stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2020 – miesten 3 m ponnahduslaudan yksilökilpailu
Karsinnat

Kilpailuun pääsee vähintään 18 urheilijaa. MM-kilpailuista 2019 pääsee 12 urheilijaa olympialaisiin. Viisi hyppääjää valitaan alueellisten mestaruuskilpailujen kautta siten, että viidelle alueelle on jaettu jokaiselle yksi paikka. Vuoden 2021 uimahyppyjen FINA World Cupin kautta pääsee korkeintaan 18 urheilijaa. Näiden lisäksi käyttämättömien maapaikkojen perusteella voi päästä mukaan urheilijoita. Yhdestä maasta voi kilpailuun osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa.
Karsinnat > Paikan varmistaneet urheilijat

| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 12. – 20. heinäkuuta 2019 | 12 |  Xie Siyi (CHN)    Cao Yuan (CHN)    Jack Laugher (GBR)    David Boudia (USA)    Nikita Shleikher (RUS)    Rommel Pacheco (MEX)    Sebastián Morales (COL)    Jevgeni Kuznetsov (RUS)    Patrick Hausding (GER)    Oleg Kolodiy (UKR)    Woo Ha-ram (KOR)    Mike Hixon (USA) |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 1.–5. elokuuta 2019 | 1 |  Daniel Restrepo (COL) |
| Euroopan-mestaruuskilpailut 2019 | 5.–11. elokuuta 2019 | 1 |  James Heatly (GBR) |
| Aasian uimahyppyjen cup | 6.–8. syyskuuta 2019 | 1 |  Ken Terauchi (JPN) |
| Oseanian-mestaruuskilpailut 2019 | 12.–15. joulukuuta 2019 | 1 |  Li Shixin (AUS) |
| Afrikan karsintaturnaus | 16.–18. joulukuuta 2019 | 1 |  Mohab El-Kordy (EGY) |
| FINA World Cup 2021 | 18.–23. huhtikuuta 2021 | 7 |  Martin Wolfram (GER)    Alexis Jandard (FRA)    Osmar Olvera (MEX)    Anton Down-Jenkins (NZL)    Nicolas Garcia Boissier (ESP)    Yona Knight-Wisdom (JAM)    Jonathan Ruvalcaba (DOM) |
| Käyttämättömien maapaikkojen uudelleensijoittelu |  | 4 |  Alberto Arevalo Alcon (ESP)    Thomas Ciprick (CAN)    Kim Yeong-nam (KOR)    Lorenzo Marsaglia (ITA) |
Kilpailu

| Sijoitus | Urheilija | Karsinnat> Pisteet | Karsinnat> Sijoitus | Välierät> Pisteet | Välierät> Sijoitus | Loppukilpailu> 1. hyppy | Loppukilpailu> 2. hyppy | Loppukilpailu> 3. hyppy | Loppukilpailu> 4. hyppy | Loppukilpailu> 5. hyppy | Loppukilpailu> 6. hyppy | Loppukilpailu> Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1 Kultaa: 
2 Hopeaa: 
3 Pronssia: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.: 
15.: 
16.: 
17.: 
18.:
Tyler Madden

| Tyler Madden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1999 (ikä 24) Albany, NY, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  69 kg
Seura
Seura (P):  Los Angeles Kings
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Ontario Reign (AHL)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
NHL-varaus:  68. varaus, 2018 Vancouver Canucks
Tyler Madden (s. 9. marraskuuta 1999 Albany, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Los Angeles Kingsin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Ontario Reignissa. Madden on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Madden syntyi New Yorkin Albanyssa. Hänen isänsä John vietti kymmenen vuotta New Jersey Devilsissa, kunnes Tyler muutti perheineen 10-vuotiaana Chicagoon vuonna 2009, kun John siirtyi pelaamaan Chicago Blackhawksiin. Seuraavaksi kaudeksi 2010–2011 Tyler Madden siirtyi Minnesota Bladesin junioreihin, kun John siirtyi pelaamaan Minnesota Wildiin. Hän jatkoi juniorivuosiaan Minnesotassa myöhemmin Edina YHA:ssa. Madden kävi high schoolin Connecticutissa Avon Old Farms Schoolissa. Kesällä 2015 hänet varasi sekä Sudbury Wolves 154. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa että Omaha Lancers 190. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa. Kaudella 2015–2016 Madden jatkoi Avon Old Farmsissa, jonka kapteenina hän toimi.
Bloomington Thunder varasi Maddenin uudelleen USHL:ään koko varaustilaisuuden kolmantena pelaajana kesällä 2017. Hän siirtyi Central Illinois Flying Aces -nimeen siirtyneeseen joukkueeseen kaudeksi 2017–2018. Kesken kauden, joulukuussa 2017 seura kuitenkin kauppasi Maddenin Tri-City Stormiin vaihdossa hyökkääjä Michael Maloneyyn ja Caleb Ruleen sekä kesän 2018 toisen kierroksen varausvuoroon. Hänet valittiin kauden päätteeksi USHL:n tulokkaiden toiseen tähdistökentälliseen.
Vancouver Canucks varasi Maddenin kolmannella kierroksella 68. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Vuosina 2018–2020 hän pelasi Northeastern Universityn yliopistojoukkueessa. Freshman -vuotenaan 2018–2019 Madden oli tehoilla 12+16=28 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Brandon Hawkinsin kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Hän voitti kauden päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden, valittiin divisioonan kunniavalintatähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Sophomore -vuotenaan 2019–2020 Madden voitti Northeasternin sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+18=37, joilla hän jakoi koko Hockey Eastin maalipörssin toisen sijan neljän muun pelaajan kanssa edellään vain Amherstin John Leonard sekä pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Madden valittiin kauden päätteeksi divisioonan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Helmikuussa 2020 Vancouver Canucks kauppasi Maddenin NHL-oikeudet, hyökkääjä Tim Schallerin sekä vuoden 2020 toisen ja kesän 2022 ehdollisen neljännen kierroksen varausvuoron Los Angeles Kingsiin vaihdossa hyökkääjä Tyler Toffoliin. Kings saa ehdollisen varausvuoron itselleen, jos Toffoli tekee jatkosopimuksen Canucksin kanssa. Maaliskuussa Madden teki Kingsin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Syyskuussa Kings lainasi hänet sekä neljä muuta Kingsin tulokassopimuspelaajaa; Alex Turcotten, Akil Thomasin, Aidan Dudasin ja Jacob Inghamin kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevilla sopimuksilla Saksan DEL-liigan Eisbären Berliniin. Yhteistyön taustalla oli molemmat seurat omistava Anschutz Entertainment Group -yhtiö. Lokakuussa Eisbären uutisoi Maddenin ja Turcotten kuitenkin matkustavan Los Angelesiin loukkaantumisten vuoksi. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi Kings lähetti Maddenin AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Madden pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti hopeaa. Madden valittiin Suomea vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Madden pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Madden jakoi tehoilla 3+1=4 Yhdysvaltain sisäisen pistepörssin voiton Jack Duganin ja Blake McLaughlinin kanssa.
Muuta

Maddenin kanadalainen isä John pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli tuhat NHL-ottelua ja hän voitti kolme kertaa Stanley Cupin. John Madden toimii nykyään San Jose Sharksin apuvalmentajana.
Maddenin esikuva lapsena oli Pavel Datsjuk.
Venera 1VA

Tjaželyi Sputnik, (ven.: Тяжелый Спутник, joka tarkoittaa Raskas Satelliitti), tunnetaan myös nimellä Venera 1VA No.1, tai lännessä nimellä Sputnik 7, oli neuvostoliittolainen avaruusalus, jonka tarkoituksena oli olla ensimmäinen Venusta tutkinut avaruusalus. Se ei onnistunut irtautumaan Maan kiertoradalta. Neuvostoliitto ei halunnut tunnustaa epäonnistumista, joten maan hallitus sanoi että kyseessä oli kokeilu.
Tjaželyi Sputnik laukaistiin Baikonurin avaruuskeskuksesta 4. helmikuuta vuonna 1961 klo. 01:18:03 UTC. Se paloi ilmakehässä Siperian yläpuolella 26. helmikuuta 1961.
Venera 2

| Venera 2 |
| --- | --- |
 Venera 2.
Tehtävätyyppi:  ohilento
Kohde:  Venus
Laukaisu:  12. marraskuuta 1965 kello 05.02.00 UTC Baikonurin kosmodromi
Massa:  963 kg
COSPAR ID::  1965-091A
Venera 2 (ven. Венера-2) oli Neuvostoliiton Venus-planeettaa tutkineen Venera-avaruusohjelman luotain. 963 kiloa painava luotain laukaistiin 12. marraskuuta 1965 Maan kiertoradalla sijainneelta Tyazheliy Sputnikilta kohti Venusta mukanaan TV- ja tutkimuslaitteistoa. 27. helmikuuta 1966 luotain ohitti Venuksen 24 000 kilometrin päästä ja asettui heliosentriselle kiertoradalle. Luotain kuitenkin lakkasi toimimasta ylikuumentumisen takia ennen kuin se pääsi tarpeeksi lähelle planeettaa, eikä se siten lähettänyt yhtään tietoa takaisin Maahan.
Vannevar Bush -palkinto

Vannevar Bush -palkinto (engl. Vannevar Bush Award) on Kansallisen tiedesäätiön johtokunnan vuonna 1980 perustama palkinto, jota jaetaan Vannevar Bushin muistoksi. Palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt pitkän uran tiede- ja tekniikkajohtajana.
Palkintoehdokkaiden tulee täyttää vähintään kaksi kuudesta nimetystä kriteeristä. Ehdokkaan pitää olla:
Yhdysvaltain kansalainen,
tunnettu julkisesta palvelustaan tieteen ja tekniikan saralla,
tehnyt uraauurtavaa työtä uusien tutkimusalueiden tutkimisessa tieteessä, tekniikassä, koulutuksessa ja julkisessa palvelussa,
osoittanut johtajuutta, joka on inspiroinut muita aloittamaan tiede- ja tekniikkauraa,
edistänyt kansan ja ihmiskunnan hyvinvointia toimillaan tieteen ja tekniikan aloilla,
osoittanut johtajuutta ja luovuutta, joka on historiallisesti muovannut kansan tiede-, tekniikka- ja koulutuskehitystä.
Palkinnon saajat

1980 – James R. Killian, Jr.
1981 – William O. Baker
1982 – Lee A. DuBridge
1983 – Frederick Seitz
1984 – Roger Revelle
1985 – Hans Bethe
1986 – Isidor Isaac Rabi
1987 – David Packard
1988 – Glenn T. Seaborg
1989 – Linus Pauling
1990 – ei jaettu
1991 – James Van Allen
1992 – Jerome Wiesner
1993 – Norman Hackerman
1994 – Frank Press
1995 – Norman F. Ramsey
1996 – Philip H. Abelson
1997 – H. Guyford Stever
1998 – Robert Michael White
1999 – Maxine Frank Singer
2000 – Herbert York ja Norman Borlaug
2001 – Harold E. Varmus ja Lewis Branscomb
2002 – Erich Bloch
2003 – Richard C. Atkinson
2004 – Mary L. Good
2005 – Bob Galvin
2006 – Charles Townes ja Raj Reddy
2007 – Shirley Jackson
2008 – Norman Augustine
2009 – Mildred Dresselhaus
2010 – Bruce M. Alberts
2011 – Charles M. Vest
2012 – Leon Lederman
2013 – Neal Lane
2014 – Richard Tapia
2015 – James Duderstadt
2016 – Robert Birgeneau
2017 – Rita Rossi Colwell
2018 – Jane Lubchenco
2019 – Walter E. Massey
2020 – Roderic Pettigrew
2021 – Ralph E. Gomory
Varessäikkä

Sataman rakennuksia ja lintutorni.
Varessäikkä on Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva Perämereen työntyvä pieni niemi, jolla sijaitsevat Varessäikän kala- ja vierasvenesatama. Satamassa on myös uimaranta, lintutorni sekä grillikatos, ja sinne johtaa pengertie. Kesäisin satamassa on myös pieni kioski. Aikaisemmin alueella oli myös Vattenfallin tuulipuisto. Varessäikkä sijaitsee Hailuodon ja mantereen välisessä salmessa.
Satamaa on kunnostettu 2000-luvun alussa, ja siellä on noin 50 venepaikkaa. Satamaan johtaa Oulun ja Raahen väliseltä rannikkoväylältä viitoitettu veneväylä.
Venera 13

| Venera 13 |
| --- | --- |
 Venera 13:n laskeutuja.
Tehtävätyyppi:  ohilento/laskeutuja
Kohde:  Venus
Laukaisu:  30. lokakuuta 1981 kello 06.04.00 UTC Baikonurin kosmodromi
COSPAR ID::  1981-106A
Venera 13 (ven. Венера-13) ja Venera 14 olivat Neuvostoliiton vuonna 1981 Venukseen lähettämiä avaruusluotaimia. Alukset olivat keskenään samanlaisia. Venera 13 laukaistiin 30. lokakuuta 1981 kello 06.04 UTC.
Luotaimen massa oli 760 kg. Venuksen kiertoradalle se saapui 1. maaliskuuta 1982. Tuolloin laskeutumiskapseli laskeutui Venuksen kaasukehään laskuvarjon varassa. 50 kilometrin korkeudessa laskuvarjo irrotettiin ja loppuosa laskeutumisesta tapahtui kaasukehän kitkan aiheuttaman jarrutuksen avulla. Venera 13 laskeutui koordinaatteihin 7,5° eteläistä, 303° itäistä, arviolta 950 km koilliseen Venera 14:stä Phoebe-ylänköalueen itäpuolelle. Laskeutumisen jälkeen Venera 13:n laskeutumiskapseli otti maaperänäytteen ja kuvasi Venuksen pintaa. Laskeutuja säilyi 127 minuuttia toimintakykyisenä 457 °C ja 84 Maan ilmakehän (8,5 MPa) paineessa. Laskeutuja lähetti tietoja luotaimen kiertoradalla sijaitsevan satelliittiosan radiolinkkiin.
Voimakkaan ukkosen ääntä tallentanut Venera 13 oli ensimmäinen toisesta maailmasta ääntä tallentanut luotain. Lisäksi Venera 13 välitti ensimmäisen värikuvan Venuksen pinnalta.
Tyler Motte

| Tyler Motte |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Saint Clair, MI, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  14
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Rockford IceHogs (AHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Columbus Blue Jackets (NHL)   Cleveland Monsters (AHL)   Utica Comets (AHL) Vancouver Canucks (NHL)   Ottawa Senators (NHL)   New York Rangers (NHL)   Tampa Bay Lightning (NHL)
NHL-varaus:  121. varaus, 2013 Chicago Blackhawks
Tyler Motte (s. 10. maaliskuuta 1995 Saint Clair, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsissä. Motte on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura

Motte pelasi Honeybakedin junioreissa vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen OHL-joukkue Sarnia Sting varasi hänet samana kesänä 186. pelaajana. Motte ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Motte vietti vuodet 2011–2013 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2012–2013 hän pelasi CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Chicago Blackhawks varasi Motten neljännellä kierroksella 121. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Vuosina 2013–2016 hän kävi Michiganin yliopistoa. Kolmannella ja viimeisellä yliopistokaudellaan 2015–2016 Motte sijoittui tehoilla 32+24=56 koko B1G:n maalipörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Kyle Connor sekä pistepörssissä kolmanneksi edellään vain joukkuetoverit Connor ja J. T. Compher. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden ja valittiin B1G:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Connor valittiin myös sekä B1G:n että koko NCAA:n viikon pelaajaksi helmikuussa 2016. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla myös koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Harvardin Jimmy Veseylle.
Huhtikuussa 2016 Motte teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän liittyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Rockford IceHogsiin.
Kaudeksi 2017–2018 Motte siirtyi Columbus Blue Jacketsiin, josta siirtotakarajalla helmikuussa 2018 yhdessä Jussi Jokisen kanssa Vancouver Canucksiin vaihdossa Thomas Vanekiin. Lokakuussa 2020 Motte teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Canucksin kanssa. Maaliskuussa 2022 Canucks kauppasi Motten New York Rangersiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon.
Syyskuussa 2022 Motte teki vapaana agenttina Ottawa Senatorsin kanssa yksivuotisen ja 1,35 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Helmikuussa 2023 Senators kauppasi Motten Rangersiin vaihdossa Julien Gauthieriin ja ehdolliseen seitsemännen kierroksen varausvuoroon.
Syyskuussa 2023 Motte teki vapaana agenttina Tampa Bay Lightningin kanssa yksivuotisen ja 800 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Motte teki vapaana agenttina Detroit Red Wingsin kanssa vuoden mittaisen ja 800 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sotši 2013 | jääkiekko |  |
Motte edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hänet valittiin Slovakiaa vastaan pelatun viimeisen alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Motte pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti hopeaa. Motte voitti myös Yhdysvaltain sisäisen maalipörssin ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton J. T. Compherin kanssa tehoilla 5+2=7. Hänet valittiin Yhdysvaltain top-3-pelaajaksi.
Motte pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa.
Muuta

Tylerin isoveli Connor James "C. J." Motte on AHL-joukkue Rochester Americansin sopimusmaalivahti.
Vappu Väre

Lyyli Sigrid Luotonen, o.s. Koskinen, kirjailijanimi Vappu Väre (5. syyskuuta 1901, Urjala – 20. lokakuuta 1964, Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Lyyli Hyrske.
Luotosen vanhemmat olivat suutari Johan Viktor Koskinen ja Ida Josefina Weckman. Hän oli alkujaan lähtöisin Urjalasta, jossa eli nuoruutensa vuoteen 1921 saakka ja naimisiin mentyään (puoliso Arvo Luotonen; kirjailija Jalmari Jyränkö) muutti sieltä ensin Tampereelle, v. 1931 Turkuun ja myöhemmin 1936 Helsinkiin.
Luotonen oli lähes koko ammatillisen uransa ajan toimittajana ja avustajana useissa eri aikakauslehdissä, mm. Suomen Kuvalehdessä 1930-luvulta lähtien. Hän oli kuitenkin jo vuodesta 1924 lähtien julkaissut artikkeleita ja novelleja eri julkaisuissa useilla eri nimimerkeillä (mm. Lyyli Hyrske, Aulikki Reima, Sirkka, Vappu, Malviina ja Petra).
Hän oli naimisissa kirjailija Jalmari Jyrängön (oikea nimi Arvo Luotonen) kanssa.
Teoksia

Muukalainen, romaani. 1923 (nimellä Lyyli Luotonen)
Korkein lahja, romaani. WSOY 1926 (nimellä Lyyli Luotonen)
Vaalea Margareta, nuorten romaani.  Gummerus 1934
Pilviä ja päivänpaistetta, romaani. 1936 (nimellä Lyyli Hyrske)
Kivelän nuori isäntä, romaani. 1937 (nimellä Lyyli Hyrske)
Iris, Johni ja sattuma: kesäinen tarina, romaani. Gummerus 1938
Pirkko etsii perhettä, romaani. WSOY 1940
Että pitikin sattua, romaani. WSOY 1948
Kala-Mikon onni, radiokuunnelma. 1952
Rippiaita, radiokuunnelma. 1955
Vannas

Vannas tarkoittaa seuraavia:
Kyntöauran terän yleensä kiilamainen kärkiosa, joka leikkaa maan vaakasuunnassa
Merenkulkualuksen kölin ylöspäin kääntyvä jatke edessä ja takana
Sukunimi

Mauno Vannas (1891–1964), lääkäri ja silmätautiopin professori
Salme Vannas (1918–1993), lääkäri ja silmätautiopin professori
Urheiluseurat

Auran Vannas, auralainen urheiluseura
Wikisanakirjassa on tähän liittyviä sananselityksiä:   ja .
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vannas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vanessa Bayer

| Vanessa Bayer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1981 (ikä 42) Orange, Ohio, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  2009–
Aiheesta muualla
IMDb 
Vanessa Bayer (s. 14. marraskuuta 1981 Orange, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi viihdeohjelmasta Saturday Night Live, jossa hän on esiintynyt vuodesta 2010.
Filmografiaa > Elokuvia

Itse ilkimys 2 (2013) – lentoemäntä
Ihan yössä (2015) – Nikki
Carrie Pilby (2016) – Tara
Office Christmas Party (2016) – Allison Parker
The Polka King (2016) – Bitsy Bear
Ibiza (2016) – Nikki
Wander Darkly (2016) – Debbie
Filmografiaa > Televisiosarjoja

Portlandia (2014–2015) – useita rooleja
Brooklyn 99 (2020) – Debbie Fogle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanessa Bayer Wikimedia Commonsissa
Vanessa Bayer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vanessa Bayer Twitterissä
Viattomuus on murhattu

| Viattomuus on murhattu> Le Garçon sauvage |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jean Delannoy
Käsikirjoittaja:  Henri Jeanson, Jean Delannoy
Perustuu:  Edouard Peissonin romaaniin
Säveltäjä:  Paul Misraki
Kuvaaja:  Robert Lefebvre
Pääosat:   Madeleine Robinson  Frank Vilard  Pierre-Michel Beck 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Les Films Gibé
Ensi-ilta:  1951, Suomessa 1956
Kesto:  112 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viattomuus on murhattu (Le Garçon sauvage) on Jean Delannoyn ohjaama draamaelokuva vuodelta 1951. Edouard Peissonin romaaniin perustuvan tarinan on käsikirjoittanut yhdessä ohjaajan kanssa Henri Jeanson.
Elokuva kertoo marseillelaisen prostituoidun jälleentapaamisesta 12-vuotiaan poikansa kanssa, joka on kasvanut maaseudulla. Poika jumaloi äitiään eikä välitä tämän ammatista. Äidin on tarkoitus vain vierailla poikansa luona maalla, mutta hän päättääkin ottaa pojan mukaansa kaupunkiin. Siellä poika alkaa inhota äidin uutta miesystävää ja myös äidin ammattia ja alkaa suunnitella merille lähtöä.
Käännös suomeksi
Tyler Morley

| Tyler Morley |
| --- | --- |
 Morley University of Alaska Fairbanksin paidassa syyskuussa 2012 pelatussa harjoitusottelussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1991 (ikä 32) Burnaby, BC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  EHC Kloten
Sarja:  National League
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  San Diego Gulls (AHL) Medveščak Zagreb (EBEL) SaiPa (SML) Tappara (SML) Skellefteå AIK (SHL) Linköping HC (SHL) Grizzlys Wolfsburg (DEL)
Tyler Morley (s. 19. joulukuuta 1991 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin National League-joukkue EHC Klotenissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli

Morleyn aiemman seuran, Saimaan Pallon päävalmentaja Tero Lehterän mukaan Morley on hyvä luistelemaan ja hänen pelikäsityksensä on todella hyvä. Morley pelaa hyvin myös molempiin suuntiin. Lehterän mukaan hän menee pienehköstä koostaan huolimatta ennakkoluulottomasti tilanteisiin.
Muuta

Morleyn pikkuveli Brandon pelasi omalla urallaan hyökkääjänä mm. ECHL:ssä ja Saksan alemmissa sarjoissa. Veljekset pelasivat joukkuetovereina sekä Surrey Eaglesissa että Alaska-Fairbanksin yliopistojoukkueessa.
Ventôse

Ventôse voi tarkoittaa seuraavia:
Ventôse, yksi Ranskassa 1793–1806 käytetyn vallankumouskalenterin kuukausista (19. tai 20. helmikuuta – 20. tai 21. maaliskuuta)
FS Ventôse (F733), Ranskan laivaston fregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ventôse”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2020 – naisten 10 m kerroshyppyjen yksilökilpailu

Naisten 10 m kerroshyppyjen yksilökilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 4.–5. elokuuta 2021 Olympic Aquatics Centressä. Kilpailuun osallistuu vähintään 18 urheilijaa.
Karsinnat

Kilpailuun pääsee vähintään 18 urheilijaa. MM-kilpailuista 2019 pääsee 12 urheilijaa olympialaisiin. Viisi hyppääjää valitaan alueellisten mestaruuskilpailujen kautta siten, että viidelle alueelle on jaettu jokaiselle yksi paikka. Vuoden 2020 uimahyppyjen FINA World Cupin kautta pääsee korkeintaan 18 urheilijaa. Näiden lisäksi käyttämättömien maapaikkojen perusteella voi päästä mukaan urheilijoita. Yhdestä maasta voi kilpailuun osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa.