stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arvid Neovius

| Arvid Neovius |
| --- | --- |
 Sisarukset Dagmar ja Arvid Neovius
Henkilötiedot
Koko nimi:  Arvid Werner Neovius
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1861 Pietari
Kuollut: 28. tammikuuta 1916 (54 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Ammatti:  toimittaja, aktivistijohtaja
Poliitikko
Puolue:  Suomen ruotsalainen kansanpuolue
Asema:  Kansanedustaja
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Vanhemmat:  Frithiof Neovius Anna Natalie Geschwend
Sukulaiset:  Dagmar Neovius (sisar) Harald Leonard Neovius (veli)  Arthur Alfred Neovius (veli)
Arvid Werner Neovius (27. kesäkuuta 1861 Pietari – 28. tammikuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen aktivistijohtaja, filosofian tohtori ja kielletyn perustuslaillisen Vapaita Lehtisiä (Fria Ord) -lehden päätoimittaja.
Henkilöhistoria

Neovius kuului Neoviusten professorisukuun, jonka nimi suomennettiin myöhemmin Nevanlinnaksi. Hänen vanhempansa olivat kenraaliluutnantti Frithiof Alfred Neovius (1830–1895) ja Anna Natalie Geschwend (1829–1887). Hän tuli vänrikiksi Haminan kadettikoulusta Suomen Kaartiin 1881, mutta ryhtyi sitten opiskelemaan ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 ja lisensiaatiksi 1891 (väitöskirja Om lyfttryckets reduktion å hafsuytan). Hän toimi vakuutuskomission assistenttina 1886–1900 ja kuului Nya Pressen -lehden toimituskuntaan vuodesta 1894 aina lehden lakkauttamiseen eli vuoteen 1900 saakka. 1900–1905 hän kuului maanalaisen Fria Ord -lehden toimitukseen. Lehteä painettiin Tukholmassa ja levitettiin salaa Suomeen. Se vastusti Bobrikovin sortokautta.
Neovius piti yhteyttä myös vapaamielisiin venäläisiin. Vuonna 1903 hänet karkotettiin Suomesta muiden perustuslaillisten johtajien mukana. Perustuslaillisten enemmistö pysyi Leo Mechelinin rauhanomaisen vastarinnan tiellä "Tukholman valtiopäivillä" (1903, maanpaossa). Tuolloin vähemmistöön jääneiden aktiivista vastarintaa kannattaneiden aktivistien, joiden johtohahmoja Neovius oli, tie osittain erkani muista perustuslaillisista, mutta lehden levitys Suomessa jatkui. Karkotus päättyi, kun vuonna 1905 perustuslailliset pääsivät valtaan ja ensimmäinen sortokausi päättyi. Neovius liittyi 1906 uudelleen perustetun Nya Pressen -lehden toimituskuntaan ja toimitti sen lisäksi 1907 perustamaansa aikakauskirjaa Politik och kultur.
Neovius oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1900 ja Loviisan edustaja valtiopäivillä 1905–1906.  Hänet valittiin eduskuntaan ensimmäisissä eduskuntavaaleissa 1907 Vaasan läänistä Ruotsalaisen puolueen ehdokkaana. Kansanedustajana hän toimi vuoteen 1916 saakka. Jo syksyllä 1914 hän laati suunnitelman itsenäisen Suomen monarkistiseksi hallitusmuodoksi, se julkaistiin vuonna 1917 kokoelmassa Frågor för dagen.
Arvid Neovius kuoli naimattomana. Neoviuksen sisaruksia olivat arkkitehti Harald Leonard Neovius, pankinjohtaja Arthur Alfred Neovius ja kansanedustaja, koulunjohtaja Dagmar Neovius.
Teoksia

Om lyfttrycksvärdens reduktion till hafsytan, väitöskirja. Helsingfors 1891
Tafeln zum Gebrauch bei stereometrischen Wägungen. Acta Societatis scientiarum Fennicae Tomus XIX, 16. Societas scientiarum Fennicae, Helsingfors 1893
Volymator. Söderström, Helsinfors 1893
Lösa blad ; sisältö Den 6 juli, Sommartankar, Likt och olikt ; kirj. Viktor Magnus von Born, Arvid Neovius ja Konni Zilliacus. Distributionsaffären Express, Helsingfors 1900
En eller tvåkammarsystem?. Helsingfors 1905
Kort öfversikt af den politiska valrätten i olika länder. Helsingfors 1906, suomeksi nimellä Lyhyt yleiskatsaus valtiolliseen vaalioikeuteen eri maissa. Helsinki 1906
Den kommunala rösträtten : referat vid Svenska folkpartiets partidag den 1 april 1907. Helsingfors 1907
The Finnish question in 1911 : a survey of the present position of the Finnish constitutional struggle by a member of the Finnish Diet. Harrison & Sons, London 1911
Die finnländische Frage im Jahre 1911 : ein orientierender Überblick über den gegenwärtigen Stand des finnländischen Verfassungskampfes von einem Mitglied des Finnländischen Landtags. Duncker & Humblot, Leipzig 1911
La question finlandaise en 1911 par un deputé Finlandais ; préface de Frédéric Passy. Schleicher, Paris 1912
Grunddragen av Finlands statshushållning och angreppen på densamma. Studentfylkingen, Helsingfors 1912
Striden om Finlands samhällsskick 2, Åren 1906–1912. Studentfylkingen, Helsingfors 1912
Förslag till statsförfattning för Finland. Frågor för dagen 9. Holger Schildt, Helsingfors 1917
Alli Nissinen

Alli Nissinen vuonna 1907.
Alina (Alli) Augusta Nissinen (26. joulukuuta 1866 Iisalmi – 11. huhtikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen koulunjohtaja, kirjailija ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja ensimmäisessä ja toisessa eduskunnassa. Alli Nissinen oli Lucina Hagmanin työtoverina sekä opetusalalla että Naisasialiitto Unionissa ja Martta-yhdistyksessä.
Nissisen vanhemmat olivat maanviljelijä Påhl (Paavo) Nissinen ja Magdalena Lappalainen.
Nissinen kävi tyttökoulun sekä veistokoulun ja suoritti Helsingin Suomalaisen jatko-opiston opettajatutkinnon vuonna 1888. Hän toimi Helsingin suomalaisen yhteiskoulun uskonnon ja maantiedon opettajana 1889–1899, Alli Nissisen valmistavan koulun omistajana, johtajana ja opettajana Helsingissä 1889–1926 sekä Helsingin uuden yhteiskoulun uskonnon ja maantiedon opettajana 1898–1916. Hän oli myös Martta-yhdistyksen Emäntä-lehden päätoimittaja vuosina 1903–1926. Hän toimitti Tuulikki-nimisen lastenlehden kolme vuosikertaa sekä julkaisi lasten- ja nuorisokirjoja, näytelmiä, runoja, kaunokirjallisuutta ja oppikirjoja.
Nissinen oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja vuosina 1907–1909 Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli myös Suomenkielisen Marttaliiton puheenjohtajana sekä Marttayhdistyksen (vuodesta 1902 vuoteen 1924) ja Naisasialiitto Unionin varapuheenjohtajana.
Teokset

Maan ympäri : kertomus nuorisolle, Hermann Meissner. Suomentaja Alli Nissinen. Edlund, 1890.
Maantieteellinen luettelo valmistavia kouluja ja kotiopetusta varten. WSOY, 1891.
Aseet pois, Bertha von Suttner, esipuhe Irmeli Niemi. Suomentaja Alli Nissinen. Otava, 1892.
Kuvauksia kansain elämästä. Weilin & Göös, 1892.
Kuvaus maaseudulta. Henkivakuutusosakeyhtiö Suomi, 1893.
Lukemisia lapsille. 7:äs osa. Kirjoitti Z. Topelius. Suomentajat Alli Nissinen ja Kaarlo Forsman. Werner Söderström, 1895.
Kansakoulun maantiede, Ragnar Hult & Gottfrid Petrus Bernhard Nordmann. Suomentaja Alli Nissinen, toimittanut P. Nordmann. Weilin & Göös, 1896.
Lukemisia lapsille. 8:as osa. Kirjoitti Z. Topelius. Suomentajat Alli Nissinen ja Kaarlo Forsman. Werner Söderström, 1897.
Lasten lukukirja : oppikirja kouluja ja kotia varten. Toimittanut Alli Nissinen. Werner Söderström, 1899.
Jaloa kylvöä, Zach. Topelius. Suomentaja Alli Nissinen. Werner Söderström, 1899.
Käsikirja yksinkertaisessa puutarhanhoidossa : kansaa varten, Alexandra Smirnoff. Suomentaja Alli Nissinen. Martta-yhdistys, 1901.
Nuorsuomalaisten naisedustajain esittämät anomusehdotukset 1907 ja 1908 vuoden valtiopäivillä, Lucina Hagman. Tekijät Lucina Hagman ja Alli Augusta Nissinen. Toimittajat, 1908.
Hopeakauha : satuja ja kertomuksia. Otava, 1909.
Fredrika Runeberg : esitelmä Helena Westermarck. Suomentaja Alli Nissinen. Martta-yhdistys, 1912.
Lasten toverina : tositapauksia ja taruja. Otava, 1916.
Kotini, Alli Nissinen, somistus: Hilkka Finne. Taru, 1920.
Kun Martta-yhdistys perustettiin Korpikylään : näytelmä Aino Pitkäsen vuorokeskustelusta saamansa alkuaiheen mukaan. Martta-yhdistys, 1916.
Lukukirja valmistavan koulun ylintä luokkaa varten. Otava, 1925.
Kolme kuninkaantytärtä ynnä muita satuja, P. Chr. Asbjörnsen ja Jörgen Moe, kuvittanut Helga Sjöstedt. Suomentaja Alli Nissinen. Otava, 1944.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Alli Nissinen Wikisitaateissa
Lisää luettavaa aiheesta Alli Nissinen on Wikiaineistossa
Alli Nissisen e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
Sainio, Venla: / Nissinen, Alli (1866–1926). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Saran sisaret: naiskirjallisuuden perinnettä Suomessa 1800-luvulta 1900-luvun alkuun.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Fanny Hult | Marttaliiton puheenjohtaja 1924–1926 | Seuraaja: Helmi Nylander |
Nuorsuomalaisten kansanedustajat
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1907–1908 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Ahmavaara  Alkio (1907)1  Arokallio  Brander  Castrén  Erkko  Hagman  Haveri  Heiskanen  Huoponen  Knuutila  Koskelin  Kuisma  Leppänen  Luoma  Mikkola  Nissinen  Pennanen  Pesonen  Renvall  Riihelä  Setälä  Snellman  Svinhufvud  Viljakainen  Wikman 
1 Santeri Alkio siirtyi nuorsuomalaisesta puolueesta SML:ään 1. syyskuuta 1907
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (27):  Ahmavaara  Arokallio  Brander  Castrén  Erkko  Grotenfelt  Heiskanen  Homén  Hultin  Huoponen  Kaskinen  Koskelin  Kurikka  Latva  Nissinen  Nylander  Peltonen  Pennanen  Riihelä  Rosendal  Setälä  Stenroth  Sthålberg  Svinhufvud  Tanttu  Viljakainen  Wikman 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Formula One 06

| Formula One 06 |
| --- | --- |

 PlayStation 2 -version kansikuva.
Kehittäjä:  SCE Studio Liverpool
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Pelisarja:  Formula 1
Julkaistu:  PlayStation 2EU 28. heinäkuuta 2006JP 28. joulukuuta 2006 PlayStation PortableEU 28. heinäkuuta 2006JP 28. joulukuuta 2006
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation Portable
Jakelumuoto:  DVD, UMD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Formula One 06 (F1 06) on SCE Studio Liverpoolin (entinen Psygnosis) kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, PlayStation Portablelle vuonna 2006.
Peli on Formula 1 -aiheinen ja kuuluu Formula One -pelisarjaan. PlayStation 3:lle julkaistu peli on nimeltään Formula One Championship Edition.
Pelimuodot

Peli sisältää kaikki Formula 1 -kauden 2006 tallit, kuljettajat ja radat sekä debytoineet tallit Scuderia Toro Rosso, Super Aguri ja Midland F1 Racing. Edellisten versioiden tapaan pelissä on mukana myös uramoodi.
Pelissä on viisi erilaista pelimuotoa:
Maailmanmestaruuskausi, jossa voi ottaa osaa kokonaiseen vuoden 2006 F1-kauteen.
Kisaviikonloppu, jossa voi haluamallaan kuskilla ajaa kokonaisen kisaviikonlopun, johon kuuluvat harjoitukset, aika-ajot ja kisa.
Pikakisa, jossa pelaaja voi haluamallaan kuljettajalla ajaa pelkän kisan.
Aikakisa, jossa pelaaja voi kartuttaa ajotaitojaan haluamallaan kuljettajalla ja radalla sekä yrittää rikkoa kierrosennätyksiä.
Urapeli, jossa pelaaja luo kuskin ja aloittaa tulokkaana sekä yrittää päästä parempiin talleihin.
Pelaaminen

Urapelissä pelaaja voi pelata viisi kokonaista kautta. Pelaaja aloittaa uransa Super Agurin, Scuderia Toro Rosson ja Midlandin tapaisten pikkutallien kanssa. Parempien suoritusten myötä hänen arvostuksensa nousee, ja pelaaja voi päästä ajamaan hallitsevien mestareiden autoa Renault F1:lle.
Pelissä on ajoa helpottavia apuja, kuten automaattinen jarrutus, jossa auto hiljentää vauhtia mutkiin, visuaalinen ajolinja, jota seuraamalla voi parantaa kierrosaikoja, spinnauspalautin, jossa auto automaattisesti palautuu ajosuuntaan, jos pelaaja pyörähtää radalla, luistonesto, joka parantaa auton pysymistä radalla, lukkiutumattomat jarrut, joiden avulla jarrut eivät lukkiudu ajon aikana, ohjausapu, joka helpottaa mutkiin ajamista sekä ajovakaudenhallinta, joka määrittää, kuinka helposti auto pyörähtää ympäri.
Peliä tehtiin vain PlayStation 2:lle ja PlayStation Portable:lle. Pelissä on mukana myös uusi aika-ajojen pudotuspelisysteemi, joka tuli Formula Ykkösiin vasta kyseisellä kaudella. Pelin muita uutuuksia ovat lämmittelykierros sekä testiratana käytettävä Jerezin rata Espanjassa. Erilaisia tavoitteita täyttämällä (esimerkiksi maailmanmestaruuden voittamalla) saa avattua erilaisia palkintoja. Pelin palkintokaapista pelaajat voivat katsoa eri Grand Prixeissä voittamiaan pokaaleja. Verkkopeli poistettiin PlayStation 2:n ja PlayStation Portable:n lopullisista versioista. Studio Liverpoolin mukaan syynä oli ajan loppuminen. Pelissä on myös suomenkielinen selostus, josta vastaavat Oskari Saari ja Erkki Mustakari.
Pelin PlayStation 3 -versio Formula One Championship Edition on käytännössä samanlainen, mutta graafisesti kehittyneempi.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Valmistaja | Auto | Moottori | Renkaat | Nro | Kuljettajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Mild Seven Renault F1 Team | Renault | R26 | Renault | M | 1 |  Fernando Alonso |
|  Mild Seven Renault F1 Team | Renault | R26 | Renault | M | 2 |  Giancarlo Fisichella |
|  Team McLaren Mercedes | McLaren | MP4-21 | Mercedes | M | 3 |  Kimi Räikkönen |
|  Team McLaren Mercedes | McLaren | MP4-21 | Mercedes | M | 4 |  Juan Pablo Montoya |
|  Scuderia Ferrari Marlboro | Ferrari | 248 F1 | Ferrari | B | 5 |  Michael Schumacher |
|  Scuderia Ferrari Marlboro | Ferrari | 248 F1 | Ferrari | B | 6 |  Felipe Massa |
|  Panasonic Toyota Racing | Toyota | TF106 | Toyota | B | 7 |  Ralf Schumacher |
|  Panasonic Toyota Racing | Toyota | TF106 | Toyota | B | 8 |  Jarno Trulli |
|  Williams F1 Team | Williams | FW28 | Cosworth | B | 9 |  Mark Webber |
|  Williams F1 Team | Williams | FW28 | Cosworth | B | 10 |  Nico Rosberg |
|  Lucky Strike Honda Racing F1 Team | Honda | RA106 | Honda | M | 11 |  Rubens Barrichello |
|  Lucky Strike Honda Racing F1 Team | Honda | RA106 | Honda | M | 12 |  Jenson Button |
|  Red Bull Racing | Red Bull | RB2 | Ferrari | M | 14 |  David Coulthard |
|  Red Bull Racing | Red Bull | RB2 | Ferrari | M | 15 |  Christian Klien |
|  BMW Sauber F1 Team | BMW Sauber | F1.06 | BMW | M | 16 |  Nick Heidfeld |
|  BMW Sauber F1 Team | BMW Sauber | F1.06 | BMW | M | 17 |  Jacques Villeneuve |
|  Midland F1 Racing | MF1 | M16 | Toyota | B | 18 |  Tiago Monteiro |
|  Midland F1 Racing | MF1 | M16 | Toyota | B | 19 |  Christijan Albers |
|  Scuderia Toro Rosso | Toro Rosso | STR1 | Cosworth | M | 20 |  Vitantonio Liuzzi |
|  Scuderia Toro Rosso | Toro Rosso | STR1 | Cosworth | M | 21 |  Scott Speed |
|  Super Aguri F1 | Super Aguri | SA05 | Honda | B | 22 |  Takuma Satō |
|  Super Aguri F1 | Super Aguri | SA05 | Honda | B | 23 |  Yūji Ide |
Radat

| Nro | Kilpailu | Rata |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Bahrainin Grand Prix | Bahrain International Circuit, Sakhir |
| 2 |  Malesian Grand Prix | Sepang International Circuit, Sepang |
| 3 |  Australian Grand Prix | Albert Park Grand Prix Circuit, Melbourne |
| 4 |  San Marinon Grand Prix | Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola |
| 5 |  Euroopan Grand Prix | Nürburgring, Nürburg |
| 6 |  Espanjan Grand Prix | Circuit de Catalunya, Montmeló |
| 7 |  Monacon Grand Prix | Circuit de Monaco, Monte Carlo |
| 8 |  Britannian Grand Prix | Silverstone Circuit, Silverstone |
| 9 |  Kanadan Grand Prix | Circuit Gilles Villeneuve, Montreal |
| 10 |  Yhdysvaltain Grand Prix | Indianapolis Motor Speedway, Indianapolis |
| 11 |  Ranskan Grand Prix | Circuit de Nevers Magny-Cours, Magny-Cours |
| 12 |  Saksan Grand Prix | Hockenheimring, Hockenheim |
| 13 |  Unkarin Grand Prix | Hungaroring, Mogyoród |
| 14 |  Turkin Grand Prix | İstanbul Park, Istanbul |
| 15 |  Italian Grand Prix | Autodromo Nazionale Monza, Monza |
| 16 |  Kiinan Grand Prix | Shanghai International Circuit, Shanghai |
| 17 |  Japanin Grand Prix | Suzuka Circuit, Suzuka |
| 18 |  Brasilian Grand Prix | Autódromo José Carlos Pace, São Paulo |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Petri Neittaanmäki

Petri Juhani Neittaanmäki (s. 3. maaliskuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen keskustalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1999–2007. Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen hän ollut vuosina 1997–2008 ja uudestaan vuodesta 2017 lähtien. Heinäkuussa 2016 hänestä tuli eduskunnan I varapuhemiehen, Mauri Pekkarisen, erityisavustaja.
Ura

Neittaanmäki valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1999 Jyväskylän yliopistosta. Vuosina 1996–1999 hän työskenteli Paavo Väyrysen erityisavustajana Euroopan parlamentissa ja osallistui vuosina 1997–1999 Politiikan korkeakouluun.
Neittaanmäki valittiin eduskuntaan Keski-Suomen vaalipiiristä vuoden 1999 vaaleissa ja toiselle kaudelle vuoden 2003 vaaleissa. Kansanedustajana hän yritti vuonna 2000 kerätä nimiä valitukseen pääministeri Paavo Lipposen toiminnasta Itävallan boikottikohun aikana. Lipponen oli tehnyt päätöksen boikottiin liittymisestä ilman tasavallan presidentti Martti Ahtisaaren suostumusta, jonka tämä antoi kuitenkin jälkikäteen. Vuonna 2004 Neittaanmäki arvosteli Suojelupoliisin toimintaa Rusi-tutkinnassa ja vaati vuonna 2006 Tarja Haloselta selvitystä tämän osallisuudesta DDR:n tunnustamiskomiteassa 1970-luvulla.
Vuosina 2007–2009 Neittaanmäki toimi Hannu Takkulan erityisavusajana Euroopan parlamentissa. Sittemmin Neittaanmäki toimi ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Paavo Väyrysen erityisavustajana.
Marraskuussa 2009 Neittaanmäki valittiin Kivijärven kunnanjohtajaksi, mutta hän ei ottanut virkaa vastaan valinnan jälkeen palkkatoiveesta syntyneiden erimielisyyksien vuoksi. Hän oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa muttei tullut valituksi. Vuonna 2013 Neittaanmäki oli 38-vuotiaana nuorin kansanedustajan sopeutumiseläkkeen saaja. Hän oli ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa yltäen ensimmäiselle varasijalle.
Jyväskylän kaupunginvaltuustossa Neittaanmäki on ollut vuosina 1997–2008 ja uudelleen vuodesta 2017.
Yksityiselämä

Neittaanmäen perheeseen kuuluu vaimo ja kolme lasta. Hänen isänsä on Jyväskylän yliopiston tietotekniikan professori Pekka Neittaanmäki.
Aiheesta muualla

Petri Neittaanmäen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
.aspx Petri Neittaanmäki Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Suomen Keskustan kansanedustajat
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 1999–2003 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (48):  E. Aho  H. Aho  Aittoniemi (1999)  Ala-Nissilä  Anttila  Aula  Huuhtanen (1999–2000)  Hyssälä  Isohookana-Asunmaa  Jäätteenmäki  Kalli  Karjula  Karpela  Kerola  Keränen  Kiviniemi  Komi  Korkeaoja  Korteniemi (1999–2001)  Korva (2001–2003)  Kääriäinen  Lahtela  Laukkanen  Lehtomäki  Leppä  Leppänen  Lintilä  Lämsä  Manninen  Myllyniemi  Mölsä  Neittaanmäki  Nousiainen  Oinonen  Pekkarinen  Puhakka  Ranta-Muotio  Rantakangas  Rehula  Rossi (1999, 2000–2003)  Ryynänen (1999–2003)  Saapunki  Salo  Takkula  Vanhanen  Vehviläinen  Vihriälä  Vilkuna  Väistö  Ylä-Mononen 
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (55):  Ahonen  Alatalo  Ala-Nissilä (2003–2006)  Anttila  Haapoja  Hautala  Hoskonen  Hyssälä  Hänninen  Juhantalo  Jäätteenmäki (2003–2004)  Kaikkonen  Kalli  Karjula  Karpela  Karvonen (2004–2007)  Kerola  Kettunen  Kiviniemi  Kiviranta  Komi  Korkeaoja  Markku Koski  Kääriäinen  Lankia  Laukkanen  Lehtomäki  Leppä  Lindqvist  Lintilä  Lämsä  Manninen  Riikka Moilanen-Savolainen  Neittaanmäki  Nousiainen  Oinonen  Paloniemi  Pekkarinen  Peltokorpi (2004–2007)  Pentti  Ranta-Muotio  Rantakangas  Rehula  Reijonen  Rossi  Rundgren  Salo (2006–2007)  Salovaara  Särkiniemi  Takkula (2003–2004)  Tiilikainen  Tölli  Vanhanen  Vihriälä  Vilkuna  Väistö  Ylä-Mononen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta
Judit Nederström-Lundén

| Judit Nederström-Lundén> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 21.7.1951–4.4.1966  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Turun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1898 Hauho
Kuollut: 17. marraskuuta 1984 (86 vuotta) Turku
Ammatti:  kirjanpitäjä
Judit Amanda Nederström-Lundén (26. lokakuuta 1898 Hanko – 17. marraskuuta 1984 Turku) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1951-1966.
Elämä

Nederström-Lundénin vanhemmat olivat liikemies Gustaf Henrik Nederström ja Alma Sofia Dahlström. Hän kävi keskikoulun ja kauppaopiston ja oli Osuusliike Tarmolan palveluksessa Turussa kirjanpitäjänä ja vt. konttoripäällikkönä vuosina 1916–1958.
Nederström-Lundén oli Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana 1951–1966 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Nederström-Lundén oli Turun kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä ja hän oli myös Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsenenä.
Perhe

Nederström-Lundénin puoliso oli Angelniemellä syntynyt puuseppä Alvar Ferdinand Lundén (1893-1955), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1930. Alvar Lundén vaikutti SSTP:ssä puolueen perustamisesta 1920 lähtien ja oli muun muassa Turun kaupunginvaltuuston jäsen. Vuoden 1922 rauhanjulistajien jutun yhteydessä hän sai kolmen vuoden kuritushuonetuomion. Sotavuosien jälkeen Alvar Lundén toimi SKP:n Turun aluesihteerinä.
Aiheesta muualla

Presidentti Urho Kekkosen EEC-vapaakauppasopimukseen liittyvä kirje Nederström-Lundénille marraskuulta 1973
Kansandemokraattien kansanedustajat
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1951–1954 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (43):  Aaltonen  Aitio  Backlund (1953–1954)  Friman  Haapanen  Hietanen  Häikiö  Juntunen  Järvinen (1951–1953†)  E. Kilpi  S. Kilpi  Kinnunen  Koivunen  Kujala  Kuusinen  Leskinen (1951–1952†)  Lindqvist  Manninen  Meriläinen  Murto  Mustonen  Myllymäki  Nederström-Lundén  Nevalainen  Nieminen (1952–1954)  Niiranen  Nurminen  Nykänen  Pekkala (1951–1952†)  Pessi  Prunnila  Puumalainen  Rannikkoluoto (1952–1954)  Rapio  Renfors  Riihimäki  Rosenberg  Rytkönen  Ryömä  Seppi  Stenberg  Tainio  Tauriainen  Tiekso-Isaksson  Torvi  Wirtanen 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (43):  Aaltonen  Aitio  Enne  Friman  Haapanen  Hietanen  Kelovesi  E. Kilpi  S. Kilpi  Kinnunen  Kiviaho  Koivunen  Kujala  Kuusinen  Leskinen  Liedes  Lindqvist  Manninen  Miettinen  Murto  Mustonen  Myllymäki  Nederström-Lundén  Nieminen  Niiranen  Nurminen  Pessi  Puhakka  Rapio  Roine  Rosenberg  Rosnell  Rytkönen  Ryömä  Seppi  Stenberg  Suonpää  Tainio  Tauriainen  Tiekso-Isaksson  Torvi  Virtanen  Åsvik 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (50):  Aaltonen  Aitio  Backlund  Enne (1958–1961†)  Friman  Haapanen  Hietanen  Honkonen  Kansikas (1959–1962)  Kelovesi  E. Kilpi  Kiviaho  Koivunen  Kujala (1958–1959†)  Kuusinen  Lakkala  Lehmonen  Liedes  Linna  Manninen  Meltti (1961–1962)  Meriläinen  Murto  Mustonen  Mäkelä (1958–1962)  Nederström-Lundén  Nieminen  Niiranen  Nurminen  Pessi  Prunnila  Puhakka  Pulkkinen  Rapio  Roine  Rosenberg  Rosnell  Rytkönen  Ryömä (1958†)  Salin  Seppi  Stenberg  Suonpää  Tainio  Tamminen  Tauriainen  Tiekso-Isaksson  Torvi  Tuominen  I. Virtanen  R. Virtanen  V. R. Virtanen  Åsvik 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aitio  Backlund  Gröndahl  Haapanen  Hietanen (1962†)  Honkonen  Kantola  Kelovesi  Kilpi  Kinnunen  Kiviaho  Koivunen  Koskinen  Kuusinen  Kämäräinen  Lagerroos (1964–1966)  Laiho  Lehmonen  Liedes  Lindqvist  Linna  Manninen  Murto (1962–1963†)  Mäkelä  Mustonen (1963–1964†)  Nederström-Lundén  Niiranen  Pessi  Puhakka  Pulkkinen  Rapio  Eino Roine (1962–1966)  Rosenberg  Rosnell  J. Rytkönen  V. Rytkönen (1962–1966)  Saarinen  Salin  Sinisalo  Stenberg  Suonpää  Suosalo  Tainio  Tamminen  Tauriainen  Tiekso  Torvi  I. Virtanen (1962†)  R. Virtanen  V. R. Virtanen  Åsvik 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta