stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tomáš Hamara
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2023 | jääkiekko |  |
Hamara pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2022 ja 2023, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan.
Hamara pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2022. Jälkimmäisessä turnauksessa hän jakoi kahdeksalla syöttöpisteellään Tšekin sisäisen syöttöpörssin voiton Eduard Šalén kanssa sekä koko turnauksen puolustajien syöttöpörssin voiton Yhdysvaltain Lane Hutsonin ja Ruotsin Mattias Hävelidin kanssa. Hamara valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Valmentajat valitsivat hänet Tšekin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hamara valittiin myös Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Hamara edusti Tšekin alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2021, jolloin hän toimi joukkueen kapteenina. Yhteensä Hamara on pelannut 23 nuorten ja 29 poikien maaottelua.
Muuta

Hamaran isä Tomáš Sr. pelasi omalla urallaan puolustajana Tšekin ja Saksan alemmissa sarjoissa. Hän valmensi poikaansa neljä vuotta HC Sparta Prahan junioreissa. Tomáš vanhempi toimii nykyään seuran Extraliga-joukkueen apuvalmentajana.
Hamara valmistui merkonomiksi Tampereen seudun ammattiopisto Tredun englanninkielisestä koulutuksesta vuonna 2022.
Tommy Albelin

| Tommy Albelin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1964 (ikä 60) Tukholma
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1982–2006
Seurat:  Djurgårdens IF (Elitserien),   Quebec Nordiques (NHL),   New Jersey Devils (NHL),   Calgary Flames (NHL)
NHL-varaus:  152. varaus, 1983 Quebec Nordiques
Tommy Albelin (s. 21. toukokuuta 1964 Tukholma, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti urallaan kahdesti Stanley Cupin, kerran Ruotsin-mestaruuden ja maailmanmestaruuden.
Ura

Quebec Nordiques varasi Albelinin vuoden 1983 NHL:n varaustilaisuudessa kahdeksannella kierroksella varausvuorolla 152. Albelin pelasi kotimaansa pääsarjan Djurgårdens IF:ssä kaudet 1982–1987 ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan hänet varanneeseen Quebec Nordiquesiin. Ruotsissa hän voitti Elitserienin mestaruuden keväällä 1983 ja oli hopealla keväällä 1985.
Ensimmäisellä NHL-kaudellaan 1987–1988 Albelin pelasi NHL:n runkosarjassa 60 ottelua tehopisteillä 3+23=26. Quebec ei kuitenkaan selviytynyt pudotuspeleihin tuolla kaudella. Albelin siirtyi New Jersey Devilsiin kesken kauden 1988–1989.
Albelin pelasi ensimmäiset pudotuspelinsä NHL:ssä kaudella 1990–1991, mutta New Jersey hävisi tulevalle mestarille Pittsburgh Penguinsille ensimmäisellä kierroksella otteluvoitoin 4-3. Albelin pelasi New Jerseyssä 1988–1996 ja oli mukana voittamassa Stanley Cupia vuonna 1995.
Albelin siirtyi kaudeksi 1995–1996 Calgary Flamesiin, jossa pelasi kaudet 1995–2001 ennen paluutaan New Jerseyyn kaudeksi 2001–2002. Albelin pelasi New Jerseyssä kaudet 2001–2007 ja voitti tänä aikana uransa toisen Stanley Cupin vuonna 2003. Hän lopetti uransa kauteen 2006–2007.
Albelin edusti Ruotsin maajoukkuetta viisi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa, kahdesti Kanada-cupissa, kerran maailmancupissa sekä vuoden 1998 olympialaisissa. Maajoukkueessa Albelin voitti MM-kultaa vuonna 1987 sekä hopeaa vuosina 1986 ja 1997.
Nykyään Albelin toimii Sveitsin maajoukkueen apuvalmentajana.
Tiirismaan luonnonsuojelualue

| Natura:FI030603 |
| --- | --- | --- |

Iso-Tiilijärvi ja Soisalmen suo
Tiirismaa
Suotyyppi: keidassuo
Metsätyyppi: lehtometsä
Pinta-ala: 201 ha
Sijainti
Itäistä pituutta: E 25 31
Pohjoista lev.: N 61 00
Kunta: Hollola
Kartta: 
Kasvit
| Puut | vuorijalava |  |
Pensaat: 
| Heinät, sarat, villat | korpisorsimo |  |
| Ruohot | jänönsalaatti, tuoksumatara |  |
| Sammalet | kallionhohkasammal |  |
Eläimet
Maaeläimet: 
Kalat: 
| Lintuja | idänuunilintu |  |
Euroopan unionin luontodirektiivin I liite
harmaapäätikka: 
pikkusieppo: 
Luontodirektiivin II liite
lettosiemenkotilo: 
hajuheinä: 
myyränporras: 

Tiirismaan luonnonsuojelualue (FI0306003) on alaltaan 201 hehtaaria ja sijaitsee Hollolassa neljässä toisiaan lähellä sijaitsevassa paikassa. Suurimman yhtenäisen alueen muodostaa Iso-Tiilijärven pohjoispuolella sijaitseva metsä, Tiirismaan mäki, Etelä-Suomen korkein kohta, sekä Soisalmen suo ja sen itäpuolella oleva mäntykangasmetsä. Pienempiä alueita ovat Pirunpesä ja Messilän kartanolta tulevan tien päässä oleva alue.
Pirunpesä  on rotko, josta tuli matkailunähtävyys jo 1800-luvulla. Jääkauden lopulla Villinpeltojen kohdalle syntyi jääjärvi, jonka sulavedet purkautuivat Pirunpesän kohdalla Baltian jääjärveen, mikä vei mukanaan Pirunpesästä irralliset ainekset.
Luontopolut

Tiirismaan luonnonsuojelualueella on viisi luontopolkua: Televisiomaston kierros , jonka lyhyempi osuus on 3,5 kilometrin mittainen Messilän kartanon laskettelurinteeltä mitattuna ja Tiirismaan televisiomaston osuus kierrettynä lisäksi noin neljä kilometri pidempi. Korpikankareen kierros, joka suuntautuu laskettelumäeltä koilliseen Korpikankareen keskiosaan ja takaisin on pituudeltaan 3,5 kilometriä. Suokierros kulkee Messilän Anttilan kohdalta Hakalaukunmäelle, Kintterösuon keskeltä länteen Soisalmensuolle sen poikki pitkospuin takaisin. Pähkinälehtokierros puolestaan on kaikkien muiden luontopolkujen lähtöpisteistä etäällä Ison Tiilijärven pohjoispuolella rajoittuen Tiirismaan laskettelumäen huipulle. Sen pituus on neljä kilometriä. Kulttuurikasvikierros käsittää lenkin Messilän laskettelurinteen yläosasta alas Vesijärven rantaan ja sieltä vastapäivään Laasonpeltojen kautta Villinpelloille. Reitin varrella on arkeofyyttejä.
Luontopolut > Televisiomaston kierros

Televisiomaston kierros on noin 3,5 kilometrin mittainen. Kierrokseen kuuluu jyrkkä nousu Tiirismaan mäelle, jolla sijaitsee Tiirismaan radio- ja televisiomasto. Reitin voi aloittaa helpoiten Tiirismaan radio- ja televisiomastolle vievältä Televisiotieltä sen ja Messilän kartanolta tulevan valaistun kävelytien risteyksestä.  Tiirismaa korkeutensa tähden on amatööriradion luontolähetyskohde OHFF-0282, Tiirismaa.
Eläimistö > Linnusto

Tiirismaan alueella on havaittu enemmän kuin 120 pesivää lintulajia, minkä lisäksi alueen kautta muuttavia tai pesiytymättä esiintyneitä lintulajeja on noin 80. Näin ollen mahdollisesti havaittavia lintulajeja on alueella noin 200.
Aiheesta muualla

Euroopan unionin komission päätös: Virallinen lehti nro L 040 , 11/02/2005 s. 0001 - 0181
European Nature Information System FI0306003[vanhentunut linkki]
Hämeen ympäristökeskus: Tiirismaa ja kartta
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta • Hankaa • Hedelmätarha • Heinlammi • Herrala • Hälvälä • Kalliola • Kirkonkylä • Kukkila • Kukonkoivu • Laitiala • Länsi-Hollola • Messilä • Miekkiö • Noitala • Okeroinen • Paimela • Pyhäniemi • Sairakkala • Salpakangas • Sarva • Tennilä • Tiirismaa • Uskila • |Vaania • Vanhatalo • Vesala • Vesikansa
Luonto:  Hahmajärvi • Hammonjoki • Iso-Tiilijärvi • Keski-Tiilijärvi • Kiikunlähde • Kintterönsuon aarnimetsä • Kivijärvi • Kotajärvi • Kutajärvi • Kutajärven alue • Laasonpohja • Pirunpesä • Pähkinäkukkula • Riihikallio-Pilkanmäki • Sairakkalanjärvi • Tiirismaan luonnonsuojelualue • Työtjärvi • Vesijärvi • Vähä-Tiilijärvi
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo • Hiljaisuuden huone • Hollo ja Martta • Hollolan Hirvi • Hollolan keskiaikainen kivikirkko • Hollolan keskiaikatapahtuma • Hollolan kotiseutumuseo • Hollolan kunnantupa • Hälvälän ampumarata • Kapatuosia • Laitialan kartano • Linnamäki • Messilän kartano • Pyhäniemen kartano
Liikenne:  Herralan rautatieasema • Hollolan lentokenttä • valtatie 12 • kantatie 54 • seututie 296 • yhdystie 2955 • yhdystie 2956 • yhdystie 3173 • Launeen tie
Muuta:  Camping Messilä • Hollolan kunnanvaltuusto • Hollolan lukio • Hollolan seurakunta • Hollolan Sanomat • Hollolan Seutu • Hollolan vaakuna
Tuomet (alasuku)

| Padus |
| --- | --- |
 Virginiantuomi (Prunus virginiana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Tuomet Prunus
Alasuku::  Padus  (Mill.) Turcz.
Katso myös
   Tuomet (alasuku) Wikispeciesissä   Tuomet (alasuku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomet (Padus) on ruusukasveihin kuuluvan Prunus-suvun alasuku, joka tunnetaan kesävihannista lehdistä, loppukeväällä lehtien puhkeamisen jälkeen valmistuvista 12–30 kukkaa sisältävistä terttumaisista kukinnoista sekä pienistä, happamista hedelmistä, jotka kelpaavat ainoastaan linnuille. Tuomia esiintyy koko pohjoisen pallonpuoliskon leudolla vyöhykkeellä.
Useat perhoslajit, esimerkiksi mittareiden heimoon kuuluva keltamittari (Opisthograptis luteolata), käyttävät tuomea ravintonaan. Joitakin tuomilajeja, kuten virginiantuomea (Prunus virginiana), käytetään Pohjois-Amerikassa hyytelöiden ja viinien valmistukseen.
Jotkut kasvitieteilijät pitävät alasukua erillisenä sukuna nimeltä Padus. Geneettiset ja morfologiset tutkimukset ovat osoittaneet, että alasuku Padus on polyfyleettinen, joten sitä ei pitäisi käyttää tieteellisissä yhteyksissä.
Lajeja

Prunus buergeriana
Prunus cornuta – himalajantuomi
Prunus grayana – japanintuomi
Prunus maackii – tuohituomi
Prunus napaulensis
Prunus padus – tuomi
Prunus serotina – kiiltotuomi
Prunus ssiori – sahalinintuomi
Prunus virginiana – virginiantuomi
Prunus wilsonii
Tuomet ja ihminen

Suomessa ja Ruotsissa tuomen (Prunus padus) kukinta merkitsee monille ihmisille kesän alkua. Etelä-Suomessa kukinta tapahtuu yleensä toukokuun kahden viimeisen viikon aikana tai aivan kesäkuun alussa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Prunus subg. Padus
Käännös suomeksi
The Righteous Brothers

The Righteous Brothers esiintymässä
The Righteous Brothers oli yhdysvaltalainen musiikkiduo, jonka muodostivat Bill Medley ja Bobby Hatfield. Duo oli toiminnassa ensin vuosina 1962–1968 ja myöhemmin vuosina 1974–2003. Duon tunnetuimpia levytyksiä ovat muun muassa ”You've Lost That Lovin' Feelin'” (1964) ja ”Unchained Melody” (1965). The Righteous Brothers teki yhteistyötä muun muassa Phil Spectorin kanssa.
Diskografia > Albumit

Right Now (1963)
Some Blue-Eyed Soul (1964)
This is New (1965)
You've Lost That Lovin' Feelin' (1965)
Just Once in My Life… (1965)
Back to Back (1965)
Soul & Inspiration (1966)
Go Ahead an Cry (1966)
Sayin' Somethin' (1967)
Souled Out (1967)
One for the Road (1968)
Re-Birth (1969)
Give it to the People (1974)
Sons of Mrs Righteous (1975)
The Righteous Brothers (2016)
Diskografia > Kokoelmat

The Righteous Brothers Greatest Hits (1967)
The Anthology 1962–1974 (1989)
Unchained Melody – Best Of The Righteous Brothers (1990)
The Very Best Of Righteous Brothers (1991)
Aiheesta muualla

The Righteous Brothersin kotisivut
Tupsulinnunruoho

| Tupsulinnunruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Fabales
Heimo::  Linnunruohokasvit Polygalaceae
Suku::  Linnunruohot Polygala
Laji::  comosa
Kaksiosainen nimi
 Polygala comosa  Schkuhr 
Katso myös
   Tupsulinnunruoho Wikispeciesissä   Tupsulinnunruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tupsulinnunruoho (Polygala comosa) linnunruohokasveihin kuuluva kasvi. Sen 15–25 senttimetriä pitkät varret ovat usein maanmyöteisiä. Kasvilla on suikeat lehdet ja sen kukinto on pitkä. Kukat ovat 4–5 millimetriä pitkiä. Se kasvaa rinteillä ja niityillä ja kukkii kesäkuussa. Tupsulinnunruoho kasvaa Euroopassa ja Aasiassa, Pohjoismaissakin Islantia lukuun ottamatta. Suomessa laji on harvinainen, mutta Ahvenanmaalla yleinen. Tupsulinnunruoho on rauhoitettu kasvi.
Tupsulinnunruohon voi sekoittaa isolinnunruohoon (Polygala vulgaris). Kasvi on kalkinvaatija.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tupsulinnunruoho (Polygala comosa)
Timanttikoirien vuosi 1984

| Timanttikoirien vuosi 1984> Helsinki Twilight 1984 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Pete Europa
Käsikirjoittaja:  Pete Europa
Tuottaja:  Jouko Aaltonen
Kuvaaja:  Arttu Peltomaa
Leikkaaja:  Kari Elovuori
Pääosat:  mm. Pete Europa, General Njassa, Marco Von Konow, Twiggy Oliver, HK119, Sally Flesh, Jon Klein, Olli Wisdom, Hamish Macdonald, Ani Alitalo, Jann Wilde
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  suomi
Tuotantoyhtiö:  Illume Oy
Ensi-ilta:  21. syyskuuta 2010
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Timanttikoirien vuosi 1984 on vuonna 2010 valmistunut Pete Europan ohjaama dokumenttielokuva. Elokuvan englanninkielinen nimi on Helsinki Twilight 1984. Elokuvan on tuottanut Illume Oy.
Juoni

Elokuva kertoo ajasta vuosien 1979–1985 välillä, jolloin Helsinki, ja sen mukana koko Suomi, siirtyivät meikkaavien miesten ja koristeellisten naisten myötä uuteen, vapaaseen ja monimuotoiseen sosiaaliseen aikaan. Tänä aikana alkoivat uudet, katutason ilmiöt valloittaa yhteiskuntaa: pienlehdet, uusi radiotoiminta, riippumaton muoti. Ensimmäiset todelliset klubit aloittivat toimintansa, uusia taidemuotoja syntyi - ja viimein ihmiset tunsivat itse olevansa uusi taidemuoto. Hetken ajan Helsinki oli kuin Berliini sotien välillä: täynnä ideoita, erilaisten ihmisryhmien kohtaamisia, energiaa ja yökausien bileitä kylmän sodan ja George Orwellin 1984-teoksen kuvaileman uhan leijuessa yhä taka-alalla. Synkät, syvät sävyt, vaarallinen musiikki, vampyyrit ja yön olennot edustivat uuden ihmisen maailmaa: uutta romantiikkaa, uutta visiota. Tästä liikkeestä kumpuaa myös goottilaisuus, joka on tänäkin päivänä näkyvä ilmiö.
Esiintyjät

Esiintyjät: The Pinups, Musta Paraati, Vanity Beach, Moonage Daydream, PIM, HK 119, The Nights of Iguana, Twiggy Oliver, Shadowplay, Jimi Sumén, Jann Wilde, Virgo Intacta, Wave, David Bowie, Iggy Pop, Lords Of The New Church, Theatre Of Hate, The Specimen, Bauhaus, Lola Ego, Hefty Load, Kraftwerk
Haastattelut: Pete Europa, May Pöysti, Mauno Paajanen (Twiggy Oliver), Ari Hirvonen  (Sally Flesh),  Måns Kullman, Pekka Hakala (Jay Havanna ), Jutta Kuure, General Njassa, Krister Orre, Olli Wisdom, Minna Duncan, Hamish MacDonald, Marko von Konow, Timppa Samurai , Kimmo Takala, Heidi Kilpeläinen, Jukka Lindfors, Jon Klein, Jari Kauppinen, Wilma Vainikainen, Oda Ivanka Tsupukka, Ykä Knuuttila, Samurai Timppa, Timo Nevalainen, ”Hank” Nygren.
Näyttelijät: Ani Alitalo, Ville Ahonen, Eija Nousiainen, Janne Klix, May Pöysti, Henry Lee Roots, Jonas Karsten, Jann Wilde, Heikki Lustig, Leea Enbäck, Sirkka-Liisa Vuorinen, Heikki Nousiainen (kertoja)
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivut
Timanttikoirien vuosi 1984 Facebookissa
Dokumentti: Kekkoslovakia-Suomen ahdistus loi uuden klubikulttuurin  (Arkistoitu – Internet Archive), HS.fi
Harmaa maa: Arvostelussa elokuva Timanttikoirien vuosi 1984 (Arkistoitu – Internet Archive), Voima-lehti
ILLUME OY (Arkistoitu – Internet Archive)
Totuuden rakastaminen

| Totuuden rakastaminen: Tieteenfilosofisia esseitä |
| --- | --- |
Kirjailija:  Ilkka Niiniluoto
Kansitaiteilija:  Riitta Silvennoinen
Kieli:  suomi
Genre:  tieteenfilosofia
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  336
ISBN:  951-1-18589-6

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Totuuden rakastaminen: Tieteenfilosofisia esseitä on vuonna 2003 ilmestynyt Ilkka Niiniluodon kirjoituskokoelma, jonka tekstit käsittelevät yleistajuisesti tieteen luonnetta ja asemaa. Kirjan johtoajatuksena on kriittisen tieteellisen realismin puolustaminen. Niiniluoto arvostelee erilaisia relativistisia, konstruktivistisia ja postmodernistisia ”tieteenvastaisia” käsityksiä.
Niiniluodon mukaan kokoelman tekstit täydentävät näkemyksiä, joita tekijä on aiemmin kehitellyt teoksissa Johdatus tieteenfilosofiaan: Käsitteen- ja teorianmuodostus (1980), Tieteellinen päättely ja selittäminen (1983), Tiede, filosofia ja maailmankatsomus (1984) sekä Maailma, minä ja kulttuuri (1990). Hän on kiteyttänyt kokoelmaan koottujen esseiden heijastamaa kokonaiskäsitystä tieteestä myös englanninkielisessä teoksessaan Critical scientific realism (Oxford University Press, 1999).
Vastaanotto

Jyrki Alenius kirjoitti Helsingin Sanomien arvostelussaan, että vaikka teos on ehdottomasti luettavaa ja taattua tekijänsä tuotantoa, on paikallaan varoituksen sana: ”Niiniluodon argumentaatio on terävyydessäänkin sen verran rauhallista ja kiihkotonta, että hitaampi saattaa helposti erehtyä pitämään johtopäätöksiä selviöinä, jotka eivät voisikaan olla toisin.” Niiniluodon ajattelun heikoksi kohdaksi hän esittää Karl Popperin kolmen maailman teorian.
Tughra

Sulttaani Mahmud II:n tughra, jossa lukee 
Mahmud
Khan
poika
Abdülhamidin on 
ikuisesti
voittoisa. 
Kirjaimellisesti: 
محمود 
خان 
بن 
عبدالحميد 
مظفر 
دائماً
(Mahmūd Ḫān bīn Abdülhamid el-muẓaffer dāʾimā)
Tughra (osmaniksi: طغرا‎ tuğrâ) on sulttaanien käyttämä kalligrafinen monogrammi. Se painettiin kaikkiin virallisiin dokumentteihin ja kirjeisiin sekä sulttaanin sinettiin ja valtakaudella painettuihin kolikoihin. Tughra toimi allekirjoituksena ja sulttaanin vallan vahvistuksena, jonka vuoksi ne tehtiin monimutkaisiksi ja hankalasti kopioitaviksi. Hovin kalligrafi suunnitteli kullekin Osmanien valtakuntaa hallinneelle sulttaanille omanlaisensa tughran tämän valtakauden alussa. Tughrat edustavat arabialaista kalligrafiaa.
Tughrasta kävi ilmi vallassa olevan sulttaanin ja hänen isänsä nimi, sulttaanin titteli ja sanonta "ikuisesti voittoisa". Ensimmäisen tughran otti tiettävästi käyttöön osmanivaltakuntaa vuosina 1326 ‒ 1362 hallinnut bey Orhan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tughra Wikimedia Commonsissa
Tughlaqabadin linnake

1300-luvulla rakennetun Tughlaqabadin linnakkeen rauniot
Tughlaqabadin linnake rakennettiin 1320-luvulla Delhin lähelle Intiaan Tughluq-dynastian aikana. Sen rakennutti kyseisen dynastian ensimmäinen hallitsija Ghiyas-ud-Din Tughluq. Linnakkeesta on jäljellä vain rauniot. Se sijaitsee Aravalli-vuorten rinteellä ja on ympärysmitaltaan 6,5 km.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tughlaqabadin linnake Wikimedia Commonsissa
Turkin kielen aakkoset

| Turkin kielen aakkoset |
| --- | --- |

Tyyppi:  aakkoset
Kielet:  turkki
Aikakausi:  1928–
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
Turkin kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin (turk. Türk alfabesi). Aikaisemmin käytössä oli arabialaisiin aakkosiin perustuva kirjoitusjärjestelmä, josta luovuttiin vuonna 1928 presidentti Mustafa Kemal Atatürkin antamalla määräyksellä. Kirjaimia turkissa on 29.
Kirjain Ö otettiin ruotsin aakkosista, koska ruotsalainen tulkki oli mukana uutta kirjoituskieltä kehittävässä toimikunnassa. Ç otettiin albanian aakkosista, Ş romanian aakkosista ja Ü saksan aakkosista.[lähde? ]
Turkin I ja İ ovat eri kirjaimia. Ensimmäisessä pistettä ei ole isossa eikä pienessä kirjaimessa, kun taas jälkimmäisessä piste on molemmissa. Kirjaimen J pienessä versiossa on kuitenkin piste kirjaimen päällä (j). Turkissa ei ole kirjaimia Q, W ja X. Ne translitteroidaan turkiksi k, v ja ks.
Sirkumfleksia (turk. şapka) voidaan käyttää erottamaan samalla tavalla kirjoitettuja sanoja, jotka ovat merkitykseltään erilaisia. Myös joissakin arabiasta tulleiden lainasanojen kohdalla sirkumfliksilla voidaan tehdä substantiivista adjektiivi. Kielenhuollosta vastaava Türk Dil Kurumu suosittaa sen käyttöä kuitenkin vain ensimmäisessä tapauksessa.
| Isot kirjaimet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | B | C | Ç | D | E | F | G | Ğ | H | I | İ | J | K | L | M | N | O | Ö | P | R | S | Ş | T | U | Ü | V | Y | Z |
Pienet kirjaimet
| a | b | c | ç | d | e | f | g | ğ | h | ı | i | j | k | l | m | n | o | ö | p | r | s | ş | t | u | ü | v | y | z |
IPA
| ɑ | b | dʒ | tʃ | d | e | f | g | Ø ~ ɣ | h | ɯ | i | ʒ | k | l | m | n | o | ø | p | r | s | ʃ | t | u | y | v | j | z |
Tupsunyyläheinä

| Tupsunyyläheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Nyyläheinät Gastridium
Laji::  ventricosum
Kaksiosainen nimi
 Gastridium ventricosum  (Gouan) Schinz & Thell. 
Synonyymit
 Gastridium lendigerum 
Katso myös
   Tupsunyyläheinä Wikispeciesissä   Tupsunyyläheinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tupsunyyläheinä (Gastridium ventricosum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja nyyläheinien (Gastridium) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen heinälaji, joka itää jo syksyllä.
Tupsunyyläheinä kasvaa avoimilla kalkkipitoisilla heinämailla, joilla on hyvin vettä läpäisevä maaperä. Lajia tavataan luontaisena laajalti Länsi- ja Keski-Euroopassa, Välimeren ympäristössä sekä Lähi-idässä Irakiin asti. Vieraslajina sitä tavataan myös ainakin Uudessa-Seelannissa. Suomessa lajia on esiintynyt Helsingin seudulla 1900-luvun alussa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tupsunyyläheinä (Gastridium ventricosum)
Kasviatlas 2021: Tupsunyyläheinän (Gastridium ventricosum) levinneisyys Suomessa
JSTOR Global Plants: Gastridium ventricosum (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Gastridium ventricosum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gastridium ventricosum (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Gastridium ventricosum (englanniksi)
Thurios

Thurios on ukrainalainen muusikko, joka on tunnettu black metal -yhtyeistä Drudkh ja Astrofaes.
Diskografia

Astrofaes - Dying Emotions Domain
Astrofaes - The Eyes of the Beast
Astrofaes - Ancestors' Shadows
Astrofaes - Heritage
Astrofaes - Those Whose Past is Immortal
Drudkh - Forgotten Legends
Drudkh - Autumn Aurora
Drudkh - The Swan Road
Drudkh - Blood in Our Wells
Drudkh - Songs of Grief and Solitude
Aiheesta muualla

Astrofaesin viralliset sivut
Drudhin sivu Supernal Music -levy-yhtiön sivuilla
Tšekkoslovakian elokuva

Tšekkoslovakian elokuva oli Tšekkoslovakian olemassaolon ajan vuodesta 1918 vuoteen 1993 kyseisessä valtiossa tehtyä elokuvan tuotantoa.
Kun Tšekkoslovakia itsenäistyi vuonna 1918, elokuva koettiin tärkeäksi kansallisen identiteetin tekijäksi. Niinpä valtio päätti tukea elokuvaa erinäisin toimin, joissa jopa painostettiin laatuelokuvaa. Elokuvateatterit (joita oli hiukan yli tuhat) määrättiin esimerkiksi esittämään ainakin kahdeksan kotimaista elokuvaa vuodessa.
Tšekkoslovakia olikin teatterien suhteen Euroopan kehittyneimpiä maita 1930-luvulla: niitä oli yksi jokaista 8 000 kansalaista kohden, kun esimerkiksi Puolassa niitä oli yksi jokaista 70 000 kansalaista kohden. Tuotanto kasvoi 1930-luvulla kahdeksasta elokuvasta 54:ään vuodessa. Kun kilpailu ulkomaisia elokuvia vastaan oli aluksi täysin epätasaista, omavaraisuuden aste kasvoi koko ajan.
Americana- ja Biographia-yhtiöt muodostivat A + B-studion 1921, Karel Lamac taas Kavalírka-studion vuonna 1924, ja nimenomaan ensiksi mainittu teki 1920-luvun arvostetuimpia elokuvia. Vuonna 1931 perustettiin Barrandovin studiot, jotka ovat olleet toiminnassa siitä lähtien.