stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Reuchlin
Reuchlin ja uskonpuhdistus

Reuchlinin ja katolisen kirkon kiistan on väitetty vaikuttaneen uskonpuhdistuksen käynnistymiseen. Vaikka Reuchlinin tapaus innoitti uskonpuhdistajia, Reuchlin ei koskaan hylännyt katolista kirkkoa, ja tuomitsi veljenpoikansa Philip Melanchthonin ja Lutherin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Reuchlin Wikimedia Commonsissa
Juryi Ziser

Juryi Ziser Vitebskissä, 2015
Juryi Ziser  (valkoven. Юрый Зісер, 28. kesäkuuta 1960 – 17. toukokuuta 2020) oli valkovenäläinen verkkoyrittäjä ja bloggaaja. Hän oli Tut.by:n perustaja ja omistaja.  Sivusto on Valko-Venäjän vierailluin verkkoportaali.
Elämäkerta

Juryi Ziser syntyi Lvivissä Ukrainassa ja valmistui leningragilaisesta ammattikorkeakoulusta. Vuonna 1987 hän muutti Minskiin Valko-Venäjälle. Vuonna 1992 hän perusti yrityksen Nadzeinyja prahramy.
Hän kirjoitti useita kirjoja internet- ja ohjelmistomarkkinoinnista. Hän kuoli mahasyövän aiheuttamiin komplikaatioihin.
John Harington

| John Harington |
| --- | --- |
 Hieronimo Custodisin Haringtonista noin vuosina 1590–93 maalama teos
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1560 Kelston, Somerset, Englanti
Kuollut: 20. marraskuuta 1612 Kelston, Somerset, Englanti
Kansalaisuus:  englantilainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  King’s College Cambridge
Tunnetut työt:  WC-pönttö
John Harington (joskus myös muodossa Harrington; 4. elokuuta 1560 Kelston, Somerset, Englanti – 20. marraskuuta 1612 Kelston, Somerset, Englanti) oli englantilainen hovimies, kirjailija, keksijä ja taiteilija, joka tunnetaan parhaiten WC-pöntön keksijänä. Harington oli merkittävä jäsen kuningatar Elisabet I:n hovissa. Hän kuitenkin menetti runojensa ja muiden kirjoitustensa takia suosionsa Elisabetin sekä tämän seuraajan Jaakko I:n silmissä.
WC-pöntön keksiminen

Harington rakennutti vuonna 1596 kaksi WC-pönttöä: toisen itselleen ja toisen kuningatar Elisabet I:lle. Hän julkaisi myös keksinnöstään teoksen A New Discourse upon a Stale Subject: The Metamorphosis of Ajax. Kirja sisälsi poliittisia viittauksia Elisabetin suosikki Robert Dudleyyn, mistä kuningatar suuttui ja jonka seurauksena Harington karkotettiin hovista. Lisäksi Haringtonia arvosteltiin kirjasta niin, että hän luopui viemäröintialasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Harington Wikimedia Commonsissa
Jorge da Costa

Jorge da Costa
Jorge da Costa (1406/7 Alpedrinha – 18. syyskuuta 1508 Rooma) oli portugalilainen kardinaali. Hän toimi Lissabonin arkkipiispana vuosina 1464–1500 ja lisäksi Bragan arkkipiispana 1486–1488. Hän oli camerlengo vuosina 1486–1487. Hänestä tehtiin kardinaalipappi 18. joulukuuta 1476; hän oli taiteiden suojelija ja yksi aikansa rikkaimmista kardinaaleista.
Da Costa opiskeli Pariisin yliopistossa.
Aiheesta muualla

Catholic-Hierarchy.org: Jorge Cardinal da Costa (englanniksi)
Joulutähti

| Joulutähti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Tyräkit Euphorbia
Laji::  pulcherrima
Kaksiosainen nimi
 Euphorbia pulcherrima  Willd. ex Klotzsch 
Katso myös
   Joulutähti Wikispeciesissä   Joulutähti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Joulutähti (Euphorbia pulcherrima) eli tähtilatva on tyräkkikasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Laji on kotoisin Väli-Amerikasta ja sitä käytetään laajasti koristekasvina. Joulutähti ei ole myrkyllinen, mutta syötynä paikallisesti ärsyttävä.
Ulkonäkö ja koko > Varret ja lehdet

Joulutähti on ikivihreä pensas tai pieni puu joka saattaa kasvaa noin 3–4 metriä korkeaksi. Tummanvihreät lehdet ovat suuria, muodoltaan soikeita tai vinoneliömäisiä ja yleensä teräväkärkisiä. Tyvestä lehdet ovat usein suurihampaisia. Oksien kärkien suojuslehdet ovat huomiota herättävän kirkkaanpunaisia ja ne säilyvät kuivan kauden ajan kasvin ollessa muuten lehdetön.
Ulkonäkö ja koko > Kukinto

Sillä on pienet viherstävänkeltaiset tyräkeille ominaiset valekukat (cyathium) jotka ovat suojuslehtien keskellä. Kukinnoissa on punaisia hedetuppoja ja niiden välissä keltaisia sarvimaisia mesiäisiä. Luonnonvaraisenakin joulutähden kukinta ajoittuu talviaikaan.
Joulutähti ei ole myrkyllinen, mutta syötynä paikallisesti ärsyttävä.
Levinneisyys

Joulutähti on alkujaan kotoisin Väli-Amerikasta ja Meksikosta.
Jalostus

1960-luvulla norjalaiset kehittivät joulutähdestä matalia ja väriltään joulunpunaisia kasveja. Kasvia oli sitä ennen käytetty vain leikkokukkana, koska se teki pitkät varret eikä sopinut sellaisena ruukkukasviksi. 1990-luvulla joulutähdestä jalostettiin minimuotoja, jotka ovat suosittuja erilaisissa istutuksissa. Pääosa viljellyistä joulutähdistä ovat punasuojuslehtisiä, mutta siitä on jalostettu myös muun muassa valkosuojuslehdellisiä lajikkeita.
Joulutähti koristekasvina

Joulutähteä kasvatetaan luonnollisilla esiintymisaluillaan koristekasvina ulkona puistoissa ja pihoilla koristepensaana tai -puuna. Laji on kuitenkin parhaiten tunnettu joulunajan koristekasvina.
Joulutähti on Suomen suosituin joulukukka: sitä myydään 1,8 miljoonaa ruukkua. Sitä myydään vuosittain 10– 15 miljoonalla eurolla Suomessa. Joulutähdet kasvatetaan myyntiin Suomessa koska se ei kestä hyvin kuljetusta ja päivän pituuden eroa. Jonkun verran niitä on tuotu Virosta koska sieltä tuonti onnistuu läheisen sijainnin vuoksi. Se on myös arka kylmälle ja vedolle ja saattaa pudottaa lehtensä tai kuolla alle 14 °C lämpötilassa.
Joulutähden kasvatus on taloudellisesti tärkeää etenkin Alankomaissa ja Yhdysvalloissa.
Joulutähti ostetaan yleensä joulunajan kaunistukseksi, mutta sitä voidaan kasvattaa myös monivuotisena huonekasvina. Joulutähti on lyhyenpäivänkasvi, joten kukkiakseen se tarvitsee 6–8 viikon jakson, jolloin päivän valoisa aika ei saa ylittää kymmentä tuntia.
Muuta

Yhdysvalloissa 12. joulukuuta vietetään kansallista joulutähtipäivää (Poinsettia Day). Päivä on valittu joulutähden Yhdysvaltoihin tuoneen Meksikon suurlähettilään ja kasviharrastajan Joel Roberts Poinsettin (1779–1851) kuolinpäivän mukaan.
Aiheesta muualla

Joulutähti (tähtilatva) Euphorbia pulcherrima Puutarha.net. Arkistoitu 15.10.2017. Viitattu 17.12.2019.
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Euphorbia pulcherrima (TSN 502548) itis.gov. Viitattu 17.12.2019. (englanniksi)
Euphorbia pulcherrima Willd. ex Klotzsch Natural Resources Conservation Service – USDA.gov. Viitattu 17.12.2019. (englanniksi)
Euphorbia pulcherrima Willdenow ex Klotzsch Flora of China. Viitattu 17.12.2019. (englanniksi)
Joulutähden kukintoa ympäröivät suuret punaiset suojuslehdet.
Joulutähtiä koristepensaina Kanariansaarilla.
Jiří Gruša

| Jiří Gruša |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1938  Pardubice 
Tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.slovnikceskeliteratury.cz/showContent.jsp?docId=1230
Jiří Gruša (10. marraskuuta 1938 Pardubice, Tšekkoslovakia – 28. lokakuuta 2011 Bad Oeynhausen, Hannover, Saksa) oli tšekkiläinen runoilija, prosaisti, kääntäjä, diplomaatti ja poliitikko, Kansainvälisen Penin puheenjohtaja 2004–2009. Hän julkaisi teoksia myös salanimellä Samuel Lewis.
Elämä ja ura

Gruša valmistui Kaarlen yliopistosta Prahasta. Hän työskenteli aikakauslehdissä Tvář, Sešity ja Nové knihy. Vuonna 1968 häneltä kiellettiin kirjoittaminen, ja hän työskenteli rakennusalalla. Hän osallistui samizdat-kirjallisuuden levittämiseen. Hän menetti 1981 Tšekkoslovakin kansalaisuuden ja hänet karkotettiin maasta. Vuodet 1982–1990 hän asui Länsi-Saksassa.
Kommunistihallinnon luhistuttua Gruša palasi Tšekkoslovakiaan vuonna 1990 ja työskenteli ulkoministeriössä. Hän oli maan suurlähettiläänä Saksassa 1991–1997. Myöhemmin hänestä tuli Václav Klausin vähemmistöhallituksen opetusministeri. Hallitus menetti opposition tuen, ja presidentti Václav Havel nimitti uuden hallituksen, johon Grušan tilalle tuli Jan Sokol. Gruša toimi suurlähettiläänä Itävallassa vuoteen 2004. 2005–2009 hän johti Wienin diplomaattiakatemiaa. Hän oli Kansainvälisen Penin puheenjohtaja 2004–2009. Hän vaikutti sanan Tschechien vakiinnuttamiseen Tšekin tasavallan viralliseksi saksankieliseksi nimeksi. Joissakin kielissä maan nimen valitseminen oli Tšekkoslovakian hajottua hankalaa. Kirjoittaessaan hän käytti niin äidinkieltään tšekkiä kuin saksaakin. Hän käänsi tšekiksi mm. Franz Kafkaa, Friedrich Schilleriä ja Rainer Maria Rilkeä.
Gruša kuoli Bad Oeynhausenissa sydänleikkauksen aikana.
Teokset > Runokokoelmat

Torna (1962) – sarkasmia
Světlá lhůta (1964) – elämän absurdiutta, katkeraa ironiaa
Právo útrpné (1964)
Modlitba k Janince (1969–1973) – ilmeikäs kokoelma
Cvičení mučení (1969) – 40 runoa, kansanrunoaihelmia, sananlaskuja, nonsensea
Grušas am Wacht aneb Putovní Ghetto (2001) – kokoelma toi hänelle Magnesia Litera -palkinnon
Teokset > Romaanit

Mimner aneb Hra o smraďocha (Atmar tin Kalpadotia) (1969, 1973 samizdat salanimellä Samuel Lewis)
Dotazník aneb Modlitba na jedno město a přítele (1975 samizdat, 1984 Toronto) – kokeellinen romaani
Dr. Kokeš Mistr Panny (1980 samizdat, 1984 Toronto)
Beneš jako Rakušan, 2011 (essee, "faktaromaani") – alun perin saksaksi
Teokset > Novellikokoelmat

Dámský gambit (1972 samizdat, 1979 Toronto)
Teokset > Muistelmat

Umění stárnout
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jiří Gruša Wikimedia Commonsissa
Interview with Jiří Gruša (Festival spisovatelů Praha)
Pen Club (Arkistoitu – Internet Archive) ((saksaksi) (englanniksi))
Jiří Gruša vuonna 2009
José Clayton

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: José Clayton Menezes Ribeiro
Syntymäaika: 21. maaliskuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka:  São Luís, Brasilia
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1994 1994–1998 1998–2001 2001 2002–2005 2005–2006 2006–2007 2007 |  Moto Clube São Luís  Étoile Sahel  SC Bastia  Stade Tunisien  Espérance  Al-Sadd  Sakaryaspor  Stade Gabésien |   42 (1) 1 (0) ? (2) ? (0) 2 (0) |
Maajoukkue
| 1998–2006 2004 |  Tunisia  Tunisian olympiajoukkue | 39 (4) 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2006.
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
José Clayton Menezes Ribeiro (s. 21. maaliskuuta 1974 São Luís, Brasilia) on brasilialais-tunisialainen entinen jalkapalloilija ja Afrikan–mestari.
Ura

Clayton syntyi Brasiliassa ja aloitti jalkapallouransa Moto Clube São Luísissa, jossa hän pelasi kaudet 1993 ja 1994. Sittemmin Clayton siirtyi Tunisiaan, jossa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa Tunisian pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Étoile Sahelin joukkueessa vuonna 1994. Hyvien otteiden ansionsa Clayton valittiin Tunisian maajoukkueeseen vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoihin. Ennen sitä Claytonin täytyi anoa Tunisian kansallisuutta edustaakseen maata MM-kisoissa.
Huolimatta Tunisian heikosta menestyksestä hänen pelaamisensa riitti vakuuttamaan ranskalaisen SC Bastianin, joka osti brasilialaissyntyisen puolustajan heinäkuussa 1998. Clayton vietti yhteensä kolme kautta Ranskassa, jonka jälkeen hän siirtyi takaisin nykyiseen kotimaahansa Tunisiaan. Clayton pelasi hetkellisesti Stade Tunisienissa ennen lopullista siirtymistään Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisen Tunisian liigamestaruutensa kaudella 2003/2004. Clayton vietti mestaruuskauden jälkeen vielä yhden kauden Tunisiassa ennen siirtymistään Qatariin, Al-Sadd joukkueeseen, jossa hän voitti ensimmäisellä ja ainoalla kaudellaan maan liigamestaruuden, sekä Sheikh Jasim cupin ja Qatar Crown Prince cupin.
Menestyksestä huolimatta Clayton siirtyi kaudella 2006/2007 Turkkiin Sakaryasporiin, jossa hänen kausi oli rikkonainen kärsittyään loukkaantumisista. Joukkueen putoessa Turkin Superliigasta sarjatasoa alemmaksi, Clayton palasi vuonna 2007 takaisin Tunisiaan edustamaan Stade Gabésienia, jossa hän lopetti jalkapallouransa.
Ura > Maajoukkue

Claytonin ura maajoukkueessa alkoi vuonna 1998 ja se kesti aina vuoteen 2006 asti, jonka aikana hän voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2004 ja edusti maataan kaksissa MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002. Clayton pelasi yhteensä 39 ottelua ja onnistui maalinteossa neljästi.
Saavutukset

Qatar Crown Prince Cup: 2006
Sheikh Jasim Cup: 2006
Qatarin-mestaruus: 2006
Afrikan–mestaruus: 2004
Afrikan Super Cup: 1998
Afrikan Cup-voittajien cup: 1997
Tunisian-mestaruus: 1997, 2004
Tunisian cup: 1996
CAF Cup: 1995
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Weltfussball[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 el-Ouaer |
2 Ben Younes |
3 S. Trabelsi |
4 Boukadida |
5 H. Trabelsi |
6 Chouchane |
7 Thabet |
8 Baya |
9 Jelassi |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Melki |
13 Bouazizi |
14 Chihi |
15 Souayah |
16 Salhi |
17 Clayton |
18 Ben Slimane |
19 Ben Ahmed |
20 Jaballah |
21 Badra |
22 Boumnijel |
Valmentaja Kasperczak
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Boumnijel |
2 Badra |
3 Baya |
4 Mkacher |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Gabsi |
9 Jelassi |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Bouzaiene |
13 Bouazizi |
14 Marzouki |
15 Jaïdi |
16 Bejaoui |
17 Thabet |
18 Benachour |
19 Mkademi |
20 Zitouni |
21 Melki |
22 Jaouachi |
23 Clayton |
Valmentaja Souayah
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Boumnijel |
2 Badra |
3 Haggui |
4 Yahia |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Braham |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Jedidi |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Saïdi |
22 Azaiez |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Fadhel |
2 Boussaïdi |
3 Haggui |
4 Yahia |
5 Trabelsi |
6 Ragued |
7 Haj Massaoud |
8 Bhairi |
9 Zitouni |
10 Mouelhi |
11 Ltifi |
12 Ayari |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Clayton |
16 Merdassi |
17 Jedidi |
18 Khalloufi |
Valmentaja Labidi
Tunisian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Boumnijel |
2 Saïdi |
3 Essediri |
4 al-Abdi |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Namouchi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Ben Saada |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Jemâa |
22 Kasraoui |
23 Haj Massaoud |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Boumnijel |
2 Merdassi |
3 Haggui |
4 Melliti |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Ben Saada |
8 Namouchi |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Jemâa |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Yahia |
22 Kasraoui |
23 Ltifi |
Valmentaja Lemerre
Joseph di Mambro

Joseph Léonce di Mambro (19. elokuuta 1924 – 5. lokakuuta 1994) oli ranskalainen kelloseppä ja Auringon temppelin lahkojohtaja.
Lokakuussa 1994 Kanadassa tapettiin kolmen kuukauden ikäinen lapsi, Emmanuel Dutoit. Uskotaan, että di Mambro tilasi murhan, koska oli tunnistanut pojan Antikristukseksi. Pian alkoivat joukkoitsemurhat/-murhat, joissa myös di Mambro kuoli. Di Mambro kärsi ennen itsemurhaansa Sveitsissä ainakin diabeteksesta sekä munuaisvauriosta ja sen aiheuttamasta virtsan pidätyskyvyttömyydestä.
Di Mambro väitti aikoinaan olevansa muun muassa Osiriksen ja Mooseksen reinkarnaatio. Oman lahkon perustamista oli edeltänyt kiinnostus esoteriaan ja jäsenyys ruusuristiläisessä veljeskunnassa.
Myös Luc Jouret toimi johtajana Auringon temppelissä.
KK Partizan

| KK Partizan |
| --- | --- |

Liiga:  Adrianmeren liiga Naša Sinalko Liga
Perustettu:  4. lokakuuta 1945
Areena:  Pionir Hall kapasiteetti 8 150
Kotipaikka:  Belgrad, Serbia
Värit:           
Presidentti:   Predrag Danilović
Päävalmentaja:   Duško Vujošević
Mestaruudet:   1 Euroliiga  3 Korać Cup  19 Serbian mestaruus  13 Serbian cup  5 Adrianmeren mestaruus 
Kotisivu:  www.kkpartizan.rs
Partizan on serbialainen koripalloseura. Se on Serbian menestynein koripalloseura mestaruuksia laskettaessa. Ainoan Euroliiga-mestaruutensa se voitti kaudella 1991–92 Željko Obradovićin alaisuudessa. Partizanilla oli myös hallussa Euroopan yleisöennätys koripallossa, joka syntyi, kun 22 567 ihmistä seurasi Partizanin ja Panathinaikosin välistä ottelua Belgrade Arenalla 5. maaliskuuta 2009. Partizan on tullut tunnetuksi erityisesti nuorten pelaajien kehittäjänä ja heidän ponnahduslautanaan muualle Eurooppaan.
Joukkue on osa suurempaa Partizan-seuraa ja seuran kannattajista käytetään nimitystä Grobari.
Partizan ja Panathinaikos lämmittelevät ennen historiallisen pelin alkua.
Mestaruudet

FIBA Euroliiga (1): 1991–92
Korać Cup (3): 1977–78, 1978–79, 1988–89
Adrianmeren liiga (5): 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010-11
Serbian liiga (19): 1975–76, 1978–79, 1980–81, 1986–87, 1991–92, 1994–95, 1995–96, 1996–97, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009-10, 2010-11, 2011-12
Serbian Cup (13): 1978–79, 1988–89, 1991–92, 1993–94, 1994–95, 1998–99, 1999–00, 2001–02, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010-11, 2011-12
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (serbiaksi)
Euroliiga 2022–2023
Lohkovaihe

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
Juryi Žadobin

| Juryi Viktaravitš Žadobin  Юрый Віктаравіч Жадобін Juri Viktorovitš Žadobin Ю́рий Ви́кторович Жадо́бин |
| --- | --- |

Valko-Venäjän puolustusministeri, kenraaliluutnantti
 4. joulukuuta 2009-  
Presidentti:  Aljaksandr Lukašenka
Edeltäjä:  Leanid Malitsau (Леанід Мальцаў)
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1954 (ikä 69) Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Juryi Viktaravitš Žadobin (valkoven. Юрый Віктаравіч Жадобін) eli Juri Viktorovitš Žadobin (ven. Ю́рий Ви́кторович Жадо́бин; s. 4. marraskuuta 1954 Dnepropetrovsk,  Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on Valko-Venäjän puolustusministeri. Sotilasarvoltaan hän on kenraaliluutnantti.
Hän suoritti asepalveluksensa vuodesta 1972 lähtien ja valmistui Kazanin sotilaskomentajakoulusta 1976. Vuonna 1985 hän suoritti tutkinnon Malinovskin sotilasakatemiassa. Vuosina 1976-1990 hän eteni sotilasurallaan rykmentinkomentajaksi. Vuosina 1990-1999 hän toimi useissa Valko-Venäjän siviilipuolustuksen ja Sisäministeriön joukkojen komentajatehtävissä.
Žadobin nimitettiin vuonna 1999 apulaisministeriksi Valko-Venäjän sisäministeriöön ja sisäministeriön joukkojen komentajaksi. Syyskuusta 2003 lähtien hän vastasi Valko-Venäjän presidentin turvallisuuspalvelusta. Heinäkuussa 2007 hänestä tuli Valko-Venäjän KGB:n johtaja ja vuosina 2008-2009 hän oli Valko-Venäjän puolustusneuvoston sihteerinä. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti Žadobinin puolustusministeriksi 4. joulukuuta 2009. Hän on toiminut tässä tehtävässä kahden eri pääministerin (Sidorski 2003-2010, Mjasnikovitš 2010-) hallituksessa.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on (Valko-Venäjällä) -verkkosivusto Juri Žadobinsta (Arkistoitu – Internet Archive) (who.bdg.by) (venäjäksi)
Yuri Zhadobin[vanhentunut linkki] (englanniksi) (silobreaker.com)
Yuri Zhadobin (englanniksi) (ria.ru)
EU ei enää myönnä viisumia V-Venäjän Lukashenkolle (kaleva.fi)
Jury Chechi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jury Chechi |  Jury Chechi |  Jury Chechi |  |
Maa:   Italia
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 |  renkaat |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 |  renkaat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 1993 | renkaat |  |
|  Kultaa | Brisbane 1994 | renkaat |  |
|  Kultaa | Sabae 1995 | renkaat |  |
|  Kultaa | San Juan 1996 | renkaat |  |
|  Kultaa | Lausanne 1997 | renkaat |  |
|  Pronssia | Stuttgart 1989 | renkaat |  |
|  Pronssia | Indianapolis 1991 | renkaat |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lausanne 1990 | renkaat |  |
|  Kultaa | Budapest 1992 | renkaat |  |
|  Kultaa | Praha 1994 | renkaat |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1996 | renkaat |  |
|  Pronssia | Lausanne 1990 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Budapest 1992 | permanto |  |
Jury Dimitri Chechi (s. 11. lokakuuta 1969 Prato) on italialainen entinen telinevoimistelija, jonka erikoisalaa olivat renkaat. Chechi sai nimensä kosmonautti Juri Gagarinin mukaan.
Chechin ensimmäiset kilpailut olivat Toscanan alueelliset kilpailut vuonna 1977. Vuonna 1984 hän pääsi kansalliseen juniorivalmennusryhmään.
Vuosina 1994, 1995, 1996 ja 1997 hän voitti renkailla MM-kultaa, vuosina 1990, 1992, 1994 ja 1996 EM-kultaa ja  Atlantan olympialaisissa olympiakultaa. Hän teki paluun vielä 35 vuoden iässä Ateenan olympialaisiin, missä hän saavutti pronssia.
Aiheesta muualla

Jury Chechi – Sports Reference LLC. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Virallinen kotisivu (italiaksi) (englanniksi)
Junkers Ju 90

| Junkers Ju 90 |
| --- | --- |
 Junkers Ju 90 V7 Grossetossa, Italiassa 1943
Tyyppi:  matkustajakone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Junkers
Ensilento:  28. elokuuta 1937
Esitelty:  elokuu 1939
Valmistusmäärä:  17 
Junkers Ju 90B-1 Helsinki-Malmin lentoasemalla tammikuussa 1944.
Junkers Ju 90 oli saksalainen nelimoottorinen Lufthansalle suunniteltu matkustajakone. Se perustui prototyyppiasteelle jääneeseen Junkers Ju 89 -pommikoneeseen. Luftwaffe käytti Ju 90 -koneita sotilaskuljetuksiin toisen maailmansodan aikana. Koneita rakennettiin 17 kappaletta.
Tekniset tiedot (Junkers Ju 90 A-1)

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 4
Pituus: &&&&&&&&&&&&&026.045000026,45 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&035.030000035,30 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&07.05000007,50 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&0184.&&&&00184 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&019225.&&&&0019 225 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&033680.&&&&0033 680 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × BMW 132 H-1 -tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&02440.&&&&002 440 kW (&&&&&&&&&&&03270.&&&&003 270 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0350.&&&&00350 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&02092.&&&&002 092 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&05750.&&&&005 750 m
Aiheesta muualla

Zivile Luftfahrt: Junkers Ju 90
Lexikon der Wehrmacht: Junkers Ju 90
LuftArchiv.de: Junkers Ju 90
Hugo Junkers (Arkistoitu – Internet Archive)