Primal Scream
Primal Screamin ura > Erilaisia musiikkityylejä

Screamadelican julkaisun jälkeen bändi yllätti kuuntelijansa vaihtamalla tyyliä väsymättä: vuoden 1994 Give Out But Don’t Give Up tarjosi yleisölle perinteistä rockia, funkia ja soulia. Yhtye pyrki lisäämään kaupallista vetovoimaansa palkkaamalla George Clintonin sekä Atlantic Recordsin tuottajaveteraani Tom Dowdin, joka oli työskennellyt muun muassa Aretha Franklinin, Rod Stewartin, Lynyrd Skynyrdin ja Allman Brothersin kanssa. George Clinton toi yhtyeen soundiin gospel- ja funk -vaikutteita.
”Rocks”-kappale nousi yhtyeen siihen mennessä korkeimmalle listasijoitukselle (sija 7 Britanniassa). Albumin julkaisun jälkeen Primal Scream lähti mukaan Depeche Mode -yhtyeen Yhdysvaltain-kiertueelle. Yhtye palkkasi myös uuden basistin Gary ”Mani” Mounfieldin.
Vuonna 1997 yhtye julkaisi elektronista musiikkia sisältäneen Vanishing Point -albumin. Albumi sai innoitusta vuoden 1971 samannimisestä elokuvasta. Sen myötä julkaistiin singlet ”Kowalski”, ”Star” ja ”Burning Wheel”. Samana vuonna julkaistiin myös Echo Dek -albumi, joka sisälsi vaihtoehtoisia miksauksia Vanishing Pointin kappaleista. Tammikuussa 2000 yhtye julkaisi kuudennen albumin XTRMNTR, joka tarjosi kuulijoille aggressiivista ja kokeellista noise-musiikkia. Vaikka levyä pidettiin epäkaupallisena, NME-musiikkilehti sijoitti albumin kolmanneksi 2000-luvun parhaat albumien listallaan. Sitä seurasi vuonna 2002 julkaistu Evil Heat, jonka tuotantoon osallistui jälleen Andrew Weatherall. Albumilta julkaistiin single ”Some Velvet Morning”, jolla lauloi supermalli Kate Moss.
Vuonna 2006 julkaistiin perinteistä rockia ja kantri-vaikutteita yhdistänyt Riot City Blues -albumi. Levyn ensimmäinen single ”Country Girl” nousi Britannian singlelistalla viidenneksi. Albumilla vieraili myös The Kills -yhtyeen vokalisti Alison Mosshart, joka lauloi Bobby Gillespien kanssa dueton kappaleessa ”Dolls”. Vuonna 2008 julkaistiin Beautiful Future -albumi, joka sisälsi yhteistyötä Josh Hommen kanssa. Vuonna 2012 yhtyeen basisti Mani jätti yhtyeen keskittyäkseen The Stone Rosesin paluuseen, ja väliaikaisten basistien jälkeen hänen tilalleen tuli Simone Marie Butler. Yhtye julkaisi nyt albumit More Light (2013) ja Chaosmosis (2016). Vuonna 2018 julkaistiin vuoden 1994 Give Out But Don’t Give Up -albumin vaihtoehtoisia miksauksia sisältänyt kokoelma Give Out But Don’t Give Up: The Original Memphis Recordings. Vuonna 2019 ilmestyi myös kokoelmalevy Maximum Rock ‘n’ Roll: The Singles.
Bobby Gillespie julkaisi vuonna 2021 omaelämäkertakirjan Tenement Kid. Vuonna 2023 bändi julkaisi Reverberations (Travelling in Time) -kokoelman, joka sisälsi sen ensimmäisten singlejen kappaleet sekä harvinaisia BBC:n radioäänityksiä. Samaan aikaan Gillespie alkoi työstää uutta musiikkia eri lähestymistavalla – kirjoittaen kappaleet yksin akustisen kitaran kanssa. Lopputuloksena syntyi poliittisesti kantaaottava, vuoden 2024 albumi Come Ahead.
Sire Records -yhtiön tiedotteen mukaan Bobby Gillespie näkee Primal Screamin tehtävän terapeuttisena: ”Musiikin parantava voima on valtavasti aliarvostettu. Se on tapa purkaa jännitteitä, päästää myrkyt ulos kehosta. Musiikki on tapa rakastaa ihmisiä ja esimerkki siitä, miten hyviä voimme olla. Se on vapautuksen muoto, ja missä on vapautta, siellä on toivoa. Meidän toivomme on tehdä outoja ja kauniita levyjä, jotka vievät prosessia askeleen pidemmälle.”