Ortodoksisen uskon tarkka esitys
Sisältö > Kirja III

Kirja III (luvut 45–73) käsittelee ennen kaikkea Kristusta sekä tämän kahta luontoa (ihminen ja Jumala) ja muuta kristologiaa. Johannes aloittaa käsittelemällä jumalallista armotaloutta ja meidän pelastustamme Jumalan lihaksitulemisen kautta. Hän käsittelee oppia Kristuksen kahdesta luonnosta ja esittää samalla argumentteja monofysitismiä eli yksiluonto-oppia vastaan. Kristus on yksi persoona, jolla on kaksi luontoa. Kristuksessa koko jumalallinen luonto yhdistyi yhdessä persoonassaan koko ihmisluontoon. Näin Kristus on kokonaan sekä täysi Jumala että täysi ihminen.
Johannes käsittelee myös trishagion- eli kolmipyhäveisua; veisu käsittelee koko kolminaisuutta, eikä pelkästään Poikaa, niin kuin Petros Knafeus (Petrus Fullo) oli katsonut; sekä Marian asemaa Jumalansynnyttäjänä, minkä Nestorios oli kieltänyt. Tämän jälkeen käsitellään Kristuksen toimintoja eli energioita sekä tämän vapaata tahtoa. Jumalana Kristuksella oli jumalallinen toiminta ja tahto, ihmisenä ihmisluonnon toiminta ja ihmisen tahto. Samalla Kristuksen inhimillinen toiminta ja tahtokin jumaloituivat. Vaikka ihmisellä on kaksi luontoa, sielu ja ruumis, se ei tarkoita, että Kristuksella olisi kolme luontoa; luontoja on kaksi, Jumala ja ihminen, niin kuin sielu ja ruumis.
Lopuksi Johannes käsittelee sitä, missä määrin Kristus otti ihmisen osan, kuten kärsimykset, tietämättömyyden, orjuuden, varttumisen ja pelon. Kristus rukoili kuin ihmiset, koska omaksui osamme myös sen suhteen. Kuolemassa hänen sielunsa ja ruumiinsa erosivat ja sielu laskeutui Tuonelaan, mutta jumaluus ei eronnut niistä kummastakaan, toisin sanoen Kristuksen persoona pysyi yhtenä myös kuolemassa. Kristus ei kokenut turmelusta eikä katoavaisuutta. Kuolemansa kautta hän tuli meille ylösnousemuksen, katoamattomuuden ja kärsimyksestä vapauden esikoiseksi.
Kirjan III luvut ovat:
45. Jumalallisesta armotaloudesta, meidän huolenpidostamme ja meidän pelastuksestamme
46. Sanan sikiämisen ja Hänen jumalallisen lihaksitulemisensa tavasta
47. Kahdesta luonnosta monofysiittejä vastaan
48. Keskinäisen vaikuttamisen tavasta
49. Luontojen lukumäärästä
50. Koko jumalallinen luonto yhdistyi yhdessä persoonassaan koko ihmisluontoon eikä sen osaan
51. Jumalan Sanan yhdestä yhdistetystä persoonasta
52. Niille, jotka sanovat, että Herran luonnot kuuluvat mitattaviin suureisiin
53. Vastaus väitteeseen, ettei ole persoonatonta luontoa
54. Trishagionista eli kolmipyhäveisusta
55. Ulkomuodossa ja henkilössä havaittavasta luonnosta ja erilaisuudesta, yhdistymisestä ja lihaksitulemisesta ja siitä, kuinka sanat "Jumalan Sanan yksi lihaksitullut luonto" on käsitettävä
56. Pyhä Neitsyt on Jumalansynnyttäjä
57. Molempien luontojen ominaisuuksista
58. Herramme Jeesuksen Kristuksen tahdoista ja vapaasta tahdosta
59. Herramme Jeesuksen Kristuksen toiminnoista eli energioista
60. Niille, jotka sanovat: Jos ihmisellä on kaksi luontoa ja toimintaa, on Kristuksen kohdalla puhuttava kolmesta luonnosta ja yhtä monesta toiminnasta
61. Herran lihan luonto ja tahto ovat jumaloituneet
62. Vielä tahdoista ja tahdon vapaudesta, mielistä, tiedoista ja viisauksista
63. Jumalihmisen toiminnasta
64. Luonnollisista ja normaaleista kärsimyksistä
65. Tietämättömyydestä ja orjuudesta
66.Varttumisesta
67. Pelosta
68. Herran rukouksesta
69. Omaksi ottamisesta
70. Herran ruumiin kärsimyksestä ja Hänen jumaluutensa vapaudesta kärsimyksestä
71. Siitä, että Sanan jumaluus ei eronnut sielusta ja ruumiista Herran kuolemassakaan ja että persoona pysyi yhtenä
72. Turmeluksesta ja katoavaisuudesta
73. Tuonelaan laskeutumisesta