensimmäisen kerran MM-kisoissa 2002. Kanada jäi turnauksessa mitaleitta ja Malhotra pisteittä.
Ura > Valmennusura

Syyskuussa 2020 Malhotra nimettiin Toronto Maple Leafsin apuvalmentajaksi.
Pelityyli

Malhotra on hyvä kahden suunnan pelaaja ja erinomainen aloitusten voittaja.
Luettelo Take-Two Interactiven peleistä

Tämä on luettelo Take-Two Interactiven julkaisemista videopeleistä.
Nauravat silmät muistetaan

| Nauravat silmät muistetaan> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Boulevard
Säveltäjä(t):  Pepe Willberg
Sanoittaja(t):  Kirsti Willberg
Euroviisutiedot
Vuosi:  1988
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sijoitus:  20.
Pisteet:  3
Muuta:  Kapellimestarina Ossi Runne
”Nauravat silmät muistetaan” on Boulevardin esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1988. Kappale on Pepe Willbergin säveltämä ja Kirsti Willbergin sanoittama. Boulevard oli esiintynyt Eurovision laulukilpailussa edellisenä vuonna Vicky Rostin taustayhtyeenä.
Vuoden 1988 Suomen karsinnan sävellyskilpailu oli avoin, ja ammattiraati valitsi ehdokkaista 12 loppukilpailuun. Voittajan päätti alueellinen "tavallisesta kansasta" koostunut raati.
Kappale sijoittui Dublinissa järjestetyssä loppukilpailussa toiseksi viimeiseksi kolmella pisteellään jättäen taakseen Itävallan, joka ei saanut yhtään pistettä. Suomen ainoat pisteet antoi Israel.
Mariina Niittymäki

Mariina Niittymäki on laulaja-lauluntekijä.  Hänet tunnetaan, paitsi teatterimusiikin säveltäjänä, myös taustastaan iskelmä­genressä SMORK-voiton kahmaisseen In The Mood -yhtyeen perustaja­jäsenenä ja ensimmäisenä laulajana. Niittymäki on säveltänyt ja sanoittanut lauluja useille kokoonpanoille ja artisteille sekä teatteri­produktioille, mutta myös kokoonpanoille, joissa hän itse vaikuttaa. Kevyttä jazzlinjaa vaaliva Niitty- & Kytömäki julkaisi sävellettyä klassikkorunomateriaalia sisältävän Kuningasten Kunnioiksi- albumin alkuvuodesta 2023.
Kokoonpanot

Niitty- & Kytömäki
Lempeä Melodraama
Duo Kaikukoppa
In The Mood
Mariina & Musacorner