stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Statsraad Lehmkuhl

| Statsraad Lehmkuhl |
| --- | --- |
 Statsraad Lehmkuhl (vas.) ja STS Lord Nelson Tall Ships' Races -tapahtumassa Itämerellä 2007
Tyyppi:  kolmimastoparkki, koululaiva
Lippuvaltio:  Norja
Kotipaikka:  Bergen
Aiemmat nimet:  Grossherzog Friedrich August (1914–1923) Westwärts (1940–1945)
Omistaja:  Stiftelsen Seilskipet Statsraad Lehmkuhl
Aiemmat omistajat:  Kristofer Lehmkuhl,  Hilmar Reksten
Rakennustelakka:  Johann C. Tecklenborg AG
Vesillelasku:  1914
Tekniset tiedot
Pituus:  98 m
Leveys:  12,60 m
Korkeus:  48 m
Syväys:  5,2 m
Bruttovetoisuus (GT):  1 516
Nopeus:  17 kn
Miehistö:  150
Statsraad Lehmkuhl on suuri kolmimastoinen purjealus, jonka omistaja on ollut vuodesta 1978 lähtien norjalainen Stiftelsen Seilskipet Statsraad Lehmkuhl -säätiö. Takiloinniltaan alus on parkki. Sen kotisatama on Bergen, ja sitä käytetään muun muassa Norjan merisotakoulun (norj. Sjøkrigsskolen) koululaivana, nimellä KNM Statsraad Lehmkuhl. Aluksen nimi kääntyy suomeksi "valtioneuvoston jäsen Lehmkuhl", joka puolestaan juontuu Norjan työministerinä vuosina 1905–1907 toimeesta Kristofer Lehmkuhlista.
Alus rakennettiin Johann C. Tecklenborg AG:n telakalla Geestemündessä Bremerhavenissa, ja se laskettiin vesille 14. tammikuuta 1914. Aluksen purjepinta-ala on 2 026 m2, ja sen vetoisuus on 1 516.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Statsraad Lehmkuhl Wikimedia Commonsissa
Statsraad Lehmkuhl Stiftelsen Seilskipet Statsraad Lehmkuhl -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Spektinomysiini

| --- | --- |


Spektinomysiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1R,3S,5R,8R,10R,11S,12S,13R,14S)-8,12,14-trihydroksi-5-metyyli-11,13-bis(metyyliamino)-2,4,9-trioksatrisyklo[8.4.0.03,8]tetradekan-7-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 1695-77-8
ATC-koodi: J01XX04
PubChem CID: 15541
DrugBank: DB00919
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H24N2O7 
Moolimassa: 332,352
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 184–194 °C 
Liukoisuus veteen: Liukenee veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 1,5–2 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen
Spektinomysiini (C14H24N2O7) on aminosyklitoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina erityisesti tippuria vastaan. Spektinomysiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa spektinomysiini on valkoista amorfista ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin, mutta huonosti asetoniin ja hiilivetyihin. Spektinomysiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on -20. Spektinomysiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomin 30S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Yhdiste on aktiivinen eräitä streptokokkeja ja stafylokokkeja vastaan. Spektinomysiini tehoaa myös gramnegatiivisiin bakteereihin kuten enterobakteereihin ja erityisesti Neisseria-suvun lajeihin. Spektinomysiiniä käytetään ihmisillä lähinnä tippuria vastaan muille antibiooteille vastustuskykyisten kantojen ja penisilliineille allergisten potilaiden hoidossa. Uudemmat antibiootit ovat osittain syrjäyttäneet sen käytön ja resistenttejä kantoja on havaittu. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen tai lihakseen. Eläinlääketieteessä spektinomysiiniä käytetään lihakarjan antibioottina esimerkiksi kolibakteeri- ja Pasteurella-infektioissa.
Haittavaikutukset

Tyypillimmät spektinomysiinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pääkipu, oksentelu, ripuli ja pistoskohdan ärsytys. Harvinaisina voi esiintyä huimausta ja ihottumaa.
Valmistus

Spektinomysiini eristettiin ensimmäisen kerran Streptomyces spectabilis -aktinobakteerista vuonna 1960. Yhdisteen valmistus tapahtuu bioteknisesti kyseisen bakteerin avulla. Streptomyces spectabilis syntetisoi spektinomysiiniä glukoosista.
Stroopwafel

Stroopwafeleita
Stroopwafel ("siirappivohveli") on Hollannista peräisin oleva kaksikerroksinen vohveli, jonka kerroksien välissä on siirapin tapaista makeaa täytettä. Yleensä täyte on karamellimaista, mutta kaupoissa myydään myös erilaisia makuvaihtoehtoja. Suurempia tuoreita stroopwafeleita voi ostaa kaduilla tai toreilla olevista kojuista.
Historia

Stroopwafel on peräisin Goudan kaupungista Alankomaista. Erään tarinan mukaan stroopwafelit keksi ensimmäistä kertaa leipuri nimeltä Gerard Kamphuiden. Tämän tarinan mukaan vohvelien alkuperä juontaisi juurensa vuosien 1810 ja 1840 väliin. 1800-luvulla Goudassa oli noin 100 siirappivohveleita valmistavaa leipomoa. Gouda oli myös ainoa kaupunki, jossa siirappisia stroopwafeleita valmistettiin ennen vuotta 1870.
1900-luvulla alkoi vohveleiden teollinen valmistus, ja vuonna 1960 yksistään Goudassa oli 17 vohveleita valmistavaa tehdasta. Neljä tehtaista on yhä toiminnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stroopwafel Wikimedia Commonsissa
Suomen kielen muistomerkkejä

Suomen kielen muistomerkkejä on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran julkaisema kokoelma, joka sisältää vanhoja suomalaisia käsikirjoituksia. Sen ensimmäisen osan toimittivat E. N. Setälä ja K. B. Wiklund, ja se ilmestyi vuonna 1893. Tekstejä on skannattu Vanhan kirjasuomen korpukseen.
Sisältö

Käsikirja ja messu, Mikael Agricola, julkaisseet E. N. Setälä ja K. B. Wiklund, johdatuksen kirj. E. N. Setälä. Agricola, Mikael, n. 1510-1557. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1893. Suomen kielen muistomerkkejä; 1 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 0355-1768 osa 82 1
Kristoffer kuninkaan maanlaki, herra Martin suomeksi kääntämä, Tukholman codex B 96 julkaisseet E. N. Setälä ja M. Nyholm. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1905. Suomen kielen muistomerkkejä; 2 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 0355-1768 osa 82 2:1
Maunu Eerikinpojan kaupunginlaki liitteineen, suomeksi kääntänyt Abraham Kollanius, julk. Martti Rapola. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1926. Suomen kielen muistomerkkejä; 3:2 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 0355-1768 osa 82 3:2
Kristoffer kuninkaan maanlaki, suomeksi kääntänyt Abraham Kollanius. [s.n.], 1926. Suomen kielen muistomerkkejä; 3:1 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 0355-1768 osa 82 3:1
Kristoffer kuninkaan maanlaki. 2, Toisintotekstit verrattuina Tukholman Codexiin B. 96, Herra Martin suomeksi kääntämä, julkaisseet M. Airila ja Hertta Harmas. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1930. Suomen kielen muistomerkkejä; 2:2 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 0355-1768 osa 82 2:2
Speksi

Speksiesitys
Speksi on interaktiivista musiikki- ja tanssinumeroilla höystettyä opiskelijateatteria. Speksit ovat juurtuneet osaksi korkeakoulujen kulttuuritarjontaa.
Historiaa

Speksin juuret juontuvat 1500-luvun Uppsalaan, jossa ylioppilaille opetettiin latinaa teatterin avulla. Näytelmät perustuivat klassisiin teemoihin, ja silloisesta opiskelijoiden sukupuolijakaumasta johtuen näyttelijät olivat kaikki miehiä. He esittivät niin historian suurmiehiä kuin hemaisevia kaunottariakin (mistä perinteestä jotkut pitävät vieläkin kiinni). Seuraavien 300 vuoden kuluessa ruotsalainen speksi sai nykyisen muotonsa. Perinne elää Ruotsissa voimakkaana, ja nykyään lähes jokaisella opiskelijainstanssilla on oma speksinsä.
Suomeen speksin toivat ensimmäisenä 1930-luvulla teekkarit, jotka esittivät speksejä osana tempauksia. Sittemmin tämä perinne hiipui ja heräsi uudelleen vasta 1990-luvun alussa. Pisin katkeamaton speksiperinne Suomessa on Helsingin yliopiston ruotsinkielisten lääketieteen opiskelijoiden Thoraxilla, joka on esittänyt speksejä 1950-luvulta lähtien. 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla speksiperinne laajeni osaksi yliopistojen ja korkeakoulujen opiskelijakulttuuria ympäri Suomea. Suurin osa speksiryhmistä tuottaa näytelmän joka vuosi.
Omstart!

Speksissä yleisö voi ottaa osaa esitykseen huutamalla lavalle "Omstart!". Tämän lisäksi on mahdollista huutaa varsinaisen omstart-huudon perään tarkentavia ideoita siitä, mitä haluaisi näyttämöllä tapahtuvan, esimerkiksi "Omstart, enemmän naurua!". Tällöin speksin interaktiivista traditiota kunnioittava speksiteatteri reagoi huutoon ottamalla äskeiset tapahtumat uudestaan niitä jotenkin varioiden, tarkempien ideoiden tapauksessa uusia ideoita mahdollisuuksien mukaan toteuttaen. Jotta katsoja saa haluamansa ja esiintyjät voivat huomioida hänen toiveensa, tulee omstart-huudon olla selkeä, lyhyt ja ytimekäs. Lisäksi näyttelijöiden repliikkien päälle menevä huuto ei todennäköisesti tule huomioiduksi.
Lisäksi yleisö voi osoittaa suosiotaan onnistuneille suorituksille kuten lauluille, erityisille nokkeluuksille tai näyttäville sisääntuloille huutamalla toistuvasti pelkästään "Omstart! Omstart!". Nämä omstartit ovat erityisesti musiikkinumeroiden tapauksissa yleensä etukäteen suunniteltuja ja saattavat toisinaan olla olennainen osa näytelmää.
Omstart-huudon tulisi olla jotakin toteuttamiskelpoista ja vain kerran huudettua. Hyvää tai huonoa omstartia ei voida määritellä, vaan kyse on mielipiteistä. Eri speksiryhmien innokkuus toteuttaa omstarteja vaihtelee paljon.
Luettelo Suomen speksiteattereista

Lähde:
Akademiska Spexet – Åbo Akademin opiskelijat (ruotsinkielinen)
DIspeksi – Tampereen NääsPeksin alumnit
Eläinlääkiksen speksi – Helsingin yliopiston eläinlääketieteen opiskelijat
Fyysikkospeksi – Aalto-yliopiston fysiikan ja matematiikan opiskelijat
Helgan speksi – Haaga-Helia ammattikorkeakoulun opiskelijat
Helsingin Lääkiksen Speksi – Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opiskelijat
Humanistispeksi – Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan opiskelijat
HybridiSpeksi – Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen ja teknillisen tiedekunnan opiskelijat
I/O-speksi – Turun yliopiston yhteiskunta- ja kasvatustieteiden opiskelijat
JyväSpeksi – Jyväskylän yliopiston poikkitieteellinen speksi
Kumpulan Speksi – Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisten aineiden opiskelijat
KuoLOn Speksi –  Kuopion yliopiston lääketieteen opiskelijat
KY-Speksi – Aalto-yliopiston kauppatieteen opiskelijat
Lex Spex – Turun yliopiston oikeustieteen opiskelijat
LoimuSpeksi – Lapin yliopiston poikkitieteellinen speksi
METKAn Speksi – Metropolia Ammattikorkeakoulun (Helsinki) poikkitieteellinen speksi
NääsPeksi – Tampereen korkeakoulujen poikkitieteellinen speksi
PahkiSpeksi – Oulun yliopiston poikkitieteellinen speksi
Pikispeksi – Oulun yliopiston lääketieteen alumnit
Penkereen speksi – Helsingin yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan opiskelijat
Pykälän Spex – Helsingin yliopiston oikeustieteen opiskelijat
Qme-speksi - Turun Yliopiston Opettajankoulutuslaitoksen Rauman yksikön opiskelijat
RajaSpeksi – Joensuun korkeakoulujen poikkitieteellinen speksi
SeAMK speksi - Seinäjoen ammattikorkeakoulun opiskelijat
Studorgs spex - Helsingin yliopiston ruotsinkielisten sosiaalialan opiskelijoiden speksi (ruotsinkielinen)
Teekkarispeksi – Aalto-yliopiston teekkarit Otaniemestä
Teknologföreningens spex - Aalto-yliopiston ruotsinkielinen osakunta (ruotsinkielinen)
Terwaspeksi – Oulun yliopiston lääketieteen opiskelijat
Thorax – Helsingin yliopiston ruotsinkieliset medisiinarit (ruotsinkielinen)
TLKS Speksi – Turun yliopiston lääketieteen, hammaslääketieteen ja biolääketieteen opiskelijat
TuKY-Speksi – Turun kauppakorkeakoulun opiskelijat
Turkulainen humanistispeksi – Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan opiskelijat
Turun AMK:n Taideakatemian speksi
Valtsikan Speksi – Helsingin yliopiston valtiotieteen opiskelijat
Viikki-speksi – Helsingin yliopiston Viikin kampuksen opiskelijat
WasaSpexet – Åbo Akademin Vaasan yksikön opiskelijat (ruotsinkielinen)
Lisäksi opiskelijateatteria tekevät esimerkiksi OMS-teatteri (Otaniemen Teekkarispeksin alumnit) ja Pseudo (Tampereen yliopiston lääketieteen opiskelijat), mutta näitä ei mielletä spekseiksi, sillä niissä ei ole käytössä Omstart-huutoa ja improvisaatiota.
Speedball 2

| Speedball 2: Brutal Deluxe |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Bitmap Brothers
Julkaisija:  Image Works
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  urheilupeli ja cyberpunk-peli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Acorn Archimedes, Amiga, Amiga CD32, Atari ST, Commodore 64, Sega Mega Drive, Sega Master System
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Speedball 2: Brutal Deluxe on Bitmap Brothersin kehittämä futuristinen toiminta-/urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna 1990 Amigalle ja myöhemmin muille alustoille kuten Amiga CD32, Atari ST ja Sega Master System.
Peli on seuraaja pelille Speedball.
Peli on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmistä peleistä Amigalla.
Vastaanotto

Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 94%.
Uusintaversiot

Pelistä on julkaistu useita uusintaversioita:
Speedball 2: Brutal Deluxe, (2007), XBLA
Speedball 2 Tournament, (2007), Steam
Speedball 2: Evolution, (2011), iOS
Speedball 2 HD, (2013), Steam
Aiheesta muualla

Speedball 2: Brutal Deluxe MobyGamesissa (englanniksi)
Speedball 2: Brutal Deluxe Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Speedball 2: Brutal Deluxe Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Suomen Tukholman-instituutti

Instituutti, Snickarbacken 2–4.
Suomen Tukholman-instituutti (Finlandsinstitutet) Ruotsissa toimiva instituutti, joka tekee tunnetuksi suomalaista nykykulttuuria, edistää kulttuuri- ja tiedevaihtoa maiden välillä sekä esittelee suomalaista yhteiskuntakeskustelua, historiaa, politiikkaa ja talouselämää sekä suurelle yleisölle että tutkimusyhteisölle.
Instituuttia hallinnoi säätiö Stiftelsen Finlands kulturinstitut i Sverige. Instituutin toiminnan piiriin kuuluvia aloja ovat elokuva, kirjallisuus, musiikki ja teatteri. Se järjestää näyttelyjä ja seminaareja.
Instituutin toimitilat ovat 1896–1898 rakennetussa talossa, jonka on suunnitellut arkkitehti Johan Laurentz. Talo rakennettiin alkuaan Ruotsin NMKY:lle. Talon osti 1970 Stiftelsen Finlands Hus, josta myöhemmin tuli nykyinen säätiö. Vuonna 1995 säätiö myi naapurissa olevan hotelli Karelian kiinteistön ja julisti arkkitehtikilpailun jäljelle jääneen talon uudistamisesta. GWSK Arkitekter -arkkitehtitoimiston suunnittelemat muutostyöt toteutettiin 1995–1997.
Rakennuksessa on neljä maanpäällistä kerrosta ja kaksi maanalaista. Siinä on Suomen instituutin toimitilat, kirjasto, lukusali, näyttelytila ja talvipuutarha. Myös Tukholman Suomalaisen Seuran toimitilat ovat samassa rakennuksessa.
Somamonninen

| Somamonninen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Panssarimonnit Callichtyidae
Alaheimo::  Monniset Corydoradinae
Suku::  Monniset Corydoras
Laji::  davidsandsi 
Kaksiosainen nimi
 Corydoras davidsandsi  Black, 1987 
Katso myös
   Somamonninen Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Somamonninen (Corydoras davidsandsi) on monnislaji, jota pidetään akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Somamonninen on noin viisi senttiä pitkä, kaksivärinen ja pyöreäkuonoinen monninen, jonka tunnistaa helpoiten selkäevän alaosasta alkavasta mustasta juovasta joka jatkuu aina pyrstön alaosan kärkeen asti. Lisäksi somamonnisella on selvä naamio.  Samannäköisiä lajeja ovat rusomonninen ja kulmajuovamonninen.
Alkuperä

Somamonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Somamonninen on parvikala. Oikeanlaisissa olosuhteissa somamonninen on vilkas ja rohkea kala. Se on myös suhteellisen helppo saada kutemaan. Mitään varsinaista kutuaikaa somamonnisilla ei ole, vaan ne saattavat kutea mihin aikaan vuodesta hyvänsä. Muutokset veden lämpötilassa ja kemiallisissa ominaisuuksissa voivat laukaista kutemisen. Naaras laskee suuria, halkaisijaltaan noin 2 mm, mätimunia jopa 80 kappaletta kerralla. Somamonniset syövät mätimuniaan, joten kutu pitää pelastaa erilliseen poikasaltaaseen. Poikaset ovat helppohoitoisia, sillä ne syövät kaikkea hienojakoista ruokaa jo kolmen päivän ikäisinä.
Vesiolot ja ravinto

Vesiarvot, joissa somamonninen viihtyy ovat seuraavanlaiset: pH 6.5-7 lämpötila 22-26 astetta, GH 2-20. Akvaarion minimikoko parvelle on 100 litraa.
Somamonnisten akvaarion korkeus on parhaimmillaan n. 30-35 cm, koska monniset käyvät hakemassa pinnalta ilmaa suoleensa jota ne sitten voivat käyttää hengittämiseen. Valaistus ei saisi olla turhan kirkas. Ainoa varteenotettava pohjamateriaali on hieno hiekka, sillä sorapohjalle kerääntyvä lika ja bakteerit saattavat vahingoittaa monnisten viiksiä. Lisäksi olisi hyvä olla varjoisia piilopaikkoja jonne mahtuu useampi kala kerrallaan, mieluiten koko parvi. Suurilehtiset miekkakasvit ja matalat kannot soveltuvat tähän erinomaisesti.
Aiheesta muualla

Harrastajan sivu
Spirit of the Night

|  Spirit of the Night |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Valentina Monetta, Jimmie Wilson
Levy-yhtiö:  Eurosong Records
Kesto:  03:06
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  17. maaliskuuta 2017
Säveltäjä(t):  Ralph Siegel
Sanoittaja(t):  Steven Barnacle Jutta Staudenmayer
Euroviisutiedot
Vuosi:  2017
Maa:  San Marino
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  18.
Pisteet semifinaalissa:  1
Sanat:  sanoitus
Spirit of the Night on sanmarinolaisen laulajan Valentina Monettan ja yhdysvaltalaisen Jimmie Wilsonin esittämä kappale, jolla he edustivat San Marinoa vuoden 2017 Euroviisuissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta 2017, jossa se sai vain yhden pisteen, jäi viimeiselle sijalle eikä näin päässyt finaaliin.
Monetta ja Wilson esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Susan Bullock

Susan Bullock vuonna 2011.
Susan Margaret Bullock (s. 9. joulukuuta 1958 Cheshire, Englanti) on brittiläinen dramaattinen sopraano. Hänen menestyksekkäin roolinsa on ollut Richard Straussin Elektra-oopperan nimirooli, jota hän on esittänyt Milanon La Scalassa, Dresdenissä, Stuttgartissa, Lontoon Covent Gardenissa ja Hongkongissa.
Bullock opiskeli Cheadle Hulme Schoolissa, Lontoon yliopiston Royal Holloway Collegessa, Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa ja kansallisessa oopperastudiossa. Hänen kykynsä huomattiin 1984, kun hän voitti Kathleen Ferrier Award -palkinnon, minkä seurauksena hänelle tarjottiin rooleja Englannin kansallisoopperasta.
Bullock on esittänyt myös Richard Wagnerin oopperoiden Brünnhilden roolia ja Tristan ja Isolde -oopperan Isolden roolia Frankfurtin oopperassa, Venetsian La Fenicessa ja Tokion Kansallisteatterissa. Hänen ohjelmistoonsa kuuluvat myös Alban Bergin Wozzeck-oopperan Marien rooli, Giuseppe Verdin Macbeth-oopperan Lady Macbeth ja Benjamin Brittenin Peter Grimes -oopperan Ellen Orford.
Susan Bullock on laulanut usein myös monien sinfoniaorkestereiden solistina. Hän on esiintynyt Berliinin filharmonikoiden solistina Engelbert Humperdinckin oopperassa Hannu ja Kerttu ja Lontoon Filharmoniaorkesterin solistina hän lauloi Richard Wagnerin Preludin ja Lemmenkuolon Esa-Pekka Salosen johdolla. Hän on esittänyt myös Arnold Schönbergin Erwartung-teosta BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa ja samaa teosta Suomessa Radion sinfoniaorkesterin solistina joulukuussa 2007. Ensimmäisen resitaalinsa Bullock lauloi 2005 Lontoon kuulussa kamarimusiikkisalissa Wigmore Hallissa.
Bullock on levyttänyt BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa Ernest Chaussonin Kuningas Arthur -oopperan Genièvren roolin ja Paul Hindemithin oopperan Pyhä Susanna. Pianisti Malcolm Martineaun kanssa hän on levyttänyt Richard Wagnerin Wesendonk-laulut ja Sergei Prokofjevin Viisi Anna Ahmatovan runoa.
Susan Calvin

Susan Calvin on Isaac Asimovin luoma fiktiivinen robotikko. Hän toimii johtavana robottipsykologina suuressa robottiyhtiössä 2000-luvulla ja hänen tehtävänään on tutkia robotiikan kolmen pääsäännön toteutumista ja tarpeen tullen tuhota robotteja, jotka alkavat kehittää tietoisuutta. Esimerkiksi novellissa Robot Dreams hän joutuu tuhoamaan robotin, joka on alkanut nähdä unia, joissa hän pitää itseään ihmisenä ja robottien messiaana. Calvin esiintyy päähenkilönä useissa novelleissa, joista osa on suomeksi julkaistu kokoelmassa Robotit.
Calvinin hahmo sidottiin Asimovin kirjojen jatkumoon vasta, kun hänet mainitaan kirjassa Aamunkoiton robotit. Calvinista on tullut arvostettu ja kuuluisa hahmo robotiikan ja avaruuslaisten piirissä, eikä häntä yleisesti ajatella maan ihmiseksi, jotka ovat epäsuosiossa.
Löyhästi novelleihin perustuvassa elokuvassa I, Robot häntä esittää Bridget Moynahan.
Susan Cullen-Ward

Susan Barbara Cullen-Ward (ent. Williams) (28. tammikuuta 1941 – 17. heinäkuuta 2004) oli Albanian kruununprinssin Leka Zogun vaimo. Vaikka hänen aviomiestään ei koskaan kruunattu kuninkaaksi, kutsutaan häntä toisinaan kuningatar Susaniksi.
Susan Cullen-Ward syntyi Sydneyssä, Uudessa Etelä-Walesissa, ja toimi peruskoulun opettajana. Hän tapasi Albanian kruununprinssin illallisella Sydneyssä ja avioitui hänen kanssaan vuonna 1975 Espanjassa. He saivat yhden lapsen, Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwen. Leka ja Cullen-Ward palasivat Lekan kotimaahan Albanian hallituksen kutsusta vuonna 2002.
Susan Cullen-Ward kuoli keuhkosyöpään 17. heinäkuuta 2004 Tiranassa, Albaniassa.
Solifer Enduro

Solifer Enduro on suomalainen/kiinalainen mopo. 
Solifer Oy aloitti tämän mopon valmistamisen vuonna 2008. Solifer Enduro on aivan samanlainen kuin Skyteam Enduro, jonka valmistaminen aloitettiin vuonna 2007. Moottori on samanlainen kuin monkeyssa, mutta tähän malliin on lisätty sähköstartti. Mallia myydään myös supermotona, jossa on vain erilaiset renkaat, mittaristo ja katteet. Mopossa ei ole erillistä tilaa työkaluille ja rekisteriotteelle. Työkalupakin voi asentaa takarenkaan yläpuolelle pakoputkea vastapäätä, jossa on toiselle pakoputkelle paikka. Polttoainetankin tilavuus on 10 litraa, josta päätankki on 7 litraa ja varatankki 3 litraa. Mopon akku sijaitsee penkin alla. Moottorin päällä on runsaasti työskentelytilaa.
Tekniset tiedot

Omapaino: 115 kg
Mitat: 2 130 x 850 x 1 200 mm
Istuinkorkeus: 950 mm
Akseliväli: 1 450 mm
Jarrut: levyjarrut
Moottori: 49,4 cm³ 1-sylinterinen ilmajäähdytteinen nelitahtimoottori (2,6 kW/7500 r/min)
Voimansiirto: 4 vaihdetta, ketjuveto, käsikytkin
Polttoainesäiliön tilavuus: 10 l
Käynnistys: poljin, sähkö
Eturengas: TR4, 1-18
Takarengas: TR4, 1-18
Jousitus edessä: nestevaimennettu teleskooppijousitus
Jousitus takana: keinuhaarukka, monojousi
Muuta: 12 V sähköjärjestelmä, LCD- ja analoginen mittaristo
Akku: 12V 6Ah
Vääntö: 2,5 Nm
Tyhjäkäynti: 1 350 RPM
Sytytystulppa: A7RTC
Sytytysjärjestelmä: CDI
Valot: Ajovalo 12V35/35W, Suuntavalo 12V 10W, Taka/jarruvalo 12V 21W/5W
Ajettavuus

Mopoa on erittäin mukava ajaa. Vakiona mopo on melko hidas kiihtymään ja hyytyykin ylämäessä aika helposti. Iskunvaimennus ja jousitus toimivat oikein mukavasti. Kone lähtee melkein aina ensimmäisellä polkaisulla käyntiin, ja siinä on sähköstartti. Yleensä sitä ei ole enduroissa. Kone lähtee helposti liikkeelle ilman runsasta lämmitystä.
Jarrut

Mopon jarrut hirttävät joskus kiinni, mutta ne saa irti kun löysää pulttia, joka on jarruista lähtevästä metallissa, jossa on pitkät kierteet. Jos tämä ei auta, jarruista täytyy ottaa sokka ja osa jossa se oli, irti. Sokka sijaitsee edellisen vinkin pultin alapuolella.
Moottori

Solifer Endurossa on nelitahtikone, joka on tuttu monkeystä. Tehoa on 2,65 kW ja kaasuttimena DENI 17mm. Ilmanpuhdistimessa on tiheä kangas ja harvahko metalliverkko. Se sijaitsee kaasuttimen sekä toisen putsarikotelon välissä, joka on tyhjä ja onkin vain käytössä kevarimoottorilla. Venttiilit ovat samankokoiset kuin 87- mankeissa, eli imuventtiili on 19 mm ja pako 16 mm ja nokka melko jyrkkä sekä kuulalaakeroitu. Sytytystulppa on  A7RTC. Mopo on nelivaihteinen. Vaihteet menevät todella helposti vapaalle. Tyhjäkäynnin löydät kaasuttimesta, joka on moottorin päällä. Tyhjäkäynti suurenee kääntämällä säätöruuvia myötäpäivään ja pienenee kääntämällä vastapäivään.
Vuonna 2011 Solifer Endurosta tuli myös 2-tahti malli.