stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pe (kirjain)

| Heprean kirjaimet |
| --- | --- |
א Alef: ב Bet
ג Gimel: ד Dalet
ה He: ו Vav
ז Zajin: ח Ḥet
ט Tet: י Jod
כ Kaf: ל Lamed
מ Mem: נ Nun
ס Samekh: ע Ajin
פ Pe: צ Tsade
ק Qof: ר Reš
ש Šin: ת Tav
vokaalimerkit · dageš
numerojärjestelmä
Pe sofit
Pe on monen seemiläisen kielen aakkoston 17. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen ja aramealaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen piin, latinalaisen P:n ja kyrillisen П:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee suuta tarkoittavasta sanasta.
Pe hepreassa

Heprean kielessä pe-kirjain ääntyy [p], jos sen sisällä on piste (dageš kal). Kirjaimella on myös pisteetön muoto, jolloin se ääntyy [f]. Heprealaisessa numerojärjestelmässä kirjaimella on lukuarvo 80.
Pe on myös yksi niistä heprean kirjaimista, jotka kirjoitetaan eri tavalla sanan lopussa: sillä on sofit- eli loppumuoto pe sofit. Pe sofitin lukuarvo on 500.
Esimerkkejä:
פלשטין Palestiina
פוטיפר Potifar
פרעה faarao
Koodit

|  | Pe | Pe sofit |
| --- | --- | --- |
| Unicode UTF-16 | U+05e4 | U+05e3 |
| Unicode-nimi | HEBREW LETTER PE | HEBREW LETTER FINAL PE |
| HTML | &#1508; | &#1507; |
| ISO 8859-8 | 0xf4 | 0xf3 |
Post-internet

Post-internet-taide on internet-keskeisessä ympäristössä ja siitä tietoisena luotua taidetta. Se ei kuitenkaan ole sananmukaisesti taidetta internetin jälkeisestä ajasta. Sen keskiössä on internettietoisuus ja internet mielentilana. Yleisesti sen on kuvailtu olevan taidetta internetin vaikutuksesta estetiikkaan, kulttuuriin ja yhteiskuntaan.
Post-internet ei ole pelkästään taidetta internetistä, vaan internetin työkaluja hyödynnetään muiden aiheiden käsittelyssä. Kun internet-taiteilijat tekivät taidetta verkkoon, post-internet-taiteilijat tekevät digitaalisin keinoin taidetta verkon ulkopuolelle.
Käsite sai alkunsa Marisa Olsonin, Gene McHughin ja Artie Vierkanin keskustellessa internettaiteesta.
Käännös suomeksi
Peab

| Peab AB |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Nordens samhällsbyggare
Osake:  OMXS: PEAB B
Perustettu:  1959
Toimitusjohtaja:  Jesper Göransson
Puheenjohtaja:  Göran Grosskopf
Kotipaikka:  Förslöv, Båstadin kunta, Ruotsi
Toimiala:  rakentaminen
Liikevaihto:   52,2 mrd. SEK (2018)
Liikevoitto:   2 573 milj. SEK (2018)
Nettotulos:   2 100 milj. SEK (2018)
Henkilöstö:   14 614 (31.12.2018)
Kotisivu:  www.peab.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peab AB on ruotsalainen rakennusyhtiö, joka on alallaan yksi Pohjoismaiden suurimmista työllistäen noin 15 000 henkeä. Peab-konserni on jakautunut neljään liiketoiminta-alueeseen; rakentaminen, kiinteistökehitys, infrarakentaminen ja teollisuus.
Historia

Veljekset Erik (s. 1942) ja Mats Paulsson (s. 1944) perustivat ensimmäisen yrityksensä vuonna 1959. Alun perin yritys keskittyi jätekuljetuksiin ja maatalouskoneisiin, mutta myöhemmin siitä tuli rakennusyhtiö. Peab-osakeyhtiö perustettiin virallisesti lokakuussa 1967. Peab on lyhenne sanoista Paulsson (P), urakointi (E, ruots. entreprenad) ja osakeyhtiö (AB, ruots. aktiebolag).
Kooltaan Peab kasvoi kaksinkertaiseksi vuonna 1985, kun yhtiö Ruotsin kiinteistöbuumin alla hankki Wihlborgin rakennustoiminnot Malmön alueella. Kiinteistöbuumi päättyi lamaan 1990-luvun alussa, ja Peab hankki tuolloin samaa kokoluokkaa olleen Hallström & Nisses -rakennusyhtiön omistukseensa. Hallstrom & Nisses oli listattu Tukholman pörssiin, mitä kautta Peabin osakkeiden noteeraus pörssissä sai alkunsa. Lama iski pian göteborgilaiseen Avena-konserniin ja Peab päätyi ostamaan sen rakennus- ja konetoiminnot itselleen. Samaan aikaan Peab teki myös ostotarjouksen vaikeuksiin ajautuneesta västeråsilaisesta ByggPaul-yhtiöstä. Yrityskauppojen jälkeen Peab koostui kolmesta rakennusyhtiöstä, joilla kaikilla oli omat vahvat brändinsä ja Peab muutti nimensä Tre Byggareksi.
Tre Byggare kasvoi huomattavasti vuonna 1993, kun yhtiö osti tuolloin Ruotsin suurimman rakennusyhtiön BPA:n. Lama oli ajanut BPA:n omistaneet ammattiliitot etsimään yhtiölle ostajaa, ja Tre Byggare päätti lopulta hankkia itseään kolme kertaa suuremman BPA:n. Kaupan jälkeen Tre Byggare vaihtoi nimensä takaisin Peabiksi.
YIT myi asfalttiliiketoimintansa Peabille kesällä 2019. Kaupan myötä Peabin palvelukseen siirtyi noin 1 700 työntekijää, joista valtaosa Suomessa. Toimintojen liikevaihto oli vuonna 2018 noin 572 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Peab-konserni (englanniksi)
Peter von der Pahlen

| Peter Graf von der Pahlen, Пётр Петро́вич Па́лен |
| --- | --- |
 Peter von der Pahlen kenraalin univormussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: J:30. elokuuta (G:11. syyskuuta) 1777 Bauskan lääni, Kaucminden kartano
Kuollut: J:19. huhtikuuta (G: 1. toukokuuta) 1864 (86) Pietari, Venäjän keisarikunta
Ammatti:  Diplomaatti, sotilas ja poliitikko.
Arvonimi: kreivi
Vanhemmat:  isä; Peter Ludwig von der Pahlen, äiti; Juliana Ivanovna Shepping.
Puoliso:  Sophie Louise Theophile von der Medem.
Lapset:  Peter Carl Johan von der Pahlen; Friedrich Ludwig Peter von Pahlen; Caroline Dorothea von Pahlen; Konstantin von der Pahlen ja Wilhelmine Dorothea von Pahlen.
Tiedot
Dynastia:  von der Pahlen
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Venäjän keisarikunta
Sotilasarvo:  adjutantti, ratsuväenkenraali
Taistelut ja sodat:  Napoleonin sodat
Peter Johann Christoph Graf von der Pahlen (ven. Пётр Петро́вич Па́лен, Pyotr Petrovich Palen; J:30. elokuuta (G: 11. syyskuuta) 1777 Kauzmünden kartano, Kauzmünde – J:19. huhtikuuta (G: 1. toukokuuta) 1864, Pietari) oli baltiansaksalainen aristokraatti ja Venäjän keisarillisen armeijan kenraali.
Henkilöhistoria

Peter syntyi baltiansaksalaiseen Pahlenin aatelissukuun. Suku on korotettu Venäjällä paronin ja kreivin arvoon keisari Aleksanteri I  hänen isälleen, Peter Ludwig von der Pahlenille ja samalla hänen jälkeläisilleen. Peterin veli oli venäläinen diplomaatti Friedrich von der Pahlen.
Pahlen astui armeijaan jo nuorella iällä. Vuonna 1798 hänet ylennettiin everstiksi ja vuonna 1800 kenraalimajuriksi.
Hän sai suuren kunnianosoitukset osallistumisestaan sotatoimiin Puolassa Napoleonin sodissa 1806-1807. Vuonna 1823 hänet vapautettiin palveluksesta.
Vuonna 1827 Peter ​​Petrovitš Palen palasi palvelukseensa ja nimitettiin 1. jalkaväkijoukon komentajaksi 11. marraskuuta. Saman vuoden 6. joulukuuta hänet ylennettiin ratsuväenkenraaliksi ja hänet nimitettiin Nikolai I adjutantiksi. Hänet nimitettiin 19. tammikuuta 1829 turkkilaisten vastaisten sotatoimien aikana toisen jalkaväkijoukon komentajaksi. Hänet erotettiin 26. tammikuuta 1834 komentajan tehtävistä ja 31. tammikuuta hänet nimitettiin valtioneuvoston ja 21. helmikuuta myös sotilasneuvoston jäseneksi. Suurherttuatar Maria Nikolajevnan ja Leuchtenbergin herttuan häissä 2. heinäkuuta 1839 Pahlenille annettiin kunnia pitää kruunua sulhasen pään yläpuolella.
Pahlen nimitettiin 12. maaliskuuta 1835 Ranskan ylimääräiseksi ja täysivaltaiseksi suurlähettilääksi (jättäen hänet valtion ja sotilasneuvostojen jäseneksi). Hän astui virkaan 7. lokakuuta 1835.
Peter Graf von der Pahlen kuoli 1864 Pietarissa. Ruumis kuljetettiin haudattavaksi Latviaan, lecavan kunnan hautausmaalle Bauskaan.
Kuvagalleria

Peter von der Pahlen, George Dawen maalaamana muotokuva.
Muotokuva kreivi Pjotr ​​Petrovitš Palenista vuodelta 1872, taiteilija E. I. Botman.
Valokuva Peter von der Pahlenista viimeisiltä vuosilta.
Pahlen-suvun kreivillinen sukuvaakuna.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Peter Graf von der Pahlen
Aiheesta muualla

https://runeberg.org/tieto/7/0034.html peter von der pahl
Käännös suomeksi
Pohjois-Ruanda

| Pohjois-Ruanda Intara y'Amajyaruguru |
| --- | --- |
 Sijainti
 Koordinaatit: 1°34′5″S, 29°54′37″E 
Valtio:  Ruanda
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Byumba
Pinta-ala:  3 276 km²
Väkiluku (2012):  1 726 370
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  RW-03
 
northernprovince.gov.rw
Pohjois-Ruanda (ruandaksi Intara y'Amajyaruguru; ransk. Province du Nord) on yksi Ruandan neljästä maakunnasta ja viidestä maan aluehallinnon ylimmän tason yksiköstä. Pohjois-Ruandan pinta-ala on 3 276 neliökilometriä. Alueen väkiluku oli 1 726 370 vuonna 2012. Maakuntakeskuksena toimii Byumba (34 544 as. vuonna 2012).
Maakunta jakautuu viiteen piiriin: Burera, Gakenke, Gicumbi, Musanze ja Rulindo.
| Piiri | Väkiluku (2012) | Pinta-ala (km²)  |
| --- | --- | --- |
| Burera | &&&&&&&&&0336582.&&&&00336 582 | &&&&&&&&&&&&0645.&&&&00645 |
| Gakenke | &&&&&&&&&0338234.&&&&00338 234 | &&&&&&&&&&&&0704.&&&&00704 |
| Gicumbi | &&&&&&&&&0395606.&&&&00395 606 | &&&&&&&&&&&&0829.&&&&00829 |
| Musanze | &&&&&&&&&0368267.&&&&00368 267 | &&&&&&&&&&&&0530.&&&&00530 |
| Rulindo | &&&&&&&&&0287681.&&&&00287 681 | &&&&&&&&&&&&0567.&&&&00567 |
| Yhteensä | &&&&&&&&01726370.&&&&001 726 370 | &&&&&&&&&&&03276.&&&&003 276 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Ruanda Wikimedia Commonsissa
Ruandan maakunnat
Etelä-Ruanda
Itä-Ruanda
Kigali
Länsi-Ruanda
Pohjois-Ruanda
Saara Turunen

| Saara Turunen |
| --- | --- |
 Saara Turunen, kuva: Ilkka Saastamoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1981 Joensuu
Ammatti:  Kirjailija, Ohjaaja
Kirjailija
Pääteokset:  Rakkaudenhirviö, Sivuhenkilö, Järjettömiä asioita
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Saara Turunen (s. 1981 Joensuu) on suomalainen kirjailija ja ohjaaja. Hänen töilleen on ominaista sukupuolen, feminiinisyyden ja taiteen teemojen tarkastelu. Turuselta on ilmestynyt neljä romaania, mutta hänet tunnetaan myös työstään teatterin parissa. Turusen teoksia on käännetty useille kielille ja esitetty eri puolilla maailmaa. Naisen asema yhteiskunnassa on Turusen tuotannon toistuva teema.
Elämä ja ura > Teatterissa

Turunen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2009. Hänen ensimmäisiä näytelmiään ovat Puputyttö ja Broken Heart Story. Molempia on käännetty lukuisille eri kielille ja esitetty useissa eri maissa, kuten Yhdysvalloissa, Meksikossa, Espanjassa, Unkarissa, Tšekissä ja Liettuassa.
Turusen tärkeimpiin teatteritöihin kuuluu niin kutsuttu huonetrilogia, jonka osia ovat Tavallisuuden aave, Medusan huone ja Järjen hedelmät. Teossarjan kaikki osat ovat saaneet ensi-iltansa helsinkiläisessä Q-teatterissa.
Ensimmäinen osa Tavallisuuden aave (2016) käsittelee normeja ja erilaisuutta. Tekijä on kertonut löytäneensä innoituksen teoksen muotoon espanjalaisen surrealistin Luis Buñuelin elokuvasta Vapauden aave. Näytelmä sai Helsingin Sanomien arvostelussa täydet viisi tähteä. Suosionsa ansiosta se uusittiin Q-teatterin ohjelmistossa 2017 ja sille myönnettiin Thalia-palkinto.  Teos kutsuttiin myös Tampereen Teatterikesään ja argentiinalaisen Festival Internacional de Dramaturgian ohjelmistoon. Turunen ohjasi Tavallisuuden aaveen uudelleen saksalaiseen Schauspielhaus Bochumiin 2021.
Trilogian toisessa osassa Medusan huone (2019) Turunen tutkii sukupuoleen liittyvää valtaa ja hiljentämisen käytäntöjä. Teos on saanut innoituksensa antiikin Medusa-myytistä sekä Virginia Woolfin teoksesta Oma Huone. Medusan huoneelle myönnettiin Lea-palkinto 2020 ja näytelmä vieraili Kansallisteatterin suurella näyttämöllä vuonna 2020.
Trilogian kolmas ja viimeinen osa Järjen hedelmät (2022) paneutuu ruumiin ja järjen hankalaan yhteiseloon. Teoksen nimi viittaa John Steinbeckin romaaniin Vihan hedelmät. Kotimaisen esityskautensa jälkeen näytelmä vieraili belgialaisessa De Singel -teatterissa 2023. Turunen ohjasi siitä myös uuden ensi-illan saksalaiseen Schauspielhaus Bochumiin 2023.
Elämä ja ura > Kirjailijana

Turusen esikoisromaani Rakkaudenhirviö julkaistiin vuonna 2015. Turunen on kuvannut sitä teokseksi, jossa hän halusi tutkia suomalaisuutta sekä omaa ristiriitaista suhdetta kotimaahansa. Rakkaudenhirviö voitti Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon.
Turusen toinen romaani Sivuhenkilö (2018) kuvaa nimettömän kirjailijan elämää vuoden ajan. Teos herätti keskustelua kritiikin merkityksestä ja taidekaanonin epätasa-arvoisuudesta. Se oli ehdolla Tulenkantaja-palkinnon, Nuori Aleksis -palkinnon sekä Toisinkoinen-palkinnon saajaksi 2019. Wahlström & Widstrand -kustantamo julkaisi sen Ruotsissa 2020.
Turusen kolmas romaani Järjettömiä asioita (2021) kuvaa erään suhteen tarinaa. Sen keskiössä ovat lapsuuteen, rakkauteen ja kuolemaan liittyvät kysymykset.  Teosta myytiin sen ilmestymisvuonna painettuna 11 500 ja sähkökirjana 2 500 kappaletta.  Se on julkaistu myös Virossa ja Liettuassa.
Turuselle myönnettiin opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinto 2016  ja Helsingin kaupungin Vuoden taiteilija -palkinto 2018.
Tuotanto > Romaanit

Rakkaudenhirviö.  Helsinki:  Tammi, 2015.  ISBN 978-951-31-8273-1.
Sivuhenkilö.  Helsinki:  Tammi, 2018.  ISBN 978-951-31-9888-6.
Järjettömiä asioita.  Helsinki:  Tammi, 2021.  ISBN 9789520425104.
Hyeenan päivät.  Helsinki:  Tammi, 2024.  ISBN 978-952-04-6019-8.
Tuotanto > Näytelmät ja ohjaukset

Puputyttö, teksti ja ohjaus, Lasipalatsi 2007, Teatterikorkeakoulu 2008 ja Helsingin Kaupunginteatteri 2009
The Little Jesus, Teatre Lliure, Barcelona 2009
Broken Heart Story, teksti ja ohjaus, Lasipalatsi 2011, Q-teatteri 2011, Tampereen Teatterikesä 2012 ja Festival de Almada 2013
Broken Heart Story, uusi ohjaus, Sudaužytos širdies istorija, Liettuan Kansallinen Draamateatteri Vilna 2014
Broken Heart Story, uusi ohjaus, Sala Atrium, Barcelona 2016 ja Sala Villarroel, Barcelona 2017
Broken Heart Fragments, Obrador d´estiu de la Sala Beckett, Barcelona 2011 ja Turun musiikkijuhlat 2014
Tavallisuuden aave, teksti ja ohjaus, Q-teatteri 2016–2017, Tampereen Teatterikesä 2016
Kim, Lekki & Namwaan, ohjaus ja dramaturgia, Teatteri-Jurkka 2017, Kajaanin Runoviikko 2018
Medusan huone, teksti ja ohjaus, Q-teatteri 2019, Tampereen Teatterikesä 2019, Kansallisteatteri 2020
Tavallisuuden aave, uusi ohjaus, Das Gespenst der Normalität, Schauspielhaus Bochum 2021
Järjen hedelmät, teksti ja ohjaus, Ntamo 2022, Q-teatteri 2022, De Singel Antwerpen 2023
Järjen hedelmät, uusi ohjaus, Früchte der Vernunft, Schauspielhaus Bochum 2023
Tuotanto > Julkaisut kokoelmateoksissa

Minä materiaalina, Jumalainen näytelmä, Dramaturgisia työkaluja, Like Kustannus 2012
Kolme osoitetta, Granta 7. Koti, Otava 2016
Minä ja se toinen, Marilyn, Marilyn, Tarinoita ikonista ja ihmisestä, Tammi 2017
Hanna, Jatkuu! Fanifiktiota kirjallisuutemme klassikoista, Gummerus 2017
Tavallisuuden aave ja muita näytelmiä, Into Kustannus 2019
Things That Have Nothing to Do with Reason, Europa28, Comma Press 2020
Suhteista parhain. Teoksessa Turunen, Saara & Maisonen, Petra (toim.): Suurteoksia.  Helsinki:  Tammi, 2021.  ISBN 978-952-04-2232-5.
Suomalainen demokratia vuonna 2040, 2040: Tarinoita demokratian tulevaisuudesta, Teos 2021
Ruumiin ikävä. Teoksessa Turunen, Saara & Maisonen, Petra (toim.): Suurteoksia II.  Helsinki:  Tammi, 2023.  ISBN 978-952-04-4610-9.
Tuotanto > Dramaturgin työ

Der imaginäre sibirische Zirkus des Rodion Raskolnikow, Ohjaus: Kristian Smeds, Münchener Kammerspiele 2012
Palkinnot

Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 2015 (teoksesta Rakkaudenhirviö)
Suomi-palkinto 2016
Thalia-palkinto 2017 (teoksesta Tavallisuuden aave)
Helsingin kaupungin Vuoden taiteilija -palkinto 2018
Lea-Palkinto 2020 (teoksesta Medusan huone)
Aiheesta muualla

Saara Turusen kotisivut
Kristan lukupiiri: Järjettömiä asioita -kirja, vieraana Saara Turunen
Radio Helsingin haastattelussa Saara Turunen
Saara Turunen: Sivuhenkilö Kirjastokaista-video
Kemppi, Eeva: Saara Turusen viiltävä omakuva (Arkistoitu – Internet Archive) Teatteri 7/2011
Broken Heart Story - näytelmän blogi
Tavallisuuden aave blogi
Saarikoski, Sonja: Kirjailija ja ohjaaja Saara Turunen on suomalaisen taiten uuden ajan auteur Image 2/2018
Säkö, Maria: Q-teatterin terävä katse suomalaisuuteen Teatteri&Tanssi+Sirkus 22.4.2016.
Petőfin silta

| Petőfin silta |
| --- | --- |

Ajokaistoja:  4
Raiteita:  2
Ylittää:  Tonava
Sijainti:  Budapest
Siltatyyppi:  ristikkosilta
Pituus:  514 m
Leveys:  25,6 m
Avattu liikenteelle:  12. syyskuuta 1937
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Petőfin silta on Tonavan yli kulkeva silta Budapestissa. Se yhdistää toisiinsa Boráros térin Pestin puolella ja Goldmann György térin Budan puolella. Boráros tér on Pestin Suuren kehäkadun eteläinen päätepiste, ja sieltä lähtevät paikallisjunat Csepelsaarelle. Sillan Budan-puoleisen pään lähellä on Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto.
Historia

Petőfin silta oli alun perin nimetty valtionhoitaja Miklós Horthyn mukaan. Sillan on suunnitellut Pál Álgyay Hubert. Sen suunnittelu aloitettiin vuonna 1933 ja se vihittiin käyttöön 12. syyskuuta 1937. Toisen maailmansodan loppuvaiheissa vetäytyvät saksalaiset räjäyttivät sillan 14. tammikuuta 1945. Puna-armeijan joukot rakensivat sen paikalle ensin väliaikaisen sillan, ja pysyvä silta rakennettiin uudestaan vuosina 1950–1952. Samalla se sai uuden nimen Unkarin kansallisrunoilijan Sándor Petőfin mukaan.
Rakenne

Petőfin silta on tyypiltään ristikkosilta. Toisin kuin monet muut Budapestin sillat, se on täysin koristelematon. Sillan rakennusaika oli Unkarissa taloudellisesti ja poliittisesti vaikeaa aikaa, joten sillan suunnittelussa käytännöllisyys oli ulkonäköä tärkeämpää. Sillalla on kaksi ajokaistaa kumpaankin suuntaan ja niiden välissä raitiotie.
Plenum plenorum

Plenum plenorum (latinaa, suomeksi (täys)istuntojen (täys)istunto) oli joissakin kaksi- tai useampikamarisissa tai säätyjakoisissa kansanedustuslaitoksissa käytössä ollut täysistunto, johon ottivat osaa kaikkien kamarien tai säätyjen edustajat. Suomessa se oli vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen mukainen kaikkien säätyjen yhteisistunto. Se oli kutsuttava kokoon, jos vähintään kaksi säätyä sitä vaati. Istuntojen istunnolla ei ollut lainkaan päätösvaltaa, vaan siellä voitiin ainoastaan keskustella asioista. Suomessa plenom plenorum järjestettiin vain kahdesti. Ensimmäisen kerran se kokoontui vuoden 1872 valtiopäivillä pohtimaan yhteisten pysyvien tilojen hankkimista kaikille säädyille. Toisella kerralla vuoden 1885 valtiopäivillä käsiteltiin porvarissäädyn vaalitavan muuttamista. Kumpikaan plenum plenorum ei johtanut mihinkään päätöksiin.
Pitkänen (Äänekoski)

| Pitkänen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°51′51″N, 25°37′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  Pitkäsenpuro Pitkäsenlampeen 
Järvinumero:  14.444.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,7 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  3,711 km  
Pinta-ala:  22,362 ha  
Tilavuus:  0,000902 km³ 
Keskisyvyys:  4,03 m  
Suurin syvyys:  11,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkänen 
Pitkänen  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Iispohjan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 902 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,0 metriä ja suurin syvyys on 11,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Lakojoen valuma-alueeseen (14.444) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,7 metriä mpy.
Poikkeusparadoksi

Poikkeusparadoksi on looginen paradoksi, joka voidaan muotoilla seuraavasti: "Jos jokaisesta säännöstä on poikkeus, täytyy olla poikkeus myös säännöstä, että jokaisesta säännöstä on poikkeus." Loogisesti tarkasteltuna lausetta voidaan pitää todisteena siitä, että lause "jokaisesta säännöstä on poikkeus" on epätosi. Tämä on yksinkertainen esimerkki päättelytekniikasta joka tunnetaan nimellä reductio ad absurdum.
Poikkeusparadoksi muistuttaa jossain määrin valehtelijan paradoksia. Samantapainen paradoksi on myös seuraava: "Jos kaikki on mahdollista, on mahdotonta että mikään olisi mahdotonta".
tai: "tiedän etten tiedä mistään mitään"
Peabody (Massachusetts)

| Peabody |
| --- | --- |
 Peabodyn kaupungintalo helmikuussa 2021.

 Koordinaatit: 42°31′40″N, 70°55′45″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Massachusetts
Piirikunta:  Essex
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43,53 km²
 – Josta vettä:  1,49 km² 
Korkeus:  5 m
Väkiluku (2020):  54 481
 – Väestötiheys:  1 262,35 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Lempinimi::  The Cavern City, The Pearl on the Pecos
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peabody on kaupunki Essexin piirikunnassa, Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 54 481.
Väestö

Kaupungin asukkaista 89,90 prosenttia on valkoisia, 3,78 prosenttia afroamerikkalaisia, 1,12 prosenttia aasialaisia, 0,36 prosenttia intiaaneja ja 2,09 prosenttia muita. 5,96 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 45,8 vuotta.
Kuvia kaupungista

The Cheesecake Factory -ravintola.
Bishop Fenwick High School.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peabody (Massachusetts) Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Saksan evankelis-luterilainen kirkko

| Pohjois-Saksan evankelis-luterilainen kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Johtaja:  maapiispa Kristina Kühnbaum-Schmidt
Yhteistyötahoja:  Saksan evankelinen kirkko
Toiminta-alue:  Hampuri, Mecklenburg-Etu-Pommeri sekä Schleswig-Holstein
Perustettu:  27. toukokuuta 2012
Kirkkoon yhdistyneet:  Mecklenburgin evankelisluterilainen maakirkko, Pohjois-Elben evankelisluterilainen kirkko sekä Pommerin evankelinen kirkko
Seurakuntia:  992
Jäseniä:  1 939 750 jäsentä, osuus alueen väestöstä 30,4% (31.12.2019)
Kotisivu:  https://www.nordkirche.de/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pohjois-Saksan evankelis-luterilaisen kirkon toimialue.
Pohjois-Saksan evankelis-luterilainen kirkko (saks. Evangelisch-Lutherische Kirche in Norddeutschland) tai Nordkirche on yksi Saksan evankelisen kirkon jäsenkirkoista. Kirkon hallinto sijaitsee Schwerinissä.
Kirkolla on 884 seurakuntaa, ja vuoden 2023 lopussa kirkolla oli 1 708 631 jäsentä.
Kirkko syntyi vuonna 2012, kun entiset Mecklenburgin evankelisluterilainen maakirkko, Pohjois-Elben evankelisluterilainen kirkko sekä Pommerin evankelinen kirkko yhdistyivät yhdeksi kirkoksi.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut (saksaksi)
Poikkijuovainen lihaskudos

Poikkijuovainen lihaskudos (lat. textus muscularis striatus) on lihaskudosta, jonka soluissa näkyy mikroskooppisesti juovia. Tällaisia kudoksia ovat:
luurankolihas, jonka synonyyminä termiä poikkijuovainen lihas usein käytetään
sydänlihas.
Pitkänen (Heinola, Makkaramäki)

| Pitkänen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°19′24″N, 25°59′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Vähään Katisjärveen 
Järvinumero:  14.173.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,2 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,013 km  
Pinta-ala:  2,559 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkänen 
Pitkänen  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Makkaramäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä mpy.