Viktoria Eugenie Battenberg
Avioliitto ja lapset

Alfonso ja Viktoria avioituivat San Jerónimon kuninkaallisessa luostarissa Madridissa 31. toukokuuta 1906, ja läsnä oli brittiläisiä kuninkaallisia, kuten Viktorian serkut Walesin prinssi ja prinsessa, tuleva kuningas Yrjö V ja kuningatar Mary. Häitä leimasi katalaanianarkisti Mateu Morralin Alfonsoa ja Viktoriaa vastaan ​​tekemä salamurhayritys. Kun hääkulkue palasi palatsiin, hän heitti kukkakimppuun käärityn pommin asuntonsa ikkunasta, joka tappoi 30 sivustakatsojaa ja kulkueen jäsentä ja 100 muuta haavoittui. Viktoria selvisi attentaatista, koska hän käänsi juuri päätään katsoessaan Alfonson esittelemää Pyhän Marian kirkkoa. Samaksi illaksi suunnitellut illalliset ja tanssiaiset peruutettiin ja virallinen vastaanotto siirrettiin seuraavaksi päiväksi. Kuningasta vastaan tehtiin useita muitakin murhayrityksiä.
Hyökkäyksen jälkeen Viktoria eristäytyi kansasta ja hänestä tuli hyvin epäsuosittu uudessa kotimaassaan. Viktorian elämässä tapahtui suuria käänteitä, kun pariskunta sai ensimmäisen lapsensa Alfonson, perillisen Espanjan kuningashuoneeseen. Vauvan ympärileikkauksen aikana lääkärit huomasivat, ettei tämä lakannut vuotamasta verta. Prinssi Alfonsolla todettiin äidin kautta peritty verenvuototauti. Kumpikaan kuninkaalle ja kuningattarelle syntyneistä kahdesta tyttärestä ei ollut hemofilian kantaja, mutta toinen heidän kolmesta pojastaan, Gonzalo (1914–1934), oli sairas. Alfonso otti etäisyyttä puolisoonsa, koska tämä välitti sairauden heidän pojilleen. Vuodesta 1914 lähtien hänellä oli useita rakastajattaria ja useita aviottomia lapsia. Vuodesta 1931 puolisot elivät erillään. Viktorian ja Alfonso XIII:n toiseksi nuorimman pojan, Juan de Borbónin (myöhemmin tunnettu Barcelonan kreivinä), vanhin poika on Espanjan entinen kuningas Juan Carlos I ja pojanpoika nykyinen kuningas Felipe VI.
Heille syntyi seitsemän lasta:
infante Alfonso, kruununprinssi ja Asturian ruhtinas (1907–1938), luopui vaatimuksistaan kruunuun 1933 naituaan aatelittoman kuubalaisen Edelmira Sampedro y Robaton ja sai tittelin Covadongan kreivi. Avioero 1937 ja toinen avioliitto kuubalaisen mallin Marta Esther Rocafort-Altuzarran kanssa, avioero 1938. Molemmat liitot olivat lapsettomia. Kärsi hemofiliasta ja kuoli sisäiseen verenvuotoon autokolarin jälkeen 31-vuotiaana Miamissa.
infante Jaime, Segovian herttua (1908–1975), oli lapsena sairastetun levinneen korvatulehduksen vuoksi sekä kuulo- ja puhevammainen, luopui vaatimuksistaan valtaistuimeen 1933. Avioitui 1935 Victoire Jeanne Emmanuelle (Emanuela) Joséphine Pierre Marie de Dampierren kanssa, joka oli Roger de Dampierren, San Lorenzo Nuovon herttuan ja Dampierren varakreivin (1892–1975) ja ruhtinas Poggio de Suasan tyttären Donna Vittoria Ruspolin tytär. Heille syntyi kaksi poikaa. Avioero 1947, ei Espanjan kirkon tunnustama. Toinen avioliitto 1949 Charlotte Luise Auguste Tiedemannin kanssa, ei jälkeläisiä.
infanta Beatriz (1909–2002), avioitui 1935 isänsä luvalla morganaattisesti italialaisen aristokraatti Alessandro Torlonian Civitella-Cesin ruhtinaan kanssa ja luopui vaatimuksestaan Espanjan kruunuun. Heille syntyi neljä lasta.
infante Fernando (syntyi kuolleena 1910)
infanta María Cristina (1911–1996), avioitui morganaattisesti 1940 kreivi Maronen, Enrico Eugenio Marone-Cinzanon kanssa, heille syntyi neljä tytärtä
infante Juan de Borbón, Barcelonan kreivi (1913–1993), avioitui 1935 prinsessa María de las Mercedes de Bourbon-Dos Siciliasin (1910–2000) kanssa. Heille syntyi neljä lasta, joista yksi oli Juan Carlos I.
infante Gonzalo (1914–1934), kärsi hemofiliasta ja kuoli sisäiseen verenvuotoon autokolarin jälkeen 20-vuotiaana