stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Darwin
Huomionosoitukset > Eliölajien nimet

Charles Darwin oli huomattava eläin- ja kasvilajien keräilijä. Näiden lajien joukossa oli useita tieteelle aiemmin tuntemattomia lajeja tai muita taksonomisia tasoja. Lisäksi Darwinin mukaan on nimetty useiden lajien tieteellisiä nimiä. Hän onnistui myös ennustamaan erään hyönteisen olemassaolon. Hän joutui tiedepiireissä naurun kohteeksi, kun hän väitti tähtikämmekän pölyttäjäksi toistaiseksi tuntematonta hyönteistä, jonka kärsä olisi yhtä pitkä kuin kukan lähes 30 senttimetrin mittainen kannus. Silloiset luonnontieteilijät eivät uskoneet teesiä, mutta Darwin ei löytänyt muunlaista mahdollisuutta kämmekän pölytykseen. Parikymmentä vuotta Darwinin kuoleman jälkeen löytyi Xanthopan morgani -kiitäjä, jonka imukärsä yltää tähtikämmekän kannuksen pohjalle saakka. Kiitäjän yksi alalaji sai nimen praedicta, joka tarkoittaa ennustettua. Myöhemmin tosin todettiin, ettei praedicta-alalaji eroa muusta Xanthopan morgani -lajista.
Darwinin teoksia

Gordon Chancellor and John van Wyhe: Charles Darwin's Notebooks from the Voyage of the Beagle (British Society for the History of Science, 2009). ISBN 9780521517577.
Beaglen matka (The Voyage of the Beagle, 1839)
Lajien synty (On the Origin of Species by Means of Natural Selection, or the Preservation of Favoured Races in the Struggle for Life, 1859)
On the various contrivances by which British and foreign orchids are fertilised by insects (1862)
Ihmisen polveutuminen ja sukupuolivalinta (The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex, 1871)
Tunteiden ilmaisu ihmisissä ja eläimissä (The Expression of the Emotions in Man and Animals, 1872)
The Effects of Cross and Self Fertilisation in the Vegetable Kingdom (1876)
The Power of Movement in Plants (1880)
The Formation of Vegetable Mould through the Action of Worms, with Observations on their Habits (1881)
The life and letters of Charles Darwin, including an autobiographical chapter (1887) (toim. Francis Darwin, täydennetty laitos 1958)
Kirjojen lisäksi Darwinin aikakausjulkaisuissa julkaisema tieteellinen tuotanto oli hyvin laaja ja monipuolinen. Darwinin koko kirjallinen tuotanto ja kirjeenvaihto on julkaistu verkossa The Complete Works of Charles Darwin Online -tietokannassa .
Kirjallisuutta

Armstrong, Patrick H.: All Things Darwin.  Greenwood Press, 2007.  ISBN 978-0-313-33492-4  (englanniksi)
Darwin, Charles: Beaglen matka.  ((The Voyage of the Beagle, 1839.) Suomennos ja ”Huomautuksia”-osiot: Pertti Ranta)  Helsinki:  Edita, 2008.  ISBN 978-951-37-5179-1
Darwin, Charles: Lajien synty.  (On the Origin of Species, 1859)  Suomentanut Pertti Ranta. Tampere:  Vastapaino, 2009.  ISBN 978-951-768-236-7
Darwin, Charles: Ihmisen polveutuminen ja sukupuolivalinta.  ((The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex, 1871.) Suomentanut Anto Leikola)  Helsinki:  Terra Cognita, 2015.  ISBN 978-952-5697-66-7
Moore, Randy & Decker, Mark D.: More than Darwin.  Greenwood Press, 2008.  ISBN 978-0-313-34155-7  (englanniksi)
Ranta, Pertti: Charles Darwin. Elämä ja evoluutio.  Helsinki:  Teos, 2011.  ISBN 978-951-851-208-3
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Charles Darwin Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Darwin Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
 Darwin henkilönä ja tutkijana Leikola, Anto: Ihminen on osa luontoa, sanoi Darwin. Tiede 1/2009.  Encyclopædia Britannica – Artikkeli Darwinista. (englanniksi)  The Mis-portrayal of Darwin as a Racist. – Kirjoitus Darwinin rasistisuudesta. (englanniksi)  AboutDarwin.com – Darwinista kertova sivusto. (englanniksi)  Darwin – American Museum of Natural Historyn Darwin -näyttelyn kotisivu. (englanniksi)  Charles Darwin – Natural History Museum. (englanniksi)  The Friends of Charles Darwin. Darwinin kunniaksi perustettu sivusto.  Awareness of Darwin not evolving, finds University of Kent survey (Arkistoitu – Internet Archive). :  Darwin-julkaisuihin liittyvä materiaali The Complete Work of Charles Darwin Online – Darwinin julkaisut luettavissa digitalisoituna aineistona (englanniksi)  Darwin Correspondence Project – Darwinin lähettämät kirjeet digitalisoituna (englanniksi)  Charles Darwinin teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)  The Darwin Digital Library of Evolution (englanniksi)  Botanicus.org – Digitalisoituja kasvitieteellisiä kirjoituksia (englanniksi) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Romania  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii  Google Scholar  Leopoldina  Scopus 2 
Taiteenala:  FID  KulturNav  MusicBrainz  Musée d'Orsay  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Australia  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
7-vuotias Darwin vuonna 1816, vuosi ennen äitinsä kuolemaa.
Darwinin tekemän viiden vuoden matkan reitti pysähdyspaikkoineen.
Conrad Martensin piirros kuvitetusta Lajien synnystä. Darwin alkoi ihmetellä ympäröivää luontoa HMS Beaglen saavuttua Etelä-Amerikan rannikoille. Kuva esittää alusta Tulimaan rannikolla.
John Gould, Patagoniannandu, (lat. Pterocnemia pennata, alkuperäinen nimi Rhea darwinii), piirros 1841
Jo nuorena miehenä Darwin kuului tiedemiesten eliittiin.
Darwinin ensimmäinen luonnos elämänpuusta vihossaan First Notebook on Transmutation of Species (1837)
Darwin avioitui äitinsä puoleisen serkun Emma Wedgwoodin kanssa.
Darwinin ”mietiskelypolku” vuonna 2007. Darwin kuljeskeli paljon tällä polulla kehitellen luonnonvalintateoriaansa.
Tyypillinen satiirinen pilapiirros Darwinista, joka esitetään apinana. Darwin ei kuitenkaan väittänyt ihmisen kehittyneen apinasta, vaan samasta kantaisästä.
Julia Margaret Cameronin Darwinista ottama kuva
Darwinin 10-vuotiaan Anne-tyttären kuolema vuonna 1851 horjutti Darwinin uskoa.
John Collier, parannettu kopio taiteilijan aiemmasta maalauksesta Charles Darwinin muotokuva, (1891), 1893
Dopplertutka

Dopplertutkan suojarakennus
Dopplertutkan muodostama kuva Hurrikaani Katriinasta
Dopplertutkan toiminta perustuu Doppler-ilmiöön. Tutkan avulla saadaan tietoa mitattavan kohteen nopeudesta.
Toiminta

Dopplertutka lähettää jatkuvaa lähetettä, yleensä mikroaalloilla ja vastaanottaa samaan aikaan samaa lähetettä. Dopplersiirtymä saadaan selville vertaamalla lähetetyn ja vastaanotetun signaalin taajuuseroa, joka on dopplertaajuus. Tällöin on kysymyksessä kantoaaltotutka (CW Continuous Wave). Pulssidopplertutka, pulssitutkan ja dopplertutkan yhdistelmä, lähettää useita mikroaaltopulsseja, vastaanottaa heijastuneet pulssit ja mittaa vastaanotetun signaalin kantoaallon vaiheen vertaamalla sitä lähetettyyn. Vaiheen muutos pulssista toiseen edustaa kohteen etäisyyssuuntaista nopeutta ja pulssin kulkuaika etäisyyttä. Kantoaaltotutka mittaa vain nopeuden. Pulssidopplertutka mittaa sekä paikan että nopeuden.
Sovellukset

Dopplertutkan yleisimmät sovellukset ovat säätutka ja poliisin liikennevalvontatutka. Toimintaperiaatteensa takia tutka voi mitata nopeuksia vain kohti tai poispäin tutkasta. Muunsuuntaisesta liikkeestä saadaan (dopplersiirtymällä) mitattua vain etäisyyssuuntainen nopeuskomponentti.
Säätutkalla mitataan tyypillisesti sadepisaroiden liikettä tuulen mukana. Siitä voidaan tietyin oletuksin laskea tuulen nopeus. Yhtä tärkeää on löytää säätutkakuvasta liikkumattomat kohteet. Ne eivät ole sadepisaroita, joten sadekuvasta voidaan poistaa maaston aiheuttamat heijastukset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Description of Doppler shift used in Continuous wave Doppler radar
Listen to X-Band Doppler of person walking and golf ball rolled (Arkistoitu – Internet Archive)
Dornier Do 22Kl

Suomen ilmavoimien Dornier Do 22 Kf (DR-196).
Dornier Do 22K Malmin lentokentällä tammikuussa 1944.
Dornier Do 22Kl oli saksalainen ylätasoinen yksimoottorinen lentokone.
Tausta

Claudius Dornier alkoi suunnitella Do 22 konetta vuonna 1934. Luftwaffe ei ostanut konetta, mutta sitä myytiin Kreikkaan, Latviaan ja Jugoslaviaan. Kirjain K koneen tunnuksessa merkitsi Saksassa, että kone oli vientiversio.
Tekniikka

Kone oli ylätasoinen ja yksimoottorinen. Moottori oli Hispano Suiza 12 V -rivimoottori ja teholtaan 630 kW (860 hv).
Spesifikaatio
Kärkiväli 16,2 metriä
Pituus 13,1 metriä
Korkeus 4,8 metriä
Tyhjäpaino 3 000 kg, lentopaino 4 100 kg (vesikoneversio)
Suoritusarvot
Huippunopeus 276 km/h merenpinnan tasolla
Lakikorkeus 7 000 metriä
Lentomatka 1 500 km
Aseistus
rungossa 7,7 mm konekivääri ja ampujalla kaksi konekivääriä
200 kg pommikuorma
Käyttö Suomessa

Kun Neuvostoliitto miehitti Latvian, sen tilaamat koneet jäivät Dornier-Werken GmbH:n tehtaalle Friedrichshafeniin. Suomen ilmavoimat osti syyskuussa 1941 Latvian tilaamat koneet Saksasta. Tunnukset olivat DR-195-DR-198. Koneita käytettiin sukellusveneiden etsimisessä. Kaksi upposi sodan aikana, kaksi romutettiin vasta vuonna 1952 vaikka käyttö päättyi 1944.
John Dos Passos

| John Dos Passos |
| --- | --- |
 John Dos Passos
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1896 Chicago, Yhdysvallat
Kuollut: 28. syyskuuta 1970 (74 vuotta) Baltimore, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Suurkaupungin kasvot  U.S.A.-trilogia
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.johndospassos.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Dos Passos (14. tammikuuta 1896 Chicago, Yhdysvallat – 28. syyskuuta 1970 Baltimore, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, syntyperältään portugalilainen. Hän tuli tunnetuksi yhteiskuntakriittisistä romaaneistaan. Teosten kantavana teemana on sodanvastaisuus, ja sävyltään ne ovat usein satiirisia.
Dos Passosin isä oli ammatiltaan asianajaja. Dos Passos opiskeli kirjailijanuransa alussa Harvardin yliopistossa ja kirjoitti faktapohjaisia artikkeleita. Vuonna 1916 hän matkusti Espanjaan opiskellakseen arkkitehtuuria ja sieltä Ranskaan sekä osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän kirjoitti reportaaseja esimerkiksi Espanjasta ja murhatuomion saaneiden ja teloitettujen ammattiyhdistysaktiivien Saccon ja Vanzettin oikeudenkäynnistä. Hänen läpimurtoteoksensa oli Suurkaupungin kasvot (Manhattan Transfer, 1925). Sen jälkeen ilmestyivät hänen pääteoksensa U.S.A.-trilogian osat The 42nd Parallel (1930), 1919 (1932) ja The Big Money (1936).  Hän sovelsi teoksiinsa elokuvan menetelmiä. Häntä arvostettiin varsinkin 1930-luvulla, ja Jean-Paul Sartre piti häntä aikakauden merkittävimpänä kirjailijana. Hän hylkäsi aiemmin kannattamansa marxilaisuuden ja oli 1960-luvulla poliittisesti republikaani. 1950–1960-luvulla hän julkaisi kirjan lähes vuosittain ja kirjoitti runsaasti myös lehtiin.
Suomennettu teos

Suurkaupungin kasvot (Manhattan Transfer); suom. Toini Aaltonen. Helsinki: Tammi 1945.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Dos Passos Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef
Dukhat

Dukhat (mongoliksi Цаатан, Tsaatan) ovat turkkilainen poropaimentolaiskansa Hövsgölissä, Mongoliassa. Dukhat puhuvat turkkilaisiin kieliin kuuluvaa dukhan kieltä. Dukhia on noin 300.
Dukhat erkanivat tuvaaneista Venäjän keisarikunnan liitettyä Kiinan Qing-dynastian aiemmin hallitseman Tuvan alueen itseensä. Dukhat koostuivat Mongolian puolella aluksi vain tästä pienestä joukosta, mutta 1930- ja 1940-luvuilla Tuvan puolelta tuli joukko pakolaisia, jotka välttelivät joutumista kolhooseille sekä asepalveluksen suorittamista. Molempia ryhmiä kohdeltiin itsenäisessä Mongoliassa pitkään laittomina siirtolaisina ja monet heistä palautettiinkin Tuvan puolelle Neuvostoliittoon. Dukhat saivat Mongolian kansalaisuuden vasta vuonna 1956 ja heidät asutettiin kalastusasemalle Hövsgölin järvelle. Vuonna 1985 Mongolian valtio avasi dukhia työllistäneen poronhoito- ja turkismetsästystilan. Porolaumat yksityistettiin taloudellisten uudistusten myötä vuonna 1995.
Dukhien harjoittaman poronhoidon ongelmiksi on muodostunut esimerkiksi porojen sisäsiittoisuus ja ulkopuolisten harjoittama salametsästys. Sisäsiittoisuuden parantamiseksi on tehty kokeiluja tuomalla poroja Skandinaviasta, mutta kokeiluun on suhtauduttu varauksellisesti siinä pelossa, että paikallisen jalostuksen tuloksena syntyneet ominaisuudet saattavat hävitä. Poroja on Mongoliassa jäljellä noin 200–600.
Douglas A-3 Skywarrior

| A-3 Skywarrior |
| --- | --- |

Tyyppi:  pommikone, sekä tiedustelu ja ilmatankkaus
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Douglas Aircraft Company
Suunnittelija:  Ed Heinemann
Ensilento:  28. lokakuuta 1952
Esitelty:  1956
Poistettu käytöstä:  1991
Valmistusmäärä:  282 
Valmistusvuodet:  1956–1961
Museoitu Douglas A-3B.
Douglas A-3 Skywarrior on Yhdysvaltain laivaston käyttämä strateginen ydinpommituksiin kykenevä pommikone. Douglasin sotilaskoneitten pääsuunnittelija Ed Heinemannin suunnittelema Skywarrior lensi ensilentonsa vuonna 1952 ja otettiin palveluskäyttöön vuonna 1956. Prototyypin Westinghousen valmistamat suihkumoottori vaihdettiin tuotantomallissa Pratt & Whitneyn J-57:ään. Vuosina 1956–1961 valmistettu kone poistettiin palveluksesta lopullisesti vasta vuonna 1991. Koneessa oli kolmihenkinen miehistö.
Skywarrior tunnettiin liikanimillä "Whale", sekä "Heavy" – että "All three dead" – väännöksenä "A3D:sta".
Skywarriorin rakenne oli ylätaso, sen kaksi suihkumoottoria oli ripustettu siipiin. Sivuvakain oli korkealla pyrstössä rungon yllä. Sekä peräsin että siivet olivat taittuvat, jotta konetta pystyttiin siirtämään lentokonehisseissä ja säilyttämään lentotukialuksen hangaareissa. A-3 Skywarrior oli laivaston siihen astisista sotilaslentokoneista raskain, sen maksimi lentoonlähtöpaino oli jopa 37 200 kg.
Pitkä ilmatankkauspuomi keulassa ja erityinen pakoluukku hätäpoistumista varten lentokoneen pohjassa kuuluivat kauko-ohjatun pyrstöaseistuksen ohella koneen erikoisuuksiin.
A3:sta tehtiin useita koneversioita eri käyttötarkoituksiin. Se palveli ilmatankkerina, säähavaintokoneena, valokuvaus- ja tiedustelutehtävissä sekä henkilöstön lentokuljetuksissa (koneeseen mahtui matkustajiksi 3 henkilöä). ELSO-mallissa laitteisto oli koneen perään asennettuna, ja se korvasi miehittämättömän taka-ampumon. Monista koneista taaksepäin ampuva tykkiaseistus poistettiin.
Koneessa oli tutkaohjattava taaksepäin ampuva tykkiaseistus, johon kuului 2 ×20 mm tykkiä. Skywarrior kykeni kuljettamaan 5 443 kg pommikuorman sisäpuolisessa pommisäiliössä.
Yhdysvaltain ilmavoimat käytti koneesta edelleenkehitettyä versiota tyyppinimellä B-66 Destroyer ja tiedusteluversio RB-66:na.
Näiden tärkeimmät erot Skywarrioriin olivat eri malliset moottorit ja varustaminen heittoistuimilla, sekä pommien pudottamista varten tarkoitukseen soveltuvalla tutkalla.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2–3
Matkustajat: 1, mikäli miehistöä 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&023.030000023,30 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&022.010000022,10 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&07.01600007,16 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&075.043000075,43 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&017875.&&&&0017 875 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Pratt & Whittney J57-P10 -suihkuturbiinia; &&&&&&&&&&&&&046.070000046,7 kN  per moottori kuivana, 55,3 kN syötettäessä vettä moottoriin
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0982.&&&&00982 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0840.&&&&00840 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&03220.&&&&003 220 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&013110.&&&&0013 110 m
Aseistus
5 443 kg pommeja sisäpuolisesti pommikuiluissa (myös ydinaseita)
2 × 20 mm kauko-ohjattua tykkiä taka-ampumossa
Aiheesta muualla

Hallen Hävittäjäsivut: Douglas A-3 Skywarrior/B-66 Destroyer http://www.netti.fi/~halle/planes/usa/b-66.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.aero-web.org/specs/douglas/a-3a.htm (englanniksi)
http://www.a3skywarrior.com/ (englanniksi)
Dulongin ja Petit’n laki

Dulongin ja Petit'n laki on Pierre Louis Dulongin ja  Alexis Thérèse Petit'in vuonna 1819 esittämä lämpöopillinen laki.  Sen mukaan useimmilla kiinteillä aineilla molaarinen lämpökapasiteetti eli aineen ominaislämpökapasiteetin ja moolimassan tulo on likipitäen yhtä suuri ja noin kolme kertaa kaasuvakion suuruinen, siis noin 25 J / molK. Toisin sanoen yhden moolin lämmittämiseen yhden kelvinin tai celsiusasteen verran tarvitaan suunnilleen saman verran energiaa, noin 25 joulea riippumatta siitä, mikä aine on kyseessä.
Laki pätee varsin hyvin melkein kaikille metalleille ja monille epämetallisillekin kiinteille alkuaineille. Selviä poikkeuksia ovat kuitenkin beryllium, boori, pii ja erityisesti hiili, varsinkin timanttina.
Laki ei kuitenkaan päde kovin matalissa lämpötiloissa. Albert Einstein ja Peter Debye osoittivat tämän aiheutuvan aineen hilavärähtelyjen kvantittumisesta alhaisista lämpötiloissa. Kullekin aineelle on olemassa tietty Debyen lämpötila, jonka yläpuolella laki pätee melko tarkasti, mutta jonka alapuolella aineen ominaislämpökapasiteetti alenee jyrkästi lämpötilan aletessa.
Droperidoli

| --- | --- |

Droperidoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3-[1-[4-(4-fluorifenyyli)-4-oksobutyyl]-3,6-dihydro-2H-pyridin-4-yyli]-1H-bentsimidatsol-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 548-73-2
ATC-koodi: N05AD08
PubChem CID: 3168
DrugBank: DB00450
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H22N3FO2 
Moolimassa: 379,428
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 2,3 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi, intramuskulaarinen
Droperidoli eli DHBP – dehydrobentsperidoli, kauppanimeltään Dridol on neurolepteihin kuuluva lääkeaine. Se on läheisesti sukua haloperidolille. Droperidolin erityiskäyttö painottuu leikkausanestesiaan. Sitä voidaan käyttää yhdessä fentanyylin kanssa yhdistelmälääkkeenä. Yhdistelmävalmisteen tuotenimi on Thalamonal ja sitä käytetään neuroleptianalgesiassa. Sitä voidaan annostella myös lihakseen.
Toinen droperidolin erityisspesifikaatio näyttäisi olevan huumevieroitus, sekä aivovammojen jälkihoito. Jälkimmäiseen saattaa yhdistyä leikkaus-operaatiokin, esim. aivopaineen alentamiseksi, mikä johtunut aivotrauman seuraamuksena. Kumpikin hoitoindikaatio toteutetaan erityishoidossa, mahdollisesti teho-osastolla tilan vaikeusasteesta riippuen.
Lääkeaine kuuluu butyrofenonien ryhmään ja se on hyvin läheistä sukua haloperidolille. Droperidolin kehitti tuolloin belgialainen Janssen-Cilag lääkeyhtymä vuonna 1961. Droperidolin ainoa annostelutapa on suonensisäinen (i.v.) laskimotiputuksena. Droperidoli on suhteellisen nopeasti vaikuttava (vaikutusaika n. ½t.) lääkeaine.
Droperidolin pahoinvointia sekä oksentelua vastustava ominaisuus katsottiin olevan voimakkaampi joihinkin muihin käytettyihin, esimerkiksi klooripromatsiiniin verrattuna. Haloperidolilla tuo vaikutus on 50-kertainen. Yhdessä fentanyylin tai fenoperidiinin kanssa käytettynä haloperidoli taikka droperidoli aiheuttavat leikkauspotilaalle kutakuinkin täydellisen tunnottomuuden tilan.
Potilas pysyy täysin tajuissaan, joskin hänen hengitystään on avustettava. Anestesiamenetelmää suositeltiin yleiskunnoltaan heikoiksi katsottaville potilaille, sekä iäkkäille. Ekstrapyrimidaaliset sivuvaikutukset (EPS) ovat voineet olla mahdollisia menetelmän varjopuolina. Samoin on myös pahanlaatuisen neuroleptioireyhtymän mahdollisuus. Nukutukseen on voitu yhdistää myös ilokaasun käyttö.
Aiheesta muualla

Lääkeinfo: Dehydrobenzperidol
Käypähoitosuositus (huumeaddiktion hoito): http://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/naytaartikkeli/tunnus/hoi50041
Käypähoitosuositus (aivotrauman/aivovamman psykofarmakaalinen jälkihoito): http://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/naytaartikkeli/tunnus/nix00121
PubChem: Droperidol (englanniksi)
DrugBank: Droperidol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Droperidol (englanniksi)
ChemBlink: Droperidol (englanniksi)
näytä
keskustele
Antipsykootit()
| --- | --- |
Butyrofenonijohdokset:  benperidoli  bromiperidoli  droperidoli  fluanisoni  haloperidoli  melperoni  moperoni  pipamperoni  trifluperidoli 
Fentiatsiinijohdokset:  butaperatsiini  diksyratsiini  flufenatsiini  klooripromatsiini  levomepromatsiini  mesoridatsiini  peratsiini  perfenatsiini  perisiatsiini  pipotiatsiini  proklooriperatsiini  promatsiini  sulforidatsiini  tioridatsiini  tiopropatsaatti  tioproperatsiini  trifluoperatsiini  triflupromatsiini 
Muut tyypilliset antipsykootit:  klooriprotikseeni  flupentiksoli  klopentiksoli  loksapiini  molindoni  pimotsidi  tiotikseeni  tsuklopentiksoli 
Toisen sukupolven antipsykootit:  amisulpridi  asenapiini  iloperidoni  ketiapiini  klotsapiini  lumateperoni  lurasidoni  mosapramiini  olantsapiini  paliperidoni  perospironi  risperidoni  sertindoli  sulpiridi  tsiprasidoni  tsotepiini 
Kolmannen sukupolven antipsykootit:  aripipratsoli  brekspipratsoli  karipratsiini
Drybin

| Drybin, Dribin (Дрыбін, Дрибин) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Drybin, Dribin
 Koordinaatit: 54°07′07″N, 31°05′30″E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Alue:  Mahiljoun alue
Korkeus:  noin 150–195 m
Väkiluku (10/2009):  3 298
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.dribin.mogilev-region.by/en 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Drybin (valkoven. Дрыбін) eli Dribin (ven. Дрибин) on pieni kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri (ven. Дрибинский район, Dribinski raion) Valko-Venäjän ja sen Mahiljoun maakunnan pohjoisosissa linnuntietä noin 55 kilometriä maakunnan pääkaupungista Mahiljousta koilliseen. Drybinin kaupunkimaisessa taajamassa asui vuoden 2009 lokakuussa 3 298 ja koko maaseutupiirissä 12 253 henkeä.
Maantieyhteyksistä tärkeimpiä ovat kantatie P123 (Mahiljou–Drybin–Horki) ja piirin eteläosien läpi kulkeva P96-kantatie (Mahiljou–Mstsislau). Hallintopiirin itäosien kautta kulkee rautatie.
Aiheesta muualla

Lyhyt kuvaus taajamasta (englanniksi) (bycity.org)
Maakuntahallinnon sivu Drybinin piiristä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (region.mogilev.by)
Дрибинский район - Lyhyt artikkeli keskustaajamasta ja hallintopiiristä (venäjäksi) (dorogiby.info)
Drybinin keskustan kartta (venäjäksi) (bycity.org)
WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin (englanniksi) tai (venäjäksi)
Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa alueesta (venäjäksi)
Piirin perustietoja ja kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (emaps-online.com)
Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (region.mogilev.by)
Joitain kuvia hallintopiiristä (englanniksi), (puolaksi), (valkovenäjäksi) ja (venäjäksi) (radzima.org)
Chemnitz

| Chemnitz |
| --- | --- |

 vaakuna
 Chemnitz
 Koordinaatit: 50°50′N, 12°55′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saksi
Hallintopiiri:  Chemnitz
Piirikunta:  piiritön kaupunki
Hallinto:  
 – Pormestari:  Barbara Ludwig (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  220,86 km²
Korkeus:  296 m m
Väkiluku:  240 253 (2 011)
 – Väestötiheys:  1 087 as./km²
 
 www.chemnitz.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chemnitzin asukasluvun kehitys.
Chemnitzin vanha ja uusi raatihuone.
Nykyaikainen kauppakeskus Chemnitzissä.
Chemnitzin oopperatalo.
Chemnitz [ˈkʰɛmnıts] (vuosina 1953–1990 Karl-Marx-Stadt, sorbiksi Kamjenica) on kaupunki Saksassa Saksin vapaavaltiossa Erzgebirgen juurella. Noin 240 000 asukkaallaan se on Leipzigin ja Dresdenin jälkeen Saksin kolmanneksi runsasväkisin kaupunki. Se on myös niin kutsuttu piiritön kaupunki (saks. kreisfreie Stadt), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan.