stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taurus (raketti)
Laukaisut > Suunnitellut laukaisut

Tauruksen kanssa samankaltaisia kantoraketteja voidaan käyttää myös Yhdysvaltain ohjuspuolustusviraston Maalle sijoitetun reittivaiheen ohjuspuolustuksen järjestelmässä.
Orbital Sciences kehittää myös Taurus II:ta, mahdollisesti Delta II:ta korvaavaa kantorakettia, jonka ensimmäinen vaihe käyttää nestemäistä polttoainetta toisin kuin alkuperäinen Taurus. Ensilento on suunniteltu joulukuulle 2010.
Taurus II

Taurus II on 2000-luvun alussa NASAn rahoituksella kehitetty versio Taurus-kantoraketista. Sen ensimmäinen vaihe on suunniteltu ja rakennettu Ukrainassa ja toinen vaihe on OSC-yhtiön oma tuote. Vuonna 2008 ukrainalaiset Juzhnoje ja Juzhmash solmivat vuoteen 2019 yltävän yhteistyösopimuksen Orbital Sciences -yhtiön kanssa toimittaen NK-33-rakettimoottoreita, joihin Aerojetin AJ-26-moottori perustuu. Raketti pystyy nostamaan 5 000 kg matalalle maan kiertoradalle (LEO).  R
Kesäkuussa 2011 Taurus II -raketti vaurioitui pahasti moottorin koekäytössä NASAn Stennis Space Centerin E-1-koekäyttöpenkissä. Ilmeisesti moottorin ajoaineputki katkesi, mikä voi olla suunnittelu- tai valmistusvirhe.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kantoraketit
| --- | --- |
Nykyiset::   Ariane 6  Atlas V  Athena  Delta IV  Dnepr  Electron  Falcon 9 9 B4  9 B5  Falcon Heavy  GSLV  H-IIA  Kosmos-3M  Pitkä marssi -rakettiperhe  Minotaur  Pegasus  Proton  PSLV  Rokot  Shavit  Štil  Start-1  UR-100  Space Launch System  Strela  Sojuz U  FG  2  Taurus  Tsyklon 3  Volna  Vega  Zenit 
Suunnitteilla::   Angara  BFR  GSLV III  GX  H-IIB  KSLV  New Glenn  Taurus II  Vulcan 
Entiset::   Ariane 1  2  3  4  5  Atlas SM-65 Atlas  I  II  III  Black Arrow  Delta  II  III  Diamant  Energija  Europa  Falcon 1  Falcon 9 9 v1.0  9 v1.1  9 v1.2  H-II  J-I  Juno I  Lambda  Mu (V)  Molnija M  N1  Poljot  R-7  Saturn I  IB  V  INT-21  Scout  Sparta  Thor  Thor-Agena  Thor-Burner  Thorad-Agena  Titan I  II  III  IIIB  IV  Tsiklon 2  Vanguard  Voshod  Vostok 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Taurus (rocket)
Käännös suomeksi
Thomas Baines

| Thomas Baines |
| --- | --- |
 Bainesin valokuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1820 King’s Lynn, Englanti
Kuollut: 8. toukokuuta 1875 (54 vuotta) Durban, Natalin siirtokunta
Taiteilija
Ala:  maalaustaide
John Thomas Baines (27. marraskuuta 1820 King’s Lynn, Englanti – 8. toukokuuta 1875 Durban, Natalin siirtokunta) oli englantilainen taiteilija ja tutkimusmatkailija, joka tutki eteläistä Afrikkaa ja Australiaa.
Elämä

Thomas Baines syntyi 1820 King’s Lynnissä. Hänen isänsä John Baines oli laivaston merikapteeni, ja hänen isoisänsä oli ollut valaanpyyntialuksen kapteeni. Thomasin äiti oli paikallinen taidemaalari ja sisustaja, joka opetti poikaansa kaivertamaan ja piirtämään. Koulutuksensa Thomas Baines sai Horatio Nelson’s Classical and Commercial Academyssä. Hän aloitti 1836 vaununtekijän oppipoikana mutta hylkäsi pian ammatin alkaakseen taidemaalariksi.
Baines päätti seurata 1842 tätiänsä Etelä-Afrikan Durbaniin ja elätti itseänsä muotokuvamaalarina. Hän kuitenkin jätti pian kaupunkistudion ja maalasi 1864 muun muassa kohtauksia afrikkalaisheimojen välisistä taisteluista. Ensimmäiselle tutkimusmatkalleen Baines lähti 1846, ja Ngamijärven ympäristöä kartoittamaan lähteneeseen retkikuntaan hän liittyi 1850. Bainesista tuli Etelä-Afrikan ensimmäinen sotataiteilija, ja hän maalasi kuvia kahdeksannesta rajasodasta 1850–1853.
Baines palasi 1853 Englantiin, missä hänen sotamaalauksensa julkaistiin. Julkaisun jälkeen Royal Geographical Society (RGS) päätti ottaa Bainesin Augustus Gregory retkikuntaan, joka tutki pohjoista Australiaa. Hän lähti Australiaan maaliskuussa 1855, ja hänet valittiin 1858 RGS:n jäseneksi, jolloin hän sai myös RGS:n kultamitalin.
Etelä-Afrikkaan Baines palasi 1858, jolloin hän oli David Livingstonen Sambesijoelle lähteneen tutkimusmatkan taiteilija. Hän maalasi erään portugalilaisupseerin matkan varastoista ottamalleen kankaan palaselle. Livingstonen veli syytti Bainesia varkaudesta, ja Baines erotettiin retkikunnasta. Hän matkasi 1862 Lounais-Afrikkaan nykyisen Namibian alueelle ja sieltä Victorian putouksille, jonne saapui 23. heinäkuuta. Bainesin tarkoituksena oli tavata Livingstone Victorian putouksilla, mutta tämä oli jo ehtinyt lähteä alueelta. Tämän matkan aikana Baines maalasi useimmat tunnetuimmista maisemistaan, jotka julkaistiin Englannissa 1865.
Kuume pakotti Bainesin palaamaan Kapkaupunkiin, ja hän matkusti 1864 Englantiin. Etelä-Afrikkaan Baines palasi 1868 ja johti South African Goldfields Exploration Companyn valtuuttamaa retkikuntaa Ndebele-kuningaskunnan johtajan Mzilikazin luokse. Mzilikazi oli jo kuitenkin kuollut, kun Bainesin retkikunta saapui. Hän menetti 1870 taloudellisen tukensa ja joutui palaamaan Durbanin, missä jatkoi maalarin uraansa. Baines suunnitteli 1875 uutta matkaa kulta-alueelle, mutta hän sairastui punatautiin ja kuoli toukokuussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Baines Wikimedia Commonsissa
Bainesin maalaus Sambesijoelta.
Thomas Arundel

| Thomas Arundel |
| --- | --- |

Canterburyn arkkipiispa
 1397-1398, 1399-1414 
Henkilötiedot
Syntynyt: 1353
Kuollut: 19. helmikuuta 1414
Thomas Arundel (1353–1414) oli englantilainen piispa ja lordikansleri. Hän oli Canterburyn arkkipiispa, 1388–1397 Yorkin arkkipiispa, 1373–1388 Elyn piispa ja useita kertoja 1386–1413 Englannin lordikansleri. Hän vastusti jyrkästi John Wycliffen oppia.
Elämä

Thomas Arundel syntyi vuonna 1353 vanhempiensa kolmantena poikana. Hänen isänsä oli Richard Fitzalan, Arundelin ja Surreyn jaarli, ja äitinsä oli Lancasterin Eleanor, Lancasterin jaarlin tytär. Hänestä tuli vuonna 1374 Elyn piispa. Kuningas Rikhard II:n hallinnon alkuvuosina Arundel liittoutui aatelisten kanssa kuningasta vastaan. Tämä joukko pakotti Rikhardin tekemään Arundelista vuonna 1386 Englannin lordikanslerin ja vuonna 1388 Yorkin piispan. Vuonna 1389 kuningas oli saanut jälleen otteen vallasta aateliston sijaan, ja hän erotti Arundelin lordikanslerin virasta. Rikhardin ja hänen vastustajiensa tehtyä sovinnon Rikhard palautti vuonna 1391 Arundelin lordikansleriksi, mutta Arundel luopui tehtävästä 1396 tultuaan Canterburyn arkkipiispaksi. Seuraavana vuonna kuningas erotti Arundelin piispanvirasta ja karkotti hänet maasta.
Maanpaossa Arundel liittoutui kuninkaan serkun Henry Bolingbroken kanssa. Hän palasi Englantiin Bolingbroken hyökätessä sinne vuonna 1399. Tällöin Bolingbroke kukisti Rikhardin ja nousi valtaistuimelle hallitsijanimenään Henrik IV. Arundel palasi Canterburyn arkkipiispaksi ja oli virassa kuolemaansa asti. Lisäksi hän palveli Henrikin kanslerina vuodet 1407–1409 sekä vuodet 1412–1413.
Canterburyn arkkipiispana Arundel ryhtyi toimiin lollardeja eli John Wycliffen kannattajia vastaan. Nämä toimet johtivat näistä useiden polttamiseen. Vuonna 1413 hän johti oikeustoimia lollardijohtaja sir John Oldcastlea vastaan, joka tuomittiin kuolemaan.
Arundel kuoli 19. helmikuuta 1414..
Jälkimaine

Vuonna 2005 BBC:n History Magazine listasi Thomas Arundelin historian pahimpien brittien listassaan 1400-luvun pahimmaksi britiksi. Kirjassa "Who Murdered Chaucer?" Terry Jones väittää Arundelin olleen vastuussa kirjailija Geoffrey Chaucerin kuolemasta.
Thomas Bangalter

| Thomas Bangalter |
| --- | --- |
 Thomas Bangalter Miamissa, Floridassa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1975 (ikä 49)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  french house, house, disko, electronic, funk
Soittimet:  kitara 
Yhtyeet:  Daft Punk Stardust Da Mongoloids Darlin' Together
Levy-yhtiöt:  Roulé
Aiheesta muualla
www.daftpunk.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Thomas Bangalter (s. 3. tammikuuta 1975 Pariisi, Ranska) on ranskalainen muusikko. Hän on toinen Daft Punkin jäsenistä ja hänellä on oma levy-yhtiö, Roulé.
Bangalter kuuluu DJ Falconin kanssa Together -nimiseen duoon. Duo on julkaissut singlet "Together" ja "So Much Love to Give".
Bangalter on naimisissa näyttelijä Élodie Bouchezin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, pojat Tara-Jay ja Roxan. Perhe asuu Kalifornian Beverly Hillsissä.
Diskografia > Albumit

Irréversible (soundtrack)
Diskografia > Singlet

Trax On Da Rocks (1995)
Spinal Scratch (1996)
Trax On Da Rocks Vol. 2 (1998)
Tsukuban yliopisto

| Tsukuban yliopisto> 筑波大学 |
| --- | --- |
  

Motto:  ei mottoa
Perustettu:  1973
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Yoichi Iwasaki
Sijainti:  Tsukuba, Ibarakin prefektuuri  Japani
Maskotti:  ei
Sivusto:  www.tsukuba.ac.jp
Tsukuban yliopiston kampusaluetta
Tsukuban yliopisto (jap. 筑波大学, Tsukuba daigaku) sijaitsee Tsukuban kaupungissa, Ibarakin prefektuurissa Kantō tasangon alueella. Yliopistossa on noin 15 000 opiskelijaa (2003).[lähde? ]
Nykyinen Tsukuban yliopisto on perustettu lokakuussa 1973, mutta sen edeltäjä (jap. 東京教育大学, Tōkyō kyōiku daigaku) (engl. Tokyo University of Education)  perustettiin alkujaan nimellä Tokyo Shihan Gakko vuonna 1872, ja se on siten Japanin vanhimpia yliopistoja.
Kemian nobelisti vuodelta 2000 Hideki Shirakawa toimi vuodesta 1982 kemian professorina Tsukuban yliopistossa vuoteen 2000.
Tsagan-Hak

Tsagan-Hak (ven. о́зеро Цага́н-Хак) on järvi Kalmukiassa Venäjällä Itä-Euroopassa. Tsagan-Hak on Kalmukian kolmanneksi suurin järvi.
Trump International Hotel and Tower (Chicago)

| Trump International Hotel and Tower |
| --- | --- |
 Trump International Hotel and Tower
Sijainti:  Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Koordinaatit:  41.8891°N, 87.6267°W
Suunnittelija:  Adrian Smith
Korkeus:  Antennin kanssa 415,1 metriä
Hotellin kotisivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Trump International Hotel and Tower (Käytetään myös nimityksiä Trump Tower Chicago ja Trump Tower) on pilvenpiirtäjä ja hotelli Chicagon keskustassa Illinois'ssa Yhdysvalloissa. Trump Towerilla on pituutta antennin kanssa 415,1 metriä ja se sisältää 92 kerrosta. Trump Towerin suunnitteli Skidmore, Owings and Merrillisin Adrian Smith. Torni avattiin 30. tammikuuta 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trump International Hotel and Tower Wikimedia Commonsissa
True Men Don’t Kill Coyotes

| ”True Men Don't Kill Coyotes” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Red Hot Chili Peppers
 Äänitetty : Huhtikuu 1984
 Julkaistu: 10. elokuuta 1984
 Tuottaja(t): Andy Gill
 Tyylilaji: Funk rock
 Kesto: 03.40
 Levy-yhtiö: EMI
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
|   | ”True Men Don't Kill Coyotes” 1984 | ”Get Up and Jump” 1984 |
True Men Don't Kill Coyotes on Kalifornialaisen rock-yhtye Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen kappale ja single, heidän ensimmäiseltä albumiltaan, The Red Hot Chili Peppers. Albumi ja kappale eivät menestyneet maailmalla hyvin, vaikka albumin kappaleita soitettiin erilaisissa yliopisto-radioissa. Tämä kehitti yhtyeelle fanipohjan, joka kasvoi uusien albumeiden myötä.
Kappaleen on säveltänyt Red Hot Chili Peppersin silloinen kokoonpano, Anthony Kiedis, Flea, Jack Sherman ja Cliff Martinez. Kappale esiintyy myös kokoelmalevyillä, kuten The Abbey Road E.P., jossa se oli viides kappale ja What Hits!?, jossa se oli kuudes kappale.
Musiikkivideo

Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka oli ainoa albumilta "Red Hot Chili Peppers". Video alkaa, kun erikoisesti pukeutunut maanviljelijä kaataa kastelukannusta radioaktiivista vettä pellolle, tämän jälkeen Red Hot Chili Peppersin jäsenet nousevat maan alta pellon päälle ja alkavat esittää kappaletta. Kun kappale loppuu, Red Hot Chili Peppersin jäsenet palaavat takaisin maan alle.
Videon on ohjannut Graeme Whifler.
True Story Suomi

| True Story Suomi |
| --- | --- |
Tyyli:  draama, komedia, viihde
Kestoaika:  20 minuuttia
Pääosissa:   Ville ”Viki” Eerikkilä  Juuso "Köpi" Kallio 
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:   HBO Max  TV5 
Julkaistu:  2. marraskuuta 2022
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Tuotanto
Tuottaja(t):   Suvi Salokoski  Johan Ronthén (HBO) 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Antti Väisänen  Miira Karhula  Annelies Sivast (HBO)  Christian Wikander (HBO) 
Linjatuottaja:   Julia Salmenoja  Kir Laustsen (HBO) 
Ohjaaja(t):  Teemu Niukkanen
Käsikirjoittaja(t):  Pääkäsikirjoittaja: Pietari Vihula  Käsikirjoittajat: Pietari Vihula  Anna Ruohonen  Misa Palander 
Leikkaaja(t):   Jon Soldehed  Kai Rintamaa 
Kuvaaja(t):  Juge Heikkilä
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. International Television Production Finland
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Viihdeohjelma 2022
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
True Story Suomi on HBO Max -suoratoistopalvelussa marraskuussa 2022 julkaistu suomalainen kuusiosainen sarja, jossa jokaisessa jaksossa yksi tavallinen suomalainen kertoo elämästään tositarinan, joka jaksossa dramatisoidaan näyttelijöiden esittämänä. Ohjelmaa juontavat Ville ”Viki” Eerikkilä ja Juuso "Köpi" Kallio. Televisiossa sarjaa esittää TV5.
True Story Suomi on HBO Maxin ensimmäinen suomalainen alkuperäissarja. Se perustuu australialaiseen True Story with Hamish & Andy -formaattiin.
Jaksot

| Jakso | Jakso | Julkaisu HBO Maxissa | Ensiesitys TV5:llä | Rooleissa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pietari | 2. marraskuuta 2022 | 2. marraskuuta 2022 | Paavo Kinnunen (Pietari), Jukka Rasila (pomo), Timo Liuski (työkaveri), Linda Isufi (tuttu kassatyöntekijä), Ville Myllyrinne (nuorempi poliisi), Marko Savola (vanhempi poliisi) |
| 2 | Sonja | 2. marraskuuta 2022 | 9. marraskuuta 2022 | Minka Kuustonen (Sonja), Joose Kääriäinen (kundi), Mandana Shamsuddini ja Tiina Heikkinen (mimmikaverit) |
| 3 | Larissa | 2. marraskuuta 2022 | 16. marraskuuta 2022 | Sonja Salminen (Larissa), Pelle Heikkilä (Hans), Misa Palander (neuvolanhoitaja), Pirjo Heikkilä (hoitaja), Carl-Kristian Rundman (lääkäri), Renée Böök ja Kirsikka Kurvi (hoitajat), Sonja Halla-aho (toinen äiti) |
| 4 | Jaakko | 2. marraskuuta 2022 | 23. marraskuuta 2022 | Santeri Helinheimo Mäntylä (Jaakko), Anna Airola (tyttöystävä), Sanna-Kaisa Palo (pomo), Aapeli Hämäläinen (työkaveri), Abdi Mukhtar (Aki), Sami Harjula (Mika), Sampsa Silander (Carlos), Matti Onnismaa (poliisi) |
| 5 | Jani | 2. marraskuuta 2022 | 30. marraskuuta 2022 | Antti Tuomas Heikkinen (Jani), Chike Ohanwe (Aku), Milla Puolakanaho (Jojo), Lauri Maijala (Jussi), Antti Honka (kansalainen), Henry Hanikka (nilkki), Mikko Penttilä (boheemi), Johanna Öhman (exä) |
| 6 | Maiju | 2. marraskuuta 2022 |  | Satu Tuuli Karhu (Maiju), Lauri Tilkanen (Tommi), Mikko Kauppila (Arttu), Alina Tomnikov (Henna), Kati Kinnunen ja Ilkka Pekkarinen (naapurit), Leena Uotila (mummo) |
True Story

| True Story |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rupert Goold
Käsikirjoittaja:   David Kajganich  Rupert Goold 
Tuottaja:   Dede Gardner  Anthony Katagas  Jeremy Kleiner 
Säveltäjä:  Marco Beltrami
Kuvaaja:  Masanobu Takayanagi
Leikkaaja:   Christopher Tellefsen  Nicolas De Toth 
Pääosat:   Jonah Hill  James Franco  Felicity Jones 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Regency Enterprises  Plan B Entertainment 
Levittäjä:  Fox Searchlight Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2015
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
True Story on yhdysvaltalainen vuoden 2015 mysteerinen trilleri, jonka ohjasi Rupert Goold ja käsikirjoittivat Goold David Kajganichin kanssa. Elokuvan pääosissa ovat Jonah Hill, James Franco ja Felicity Jones.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jonah Hill  | … |  Michael Finkel   |
|  James Franco  | … |  Christian Longo   |
|  Felicity Jones  | … |  Jill Barker   |
|  Robert John Burke  | … |  Greg Ganley   |
|  Connor Kikot  | … |  Zachary Longo   |
|  Gretchen Mol  | … |  Karen   |
|  Betty Gilpin  | … |  Cheryl   |
|  John Sharian  | … |  Sheriff   |
|  Robert Stanton  | … |  Jeffrey Gregg   |
|  Maria Dizzia  | … |  Mary Jane Longo   |
|  Genevieve Angelson  | … |  Tina Alvis   |
|  Dana Eskelson  | … |  Joy Longo   |
|  Joel Garland  | … |  Dan Pegg   |
|  Rebecca Henderson  | … |  Ellen Parks   |
|  Charlotte Driscoll  | … |  Sadie Longo   |
|  Maryann Plunkett  | … |  Maureen Duffy   |
Trump World Tower

| Trump World Tower |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:   New York City, New York
Rakennettu:  1999–2001
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Costas Kondylis
Omistaja:  Donald Trump
Tekniset tiedot
Kerroksia:  72
Korkeus
Ylin kerros:  230 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trump World Tower on vain asuinkäytössä oleva pilvenpiirtäjä Manhattanilla, New Yorkissa. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1999 ja ne saatiin päätökseen 2001. Rakennus on 262 metriä korkea ja siinä on 72 kerrosta, joiden julkisivua peittää tumma, pronssivivahteinen lasi. Pilvenpiirtäjä on rakennettu kestämään hyvin tuuliset olosuhteensa, ja lähes lattiasta kattoon ylettyvät ikkunalasit tarjoavat henkeä salpaavan näkymän yli Manhattanin.
Pilvenpiirtäjän rakennuttajana toimi miljardööri Donald Trump, ja sen rakentaminen maksoi arviolta 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Huoneistojen hinnat ovat erittäin korkeita, esimerkiksi vuonna 2012 4 makuuhuoneen kattohuoneistosta maksettiin 15,5 miljoonaa dollaria. Kolme kerrosta käsittävästä kattohuoneistosta taasen pyydettiin jopa 50 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mutta tuo huoneisto erotettiin hiljattainmilloin? useaksi eri huoneistoksi, koska sitä ei olisi muuten saatu myydyksi. Erotetut huoneistot saatiin kuitenkin myytyä erittäin nopeasti.
Trump World Tower oli vuoteen 2003 asti maailman korkein pelkästään asuinkäyttöön tarkoitettu rakennus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Trump World Towerin viralliset sivut
The Corre

Corre oli ryhmä showpainipromootio WWE:ssä, joka toimi lähinnä SmackDown brändissä heeleinä. Correen kuuluivat Wade Barrett, Heath Slater, Justin Gabriel ja Ezekiel Jackson.
Historia > Muodostuminen

Raw'ssa Wade Barrett oli Nexuksen johtaja, mutta 3. tammikuuta 2011 hänet potkittiin ryhmästä, kun hän oli hävinnyt Triple Threat steel cage -matsin, jonka voittajasta tulisi ykköshaastaja WWE-mestaruudesta. New Nexuksen jäsen CM Punk sekaantui ottelussa auttamaan Barrettia, mutta Punk ottikin Nexus-käsivarsinauhan (mikä merkitsee jäsenyyttä) Barrettilta ja potkaisi hänet häkin seinältä mattoon. Punkista tuli New Nexuksen uusi johtaja.
7. tammikuuta 2011 Barrett teki SmackDown debyyttinsä hyökkäämällä Big Show'n kimppuun, mikä maksoi Show'lle ykköshaastajuuden World Heavyweight -mestaruudesta. Myöhemmin samana iltana ilmoitettiin, että Barrett kohtaa Big Show'n ensi viikolla. Seuraavalla viikolla SmackDownissa Wade vertasi itseään Julius Caesariin sanoen, että hänestä tuli niin mahtava Raw'ssa, että jokainen juonitteli häntä vastaan, mikä oli myös syy, miksi hän lähti Nexuksesta ja Raw'sta. Waden ja Show'n matsin aikana entiset Nexuksen jäsenet Heath Slater ja Justin Gabriel (jotka kieltäytyivät CM Punkin määräämästä intiaatiosta, jossa heidän olisi täytynyt kärsiä päästäkseen uuden Nexuksen jäseniksi) sekaantuivat otteluun hyökäten Big Show'n kimppuun, minkä seurauksena Barrett hävisi diskauksella. Myös juuri paluuta tehnyt Ezekiel Jackson liittyi ryhmään hyökäten Show'n kimppuun.
21. tammikuuta SmackDownissa ryhmän nimeksi ilmoitettiin Corre, mikä viittaa sanaan "core", eli ydin. Myöhemmin samana iltana Justin Gabriel kohtasi Edgen ei-mestaruus ottelussa. Gabriel voitti ottelun Jacksonin hyökättyä Edgen kimppuun samalla, kun Barrett ja Slater häiritsivät tuomaria. Ryhmä debytoi Raw'ssa 24. tammikuuta 2011, kun he keskeyttivät New Nexuksen johtajan, CM Punkin promon, ja uhosivat, että he aikovat eliminoida Punkin Royal Rumblessa. Tämän jälkeen Raw'n anonyymi toimitusjohtaja ilmoitti, että Barrett tulisi myöhemmin illalla kohtaamaan CM Punkin, ja voittajan ryhmä pääsisi kilpailemaan Royal Rumblen voitosta. Heidän matsinsa spesiaalituomariksi nimettiin John Cena. Matsi päättyi Cenan päätöksestä tupladiskaukseen. Molemmat joukkueet pääsivät kuitenkin ottelemaan Royal Rumblessa. Royal Rumblessa Wade Barrett kesti Corren jäsenistä pisimpään kehässä, yli 20 minuuttia, ja oli neljän parhaan joukossa, mutta hänet eliminoi Randy Orton.
Historia > Mestaruuskaudet ja feudi Ezekiel Jacksonia vastaan

4. helmikuuta SmackDownissa Barrett voitti Big Show'n Corren avulla ja pääsi ottelemaan Elimination Chamber 2011 -tapahtumassa Elimination Chamber -matsissa, mikä käydään World Heavyweight -mestaruudesta. Elimination Chamber -tapahtumassa Barrett eliminoitui ensimmäisenä Elimination Chamber -ottelussa Big Show'n lyötyä häntä K.O. Punchilla. Seuraavassa matsissa Gabriel ja Slater voittivat Santino Marellalta ja Vladimir Kozlov'lta WWE Tag Team Championshipin. Gabriel ja Slater puolustivat heti seuraavana päivänä mestaruuksia The Miziä ja John Cenaa vastaan. He hävisivät mestaruuden ja matsin Mizin iskettyä Skull-Crushing Finalen. Gabriel ja Slater saivat revanssin heti matsin loputtua Barrettin pyynnöstä. Miz ja Cena tekivät lyhimmän WWE Tag Team mestaruuskauden ikinä, kun Slater ja Gabriel voittivat mestaruuden takaisin, mikä oli heidän kolmas mestaruuskautensa yhteensä, mutta toinen Corren aikana. 22. maaliskuuta SmackDownin nauhoituksessa Barrett voitti Intercontinental mestaruuden Kofi Kingstonilta. WrestleMania XXVII:ssä Corre hävisi Big Show'n, Kanen, Santino Marellan ja Kofi Kingstonin joukkueelle. 19. huhtikuuta SmackDownin nauhoituksessa Slater ja Gabriel hävisivät Tag Team mestaruuden Big Show'lle ja Kanelle. 6. toukokuuta SmackDown -jaksossa Corre potki Ezekielin ryhmästä ylimielisyyden vuoksi. Over the Limit -tapahtumassa Barrett kohtasi Ezekielin Intercontinental mestaruusottelussa, missä Barrett säilytti mestaruuden, kun Slater ja Gabriel sekaantuivat otteluun. 10. kesäkuuta Corre hajosi.
Jäsenet

| Entiset jäsenet | Päivämäärä |
| --- | --- |
Wade Barrett: 14. tammikuuta, 2011 - 10. kesäkuuta, 2011
Justin Gabriel: 14. tammikuuta, 2011 - 10. kesäkuuta, 2011
Heath Slater: 14. tammikuuta, 2011 - 10. kesäkuuta, 2011
Ezekiel Jackson: 14. tammikuuta, 2011 - 6. toukokuuta, 2011
Painissa

Lopetusliikkeet
Wade Barrett
Wasteland (Forward fireman's carry slam)
Ezekiel Jackson
The Book of Ezekiel (Ura-nage)
Justin Gabriel
450° Splash
Heath Slater
Leaping reverse STO
Sisääntulomusiikit
"End of Days" 9 Electriciltä
Mestaruudet ja saavutukset

World Wrestling Entertainment
WWE Intercontinental Championship - Wade Barrett (kerran)
WWE Tag Team Championship - Gabriel & Slater (2 kertaa)
Taistelulaiva Tirpitz

| Tirpitz |
| --- | --- |
 Tirpitz

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kriegsmarinewerft Wilhelmshaven
Kölinlasku:  20. lokakuuta 1936
Laskettu vesille:  1. huhtikuuta 1939
Palveluskäyttöön:  25. helmikuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  upposi 12. marraskuuta 1944
Loppuvaihe:  myyty romuksi 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  42 900 t (standardi) 52 600 t (max)
Pituus:  251 m
Leveys:  36 m
Syväys:  8,7 m
Koneteho:  150 000 hv (110 MW)
Nopeus:  30,8 solmua
Miehistöä:  2 608
Panssarointi:  320 mm vesiraja 203 mm kansi 355 mm tornit
Aseistus
Aseistus:  8 × 38 cm SK C/34 kaksiputkisissa torneissa 12 × 150 mm tykkiä kaksiputkisissa torneissa 16 × 105 mm ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 16 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 20 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina asennuksina 8 × 533 mm torpedoputkea 4 × lentokonetta
Tirpitz oli Saksan laivaston vuonna 1939 vesillelaskettu amiraali Alfred von Tirpitzin mukaan nimetty Bismarck-luokan taistelulaiva. Alus osallistui 1942–1944 varsinaisiin taistelutoimiin vain kolmesti. Liittoutuneet pitivät alusta kuitenkin vakavana potentiaalisena uhkana. Esimerkiksi tieto sen merellelähdöstä aiheutti Arkangeliin menevän saattue PQ 17:n hajottamisen, jolloin noin 2/3 sen aluksista tuhoutui sukellusveneiden ja lentokoneiden hyökkäyksissä. Alus myös sitoi Britannian kuninkaallisen laivaston sota-aluksia kotivesille ja Jäämerelle, kun niitä olisi tarvittu Kauko- ja Lähi-idässä. Lopulta Britannian kuninkaallisten ilmavoimien pommikonelaivue upotti aluksen Tromssan edustalla 12. marraskuuta 1944.