stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kulkureita ja taikureita

| Kulkureita ja taikureita> ཆང་ཧུབ་ཐེངས་གཅིག་གི་འཁྲུལ་སྣང། |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Khyentse Norbu
Käsikirjoittaja:  Khyentse Norbu
Tuottaja:   Raymond Steiner  Malcolm Watson 
Kuvaaja:  Paul Warren
Leikkaaja:   John Scott  Lisa Anne Morris 
Pääosat:   Orgyen Tobgyal  Neten Chokling 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Bhutan  Australia 
Levittäjä:  Zeitgeist Films Netflix
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  dzongkha
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kulkureita ja taikureita (dzongkhaksi ཆང་ཧུབ་ཐེངས་གཅིག་གི་འཁྲུལ་སྣང།‎, Chang hub thengs gcig gi 'khrul snang) on bhutanilainen Khyentse Norbun ohjaama elokuva vuodelta 2003. Se on ensimmäinen Bhutanissa kuvattu kokoillan fiktioelokuva. Elokuva kertoo kahden miehen matkasta syrjäseudulta koti pääkaupunkia, unelmista ja rakkaudesta.
LIMOWA ry

| LIMOWA ry |
| --- | --- |

Perustettu:  31.1.2008
Toimiala:  Logistiikkaverkosto
Kotipaikka:  Hyvinkää
Jäsenmäärä:  Yli 40 yritys- ja yhteisöjäsentä
Toiminnanjohtaja:  Henri Ahlqvist
Puheenjohtaja:  Aarno Lybeck
Aiheesta muualla
www.limowa.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
LIMOWA on suomalainen logistiikan kehittämis- ja yhteistyöverkosto, joka keskittyy älykkäisiin logistisiin ratkaisuihin ja pyrkii edistämään jäsenyritystensä liiketoimintaa, osaamista ja vientiä.
LIMOWA on poliittisesti sitoutumaton ja ottaa kantaa ajankohtaisiin, jäsenyritysten toimintaan vaikuttaviin yhteiskunnallisiin asioihin.
LIMOWA:n toimintamuodot

Ajankohtaisten aiheiden parissa toimivat työryhmät
Verkkokauppa
Sisälogistiikka
Logistiikkakeskukset
Logistiikan oppilaitokset
Työpajat, seminaarit ja vierailut mielenkiintoisiin kohteisiin
Tulevaisuuden trendien seuraaminen ja niiden ennakoiminen
Uuden tiedon jakaminen jäsenilleen
Erilaiset tutkimus- ja kehityshankkeet
Jäsenmatkat Euroopan logistiikkakohteisiin
Verkostoitumisen edistäminen (Suomessa ja kansainvälisesti)
ETP Alice -jäsen (Alliance for Logistics Innovation through Collaboration in Europe)
EUROPLATFORMS-jäsen (The European Logistics Platforms Association)
Aiheesta muualla

https://www.limowa.fi/
Valeikkuna (romaani)

| Valeikkuna |
| --- | --- |

Kirjailija:  Leena Krohn
Kieli:  suomi
Genre:  romaani
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  155
ISBN:  978-951-851-183-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valeikkuna on Leena Krohnin vuonna 2009 ilmestynyt romaani.
Aiheesta muualla

Kuisma Korhonen: Ostaisitko sinä kelluvan filosofin neuvoja? (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 30.3.2009.
Helena Miettinen: Valeikkuna (Arkistoitu – Internet Archive). Savon sanomat 21.4.2009.
Minna Kumpulainen: Valeikkuna. Tähtivaeltaja 30.6.2009.
Lahden Yöt

Lahden Yöt oli aikuisväestölle suunnattu kevyen musiikin kaupunkifestivaali Lahden keskustassa. Porilainen tuottaja Raimo Peltonen perusti festivaalin Lahden kauppatorille vuonna 2003.
Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla

| Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla> The Girl Who Circumnavigated Fairyland in a Ship of Her Own Making |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Catherynne M. Valente
Kuvittaja:  Ana Juan
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Feiwel & Friends
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  256
ISBN:  978-0-312-64961-6
Suomennos
Suomentaja:  Sarianna Silvonen
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  339
ISBN:  978-951-20-9118-8
Sarja: Satumaa
Seuraava:  The Girl Who Fell Beneath Fairyland and Led the Revels There
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla (engl. The Girl Who Circumnavigated Fairyland in a Ship of Her Own Making) on Catherynne M. Valenten vuonna 2011 ilmestynyt romaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2013 Gummeruksen kustantamana ja Sarianna Silvosen suomentamana. Teoksen päähenkilö on 12-vuotias nebraskalainen tyttö nimeltä Syyskuu, joka pääsee matkustamaan Satumaahan. Teos on suunnattu 10–14-vuotiaille, mutta sitä on kutsuttu arvosteluissa kaikenikäisille sopivaksi tarinaksi. Muun muassa Tähtivaeltajan Toni Jerrmanin mukaan kirja on ”parasta kaikenikäisille soveltuvaa satufantasiaa sitten Lewis Carrollin”. Teos sai Andre Norton -palkinnon.
Juoni > Taruolentoja

Púca
Traakki
Aiheesta muualla

Ingall, Marjorie: Paradoxical Storytelling for Children. The New York Times 17.6.2011. (englanniksi)
Leppä, Elli: Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla. Tähtivaeltaja 2/2013.
Laajennettu todellisuus

Laajennetun todellisuuden tekniikkaa.
Laajennettu todellisuus (engl. extended reality, XR) on kattotermi, jolla tarkoitetaan aisteja tehostavaa immersiotekniikkaa. Näitä ovat lisätty todellisuus (engl. augmented reality, AR), virtuaalitodellisuus (engl. virtual reality, VR) ja tehostettu todellisuus (engl. mixed reality, MR).
VAS-jana

VAS-jana eli visuaalianalogiasteikko (engl. visual analogue scale) on yleisesti käytetty kymmenen senttimetrin pituinen kipujana, jota käytetään kivun vaikeusasteen mittaamiseen. Jana voi saattaa sisältää numeerisen skaalan yhdestä kymmenen. Jos numeroita ei ole, jokainen sentti vastaa yhtä skaalan astetta.
Potilas piirtää merkinnän paperille piirrettyyn VAS-janaan kohdalle, jonka arvioi kuvastavan parhaiten kipunsa voimakkuutta. Kympin ajatellaan yleensä tarkoittavan "pahinta kuviteltavissa olevaa kipua". Toisen asiantuntijanäkemyksen mukaan VAIS-asteikon ei olisi kuitenkaan tarkoitus kattaa kaikkea kuviteltavissa olevaa kipua, vaan se on kehitetty mittaamaan "keskivertohenkilön kohtuuden rajoissa todennäköisimmin kohtaamaa kipua".
Myöskään VAS-asteikon muiden arvojen tulkinnasta ei vallitse konsensusta. Erään suomalaisen asiantuntijanäkemyksen mukaan VAS-asteikon arvot 1-3 tarkoittavat lievää kipua, 4-6 kohtalaista, 7 ja 8 voimakasta ja 9 sekä 10 erittäin voimakasta kipua. Tutkimuksissa on kuitenkin havaittu, että esimerkiksi leikkauspotilaiden arvio VAS-skaalasta poikkeaa edellä esitetystä. Potilaiden mielestä lievä kipu sijoittui välille 0,5-4,4 cm, kohtalainen välille 4,5–7,4 cm ja voimakas kipu välille 7,5–10 cm.
On myös esitetty, että VAS-asteikon lievä kipu olisi kipua, joka on korkeintaan "ärsyttävää" ja että kohtalainen kipu olisi kipua, joka ei estä elämästä normaalia elämää.
VAS-janaa voidaan käyttää esimerkiksi mittaushetkellä vallitsevan kivun arviointiin. Kroonista kipua mitataan usein kysymällä potilaan muistinvaraista arviota kivun voimakkuudesta esimerkiksi viimeisen seitsemän päivän aikana. VAS-janaa voidaan käyttää myös esimerkiksi kutinen voimakkuuden mittaamiseen.
VAS-janalle vaihtoehtoisia kipumittareita ovat esimerkiksi ei-visuaalinen numeerinen asteikko (NRS) ja sanallinen arvio (VRS). Sanallisessa VRS-skaalassa kipua arvioidaan esimerkiksi asteikolla lievä-kohtalainen-kova-sietämätön.
Historia

VAS-jana kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 1921. Viittaukset siihen olivat kuitenkin satunnaisia 1940-luvulle saakka. 1960-luvulla kiinnostus VAS-janaa kohtaan alkoi kasvaa.
Vaihtoehto Ruotsille

| Vaihtoehto Ruotsille> Alternativ för Sverige |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  13. joulukuuta 2017
Puheenjohtaja:  Gustav Kasselstrand
Ideologia:   oikeistopopulismi  nationalismi  arvokonservatismi  EU-kriittisyys 
Poliittinen kirjo:   oikeisto  äärioikeisto 
Värit:       sininen      keltainen
Valtiopäivät:  0 / 349
Euroopan parlamentti:  0 / 20
Kotisivu:  alternativforsverige.se
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaihtoehto Ruotsille (ruots. Alternativ för Sverige, AfS) on ruotsalainen poliittinen puolue. Puolueen perusti entinen ruotsidemokraatti Gustav Kasselstrand joulukuussa 2017. Kasselstrandin mukaan puolue ottaa mallia saksalaisesta Vaihtoehto Saksalle -puolueesta ja ranskalaisesta Kansallinen liittouma -puolueesta.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ruotsiksi)
Ulf Sterner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ulf Sterner |  Ulf Sterner |  Ulf Sterner |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | jääkiekko |  |
Ulf Sterner (s. 11. helmikuuta 1941 Deje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Sterner oli Ruotsin parhaimpia jääkiekkoilijoita yhdessä Sven Tumba Johanssonin ja Nisse Nilssonin ja Ronald Petterssonin kanssa 1960-luvulla.
Ulf Sterner pelasi ensimmäisen maaottelunsa 17 vuoden ja 9 kuukauden ikäisenä Ruotsin ja Tšekkoslovakian välisessä maaottelussa. Ulf Sterner pelasi Ruotsin maajoukkueessa 189 A-maaottelua ja teki niissä 91 maalia. Hän aloitti uransa 13-vuotiaana Deje IK:n 3.divisioonan joukkueessa ja pelasi sitten Forshaga IF -joukkueessa. Sterner pelasi Västra Frölundassa vuosina 1961–1964 voittaen Ruotsin mestaruuden. Hän teki 3–0-maalin Kanadaa vastaan vuoden 1962 maailmanmestaruuskisoissa Colorado Springsissä 1962. Ruotsin voittaessa Kanadan 4–1 vuoden 1963 MM-kisoissa Sterner teki kolme maalia. Sterner meni ensimmäisenä eurooppalaisena ja ruotsalaisena pelaajana NHL:ään 1964. Hänen NHL-uransa jäi neljän ottelun mittaiseksi New York Rangers -joukkueessa.
Ulf Sternerin kohutapauksiin kuuluu myös Tappara-hyökkääjä Timo Ahlqvistin sairaalareissu, kun Sterner löi tahallisesti häntä mailalla päähän Tampereen yhteisjoukkueen ja Rögle BK:n ystävyysottelussa. Sternerin mailanisku halkaisi Ahlqvistin kypärän, aiheutti aivotärähdyksen lisäksi ison avohaavan ja johti viiden päivän sairaalamatkaan. Sterner ei pyytänyt jälkikäteen tekoaan anteeksi vaan sanoi rankaisseensa ”vauhkosti ja epäsiististi” pelannutta Ahlqvistia. Ahlqvist olisi tyytynyt kädenpuristukseen, mutta Sternerin asenne vei homman lopulta raastupaan saakka.[lähde? ]
Färjestad BK on jäädyttänyt Sternerin ja Thomas Rundqvistin kunniaksi heidän käyttämänsä pelinumeron 9.
Saavutuksia

jääkiekon olympiahopea 1964
jääkiekon maailmanmestaruus 1962, MM-hopea 1963
Erikoispalkintoja

IIHF:n jääkiekon MM-kisojen All-Stars joukkueessa 1962, 1969
IIHF:n MM-kisojen paras hyökkääjä 1969
Vuoden ruotsalainen pelaaja 1963
Undredalin sauvakirkko

| Undredalin sauvakirkko Undredal stavkirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Aurland, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  todennäköisesti vuosien 1150–1300 välillä
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  40
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Undredalin sauvakirkko on Norjassa Aurlandin kunnassa sijaitseva Pohjoismaiden pienin yhä käytössä oleva sauvakirkko. Se on myös Norjan pienin seurakunnan pääkirkko. Rakennuksen iästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta se on peräisin keskiajalta, todennäköisesti vuosien 1150–1300 väliltä. Kirkossa on 40 istumapaikkaa ja kirkkosalin pinta-ala on noin 27 neliömetriä.
Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Undredalin sauvakirkko Wikimedia Commonsissa
Unelmana koripallo

| Unelmana koripallo> Hoop Dreams |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steve James
Käsikirjoittaja:  Steve James
Tuottaja:   Peter Gilbert  Frederick Marx  Steve James 
Säveltäjä:  Ben Sidran
Kuvaaja:  Peter Gilbert
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Kartemquin Films  KTCA-TV  Capitol Films 
Levittäjä:  Fine Line Features Netflix
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  176 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unelmana koripallo (Hoop Dreams) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1994. Elokuvaa on levitetty videolla myös nimellä Korisunelmia. Elokuva kertoo kahdesta mustaihoisesta amerikkalaispojasta, joiden tavoitteena on tulla koripalloammattilaisiksi.
Dokumenttia varten kuvattiin viiden vuoden aikana 250 tuntia aineistoa, josta elokuva koostettiin. Washington Post kutsui sitä kaikkien aikojen vahvimmaksi urheiluelokuvaksi.  Elokuvan aiheena ei kuitenkaan ole pelkkä urheilu, vaan se kuvaa laajemminkin amerikkalaista elämää. Chicago Sun-Times kuvaili elokuvaa 1990-luvun parhaaksi. Elokuva on saanut useita palkintoja.
Sports Illustrated -lehti nimesi dokumentin vuonna 2003 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi urheiluelokuvaksi. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Laajoki (täsmennyssivu)

Laajoki tarkoittaa seuraavia:
Laajoki, joki Yläneellä
Laajoki, kylä Mynämäen kunnassa
Sukunimi

Kauko Laajoki (s. 1940), geologi, professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laajoki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lähde

Lahnahete-niminen allikkolähde Sanginjoen kupeessa Utajärven Sanginkylässä.
Lähde on paikka, jossa pohjavesi virtaa maan pinnalle.
Lähteen muodostuminen

Luonnonlähteitä muodostuu kun sadevesi hakeutuu kallioperän ruhjeeseen, harjuun tai muuhun maaperän huokoiseen osaan ja kun pohjaveden pinta leikkaa maanpinnan tason. Lähde voi olla silmäkkeinen, niin sanottu allikkolähde, vettä tuottava tihkupinta, hetteikkö tai purolähde. Purolähde alkaa pohjaveden purkautumiskohdasta, allikkolähteessä taas pohjavesi purkautuu ensin pieneen vesialtaaseen, josta lähtee puro.
Hetteikkölähteessä vesi tihkuu maanpinnan läpi, tällainen lähde voi olla moniosainen lähteikkö. Pohjaveden yläpuolisten maakerrosten päällä olevaa vettä sanotaan orsivedeksi. Keidaskin voi olla lähde. Lähteitä purkautuu paitsi maan pinnalle, myös vesistöjen pohjalle.
Kuumat lähteet

Kuumat lähteet syntyvät yleensä tuliperäiseen maahan, ja niissä on erityisen paljon liuenneita mineraaleja. Halkeamien kautta pohjavettä tunkeutuu kallion syvyyksiin, josta se magman kuumentamana nousee paineella ylöspäin. Kun kuuman lähteen vesi on niin kuumaa, että se kiehuu, puhutaan geysiristä. Kuumien lähteiden yhteyteen on rakennettu terveyskylpylöitä muun muassa Islantiin ja Japaniin. Käsitys terveysvaikutuksista vaihtelee vuosisatojen myötä: muinaiset roomalaiset hakeutuivat rikkipitoisiin vesiin koska rikki tappoi bakteereita ja syöpäläisiä. Nykyisin rikkihöyryjä pidetään epäterveellisinä. Valtamerten pohjissa esiintyviä kuumia lähteitä kutsutaan mustiksi savuttajiksi.
Keinotekoiset lähteet

Keinolähteitä ja erityisesti koristeellisia suihkulähteitä on rakennettu kaupunkeihin veden jakelua ja koristelua varten antiikin ajoista. Roomassa monet suihkulähteet toimivat pelkästään akveduktien veden painolla. Joidenkin Rooman vanhojen talojen seinissä on pieniä akveduktien vettä pulppuavia suihkulähteitä.
Lähteet Suomessa

Suomen peruskarttoihin on merkitty yhteensä 22 085 lähdettä, mutta niitä on tosiasiassa paljon enemmän. Eniten lähteitä on juuri suurten korkeuserojen alueilla eli paikoissa, joissa on niin sanottuja ruhjelaaksoja. Lähteiden kasvillisuus ja ekologia ovat geologisten ominaisuuksien ohella niitä luonnehtivia seikkoja. Maan alla lähteeseen virratessaan vesi liuottaa kivistä mineraaleja, joten lähdevettä pidetään terveellisenä. Erityisen mineraalipitoista lähdevettä pullotetaan luonnon mineraalivetenä. Joistakin lähteistä on tehty kaivoja, jolloin niiden luonnontilaisuus on samalla mahdollisesti hävinnyt.
Erityisen suosittua lähdeveden käyttö Suomessa on Jyväskylässä.
Lähteet Suomessa > Erityishuomiota ansaitsevia lähteitä

Suomen suurimpia lähteitä ovat:
Sulaojan lähde Utsjoella on Suomen suurin.
Kuninkaan- ja Uhrilähde Kankaanpäässä lähellä Viidentienristeystä
Runebergin lähde ja Ryövärinkuoppa Ruovedellä
Saukonlähde Keiteleellä
Niskavuorenlähde Rovaniemellä
Kalmakaltio Enontekiöllä
Sulanojankaltio Karigasniemen lähellä
Juottoruuhen lähde Kivijärvellä.
Haukkalan lähde on Jyväskylän Kortepohjassa sijaitseva lähde, jonka veden laatua säännöllisesti tarkkaillaan ja jolla usein käy kymmeniä ihmisiä päivässä hakemassa lähdevettä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
(Suomen lähteet -numero) Vesitalous, 19.9.2014, 54. vsk, nro 4.  Helsinki:  Ympäristöviestintä YVT Oy. ISSN 0505-3838.  Lehden verkkoversio. (pdf)
Lähde, Tietosanakirja osa 5
Lyytikäinen, Veli & Rummukainen, Helge & Luotonen, Hannu: Talousmetsien luonnonhoito. Lähteiden kunnostus (PDF) (esite) Pohjois-Karjalan ympäristökeskus ja Metsäkeskus Pohjois-Karjala. Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 3.12.2015.
Raatikainen, Mikko: Suomen lähteet. Terra, 1989, 101. vsk, nro 4, s. 329–332.  Helsinki:  Suomen maantieteellinen seura.
Pieni hetteikkölähde Parikkalassa.
Kustaa Aadolfin kirkko

Kustaa Aadolfin kirkko voi tarkoittaa seuraavia kirkkoja:
Kustaa Aadolfin kirkko Eurajoella
Kustaa Aadolfin kirkko Iisalmella
Kustaa Aadolfin kirkko Boråsissa
Kustaa Aadolfin kirkko Habossa
Kustaa Aadolfin kirkko Hagforsissa
Kustaa Aadolfin kirkko Helsingborgissa
Kustaa Aadolfin kirkko Sundvallissa
Kustaa Aadolfin kirkko Tukholmassa
Kustaa Aadolfin kirkko Vibyssä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kustaa Aadolfin kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kustaa Aadolfin katu (Kokkola)

| Kustaa Aadolfinkatu |
| --- | --- |
Maa:  Suomi
Tieluokka:  katu
Omistaja:  Kokkolan kaupunki
Tienpitäjä:  Kokkolan kaupunki
Pituus:  1,63 km
Alkupiste:  Pohjoisväylä
Päätepiste:  Rautatienkatu (1,63 km)
Päällyste:  asfaltti
Kaistaluku:  2 + 2
Kustaa Aadolfin katu (ruots. Gustav Adolfs gata) on Kokkolassa sijaitseva katu. Katu on saanut nimensä Kokkolan kaupungin perustajan, Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin mukaan. Kustaa Aadolfin kadulla sijaitsee muun muassa Keskuskenttä ja Hollihaan koulu. Katu alkaa Rautatienkadun risteyksestä ja loppuu Pohjoisväylän kohdalla. Kustaa Aadolfin katu on yksi Kokkolan vilkkaimmista kaduista, ja sen risteävät kadut ovat Antti Chydeniuksen katu, Mariankatu, Libeckinkatu, Falanderinkatu, Pakkahuoneenkatu, Torikatu ja Tehtaankatu. Kustaa Aadolfin katu on myös yksi Kokkolan pisimmistä kaduista.
Kustaa Aadolfin katu, näkymä Pohjoisväylälle päin.
Lahden Veteraanisoittokunta

Lahden Veteraanisoittokunta (LVSK) on ainoa sotaveteraanijärjestöjen perustama soittokunta Suomessa.[lähde? ] Sen alkuperäinen nimi oli Lahden Piirin Sotaveteraanien Soittokilta.
Soittokunnan perustamisasia käynnistyi vuonna 1973 ylimetsänhoitaja Mauno Uusitalon aloitteesta. Seuraava askel oli työryhmän perustaminen käytännön asioiden hoitamiseksi. Siihen kuuluivat Uusitalon lisäksi Kalevi Niemi, Arvo Nukarinen ja Mikko Vainio. Työryhmän aktiivinen puurtaminen johti nopeasti tuloksiin. Mauno Uusitalosta tuli ensimmäisen hallituksen puheenjohtaja.
Työkiireiden vuoksi hän luovutti puheenjohtajan tehtävät 1977 Kaino Jokiselle. Kiitoksena soittokunnan hyväksi tehdystä työstä Uusitalo kutsuttiin vuonna 1983 yhdistyksen kunniapuheenjohtajaksi.
Alkuvalmisteluun kuuluneiden instrumenttien ja muun soittokaluston hankinnassa avustivat Mallasjuoma ja erityisesti siellä olleet yli-insinöörit Tauno Järveläinen ja Aarne Kalevala. Soittokunnan perustajajäsenistä on Aarne Kalevalan lisäksi mukana vielä Seppo Söyring ja Keijo Järvinen.
Soittokunnan ensimmäisissä harjoituksissa 4. helmikuuta 1976 oli läsnä jo 20 soittajaa. Ensimmäinen esiintyminen soittokunnalla oli Hollolan sotaveteraanien 10-vuotisjuhlassa 31. lokakuuta 1976.
Nykyisin soittokunta on tyypillinen puhallinorkesteri, jossa soittimina ovat vaskipuhaltimien ja lyömäsoittimien lisäksi huilut, klarinetit ja saksofonit. Soittajien kokonaismäärä on tätä nykyä hieman yli 30. Heidän ikäjakaumansa on opiskelijoista eläkeläisiin. Sotaveteraaneja on aktiivisesti mukana vielä kaksi eli Aarne Kalevala ja Reino Lahtinen. Soittajat ovat entisiä sotilassoittajia sekä musiikin harrastajia ja opiskelijoita.
Soittokunnan johtajina ovat olleet Arvo Nukarinen, Sanfrid Mäkitalo, Alvar Voutilainen, Tapio Korpela, Ari Tamminen ja nykyinen johtaja Jorma Alanne. Esiintymisiä ja konsertteja on ollut erityisesti Päijät-Hämeessä, mutta myös eri puolella Suomea. Lisäksi soittokunta on tehnyt konserttimatkoja muun muassa Norjaan, Tanskaan, Itävaltaan, Saksaan ja Viroon.
Soittokunta on osallistunut myös Karjalankannaksella, Laatokan Karjalassa ja Kostamuksessa sijaitsevien kenttähautausmaiden sekä sankaripatsaiden ja muiden muistomerkkien vihkimistilaisuuksissa. Edellä mainitut vuosille 1992–2000 ajoittuneet matkat toteutettiin Opetusministeriön kutsusta. Viimeisin matka Karjalankannakselle tehtiin 13. kesäkuuta 2004, jolloin Kivennavan Siiranmäellä vietettiin Siiranmäen taisteluiden 60-vuotismuistojuhlaa sekä paljastettiin taisteluiden muistomerkki.
Esiintymisiä soittokunnalla on viime vuosina ollut vuosittain 40–50 tapahtumassa. Omien tilaisuuksien juhlistamiseksi ja näkyvyyden lisäämiseksi yhdistykselle hankittiin oma kantolippu, joka vihittiin käyttöön yhdistyksen 25-vuotisjuhlassa 25. maaliskuuta 2001.
Aiheesta muualla

Lahden veteraanisoittokunnan verkkosivut
Undulatus

Altostratus undulatus, aaltomaisen varhopilven reunaa.
Aaltomaisia stratocumulus-rullia.
Altocumulus undulatus
Undulatus (un) on aaltomainen pilven laji. Usein aaltojärjestelmiä on vain yksi, mutta niitä voi olla myös kaksi tai useampia.
Aaltomaisia undulatus-pilviä voivat olla Cirrocumulus, Cirrostratus, Altocumulus, Altostratus, Stratocumulus ja  Stratus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Serie von Links zu Bildern der Wolkenunterkategorie undulatus (Arkistoitu – Internet Archive)
Kustaa Adolf Kakriainen

Gustaf Adolf (Kustaa Adolf) Kakriainen (18. syyskuuta 1857 Mikkeli – 9. heinäkuuta 1935 Viipuri) oli suomalainen vääpeli evp., maanviljelijä, kunnallisneuvos sekä Maalaisliiton kansanedustaja.
Kakriaisen vanhemmat olivat teurastaja Paul Kakriainen ja Anna Sofia Malm. Hän oli aluksi värjärin opissa suorittaen alan opinnäytteen 1875 mutta siirtyi sitten armeijan palvelukseen toimien Mikkelin tarkk'ampujapataljoonan vääpelinä 1878–1896. Vuodesta 1896 lähtien Kakriainen oli maanviljelijänä Viipurin maalaiskunnassa. Hän omisti myös värjäysliikkeen ja oli Viipurin maalaiskunnan paloapuyhdistyksen toimitusjohtajana. Kakriainen sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1932.
Kakriainen oli Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1910–1911 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Viipurin maalaiskunnan kuntakokouksen puheenjohtajana ja kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hän kuului muun muassa Viipurin läänin maanviljelysseuran johtokuntaan ja oli Suomen entisten sotilaiden yhdistyksen johtokunnan varapuheenjohtaja.
Kakriainen oli naimisissa vuodesta 1886 Anna Dysterin kanssa.
Lahden aikuiskoulutuskeskus

| Lahden aikuiskoulutuskeskus |
| --- | --- |

Osoite:  Kirkkokatu 16
Sijainti:  Lahti
Koordinaatit:  60°59′2.3″N, 025°40′19″E
Valmistumisvuosi:  1987
Suunnittelija:  Arto Sipinen
Käyttäjä:  Lahden kaupungin Wellamo-opisto, Helsingin yliopiston Avoin yliopisto
Julkisivumateriaali:  vaalea marmori, lasi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahden aikuiskoulutuskeskus on arkkitehti Arto Sipisen suunnittelema rakennus, joka valmistui vuonna 1987. Aikuiskoulutuskeskus on osa Lahden kulttuurikeskusta, jonka suunnittelusta järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1982. Kilpailun voittanut Sipinen suunnitteli myös Lahden kaupunginkirjaston.
Aikuiskoulutuskeskus koostuu kuutiomaisista osista. Rakennus sijoittuu Lahden kaupunginteatterin ja Lahden kaupunginkirjaston välittömään läheisyyteen.
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive) Lahden aikuiskoulutuskeskus. Viitattu 2.12.2015.