stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kreivi Olafin teatteriseurue

Kreivi Olafin teatteriseurue on ryhmä ihmisiä, jotka avustavat kreivi Olafia hänen rikoksissaan yhdysvaltalaisen Lemony Snicketin kirjoittamassa lastenkirjasarjassa Surkeiden sattumusten sarja. Heihin viitataan usein kreivi Olafin ”auttajina”, ”avustajina”, ”tovereina”, ”rikostovereina” tai ”kätyreinä”. Vaikka ryhmä onkin suurimmaksi osaksi teatteriseurue, jäsenten tehtävä on auttaa Olafia sieppauksissa, kavalluksissa, varkauksissa, tuhopoltoissa ja murhissa. Vaikka Snicket sanoo, että seurueessa on kymmenen jäsentä (ja pohtii, että Olafilla on 25:stä 41:een kätyriä) heistä mainitaan useimmin vain kahdeksan tiettyä.
Kun Baudelairet tapaavat seurueen ensi kerran, jäsenistä kuvaillaan viittä: hän joka ei näytä mieheltä eikä naiselta, kalju mies jolla on pitkä nenä, kaksi valkokasvoista naista ja koukkukätinen mies. Kun Olaf polttaa Tivoli Tiritomban, hän antaa kolmen kummajaisen liittyä seurueeseen: kyttyräselkäisen Hugon, käärmenais-Coletten ja molempikätisen Kevinin. Tarinan edetessä Olaf alkaa hitaasti menettää näitä kätyreitään: hän, joka ei näytä naiselta eikä mieheltä, jää loukkuun palavaan Salojen sairaalaan, pitkänenäisen kaljun miehen syövät Tivoli Tiritomban leijonat, valkokasvoiset naiset lähtevät vapaaehtoisesti, ja koukkukätinen mies lähtee kapinoimaan sisarensa Fionan kanssa. Kun Olaf polttaa Hotelli Ratkaisun maan tasalle, vain tivolin kummajaiset jäävät lopulta jäljelle. Ei tiedetä, selviytyiväkö hekään tulipalosta.
Jäsenet > Valkokasvoiset naiset

Kaksi valkokasvoista naista (joskus myös ”kaksi puuterikasvoista naista”) ovat kreivi Olafin teatteriseurueen alkuperäisiä jäseniä. Heistä ei tiedetä paljon muuta kuin se, että heidän yksi sisaruksensa kuoli tulipalonsa. Naisten kaikkein tunnetuin piirre on se, että heidän kasvonsa ovat aina valkoisen meikin peitossa. He kuvaavat meikkiään kummajaismaiseksi, mutta ei tiedetä, miksi he silti käyttävät sitä. Heidän salanimensä ovat Tocuna ja Flo. Nimet ovat anagrammi sanoista "Count Olaf".
Naiset auttoivat kreivi Olafia juonessaan kirjassa Omituinen opinahjo. He olivat pukeutuneet kahdeksi ruokalan työntekijäksi ja heillä oli metalliset naamiot heidän katsoessaan Baudelaireja ja Duncan ja Isadora Quagmirea. Lopussa he pakottivat Quagmiret kreivi Olafin autoon ja ajoivat pois heidän kanssaan.
Kirjassa Painajaisten parantola he tulivat myöhässä Violet Baudelairen leikkaukseen, joten Klausia ja Sunnya luultiin erehdyksellisesti heiksi ennen heidän tuloaan. Pian naisten saapumisen jälkeen Baudelairet juoksivat pakoon Olafia ja hänen kätyreitään.
Kirjassa Luikurin liuku siskokset kyllästyivät Olafin jatkuvaan julmuuteen ja he tunsivat sympatiaa siepattua Sunny Baudelairea kohtaan, joten he jättivät seurueen. Tarinassa sanotaan, ettei kirjoittaja tiedä, mitä naisille tapahtui heidän käveltyään pois vuorilta.
Jäsenet > Kalju pitkänenäinen mies

Kalju pitkänenäinen mies on yksi kreivi Olfain teatteriseurueen alkuperäisjäseniä. Hänen peitenimensä on Flacutono, joka myös on anagrammi Count Olafista.
Kalju mies auttoi monissa kreivi Olafin juonissa. Kirjassa Saiturin saha hän naamioi itsensä Flacutonoksi, Onnenkantamoisen sahan esimieheksi. Hän kamppasi Klaus Baudelairen muutamia kertoja saaden pojan lasit rikkoutumaan. Juoni jatkui niin, että Klaus vietiin silmälääkärille hypnotisoitavaksi. Silmälääkärillä piilottelivat kreivi Olaf naamioituneena Shirleyksi sekä hänen apuinsa Dr. Orwell. Kaljun miehen henkilöllisyys paljastui kirjan lopussa, kun hän pakeni sahalta kreivi Olafin kanssa.
Seuraavan kerran kalju mies esiintyy vasta kirjassa Painajaisten parantola. Tässä kirjassa hän on naamioitunut samanlaiseen pukuun kuin Saiturin sahassa, ja hän kutsuu itseään tohtori Flacutonoksi. Hän ja kreivi Olafin toiset apurit yrittävät suorittaa maailman ensimmäisen kraniektomian (pään poiston) Violet Baudelairelle. Kuitenkin Klaus ja Sunny onnistuvat pelastamaan Violetin viime hetkellä.
Kalju mies kohtasi loppunsa Tihutöiden tivoli -kirjassa, kun hän putosi leijonien häkkiin.
Jäsenet > Hän joka ei näytä mieheltä eikä naiselta

Hän joka ei näytä mieheltä eikä naiselta on erittäin hämmentävä, eikä hän muistuta ollenkaan miestä eikä naista. Hän on yksi kreivi Olafin teatteriseurueen alkuperäisiä jäseniä. Sekä tarinan kertoja että hahmot puhuvat hänestä käyttäen sanoja ”mies tai nainen”, ”se”, ”olento”, ”henkilö”, ”suuri olento” ja ”se suuri”. Jopa Olafin muut kätyrit puhuvat hänestä niin, joka vihjaa, etteivät edes he tiedä henkilön sukupuolta. Kirjoittaja viittaa häneen usein ”ylipainoisena rikostoverina”.
Hänen nähdään usein vartioimassa jotakin kreivi Olafille hänen kokonsa ansiosta, kuten Ankeassa alussa torniin johtavia portaita, Avarassa akkunassa veneiden avaimia ja Painajaisten parantolassa leikkausvälineiden luokse vievää ovea. Hänen on nähty olevan niin voimakas, että hän jaksaa heilauttaa Violetin olkapäälleen yhdellä kädellä. Kirjoissa hänellä kuvataan usein olevan tyhjä ilme.
Baudelairet eivät koskaan kuule tämän henkilön puhuvan, edes silloin, kun toiset henkilöt puhuvat hänelle. Hän pystyy kuitenkin luultavasti puhumaan, sillä hän kertoo Avarassa akkunassa kapteeni Kelmiksi naamioituneelle Kreivi Olafille, että Baudelairet ovat varastaneet veneen. He kuulevat kyllä henkilön kuorsaavan, ja myöhemmin Klaus ja Sunny kuulevat hänen nauravan Painajaisten parantolassa. Sitä kuvailtiin ”oudoksi nauruksi joka kuulosti samaan aikaan kiljumiselta ja ulvomiselta”.
Elokuvassa henkilö puhuu muutaman kerran selvällä skottiaksentilla. Hän on myös paljon laihempi elokuvassa, kuin kirjoissa kuvaillaan. Hänellä on elokuvassa hyvin pieni rooli: hän esiintyy vain Olafin päivälliskutsuilla ja hääkohtauksessa, jossa hänellä on yllään asu, jossa puolikas morsiusneidon puku ja puolikas frakki on ommeltu yhteen.
Sunny Baudelaire viittaa kerran henkilöön "Orlandona". Se viittaa Virginia Woolfin romaaniin Orlando: A Biography, jonka sankari muuttuu naiseksi.
Painajaisten parantolassa nähdään hänen viimeinen esiintymisensä. Hän on naamioitunut Salojen sairaalan vartijaksi, joka vartioi ovea, jonka taakse kaksi Olafin kätyriä ovat piiloutuneet. Hän jää loukkuun komeroon ja kuolee, kun Salojen sairaala palaa poroksi. Kun Olafin toiset apurit, koukkukätinen mies ja kalju pitkänenäinen mies, osoittavat katumusta henkilön menettämisestä, Olaf väittää, että hän oli typerys, eikä hänen odottamisensa ollut sen arvoista.
Jäsenet > Tivolin kummajaiset > Hugo

Hugo, kyttyräselkä, esiintyy ensi kerran kirjassa Tihutöiden tivoli. Hänet on luultavasti nimetty Pariisin Notre-Damen kirjoittaja Victor Hugon mukaan.
Kun Baudelairet pakenevat poliiseja rikoksista joita eivät tehneet, he naamioituvat kummajaisiksi päästäkseen mukaan Tivoli Tiritombaan: Violet ja Klaus naamioituvat kaksipäiseksi ihmiseksi, ja Sunny susilapsi Chaboksi. Tämän jälkeen he löytävät itsensä työskentelemästä Hugon, Coletten ja Kevinin kanssa. Tihutöiden tivolin lopussa Esmé Kurjimo ja kreivi Olaf lahjovat Hugon liittymään heidän julmaan seurueeseensa. Hugo esiintyy myös Luikurin liu'ussa hyvin pienessä roolissa.
Hugo esiintyy uudestaan kirjassa Ratkaisun rajoilla naamioituneena Hotelli Ratkaisun vahtimestariksi – se on osa kreivi Olafin juonea. Ei tiedetä, selviytyikö Hugo hotellin tulipalosta.
Jäsenet > Tivolin kummajaiset > Colette

Colette on käärmeihminen. Hän esiintyy ensi kerran Tihutöiden tivolissa Tivoli Tiritomban kummajaisena. Paetessaan poliiseja Baudelairet naamioituivat kummajaisiksi ja päätyivät työskentelemään Coletten ja muiden kummajaisten kanssa. He asuivat asuntovaunussa kollegoidensa, kyttyräselkä Hugon ja molempikätisen Kevinin, kanssa. Kirjan lopussa Colette, Hugo ja Kevin liittyivät kreivi Olafin joukkoon.
Colette esiintyy uudestaan hyvin pienessä roolissa kirjoissa Luikurin liuku ja Ratkaisun rajoilla. Ratkaisun rajoilla -kirjassa hän naamioituu kemistiksi auttaakseen kreivi Olafin viimeisimmässä juonessa. Ei tiedetä, selviytyykö hän hotellista hengissä.
Jäsenet > Tivolin kummajaiset > Kevin

Kevin on Olafin teatteriseurueeseen kuuluva molempikätinen mies. Hän esiintyy ensi kerran kirjassa Tihutöiden tivoli, jossa hän työskentelee Tivoli Tiritombassa kummajaisena. Paetessaan poliiseja Baudelairet naamioituivat kummajaisiksi ja päätyivät työskentelemään Kevinn ja muiden kummajaisten kanssa. He asuivat asuntovaunussa kollegoidensa, kyttyräselkä Hugon ja käärmenais-Coletten, kanssa. Kirjan lopussa Colette, Hugo ja Kevin liittyivät kreivi Olafin joukkoon.
Kevin esiintyy uudestaan hyvin pienessä roolissa kirjoissa Luikurin liuku ja Ratkaisun rajoilla. Ratkaisun rajoilla -kirjassa hän naamioituu pesijäksi auttaakseen kreivi Olafin viimeisimmässä juonessa. Ei tiedetä, selviytyykö hän hotellista hengissä.
Iraninsieraintokko

| Iraninsieraintokko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Tokkokalat Gobiiformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Putkisieraintokot Proterorhinus
Laji::  nasalis
Kaksiosainen nimi
 Proterorhinus nasalis  (De Filippi, 1863) 
Katso myös
   Iraninsieraintokko Wikispeciesissä   Iraninsieraintokko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoVirheellinen IUCN-arvo: 
Iraninsieraintokko (Proterorhinus nasalis) on tokkojen heimoon kuuluva pohjakala.
Taksonomia

Iraninsieraintokko sisältyi pitkään samaan lajiin kuin Mustanmeren putkisieraintokko P. marmoratus. 2000-luvulla putkisieraintokosta erotettiin idänsieraintokko (Proterorhinus nasalis). 2020-luvulla idänsieraintokkoa on pilkottu edelleen, ja Proterorhinus nasalis on siirtynyt tarkoittamaan vain Iranissa esiintyvää lajia, iraninsieraintokkoa. Laajemmalla alueella esiintyvä idänsieraintokko tunnetaan nykyään nimellä Proterorhinus semipellucidus.
Krosnon piirikunta (Lubuszin voivodikunta)

Krosnon piirikunta (puol. powiat krośnieński) on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 54 829. Piirikunta jakautuu Gubinin kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan (Bobrowice, Bytnica, Dąbie, Gubin, Krosno Odrzańskie sekä Maszewo). Sen hallinnollinen keskus on Krosno Odrzańskien kaupunki.
Krosnon piirikunnan pinta-alasta 60,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Krosnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa kahdeksan prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Krosnon piirikunnassa oli 54 829 asukasta, joista 50,8 prosenttia naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 57 062 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 42 869 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,2 prosenttia, työikäisten 61,5 prosenttia ja eläkeikäisten 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 433 lasta.
Lake Placid

Whiteface Mountainin laskettelualue Lake Placidissa
Lake Placid on 2 639 (vuonna 2000) asukkaan kylä Adirondack-vuorilla Essexin piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvaltain koillisosassa.  Siellä on pidetty talviolympialaiset kahdesti, 1932 ja 1980.  Siellä on pidetty myös muita suuria talviurheilukisoja, ja monet urheilijat käyttävät kylää harjoituspaikkanaan. Siellä harjoittelevat niin mäkihyppääjät kuin jääkiekkoilijatkin.
Kylä on saanut nimensä siitä, että se sijaitsee Placid-järven eteläpäässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lake Placid Wikimedia Commonsissa
Talviolympialaisten isäntäkaupungit
Lake Mungo

| Lake Mungo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joel Anderson
Käsikirjoittaja:  Joel Anderson
Tuottaja:   Georgie Nevile  David Rapsey 
Säveltäjä:  Dai Paterson
Kuvaaja:  John Brawley
Leikkaaja:  Bill Murphy
Pääosat:   Talia Zucker  Rosie Traynor  David Pledger 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:  - Screen Australia SBS independent
Levittäjä:  Arclight Films
Ensi-ilta:   2008-6-1818. kesäkuuta 2008 (Sydney)  
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 700 000 AUD
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lake Mungo on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut australialainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Joel Anderson. Se yhdistelee mokumentaarista tarinankerrontaa sekä found footagen ja dokufiktion elementtejä. Elokuva seuraa Palmerin perhettä, joka yrittää selvitä perheen tyttären kuolemasta sekä siitä aiheutuvista mystisistä yliluonnollisista tapahtumista. Elokuvan tarinaa kerrotaan pääosin käsikirjoitettujen haastattelujen kautta.
Lake Mungo sai maailmanensi-iltansa Sydneyn elokuvajuhlilla 18. kesäkuuta 2008. Se esitettiin myös Austinissa järjestettävässä South by Southwest -tapahtumassa maaliskuussa 2009.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rosie Traynor  | … |  June Palmer   |
|  David Pledger  | … |  Russell Palmer   |
|  Martin Sharpe  | … |  Mathew Palmer   |
|  Talia Zucker  | … |  Alice Palmer   |
|  Steve Jodrell  | … |  Ray Kemeny   |
|  Tania Lentini  | … |  Georgie Ritter   |
|  Cameron Strachan  | … |  Leith Ritter   |
|  Judith Roberts  | … |  Iris Long   |
|  Robin Cuming  | … |  Garrett Long   |
|  Marcus Costello  | … |  Jason Whittle   |
|  Chloe Armstrong  | … |  Kim Whittle   |
|  Carole Patullo  | … |  Sandy Drouin   |
|  Tamara Donnellan  | … |  Marissa Toohey   |
|  Scott Terrill  | … |  Brett Toohey   |
|  Joel Anderson  | … |  haastattelija (kreditoimaton rooli)   |
Aiheesta muualla

Lake Mungo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Iivo Härkönen

Iivo Härkönen
Iivo Härkönen (25. elokuuta 1882 Suistamo – 28. elokuuta 1941 Helsinki) oli suomenkarjalainen kirjailija, opettaja ja karjalaisen kansanperinteen kerääjä.
Elämä

Härkösen vanhemmat olivat talollinen Ivan Härkönen ja Matrona Jyrkinen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1906 ja toimi opettajana Suistamolla 1901–1902, Salmissa 1906–1907 sekä Helsingissä 1907–1908 ja 1915–1920. Vuodesta 1908 Härkönen työskenteli myös toimittajana muun muassa Savon Sanomien päätoimittajana 1912–1913 ja Karjalan Lehden toimittajana 1913–1914. Hän oli Karjalan sivistysseuran sihteeri, toimistonjohtaja ja aikakauslehden toimittaja vuosina 1906–1938, Itä-Karjalan toimituskunnan osastonjohtaja ja kansliapäällikkö 1918–1922, pakolaistoimikunnan sihteeri kouluhallituksessa 1922–1924 sekä Suomen kirjailijaliiton sihteeri 1920–1941 ja rahaston hoitaja 1924–1941.
Härkönen kuului karjalaiseen runonlaulajasukuun ja hän teki runonkeruumatkoja Karjalaan ja Aunukseen vuosina 1900–1903. Karjalan kumbuzil on hänen karjalannoksensa Valter Juvan sanoituksesta suomalaiseen kansansävelmään Karjalan kunnailla.
Sisällissodan aikana Härkönen toimi Suomen ja Neuvosto-Venäjän valtiosopimuksen neuvotelleen komission sihteerin Sulo Wuolijoen epävirallisena neuvonantajana Suomen aluelaajennuksiin liittyen. Wuolijoen toinen neuvonantaja oli karelianistina tunnettu runoilija Eino Leino.
Perhe

Härkönen oli naimisissa Ida Lindholmin kanssa vuosina 1905–1919. Avioeron jälkeen hän meni uudestaan naimisiin Valborg Sarlinin kanssa 1920.
Teoksia

Lemmennosto. 1904.
Rajamailla. 1904.
Tulia ym. kert. 1904.
Syystarinoita korvesta. 1905.
Rajan takainen Karjala. 1907.
Karjalan virsiä. 1908.
Karjalan kirja. 1910, toinen painos 1932.
Kalevala-kuvaelmia. 1910.
Kylä. 1910.
Kultaisilta päiviltä. 1910.
Nuori laulaja, Kalevala-kuvaelmia. 1911.
Suomen kansan eläinsatuja. 1912.
Suomen kansan peikkosatuja. 1913.
Runojen ja metsäin Karjala. 1914.
Kylätuomari. 1914.
Suomen kansan seikkailusatuja. 1914.
Kalevala kouluille ja nuorisolle. 1915 (15. painos 1936).
Heimokannel. 1915.
Suuria sulhasia. 1915.
Temppelijuhla, runoja.  1916
Salon pojat. 1918.
Itäinen vartio. Lukuja vanhasta Karjalasta.  1920
Nouseva heimo. 1921.
Aunuksen pojat. 1921.
Suomen kansan satuja, yhteispainos aiemmin ilmestyneistä saduista. 1921.
Laululoi aunukselazil. 1922.
Kibunoi I. 1925.
Karjalan heimotyö.  1926
Suomen Karjala.  1926
Runonlaulajia, vanhan runon viimeinen miespolvi itäisellä suomenäärellä.  1926
Kibunoi II. 1927.
Runon hirveä hiihtämässä.  1928
Herran huone. 1928.
Suomen runotar, (toim.). 1931.
Karjala Suomen kirjallisuudessa. 1932
Juhlahattu, romaani Raja-Karjalaisesta praasniekan vietosta.  1935
Suomenkielisen kreikkalaiskatolisen kirjallisuuden alkuvaiheita.  1936
Suomalaiset kertojat, (toim.). 1937.
Osaveljet.  1940
Suomen Termopylai.  1940
Satuja Matista ja peikosta sekä Metsolan väestä. 1957
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Iivo Härkösen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä.
Iivo Härkönen : Vanha Perma ja Savolotshi. Suomalainen maa idässä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 28.10.1928, nro 44, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Iivo Härkönen : Runon mailta. Havaintoja ja kokemuksia Raja-Karjalan vanhain runolaulajain piiristä, Helsingin Sanomat, 24.02.1935, nro 53, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Iranin öljypörssi

Iranin öljypörssi on Iranin suunnittelema hanke, jonka tarkoituksena on käydä öljykauppaa euroilla. Hankkeen on arveltu heikentävän Yhdysvaltain dollarin asemaa öljykaupassa ja samalla sen asemaa maailmankaupan varantovaluuttana.
Öljypörssi on tarkoitus sijoittaa Kishin vapaakauppasaarelle, ja sen toiminta perustuu internetiin ja ns. peer-to-peer-periaatteeseen, toisin kuin perinteisissä keskitetyissä raaka-ainepörsseissä. Tarkoituksena on estää tai vähentää keinottelua, jossa sama raaka-aine-erä ostetaan ja myydään useasti tavoitteena hinnan nosto.
Iran lakkasi kelpuuttamasta dollaria öljykaupassa joulukuussa 2007.
Iranin öljypörssin ensimmäinen vaihe avattiin 17. helmikuuta 2008.
Aiheesta muualla

Energy Bulletin:The Proposed Iranian Oil Bourse (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Oil and Gas: (IRNA) Iran’s Petroleum Exchange to be set up next week: Hamaneh (englanniksi)
Intian kansalaisuusmielenosoitukset 2019–2020

Kansalaisuuslakia vastustavia mielenosoittajia Guwahatissa
Intian kansalaisuusmielenosoitukset 2019–2020 saivat alkunsa vuoden 1955 kansalaisuuslakiin (engl. Citizenship Amendment Act, lyh. CAA) tehdyn muutoksen myötä, jonka mielenosoittajat kokevat syrjivän muslimeita sekä uhkaavan Intian koillisten osavaltioiden kulttuuria. Lakimuutos hyväksyttiin ensiksi 10. joulukuuta 2019 Lok Sabhassa äänin 311–80 ja Rajya Sabhassa seuraavana päivänä 125–99. Lakimuutoksen tarkoitus on helpottaa kansalaisuuden myöntämistä luvattomille siirtolaisille, jotka saapuivat Afganistanista, Bangladeshista tai Pakistanista ennen vuotta 2015. Sen myötä kansalaisuuden voi myöntää hinduille, sikheille, buddhalaisille, jainalaisille, parseille ja kristityille, jotka pakenivat Intiaan uskonnollisia vainoja muslimienemmistöisissä kotimaissaan. Muslimit on jätetty lakimuutoksen ulkopuolelle vaikka esimerkiksi šiialaiset ja ahmadiyya-muslimitkin kohtaavat uskonnollisia vainoja. Lakimuutoksen myötä Intian kansalaisuus voidaan myöntää kuusi vuotta maassa oleskelleille, jotka saapuivat ennen vuotta 2015.
Taustaa

Modin ensimmäinen hallitus yritti saattaa lakimuutosta voimaan jo vuonna 2016, mutta tuolloin se epäonnistui Rajya Sabhan vastustukseen. Vuoden 2019 heinäkuussa Modin toisen hallituksen sisäministeri Amit Shah ilmoitti hallituksen pyrkivän tunnistamaan ja karkottamaan luvattomat siirtolaiset koko maasta. Hallitusta arvostelevat syyttivät karkotusten kohdistuvan vain muslimeihin. Elokuussa Assamin osavaltiossa julkaistiin kansalaisrekisteri (NRC), jonka myötä noin 1,9 miljoonaa ihmistä jäi ilman oleskelulupaa. Kansalaisrekisterin ulkopuolelle jääviä uhkaa eristysleirille päätyminen ja karkotus maasta. Rekisteri on kerännyt kritiikkiä siitä, että sen myötä myös sotaveteraaneja, poliitikkoja sekä entisen presidentin perheenjäseniä on joutunut todistamaan intialaisuutensa. Muutamissa tapauksissa nimilistalta löytyneen lähisukulainen kuten sisarus, lapsi tai vanhempi on jäänyt nimilistan ulkopuolelle.
Muutos Intian kansalaisuuslakiin hyväksyttiin Lok Sabhassa 10. joulukuuta 2019, 12 tuntia kestäneen keskustelun jälkeen. Se sai taakseen ylivoimaisen enemmistön äänin 311–80. Seuraavana päivänä Rajya Sabha hyväksyi lakimuutoksen äänin 125–99 kuusi tuntia kestäneen keskustelun jälkeen.
Mielenosoitukset

Kaikkein varhaisimmat mellakat syttyivät 4. joulukuuta Assamissa, jossa mielenosoittajat pelkäsivät suunnitellun lakimuutoksen tekevän bengalinkielisistä hinduista kansalaisia, mikä uhkaisi assamilaisten enemmistöasemaa. Mielenosoittajien mukaan kansalaisuuden myöntäminen bangladeshilaisille siirtolaisille uhkaa paikallista kieltä ja kulttuuria vaikka siirtolaiset olisivatkin hinduja. Mellakoiden levitessä pääministeri Narendra Modi pyrki rauhoittelemaan kansalaisia ilmoittamalla, että Intian muslimeita pidetään yhä intialaisina. Hän syytti oppositiota levottomuuksien lietsonnasta valheilla, kuten sillä että syntyperäisiä muslimeita oltaisiin viemässä vankileireille. Marxilaisen puolueen johtama Keralan osavaltiohallitus järjesti 600 kilometrin matkalle ulottuvan ihmisketjun, johon arvellaan osallistuneen 7 miljoonaa henkeä, vastustaakseen lakimuutosta 26. tammikuuta.
6. tammikuuta 2020 mennessä uuden kansalaisuuslain vastaisia mielenosoituksia on tapahtunut 14 osavaltiossa ja 94 piirikunnassa. Ainakin noin 31 henkeä on kuollut mielenosoitusten yhteydessä. Kuolemantapauksista 70 prosenttia tapahtui Uttar Pradeshissa ja 20 prosenttia Assamissa.
Ensimmäinen suuri mielenosoitus kansalaisuuslainmuutoksen puolesta, minkä järjestäjä ei ollut Intian kansanpuolue, tapahtui Mumbaissa 9. helmikuuta 2020. Tuolloin Maharashtran osavaltiossa vaikuttava alueellinen puolue Maharashtra Navnirman Sena järjesti tukimielenosoituksen kannattaakseen muutosta. Puolueen puheenjohtaja Raj Thackeray ilmoitti, että mielenosoituksiin tulee vastata mielenosoituksella kuten miekkaan miekalla. Intian hallitus on järjestänyt useita kampanjoita kerätäkseen tukea kansalaisuuslaille ja rauhoittaakseen mielenosoituksia. Intian kansallinen vähemmistökomissio on pyrkinyt saamaan kristittyjä tukemaan lainmuutosta. Kansanpuolueen sisällä väestörekisteri ja lainmuutos ovat paikoitellen aiheuttaneet protestieroja. Madhya Pradeshin osavaltiossa noin 700 henkeä erosi puolueesta vastalauseena kansalaisrekisterille ja lainmuutokselle.
Lakiin kohdistuvaa kritiikkiä

Lain vastustajat jakautuvat pääosin kahteen ryhmään: toisten mielestä se syrjii muslimeja, toisten mielestä liikaa suosii.
Lakimuutosta on syytetty muslimeihin kohdistuvasta syrjinnästä, koska se ei huomioi vainottuja islaminuskoisia vähemmistöjä kuten šiialaisia ja ahmadiyya-muslimeita. Kriitikot ovat myös kysyneet, miksi se ei huomioi Tiibetin, Sri Lankan ja Myanmarin uskonvainoja pakenevia pakolaisia. Mutta toisaalta Intian koillisissa osavaltioissa kuten Assamissa lakimuutos on herättänyt pelkoja paikallisen kulttuurin säilymisestä. Assaminkieliset pelkäävät jäävänsä bengalisiirtolaisten myötä vähemmistöksi omilla maillaan. Intian perustuslakiin perustuvien argumenttien mukaan kansalaisuuslaki on perustuslainvastainen, minkä vuoksi se tulisi hylätä. Esimerkiksi ihmisoikeusjärjestö Amnesty International on ilmoittanut pitävänsä lakimuutosta sekä Intian perustuslain että ihmisoikeuksienvastaisena, koska se hyväksyy järjestön mukaan uskonnollisen syrjinnän. Lain kumoamista perustuslainvastaisena on vaatinut myös intialainen nobelisti Amartya Sen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Intian kansalaisuusmielenosoitukset 2019–2020 Wikimedia Commonsissa
Kouvalanjärvi

| Kouvalanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°19′58″N, 24°30′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  Myllyoja 
Järvinumero:  35.715.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,2 m  
Rantaviiva:  5,523 km  
Pinta-ala:  70,996 ha  
Saaria:  2 
 fiKouvalanjärvi 
Kouvalanjärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä Aitoon kylässä sijaitseva järvi.