stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leena Kaarna

Leena Kyllikki Kaarna (s. 26. marraskuuta 1939 Lappee) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän ylitti ensimmäisenä suomalaisnaisena korkeudessa 160 ja 170 senttimetriä.
Kaarna sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kymmenenneksi ja Tokion 1964 olympialaisissa 13:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 1961 ja 1963. Hän edusti Suomea kuudessa maaottelussa.
Seuratasolla Kaarna edusti Lappeen Rientoa. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1961, 1962, 1963 ja 1964 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1958 ja SM-pronssia vuonna 1960. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1963 ja 1964. Hän hyppäsi yksitoista Suomen ennätystä vuosina 1958–1964, parhaimmillaan 170 senttimetriä.
Leena Kaarnan isä on kansanedustaja Mikko Kaarna.
Kaavain

Kaavain.
Ympyröiden ja ellipsien piirtämiseen tarkoitettu kaavain.
Kaavain (eli malline, kaavalevy, luotta, sabloni, sabluuna tai sapluuna) on mallilevy, jonka ääriviivojen tai reikien mukaan kappale tai kuvio voidaan tehdä.
Tavallinen kaavaimen käyttötarkoitus on piirtäminen. Nykyisin kaavain on tehty useimmiten muovista; siinä on piirrettävän aiheen (esimerkiksi ruusun) ääriviivat. Asettamalla kaavain paperin päälle sen avulla voidaan piirtää aiheen ääriviivat. Piirtämisen aikana kaavain on pidettävä paikallaan. Jos se lipsuu, piirtovaihe ”menettää tasapainonsa”. Kaavaimella piirto on useimmiten helpompaa kuin piirtäminen mallista.
Silkkipainossa eli serigrafiassa käytetään myös sapluunaa, joka on kiinnitetty seulakankaalle. Sapluuna voidaan valmistaa  leikkaamalla tai valottamalla suoraan seulakankaalle siveltyyn emulsioon. Painettaessa painoväri pääsee seulakankaan läpi painettavalle materiaalille vain niistä kohdista, joissa sapluunassa on aukko.
Teknisen piirustuksen kaavaimet

Teknisessä piirtämisessä käytettävät kaavaimet sisältävät valmiiksi oikeaan mittakaavaan mitoitettuja reikiä, joiden avulla aikaansaadaan haluttu symboli tai merkki.
Luettelo historioitsijoista

Tämä on luettelo historioitsijoista.
Antiikki > 400-luku eaa.

Herodotos, Historian isä (400-luku eaa.)
Ktesias (400-luku eaa.)
Antiikki > 300-luku eaa.

|  | Nimi | Elinaika | Lyhyt kuvaus | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Thukydides | 450-luku – 395 eaa. | Peloponnesolaissodan kirjoittaja |  |
|  | Ksenofon | 431 eaa. – noin 360 eaa. |  |  |
|  | Eforos | n. 400–330 eaa. |  |  |
|  | Theopompos | s. n. 380 eaa. |  |  |
|  | Kallisthenes Olynthoslainen | n. 360–328 eaa. |  |  |
|  | Kleitarkhos | eli 300-luvulla eaa. |  |  |
|  | Aristobulos Kassandreialainen | kuoli vuoden 301 eaa. jälkeen |  |  |
|  | Ptolemaios | 367 eaa. – 283 eaa. |  |  |
|  | Timaios Tauromenionlainen | n. 350 eaa. |  |  |
|  | Anaksimenes Lampsakoslainen |  |  |  |
|  | Onesikritos |  |  |  |
|  | Marsyas Pellalainen | syntyi noin 356 eaa. | Marsyas kirjoitti Makedonikan, joka käsitteli pääasiassa Filippos II:n hallituskautta. Teos käsitteli myös Aleksanteri Suuren Vähän-Aasian kampanjaa. |  |
Antiikki > 200-luku eaa.

Hieronymos Kardialainen (kuoli 260 eaa.)
Duris Samoslainen (noin 340 eaa.–260 eaa.)
Manetho
Fylarkhos
Demokhares
Diyllos
Antiikki > 100-luku eaa.

Polybios (noin 203 eaa. – 120 eaa.)
Antiikki > Ensimmäinen vuosisata eaa.

Diodoros Sisilialainen (noin 65 eaa.–30 eaa.)
Sima Qian (145 tai 135 eaa. – 90 tai 86 eaa.)
Sallustius (86 eaa. – 34 eaa.)
Strabon (noin 63 eaa. – 24)
Livius (noin 59 eaa. – 17)
Quadrigarius
Timagenes
Antiikki > Ensimmäinen vuosisata

Pompeius Trogus
Diodorus Siculus
Josephus (noin 37 – noin 100)
Antiikki > 100-luku

Plutarkhos (noin 45 – noin 125)
Tacitus (noin 55 – noin 117)
Suetonius (75 – 160)
Arrianos (noin 92 – noin 175)
Appianus (noin 95 – noin 165)
Quintus Curtius Rufus (100-luku)
Antiikki > 200-luku

Cassius Dio (155 – 229 jälkeen)
Herodianos (noin 170 – noin 240)
Junianus Justinus (200-luku)
Antiikki > 300-luku

Eusebius Kesarealainen (260–340)
Eutropius (300-luvun loppu)
Aurelius Victor (noin 320 – noin 390)
Ammianus Marcellinus (330–400)
Keskiaika

Prokopios
Jordanes
Cassiodorus
Isidorus Sevillalainen
Einhard (noin 775–840)
Jean Froissard
Philippe de Commines
Jean de Joinville
Anna Komnena
Christine de Pisan
Adam Bremeniläinen
Saxo Grammaticus
Jean Juvénal des Ursins
Ibn Khaldun (1332–1406)
Renessanssi

Niccolò Machiavelli
Francesco Petrarca
Uusi aika

Johan Arckenholtz
Adolf Ivar Arvidsson
Arild Huitfeldt
Edward Gibbon (1737–1794)
François Guizot
Leopold von Ranke
Adolphe Thiers
Theodor Mommsen
Voltaire
Jacob Burckhardt
Numa Denis Fustel de Coulanges
Arnold J. Toynbee
Henri Pirenne
Jules Michelet
Nykyhistorioitsijat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esko Aaltonen  Jorma Ahvenainen  Matthias Akiander  Aulis J. Alanen  Keijo Alho  Eric Anthoni  Philippe Ariès  Robert Aron  Jaako Auer  Jeam-Pierre Azéma  Marc Bloch  Kaarlo Blomstedt  John Boswell  Fernand Braudel  Peter Burke  Rondo Cameron  E. H. Carr  Michel de Certeau  Pierre Chanu  Winston Churchill  Robert Darnton  Natalie Zemon Davis  Isaac Deutscher  Georges Duby  |  Peter Englund  Max Engman  Marc Ferro  Robert Fogel  Michel Foucault  Olavi K. Fält  Jarl Gallén  Carlo Ginzburg  Gertrude Himmelfarb  Eric Hobsbawm  Johan Huizinga  Jalmari Jaakkola  Eino Jutikkala  Mauno Jokipii  Max Gallo  Donald Kagan  Maija Kallinen  George F. Kennan  Matti Klinge  Jacques Le Goff  Emmanuel Le Roy Ladurie  Giovanni Levi  |  P.S. Lewis  Veikko Litzen  Juha Manninen  Ohto Manninen  Henri-Irènée Marrou  Werner Maser  K. B. McFarlane  Pierre Nora  Mona Ozouf  Pentti Renvall  J. Salwyn Schapiro  William L. Shirer  Edward Shorter  Gunnar Suolahti  John Toland  Päiviö Tommila  Jouko Vahtola  Heikki Waris  Väinö Voionmaa  Michel Vovelle  Heikki Ylikangas  Seppo Zetterberg  Howard Zinn  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo historioitsijoista Wikimedia Commonsissa
Voltaire
Jääpallon SM-kilpailu 1929

| SM-kilpailu 1929 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  18
Ajankohta:  13.tammikuuta 1929- 3.maaliskuuta 1929
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Viipurin Sudet
Toinen sija:  Helsingin IFK
Suurin yleisömäärä:  3000 (HIFK-Sudet)
  ← 1928 :  1930 → 
Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1929 saatiin taas mukaan uusia kaupunkeja kun Kotkan Palloseura osallistui kilpailuun. Kisaan osallistui ennätysmäärä joukkueita, 19, tosin Pietarsaaressa ei kenttää saatu kuntoon joten IF Drott joutui luovuttamaan ottelunsa. Suuren joukkuemäärän vuoksi tasoerot olivat suuria, joten parhaat seurat Sudet, HJK, HIFK, Kiffen ja HPS aloittivat ottelunsa vasta kun jäljellä oli enää kahdeksan joukkuetta. Tällä kertaa oli myös teoriassa mahdollista, että loppuottelussa olisi pelannut kaksi saman kaupungin seuraa.
Viipurissa Susien haastajaksi oli noussut vasta perustettu ja ensimmäiseen SM-kilpailuunsa osallistuva Viipurin Palloseura. ViPS:aan oli siirtynyt monia Viipurin IFK:n ja Reippaan pelaajia. Joukkueiden ensimmäinen ottelu päättyi tasan, mutta uusintaottelussa ennakkosuosikki Sudet onnistui saamaan niukan voiton. Välieräottelut olivat myös tasaisia, Sudet voitti HJK:n niukasti 3-2, ja HIFK:n ja Kiffenin paremmuus ratkesi uusintaottelussa HIFK:n eduksi. Lopputtelussa Helsingissä Sudet vei mestaruuden Viipuriin 0-5 voitolla.
Ottelut > Alkuottelut

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Varkauden Sk:n Palloilijat | 1-2 | Savonlinnan Riento |
| Oulun Palloseura | 0-12 | Vaasan Palloseura |
| Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 9-2 | Kotkan Palloseura |
| Vaasan Palloseura | 8-2 | Vasa IFK |
| Tampereen Palloilijat | 3-4 | Turun Palloseura |
| Turun Palloseura | 4–2 | Åbo IFK |
| Savonlinnan Riento | 0-4 | Viipurin Palloseura |
| Viipurin Reipas | 1-5 | Lappeenrannan Urheilu-Miehet |
| IF Drott | Drott luovutti | Vasa IS |
| Viipurin Palloseura | 4–1 | Lappeenrannan Urheilu-Miehet |
| Vaasan Palloseura | 6-5 | Vasa IS |
Ottelut > Puolivälierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 9-2 | Helsingin Palloseura |
| Kronohagens IF | 8-3 | Turun Palloseura |
| Vaasan Palloseura | 2-11 | Helsingin IFK |
| Viipurin Sudet | 3-3 | Viipurin Palloseura |
Uusintaottelu
| Viipurin Sudet  | 3-1 | Viipurin Palloseura |
Ottelut > Välierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Viipurin Sudet | 3-2 | Helsingin Jalkapalloklubi |
| Kronohagens IF | 3-3 | Helsingin IFK |
Uusintaottelu
| Kronohagens IF | 1-4 | Helsingin IFK |
Ottelut > Loppuottelu

3.maaliskuuta 1929 Helsinki
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 0-5 (0-1) | Viipurin Sudet |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Viipurin Sudet
2.: Helsingin IFK
3.-4.: Helsingin Jalkapalloklubi
3.-4.: Kronohagens IF
5.-8.: Viipurin Palloseura
5.-8.: Vaasan Palloseura
5.-8.: Helsingin Palloseura
5.-8.: Turun Palloseura
9.-19.: Vasa IS
9.-19.: Lappeenrannan Urheilu-Miehet
9.-19.: Savonlinnan Riento
9.-19.: Viipurin Reipas
9.-19.: Vasa IFK
9.-19.: Åbo IFK
9.-19.: Varkauden Suojeluskunnan Palloilijat
9.-19.: Tampereen Palloilijat
9.-19.: Kotkan Palloseura
9.-19.: Oulun Palloseura
9.-19.: IF Drott
Mestarijoukkue

Susien mestarijoukkue: Heikki Anttonen, Arvo Närvänen, Jussi Pelli, Heikki Lund, Tuovi Koskinen, Yrjö Leppänen, Aarne Hahl, Eero Sorvali, Valter Lund, Mauno Sirén, Niilo Jantunen.
TUL:n mestaruus > Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Töölön Vesa | 4-3 ja.(2-2) | Helsingin Kullervo |
Töölön Vesan mestarijoukkue: Arvo Ståhlberg, Arvo Karhunen, Aarne Vepsäläinen, Ernst Grönlund, Arthur Nyström, Valde Virtanen, Heikki Vilenius, Väinö Forsten, Frans Karjagin, Reini Hurme, Tauno Speeti.
Kaasavuori

Kaasavuori on Naantalissa, Merimaskussa Otavan saarella sijaitseva merenrantakallio, joka kohoaa merestä 55,4 metrin korkeuteen. Kaasavuorta käytettiin muinoin vartiotulivuorena ja siellä on muinaisjäännöksiä. Yhdessä viereisen Munavuoren kanssa Kaasavuori saa valtakunnallisesti merkittävän kallioalueen suojelurajauksen. Kallioalueen maisemallisia ja geologisia arvoja pidetään merkittävänä, ja historiallinen arvo katsotaan hyvin merkittäväksi. Kallioalue on luonnonarvoiltaan arvokas.
Kaasavuori muodostaa yhdessä matalamman Munavuoren kanssa noin 16 hehtaarin jyrkänteisen kallioselännejakson. Ympäröivästä maastosta kallioalue erottuu korkeampana metsäselänteenä, joka näkyy parhaiten mereltä. Kaasavuorelta avautuukin edustavia merimaisemia ja se on suosittu paikallinen näköalapaikka ja retkikohde. Avokalliopinnat ovat kuitenkin enimmäkseen puustoisia. Kalliolaella on laakeita silokalliopintoja. Kallio on kivilajiltaan kinzigiittiä, jossa on suuria kordieriitti- ja granaattiporfyroblasteja. Alueen kalliomännikömaisemat ovat massiivisen louhikkoisia ja jyrkänteisiä, ja niidä pidetään hyvin edustavina. Kallioalue onkin geomorfologisesti monipuolinen ja merkittävä. Kalliorinteillä on voimakkaasti lohkoutuneita louhikkoisia jyrkännemuotoja, massiivisia irtolohkareita ja halkeamia sekä onkaloita.
1990-luvun alussa kallioalue katsottiin lähinnä paikalliselta arvoltaan biologisesti merkittäväksi, jolloin se oli enimmäkseen melko luonnontilaisena edustava. Tuolloin tehdyssä selvityksessä kallion lakiosat olivat karua kalliomännikköä, jossa on edustavia poronjäkälä-kalliotierasammalkasvustoja. Jyrkänteiden silokallio- ja pystyseinämillä kasvoi karua jäkälä- ja sammalvaltaista kalliokasvillisuutta. Vaateliasta kalliolajistoa ei tavattu.
Vesi- ja ympäristöhallituksen vuoden 1995 julkaisussa Luonnon- ja maisemansuojelun kannalta arvokkaat kallioalueet Turun ja Porin läänissä Kaasavuori–Munavuori sai inventoinnin, valtakunnallisesti merkittävän kallioalueen suojelurajauksen. Kallioalueen maisemallisia ja geologisia arvoja pidetään merkittävänä, kun biologisia arvoja vähemmän merkittävänä. Historiallinen arvo katsotaan hyvin merkittäväksi. Kaasavuori–Munavuoren arvoluokka eli luonnon- ja maiseman suojelullinen merkitys on 4, eli kyseessä on luonnonarvoiltaan arvokas kallioalue.
Muinaisjäännökset ja luonnonmuodostumat

Kaasavuorella sijaitsee kolme Museoviraston inventoimaa kohdetta: kiinteä muinaisjäännös, mahdollinen muinaisjäännös ja luonnonmuodostuma.
Kaasavuoren huipulla on suuri siirtolohkare, jonka pystysuorat seinämät ovat 3–4 metriä korkeita, eteläsivun loivahkoa seinämää lukuun ottamatta. Siirtolohkareen päällä on kattilamainen 3–4 metrin läpimittainen syvennys. Vuonna 1971 tehdyssä inventoinnissa syvennyksestä tehdystä koekuopasta löytyi piilastu ja nokista maata. Paikka on ajoitettu kivikautiseksi asuinpaikaksi ja on erittäin mahdollista, että se on ollut käytössä esihistoriallisena aikana.
Kallion kaakkoisrinteellä on jääkauden muodostama lohkarekivikko, jossa kiviä on liikuteltu ja aseteltu tomtning-asumuksen omaisesti. Vuonna 2016 tehdyssä tarkastuksessa kivirakennelman ajoitusta ei saatu selville.
Kalliolaen itäpuolella on pohjois-eteläsuuntaisella rinnetasanteella jääkaudella muodostunutta kivikkoa. Kivikko on 20–30 metriä leveä ja laskee alas rinnettä usean kymmenen metriä. Kivikossa on röykkiöitä muistuttavia kohoumia, mutta ne ovat syntyneet kun kivikkoon on kaivettu kuoppia. Tämä todettiin vuonna 1971 tehdyssä inventoinnissa kuten myös jo aikaisemmin arkeologi A. M. Tallgrenin toimesta. Tästä huolimatta peruskartassa on edelleen merkintä "muinaishauta".
Aiheesta muualla

Äkäslompolo, Unna: Jylhä ja salaperäinen Kaasavuori, Merimasku retkipaikka.fi.  24.9.2016. Jotuca Oy.
Luettelo Kiteen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kiteen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kiteen kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Kiteeseen on liitetty Kesälahden kunta.
Kaasujäähdytteinen reaktori

Magnox-reaktorin kaaviokuva
Kaasujäähdyytteinen reaktori on ydinreaktori, jota jäähdytetään kaasulla ja jossa hidastinaineena on yleensä grafiitti. Kaasujäähdytteiset, Magnox-tyyppiset reaktorit ovat yleisimpiä Britanniassa.
Historia

Britannian vanhimmat ydinvoimalareaktorit ovat Magnox-tyyppisiä. Magnoxin kehitystyöstä vastasi UKAEA (United Kindom Atomic Energy Authority, 1954-2004). Maailman ensimmäinen kaupallinen atomivoimalaitos avattiin Calder Halliin 1956. Neuvostoliitto oli avannut ensimmäisen siviilikäytössä olevan ydinreaktorin AM-1:n Obninskissa 1954. Calder Hallin ensimmäisen reaktorin teho oli 60 megawattia. Calder Halliin rakennettiin kaikkiaan 4 Magnox-tyyppistä reaktoria yhteisteholtaan 200-240 megawattia. Näillä ensimmäisillä reaktoreilla tuotettiin myös plutoniumia sotilaskäyttöön. Isoon-Britanniaan rakennettiin kaikkiaan 11 Magnox-tyyppistä reaktoria ja Japaniin sekä Italiaan kaksi. Calder Hall poistettiin käytöstä 2003. Laitos oli toiminut 47 vuotta ilman suurempia katkoksia tai onnettomuuksia.
Sellafieldissa Britanniassa ilmalla jäähdytetyn Windscale Pile no. 1:n grafiitti syttyi palamaan 10. lokakuuta 1957 ja levitti ympäristöön suuren määrän radioaktiivisia aineita.
Tekniikka ja tulevaisuus

Magnox-tyypin nimi tulee luonnonuraanipolttoaineen magnesiumlejeerinkikuoresta ja sanasta non-oxidising (hapettumaton). Metalliseos hidastaa vain vähän neutroneja, mutta se rajoittaa reaktorin ytimen lämpötilaa pienentää termistä hyötysuhdetta. Hidastinaineena on grafiitti eli hiili ja jäähdytinaineena hiilidioksidi, joka on noin 27 barin paineessa ja poistuu reaktorista noin 360 °C:ssa. Kaasulla höyrystetään vettä, joka johdetaan turbiiniin ja lauhduttimeen. Reaktio voidaan pysäyttää boorista valmistetuilla säätösauvoilla, jotka absorboivat neutroneja. Rikastamattoman uraanin käytöstä seuraa tarve vaihtaa polttoainesauvoja usein. Reaktorin rakenteen vuoksi polttoainesauvoja voidaan vaihtaa pysäyttämättä reaktoria.
Magnoxin pohjalta on kehitetty edistyneempi AGR-reaktori (Advanced Gas-Cooled Reactor), jossa polttoaineena on noin 3 %:iin rikastettu uraani zirkoniumkuoressa ja jäähdytteen paine ja lämpötila ovat korkeammat: 40 bar, 640 °C.
Koekäytössä on joitain HTGR-reaktoreita (High Temperature Gas-Cooled Reactor). Näissä polttoaine on grafiitin ja uraanin sekoitusta, jäähdytinaine heliumia. Erillistä hidastinainetta ei tarvita polttoaineen sekoiteluonteen takia. HTGR tarjoaa eräitä etuja: sen polttoainetta voidaan eräissä malleissa vaihtaa käytön aikana ja polttoaine voidaan pakata hyvin tiiviiseen kuoreen pieniin kapseleihin, mikä tekee merkittävästä polttoaineperäisten aineiden vapautumisesta käytännössä mahdotonta.
Kaarna (Tuntematon sotilas)

Kaarna on Väinö Linnan Tuntematon sotilas -romaanin hahmo, joka esiintyy vain kirjan alussa.
Kaarnan kuvaus romaanissa

Kaarna on romaanin kuvaaman konekiväärikomppanian päällikkö jatkosodan alkaessa ja sotilasarvoltaan kapteeni. Kaarna esitellään romaanin ensimmäisessä luvussa, kun hän saapuu katselemaan komppanian harjoitusta paloaukealla. Kaarnan kerrotaan olevan jääkäri ja osallistuneen Aunuksen retkikuntaan. Kaarnan kerrotaan saanen mitaleita talvisodassa. Tämän johdosta hän on tyytymätön siihen, ettei saanut komennettavakseen pataljoonaa. Kaarna kaatuu heti komppanian ensimmäisessä taistelussa yrittäessään innostaa miehiä hyökkäämään. Hänen viimeiset sanansa ovat "Tankki se on piru!" hänen kiisteltyään lähetti Mielosen kanssa vihollisen ammunnasta. Lammiosta tulee Kaarnan kuoltua komppanian päällikkö.
Kaarna dramatisoinneissa

Edvin Laineen Tuntemattomassa sotilaassa (1955) Kaarnaa näyttelee Pentti Irjala, Rauni Mollbergin versiossa (1985) Veikko Tiitinen ja Aku Louhimiehen vuoden 2017 filmatisoinnissa Pirkka-Pekka Petelius.
Analyysi

Ilkka Malmberg näkee Tuntematonta sotilasta analysoivassa teoksessaan Kaarnassa isällisiä piirteitä. Kaarna on kuolemansa jälkeen erityisesti Kariluodon esikuva. Linna kuvailee Kaarnaa jo viisissäkymmenissä olevaksi vanhaksi mieheksi. Kaarnalla kerrotaan olevan vaimo, jota  Lehto on ennen sotaa auttanut muutossa. Kaarnan esikuva oli Linnan oma komppanianpäällikkö Toivo Kärnä, joka niin ikään kaatui pian sodan alettua.
Kadonneet kirjaintyypit

| Kadonneet kirjaintyypit>  Suomalainen kirjainmuotoilu 1920–1985 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Markus Itkonen
Kieli:  suomi
Genre:  typografia
Kustantaja:  RPS-yhtiöt
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  204
ISBN:  978-952-5001-15-0

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kadonneet kirjain­tyypit, Suoma­lainen kirjain­muotoilu 1920–1985 on Markus Itkosen väitös­kirja suoma­laisesta typo­grafisesta suunnit­telusta. Teos ilmestyi 2012.
Aiheesta muualla

Pulkkinen, Veijo: Kansallisia kirjaintyyppejä etsimässä Kiiltomato.  20.5.2013. Viitattu 24.10.2023.
Kaaosteoria

Kaaosteoria on matematiikkaa ja fysiikkaa yhdistävä tutkimusala, joka käsittelee tiettyjen ei-lineaaristen dynaamisten järjestelmien käyttäytymistä, jotka ilmenevät kaoottisina ja ovat äärimmäisen herkkiä pienillekin muutoksille alkuolosuhteissa (perhosvaikutus). Esimerkkejä sellaisista järjestelmistä tavataan ilmakehän dynamiikasta, aurinkokunnasta, laattatektoniikassa, pyörteisissä nesteissä, taloudessa, populaation kasvussa ja lääketieteessä.
Kaaosteorian mukaan todellisuus tulee ymmärtää dynaamiseksi, monimuotoiseksi ja ennustamattomaksi. Systeemin kaoottisuudelle on ominaista, että systeemin lopputulosta ei voida ennustaa systeemin alkutilasta. Olennaista kaaoksessa on säännöllisyyden puuttuminen siinä mielessä kuin se ilmenee klassisessa luonnontieteessä: jaksoittaisina liikeratoina ja alkuehdoista riittävällä tarkkuudella ennustettavina lopputuloksina.
Matemaattinen kaaos on täysin deterministinen, ennalta määrätty. Yleisessä kielenkäytössä kaaos ja kaaosteoria sekoitetaan usein täyteen "kaaokseen" tai "epäjärjestykseen", satunnaisuuteen, joka on epälainalaisen järjestelmän tulos.
Matemaattisesti kaoottinen järjestelmä voisi olla täysin ennustettavissa, jos alkuarvot ja prosessi tunnettaisiin täysin tarkkaan. Käytännössä alkuarvo- ja laskentatarkkuus rajoittaa
ennustushorisonttia ja lyhyessä ajassa järjestelmä tulee täysin ennustamattomaksi.
Esimerkki 1

Esimerkiksi yksinkertainen rekursioyhtälö
on deterministinen, mutta myös kaoottinen ja alkuarvoherkkä. Lähtöarvot ja tulos
kuuluvat väliin [0,4]. (Epästabiileina kiintopisteinä ovat 0 ja 3).
Jos x0:sta lähdetään ja lasketaan, niin tavallinen laskin tulostaa
roskaa jo 30–40:n iteraation jälkeen, tietokoneohjelmalla 20:n desimaalinkin
tarkkuudella jo 55:n iteraation jälkeen. Lähtöarvossa oleva virhe keskimäärin 
kaksinkertaistuu jokaista iteraatiota kohti.
Taulukko 1. Iteraatioita kolmella hiukan toisistaan poikkeavalla alkuarvolla.
a             b              c          c-a = virhe
x0=  0,5          0,501        0,500001           1E-6
x1   1,75         1,752999     1,750003           3E-6
x2   3,9375       3,938990506  3,9375015          1,5E-6
x3   0,24609375   0,240315818  0,246087938       -5,8E-6
x4   0,923812866  0,903511578  0,923792477      -20E-6
x5   2,841821253  2,797713141  2,841777368      -44E-6
x6   3,291336978  3,363653744  3,291410864       73E-6
x7   2,33244881   2,140448465  2,332257981     -190E-6
x8   3,889477789  3,980274229  3,889604634      127E-6
x9   0,429873685  0,07851398   0,429394328     -479E-6
x10  1,534703356  0,307891473  1,533197823    -1505E-6
x11  3,783499033  1,136768734  3,782095727    -1403E-6
x12  0,8191312       ..        0,824134818     5004E-6
x13  2,605548876               2,617341075    11792E-6
x14  3,633310558               3,618889998   -14421E-6
x15  1,33229662                1,379195176    46899E-6
x16  3,554172197               3,61460137    0,06
x17  1,584548783               1,393062416  -0,191
x18  3,827400287               3,631626769  -0,196
x19  0,660608193               1,337794087   0,677
x20  2,206029587               3,561483329   1,355
      .....                         ....        ...
Nähdään, että kuuden numeron tarkkuudella ei päästä 20 askelta pitemmälle.
Itse asiassa laskettaessa esimerkiksi arvoa x100 se vastaa sitä, että laskettaisiin 101-terminen 2100:n asteen jättimäinen polynomi, jonka arvot (ja reaalijuuret) sijoittuvat välille 0..4, kun argumenttina on kyseiselle välille sijoittuva luku.
Esimerkki 2

Tarkastellaan yhtälöä
Tämä on parametrin C ansiosta edellistä yleisempi tapaus.
Jos parametri C on suurempi kuin −1,402, niin raja-arvoa lähestyttäessä huomataan 2,4,8,16,... jakson haarautumisia eli bifurkaatioita, joiden haarautumiskohtien suhde lähenee tunnettua Feigenbaumin vakiota 4,6692016091...
Jos C on rajaa C∞ = −1,402... pienempi, niin tulos on täysin kaoottinen kuten esimerkissä 1.
Silti molempien esimerkkien yhtälöt ovat deterministisiä: jokainen xn:n arvo on matemaattisesti katsoen täysin määrätty millä tahansa alkuarvolla x0.
Kirjallisuutta

Aula, P. 1999. Organisaation kaaos vai kaaoksen organisaatio? Dynaamisen organisaatioviestinnän teoria. Akateeminen väitöskirja. Helsinki: Loki-Kirjat.
Gleick, James: Kaaos.  ((Chaos: Making a New Science, 1987). Tarkistettu laitos)  Suomentanut Raimo Keskinen. Helsingissä:  Art House, 2013.  ISBN 978-951-884-497-9
Gribbin, John: Syvä yksinkertaisuus: Kaaos, kompleksisuus ja elämän synty.  (Deep Simplicity: Chaos, Complexity and the Emergence of Life, 2004)  Suomentanut Arja Hokkanen. Helsinki:  Ursa, 2005.  ISBN 952-5329-41-0
Hayles, N. K. 1991. Chaos and Order. Chicago: University of Chicago Press.
Kiel, L. D. 1994. Managing Chaos and Complexity in Government. Jossey-Bass: San Francisco.
Lorenz, E. 1963. ”Deterministic non periodic flow.” Journal of Atmospheric Science, Vol. 20, ss. 130-141.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bishop, Robert: Chaos The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)