stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kommunistilait Suomessa
Käsittely eduskunnassa

Kommunistilakien käsittelyä varten eduskunta kutsuttiin koolle heinä­kuun alussa, mikä on Suomessa ollut poikkeuksellista. Lakiesitykset antanut Kallion III hallitus oli jo sitä ennen lakkauttanut eräitä kommunistisia lehtiä. Tässä asiassa hallitus sai edus­kunnalta luottamuslauseen, mutta päätti kuitenkin erota, ja jo 4. heinäkuuta 1930 sen tilalle nimitettiin Svinhufvudin II hallitus. Muutamaa päivää myöhemmin Lapuanliike järjesti talonpoikaismarssin.
Sosialidemokraatit vastustivat lakeja, koska oli epäilyksiä, että niillä pyrittäisiin rajoittamaan kaikkea vasemmistolaista toimintaa. Alku­peräisten kommunistilakien ohella seuraavina vuosina säädettiinkin koko joukko lakeja, jolla pyrittiin estämään vasemmiston vaalimenestystä ja julkista esiintymistä.
Koska valtiopäiväjärjestys oli perustuslaki, sen muutos oli säädettävä perustus­lain säätämis­järjestyksessä. Täten se oli joko hyväksyttävä jätettäväksi lepäämään seuraavien vaalien jälkeisiin ensimmäisiin valtiopäiviin saakka tai julistettava kiireelliseksi päätöksellä, jota kannatti vähintään viisi kuudesosaa annetuista äänistä. Samoin oli laita tasavallan suojelulain, koska se sisälsi selvästi poikkeuksia hallitusmuodon säännöksistä. Muut esitetyt lait sen sijaan katsottiin voitavan säätää tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. Silloisen valtio­päivä­järjestyksen mukaan kuitenkin tavallisetkin lait voitiin jättää lepäämään, mikäli eduskunta hyväksyttyään lain päätti niin päätöksellä, jota kannatti vähintään kolmas­osa annetuista äänistä.
Eduskunnassa sekä tasavallan suojelulakia että valtiopäiväjärjestyksen muutosta ehdotettiin julistettaviksi kiireellisiksi, mutta kummankaan osalta kiireelliseksi julistaminen ei saanut vaadittua määräenemmistöä. Eduskunta kuitenkin hyväksyi molemmat lait jätettäviksi lepäämään seuraavien vaalien yli, tasavallan suojelulain äänin 108–53 ja valtiopäiväjärjestyksen muutoksen äänin 105–66. Ehdotettuun valtiopäiväjärjestyksen muutokseen edus­kunta oli vielä lisännyt säännöksen, että vaalikelpoisuutta vailla eivät olleet vain siinä tarkoitettujen yhteen­liittymien jäsenet vaan myös henkilö, jotka muulla tavoin oli vaaleja edeltäneiden kolmen vuoden aikana toiminut sellaisen yhteenliittymän hyväksi tai muutoin edistänyt niiden tarkoituksiin tähtäävää toimintaa.
Eduskunta hyväksyi muutkin hallituksen esittämät lait. Vaalilain muutoksen se kuitenkin päätti jättää lepäämään. Eduskunnassa ehdotettiin muitakin lakeja jätettäviksi lepäämään, mutta äänestyksissä nämä ehdotukset eivät saaneet riittävästi kannatusta, jotta niin olisi tapahtunut. Näin ollen tasavallan presidentti Relander vahvistikin 31. heinäkuuta 1930 kunnallislakien, kunnallisen vaalilain, painovapauslain ja rikoslain muutokset.
Kun eduskunta oli jättänyt osan hallituksen esittämistä laeista lepäämään, presidentti määräsi 15. heinä­kuuta 1930 eduskunnan hajotettavaksi ja uudet vaalit pidettäviksi loka­kuun alussa. Uudessa eduskunnassa porvarilliset puolueet saivat entistä suuremman enemmistön, 134–66, ja eduskunta hyväksyi lepäämässä olleet lait äänin 132 puolesta ja 66 vastaan. Tasavallan presidentti vahvisti ne 18. marraskuuta 1930.
Lakien soveltaminen

Lakien seurauksena kiellettiin kommunistiset sanomalehdet ja lakkautettiin muun muassa helsinkiläinen Suomen Työmies, oululainen Pohjan Voima ja vaasalainen Nya Folkbladet. Kirjapainoja takavarikoitiin useissa kaupungeissa ja kommunisteiksi epäiltyjä pidätettiin. Joukossa oli muun muassa 329 toimittajaa ja kirjaltajaa, jotka tuomittiin kuritushuone- ja vankeusrangaistuksiin. Kommunistilait lisäsivät tuomioiden ja vankien määrää huomattavasti.
Kommunistilaeilla oli suuri vaikutus myös urheiluelämään, kun niiden nojalla lakkautettiin 157 Työväen Urheiluliiton jäsenseuraa. Lakkautettujen joukossa oli muun muassa maan suurimpiin urheiluseuroihin lukeutunut Helsingin Jyry.
Tasavallan suojelulakia sovellettiin myös Lapuan liikkeen lakkauttamiseen Mäntsälän kapinan jälkeen vuonna 1932.
Voimassaolo ja kumoaminen

Tasavallan suojelulaki säädettiin määräajaksi, joka päättyi vuoden 1935 lopussa. Samalla lakkasivat kaikki sen nojalla säädetyt asetuksetkin olemasta voimassa.
Valtiopäiväjärjestystä muutettiin uudelleen vuonna 1934. Nyt säädettiin, että vaalikelpoisuutta vailla oli henkilö, joka oli tuomittu tai asetettu syytteeseen valtiopetoksesta tai maanpetoksesta taikka näistä jommankumman yrityksestä tai valmistelusta, siihen saakka, kunnes tuomitun rangaistus­ajan päättymisestä oli kulunut kuusi vuotta. Tässä muodossa säännös oli voimassa, kunnes se kumottiin marras­kuussa 1944.
Aiheesta muualla

Jukka Kekkonen:Suomen oikeudellisen historian kehityslinjoja (Arkistoitu – Internet Archive) pdf
Sinä (vuoden henkilö)

Sinä on Time-lehden vuoden henkilö 2006. Lehti valitsi vuoden henkilöksi käyttäjätuottoisen sisällön miljoonat anonyymit tekijät muun muassa Wikipediassa, YouTubessa, MySpacessa, Facebookissa, Second Lifessa ja Linux-käyttöjärjestelmässä. Valinta nimettiin yksinkertaiseksi ”sinuksi”.
Taustaa

Aikaisemmat Vuoden henkilö -kunniamaininnan saaneet ovat olleet lähinnä merkittäviä yksittäisiä henkilöitä. Jotkin ovat edustaneet kansaa, ja jotkin ovat olleet elottomia esineitä: tietokone valittiin "vuoden koneeksi" vuonna 1982 ja "vaarantunut Maa" "vuoden planeetaksi" vuonna 1988.
Samankaltaisten media-kunniamainintojen jaoissa oli jo aiemmin huomioitu internetyhteisöjen ja käyttäjälähtöisen sisällöntuotannon merkitus: "Sinä!" oli ensimmäinen Business 2.0:n listalla viidestäkymmenestä "nyt merkittävästä henkilöstä" kesäkuussa 2006, ja ABC News oli valinnut bloginpitäjät vuoden henkilöksi vuonna 2004.
Päätös

Time-lehden vuosittaisen valintaprosessin mukaisesti eri uutisyhtiöt asettivat ehdokkaita. "Sinua" (you) tai "YouTube-väkeä" ehdotettiin voittajaksi marraskuussa. Lukijoiden mielipiteitä kartoitettiin internetissä. Lopullisen päätöksen valinnasta teki päätoimittaja Richard Stengel, joka valitsi "sinut" Mahmud Ahmadinežadin sijasta.
Päätös julkistettiin 13. joulukuuta 2006 ilmestyneessä numerossa. Lehden kannessa oli kuva iMac-tietokoneesta, jonka päälle oli asetettu YouTube-sivuston videosovellutusta muistuttavaan ruutuun heijastava metallikalvo. Kannen tarkoitus oli heijastaa kenet tahansa lehden poimiva ihminen internetsisältönä. Tätä käsittelivät artikkeleissaan NBC:n toimittaja Brian Williams ja Time-lehden toimittajat Lev Grossman ja Richard Stengel. Grossmanin kuvailun mukaan "se tarkoittaa yhteistyön voimaa, toistensa auttamista sekä sitä, miten tämä ei vain muuta maailmaa vaan muuttaa myös tapaa, jolla maailma muuttuu".
Kritiikki

Valintaa arvosteltiin lyhytnäköiseksi tempuksi ja muiden vuoden aikana uutisissa esiintyneiden huomiottajättämiseksi. Asiantuntija Paul Kedrosky kutsui sen olevan "uskomatonta laistamista" ja arvaili valinnan ennustavan "jonkinlaista markkinahuippua käyttäjälähtöiselle sisällöntuotannolle lähiaikoina".
Aiheesta muualla

Grossman, Lev: Time's Person of the Year: You Time. 13. joulukuuta 2006. Arkistoitu 28.8.2013. Viitattu 28.10.2009. (englanniksi)
Tataarin kieli

| Tataari |
| --- | --- |
 "Tataari" (tatarça) sen kolmella eri kirjaimistolla. "Türki” viittaa kielikuntaan sekä aikaisempaan kirjakieleen.
Oma nimi:  татар теле, татарча / tatar tele, tatarça, تاتار تلی
Tiedot
Alue:  Venäjä
Virallinen kieli:   Tatarstan 
Puhujia:  4,3 miljoonaa (2010)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen, latinalainen, arabialainen
Kielenhuolto:  Tatarstanin tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja taiteen instituutti 
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  turkkilaiset kielet
Kieliryhmä:  kiptšakkilainen
Kielikoodit
ISO 639-1:  tt
ISO 639-2:  tat
ISO 639-3:  tat
 Ohje 
Tataarinkielinen opetusvideo homonyymeistä.
Kaksikielinen kyltti Kazanin metrossa; ylhäällä tataariksi, alla venäjäksi.
Tataari (татарча / татар теле, tatarça / tatar tele, تاتار تلی) on etupäässä Venäjällä asuvien tataarien puhuma turkkilainen kieli. Sillä on virallisen kielen asema Tatarstanin tasavallassa. Kieltä kirjoitetaan kyrillisesti, joskin sen ohella on rajallisessa käytössä latinalainen versio. Alkujaan tataaria kirjoitettiin arabialaisittain.
Kieli jaetaan yleensä kahteen päämurteeseen: läntiseen murteeseen eli mišääriin ja keskimurteeseen eli kazanintataariin, joka on samalla tataarin yleiskieli.
Tataari on Venäjän suurin vähemmistökieli, mutta sen tulevaisuudesta on esitetty huolia puhujamäärän vähentyessä.
Levinneisyys ja puhujamäärä

Tataarin kieltä puhuvat Volgan ja Uralin alueen tataarit, Astrahanin tataarit ja Siperian tataarit. Suurin ryhmä, Volgan–Uralin tataarit, koostuu Kazanin tataareista, mišääreistä, Kasimovin tataareista ja kristityistä krjašeneista. Astrahanin ja Siperian tataarit jakautuvat myös useisiin alaryhmiin. Pieniä tataariryhmiä on myös muissa maissa, muun muassa Suomessa.
Vuonna 1989 Neuvostoliitossa laskettiin olevan 6,6 miljoonaa tataaria, joista vain 1 765 000 asui nimikkotasavallassaan Tatarstanissa. Venäjän 5,5 miljoonasta tataarista 85,6 % ilmoitti äidinkielekseen tataarin ja 14,2 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 72,7 %. Äidinkieliset tataarinpuhujat jakautuivat alueittain seuraavasti:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tatarstan 1 714 000  Baškortostan 1 219 000  Uzbekistan  380 000  Kazakstan 237 000  Tjumenin alue 187 000  Tšeljabinskin alue 162 000  Uljanovskin alue 148 000  Orenburgin alue 136 000  Sverdlovskin alue 124 000  Permin aluepiiri 111 000  Moskova 99 000  Samaran alue 95 000  Udmurtia 90 000 |  Penzan alue 78 000  Astrahanin alue 65 000  Kirgisia 54 000  Nižni Novgorodin alue 50 000  Mordovia 44 000  Saratovin alue 43 000  Ukraina 43 000  Kemerovon alue 40 000  Omskin alue 40 000  Kirovin alue 39 000  Mari El 39 000  Krasnojarskin aluepiiri 36 000  Tadžikistan 34 000 |  Tšuvassia 32 000  Moskovan alue 30 000  Pietari 23 000  Irkutskin alue 22 000  Azerbaidžan 21 000  Kurganin alue 20 000  Novosibirskin alue 20 000  Volgogradin alue 19 000  Komi 17 000  Tomskin alue 14 000  Turkmenistan 13 000  Rostovin alue 10 000 |

Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 5,6 miljoonaa tataaria ja 5,3 miljoonaa tataarin kielen puhujaa (lukuun sisältyvät myös tataaria toisena tai vieraana kielenä puhuvat). Venäjän tataareista 96,1 % osaa venäjää ja 80,8 % tataaria. Kieltä puhuvat myös monet naapurikansojen edustajat, mm. 524 000 baškiiria. Tatarstanissa tataarin kieltä osaa 53,3 % väestöstä ja Baškortostanissa 34,0 %.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 4,3 miljoonaa tataarin puhujaa.
Historia ja murteet

Tataari on turkkilainen kieli ja kuuluu kiptšakkilaisen kielten kiptšakkilais-bolgaarilaiseen alaryhmään. Se on muodostunut kiptšakkilaisten ja bolgaarimurteiden vuorovaikutuksen tuloksena Kultaisen ordan ja Kazanin kaanikunnan alueella. Lähin sukukieli on baškiiri, joka poikkeaa tataarista lähinnä konsonantisminsa perusteella.
Kieli jakautuu kahteen päämurteeseen, joista keskimurretta (tataarin kirjakieli) puhuu suurin osa Volgan-Uralin alueella asuvista Kazanin tataareista, ja länsimurretta eli "mišääriä" puhutaan Tatarstanin ja Baškortostanin lisäksi Mordoviassa ja Tšuvassiassa sekä Nižni-Novgorodin, Orenburgin, Penzan, Samaran, Saratovin ja Uljanovskin alueilla. Monet tutkijat katsovat misäärimurteen perinteisesti kuuluvan enemmän kiptšak-kumaanin alaryhmään . Se on samalla myös Suomen tataarien puhuma murre. Keskimurteesta misäärin erottaa etenkin ensitavun pyöristyneen a:n ja uvulaaristen q:n ja ğ:n puuttuminen sekä affrikaattana ääntyvät ç ja c.
Joissain sanoissa ilmenee eroavaisuutta [æ] -äänteen käytössä, etenkin Xä-alkuisissa; mišääreillä se on usein Xa (Suomessa pehmeä Ha). Esimerkiksi Xäzer / Хәзер, Xazer = "nyt, tällä hetkellä"; Xäbär / Хәбәр, Xabär = "uutinen, viesti, sanoma, tieto, informaatio".
Siperian tataarien puhumasta alueellisesti eriytyneestä murteesta on tullut joidenkin mukaan osa tataarin kieltä kirjakielen ja lännestä muuttaneiden siirtolaisten vaikutuksesta. (Itäinen murre). Monet tutkijat kuitenkin edelleen pitävät sitä omana turkkilaisena kielenään. Sille on ominaista konsonanttien muuttuminen soinnittomiksi.
Historia ja murteet > Arabia ja persia tataarissa

Tataarissa on muiden turkkilaisten kielten tavoin paljon vaikutteita arabiasta ja persiasta. Lainasanojen lisäksi tämä näkyy myös yksittäisissä äänteissä. Esimerkiksi tataarin kirjain ğ (г) on arabialainen ghain (غ). Tataarit korvaavat sillä arabialaisissa nimissä ja lainasanoissa alun perin ilmenevän äänteen ain (ع). Esimerkkinä nimi Abdullah (عبد الله, ’Abdullah; tat. Ğabdulla, Габдулла; yaña imlâ: غابدوللا /ʁabdulla/).
Tataarin latinalaisella kirjaimistolla arabialaisissa ja persialaisissa sanoissa ja nimissä alif on kirjain a, ja kun alifia ei ole, se on ä (ə) (عيسى, Ğəysə; آزاد, Azat). Silloin kuitenkin kun alifin päällä on hamza (ء), se on ä (ə), joskin tataarin iske imlâ jättää sen merkitsemättä (امين / أمين, Əmin). Tataarin vokaalisointu on myös vaikuttava tekijä (عبد الرشيد, Ğəbderrəşit;  عبد الله, Ğabdulla); samalla tavalla vokaaleissa ö/o ( عمر, Ğömər;  عثمان, Ğosman). Tämä sääntö on kuitenkin usein epäjohdonmukainen käännettäessä kyrillisestä latinalaiseksi.
Kultaisen ordan aikaan (1242–1502) nykyisten tataarien esi-isät käyttivät "turkin" lisäksi persian kieltä suhteellisen merkittävästi, etenkin runoudessa ja vielä Ordan jälkeenkin. Esimerkiksi Kazanin kaanikunnan (1438–1552) pitkäaikainen kaani Möxəmməd-Əmin kirjoitti runoutta persiaksi. Arabiaa käytettiin uskonnollisten ja laillisten asioiden yhteydessä. Monet persialaiset ja arabialaiset teokset nähdään nykypäivänä osana tataarikirjallisuutta.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i | y | ɯ | u |
| Puolisuppea | e | œ | o |
| Avoin | æ | a |
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Palataali | Velaari | Uvulaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | p | b | t | d | c | k | g | q | ɢ |  |
| Affrikaatta |  |  | ʧ | ʤ |  |  |  |
| Frikatiivi | f | v | s | z | ʃ | ʒ |  | χ | h |
| Nasaali | m | n |  | ŋ |  |  |
| Lateraali |  | l |  |  |  |  |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  | j |  |  |  |
Lähde:
Kirjakieli ja aakkosto

1900-luvun vaihteeseen saakka tataarit käyttivät kirjakielenään yleisturkkilaisen kirjakielen türkin paikallista varianttia. Sen normit alkoivat lähetä kohti puhuttua kansankieltä 1800-luvun puolivälistä lähtien. Uuden kirjakielen pohjana toimi muuttoliikkeen ja kaupungistumisen synnyttämä yleiskieli, jonka fonetiikka ja sanasto perustuvat lähinnä keskimurteeseen ja morfologia mišääriin. Tataarinkielinen kirjallisuus, lehdistö ja koululaitos kehittyivät erityisen nopeasti 1900-luvun ensimmäisten vuosikymmenien aikana. Vuonna 1921 tataarista tuli Tatarstanin autonomisen neuvostotasavallan virallinen kieli. 1930-luvulta lähtien sen käyttöala alkoi kuitenkin supistua ja venäjä valtasi alaa tataarien sivistys- ja käyttökielenä. 1990-luvun alussa tataarin kirjakielen käyttöä alettiin jälleen laajentaa. Vuonna 1992 hyväksyttiin Tatarstanin kielilaki, joka antoi tataarille tasavallan virallisen kielen aseman venäjän kielen rinnalla.
1920-luvun lopulle saakka tataarit käyttivät arabialaista kirjaimistoa, jota Venäjän vallankumouksen jälkeen uudistettiin ja täydennettiin lisämerkeillä (tataarit Kiinassa kuitenkin kirjoittavat edelleen arabialaisittain). Vuodesta 1927 lähtien otettiin käyttöön Neuvostoliiton turkkilaisten kielten yhteinen latinalainen kirjaimisto, josta käytettiin nimitystä jaŋalif (”uusi aakkosto”). Vuonna 1939 siirryttiin kyrilliseen kirjaimistoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ә, ө, ү, җ, ң ja һ.
Kirjakieli ja aakkosto > Kyrillinen kirjaimisto (1939–nykypäivä)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Ә ә | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё |
| Ж ж | Җ җ | З з | И и | Й й | К к | Л л | М м |
| Н н | Ң ң | О о | Ө ө | П п | Р р | С с | Т т |
| У у | Ү ү | Ф ф | Х х | Һ һ | Ц ц | Ч ч | Ш ш |
| Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |  |
Vuonna 1999 Tatarstanissa hyväksyttiin laki latinalaiseen kirjoitusjärjestelmään siirtymisestä vuoteen 2011 mennessä. Venäjän hallitus ei kuitenkaan hyväksynyt päätöstä, jota  pidettiin askeleena kohti separatismia. Venäjän perustuslakiin vuonna 2002 tehdyssä lisäyksessä säädettiin, että maan tasavaltojen virallisten kielten täytyy perustua kyrilliseen kirjaimistoon. Latinalaiseen kirjaimistoon siirtymisestä on ainakin toistaiseksi luovuttu, mutta tasavallan eräissä kouluissa jatketaan kokeiluluontoista latinalaisen ortografian opettamista.
Kirjakieli ja aakkosto > Latinalaiset aakkoset

Yañalif 2 (1999).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A a | Ə ə | B b | C c | Ç ç | D d | E e | F f |
| G g | Ğ ğ | H h | I ı | İ i | J j | K k | Q q |
| L l | M m | N n | Ŋ ŋ | O o | Ɵ ɵ | P p | R r |
| S s | Ş ş | T t | U u | Ü ü | V v | W w | X x |
| Y y | Z z | ' |  |  |  |  |  |
Zamanälif (2003).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A a | Ä ä | B b | C c | Ç ç | D d | E e | F f |
| G g | Ğ ğ | H h | İ i | Í í | I ı | J j | K k |
| L l | M m | N n | Ñ ñ | O o | Ö ö | P p | Q q |
| R r | S s | Ş ş | T t | U u | Ü ü | V v | W w |
| X x | Y y | Z z | ' |  |  |  |  |
Zamanälif 2 (2012 – 2024).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A a | Ä ä | B b | C c | Ç ç | D d | E e | F f |
| G g | Ğ ğ | H h | İ i | ıy i | I ı | J j | K k |
| L l | M m | N n | Ñ ñ | O o | Ö ö | P p | Q q |
| R r | S s | Ş ş | T t | U u | Ü ü | V v | W w |
| X x | Y y | Z z | ' |  |  |  |  |
Neo-alif / yleisturkkilaiset aakkoset 2024 (nykyinen).
Tataarin kyrillisen ohella käytetty latinalainen kirjaimisto on vuodesta 2012 pohjautunut Turkkilaisten maiden neuvoston yleisturkkilaisiin kirjaimiin. Sitä uudistettiin vuonna 2024 siten, että ä-kirjaimen sijasta käytetään ə-kirjainta.
Tämä oli jo kerännyt suosiota sosiaalisessa mediassa tataariaktivistien toimesta, jotka kirjoittavat latinalaisella kyrillisen sijasta. Sitä on tässä yhteydessä kutsuttu nimellä "Neo-alif" (Neo-əlif). Syyksi ä-kirjaimen hylkäämiselle on nimetty kyseisen äänteen "valtava runsaus tataarin kielessä, joka jo muutoin omaa suuren määrän umlauteja" ja täten ə olisi "esteettisesti miellyttävämpi" vaihtoehto (kübäläklär –> kübələklər; 'perhoset'). Vaikuttavaksi tekijäksi on myös nimetty ə:n käyttö azerin kielessä, joka Neuvostoliiton hajottua siirtyi latinalaiseen kirjaimistoon.  Azeri kokeili alkuun ä-kirjainta, mutta pian tuli siihen lopputulokseen, että se on "kömpelö tapa merkitä kyseisen kielen yleisintä vokaalia".
Suomessa tataarit puolestaan ovat perinteisesti korvanneet ä-kirjaimen turkin oikenkirjoituksen mukaan e:llä (Ahsän, Ahsen).
Kirjakieli ja aakkosto > Kirjallisuus

Venäjän vähemmistökielistä tataarin käyttöala on laajin. Sillä julkaistaan oppikirjoja, lasten- ja kaunokirjallisuutta sekä jonkin verran yhteiskunnallista ja tietokirjallisuutta. Vuonna 2008 tataariksi julkaistiin 333 kirjanimekettä yhteensä 1,6 miljoonan kappaleen painoksena. Tatarstanin kouluista puolet toimii tataarin kielellä. Tataarinkielistä opetusta annetaan myös Baškortostanissa, Marissa, Mordoviassa, Tšuvassiassa, Udmurtiassa, Kirovin, Nižni Novgorodin, Orenburgin, Samaran, Saratovin, Tjumenin ja Uljanovskin alueilla sekä Permin aluepiirissä sijaitsevissa kouluissa. Monilla muilla alueilla kieltä opetetaan aineena. Tatarstanissa on alettu laajentaa myös tataarinkielistä ammatti- ja korkeakouluopetusta.
Kielellä ilmestyy suurina painoksina kymmeniä sanoma- ja aikakauslehtiä. Sanomalehdistä huomattavimmat ovat Tatarstanin päivälehti Watanym Tatarstan ja nuorisolehti Tatarstan jäšläre, aikakauslehdistä kulttuurilehti Qazan utlary, yhteiskuntapoliittinen Tatarstan, naistenlehti Süjümbike, pilalehti Tšajan, lastenlehti Jalkyn ja opettajille tarkoitettu Mägarif. Eri alueilla lähetetään tataarinkielisiä radio- ja televisio-ohjelmia. Tatarstanissa toimii myös kaupallisia radio- ja TV-asemia. Tataarinkielisiä ammattiteattereita on Tatarstanissa, Baškortostanissa ja Orenburgissa. Tataarinkielisen kansan- ja populaarimusiikin merkitys kansalliselle identiteetille on huomattava.
Kielinäyte

Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus, artikla 1:
Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.
Kyrillinen
Барлык кешеләр дә азат һәм үз абруйлары һәм хокуклары ягыннан тиң булып туалар. Аларга акыл һәм вөҗдан бирелгән, һәм алар бер-берсенә карата туганнарча мөнасәбәттә булырга тиешләр.
Arabialainen
بارلق كشیلر ده آزاد هم اوز آبرويلری هم حقوقلری یاغیندن تڭ بولوب طوەلر. آلرغە عقل هم وجدان بیرلگن هم بر-برسینە قاراتە طوغنلرچه مناسبتدە بولورغە تیوشلر
Latinalainen
Barlıq keşelər də azat həm üz abruyları həm xoquqları yağınnan tiñ bulıp tuwalar. Alarğa aqıl həm wöcdan birelgən, həm alar ber-bersenə qarata tuğannarça mönəsəbəttə bulırğa tiyeşlər.
Vertaus muihin turkkilaisiin kieliin > Numerot 1–10

| Tataari | Kazakki | Uzbekki | Kirgiisi | Azeri | Turkki |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| бер / ber | бір / bir | bir | бир / bir | bir | bir |
| ике / ike | екі / eki | ikki | эки / eki | iki | iki |
| өч / öç | үш / üş | uch | үч / üç | üç | üç |
| дүрт / dürt | төрт / tört | to'rt | төрт / tört | dörd | dört |
| биш / biş | бес / bes | besh | беш / beş | beş | beş |
| алты / altı | алты / altı | olti | aлты / altı | altı | altı |
| җиде / cide | жеті / jeti | jetti | жети / ceti | yeddi | yedi |
| сигез / sigez | сегіз / segiz | sakkiz | сегиз / segiz | səkkiz | sekiz |
| тугыз / tuğız | тоғыз / toğız | to'qqiz | тогуз / toguz | doqquz | dokuz |
| ун / un | он / on | o'n | он / on | on | on |
Vertaus muihin turkkilaisiin kieliin > Muuta sanastoa

| Tataari | Kazakki | Uzbekki | Kirgiisi | Azeri | Turkki | Suomi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| өй / öy | үй / üy | uy | үй / üy | ev | ev | "koti" |
| ата / ata | ата / ata | ota | ата / ata | ata | ata | "isä" |
| ана / ana | ана / ana | ona | эне / ene | ana | anne | "äiti" |
| ул, угыл / ul, uğıl | ұл, ұгыл / ul, uğıl | o'g'il | уул / uul | oğul | oğul | "poika" |
| кыз / qız | қыз / qız | qiz | кыз / qız | qız | kız | "tyttö" |
| сүз / süz | сөз / söz | so'z | сөз / söz | söz | söz | "sana" |
| тел / tel | тіл / til | til | тил / til | dil | dil | "kieli" |
| кыш / qış | қыс / qıs | qish | кыш / qış | qış | kış | "talvi" |
| су / su | су / su | suv | суу / suu | su | su | "vesi" |
| таш / taş | тас / tas | tosh | таш / taş | daş | taş | "kivi" |
Nykytilanne

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan tataarin puhujia oli Venäjällä 5,3 miljoonaa, ja vuonna 2010 heitä oli 4,3 miljoonaa. Yleisessä käytössä venäjän kieli on kuitenkin paljolti korvannut tataarin, joten on esitetty sen mahdollista uhanalaisuutta.
Vuoden 2015 kyselyn mukaan suurin osa Tatarstanin nuorisosta (83 %) halusi oppia englannin kieltä ja 62 % kertoi venäjän kielen myös houkuttelevan, kun taas tataarin kielestä oli kiinnostuneita 38 %. Selitykseksi tataarin mielenkiinnon puutteelle oli sen vähäinen hyödyllisyys työelämässä ja yliopistoissa.
Tekstissään "Language Purity and the De-Russification of Tatar" (2002), Suzanne Wertheim havainnoi muun muassa sen, että Kazanin kaduilla ei juurikaan kuule tataarin kieltä; "suurimmalle osalle kaupungissa asuvista tataareista se on vain keittiökieli". Wertheimin kokemuksen mukaan nuoriso ei osaa tataaria, ja ne jotka osaavat, lisäävät runsaasti venäläisiä sanoja sekaan, "koska eivät yksinkertaisesti kykene ilmaisemaan itseään omalla äidinkielellänsä". Wertheim esittää, että tataarin asemaa voi kuvailla "hitaaksi itsemurhaksi, koska kieli kuolee puhujansa myötävaikutuksella".