stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karlsruher Institut für Technologie
Historiaa > Karlsruhen yliopiston historia

Karlsruhen yliopiston, joka tällöin oli vielä "polyteknillinen koulu", perusti Badenin suurherttua Ludwig I 7. lokakuuta vuonna 1825. Sen esikuvana toimi vuonna 1794 perustettu Pariisin École polytechnique. Vuonna 1865, polyteknillinen koulu muutettiin korkeakouluksi, jossa voi suorittaa ylemmän asteen tutkintoja. Vuodesta 1902 lähtien, korkeakoulua alettiin kutsua nimellä Fridericiana ja vuodesta 1967 lähtien siitä tuli yliopisto, jolloin se sai luvan myöntää tohtorin arvoja.
Karlsruhen yliopisto on ollut pitkään yksi Saksan johtavista tietojenkäsittelytiedettä tutkivista instituutioista, jonka tietokonelaboratorio perustettiin jo vuonna 1966. Tietotekniikan tiedekunta perustettiin kolme vuotta tämän jälkeen ja samana vuonna alkoi tietotekniikan peruskurssin opetus. Elokuun 2. päivä, vuonna 1984, yliopisto vastaanotti Saksan ensimmäisen sähköpostin. Meteorologian ja ilmastotutkimuksen tiedekunta perustettiin vuonna 1985.
Yliopisto teki tiivistä yhteistyötä Karlsruhen tutkimuskeskuksen (Forschungszentrum Karlsruhe) kanssa ja yhteistyö virallistettiin 6.4.2006, kun professori Horst Hippler ja tohtori Dieter Ertmann Karlsruhen yliopistosta sekä professori Manfred Popp ja assistentti Jur. Sigurd Lettow Karlsruhen tutkimuskeskuksesta allekirjoittivat sopimuksen Karlsruher Insitut für Technologie -yhteenliittymän (KIT) perustamisesta. Helmikuussa 2008, yliopiston ja tutkimuskeskuksen yhteenliittymä hyväksyttiin Baden-Württembergin osavaltion ja liittovaltion hallituksen toimesta. KIT:n muodollinen perustamispäivä oli 1. Lokakuuta 2009.
Opetus

KIT:ssä opetuksen ja tutkimuksen painopiste on luonnontieteissä ja teknisissä aineissa erityisesti ensimmäisten lukukausien aikana. Myöhempinä lukukausina oppilailla on mahdollisuus valita teoreettisten aineiden lisäksi myös soveltavia kursseja . KIT tarjoaa sekä kandidaatin , että maisterin tutkinto-ohjelmia.
KIT:sta valmistuneet opiskelijat ovat opetuksen korkean tason ansiosta erittäin haluttuja Saksan työmarkkinoilla. Erityisesti koneenrakennuksen, tietotekniikan ja tuotantotalouden opiskelijat ovat rekrytoijien suosiossa .
Tiedekunnat

Teknillisessä yliopistossa on 11 tiedekuntaa:
Arkkitehtuurin tiedekunta
Fysiikan tiedekunta
Humanististen tieteiden ja sosiaalitieteiden tiedekunta
Koneenrakennuksen tiedekunta
Kemian ja biotieteiden tiedekunta
Kemian- ja prosessitekniikan tiedekunta
Matematiikan tiedekunta
Rakennustekniikan, geo- ja ympäristötieteiden tiedekunta
Sähkö- ja informaatiotekniikan tiedekunta
Taloustieteiden tiedekunta
Tietotekniikan tiedekunta
Kuuluisia henkilöitä ja keksintöjä > Professoreita/Tutkijoita

Karl Benz (1844–1929), bensiinikäyttöisen auton keksijä.
Karl Ferdinand Braun – kuvaputken keksijä, hänelle myönnettiin Nobel-palkinto keksinnöstään vuonna 1909.
Fritz Haber – ammoniakkisynteesin kehittäjä. Sai kemian Nobel-palkinnon vuonna 1918.
Heinrich Hertz – havainnollisti ensimmäisenä sähkömagneettisen säteilyn olemassaolon.
Hermann Staudinger – Makromolekyylikemian perustaja ja kehittäjä. Voitti kemian Nobel-palkinnon vuonna 1953.
Edward Teller – tunnetaan vetypommin keksijänä.
Kuuluisia henkilöitä ja keksintöjä > Tunnettuja alumneja

Johann Balmer – Matematiikan tiedekunta - Sveitsiläinen matemaatikko ja fyysikko.
Alexander Gerst – Fysiikan tiedekunta – ESA:n astronautti
George de Hevesy – (1909–1910) – Kemian tiedekunta – Unkarilainen fysikaalinen kemisti. Kemian nobelisti vuodelta 1943.
Dietmar Hopp – Sähkö- ja informaatiotekniikan tiedekunta – Yksi ohjelmistoyritys SAP:n perustajista.
Markus Miele – Taloustieteiden tiedekunta – Kodinkonevalmistaja Mielen johtoryhmän jäsen.
Fritz Noether – Matematiikan tiedekunta – Saksalainen matemaatikko.
Stefan Quandt – Taloustieteiden tiedekunta – BMW:n pääomistaja.
Emil Škoda – Koneenrakennuksen tiedekunta.
Albert Speer – Arkkitehtuurin tiedekunta – Natsi-Saksan pääarkkitehti.
Carsten Spohr – Taloustieteiden tiedekunta – Lufthansan toimitusjohtaja.
August Thyssen  (1859–1861) – Saksalainen teollisuusmies
Fritz Todt – Rakennustekniikan tiedekunta – Natsi-Saksan varusteluministeri.
Dieter Zetsche – Sähkötekniikan tiedekunta – Daimler AG:n hallituksen puheenjohtaja. Mercedes-Benzin pääjohtaja.
Aiheesta muualla

KIT:n viralliset Internet-sivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karnevaali

Karnevaali.
Karnevaalit ovat varsinkin katolisissa maissa laskiaisen aikaan ennen paastoa vietetty riehakas juhla.
Karnevaali-sanan alkuperäistulkintoja on useita; erään tulkinnan mukaan sana tulee keskiaikaisen latinan termistä carnem levare, joka tarkoittaa lihan pois ottamista. Mahdollisia alkuperiä ovat myös carnem vale (”hyvästi liha”) ja carnem laxare (”jättää liha”). Toisaalta sanan on myös arveltu johtuvan sanoista carrus navalis (”laivavaunu”), mikä viittaisi kulkueissa käytettyihin koristeltuihin laivan muotoisiin vaunuihin.
Maailman suurin karnevaali on Rion sambakarnevaali. Nykyään karnevaali-sanaa käytetään yleisesti monista muistakin karnevaaleja muistuttavista juhlista.
Karnevaalien historia

Karnevalistisella naurulla, arjen kääntämisellä, oli sijansa jo antiikissa, jossa juhlittiin hedelmällisyyttä ja muun muassa Saturnaliaa. Useimmiten karnevaaleja juhlittiin marraskuun ja maaliskuun välillä, jolloin joko vuoden työrupeama oli saatu päätökseen tai talvi vaihtuu kevääksi.
Paaston aikaa edeltävät karnevaalit ovat suosittuja ja suuria juhlia erityisesti katolisissa maissa. Juhlaa on vietetty paikallisten perinteiden mukaisesti useita päiviä peräkkäin, etenkin kolmena viimeisenä päivänä ennen kirkollisen paastonajan alkua (laskiaissunnuntaista tiistaihin). Karnevaaleissa on tyypillisesti ollut näyttäviä kulkueita, äänekästä musiikkia sekä naurua ja erityisiä juhlaruokia.
Suomessa ja muissa protestanttisissa maissa ei ole varsinaista omaa karnevaaliperinnettä. Suomessa ja Pohjoismaissa karnevaaleja vastaava juhla on laskiainen. Laskiaissunnuntaina ja -tiistaina on juhlittu varsinkin leikkimällä (muun muassa laskemalla mäkeä) ja herkuttelemalla (kuten laskiaispullia), ennen kuin on ”laskeuduttu” paastoon. Suomen ainoa karnevaali on Helsinki Samba Carnaval, joka on järjestetty jo vuodesta 1991 saakka.
Karnevaalijuhlat nykyaikana

Karnevaaleja järjestetään nykyään erityisesti Etelä-Amerikassa. Euroopassakin katolisissa maissa järjestetään karnevaaleja vuosittain helmikuussa. Esimerkiksi Alankomaissa Pohjois-Brabantin provinssissa ja Saksassa Reinjoen varrella karnevaaliperinne jatkuu vahvana. Helsinki Samba Carnaval järjestetään vuosittain kesäkuussa.
Karnevalismi

Karnevaalin lähtökohtana on nurin päin käännetty maailma: virallinen kulttuuri ja karnevalisoitu kulttuuri asettuvat silloin vastakkain. Karnevaaliin olennaisesti kuuluva nauraminen voi kyseenalaistaa vallitsevat käsitykset. Karnevaalin aikana yhteisön normaalit rajat rikotaan ja pyhä muuttuu maalliseksi. Lopputuloksena on rituaalinomainen puhdistautuminen. Karnevalisointi on kirjallisuudessa jokseenkin samanlaista: auktoriteetit kyseenalaistavaa ja vaihtoehtoisia ratkaisuja tarjoavaa kirjallisuutta. Karnevaalihenki eli naurukulttuuri tunkeutuu arkipäivään, kun arkea ja sen itsestäänselvyyksiä halutaan kyseenalaistaa. Karnevalistisia piirteitä on parodisessa ja burleskissa kirjallisuudessa. Myös pakinat, satiirit ja komediat ovat esimerkkejä nykyajan karnevalismista: naurun avulla asetelmat käännetään ylösalaisin. Keskiajan Commedia dell’arte -näytelmissä valtakulttuuri pyrittiin niin ikään kyseenalaistamaan. Venäläinen tutkija Mihail Bahtin kuvaa karnevalisoinnin sekä vallankumouksellisena että varaventtiilinä, jonka kautta vallanpitäjät voivat antaa kansan parodioida itseään.
Kirjallisuutta

Koskiala, Matti & Häyrinen, Urpo: Samba ja Rion karnevaalit.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1984.  ISBN 951-26-2432-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karnevaalien aikaan (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin kaupunginkirjaston aihepaketti.
Blazej Stanislawski: Riehan monet kasvot (Arkistoitu – Internet Archive). Valitut palat 5/2002
Rion karnevaalit käyntiin kuumissa merkeissä. MTV3 13.02.2010.
Maria Tolsa: Karnevaali myllertää hierarkiat nurinkurin. Yle uutiset 14.2.2015.
Karnevaalikausi Keski- ja Etelä-Euroopan maissa, Aamulehti, 27.02.1938, nro 56, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Venetsialainen karnevaalinaamio ja -puku.
Börje Karvonen

Börje Karl Verner Karvonen (14. syyskuuta 1938 Helsinki – 7. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.
Seuratasolla Karvonen edusti Tapanilan Erää ja Malmin Ponnistajia. Karvosen nyrkkeilyuran huippuvuodet nähtiin 1960-luvulla. Vuonna 1966 hänet valittiin vuoden nyrkkeilijäksi Suomessa. Hän voitti Suomen mestaruuden 54 kilogramman sarjassa vuosina 1960–1965 ja 1967 sekä 57-kiloisissa vuonna 1966. Hän oli ensimmäinen kahdeksana peräkkäisenä vuonna Suomen mestaruuden voittanut nyrkkeilijä. Karvonen on Suomen Nyrkkeilyliiton suurmestari.
Kansainvälisissä kehissä Karvonen otteli nyrkkeilymaaotteluissa Suomen väreissä 31 kertaa. Häntä pidettiin 60-luvulla "varmana ottelupisteen tuojana". Maaotteluista voittoja kertyi kaikkiaan 23. Tappioita tuli kaikkiaan kahdeksan, joista viisi jakautunein tuomariäänin. Karvonen valittiin Pohjoismaiden parhaaksi boksaajaksi vuosina 1963 ja 1965.
Karvonen edusti Suomea olympialaisissa kahdesti, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Molemmilla kerroilla Karvosen ottelut päättyivät avauskierroksella. Karvonen menetti olympiakarsinnoissa paikan Paavo Roiniselle sarjaan 54 kg. Niinpä hän laihdutti itsensä sarjan 51 kg olympiaedustajaksi. Roomassa hän hävisi avauskierroksella burmalaisottelijalle jaetuin äänin. Tokiossa filippiiniläinen Arnulfo Torrevillas aiheutti Karvoselle koko uran ainoan tyrmäystappion.
Karvonen edusti Suomea kolme kertaa EM-kisoissa eli vuosina 1963 Moskovassa, 1965 Itä-Berliinissä ja 1967 Roomassa. Vuoden 1963 kisoissa Karvonen koki pistetappion Jugoslavian Branislav Petricille, joka pääsi kisoissa loppuotteluun. Vuoden 1965 EM-kisoissa Karvonen koki jälleen pistetappion sittemmin pronssia saavuttaneelle Länsi-Saksan Horst Rascherille. Kolmansissa EM-kisoissaan 1967 Karvonen koki jälleen 1. kierroksen pistetappion. Tällä kertaa vastustaja oli pronssille edennyt Bulgarian Nikolai Savov.
Karvonen päätti aktiiviuransa vuoteen 1967. Siviiliammatiltaan Karvonen oli palomies. Hän ei juuri ollut julkisuudessa enää nyrkkeilyuran päätyttyä. Siviiliuransa Karvonen teki Helsingin Palolaitoksen palveluksessa: ensin Käpylässä ja myöhemmin Haagassa. Eläkkeelle hän jäi muistisairauden takia hieman alle 50-vuotiaana. Viimeiset vuotensa Karvonen vietti Antinkodissa Helsingissä.
Börje Karvosen puoliso Hely Karvonen (o.s. Siivonen) voitti lentopallon Suomen mestaruuden vuosina 1959 ja 1961.
Kartli-Kakhetin kuningaskunta

Kartli-Kakhetin kuningaskunta (georg. ქართლ-კახეთის სამეფო, Kartl-Kakhetis samepo) syntyi vuonna 1762, kun kaksi itägeorgialaista kuningaskuntaa, Kartli ja Kakheti, yhdistyivät. Molemmat kuningaskunnat olivat olleet itsenäisiä 1400-luvulta eli Georgian kuningaskunnan hajoamisesta saakka.
Historia

Historiallisesti Kartli oli ollut Georgian merkittävin maakunta, mutta kuningaskunnan syntymisen aikaan Persian hyökkäykset olivat heikentäneet sitä enemmän kuin sen itäistä naapuria Kakhetia. Siksi Kakhetin kuninkaista tuli uuden valtion hallitsijoita ja maan pääkaupungista Telavista Kartli-Kakhetin pääkaupunki. Yhdistyminen ei estänyt Persian valtakuntaa jatkamasta aggressiotaan Georgiaa vastaan, ja persialaiset hyökkäsivätkin maahan 1700-luvun lopussa tuhoisin seurauksin useita kertoja.
Kuningas Erekle II haki suojaa hyökkäyksiä vastaan ja solmi vuonna 1783 Georgijevskin sopimuksen Venäjän keisarikunnan kanssa. Valtion puolustus ja ulkosuhteiden hoito siirrettiin sopimuksella Venäjälle. Erekle onnistui kuitenkin säilyttämään valtionsa sisäisen itsehallinnon.
14. tammikuuta 1798 valtaistuimelle nousi Ereklen vanhin poika Giorgi XII, joka tunnusti 22. helmikuuta 1799 oman poikansa Davitin maan kruununperilliseksi. Samana vuonna Venäjän joukkoja saapui Kartli-Kakhetiin. Keisari Paavali I tunnusti 18. huhtikuuta 1799 maiden välisen sopimuksen kuudennen artiklan mukaisesti Davitin oikeuden nousta Kartli-Kakhetin valtaistuimelle. Giorgin pojat ja veljet alkoivat kuitenkin taistella kruunusta, sillä Erekle II oli muuttanut kolmannen vaimonsa kuningatar Daredžanin vaatimuksesta kruununperimysjärjestystä niin, että tulevien kuninkaiden nuoremmat veljet nostettiin järjestyksessä poikien edelle.
Kamppailun seurauksena Giorgi päätti pyytää Paavalia hyökkäämään Kartli-Kakhetiin, alistamaan Bagrationi-prinssit ja hallitsemaan kuningaskuntaa Pietarista sillä ehdolla, että Giorgin ja hänen jälkeläistensä annettaisiin jatkaa kuningaskunnan nimellisinä hallitsijoina. Käytännössä Giorgi yritti mediatisoida Bagrationi-hallitsijasuvun Romanov-keisarien alaisuuteen. Giorgin pyyntöön vaikutti myös jatkuva Persian aiheuttama uhka.
Paavali hyväksyi tarjouksen alustavasti, mutta muutti mielensä ennen neuvottelujen päättymistä ja antoi 18. joulukuuta 1800 asetuksen, jossa Kartli-Kakheti liitettiin Venäjään ja sen bagratidikuninkaat syöstiin valtaistuimelta. Paavali salamurhattiin hieman myöhemmin. Sanotaan, että 6. maaliskuuta 1801 hänen seuraajansa Aleksanteri I harkitsi liitoksen perumista ja Georgian alueen liittämistä Venäjään yhtenä sen provinsseista, mutta Aleksanteri ei kyennyt valitsemaan oikeaa kruununperillistä Bagrationi-suvusta ja päätti pitää asetuksen voimassa 12. syyskuuta 1801. Syyskuun asetuksessa uuden hallintojärjestelmän periaatteena oli Georgian hallitsijan vastuu toimia alueen kenraalikuvernöörin alaisuudessa. Kuningas Giorgi kuoli 28. joulukuuta 1800 eikä saanut koskaan tietää menettäneensä kruunun. Seuraavaan huhtikuuhun mennessä venäläiset joukot ottivat maan hallinnon haltuunsa, ja helmikuussa 1803 Davit Bagrationi vietiin sotilassaattueessa Tbilisistä Pietariin.
Kartli-Kakhetin kuninkaat

Konstantine II (1727–1732)
Teimuraz II (1732–1762)
Erekle II (1762–1798)
Giorgi XII (1798–1800)
Davit (1800), kruununperillinen
Karelija (TV- ja radioyhtiö)

Vuonna 1959 valmistunut Petroskoin TV-torni ja lähetyskeskus.
Valtiollinen TV- ja radioyhtiö Karelija (ven. Госуда́рственная телевизио́нная и радиовеща́тельная компа́ния «Каре́лия», Gosudarstvennaja televizionnaja i radioveštšatelnaja kompanija ”Karelija”) eli GTRK Karelija on Karjalan tasavallassa toimiva, paikallisia TV- ja radio-ohjelmia tuottava yritys.
Historia

Petroskoin radioasema perustettiin marraskuussa 1926, samana vuonna kuin Suomen Yleisradio. Vuonna 1932 Neuvosto-Karjalassa oli 30 lankaradiokeskusta, joihin oli yhdistetty 7 131 vastaanotinta. TV-lähetykset aloitettiin vuonna 1959. Vuoteen 1991 saakka toimintaa harjoitti tasavallan ministerineuvoston TV- ja radiokomitea. Vuonna 1992 perustettiin valtiollinen TV- ja radioyhtiö Karelija, joka on vuodesta 1999 lähtien toiminut osana Venäjän valtiollista TV- ja radioyhtiötä.
Heti alusta lähtien Petroskoin radio välitti venäjänkielisten lähetysten ohella myös suomenkielisiä ohjelmia.
Suomenkielisen toimituksen ensimmäiset työntekijät olivat kaikki Suomesta muuttaneita kommunisteja. 1930-luvulla perustettiin suomenkielinen radioteatteri ja kuoro, joilla oli suuri merkitys radion ohjelmistossa. 1930-luvun lopussa suomen kieli korvattiin karjalankielisillä lähetyksillä. Suomi pääsi pannasta talvisodan alettua.
Kuuluttaja Saimi Virtanen tuli tunnetuksi Neuvostoliiton sodankäyntiä tukevana  Petroskoin Tiltuna. Pääasiallinen Tiltu oli Aino Kallio, Moskovan Tiltu. Hänen kanssaan radioi myös Armas Äikiä.
Suomenkieliset TV-uutiset aloitettiin vuonna 1961. 1960-luvun puolivälin jälkeen suomeksi alettiin välittää myös yhteiskuntapoliittisia lähetyksiä, kirjallisuusohjelmia ja suomalaisen draamateatterin näytelmiä. Karjalan suomenkieliset kirjailijat osallistuivat aktiivisesti radion kulttuuriohjelmien tekemiseen.
Suomen-, karjalan- ja vepsän kielellä lähetetään etupäässä lyhyitä uutis- ja ajankohtaisohjelmia. Kansalliskielisen toimituksen päällikkönä toimii Reino Rugojev .
Karjalan TV- ja radioyhtiön kansalliskielisen toimituksen päälliköt:
Ivan Nikitin, 1951-1975
Ivan (Jukka) Akimov, 1975-1992
Valter Kiiski, 1992-1996
Aleksandr Jeremejev, 1996-2018
Reino Rugojev, 2018-
Nykyään paikallisia radio-ohjelmia välitetään Radio Rossiin kanavalla ULA-aalloilla (FM-alueella) sekä lankaradioverkoissa. TV-lähetykset tapahtuvat Rossija 1-kanavalla sekä Rossija 24-uutiskanavalla.
Heinäkuusta 2017 lähtien ohjelmat lähetetään Karjalan tasavallan alueella myös digi-tv-verkon lähetysasemien kautta ykköskanavanipussa (RTRS-1) Rossija 1 ja Rossija 24 tv-kanavilla sekä Radio Rossii radiokanavalla, lähetysjärjestelmän ollessa DVB-T2. Paikoin lähetykset ovat vastaanotettavissa myös Suomen puolella Etelä- ja Pohjois-Karjalassa valtakunnanrajan läheisyydessä.
Historia > Antenni-TV-lähetykset

Digi-tv-verkko: kanavanippu RTRS-1
TV-kanavat (kanavanumero, TV-kanava):
- 02 Rossija 1 / Rossija 1 - Karelija (Karjalan TV) 
 
- 07 Rossija 24 / Rossija 24 - Karelija
Radiokanava:
- Radio Rossii / Radio Rossii - Karelija (Karjalan Radio)
Etelä- ja Pohjois-Karjalan vastaisella Suomen lähialueella Laatokan Karjalassa sijaitsevat lähetysasemat:
Lahdenpohjan piiri
Elisenvaara, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Lahdenpohja, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Sortavalan piiri
Puikkola, Kaalamo, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Ruskeala, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Sortavala, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Värtsilä, UHF-kanava 52 (722 MHz)
Analoginen tv-verkko (analogiset tv-lähetykset Karjalan tasavallassa loppuneet 14.10.2019 kello 11:40)
TV-kanava:
- Rossija 1 / Rossija 1 - Karelija (Karjalan TV)
Etelä- ja Pohjois-Karjalan vastaisella Suomen lähialueella Laatokan Karjalassa sijaitsevat lähetysasemat:
Lahdenpohjan piiri
Hiitola, VHF-kanava 6
Kurkijoki, VHF-kanava 2
Lahdenpohja, UHF-kanava 45
Sortavalan piiri
Ruskeala, VHF-kanava 1
Sortavala, UHF-kanava 34
Värtsilä, UHF-kanava 21
Televisiokanava Rossija 1 - Karelija / Karjalan TV (ven. Россия 1 - Карелия) > TV-ohjelmia

«Vesti - Karelija» uutislähetys (ven. «Вести - Карелия»); kolme kertaa päivässä maanantai-perjantai ja kolme kertaa päivässä lauantaina
«Viestit - Karjala» uutislähetys suomen, karjalan ja vepsän kielillä; kerran päivässä tiistai-torstai
«Vesti - Karelija. Utro» aamu-uutislähetys (ven. «Вести - Карелия. Утро»); kahdeksan kertaa aamuisin maanantai-perjantai
«Vesti - Karelija. Sobytija nedeli» (ven. «Вести - Карелия. События недели») uutis- ja ajankohtaisohjelma viikon tapahtumista; kerran viikossa sunnuntaina
«Vesti Arktiki» (ven. «Вести Арктики») uutislähetys arktiselta alueelta; kerran viikossa sunnuntaina
«Omin silmin» makasiiniohjelma; tiistai-torstai ja sunnuntaina
«Aigoiden sidoi» (ven. «Хранитель времени»)
«Eloksen ratas» (ven. «Колесо жизни»)
«Fiksu-Muksu»
«Kansallisen kasvot»
«Kirjakamari» (ven. «Комната книг»)
«Kotikokki» (ven. «Домашний кулинар»)
«Kotosalla» (ven. «Домашний очаг»)
«Kristinuskon ABC»
«Lähtin minä Läkköiläh» (ven. «Родные сердцу имена»)
«Omat on suamani sanani»
«Pimpula, pampula»
«Tolkun pagin» (ven. «Умная беседа»)
«Vauktan vesin starinad»
«Veroiden tedolang» (ven. «Нить мудрости»)
«Finno-ugorskij mir» (ven. «Финно-угорский мир»)
Mestnoe vremja. Subbota (ven. Местное время. Суббота)
Mestnoe vremja. Voskresenie (ven. Местное время. Воскресенье)
Aiemmin Rossija 1 - Karelija aluelähetyksissä esitettyjä ohjelmia:
Subbotnij telekanal «Karelija» (ven. Субботний телеканал «Карелия»)
«Aktualnyj razgovor» (ven. «Актуальный разговор»)
«Parlamentskij tshas» (ven. «Парламентский час»)
«Petrosovet - v studiju!»  (ven. «Петросовет - в студию!»)
«Кarelija. Putevoditel» (ven. «Карелия. Путеводитель»)
«A tshto u vas?» Narodnye Vesti (ven. «А что у вас?» Народные Вести)
«Vsjo polutshitsja» (ven. «Всё получится»)
«Persona» (ven. «Персона»)
«Vashi Vesti» (ven. «Ваши Вести»)
Televisiokanava Rossija 1 - Karelija / Karjalan TV (ven. Россия 1 - Карелия) > Uutisankkurit

«Viestit - Karjala» uutislähetys
Marija Filatova
Olga Kuzmina
Jelizaveta Makarova
Jevgenia Marionkina
Julia Petunova
Anastasija Šestak
Entisiä uutisankkureita:
Nadežda Momotova
Uljana Tikkanen
Televisiokanava Rossija 24 - Karelija (ven. Россия 24 - Карелия)

Karjalan alueohjelmien lähetysajat Rossija 24-kanavalla: maanantai-perjantai 17:30-18:00, maanantaisin ja perjantaisin 21:00-21:30 sekä sunnuntaisin 13:00-13:57 Venäjän aikaa
Televisiokanava Rossija 24 - Karelija (ven. Россия 24 - Карелия) > TV-ohjelmia

«Vesti - Karelija» uutislähetys (ven. «Вести - Карелия»)
«V tsentre vnimanija» (ven. «В центре внимания»)
«Imeju pravo» (ven. «Имею право»)
«Dezhurnaja tshast» Karelija (ven. «Дежурная часть» Карелия)
«Dejstvujuštšie litsa» (ven. «Действующие лица»)
«PRO zdorove» (ven. «PRO здоровье»)
«Za gorodom» (ven. «За городом»)
«Aktsent» (ven. «Акцент»)
«Dvizhenie vverh» (ven. «Движение вверх»)
«Delovye vesti» (ven. «Деловые вести»)
«Zhizn. Instruktsija po primeneniju» (ven. «Жизнь. Инструкция по применению»)
«Кarelija do nashih dnej» (ven. «Карелия до наших дней»)
«Kraj karelskij — kraj lesnoj» (ven. «Край карельский — край лесной»)
Strana Rosatom - Petrozavodsk (ven. Страна Росатом - Петрозаводск)
Aiemmin Rossija 24 - Karelija aluelähetyksissä esitettyjä ohjelmia:
«Natshalo nedeli» (ven. «Начало недели»)
«Razberemsja!» (ven. «Разберемся!»)
«Pravovoj vtornik» (ven. «Правовой вторник»)
«Delovaja sreda» (ven. «Деловая среда»)
«Nedelja v gorode» (ven. «Неделя в городе»)
«Tema nedeli» (ven. «Тема недели»)
«Vesti. Pjatnitsa» (ven. «Вести. Пятница»)
«Karelija sportivnaja» (ven. «Карелия спортивная»)
«Randevu v pjatnitsu»(ven. «Рандеву в пятницу»)
Radio Rossii - Karelija / Karjalan Radio (ven. Радио России - Карелия) > Lähetystaajuudet

Karjalan Radio lähettää ohjelmiaan seuraavilla Radio Rossiin taajuuksilla:
FM-alue
Karhumäki, 103,7 MHz
Kostamus, 101,5 MHz
Louhi, 103,0 MHz
Mujejärvi, 102,7 MHz
Nadvoitsa, 106,0 MHz
Naistenjärvi, 105,0 MHz
Petroskoi, 102,2 MHz
Sortavala, 105,6 MHz
Sosnavitsa, 106,4 MHz
Digi-tv-verkko
Kanavanippu RTRS-1 Karjalan tasavallan alueella olevien lähetysasemien kautta.
AM-alue
Radio Rossii / Radio Karelii radiokanavan lähetykset radiokeskuksesta № 5 (Pedaselga) taajuudella 765 kHz päättyivät 1.2.2015.
Radio Rossii - Karelija / Karjalan Radio (ven. Радио России - Карелия) > Radio-ohjelmia

«Dobroje utro, Karelija» (ven. «Доброе утро, Карелия»); maanantai-perjantai
«Budnij vetsher» (ven. «Будний вечер»); maanantai-perjantai
«Vesti Karelija» (ven. «Вести Карелия»); maanantai-sunnuntai
«Kodirandaine» (livvin, vienankarjalan ja vepsän kielillä), «Kotiranta» (suomen kielellä)
«Kodirandaine» / «Kotiranta» (ml. Tapahtumia-lähetys) -ohjelmien lähetysajat Karjalan Radiossa: maanantai-perjantai 13:10-14:00 ja 20:10-21:00 (Venäjän aikaa); Tapahtumia-lähetys, maanantai-perjantai n. 07:50 - 08:00 ja n. 08:52 - 09:00
«Karelskij ornament» (ven. «Карельский орнамент»); sunnuntaina
Radio Rossii - Karelija / Karjalan Radio (ven. Радио России - Карелия) > Toimittajia

Nadežda Bukina (karjalankieliset ohjelmat, livvi)
Leena Karpova (karjalankieliset ohjelmat, varsinaiskarjala)
Darja Švetsova (vepsänkieliset ohjelmat)
Anna Usova (kirjallisuuslähetykset)
Entisiä toimittajia:
Arto Rinne
Uutistoimittajat:
Jekaterina Isakova (suomenkieliset uutislähetykset)
Natalja Vokulova (karjalankieliset uutislähetykset)
Aiheesta muualla

Valtiollinen TV- ja radioyhtiö Karelija (GTRK Karelija) (venäjäksi)