stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syyrian sisällissodan aikajana
Aikajana > 2012

Tammikuu 2012 Mielenosoitukset vähenivät, kun väkivalta kiihtyi. Yli 7 000 oli kuollut maaliskuusta lähtien.
16. tammikuuta Syyrian uutistoimisto kertoi prikaatikenraali Mohammed Abdul-Hamid al-Awadin saaneen surmansa "aseistetun terroristiryhmän hyökkäyksessä" lähellä Damaskosta.
28. tammikuuta Arabiliiton tarkkailijat vetäytyivät Syyriasta tehtävän epäonnistuttua.
tammikuun loppu: jihadistiryhmä al-Nusran rintama perustettiin taistelemaan Syyriassa.
26. helmikuuta suurin osa kannatti vaaleissa uutta perustuslakia, mutta oppositio vastusti sitä riittämättömänä.
Maaliskuun alun tienoilla Saudi-Arabia ja Qatar ilmoittivat aseistavansa kapinallisia.
9. huhtikuuta 2012 maassa oli arviolta 37 000 poliittista vankia.
Kevät-kesä 2012 kapinalliset valtasivat laajoja alueita maaseudulla.
12. huhtikuuta 2012 tulitauko, mutta Syyrian armeija ei vetäytynyt niin kuin sovittiin. Seuraavina päivinä tulitauko alkoi rakoilla.
16. huhtikuuta Kofi Annanin rauhansuunnitelmaan kuuluvia YK:n tarkkailijoita saapui Syyriaan, mutta tulitauko ei pitänyt.
25. toukokuuta Houlan massamurha paljastui.
Kesäkuun alku 2012: kapinalliset aloittivat hyökkäykset uudestaan.
6. kesäkuuta kuoli 78 ihmistä al Quberissa hallituksen tukemien puolisotilallisten shahiba-joukkojen hyökättyä siviilienkin kimppuun. Samoihin aikoihin hallituksen joukot valtasivat rajuissa taisteluissa alaviittialueen keskellä olleen kapinallisten tukikohdan al-Haffan, joka lähes autioitui taistelujen ja siitä johtuvan pakolaisuuden tuloksena.
Aikajana > 2012 > Sota suuriin kaupunkehin

8. kesäkuuta Vapaan Syyrian armeija ja hallituksen joukot taistelivat rajusti Damaskoksen esikaupungissa Kfar Sousassa. Niinpä kesäkuun alussa sota alkoi siirtyä suuriin kaupunkeihin Damaskokseen ja Aleppoon, jotka olivat tähän asti pysyneet melko rauhallisina.
16 kesäkuuta YK-tarkkailijat lopettivat partiointinsa kasvaneen väkivallan takia.
26. kesäkuuta Assad sanoi maan olevan sotatilassa.
2. heinäkuuta sota oli levinnyt Damaskokseen siten, että kapinalliset sieppasivat siellä öisin hallituksen kannattajiksi epäilemiään ja öisin kaduilla oli laukausten vaihtoja.
15. heinäkuuta Punaisen ristin kansainvälisen komiteankin mukaan kyseessä oli sisällissota.
18. heinäkuuta pommi-isku tappoi muun muassa Syyrian puolustusministerin.
19. heinäkuuta YK päätti puolittaa maassa olevien UNSMIS-sotilastarkkailijoiden määrän.
2. elokuuta Kofi Annan erosi YK:n Syyrian rauhanneuvottelijan tehtävistä.
6. elokuuta 2012 pääministeri Riad Hijab ja pari muuta ministeriä loikkasivat pois Syyrian hallinnosta.
Elokuu 2012: Taisteluja Aleppossa.
26. elokuuta hallituksen armeija tai puolisotilaalliset joukot surmasivat paljon, ehkä satoja ihmisiä, enimmäkseen siviilejä, joukossa kokonaisia perheitä, sunnien asuttamassa Damaskoksen esikaupungissa. Tarkkaa lukumäärää ei saatu selville.
2. syyskuuta kapinalliset hyökkäsivät monissa Aleppon kaupunginosissa.
30. syyskuuta Aleppon historiallinen basaari oli tuhoutunut tulipalossa.
26. lokakuuta tulitauko ei pitänyt.
Marras-joulukuu 2012: Kapinalliset etenivät lähes joka puolella Syyriassa vallaten pieniä kaupunkeja ja sotilastukikohtia. Hallitus vastasi ilmapommituksin.
3. joulukuuta YK alkoi vetää väkeään pois maasta.
Joulukuu 2012: Yli 42 000 oli kuollut, kuolleita useinkin 100−200 päivässä.
12. joulukuuta 2012 Yhdysvallat tunnusti Syyrian opposition maan viralliseksi hallinnoksi.
13. ja  20. joulukuuta 2012 Syyrian hallitus ampui  kalliita, mutta epätarkkoja Scud-ohjuksia kapinallisalueille.
20. joulukuuta 2012 Venäjän presidentti Putin sanoi, ettei halua Syyrian hajoavan, muttei toisaalta kannata Assadiakaan, joka ei pysty torjumaan kapinaa.
20. joulukuuta YK:n raportti kertoi Syyrian sisällissodan muuttuneen yhä enemmän uskonsodaksi minkä takia väkivalta oli laajaa.
26. joulukuuta lehdistössä oli aavisteluja ulkomaisten joukkojen mahdollisista hyökkäysvalmisteluista Syyriaan kemiallisten aseiden uhan takia.
Aikajana > 2013

Vuoden alussa Syyrian hallituksen eliittijoukoilla oli käynnissä suurin sotilasoperaatio alueella kuukausiin Damaskoksen esikaupunkien takaisin valtaamiseksi. Hallituksen joukot tekivät rajuja ilmaiskuja kapinallisten alueille Damaskoksessa.
6. tammikuuta. Assad piti televisioidun puheen Damaskoksen täydessä Oopperatalossa. Hän syytti ulkomaita rikollisjoukkioiden ja terroristien rahoittamista ja vaati kansalaisia ponnistelemaan ulkomailta tulevan hyökkäyksen torjumiseksi. Assad vaati ulkomaita lopettamaan terroristien tukemisen. Assadin mukaan kriisin jälkeiseen hallintoon ei oteta niitä jotka ovat pettäneet Syyrian. Puhe sai monipuolisen ja ristiriitaisen vastaanoton.
8. tammikuuta arvioitiin, että sotaa oli paennut noin 600 000 ulkomaille, joista suurin osa Turkkiin, Libanoniin ja Jordaniaan, määrä kasvoi 100 000:lla  joka kuukausi. Noin miljoonan syyrialaisen arveltiin olevan taistelujen takia ruoka-avun ulottumattomissa ja sen takia nälässä.
10. tammikuuta YK:n Syyrian rauhanvälittäjä Lakhdar Brahimi tuomitsi Assadin loppiaisena esittämän rauhansuunnitelman aiempien hallinnon esittämien toistona ja jopa aiempia yksipuolisempina. Brahimin mukaan Assad ei voisi jatkaa siirtymäkauden hallituksessa, joka perustettaisin Geneven, ei Assadin suunnitelman mukaan. Ensi kertaa YK:n Syyria-rauhanvälittäjä tuomitsi näin jyrkästi Bashar Assadin hallinnon julkisesti. Syyrian hallinnon edustajan mukaan Brahimin lausunto oli puolueellinen.
11. tammikuuta opposition lähteet kertoivat kapinallisten vallanneen pitkien taistelujen jälkeen Syyrian pohjoisosassa sijaitsevan Taftanazin lentotukikohdan, joka on maan toiseksi suurin helikopteritukikohta.
15. tammikuuta kapinalliset räjäyttivät pommin Aleppon yliopiston alueella surmaten 82 ja vammauttaen 162:ta.
28. toukokuuta EU:n aseidenvientikielto Syyriaan päättyi. Ratkaisu oli voitto Ranskalle ja Britannialle, jotka olivat ajaneet asevientikiellon purkamista. Muiden muassa Itävalta, Ruotsi ja Suomi olisivat halunneet jatkaa kieltoa.
Kesäkuu 2013: Libanonin Hizbollahin joukot tulivat hallituksen avuksi Hallituksen ja Hizbollahin joukot valtasivat kapinallisten huollolle tärkeän Qusayrin kaupungin verisissä taisteluissa.
Lokakuu 2013: Syyrian hallitus suostui luovuttamaan kemialliset aseensa Ghoutan kaasuiskun jälkeen.
Aikajana > 2014

Tammi-helmikuu: Syyrian hallitus torjui rauhan Geneven rauhanneuvotteluissa. Muut kapinallisryhmät ja Isis taistelivat ankarasti keskenään tammikuun alussa.
Toukokuu: Hallitus sai pääosin haltuunsa pitkään kapinakeskuksena toimineen Homsin kaupungin, ja kapinallisia evakuoitiin sieltä pois sopimuksen pohjalta.
Elokuu: Isis-taistelijat valtasivat Tabqan lentokentän, saaden valvontaansa koko Raqqan provinssin.
Aikajana > 2015

Tammikuu 2015: kurdijoukot valtasivat Kobanen kaupungin Isis-taistelijoilta.
22. toukokuuta mennessä Isis-taistelijat olivat vallanneet Palmyran ja viimeisen Irakin ja Syyrian välisen hallituksen valvoman raja-aseman. Isis valvoi nyt yli puolta Syyriasta, mutta alue oli pääosin harvaanasuttua aavikkoa.
27. heinäkuuta presidentti Bashar Assad ilmoitti, että armeijaa vaivaa miespula. Assadin mukaan armeija puolustaa vain strategisesti tärkeitä alueita.
30. syyskuuta Venäjä alkoi tehdä ilmaiskuja kapinallisia vastaan, pyrkien tukemaan Assadia. Iranin joukkoja alkoi saapua maahan.
8. lokakuuta yhdysvaltalaislähteet kertoivat, että neljä venäläisistä taistelualuksista Kaspianmereltä ammuttua ohjusta oli harhautunut Pohjois-Iraniin. Teheran ei myöntänyt eikä kieltänyt tapausta.
9. lokakuuta Yhdysvaltain puolustusministeriö ilmoitti lopettavansa Syyrian opposition kouluttamisen, koska se ei ole tuottanut tyydyttäviä tuloksia. Arvioiden mukaan 60−80 prosenttia USA:n Syyriaan toimittamista aseista on päätynyt al-Qaida terroristijärjestölle.
9. lokakuuta Venäjä ilmoitti surmanneensa noin 200 islamistisen Liwa al-Haqq ryhmän taistelijaa ja kaksi Isis-järjestön kenttäkomentajaa samassa ilmaiskussa Syyriassa. Pääesikunta kertoi illansuussa tehneensä vuorokauden kuluessa 67 ilmaiskua al-Assadia vastaan taistelevien ryhmien asemiin. Ranskan puolustusministeri Jean-Yves Le Drianin mukaan jopa 80–90 prosenttia Venäjän ilmaiskuista on kohdistettu Syyrian hallituksen tukemiseksi eikä Isisiä vastaan.
10. lokakuuta uutisoitiin yhdysvaltalaisiin sotilaslähteisiin viitaten että Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n tukemat kapinalliset aiheuttivat Syyrian hallinnolle vakavan uhan ennen Venäjän sotilaallista väliintuloa. CIA:n tukema joukko saavutti kesän aikana huomattavaa menestystä Syyrian etelä- ja luoteisosissa. Joukko valtasi heinä-elokuussa al-Ghabin tasangon, mitä pidettiin läpimurtona al-Assadin alaviittihallinnon heikentämisessä.
10. lokakuuta Yhdysvallat ja Venäjä sopivat uusista neuvotteluista sotilaskoneiden lentoturmien välttämiseksi Syyriassa.
10. lokakuuta uutisoitiin brittiläisten SAS-erikoisjoukkojen surmanneen tuhoisia iskuja kurdien Peshmerga-sotilaita vastaan tehneen Isis-yksikön ovelassa väijytyksessä. SAS-erikoisjoukot käyttivät kurdien univormuihin puettuja mallinukkeja syöttinä.
11. lokakuuta uutisoitiin että Saudi-Arabia on tiettävästi aseistanut Syyrian oppositiota toimittamalla Vapaan Syyrian Armeijalle 500 TOW-panssarintorjuntaohjusta. TOW:t ovat yhdysvaltalaisia ohjattavia panssarintorjuntaohjuksia, jotka voidaan laukaista monia muita panssarintorjunta-aseita kauempaa. Ne tiettävästi pystyvät läpäisemään kaikkien tämänhetkisten tankkien panssarin.
Aikajana > 2016

12. tammikuuta avustussaattue pääsee Syyrian armeijan puoli vuotta sitten saartamaan Madayaan, jossa on muutamia ihmisiä kuollut nälkään ruokapulan takia.
27. helmikuuta tulitauko koko maahan Yhdysvaltain ja Venäjän sopimuksen pohjalta. Ei koske ääri-islamilaisia. Hajanaista tulitusta. Tulitauko alkaa pian rakoilla.
27. maaliskuuta Syyrian armeija valtaa takaisin Palmyran Isisiltä.
Kesäkuu tulitauolla en enää merkitystä.
Kesäkuu Turkki alkaa tehdä ilmaiskuja kurdien ja Isisin asemiin
Kesä-elokuu islamistit ja Syyrian armeija taistelevat Aleppon hallinnasta, kapinalliset murtavat joksikin aikaa kapinalliskaupunginosan saarron.
Heinäkuun loppu armeija valtaa joksikin aikaa Castellon tieksi kutsutun huoltotien, jolloin kapinalliset jäävät saarroksiin.
Elokuu 2016 kapinalliset murtavat Aleppon saarron, mutta hallitus saartaa Aleppon pian uudestaan.
12. elokuuta kurdit etenevät Pohjois-Syyriassa.
24. elokuuta Turkki aloittaa maasotatoimet Syyriassa kurdeja ja Isisiä vastaan.
9. syyskuuta suurvallat, kapinalliset ja Assad sopivat alustavasti tulitauosta. Venäjä ja Yhdysvallat sopivat tulitauon onnistuessa yhteisistä ilmaiskuista. Hallituksen on määrä lopetata kapinallisaluieden pommitukset.
19. syyskuuta jokin taho pommitti YK:n avustussaattuetta; tulitauko julistettiin päättyneeksi.
22. joulukuuta. Armeija kertoi saaneensa Aleppon kokonaan haltuunsa.
Aikajana > Tilanne 2020-luvun alettua

Syyrian sisällissodan viimeisenä polttopisteenä pidetyn Idlibin maakunnan taistelut ovat kiihtyneet joulukuusta 2019 lähtien, jolloin Venäjän ja Iranin tukemat Syyrian hallinnon joukot alkoivat moukaroida kapinallisten asemia ja siviilikohteita.Taisteluiden lasketaan YK:n mukaan ajaneen jopa miljoona ihmistä kodeistaan. Syyrialaisjoukkoja on perusteita epäillä sotarikoksista, sillä pommituskohteina on ollut myös sairaaloita ja kauppoja. Bashar al-Assadin joukkojen tavoitteena on aiemminkin sisällissodan aikana ollut murtaa vastarinta äärimmäisen kovilla keinoilla. Vastassa Idlibissä on ollut jihadistiryhmiä, ja Syyria on perustellut toimiaan terroristien kukistamisella. Hallinto haluaa Idlibissä murtaa viimeisenkin vastarinnan ja päättää sisällissodan voittoonsa. Idlibissä etenkin Turkin vastaisella rajalla on paljon myös Turkin tukemia vahvasti aseistettuja kapinallisryhmiä. Turkki vastustaa Assadin hallintoa ja pelkää rajan takaisten tapahtumien aiheuttavan valtavan pakolaisaallon, joka horjuttaisi maan hallintoa. Siksi Turkki on sekaantunut Syyrian sotatapahtumiin koko ajan voimakkaammin. Syyrian joukot ovat alkuvuodesta 2020 pikku hiljaa edenneet yhä syvemmälle Idlibiin ja aiemmin sovittu Turkin ja Venäjän valvoma puskurivyöhyke hallinnon ja kapinallisten joukkojen välillä on käytännössä hävinnyt. Syyrian hallinnon joukot juhlivat toistaiseksi suurinta voittoaan Idlibissä ja jopa koko kahdeksanvuotisessa sisällissodassa: ne valloittivat takaisin maan historiallisena elämänlankana tunnetun M5-moottoritien.Pääkaupunki Damaskoksesta maan toiseksi suurimpaan kaupunkiin Aleppoon kulkeva tie on erittäin keskeinen strateginen kauppaväylä, josta osa oli vuodesta 2012 lähtien ollut eri kapinallisryhmien hallussa. Kapinallisryhmät eivät lupauksista huolimatta olleet sallineet moottoritien käyttöä, vaikka asiasta oli yritetty sopia Turkin ja Venäjän neuvotteluissa 2018.Turkin tukemat kapinalliset valtasivat kuitenkin pian M5-tien varrella sijaitsevan Saraqebin kaupungin takaisin syyrialaisjoukoilta vain viisi päivää sen jälkeen, kun se oli avattu siviililiikenteelle. Saraqeb on myös tärkeä liikenteen solmukohta, sillä siellä M5-moottoritiehen yhtyy lännestä tuleva M4-moottoritie.
Maaliskuussa 2020 Venäjä ja Turkki sopivat tulitauosta, joka on voimassa pääosin edelleen.
Syyrian kriisissä kuolleiden määrät viikoittain 20. maaliskuuta 2011 alkaen.
Iho

Iho on elimistön uloin ja suurin elin, jonka kerroksia ovat orvaskesi, verinahka ja ihonalaiskerros. Sen kokonaispinta-ala on aikuisella 1,5–2,0 m², paksuus ilman ihonalaiskudosta 1–4 mm ja massa noin 5 % koko kehon massasta. Jos ihonalaiskerros lasketaan mukaan, kokonaismassaksi saadaan 15–25 % kehon massasta. Iho toimii aistin-, eritys- ja säätelyelimenä sekä varasto- ja suojarakenteena. Lisäksi iho muodostaa melaniinia ja osallistuu D-vitamiinin valmistusprosessiin.
Tehtävät

Ihon ensisijaisena tehtävänä on suojata kehoa ulkoa tulevilta uhkatekijöiltä, joita ovat muun muassa haitallinen säteily, mikrobit ja kemikaalit. Iho toimii myös vesieristeenä, joka estää liiallisen nesteenmenetyksen sekä veden osmoottisen imeytymisen kehoon, kun olemme veden kanssa kosketuksissa. Talirauhasten erittämä tali voitelee ihon notkeaksi ja vettä hylkiväksi.
Iholla on muitakin tehtäviä, joista tärkein lienee lämmönsäätely. Kun ilma on kuuma, pintaverisuonet laajenevat, jolloin ihon lähelle virtaa mahdollisimman paljon verta, josta lämpöä pääsee haihtumaan. Kylmällä säällä pintaverisuonet puolestaan supistuvat, jotta veressä oleva lämpö ei pääse haihtumaan. Ihonalainen rasvakerros toimii eristeenä ja heikentää lämpötilan vaihteluja vakauttaen näin kehon lämpötilaa.
Iho suojaa ihmistä myös tuntoaistin avulla. Ihossa olevat hermosyyt auttavat ihmistä tulkitsemaan kehon ulkopuolisia oloja tuntemalla lämmintä, kylmää, painetta ja kipua. Iholla syntyy myös ihmiselle elintärkeää D-vitamiinia auringonvalon vaikutuksesta.
Rakenne > Orvaskesi

Orvaskesi on ihon uloin kerros. Sen paksuus vaihtelee 0,05–0,2 millimetrin välillä. Paksuimmillaan se on jalkapohjissa ja kämmenissä.
Orvaskesi koostuu useista kerroksista. Päällimmäinen kerros on sarveiskerros eli keratiinikerros, jonka litteät solut muodostavat ihoa suojaavan kerroksen. Sen alla on jyväissolukerros, jonka alla ovat okasolukerros ja tyväsolukerros.
Orvaskeden melanosyytit eli tummasolut tuottavat melaniinia, tyrosiinista muokattavaa väriainetta. Melaniini muuttaa ihon väriä tummemmaksi. UV-säteilyä absorboimalla se myös suojaa orvaskeden soluja vaurioitumiselta ja ehkäisee näin ihosyövän syntymistä. Melaniini kulkeutuu tyvikerroksessa olevien melanosyyttien muodostamien solun haaraumien, dendriittien, kautta ympäristön keratinosyyteille.
Tyvikerroksen osana ovat myös Merkelin solut, jotka toimivat yhdessä niihin kiinnittyvien hermosolujen kanssa eräänä tuntoaistin reseptorien ryhmänä. Okasolukerroksessa on Langerhansin soluja, elimistön monosyytti-makrofagijärjestelmään kuuluvia immuunipuolustuksen soluja, joiden päätehtävänä on kuljettaa antigeenejä imusolujen tunnistettaviksi.lähde?
Orvaskesi uusiutuu kokonaan 6–10 viikon aikana. Tyvisolukerroksen tyvisolun jakauduttua kahtia toinen jakautuneista soluista nousee kerroksittain ylemmäs aina sarveissolukerrokseen asti.
Rakenne > Verinahka

Verinahka on orvaskeden alla sijaitseva 0,5–1 millimetrin paksuinen kerros. Se koostuu pääasiassa kollageenista, elastaanista ja erilaisista glykosaminoglykaaneista. Verinahassa on sidekudosta, verisuonia, imusuonia, hermopäätteitä, karvoja sekä tali- ja hikirauhasia.
Rakenne > Ihonalaiskerros

Ihonalaiskerros sijaitsee verinahan alla, ja se muodostuu pääasiassa rasvakudoksesta ja sidekudoksesta. Sen tehtävä on suojata elimistöä iskuilta sekä toimia siteenä ihon ja muiden kudosten välillä.
Rauhaset

Ihossa on kahdentyyppisiä hikirauhasia: pieniä hikirauhasia ja suuria hikirauhasia. Pienet hikirauhaset osallistuvat lämmönsäätelyyn erittämällä hikeä ja suuret hikirauhaset, joita on kasvoissa, kainaloissa sekä sukupuolielinten ja peräaukon ympärillä, erittävät voimakkaan hajuista eritettä, josta syntyy suurimmaksi osaksi yksilön ominaishaju.
Talirauhaset erittävät kuolleiden rauhassolujen muodostamaa talia, joka voitelee ihon vettä hylkiväksi ja notkeaksi.
Maitorauhaset ovat kehittyneet suurista hikirauhasista ja ne erittävät maitoa naaraan imettäessä jälkeläistä. Maitorauhasia on sekä uroksilla että naarailla, mutta ne ovat useimmiten pidemmälle kehittyneet naarailla.
Korvavaharauhaset sijaitsevat korvakäytävässä. Ne ovat sukua suurille hikirauhasille ja niiden erite vaikku eli korvavaha suojaa korvaa pieneliöiltä. Normaalisti korvavaha tulee ulos korvakäytävästä pintaepiteelin uusiutuessa.
Normaalifloora

Ihon normaalikasvustoksi eli normaaliflooraksi kutsutaan ihossa eläviä mikrobeja eli bakteereita, sieniä ja viruksia. Kasvusto vaihtelee ihon eri alueiden mukaan, sillä ihon kosteus, lämpötila, happamuus, karvatuppien määrä sekä tali- ja hikirauhasten määrä ovat erilaisia eri puolilla kehoa. Ihmisyksilön ihon normaaliflooran koostumukseen vaikuttavat lisäksi perimä, ravinto, elintavat, mikrobilääkitys ja ympäröivän luonnon monimuotoisuus.
Bakteerien pääsuvuista ihon normaaliflooraan kuuluvat ainakin Propionibacterium, Staphylococcus, Corynebacterium ja Moraxella. Sienet ovat pääosin Malassezioihin kuuluvia hiivoja. Viruksiin kuuluu esimerkiksi papilloomaviruksen alatyyppejä sekä niin sanottuja bakteriofageja eli normaalikasvuston bakteereja infektoivia viruksia. Normaaliflooraan kuuluu myös karvatuppipunkkeja.
Muutokset ikääntyessä

Nuorena iho uusiutuu kuukauden välein, viisikymppisenä uusiutumisen väli voi olla 45 päivää.
Ihmisen ikääntyessä hänen ihonsa ohenee ja sen toimintakyky heikkenee. Ihon vanheneminen nopeutuu 70. ikävuoden jälkeen. Ikääntyvän ihon rasvojen määrä vähenee. Iho kuivuu aiempaa herkemmin, jolloin se voi kutista ja tulehtua. Ihovaurioita syntyy herkemmin, ja haavat parantuvat hitaammin. Ihon kimmoisuus vähenee ja ihoon tulee ryppyjä. Myös ihon puolustuskyky heikkenee, hikoilu vähenee ja kuuman sieto heikkenee. Ruskettuminen vaikeutuu, ja pigmenttiä esiintyy epätasaisesti. Iho alkaa kellertää 60. ikävuoden jälkeen, kun talirauhaset suurentuvat. Ihosyövät ja niiden esiasteet lisääntyvät.
Ihon ikämuutoksia hidastaa muun muassa Auringon ultraviolettisäteilyn ja tupakoinnin välttäminen.
Ihosairaudet

Ihosairauksia tunnetaan yli kolme tuhatta, ja niitä on harmittomista vakaviin. Eräitä yleisiä ihosairauksia ovat atooppinen ihottuma, käsi-ihottumat, nokkosihottuma, psoriasis, akne, hidradenitis suppurativa, pälvikalju, valkopälvi, kyhmykutina, seborrooinen ekseema ja valoihottuma. Hiuspohjan sairauksia ovat hilse, hiustenlähtö ja sieni-infektiot. Ihosyövän tyyppejä ovat tyvisolusyöpä ja okasolusyöpä.
Ihonalainen injektio

Ihon alle voidaan rokottaa lääkeaineita, kun ei ole tarkoituksenmukaista tai sallittua ruiskuttaa niitä suoraan suoneen tai lihakseen. Lääkkeenantomenetelmää kutsutaan subkutaaniseksi (lyhenne sc). Ihon kautta imeytyvää lääkkeenantoa, jossa lääkeaine levitetään ihon pinnalle, kutsutaan topikaaliseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iho Wikimedia Commonsissa
Ihon kerrokset ylhäältä alas: 1. pintakudos, 2. orvaskesi, 3. verinahka, 4. ihonalaiskudos. Keskellä kasvaa ihokarva.
Ihonalainen injektio.
Kevyen prikaatin hyökkäys

Kevyen prikaatin hyökkäys, Richard Caton Woodvillen maalaus vuodelta 1894.
Kevyen prikaatin hyökkäys (engl. The Charge of the Light Brigade) oli väärin tulkitusta käskystä johtunut brittiläisen kevyen ratsuväkiprikaatin itsetuhoinen hyökkäys ylivoimaista venäläisten asemaa vastaan Krimin sodan Balaklavan taistelussa 25. lokakuuta 1854. Ylipäällikkö oli halunnut prikaatin valtaavan tykkipatterin, jota venäläiset olivat evakuoimassa, mutta epäselvä määräys tulkittiin virheellisesti, ja prikaati hyökkäsikin paljon vahvempaa vihollisen asemaa vastaan ja joutui ankaraan tulitukseen joka suunnalta. Tuhoontuomitusta hyökkäyksestä tehtiin pian Britanniassa urhoollisuuden vertauskuva ja se on sittemmin saavuttanut lähes myyttisen maineen.
Tapahtumat

Kenraaliluutnantti jaarli Lucanin komentama ratsuväkidivisioona koostui kahdesta prikaatista, kevyestä ja raskaasta. Jaarli Cardiganin komentamaan kevyeen prikaatiin kuuluivat 13. ja 4. kevyt rakuunarykmentti, 17. lansieerirykmentti sekä 8. ja 11. husaarirykmentti.
Balaklavan taistelu käytiin kahdessa harjanteen erottamassa laaksossa. Harjanne muodosti näköesteen, jonka vuoksi brittijoukkojen ylipäällikkö lordi Raglan ei nähnyt taistelukentän toista puoliskoa. Taistelun alkupuolella venäläiset olivat vallanneet turkkilaisten tykkipatterit harjanteella, minkä jälkeen 93. ylämaalainen jalkaväkirykmentti oli torjunut Venäjän ratsuväen eteläisessä laaksossa muodostamalla kuuluisan ”ohuen punaisen viivan”. Prikaatikenraali James Yorke Scarlettin komentama raskas ratsuväkiprikaati oli sitten ajanut hyökkäyksellä venäläiset pohjoisen laakson puolelle ennen kuin nämä ehtivät valmistella oman hyökkäyksensä.
Ylipäällikkö Raglan halusi seuraavaksi hyökättävän venäläisiä vastaan pohjoislaaksossa ja antoi sitä koskevan määräyksen. Päämajoitusmestarina toiminut prikaatikenraali Richard Airey kirjoitti viestin, jonka hänen sotilaspalvelijansa, kapteeni Louis Nolan toimitti henkilökohtaisesti Lucanille. Viestin sisältö oli seuraava:
»Lordi Raglan haluaa ratsuväen etenevän nopeasti eteen – seuratkaa vihollista ja yrittäkää estää vihollista viemästä pois tykkejä. Ratsutykistöeskadroona voi tulla mukaan. Ranskan ratsuväki on teistä vasemmalla. R Airey. Välitön.»
Kun Lucan kysyi Nolanilta, mitä epämääräisellä viestillä tarkalleen tarkoitettiin, Nolan viittasi laakson suuntaan ja totesi ”Tuolla on vihollisenne”. Lucan välitti käskyn Cardiganille, joka piti määräystä kyseenalaisena, mutta lähti silti hyökkäämään. Hän johti kevyen prikaatin hyökkäykseen itä–länsi-suunnassa pitkin pohjoista laaksoa, jonka molemmilla sivuilla oli venäläisten tykistöä. Venäläiset tulittivat prikaatia joka suunnasta ja hyökkäys epäonnistui täydellisesti. Ei tiedetä kuinka moni prikaatin 673:sta miehestä kaatui, mutta arviot ovat sadan ja kahdensadan välillä. Vain ranskalaisten ratsuväen hyökkäys pelasti kevyen prikaatin täydeltä tuholta. Taistelun päätteeksi venäläiset säilyttivät alussa turkkilaisilta valtaamansa asemat ja tykit.
Myöhemmin on ollut epäselvyyttä siitä, kenen erehdyksestä itsetuhoinen hyökkäys johtui. Suositun näkemyksen mukaan Raglan oli alkuperäisessä määräyksessään tarkoittanut tykeillä venäläisten aiemmin samana päivänä harjanteella valtaamia turkkilaisia pattereita ja halunnut siis kevyen prikaatin hyökkäävän harjanteelle eikä laaksoa pitkin, mutta Nolan oletti hänen tarkoittaneen noin puolentoista kilometrin päässä toisella mäellä sijainnutta venäläistä tykistöä, ja selitti siksi käskyn Lucanille väärin. Nolan itse kaatui hyökkäyksessä, joten asiaa ei voitu jälkeenpäin kysyä häneltä. Syynä väärinkäsitykseen oli ilmeisesti kaikkien osallisten huolimattomuus: Raglanin käsky oli epätarkka ja Aireyn viesti epämääräisesti muotoiltu; Nolan ei selittänyt määräyksen tarkoitusta kunnolla eikä Lucan ryhtynyt selvittämään sitä. Jälkeenpäin Raglan syytti Lucania fiaskosta.