stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Painonnosto Pan-Amerikan kisoissa 2019
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kolumbia | 5 | 4 | 0 | 9 |
| 2. |  Venezuela | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 2. |  Yhdysvallat | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 4. |  Dominikaaninen tasavalta | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 5. |  Ecuador | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 6. |  Meksiko | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 7. |  Brasilia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Chile | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Guatemala | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9. |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9. |  Kuuba | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12. |  Peru | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 14 | 14 | 14 | 42 |
Pasi Kaukoranta

| Pasi Kaukoranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. toukokuuta 1967 (ikä 57) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Valmennusura
Vuodet:  1993–
Seurat:  TPS U16 (pääv. 1993–1997) JYP U18 (pääv. 1997–1998) Kiekko-Sudet (pääv. 1998–1999) HIFK U20 (pääv. 1999–2000) JYP U16 (pääv. 2000–2001) JYP U18 (pääv. 2001–2002) Ässät (apuv. 2004–2013) Ässät U20 (pääv. 2013–2014) Ässät (apuv. 2014–2016) Ässät (pääv. 2018–2019)
Pasi Kaukoranta (s. 7. toukokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja -analyytikko, joka edusti viimeksi jääkiekkoseura Porin Ässiä päävalmentajana kaudella 2018–2019, jolloin hän korvasi marraskuussa erotetun valmentaja Mikael Kotkaniemen. Tätä ennen hän toimi pesäpalloseura Kankaanpään Mailan urheilujohtajana ja superpesisjoukkueen henkisenä valmentajana.
Ura

Kaukoranta syntyi Helsingissä, mutta kasvoi Porissa. Hän pelasi jääkiekkoa Porin Ässissä, jossa Kaukoranta voitti C-nuorten SM-pronssia vuonna 1983. Hän ei kuitenkaan pelannut enää aikuisena. Kaukoranta lähti junioriuransa jälkeen opiskelemaan Turkuun, jossa hän aloitti valmentajauransa Turun Palloseuran juniorijoukkueissa. Kaukoranta aloitti siellä TPS:n C-nuorten valmentajana kaudella 1993–1994. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuosina 1996 ja 1997.
Kaudella 1997–1998 Kaukorannasta tuli JYPin B-nuorten päävalmentaja. Hän luotsasi joukkueen kauden päätteeksi suomenmestaruuteen. Kaudella 1998–1999 Kaukoranta valmensi Jämsän Kiekko-Susien miesten joukkuetta II-divisioonassa. Kaudella 1999–2000 hän toimi Helsingin IFK:n A-nuorten päävalmentajana ja voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Vuonna 2001 Kaukoranta suoritti ammattivalmentajatutkinnon kurssinsa priimuksena. Hän teki tämän jälkeen tutkimus- ja analysointityötä sekä toimi Urheilukanavan Mestis-otteluiden kommentaattorina.
Kaudeksi 2004–2005 Kaukoranta siirtyi Porin Ässien SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Mika Toivolan johtamaan valmennustiimiin, jossa hän toimi lähinnä katsomo- ja videovalmentajan roolissa. Kauden 2005–2006 päätteeksi Kaukoranta voitti SM-hopeaa. Hän toimi Ässien apuvalmentajana myös yhdeksänä seuraavana kautena Juha Pajuojan, Jari Härkälän, Alpo Suhosen, Pekka Rautakallion ja Karri Kiven aisaparina. Joukkue selvisi hopeakevään jälkeen pudotuspeleihin kuitenkin seuraavan kerran vasta viisi vuotta myöhemmin keväällä 2011. Kauden 2012–2013 päätteeksi Kaukoranta voitti suomenmestaruuden. Finaalivastustaja Tapparan päävalmentaja Jukka Rautakorpi ei kuitenkaan suostunut Ässien mestaruuden ratkettua kättelemään Kaukorantaa. Tapaus juonsi juurensa Jatkoaika.comin haastattelusta, jossa Kaukoranta totesi:
»Tapparan puolustuspelaaminen perustuu sääntöjen rajamailla tapahtuvaan kiinnipitämiseen ja estämiseen. Nimitänkin tätä 2010-luvun liaanijääkiekoksi.»
Kaukoranta siirtyi kaudeksi 2013–2014 Ässien A-nuorten päävalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi SM-pronssiin. Huhtikuussa 2014 Suomen jääkiekkovalmentajat ry palkitsi Kaukorannan hänen lajin eteen tekemästään työstä. Kaudeksi 2014–2015 Kaukoranta palasi vuoden mittaisella sopimuksella Ässien SM-liigajoukkueen valmennukseen Pekka Rautakallion apuvalmentajaksi.
Kaukoranta toimi kaudesta 2016 lähtien pesäpalloseura Kankaanpään Mailan superpesisjoukkueen henkisenä valmentajana ja aloitti seuran urheilujohtajana kauden 2017 päätteeksi.
Muuta

Kaukoranta on aiemmin toiminut myös opettajana Kaipolan, Vähärauman kouluissa, Harjavallan yläasteella liikunnanopettajana ja Ruskilan koululla opetti myös ennen. Nykyään Kaukoranta toimii Viikkalan koulun 3-4lk opettajana.
Pasi Kauha

| Pasi Kauha> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pasi Kauha
Syntynyt: 22. marraskuuta 1969 (ikä 54) Forssa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  191 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1988–1995 1995–1996 1996–1999 1999–2008 2008:   Forssan Koripojat  Tampereen Pyrintö  Namika Lahti  Korihait  Forssan Koripojat
Pasi Kauha (s. 22. marraskuuta 1969) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Ura

Kauhan kasvattajaseura on Forssan Koripojat. Hän pelasi 14 nuorten maaottelua. Koripoikien lisäksi Kauha edusti SM-sarjassa Uudenkaupungin Korihaita, Tampereen Pyrintöä sekä Namika Lahtea. Hän keräsi uransa aikana 829 pallonriistoa runkosarjassa, joka sijoittuu Korisliigan kaikkien aikojen tilastossa toiselle sijalle Gerald Lee Sr.:n jälkeen. Kauhalla on nimissään muun muassa Pyrinnön seuraennätys riistoissa (10) vuodesta 1996 lähtien.
Kauden 2007–08 päätteeksi Kauhalla oli tilillään 499 runkosarjaottelua, minkä vuoksi hän halusi pelata vielä yhden ottelun Korisliigassa. Tämän takia hän teki Forssan Koripoikien kanssa ottelukohtaisen sopimuksen, jolloin hän sai 500 peliä täyteen. Kauha pelasi pääsarjatasolla 500 runkosarjaottelua ja 31 pudotuspeliottelua. Hänet palkittiin vuonna 2001 SM-sarjan parhaana kuudentena pelaajana.
Aiheesta muualla

Taatila, Hippo: Lapsuuden sankareille – Forssan Koripoikien värikäs, vauhdikas ja ikimuistoinen pronssikausi 1993/94 (Arkistoitu – Internet Archive) Koripalloelämää-blogi
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Petri Jaakkola | Korisliigan paras kuudes pelaaja 2000–01 | Seuraaja: Antti Rantamäki |
Peter Fernando

Peter Fernando (22. maaliskuuta 1939 – 31. joulukuuta 2016) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Tuticorinin hiippakuntaan 31. toukokuuta 1971 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 23. helmikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marianus Arokiasamy, jota avustivat Siluvaimathu Teresanathan Amalnather ja Thomas Fernando.
Fernandosta tuli 8. joulukuuta 1999 Tuticorinin piispa. 22. maaliskuuta 2003 hän sai nimityksen Madurain arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
Pieksämäen Vanha kirkko

| Pieksämäen Vanha kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko talvella.
Sijainti:  Kirkkotie 31, 76150 Pieksämäki
Koordinaatit:  62°18′03.5″N, 027°07′38.9″E
Seurakunta:  Pieksämäen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1753, kellotapuli 1746
Suunnittelija:  August Sorsa
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  600–800
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pieksämäen Vanha kirkko on yksi Pieksämäellä sijaitsevista kirkoista ja kaupungin merkittävimpiä rakennuksia. Kirkko rakennettiin vuonna 1753 ja sen rakennustöitä johti August Sorsa. Kirkon rakennuttaja oli  kirkkoherra Paul Krogius, jonka muotokuva on sakastin seinällä. Vanhaan kirkkoon mahtuu 600–800 henkeä, ja se on yksi Itä-Suomen vanhimmista säilyneistä puukirkoista. Kirkossa on Mikael Toppeliuksen maalauksia saarnastuolissa ja parvissa. Toppeliuksen tekemiä maalauksia on yli 30. Näiden maalausten aiheita ovat muun muassa suuret profeetat. Lisäksi kirkossa on Aatamia ja Eevaa paratiisissa esittävä sommitelma Syntiinlankeemus. Kirkkoa on peruskorjattu useaan kertaan, viimeksi vuosina 2001–2002. Viimeisimmän korjauksen yhteydessä myös restauroitiin arvokkaita maalauksia.
Kirkon vieressä sijaitseva kellotapuli valmistui vuonna 1746, myös se on August Sorsan rakentama.
Kun Pieksämäen kauppalaseurakunta (vuodesta 1962 kaupunkiseurakunta) perustettiin 1956, jäljellejääneen Pieksämäen seurakunnan nimeksi muutettiin Pieksämäen maaseurakunta. Pieksämäen Vanha kirkko toimi aluksi molempien seurakuntien yhteisenä kirkkona, kunnes kaupunkiseurakunnalle valmistui uusi kirkko vuonna 1968, tällöin Vanha kirkko jäi maaseurakunnan käyttöön. Lyhytikäiseksi jääneen Pieksänmaan kunnan syntyessä vuoden 2004 alussa Jäppilän, Pieksämäen maalaiskunnan ja Virtasalmen yhdistymisen pohjalta, liitettiin Jäppilän ja Virtasalmen seurakunnat Pieksämäen maaseurakuntaan. Kaupunki- ja maaseurakunta yhdistyivät jälleen vuoden 2007 alussa Pieksämäen ja Pieksänmaan kuntaliitoksen yhteydessä nimelle Pieksämäen seurakunta.
Kuvia

Kirkko luoteesta
Kellotapuli
Sankarihaudat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pieksämäen Vanha kirkko Wikimedia Commonsissa
Pieksämäen Vanha kirkko Pieksämäen seurakunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pieksämäen maaseurakunnan kirkonmäki Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
Vanhan kirkon historia (pieksamaenseurakunta.fi)
Piggtinden

Piggtinden
Piggtinden nähtynä lännestä maaliskuussa 2012.
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni, Norja
Vuoristo:  Lyngsalpene, Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 505 m
Ensimmäinen nousu huipulle:  Henning Tønsberg, C.W. Rubenson ja Eskild Jensen kesällä 1920
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Piggtinden on Skandien Lyngsalpenen osassa sijaitseva vuorenhuippu Tromssan läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 505 metriä. Huippu toimii aluejakajana kolmen kunnan (Paatsivuono, Tromssa ja Omasvuono) liitoskohdassa.
Ensimmäisinä huipulle kiipesivät Henning Tønsberg, C.W. Rubenson ja Eskild Jensen kesällä 1920.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia ja hieman tietoa, Geir Jenssen 2008 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Peter Flache

| Peter Flache |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Straubing Tigers
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
NHL-varaus:  262. varaus, 2000 Chicago Blackhawks
Peter Flache (s. 4. maaliskuuta 1982) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa DEL-joukkue Straubing Tigersissa.
Flache varattiin OHL-joukkue Guelph Stormiin kuudennella kierroksella 123. pelaajana vuonna 1999. seuraavan vuoden NHL:n varaustilaisuudessa hänet varattiin Chicago Blackhawksiin 262. pelaajana.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Peter Flache
Portable C Compiler

Portable C Compiler (PCC) on Stephen Johnsonin kehittämä C-kielen kääntäjä, jonka kehitys alkoi 1970-luvun lopulla. Ohjelmaa on käytetty pohjana kääntäjille useille eri alustoile: 1980-luvun alkupuolella lähes jokainen C-kielen kääntäjä perustui PCC-ohjelmaan. Kääntäjä on pitkälle yhteensopiva C-kielen K&R C-standardin kanssa, mutta standardi oli vielä epätarkka eikä PCC:tä voinut ajatella referenssikääntäjänä.
Ohjelma on julkaistu BSD-lisenssillä ja siihen tehdään edelleen päivityksiä. Kääntäjä koostuu 30 tiedostosta, jossa on 15 000 riviä alustariippumatonta ohjelmakoodia ja 3 000 riviä alustariippuvaista ohjelmakoodia.
Aiheesta muualla

http://pcc.ludd.ltu.se (Arkistoitu – Internet Archive)
Peter Fernandes

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Peter Paul Fernandes (19. syyskuuta 1916 Intia – 24. tammikuuta 1981) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1936 ja kuului Intian olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Peter Ficker

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | Flying Dutchman |  |
Peter Ficker (s. 8. kesäkuuta 1951) on brasilialainen entinen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1972 ja 1976. Ficker sijoittui seitsemänneksi Star-luokassa Münchenin kisoissa 1972, mutta voitti pronssia Flying Dutchmann -sarjasta Montrealin olympialaisissa 1976.
Peter Fitzgerald

| Peter G>  Fitzgerald |
| --- | --- |

Illinoisin nuorempi senaattori
 6. tammikuuta 1999– 3. tammikuuta 2005  
Edeltäjä:  Carol Moseley Braun
Seuraaja:  Barack Obama
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1960 Elgin, Illinois
Puoliso:  C. Nina Fitzgerald
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Peter G. Fitzgerald (s. 20. lokakuuta 1960 Elgin, Illinois) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta. Hän oli Yhdysvaltain kongressin senaattori Illinoisin osavaltiosta vuosina 1999-2005. Hän oli ensimmäinen republikaani, joka pääsi Illinoisista senaattiin yli 20 vuoteen[lähde? ]. Fitzgerald toimi Illinoisin osavaltion senaatissa vuosina 1993-1998.
Pajulampi (Mäntyharju)

| Pajulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°18′24″N, 26°49′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Haapapuroon 
Järvinumero:  14.919.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,8 m  
Pituus:  470 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,008 km  
Pinta-ala:  4,003 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPajulampi 
Pajulampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Outisten lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 470 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (14.919) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,8 metriä mpy.
Pikisaari

Pikisaari voi tarkoittaa seuraavia:
Pikisaari, saari Saimaalla Lappeenrannassa
Pikisaari, saari ja kaupunginosa Oulujoen suistossa Oulussa
Pikisaari, alue Hirvensalon pohjoisrannalla Turussa
Pikisaari, saari Vaasassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pikisaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Portage la Prairie

| Portage la Prairie |
| --- | --- |
 Portage la Prairie
 Koordinaatit: 49°58′0″N, 98°17′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Manitoba
Perustettu:  1738 (Fort La Reine)
Kyläksi:  1851
Kaupungiksi (town(city):  1880 / 1907
Hallinto:  
 – Pormestari:  Earl Porter
 – Kaupunginjohtaja:  Dale Lyle
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,67 km²
Korkeus:  262 m
Väkiluku (2006):  12 728
 – Väestötiheys:  515,9 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Suuntanumero(t):  204
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Portage la Prairie on kaupunki eteläisessä Manitoban provinssissa, Kanadassa. Vuonna 2006 kaupungin väkiluku oli 12 728 ja kaupungin pinta-ala on 24,67 km². Ensimmäiset asukkaat saapuivat alueelle vuoden 1738 aikana, jolloin Pierre La Vérendrye rakennutti paikalle Fort La Reinen linnoituksen tehdäkseen tutkimusmatkoja syvemmälle erämaahan läntisessä Kanadassa, linnoituksesta muodostui myös tärkeä kauppapaikka turkiskauppiaille. Vuonna 1880 Portage perustettiin viralliseksi kyläksi ja vuonna 1907 se sai kaupunki oikeudet.
Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä länteen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Assiniboinejoki virtaa kaupungin eteläpuolella ja yhtyy Redjokeen Winnipegissä, ennen vuonna 1970 valmistunutta tulvakanavaa joki tuli kaupungin alueelle säännöllisesti useana keväänä.
Kaupungin nimi tulee Ranskan kielisestä sanasta portage joka tarkoittaa kanootin kuljettamista kannaksen yli toiseen vesistöön. Tässä tapauksessa Assiniboinejoesta yli preerian Manitobajärveen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Portage la Prairie Wikimedia Commonsissa
Pilar Castro

Pilar Castro Parrilla (s. 12. lokakuuta 1970 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Hänen tunnetuin roolinsa oli Emilia tv-sarjassa Serranon perhe vuosina 2004–2007.
Vuonna 2004 Pilar Castro teki yhden jakson pituisen vierailun Serranon perheeseen esittäen Santiagon naisystävää Piliä jaksossa Valkoinen valhe (jakso 26).
Hän on myös näytellyt elokuvassa Los 2 lados de la cama (2005) henkilönä Carlota. Hänellä on vuonna 2006 syntynyt lapsi.
Painonnosto Kansainyhteisön kisoissa 2010

Kansainyhteisön kisojen 2010 painonnosto järjestettiin Jawaharlal Nehru Stadiumilla New Delhissä Intiassa 4.–12. lokakuuta 2010. Miehillä oli ohjelmassa kahdeksan ja naisilla seitsemän painoluokkaa. Vammaisurheilijat kilpailivat lisäksi penkkipunnerruksessa miesten ja naisten avoimissa sarjoissa.
Mitalistit

Lähde: cwgdelhi2010.org
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Painoluokka | Kultaa | Tempaus | Työntö | Yht. | Hopeaa | Tempaus | Työntö | Yht. | Pronssia | Tempaus | Työntö | Yht. |
| 56 kg | Amirul Hamizan Ibrahim  Malesia | 116 | 141 | 257 | Sukhen Dey  Intia | 112 | 140 | 252 | Valluri Srinivasa Rao  Intia | 107 | 141 | 248 |
| 62 kg | Aricco Jumitih  Malesia | 120 | 156 | 276 | Naharudin Mahayudin  Malesia | 125 | 150 | 275 | Anton Sudesh Peiris Kurukulasooriyage  Sri Lanka | 120 | 152 | 272 |
| 69 kg | Ravi Kumar Katulu  Intia | 146 | 175 | 321 | Chinthana Vidanage  Sri Lanka | 134 | 174 | 308 | Mohd Hafifi Mansor  Malesia | 137 | 169 | 306 |
| 77 kg | Yukio Peter  Nauru | 148 | 185 | 333 | Ben Turner  Australia | 133 | 175 | 308 | Sudhir Chitradurga Padma Raju  Intia | 131 | 166 | 297 |
| 85 kg | Simplice Ribouem  Australia | 150 | 183 | 333 | Richard Patterson  Uusi-Seelanti | 150 | 181 | 331 | Mathieu Marineau  Kanada | 145 | 180 | 325 |
| 94 kg | Faavae Faauliuli  Samoa | 142 | 192 | 334 | Peter Kirkbride  Skotlanti | 144 | 189 | 333 | Benedict Uloko  Nigeria | 140 | 192 | 332 |
| 105 kg | Niusila Opeloge  Samoa | 147 | 191 | 338 | Stanislav Chalaev  Uusi-Seelanti | 150 | 184 | 334 | Curtis Onaghinor  Nigeria | 145 | 187 | 332 |
| yli 105 kg | Damon Kelly  Australia | 176 | 221 | 397 | Itte Detenamo  Nauru | 179 | 218 | 397 | George Kobaladze  Kanada | 168 | 218 | 386 |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Painoluokka | Kultaa | Tempaus | Työntö | Yht. | Hopeaa | Tempaus | Työntö | Yht. | Pronssia | Tempaus | Työntö | Yht. |
| 48 kg | Augustina Nkem Nwaokolo   Nigeria | 77 | 98 | 175 | Soniya Chanu Ngangbam   Intia | 73 | 94 | 167 | Sandhya Rani Devi Atom   Intia | 70 | 95 | 165 |
| 53 kg | Marilou Dozois Prevost  Kanada | 82 | 100 | 182 | Onyeka Azike  Nigeria | 80 | 100 | 180 | Raihan Yusoff  Malesia | 80 | 95 | 175 |
| 58 kg | Renu Bala Chanu Yumnam  Intia | 90 | 107 | 197 | Seen Lee  Australia | 86 | 106 | 192 | Zoe Smith  Englanti | 85 | 103 | 188 |
| 63 kg | Obioma Okoli  Nigeria | 90 | 121 | 211 | Michaela Breeze  Wales | 92 | 110 | 202 | Marie Fegue  Kamerun | 89 | 109 | 198 |
| 69 kg | Christine Girard  Kanada | 105 | 130 | 235 | Janet Georges  Seychellit | 100 | 116 | 216 | Itohan Ebireguesele  Nigeria | 95 | 120 | 215 |
| 75 kg | Hadiza Zakari  Nigeria | 110 | 129 | 239 | Marie-Eve Beauchemin-Nadeau  Kanada | 99 | 126 | 225 | Laishram Devi  Intia | 95 | 121 | 216 |
| yli 75 kg | Ele Opeloge  Samoa | 125 | 160 | 285 | Maryam Usman  Nigeria | 115 | 140 | 255 | Deborah Acason  Australia | 110 | 135 | 245 |
Voimanosto

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Kg | Kerroin | Hopeaa | Kg | Kerroin | Pronssia | Kg | Kerroin |
| Penkkipunnerrus, avoin vammaisluokka, miehet | Yakunu Adesokan  Nigeria | 175,0 | 215,1 | Anthony Ulonnam  Nigeria | 185,0 | 210,6 | Ikechukwu Obichukwu  Nigeria | 165,0 | 196,0 |
| Penkkipunnerrus, avoin vammaisluokka, naiset | Esther Oyema  Nigeria | 135,0 | 148,1 | Ganiyatu Onaolapo  Nigeria | 127,5 | 139,3 | Osamwenyobor Arasomwan  Nigeria | 115,0 | 124,6 |
Pianonviritys

Pianonvirittäjä työssään
Pianonviritys on pianonkielten kireyden hienosäätämistä siten, että säveltaajuus ja sointi saadaan halutunlaiseksi. Pianonvirittäjä on taidekäsityöammatti.
Viritys

Piano ja flyygeli viritetään tasavireisen viritysjärjestelmän mukaan niin, että ensin otetaan lähtöääni (yksiviivainen A-ääni 435-445 Hz) viritysmittarista tai ääniraudasta. Maailmanlaajuinen standardivire on 440 Hz, mutta esimerkiksi klassisessa musiikissa suositaan 442 Hz:ä tai korkeampia tasoja orkesterin muiden soittimien vireominaisuuksien takia. Nykyaikaiset pianot on rakennettu niin, että ne soivat hyvin taajuusalueella 435 - 445 Hz. Lähtöäänen paikalleen asettamisen jälkeen tehdään pianon keskialueelle temperointi eli jaetaan oktaavin sisällä olevat puolisävelaskeleet suhteellisesti täsmälleen saman suuruisiksi kuuntelemalla intervallien osasävelpriimien huojuntoja. Tasavireiseen temperointiin on olemassa monenlaisia matemaattisia jakokaavoja, mutta lopputulos on kuitenkin aina sama. Temperoinnin jälkeen edetään keskialueelta soittimen muihin oktaaveihin, kuunnellen intervallien suhteita, jotka temperointi määrää. Virityksen sydän onkin näin ollen sen tasavireinen temperointi.
Kuorojen (so. kielten, joihin yksi vasara lyö) "puhdistus" voidaan tehdä heti kuoron jo viritetyn äänen jälkeen tai aivan virityksen lopuksi, jos on käytetty kielten "vaimennusrättiä", joka jättää kuoroista aina yhden kielen vaimentamatta. Vaimennus tehdään yleensä koko keskialueelta basson yksittäisiin punottuihin kieliin asti (rätillä). Vaimennukseen käytetään myös mm. kumi-, huopa- tai muovikiiloja. Diskantin kuorot viritetään yleensä heti paikalleen. Kuorovirityksen ideana on, että yhden kuoron eli saman sävelen kielet viritetään samanlaisiksi.
Pianossa on keskimäärin noin 220 kieltä, riippuen pianon kielityksen konstruktioista, ja kielten kokonaisjännitys on noin 15 000 - 20 000 kiloa riippuen pianon koosta. Kuoroissa kielten määrä yleensä on keskialueella ja diskantissa kolme kieltä ja bassossa alaspäin mentäessä yksikielisiin asti kaksi kieltä.
Ammattilaiset

Ammattilaisella virittämiseen menee aikaa noin 1-3 tuntia. Virittäminen vaatii sen tekijältä hyvää sävelkorvaa, kädentaitoja, keskittymiskykyä ja viritystaidon jatkuvaa ylläpitämistä sekä sen kehittämistä. Suomessa pianonvirittäjiä kouluttaa ainoana oppilaitoksena Helsingin konservatorio. Koulutus on toisen asteen ammatillinen peruskoulutus, joka kestää 2,5 vuotta (180 osp). Näyttötutkintoon tähtäävä koulutus kestää noin 2 vuotta. Koulutuksessa perehdytään pääasiassa pianon viritykseen, pianon koneiston säätöön, koneiston huoltoon, korjaukseen sekä soitinrakennuksen historiaan kosketinsoittimien osalta. Suomen Pianonvirittäjät ry:n nettisivuilta löytyy kattava tietopaketti Helsingin Konservatorion antamasta pianonvirittäjäkoulutuksesta ja työnäytteestä, joka vaaditaan pianon virittämisessä vaadittavan ammattitaidon osoittamiseksi. Piano kannattaakin virityttää kyseisen yhdistyksen tehtävään hyväksymällä luotettavalla ammattilaisella.
Pianon koneiston säätö on myös toimenpide, jonka piano virittämisen lisäksi välillä vaatii. Viritysavaimen käyttö vaatii virittäjältä vuosien rutiinin hyvän avaintekniikan löytymiseen. Temperointikaavat ovat matemaattisia ja niitä täytyy osata soveltaa käytännön työhön. Käytäntö ja matemaattinen viritysteoria käyvät käsikädessä, vaikkakin käytäntö usein poikkeaa teoriasta pianon rakenteellisten ominaisuuksien vuoksi (lähinnä inharmonisuuden).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pianonvirityksestä. Iloinen piano. Arkistoitu 24.6.2012.