stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1932
Tapahtumia > Tuntematon päivämäärä

kesäkuu – Chacon sota Paraguayn ja Bolivian välillä muuttui täysimittaiseksi ja avoimeksi bolivialaisten vallattua Paraguayn asemat Pohjois-Chacossa ja hyökättyä Fortin Boquerónin Keski-Chacossa. Asunciónissa määrättiin elokuussa mobilisaatio ja kenraali José Estigarribia määrättiin ottamaan Fortin Boquerón takaisin.
Harry St. John Philby löysi Wabarin kraatterit Rub' al Khalin hiekka-autiomaasta.
Bauhaus muutti Berliiniin.
Saudi-Arabia yhdistyi ibn Sa’ud kuninkaanaan.
Kennedy–Thorndike-koe osoitti, että aika ja pituus riippuvat havaitsijan liiketilasta, siten todistaen suppean suhteellisuusteorian.
James Chadwick löysi neutronin.
Jan Oort määritti galaksin massan.
J. B. S. Haldanen teos The Causes of Evolution yhdisti mendeliläisen genetiikan ja evoluutioteorian.
Syntyneitä > Tammikuu−maaliskuu

2. tammikuuta – Richard Thorp, englantilainen näyttelijä (k. 2013)
3. tammikuuta – Eeles Landström, suomalainen seiväshyppääjä (Euroopan mestari) (k. 2022)
4. tammikuuta – Satu Waltari, suomalainen kirjailija (k. 2014)
5. tammikuuta – Umberto Eco, italialainen semiotiikan professori ja kirjailija (k. 2016)
5. tammikuuta – Raisa Gorbatšova, Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšovin puoliso (k. 1999)
18. tammikuuta – Robert Anton Wilson, yhdysvaltalainen kirjailija, filosofi, psykologi ja futurologi (k. 2007)
20. tammikuuta – Alv Jakob Fostervoll, norjalainen poliitikko (k. 2015)
1. helmikuuta – Matti Ruokola, suomalainen lääkäri, poliitikko ja pääjohtaja (k. 1993)
2. helmikuuta – Jens Jørgen Thorsen, tanskalainen elokuvaohjaaja (k. 2000)
3. helmikuuta – Kari Virta, suomalainen arkkitehti (k. 2014)
6. helmikuuta – François Truffaut, ranskalainen elokuvaohjaaja (400 kepposta) (k. 1984)
8. helmikuuta –John Williams, yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä
12. helmikuuta – Astrid, norjalainen prinsessa, kuningas Olavi V:n tytär
12. tammikuuta – Des O`Connor, englantilainen laulaja ja televisiojuontaja (k. 2020)
12. tammikuuta – Hadley Caliman, yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti (k. 2010)
15. helmikuuta – Voitto Hellstén, suomalainen juoksija ja kansanedustaja (k. 1998)
18. helmikuuta – Jan Tomáš Forman (”Miloš Forman”), tšekkoslovakialaissyntyinen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja (k. 2018)
22. helmikuuta – Edward Kennedy, yhdysvaltalainen poliitikko (k. 2009)
23. helmikuuta – Majel Lee Hudec (”Majel Barrett”), yhdysvaltalainen näyttelijä (Star Trek) (k. 2008)
24. helmikuuta – Pirkko Liinamaa, suomalainen televisiokasvo (k. 2021)
26. helmikuuta – J. R. Cash (”Johnny Cash”), yhdysvaltalainen country-laulaja (k. 2003)
27. helmikuuta – Elizabeth Taylor, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuvanäyttelijä (k. 2011)
2. maaliskuuta – Pirkko Kolbe (”Pii”), suomalainen toimittaja ja pakinoitsija (k. 2008)
3. maaliskuuta – Rosendo Huesca Pacheco, meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa (k. 2017)
4. maaliskuuta – Ryszard Kapuściński, puolalainen toimittaja ja kirjailija (k. 2007)
6. maaliskuuta – Anneli Sauli, suomalainen näyttelijä (k. 2022)
12. maaliskuuta – Jouko Loikkanen, suomalainen poliitikko ja pääjohtaja
15. maaliskuuta – Alan Bean, yhdysvaltalainen astronautti (k. 2018)
18. maaliskuuta – John Updike, yhdysvaltalainen kirjailija (Amerikkalainen tarina) (k. 2009)
21. maaliskuuta – Walter Gilbert, vuoden 1980 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen biokemisti, fyysikko ja molekyylibiologi
31. maaliskuuta – Humberto Selvetti, argentiinalainen painonnoston olympiamitalisti (k. 1992)
Syntyneitä > Huhtikuu−kesäkuu

2. huhtikuuta – Margarita Xhepa, albanialainen näyttelijä
4. huhtikuuta – Andrei Tarkovski, neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja (k. 1986)
5. huhtikuuta – Tauno Timoska, suomalainen jääpalloilija ja maahockeypelaaja (k. 2022)
7. huhtikuuta – Henning Grove, tanskalainen poliitikko (k. 2014)
7. huhtikuuta – Rauno Lehtinen, suomalainen kapellimestari ja säveltäjä (k. 2006)
9. huhtikuuta – Cheeta (”Jiggs”), simpanssi (näytellyt Tarzan-elokuvissa)
10. huhtikuuta – Michel Shalhoub (”Omar Sharif”), egyptiläissyntyinen näyttelijä (k. 2015)
19. huhtikuuta – Fernando Botero, kolumbialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä (k. 2023)
26. huhtikuuta – Michael Smith, vuoden 1993 Nobelin kemianpalkinnon saanut brittiläis-kanadalainen biokemisti (k. 2000)
29. huhtikuuta – Ilkka Koivisto, suomalainen eläintieteilijä, tietokirjailija ja Korkeasaaren eläintarhan johtaja (k. 2012)
2. toukokuuta – Arvo Salo, suomalainen kirjailija ja poliitikko (k. 2011)
9. toukokuuta – Geraldine McEwan, englantilainen näyttelijä (s. 2015)
11. toukokuuta – Valentino Garavani, italialainen muotisuunnittelija
25. toukokuuta – Kimmo Kaivanto, suomalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kuvanveistäjä (k. 2012)
30. toukokuuta – Seppo Nummi, suomalainen säveltäjä ja kulttuurivaikuttaja (k. 1981)
4. kesäkuuta – John Drew Barrymore, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2004)
6. kesäkuuta – David Scott, yhdysvaltalainen astronautti ja koelentäjä
8. kesäkuuta – Ritva Santavuori, suomalainen juristi (k. 2024)
12. kesäkuuta – Mara Berni, italialainen näyttelijä
12. kesäkuuta – Per Ditlev-Simonsen, norjalainen poliitikko
13. kesäkuuta – Kari Risvik, norjalainen kääntäjä (k. 2021)
18. kesäkuuta – Dudley R. Herschbach, vuoden 1986 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti
21. kesäkuuta – Antti Hyvärinen, suomalainen mäkihyppääjä (k. 2000)
22. kesäkuuta – Ove Kristian Sundberg, norjalainen musiikkihistorian professori (k. 2019)
26. kesäkuuta – Paul Mikael Johansson (”Nacke Johansson”), suomalainen muusikko, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja (k. 2007)
28. kesäkuuta – Noriyuki Morita (”Pat Morita”), japanilais-yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2005)
28. kesäkuuta – Panu Pekkanen, suomalainen kääntäjä (k. 1986)
29. kesäkuuta – Ingvar S. Melin, suomalainen poliitikko ja ministeri (k. 2011)
Syntyneitä > Heinäkuu−syyskuu

4. heinäkuuta – Seija Karpiomaa, suomalainen iskelmälaulaja (k. 2002)
8. heinäkuuta – Kjeld Olesen, tanskalainen poliitikko (k. 2024)
13. heinäkuuta – Arvo Aalto, suomalainen poliitikko
18. heinäkuuta – Kirsti Lagerspetz, suomalainen psykologian professori (k. 2001)
9. heinäkuuta – Donald Rumsfeld, Yhdysvaltain puolustusministeri (k. 2021)
15. heinäkuuta – Pekka Herlin, suomalainen yritysjohtaja (k. 2003)
24. heinäkuuta – Ruth Ryste, norjalainen poliitikko (k. 2023)
25. heinäkuuta – George Sluizer, hollantilainen elokuvaohjaaja (k. 2014)
26. heinäkuuta – Knut Bjørnsen, norjalainen urheiluselostaja ja tietokilpailujuontaja (k. 2008)
1. elokuuta – Meir Kahane, yhdysvaltalais-israelilainen rabbi, kirjailija ja poliitikko (k. 1990)
2. elokuuta – Peter O'Toole, brittiläissyntyinen Oscar-palkittu näyttelijä (Arabian Lawrence) (k. 2013
2. elokuuta – Kalevi Wiik, suomalainen kielitieteilijä ja fonetiikan professori (k. 2015)
8. elokuuta – Leif Arne Heløe, norjalainen hammaslääkäri ja poliitikko
12. elokuuta – Sirikit, Thaimaan kuningatar
13. elokuuta – Per Nørgård, tanskalainen säveltäjä
14. elokuuta – Kalevi Haapoja, suomalainen näyttelijä
17. elokuuta – Vidiadhar Surajprasad Naipaul (”V. S. Naipaul”), vuoden 2001 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut trinidadilais-brittiläinen kirjailija (k. 2018)
18. elokuuta – Luc Montagnier, vuoden 2008 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut ranskalainen virologi ja AIDS-tutkija (k. 2022)
19. elokuuta – Eero Silvasti, suomalainen toimittaja ja kirjailija (k. 2006)
20. elokuuta – Pekka Lounela, suomalainen kriitikko, pakinoitsija ja kirjailija (k. 2002)
23. elokuuta – Houari Boumédiènne, Algerian presidentti 1976–1978 (k. 1978)
23. elokuuta – Kari Cantell, suomalainen lääketieteen tutkija
16. syyskuuta – Aatos Erkko, suomalainen lehdenkustantaja, päätoimittaja ja ministeri (k. 2012)
18. syyskuuta – Pentti Lempiäinen, suomalainen pappi ja tietokirjailija (k. 2021)
19. syyskuuta – Eero Silvasti, suomalainen toimittaja ja kirjailija (k. 2006)
22. syyskuuta – Ingemar Johansson (”Ingo”), ruotsalainen raskaansarjan nyrkkeilijä (maailmanmestari) (k. 2009)
25. syyskuuta – Glenn Gould, kanadalainen pianisti (k. 1982)
25. syyskuuta – Adolfo Suárez, Espanjan pääministeri 1976–1981 (k. 2014)
26. syyskuuta – Knud Heinesen, tanskalainen poliitikko (k. 2025)
26. syyskuuta – Richard Herd, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2020)
27. syyskuuta – Oliver E. Williamson, vuoden 2009 Nobelin taloustieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen taloustieteilijä (k. 2020)
29. syyskuuta – Kristian Gullichsen, suomalainen arkkitehti (k. 2021)
29. syyskuuta – Rainer Weiss, vuoden 2017 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko ja astrofyysikko
Syntyneitä > Lokakuu−joulukuu

2. lokakuuta – Masanobu Deme, japanilainen elokuvaohjaaja (k. 2016)
17. lokakuuta – Paul Anderson, yhdysvaltalainen painonnoston olympiavoittaja (k. 1994)
18. lokakuuta – Ritva Auvinen, suomalainen oopperalaulaja
22. lokakuuta – Jaakko Haapanen, suomalainen näyttelijä (k. 2013)
24. lokakuuta – Pierre-Gilles de Gennes, vuoden 1991 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut ranskalainen fyysikko (k. 2007)
24. lokakuuta – Robert Mundell, vuoden 1999 Nobelin taloustieteen palkinnon saanut kaandalainen ekonomisti (k. 2021)
2. marraskuuta – Melvin Schwartz, vuoden 1988 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (k. 2006)
4. marraskuuta – Thomas Klestil, Itävallan presidentti (k. 2004)
6. marraskuuta – François Englert, vuoden 2013 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut belgialainen fyysikko
8. marraskuuta – Simo Salminen, suomalainen koomikko, näyttelijä, laulaja, leipuri sekä uima- ja pellehyppääjä (k. 2015)
13. marraskuuta – Ritva Valkama, suomalainen näyttelijä ja koomikko (k. 2020)
15. marraskuuta – Alvin Carl Plantinga, yhdysvaltalainen filosofi ja teologi
20. marraskuuta – Ralf Långbacka, suomalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja, taiteen akateemikko (k. 2022)
29. marraskuuta – Jacques Chirac, Ranskan presidentti 1995–2007 (k. 2019)
29. marraskuuta – Aarre Karén, suomalainen näyttelijä (k. 2021)
3. joulukuuta – Corry Brokken, alankomaalainen laulaja (k. 2016)
4. joulukuuta – Roh Tae-woo, eteläkorealainen poliitikko, Korean tasavallan presidentti 1988–1993 (k. 2021)
5. joulukuuta – Sheldon Lee Glashow, vuoden 1979 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko
5. joulukuuta – Little Richard, yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja, lauluntekijä ja pianisti (k. 2020)
5. joulukuuta – Jacques Roubaud, ranskalainen kirjailija ja matemaatikko (k. 2024)
7. joulukuuta – Pentti Linkola, suomalainen ympäristöfilosofi ja kalastaja (k. 2020)
10. joulukuuta – Tuomas Mattila, suomalainen näyttelijä (k. 2023)
12. joulukuuta – Tea Ista, suomalainen näyttelijä (k. 2014)
12. joulukuuta – Asbjørn Jordahl, norjalainen toimittaja ja poliitikko
13. joulukuuta – Kalevi Hämäläinen, suomalainen hiihtäjä (olympiavoittaja) (k. 2015)
27. joulukuuta – Fritz Klein, yhdysvaltalainen seksuaalisuuden tutkija ja psykiatri (k. 2006)
31. joulukuuta – Kari Kairamo, suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja ja pääjohtaja (Nokia) (k. 1988)
Kuolleita > Tammikuu−maaliskuu

22. tammikuuta – Olga Salo, suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja (s. 1865)
10. helmikuuta – Edgar Wallace, brittiläinen lehtimies, näytelmä- ja jännityskirjailija (”Sandi”-kirjat) (s. 1875)
6. helmikuuta – Augusto B. Leguia, Perun presidentti (s. 1863)
16. helmikuuta – Ferdinand Buisson, vuoden 1927 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ranskalainen kasvatustieteilijä ja poliitikko (s. 1841)
18. helmikuuta – Fredrik August III, Saksin viimeinen kuningas 1904–1918 (s. 1865)
3. maaliskuuta – Eugen d'Albert, saksalainen säveltäjä (s. 1864)
7. maaliskuuta – Aristide Briand, vuoden 1926 Nobelin rauhanpalkinnon saanut Ranskan pääministeri (s. 1862)
8. maaliskuuta – Maria Vilhelmiina Lindell (”Minna Craucher”), suomalainen kirjallisen salongin emäntä (Lapuan liikkeen ”kapteeni”) (s. 1891)
12. maaliskuuta – Ivar Kreuger, ruotsalainen sijoittaja, liikemies ja teollisuusmies (s. 1880) (itsemurha)
14. maaliskuuta – George Eastman, yhdysvaltalainen keksijä (rullafilmi ja Kodak-kamera) (s. 1854)
Kuolleita > Huhtikuu−kesäkuu

4. huhtikuuta – Vilhelms Ostvalds (Wilhelm Ostwald), vuoden 1909 Nobelin kemianpalkinnon saanut baltiansaksalainen kemisti (s. 1853)
5. huhtikuuta – Kristian Friis Petersen, norjalainen poliitikko (s. 1867)
10. huhtikuuta – Ivar Wilskman, suomalainen urheilumies, lehtori ja professori (s. 1854)
19. huhtikuuta – Lars Oftedal, norjalainen poliitikko (s. 1877)
20. huhtikuuta – Giuseppe Peano, italialainen matemaatikko (s. 1858)
7. toukokuuta – Paul Doumer, Ranskan presidentti (s. 1857)
8. toukokuuta – Efraim Elo, suomalainen matematiikan lehtori ja lyseon rehtori (Elon laskuoppi) (s. 1868)
19. toukokuuta – Akseli Rauanheimo, suomalainen sanomalehtimies, konsuli, kansanedustaja ja kirjailija (s. 1871)
21. toukokuuta – Herman Backer, norjalainen arkkitehti (s. 1856)
31. toukokuuta – Emanuel Nobel, ruotsalais-venäläinen teollisuusmies (s. 1859)
14. kesäkuuta – Peter Adler Alberti, tanskalainen poliitikko (s. 1851)
22. kesäkuuta – Bernhard Bang, tanskalainen eläinlääkäri (s. 1848)
Kuolleita > Heinäkuu−syyskuu

2. heinäkuuta – Emanuel II, Portugalin viimeinen kuningas 1908–1910 (s. 1889)
12. heinäkuuta – Otto Donner (nuorempi), suomalainen mesenaatti ja taiteenhararstaja (s. 1871)
17. heinäkuuta – Rasmus Rasmussen, norjalainen näyttelijä (s. 1862)
26. elokuuta – Edvard Bull, norjalainen historioitsija ja poliitikko (s. 1881)
4. syyskuuta – Axel Heiberg, norjalainen liikemies ja mesenaatti (s. 1848)
7. syyskuuta – Ernst Nevanlinna, suomalainen taloustieteilijä ja poliitikko (s. 1873)
16. syyskuuta – Ronald Ross, vuoden 1902 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut englantilainen lääkäri ja professori (s. 1857)
Kuolleita > Lokakuu−joulukuu

3. lokakuuta – Max Wolf, saksalainen tähtitieteilijä (s. 1863)
9. lokakuuta – Karl Fazer, suomalainen kauppaneuvos ja tehtailija (Fazer) (s. 1866)
17. marraskuuta – Alex Federley, suomalainen pilapiirtäjä ja taidemaalari (s. 1864)
18. joulukuuta – Eduard Bernstein, saksalainen sosiaalidemokraatti (Mauno Koiviston oppi-isä) (s. 1850)
18. joulukuuta – Fredrik Lilljekvist, ruotsalainen arkkitehti (s. 1863)
27. joulukuuta – Arvid Järnefelt, suomalainen kirjailija (Isänmaa) (s. 1861)
Kuolleita > tuntematon päivämäärä

Kristian Brandt, norjalainen gynekologian professori (s. 1859)
Charles Augustus Lindbergh, Charles Lindberghin ja Anne Morrow Lindberghin poika (s. 1930) (kidnapattiin ja surmattiin)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Werner Heisenberg
Nobelin kemianpalkinto: Irving Langmuir
Nobelin lääketieteen palkinto: Sir Charles Sherrington ja Edgar Adrian
Nobelin kirjallisuuspalkinto: John Galsworthy
Muuta

Elokuvavuosi 1932
Kirjallisuusvuosi 1932
Brock Lesnar

| Brock Lesnar |
| --- | --- |
 Lesnar vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Webster, Etelä-Dakota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Showpainija
Aktiivisena:  2000–2007 2012–
Pituus:  191 cm
Paino:  125–138 kg
Kouluttajat:  Brad Rheingans, Curt Hennig, Dean Malenko, Doug Basham, Nightmare Danny Davis
Brock Edward Lesnar (s. 12. heinäkuuta 1977 Webster, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen showpainija ja entinen vapaaottelija. Ensiesiintymisensä showpainijana Lesnar teki vuonna 2000. Lesnar oli kuolla akuuttiin paksusuolen umpipussitautiin vuonna 2010. Lesnar asuu nykyään Saskatchewanissa, Kanadassa.
Painiura

Brock Lesnar menestyi erinomaisesti painijana opiskellessaan Minnesotan yliopistossa. Hän voitti Yhdysvaltain yliopistojen The National Collegiate Athletic Association (NCAA) korkeimman divisioonan raskaan sarjan mestaruuden vuonna 2000.
Showpainiura > Ohio Valley Wrestling (2000–2001)

Lesnar allekirjoitti sopimuksen WWF:n kanssa, joka lähetti hänet Ohio Valley Wrestling (OVW) organisaatioon kehitysprojektiin. Lesnar tutustui siellä tulevaan ystäväänsä ja manageriinsa Paul Heymaniin. Lesnar muodosti yhdessä entisen college huonekaverinsa Shelton Benjaminin kanssa tag team joukkueen The Minnesota Stretching Crew. He voittivat yhdessä Eteläisen tag team mestaruuden kolmeen otteeseen. Lesnar paini myös Big Show:n kanssa ja voitti yhden ottelun yhdessä Mark Henryn ja Jack Blackin tag teamia vastaan. Lesnar ja Benjamin menettivät ensimmäisen kerran helmikuussa voitetun mestaruutensa huhtikuussa 2001 Damien ja Payne tag teamille. Lesnar ja Benjamin voittivat heti seuraavana kuukautena tag team mestaruuden takaisin ja onnistuivat puolustamaan sitä kesäkuussa Perry Saturn ja Dean Malenko tag teamia vastaan. Kolmannen kerran Lesnar voitti tag team mestaruuden Benjaminin kanssa lokakuussa 2001 Rico Constantinoa ja The Prototypea vastaan.
Showpainiura > WWF/WWE

Lesnar siirtyi WWF:n marraskuussa 2001 ja otteli enemmän yksittäisiä otteluita, mutta otteli myös muutaman kerran tag team otteluita yhdessä Ron Watermanin kanssa. Kaksikko kuitenkin hävisi ottelunsa muun muassa Billy Gunn ja Chuck Palumbo tag teamille. Lesnar voitti muun muassa Randy Ortonin marraskuussa WWF TV-Taping -ohjelmassa. Joulukuussa hän otteli enimmäkseen Crash Hollya ja Rico Constantinoa vastaan, voittaen molemmat vastustajansa.
2002 Lesnar aloitti esiintymällä SmackDownissa 3. tammikuuta voittaen Funakin. Hän kohtasi muutama päivää myöhemmin WWF Raw:ssa Rico Constantinon, jota vastaan Lesnar oli otellut OVW:ssa. Lesnar voitti ottelun Madison Square Gardenilla. Lesnar voitti tammikuussa jälleen Randy Ortonin WWF TV-Taping -ohjelmassa. Voiton jälkeen Lesnar kärsi tappion Hugh Morrusille, kunnes voitti toistamiseen Ortonin WWF TV-Tapingissä. Kaksikko paini tag teamina Tommy Dreamer ja Stevie Richardsia vastaan, mutta hävisivät ottelun. Lesnar voitti tämän jälkeen Constantinon WWF Raw:ssa. Voiton jälkeen Lesnar hävisi yhdessä Ron Watermanin kanssa kaksi tag team ottelua WWF TV-Tapingissä. Ensin Brawshaw ja Faarooqin tag teamille ja 29. tammikuuta Rico Constantino ja Randy Orton tag teamille. Helmikuussa Lesnar ei menestynyt hyvin ja hävisi WWF Raw:ssa kaikki tag team ottelunsa yhdessä Watermanin kanssa. Aluksi toistamiseen Constantino ja Orton tag teamille. Tappioista huolimatta Lesnar muodosti tag teamin Leviathanin kanssa ja kaksikko haastoi WWF:n tag team mestaruudesta hallitsevan mestarin Tazz ja Spike Dudley tag teamin. Ottelu käytiin 18. helmikuuta 2002, jonka Lesnar ja Leviathan hävisivät. Maaliskuussa Lesnar esiteltiin pahiksena ja hyökkäsi 18. päivä WWF Raw -ohjelmassa Al Snow:n, Mavenin ja Spike Dudleyn kimppuun. Sittemmin maaliskuun lopulla Lesnar voitti Dudleyn kaksi vastaan yksi handicap ottelussa, jossa Dudleyn apuna oli The Hurricane. Huhtikuussa Lesnar kohtasi Hardyn kolmesti voittaen kaikki ottelut. WWF Raw:ssa käydyt kaksi ensimmäistä ottelua päättyivät tuomarin keskeytyksellä, kuten kolmas WWF Backlash 2002 -tapahtumassa käyty ottelu. Toukokuussa Lesnar jatkoi vakuuttavia otteita voittaen muun muassa yhdessä Undertakerin kanssa Triple H ja Matt Hardyn tag teamin Raw:ssa. Ottelun jälkeen hän kuitenkin hävisi WWF Insurrextion 2002 -tapahtumassa yhdessä Shawn Stasiakin kanssa Hardy Boyz tag teamille. Tappion jälkeen Lesnar otteli Stasiakia vastaan Raw:n jaksossa 467, jossa hän voitti Stasiakin kahdessa minuutissa. Tämän jälkeen Lesnar otteli yksinään Hardy Boyzeja vastaan kaksi vastaan yksi ottelussa, mutta hävisi sen hylkäyksellä. Lesnar sai revanssinsa Hardy Boyzeista WWE Judgment Day 2002 -tapahtumassa. Seuraavaksi Lesnar otteli Bubba Ray Dudleyta vastaan neljä kertaa voittaen kaikki ottelut.
Showpainiura > WWF/WWE > King of the Ring mestaruus ja haastaminen Intercontinental mestaruudesta

Kesäkuussa Lesnar jatkoi Dudleyn kohtaamista voittaen hänet ensin New Orleans Arenalla ja sen jälkeen tag team ottelussa, jossa Lesnar otteli yhdessä Eddie Guerreron kanssa Rob Van Damia ja Dudleyta vastaan. Lesnar voitti Dudleyn vielä kolmesti peräkkäin, kunnes kaksikko kohtasi toisensa jälleen King of the Ring turnauksen karsinnoissa. Lesnar voitti ottelun juuri alle viidessä minuutissa ja eteni jatkoon. Lesnar otteli ennen seuraavaa kierrosta Bradshaw:ta vastaan kolmesti voittaen kaikki kohtaamiset. King of the Ring turnauksen neljännesvälierissä Lesnar voitti Booker T:n melko nopeasti kolmessa minuutissa. Sitä vastoin välierissä Lesnar voitti Testin, kun ottelua oli käyty kahdeksan minuuttia. 23. kesäkuuta 2002 Lesnar kohtasi turnauksen loppuottelussa Rob Van Damin, jonka hän voitti viiden minuutin jälkeen ja otti ensimmäisen mestaruutensa WWE:ssä.
Mestaruuden jälkeen Lesnar haastoi Van Damin WWE Intercontinental mestaruudesta, mutta hävisi hylkäyksellä. Lesnar otteli välissä kaksi kertaa Ric Flairia vastaan voittaen hänet molemmilla kerroilla, jonka jälkeen Lesnar haastoi Van Damin uudelleen mestaruudesta. Toisellakin kerralla Lesnar hävisi hylkäyksellä. Lesnar yritti heinäkuussa kuudesti otella Van Damia vastaan Intercontinental mestaruudesta, mutta hävisi kaikki ottelunsa mukaan lukien WWE Vengeance 2002 -tapahtumassa.
Tappioiden jälkeen Lesnar muodosti tag team parin Big Show:n kanssa, jotka kohtasivat ensin Undertaker ja Booker T tag teamin häviten heille kahdesti. Kaksikko hävisi myös Undertaker ja Ric Flair tag teamille. 22. heinäkuuta Lesnar siirtyi SmackDowniin Raw:sta. Hän otteli loppukuusta Edgea ja Mark Henrya vastaan voittaen molemmat.
Showpainiura > WWF/WWE > WWE mestaruus (2002–2003)

Brock Lesnarin nousu alkoi varsinaisesti vuonna 2002, jolloin hänen managerinaan toimi Paul Heyman (Extreme Championship Wrestlingin omistaja). Voitettuaan King of the Ring -turnauksen Lesnar ansaitsi paikan Summer Slam -tapahtumaan ottelemaan WWE:n kiistattomasta mestaruudesta The Rockia vastaan.
Eräässä Smackdownissa Hulk Hogan ja The Rock ottelivat Christiania ja Lance Stormia vastaan joukkuemestaruudesta. Lesnar kuitenkin juoksi paikalle ja teki F5-lopetusliikkeensä Hoganille.
Hoganin ja Lesnarin välille käsikirjoitettiin pienimuotoinen vihanpito (feud), mikä auttoi Lesnaria tämän uralla. Lesnar otteli Hogania vastaan eräässä Smackdownissa panoksenaan paikka mestaruusottelussa Summer Slam -tapahtumassa. Lesnar "tuhosi" Hoganin tässä matsissa, retuuttaen häntä Bear Hugissa ja iskien häntä ottelun jälkeen tuolilla päähän. Hogan lähetettiin monta kuukautta kestäneelle lomalle.
Summer Slam -tapahtumassa Brock Lesnar voitti The Rockilta WWE:n kiistattoman mestaruuden. 25-vuotias Lesnar oli silloin nuorin päämestaruuden voittanut WWE-painija lajin historiassa. Lesnar puolusti menestyksekkäästi mestaruuttaan mm. Undertakeria vastaan. Lopulta Lesnar kuitenkin hävisi mestaruutensa Survivor Seriesissä Big Show'lle, kun Paul Heyman petti Lesnarin ja siirtyi Big Show’n taakse.
Brock Lesnar on myös tehnyt ehkä kaikkien aikojen suurimman suplexin, hän heitti Big Show’n kulmasta ja kehä meni rikki.
Showpainiura > Vuosi 2003

Lesnar osallistui vuoden 2003 Royal Rumble -tapahtuman ryhmäotteluun yhdessä 29 muun painijan kanssa ja onnistui voittamaan koko ottelun. Viimeisenä Lesnar heitti kehästä ulos Undertakerin. Lesnar ansaitsi paikkansa Wrestlemania XIX:n Main Event -otteluun ja voittikin WWE-mestaruuden Kurt Anglelta. Myöhemmin samana vuonna Vengeance PPV -tapahtumassa 21. heinäkuuta Kurt Angle voitti mestaruuden takaisin Triple Threat -kolminottelussa (Big Show vs. Brock Lesnar vs. Kurt Angle). Lesnar kohtasi Kurt Anglen Wrestlemania XIX:in revanssiottelussa SummerSlamissa, jossa hän kuitenkin hävisi. Lesnar sai taas revanssiottelun, neljän viikon päästä SmackDown!issa tunnin pituisessa Ironman -ottelussa, jonka hän voitti. Lesnar puolusti loppuvuodesta mm. Undertakeria vastaan No Mercy -nimisessä tapahtumassa Biker Chain -ottelumuodossa. Lesnar sai pidettyä mestaruuden loppuvuoden ajan.