stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Kuhlberg

Johan Kuhlberg (3. toukokuuta 1725 Korpilahti − 1. tammikuuta 1790 Helsinki) oli Helsingin pormestari, joka riitaantui kaupungin porvareiden ja osin myös maistraatin kanssa moniksi vuosiksi.
Kuhlbergin vanhemmat olivat luutnantti Johan Kuhlberg ja Stina Weckström ja puoliso vuodesta 1765 Hedvig Ulrika Weckström (s. 1746). Hän opiskeli viitisen vuotta Turun akatemiassa ja toimi sitten tilapäisenä tuomarina ja asianajajana. Valtiopäivillä 1755−1756 hän toimi kahden eri valiokunnan notaarina. Pyrittyään turhaan neljä kertaa Helsingin pormestariksi hän sai viidennellä kerralla vuonna 1766 pätevistä hakijoista eniten ääniä, mutta joutui vasta toiselle ehdokassijalle. Valitettuaan asiasta Kuhlberg sai nimityskirjan Helsingin oikeuspormestariksi vuodesta 1767 alkaen. Tehtävä osoittautui vaativaksi, kaupunginhallinnolla oli monia eri ongelmia ja keskinäisiä kiistoja. Kuhlberg itse sai syytteen salakuljetuksesta ja syyllistyi muun muassa asiakirjan väärentämiseen. Helsingin kauppiaat valittivat hänestä kuninkaalle kolmeen eri otteeseen ja riitely levisi myös maistraattiin. Kuhlberg pahoinpideltiin kotonaan joulukuussa 1768 ja tapaus jäi selvittämättä. Kuninkaan vuonna 1771 asiasta antama päätös ei lopettanut kiistoja, vaan kauppiaat pyrkivät ajamaan Kuhlbergin vararikkoon. Osapuolet valittivat toisistaan Turun hovioikeuteen ja tekivät kirjallisen sovinnon vasta vuonna 1783.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Johan Kuhlberg. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 21.12.2015.
Ferhat Abbas

Ferhat Abbas
Frehat Abbas (arab. فرحات عباس‎‎‎, Farḥāt ʿAbbās; 24. lokakuuta 1899 – 23. joulukuuta 1985) oli algerialainen poliitikko, joka toimi lyhyen aikaa maansa presidenttinä itsenäistymisen aikana vuonna 1962.
Apteekkarina toiminut Abbas oli aluksi ”assimilationisti”, joka kannatti maansa säilymistä Ranskan osana, kunhan algerialaiset saisivat samat oikeudet kuin ranskalaiset. Hän pettyi toiveissaan ja muuttui nationalistiksi 1943, ja oli muodostamassa itsenäisyyspuoluetta vuonna 1946.
Algerian itsenäisyyssota jatkui kahdeksan vuotta, 1954–1962, ja johti itsenäistymiseen syyskuussa 1962. Abbas oli FLN:n johtohahmoja ja väliaikaishallituksen pääministeri vuodesta 1958.
Itsenäisyyden ensimmäisen vuoden ajan Abbas oli Algerian presidentti. Hän erosi syyskuussa 1963 protestina maan ajamiselle yksipuoluejärjestelmään ja häntä seurasi virassa Ben Bella. Hän oli kotiarestissa 1964–1965 ja uudelleen 1976–1979.
Abbas on julkaissut sarjan esseitä, joissa hän kuvaa poliittisia näkemyksiään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferhat Abbas Wikimedia Commonsissa
Eurooppayhtiö

Eurooppayhtiö (SE, latinaksi Societas Europaea) on kansainvälisiä suuryrityksiä varten luotu yhtiömuoto. Se käytännössä vastaa julkista osakeyhtiötä, mutta siinä on huomioitu suuryritysten erityistarpeet.
Eurooppayhtiö on tarkoitettu korvaamaan suurten monikansallisten yritysten olemassa oleva konsernirakenne, mitä kuvastaa vaadittava minimipääoma (120 000 euroa) ja vaatimus, että perustajien on oltava oikeushenkilöitä (käytännössä osakeyhtiöitä tai osuuskuntia, ks. eurooppayhtiölaki 13.8.2004/742). Eurooppayhtiöllä kotipaikka on aina jossain yhteisövaltiossa, jonka lainsäädäntöä siihen ensisijaisesti sovelletaan.
Vuonna 2017 ainoa Suomeen rekisteröity eurooppayhtiö oli Bayer Nordic SE. Vuoteen 2008 asti Elcoteq toimi Suomeen rekisteröitynä SE:nä.
Perustaminen

Eurooppayhtiö voidaan muodostaa usealla eri tavalla:
Vähintään kaksi eri EU-valtiossa olevaa yhtiötä sulautuu.
Julkinen osakeyhtiö, jonka sääntömääräinen kotipaikka ja pääkonttori ovat EU:ssa, voidaan muuntaa eurooppayhtiöksi, jos sillä on vähintään kahden vuoden ajan ollut tytäryhtiö, joka on muun jäsenvaltion lainsäädännön alainen.
Osakeyhtiöt, joiden sääntömääräinen kotipaikka ja pääkonttori ovat EU:ssa, voivat perustaa holding-eurooppayhtiön, jos vähintään kaksi niistä on eri jäsenvaltioiden lainsäädännön alaisia ja kahdella niistä on vähintään kahden vuoden ajan ollut tytäryhtiö tai sivuliike toisessa jäsenvaltiossa.
Yhtiöt ja muut julkis- tai yksityisoikeudelliset oikeushenkilöt, joiden kotipaikka ja pääkonttori ovat EU:ssa, voivat perustaa eurooppayhtiön merkitsemällä sen osakkeet, jos vähintään kaksi oikeushenkilöä on eri jäsenvaltioiden lainsäädännön alaisia ja kahdella niistä on vähintään kahden vuoden ajan ollut tytäryhtiö tai sivuliike toisessa jäsenvaltiossa.
Yhtiö, jonka pääkonttori ei ole EU:ssa, voi osallistua eurooppayhtiön perustamiseen, jos kyseinen yhtiö on muodostettu jonkin EU-jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, yhtiöllä on sääntömääräinen kotipaikkansa samassa jäsenvaltiossa sekä todellinen ja jatkuva yhteys jonkin jäsenvaltion talouteen.
Toiminimi

Eurooppayhtiön toiminimen edellä tai jäljessä on oltava lyhenne SE. Lyhenne on sallittu vain eurooppayhtiöiden nimissä. Sama lyhenne saattaa kuitenkin esiintyä vanhojen, ennen eurooppayhtiöitä perustettujen muiden yhtiöiden nimissä, sillä niiden ei tämän vuoksi tarvitse vaihtaa nimeään.
Hallinto

Eurooppayhtiössä on oltava henkilöstön edustus. Sen avulla henkilöstö voi vaikuttaa yhtiön päätöksiin osallistumalla esimerkiksi hallintoelinten toimintaan. Yhtiötä perustettaessa on perustettava erityinen neuvotteluryhmä. Ryhmässä ovat edustettuina eurooppayhtiön perustamisessa mukana olevien yhtiöiden, tytäryhtiöiden ja toimipaikkojen henkilöstö. Jäsenet nimetään tai valitaan kunkin jäsenmaan henkilöstön lukumäärän suhteessa.
Suomessa eurooppayhtiön verotuksen toimittaa Konserniverokeskus.
Fiat 1100 (1937)

| Fiat 1100 |
| --- | --- |
 Fiat 508 C
Valmistustiedot
Valmistaja:  Fiat
Valmistusvuodet:  1937–1953
Edeltäjä:  Fiat 508 Balilla
Seuraaja:  Fiat 1100/103
Iskutilavuus:  1089 cm3
Fiat 1100 on italialaisen Fiatin vuosina 1937–1953 valmistama pieni perheauto. Vuonna 1937 se esiteltiin nimellä Fiat 508 C tai Balilla 1100, Fiat 508 Balillan korvaajana.
Fiatin automallit
Johan Landsberg

| Johan Landsberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. joulukuuta 1974  Tukholma 
Kansalaisuus:   Ruotsi
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1997–
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  513. (25.10.1999)
Voitot/tappiot:  0–3
Nelinpeli
Paras sijoitus:  48. (9.10.2000)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  78–109
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Johan Landsberg (s. 30. joulukuuta 1974 Tukholma) on ruotsalainen tennispelaaja ja -valmentaja. Parhaimmaillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla nelinpelissä sijalle 48 ja kaksinpelissä sijalle 513. Urallaan hän voitti kaksi ATP-nelinpeliturnausta.
Hän on valmentanut Joachim Johanssonia, Simon Aspelinia ja Paul Hanleyta. Nykyisin hän valmentaa Harri Heliövaaraa.
Nelinpeliturnausvoitot (2)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Pari | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 7.2.2000 | Open 13 | Marseille, Ranska | Kova |  Simon Aspelin |  Juan Ignacio Carrasco   Jairo Velasco Jr. | 7–6(2), 6–4 |
| 2. | 10.9.2001 | BCR Open Romania | Bukarest, Romania | Massa |  Aleksandar Kitinov |  Pablo Albano   Marc-Kevin Goellner | 6–4, 6–7(5), [10–6] |
Ferhat Abbasin yliopisto

| Ferhat Abbasin yliopisto> Université Ferhat Abbas Sétif 1 |
| --- | --- |
  
 Ferhat Abbasin El-Bezin pääkampusaluetta Sétifissä.
Perustettu:  1978
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  36 159 perus/maisteri/lääkäriopiskelijaa + 1 282 tohtoranttia (2021-2022)
Sijainti:  Sétif,  Algeria
Sivusto:  www.univ-setif.dz
Ferhat Abbasin yliopisto (ransk. Université Ferhat Abbas Sétif 1, lyh. UFAS1) on Algerian Sétifissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1978. Vuonna Vuonna 1992 yliopisto nimettiin kansallisaatteen merkkihenkilön ja Algerian tasavallan ensimmäisen presidentin Ferhat Abbasin mukaan. 2011 aiempi yliopisto jakautui kahtia Sétif 1 ja Sétif 2 -yliopistoiksi.
Ferhat Abbasin yliopistolla (Setif 1) on neljä kampusaluetta. Näistä suurimmat ovat pääkampus (Campus El-Bez; kooltaan 111,6 hehtaaria) ja teknisten tieteiden kampus (Campus El-Maabouda; 49,4 ha). Tämän lisäksi yliopisto toimii Said Boukherissan ja Mohamed Seddik Benyahian kampusalueilla.
Lukuvuonna 2021-2022 yliopistossa oli yhteensä 36 159 opiskelijaa. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa ja kolme instituuttia. Ne tarjoavat perustutkinto-opintoja 53 ja maisteriopintoja 96 oppiaineesta. Lisäksi oli 1 282 tohtoriopiskelijaa.  Tiedekunnat ovat lääketiede (ransk. Faculté de Médecine), teknologia (Faculté de Technologie), luonnontieteet (Faculté des Sciences), bio- ja elotieteet (Faculté des Sciences de la Nature et de la Vie) sekä talous-, kauppa- ja hallintotieteet (Faculté des Sciences Economiques, Commerciales et des Sciences de Gestion). Pysyvään opetushenkilökuntaan kuuluu noin 1 600 ihmistä ja hallinnolliseen sekä sopimussuhteiseen henkilökuntaan 1 300 ihmistä.
Ferhat Abbasin yliopistolla (Sétif 1) on joissain joissain yliopistovertailuissa nostettu Afrikan kärkipään yliopistoihin. Erityisesti THE-yliopistoranking nosti yliopiston vuoden 2023 listallaan jaetulle viidennelle sijalle Afrikassa ja jaetulle 401.–500. sijalle maailmassa. Kaikki yliopistovertailut eivät tue näin korkeaa laatuarviota. Esimerkiksi yliopistojen luonnontieteellisiä näyttöjä korostavan kiinalaisen ARWU-yliopistorankingin tuhannen kärkiyliopiston listalle ei mahtunut yhtään algerialaista yliopistoa vuonna 2022. EduRank sijoitti yliopiston Algerian 4. korkeatasoisimmaksi, mutta jätti sen Afrikan listallaan sijalle 127 ja maailmanlistallaan sijalle 4 428. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-listaus luokitteli Ferhat Abbasin yliopiston Sétifissä neljänneksi kotimaassaan sijoittaen sen afrikkalaisten yliopistojen sijalle 91 ja maailmanlistansa sijalle 2 790.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferhat Abbasin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Université Sétif 1
Käännös suomeksi
John Ebebe Ayah

John Ebebe Ayah (s. 10. joulukuuta 1959) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ogojan hiippakuntaan 24. heinäkuuta 1993 ja nimitettiin sen piispaksi 14. lokakuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Edra Ukpo, jota avustivat Renzo Fratini ja Felix Alaba Adeosin Job.
Felipe Santana

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Augusto Felipe Santana
Syntymäaika: 17. maaliskuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka:  Rio Carlo, Brasilia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 194 senttimetriä
Seura
Seura:  FC Schalke 04
Pelinumero: 5
Junioriseurat
-2005:  Figueirense
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2008–2013 2013– |  Figueirense  Borussia Dortmund  Schalke 04 | 37 (5) 95 (6) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. elokuuta 2013.
Augusto Felipe Santana, tunnetaan yleisesti Felipe Santana (s. 7. maaliskuuta 1986 Rio Carlo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesligassa pelaavaa FC Schalkea ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Felipe Santana siirtyi Borussia Dortmundiin kaudella 2008/2009 viisivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin viisi miljoonaa euroa. Hän debytoi avauskokoonpanossa ja teki ensimmäisen maalinsa Dortmundille syyskuussa 2008 ottelussa 1899 Hoffenheimia vastaan.  Kesäkuussa 2012 Santana ilmoitti jatkavansa sopimustaan vuodella 30. kesäkuuta 2014 asti. Toukokuussa 2013 Santana teki kuitenkin vuoteen 2016 kestävän sopimuksen FC Schalken kanssa.
Saavutukset > Seurajoukkue

Voittaja
Bundesliga: 2, 2010-2011, 2011-2012
Saksan Cup: 2011-2012
Jill Scott

| Jill Scott |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  R&B, soul, pop
Levy-yhtiöt:  Hidden Beach Recordings 
Aiheesta muualla
www.jillscott.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jill Scott (s. 4. huhtikuuta 1972) on yhdysvaltalainen R&B-laulaja ja lauluntekijä, runoilija sekä näyttelijä. Suomessa hänet on nähty Alexander McCall Smithin kirjojen pohjalta tehdyssä sarjassa Naisten etsivätoimisto nro 1 ensimmäisen kerran kesällä 2010 TV1:llä. Hänen näyttelemänsä Mma Ramotswe on sarjan päähenkilö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jill Scott Wikimedia Commonsissa
Jill Scott – virallinen sivusto
Jill Scott MySpace-sivustolla
Jill Scott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Edmund Fitzmaurice

John Edmund Fitzmaurice (9. tammikuuta 1839 – 11. kesäkuuta 1920) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Philadelphian hiippakuntaan 21. joulukuuta 1862 James Frederick Bryan Wood. Hän sai 14. joulukuuta 1897 nimityksen Erien koadjuuttoripiispaksi sekä Amisoksen (Samsun) titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1898. Pääkonsekraattorina toimi Patrick John Ryan, jota avustivat Ignatius Frederick Horstmann ja Edmond Francis Prendergast.
Fitzmauricesta tuli 18. syyskuuta 1899 Erien piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 81-vuotiaana virassa.
Joe Sacco

| Joe Sacco |
| --- | --- |
 Joe Sacco kuvattuna Irakissa vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1960 (ikä 64) Malta
Kansalaisuus:  maltalainen,yhdysvaltalainen
Ammatti:  sarjakuvapiirtäjä, toimittaja
Joe Sacco (s. 2. lokakuuta 1960) on maltalainen sarjakuvan tekijä ja toimittaja. Hänet tunnetaan sotareportaasisarjakuvistaan.
Sacco matkusteli laajasti ympäri maailmaa ennen muuttamistaan Yhdysvaltoihin 1972. Hän opiskeli journalismia Oregonin yliopistossa ja valmistui 1981. Valmistuttuaan hän jatkoi matkustelua ja eli Yhdysvalloissa, Maltalla ja eri puolilla Eurooppaa. Hän teki töitä piirtäjänä ja toimittajana monelle eri taholle, esimerkiksi Comics Journal -lehdelle.
Saccon ensimmäinen laajempi sarja oli Yahoo, julkaistu alun perin 1988–1992. Parhaat palat on kerätty Notes from a Defeatist -albumiin. Tänä aikana Sacco kiinnostui Lähi-idän arasta tilanteesta ja matkusti Israeliin sekä miehitetyille alueille, missä hän aloitti ensimmäisen suuremman teoksensa tekemisen. Palestiina on päiväkirjamainen kokoelma Saccon matkakertomuksia ja keskittyy tapaamisiin palestiinalaisten kanssa ja heidän kertomuuksiinsa. Teoksella Sacco voitti American Book Award -palkinnon 1996.
Tämän jälkeen Sacco matkusti Sarajevoon ja Goraždeen Bosnian sodan loppuvaiheilla ja teki kolme sotareportaasisarjakuvaa: Safe Area Goražde, The Fixer ja War's End. Safe Area Goražde voitti Eisner-palkinnon parhaana sarjakuvaromaanina vuonna 2001.
Valittuja teoksia

Palestiina.  (Palestine, 1996/2001)  Suomentanut Juhani Tolvanen. WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29077-7.
Safe Area Goražde: The War in Eastern Bosnia 1992–1995, 2002
The Fixer: A Story from Sarajevo, 2003
Notes from a Defeatist, 2003
War's End, 2005
Footnotes In Gaza, 2009
Paying the Land, 2020
Aiheesta muualla

Laura Honkasalo: Sarjakuvajournalismista skandaalisarjakuvaan. Kulttuurivihkot 3/2000.
Fiskars (Pietarsaari)

Fiskars on kaupunginosa Pietarsaaressa. Alue liitettiin vuonna 1977 Pedersörestä (silloinen Pietarsaaren maalaiskunta) Pietarsaaren kaupunkiin.
John E. Sununu

| John Edward Sununu |
| --- | --- |

New Hampshiren nuorempi senaattori
 7. tammikuuta 2003 – 3. tammikuuta 2009  
Edeltäjä:  Robert C. Smith
Seuraaja:  Jeanne Shaheen
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen
 7. tammikuuta 1997 – 3. tammikuuta 2003  
Edeltäjä:  William H. Zeliff
Seuraaja:  Jeb Bradley
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1964 (ikä 60) Boston, Massachusetts
Ammatti:  poliitikko insinööri
Puoliso:  Catherine "Kitty" Sununu
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Uskonto:  katolinen kirkko
John Edward Sununu (s. 10. syyskuuta 1964 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Sununu syntyi Bostonissa, Massachusettsissa, yhdeksi kahdeksasta sisaruksesta. Hänen äitinsä oli Nancy Hayes ja isänsä poliitikko John Henry Sununu. Sununulla on libanonilaisia, irlantilaisia, skotlantilaisia ja englantilaisia sukujuuria.
Sununu valmistui MIT:stä 1987 ja Harvardin yliopistosta 1991. Hän tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa tammikuussa 1997 alkaneelle kaudelle ja sai kaksi kahden vuoden jatkokautta ennen kuin voitti paikan Yhdysvaltain senaatissa vuoden 2002 vaaleissa. Hän aloitti New Hampshiren edustajana 3. tammikuuta 2003.
Sununu oli nuorin Yhdysvaltain senaattori, kuten myös ainoa senaattori, jolla on arabisukujuuria. Hänellä on vaimonsa Catherinen eli "Kittyn" kanssa kolme lasta. Sununu pyrki toiselle kaudelle senaattiin vuoden 2008 vaaleissa, mutta hävisi demokraattien Jeanne Shaheenille.
Jens Orback

| Jens Orback |
| --- | --- |
 Orback vuonna 2014.
Ruotsin demokratia-, suurkaupunki-, integraatio- ja tasa-arvoministeri
 Perssonin hallitus 2004–2006  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1959 (ikä 65)
Ammatti:  toimittaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Jens Orback (s. 21. huhtikuuta 1959) on ruotsalainen toimittaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Ruotsin tasa-arvo-, suurkaupunki-, demokratia- ja integraatioministerinä vuosina 2004–2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jens Orback Wikimedia Commonsissa
Jens Orback Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (norjaksi)
Fiskars

Fiskars tarkoittaa seuraavia:
Fiskari (ruots. Fiskars), kylä läntisellä Uudellamaalla
Fiskarsin ruukki, Fiskarin kylässä toiminut rautaruukki
Fiskars Oyj Abp, suomalainen pörssiyhtiö, jonka historiaan liittyy Fiskarsin ruukki
Fiskars, Fiskars-yhtiön tavaramerkki
Fiskars, Pietarsaaren kaupunginosa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fiskars”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jens Otto Kragin III hallitus

Pääministeri Jens Otto Krag
Jens Otto Kragin III hallitus oli Tanskan hallitus 11.10.1971–5.10.1972. Se koostui pelkästään Sosiaalidemokraattisesta puolueesta.
Ministerit

Pääministeri
Jens Otto Krag
Ulkoministeri
K. B. Andersen
Valtiovarainministeri
Henry Grünbaum
Talous- ja budjettiministeri
Per Hækkerup
Työministeri
Erling Dinesen
Oikeusministeri
K. Axel Nielsen
Kalastusministeri
Christian Thomsen
Ulkomaankauppa- ja Pohjoismaa-ministeri
Ivar Nørgaard
Asuntoministeri
Helge Nielsen
Sisäministeri
Egon Jensen
Kulttuuriministeri
Niels Matthiasen
Grönlanti-ministeri
Knud Hertling
Puolustusministeri
Kjeld Olesen
Julkisten töiden ja saasteiden vastaisen taiston ministeri (liikenne- ja ympäristöministeri)
Jens Kampmann
Sosiaaliministeri
Eva Gredal
Opetusministeri
Knud Heinesen
Maatalousministeri
Ib Frederiksen
Kirkkoministeri
Dorte Bennedsen
Kauppa- ja elinkeinoministeri
Erling Jensen
John Refoua

John Refoua (1964 New York – 14. toukokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja. Hän teki paljon yhteistyötä James Cameronin kanssa, joista tunnetuin lienee Avatar, jossa hän toimi elokuvan leikkaajana. Hänen muihin töihinsä lukeutuivat muun muassa komediat Reno 911!, Miami and Balls of Fury sekä televisiosarjat CSI: Miami ja Dark Angel.
Fiat 124 Sport Coupé

| Fiat 124 Sport Coupé |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Fiat
Valmistusvuodet:  1967–1975
Muut nimet:  SEAT 124 Sport
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  Fiat 1500 Coupé
Seuraaja:  Fiat 131
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat 124 Fiat 124 Sport Spider
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–1,8 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali
Fiat 124 Sport Coupé on Fiatin vuosina 1967–1975 valmistama kaksiovinen coupé-korinen automalli, joka korvasi Fiat 1500 Coupén. Espanjalainen SEAT valmisti mallia lisenssillä SEAT 124 Sport -nimisenä.
124 Sport Coupé esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1987. Se perustui sedan-korisen Fiat 124:n alustalle. Ensimmäisen sarjan (AC) malleissa oli 1,4-litrainen (90 hv) moottori ja kaksi pyöreää ajovaloa.
Fiat 124 Sport Coupé (BC)
Torinon autonäyttelyssä 1969 esitelty toinen sarja (BC) toi mukanaan uudistuksia, kuten neljä pyöreää ajovaloa ja uuden etusäleikön. Myös auton peräosaan tehtiin muutoksia. 1,4-litraisen moottorin rinnalle tuli 1,6-litrainen (110 hv).
Fiat 124 Sport Coupé (CC)
Kolmas sarja (CC) esiteltiin vuonna 1972, jolloin uudistuksia tehtiin etusäleikköön ja takavaloihin. Aiemmat moottorit korvattiin 132-mallista peräisin olevilla 1,6- (104 hv) ja 1,8-litraisilla (114 hv), joiden yhteyteen oli saatavana viisiportainen vaihteisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiat 124 Sport Coupé Wikimedia Commonsissa
Fiatin automallit
Fiat 124 Sport Spider

| Fiat 124 Sport Spider |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Fiat Pininfarina (1983–1985)
Valmistusvuodet:  1966–1982 (Fiat) 1983–1985 (Pininfarina)
Muut nimet:  Fiat Spider 2000 Pininfarina Spider (1983–1985)
Korimalli:  2-ovinen cabriolet
Luokka:  S-segmentti
Muotoilija:  Pininfarina
Edeltäjä:  Fiat 1500/1600 Cabriolet
Seuraaja:  Fiat Barchetta
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat 124 Fiat 124 Sport Coupé
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Fiat 124 Sport Spider on Fiatin vuosina 1966–1982 valmistama kaksiovinen kangaskattoinen cabriolet, joka korvasi edeltäneet 1500/1600 Cabriolet -mallit. Fiatin lopetettua mallin tuotannon Pininfarina jatkoi sen valmistusta Pininfarina Spider -nimisenä vuoteen 1985 saakka. Yhdysvalloissa Sport Spideria myytiin nimellä Fiat Spider 2000.
Fiat 124 Sport Spider (BS)
Pininfarinan suunnittelema 124 Sport Spider esiteltiin Torinon autonäyttelyssä 1966. Se perustui sedan-korisen Fiat 124:n lyhennetylle alustalle. Ensimmäisen sarjan (AS) malleissa oli 1,4-litrainen (90 hv) moottori.
Vuonna 1969 esitelty toinen sarja (BS) toi mukanaan uudistuksia, kuten esimerkiksi peruutusvalot ja parannellut jarrut. Seuraavana vuonna saataville tuli suurempi 1,6-litrainen (110 hv) moottori, jolla varustetut mallit tunnisti konepellin kahdesta kohoumasta.
Fiat 124 Sport Spider (CS)
Kolmas sarja (CS) esiteltiin vuonna 1972, moottorivaihtoehtoina olivat 132-mallista peräisin olevat 1,6- (108 hv) ja 1,8-litraiset (118 hv). Tehokkaimaksi malliksi esiteltiin Abarth Rally, jossa 1,8-litraisen moottorin teho oli kaksoiskaasuttimien ansiosta 128 hevosvoimaa. Kyseistä mallia valmistettiin vain hieman yli tuhat kappaletta. Vuoden 1974 jälkeen Spiderin myynti Euroopassa päättyi, ja autoa vietiin ainoastaan Pohjois-Amerikan markkinoille.
Fiat Spider 2000
Vuonna 1978 esiteltiin 2,0-litrainen moottori, jonka teho oli vähäiset 87 hevosvoimaa, Kalifornian markkinoilla vielä sitäkin vähemmän. Seuraavana vuonna moottori sai polttoaineen suihkutusjärjestelmän, ja teho nousi 102 hevosvoimaan. Vuonna 1981 markkinoille tuli Fiat Turbo 2000 Spider, jonka moottorissa oli turboahtimen ja Boschin suihkutusjärjestelmän ansiosta tehoa 122 hevosvoimaa. Kyseistä mallia valmistettiin 1 200 kappaletta.
Vuonna 1982 auton valmistus siirtyi kokonaan Pininfarinalle ja myynti Euroopassa aloitettiin uudelleen. Tämän DS-sarjan moottori oli 2,0-litrainen, ja Euroopassa myydyissä malleissa tehoa oli 105 hevosvoimaa, Pohjois-Amerikkaan viedyissä puolestaan 102 hevosvoimaa. Vuonna 1983 tuli markkinoille mekaanisella ahtimella varustettu Spidereuropa VX, jossa oli tehoa 135 hevosvoimaa. Sitä valmistettiin ainoastaan 500 kappaleen erä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiat 124 Sport Spider Wikimedia Commonsissa
Fiatin automallit
Eurooppatie E97

Eurooppatie E97 on 1 360 kilometriä pitkä eurooppatie. Tien lähtee lännessä on Ukrainasta ja sen päätepiste on Turkissa. Tie alkaa eteläisen Ukrainan H’ersonistä ja kulkee Venäjän ja Georgian kautta Turkin koillisosassa sijaitsevaan Aşkaleseen.
Reitti

H’erson - Džankoi - Novorossijsk - Sotši - Suhumi – Poti - (missing link) - Trabzon - Gümüşhane - Aşkale.