stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nakkova

| Nakkova Накково, Nakkovo |
| --- | --- |
 Nakkova
 Koordinaatit: 59°41′57″N, 28°52′33″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Niisnova
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  entinen kylä
Väkiluku:  0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nakkova (ven. Накково, Nakkovo) on entinen kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla noin kuusi kilometriä Niisnovasta itään.
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500 nimellä Nahkujevo. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Nakkovassa asui 124 inkerikkoa, jotka kuuluivat Kaprion ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1862 kylässä oli 23 taloa ja 112 asukasta. Paikalliset talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he muodostivat Someron volostin Nakkovan kyläkunnan, johon kuuluivat myös Inkere ja Kolokka. Vuonna 1899 kylässä oli 114 asukasta, joista 59 oli ”suomalaisia”, 52 venäläisiä ja 5 ”sekoittuneita”. Uskonnoltaan he olivat kaikki ortodokseja.
Kylän asukkaat harjoittivat maanviljelyn ohella kalastusta, hevosajurin ammattia ja polttopuiden hankintaa. 1900-luvun alussa kylässä oli koulu ja kirjasto. Venäjän vallankumouksen jälkeen Nakkova muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Vuodesta 1924 lähtien se kuului Taatsoin ja vuodesta 1928 Vassakaran kyläneuvostoon. Saksalaiset polttivat Nakkovan toisen maailmansodan aikana, mutta se mainitaan kyläluetteloissa vielä 1950-luvun lopullakin.
Mosaiikkimenetelmä

Mosaiikkimenetelmä (engl. tiling approach) on  meteorologiassa, numeerisessa säänennustamisessa käytetty menetelmä, jossa määritetään isolle heterogeeniselle mallin hilaneliölle pintavuot useista hilaneliön osista.
Mosaiikkimenetelmässä paikalliset vuot parametrisoidaan erikseen kullakin alustatyypillä. Hilaneliön laikuille annetaan rosoisuudet ja ennustetaan pintalämpötilat ja -kosteudet erikseen. Pintavuo kasataan osa-alueiden koolla painotetuista osavoista.
\langle H\rangle =\rho c_{p}\sum _{i=1}^{N}f^{i}C_{H}^{i}\left(\theta _{S}^{i}-\langle \theta _{a}\rangle \right)\langle u\rangle
missä  \rho  on ilman tiheys,  c_{p} on lämpökapasiteetti vakiopaineessa,  N on hilaruudussa esiintyvien alustatyyppien lukumäärä ja  f_{i} on alustatyypin  i pinta-alaosuus nollan ja yhden väliltä. Kukin siirtokerroin  C_{H}^{i} lasketaan siis paikallisen rosoisuusparametrin ja stabiilisuuden perusteella.  \theta _{S}^{i} on pinnan ja  \theta _{a} ilman potentiaalilämpötila.
Käyttö

Etenkin ilmastomalleissa voi suuren hilaneliön alueella olla montaa eri pintatyyppiä. Mosaiikkimenetelmä on osoittautunut johdonmukaisemmaksi kuin yritykset määrätä yksi yhteinen tehoisa lämmön ja kosteuden rosoisuusparametri ja pinta-arvo koko isolle heterogeeniselle hilaneliölle. Mosaiikkimenetelmä onkin siksi yleistynyt eri malleissa.
Mosaic (María Farantoúrin albumi)

| Mosaic María Farantoúri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: kreikkalainen taidemusiikki   folkmusiikki
 Levy-yhtiö: Libra
María Farantoúrin muut julkaisut
| I María Farantoúri tragoudá Míki Theodoráki 2004 | Mosaic 2004 | I mními tou neroú 2005 |
Mosaic on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 2004. Albumilla Farantoúri laulaa Välimeren alueelta koottuja uusia folk-kappaleita. Lauluntekijöinä albumilla tavataan muun muassa Mágda Papadáki, Ross Daly, Fuat Saka, Glen Velez, Haig Yazdjian, Giórgos Magkláras sekä Giótis Kiourtsóglou.
Kappaleet

O chorós ton eptá péplon (Ο χορός των επτά πέπλων)
Kókkini vrochí (Κόκκινη βροχή) (mukana Fuat Saka)
Oi pio ómorfes vradiés (Οι πιο όμορφες βραδιές)
Févgo (Φεύγω)
Sti makriní Anatolí (Στη μακρινή Ανατολή) (mukana Fuat Saka)
Neráida (Νεράιδα)
Tis vradiés tou Ai Giánni (Τις βραδιές του Αη Γιάννη)
Balánta tis siopís (Μπαλάντα της σιωπής)
Akrovátes (Ακροβάτες)
Drómos (Δρόμος)
Págos fotiá (Πάγος φωτιά)
Kóra (Κόρα)
Kókkini vrochí (Κόκκινη βροχή)
To mystikó (Το μυστικό)
Naukuminen

Kissa naukuu.
Ääninäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Naukuminen on kissaneläinten tuottamaa ääntelyä. Naukuvia eläimiä ovat esimerkiksi kissa sekä ilves. Suomen kielen onomatopoeettinen sana kuvaamaan kissan naukumista on miau, kun taas vastaavanlainen termi englannin kielessä on meow.
Márkos Pagdatís

| Márkos Pagdatís |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Kypros
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2003–
Palkintorahat:  8 918 917 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  8. (21.8.2006)
Turnausvoittoja:  4
Voitot/tappiot:  349–274
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (2006)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2007)
Wimbledon:  välierät (2006)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2016)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  93. (7.1.2008)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  50–62
Aiheesta muualla
www.baghdatis.com ja www.baghdatis.com/?lang=el
ITF
ATP
Márkos Pagdatís (kreik. Μάρκος Παγδατής, s. 17. kesäkuuta 1985 Limassol, kansainvälisesti usein Marcos Baghdatis) on kyproksenkreikkalainen tennisammattilainen. Oikealla kädellä pelaava Pagdatís siirtyi ammattilaiseksi loppuvuodesta 2003 voitettuaan ITF:n junioreiden maailmanmestaruuden.
Tennisura > 2004–2005

Suuri osa kaudesta 2004 oli mennyt keskinkertaisesti, mutta vuoden loppua kohti Pagdatísin peli parani. Hän oli Andre Agassin lisäksi ainoa pelaaja, joka pystyi viemään maailman ykköspelaajalta Roger Federeriltä erän tämän matkalla vuoden 2004 US Openin mestaruuteen. Vuoden viimeisen Grand Slamin jälkeen Pagdatísin loppuvuosi meni hienosti, ja hän valtasi kaksi challenger-tason turnausta voitettuaan useita korkeammalla sijalla olleita pelaajia.
Kausi 2005 alkoi kehnosti Pagdatísin pudottua Chennai Openista jo ensimmäisellä kierroksella. Hän kokosi itsensä seuraavassa turnauksessa, joka oli Australian avoimet. Toisella kierroksella hän pudotti kahdenkymmenen parhaan joukkoon sijoitetun Ivan Ljubičićin ja toisella kierroksella hän kukisti toisen huipun, Tommy Robredon suoraan erin 3–0. Arpa kuitenkin heitti neljännelle kierrokselle vastaan taas Federerin, jolle Pagdatís hävisi. Pagdatís loukkaantui Australian turnauksen jälkeen ja oli poissa kilpakentiltä huhtikuuhun asti. Hän palasi kiertueelle massakentillä käytävässä Estoril Openissa, jossa kohtasi ensimmäisellä kierroksella massapelaajien huippuihin lukeutuvan Juan Carlos Ferreron. Pagdatís ei kyennyt hyödyntämään kahta ottelupalloaan Ferreroa vastaan, joka lopulta pudotti hänet. Kauden kohokohta oli loppuvuoden Baselin turnaus. Pagdatís marssi loppuotteluun asti pudottamalla muiden muassa entisen maailmanlistan kakkosen Tommy Haasin, José Acasuson (#40) ja David Nalbandianin. Väsynyt Pagdatís hävisi loppuottelussa Fernando Gonzálezille 7–6, 3–6, 5–7, 4–6. Hän kuitenkin teki historiaa olemalla ensimmäinen ATP-turnauksen loppuotteluun yltänyt kyproslainen.
Tennisura > 2006–2007

Australian avoimissa 2006 maailmanlistalla sijalla 54 ollut Pagdatís järjesti yllätyksen nousemalla loppuotteluun pudotettuaan kolme top 10 -pelaajaa: Andy Roddickin (3.) neljässä, Ivan Ljubičićin (7.) viidessä ja välierässä David Nalbandianin (4.) niin ikään viidessä erässä. Finaalissa hän kärsi tappion Roger Federerille 7–5, 5–7, 0–6, 2–6. Wimbledonin turnauksessa Pagdatís selviytyi välieriin. Ensimmäisen turnausvoittonsa ammattilaisena hän saavutti Pekingissä.
Vuonna 2007 Pagdatís otti uransa toisen turnausvoiton Zagrebissa. Vuoden Grand Slam -turnauksista hän menestyi parhaiten Wimbledonissa selviytymällä puolivälieriin. Vuoden lopussa hän oli maailmanlistalla sijalla 16.
Tennisura > 2008–2009

Vuonna 2008 Pagdatís pelasi vain vähän loukkaantumisten vuoksi. Hänen paras tuloksensa oli välieriin pääsi Marseillessa helmikuussa ja puolivälieriin pääsy Hallessa kesäkuussa. Australian avoimissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle, jolla hän hävisi lähes viisi tuntia kestäneessä ottelussa Lleyton Hewittille. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella Feliciano Lópezille. Turnauksen jälkeen hän jäi kahden kuukauden kilpailutauolle oikean ranteen rasitusmurtuman vuoksi.
Vuonna 2009 Pagdatís saavutti uransa kolmannen ATP-turnausvoiton voittamalla Tukholman turnauksen loppuottelussa Olivier Rochusin. Helmikuussa hän pääsi puolivälieriin Johannesburgin ja Delray Beachin turnauksissa.
Tennisura > 2010–2011

Kaudella 2010 Pagdatís pääsi puolivälieriin tai pidemmälle 11 kertaa. Hän saavutti uransa neljännen kaksinpelin turnausvoittonsa Sydneyssä. Washingtonin ja Moskovan turnauksissa hän hävisi loppuottelun. Vuoden aikana hän otti voitot maailmanlistan ykkösistä, Rafael Nadalista ja Roger Federeristä. Federerin hän voitti Indian Wellsin kolmannella kierroksella ja Nadalin Cincinnatin puolivälierässä. Kauden päättyessä Pagdatís oli maailmanlistan 20 parhaan joukossa ensimmäisen kerran kolmeen vuoteen.
Kaudella 2011 Pagdatís pääsi 11. kerran ATP-turnauksen loppuotteluun Kuala Lumpurissa, jossa hän hävisi Janko Tipsarevićille. ’s-Hertogenboschissa hän pääsi välieriin.
Tennisura > 2012–

Pagdatís aloitti vuoden 2012 pääsemällä puolivälieriin Brisbanen turnauksessa. Seuraavalla viikolla hän pääsi välieriin Sydneyssä. Australian avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Stanislas Wawrinkalle. Zagrebissa hän pääsi välieriin ja Münchenissä puolivälieriin. Ranskan avoimissa hän hävisi toisella kierroksella ja Wimbledonissa kolmannella kierroksella. Lontoon olympialaisissa hän kärsi kolmannella kierroksella jo kauden kolmannen tappionsa Andy Murraylle. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella.
Tennisura > Menestys kausittain

| Turnaus | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | Uralla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | - | 4. kierros | finaalissa | 2. kierros | 3. kierros | 4. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 2. kierros | 0 |
| Ranskan avoimet | - | 1. kierros | 2. kierros | 4. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 3. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 0 |
| Wimbledon | - | 1. kierros | välierissä | puolivälierissä | 4. kierros |  | 1. kierros | 3. kierros | 2. kierros | 0 |
| US Open | 2. kierros | 1. kierros | 2. kierros | 1. kierros |  |  | 1. kierros | 1. kierros | 2. kierros | 0 |
| Loppuottelut | 0 | 1 | 2 | 3 | 0 | 1 | 3 | 1 | 0 | 11 |
| Turnausvoitot | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 4 |
| Kauden loppuranking | 159. | 55. | 12. | 16. | 98. | 42. | 20. | 44. |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Márkos Pagdatís Wikimedia Commonsissa
Pagdatísin kotisivut
Pagdatís ATP:n virallisilla sivuilla
Mäkelän piiri

Mäkelän piiri eli Mäkelän talli oli tamperelainen kirjallisuuspiiri, joka syntyi Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän ympärille 1940-luvulla. Kirjallisuuspiiristä on lähtöisin muun muassa Väinö Linna. Linna korosti usein Mäkelän piirin merkitystä kirjailijankehitykselleen, sillä piiri oli hänelle ensimmäinen kosketus muihin kirjoittajiin. Mäkelän piirin keskusteluilloissa Linna sai omat ateljeekriitikkonsa ja pääsi testaamaan tulevien romaaniensa aihetta ja asetelmia.
Mäkelän piirin johtohahmoja olivat Lauri Viita ja hänen jälkeensä Väinö Linna sekä myös Alex Matson. Mäkelän piiri hajaantui 1954 kun suuri osa sen jäsenistä oli jo muuttanut pois Tampereelta muualle Suomeen.
Mäkelän piirin jäsenet

Harri Kaasalainen, kauppaedustaja, kenkäkaupan myyjä
Ilpo Kaukovalta, filosofian maisteri
Väinö Linna, kirjailija
Reino Mantere, kuorma-autonkuljettaja, Automiesten ammattiosaston sihteeri
Alex Matson, kirjailija, kuvataiteilija
Viljo Paula, kaivosmies
Veikko Pihlajamäki, myymälän esimies
Mirkka Rekola, opiskelija
Jaakko Syrjä, palomies
Aladár Valmari, kartanpiirtäjä
Lauri Viita, runoilija, kirjailija
Laura Virkki, koululainen, ylioppilas
Kirjallisuutta

Varpio, Yrjö: Kirjallisuusinstituuto valtainstituutiona. Mäkelän piiri Suomen kirjallisessa kentässä. Teoksessa Ihonen, Markku & Undusk, Jaan (toim.): Vallan verkot & hengen neuvokkuus.  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1994.  ISBN 951-692-342-9.
Varpio, Yrjö: Mäkelän piiri: tutkimus tamperelaisesta kirjailijapiiristä 1946–1954 (WSOY 1975)
Aiheesta muualla

Jaakko Syrjän artikkeli. (PDF)
Matti Kuhnan Marko Tapiota käsittelevä väitöskirja. (s. 260-, PDF)
Kalle Lehtisen kirjoitus Mäkelän piiristä.
Musturinlammi (Ruovesi, Hyyrylä)

| Musturinlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°52′10″N, 24°22′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  35.755.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,9 m  
Rantaviiva:  0,954 km  
Pinta-ala:  3,588 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMusturinlammi 
Musturinlammi  tai myös Mustarinlammi  on Pirkanmaalla Ruoveden Hyyrylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee aivan Juupajoen kuntarajan tuntumassa Loukkokankaan ja Saunakankaan välissä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat kangasmetsää, joka on paikoin soistunutta.
Luontoarvoja

Järvi on liitetty mukaan Natura 2000-hankkeessa Musturin vanhojen metsien luonnosuojelualueeseen (FI0341001), jonka pinta-ala on 59 hehtaaria ja jonka pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 600 metriä. Metsät muodostuvat luonnontilaisista kuusi- ja mäntymetsistä. Alueelta tavataan liito-orava, metso, palokärki, pohjantikka, pyy, harmaasieppo, hippiäinen, käki, käpytikka, leppälintu, punarinta, puukiipijä, tiltaltti, vihervarpunen, sekä kovakuoriaiset isopehkiäinen ja viitosaatukainen.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Rauhtianojan valuma-alueeseen (35.755) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,9 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme metsäsuota viereisiltä soilta. Sen laskuoja lähtee sen länsirannasta ja se virtaa suoraksi kaivettuna ojana itään päin Lakunevalle. Sieltä vedet läpäisevat laajat suoalueet ja päätyvät lopuksi Rauhtianojaan, joka laskee Kopsamoon.
Aiheesta muualla

WWF: Musturi–Kolmikoura,
(35.7)
Naukovan metroasema

| Naukova |
| --- | --- |

 Harkovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Oleksijivska-linja
Sijainti:  50°0′47″N, 36°13′36″E
Paikkakunta:  Harkova, Ukraina
Avattu:  6. toukokuuta 1995
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Naukova (ukr. Наукова, ven. Научная, Nautšnaja) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen eteläpuolella on Deržpromin metroasema ja pohjoispuolella Botanitšnyi sadin metroasema. Aseman nimi, ’tieteellinen’, viittaa muun muassa aseman läheisyydessä sijaitseviin Harkovan kansalliseen radioelektroniikan yliopistoon ja Harkovan kansalliseen taloustieteiden yliopistoon. Vuoteen 2004 asti asema oli Oleksijivska-linjan pohjoinen pääteasema.
Mun aika mennä on

| Mun aika mennä on Sauli Lehtonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1994–1995
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD, C-kasetti
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: MTV-Musiikki
Sauli Lehtosen muut julkaisut
| Sauli Lehtonen & Hopeinen Q 1994 | Mun aika mennä on 1996 | Parhaat – 20 suosikkisävelmää 1998 |
Mun aika mennä on on vuoden 1994 tangokuninkaan Sauli Lehtosen albumi, joka julkaistiin vuonna 1996 hänen kuolemansa jälkeen. Se oli Lehtosen toinen oma albumi. Albumi sisältää 18 kappaletta, joista moni – kuten ”Hopeinen kuu” – on tunnettu iskelmäkappale.
Kappaleet

Mun aika mennä on
Tango Desiree
Hopeinen kuu
Skokiaan
Odessa
Ikkunaprinsessa
Illalla
Kun kuu jo nousee
Muistojeni tango
Sorsanmetsästys
Sulamith
Kun yö on valoton
Lauantai-illan tango
Sydänsuruja
Adios Mexico
Iloinen Amsterdam
Sireenien aikaan
Hurmio
Naurun kieli

| Naurun kieli |
| --- | --- |
Oma nimi:  dorerin Naoero
Tiedot
Alue:   Nauru
Virallinen kieli:   Nauru
Puhujia:  9 300
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  mikronesialaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  na
ISO 639-2:  nau
ISO 639-3:  nau
 Ohje 
Puhuttua naurua.
Nauru (omakielinen nimi: dorerin Naoero) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Naurussa. Kieli muodostaa oman alaryhmänsä mikronesialaisten kielten kieliryhmässä. Naurun sukulaisuussuhteet muihin mikronesialaisiin kieliin ovat epäselvät, joten se luokitellaan omaksi kielekseen kieliryhmän sisällä. Sillä oli vuonna 2013 arviolta 9 300 äidinkielistä puhujaa, joka on yli 90% koko valtion väestöstä. Kielellä on virallisen kielen asema Naurussa. Lähes kaikki naurun kielen puhujat osaavat puhua myös englantia. Tästä huolimatta naurun katsotaan olevan uhanalainen kieli.
Ennen saksalaisten saapumista nauru jakautui useisiin murteisiin. Sittemmin nämä ovat yhdentyneet ja kirjakielen pohjana on käytetty Yarenissa puhuttavaa murretta.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaali | Labiodentaali | Alveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m |  | n |  | ŋ |
| Klusiili | Norm. | p | b |  | t | d |  | k | g |
| Klusiili | Lab. | bʷ |  |  |  | kʷ | gʷ |
| Affrikaatta | Affrikaatta |  |  |  | t͡ʃ | d͡ʒ |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | f | v | s | z |  |  |
| Tremulantti | Tremulantti |  |  | r ~ ɾ |  |  |
| Lateraali | Lateraali |  |  | l |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti |  |  |  | j ~ ʝ | w ~ ɣ |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i ~ ɪ ~ ɨ | i ~ ɪ ~ ɨ | u |
| Lähes suppea |  |  | ʊ |
| Puolisuppea | e | ø ~ ɛ |  | o ~ ɔ |
| Puoliavoin | e | ø ~ ɛ |  | o ~ ɔ |
Avoin: a ~ ɑ
Lähde:
Kirjoitus

Naurua kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Naurun nykyinen kirjoitusjärjestelmä käyttää 8 vokaalikirjainta ja 20 konsonanttikirjainta. Vokaalit ovat a, ã, e, i, o, õ, u, ũ ja konsonantit b, c, d, f, g, h, j, k, l, m, n, ñ, p, q, r, s, t, w, y, z.
Vuonna 1907 Philip Delaporte julkaisi saksa–nauru-sanakirjan. Raamattu on käännetty nauruksi 1918.
Sanasto

Naurunkielisiä fraaseja:
Ekamowir omo! = tervehdys!
Yen egom? = mikä sinun nimesi on?
Tarawong! = näkemiin!
Eh = kyllä
Doe = ei
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Delaporten sanakirja
Austronesialaiset kielet
abadi
abung
adonara
alune
anuta
atšeh
’auhelawa
badui
bali
belait
bugi
buru
cebuano
chuuk
etelämarquesas
fidži
gao
havaiji
hiligaino
iloko
indonesia
jaava
japi
karoliini
kiribati
madura
malagassi
malaiji
maori
minangkabau
mokerang
nauru
palau
pingelap
pohjoismarquesas
rapanui
samoa
sunda
tagalog
tahiti
taroko
tetum
tikopia
timor
tonga
tšamorro
tuvalu
wanukaka
watubela
Mun Gyeong-ja

| Mun Gyeong-ja> 문경자.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mun Gyeong-ja
Syntynyt: 14. elokuuta 1965 (ikä 59)
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Koripalloilija
Pituus:  181 cm
Paino:  72 kg
Maajoukkueet
:   Etelä-Korea
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Korea> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 |  |  |
Mun Gyeong-ja (hangul: 문경자; hanja: 文敬子, s. 14. elokuuta 1965) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Mun saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Brasilian MM-kilpailuissa 1983 ja Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986. Vuonna 1986 Mun saavutti Aasian kisoista hopeaa.
Aiheesta muualla

Mun Gyeong-ja Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Etelä-Korean joukkue – Kesäolympialaiset 1984
4 Choi A. ·
5 Park Y. ·
6 Kim E. ·
7 Lee H. ·
8 Choi G. ·
9 Lee M. ·
10 Mun ·
11 Kim H. ·
12 Jeong ·
13 Kim Y. ·
14 Seong ·
15 Park C. ·
Valmentaja Sin
Nathaniel P. Langford

| Nathaniel P>  Langford |
| --- | --- |
 Nathaniel P. Langford vuonna 1870.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1832 Oneidan piirikunta, New York
Kuollut: 18. lokakuuta 1909 (77 vuotta) Saint Paul, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Nathaniel Pitt Langford (9. syyskuuta 1832 Oneidan piirikunta, New York – 18. lokakuuta 1909 Saint Paul, Minnesota) oli yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija, liikemies ja Yellowstonen kansallispuiston ensimmäinen intendentti.
Nathaniel oli 11. George ja Chloe Langdordin 13 lapsesta. Hän asui kotonaan isänsä kuolemaan 1853 asti. Langford muutti Saint Pauliin ja työskenteli pankkialalla. Hän lähti kaupungista kesäkuussa 1862, jolloin hän liittyi James L. Fiskin johtamalle tutkimusmatkalle Idahon kulta-alueille. Langford nimettiin 15. heinäkuuta 1864 kaksi kuukautta aiemmin perustetun Montanan territorion veronkerääjäksi. Hän oli virassa vuoteen 1868, jolloin presidentti Andrew Johnson erotti hänet. Senaatti palautti Langfordin kuitenkin virkaan. Hän erosi pian tämän jälkeen itse, sillä uskoi, että Johnson nimeäisi hänet Montanan kuvernööriksi. Senaatti ei ollut kuitenkaan halukas vahvistaamaan mahdollista nimitystä, kun se oli jo kerran turhaan taistellut Langfordin tehtävän puolesta.
Langford oli Northern Pacific Railwayn palveluksessa, kun hän liittyi Henry D. Washburnin tutkimusmatkalle, joka suuntautui Yellowstonen alueelle. Retkikunta oli kuullut Yellowstonen luonnonnähtävyyksistä, ja Langford uskoi, että kaikki nähtävyydet olivat hyväksi sekä territoriolle että rautatieyhtiölle, joka oli rakentamassa toista mantereen ylittävää rautatietä.
Langfordin nimikirjoitus; hän halusi painottaa asemaansa kansallispuistojen perustamisessa nimikirjoituksessa. Hänen etunimien nimikirjaimet olivat NP (eli National Park, kansallispuisto).
Langfordille tarjottiin maaliskuussa 1872 perustetun Yellowstonen kansallispuiston intendentin paikkaa. Hän suostui ja johti viiden vuoden ajan Yellowstonea. Hän ei saanut työstä palkkaa, eikä puistolla ollut rahaa järjestää alueelle valvontaa. Langford työskenteli muualla koko ajan, joten hänellä ei ollut aikaa vierailla puistossa. Hän käväisi siellä vain kahdesti viiden vuoden aikana. Lopulta Langfordia syytettiin puiston laiminlyönnistä, ja hänet erotettiin tehtävästä 1877.
Langford oli mennyt naimisiin 1876 Emma Wheatonin kanssa, mutta hänen morsiamensa kuoli pian. Seitsemän vuotta myöhemmin hän nai Emman siskon Clara Wheatonin. Vuodesta 1885 Langford asui Saint Paulissa. Hän työskenteli siellä ensin vakuutusyhtiössä ja sitten Ramseyn piirikunnan virkamiehenä. Hän kuoli 1909 putoamisesta saamiinsa vammoihin.
Mustakurkkumomotti

| Mustakurkkumomotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Säihkylinnut Coraciiformes
Heimo::  Momotit Momotidae
Suku::  Eumomota
Laji::  superciliosa
Kaksiosainen nimi
 Eumomota superciliosa  (Sandbach, 1837) 
Alalajit
 E. s. apiaster  E. s. australis  E. s. bipartita  E. s. euroaustris  E. s. superciliosa  E. s. sylvestris  E. s. vanrossemi 
Katso myös
   Mustakurkkumomotti Wikispeciesissä   Mustakurkkumomotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustakurkkumomotti (Eumomota superciliosa) on momotteihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Mustakurkkumomotti kasvaa 34–35 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, alaselkä ja siivet ovat vihreät. Silmienympärystät ovat mustat ja silmäkulmassa on leveä vaaleansininen juova. Mustakurkkumomotin kurkussa on sinireunainen musta laikku. Rinta, vatsa ja yläselkä ovat punaruskeat. Siipien kärjissä on vaaleansinistä ja mustaa. Kaksi  vaaleansinisen pyrstön sulkaa ovat pidentyneet siimamaisiksi ja niiden kärki muistuttaa melaa.