stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sveitsi
Väestö > Kaupungit

Sveitsissä on tiheä kaupunkien verkko, jossa ydinkaupungit ja niitä ympäröivät pienemmät kaupungit täydentävät toisiaan muodostaen asutuskeskittymiä, agglomeraatioita. Sveitsiläisistä 73 prosenttia asui vuonna 2012 kaupunkimaisella alueella: kaupunkikeskuksissa ja niiden ympärysalueilla. Tilastollisesti määritellyissä kaupungeissa, vähintään 10 000 asukkaan kunnissa, asui 49 prosenttia asukkaista vuonna 2012. Väestönkasvu on kaupungeissa pienempiä kuntia suurempaa: vuosina 2005–2015 vähintään 10 000 asukkaan kaupunkien väestö kasvoi vuosittain keskimäärin 1,1 %, alle 10 000 asukkaan kuntien vastaavasti 0,6 %.
Sveitsi on muuttunut maatalousvaltaisesta maasta kaupungistuneeksi maaksi 70 vuodessa. Vuoden 1935 jälkeen kaupunkimainen rakentaminen on vaatinut lähes yhtä paljon maa-alaa kuin edellisen 2 000 vuoden aikana. Kaupunkirakenteen hajoaminen vaikuttaa pohjoisen tasankoalueen lisäksi myös Juran alueella ja Alppien reunoilla.
Tasankoalue Sveitsin Mittelland on hyvin tiheästi asutettu – väestötiheys on noin 450 henkeä neliökilometriä kohden – ja ihmisen kädenjälki on näkyvissä kaikkialla. Tämä maa-alue on käytetty tehokkaasti hyväksi. Metropolialueiden eli Zürichin, Geneven–Lausannen, Baselin ja Bernin painoarvo on kasvanut, ja niiden merkitys on kansainvälisesti suurempi kuin niiden asukasluvusta voisi päätellä. Zürich ja Geneve ovat lisäksi menestyneet erittäin hyvin elämänlaatua mittaavissa tutkimuksissa.
Sveitsin väekkäimmät kaupungit ovat:
| Sijoitus | Nimi | Kantoni | Väkiluku 1)  (31> 12.2018) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Zürich | Zürich | 422 315 |
| 2. | Geneve | Geneve | 204 168 |
| 3. | Basel | Basel-Stadt | 175 423 |
| 4. | Lausanne | Vaud | 141 786 |
| 5. | Bern | Bern | 134 983 |
| 6. | Winterthur | Zürich | 112 477 |
| 7. | Luzern | Luzern | 82 449 |
| 8. | St. Gallen | Sankt Gallen | 76 497 |
| 9. | Lugano | Ticino | 64 037 |
| 10. | Biel/Bienne | Bern | 55 491 |
1) vakinaiset ja tilapäiset asukkaat yhteensä
Väestö > Uskonto

|  | 2000 | 2010 | 2020 | 2021 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolilaiset | 42,3 % | 38,6 % | 33,8 % | 32,9 % |
| Uskontokuntiin kuulumattomat | 11,4 % | 20,1 % | 30,9 % | 32,3 % |
| Reformoidut | 33,9 % | 28,0 % | 21,8 % | 21,1 % |
| Muut kristityt | 4,3 % | 5,5 % | 5,6 % | 5,6 % |
| Muslimit | 3,6 % | 4,5 % | 5,4 % | 5,7 % |
Juutalaiset: 0,2 %
| Muut | 0,7 % | 1,1 % | 1,2 % | 1,3 % |
| Ei tiedossa | 3,6 % | 2,0 % | 1,0 % | 0,9 % |
Sveitsissä ei ole virallista valtionuskontoa, ja perustuslaki takaa uskonnonvapauden. Uskonnolliset asiat ovat kuitenkin kantonien vastuulla, ja suurin osa kantoneista Geneven ja Neuchâtelin kantoneita lukuun ottamatta tukee jotakin kristittyä kirkkokuntaa, katolista tai protestanttista. Näitä kirkkoja ja joissakin kantoneissa vanhakatolista kirkkoa ja juutalaisia seurakuntia tuetaan keräämällä kirkollisveroa seurakuntien jäseniltä ja joissakin tapauksissa myös yrityksiltä. Vuoden 2021 väestölaskennassa katolisia oli 32,9 prosenttia, reformoituja 21,1 prosenttia ja muita kristittyjä oli 5,6 prosenttia väestöstä. Muslimeja oli 5,7 prosenttia, juutalaisia 0,2 prosenttia ja muita uskontoja kannatti 1,3 prosenttia väestöstä. Uskontokuntiin kuulumattomia oli 32,3 prosenttia väestöstä. Viime vuosina kristittyjen osuus on ollut selvässä laskussa ja uskontokuntiin kuulumattomien osuus on ollut selvässä kasvussa. Vuoden 2010 Eurobarometri-tutkimuksen mukaan 44 prosenttia sveitsiläisistä uskoi jumalaan, 39 prosenttia jonkinlaiseen henkeen tai elämänvoimaan, 11 prosenttia ei uskonut minkäänlaiseen yliluonnolliseen voimaan ja kuusi prosenttia ei osannut vastata.
Väestö > Koulutus

Sveitsissä koulutukseen liittyvä päätöksenteko on kantonien tasolla, liittovaltiolla ei ole opetusministeriä, ja alueellisia eroja on paljon. Kouluvuoden ja koulu-uran pituus on kuitenkin päätetty liittovaltion tasolla. Koulutus muodostuu neljästä asteesta: esikoulu, alakoulu, kaksivaiheinen yläkoulu, korkea-aste ja aikuisopiskelu. Ala- ja yläkoulu ovat pakollisia, ja esikoulu on useissa kantoneissa pakollinen. Yksityiskouluja on, mutta suurin osa lapsista käy julkista koulua. Noin 16-vuotiaana oppivelvollisuus päättyy, ja nuoret voivat valita ammatillisen tai korkeakouluun tähtäävän opetuksen väliltä. Tämä vaihe kestää 3–4 vuotta, ja suurin osa nuorista (vuonna 2001–2002 90 % ikäluokasta) hankkii toisen asteen koulutuksen. Perinteisesti alakoulussa luetaan äidinkielen lisäksi toista kotimaista kieltä. Vuonna 2000 Zürichin kantoni alkoi opettaa alakoululaisille englantia. Jotkut saksankieliset kantonit seurasivat mallia.
Sveitsissä on kaksi liittovaltion ylläpitämää teknillistä yliopistoa, EPFL Lausannessa ja ETH Zürich. Yliopistoja on 10, lisäksi on ammattikorkeakouluja ja opettajankoulutuslaitoksia sekä neljä muuta yliopistotason oppilaitosta.
Kulttuuri > Erityispiirteet

Sveitsin alueellinen kielellinen jakautuminen tekee vaikeaksi puhua yhtenäisestä sveitsiläisestä kulttuurista. Sveitsin kulttuurista traditiota leimaavat yhteydet italian-, ranskan- ja saksankielisiin naapurimaihin. Myös monet ulkomaalaiset kirjailijat ja taiteilijat – kuten Voltaire, James Joyce ja Charles Chaplin – ovat asuneet tai asettuneet maahan. Muuttoliike voimistui erityisesti kansallissosialismin ja fasismin aikakaudella pakolaiskirjailijoiden muuttaessa Sveitsiin; heistä kuuluisin Saksasta tullut on epäilemättä Thomas Mann. Vastapainoksi moni sveitsiläinen taiteilija – kuten Le Corbusier, Paul Klee ja Jean-Luc Godard – on jättänyt maansa viedäkseen nimensä ulkomaille. Kuvataiteilijoista kuuluisimpia ovat Klee ja Alberto Giacometti. Tunnetuimpiin sveitsiläissyntyisiin arkkitehteihin lukeutuvat vuorostaan Le Corbusierin lisäksi Mario Botta ja Herzog & de Meuron.
Vuorilla on pitkään ollut merkittävä vaikutus sveitsiläiseen kulttuuriin. Jo keskiajalla ne toimivat esteinä, jotka sallivat pienten yhteisöjen vastustaa ulkopuolisia valloitusyrityksiä, mutta toisaalta ulkoisten uhkien ympäröimien yhteisöjen piti liittoutua toistensa kanssa suojellakseen itseään. Sveitsiläisiä onkin välillä syytetty ”käpertymisestä kerälle”; esimerkiksi sveitsiläinen kirjailija Charles-Ferdinand Ramuz (1878–1947) piti maansa asukkaita toisaalta ”hyväkäytöksisinä, varovaisina ja tunnollisina” mutta toisaalta ”pikkumaisina”. Sveitsillä ja sveitsiläisillä on kuitenkin ollut merkittävä vaikutus eurooppalaiseen kulttuuriin, ja Euroopalle yhteiset kulttuuriaallot aina karolingisesta renessanssista ja romaanisesta arkkitehtuurista humanismiin ja reformaatioon ovat kukoistaneet maassa. Laajaa kulttuurista merkitystä on ollut muun muassa Zürichissä vuonna 1916 syntyneellä dadaismilla.
Alpeilla ja niihin liittyvällä symboliikalla on muutoinkin ollut suuri merkitys Sveitsin kulttuurille ja kansalliselle identiteetille; nykyäänkin monilla vuoristoalueilla on vallalla talvisin eloisa hiihtokeskus- ja kesäisin vuorostaan patikointikulttuuri. Monilla alueilla on säilynyt perinteinen maanviljelys- ja paimenkulttuuri, ja kaupunkien ulkopuolella on lukemattomia pientiloja. Sveitsiläistä kansantaidetta pidetään yllä erilaisissa järjestöissä ympäri maata. Sen tärkeimpiä muotoja ovat musiikki, tanssi, runous, puukaiverrukset ja kirjonta. Perinteisen sveitsiläisen musiikin symboleiksi ovat nousseet alppitorvi ja jodlaus, yhdessä haitarin kanssa.
Unescon maailmanperintöluettelossa on Sveitsistä 12 kohdetta: yhdeksän kulttuurikohdetta ja kolme luontokohdetta.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Koska Sveitsin valaliitto oli perustamisestaan vuonna 1291 aina 1700-luvun loppuun saakka lähes kokonaisuudessaan saksankielistä aluetta, varhaisin sveitsiläinen kirjallisuus oli saksankielistä. Toisaalta ranskan vaikutus kasvoi Bernissä ja muualla jo 1700-luvun aikana, kun kieltä alettiin pitää muodikkaana. Varsinaista yhtenäistä sveitsiläistä kirjallisuutta ei ole, sillä maa koostuu useista kielialueista. Sveitsinsaksalaisen kirjallisuuden klassikoihin lukeutuvat Jeremias Gotthelf (1797–1854) ja Gottfried Keller (1819–1890). Myöhemmin 1900-luvulla vaikuttaneita kirjailijoita olivat Robert Walser (1878–1956), Max Frisch (1911–1991) ja Friedrich Dürrenmatt (1921–1990).
Merkittäviä Sveitsissä vaikuttaneita ranskankielisiä kirjailijoita olivat 1700-luvulla ja 1800-luvun vaihteessa Jean-Jacques Rousseau (1712–1778) ja Germaine de Staël (1766–1817). Rousseau syntyi Genevessä, joka ei tosin tuolloin kuulunut Sveitsiin. 1900-luvulla kirjoittivat Charles-Ferdinand Ramuz (1878–1947), jonka romaanit kuvaavat ankarissa mutta kauniissa olosuhteissa asuvien talonpoikien ja vuoristolaisten elämää, ja Blaise Cendrars (s. Frédéric Sauser, 1887–1961). Kuuluisin sveitsiläinen kirjallinen luomus lienee kuitenkin Heidi, tarina isoisänsä kanssa Alpeilla elävästä orpotytöstä. Se oli yksi kaikkien aikojen suosituimmista lastenkirjoista ja sen kirjoittaja Johanna Spyri (1827–1901) laati myös muita samanaiheisia teoksia.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Sveitsillä ei ole suurta synnynnäistä ruokaperinnettä. Sen sijaan sveitsiläiset ateriat lainaavat parhaimmistoa ranskalaisesta, italialaisesta ja saksalaisesta keittiöstä. Sveitsiläiset juustot, kuten appenzeller, emmental, gruyère ja sbrinzjuusto ovat tunnettuja maailmalla. Eri juustoista valmistetaan yhdessä valkoviinin kanssa fondueta, joka tarjoillaan kulhossa ja syödään leipäkuutioiden kera. Tyypillinen sveitsiläinen juustoruoka on myös raclette, joka sulatetaan sille omistetussa pannussa ja syödään muun muassa keitetyn perunan kera. Röstit – rapeat, rasvassa paistetut, paloitellut perunat – kuuluvat sveitsinsaksalaisten kansallisruokiin. Tuore kala, erityisesti ahven ja kirjolohi, on myös suosittua. Sveitsin suklaa on maailmankuulua. Mysli on lähtöisin Sveitsistä.
Sveitsissä tuotetaan myös runsaasti viiniä. Merkittävimpiä viinialueita ovat lounaiset Valais’n ja Vaudin kantonit. Viljellyin punaviinirypälelajike on Pinot Noir (paikallisesti saksaksi Blauburgunder). Valkoviineistä eniten viljellään Gutedel-lajiketta, jota Sveitsissä kutsutaan nimellä Chasselas ja paikallisesti Valais’ssa nimellä Fendant. Vuonna 2004 tapahtuneen laillistamisen jälkeen maassa on jälleen alettu valmistaa myös neuchâtelilaiset juuret omaavaa absinttia. Juoma oli alun perin kielletty kansanäänestyksessä vuonna 1908. Kielto oli kirjattu vuodesta 1910 lähtien jopa liittovaltion perustuslakiin.
Kulttuuri > Museot

Sveitsissä on noin 1 100 museota. Niissä kävi vuonna 2013 yhteensä 21 miljoonaa vierasta. Suosituimmat museot ovat Luzernissa sijaitseva Sveitsin liikennemuseo (saks. Verkehrshaus der Schweiz), jossa oli 519 000 kävijää vuonna 2013, Caillerin suklaamuseo (ransk. Maison Cailler) Broc’ssa (386 000 kävijää) sekä Chillonin linna Montreux’n lähellä (349 000 kävijää). Muita merkittäviä museoita ovat muun muassa Sveitsin kansallismuseo, Baselin taidemuseo sekä Winterthurissa sijaitseva tiedekeskus Swiss Science Center Technorama.
Kulttuuri > Tiedotusvälineet

Sveitsin perustuslaki takaa lehdistön- ja ilmaisunvapauden. Maan kansallinen uutistoimisto on ollut vuonna 1894 perustettu Schweizerische Depeschenagentur (SDA). Se tuottaa tietoja median käyttöön kolmella kielellä, saksaksi, ranskaksi ja italiaksi. SDA:n tuottamaa sisältöä ovat käyttäneet lähes kaikki Sveitsin tiedotusvälineet ja useat ulkomaiset tiedotusvälineet. Taloudellisten ongelmien paineesta SDA yhdistyi vuoden 2018 alussa kuvayhtiö-Keystonen kanssa, jolloin syntyi uusi sveitsiläis-itävaltalainen uutis- ja kuvatoimisto Keystone-SDA.
Historiallisesti Sveitsissä on ollut maan kokoon nähden suurin määrä sanomalehtiä maailmassa, ja lähes kaikissa tärkeimmissä kaupungeissa ilmestyy ainakin paikallislehti. Vaikutusvaltaisimmat sanomalehdet ovat saksankieliset Tages-Anzeiger ja Neue Zürcher Zeitung sekä ranskankielinen Le Temps. Kulttuurin monimuotoisuuden ja lukuisten alueellisten identiteettien ansiosta lehtiä on paljon, mutta monet niistä ovat pieniä. Maan kielitilanteen vuoksi Sveitsissä on saatavilla suuri määrä ulkomaisia sanomalehtiä.
Sveitsin yleisradio SRG SSR on vastuussa televisio- ja radio-ohjelmien tuotannosta maan kaikilla kielillä. Sillä on studioita kaikilla kielialueilla: radio-ohjelmia tuotetaan kymmenessä eri studiossa ja televisio-ohjelmia Genevessä, Zürichissä ja Luganossa. Laajan kaapeliverkon ansioista sveitsiläiset voivat katsoa useita ulkomaisia televisiokanavia, ja keskimääräisessä kodissa näkyykin yli 20 kanavaa. Vuonna 2017 noin 94 prosenttia sveitsiläisistä käytti Internetiä. Sveitsin valaliiton latinankielinen virallinen nimi on Confoederatio Helvetica, josta johdettua lyhennettä CH käytetään esimerkiksi valtion maatunnuksena Internetissä.
Kulttuuri > Urheilu

Hiihto, laskettelu, lumilautailu ja vuorikiipeily ovat Sveitsissä suosittuja, ja maan luonto sopiikin niiden harrastamiseen hyvin. Talviurheilulajeihin kuuluu myös rattikelkkailu, joka aloitettiin St. Moritzissa 1800-luvun lopulla. Ensimmäiset alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Sveitsin Mürrenissä vuonna 1931, ja St. Moritz vuorostaan toimi kahteen otteeseen talviolympialaisten pitopaikkana vuosina 1928 ja 1948. Menestyneitä sveitsiläisiä alppihiihtäjiä ovat esimerkiksi Pirmin Zurbriggen (neljä maailmancupin voittoa 1984–1990) ja Didier Cuche (neljä syöksycupin voittoa 2007–2011). Maastohiihtäjä Dario Cologna on myös menestynyt urheilija.
Kaikkein suosituin urheilulaji on kuitenkin jalkapallo. Maan pääsarjassa Super Leaguessa pelaa kymmenen joukkuetta, ja Sveitsin jalkapallomaajoukkue on pelannut kymmenen kertaa maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnauksessa (viimeksi 2014). Elokuussa 2017 se oli FIFA:n rankingissa sijalla 4. Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2008 pelattiin Sveitsissä ja Itävallassa. Myös jääkiekko on suosittua; Sveitsin korkein liigataso on nimeltään National League A. Viimeksi maa toimi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen isäntänä vuonna 2009.
Jääkiekko on yksi maan suosituimmista joukkueurheilulajeista, joka kilpailee jalkapallon kanssa katsojamäärissä sekä TV-katsojissa. NHL:ssä on pelannut ja pelaa yhä muutamia hyviä sveitsiläisiä jääkiekkoilijoita. Sveitsin jääkiekkomaajoukkue pelaa korkeimmalla tasolla MM-kilpailuissa. Sveitsi on voittanut useamman kerran hopeaa sekä pronssia MM-kilpailuista. Sveitsi on tällä hetkellä IIHF rankingissa eli jääkiekon maailmanrankingissa viidentenä. Tunnettuja sveitsiläisiä jääkiekkoilijoita ovat muiden muassa Jonas Hiller, Roman Josi ja Timo Meier.
Lentopallo lienee naisten keskuudessa suosituin joukkueurheilulaji – koripallo on vuorostaan suosittua erityisesti ranskankielisellä alueella, käsipallo saksankielisellä. Salibandyssä (Unihockey) naisten maajoukkue voitti maailmanmestaruuden vuonna 2005. Sveitsistä on tullut myös menestyneitä tennispelaajia, kuten Roger Federer, Stanislas Wawrinka ja Martina Hingis.
Perinteisiin sveitsiläisiin urheilulajeihin kuuluu sveitsiläinen paini eli Schwingen. Sitä harrastetaan erityisesti maaseudulla. Vastaavanlainen perinteinen laji on Hornussen, jossa kiekko lyödään mailalla ilmaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sveitsi Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Sveitsi Wikimatkoissa
Sveitsi Google Mapsissa
Sveitsin Ystävät Suomessa ry. (SYS)
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Portugali 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Trove  UK Parliament  Yle 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  Lexicon Istoric Retic  NARA  IdRef 
Sveitsin topografinen kartta. Juravuoret sijaitsevat maan luoteisrajalla, Alpit kohoavat etelässä ja kattavat yli puolet Sveitsin pinta-alasta. Mittelland jää niiden väliin.
Alppitähti eli Edelweiss.
Näkymä Berninan Alpeille ja Morteratschin jäätikölle Graubündenin kantonissa, Pontresinan eteläpuolella.
Vuoden 1291 valaliiton perustanut liittokirja.
Lunnernin taistelu vuoden 1847 sisällissodassa.
Parlamentin kokoontumispaikka Bundeshaus Sveitsin pääkaupungissa Bernissä.
Landsgemeinde on vanha suoran demokratian muoto. Sitä harjoitetaan vielä kahdessa kantonissa.
Käänteisestä Sveitsin lipusta tuli Punaisen Ristin symboli. Liikkeen perusti Henri Dunant Genevessä vuonna 1864.
Sveitsin kantonit
Kuulennoilla käytetty Omega Speedmaster; Omega on merkittävä sveitsiläinen kellomerkki. Kellot ovat edelleen tunnettu vientituote.
Juna Brienzjärven rannalla. Rautateillä on merkittävä osa Sveitsin liikenteessä.
Sveitsin kansalliskielten puhuma-alueet.
  saksa
  ranska
  italia
  retoromaani
Zürich on Sveitsin suurin kaupunki.
Sveitsin länsipäässä sijaitseva Geneve on maan toiseksi suurin kaupunki.
Glarusin reformoitu kirkko.
Sveitsiläinen alppitorvensoittaja.
Dadaismi sai alkunsa Sveitsistä.
Fondue-ateria.
Zermatt Matterhornvuoren juurella on suosittu talviurheilukohde.
Linus Straßer

| Linus Straßer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1992 (ikä 32) München, Saksa
Uran tiedot
Pituus:  183 cm
Seura:   TSV 1860 München
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2013-
Voitot:  5
Palkintokorokkeella:  15
 Tietolaatikko päivitetty 17. maalikuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2022 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Saalbach 2025 | pujottelu |  |
Linus Straßer (s. 6. marraskuuta 1992 München) on saksalainen alppihiihtäjä. Seuratasolla hän edustaa TSV 1860 Müncheniä. Straßer kilpailee pääosin pujottelussa ja suurpujottelussa.
Straßer debytoi alppihiihdon maailmancupissa lokakuussa 2013 Söldenin suurpujottelussa. Tuolloin hän ei päässyt toiselle kierrokselle asti. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Zagrebin pujottelussa sijoituttuaan 20:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2015. Ensimmäisen palkintosijansa, ja samalla voittonsa, hän saavutti paripujottelussa Tukholmassa 31. tammikuuta 2017. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Oslon ja Tukholman kaupunkitapahtumassa. Kaudella 2020-2021 Straßer voitti Zagrebin pujottelun ja sijoittui Adelbodenissa toiseksi. Kaudella 2021-2022 hän sijoittui Adelbodenin pujottelussa kolmanneksi ja voitti Schladmingin pujottelun. Garmisch-Partenkirchenin toisessa pujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Pujottelucupissa hän oli viides. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Madonna di Campiglion pujottelussa kolmanneksi. Adelbodenin pujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2023–2024 hän voitti Kitzbühelin pujottelun. Hän voitti Schladmingin pujottelun. Hän sijoittui kolmanneksi Palisades Tahoen pujottelussa. Hän sijoittui toiseksi Aspenin pujottelussa. Hän sijoittui kolmanneksi Saalbach-H8nterglammin pujottelussa. Pujottelucupissa hän oli toinen ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksäs.
Straßer on osallistunut kolmiin nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli pujottelussa kymmenes, Sankt Moritzissa 2017 suurpujottelussa kahdestoista ja Åressa 2019 joukkuekilpailussa neljäs ja alppiyhdistetyssä viides. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui parisuurpujottelussa seitsemänneksi ja pujottelussa 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli pujottelussa yhdeksäs ja parisuurpujottelussa neljästoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia pujottelussa.
Käännös suomeksi
Alexander Utendal

Alexander Utendal (n. 1530 tai n. 1543 – 1581) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä.
Utendal työskenteli Maria Itävaltalaisen palveluksessa Brysselissä ja Espanjassa. Vuodesta 1564 hän oli Tirolin arkkiherttua Ferdinandin palveluksessa Prahassa ja Innsbruckissa. Utendal sai vara-Kapellmeisterin aseman vuonna 1580. Hänen sävellystuotantonsa joukossa on messuja, motetteja, katumuspsalmeja ja saksankielisiä lauluja.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Chewbacca-puolustus

Chewbacca-puolustus on väittelytaktiikka, jossa häviöllä oleva osapuoli sekoittaa väittely- tai keskustelutilanteen tarkkailijoiden tai voitolla olijan pään mitä omituisimmilla yksityiskohdilla, jotka eivät mitenkään liity käsiteltävään asiaan, ja vetoaa niihin jatkuvasti. Menetelmää nimitetään myös latinan termillä Ignoratio elenchi, joka tarkoittaa ”asian sivuuttamista”. Kyse on loogisesta virhepäätelmästä; muita samanlaisia käsitteitä ovat muun muassa savuverho ja sanahelinä.
Termi Chewbacca-puolustus on lähtöisin animaatiosarjasta South Park. Sille tyypilliseen yliampuvaan tyyliin sarja teki satiiria O. J. Simpsonin murhaoikeudenkäynnin puolustusasianajaja Johnnie Cochranin loppupuheenvuorosta.
Chewbacca-puolustus (engl. Chewbacca Defence) esiintyi ensi kerran South Parkin jaksossa Chef Aid, joka sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa 7. lokakuuta 1998 toisen tuotantokauden neljäntenätoista jaksona.
Jaksossa Chef huomaa, että Alanis Morissetten hitti Stinky Britches on sama laulu, jonka hän oli säveltänyt jo vuosia sitten. Chefin otettua yhteyttä suureen levy-yhtiöön, tämä haastoi Chefin oikeuteen häirinnästä. Yhtiö palkkasi puolustusasianajajakseen Johnnie Cochranin, joka sekoittaa valamiehistön pään loppupuheevuorossaan vetoamalla (Tähtien sota -elokuvissa esiintyvään) ”Kashyyyk-planeetalla asuvaan Chewbaccaan”.
Käännös:
Kari Ramstadius

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. syyskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Noormarkku, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
1976–1981: Ässät
1982–1985: PPT
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1987 | PPT | 5 | (0) |
| 1987 | → EuPa (laina) | – | (2) |
| 1988 | EuPa | 21 | (3) |
| 1989 | P-Iirot | 17 | (0) |
| 1990 | PPT | 0 | (0) |
| 1990 | → PoPa (laina) | 21 | (6) |
| 1991–1992 | PoPa | – | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 64 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kari Ramstadius (s. 20. syyskuuta 1965 Noormarkku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Ramstadius pelasi yhteensä neljä ottelua SM-sarjassa edustaen Porin Pallo-Tovereita. Hän pelasi kolme ottelua kaudella 1985 ja yhden ottelun kaudella 1986. Ramstadius kuului PPT:n joukkueeseen myös I divisioonan kaudella 1990, mutta ei pelannut kauden aikana otteluakaan.
Peliuransa jälkeen Ramstadius on toiminut Ruosniemen Visan juniorivalmennuksessa.