Petri Lammassaari
Ura > Seuraura

Lammassaari on Rauman Lukon kasvatti. Hän sijoittui kaudella 2004–2005 tehoilla 29+15=44 koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä toiseksi edellään vain Jokereiden Jesse Uronen sekä pistepörssissä viidenneksi. Lammassaari pelasi junioriurallaan pitkään Ville-Vesa Vainiolan tutkaparina, joka voitti samalla kaudella pistepörssin.
Toukokuussa 2005 Lammassaari solmi kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Lukon kanssa. Kausi 2005–2006 oli hänen debyytti- ja tulokaskautensa SM-liigassa. Lammassaaren ensimmäinen liigamaali syntyi 15. lokakuuta 2005 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Yhteensä Lammassaari teki kauden aikana 50 runkosarjaottelussa tehot 7+4=11. Hän jatkoi sopimustaan vuodella helmikuussa 2006. Kaudella 2006–2007 Lammassaari teki 26 tehopistettä. Hän teki liigauransa ensimmäisen kypärätempun 30. tammikuuta 2007 Saimaan Palloa vastaan ja palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana.
Kaudeksi 2008–2009 Lammassaari siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. Hänet hankittiin joukkueeseen maalintekijäksi ja oli lopulta Ryan Kellerin jälkeen Bluesin toiseksi paras maalintekijä runkosarjassa 20 osumallaan ja pudotuspeleissä seitsemällä osumallaan. Lammassaari edusti kauden aikana Bluesia myös Mestarien liigassa.
Elokuussa 2009 harjoitusottelussa TsSKA Moskovaa vastaan Lammassaari loukkasi polvensa ja sai ristisidevamman, josta toipuminen kesti häneltä peräti noin puoli vuotta. Hän palasi kaukaloihin hieman ennen olympiataukoa ja teki maalin heti paluuottelussaan. Lammassaaren runkosarja jäi lopulta vain 11 ottelun mittaiseksi. Maaliskuussa 2010 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Kaudella 2010–2011 Lammassaari oli 19 osumallaan Bluesin paras maalintekijä ja sijoittui koko SM-liigan maalipörssissä kymmenenneksi. 15. maaliskuuta 2011 hän ratkaisi Bluesille "Villi kortti"-kierroksen voiton tekemällä 2–1-ratkaisumaalin vieraissa Oulun Kärppiä vastaan tasan ajassa 78.00. Lammassaari palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Marraskuussa 2011 Lammassaari joutui leikkaukseen jalkavamman takia. Joulukuussa hänen kautensa 2011–2012 todettiin polvivamman takia päättyneeksi. Lammassaari pelasi kauden aikana vain 19 runkosarjaottelua. Hän jäi kauden jälkeen vapaaksi agentiksi ja oli ilman sopimusta marraskuuhun 2012 saakka, jolloin Lammassaari teki lopulta kevääseen 2014 asti ulottuvan sopimuksen Kalevan Pallon kanssa. Hän palasi liigapeleihin kuitenkin vasta yli vuoden tauon jälkeen tammikuun tasauskierroksella. Lammassaari pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa.
Kauden 2014–2015 kynnyksellä Lammassaari siirtyi try-outille Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersiin. Hän pelasi siellä 11 runkosarjaottelua tehopistein 3+7=10, kunnes Lammassaari siirtyi loppukauden kattavalla ja yhden vuoden option sisältäneellä sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportiin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi 1+1-vuotisella ja kahden kuukauden koeajan sisältäneellä sopimuksella seuraavana SM-liigaan nousseen KooKoon riveihin. Lammassaari sai syyskuussa 2015 koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Loukkaantumiset jättivät hänen kautensa kuitenkin vain 36 ottelun mittaiseksi.
Lammassaari siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Oberliga-joukkue Starbulls Rosenheimiin. Lammassaari oli ilman sopimusta alkukauden 2018–2019, kunnes helmikuussa 2019 hän palasi kaukaloihin ja II-divisioonajoukkue Eurajoen Lätkän paidassa. Lammassaari pelasi siellä kaksi ottelua, kunnes hän siirtyi loppukauden sopimuksella jatkamaan pelejään samalla sarjatasolla pelaavaan Karjalan Koplaan.