stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Operaatio Margarethe
Miehityksen toteutus

Saksalaisten suunnitelman mukaisesti Horthy kutsuttaisiin Klessheimiin ennen miehityksen toteuttamista. Siellä hänet peloteltaisiin nimittämään uusi Saksan kanssa yhteistyötä tekevä hallitus. Kutsu saapui 15. maaliskuuta. Annettu virallinen syy tapaamiselle oli keskustelu unkarilaisjoukkojen vetämisestä pois itärintamalta Karpaattien puolustamiseksi. Unkarilaiset ymmärsivät tilanteen olevan vaarallinen ja esimerkiksi Saksan joukkojen keskitykset maan rajoille olivat tiedossa. Yleisesikunnan päällikkö kenraalieversti Ferenc Szombathelyi selitti Horthylle, että sotilaallinen vastarinta ei ollut mahdollista ja Horthyn olisi matkustettava tapaamiseen. Kállay oli puolestaan tapaamista vastaan, koska valtionhoitajan poissaolo teki maasta poliittisesti ja sotilaallisesti puolustuskyvyttömän. Horthy kääntyi lopulta Szombathelyin kannalle ja päätti matkustaa tapaamaan Hitleriä.
Horthy saapui Klessheimiin 18. maaliskuuta mukanaan hallituksensa johtavia henkilöitä. Heti tapaamisen aluksi Hitler selitti epäilevänsä Unkarin valmistelevan italian kaltaista petosta ja hän kertoi myös päätöksestään miehittää Unkari. Raivostunut Horthy ryntäsi ulos ja halusi katkaista neuvottelut. Szombathelyi ja muut hänen mukanaan saapuneet unkarilaiset saivat kuitenkin hänet jatkamaan neuvotteluja. Horthy yritti turhaan vakuuttaa Hitlerille, että mitään petosta ei tapahtuisi. Hän kieltäytyi kuitenkin allekirjoittamasta saksalaisten valmistelemaa julistusta, jonka mukaan saksalaiset joukot marssisivat Unkariin Horthyn suostumuksella. Keskustelujen jatkuessa Horthy otti kuitenkin taipuvamman kannan. Hitler lupasi, että saksalaiset joukot voitaisiin vetää pois kunhan tilanne vakiintuisi. Tällöin Horthy antoi viimein ymmärtää, että saksalaiset eivät kohtaisi vastarintaa tekemättä kuitenkaan muodollista suostumusta miehitykselle. Horthy suostui myös nimittämään uuden hallituksen. Saksalaiset joukot ylittivät Unkarin rajan aamuyöllä 19. maaliskuuta. Koko maa miehitettiin vain muutamassa tunnissa. Maan pääkaupunki Budapestiin saksalaisjoukot saapuivat varhain aamulla moottorimarssein ja rautateitä pitkin. Saksalaiset eivät kohdanneet vastarintaa, vaan maassa olleet Unkarin armeijan yksiköt vetäytyivät kasarmeihinsa.
Vuosisadan rakkaustarina (SIGin albumi)

| Vuosisadan rakkaustarina SIG |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Gösta Sundqvist
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 36.00
 Levymerkki: Johanna
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 22.
SIG:n muut julkaisut
| Sudet 1981 | Vuosisadan rakkaustarina 1982 | Syke 1983 |
Vuosisadan rakkaustarina on SIG-yhtyeen huhtikuussa vuonna 1982 julkaistu albumi. Albumi on yhtyeen kolmas ja sen tuotti Gösta Sundqvist. Levyn tuotantopäällikkö oli Atte Blom ja äänittäjänä sekä miksaajana toimi Måns Groundstroem. Yhtyeen laulaja ja lauluntekijä Matti Inkinen otti levyn nimen Märta Tikkasen kirjan Århundradets kärlekssaga suomenkielisestä nimestä.
Suosio

Albumin kappale ”Vuosisadan rakkaustarina” nousi hitiksi.
Tämä oli toinen Sigin myydyimmistä albumeista. Sitä myytiin miltei 25 000 kappaletta, eli kultalevyraja ei mennyt aivan rikki. 
Albumi "Vuosisadan rakkaustarina" nousi Suomen virallisen listan sijalle 22. Se pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.   Silti tämä riitti nostamaan Sigin takaisin Suosikin karvapäägalleriaan..
Soundin 4/1982 mukaan albumi oli Soundin listalla sijalla 15. Soundin arvostelun mukaan Sig teki ajan henkeen  harvinaista romanttista poppia, ja kopioi itseään. Esimerkiksi "Laitakaupungin laulu" oli omistettu Sam Cookelle. Soundin kriitikko kysyi, miksei yhtye tuolloin herättänyt enempää huomiota.
Kappaleet

Laitakaupungin laulu – 4.16
En koskaan (sinusta tuu selviytymään) – 2.33
Harhaa – 3.35
Et mua huomaa – 2.21
Niin kauan kuin maailma on – 5.15
Vuosisadan rakkaustarina – 3.04
Mä kierrän maailmaa – 3.09
Lolita – 3.51
Bäng-bäng – 2.24
Pitkä matka Velkuaan – 2.10
Jos taivas on vain pienille enkeleille – 3.27
Aiheesta muualla

Aku-Tuomas Mattila: Portaat purppurasumuun - Sig-yhtyeen tarina.  Turku:  Kustannusosakeyhtiö Sammakko, 2018.  ISBN 978-952-483-364-6
Cole Kmet

Cole Kmet vuonna 2023.
Cole Kmet (s. 10. maaliskuuta 1999 Lake Barrington, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on sisempi laitahyökkääjä. Kmet edustaa NFL-joukkue Chicago Bearsia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Notre Damen yliopiston joukkueessa. Bears varasi hänet toisella kierroksella 43. varausvuorolla vuoden 2020 NFL:n varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2020 Kmet teki Bearsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 7,5 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Heinäkuussa 2023 Kmet teki Bearsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 50 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Kmet on pelannut 84 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 258 kiinniottoa, 2 592 kiinniottojaardia, ja 19 kiinniotolla tehtyä touchdownia. Hän on edennyt juoksemalla kahdeksan jaardia. Kmet on pelannut yhden NFL:n pudotuspelien ottelun. Tässä ottelussa hänellä oli kolme kiinniottoa ja 16 kiinniottojaardia. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Patricia Kopatchinskaja

Patricia Kopatchinskaja vuonna 2012
Patricia Kopatchinskaja (s. 1977) on moldovalaissyntyinen viulisti. Hän on kuitenkin elänyt suurimman osan elämästään joko Itävallassa tai Sveitsissä.
Ura

The British Royal Philharmonic Society nimesi Kopatchinskaja vuonna 2014 "instrumentalist of the year".
Kopatchinskaja on soittanut useiden tärkeiden eurooppalaisten orkestereiden kanssa, kuten Wienin, Berliinin ja Lontoon filharmonikkojen kanssa. Hän soittaa säännöllisesti myös Japanissa ja Australiassa, ja on sittemmin laajentanut toimintaansa myös Yhdysvaltoihin, Etelä-Amerikkaan, Venäjälle ja Kiinaan. Hänellä on jatkuva yhteistyö muun muassa seuraavien kapellimestarien kanssa: Teodor Currentzis, Péter Eötvös, Tito Muñoz, Iván Fischer, Heinz Holliger, Vladimir Jurowski, Andrés Orozco-Estrada, Kirill Petrenko, Sir Simon Rattle ja François-Xavier Roth.
Kopatchinskajan kokemus yhtyeiden ja kamariorkestereiden johtajana sisältää kiertueen Britten Sinfonian kanssa, toistuvia kiertueita Mahlerin kamariorkesterin ja Australian kamariorkesterin kanssa ja hän on ollut Saint Paulin kamariorkesterin taiteellinen kumppani vuodesta 2014. Tällä hetkellä hän on Camerata Bernin taiteellinen kumppani. Hän on järjestänyt useita lavastettuja konserttituotantoja: "Kuolema ja neito" Saint Paulin kamariorkesterin kanssa, "Bye-Bye Beethoven" Mahlerin kamariorkesterin kanssa, "Dies Irae" Lucerne-festivaalin alumnien kanssa sekä "War and Chips" ja " Aika ja ikuisuus "Camerata Bernin kanssa. Vuosina 2003-2005 Kopatchinskaja järjesti Rüttihubeliade-festivaalin Sveitsin Alpeilla. Kesäkuussa 2018 Kopatchinskaja oli Kalifornian Ojai-musiikkijuhlien musiikkijohtaja.
Säännöllisiä kamarimusiikkikumppaneita ovat sellisti Sol Gabetta, klarinetisti Reto Bieri ja pianistit Joonas Ahonen, Markus Hinterhäuser, Polina Leschenko ja Anthony Romaniuk. Huhtikuussa 2016 Kopatchinskaja esiintyi Anoushka Shankarin kanssa konsertissa Berliinin Konzerthausissa, Saksassa.
Kopatchinskaja on tehnyt yhteistyötä Il Giardino Armonicon, Akademie für Alte Musik Berlinin, MusicAeterna Permin, Orchester des Champs-Élyséesin, Orchestra of the Age of Enlightenment kanssa Giovanni Antoninin, René Jacobsin ja Philippe Herreweghen johdolla. Hän on esiintynyt myös Sir Roger Norringtonin ja Roy Goodmanin kanssa.
Yksityiselämä

Kopatchinskaja syntyi Chișinăussa Neuvostoliiton Moldovan sosialistisessa tasavallassa (nykyisin Moldova). Hän tulee muusikkoperheestä. Hänen vanhempansa olivat molemmat Moldovan neuvostotasavallan folk-yhtyeessä: hänen äitinsä Emilia Kopatchinskaja oli viulisti ja hänen isänsä Viktor Kopatchinsky oli cimbalom-soittaja. Kun hänen vanhempansa olivat konserttikiertueella entisen itäblokin maissa, hän varttui isovanhempiensa luona.  Hän aloitti viulunsoiton 6-vuotiaana.
Vuonna 1989 perhe pakeni Wieniin. Kopatchinskaja tuli Wienin musiikki- ja esittävän taiteen yliopistoon 17-vuotiaana, jossa hän opiskeli musiikillista sävellystä ja viulua. 21–23-vuotiaana hän päätti opintonsa Bernissä Musikhochschulessa, jossa hänen opettajinaan oli Igor Ozim. Hän asuu sveitsiläisen neurologi aviomiehensä ja heidän tyttärensä kanssa Bernissä, Sveitsissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patricia Kopatchinskaja Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  RISM  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Patricia Kopatchinskaja
Käännös suomeksi
Veikkola

| Veikkola |
| --- | --- |
 Veikkola
 Koordinaatit: 60°16′11.78″N, 24°26′3.97″E 
Valtio:   Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Seutukunta:  Helsinki
Kunta:  Kirkkonummi, Vihti
Pinta-ala:  
 – Maa:  17,84 km²
Väkiluku:  6 190 Kirkkonummi 5 731  Vihti 459
 – Väestötiheys:  347,0 as./km²
 Tilastotietojen ajankohta on 31.12.2018 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veikkola on taajama pohjoisella Kirkkonummella. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Helsingistä Turunväylän varrella, aivan lähellä Espoon ja Vihdin rajoja. Kirkkonummen keskusta sijaitsee noin 20 kilometriä Veikkolan eteläpuolella.
Veikkola kuuluu erityisesti 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana voimakkaasti kasvaneiden pääkaupunkiseudun satelliittitaajamien joukkoon. Taajamassa oli vuonna 2004 4 240 asukasta, vuoden 2009 päättyessä 5 010. Veikkolassa ilmestyy Kylänraitti-niminen paikallislehti.
Taajama rakentuu sekä uuden että vanhan valtatie 1:n vierustalle. Veikkolan koulut ja suurimmat päivittäistavarakaupat sijaitsevat vanhan valtatie 1:n eli Turuntien, Lapinkyläntien sekä Eerikinkartanontien risteyksissä sijaitsevien liikenneympyröiden lähellä. Suurin osa Veikkolan asutuksesta ja palveluista on Turuntien läheisyydessä. Myös hieman kauempana, esimerkiksi Perälänjärven lähellä, on uudempaa asutusta.
Veikkolassa toimi vuosina 1929–1995 Veikkolan parantola.
Maantiede ja luonto

Veikkola sijaitsee Kirkkonummen kunnan pohjoisosassa, kumpuilevassa maastossa ja aivan Nuuksion kansallispuiston eteläpuolella. Veikkolassa on monia järviä, kuten Kaljärvi, Lammin­järvi ja Perälänjärvi. Veikkolan järviä ovat myös Klemetti, Haapajärvi ja Kurkisto.
Palvelut

Veikkolassa toimii kaksi peruskoulua, joista Veikkolan koulu on 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu ja Vuorenmäen koulu on 1.–6. luokkien alakoulu. Veikkolan koulu on perustettu vuonna 1899, ja nykyinen koulurakennus on rakennettu vuonna 2004. Veikkolassa on myös terveysasema, kirjasto, useita päiväkoteja ja vanhainkoti sekä urheilupuisto, jossa on jalkapallokenttä, juoksurata sekä frisbeegolfrata. Veikkolalla on oma vapaaehtoinen palokunta.
Veikkolan kaupallisiin palveluihin kuuluu kolme päivittäistavarakauppaa, kaksi huoltoasemaa (joista toinen on ns. kylmäasema), kioski, muutama ravintola ja joitakin erikoisliikkeitä.
Yrityksiä

Merkittävimpiä Veikkolassa toimivia yrityksiä ovat ainakin hygieniatuotteita valmistava Delipap sekä aerosolituotteita valmistava Maston.
Liikenneyhteydet

Veikkola sijaitsee valtatie 1:n varrella, ja sieltä on matkaa Helsinkiin 35 kilometriä ja Turkuun 135 kilometriä. Kirkkonummen eteläisempiin osiin johtaa Veikkolasta yhdystie 1131. Veikkolaan liikennöi Helsingin linja-autoasemalta U-linja 280. Bussit jatkavat Veikkolan jälkeen kulkuaan muun muassa Nummelaan, Vihtiin, Lohjalle ja Karkkilaan. HSL:n linja 243(V) liikennöi Veikkolan Lamminjärven sekä Espoon keskuksen välillä.
Suunniteltu Espoo–Salo-oikorata toisi tulevaisuudessa lähijunayhteyden Veikkolaan.
Aiheesta muualla

Veikkolaverkko (Arkistoitu – Internet Archive), julkaisija Veikkolan kyläyhdistys
Veikkola.com, yksityishenkilön sivut, josta löytyvät muut Veikkolassa toimivat yritykset
Veikkolan koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Veikkolaa kuvattuna vuonna 2018.
Bettina Heinen-Ayech

Bettina Heinen-Ayech in Algeria, 1989
Bettina Heinen-Ayech (3. syyskuuta 1937 – 7. kesäkuuta 2020) oli saksalainen taidemaalari. Hän tuli tunnetuksi värikkäistä maisemamaalauksistaan, joiden aiheena oli Algeria. Vuosina 1955–2017 hänellä oli useita näyttelyitä ympäri maailman, ja hän sai lukuisia palkintoja. Heinen-Ayech kuoli 7. kesäkuuta 2020.
Teokset

Bettina Heinen-Ayech opiskeli kaikkia maalaustekniikoita, mutta keskittyi vesivärimaalaukseen. Ulkoilmamaalarina hän maalasi lukemattomia maisemia, harvemmin muotokuvia. Oleskellessaan Algeriassa hän kehitti oman tekniikkansa: koska Guelman ilmasto oli kuiva, vesivärit eivät sulautuneet toisiinsa samoin kuin Euroopassa, vaan kuivuivat nopeasti. Tästä hän kehitti oman työskentelytapansa: ”Yhdistän voimakkaita värejä toisiinsa mosaiikin tavoin, väri toisen viereen”, kertoo Bettina Heinen-Ayech. Yhdessä nämä voimakkaat värit muodostavat eloisan kuvan Algerian maisemista ja valosta. Terrorismin vuosina 1990-luvulta 2000-luvulle Bettina Heinen-Ayech sanoi pystyneensä maalaamaan vain muotokuvia, asetelmia ja näkymiä ikkunasta, sillä hän ei päässyt matkustelemaan ympäriinsä. Algeriassa taas Heinen-Ayech ei pystynyt maalaamaan muotokuvia tai asetelmia.
Maalaustekniikan lisäksi Bettina Heinen-Ayechin mukaan myös hänen koko persoonallisuutensa muuttui Algeriassa. Hän etääntyi ”eurooppalaisista ennakkoasenteistaan” ja ”kuunteli” kaunista Guelman luontoa: ”Etelässä sijaitseva Mahounan vuori ja sen ympäristö kiehtovat kaikkia aistejani jatkuvasti ja ruokkivat mielikuvitustani. Maalaan tätä aluetta keväällä, kun punaisten unikkojen täplittämä peltojen vihreys hehkuu kaikissa sävyissään. Se on kaukana Euroopan syvästä vihreästä. Kesällä sen siniset ja purppuranväriset huiput kohoavat vehnäpeltojen ihmeellisen kullan yläpuolella. Talvella punasävyisellä maaperällä on uskomaton voima, jota on niin vaikea kuvata!"
Vuonna 1967 journalisti Max Metzker kirjoitti Bettina Heinen-Ayechista Düsseldorfissa ilmestyneeseen sanomalehteen: ”Hän osaa tuoda maiseman myös heidän lähelleen, joille maisema ei ole tuttu. Muotokuvat eivät ole vain kuvia henkilöistä, vaan ne ovat samalla syväluotaavia kuvauksia sieluista."
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bettina Heinen-Ayech Wikimedia Commonsissa
Kuvia Bettina Heinen-Ayechin teoksista
”Musta talo” -taiteilijayhteisö
Bettina Heinen-Ayech -säätiö
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  RKD Artists  SIKART 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Kesäinen ukonilma Algeriassa, 1974
Construct

| Construct Dark Tranquillity |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. toukokuuta 2013
 Tuottaja(t): Jens Bogren, Dark Tranquillity
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 42.21
 Levy-yhtiö: Century Media
Muut kannet
 Vinyylipainos  Yhdysvaltain painos
Listasijoitukset
  15.  171.
Dark Tranquilityn muut julkaisut
| Zero Distance (EP) 2012 | Construct 2013 | Atoma 2016 |
Construct on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtye Dark Tranquillityn kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 28. toukokuuta 2013 levymerkillä Century Media Records. Albumi on tyyliltään edeltäjiään tummasävyisempi.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 171. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 15.
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Marko Säynekoski antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti sitä paremmin tuotettuna kuin edeltäjänsä We Are the Void (2010). Hänestä harmoniat ovat keskeisessä osassa, albumin olevan vähemmän hyökkäävä ja yhtyeen rock-kokeilujen olevan onnistuneita. Kaaoszinen Toni Lehtonen antoi albumille arvosanan 8/10, ja piti sitä tuttuna ja turvallisena Dark Tranquillityna. Hän totesi kappalemateriaalin olevan monipuolista ja kokonaisuuden pysyvän hyvin kasassa. Metal Injectionin Greg Kennelty ylisti albumia napakympiksi, ja piti sitä yhtyeen parhaana.
Kappaleet

Albumin kappaleet (Yhdysvaltain painoksessa kaksi bonusraitaa):
Kaikki sanat Mikael Stanne.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | For Broken Words | Jivarp / Brändström | 4.34 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Science of Noise | Jivarp / Brändström / Henriksson | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Uniformity | Jivarp / Brändström / Sundin | 5.30 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Silence in Between | Jivarp / Henriksson / Brändström | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Apathetic | Sundin | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | What Only You Know | Brändström | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Endtime Hearts | Sundin | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | State of Trust | Brändström | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Weight of the End | Jivarp / Brändström / Sundin | 4.55 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | None Becoming | Brändström | 4.31 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 42.21 |  |  |  |  |  |  |
| Bonusraidat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Immemorial | Jivarp / Brändström / Sundin | 5.04 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Photon Dreams (instrumentaali)  | Sundin / Brändström | 2.03 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Mikael Stanne – laulu, sanoitukset
Niklas Sundin – soolokitara, kansikuva
Martin Henriksson – rytmikitara, basso
Anders Jivarp – rummut
Martin Brändström – kosketinsoitin
Arvostelut

Allmusic:
Kaaoszine: 8/10
Metal Injection: ylistävä
Soundi:
Sputnikmusic: 3.6/5
Aiheesta muualla

Construct Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Construct Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Dark Tranquillity |
| --- | --- |
 Mikael Stanne  Christopher Amott  Martin Brändström  Johan Reinholdz  Christian Jansson  Joakim Strandberg Nilsson   Anders Fridén  Fredrik Johansson  Michael Nicklasson  Daniel Antonsson  Martin Henriksson  Anders Jivarp  Niklas Sundin  Anders Iwers 
Studioalbumit:  Skydancer  The Gallery  The Mind’s I  Projector  Haven  Damage Done  Character  Fiction  We Are the Void  Construct  Atoma  Moment  Endtime Signals 
EP:t:  A Moonclad Reflection  Of Chaos and Eternal Night  Enter Suicidal Angels  Lost to Apathy  Zero Distance 
Kokoelmat:  Tranquillity  Exposures – In Retrospect and Denial  Manifesto of Dark Tranquillity  Yesterworlds  The Dying Fragments 
Videojulkaisut:  Zodijackyl Light  Live Damage  Where Death Is Most Alive  The Dying Fragments  For the Fans 
Muuta: diskografia
Paskolampi (Jyväskylä, Kuikka)

| Paskolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°22′00″N, 25°35′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskuoja:  oja Karjujokeen 
Järvinumero:  14.295.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  158,2 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,762 km  
Pinta-ala:  1,911 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPaskolampi 
Paskolampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kuikan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158,2 metriä mpy.
Heinälampi (lampi Jyväskylässä)

| Heinälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°16′47″N, 25°45′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Tulo-oja:  Karjujoki Tyyppälänjärvestä
Laskuoja:  Karjujoki Palokkajärveen
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  60 m  
 fiHeinälampi 
Heinälampi on lampi Jyväskylässä Palokassa Heinälammen asuinalueen lähellä. Heinälammen kautta kulkee Karjujoki Tyyppälänjärvestä Palokkajärven Tyyppälänlahteen.
Vesistösuhteet

Heinälampi sijaitsee Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), tarkemmin sen Karjujoen valuma-alueella (14.298). Karjujoen valuma-alueen vedet laskevat Heinälammen läpi kulkevan Karjujoen kautta Palokkajärveen. Joki alkaa Tyyppälänjärvestä, johon puolestaan laskevat Viitalammen vedet.
Valuma-alueen pinta-ala on noin 7,6 neliökilometriä, josta 48,3 % on sulkeutunutta metsää ja 12,1 % harvempaa metsää. Vesistöjen osuus on 4,4 %. Alueella on myös hieman maataloutta, 1,7 % pinta-alasta on viljelysmaata.
Onkilampi (Uurainen)

| Onkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°27′45″N, 25°27′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskuoja:  oja Saariseen 
Järvinumero:  14.295.1.041
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,9 m  
Pituus:  570 m  
Leveys:  410 m  
Rantaviiva:  1,753 km  
Pinta-ala:  14,338 ha  
Tilavuus:  0,0005656 km³ 
Keskisyvyys:  3,94 m  
Suurin syvyys:  15 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiOnkilampi 
Onkilampi  on Keski-Suomessa Uuraisissa Jokihaaran kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 14,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 565 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys on 15,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,9 metriä mpy.
Saarijärvi (Jyväskylä, Puuppola)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
 Saarijärveä etelästä päin.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°21′23″N, 25°37′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Tulouomat:  Joutenjoki Savilammesta, Karjujoki Heinosesta
Laskujoki:  Kalmujoki Autiojokeen 
Järvinumero:  14.295.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,6 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  2,521 km  
Pinta-ala:  20,256 ha  
Tilavuus:  0,0003737 km³ 
Keskisyvyys:  1,84 m  
Suurin syvyys:  5,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Puuppolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 373 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 5,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä. Järven pohjoisrannalla ja Kalmujoen varrella on muutama talo, etelärannalla on kolme loma-asuntoa. Ympäröivät suot on ojitettu ja ojat johdettu järveen.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,6 metriä mpy. Saarijärveen laskee kaksi suurempaa uomaa: lounaasta Joutenjoki, joka alkaa Savilammesta (4 ha) ja pohjoisesta Karjujoki, joka alkaa Heinosesta (28 ha). Järven oma laskujoki Kalmujoki alkaa sen koillispäästä ja yhtyy Luonetjärvestä (217 ha) alkavaan Autiojokeen, joka puolestaan laskee Korttajärveen (44 ha).