stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gabriel Maxenius
Teoksia

De effectibus fascino-naturalibus, eli, Runoloitsujen vaikutuksista ; tiivistäen kääntänyt ja kommentein varustanut Nils-G. Hublin. Näköispainos, Kuopion yliopisto, Kuopio 1985, alun perin julkaistu Turussa 1733
Käkövesi (Ruokolahti)

| Käkövesi  (Saimaan lahti) |
| --- | --- |
 Käyhkään kanava
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala, Etelä-Savo
Kunnat:  Ruokolahti, Puumala
Koordinaatit:  61°25′01″N, 28°21′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Ala-Saimaan lähialue (04.112)
Järvinumero:  ei omaa numeroa (sisältyy 04.112.1.001)
Mittaustietoja (lahti)
Pinnankorkeus:  75,8 m  
Pituus:  13 km  
Leveys:  2 km  
Suurin syvyys:  29 m  
Saaria:  123 
 fiKäkövesi 
Käkövesi on lahti varsinaisessa Saimaan itäosassa Etelä-Karjalan Ruokolahdella ja Etelä-Savon Puumalassa. Se on haarautuvan lahden pohjoisosa ja sen toista haaraa kutsutaan Kyysmänlahdeksi.
Maantietoa

Käkövesi on noin 13 kilometriä pitkä ja 0,1–3,1 kilometriä leveä lahti. Lahdensuu sijaitsee Petraselän itäpuolella ja Myhkiönselän pohjoispuolella, jossa Luukkosenniemen ja Pataniemen väliin jää 0,5 kilometriä leveä saaristoinen aukko. Lahdensuuta suojaa läntisiltä tuulilta Patasaari ja Hätinsaari. Lahdensuun takana aukeaa ensin pieni Lehmiselkä, josta Kyysmänlahti työntyy kaakkoon ja Käkövesi pohjoiseen päin. Lahtien väliin jää kymmenkilometrinen niemi.
Käkövesi voidaan katsoa alkavan Lehmiselältä, mutta lahti kapenee Luukkolansaaren kohdalla 800 metrin leveässä salmessa. Salmen jälkeen lahden vasemmalla sivulla aukeaa Lummuslahti ja pieni Kuhalahti. Tiitanniemen ja Mariniemen takana tulee seuraavaksi Kopinselkä. Sen itärajana voidaan pitää Haapasaari ja Kotkatsaari, joiden takana aukeaa Veitsiniemenselkä. Se ulottuu 100 metriä leveään Kuosmanvirtaan asti. Sen takana sijaitsee Akolahti, joka kaakkoon jatkuva lahdenosa on saarien rikkoma lahdenpohjukka. Siitä voidaan mainita Majosaaren eri puolilla olevat Siitiinlahti ja Syväsalmi. Lahdenpohjukaa kutsutaan Lahnalahdeksi. Majosaaren itäpuolella kapenee pieni lahdelma Käyhkään kanavaksi. Siitä voi kulkea pienellä veneellä Polosselän puolelle ja siitä edelleen Pihlajaveden Ummistonvedelle.
Lahdessa on kartasta laskettuna 123 saarta ja luotoa. Lehmiselän ympäristöstä voidaan mainita Iso Mäntysaari, Iso Pimiäsaari, Pukkisaari, Viitasaari ja Herasaaret. Kopinselällä ovat seuraavat suuret saaret, joita ovat Poikpuoleinen, Pöntönsaari, Kotkatsaari, Haapasaari ja Marjosaari. Veitsiniemenselällä Pykäläniemen kohdalla on saariryhmä, johon kuuluvat Korpsaari, Kaurasaari, Korkiasaari, Louhusaari ja Oritsaari. Käköveden perukalla on suurin saari Marjosaari, joka muodostuu kahdesta toisiinsa maatuneesta saaresta, joiden osia kutsutaan edelleen Pieni- ja Iso Marjosaareksi.
Lehmiselällä on lahden syvin kohta aivan Kyysmänlahden suulla Pukkisaaren edessä olevassa syvänteessä. Lahti on sitä matalampi mitä idemmäksi mennään. Paikallisia syvänteitä löytyy esimerkiksi Kotkatsaaren lounaispuolella (14 metriä) ja Veitsiniemenselän kapeikossa (23 metriä). Lahden pohjukassa vettä on yleensä alle 10 metriä.
Lahden rannalla ei ole varsinaisia kyliä. Sen sijaan on entisiä kyliä tai kulmakuntia, jossa on asutusta jäljellä korkeintaan muutama talo eikä aina edes peltomaata. Tällainen on kantatien 62 varrella sijaitseva Käyhkää. Sen pohjoispuolelta haarautuu länteen päin kulkeva kylätie, jonka varrella sijaitsee rannan läheisyydessä Talkkuna, Mailahti, Karkia ja Mariniemi. Tie kiertää Salmentaustan kautta Luukkolansaareen, jossa sijaitsee Livunniemi. Käyhkään eteläpuolelta menee toinen kylätie Käköveden ja Kyysmänlahden väliseen niemeen. Tien loppupäässä sijaitsee kulmakunta Koppi. Puumalan ja Ruokolahden välinen kuntaraja kulkee ensin Lehmiselän poikki Kopinselälle, josta se kääntyy Karkian ja Mailanden välistä rantaan ja kohti pohjoista.
Historiaa

Vielä 1960-luvulla oli metsien ojittaminen alkamassa ja vuoden 1971 peruskartassa oli lahden etelä- ja pohjoispuolella oli ojitettuina luontaisten purojen kosteikot. Kaikissa kulmakunnissa viljeltiin vielä 1970-luvun alussa maatilojen peltomaita . Vuoden 1987 peruskartassa oli heikompia peltopalstoja jo metsitetty ja tämä koski erityisesti lähes kaikkia Talkkunan peltomaita.
Vesistösuhteet

Käkövesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Ala-Saimaan alueeseen (04.11), johon Ala-Saimaan lähialue (04.112) kuuluu. Tässä artikkelissa ei oteta kantaa Käyhkään kanavan virtaamiin ja sen vaikutuksista Käköveden valuma-alueeseen. Sen sijaan voidaan luetella vesistöjä, jotka laskevat suoraan Käköveteen. Kylliönoja on Kylliönjärven (114 ha) Haamulammen (4 ha) kautta Karkiaan laskeva laskuoja. Sen valuma-alueeseen kuuluu Ahvenlammen (2 ha) ympäristöstä monia pieniä lampia. Toinen pohjoisrantaan laskeva oja on Suuren Vasemusjärven (10 ha) laskuoja. Vesistöketjun pääuomassa ovat Säynätjärvi (114 ha) ja Pieni Vasemusjärvi (2 ha). Säynätjärveen laskee Tiitanjoki, jonka kautta laskevat Musta Ruokojärvi (51 ha) ja Valkia Ruokojärvi (31 ha). Säynätjärven laskujokeen yhtyy koillisesta tuleva Suuren Haukkalammen (7 ha) valuma-alueen vedet. Etelärantaan laskee Kotkatsaaren eteen Apaalahteen Armijärven (71 ha) laskuoja. Sen valuma-alueeseen sisältyvät myös Suuri Kortetjärvi (8 ha) ja Pieni Kortetjärvi. Lahnalahteen laskee Korkiakoskenoja, jolla on Käköveteen laskevista ojista suurin valuma-alue. Osa sen vedestä on peräisin Tuomalankankaalta ja Palokankaalta, jotka kuuluvat toiseen Salpausselkään. Valuma-alue on suovaltainen ja suo-ojista kertyy suuri osa valuma-alueen vesistä. Alueella sijaitsee esimerkiksi Vaarjärvi (9 ha), Suuri Karvalampi (2 ha) ja Pieni Karvalampi.
Vedet poistuvat Käkövedestä Petraselälle, sieltä eteläiselle Suur-Saimaalle ja Imatralla Vuoksen kautta Laatokkaan ja se edelleen Suomenlahteen.
Onnen poika (elokuva)

| Onnen poika> Lykke-Per |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bille August
Käsikirjoittaja:   Bille August  Anders August 
Perustuu:  Henrik Pontoppidanin romaaniin
Tuottaja:  Karin Trolle Thomas Heinesen
Pääosat:   Esben Smed Jensen  Katrine Greis-Rosenthal 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2018
Kesto:  168 min
Alkuperäiskieli:  tanska
Aiheesta muualla
IMDb
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Onnen poika (Lykke-Per) on Bille Augustin ohjaama tanskalainen draamaelokuva vuodelta 2018. Se perustuu Nobel-palkitun tanskalaiskirjailijan Henrik Pontoppidanin samannimiseen romaaniin 1900-luvun taitteesta, jossa köyhän maalaisperheen teknisesti lahjakas nuorukainen raivaa tietään Kööpenhaminan yläluokkaan.
Nokia tune

Nokia tune
Nokia tune on Nokian soittoääni, jota se käyttää kaikissa matkapuhelimissaan ja useimmissa TV-mainoksissaan. Se on osa Francisco Tárregan Gran Valsia, mutta tästä huolimatta Nokia pitää sitä tavaramerkkinään. Vanhoissa Nokia-puhelimissa soittoääni olikin nimellä Grande Valse. Nokian puhelimien käynnistysäänenä on lyhennetty versio Nokia tunesta.
Suomessa Nokia on rekisteröinyt "Nokia tunen" mm. matkaviestintään ja leluihin liittyviin käyttötarkoituksiin.
Anssi Vanjoki toi vuonna 1993 kappaleen nuotit Nokian viestintäjohtajalle Lauri Kiviselle, ja he valitsivat kappaleesta 13 sävelen katkelman tunnukseksi. Kivinen tilasi mainonnassa käytettävän kitaraversion tallenteen kitarataiteilija Timo Korhoselta. Ensimmäinen puhelinmalli, jonka soittoääneksi Nokia tune oli valittavissa, oli Nokia 2110.
Nokia tune pianolla
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Aiheesta muualla

Suomalaiskitaristi äänitti maailman tunnetuimman soittoäänen ja katuu, ettei pyytänyt isompaa rahasummaa, Yle / Noora Takamäki, 1.12.2024
Ferrari F40

| Ferrari F40 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Ferrari
Valmistusvuodet:  1987–1992
Korimalli:  2-ovinen coupe
Luokka:  superauto
Edeltäjä:  Ferrari 288 GTO
Seuraaja:  Ferrari F50
Tekniset tiedot
Rakenne:  keskimoottori
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  2936 cm3
Teho:  352 kW
Huippunopeus:  324 km/h
Kiihtyvyys:  4 s (0–100 km/h)
Vetotapa:  takaveto
Kulutus:  8,6/9,7/19,2 l/100 km (90/120/kaupunki)
Ferrari F40
Ferrari F40 on Ferrarin 40-vuotisjuhlamalli ja myös  F41-mallia valmistettiin vuosina 1987–1992 ja se oli aikanaan Ferrarin valmistamista malleista nopein, tehokkain ja kalleinlähde?. Se oli viimeinen Ferrari, jolle Enzo Ferrari antoi virallisen siunauksensa sairasvuoteeltaan, tosin itse autoa koskaan näkemättälähde?. Vaikka auton virallinen teho 7000 rpm:llä on 352 kW/478 hv, on silti olemassa erilaisia ​​versioita, jotka eroavat suuresti suorituskyvyiltään.
Yleistä

Auto esiteltiin Ferrarin 40-vuotisen tuotantohistorian juhlavuotena 1987. Itse tuotanto käynnistyi vuonna 1988. Auton suunnittelusta vastasi Nicola Materazzi ja muotoilusta Pininfarina.
Ferrari F40-mallia useasti verrataan Porschen 959-malliin, joka on toinen samoihin aikohin ilmestynt 80-luvun superauto. Itse F40-mallia ei ollut rakennettu päämäräisesti vastaukseksi 959-mallille. Ferrarin markkinointiosaston Giovanni Perfetti oli vuonna 1988 vastannut että "F40 on innostuneimmille omistajillemme, jotka haluavat pelkkää suorituskykyä. Se ei ole tulevaisuuden laboratorio, kuten 959 on. Se ei ole "Star Wars-auto". Ja sitä ei luotu, koska Porsche rakensi 959:n. Se olisi tapahtunut joka tapauksessa."
Auto on 1311 kappaleeseen rajoitetusta valmistusmäärästä johtuen arvokas keräilykohde. Kaikki autot myytiin etukäteen ennen niiden valmistumista. F40:ää on valmistettu vain punaisena.
Suomessa Ferrari F40:n omistavat Vesa Keskinen ja Juha Kankkunen.
Moottori

Autossa on ohjaamon taakse pitkittäin sijoitettu V8-moottori, jonka perusta on jo aikaisemmin nähty GTO-moottori. Iskutilavuutta kuitenkin suurennettiin 2,9 litraan. Kummassakin sylinteririvissä on kaksi kannen yläpuolista nokka-akselia (DOHC) ja venttiilejä on neljä per sylinteri. Moottorissa on kaksi IHI:n valmistamaa turboahdinta.
V8, 2936 cm3, 352 kW (478 hv) @ 7000 r/min, 577 Nm @ 4000 r/min, 7,7:1
Mitat

Pituus: 4430 mm
Leveys: 1980 mm
Korkeus: 1135 mm
Akseliväli: 2450 mm
Raideleveys e/t: 1595/1610 mm
Omamassa: 1100 kg
Renkaat: 245/40-17 edessä ja 335/35-17 takana
Polttoainesäiliö: 2 kpl, yhteensä n. 120 l
Ilmanvastuskerroin: 0,34
Suorituskyky

Auto pääsi myös Guinnessin ennätysten kirjaan aikansa nopeimpana sarjavalmisteisena urheiluautona.
Kiihtyvyys 0–60 mph (0–96 km/h): 3,8 s
Kiihtyvyys 0–100 mph (0–161 km/h): 7,8 s
Kiihtyvyys 1/4 maili (402 m): 11,6 s
Kiihtyvyys 0–100 km/h: 3,9 s
Kiihtyvyys 0–200 km/h: 11 s
Kiihtyvyys 0–1000 m: 20,9 s
Huippunopeus: 324 km/h
Ferrari F40 LM (1988)

Auton kilpaversiot kehitti Michelotto Padovassa, ja niitä valmistettiin vuodesta 1989 eteenpäin. Autosta valmistettiin myös kilparadoille tarkoitettua LM-versiota, jonka ensitestit suoritettiin vuonna 1988. Aerodynamiikan osalta katu- ja ratamallin välillä eroja oli muun muassa säädettävässä takasiivessä ja etuvalaisimissa. Moottorin viritysastetta muutettiin niin, että tehoa irtosi vähintään 728 hv, mutta aika-ajoja varten oli mahdollisuus saavuttaa jopa yli 900 hv teholukemat. Lisäksi sisustusta oli riisuttu ja kojelauta käytännössä kokonaan poistettu.
Näiden lukumäärästä on ristiriitaista tietoa, Ferrarin nettisivujen mukaan "F40 LM/Competizionea valmistettiin yhteensä noin kymmenen kappaletta". Toiset lähteet ilmoittavat, että F40 LM -mallien valmistusmäärä on noin 19 autoa.
Moottori: Tipo F120 A Twin Turbo V8, 2936 cm3, 537 kW (720 hv) @ 7500 r/min, 706 Nm @ ? r/min, 7,8:1
Vaihteisto: 5-portainen manuaali
Omapaino: 1050 kg
Huippunopeus: 367 km/h
Kiihtyvyys 0–96 km/h: 3,1 s
Ferrari F40 GTE (1994)

Vuonna 1994 BPR Championship -sarjaa varten valmistettiin vielä F40:n GTE-versioita. Alkuperäistä 2,9-litraista moottoria kasvatettiin ensin 3,5 litraan ja myöhemmin vielä 3,6 litraan. Tehoa saavutettiin noin 660 hv. Seuraavien kausien aikana autossa esiteltiin vielä lukuisia muutoksia, kuten kuusiportainen vaihdelaatikko ja keraamiset jarrulevyt.
Aiheesta muualla

Autowiki:Ferrari F40
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juopunut enkeli

| Juopunut enkeli> 酔いどれ天使 Yoidore Tenshi |
| --- | --- |
 Elokuvan japaninkielinen juliste
Ohjaaja:  Akira Kurosawa
Käsikirjoittaja:  Akira Kurosawa
Säveltäjä:  Fumio Hayasaka
Kuvaaja:  Takeo Itō
Leikkaaja:  Akikazu Kōno
Pääosat:  Takashi Shimura, Toshirō Mifune
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Tōhō
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:  1948
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juopunut enkeli (jap. 酔いどれ天使, Yoidore Tenshi) on Akira Kurosawan ohjaama yakuzaelokuva vuodelta 1948. Elokuvan pääosissa ovat Takashi Shimura sekä Toshirō Mifune.
Shimura näyttelee alkoholistista tohtoria, jolla on oma klinikka Tokion slummeissa. Mifune puolestaan näyttelee nuorta rikollista, jonka elämän tohtori yrittää pelastaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juopunut enkeli Wikimedia Commonsissa
Batman – Lepakkomies (televisiosarja)

| Batman |
| --- | --- |
 Robin (Burt Ward) ja Batman (Adam West).
Tyyli:  toiminta-seikkailu
Kestoaika:  30 min
Luoja(t):  Bob Kane (hahmot) William Dozier (televisiosarja)
Pääosissa:  Adam West Burt Ward Alan Napier Neil Hamilton Stafford Repp Madge Blake  ja Yvonne Craig
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  American Broadcasting Company Kolmoskanava, MTV3 Yle Teema
Esitetty:  12. tammikuuta 1966 – 14. maaliskuuta 1968
Jaksoja:  120
Aiheesta muualla
IMDb 
Batman – Lepakkomies (engl. Batman) on yhdysvaltalainen camp-huumorin sävyttämä komediasarja, jota esitti alun perin ABC. Sen keskeiset näyttelijät olivat Adam West (Batman) ja Burt Ward (Robin). Ohjelman jaksoja tehtiin yhteensä 120. Ensimmäinen jakso esitettiin 12. tammikuuta 1966 ja viimeinen 14. maaliskuuta 1968.
Juuri Batman-televisiosarjaan monet ensimmäisenä yhdistävät Batmanin, vaikka televisiosarja oli kenties kaikkia muita Batmanin esiintymisiä etäämpänä alkuperäisestä sarjakuvasta. Tosin jotkin ohjelman jaksot perustuivat suoraan sarjakuvien juoneen. Samalla myös uusia rikollisia keksittiin varta vasten televisiosarjaa ajatellen. Vakioroistoina sarjassa vuorottelivat Kissanainen, Pingviini, Jokeri ja Arvuuttaja, mutta lukuisia muitakin roistoja nähtiin.
Televisiosarja oli aikanaan huippusuosittu; se oli Peyton Placen ohella ainoa 1960-luvun ohjelma Amerikassa, jota esitettiin kaksi kertaa viikossa. Sarjasta esitettiin noin 40 jaksoa myös Suomessa Mainos-TV:n ohjelmistossa syyskuusta 1966 elokuuhun 1967, kunnes television uusi ohjelmaneuvosto kielsi sen liian väkivaltaisena. Sen jälkeen sitä on näytetty Kolmoskanavalla 1980-luvun lopussa, MTV3-kanavalla vuosien 1998 ja 1999 kesällä, sekä Yle Teema kanava esitti sarjan 1. kauden kesällä 2015. Televisiosarja oli rakennettu moniulotteiseksi: lapsille se näyttäytyy jännittävänä rikostarinana, aikuisille taas miltei itseironisena parodiana. Tämä ratkaisu vapautti sarjan käsikirjoittajat paineista tuottaa uskottavia dialogeja tai juonenkäänteitä.
Sarjasta muistetaan monia yksityiskohtia, kuten Batmanin musta, kaksipaikkainen custom-rakennettu Lepakkoauto (Batmobile), joka oli varustettu lukuisilla erikoisominaisuuksilla, sekä laboratoriolla ja omalla ydinreaktorilla varustettu Lepakkoluola (Batcave), mihin päästiin laskeutumalla Lepakkotankoja (Batpoles) pitkin Waynen kartanosta. Sarjan surf-henkisen tunnussävelen sävelsi Neal Hefti.
Ohjelman jaksot rakennettiin jo 1930-luvun yhdysvaltalaisista sarjaelokuvista periytyneellä cliffhanger-tyylillä, jossa joka toisen jakson lopussa Batman ja Robin jäivät jonkun rikollisen ansaan, ja seuraavassa jaksossa he selvisivät ansasta, ja saivat rikollisen lopulta kiinni. Usein ohjelman lopussa kertojanääni ilmoittaa: ”Jatkuu ensi viikolla. Sama lepakkoaika, sama lepakkokanava.”
Suomessa Scandia - levymerkki julkaisi 1967 singlen Batman ja suuri kultalevyryöstö,  jolla oli kahteen osaan jaettu pieni kuunnelma, jonka dialogi ja tehosteäänet mukailevat televisiosarjaa. Singlestä tehtiin uusintajulkaisu 1980-luvulla.
Sarjan hahmoja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam West   | … |    Bruce Wayne/Batman    |
|  Burt Ward   | … |    Dick Grayson / Robin    |
|  Julie Newmar   | … |    Kissanainen (Catwoman) (kaudet 1–2)   |
|  Eartha Kitt   | … |    Kissanainen (Catwoman) (kausi 3)   |
|  Cesar Romero   | … |    Jokeri (The Joker)    |
|  Burgess Meredith   | … |    Pingviini (The Penguin)    |
|  Frank Gorshin   | … |    Arvuuttaja eli Irvileuka (The Riddler)   |
|  Otto Preminger  | … |   Pakkasherra (Mr. Freeze)   |
|  Alan Napier   | … |    Alfred Pennyworth    |
|  Neil Hamilton   | … |    Komissaari James ”Jim” Gordon    |
|  Stafford Repp   | … |    Poliisipäällikkö O’Hara    |
|  Madge Blake   | … |    Harriet-täti Cooper   |
|  Yvonne Craig   | … |   Barbara Gordon/ Lepakotyttö (Batgirl) (kausi 3)   |
|  William Dozier   | … |   Kertoja   |
Jaksot > 1. tuotantokausi

| Jakso (t) | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi | Esityspäivä Yhdysvalloissa | Vihollinen | Näyttelijä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 & 2 | Arvaa lorun lopputulos / Tyrmäysvoitto | Hi Diddle Riddle / Smack In the Middle | 12 & 13 tammikuuta 1966 | Arvuuttaja | Frank Gorshin |
| 3 & 4 | Konna herrasmiehen puvussa / Kirottu Pingviini | Fine Feathered Finks / The Penguin's a Jinx | 19 & 20 tammikuuta 1966 | Pingviini | Burgess Meredith |
| 5 & 6 | Kortipakan villi kortti / Otat mua pannuun! | The Joker Is Wild / Batman Is Riled | 26 & 27 tammikuuta 1966 | Jokeri | Cesar Romero |
| 7 & 8 | Kelmi tykkää kylmästä / Kylmää kyytiä | Instant Freeze / Rats Like Cheese | 2 & 3 helmikuuta 1966 | Pakkasherra | George Sanders |
| 9 & 10 | Maaginen Zelda / Kuolemaakin karumpi kohtalo | Zelda the Great / A Death Worse Than Fate | 9 & 10 helmikuuta 1966 | Zelda | Anne Baxter |
| 11 & 12 | Lorun loppu / Kissan ja hiiren leikkiä | A Riddle a Day Keeps the Riddler Away / When the Rat's Away the Mice Will Play | 16 & 17 helmikuuta 1966 | Arvuuttaja | Frank Gorshin |
| 13 & 14 | Epäonnen hattu / Batman kipsissä | The Thirteenth Hat / Batman Stands Pat | 23 & 24 helmikuuta 1966 | Hullu Hatuntekijä | David Wayne |
| 15 & 16 | Filunkipeliä koulussa / Tasapäinen ottelu | The Joker Goes to School / He Meets His Match, The Grisly Ghoul | 2 & 3 maaliskuuta 1966 | Jokeri | Cesar Romero |
| 17 & 18 | Kaksikasvoinen roisto / Voi jumpe, mikä kilpajuoksu | True Or False Face / Holy Rat Race | 9 & 10 maaliskuuta 1966 | Valenaama | Malachi Throne |
| 19 & 20 | Kis-kis kippurahäntä / Loikka onneen | The Purr-fect Crime / Better Luck Next Time | 16 & 17 maaliskuuta 1966 | Kissanainen | Julie Newmar |
| 21 & 22 | Pingviini kaidalla tiellä / Kätevä apulainen | The Penguin Goes Straight / Not Yet, He Ain't | 23 & 24 maaliskuuta 1966 | Pingviini | Burgess Meredith |
| 23 & 24 | Kuuma käsittely / Tiukka paikka | The Ring of Wax / Give 'Em the Axe | 30 & 31 maaliskuuta 1966 | Arvuuttaja | Frank Gorshin |
| 25 & 26 | Heitä ässä peliin / Tahtipuikko Batmanilla | The Joker Trumps an Ace / Batman Sets the Pace | 6 & 7 huhtikuuta 1966 | Jokeri | Cesar Romero |
| 27 & 28 | Faraon kirous / Farao on raiteiltaan | The Curse of Tut / The Pharaoh's in a Rut | 13 & 14 huhtikuuta 1966 | Kuningas Tut | Victor Buono |
| 29 & 30 | Kenelle kellot soivat / Kana kynittävänä | The Bookworm Turns / While Gotham City Burns | 20 & 21 huhtikuuta 1966 | Kirjatoukka | Roddy McDowall |
| 31 & 32 | Hidas kuolema / Vääriä arvauksia | Death in Slow Motion / The Riddler's False Notion | 27 & 28 huhtikuuta 1966 | Arvuuttaja | Frank Gorshin |
| 33 & 34 | Pingviinin koukutus / Batman framilla | Fine Finny Fiends / Batman Makes the Scenes | 4 & 5 toukokuuta 1966 | Pingviini | Burgess Meredith |
Jaksot > 3. tuotantokausi

| Jakso (t) | Englanninkielinen nimi | Esityspäivä USA:ssa | Vihollinen | Näyttelijä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 95 | Enter Batgirl, Exit Penguin | 14 syyskuuta 1967 | Pingviini (lopussa Arvuuttaja) | Burgess Meredith (lopussa Frank Gorshin) |
| 96 | Ring Around the Riddler | 21 syyskuuta 1967 | Arvuuttaja (lopussa Siren) | Frank Gorshin (lopussa Joan Collins) |
| 97 | The Wail of the Siren | 28 syyskuuta 1967 | Siren (lopussa Pingviini & Lola Lasagne) | Joan Collins (lopussa Burgess Meredith & Ethel Merman) |
| 98 & 99 | The Sport of Penguins / A Horse of Another Color | 5 & 12 lokakuuta 1967 | Pingviini & Lola Lasagne (lopussa Kuningas Tut) | Burgess Meredith & Ethel Merman (lopussa Victor Buono) |
| 100 | The Unkindest Tut of All | 19 lokakuuta 1967 | Kuningas Tut | Victor Buono |
| 101 | Louie, the Lilac | 26 lokakuuta 1967 | Louie the Lilac (lopussa Munapää & Olga, Kasakoiden kuningatar) | Milton Berle (lopussa Vincent Price & Anna Baxter) |
| 102 & 103 | The Ogg and I / How to Hatch a Dinosaur | 2 & 9 marraskuuta 1967 | Munapää & Olga, Kasakoiden kuningatar | Vincent Price & Anna Baxter |
| 104 | Surf's Up! Joker's Under! | 16 marraskuuta 1967 | Jokeri | Cesar Romero |
| 105 - 106 & 107 | The Londinium Larcenies / The Foggiest Notion / The Bloody Tower | 23, 30 marraskuuta & 7 joulukuuta 1967 | Lord Marmaduke Ffogg & Lady Penelope Peasoup | Rudy Vallee & Glynis Johns |
| 108 | Catwoman's Dressed to Kill | 14 joulukuuta 1967 | Kissanainen (lopussa Munapää & Olga, Kasakoiden kuningatar) | Eartha Kitt (lopussa Vincent Price & Anna Baxter) |
| 109 | The Ogg Couple | 21 joulukuuta 1967 | Munapää & Olga, Kasakoiden kuningatar | Vincent Price & Anna Baxter |
| 110 & 111 | Funny Feline Felonies / The Joke's on Catwoman | 28 joulukuuta 1967 & 4 tammikuuta 1968 | Jokeri & Kissanainen | Cesar Romero & Eartha Kitt |
| 112 | Louie's Lethal Lilac Time | 11 tammikuuta 1968 | Louie the Lilac | Milton Berle |
| 113 | Nora Clavicle and the Ladies' Crime Club | 18 tammikuuta 1968 | Nora Clavicle | Barbara Rush |
| 114 | Penguin's Clean Sweep | 25 tammikuuta 1968 | Pingviini | Burgess Meredith |
| 115 & 116 | The Great Escape / The Great Train Robbery | 1 & 8 helmikuuta 1968 | Shame & Calamity Jan | Cliff Robertson & Dina Merrill |
| 117 | I'll Be a Mummy's Uncle | 22 helmikuuta 1968 | Kuningas Tut | Victor Buono |
| 118 | The Joker's Flying Saucer | 29 helmikuuta 1968 | Jokeri | Cesar Romero |
| 119 | The Entrancing Dr. Cassandra | 7 maaliskuuta 1968 | Dr. Cassandra Spellcraft & Cabala (sekä Kissanainen, Jokeri, Pingviini, Arvuuttaja, Munapää ja Kuningas Tut) (lopussa Minerva) | Ida Lupino & Howard Duff (sekä Cesar Romero, Frank Gorshin, Burgess Meredith, Vincent Price ja Victor Buono, Kissanainen tuntematon) (lopussa Zsa Zsa Gabor) |
| 120 | Minerva, Mayhem and Millionaires | 14 maaliskuuta 1968 | Minerva | Zsa Zsa Gabor |
Kirjallisuutta

Mörttinen, Valtteri: ”Lepakkomiehen eskapistinen elämänvaihe”. Filmihullu 3/2016.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yle Areena - Batman
| n k DC Comicsin näytellyt televisiosarjat |
| --- | --- |
Esityksessä:  The Flash (2014–)  Legends of Tomorrow (2016–)  Titans (2018–)  Doom Patrol (2019–)  Pennyworth (2019–)  Batwoman (2019–)  Stargirl (2020–)  Superman & Lois (2021–)  Sweet Tooth (2021–)  Peacemaker (2022–) 
Lopetetut:  Adventures of Superman (1952–1958)  Batman (1966–1968)  Shazam! (1974–1977)  The Secrets of Isis (1974–1977)  Wonder Woman (1975–1979)  Superboy (1988–1992)  Swamp Thing (1990–1993)  Flash (1990–1991)  Human Target (1992)  Teräsmieheni (1993–1997)  Smallville (2001–2011)  Batmanin tytär (2002–2003)  Arrow (2012–2020)  Gotham (2014–2019)  Constantine (2014–2015)  iZombie (2015–2019)  Supergirl (2015–2021)  Lucifer (2016–2021)  Preacher (2016–2019)  Powerless (2017)  Black Lightning (2018–2021)  Krypton (2018–2019)  Swamp Thing (2019)  Watchmen (2019)  Y: The Last Man (2021) 
Tulevat:  The Sandman (2022)
Kohtisuoruus

Euklidisessa geometriassa suorat ovat kohtisuorassa, jos niiden leikkauskulma on 90 astetta. Yleisemmin kohtisuoruus on määritelty kaikissa sisätuloavaruuksissa siten, että kaksi vektoria on keskenään kohtisuorassa, jos niiden sisätulo on nolla.