Major League Baseball
Historia > Nousu

1860-luvulla sisällissodan aikana New York -tyylinen baseball laajeni kansallispelin asemaan, ja baseballin ensimmäinen hallintoelin, The National Association of Base Ball Players, syntyi. NABBP toimi amatööriliigan tavoin kaksitoista vuotta. Vuoteen 1867 mennessä yli 400 klubia oli liittynyt sen jäseniksi. Suurin osa vahvimmista seuroista sijaitsi maan koillisosassa.
Vuonna 1869 perustettiin ensimmäinen ammattilaisjoukkue, Cincinnati Red Stockings. Sen johdosta vuonna 1870 syntyi kiista ammatti- ja amatööripelaajien välille, ja NABBP jakautui kahteen ryhmään. Vuonna 1871 perustettiin National Association of Professional Base Ball Players. Jotkut pitävät sitä ensimmäisenä Major Leaguena. Sen amatööri vastine katosi muutaman vuoden kuluessa.
National Association osoittautui tehottomaksi. ja vuonna 1876 perustettiin National League of Professional Base Ball Clubs, joka on edelleen olemassa. Perustamisen jälkeen seurat saivat pelaajia enemmän valtaa. Seurat pystyivät valvomaan pelaajasopimuksia ja estämään pelaajia siirtymästä parempaa palkkaa maksaviin seuroihin. Seurat puolestaan velvoitettiin pelaamaan sarja ohjelman mukaan loppuun. Tätä ennen seurat olivat luovuttaneet säännöllisesti pelejä, jos ne olivat ajautunueet kauden aikana tilanteeseen, jossa ne eivät enää voineet voittaa liigan mestaruutta. National Associationin aikana tällainen oli yleistä. Myös vedonlyöntiä pyrittiin hillitsemään yhteisesti, sillä vedonlyönti saattoi tulosten oikeellisuuden kyseenalaiseksi.
Alkuvuosina National League oli myrskyisä, kilpailevien liigojen uhkaama ja pelaajat kapinoivat vihattua varauslauseketta vastaan. Lauseke rajoitti pelaajien vapaata liikkuvuutta seurojen välillä. Kilpailukykyisiä liigoja muodostettiin säännöllisesti, ja ne myös hajosivat säännöllisesti. Menestynein oli American Association (1881–1891), jota kutsuttiin joskus olut- ja viskiliigaksi sen suvaittua alkoholijuomien myynnin katsojille. Useina vuosina National Leaguen ja American Associationin mestarit kohtasivat loppukaudella. Nämä olivat ensimmäisiä World Series -yrityksiä.
Tuohon aikaan Yhdysvalloissa oli kymmeniä liigoja, isoja ja pieniä. National League oli suuri sen vuoksi, että sillä oli määräävä asema suurissa kaupungeissa, erityisesti New Yorkissa. Määräävän aseman saavuttaminen suurissa kaupungeissa tarjosi joukkueille medianäkyvyyttä ja tuloja, jolloin joukkueet pystyivät palkkaamaan parhaita pelaajia.
Pelaajien hinnoittelusota johti laajoihin sopimusrikkomuksiin ja oikeudellisiin kiistoihin. 1890-luvun lopulla, Western Leaguen johtaja Ban Johnson päätti haastaa National Leaguen aseman. Vuonna 1900 hän muutti liigan nimen American Leagueksi ja allekirjoitutti sopimuksia pelaajilla, jotka olivat tyytymättömiä National League maksujärjestelyihin ja ehtoihin.
American ja National Leaguen välinen kiista vaikutti koko baseball-maailmaan. Kokouksessa Leland Hotellissa Chicagossa vuonna 1901 muut baseball-liigat sopivat suunnitelmasta säilyttää riippumattomuutensa. 5. syyskuuta 1901, Eastern Leaguen puheenjohtaja Patrick T. Powers, ilmoitti perustavansa toisen National Association of Professional Baseball Leagues -sarjan, NAPBL:n tai lyhemmin NA:n.
Vaikka NA on jatkanut toimintaansa näihin päiviin saakka (vuodesta 1999 lähtien nimellä Minor League Baseball), Ban Johnson näki sen keinona syrjäyttää pienemmät kilpailijat. Ne nimittäin muodostivat uhan laajentua uusille alueille ja näin vaarantaa hänen liigansa määräävän aseman.