stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alvin E. Roth
Aiheesta muualla

Hannu Salonen: Vuoden 2012 taloustieteen nobelistit Alvin E. Roth ja Lloyd S. Shapley. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 2013, 109(1). vsk, s. 27-33.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Laherma

Laherma on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Jonas Laherma (ent. Vikman, 1888–1977), pankinjohtaja ja kansanedustaja (SDP)
Väinö Laherma (ent. Vikman,1893–1983), urheiluopettaja, -johtaja ja -virkamies, Jonas Laherman veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Amphibalanus amphitrite

| Amphibalanus amphitrite |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Hexanauplia
Lahko::  Sessilia
Heimo::  Merirokot Balanidae
Suku::  Amphibalanus
Laji::  amphitrite
Kaksiosainen nimi
 Amphibalanus amphitrite  (Darwin, 1854) 
Katso myös
   Amphibalanus amphitrite Wikispeciesissä   Amphibalanus amphitrite Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amphibalanus amphitrite on merirokkojen (Balanidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä äyriäislaji. Se voi kasvaa korkeintaan kahden senttimetrin mittaiseksi. Laji on ainakin valkopilkkukaniinikalan (Siganus canaliculatus) ravintoa.
Kulmalävistys

Kulmalävistys on kulmakarvan kohdalle tehtävä lävistys. Lävistys kulkee yleensä pystysuoraan kulmakarvan alapuolelta sen yläpuolelle, ja voi sijaita missä tahansa kohdassa kulmakarvaa, joskin yleisin sijoituspaikka lienee silmän ulkonurkan yläpuolella. Lävistyskoruna käytetään rengasta, tappia tai kaarevaa tappia.
Kulmalävistyksen paranemisaika on noin 4–6 viikkoa.
Lävistyksen riskit

Kulmalävistyksen riskeihin kuuluvat tulehdus, arpikasvu ja keloidimuodostus. Kulmalävistys saattaa myös kasvaa ihosta ulos tai turvota. Sen puhtaudesta on hyvä pitää huolta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eyebrow Piercing (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lahij (maakunta)

Lahijin maakunnan sijainti
Lahijin maakunta (arab. لحج‎‎ , Laḥiǧ) on yksi Jemenin maakunnista. Se sijaitsee Adeninlahden rannalla maan lounaisosassa. Lahjin pinta-ala on noin 12 700 neliökilometriä ja sen asukasluku noin 900 300. Maakunta jakautuu 15 piirikuntaan, ja sen pääkaupunki on Lahij.
Lahijin alue on lähinnä kuivaa tasankoa ja aavikkoa, jota halkoo useat vadit ja niiden tulvatasangot. Sen pohjoisosassa on vuoristoa. Lahijin alue on ollut kauan tärkeän kauppareitin varrella, minkä vuoksi se on ollut läheisen Adenin kanssa muun muassa Himyarin kuningaskunnan ydinalueita. Aluetta on sittemmin hallinneet etiopialaiset, arabit, mamelukit ja osmanit. Lahij oli itsenäinen valtio vuosina 1728–1839, minkä jälkeen se alistettiin Ison-Britannian protektoraatiksi. Virallisesti Lahijin sulttaanikunta lakkautettiin vuonna 1967, jolloin siitä tuli osa Etelä-Jemeniä.
Lahden kauppatori

Lahden kauppatorin itäpuoli Aleksanterinkadun puolelta vuonna 2017. Kuvassa näkyvä tornia muistuttava harmaa rakennus on aikaisempi Kansallis-Osake-Pankin konttorirakennus.
Torin eteläpuolella kulkeva pääkatu Aleksanterinkatu vuonna 2007.
Lahden kauppatori on Lahden keskustassa, Keski-Lahden kaupunginosassa sijaitseva kauppatori. Se perustettiin 1880-luvulla, kun Hollolan Lahti muodostettiin kauppalaksi ja markkinat siirrettiin Asikkalan Anianpellolta takaisin Lahteen.
Torin pinta-ala on 1,3 hehtaaria, ja alatori mukaan luettuna liki kaksi hehtaaria. Kauppatori on Lahden paikallisliikenteen linja-autojen solmukohta. Torin kohdalla on kaksi pysäkkiä länteen Aleksanterinkadulla ja neljä pysäkkiä itään Vapaudenkadulla.
Kuukausimarkkinat, Lahden markkinat, järjestetään joka kuukauden ensimmäisenä keskiviikkona klo 7 alkaen
Torin ympäristö

Lahden kauppatorin pohjoisrajana on Vapaudenkatu, etelärajana pääkatu Aleksanterinkatu, idässä kauppahalli ja entinen Kansallis-Osake-Pankin (KOP) rakennus sekä Torikatu, ja lännessä Marolankatu, jossa on taksiasema. Marolankadulla on myös tilauslinja-autoliikenteen pysäkki, mistä käyttävät monet seuramatkueet. Marolankadun itäpuolella maan alla on ollut yleinen WC ja olutravintola, mitkä poistettiin kauppatorin peruskorjauksen yhteydessä, kun Alatorin luonne muuttui.
Kauppatorin varrella on vanha KOP:n rakennus, joka siirtyi Päijät-Hämeen puhelinyhdistykselle. Torin keskipisteestä Mariankatua pohjoiselle mäelle noustaessa on hengellistä esivaltaa kuvastava Lahden seurakuntayhtymän Keski-Lahden evankelis-luterilaien seurakunnan Ristinkirkko, minkä on suunnitellut arkkitehti Alvar Aalto, ja minkä paikalta purettiin Lahden seurakunnan vanha puukirkko, ja eteläisellä mäellä Salpausselän harjulla maallista esivaltaa kuvastava Lahden kaupungintalo. Torikadun varrella on Lahden kauppahalli.
Torin eteläpuolella on Lahden alatori, jossa on veistos ja puisto. Alatori on melko avoin. Sitä tarkkaillaan videokameroin.
Museovirasto on määritellyt Lahden kaupungintalon, kauppatorin ja Mariankadun seremonia-akselin valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Aiheesta muualla

ESS:n artikkeli Lahden kauppatorin historiasta, julk. 11.10.2013
Lahti
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahtiala · Asemantausta · Hennala · Jalkaranta · Jokimaa · Järvenpää · Kartano · Kerinkallio · Keski-Lahti · Kilpiäinen · Kiveriö · Kivimaa · Koiskala · Kolava · Kujala · Kunnas · Kytölä · Kärpänen · Laune · Metsäkangas · Mukkula · Myllypohja · Möysä · Niemi · Nikkilä · Okeroinen · Paavola · Pesäkallio · Pirttiharju · Renkomäki · Salpausselkä · Sopenkorpi · Viuha · Ämmälä
Asuinalueet:  Anttilanmäki · Harjunalusta · Hiekkanummi · Kariniemi · Karisto · Liipola · Lotila · Metsäkangas · Petsamo · Riihelä · Saksala · Soltti · Venetsia
Järvet:  Alasenjärvi · Joutjärvi · Kymijärvi · Merrasjärvi · Pikku-Vesijärvi · Vesijärvi
Saaret:  Enonsaari
Museot:  Lahden kaupunginmuseon yksiköt: Hiihtomuseo · Historiallinen museo · Kuvakokoelma · Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva · Radio- ja tv-museo · Sotilaslääketieteen museo  Muut: Askon museo · Ravintolamuseo · Sairaalamuseo · Suomen sotilasmusiikkimuseo
Rakennukset ja alueet:  Jokimaan ravikeskus · Lahden kaupungintalo · Lahden rautatieasema · Lahden teatteritalo · Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto · Lahden kisapuisto · Lahden stadion · Radiomäki · Ristinkirkko · Salpausselän hyppyrimäet · Sibeliustalo
Puistot:  Fellmaninpuisto · Erkonpuisto · Kariniemen puisto · Lanu-puisto · Pikku-Vesijärven puisto
Luonnonsuojelualueet:  Häränsilmä-lampi · Linnaistensuo · Pesäkallio
Patsaat, muistomerkit ja -laatat:  Hakkapeliittain kotiinpaluu · Hirvi-patsas · Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkki · Launeen neidot · Lumisota · Mannerheimin ratsastajapatsas · Mikael Agricolan muistomerkki · Punavankien muistomerkki · Vapauden Hengetär
Tapahtumat:  F1 Powerboat Racing · Lahden julistebiennale · Lahden kansainvälinen kirjailijakokous · Lahden markkinat · Lahden runomaraton · Salpausselän Kisat · Summer Up
Ampere WS-1

Ampere WS-1 oli Ampere Inc:n suunnittelema ja japanilaisen Nippon-Shingon 1985 valmistama kannettava tietokone, jossa käytettiin poikkeuksellisesti ohjelmointikielenä APL:ää siihen aikaan pienissä tietokoneissa tavanomaisen BASIC-kielen asemesta. Koneen myynti Yhdysvalloissa kaatui siihen, että sitä ei hyväksytty Yhdysvaltain telehallintoviraston Federal Communications Commissionin testeissä.
Ampere WS-1:n muotoilusta vastasi japanilainen Kumeo Tamura, joka oli ollut mukana myös Datsun 240Z-urheiluauton suunnittelijaryhmässä.
Teknisiä ominaisuuksia

ulkomitat 330 x 280 x 92 millimetriä
paino 3,6 kiloa
LCD-nestekidenäyttö, tekstitilassa 80x25 merkkiä, grafiikkatilassa 480x200 pikseliä
käytti Motorola 68000 mikroprosessoria, kellotaajuus 8 megahertsiä
näppäimistössä myös APL-erikoissymbolit mukana, 8 erillistä funktionäppäintä LCD-näytön alaosassa
keskusmuistia 64 kilotavua, mahdollista laajentaa 512 kilotavuun CMOS-laajennuspiirien avulla. Koneen Big-DOS käyttöjärjestelmä ja APL-tulkki olivat erillisessä 128 kilotavun ROM-muistissa.
kahta APL-ohjelmaa voitiin ajaa samaan aikaan ja ohjelmilla oli omat erilliset ikkunat näytöllä
massamuistina mikrokasettiasema
liitännät: Centronics-portti, kaksi RS-232C-sarjaporttia, laajennusportti kahdelle valinnaiselle levyasemalle tai kiintolevylle, VME-yhteensopiva liitäntä mittalaitteille
Nikkelikadmiumakku mahdollisti muistin sisällön säilymisen virtakatkon sattuessa, akut olivat tähän aikaa vielä harvinaisia tietokoneissa
Koneelle kehitetyt LPA (Langage Pédagogique Audiovisuel)-ohjelmat mahdollistivat luonnollisen kielen käytön käyttöliittymässä
Valmisohjelmia Big Screen (tekstinkäsittely, taulukkolaskenta ym.) ja APLCalc.
Laillisuusperiaate

Vaaka on oikeuden symboli
Laillisuusperiaate vaatii, että ihmisten on voitava ennalta selvästi tietää, mitkä teot ovat kiellettyjä.
Suomen perustuslaissa (11.6.1999/731) säädetään seuraavasti:
Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate
Edellä mainittu perustuslain säännös ilmaisee oikeustieteessä rikosoikeudellisen laillisuus- eli legaliteettiperiaatteen nimellä tunnetun keskeisen oikeusperiaatteen. Rikosoikeudellinen legaliteettiperiaate kuuluu niiden yleisten oikeusperiaatteiden ryhmään, joiden nojalla syntyy kansalaisten suoja viranomaisten mielivaltaa vastaan.
Rikosoikeudellinen legaliteettiperiaate > Yleistä

Legaliteettiperiaatetta on sanottu säännöksi, jonka addressaatti eli se, johon lain kielto tai käsky kohdistuu, on pikemminkin lainsäätäjä kuin kansalaiset. Se, ettei ketään saa tuomita rangaistukseen ilman lain tukea, ei yleensä aiheuta ongelmia. Ongelmallisempi on sen sijaan legaliteettiperiaatteesta johdettu taannehtivan rikoslainsäädännön kielto, mikä tarkoittaa, että lainsäätäjä ei saa säätää jälkikäteen rangaistavaksi sellaista tekoa, joka ei tekohetkellä ollut rangaistava. Samoin legaliteettiperiaatteeseen katsotaan sisältyvän myös täsmällisyysvaatimus: laissa pitää täsmällisesti osoittaa, mitkä teot säädetään rangaistavaksi, eli laki ei saa olla epämääräinen.
Vaikka laillisuusperiaatteesta puhuttaessa usein tarkoitetaan rikosoikeudellista legaliteettiperiaatetta, koskee laillisuusvaatimus yleisesti kaikkea viranomaistoimintaa. Viranomainen ei saa virassaan toimia mielivaltaisesti, vaan jokaisessa virkatoimessa on noudatettava tarkoin lakia sekä objektiivisuutta. Tämä yleinen viranomaiselle asetettu laillisuusvaatimus on ilmaistu sekä perustuslain 2 §:n 3 momentissa että hallintolain 6 §:ssä, jossa säädetään, että
Rikosoikeudellinen legaliteettiperiaate > Ei rikosta ilman lakia

Rikosoikeudellista legaliteettiperiaatetta kuvaillaan oikeustieteessä usein roomalaisesta oikeudesta peräisin olevalla klassisella lauseella "nullum crimen, nulla poena sine praevia lege poenali" eli lyhyemmin nulla poena sine lege.
Tämän periaatteen soveltaminen aiheuttaa ongelmia oikeastaan vain tilanteissa, joissa jotakin tekoa ei ole säädetty rangaistavaksi teoksi siitä huolimatta, että teko yleisesti mielletään rangaistuksen ansaitsevaksi. Tällaisen tilanteen syntyessä on useimmiten kyse yhteiskunnallisesta uudesta ilmiöstä. Esimerkiksi vuonna 1986, jolloin Suomessa ajettiin ensimmäistä kertaa syytteitä hakkeroinnista, oli hakkerointi täysin uusi ilmiö. Syytteet hakkeroinnista hylättiin, koska tekoja ei ollut tuolloin lailla säädetty rangaistavaksi. Syyttäjä tosin väitti, että teot täyttivät toisen irtaimen omaisuuden luvattoman haltuunoton tunnusmerkistön. Eräässä toisessa tapauksessa, jossa syytetty oli kiusantekomielessä kantanut isohkoja kiviä naapurinsa omakotitalon oven edustalle ja jossa syytteet hylättiin, ei toisaalta ollut kyseessä suinkaan uusi ilmiö.
Rikosoikeudellinen legaliteettiperiaate > Kielto säätää taannehtivasti vaikuttava rikoslaki

Kielto, jonka mukaan taannehtivan vaikutuksen omaavaa rikoslakia ei saa säätää, kohdistuu lainsäätäjään. Tosin perustuslain sanamuoto ("ketään ei saa .. tuomita ..") näyttäsi viittaavaan siihen, että kielto kohdistuu niihin, jotka tuomitsevat (eli tuomioistuimiin), mutta tämä lienee vain seurausta perustuslain julistuksellisesta luonteesta. Varsinainen legaliteettiperiaatteen addressaatti on lainsäätäjä. Niinpä Suomessa varmaankin merkittävin legaliteettiperiaatteesta juurensa saava kritiikki kohdistuu eduskunnan säätämään sotasyyllisyyslakiin, jossa eduskunta vastoin legaliteettiperiaatetta sääti taannehtivin vaikutuksin, että
Laki säädettiin perustuslakimenettelyssä, poikkeuksena perustuslaista, silloin voimassa olleen valtiopäiväjärjestyksen 67 §:n mukaisessa järjestyksessä. Sen vuoksi se on muodollisesti virheetön laki eikä sitä vastaan voi esittää perustuslaista johtuvia eikä muitakaan muodollisia huomautuksia. Sen sijaan laki on päivänselvästi legaliteettiperiaatteen vastainen.
Kielto säätää taannehtivasti vaikuttava laki koskee myös siviilioikeutta. Eduskunnan perustuslakivaliokunta on usein ottanut kantaa siihen, pitääkö – muussakin kuin rikosasiassa – taannehtivasti vaikuttava laki säätää perustuslainsäätämisjärjestyksessä taannehtivuuden johdosta. Tämän on usein katsottu olevan välttämätöntä tapauksissa, joissa taannehtiva lainsäädäntö on vaikuttanut kansalaisten perustuslaissa turvattuun omaisuudensuojaan. Tällöin kielto taannehtivasti vaikuttavaa lainsäädäntöä vastaan on voitu johtaa paitsi laillisuusvaatimuksesta myös omaisuudensuojaa koskevista periaatteista.
Kun Suomessa voidaan poikkeusmenettelyllä säätää lakeja, jotka ovat ristiriidassa perustuslain kanssa – jolloin sovelletaan vaikeutettua lainsäätämismenettelyä – ei uuden perustuslain 8 §:ään sisältyvä säännös laillisuusperiaatteesta nykyäänkään estäisi sotasyyllisyyslain kaltaisen lain säätämistä. Muissa maissa ei ole vastaavaa poikkeusmenettelyä eikä muualla katsota olevan milloinkaan mahdollista poiketa perustuslaista sitä muuttamatta. Suomen omalaatuisesta järjestelmästä, joka hyväksyy poikkeamisen perustuslaista, on keskusteltu vilkkaasti ja siinä on nähty – yli puoluerajojen – sekä hyvää että pahaa.
Rikosoikeudellinen legaliteettiperiaate > Täsmällisyysvaatimus

Oikeustieteessä on johdettu legaliteettiperiaatteesta myös niin sanottu täsmällisyysvaatimus eli epämääräisyyskielto. Säädettäessä teko rangaistavaksi on laista täsmällisesti ja yksiselitteisesti ilmettävä, mikä se teko on, joka säädetään rangaistavaksi. Klassinen, saksalaisessa tieteisopissa syntynyt ja sieltä Suomeen lainattu esimerkki täsmällisyysvaatimuksesta on kielto säätää sellainen laki, jonka sanamuoto olisi:
Laista on tietenkin ilmettävä, kuka on konna, eikä vain säätää, että kaikkia konnia pitää rangaista. Lisäksi laista on ilmettävä, millä tavoin konnia pitää rangaista.
Aleksandrów Kujawski

| Aleksandrów Kujawski |
| --- | --- |
 Voivodikunnan tie 266 Aleksandrów Kujawskissa
 lippu:  vaakuna
 Sijainti tummennetun Kujavia-Pommerin voivodikunnan ja Puolan kartalla
 Aleksandrów Kujawski
 Koordinaatit: 52°52′35″N, 18°41′36″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Kujavia-Pommeri
Piirikunta:  Aleksandrów
Kaupunkioikeudet:  9. marraskuuta 1916
 – Kaupunginjohtaja:  Andrzej Cieśla
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7 km²
Väkiluku (2019):  12 102
 – Väestötiheys:  1 674 as./km²
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aleksandrów Kujawski on kaupunki ja oma kuntansa Aleksandrówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 12 102. Aleksandrów Kujawski on sekä piirikuntansa että viereisen Aleksandrów Kujawskin maalaiskunnan hallintokeskus.
Historia

Varhaisimmat jäljet asutuksesta nykyisen Aleksandrów Kujawskin alueella ovat neoliittiselta kaudelta noin vuodelta 5000 eaa.
Kaupungin alue kuului 1800-luvulla Venäjän Puolaan. Vuonna 1860 rakennetun ja 1862 käyttöönotetun Varsovan-Bydgoszczin-rautatien rakentamisen ja perustamisen ansiosta kaupunki, jonka nimi oli aluksi Trojanów, syntyi rautatieaseman viereen. Se toimi myös Preussin-rajan raja-asemana. Kaupungin asukasluku nousi 1860-luvun ensimmäisellä puoliskolla kahteen tuhanteen.
Ennen ensimmäisen maailmansodan alkamista kaupungin, jonka nimi oli tuolloin Aleksandrów, väkiluku oli noin 9 000. Se sai kaupunkioikeudet 9. marraskuuta 1916 ja 4. helmikuuta 1919 sen nimi vaihdettiin Aleksandrów Kujawskiksi. Vuonna 1932 kaupungista tuli Nieszawan piirikunnan hallintokeskus. Sen väkiluku oli noin 9 600 vuonna 1939.
Sijainti ja maantiede

Aleksandrów Kujawski rajoittuu Aleksandrów Kujawskin ja Wielka Nieszawkan kuntiin. Kaupungin pinta-alasta noin 31 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 25 prosenttia metsää. Se sijaitsee luonnonmaantieteellisesti Inowrocławin tasangon ja Toruńin laakson rajalla.
Väestö

Vuoden 2019 lopussa Aleksandrów Kujawskin väestöstä 52,4 prosenttia oli naispuolisia ja 47,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat väestöstä 16,9 prosenttia, työikäiset 59,9 prosenttia ja eläkeikäiset 23,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,2 vuotta. Vuonna 2019 kaupungin syntyvyys oli 9,22 lasta 1 000 asukasta kohden ja luonnollinen väestönkasvu –2,55 henkeä 1 000 asukasta kohden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandrów Kujawski Wikimedia Commonsissa
Gmina Miejska Aleksandrów Kujawski Bydgoszczin tilastokeskus. (puolaksi)
Altair-231

| Altair-231 |
| --- | --- |
Soitinryhmä:  analoginen syntetisaattori
Alkuperämaa / ‑alue:  Neuvostoliitto
Soittimen ääniala:  kolme ja puoli oktaavia (F–C)
Liittyvä musiikin tyylilaji:  elektroninen musiikki
Samankaltaisia soittimia:  Aelita, Alisa, Elektronika, Estradin-230, Junost, Lell, Polivoks, RITM, RMIF
Altair-231 (myös Estradin Altair, venäjäksi Альтаир Эстрадин) on neuvostoliittolainen monofoninen analogisyntetisaattori, jota Ukrainan Žitomirissa toiminut Estradin-tehdas valmisti vuosina 1983–1984. Se on jatkokehitelmä aiemmasta Estradin–230-syntetisaattorista. Soittimet ovat teknisiltä ominaisuuksiltaan identtiset, mutta ulkonäöltään selvästi erilaiset. Laitteistoarkkitehtuurin ja toiminallisuuden puolesta kumpikin on lähes täydellinen kopio amerikkalaisesta Minimoog-syntetisaattorista. Altair-231:n kohdalla myös käyttöliittymä ja ulkonäkö ovat lähes identtiset Minimoogin kanssa. Neuvostovalmisteisten komponenttien vuoksi soittimen äänimaailma ja säätimien toiminta eroavat kuitenkin esikuvistaan hieman. Lisäksi soitin pysyy vireessä varhaisia Minimoogeja paremmin.
Neuvostomuusikoiden keskuudessa oli kysyntää Minimoogin kaltaiselle soittimelle, mutta länsielektroniikan maahantuonti oli hyvin vähäistä. Markkinoille ilmaantui 1980-luvulla erilaisia kotimaista tuotantoa olevia syntetisaattoreja. Jotkin niistä olivat paikallisten insinöörien alusta loppuun suunnittelemia ja poikkesivat siten selvästi länsimaisista esikuvistaan. Estradinin tehtailla sen sijaan päädyttiin jäljittelemään Minimoogia mahdollisimman tarkasti. Vuosina 1981–1985 tehdas valmisti Estradin–230-syntetisaattoria, joka oli jopa neuvostoliittolaiseksi syntetisaattoriksi erittäin suurikokoinen ja painava. Sen käyttöliittymä oli englanninkielinen. Altair-231 oli jatkokehitelmä 230:stä – tekniikaltaan ja toiminnoiltaan identtinen, mutta kooltaan pienempi ja ulkomuodoltaan värikkäämpi. Lisäksi Altair-231:n käyttöliittymä on venäjänkielinen.
Altair-231:n toimintaperiaate on vähentävä synteesi. Siinä on kolme oskillaattoria, jotka kykenevät tuottamaan kohinaa ja yleisimpiä aaltomuotoja. Kolmatta oskillaattoria voi käyttää äänen tuottamisen ohella myös signaalin moduloimiseen. Monesta neuvostosyntetisaattorista poiketen sekä Estradin-230:ssa että Altair-231:ssä on koskettimiston lisäksi pitch bend.
Aiheesta muualla

Altavox: Mooncheese EP. (Pelkästään Altair-231:llä soitettua musiikkia.)
Kuva Estradin-230:sta Encyclotronic-sivustolla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuva Altair-231:sta Encyclotronic-sivustolla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Alien (yhtye)

| Alien> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–
Tyylilaji:  hard rock
Kotipaikka:   Göteborg, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jimi Jidhed, laulu   Tony Borg, kitara   Ken Sandin, basso   Toby Tarrach, rummut   Jimmy Wandroph, kosketinsoittimet  
Levy-yhtiö:  Virgin Records   Frontiers Records   AOR Heaven  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alien on ruotsalainen hard rock -yhtye.
Historia

Alienin perustivat vuonna 1986 laulaja Jim Jidhed, kitaristi Tony Borg, basisti Ken Sandin, rumpali Toby Tarrach ja kosketinsoittaja Jimmy Wandroph. Ensimmäinen single tulevalta debyyttialbumilta oli Only One Woman, The Marbles -yhtyeen alkuperäinen kappale vuodelta 1968. Alien teki tästä kyseisestä kappaleesta coverin ja se oli suuri menestys yhtyeen kotimaassa Ruotsissa vuonna 1988. Only One Woman pysyi Ruotsin virallisen singlelistan paikalla 1. kuusi viikkoa. Debyyttialbumi Alien julkaistiin samana vuonna Virgin Recordsin kautta. Albumi myi todella hyvin ja singlet Brave New Love ja Tears Don't Put Out the Fire saivat paljon radiosoittoa. Jidhed jätti Alienin samana vuonna keskittyäkseen soolouraansa. Hänet korvasi uusi laulaja Pete Sandberg, jonka kanssa Alien julkaisi vuonna 1989 debyyttialbumin kansainvälisen version.
Vuonna 1990 rumpali Imre Duan ja kosketinsoittaja Bert Andersson korvasivat Tarrachin ja Wandrophin. Alien julkaisi toisen studioalbumin Shiftin' Gear uudella kokoonpanolla. Mutta albumi ei ollut menestys ja kokoonpano muutoksia seurasi. Uudet jäsenet,  rumpali Stefan Ridderstrale ja kosketinsoittaja Richard Andre tulivat yhtyeeseen. Sandinin korvasi Conny Payne vuonna 1993. Lopulta Sandberg lähti ja hänen tilalleen valittiin Daniel Borch. Alien julkaisi kolmannen studioalbuminsa, taas nimeltään Alien vuonna 1993. Ridderstrale ei osallistunut nauhoituksiin, joten rummut albumille nauhoitti Michael Wilkman. Staffan Scharrin otettiin yhtyeeseen pysyväksi jäseneksi ja neljäs studioalbumi Crash julkaistiin vuonna 1995. Albumi esitteli raskaampaa materiaalia mitä Alien oli aikaisemmin julkaissut.
Dark Eyes -albumi vuonna 2005 toi alkuperäisen laulajan, Jim Jidhedin takaisin Alieniin. Dark Eyes esitteli uuden kokoonpanon, Jidhed ja Borg, joka oli ainoa alkuperäisjäsen soittaen kaikilla albumeilla, basisti Berndt Ek, rumpali Jan Lundberg ja kosketinsoittaja Mats Landborgh. Vuonna 2010 yhtye ilmoitti palaavansa alkuperäisellä kokoonpanolla ja julkaisi singlen Ready to Fly. Ensimmäinen albumi alkuperäisellä kokoonpanolla 26 vuoteen, Eternity julkaistiin vuonna 2014.
Diskografia > Studioalbumit

Alien (1988)
Shiftin' Gear (1990)
Alien III (1993)
Crash (1995)
Dark Eyes (2005)
Eternity (2014)
Into The Future (2020)
Diskografia > Livealbumit

Live in Stockholm 1990 (2001)
Diskografia > Kokoelmat

Best & Rare (1997)
Diskografia > Singlet

"I'll Survive" (1987)
"Headstrong" (1987)
"Tears Don't Put Out the Fire" (1988)
"Go Easy" (1988)
"Only One Woman" (1988)
"The Air That I Breathe" (1989)
"Easy Livin'" (1989)
"Angel Eyes" (1990)
"Turn on the Radio" (1990)
"Take Me to Heaven" (1993)
"Number One" (1993)
"Vit Jul" (1993)
"Ready to Fly" (2010)
"Imagine" (2018)
"Night of Fire" (2020)
"What Are We Fighting for" (2020)
Aiheesta muualla

Alienin virallinen sivusto