stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daavidin tähti
Historia

Daavidin tähden alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Raamatun tai Talmudin aikoina Daavidin tähteä ei vielä mainittu juutalaisena symbolina. Arkeologisia todisteita sen käytöstä Israelissa kuningas Daavidin aikana tai paljon myöhemminkään ei ole. Kuusikannan sijaan vanhoissa juutalaisissa amuleteissa esiintyi usein viisikanta.
Varhaisin arkeologinen todiste Daavidin tähden käytöstä juutalaisessa yhteydessä on kapernaumilaisesta synagogasta 200-luvulta. Noihin aikoihin symbolia käytettiin kuitenkin vain koristeena, ja se tunnettiin samassa käytössä monessa muussakin kulttuurissa. Myös eräältä italialaiselta hautausmaalta on löytynyt Daavidin tähti juutalaisesta hautakivestä, joka voi olla peräisin 200-luvulta.
900-luvulta alkaen symbolia käytettiin onnensymbolina mezuzan maagisissa muunnelmissa. Sitä kutsuttiin ensimmäisellä vuosituhannella vielä Salomon sinetiksi.
Yleiseen juutalaiseen käyttöön symboli tuli vasta toisella vuosituhannella. Varhaisin juutalainen kirjallinen lähde, joka mainitsee tähden, on Eškol ha-Kofer 1100-luvulta. Symbolin nimi alkaa näkyä kabbalistisessa kirjallisuudessa 1200-luvulta alkaen. Vuonna 1354 Böömin kuningas Kaarle IV sääti Prahan juutalaisille punaisen lipun, jossa oli sekä Daavidin tähti että viisikanta. Prahasta symbolin käyttö levisi muuallekin Eurooppaan. Myös esimerkiksi väärän messiaan Šabbetai Tsevin kannattajat ottivat sen tunnuksekseen 1600-luvulla.
Daavidin tähdestä tuli juutalaisten yhteinen tunnus 1800-luvulla, kun keskieurooppalaiset juutalaiset alkoivat etsiä itselleen omaa tunnusta kristittyjen ristin vastineeksi. Menoraa ei pidetty yhtä soveltuvana, koska se yhdistettiin temppelin palvontamenoihin. Euroopan juutalaisilta Daavidin tähden käyttö levisi myös muslimimaiden juutalaisille, ja symbolia alettiin käyttää kaikissa synagogissa.
Symbolin otti käyttöön myös sionistinen Hibbat Zion -liike. Vuonna 1897 toinen sionistinen kongressi otti sen omaksi tunnuksekseen, koska symbolilla ei ollut sellaisia merkityksiä, jotka jakaisivat juutalaiset, vaan siitä voisi tulla kaikkien juutalaisten symboli.
Saksan kansallissosialistit ottivat 1930-luvulla keltaisen Daavidin tähden käyttöön juutalaisten tunnistamismerkiksi.
Israel otti Daavidin tähden kansallislippuunsa itsenäistymisensä jälkeen. Israelissa punaista Daavidin tähteä tunnuksenaan käyttävä Magen David Adom vastaa Punaista ristiä ja Punaista puolikuuta.
Merkitys

Tutkijat eivät ole varmoja Daavidin tähden merkityksestä. Rabbi Moshe Feinstein on ehdottanut, että koska symbolia kutsutaan hepreassa ”Daavidin kilveksi”, sitä käytti kuningas Daavid ilmaisemaan, että Jumala suojasi häntä sodassa. Tämä teoria ei kuitenkaan ole saanut laajempaa kannatusta.
Kabbalan mukaan symbolin kaksi kolmiota edustavat ihmisyyden dikotomiaa, kuten hyvä/paha ja hengellinen/ruumiillinen. Kolmioiden on nähty edustavan myös juutalaisten ja Jumalan vastavuoroista suhdetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daavidin tähti Wikimedia Commonsissa
1906 Jewish Encyclopedia on Jewish symbols (englanniksi)
Kulanu on the Star of David (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Codex Leningradensis vuodelta 1008 on vanhin säilynyt masoreettien laatima Vanhan testamentin käsikirjoitus.
Kankainen Daavidin tähti. Jüdisches Museum Westfalen Dorstenissa Saksassa.
Punainen Daavidin tähti Punaista Ristiä ja Punaista Puolikuuta vastaavan juutalaisen järjestön tunnuksena.
Atakpamé

| Atakpamé |
| --- | --- |

 Atakpamén sijainti Togossa
Valtio:  Togo
Alue:  Plateaux
Väkiluku (2004):  84 979
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atakpamé on Togon viidenneksi suurin kaupunki ja Plateaux´n alueen pääkaupunki. Jorubien perustaman kaupungin väkiluku on 84 979 (2004).lähde?
Atakpamé on alueen teollinen keskus, ja se sijaitsee maan suurimman pohjois-eteläsuuntaisen valtatien varressa 161 kilometriä pääkaupunki Lomésta.
Historia

Atakpamé oli Saksan Togomaan hallinnollinen keskus.
Ensimmäisen maailmansodan aikana, vuonna 1914 britit ja ranskalaiset toteuttivat operaation, jonka tarkoituksena oli kaapata tai tuhota saksalaisten merkittävä radioasema Kaminassa, Atakpamén lähistöllä. Ympärysvallat pelkäsivät, että saksalaiset pystyisivät pitämään yhteyden Berliiniin ja lähettämään tiedustelutietoja eteenpäin. Operaatio oli lyhyt: se alkoi 6. elokuuta 1914, ja saksalaiset pakotettiin tuhoamaan asemansa 24. päivänä ennen antautumistaan kaksi päivää myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atakpamé Wikimedia Commonsissa
Emma Wiesner

| Emma Wiesner |
| --- | --- |
 Emma Wiesner vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emma Christina Wiesner
Syntynyt: 11. marraskuuta 1992 (ikä 32) Västerås
Kansalaisuus:   Ruotsi
Poliitikko
Puolue:  Keskustapuolue
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen (2021–)
Emma Christina Wiesner (s. 11. marraskuuta 1992 Västerås) on ruotsalainen poliitikko keskustapuolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2021 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Wiesner liittyi keskustapuolueen nuorisojärjestöön (CUF) 13-vuotiaana vuonna 2006. Hän kiinnostui poliittisesta vaikuttamisesta ilmastoasioiden kautta, nähtyään dokumenttielokuvan Epämiellyttävä totuus. Hän toimi vuosina 2009–2011 CUF:n Västmanlandin piirin puheenjohtajana. Vuodesta 2013 Wiesner oli mukana myös keskustapuolueen opiskelijajärjestön toiminnassa. Hän oli järjestön hallituksen jäsen vuosina 2015–2018.
Wiesner oli europarlamenttivaaleissa 2019 keskustapuolueen listan kolmosnimi. Puolue sai vaaleissa kaksi paikkaa. Hän nousi Euroopan parlamenttiin helmikuussa 2021, kun Fredrick Federley oli jättänyt paikkansa yksityiselämään liittyvän kohun myötä. Wiesner kuuluu Renew Europe -ryhmään ja on ympäristö-, kansanterveys- ja elintarvikkeiden turvallisuusvaliokunnan sekä kalatalousvaliokunnan jäsen.
Wiesner on koulutukseltaan energiatekniikan diplomi-insinööri, joksi valmistui Uppsalan yliopistosta vuonna 2017. Ennen kuin aloitti Euroopan parlamentissa hän toimi syyskuusta 2019 akkuyritys Northvoltin yhteiskuntasuhdepäällikkönä. Sitä ennen hän työskenteli vuosina 2017–2019 Swecon energiamarkkina-analyytikkona.
Aiheesta muualla

/ Emma Wiesner Facebookissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emma Wiesner Wikimedia Commonsissa
| n k  Renew-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Eroglu  Glück  Hahn  Körner  Oetjen  Singer  Strack-Zimmermann  Streit 
Ranska:  Allione  Boyer  Canfin  Devaux  Farreng  Gozi  Grudler  Guetta  Hayer  Keller  Loiseau  Vedrenne  Yon-Courtin 
Espanja:  Agirregoitia Martínez 
Puola:  Kobosko 
Romania:  Barna  Tomac  Vasile-Voiculescu 
Alankomaat:  Azmani  Baljeu  García Hermida-Van Der Valle  Gerbrandy  Groothuis  Van Brug  Van Den Berg 
Belgia:  Cassart  Chastel  Vautmans  Verougstraete  Wilmès 
Portugali:  Cotrim de Figueiredo  Vasconcelos 
Ruotsi:  Al-Sahlani  Karlsbro  Wiesner 
Itävalta:  Brandstätter  Stürgkh 
Bulgaria:  Jontševa  Kabilov  Kjutšuk  Mintšev  Petrov 
Tanska:  Bosse  Christensen  Friis  Løkkegaard 
Suomi:  Henriksson  Katainen  Kulmuni 
Slovakia:  Cifrová Ostrihoňová  Hojsík  Karvašová  Ódor  Wiezik  Yar 
Irlanti:  Andrews  Cowen  Kelleher  McNamara  Mullooly  Ní Mhurchú 
Liettua:  Auštrevičius  Žalimas 
Slovenia:  Joveva  Šarec 
Latvia:  Ijabs 
Viro:  Paet  Toom 
Luxemburg:  Goerens 
Ruotsin europarlamentaarikot
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Kokalari  Lega  Polfjärd  Skyttedal  Tobé  Warborn 
Renew:  Al-Sahlani  Federley (2019–2020)  Karlsbro  Wiesner (2021–) 
G-EFA:  Dalunde (2020–)  Holmgren  Kuhnke 
S&D:  Bergkvist (2019–2024)  Danielsson (2019–2021)  De Basso (2021–)  Fritzon  Glanzelius (2024–)  Guteland (2019–2022)  Incir  Ohlsson (2022–) 
ECR:  Lundgren  Nissinen (2022–)  Stegrud (2019–2022)  Weimers 
GUE/NGL:  Björk 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Kokalari  Polfjärd  Teodorescu Måwe  Tobé  Warborn 
Renew:  Al-Sahlani  Karlsbro  Wiesner 
G-EFA:  Holmgren  Kuhnke  Lövin 
S&D:  Danielsson  Dibrani  Eriksson  Fritzon  Incir 
ECR:  Erixon  Timgren  Weimers 
GUE/NGL:  Gedin  Sjöstedt 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto
Pitch Black Progress

| Pitch Black Progress Scar Symmetry |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. huhtikuuta 2006
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 59.23
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Scar Symmetryn muut julkaisut
| Symmetric in Design 2005 | Pitch Black Progress 2006 | Holographic Universe 2008 |
Pitch Black Progress on Scar Symmetryn toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2006.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Illusionist | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Slaves to the Subliminal | 5.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Mind Machine | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Pitch Black Progress | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Calculate the Apocalypse | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Dreaming 24/7 | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Abstracted | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Kaleidoscopic God | 7.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Retaliator | 4.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Oscillation Point | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Path of Least Resistance | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Carved in Stone | 5.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Deviate from the Form | 5.27 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Pitch Black Progress Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pitch Black Progress Discogsissa. (englanniksi)
Scar Symmetry
|  Roberth Karlsson  Lars Palmqvist  Per Nilsson  Henrik Ohlsson  Benjamin Ellis >  Christian Älvestam  Jonas Kjellgren  Kenneth Seil  Andreas Holma  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Symmetric in Design  Pitch Black Progress  Holographic Universe  Dark Matter Dimensions  The Unseen Empire  The Singularity (Phase One: Neohumanity)  The Singularity (Phase II: Xenotaph) 
Singlet:  "The Illusionist"  "Morphogenesis"  "The Consciousness Eaters"  "Noumenon and Phenomenon"  "Ascension Chamber"  "The Iconoclast"  "Limits to Infinity"  "Cryonic Harvest"  "Scorched Quadrant"
São Bernardo do Campo

| São Bernardo do Campo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 São Bernardo do Campo
 Koordinaatit: 23°42′00″S, 46°33′00″W 
Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  São Paulo
Hallinto:  
 – Pormestari:  Luiz Marinho (PT)
Väkiluku (2010):  765 463
Aikavyöhyke:  UTC-3
 
 www.saobernardo.sp.gov.br 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
São Bernardo do Campo on kunta São Paulon osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Kunnan asukasluku oli 765 463 vuonna 2010.
Kaupunginosat

| --- | --- |
 Alves Dias  Anchieta  Assunção  Baeta Neves  Balneária  Batistini  Botujuru  Centro  Cooperativa  Demarchi  Dos Alvarengas  Dos Casa  Dos Finco :  Ferrazópolis  Independência  Jordanópolis  Montanhão  Nova Petrópolis  Paulicéia  Planalto  Rio Grande  Rudge Ramos  Santa Terezinha  Taboão  Zona Rural
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta São Bernardo do Campo Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta São Bernardo do Campo Wikivoyagessa (englanniksi)
Gueydon-luokka

| Gueydon-luokka |
| --- | --- |
 Kaavio luokan aseistuksesta ja suojasta

Tekniset tiedot
Uppouma:  9 177-9 548 t
Pituus:  137,97 m (kokonaispituus)
Leveys:  19,38 m
Syväys:  7,67 m
Koneteho:  19 600-21 000 hv
Nopeus:  21-22 solmua
Miehistöä:  566
Aseistus
Meritorjunta:  2 × Canon de 194 mm Modèle 1893 8 × Canon de 164 mm Modèle 1893 4 × 100 mm tykkiä 16 × hotchkiss 47 mm 2 × torpedoputkea
Gueydon-luokka oli Ranskan laivaston kolmen ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistetun panssariristeilijän (ransk. cuirassé d'escadre) muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gueydon | Arsenal de Lorient | 13. elokuuta 1898 | 20. syyskuuta 1899 | 1. syyskuuta 1903 | tuhoutunut Brestin satamassa 1944 |
| Montcalm | Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranée | 27. syyskuuta 1898 | 27. maaliskuuta 1900 | 20. maaliskuuta 1902 | romutettu 1943 |
| Dupetit-Thouars | Arsenal de Toulon | 17. huhtikuuta 1899 | 5. heinäkuuta 1901 | 28. elokuuta 1905 | upotettu 7. elokuuta 1918 |
Tenontosaurus

| Tenontosaurus |
| --- | --- |
 Aikuinen yksilö, jonka ympärillä on nuorempia yksilöitä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sauropsida
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  †Ornithopoda
Heimo::  †Tenontosauridae
Suku::  †Tenontosaurus  Ostrom, 1970
Lajit
 †Tenontosaurus tilletti  †Tenontosaurus dossi 
Katso myös
   Tenontosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tenontosaurus (”jännelisko”) on sukupuuttoon kuollut ornitopodisuku, joka eli 125–105 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella Pohjois-Amerikassa.
Fossiilit

American Museum of Natural History museon retkikunta löysi ensimmäisen Tenontosaurus-fossiilin Montanan Big Hornin piirikunnasta vuonna 1903. Yhdysvaltalainen paleontologi John Ostrom kuvasi Tenontosauruksen vuonna 1970. Se sai nimensä selkärankaa jäykistävien luutuneiden jänteiden mukaan, joita oli monilla muillakin dinosauruksilla. Tästä dinosaurussuvusta tunnetaan kaksi lajia, Tenontosaurus tilletti ja Tenontosaurus dossi. Sen fossiileja on löydetty myös Yhdysvaltojen Montanasta, Oklahomasta, Teksasista, Utahista ja Wyomingista.lähde?
Kuvaus

Tenontosaurus oli lajista riippuen arviolta 6-7 metriä pitkä ja 600–1000 kilogramman painoinen. Tenontosaurus liikkui enimmäkseen neljällä raajalla, mutta se saattoi nousta myös kahdelle raajalle. Tenontosauruksella oli pitkä ja jäykkä häntä, jota se käytti tasapainon säilyttämiseen ja joka oli itse asiassa pidempi kuin sen ruumis. Sillä oli myös kapea pää ja suussa isot hampaat.lähde? Tenontosauruksella oli lyhyet käsivarret, ja sen käsissä oli viisi terävää kynttä, joita se käytti puolustautumiseen esimerkiksi Acrocanthosaurusta ja Deinonychusta vastaan.
Tenontosaurus on yksi harvoista dinosauruksista, joilta on löydetty vain naaraspuolisille yksilöille kehittyvää luukudosta, jonka tehtävänä on ollut kalsiumin varastoiminen munien tuottamista varten.
Tenontosaurus populaarikulttuurissa

Tenontosaurus esiintyy Esihistoriallinen tappeluklubi -sarjan kolmannessa jaksossa, jossa se taistelee Deinonychus-laumaa vastaan.
Acrocanthosaurus, jolla on suussaan Tenontosaurus. Taustalla Deinonychuksia.
Johan Edvard Öhman

Johan Edvard Öhman (13. lokakuuta 1809 Helsinki – 27. elokuuta 1856 Tukholma) oli suomalainen opettaja, pappi ja toimittaja.
Öhmanin vanhemmat olivat helsinkiläinen kultaseppämestari Johan Öhman (k. 1820) ja Katarina Schogster. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1828 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1834 ja maisteriksi 1836. Öhman vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa vuonna 1839.
Öhman oli Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1835–1836 sekä Porvoon lukiossa apulaisena 1836, vt. historian lehtorina 1836–1839 ja vakinaisena lehtorina vuodesta 1838 alkaen jääden virkavapaalle 1851. Hän oli myös perustamansa Porvoon yksityisen esilukion opettajana ja esimiehenä 1837–1842. Öhman sai rovastin arvon 1849. Öhman perusti vuonna 1842 Porvoon säästöpankin ja toimitti 1838–1845 Borgå Tidningiä. Hän julkaisi muun muassa teoksen Historik öfver staden Borgå (1846). Öhman omisti maatilan Porvoon pitäjän Domargårdissa.
Öhman oli naimisissa vuodesta 1837 Albertina Maria von Fieandtin kanssa. Hänen poikansa oli valtiopäivämies Elias Öhman ja hänen veljiään olivat kirjankustantaja Alexander Constantin Öhman ja kirjakauppias, lehdenkustantaja August Mauritz Öhman.
Öhman oli J.L. Runebergin opettajatoveri ja perhetuttava. Öhmanin suvun perimätiedon mukaan Runeberg aloitti pääteoksensa, Vänrikki Stoolin tarinoiden kirjoittamisen Öhmanin veljesten kannustuksesta. Yksi runokokoelman ensimmäisistä runoista kertoo Öhmanin vaimon sedästä, sotasankari Otto von Fieandtista.
Alex Stone Group

Alex Stone Group oli laitilalainen rockyhtye, joka teki yhden pitkäsoiton ja singlen Poko-levymerkille vuonna 1991.
Jäsenet

Timo Rainio – laulu, taustalaulu
Jouko Piirainen – kitara
Timo Heinonen – bassokitara
Kimmo Jokila – rummut
Diskografia

Vaapula vissun (1991)
Aiheesta muualla

Alex Stone Groupin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Haaparanta

| Haaparanta |
| --- | --- |
 Haaparannan keskustaa.
 Haaparanta
 Koordinaatit: 65°50′N, 24°08′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Haaparannan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,43 km²
Väkiluku:  4 856
 – Väestötiheys:  1 096,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
1910-luvun Haaparantaa.
Haaparanta (ruots. Haparanda) on samannimisen Haaparannan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Norrbottenin läänissä ja Norrbottenin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2020 lopussa taajamassa oli noin 6600 asukasta. Aivan Haaparannan pohjoispuolella sijaitsee myös Marielund-niminen taajama, jossa oli 1 726 asukasta. Haaparanta ja Marielund laskettiin aikaisemmin samaksi taajamaksi.
Haaparanta oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki. Aluksi siihen kuului vain Haaparannan taajaman alue, mutta kuntaliitosten myötä kaupunkiin tuli kuulumaan myös laajoja maaseutualueita. Koko Haaparannan kaupunki muutettiin nykyiseksi Haaparannan kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon.
Haaparanta perustettiin vuonna 1821 korvaamaan Haminan rauhassa Venäjälle muun Suomen mukana menetettyä Torniota. Haaparanta ja Tornio muodostavat kaksoiskaupungin, josta nykyään käytetään nimiä TornioHaparanda ja HaparandaTornio, aiemmin myös EuroCity.
Haaparannalla on puutavaran vientisatama, joka sijaitsee Salmen ulkosatamassa. Kaupunki yhdistettiin Ruotsin rautatieverkkoon 1915, ja rata Tornionjoen yli Tornioon avattiin 1919.
Haaparannalla toimii maailman pohjoisin Ikea-tavaratalo, joka avattiin vuonna 2006. Haaparanta on tunnettu pitkään ostosturismista, jonka merkittävin asiakaskunta on Pohjois-Suomessa asuvat. Yleisimpiä tuotteita joita ostetaan ovat muun muassa nuuska, virvoitus- ja energiajuomat ja makeiset. Varsinkin takavuosina niin sanotuilla rasvaretkillä suomalaiset ostivat usein Haaparannan kaupoista voita ja muita elintarvikkeita.
Väestönkehitys

| Haaparannan taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 358 | 3 358 |
| 1965 | 1965 |    | 3 948 | 3 948 |
| 1970 | 1970 |    | 4 246 | 4 246 |
| 1975 | 1975 |    | 5 031 | 5 031 |
| 1980 | 1980 |    | 5 855 | 5 855 |
| 1990 | 1990 |    | 6 719 | 6 719 |
| 1995 | 1995 |    | 4 959 | 4 959 |
| 2000 | 2000 |    | 4 767 | 4 767 |
| 2005 | 2005 |    | 4 778 | 4 778 |
| 2010 | 2010 |    | 4 856 | 4 856 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Haaparannasta erotettiin Marielund vuonna 1995.
Suomen kielen asema

Ruotsin Norrbottenissa eli Länsipohjassa (nykyiset Pajalan, Haaparannan, Ylitornion, Kiirunan ja Jällivaaran kunnat) oli vuosina 1855–1920 suomenkielinen kansakouluverkosto ja Haaparannan opettajaseminaari, maailman toiseksi vanhin suomenkielinen seminaarilaitos Jyväskylän jälkeen. Haaparannan Sanomat oli koko Euroopan ainoa suomenkielinen lehti, jota Venäjän viranomaiset eivät sensuroineet. Suomen suuriruhtinaskunnassa lehdet olivat tuolloin sensuurin alaisia. Myös jumalanpalvelukset pidettiin kirkoissa suomeksi. Virkamieskäytössä suomi ei alueella kuitenkaan ollut.
Nykyään Haaparanta on Ruotsin suomenkielisin kunta. Ruotsin Sanomien mukaan (2004) suomi ja meänkieli ovat kunnassa edelleen enemmistökielenä.. Haaparannan asukkaista 35 prosenttia on syntynyt Suomessa ja suurin osa muistakin asukkaista osaa suomea tai meänkieltä. Tornionjokilaaksossa puhuttu meänkieli on suomen kielen murre, joka sisältää paljon ruotsin kielestä lainattua sanastoa. Ruotsissa sekä suomella että meänkielellä on virallisen vähemmistökielen asema. Vuoden 2004 lopussa Haaparannan kunnanhallitus hyväksyi ensimmäisenä kuntana Ruotsissa vähemmistöpoliittisen ohjelman vähemmistöpalvelujen ja -oikeuksien takaamiseksi. Haaparannalla on kaksikielinen peruskoulu, jonka oppilaista osa asuu Suomen puolella.
Tapahtumat

Vanhoillislestadiolaisten suviseurat järjestettiin vuonna 1909 Torniossa ja Haaparannalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haaparanta Wikimedia Commonsissa
Norrbottenin läänin kuntien keskustaajamat
1881

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Vuosi 1881 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Tapahtumia

4. maaliskuuta – Yhdysvaltain presidentin virkaan vihittiin republikaani James A. Garfield.
13. maaliskuuta – Venäjän keisari Aleksanteri II sai surmansa, kun Vera Fignerin johtamaan Narodnaja voljaan kuulunut puolalainen aktivisti heitti pommin Katariinankanavan sillalla keisarin vaunuja kohti.
23. maaliskuuta – Ensimmäinen buurisota päättyi Yhdistyneen kuningaskunnan tappioon.
15. huhtikuuta – Etelä-Venäjällä alkoi anti-semitistisiä pogromeja.
2. heinäkuuta – Charles J. Guiteau ampui Yhdysvaltain presidentti James A. Garfieldin. Garfield kuoli vammoihinsa 19. syyskuuta. Guiteau teloitettiin hirttämällä 30. heinäkuuta 1882.
19. syyskuuta – Chester A. Arthurista tuli Yhdysvaltain presidentti James A. Garfieldin kuoltua ampumahaavaansa.
19. marraskuuta – Meteoriitti putosi lähelle Großliebenthalin kylää muutamia kilometrejä lounaaseen Odessasta, Ukrainassa.
3. joulukuuta – Aamulehden ensimmäinen numero ilmestyi.
4. joulukuuta – Säveltäjä Pjotr Tšaikovskin viulukonsertto sai ensiesityksensä Wienissä Itävallassa. Viulusolistina oli Adolf Brodsky.
Liikemies Ludvig Fredholm sytytti Tukholman ensimmäiset sähköiset katuvalot syyskuussa.
Tuntematon päivämäärä

Lasitehdas Iittala perustettiin.
Suomessa pidetään ensimmäinen taideteollisuusnäyttely.
Kärsämäen koulu perustettiin Turkuun, entisen Maarian kylän keskustaan.
Helsingin Saksalainen koulu perustettiin.
Nykyisestä Tunisiasta tehtiin Ranskan protektoraatti.
Yleinen mitta- ja painokonferenssi (BIPM) vahvisti sähkösuureiden kansainvälisen yksikköjärjestelmän ja tärkeimpien sähköyksiköiden nimet, jotka nykyisinkin ovat käytössä SI-järjestelmässä.
Sionististen aatteiden innostamana nykyisen Israelin valtion alueelle alkoi muuttaa juutalaisia vuosina 1881–1903 (ns. ensimmäinen alija).