stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikko Järvinen (laulaja)
Ura > Ensimmäiset levytykset

Ensimmäisen levytyksen yhteydessä vuonna 1964 Järvinen kiinnitettiin Dallapé-orkesteriin. Esiintymiset lisääntyivät tämän kiinnityksen myötä niin, että päivätyö konepajan sorvaajana saattoi jäädä. Järvinen siirtyi kokopäiväiseksi muusikoksi.lähde?
Laulajana Järvinen oli luonnonlahjakkuus. Laulamiseen häntä opasti oopperalaulaja Pentti Tuominen. Tuominen opetti Järviselle oikeaa äänenmuodostusta soinnutuksen ja hengityksen kautta. 1960-luvun puolivälissä vallitsi "tangokuume" ja niinpä pääosa Järvisen ja Dallapén levytyksistä on tangoja, mutta joukkoon mahtuu myös muutama humppa. Järvisen ensimmäisen, marraskuussa 1964 äänitetyn singlelevyn kappaleet olivat Martti Jäppilän tango Iltapilviä ja Onni Laihasen tango Muuttolintujen lähtö. Järvisen ja Dallapén levytykset julkaisi PSO-yhtiö.lähde?
Yhteistyö Dallapé orkesterin kanssa päättyi vuonna 1967.lähde?
Ura > Oma yhtye

Samana vuonna Järvinen perusti oman yhtyeen Dallapé-orkesterin hanuristin Olavi Palosen ja kitaristi Toivo Nuoran kanssa. Ryhmä esiintyi tanssilavoilla eri puolella Suomea. Yhtyeen toiminta loppui 1970, kun Järvinen aloitti opiskelun Kotkan Teknillisessä oppilaitoksessa konemestariksi.lähde?
Esiintymismatkat jatkuivat edelleen eri orkesterien solistitehtävissä lukuun ottamatta Helsingin Kulttuuritalon esiintymisia, joihin Järvinen keräsi oman orkesterin. Tässä yhtyeessä toimi silloisia eturivin muusikoita kuten Raimo Hendriksson, Kalevi Nyqvist, Aaro Kurkela, Erkki Seppä, Gusse Rössi ja Hannu Saxelin.lähde?
Ura > Ensimmäiset pitkäsoittolevyt

1970-luvun alkuvuosina Järvinen sijaisti Henry Theeliä Jorma Juseliuksen yhtyeessä, koska Theelin oli terveyssyistä hiljennettävä esiintymistahtiaan. Yhteistyö lujittui tällöin myös Pauli Granfeltin kanssa. Alkoi LP-levyjen sarja PSO-yhtiölle jonka kustantamana myös aikaisemmin levytetyt singlet oli tehty. Järvisen ensimmäinen LP-levy oli vuonna 1975 ilmestynyt Konkaritanssit 6 -albumi, jota äänitettäessä oli kulunut miltei tasan kymmenen vuotta Järvisen ensimmäisen singlelevyn nauhoituksesta.lähde?
Ura > Päivätyö

Konemestariopinnot päättyivät valmistumiseen vuonna 1973. Tämän jälkeen Järvinen työskenteli Vaasan Höyrymyllyllä Kotkassa koeleipomon työnjohtajana vajaa puolitoista vuotta, josta sitten siirtyi Kotkan Höyryvoimalaitokselle valvomoesimieheksi.lähde?
Esiintymiset Jorma Juseliuksen ja Pauli Granfeltin kanssa lisääntyivät olennaisesti, mutta kolmivuorotyön ja esiintymismatkojen yhteensovittaminen oli työlästä.lähde?
Vuonna 1979 Järvinen siirtyi opettajaksi Kotkan Merenkulkuoppilaitokseen, jossa työskenteli vuoteen 1997 saakka. Tänä aikana Järvinen suoritti Hämeenlinnassa opettajaopinnot, sekä Helsingin- ja Jyväskylän yliopistoissa Ammattikasvatushallituksen järjestämät tietotekniikkaopinnot.lähde?
Tunnustuksia

Vuoden 1964 iskelmälaulukilpailujen voiton lisäksi Järvinen on voittanut merimiessarjan Kotkan Merimieslaulukilpailuissa vuonna 1983 ja MTV:n Mestarisolisti-kilpailun vuonna 1992.lähde?
Levytykset > Singlet

Iltapilviä / Muuttolintujen lähtö (1964)
Miljoonakaupunki / Tanssilava-tango (1965)
Jääkukkia / Lumihiutaleita (1965)
Parolan humppamarssi / Imatran vedenneito (1965)
Sade-tango / Kun jonain päivänä laulan pihallasi (1965)
Kadun lapsi / Miksi (1966)
Lentävä hollantilainen / Äiti ja poika (1967)
Luana / Leiritulen loimutessa (1967)
Cornelita / Ensimmäinen aamu (1967)
Lentävä hollantilainen / Ilta Santa Cruzissa (1975)
Pisaroita ihollain / Mua ootathan (1981)
Levytykset > Albumit

Konkaritanssit 6 (1975)
Ilta Skanssissa (1976)
Juhannusvalssi (1977)
Illan hämärtyessä (1978)
Kaipuu (1979)
Kun ilta ehtii (1980)
Yleisön toivomuksesta (Mikko Järvinen ja Martti Siiriäinen, 1987)
Kuinka unhoittaa voisin (Mikko Järvinen, Kauko Simonen ja Martti Siiriäinen, 1989)
Levytykset > Kokoelmat

Laula minulle (2007) − levytyksiä vuosilta 1964−1979
Unelmia (2009) − levytyksiä vuosilta 1974−1981
Aavikon yö (2011) (Mikko Järvinen ja Martti Siiriäinen) − levytyksiä vuosilta 1977−1989
Saanko luvan (2013) – levytyksiä vuosilta 1974–1978
Aina sydämessäin (2014)
Mikko Järvisen levytyksiä − enimmäkseen hänen albumeihinsa kuulumattomia − on lisäksi julkaistu muutamilla PSO:n kokoomalevyillä. Lisäksi hän lauloi Pauli Granfeltin yhtyeen säestyksellä muutaman kappaleen Yleisradion kantanauhalle 1970-luvun alussa.
Aiheesta muualla

www.mikkojarvinen.fi
Mikko Järvisen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2018–2019

| Miesten 1-sarjan kausi 2018-2019 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  13
Mestari:  Karelian Hurmos
Toinen sija:  Kyyjärven Kyky
Ylempi sarjataso:  Mestaruusliiga
Alempi sarjataso:  2-sarja
  ← 2017-2018 :  2019-2020 → 
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2018–2019 pelattiin 13 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka jälkeen 8 parasta jatkoi pudotuspelejä pääsystä liigakarsintaan.
Runkosarja

| Joukkue | O | V3 | V2 | H1 | H0 | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rantaperkiön Isku | 24 | 21 | 1 | 1 | 1 | 68-16 | 2037-1621 | 66 |
| Karelian Hurmos | 24 | 16 | 6 | 1 | 1 | 68-22 | 2108-1715 | 61 |
| TUTO Volley | 24 | 16 | 1 | 1 | 6 | 56-28 | 1935-1755 | 51 |
| KyKy-Betset | 24 | 14 | 2 | 4 | 4 | 59-31 | 2050-1890 | 50 |
| Lempäälän Kisa | 24 | 13 | 3 | 2 | 6 | 55-36 | 2058-1891 | 47 |
| Karhulan Veikot | 24 | 10 | 5 | 3 | 6 | 53-39 | 1999-1946 | 43 |
| Maaningan Mahti | 24 | 13 | 1 | 2 | 8 | 47-34 | 1818-1792 | 43 |
| Kuortaneen urheiluopisto | 24 | 7 | 1 | 2 | 14 | 32-53 | 1847-1967 | 25 |
| Napapiirin Palloketut | 24 | 5 | 1 | 4 | 14 | 28-60 | 1851-2064 | 21 |
| Nurmon Jymy | 24 | 3 | 4 | 1 | 16 | 29-60 | 1837-2036 | 18 |
| VaLePa II | 24 | 3 | 3 | 2 | 16 | 26-62 | 1814-2056 | 17 |
| JyväsLentis | 24 | 2 | 1 | 6 | 15 | 25-66 | 1799-2119 | 14 |
| Aitolahden Riento | 24 | 2 | 2 | 2 | 18 | 25-64 | 1793-2094 | 12 |
Pudotuspelit > Puolivälierät

| Rantaperkiön Isku – Kuortaneen urheiluopisto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. maaliskuuta | Isku | – | Kuortane | 3–0 | 25-13, 25-15, 25-18 | raportti |
| 16. maaliskuuta | Kuortane | – | Isku | 0–3 | 14-25, 19-25, 11-25 | raportti |
Rantaperkiön Isku välieriin voitoin 2–0
| KyKy-Betset – Lempäälän Kisa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta | LeKi | – | KyKy | 3–2 | 23-25, 25-19, 25-19, 26-28, 20-18 | raportti |
| 17. maaliskuuta | KyKy | – | LeKi | 3–1 | 25-22, 25-22, 22-25, 28-26 | raportti |
| Lisäerä | KyKy | – | LeKi | 1–0 | 25-17 | raportti |
KyKy-Betset välieriin voitoin 2–1
| Karelian Hurmos – Maaningan Mahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta | Mahti | – | Hurmos | 0–3 | 17-25, 19-25, 22-25 | raportti |
| 17. maaliskuuta | Hurmos | – | Mahti | 3–0 | 25-16, 25-19, 25-20 | raportti |
Karelian Hurmos välieriin voitoin 2–0
| TUTO Volley – Karhulan Veikot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta | KaVe | – | TUTO | 1–3 | 25-21, 10-25, 20-25, 24-26 | raportti |
| 17. maaliskuuta | TUTO | – | KaVe | 3–2 | 25-14, 16-25, 22-25, 25-15, 15-12 | raportti |
TUTO Volley välieriin voitoin 2–0
Pudotuspelit > Välierät

| Rantaperkiön Isku – KyKy-Betset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. maaliskuuta | KyKy | – | Isku | 1–3 | 25-20, 24-26, 23-25, 17-25 | raportti |
| 24. maaliskuuta | Isku | – | KyKy | 2–3 | 18-25, 24-26, 25-20, 25-11, 11-15 | raportti |
| Lisäerä | Isku | – | KyKy | 0–1 | 23-25 | raportti |
KyKy-Betset liigakarsintaan voitoin 2–1
| Karelian Hurmos – TUTO Volley |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. maaliskuuta | TUTO | – | Hurmos | 3–1 | 25-23, 25-17, 19-25, 25-20 | raportti |
| 24. maaliskuuta | Hurmos | – | TUTO | 3–0 | 25-20, 25-22, 26-24 | raportti |
| Lisäerä | Hurmos | – | TUTO | 1–0 | 25-23 | raportti |
Karelian Hurmos liigakarsintaan voitoin 2–1
Loppuottelua ei pelattu vaan välierien voittajat menivät suoraan liigakarsintaan. Karelian Hurmosta voidaan pitää sarjan voittajana runkosarjan tuloksen perusteella. Hurmos oli myös liigakarsinnan jälkeen ainoa nousija.
Liigakarsinta

| Joukkue | O | V3 | V2 | H1 | H0 | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vantaa Ducks | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 12-3 | 358-332 | 11 |
| Karelian Hurmos | 4 | 1 | 0 | 1 | 2 | 5-10 | 333-331 | 4 |
| KyKy-Betset | 4 | 1 | 0 | 0 | 3 | 5-9 | 303-331 | 3 |
Vantaa Ducks säilyi liigassa ja Karelian Hurmos nousi mestaruusliigaan. KyKy jatkoi 1-sarjassa.
Thersandros

Thersandros (m.kreik. Θέρσανδρος, Thérsandros) oli kreikkalaisessa mytologiassa Polyneikeen ja Argeian poika ja Theban kuningas. Hänellä oli puolisonsa Demonassan kanssa poika Tisamenos.
Epigonien taistelu

Kymmenen vuotta sen jälkeen, kun seitsemän sotapäällikköä olivat hyökänneet Thebaan valloittaakseen kaupungin, ja epäonnistuneen sotaretken aikana Thersandroksen isä oli saanut taistelussa surmansa, näiden pojat, epigonit, aloittivat uuden hyökkäyksen kaupunkia vastaan. Kuten ensimmäisen retken aikana, jolloin Amfiaraos oli aluksi kieltäytynyt osallistumasta, niin nyt hänen poikansa Alkmaion osoitti hyvin vähäistä kiinnostusta hyökkäystä kohtaan. Thersandros sai lahjottua tämän äidin Erifylen viitalla, jolloin tämä houkutteli poikansa Alkmaionin ja Amfilokhoksen osallistumaan sotaan aivan kuten hän oli kymmenen vuotta aiemmin tehnyt aviomiehelleen.
Siinä missä epigonien isät olivat epäonnistuneet, heidän poikansa saivat Theban vallattua. He kukistivat Laodamaksen, Thersandroksen serkun ja tämän armeijan, ja Thersandroksesta tuli Theban kuningas.
Troijan sota

Thersandros tuki Agamemnonia Troijan sodassa. Kreikkalaisten ensimmäinen yritys valloittaa Troija kuitenkin epäonnistui heidän noustua erehdyksessä maihin Myysian rannikolla. Telefos, Herakleen poika, hyökkäsi heitä vastaan ja ajoi heidät takaisin aluksilleen. Vaikka Thersandroksen kerrotaan taisteleen kreikkalaisista urheimmasti, hän tuli Telefoksen surmaamaksi ja haudattiin Elaiaan.
Vergilius kuitenkin mainitsee Thersandroksen niiden sankareiden joukossa, joiden kerrottiin olleen Troijan hevosen sisällä.
Thersandroksen kuoleman jälkeen Peneleos nousi Theban hallitsijaksi Tisamenoksen sijasta, koska tämä oli vielä liian nuori kuninkaaksi.
Adrastos

Adrastos (m.kreik. Ἄδραστος, lat. Adrastus) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas. Hänen isänsä oli Talaos ja hänen äitinsä lähteestä riippuen joko Lysimakhe, Lysianassa tai Eurynome.
Adrastos oli yksi kolmesta Argoksen kuninkaasta yhdessä Ifiksen ja Amfiaraoksen kanssa. Hänen puolisonsa oli Amfithea tai Demonassa, ja heidän lapsiaan olivat Argea, Deipyle, Aigiale, Aigialeus ja Kyanippos.
Argoksen mahtiperheiden kiistelyn aikana Amfiaraos surmasi Talauksen, jolloin Adrastos pakeni Sikyoniin kuningas Polyboksen luokse. Polyboksen kuoltua lapsettomana Adrastos seurasi häntä Sikyonin kuninkaana, ja hänen kerrottiin perustaneen valtakaudellaan Nemean kisat Ofelteen muistoksi.
Seitsemän Thebaa vastaan

Myöhemmin Adrastos kuitenkin sopi riitansa Amfiaraoksen kanssa ja antoi tälle sisarensa Erifylen vaimoksi. Adrastos palasi hallitsemaan osaansa Argoksesta. Siellä hän kohtasi eräänä päivänä Tydeuksen ja Polyneikeen – molemmat karkotettuina kotimaistaan – taistelemassa keskenään ja kiirehtiessään erottamaan riitelijät, hän huomasi toisen kilvessä olevan villikarjun ja toisen leijonan kuvan. Adrastos oli aiemmin saanut oraakkelilta viestin, jonka mukaan toinen hänen tyttäristään naisi villikarjun ja toinen leijonan, joten hän antoi samoin tein tyttärensä näille vaimoiksi ja lupasi palauttaa heidät takaisin valtaan omissa valtakunnissaan. Tästä alkoi Theban sotaretken suunnittelu vaikka Amfiaraos ennustikin kaikkien osallistujen kohtaavan loppunsa Adrastosta lukuun ottamatta.
Sotaretkelle Eteoklesta vastaan osallistui Adrastoksen lisäksi kuusi muuta sankaria: Polyneikes, Tydeus, Amfiaraos, Kapaneus, Hippomedon ja Parthenopaios. Retki kuitenkin päättyi Amfiaraoksen ennustamalla tavalla katkeraan tuhoon, ja ainoastaan Adrastos onnistui pakenemaan nopean hevosensa Arionin avulla.
Theban kuningas Kreon kielsi hautaamasta kaatuneita vihollisia. Antigone kuitenkin hautasi veljensä Polyneikeen, ja rangaistukseksi hänet surmattiin. Adrastos pyysi apua Ateenan kuninkaalta Theseukselta, joka lopulta suostui järjestämään äänestyksen asiasta äitinsä Aithran pyynnöstä. Äänestys oikeutti hyökkäyksen aloittamisen, ja ateenalaiset valtasivatkin kaupungin. Hyökkääjät poistuivat hakemansa ruumiit mukanaan, ja Adrastos poltti toveriensa ruumiit roviolla asiaan kuuluvin juhlallisuuksin.
Kymmenen vuotta myöhemmin kaatuneiden pojat, epigonit, valtasivat Theban. Ainoastaan Adrastoksen poika Aigialeus sai surmansa. Tämän kerrottiin johtuvan siitä, että edellisellä sotaretkellä ainoastaan hänen isänsä oli selvinnyt elossa.
Atreus

Sisäänkäynti Mykenen niin kutsuttuun ”Atreuksen aarrekammioon", joka on mykeneläisaikainen hauta noin ajalta 1370–1250 eaa.
Atreus (m.kreik. Ατρεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Mykenen kuningas ja Pisan kuninkaan Pelopsin ja Hippodameian poika. Hänellä oli lapset Agamemnon ja Menelaos, jotka kollektiivisesti tunnetaan atreideina. Atreus ja hänen kaksoisveljensä Thyestes olivat isänsä karkottamina maanpaossa surmattuaan velipuolensa Khrysippoksen havitellessaan Pisan valtaistuinta. He saivat suojapaikan Mykenestä ja kohosivat siellä valtaan kuningas Eurystheuksen ollessa poissa taistelemassa herakleideja vastaan. Eurystheus oli tarkoittanut heidän hallintonsa väliaikaiseksi ratkaisuksi, mutta siitä tuli pysyvä hänen kuoltuaan taistelussa.
Atreus vannoi uhraavansa parhaan lampaansa Artemiille, mutta etsiessään sitä laumastaan hän huomasi joukossa kultaisen lampaan. Hän laiminlöi lupauksensa, kuristi lampaan ja säilöi sen laatikkoon, mutta hänen vaimonsa Aerope, joka oli viehtynyt hänen veljeensä, antoikin sen Thyesteelle. Mykeneläisten saatua ennustuksen, joka kehotti heitä valitsemaan itselleen pelopidin kuninkaaksi, he kutsuivat Atreuksen ja Thyesteen. Kun he keskustelivat valtakunnasta, Thyestes julisti kansalle, että valtakunnan tulisi kuulua hänelle, jolla on kultainen lammas, ja kun Atreus tähän suostui, Thyestes tuotti lampaan nähtäväksi ja julistettiin kuninkaaksi.
Zeus lähetti kuitenkin Hermeen ja käski Atreusta vaatimaan Thyesteeltä, että hänet kruunataan kuninkaaksi, jos aurinko kulkisi vastapäivään. Thyesteen suostuttua Zeus saattoi auringon laskemaan itään, ja niin Atreus sai valtansa takaisin ja karkotti Thyesteen maasta.
Atreuksen saatua tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen hän pyysi Thyesteen vieraakseen teeskennellen ystävyyttään, mutta tappoikin veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa aterialla Thyesteelle mutta säästi kaikki raajat. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti hänet uudelleen maasta.
Kun Thyestes etsi keinoja kostaakseen veljelleen, hän kuuli oraakkelilta, että hän saisi kostaa, jos saisi pojan oman tyttärensä Pelopeian kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle, että hän oli sekä tämän isä että isoisä ja että Atreus on hänen setänsä, ja Aigisthos tappoi Atreuksen.
Kretheus

Kretheus (m.kreik. Κρηθεύς, Krētheus) oli kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen perustaja ja kuningas. Hän oli yksi Aioloksen ja Enareten kahdeksasta pojasta, aiolialaisten kantaisä, ja ensimmäisen kreikkalaisen, Hellenin, pojanpoika. Hänen veljiänsä olivat Sisyfos, Athamas, Deion sekä Salmoneus, jonka tyttären Tyron kanssa hän oli naimisissa. Kretheus sai Tyron kanssa Fereen, Amytheonin sekä Aisonin, jonka kautta hän oli siten isoisä Iasonille, joka puolestaan oli yksi argonauteista. Avioliiton aikana Tyro sai myös kaksoispojat Neleus ja Pelias suhteesta merenjumala Poseidonin kanssa.
Kreteus oli myöhemmin naimisissa Sideron kanssa.
Thyestes

Thyestes ja Aerope, Giovanni Francesco Bezzi
Thyestes oli kreikkalaisessa mytologiassa Pisan kuninkaan Pelopsin ja Hippodameian poika. Hänellä oli lapset Pelopeia ja Aigisthos. Hänen veljensä Atreus tappoi Thyesteen lapset.
Thyestes ja hänen kaksoisveljensä Atreus olivat heidän isänsä karkottamina maanpaossa heidän surmattuaan velipuolensa Khrysippoksen havitellessaan Pisan valtaistuinta. He saivat suojapaikan Mykenestä, jossa he kohosivat valtaan kuningas Eurystheuksen, joka oli taistelemassa herakleideja vastaan, poissa ollessa. Eurystheus oli tarkoittanut heidän hallintonsa väliaikaiseksi ratkaisuksi, mutta siitä tuli pysyvä hänen kuoltuaan taistelussa.
Atreus vannoi uhraavansa parhaan lampaansa Artemiille, mutta etsiessään sitä laumastaan hän huomasi joukossa kultaisen lampaan. Hän laiminlöi lupauksensa, kuristi lampaan ja säilöi sen laatikkoon, mutta hänen vaimonsa Aerope, joka oli viehtynyt hänen veljeensä, antokin sen Thyesteelle. Mykeneläisten saatua ennustuksen, joka kehotti heitä valitsemaan itselleen pelopidin kuninkaaksi, he kutsuivat Atreuksen ja Thyesteen. Kun he keskustelivat valtakunnasta, Thyestes julisti kansalle, että valtakunnan tulisi kuulua hänelle, jolla on kultainen lammas, ja kun Atreus tähän suostui, Thyestes tuotti lampaan nähtäväksi ja julistettiin kuninkaaksi.
Zeus lähetti kuitenkin Hermeen ja käski Atreusta vaatimaan Thyesteeltä, että hänet kruunattaisiin kuninkaaksi, jos aurinko kulkisi vastapäivään. Thyesteen suostuttua Zeus saattoi auringon laskemaan itään ja niin Atreus sai vallan takaisin, jonka jälkeen hän karkotti Thyesteen maasta.
Atreuksen saatua tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen hän pyysi Thyesteen vieraakseen teeskennellen ystävyyttään, mutta tappoikin veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa valmistettuna Thyesteelle kuitenkin säästäen kaikki raajat. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti tämän uudelleen maasta.
Thyesteen etsiessä keinoja kostaa veljelleen, hän sai oraakkelilta tiedon, että hän voisi saada kostonsa, jos hän saisi pojan oman tyttärensä kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle olevansa sekä tämän isä että isoisä, ja että Atreus on hänen setänsä, jolloin Aigisthos tappoi Atreuksen.
Thyestes palasi jälleen valtaan, mutta Atreuksen pojat Agamemnonin ja Menelaoksen pelasti heidän hoitajansa Sikyonin. Spartan kuningas Tyndareus haetti Atreuksen pojat luokseen, ja yhdessä he ajoivat Thyesteen jälleen pois. Tyndareus antoi heille tyttärensä vaimoiksi, Klytaimnestra Agamemnonille ja Helenan Menelaokselle, joka peri valtaistuimen Tyndareuksen kuoltua.
Aison (mytologia)

Aison (m.kreik. Αἴσων, Aisōn, lat. Aeson) oli kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen kuningas ja Tyron ja Kretheuksen poika. Hänellä oli veli Feres ja kaksi velipuolta Pelias ja Neleus.
Pelias himoitsi valtaa toivoen hallitsevansa valtakuntaa yli koko Thessalian. Hänen onnistui lopulta karkottamaan Neleus ja Feres maasta, ja Aisonin hän vangitsi tyrmään. Vankinaolonsa aikana Aison nai Alkimeden, jonka kanssa hän sai useita lapsia kuten Iasonin ja Promakhoksen. Alkimede lähetti poikansa Kheironin, viisaan kentaurin kasvatettavaksi siinä pelossa, että Pelias tappaisi tämän, joka puolestaan pelkäsi Aisonin jälkeläisen joskus syöksevän hänet vallasta. Pelias kysyikin neuvoa oraakkelilta, joka neuvoi häntä olemaan varuillaan yksisandaalisen miehen varalta.
Monia vuosia myöhemmin Pelias järjesti kisat isänsä ja merenjumala Poseidonin kunniaksi, ja Iason saapui Iolkokseen hävitettyään sitä ennen toisen sandaaleistaan jokeen auttaessaan vanhaksi eukoksi naamioitunutta Heraa joen yli. Kun Pelias kuuli kaupunkiin saapuneen miehen, jolla oli vain toinen sandaaleistaan, hän kysyi Iasonilta, mitä tämä tekisi, jos kohtaisi miehen, jonka tietäisi aiheuttavan oman tuhonsa. Iason vastasi, että hän lähettäisi sellaisen miehen noutamaan kultaista taljaa. Pelias otti neuvosta vaarin ja lähetti Iasonin noutamaan taljaa vakuuttuneena tämän epäonnistuvan.
Iasonin poissa ollessa Pelias kuuli huhun, jonka mukaan Iason ja argonautit olisivat tuhoutuneet, Pelias juotatti Aisonille härän verta tukehduttaakseen tämän ja murhasi Promakhoksen.
Ovidiuksen mukaan Aison olisi selvinnyt vankeusajastaan, mutta kun Iason ja Medeia palasivat Iolkokseen, Aison ei tullutkaan heitä vastaan vaan odotteli kuolemaansa. Medeia valmisti uutteen, joka elvyttäisi Aisonin elämänhalun. Saatuaan sen valmiiksi hän viilsi kuninkaan kurkun auki, valutti veret ulos ja korvasi ne tekemällään uutteella. Aison huomasi herättyään olevansa jälleen nuoruuden voimissaan.
Akastos

Akastos (m.kreik. Ἄκαστος, lat. Acastus) oli kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen kuninkaan Peliaan ja Anaksibian poika. Hän oli myös yksi Iasonin mukana purjehtineista argonauteista. Medeian juonittua hänen isänsä kuoleman hänestä tuli Iolkoksen kuningas. Kostoksi isänsä kuolemasta hän ajoi Iasonin ja Medeian maanpakoon.
Akastoksella oli puolisonsa Astydameian kanssa useita poikia ja tyttäret Laodameia, Sterope ja Sthenele.
Peleuksen paettua Fthiasta surmattuaan siellä kuningas Eurytionin, Akastos suoritti tälle puhdistusrituaalin. Astydameia kuitenkin rakastui Peleukseen, mutta tämän torjuessa lähentelyn hän lähetti viestin Peleuksen puolisolle Antigonelle, että tämän mies olisi aikeissa naida Steropen, Akastoksen tyttären. Lisäksi hän uskotteli omalle miehelleen, että Peleus olisi yrittänyt maata hänet väkisin.
Toteuttaakseen kostonsa Akastos vei Peleuksen metsästysretkelle, ja tämän nukahdettua kätki tämän miekan ja jätti hänet yksin jälkeensä. Kentaurit löysivät tämän aamunkoitteessa, ja olisivat tappaneet tämän, mutta Kheiron palautti hänelle hänen miekkansa ja säästi hänet. Peleus kosti Akastokselle hävittämällä Iolkosta Iasonin ja dioskuurien avustamana, ja hän katkaisutti Astydameian raajat ja hyökkäsi kaupunkiin ruumiinosien läpi. Akastoksen ja Astydameian saatua surmansa valtakunta siirtyi Iasonin pojan Thessaloksen hallittavaksi.
Heidemarie Stefanyshyn-Piper

| Heidemarie Stefanyshyn-Piper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1963 Saint Paul, Minnesota
Ura
Sotilasarvo:  kapteeni
Lennot

:  STS-115
 
:  STS-126
 
Heidemarie Stefanyshyn-Piper (s. 7. helmikuuta 1963 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen avaruuslentäjä ja laivaston sukeltaja. Hän osallistui kahdelle avaruussukkulalennolle ja teki niillä yhteensä viisi avaruuskävelyä. Jälkimmäisellä lennolla Stefanyshyn-Piperiltä pääsi karkuun työkalukassi kesken aluksen ulkopuolella tehtyjen korjaustöiden.
Vuoden 2009 influenssapandemia

| Vuoden 2009 influenssapandemia |
| --- | --- |
 Sikainfluenssaepidemia Euroopassa tartunnan saaneiden mukaan.   50 000+ tapausta   5 000+ tapausta   500+ tapausta   50+ tapausta   5+ tapausta   1+ tapausta

Yleistä
Virus:  influenssa A(H1N1)v -virus
Tauti:  sikainfluenssa
Ensimmäinen tapaus
Aika:  2009
Vuoden 2009 influenssapandemia oli influenssa A(H1N1)v -viruksen, niin kutsutun sikainfluenssaviruksen aiheuttama pandemia. Se määriteltiin alkaneeksi kesäkuussa 2009, ja elokuussa 2010 Maailman terveysjärjestö WHO ilmoitti pandemian päättyneen.
Pandemiassa arvioitiin kuolleen vuoden aikana koko maailmassa 151 700 – 575 500 ihmistä. Suomessa epidemiaan oli helmikuuhun 2010 mennessä kuollut noin 50 ihmistä, ja tartuntoja oli erään arvion mukaan ollut 100 000. Kuolleisuus oli niin Suomessa kuin maailmanlaajuisestikin kausi-influenssaan verrattuna vähäisempää.
Useimmilla tauti oli lievä. Kausi-influenssasta poiketen pandemiassa osa potilaista sairastui niin vakavasti, että jouduttiin turvautumaan kehon ulkoiseen veren hapettamiseen.
Taudin nimitys

Pandemian aiheuttaneesta taudista käytetään yleiskielessä nimitystä sikainfluenssa. Pandemian virallinen nimi on pandeeminen A(H1N1)v 2009 -influenssa. Viruksesta on käytetty myös nimitystä H1N1pdm09-virus. Rokotteesta puhuttaessa on käytetty nimitystä A/California/04/09.