stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esa Anttala
Sotilas

Urpo Lempiäinen syntyi Karjalankannaksella yhdeksänlapsiseen maanviljelijäperheeseen, jonka lapsista kolme kuoli pienenä. Vanhemmat omistivat Kirstinälän kylässä 22 hehtaarin maatilan. Matti-isä hukkui läheiseen Halolanjärveen Urpo-pojan ollessa 11-vuotias. Poikaa ei maanviljelys kiinnostanut, mutta Uudenkirkon suojeluskuntaan hän liittyi.
Varusmiespalvelukseen Anttala pääsi 18-vuotiaana vapaaehtoisena 1936. Vahva ja hyväkuntoinen 183-senttinen nuorukainen menestyi palveluksessa erinomaisesti ja ampujana hän oli valioluokkaa, paitsi pistooliammunnassa. Aliupseerikoulusta hän valmistui lähettialiupseeriksi. Talvisodan Anttalan yksikkö Erillinen pataljoona 3 aloitti Vammeljoella, ja jo sodan alussa yksiköstä tehtiin panssarintorjuntapataljoona. Sotilaille jaettiin kasapanoksia ja polttopulloja, ja heitä siirrettiin kuorma-autoilla paikasta toiseen. Sotakokemuksistaan Anttala kirjoitti myöhemmin romaanin Talvisodan tulessa.
Anttala, tuolloin Urpo Lempiäinen, suunnitteli yhdessä Eugen Wistin kanssa välirauhan aikana kesällä 1940 laitonta "partiomatkaa" Neuvostoliiton puolelle, kotiseudulleen Uudenkirkon Kaipialan kylään, jonne Wistin isä oli kätkenyt kultasepänliikkeensä hopeavaraston. Hopeiden noutoretki suunniteltiin yhteistyössä Yleisesikunnan tilastotoimiston alatoimisto U2/V:n kanssa. Lempiäisestä, Wististä ja kolmannesta matkan osanottajasta, Toivo Paavilaisesta, tuli U2/V:n, myöhemmän Erillinen pataljoona 4:n 1. komppanian tiedustelijoita ja kaukopartiomiehiä. Anttala kirjoitti 1961 retkestä osin tosipohjaisen romaanin Hopeaa rajan takaa, josta Mikko Niskanen ohjasi 1963 samannimisen elokuvan. Kymmeniä vuosia myöhemmin paljastui, että alkukesällä 1941 tehty retki oli myös Suomen sotilastiedustelun avustama vakoilumatka Kannakselle.
Palvellessaan jatkosodan aikana osasto Vehniäisessä Anttala otti osaa 13 kaukopartiomatkalle. Jatkosodan lopulla hänen johtamansa nelimiehinen partio jättäytyi neuvostojoukkojen hyökkäyksen aikana näiden selustaan. Partio teki ensimmäisenä havainnon, että puna-armeija alkoi vähentää joukkojaan rintamalla. Esimiehet pitivät havaintoa niin tärkeänä, että ylikersantti Anttalalle myönnettiin siitä kolmannen luokan Vapaudenristi.
Kirjailija

Jatkosodan aikana kaukopartio-osaston harjoitusten lomassa Syvärin varrella sijaitsevassa Vaasenissa Anttala tapasi kartanpiirtäjänä palvelleen lotan, josta tuli myöhemmin hänen vaimonsa. Anna-Liisa Rekola (1919–1999) opiskeli myöhemmin Helsingissä filosofian kandidaatiksi. Hän työskenteli kieltenopettajana ja perhe muutti hänen työnsä vuoksi ensin Savonlinnaan ja sitten Mikkeliin. Hän suomensi myöhemmin nuortenkirjoja ja oli innokas lukemaan. Se oli pariskunnan yhteinen harrastus ja heillä oli ainakin 5 000 kirjaa. Kun siihen lukuun päästiin, niin laskeminen lopetettiin.
Sotien jälkeen Anttalalla oli louhintayritys, joka teki muun muassa rakennusten pohjatöitä. Perheen asuessa 1950-luvulla Mikkelissä Anttala kirjoitti kertomuksia Kansa taisteli- ja Peitsi-lehtiin omalla nimellään Urpo Arhosuo. Hän tapasi 1957 kenraali Aarne Blickin, joka kehotti kirjoittamaan kaukopartioista. Ensimmäisen kirjansa kirjoittamisen Anttala aloitti vaimoltaan salaa, mutta kun Päämajan kaukopartio 1960 ilmestyi, siitä tuli menestyskirja joka kiinnosti ulkomaita myöten. Esimerkiksi Ruotsin armeijan johto käännätti kirjan ruotsiksi ja jakoi sitä monisteena alaisilleen. Kirjailijalla oli pontimenaan kyllä rahakin, mutta tärkeämpää oli purkaa mielestä sodassa elettyä nuoruutta kirjoittamalla.
Anttalan pojan Olli-Pekka Arhosuon mukaan kirjailijanimi Esa Anttala on muodostettu siten, että Esa on muunnos ystävän, jatkosodassa kaatuneen kaukopartiomies Eugen ”Ese” Wistin kutsumanimestä. Loppuosa Anttala perustuu kirjailijan äidin tyttönimeen Anttalainen. Kirjailijan poika ei koskaan kysynyt, miten Lempiäisestä tuli Arhosuo, mutta nimi on ilmeisesti muunnos kirjailijan lapsuudenkodin läheisestä Arhoinsuo-nimisen alueen nimestä. Moni muukin sotilastiedusteluun osallistunut mies vaihtoi nimeään, joten ainutlaatuista vaihdos ei siis ollut.
Olli-Pekka Arhosuo on todennut isänsä kirjoittaneen viihdettä eikä niinkään sotahistoriaa. Tietokirjailija Mikko Porvali tunnustaa Anttalan kyvyt, vaikka muistuttaa hänen kirjoihinsa liittyvästä seikkailullisuudesta ja sukulaisuudesta poikakirjoihin. Porvalin mielestä kirjoissa on tiettyä vihollisen aliarviointia ja omien sotilaiden pitämistä vihollista kyvykkäämpinä. Anttalalla oli Kariston kanssa sopimus, että kustantaja maksaa hänelle kuukausittain palkkion siitä, että hän kirjoittaa kirjan vuodessa. Kirjoittamiseen Anttala tarvitsi aikaa yleensä kolme kuukautta.
Anttala ja perhe muuttivat 1960-luvun alussa Anna-Liisan kotiseudulle Lahteen ja he hankkivat Päijänteen saaresta kesämökin, jossa suuri osa kirjoista syntyi. Anttala ei sotien jälkeen halunnut missään tapauksessa vierailla Neuvostoliitossa, eikä käydä lääkärissä, paitsi kun ajokorttia varten oli pakko. Hän ei koskaan kertonut lähipiirilleen kokemistaan infarkteista, vai ymmärsikö vaivojaan itsekään. Lopulta tuli vaikea kohtaus ja kuolinsyyksi todettiin sydäninfarkti.
Tuotanto

Esa Anttalan tuotanto käsittää yli 20 romaania, joista suurin osa käsittelee kaukopartiotoimintaa. Tämän ryhmän tyypillisiä edustajia ovat esikoisteos Päämajan kaukopartio (1960) sekä Hiihtopartio Äänisellä (1975). Kuriiri katoaa ja Partisaanit tulessa käsittelevät puolestaan Neuvostoliiton sotilaiden ja vakoilijoiden toimintaa Suomen maaperällä. Viimeinen partio kertoo virolaisten vapaaehtoisten kaukopartiosta Suomen puolustusvoimien palveluksessa. Hänen viimeinen teoksensa Yli rautaesiripun (1977) on kuvaus entisten suomalaisten kaukopartiomiesten sotien jälkeen Naton palveluksessa tekemistä tiedusteluretkistä Neuvostoliittoon.
Teokset

Päämajan kaukopartio (1960)
Hopeaa rajan takaa (1961)
Päämajan kaukopartio saarroksissa (1961)
Päämaja kutsuu – kaukopartio (1962)
Viimeinen partio (1963)
Paluu isänmaahan (1964)
Kädet ylös, kaukopartio (1965)
Aavepartio (1966)
Jengi (1966)
Tulijyrän takana (1967)
Kenttäpappi (1968)
Kuriiri katoaa (1968)
Viimeinen partio Kannaksella (1969)
Elokuun kriisi 1940 (1970)
Pako yli Suomenlahden (1970)
Talvisodan tulessa (1971)
Partisaanit tulessa (1972)
Kiskosotaa Kannaksella (1973)
Hiihtopartio Äänisellä (1975)
Talvisota (1975)
Kaukopartio napapiirin takana (1976)
Kaukopartio Lapin sodassa (1976)
Yli rautaesiripun (1977)
Kirjallisuutta ja lehtiartikkeleita

Esa Anttalan haastattelu (Apu-lehti 44/1970)
Seppo Heikinheimo Esa Anttalasta (Helsingin Sanomat 30.8.1971)
Kaukopartiomies ja agentti Arvo Juvonen (Helsingin Sanomien Nimiä tänään -palsta 24.1.2005); Juvonen oli Anttalan romaanin Yli rautaesiripun kohdehenkilö
Mikko Vainio: Esa Anttala perinteiden jatkajana.  (Pro gradu -tutkielma, Joensuun yliopisto, Kirjallisuus, ulkoasu: filmikortti)  Joensuu:  Joensuun yliopisto, 1989.
Aiheesta muualla

Lappeenrannan maakuntakirjaston Carelica-kirjailijat-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Vellamon vinkit (Arkistoitu – Internet Archive) (Lahden kaupunginkirjasto)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat
Mika Räinä

Mika Jukka Samuel Räinä (s. 17. heinäkuuta 1973) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka on kotoisin Oulusta. Hän on tullut erityisen tutuksi sketsisarjasta Jopet Show. Lisäksi Räinä on työskennellyt teatterissa ja kotimaisissa elokuvissa.
Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa 2001–2005 opiskellut Räinä on näytellyt 2000-luvun puolivälissä Oulun kaupunginteatterissa sekä 2010-luvun taitteessa Helsingin kaupunginteatterin näytelmissä Arsenikkia ja vanhoja pitsejä (ohj. Neil Hardwick ja Enron (ohj. Kari Heiskanen). Keväällä 2012 Räinä siirtyi Musiikkiteatteri Koittoon, jossa hän esiintyi Queen-aiheisessa musikaalissa Show Must Go On. Myöhemmin häntä on nähty Komediateatteri Arenan, Rauman ja Espoon kaupunginteatterin sekä Turussa Linnateatterin ja Samppalinnan kesäteatterin tuotannoissa.
Räinä on myös käsikirjoittanut televisioon muun muassa Jopet Show’n ja Pääroolissa-sarjan jaksoja. Lisäksi Räinä on esiintynyt Jopet Show’sta tutussa Päälykäisen roolissa Jope Ruonansuun Naamakirja-albumilla kappaleessa ”Autokauppias ja Päälykäinen”. Räinä on yksi Jope ite -dokumenttielokuvan käsikirjoittajista.
Filmografia > Elokuvia, joissa näytellyt

Rölli ja metsänhenki (2001)
Hyppää pois (2001)
Sankarit (2002)
Levottomat 3  (2004)
Kalteva torni (2006)
Syvälle salattu (2011)
Risto (2011)
Asterix ja Obelix Britanniassa (2012) (ääni)
Nuotin vierestä (2016)
95 (2017)
Jope Ite (2023)
Filmografia > TV-sarjat, joissa näytellyt

Tummien vesien tulkit (2002)
Kaverille ei jätetä (1999-2004)
Salatut elämät (2004)
Mogadishu Avenue (2006)
Röyhkeä diplomaatti (2007-2008)
Suojelijat (2008)
Tukka auki (2008)
Parasta aikaa (2009-2010)
Kotikatu (1995-2011)
Jopet Show (2005-2011)
Roba (2012)
Syke (2019)
Aiheesta muualla

Vitsit sikseen -vodcast: Mika Räinä (Youtube)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Savukosken kunnanvaltuusto

| Kunnanvaltuusto |
| --- | --- |

Kunta:  Savukoski
Valtuutettuja:  17
Johto:  Reijo Kilpelä (pj.)  Kari Kilpimaa (1. vpj.)  Jouko Savukoski (2. vpj.)
Savukosken kunnanvaltuusto on Savukosken kunnan ylin päättävä elin. Kunnanvaltuustossa on 17 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi.
Valtuusto 2013–2016 > Valtuutetut

Lokakuun 2012 kunnallisvaaleissa valitut ehdokkaat vuosiksi 2013–2016:
| Valtuutettu | Puolue |
| --- | --- |
Ahvenainen Jouni: Keskusta
Haapakoski Raimo: Keskusta
Halonen Jouni: Keskusta
Karpeeki Teuvo: Keskusta
Karvonen Tuovi: Keskusta
Kilpelä Reijo: Keskusta
Pulska Petteri: Keskusta
Pääkkö Mervi: Keskusta
Savukoski Jouko: Keskusta
Hannuniemi-Pulska Ritva: Kokoomus
Kilpimaa Kari: Kokoomus
Peltoniemi Helena: Kokoomus
Posti Hannu: Kokoomus
Kammonen Osmo: Perussuomalaiset
Huttunen Jari: Vasemmistoliitto
Mustajärvi Matti: Vasemmistoliitto
Mustajärvi Markus: Vasemmistoliitto
Aiheesta muualla

Savukosken kunta
Lammin vapaaseurakunta

| Lammin vapaaseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Suomen Vapaakirkko
Perustettu:  1903 (1990)
Seurakunnan johtaja:  Päivö Juntumaa
Pääkirkko:  Palkkisillantie 1 16900 Lammi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lammin vapaaseurakunta on Hämeenlinnan Lammilla toimiva vapaaseurakunta. Seurakunnan johtaja on Päivö Juntumaa. Seurakunta kokoontuu Lammin vapaakirkossa, joka sijaitsee Kirnumäen asuinalueella Palkkisillantien varressa. Lisäksi seurakunnalla on rukoushuone Auttoisissa. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan. Seurakunnan toimintaan kuuluvat opetustilaisuuksien lisäksi sanan ja rukouksen illat, aamuhetket, yhteistilaisuudet sekä lähetystyö.
Vapaakirkollisen toiminnan mainitaan alkaneen Lammilla jo vuonna 1901, jolloin paikkakunnalla vaikutti Emil Seppälä. Seurakunta perustettiin vuonna 1903. Lammin vapaaseurakunnasta muodostui suomenkielisen vapaakirkollisuuden voimakkain maaseutuyhteisö 1900-luvun alussa. Vapaakirkollisuus sai kannatusta myös Lammin ympäryskunnissa. Lammilta käsin vapaakirkollinen liike levisi muun muassa Luopioisiin. Alkuvuosina seurakunta toimi Vapaan Lähetyksen yhteydessä ja vuodesta 1944 lähtien osana Hämeenlinnan vapaaseurakuntaa. Lammin vapaaseurakunta itsenäistyi omaksi paikallisseurakunnakseen vuonna 1990.
Johannes Kastajan mestauspäivä

Johannes Kastajan mestaus. Venäläinen ikoni 1400-luvulta.
Guido Reni: Salome Johannes Kastajan pään kanssa.
Johannes Kastajan mestauspäivää vietetään 29. elokuuta useissa kristillisissä kirkkokunnissa, varsinkin ortodoksikirkossa. Suomessa päivää vietettiin nimellä Johannes Kastajan kaulanleikkauspäivä  ja se poistui almanakasta vuonna 1908.
Taustaa > Johanneksen ja Herodeksen konflikti

Matteuksen ja Markuksen evankeliumien mukaan Johannes Kastaja ja Herodes Antipas joutuivat konfliktiin, koska Johannes arvosteli Herodeksen avioliittoa hänen velipuolensa vaimon, Herodiaan, kanssa. Herodes piti Johannesta arvossa ja kuunteli mielellään hänen opetuksiaan, mutta Herodias ei sietänyt Johannesta ja halusi hänet surmatuksi.
Taustaa > Mestaus Herodeksen syntymäpäiväjuhlilla

Herodes Antipas järjesti syntymäpäiväjuhlan, jossa hänen tyttärensä Salome tanssi vieraiden iloksi. Ihastuneena Herodes lupasi antaa Salomelle hänelle mitä tahansa hän vain pyytääkin. Hämmentyneenä hän ei osannut päättää, mitä pyytäisi, mutta äitinsä, Herodiaan, kehotuksesta hän pyysi Johannes Kastajan pään vadilla. Vaikka Herodes oli vastahakoinen ja pelkäsi kansan reaktiota, hän suostui täyttämään lupauksensa vieraidensa painostuksesta. Johannes mestattiin, ja hänen päänsä toimitettiin Salomelle, joka vei sen äidilleen.
Johannes Kastajan kuoleman seuraukset

Johannes Kastajan kuolema symboloi totuuden puolustamista ja moraalista rohkeutta, koska hän uskalsi arvostella Herodes Antipaksen ja Herodiaan avioliittoa. Hänen rohkeutensa johti marttyyrikuolemaan. Herodes Antipas menetti valtansa ja joutui maanpakoon, mutta ei kuollut köyhyydessä. Hänen kuolemastaan ei ole tarkkaa tietoa, mutta hän kuoli vuonna 39 jaa.
Johannes Kastajan muiston kunnioitus

Johannes Kastajan mestauspäivää vietetään 29. elokuuta. Raamatun mukaan Johannes Kastajan mestaus ilmeisesti tapahtui muutamaa viikkoa ennen pääsiäistä, mutta muistopäivää alettiin myöhemmin viettää 29. elokuuta, koska sanottuna päivänä keisari Konstantinus ja Helena vihkivät Johanneksen haudan päälle valmistuneen kirkon Sebastessa. Sinne haudattiin myös Johanneksen opetuslasten jäännökset.
Muistopäivää vietettiin idässä jo 300-luvulla, lännessäkin paikoitellen jo 400-luvulla, yleisemmin 800-luvulta alkaen. Varsinkin ortodoksisessa kirkossa se on ankara paastopäivä pyhän väkivaltaisen kuoleman vuoksi. Suomen ortodoksisilla alueilla päivä on tunnettu kansanomaisesti nimellä "Kuiva-Iivana". Suomen evankelisluterilainen kirkko ei ole koskaan viettänyt päivää pyhäpäivänä, mutta suomalaisiin almanakkoihin se oli merkittynä vuoteen 1907 saakka, viimeisinä aikoina tosin lyhentyneenä melko arvoitukselliseen muotoon "Joh. Kast. k.l.".
Lancia Delta (2008)

| Lancia Delta |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  2008–2014
Muut nimet:  Chrysler Delta
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Lancia Delta II
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Bravo
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Fiat C2
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen robotti 6-vaihteinen automaatti
Mitat
Massa:  1395–1505 kg
Pituus:  4520 mm
Akseliväli:  2700 mm
Leveys:  1797 mm
Korkeus:  1499 mm
Lancia Delta (Typ 844) on Lancian vuosina 2008–2014 valmistama keskiluokan automalli, joka lainaa nimensä alkuperäiseltä Lancia Deltalta. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Fiat Bravo. Vuonna 2010 auto tuli myyntiin Isossa-Britanniassa ja Irlannissa Chrysler Delta -nimisenä.
Delta esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2008. Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä se sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Ensiesittely

Lancia julkaisi viralliset kuvat uudesta Deltasta 5. helmikuuta 2008 ja muutama päivä sen jälkeen pidettiin virallinen lehdistötilaisuus ennen Geneven autonäyttelyä. Auton nimi aiheutti puheenaihetta, sillä se sai mainetta menestyksekkäänä ralliautona. Nyt mallista oli tulossa tavallinen perheauto, kuitenkin alkuperäinen vuoden 1979 Delta oli suunniteltu viisioviseksi sedaniksi. Autonäyttelyssä auton sisätila oli aiemmin virallisiin kuviin nähden erilainen. Tuolloin se muistutti hyvin paljon Fiat Bravoa. Suurin osa materiaaleista ja yksityiskohdista oli muutettu, kuten mittaristo, ajoratti ja sisätilan valot.
Muotoilu

Deltan suunnittelussa oli keskitytty erityisesti korin muotoiluun ja mekanisiin innovaatioihin. Keulaosa tehtiin enemmän urheilullisemman näköiseksi, jonka keskellä on suurehko krominen maski. Ovien ikkunat on muotoiltu myös siten, että ne ovat yhtä isoa kokonaislinjaa. Takavalot muistuttavat aiemman mallin Thesiksen muotoilua. Sisätilan istuimissa on käytetty Benovaa ja alcantaraa.
Vuonna 2011 uudistettiin muun muassa Deltan etusäleikköä.
Tekniikka

Merkittävimpiä teknisiä toimintoja ovat erillään oleva moottorin vääntömomentin ohjaus etuakselilta. ESP Drive Steering Torque -ohjaus avustaa aktiivisesti yliohjautuvuuden hallintaa. Myös Fiatin muissa malleissa tutuksi tullut City-toiminto muuttaa ohjauksen sähköisesti kevyemmäksi ajaa. Magneti Marellin reaktiivinen iskunvaimennusjärjestelmä on saatavana lisävarusteena, joka parantaa auton ajomukavuutta. Kaikki mallit on myös varusteltu kuudella turvatyynyllä.
|  | 1> 4 T-Jet | 1> 4 T-Jet | 1> 4 Multiair | 1> 8 DI T-Jet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Valmistusaika: | 8/2008–1/2014 | 8/2008–7/2010 | 7/2010–1/2014 | 2/2009–1/2014 |
| Moottorityyppi: | rivimoottori, polttoaineen suihkutus | rivimoottori, polttoaineen suihkutus | rivimoottori, polttoaineen suihkutus | rivimoottori, suorasuihkutus |
Ahtaminen:: turboahdin
Sylinterit/venttiilit:: 4/16
| Iskutilavuus: | 1 368 cm³ | 1 368 cm³ | 1 368 cm³ | 1 742 cm³ |
| Suurin teho: | 88 kW (120 hv) | 110 kW (150 hv) | 103 kW (140 hv) | 147 kW (200 hv) |
| Suurin vääntö (kierrosalueella): | 206 Nm 1 750 | 206 Nm 2 250 | 230 Nm 1 750 | 320 Nm 1 400 |
Vetotapa:: etuveto
| Vaihteisto: | 6-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen automaatti |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h: | 9,8 s | 8,7 s | 9,2 s | 7,4 s |
| Huippunopeus: | 195 km/h | 210 km/h | 202 km/h | 235 km/h |
Polttoaineenkulutus (100 km, yhdistetty):: –
Hiilidioksidipäästöt (yhdistetty):: –
|  | 1> 6 Multijet | 1> 6 Multijet | 1> 9 Multijet | 2> 0 Multijet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Valmistusaika: | 7/2011–1/2014 | 8/2008–12/2014 | 8/2008–1/2014 | 8/2008–1/2014 |
Moottorityyppi:: rivimoottori, yhteispaineruiskutus
| Ahtaminen: | turboahdin | turboahdin | kaksoisturboahdin | turboahdin |
Sylinterit/venttiilit:: 4/16
| Iskutilavuus: | 1 598 cm³ | 1 598 cm³ | 1 910 cm³ | 1 956 cm³ |
| Suurin teho: |  77 kW (105 hv) | 88 kW (120 hv) | 140 kW (190 hv) | 121 kW (165 hv) |
| Suurin vääntö (kierrosalueella): | 300 Nm 1 500 | 300 Nm 1 500 | 400 Nm 2 000 | 360 Nm 1 750 |
Vetotapa:: etuveto
Vaihteisto:: 6-vaihteinen manuaali
| Vaihteisto (valinnainen): | – | 6-vaihteinen robotti | – | – |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h: | 10,7 s | 10,7 s | 7,9 s | 8,5 s |
| Huippunopeus: | 186 km/h | 194 km/h | 222 km/h | 214 km/h |
Polttoaineenkulutus (100 km, yhdistetty):: –
Hiilidioksidipäästöt (yhdistetty):: –
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancia Delta (2008) Wikimedia Commonsissa
Lancian (Lancia Automobiles S.p.A.) automallit
Facelift-mallin Lancia Delta.
Volkswagen Touran

Volkswagen Touran on Volkswagenin vuodesta 2003 lähtien valmistama tila-automalli. Se sijoittuu mallistossa suuremman Sharanin alapuolelle. Japanissa mallia myydään nimellä Golf Touran.
Volkswagen Touran II (2015–)

| Volkswagen Touran II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina  Saksa
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2015–
Muut nimet:  Volkswagen Golf Touran
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Edeltäjä:  Volkswagen Touran I
Teknisesti samankaltaisia:   MQB-pohjalevyn mallit * Audi A3 (Typ 8V) Audi Q2  Audi TT (Typ FV)  SEAT León (Typ 5F)  Škoda Octavia (Typ 5E)  Škoda Superb (Typ 3V)  Volkswagen Arteon  Volkswagen Atlas  Volkswagen Atlas Cross Sport  Volkswagen Bora (2018)  Volkswagen Golf VII  Volkswagen Golf Sportsvan  Volkswagen Jetta VII  Volkswagen Lamando  Volkswagen Lavida II  Volkswagen Passat (B8)  Volkswagen Passat (Kiina)  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven Touran esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2015, ja se perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevylle. Auto on edeltäjäänsä 13 senttimetriä pidempi.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Touran sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi bensiinimoottorit 1,2 TSI (110 hv) ja 1,4 TSI (150 hv) sekä dieselit 1,6 TDI (110 hv) ja 2,0 TDI (150 hv). Keväällä 2016 tulivat 1,8 TSI (180 hv) ja 2,0-litraisen dieselin 190-hevosvoimainen versio, lisäksi 1,6-litraisen teho nousi 115 hevosvoimaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Touran Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit: Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit: 181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit: Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit: 1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot): Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (2006).
Volkswagen CrossTouran
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (2010).
Rovaniemen kaupunginvaltuusto

| Kaupunginvaltuusto |
| --- | --- |


Kunta:  Rovaniemi
Valtuutettuja:  51
Johto:  Heikki Autto (pj.)  Pertti Lakkala (1. vpj.)  Eemeli Kajula (2. vpj.)  Henri Ramberg (3. vpj.)
Rovaniemen kaupunginvaltuusto on Rovaniemen kaupungin kunnanvaltuusto ja ylin päättävä toimielin. Valtuustossa on 51 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi.
Kaudella 2021–2025 valtuuston kolme suurinta puoluetta ovat keskusta (13 paikkaa), kokoomus (10 paikkaa) ja perussuomalaiset (9 paikkaa). Valtuuston puheenjohtajana toimii Heikki Autto (kok.) sekä varapuheenjohtajina Pertti Lakkala (kesk.), Eemeli Kajula (sd.) ja Henri Ramberg (vas.).
Paikkajako vaaleittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
paikkajako ja äänestysaktiivisuus kunnallisvaaleissa
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | SDP | SKDL Vas. | Kok. | Kesk. | LKP | SKL KD | SMP PS | Vihr. | Muut | äänestys- aktiivisuus |
| 1976 | 10 | 10 | 10 | 6 | 6 | 1 | -- |  | -- | 78,9 % |
| 1980 | 11 | 9 | 11 | 7 | 4 | 1 | -- |  | -- | 78,0 % |
| 1984 | 13 | 9 | 13 | 13 |  | 1 | 1 | 1 | -- | 71,0 % |
| 1988 | 12 | 7 | 12 | 13 | 4 | -- | 1 |  | 2a | 64,8 % |
| 1992 | 15 | 8 | 10 | 13 | 2 | 1 | -- | 2 |  | 65,5 % |
| 1996 | 14 | 8 | 11 | 15 |  | 1 |  | 2 |  | 56,9 % |
| 2000 | 12 | 8 | 10 | 17 |  | 1 |  | 3 |  | 48,8 % |
| 2004 | 10 | 8 | 11 | 18 |  | -- |  | 4 |  | 51,9 % |
| 2005 | 14 | 12 | 13 | 29 |  | 2 |  | 5 | -- | 56,2 % |
| 2008 | 13 | 10 | 17 | 23 |  | 2 | 3 | 7 | -- | 58,1 % |
| 2012 | 8 | 7 | 12 | 19 |  | 1 | 9 | 3 | -- | 56,0 % |
| 2017 | 10 | 6 | 10 | 16 |  | 2 | 4 | 3 | -- | 54,5 % |

| 2021 | 9 | 5 | 10 | 13 |  | 1 | 9 | 4 | -- | 50,3 % |
a Demokraattinen Vaihtoehto
Lähde: Tilastokeskus, Oikeusministeriö & Rovaniemi