stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirjo Ståhlberg

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Monza 1974 | joukkue |  |
Pirjo Aulikki Ståhlberg (o.s. Vihonen, s. 20. lokakuuta 1947 Liperi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Ståhlberg voitti 1 500 metrin juoksussa ja 3 000 metrin juoksussa yhteensä neljä Suomen mestaruutta. Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1974 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Ståhlberg edusti liperiläistä Leppälahden Uskallusta, Joensuun Katajaa ja Turun Urheiluliittoa. Hänen valmentajiaan ovat olleet Aarne Halonen ja Pauli Pakarinen. Hänen aviopuolisonsa on kuulantyöntäjä Reijo Ståhlberg.  Ammatiltaan Ståhlberg on ollut liikunnanohjaaja ja -opettaja.
Saavutukset

1 500 metrin juoksu
Suomen mestari: 1968, 1969, 1970
SM-hopea: 1973
SM-pronssi: 1971
3 000 metrin juoksu
Suomen mestari: 1973
SM-hopea: 1972
SM-pronssi: 1974, 1975
800 metrin juoksu
SM-hopea: 1969
SM-pronssi: 1966, 1968, 1973
Ennätykset

800 metrin juoksu: 2.08,0 (1973)
1 500 metrin juoksu: 4.13,38 (1973)
3 000 metrin juoksu: 9.02,94 (1973)
Pohjanmeren valtakunta

Pohjanmeren valtakunta oli valtakunta, jota hallitsi Knuut Suuri Englannin, Tanskan sekä Norjan kuninkaana vuosien 1016 ja 1035 välillä. Valtakuntaan kuului myös osa nykypäivän Ruotsista.
Revelations (Killing Joken albumi)

| Revelations Killing Joke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: heinäkuu 1982
 Tuottaja(t): Conny Plank
 Tyylilaji: post-punk
 Kesto: 37.24
 Levy-yhtiö: E.G. Records
Killing Joken muut julkaisut
| What's THIS For...! 1981 | Revelations 1982 | Birds of a Feather (EP) 1982 |
Revelations on englantilaisyhtye Killing Joken vuonna 1982 julkaistu kolmas studioalbumi. Kappaleet "Empire Song" ja "Chop-Chop" on julkaistu singleinä ja "We Have Joy" epävirallisena singlenä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Coleman, Ferguson, Glover ja Walker.
Kappaleet > A-puoli

The Hum – 4.58
Empire Song – 3.19
We Have Joy – 2.56
Chop-Chop – 4.19
The Pandys Are Coming – 4.27
Kappaleet > B-puoli

Chapter III – 3.13
Have a Nice Day – 3.13
Land of Milk and Honey – 2.38
Good Samaritan – 3.28
Dregs – 4.57
Kappaleet > Vuoden 2005 remasteroidun version bonus-kappale

We Have Joy (Alternative mix) – 4.21
Kokoonpano

Jaz Coleman – laulu, kosketinsoitin
Kevin "Geordie" Walker – kitara
Martin "Youth" Glover – bassokitara
Paul Ferguson – rummut, laulu
Aiheesta muualla

Killing Joke Remasters (Arkistoitu – Internet Archive)
Allmusic
Philippe Adams

| Philippe Adams |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Belgia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1994
Talli(t):  Lotus
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Belgian Grand Prix 1994
Viimeinen kilpailu:  Portugalin Grand Prix 1994
Philippe Adams (s. 19. marraskuuta 1969 Mouscron, Belgia) on belgialainen kilpa-autoilija.
Ennen F1-uraansa Adams sijoittui sijalle 12 Japanin Formula 3 -sarjassa vuonna 1991 ja toiseksi Britannian F3-sarjassa 1992. Vuonna 1993 hän voitti Britannian Formula 2 -sarjan mestaruuden.
Adams osallistui kaudella 1994 Formula 1 -sarjaan Lotus-tallissa. Hän ajoi vain kahdessa Grand Prix -kilpailussa eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä.
Adamsin kuljettajan roolia varjostivat hänen kokemattomuutensa F1-autoista (66 testikierrosta) sekä heikot suoritukset kilpailuissa. Belgian GP:ssä Adamsin auto pyörähti ympäri useita kertoja ja hän aiheutti kolarin sekä harjoituksissa että kilpailussa (ajettuaan kilpailussa vain 16 kierrosta), ja Portugalin GP:ssä hän ajoi maaliin 16:tena (viimeisenä ja aikaero edellä ajaneeseen yli 20 sekuntia). Sponsorien osalta Adamsille luvattiin kahden kilpailun mittainen sopimus, mikä aiheutti eripuraa Lotus-tallin muiden sponsorien keskuudessa, kun nämä uhkasivat poistaa omat sponsorilogonsa autoista. Jerezissä talli päätti korvata Adamsin Alex Zanardilla, minkä seurauksena hän siirtyi ajamaan eri urheiluautosarjoja. Kilpauransa jälkeen Adams työskenteli kotimaassaan autonvalmistaja SEAT:in tehtaalla.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Lotus | Lotus109 | Mugen-Honda V10 | BRA  | PAC  | SMR  | MON  | SPA  | CAN  | FRA  | GBR  | DEU  | HUN  | BEL Kesk. | ITA  | POR 16 | EUR  | JPN  | AUS  | - | 0 |
Peräpyörä

Yksipyöräinen peräpyörä kiinnitettynä satulaputkeen
Peräpyörä on polkupyörän peräkärry, jossa lapsi kulkee suunnilleen polkupyörän ajoasennossa ja pystyy polkemaan. Peräpyörää voi kuvata polkupyörän takaosaksi. Peräpyörä voi olla myös kaksipyöräinen ja useammalle lapselle. Peräpyörän ajajalla on yleensä polkupyörän satula, ohjaustanko ja polkimet.
Peräpyörän patentoi kanadalainen yrittäjä Delbert Adams.  Adams aloitti ensimmäisenä peräpyörien valmistuksen, Trail-a-Bike, ja alkoi myydä niitä 1990-luvun alussa.
Peräpyörien moninaisuus

Peräpyöriä on useanlaisia.
Peräpyörät voivat olla yksi- tai monivaihteisia. Niissä on hyvin harvoin jarrut. Peräpyörän ajaja pystyy polkemaan kokonaisuudelle lisää vauhtia, mutta ei jarruttamaan kulkua.
Joissakin ajoasento on pysty, joissakin istuva (vrt. nojapyörä). Eräissä nojaperäpyörissä ei ole ohjaustankoa.
Peräpyörä kiinnitetään polkupyörään (vetopyörään) joko satulaputkeen tai erityiseen tavaratelineeseen. Kiinnitysliittimessä on nivel, joka sallii kääntymisen (sivusuunnassa tai sivu- ja pystysuunnassa, mutta ei kiertymistä) tai mekanismilla, joka käyttää satulaputkea nivelenä. Liittimessä voi olla pikakiinnitysmekanismi.  Jotkin peräpyörät voi taittaa pienemmäksi varastointia varten (vrt. Taittopolkupyörä).
Peräpyöriä on sekä yksisatulaisina että tandempyörinä, joissa kaksi lasta ajaa peräkkäin.
Peräpyörää muistuttaa vetotanko, joka muuttaa lapsen pyörän peräpyöräksi.
Saatavuus ja valmistajia

Suomalaisissa pyöräkaupoissa ei keväällä 2013 ole yleisesti saatavilla peräpyöriä. Tilaukset pitää tehdä pyöräkauppojen, nettipyöräkauppojen kautta. Alla on joitakin valmistajaa ja heidän merkkejään:
Adams: Trail-a-Bike
Burley Design: Piccolo
Funtrailer: Funtrailer
Roland Werk GmbH: add+bike.
Trek Bicycle Corporation: Mountain Train.
Weehoo: iGo (nojaperäpöyrä)
Weeride:ProPilot Tagalong ja CoPilot Tagalong.
Hase Spezialräder: Kettwiesel (kolmipyörä)
Galleria

Aikuinen ja kaksi lasta ajamassa kaksirenkaisella tandemperäpyörällä.
Tandempyörä, kaksi peräpyörää ja peräkärry neljän hengen perheelle.
Tuolimuotoinen Weehoo IGo.
Tavaratelinekiinnitys satulaputkeen kiinnityksen vaihtoehtona.
Lapsen polkupyörä muutettuna peräpyöräksi.
Sivukuva yksivaihteisesta satulaputkeen kiinnitetystä peräpyörästä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pikku-Timonen

| Pikku-Timonen |
| --- | --- |
 Järven luoteisrantaa lintutornista nähtynä.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Utajärvi, Juorkuna
Koordinaatit:  65°02′50″N, 26°57′25″E
Järvinumero:  60.043.1.014 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,8 m
 fiPikku-Timonen 
Pikku-Timonen on noin kilometrin pituinen ja puolen kilometrin levyinen järvi Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi kuuluu Kiiminkijoen vesistöön. Sen vieressä on Iso-Timonen. Järven pohjoisrannalla, aivan Olvasjärventien vieressä on lintutorni, jonne pääsee maantieltä pitkospuita myöten. Järvi on yhtä kesämökkiä lukuun ottamatta asumaton. Pääosin soiset rannat ovat matalat ja ruohottuneet. Martti Koskinen on tehnyt paikasta kappaleen Paikka ajaton, jonka Souvarit on levyttänyt vuonna 1997 albumille Tukkipojat + 6 lisäkappaletta.
Peseytyminen avaruudessa

Astronautti Clayton Anderson ja painottomassa tilassa leijuva vesihelmi avaruussukkula Discoverylla vuonna 2010.
Peseytyminen avaruudessa on tärkeää, sillä bakteerit lisääntyvät nopeammin avaruudessa. Peseytyminen eroaa olennaisesti Maassa peseytymisestä, sillä avaruudessa vesi asettuu painottomassa tilassa tyypillisesti saksanpähkinän kokoisiksi pisaroiksi, mikä vaikeuttaa peseytymistä.
Kansainvälinen avaruusasema > Peseytyminen

Suihkussa astronautit Kansainvälisellä avaruusasemalle eivät suoraan sanoen käy, sillä he peseytyvät pyyhkeiden avulla. He käyttävät pesuvaahtoa, jota levitetään käsin tai pesusienellä, ja pyyhitään pois kosteuspyyhkeillä. Pyyhe tekee veden hallinnasta helpompaa, sillä se pitää veden paikoillaan ja käyttökelpoisena, kunnes se haihtuu. On myös sampoota, jota ei tarvitse huuhdella pois.
Kansainvälisellä avaruusasemalla on myös avaruussuihkut, mutta koska ne eivät toimi kovin hyvin, miehistö suosii sampoopesua ja kosteita pyyhkeitä. Astronauteilla on avaruudessa mukanaan henkilökohtainen hygieniapakkaus, joka sisältää hammasharjan, hammastahnaa, hammaslankaa, kamman ja karvanpoistohöylän.
Kansainvälinen avaruusasema > Hiusten pesu

Hiusten pesu avaruusasemalla on hankalampaa, jos henkilöllä on pidemmät hiukset. Hiukset pitää kastella ja vesi pitää harjata hiusten läpi, jotta se levittyy tasaisesti, ja sama pitää tehdä sampoon kanssa. Tämän jälkeen hiukset pyyhitään kostealla pyyhkeellä, ja veden annetaan haihtua] hiuksista pois. Haihtunut vesi menee avaruusaseman vedensuodatusjärjestelmään.
Kansainvälinen avaruusasema > Hampaiden pesu

Hampaiden pesussa avaruudessa ei ole juuri mitään epätavanomaista: astronautit käyttävät hammastahnaa ja hammasharjoja kuten Maassa. Astronautit saavat valita mukaan haluamansa tahnamerkin ja hammasharjan.
Vaihtoehto hampaiden pesuun on hammastahnatabletit, mutta ne eivät ole yhtä tehokkaita hampaiden puhdistuksessa kuin perinteinen hammastahna ja -harja.
On myös olemassa avaruushammastahnaa, joka on nieltävää eikä vaahtoa. Vaahto on hankalaa avaruudessa, sillä se lähtee leijumaan pois suusta, jos suu on vähänkin raollaan. Se, että tahnan pystyy nielemään, tekee hampaiden pesusta avaruudessa helpompaa, sillä siitä ei jää jätettä, joka pitäisi hävittää.
Nasan astronautti Charles Conrad avaruussuihkussa, joiden käyttö ei ole nykyaikoina suosittua, sillä veden käyttäytyminen avaruudessa tekee suihkussa käymisestä hankalaa.
Kuvattu Nasan Skylab Orbital Workshopissa vuonna 1973.
Astronautti Catherine Coleman lisää vettä hiuksiinsa sampoota varten
Kansainvälisellä avaruusasemalla vuonna 2010.
NASA's Space Paste: nieltävä ja ei-vaahtoava hammastahna.
Risti ja liekki

| Risti ja liekki |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Hilve ja Veli Mustonen
Perustuu:  Hilve ja Veli Mustosen kuunnelmaan Ristinlähde
Tuottaja:  Toivo Särkkä
Säveltäjä:  Tauno Pylkkänen
Kuvaaja:  Marius Raichi
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo Elmer Lahti
Lavastaja:  Karl Fager
Pääosat:  Tarmo Manni Anneli Sauli Tauno Palo Edvin Laine
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1. maaliskuuta 1957
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Risti ja liekki on vuonna 1957 valmistunut mustavalkoinen suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Armand Lohikoski. Se pohjautuu virolaiseen kansantarinaan Haapsalun piispanlinnan valkeasta neidosta, josta Larin-Kyösti on kirjoittanut runon ”Valkea neitsyt” (kokoelma Uusia balladeja ja legendoja, 1934). Runon pohjalta Hilve ja Veli Mustonen kirjoittivat kuunnelman Ristinlähde ja muokkasivat siitä elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni

Elokuvan tapahtumien ajankohta on 1500-luvun alkupuoli, jolloin uskonpuhdistus valtaa alaa Suomessa. Kalparitari Gideoninpoika (Tauno Palo) kohtaa Mirjam Raakelintyttären (Anneli Sauli) ja rakastuu tähän. Myös munkki Rasmus (Tarmo Manni) haluaa Mirjamin itselleen. Rasmus paljastaa kuoropojaksi naamioituneen Mirjamin, joka tuomitaan kuolemaan muuraamalla elävältä kivimuurin sisälle.
Tuotanto

Elokuva on tyypiltään harvinainen Lohikosken ohjausten joukossa, sillä hän pääsi tekemään lähinnä Pekka Puupää -tyyppisiä elokuvia.
Yleisömenestys oli vähäinen, mutta tuotantokustannukset olivat korkeat linnalavastusten sekä rekvisiitan ja puvustuksen vuoksi.
Arviot

Aikalaisarvioissa Fagerin lavastus, Raichin kuvaus ja Pylkkäsen musiikki saavat kiitosta, ja niiden ansiosta elokuva ei olekaan täydellinen pannukakku, totesi Heimo Kallio (Uusi Aura).
2000-luvulla eräässä arvostelussa sanotaan elokuvan olevan ”taattua studiokauden romanttista huttua”, eikä Puupää-ohjaaja Lohikoski ole ihan omassa lajissaan (Tv-maailma, 30/2014). Pertti Avolan (Helsingin Sanomat 28.7.2014) mielestä elokuvan toteutus on tahattoman hölmö.
Palkinnot

Karl Fager, Jussi-palkinto lavastuksesta, samalla myös elämäntyöpalkinto
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tauno Palo  | … |  kalparitari Olavi Gideoninpoika   |
|  Anneli Sauli  | … |  Mirjam Raakelintytär   |
|  Tarmo Manni  | … |  Rasmus   |
|  Edvin Laine  | … |  nuntius   |
|  Urho Somersalmi  | … |  vanha piispa   |
|  Heikki Heino  | … |  Henrikki Jaakonpoika   |
|  Oiva Sala  | … |  mestari Petrus, kuoron johtaja   |
|  Ture Junttu  | … |  inkvisiittori   |
|  Elina Pohjanpää  | … |  Henrikin nuorikko   |
Pittakerttuset

| Pittakerttuset |
| --- | --- |
 Sinipittakerttunen (Tesia cyaniventer)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Pittakerttuset  Tesia  Hodgson 1837
Katso myös
   Pittakerttuset Wikispeciesissä   Pittakerttuset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pittakerttuset (Tesia) on silkkikerttusiin kuuluva aiemmin kerttujen heimoon luettu itä- ja kaakkoisaasialainen varpuslintusuku. Sukuun  kuuluu neljä lajia:
Floresinpittakerttunen (Tesia everetti)
Jaavanpittakerttunen (Tesia superciliaris)
Liuskepittakerttunen (Tesia olivea)
Sinipittakerttunen (Tesia cyaniventer)
Aiheesta muualla

ITIS: Tesia (englanniksi)
Pleistoseenin puisto

Pleistoseenin puisto
| --- | --- |
Sijainti:  Nižnekolymskin piiri Venäjä
Pinta-ala:  16,0 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Плейстоценовый парк, Pleistocene Park 
Tyyppi:  Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueet 
Perustettu:  1996 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pleistoseenin puisto (ven. Плейстоценовый парк) on Venäjällä Siperiassa sijaitseva luonnonpuisto, jossa pyritään jäljittelemään jääkautisen aron oloja. Puisto sijaitsee Tšerskistä etelään Kolymajoen laaksossa. Puistoprojektia johtaa venäläinen tutkija Sergei Zimov, jonka mukaan jääkautiset eläimet elivät kylmällä subarktisella arolla.
Pleistoseenin puiston ruohikkoa.
Vuonna 1996 aidattiin 50 hehtaarin alue, jonne laitettiin kymmeniä jakutianhevosia. Ensimmäisistä 40 hevosesta 15 päätyi petojen saaliiksi ja 12 kuoli myrkyllisiin kasveihin. Lisää hevosia tuotiin aitaukseen. Ne sopeutuivat uuteen ympäristöön, ja vuonna 2006 aitauksessa oli 20 hevosta. Hevosten luku alkoi kasvaa luonnostaan, ja vuonna 2013 hevosia oli 30. Osalle hevosista tuotiin talvella ruokaa. Mammuttien ja visenttien tallausvaikutusta jäljiteltiin koneella. Kasvillisuus muuttui sammaleisesta pajupensaikosta ruohikoksi, ja maaperä tiivistyi.
2000-luvulla aitausta laajennettiin 16 neliökilometrin alalle. Vuonna 2010 puistoon tuotiin muutamia myskihärkiä, ja vuonna 2011 vapiteja ja visenttejä. Kaksi kuudesta Wrangelinsaaren myskihärästä kuoli muutamassa kuukaudessa. Vapitit karkasivat hyppäämällä yli aidasta vuonna 2012. Tarkoitusselvennä on tuoda alueelle hirviä ja muita lehdensyöjäeläimiä, ja vasta sitten kiangeja ja muita ruohonsyöjiä.päivitettävä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pleistoseenin puisto Wikimedia Commonsissa
Kotisivu: www.pleistocenepark.ru/
The Pleistocene Park Foundation: “Pleistocene Park: an ice-age ecosystem to save the world.” Kickstarter crowdfunding campaign, active 10 March – 9 April 2017.
Peter Wohlleben

| Peter Wohlleben |
| --- | --- |
 Peter Wohlleben Frankfurtin kirjamessuilla 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1964 (ikä 59–60) Bonn
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  metsäinsinööri, kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  tietokirjat
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Peter Wohlleben (s. 1964 Bonn) on saksalainen tietokirjailija. Wohlleben tuli maailmankuuluksi Puiden salattu elämä (2016) teoksen myötä, hän on kirjoittanut populaariin tyyliin ennen kaikkea metsäekologiasta.
Elämä

Peter Wohlleben syntyi Bonnissa,hänen ollessa 5-vuotias, perhe muutti läheiselle maaseudulle,Sinzigiin. Hänen isänsä työskenteli liittovaltion valtiovarainministeriössä. Tämä Reininmaa-Pfalzin alue on yhä hänen asuinseutunsa – siellä on hänen kotimetsänsä.
Peter Wohlleben suuntautui metsänhoidon alalle heti valmistuttuaan lukiosta 1983. Wohlleben aikoi opiskella biologiaa, mutta hän saikin metsäntarkastajan tehtävän Rheinland-Pfalzin alueella. Samalla hän kouluttautui metsäinsinööriksi. Vuonna 1991 Wohlleben sai metsänhoitajan toimen Hümmelin kunnassa ja suuntautui metsäekologiaan. Rheinland-Pfalzin metsähallinnossa haluttiin lisätä ekologiaan perustuvaa metsätaloutta ja metsänhoitoa. Hümmelin alueella on noin 100 hehtaaria. harvinaisia pyökkimetsiä, osa niistä on suojeltu, ja vuodesta 2011 lähtien Das Wilde Buch -projektissa suojelua on edistetty. Wohllebenin johdolla Hümmelin metsien käyttöä kehitettiin monipuolisempaan suuntaan. Hän järjesti metsäkursseja sekä retkiä Hümmelin metsiin. Wohllebenin johdolla Hümmelin yhteisömetsän vierailumäärät lisääntyivät, ekologian ja talouskäytön suhde oli onnistunut, ja metsäalueesta tuli ekologisesti, sosiaalisesti ja taloudellisesti toimiva alue. (Wohlleben.wiki.de)
Wohlleben erosi metsänhoitajan virastaan vuonna 2006. Sittemmin hän on edistänyt yksityismetsässään ekologisesti ja taloudellisesti kestävää metsien hoitoa. Metsä-aiheisia tietokirjoja Wohlleben on julkaisut vuodesta 2007. Työmäärä metsänhoitajana ja kirjailijana kasvoi kuitenkin liian suureksi. 2009 tapahtuneen uupumisen ja sydänsairauden vuoksi Wohlleben joutui luopumaan metsäalueestaan.
Wohlleben on toiminut vuodesta 2017 alkaen perustamansa Hümmelin metsä-akatemian puitteissa. Hänen yrityksensä järjestää muun muassa tapahtumia ja vaelluksia, myy metsä-alan opetusaineistoja sekä tarjoaa konsultointia.
Vastaanotto

Puiden salattu elämä herätti kiivasta kritiikkiä, mutta sitä myös kiitettiin. Alan tutkijatkin ovat olleet kahta mieltä, vaikka puiden juurten vuorovaikutusta ei enää kiistetäkään. Toiset puhuvat Wohllebenin tieteellisistä puolitotuuksista, ja tutkimusten pohjalta syntyneistä lennokkaista puiden elämän kuvailuista. Jyrkimmät tutkijat arvostelivat Wohllebeniä faktojen sekoittamisesta spekulaatioihin. Suomalaisista metsäekologian tutkijoista mm.Markku Lajavaara on tyrmännyt Wohllebenin teoksen, väittäen sitä evoluution vastaiseksi koska hänen mukaansa puut eivät auta toisiaan, vaan puiden kesken vallitsee olemassaolon taistelu (HS 16.1.2017).
Toistaalta Wohlleben on saanut kiitosta uuden puiden suhteista korostavan metsäbiologian popularisoinnista (Prof.Suzanne Simard). Tosin silloikin hänen tyyliään on arvosteltu puiden inhimillistämisestä sekä ikimetsän kuvaamisesta satumetsän tavoin. Myöhemmissä teoksissaan hän on vähentänyt inimillistävää puiden kuvausta. Opaskirjojen tapaan laaditut, mutta sisällöltään kepeät teokset eivät ole yhtä kiisteltyjä metsäkeskustelun kannalta.
Revelations

| Revelations Audioslave |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 2005, Atlanta; tammi–toukokuu 2006, Henson Studio, Los Angeles
 Julkaistu: 5. syyskuuta 2006
 Tuottaja(t): Brendan O’Brien
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 48.28
 Levy-yhtiö: Interscope, Epic
Listasijoitukset
  2.  2.
Audioslaven muut julkaisut
| Out of Exile 2005 | Revelations 2006 |   |
Singlet albumilta Revelations
 ”Original Fire” Julkaistu: 28. elokuuta 2006  ”Revelations” Julkaistu: 2007
Revelations on rock-yhtye Audioslaven kolmas albumi. Se julkaistiin 5. syyskuuta 2006. Albumi meni ilmestyttään Yhdysvalloissa listan toiselle sijalle  samoin kuin myös Suomen virallisen listan sijalle 2.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Suomessa se debytoi niin ikään virallisen albumilistan toisella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa.
Kappaleet

Revelations – 4.12
One and the Same – 3.38
Sound of a Gun – 4.20
Until We Fall – 3.50
Original Fire – 3.38
Broken City – 3.48
Somedays – 3.33
Shape of Things to Come – 4.34
Jewel of the Summertime – 3.53
Wide Awake – 4.26
Nothing Left to Say But Goodbye – 3.32
Moth – 4.57
Kappaleet > Japanin bonuskappaleet

Set It Off (Live at The Quart Festival) – 4.25
Doesn't Remind Me (Live at The Quart Festival) – 4.50
Gasoline (Live at The Quart Festival) – 5.34
Out Of Exile (Live at The Quart Festival) – 5.04
Kappaleet > iTunes bonuskappale

Show Me How to Live (Live at The Quart Festival) – 5.02
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B
Imperiumi: 7/10
Rolling Stone:
Soundi:
Listasijoitukset > Albumi

| Vuosi | Albumi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Revelations | The Billboard 200 | 2 |
| 2006 | Revelations | Kanadan albumilista | 1 |
| 2006 | Revelations | Internetin albumilista | 2 |
| 2006 | Revelations | Britannian albumilista | 12 |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | "Original Fire" | The Billboard Hot 100 | 79 |
| 2006 | "Original Fire" | Mainstream Rock Tracks | 4 |
| 2006 | "Original Fire" | Modern Rock Tracks | 3 |
| 2006 | "Revelations" | Mainstream Rock Tracks | 6 |
| 2006 | "Revelations" | Modern Rock Tracks | 38 |
Pohjanmerikarhu

| Pohjanmerikarhu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Korvahylkeet Otariidae
Suku::  Callorhinus
Laji::  Ursinus
Kaksiosainen nimi
 Callorhinus ursinus 
 Pohjanmerikarhun levinneisyys.
Katso myös
   Pohjanmerikarhu Wikispeciesissä   Pohjanmerikarhu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pohjanmerikarhu eli beringinhylje (Callorhinus ursinus) on korvahylkeisiin kuuluva Tyynenmeren pohjoisosissa elävä nisäkäslaji. Pohjanmerikarhulla on hyvin huomattava sukupuolidimorfismi; aikuiset urokset ovat nimittäin 30–40 % pidempiä ja yli 4,5 kertaa painavampia kuin aikuiset naaraat.
Pirttijärvi (Jämsä, Kavala)

| Pirttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa, Keski-Suomi
Kunnat:  Mänttä-Vilppula, Jämsä
Koordinaatit:  61°56′46″N, 24°33′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuoreveden alue (35.61)
Laskujoki:  Riihioja 
Järvinumero:  35.615.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,2 m  
Rantaviiva:  7,161 km  
Pinta-ala:  63,275 ha  
Saaria:  3 
 fiPirttijärvi 
Pirttijärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä ja Mänttä-Vilppulassa Kavalan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 63 hehtaaria ja se on 2,3 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.