stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rudy Gestede
Seurajoukkueura > Cardiff City

Heinäkuussa 2011 Gestede siirtyi Englannin mestaruussarjan Cardiff Cityyn. Seura nousi kaudeksi 2013–2014 Valioliigaan voitettuaan Mestaruussarjan. Gestede debytoi Valioliigassa elokuussa 2013 ja ehti pelata vain kolme ottelua, ennen kuin hänet lainattiin Mestaruussarjan Blackburn Roversiin. Gestedelle kertyi otteluita Cardiffissa yhteensä 55 ja maaleja kuusi.
Seurajoukkueura > Blackburn Rovers

Gestede teki lainapelaajana syyskaudella 2013–2014 kuudessa ottelussa yhden maalin. Tämä vakuutti Blackburnin, ja seura osti Gesteden omakseen tammikuussa 2014. Kaudella 2013–2014 Gestede teki 27 ottelussa 13 maalia. Seuraavalla kaudella tahti oli entistä parempi, kun hän osui 39 ottelussa 20 kertaa.
Seurajoukkueura > Aston Villa

Heinäkuussa 2015 Gestede siirtyi Englannin valioliigan Aston Villan riveihin. Hän debytoi Valioliigassa seuraavassa kuussa AFC Bournemouthia vastaan onnistuen heti maalinteossa.
Maajoukkueura

Gestede edusti alle 19-vuotiaissa Ranskaa, pelaten muun muassa vuoden 2007 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, mutta valitsi maajoukkueekseen kuitenkin vanhempansa kotimaan Beninin. Hänen debyyttinsä Beninin jalkapallomaajoukkueessa tapahtui maaliskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Algeriaa vastaan. Gestede onnistui ottelussa myös maalinteossa.
Saavutukset

Cardiff City
Englannin mestaruussarjan mestaruus 2012-2013
Samsung Galaxy Mega

Samsung Galaxy Megan 6,3 tuumainen versio.
Samsung Galaxy Mega on Samsung Electronicsin huhtikuussa 2013 julkaisema phablet, josta on 5,8 tuuman ja 6,3 tuuman versiot.
5,8 tuuman versiossa on kaksiydinprosessori, 8 gigatavua tallennustilaa ja 1,5 gigatavua keskusmuistia. Akkua on 2 600 milliampeerituntia.
6,3 tuuman versiossa on kaksiydinprosessori, 8 tai 16 gigatavua tallennustilaa ja 1,5 gigatavua keskusmuistia. Akkua on 3 200 milliampeerituntia.
Molemmissa versiossa on 8 megapikselin takakamera ja 1,9 megapikselin etukamera.
Samsung Galaxy Megan seuraaja on Samsung Galaxy Mega 2.
Megan käyttöjärjestelmä on Android 4.4.2, joka on päivitettävissä Android 4.4.4 -versioon.
Santo Rocco Gangemi

Santo Rocco Gangemi (s. 16. elokuuta 1961 Messina) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1986 ja nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Salomonsaarille sekä Umbriaticon titulaariarkkipiispaksi 27. tammikuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Calogero La Piana ja Giovanni Angelo Becciu.
24. maaliskuuta 2012 Gangemi sai lisäksi nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Papua-Uuteen-Guineaan. Hän erosi tehtävistään sekä Papua-Uudessa-Guineassa että Salomonsaarilla 16. huhtikuuta 2013. 6. marraskuuta 2013 hän sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Guineaan.
Sarvikallio

Maisema Sarvikalliolta pohjoiseen.
Sarvikallio on Tuusulassa sijaitseva 25 metriä Tuusulanjärven yläpuolelle kohoava jylhä ja jyrkkä kallio järven kapeimmassa kohdassa sen länsirannalla. Se on Tuusulanjärven ympäristön korkein kohta. Sarvikallion 36 hehtaarin laajuista aluetta hallinnoi Uudenmaan virkistysalueyhdistys.
Osa kalliosta on luonnonsuojelualuetta. Aivan reuna-alueet on rauhoitettu kokonaan ja niille on pääsy kielletty myös turvallisuussyistä. Kasvillisuus kallioalueella on tyypillistä kitukasvuista kalliomännikköä, mutta alueella on myös kielorikasta lehtometsää ja jylhää synkkää kuusikkoa. Alueelta löytyy myös kelopuita, jotka houkuttelevat kolopesijälintuja. Keski-Uudenmaan lintuyhdistyksellä APUS ry:llä on alueella ruokintapaikka.
Sarvikallion juurella
Monet kultakauden taiteilijat, kuten Tuusulan rantatiellä asuneet Pekka Halonen, Venny Soldan-Brofelt ja Eero Järnefelt ovat ikuistaneet kallion maalauksissaan. Järnefelt kutsui toisinaan Sarvikalliota ”Pikku-Koliksi", koska se toi hänelle mieleen Kolin vaaran jylhät maisemat Pohjois-Karjalassa Pielisjärven rannalla. Järnefeltin kuuluisia maalauksia kallioilta ovat esimerkiksi Perhe Retkellä ja Maisema Sarvikalliolta.
Sarvikaskaat

| Sarvikaskaat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Kaskaat Auchenorrhyncha
Osalahko::  Ponsikaskaat Cicadomorpha
Yläheimo::  Membracoidea
Heimo::  Sarvikaskaat Membracidae  Rafinesque, 1815
Suvut
 Antianthe  Spissistilus  Tricentrus  Vanduzeea 
Katso myös
   Sarvikaskaat Wikispeciesissä   Sarvikaskaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarvikaskaat (Membracidae) on kaskaiden alalahkoon kuuluva heimo. Heimoon kuuluu 2300 lajia joista Suomessa tavataan vain yhtä. Ryhmä jaetaan yhdeksään alaheimoon: Centronodinae, Centrotinae, Darninae, Endoiastinae, Heternotinae, Membracinae, Nicomiinae, Smiliinae ja Stegaspidina, joista kahdeksaa tavataan vain Amerikoissa. Centrotinaeta tavataan lähes koko maailmassa. Suomessa tavattava laji on Centrotus cornutus.
Sarvikaskaiden tuntomerkkejä ovat useimmilla lajeilla peräpään yli ulottuva keskiruumiin selkäkilpi sekä kilvestä lähtevät ulokkeet.
Sarvikaskailta on havaittu jonkin verran sosiaalista käytöstä ja ne saattavat elää pienissä ryhmissä. Ne myös elävät usein muurahaisten kanssa symbioottisessa suhteessa. Sarvikaskaat tuottavat muurahaisille mesikastetta ja muurahaiset suojelevat niitä pedoilta.
Sekajäte (yhtye)

Sekajäte on porilainen punk rock/hardcore punk -yhtye. Sen perustivat basisti Jere Meura ja laulaja-kitaristi Akseli Huhtaniemi, joka soitti alkutaipaleella rumpuja, mutta alkoi soittaa kitaraa kun yhtyeeseen liittyi rumpali Konsta Huhtaniemi. Yhtyeen nimi vaihteli useasti, ennen kuin nimeksi vakiintui Griin Piis. Nimen vakiinnuttua yhtye keikkaili muutaman kerran Porissa ja nauhoitti EP:n Keijo on juoppo jota myytiin 9 kappaletta. Tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi kitaristi Kasper Mikkelsson ja yhtye esiintyi vielä muutaman kerran. Vuonna 2019 yhtyeen nimeksi vaihtui Sekajäte. Yhtyeen mahdollisesti suosituin kappale on Väärä lääkitys.
Sarvia ja hampaita

| ”Sarvia ja hampaita” Maj Karma |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sodankylä
 Äänitetty : Inkfish Studio Cotton Studio
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 2005
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: alternative rock
 Levy-yhtiö: Megamania
Maj Karman muut singlet
| ”Sodankylä” 2005 | ”Sarvia ja hampaita” 2005 | ”Rukous” 2006 |
Sarvia ja hampaita on Maj Karman kappale ja kolmas virallinen single yhtyeen vuoden 2004 studioalbumilta Sodankylä. Se julkaistiin 15. kesäkuuta 2005.
Kappaleet

Sarvia ja hampaita – 3.28
Raasto (studiolive 2005) – 3.03
Ritarisydän (remix by Mr. Velcro Fastener) – 4.32
Seikkula

Seikkula on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarne Seikkula (1889–1961), varatuomari ja Haminan pormestari
Altti Seikkula (1948–2011), maakuntaneuvos ja Keski-Pohjanmaan maakuntajohtaja
Hannu Seikkula (s. 1950), suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Irma Seikkula (1914–2001), suomalainen näyttelijä
Jaakko Seikkula (s. 1953), suomalainen kliininen psykologi ja Jyväskylän yliopiston psykoterapian professori
Timo Seikkula (s. 1978), suomalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Saara Karhu

Saara Karhu
Saara Elina Karhu (s. 6. marraskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja entinen Yleisradion TV2:n kuuluttaja, urheilutoimittaja ja asiaohjelmien toimittaja. Hän on toiminut Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1999–2015 sekä Tampereen kaupunginvaltuutettuna vuosina 2001–2008. Koulutukseltaan Karhu on lastentarhanopettaja.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Karhu ei asettunut enää ehdolle.
Saara Karhu asuu Tampereella. Hän on naimisissa, ja hänellä on edellisestä liitosta aikuinen tytär.
Aiheesta muualla

.aspx Saara Karhu Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Pirkanmaan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Mikko Alatalo
Marko Asell
Jukka Gustafsson
Harri Jaskari
Saara Karhu
Mikko Kuoppa
Heikki A. Ollila
Klaus Pentti
Leena Rauhala
Tero Rönni
Pertti Salovaara
Kimmo Sasi
Arto Satonen
Minna Sirnö
Marja Tiura
Oras Tynkkynen
Pia Viitanen
Pertti ”Veltto” Virtanen
Seimsfoss

| Seimsfoss |
| --- | --- |
 Seimsfoss
 Koordinaatit: 59°57′59″N, 5°59′46″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Kvinnherad
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  330
 – Väestötiheys:  825 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seimsfoss on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 330 vuoden 2023 alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seimsfoss Wikimedia Commonsissa
Sacrificed Sons

Sacrificed Sons on Dream Theaterin kappale, joka julkaistiin vuonna 2005 levyllä Octavarium. Kappale kertoo World Trade Centerin terrori-iskusta 11. syyskuuta 2001 ja sen uhreista ja sankareista. Kappaleen alussa kuuluu radiolähetysten tavalla tunteita ja ajatuksia tapahtuneesta.
Sarvinokkalinnut

| Sarvinokkalinnut |
| --- | --- |
 Etelänkalkkunasarvekas (Bucorvus leadbeateri)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes  Forbes, 1884
Heimot
 Sarvinokat Bucerotidae  Sarvekkaat Bucorvidae  Harjalinnut Upupidae  Säihkyjät Phoeniculidae 
Katso myös
   Sarvinokkalinnut Wikispeciesissä   Sarvinokkalinnut Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarvinokkalinnut (Bucerotiformes) on lintujen lahko, joka käsittää joitakin heimoja jotka aiemmin luettiin säihkylintujen lahkoon (Coraciiformes). Lahkon heimot ovat sarvinokat, sarvekkaat, harjalinnut ja säihkyjät.
Seiko Yamamoto

| Mitalit> Maa:   Japani.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naispaini.MM-kilpailut  | Maa:   Japani> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Boden, Hildursborg 1999 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 2000 | 56 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 2001 | 56 kg |  |
|  Kultaa | New York 2003 | 59 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Taipei 1997 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Almaty 2006 | 59 kg |  |
Seiko Nagashima (o.s. Yamamoto, jap. 山本聖子, Yamamoto Seiko, s. 22. elokuuta 1980) on japanilainen naispainija ja nelinkertainen maailmanmestari.
Nagashima on voittanut tyttönimellään Yamamoto neljä maailman- ja kaksi Aasian mestaruutta. Hän oli sarjassaan maailman paras naispainija vuosituhannen vaihteen molemmin puolin ja siihen asti, kunnes maajoukkuetoveri Saori Yoshidan onnistui osittain syrjäyttää hänet. Yoshida muun muassa vei Japanin maapaikan Ateenan kesäolympialaisiin Yamamoton nenän edestä. Yamamoto päätti painiuransa vuonna 2006 ja toimi tämän jälkeen painikilpailujen kommentaattorina japanilaisille tv- ja radiokanaville. Lopettamisensa jälkeen hän meni naimisiin maajoukkuekäsipalloilija Hideaki Nagashiman kanssa. Syyskuussa 2007 parille syntyi poika. Ollessaan kommentoimassa Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisia Nagashima päätti aloittaa painimisen uudestaan, ja tavoitteenaan hänellä on päästä Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisiin.
Santo Domingo (Ecuador)

| Santo Domingo de los Colorados |
| --- | --- |

 Santo Domingo de los Colorados
 Koordinaatit: 00°15′15″S, 79°10′19″W 
Valtio:  Ecuador
Provinssi:  Santo Domingo de los Tsáchilas
Kantoni:  Santo Domingo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43 km²
Korkeus:  550 m
Väkiluku (2010):  270 875
 – Väestötiheys:  6299 as./km²
 
 online.santodomingo.gob.ec 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Santo Domingo de los Colorados, yleensä lyhyesti vain Santo Domingo on Ecuadorin Santo Domingo de los Tsáchilas -provinssin pääkaupunki. Se on Ecuadorin neljänneksi suurin, vuonna 2010 asukkaita oli yli 270 000.
Kaupungissa toimii Ecuadorin keskusyliopiston sivutoimipiste.
Santo Domingo de los Colorados mainitaan jo Pedro Vicente Maldonadon kartassa vuodelta 1750. Se sai nimensä "Domingo" dominikaanimunkeilta, ja "Colorados" eli värjätyt, viittaa paikallisten asukkaiden tapaan värjätä tukkansa punaiseksi. Vuonna 1861 Santo Domingo de los Coloradosista tuli Quiton maaseutuseurakunta. Sen hallinnollinen asema on muuttunut sen jälkeen monta kertaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santo Domingo (Ecuador) Wikimedia Commonsissa
Salmijärvi (Saarijärvi)

| Salmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°42′42″N, 24°34′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karankajärven va (14.66)
Laskuoja:  oja Pieneen Salmijärveen 
Järvinumero:  14.664.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  207,5 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  770 m  
Rantaviiva:  4,572 km  
Pinta-ala:  39,55 ha  
Tilavuus:  0,0004154 km³ 
Keskisyvyys:  1,05 m  
Suurin syvyys:  1,8 m  
Saaria:  1 
 fiSalmijärvi 
Salmijärvi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Puolimatkan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 770 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 40 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 415 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys on 1,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Karankajärven valuma-alueella (14.66), jonka Vihanninjoen valuma-alueeseen (14.664) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 207,5 metriä mpy.
Seututie 179

Seututie 179 oli vuoteen 1996 asti Ahvenkoskelta Ruotsinpyhtään ja Ruotsinkylän kautta Elimäelle kulkenut tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa tie uudelleennumeroitiin yhdystieksi 1792 sen liikenteellisen merkityksen vähennyttyä.[lähde? ]
San Joaquin Valley

San Joaquin Valleyn sijainti Kalifornian Keskuslaaksossa.
San Joaquin Valley on pitkä ja laakea laakso Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Se sijaitsee Keskuslaakson eteläosassa ja käsittää sen pinta-alasta noin kolme viidesosaa. Laaksoa reunustaa Kalifornian rannikkovuoristo lännessä, San Emigdion vuoret lounaassa, Tehachapivuoret kaakossa ja Sierra Nevadan vuoristo idässä. Sacramento Valleyn vastainen pohjoisraja kulkee Mokelumnejokea pitkin Jacksonista Suisun Bayhyn.
Laakson vedet virtaavat mereen pääosin San Joaquin -jokea pitkin. Sen eteläosissa sijaitseva Tularejärvi oli vielä 1800-luvulla Mississippin länsipuolisten alueiden suurin järvi, joka laski vetensä San Joaquinin vesistöön. Vuoden 1878 jälkeen vettä on ohjattu järvestä peltojen kasteluun niin paljon, että se on kuivunut olemattomiin ja yhteys San Joaquiniin on kadonnut.
San Joaquin Valleyn peltoja.
Laakso on Yhdysvaltojen tuottoisimpia viljelysalueita; maanviljelyä harjoitetaan osittain keinokastelun varassa. Tärkeitä viljelykasveja ovat muun muassa puuvilla, parsa, mantelit, pistaasit, appelsiinit, persikat, valkosipuli,  mandariinit, tomaatit, kiivit, heinä, sinimailanen, rusinat ja viini. Viinitarhoja on 61 000 hehtaarin alalla, minkä ansiosta laakso on Kalifornian ylivoimaisesti suurin viinintuotantoalue.
San Joaquin Valleyssä elää arviolta 4,3 miljoonaa ihmistä (2020) eli noin 11 prosenttia koko Kalifornian väestöstä, ja se ulottuu seuraavien piirikuntien alueelle (pohjoisesta etelään): San Joaquin, Stanislaus, Merced, Madera, Fresno, Tulare, Kings ja Kern. Suurimpia kaupunkeja ovat Fresno, Stockton ja Modesto.
Laakso on yksi keskeisistä tapahtumapaikoista kalifornialaisen John Steinbeckin romaanissa Vihan hedelmät.
Salmelanlampi (Sysmä)

| Salmelanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°25′02″N, 25°36′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Enojärveen 
Järvinumero:  14.229.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,4 m  
Pituus:  770 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  2,317 km  
Pinta-ala:  10,439 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSalmelanlampi 
Salmelanlampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Nikkaroisen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,4 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Lintulanjoen valuma-alueeseen (14.229) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 86,4 metriä mpy.
Seikun saha

Seikun saha on Porissa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti vuonna 2015 oli 390 000 kuutiometriä sahatavaraa vuodessa ja sahan palveluksessa oli noin 80 henkilöä.
Sahan perusti Seikun saarelle 1872 Fredrik Wilhelm Rosenlew yhdessä englantilaisen I.C. im Thurn & Co.:n kanssa. Rosenlew halusi perustaa uuden sahan, koska hänen omistamansa Isosannan saha oli käynyt pieneksi ja tekniikaltaan vanhentuneeksi. Uusi kolmiraaminen Seikun höyrysaha olikin valmistuttuaan Satakunnan suurin. Vuonna 1884 sahalla työskenteli 200 työntekijää ja kymmenen vuotta myöhemmin 363 henkeä. Vuonna 1914 tehdyn laajennuksen jälkeen Seikun saha oli Suomen suurin työllistäen noin 750 henkilöä.
Seikun sahan yhteydessä toimi vuosina 1912–1956 laatikkotehdas, joka käytti puulaatikoiden valmistukseen sahan tuotannossa syntyneitä jätelautoja. Sahan puujätettä käyttivät myös vuonna 1913 valmistunut Aittaluodon voimalaitos, 1920 valmistunut sulfaattiselluloosatehdas ja sen jatkona toiminut voimapaperia valmistunut paperitehdas sekä 1921 valmistunut sulfiittiselluloosatehdas. Aittaluodon alueelle syntyneeseen jalostusketjuun tuli mukaan vielä vuonna 1926 voimapaperia käyttänyt säkki- ja pussitehdas sekä 1928 sulfiittitehtaan jätelipeästä sokeria erottamalla hiivaa valmistanut hiivatehdas.
Vuonna 1941 kaikki Rosenlewin sahaustoiminta keskitettiin Seikkuun ja sodan jälkeen sahalta vietiin puutavaraa sotakorvauksina vuoteen 1949 saakka. Vuonna 1950 sahalla oli noin 550 työntekijää. 1970-luvulla sahalla toteutettiin laaja investointiohjelma, johon kuului uuden sahalinjan rakennus 1973 ja sahan päälinjan uudistus 1976.
Seikun saha oli Rosenlewin omistuksessa aina vuoteen 1988 jolloin Rosenlew fuusioitiin Rauma-Repolaan. Vuodesta 1991 Seikun saha toimii osana Yhtyneet Sahat Oy:tä ja vuonna 1996 se tuli osaksi UPM-Kymmene konsernia. Vuodesta 2004 Seikun saha toimi osana UPM-Kymmene Wood Oy:tä ja kun UPM-Kymmenen saha- ja vaneriliiketoiminnat eriytettiin vuonna 2007, Seikun saha tuli osaksi UPM-Kymmene Oyj:tä.
Aiheesta muualla

Rosenlew-museo (Arkistoitu – Internet Archive)
Seimat

| Seimat> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Manus, Papua-Uusi-Guinea
Puhujia:  1 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet
ISO 639-3:  ssg
 Ohje 
Seimat on austronesialainen kieli, jota puhutaan Papua-Uudessa-Guineassa. Kielellä on noin 1 000 äidinkielistä puhujaa (1992). Puhujat elävät pääosin Manusin provinssin länsiosissa. Kielen sanajärjestys on subjekti-verbi-objekti.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Uusi testamentti käännettiin seimatiksi vuonna 2014.
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Alveolaari | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n | ŋ |  |
| Klusiili | p | t | k |  |
| Frikatiivi |  | s | x | h |
| Lateraali |  | l |  |  |
| Approksimantti | w |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.
Lähde:
Seikko Eskola

Seikko Eskola vuonna 1978.
Seikko Aarne Väinämö Eskola (s. 13. syyskuuta 1933 Riihimäki) on suomalainen professori, historiantutkija ja päätoimittaja.
Eskola väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingissä 1965. Hän toimi Tampereen yliopiston yleisen historian apulaisprofessorina 1974–1997. Hän oli Helsingin yliopiston yleisen historian dosenttina 1981–1998 ja aikakauslehti Kanavan päätoimittajana 1973–1996.
Eskola on ollut myös kirkolliskokouksen jäsenenä ja maallikkojäsenenä osallistunut kirkkohallituksen toimintaan varapuheenjohtajana ja ollut Kirkon tutkimuskeskuksen johtokunnan puheenjohtaja. Lisäksi hän vaikutti pitkään, vuosina 1966–1983, Yleisradion ohjelma- ja hallintoneuvostossa.
Vuonna 1999 Eskolalle myönnettiin valtion journalistipalkinto ja 2006 Vuoden kristillinen kirja -palkinto teoksesta Historian kuolema ja kulttuurien taistelu. Hänelle on myönnetty myös P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinto.
Teoksia

Suomen kysymys ja Ruotsin mielipide: Ensimmäisen maailmansodan puhkeamisesta Venäjän maaliskuun vallankumoukseen. Väitöskirja. Helsingin yliopisto 1965
Korkeakoulukysymys, toimittanut Matti Haavio; toimituskunta Seikko Eskola ym. WSOY 1965
Oman ajan historia ja politiikan tutkimus, omistetaan professori L. A. Puntilalle hänen 60-vuotispäivänään 24.8.1967, toimituskunta Lauri Hyvämäki, Pertti Pesonen, Seikko Eskola ja Erkki Salonen. Otava 1967
Kreikka, Englanti ja Yhdysvallat 1944–1953. Tampereen yliopisto, Historian laitos. Monistesarja A 3. Tampere 1971
Yhdysvaltain lehdistö ja Suomen kriisi: Keväästä 1941 Pearl Harboriin. Tutkimus kansainvälisestä tiedonvälityksestä ja mielipiteenmuodostuksesta. Historiallisia tutkimuksia 92. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1973
Tiedettä, taidetta, aatetta: Suomen kulttuurirahasto Suomen kulttuurissa. Otava 1991
Optiovoitto koko kansalle: Hyvinvointiyhteiskunnan tulevaisuus, kirjoittajat Seikko Eskola ym. Gummerus 1998
P. E. Svinhufvud ja nykyaika. Historian ystäväin liiton ja P. E. Svinhufvudin muistosäätiön julkaisuja. Helsinki 1998
Risto Rytin jälkimaine, kirjoittajat Seikko Eskola ym, toimittanut Jukka-Pekka Pietiäinen. Risto Ryti -seuran julkaisuja. Edita, Helsinki 2003
Historian kuolema ja kulttuurien taistelu: Kirjoituksia historiasta ja nykyajasta. Edita, Helsinki 2006
Suomen hurja vuosi 1917 Ruotsin peilissä. Edita Kleio 2010
Ristivetoa kirkon parlamentissa: Maallikkona kirkolliskokouksessa. Edita, Helsinki 2012
Demokratia diktaattorien varjossa: Suomen vaikea 1940-luku eurooppalaisin silmin. Atena, Helsinki 2014
Santo Domingo (1769)

| Santo Domingo |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Guarnizo, Santander
Laskettu vesille:  6. joulukuuta 1769
Poistui palveluskäytöstä:  räjähtänyt 16. tammikuuta 1780
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 740 t
Pituus:  54,61 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,30 m
Syväys:  7,12 m
Miehistöä:  683
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 14 x 8 naulan tykkiä etukansi: 4 x 8 naulan tykkiä
Santo Domingo oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu San Juan Nepomuceno -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Jorge Juan y Santacilian suunnittelema alus tilattiin kuninkaalliselta telakalta Guarnizosta. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1769.