stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bobby Vinton Sings the Big Ones
Sijoitukset

Albumi - Billboard (North America)
| Vuosi | Lista | Sija |
| --- | --- | --- |
| 1962 | The Billboard 200 | 137 |

Singlet - Billboard (North America)
| Vuosi | Single | Lista | Sija |
| --- | --- | --- | --- |
| 1962 | "Rain Rain Go Away" | The Billboard Hot 100 | 12 |
| 1962 | "Rain Rain Go Away" | Billboard Adult Contemporary | 4 |
| 1962 | "I Love You the Way You Are" | The Billboard Hot 100 | 38 |
Brynin kirkko

| Brynin kirkko Bryn kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Bærum, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Oslon hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1861
Suunnittelija:  P. H. Holtermann
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Brynin kirkko (norj. Bryn kirke) on Bærumin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1861.
Kuvia

Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brynin kirkko Wikimedia Commonsissa
Burman sosialistisen ohjelman puolue

Burman sosialistisen ohjelman puolue (burm. မြန်မာ့ဆိုရှယ်လစ်လမ်းစဉ်ပါတီ, engl. BSPP) oli Burmaa vuosina 1962–1988 hallinnut puolue.
Puolueen perustamisen taustalla oli pääministeri U Nulta vallan 1962 kaapanneen kenraali Ne Winin johtaman juntan, Burman vallankumousneuvoston julistus Burmalainen tie sosialismiin.
BSPP perustettiin 4. heinäkuuta 1962. BSPP julkaisi ohjelmansa burmaksi ja englanniksi nimillä The specific characteristics of the Burma Socialist Programme Party ja The System of Correlation between Man and His Environment.
Maasta tuli virallisesti yksipuoluevaltio sotilasjuntan maaliskuun 1964 määräyksellä, joka lakkautti muut puolueet. BSPP avautui kaaderipuolueesta massapuolueeksi 1971, jolloin puolueen jäsenyys sallittiin. Tästä huolimatta sotilaat ja poliisit muodostivat suurimman osan sen jäsenistöstä. Avautumisen jälkeen järjestettiin puoluekokouksia, joissa valittiin 150–200-jäseninen keskuskomitea ja 10–15-jäseninen toimeenpaneva komitea (politbyroo).
Marraskuussa 1977 puolueessa järjestettiin puhdistus, jossa erotettiin jäseniksi hakeutuneet ja arvoasteikoissa nousseet entiset kommunistit, jotka uhkasivat sotilaiden valtaa puolueessa. Keskuskomiteaan asti ulottuneissa puhdistuksissa erotettiin tuhansia jäseniä kommunisteina tai näiden kannattajina.
Puolueen valta kaatui 1988, kun  Ne Win otti heinäkuun 1988 ylimääräisessä puoluekokouksessa vastuun maaliskuun ja kesäkuun 1988 "surullisista tapahtumista" ja jätti eronpyyntönsä. Hän ilmoitti myös muun puoluejohdon ja presidentti San Yun erosta ja ehdotti kansanäänestystä haluttaisiinko maan jatkavan yksipuoluevaltiona vai siirtymistä monipuoluejärjestelmään.
Puoluekokous hyväksyi Ne Winin ja San Yun eron, mutta hylkäsi muut erottamiset ja valta-asemansa lakkauttamisen. Sein Lwin valittiin uudeksi puheenjohtajaksi. Levottomuuksien jatkuessa järjestettiin uusi ylimääräinen puoluekokous syyskuussa, jossa Maung Maung valittiin puheenjohtajaksi 19. elokuuta 1988. Hän oli ensimmäinen siviili puolueen johdossa. Parlamentti vahvisti hänet myös maan presidentiksi seuraavana päivänä.
Syyskuussa puolue järjesti vielä kolmannen ylimääräisen puoluekokouksen jossa luvattiin maassa järjestettävän monipuoluevaalit.
Syyskuun 18. kenraali Saw Maung kaappasi vallan maassa ja kukisti mielenosoitukset ja lakkautti puolueen
Puheenjohtajat (1962–1988)

| Järjestys | Puheenjohtaja  (Syntynyt–Kuollut) | Virkakausi | Virkakausi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ne Win (1911–2002) | 4 .7.1962-23 .7.1988 (erosi) |  |
| 2 | Sein Lwin (1923–2004) | 26 .7.1988- 12 .8.1988 (erosi) |  |
| 3 | Maung Maung (1925–1994) | 19 .8.1988- 18 .9.1988 (syrjäytettiin) |  |
Aiheesta muualla

The System of Correlation between Man and His Environment, koko teksti, ibiblio.org (englanniksi)
Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo

Sisäänkäynti Brightonin lelu- ja pienoismallimuseoon.
pienoisrautatie.
Lego-malli.
Museon kartta.
Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo, ennen Sussexin lelu- ja pienoismallimuseo, on Brightonissa, Englannissa, Brightonin rautatieaseman alla sijaitseva museo. Christopher Littledale perusti museon vuonna 1990, ja sen kokoelmaan kuuluu nykyisin yli 10 000 lelua ja pienoismallia.
Rautatiaseman holvikaaret rakennettiin vuonna 1845 tukemaan rautatieaseman edustaa. Paikkaa käytettiin aluksi olutpanimon tynnyreiden varastoimiseen. Alempi holvikäytävä, missä museon nykyinen sisäänkäynti sijaitsee, oli neljän vaunuhevosen ja maissisiilon majoituspaikka. Toisen maailmansodan aikana siellä oli Britannian armeijan päämajana.
Säätiö hankki paikan vuonna 1990, mutta vasta lähes vuoden kunnostustöiden jälkeen museo voitiin avata.
Historia

Christopher Littledale, museon johtaja, perusti Brightonin lelu- ja pienoismallimuseon vuonna 1990 hyväntekeväisyyssäätiönä. Museon silloinen nimi oli Sussexin lelu- ja pienoismallimuseo. Toukokuussa 1998 museossa oli vuotoja, ja se jouduttiin sulkemaan saman vuoden marraskuussa. Railtrack-yhtiön urakoitsijat aiheuttivat vuodot, kun he puuttuivat vanhoihin salaojitusjärjestelmään rautatieaseman edustan ja taksialueen päällystystöiden aikana. Siihen aikaan Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo oli Englannin ainoa lelumuseo.
Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo oli suljettuna kolmen vuoden ajan. Sen aikana Railtrackin ja sitä isännöivän osaston, Espacian, kanssa käytiin neuvotteluja. Lopulta Railtrack suostui käyttämään 130 000 puntaa museon vedeneristystöihin ja antamaan julkistamattoman summan korvaukseksi säätiölle. Museo avattiin uudelleen lokakuussa 2001. Marraskuussa 2004 Gloucesterin herttua vieraili museossa ja paljasti muistolaatan. Lokakuussa 2005 Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo järjesti "Make History Fun" -kampanjan.
Marraskuussa 2005 museo sai 1 594,70 punnan apurahan Surreyn, East Sussexin ja West Sussexin museovirastolta. Raha käytettiin tietokonetarvikkeiden ja lelujen erityistiedoista tehtävään tietokantaan.
Vuoden 2005 syksyllä ja talvella museo kärsi taas vuodoista ja työt saatiin päätökseen vuonna 2006.
Hallintotapa

Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo on itsenäinen, voittoa tavoittelematon järjestö ja se on rekisteröity hyväntekeväisyysjärjestöksi. Museon tämänhetkiset toimihenkilöt ovat:
Michael Gilkes
Alan Pett - toimihenkilöiden puheenjohtaja
Christopher Littledale - johtaja
Kenneth Mathews
Susan Diab
Wulf Never
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon virallinen sivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Carl Lovsted

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | perämiehellinen nelonen |  |
Carl Martin Lovsted nuorempi (4. huhtikuuta 1930 Manila, Filippiinit – 8. marraskuuta 2013 Bellevue, Washington) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä, jossa hän oli mukana saavuttamassa pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Carl Ludvig Lithander

Carl Ludwig Lithander (1773 Reigi, Viro – 1843) oli klassismin ajan merkittävin suomalainen pianosäveltäjä. Lithander asui suurimman osan elämästään ulkomailla ja teki pääosin kansainvälisen säveltäjäuran. Pääosan Lithanderin julkaistusta pianomusiikista muodostaa klassismin ihanteiden mukainen selkeä käyttömusiikki. Lithanderin pääteoksia ovat kaksi neliosaista pianosonaattia C-duurissa ja fis-mollissa vuosilta 1818 ja 1822. Lithander sävelsi myös kaksi laulunäytelmää, joiden esikuvana oli Mozartin lisäksi italialainen ooppera. Operetti Lantara eli Maalari panttivankina (1818) esitettiin Tukholmassa vain kerran ja Säckpiparen (Säkkipillinsoittaja) esitettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1963 Yleisradiossa. Lisäksi hän sävelsi kaksi pianosonaattia ja muuta pianoteoksia sekä lauluja ja aarioita orkesterin säestyksellä.
Hän oli Ruotsissa luutnanttina ja Karlbergin sota-akatemiassa matematiikan lehtorina. Hän piti kaksoistyttäriensä kanssa konsertteja useissa maissa.
Hänen isänsä Johann Lithander oli kirkkoherrana Virossa Noarootsissa, jossa Carl Ludvig syntyi.
Brynjulf Bergslien

| Brynjulf Bergslien |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1830 Voss, Norja
Kuollut: 19. syyskuuta 1898 (67 vuotta) Kristiania, Norja
Ammatti:  kuvanveistäjä
Brynjulf Larsen Bergslien (12. marraskuuta 1830 Voss – 19. syyskuuta 1898 Kristiania) oli norjalainen kuvanveistäjä. Hänen veljensä Knud Bergslien oli taidemaalari ja veljenpoikansa Nils Bergslien kuvanveistäjä. Brynjulf Bergslienin tunnetuimpia patsaita ovat Kaarle XIV Juhanan ratsastajapatsas Oslon kuninkaallisen linnan edustalla sekä Henrik Wergelandin patsas Eidsvolls plassilla.
Kuvia

Kaarle XIV Juhanan ratsastajapatsas.
Henrik Wergelandin patsas.
Johannes Brunin patsas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brynjulf Bergslien Wikimedia Commonsissa
Carl Lindholm

Carl Magnus Lindholm (27. toukokuuta 1773 Kirkkonummi – 16. kesäkuuta 1816 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lindholmin vanhemmat olivat rusthollari Erik Lindholm ja Eva Christiana Brenner ja puoliso vuodesta 1802 Catharina Gustava Krogelia. Lindholm oli ensin renki ja sitten kauppa-apulainen Helsingissä 1790-luvulla, mutta piti siellä omaa kauppaliikettä viimeistään vuodesta 1802. Hän oli myös laivanvarustaja ja toimi Helsingin asemakaavaa ja uudisrakentamista valmistelevassa komiteassa 1810. Komitean muut jäsenet olivat kenraalikuvernööri Fabian Steinheil, maaherra Gustaf Fredrik Stjernvall sekä oikeuspormestari J. A. Strömberg. Helsingin jälleenrakennuskomiten jäsen porvariston edustajana Henrik Jakob Goviniuksen, Jakob Wendeliuksen ja Karl Wilhelm Lindebergin kanssa Lindholm oli vuodesta 1811. Kauppaneuvoksen arvonimen Lindholm sai 1812. Vaikka hän omisti myös kiinteistöjä, tontteja ja osuuksia aluksissa, niin hän ei menestynyt taloudellisesti hyvin. Hänen kuolinpesänsä haettiin vararikkoon.
Nuijahai

| Nuijahai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Vasarahait Sphyrnidae
Suku::  Sphyrna
Laji::  tiburo
Kaksiosainen nimi
 Sphyrna tiburo  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Sphyrna vespertina Springer, 1940  Squalus tiburo Linnaeus, 1758  
 Nuijahain levinneisyys
Katso myös
   Nuijahai Wikispeciesissä   Nuijahai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nuijahai (Sphyrna tiburo) on vasarahaiden heimoon kuuluva hailaji. Kreikan kielen sana sphyrna viittaa nuijahain nuijan muotoiseen päähän ja tiburo tulee Amerikan alkuperäisasukkaiden haita tarkoittavasta sanasta.
Levinneisyys

Nuijahaita esiintyy Atlantin länsiosissa Pohjois-Carolinasta eteläiseen Brasiliaan saakka, myös Kuuban ja Bahaman alueella, sekä itäisellä Tyynellämerellä Etelä-Kaliforniasta Ecuadoriin ulottuvalla alueella.
Anatomia

Nuijahai voi olla 1,5 metriä pitkä ja painaa enintään 10,8 kiloa, joten se on pienin vasarahaiden heimon jäsen. Meksikonlahden naarasnuijahait kasvavat harvoin yli 130 senttimetriä pitkiksi ja urokset harvoin yli 110 senttisiksi. Väritykseltään nuijahai on päältä harmaa tai harmaanruskea ja alta vaaleampi, kyljissä voi olla pieniä tummia laikkuja. Pää on litteä ja lapionmuotoinen ja pituudeltaan 18–25 % ruumiin kokonaispituudesta, ja se on huomattavasti pyöreämpi kuin muilla vasarahaiden heimon lajeilla.
Nuijahain pienet ja terävät hampaat sijaitsevat suun etuosassa, ja ne on tarkoitettu saaliin paloitteluun. Suun takaosassa olevia tasaisia ja suuria hampaita käytetään hienontamiseen.
Elintavat ja käyttäytyminen

Nuijahait elävät 3–15 yksilön parvissa, mutta muuton aikana yksilöitä voi olla ryhmässä satoja tai jopa tuhansia. Parvessa nuijahain paikkaan hierarkiassa vaikuttaa koko ja sukupuoli.  Nuijahaiden täytyy liikkua koko ajan, jotta kiduksiin virtaisi happea eivätkä ne uppoaisi. Ne liikkuvat pitkiäkin matkoja päivässä meriveden lämpötilan mukaan. Ihanteellinen lämpötila lajille on 21 celsiusastetta. Talvella nuijahait viihtyvät päiväntasaajan lähettyvillä, kesällä pohjoisemmilla leveysasteilla. Nuijahaille tyypillisiä elinympäristöjä ovat muta- ja hiekkapohjaiset matalat rannikkoalueet, koralliriutat, matalat lahdet ja kanavat. Tyypillinen elinsyvyys on 10–80 metriä. Nuijahain elinikä on noin 12 vuotta.
Nuijahaita saalistava petokaloja ovat mm. tiikerihai ja sitruunahai.
Nuijahai on ärsyttämättömänä ihmiselle vaaraton. Kautta aikain on ollut yksi tapaus, jossa nuijahai on hyökännyt ihmisen kimppuun syyttä. Nuijahain sanotaan yleisesti ottaen olevan arka hai.
Lisääntyminen

Naaraat tulevat sukukypsiksi 2–3 vuoden ikäisinä tai kokonaispituuden ollessa 80–95 senttimetriä. Urokset taas saavuttavat sukukypsyyden kaksivuotiaana tai 68–85 senttimetrisinä.
Nuijahait lisääntyvät nopeasti, ja poikueet ovat suuria. Nuijahaiden uskotaan parittelevan keväällä, syksyllä tai jopa minä vuodenaikana tahansa.. Parittelun jälkeen naaraat voivat varastoida spermaa jopa neljä kuukautta ja suorittaa hedelmöityksen silloin kun itse haluavat. Nuijahain raskaus kestää 4–5 kuukautta. Naaraat tuottavat munia ja säilyttävät niitä sukuelimissään, joissa alkiot kehittyvät munien sisällä, kunnes ne ovat tarpeeksi kypsiä syntymään. Syntyminen tapahtuu loppukesästä tai alkusyksystä.  Vastasyntyneet poikaset ovat 35-40 senttimetriä pitkiä. Poikueessa on 4–16 poikasta. Synnytettyään emo menettää ruokahalunsa ja välttelee koiraita.
Vuonna  2001  tutkijat havaitsivat eläintarhassa, että nuijahainaaras voi lisääntyä partenogeneettisesti eli ilman kontaktia uroksen kanssa.
Ravinto

Nuijahain pääasiallista ravintoa ovat äyriäiset. Ne syövät myös tietynlaisia katkarapuja, nilviäisiä ja pieniä kaloja. Myös merenpohjan kasveja on löydetty nuijahain vatsasta. Nuijahait saalistavat liikuttamalla päätään metallinpaljastimen tavoin meren pohjassa ja etsimällä saaliseliöiden aiheuttamia sähkömagneettisia merkkejä. Havaitessaan saaliin hai nappaa sen hampaillaan ja nielaisee sen kokonaisena. Nuijahai on taitava saalistaja erinomaisen näkö- ja kuuloaistinsa ansiosta.
Pyynti

Yhdysvalloissa nuijahaita kalastetaan kaupallisiin tarkoituksiin ja myös toissijaisena saalina. Vuosina 1981–1998 pyydettiin vuosittain keskimäärin 29 000 yksilöä. Vähiten, 13 000 yksilöä, saatiin  vuonna 1991 ja eniten, 53 000, vuonna 1986. Meksikonlahdella katkaravunpyytäjien verkkoihin on jäänyt vuosina  1972–1999  410 000 nuijahaita.
Burma kesäolympialaisissa 1952

Burma osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952. Sen joukkueessa oli viisi urheilijaa, jotka kilpailivat kahdessa urheilumuodossa.
Joukkue > Nyrkkeily

Basil Thompson – miesten kärpässarja
Kyar Ba Nyein – miesten höyhensarja
Stanley Majid – miesten kevyt välisarja
Joukkue > Painonnosto

Nil Tun Maung – miesten 60 kg
Nil Kyaw Yin – miesten 67,5 kg
Castrosua CS.40 Magnus

Castrosua CS.40 Magnus
Castrosua CS.40 Magnus (joskus myös Castrosua Magnus) on espanjalaisen Castrosuan vuosina 2000–2006 valmistama linja-automalli. Mallin matalampi versio on Magnus S. Malli korvattiin vuonna 2006 esitellyllä Magnus II -autolla.
Carl Ludwig Hablitz

| Carl Ludwig Hablitz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1752 Königsberg
Kuollut: 1821 (68–69 vuotta) Pietari
Kansalaisuus:  Venäjä
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvi- ja eläintiede
Carl Ludwig Hablitz (1752, Königsberg – 1821, Pietari) oli venäjänjuutalainen kasvi- ja eläintieteilijä. Venäläiseltä nimeltään hän oli Karl Ivanovitš Gablits (ven. Карл Ива́нович Га́блиц).
1769 hän osallistui Samuel Gottlieb Gmelininin kanssa tutkimusretkelle Donille, Volgalle ja Kaukasukselle. 1781 hän osallistui Kaspianmeren tutkimusretkelle.
1783–1802 hän oli Krimin varakuvernööri. 1785 hän julkaisi teoksen Krimin alueen luonnosta, Physical description of Taurichesky area, its position and three empires of nature.
Hablitz kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa hanhikorppikotkan.
Hablitzin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Hablitz. Hanhikorppikotkan auktoriviittauksessa hänen nimensä on muotoiltu Hablizl.
Christie Brinkley

| Christie Brinkley |
| --- | --- |
 Christie Brinkley vuonna 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1954 (ikä 70) Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  malli
Malli
Pituus:  175 cm
Aiheesta muualla
Kotisivut
Christie Lee Hudson (nyk. Christie Lee Brinkley, s. 2. helmikuuta 1954 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli.
Christie Brinkley on ollut naimisissa neljä kertaa. Hänen aviomiehiä ovat olleet Jean-François Allaux (vuosina 1973–1981), Billy Joel (vuosina 1985–1994), yksi lapsi – tytär Alexa Ray Joel (s. 29. joulukuuta 1985), Richard Taubman (vuosina 1994–1995, yksi lapsi – poika Jack Paris Brinkley (s. 2. kesäkuuta 1995) sekä Peter Cook, jonka kanssa hän meni naimisiin syksyllä 1996. Heidän avioliittonsa päättyi eroon syksyllä 2008. Heillä on 2. heinäkuuta vuonna 1998 syntynyt tytär, Sailor Lee Brinkley Cook.
Hänen veljensä on Greg Brinkley, ja vanhemmat Don ja Marge Brinkley.
Brinkleyllä diagnosoitiin keväällä 2024 tyvisolusyöpä.
Charlotten piirikunta (Florida)

Charlotten piirikunta (engl. Charlotte County) on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 188 910 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Punta Gordan kaupunki. Piirikunta perustettiin 23. huhtikuuta 1921.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charlotten piirikunta (Florida) Wikimedia Commonsissa
Castrosua City Versus

Castrosua City Versus Irisbus-alustalla.
City Versus on Castrosuan valmistama matala kaupunkilinja-auto. Se tuli markkinoille vuonna 2004, jolloin se korvasi vanhan CS40 City II -mallin. Alustavaihtoehtoina olivat Irisbus-Iveco, MAN, Scania ja harvinaisempi Volvo.
Malleja sai sekä maakaasuautona että biodieselinä. Myös eri kokoisia autoja oli tarjolla, minibussi (9–10 metriä), perusmalli (12 metriä) ja nivellinja-auto (18 metriä).
Mallin valmistus päättyi vuonna 2014, jolloin esiteltiin uusi New City.
Castrum novum

Castrum novum (lat., ”Uusi linna”; m.kreik. Κάστρον νέον, Kastron neon) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Castrum novum, kaupunki Etruriassa, nykyinen Castronovani Italiassa
Castrum novum, kaupunki Picenumissa Italiassa
Center for Civil Liberties

| Center for Civil Liberties Центр Громадянських Свобод |
| --- | --- |

Perustettu:  2007
Tyyppi:  Kansalaisjärjestö
Toimiala:  ihmisoikeudet ja demokratia
Päämaja:  Kiova, Ukraina
Hallituksen pj.:  Oleksandra Matvijtšuk
  Nobelin rauhanpalkinto (2022) 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Center for Civil Liberties (ukr. Центр Громадянських Свобод, Tsentr Hromadjanskyh’ Svobod, lyhennys TsHS tai englanniksi CCL) on ukrainalaisen asianajajan Oleksandra Matvijtšukin (ukr. Олександра Матвійчук) johtama ihmisoikeusjärjestö. Se perustettiin Kiovassa vuonna 2007.
Organisaatiolle myönnettiin vuoden 2022 Nobelin rauhanpalkinto yhdessä valkovenäläisen poliittisen vangin Ales Bjaljatskin (Vjasna-ihmisoikeusjärjestön perustaja) ja venäläisen Memorial-järjestön kanssa. Tämä oli ensimmäinen Ukrainan kansalaiselle tai organisaatiolle myönnetty Nobel-palkinto.
Järjestö on kirjannut Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022– Venäjän armeijan Ukrainassa siviileihin kohdistamia sotarikoksia. Hyökkäystä ennen järjestö on toiminut Ukrainan kansalaisyhteiskunnan kehittämisen hyväksi ja vaatinut viranomaisia noudattamaan oikeusvaltioperiaatetta. Järjestön puheenjohtajan mukaan Ukrainan rikoslaki on vanhentunut ja vaatisi täydentämistä ja uudistamista. Järjestön mukaan rikoslakiin tulisi lisätä muun muassa rikokset ihmisyyttä vastaan ja laissa tulisi määritellä paremmin, mikä sotarikos on. Järjestö on pyrkinyt edistämään myös Ukrainan liittymistä Kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) jäsenmaaksi. Tämä edellyttäisi vuonna 2000 tapahtuneen järjestön perussäännön hyväksymisen ohella Ukrainan ratifioivan ICC:n Rooman perussäännöt.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi) (ccl.org.ua)
Istorija Tsentry Hromadjanskyh Svobod (ukrainaksi) (ccl.org.ua)
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950:  1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975:  1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000:  1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–:  2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō