stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keisarinnankivi

| Keisarinnankivi |
| --- | --- |
 Keisarinnankivi sijaitsee Helsingin Kauppatorilla Ruotsin suurlähetystön edustalla.
Nimi:  Keisarinnankivi
Tekijä:  Carl Ludvig Engel
Valmistumisvuosi:  1833
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  Muistomerkki
Kokoelma:  HAM Helsingin taidemuseo
Sijainti:  Kauppatori, Suomi
Koordinaatit:  60°10′03.5″N, 024°57′16″E
Lähikuva veistoksesta.
Keisarinnankivi on Helsingin Kauppatorilla, Kaartinkaupungissa sijaitseva Carl Ludvig Engelin suunnittelema Helsingin vanhin julkinen muistomerkki. Se paljastettiin juhlallisuuksien kera Nikolainpäivänä 18. joulukuuta 1835 Venäjän keisari Nikolai I:n puolison keisarinna Aleksandra Fjodorovnan ensimmäisen Helsingin-vierailun muistoksi. Muistomerkki pystytettiin kohtaan, jossa keisaripariskunta astui maihin höyrylaiva Ischorasta saavuttuaan Helsinkiin 10. kesäkuuta (juliaanisen kalenterin mukaan 29. toukokuuta) 1833. Varat muistomerkkiin koottiin kansalaiskeräyksellä sekä Suomen keisarillisen senaatin myöntämillä varoilla.
Muistomerkki on punagraniittinen obeliski, jonka huippua koristaa pronssinen, kullattu pallo. Pallon päällä on keisarillisen Venäjän tunnus, kaksipäinen kotka. Kotkan rinnassa on Suomen suuriruhtinaskunnan leijonavaakuna. Kullatun kotkan suunnitteli lintumaalarina tunnettu Magnus von Wright.
Muistomerkin eteläsivuun on hakattu latinankielinen ja pohjoissivuun suomenkielinen teksti, joka kertoo muistomerkin tarkoituksesta. Patsaan pystyttämisen aikoihin oli poikkeuksellista käyttää tällaisessa yhteydessä suomen kieltä, sillä viralliset kielet olivat ruotsi ja venäjä. Suomen kieli virallistettiin vasta vuonna 1883. Tekstit kuuluvat:
IMPERATRICI ALEXANDRAE METROPOLIN FINLANDIAE primum adventanti die XXIX Majj X Junii MDCCCXXXIII
KEISARINNA ALEXANDRALLE SUOMEN PÄÄˍKAUPUNGISSA ensikerran käyneelle XXIX. p: Touko- X. p: kesä-kuussa MDCCCXXXIII
Helmikuun vallankumouksen jälkeen 17. huhtikuuta 1917 venäläiset matruusit vetivät alas muistomerkin pronssisen pallon ja kaksoiskotkan sekä poistivat jalustassa olevat inskriptiot. Kaksoiskotka rikkoontui, mutta se ja sen alustana oleva pallo säilyivät tallessa. Ne asetettiin korjattuina takaisin paikoilleen vuonna 1971, kun asiasta oli ensin konsultoitu Neuvostoliittoa ja varmistettu, ettei naapurimaalla ollut mitään tätä vastaan. Pronssinen pallo kullattiin vuonna 2000 Helsingin 450-vuotisjuhlan ja Euroopan kulttuuripääkaupunkiuden kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keisarinnankivi Wikimedia Commonsissa
Keisarinnankivi Helsingin kaupungin taidemuseon sivuilla
Fantomas – sadan naamion mies

| Fantomas – sadan naamion mies> Fantômas |
| --- | --- |

Ohjaaja:  André Hunebelle
Käsikirjoittaja:   Jean Halain  Pierre Foucaud 
Perustuu:  Marcel Allainin ja Pierre Souvestren tarinoihin Fantomasista
Tuottaja:  Alain Poiré
Säveltäjä:  Michel Magne
Kuvaaja:  Raymond Lemoigne
Leikkaaja:  Jean Feyte
Lavastaja:  Max Douy
Pääosat:   Jean Marais  Louis de Funès  Mylène Demongeot 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Gaumont  Production Artistique et Cinématographique 
Ensi-ilta:  1964
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Seuraaja:  Fantomas nauraa kuolemalle
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fantomas – sadan naamion mies (Fantômas) on André Hunebellen ohjaama ranskalais-italialainen elokuva vuodelta 1964 ja kolmiosaisen Fantomas-elokuvasarjan ensimmäinen osa. Kaksi muuta ovat Fantomas nauraa kuolemalle ja Fantomas uhkaa maailmaa. Elokuvat perustuvat Marcel Allainin ja Pierre Souvestren vuonna 1911 alkaneeseen jatkokertomukseen Fantomasista. Elokuva on alkuperäisiä tarinoita kepeämpi, ja komisario Juve on esikuvaansa koomisempi.
Juoni

Fantomas (jota esittää Jean Marais) on monen hahmon mies. Hänen aseensa on maquillage. Naamioidensa avulla hän voi esiintyä kenenä tahansa ja ulkonäköään muuttamalla aiheuttaa loputtomasti sekaannuksia. Tässä ensimmäisessä Fantomas-elokuvassa hän on tyytymätön Fandoriin (jota myös esittää Jean Marais), joka on kirjoittanut hänestä kuvitellun haastattelun. Hän kostaa sieppaamalla Fandorin ja uhkaamalla tappaa tämän. Naamioitumalla Fandoriksi hän tekee näyttävän rikoksen. Kun komisario Juve liittyy takaa-ajoon, kameleonttimainen Fantomas tekee heti rikoksen naamioituneena Juveksi. Lopulta Fandor, Juve ja Fandorin tyttöystävä Hélène ajavat yhdessä takaa suurrikollista, mutta turhaan, sillä sadan naamion miehen onnistuu paeta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean Marais  | … |  Fantomas / toimittaja Fandor / lordi Shelton / vankilan vanha vartija   |
|  Louis de Funès  | … |  komisaario Paul Juve   |
|  Mylène Demongeot  | … |  Hélène Gurn, valokuvaaja   |
|  Jacques Dynam  | … |  etsivä Michel Bertrand   |
|  Robert Dalban  | … |  lehden johtaja   |
|  Marie-Hélène Arnaud  | … |  lady Maud Beltham   |
|  Christian Toma  | … |  etsivä, viiksekäs   |
|  Michel Duplaix  | … |  etsivä, Léon   |
|  Anne-Marie Peysson  | … |  selostaja   |
|  Andrée Tainsy  | … |  puvustonhoitaja   |
|  Yvan Chiffre  | … |  Fantomasin apuri   |
|  Jean Minisini  | … |  Fantomasin apuri   |
Arviot

Amerikkalaisarvioissa Hunebellen ohjausta pidetään velttona, mutta Jean Marais pelastaa paljon. Michel Magnen musiikki saa erikoismaininnan.
Fantomas-trilogia

| Nimi | Ensi-ilta |
| --- | --- |
Fantomas – sadan naamion mies: 1964
Fantomas nauraa kuolemalle: 1965
Fantomas uhkaa maailmaa: 1967
Aiheesta muualla

Fantômas Unifrancessa. (ranskaksi)
Danijel Subašić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. lokakuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Zadar, Jugoslavia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 191 cm
Paino: 87 kg
Seura
Seura: AS Monaco
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2008 | NK Zadar | 81 | (0) |
| 2008 | → Hajduk Split | 18 | (0) |
| 2009–2012 | Hajduk Split | 77 | (0) |
| 2012– | AS Monaco | 244 | (1) |
Maajoukkue
| 2009– |  Kroatia | 44 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15.11.2019 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15.11.2019 .
Danijel Subašić (s. 27. lokakuuta 1984 Zadar) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on AS Monaco.
Subašić pelasi vuoteen 2012 saakka kotimaassaan NK Zadarissa ja Hajduk Splitissä ennen kuin hän siirtyi tammikuussa 2012 Ranskan Ligue 2:ssa tuolloin pelanneeseen ja keväällä 2013 Ligue 1:een nousseeseen AS Monacoon. Hän voitti Kroatian cupin 2010 ja Ranskan-mestaruuden 2017. Hän on pelannut Kroatian maajoukkueessa ja oli varamaalivahtina mukana joukkueen kokoonpanossa EM-kisoissa 2012ja MM-kisoissa 2014. EM-kisoissa 2016 hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahti kuten myös MM-kilpailuissa 2018, joissa Kroatia saavutti hopeaa.
Kansainvälinen yksikköjärjestelmä

Metri- ja SI-järjestelmän kansainvälistyminen
(kartan värityksestä ilmenee maakohtaisesti vuosi, johon mennessä järjestelmä on otettu käyttöön).

  ei virallisesti käytössä


  tieto puuttuu
Kansainvälinen yksikkö­järjestelmä eli SI-järjestelmä (ransk. Système international d’unités) on maailman yleisin mittayksikkö­järjestelmä. SI-järjestelmä sai nykyisen nimensä vuonna 1960, mutta keskeisimmiltä osiltaan se perustuu Ranskassa jo 1700-luvun lopulla käyttöön otettuun metrijärjestelmään. Jos nykyään puhutaan metrijärjestelmästä, silläkin käytännössä yleensä tarkoitetaan SI-järjestelmää.
SI-järjestelmästä päätetään Kansain­välisen paino- ja mittatoimiston (ransk. Bureau international des poids et mesures, BIPM) järjestämissä konferensseissa (CGPM). Suomessa SI-järjestelmän toteutuksesta vastaa Mittatekniikan keskus.
SI-järjestelmän mittayksiköitä voi käyttää maailmanlaajuisesti, ja useissa maissa lainsäädäntö määrää niiden käytön. Toisaalta joissain yhteyksissä saatetaan yhä suosia muita mittayksiköitä: esimerkiksi moottorien tehot ilmoitetaan usein hevosvoimina, ja jopa Suomen aluevesiraja on määritetty meripeninkulmina. Myös ilmailussa korkeus ilmaistaan useimmissa maissa jalkoina ja nopeus solmuina (aiemmin metrejä ja kilometrejä tunnissa käytettiin ilmailussa huomattavasti nykyistä yleisemmin, vielä 1950-luvulla myös Suomessa, nykyään lähinnä Venäjällä ja eräissä Aasian maissa). Britanniassa puolestaan on lain mukaan liikennemerkeissä yhä käytettävä maileja ja jaardeja (tosin nämä perinteiset brittiläisen järjestelmän mittayksikötkin on nykyään määritelty suhteessa SI-yksiköihin).
Yhdysvalloissa metrijärjestelmä laillistettiin jo vuonna 1866, mutta sitä ei ole otettu virallisesti käyttöön. SI-järjestelmä on silti alkanut saada jalansijaa luonnontieteiden ja lääketieteen sekä valtionhallinnon ja useiden teollisuusalojen piirissä. Yhdysvaltain lisäksi Liberia ja Myanmar (aiemmin Burma) ovat tiettävästi ainoat maat, joissa SI-järjestelmää ei ole virallistettu.
Mittaustekniikan kehittyessä SI-järjestelmän perusyksiköiden määritelmiä on erinäisiä kertoja muutettu. Nykyiset määritelmät vahvistettiin vuonna 2018, ja ne tulivat voimaan 20. toukokuuta 2019. Uusien määritelmien mukaiset perusyksiköt ovat kuitenkin käytännössä hyvin suurella tarkkuudella yhtä suuria kuin aikaisemmatkin.
Kirjoitussäännöt

SI-yksiköihin voidaan viitata käyttäen täydellisiä nimiä, jotka tarvittaessa mukautuvat kielikohtaisesti äänne- ja muoto-oppiin sekä oikeinkirjoitukseen (esimerkiksi suomeksi metri, sekunti, kilogramma, senttimetri, hertsi), tai virallisia tunnuksia, jotka kirjoitetaan aina samalla tavalla kielestä riippumatta (m, s, kg, cm, Hz). Esimerkiksi Euroopan unionin virallisessa viestinnässä mittayksiköiden nimet kirjoitetaan yleensä täydellisinä.
SI-järjestelmän tunnukset eivät ole varsinaisesti lyhenteitä, vaikka monet niistä on alun perin muodostettu lyhentämällä. SI-tunnusten käyttöön liittyy joitain erikoissääntöjä, jotka eivät koske tavanomaisia lyhenteitä, vaikka yleisesti ottaen lyhenteitä koskevat suomen oikeinkirjoitussäännöt ovat varsin yhdenmukaiset SI-järjestelmän sääntöjen kanssa. SI-järjestelmän mukaan tunnuksen perään ei esimerkiksi merkitä pistettä (jollei se päätä virkettä), mutta vastaavasti suomenkin oikeinkirjoitussääntöjen mukaan kaikki mittayksiköiden lyhenteet ovat pisteettömiä.
SI-yksiköitä kirjoitettaessa noudatetaan seuraavia sääntöjä:
Kirjoitussäännöt > Suur- ja pienaakkosten käyttö

Tunnukset kirjoitetaan pienaakkosin, paitsi jos yksikön nimi on johdettu erisnimestä, jolloin tunnuksen alkukirjaimena on suuraakkonen. Yksikön nimessä isoa alkukirjainta ei kuitenkaan käytetä (jollei se aloita virkettä). Esimerkiksi paineen mittayksikön tunnus on Pa (keksijä Blaise Pascalin mukaan), mutta yksikön nimi on pascal. Pienaakkosella kirjoitettu tunnus viittaa melkein aina toiseen yksikköön kuin vastaavalla suuraakkosella kirjoitettu tunnus: s = sekunti, mutta S = siemens (Werner von Siemensin mukaan). Samoin h = tunti, mutta H = henry.
dB, kWh jne. kirjoitetaan pienellä myös virkkeen alussa ja otsikossa, vaikka se muuten olisi suuraakkosin, esim. ”24 h VAROITUKSET”.
Poikkeuksellisesti litran tunnus voidaan kirjoittaa paitsi pienaakkosella (l) myös suuraakkosella (L), jos halutaan varmistaa, ettei se sekaannu numeroon 1 tai suuraakkoseen I.
Kerrannaisyksiköiden muodostamiseen käytettävien etuliitteiden tunnukset kirjoitetaan aina samalla tavalla riippumatta perusosan aakkoslajista. Etuliitteiden tunnukset kirjoitetaan pienaakkosin kiloa eli tuhatkertaisuutta merkitsevään k-tunnukseen asti, mutta sitä suurempaa kerrannaisuutta merkitsevien etuliitteiden tunnukset ovat suuraakkosia: mm = millimetri (metrin tuhannesosa), mutta Mm = megametri (miljoona metriä); kHz = kilohertsi (tuhat hertsiä), mutta GHz = gigahertsi (miljardi hertsiä). Miljoonasosaa tarkoittavan mikron tunnuksena käytetään kreikkalaista pienaakkosta myy (μ) tai tietoteknisistä syistä usein erityistä mikro-merkkiä (µ), joka on (fontista riippuen) samannäköinen kuin myy.
Kirjoitussäännöt > Kursivoinnin käyttö

Mittayksikön tunnusta ei koskaan kursivoida, vaikka se esiintyisi keskellä muuten kursivoitua tekstiä. Sen sijaan aina kursiivilla kirjoitetaan SI-järjestelmän suureiden tunnukset, kuten ajan tunnus t ja massan tunnus m. Kursivoitu tunnus tarkoittaa siis eri asiaa kuin kursivoimaton: s = sekunti, mutta s = matka; S = siemens, mutta S = näennäisteho.
Kirjoitussäännöt > Yksikkö liitetään lukuun välilyönnillä

Lukuarvon ja yksikön tunnuksen väliin kirjoitetaan sanaväli (mieluiten sitovana välilyöntinä). Tämä koskee myös celsiusasteen tunnusta: 10 °C. Poikkeuksellisesti kiinni lukuarvoon kirjoitetaan kulma-asteen, kulmaminuutin ja kulmasekunnin tunnukset: 30° 22′ 8″.
Kirjoitussäännöt > Desimaalierottimena pilkku tai piste

Alun perin SI-järjestelmä hyväksyi desimaalierottimeksi ainoastaan pilkun. Vuonna 1997 sallittiin vaihtoehtoisesti pisteen käyttö sellaisissa teksteissä, jotka ovat pääosin englanninkielisiä, ja vuonna 2003 sääntöä väljennettiin edelleen, niin että desimaalipistettä saa käyttää kielestä riippumatta, jos se on joissain tilanteissa tapana. Useimmissa Euroopan maissa desimaalierottimena käytetään silti pilkkua.
Suomessa desimaalierotin on standardin SFS 4175 mukaan yhä nimenomaan pilkku. Suomen puolustusvoimat on kuitenkin siirtynyt käyttämään aseluokituksissaan desimaalipistettä, joten esimerkiksi 7,62 RK 62 on nykyään 7.62 RK 62.lähde?
Kirjoitussäännöt > Pitkät luvut voidaan jaksottaa välilyönnein

SI-järjestelmä suosittelee hyödyntämään yksiköiden etuliitteitä niin, että lukuarvot pysyvät 0,1:n ja 1 000:n välillä: 25 km; 0,25 mg. Jos pitkiä lukuja kuitenkin käytetään, ne voidaan selvyyden vuoksi jaotella kolmen numeron sarjoihin desimaalierottimen paikasta lähtien, vaikka SI-järjestelmä ei tätä varsinaisesti edellytä. Tällöin tuhaterottimena käytetään (sitovaa) välilyöntiä, ei pistettä tai pilkkua (joista kumpi tahansa voi esiintyä desimaalierottimena): 25 000 m; 0,000 25 g.
Kirjoitussäännöt > Lisätunnus liittyy suureeseen

Lisätunnusta ei voi liittää yksikön tunnukseen, mutta suureen tunnukseen sellainen voidaan liittää alaindeksinä: U (jännite), Ueff (tehollinen jännite); Ueff = 230 V (tehollinen jännite on 230 volttia). Jos alaindeksiä ei ole mahdollista käyttää, lisätunnus voidaan kuitenkin mainita sulkeissa yksikön tunnuksen jälkeen: U = 230 V (eff).
Kirjoitussäännöt > Sijapääte liittyy tunnukseen

Jos lukusana ja mittayksikkö ovat samassa sijamuodossa, tunnukseen liitetään sijapääte kaksoispisteellä kuten tavallisiin loppulyhenteisiin. Sijapäätettä ei liitetä numeroin kirjoitettavaan lukusanaan vaan ainoastaan tunnukseen:
Aallonkorkeus kasvoi 4 m:iin (neljään metriin).
Kun lukusana on nominatiivissa, mittayksikkö on tavallisesti partitiivissa (neljä metriä); vain luvun 1 jälkeen mittayksikkökin on nominatiivissa (yksi metri). Jos lukusana on nominatiivissa, tunnukseen ei merkitä oletusarvoista partitiivin päätettä:
Aallonkorkeus oli 4 m (neljä metriä).
Jos sekä lukusana että mittayksikkö ovat partitiivissa, ilmauksen merkitys on toinen, ja tällöin partitiivin pääte on liitettävä tunnukseen:
Aallonkorkeus ei ylittänyt 4 m:ä (neljää metriä).
Selvyyden vuoksi tällaisissa tilanteissa kannattaisi kuitenkin pyrkiä kirjoittamaan lukusana kirjaimin ja yksikön nimi täydellisenä:
Aallonkorkeus ei ylittänyt neljää metriä.
Johdannaisyksiköissä tunnuksen osa voi toisinaan vastata myös inessiiviä:
Tuulennopeus oli 10 m/s (kymmenen metriä sekunnissa).
Tällaisten yhdistelmätunnusten taivuttaminen muissa sijoissa on hankalaa. SI-järjestelmän logiikan mukaan tunnus on jakamaton kokonaisuus, joten sijapääte olisi liitettävä tunnuksen loppuun, vaikka tämä voi vaikuttaa hämmentävältä:
Tuulennopeus kasvoi 10 m/s:iin (kymmeneen metriin sekunnissa).
Kielitoimisto sen sijaan suosittelee muotoa ”10 m:iin/s”, mutta se on SI-järjestelmän kannalta epälooginen. Sijapäätettä ei voi noin vain jättää poiskaan (sillä olisi aivan eri asia sanoa tuulennopeuden kasvaneen kymmenen metriä sekunnissa), mutta ilmauksen voi koettaa muotoilla niin, että sijapäätettä ei tarvita:
Tuulennopeus kasvoi niin, että se oli 10 m/s (kymmenen metriä sekunnissa).
Tuulennopeus kasvoi arvoon 10 m/s.
Usein helpoin ratkaisu harvinaisia mittayksiköitä taivutettaessa on kuitenkin käyttää tunnusten sijasta täydellisiä nimiä:
Tuulennopeus kasvoi 10 metriin sekunnissa.
Ilmanpaine laski 0,97 baariin (mieluummin kuin ”bar:iin”).
SI-järjestelmän perusyksiköt

SI-järjestelmä koostuu seitsemästä perusyksiköstä suureille pituus, massa, sähkövirta, aika, lämpötila, ainemäärä ja valovoima. Nykyisin kaikkien perusyksiköiden määritelmät pohjautuvat luonnonilmiöihin ja -vakioihin. Vuoteen 2019 saakka kilogramman ja ennen vuotta 1960 myös metrin määritelmät perustuivat prototyyppikappaleisiin.
SI-järjestelmän perusyksiköiden määritelmistä päättää yleinen paino- ja mittakonferenssi (ransk. Conférence générale des poids et mesures, lyh. CGPM). Nykyiset määritelmät vahvisti 26. yleinen paino- ja mittakonferenssi vuonna 2018, ja ne tulivat voimaan 20. toukokuuta 2019.
| Mitattava suure | Suureen tunnus | Yksikön nimi | Yksikön tunnus | Määritelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| aika | t  | sekunti  | s  | Sekunti on määritelty antamalla cesiumin taajuudelle ΔtCs eli cesium-133-atomin häiriintymättömän perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välistä siirtymää vastaavan säteilyn taajuudelle kiinteä lukuarvo 9 192 631 770, kun yksikkönä on Hz, joka on yhtä kuin s−1 |
| pituus (etäisyys, korkeus) | l  | metri  | m  | Metri on määritelty antamalla valon nopeudelle tyhjiössä (c) kiinteä lukuarvo 299 792 458, kun yksikkönä on m/s, missä sekunti on määritelty ΔtCs:n avulla. |
| massa | m  | kilogramma  | kg  | Kilogramma on määritelty antamalla Planckin vakiolle kiinteä lukuarvo 6,626 070 15 · 10−34, kun yksikkönä on Js, joka on yhtä kuin kgm2s−1, missä metri ja sekunti on määritelty c:n ja ΔtCs:n avulla. |
| sähkövirta | I  | ampeeri  | A  | Ampeeri on määritelty antamalla alkeisvaraukselle kiinteä lukuarvo 1,602 176 634 · 10−19 kun yksikkönä on C, joka on yhtä kuin As, missä sekunti on määritelty ΔtCs:n avulla. |
| termodynaaminen lämpötila | T  | kelvin  | K  | Kelvin on määritelty antamalla Boltzmannin vakiolle kiinteä lukuarvo 1,380 649 · 10−23, kun yksikkönä on J K−1, joka on sama kuin kg m2 s−2 K−1 missä kilogramma, metri ja sekunti on määritelty h:n, c:n ja ΔtCs:n avulla. |
| ainemäärä | n  | mooli  | mol  | Mooli, tunnus mol, on ainemäärän SI-yksikkö. Yksi mooli sisältää täsmälleen 6,022 140 76 · 1023 perusosasta. Tämä luku on Avogadron vakion NA kiinteä lukuarvo, kun yksikkönä on mol−1, ja sitä sanotaan Avogadron luvuksi.  Systeemin ainemäärä, tunnus n, on määrätynlaisten perusosasten lukumäärän mitta. Perusosanen voi olla atomi, molekyyli, ioni, elektroni, muu hiukkanen tai määritelty hiukkasten ryhmä. |
| valovoima | Iv  | kandela  | cd  | Kandela on määritelty antamalla sellaisen monokromaattisen säteilyn, jonka taajuus on 540·1012 Hz, valaistustehokkuudelle kiinteä lukuarvo 683, kun yksikkönä on lm W−1, joka on yhtä kuin cd sr W−1 tai cd sr kg-1m-2s3 missä kilogramma, metri ja sekunti on määritelty h:n, c:n ja ΔtCs:n avulla. |
Johdannaisyksiköitä, joilla on erityinen nimi

Useille yleisesti käytetyille yksiköille on annettu omia nimiä niiden käytön helpottamiseksi, vaikka ne ovatkin määriteltävissä perusyksiköiden tuloina ja osamäärinä:
| Mitattava suure | Suureen tunnus | Yksikön nimi | Yksikön tunnus | Yksikkö muilla yksiköillä ilmaistuna |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| lämpötila | T | celsiusaste  | °C | K (lämpötilaero) |
| taajuus | f | hertsi  | Hz | 1/s |
| tasokulma | α | radiaani  | rad | (dimensioton) |
| avaruuskulma | Ω | steradiaani  | sr | (dimensioton) |
| voima | F | newton  | N | kg·m / s² (= J/m) |
| paine | p | pascal  | Pa | kg / (m·s²) (= N/m²) |
| jännitys  | s, σ | pascal  | Pa | kg / (m·s²) (= N/m²) |
| kimmokerroin | E, Y | pascal  | Pa | kg / (m·s²) (= N/m²) |
| energia | E, W | joule  | J | kg·m²/s² (= N·m = W·s) |
| sulamislämpö | Qs | joule  | J | kg·m²/s² (= N·m = W·s) |
| höyrystymislämpö | Qh | joule  | J | kg·m²/s² (= N·m = W·s) |
| teho | P | watti  | W | kg·m² / s³ (= V·A= J/s ) |
| lämpövirta | H, Φ, F | watti  | W | kg·m² / s³ (= V·A= J/s ) |
| pätöteho | P | watti  | W | kg·m² / s³ (= V·A= J/s ) |
| loisteho (standardoimaton) | Q | vari  | var | kg·m² / s³ (= V·A= J/s ) |
| näennäisteho (standardoimaton) | S | volttiampeeri  | VA | kg·m² / s³ (= V·A= J/s ) |
Sähköopin yksiköt
| jännite  | U | voltti  | V | kg·m² / (s³·A) (= W/A = J/C) |
| sähköinen potentiaali  | V | voltti  | V | kg·m² / (s³·A) (= W/A = J/C) |
| sähkömotorinen voima  | E | voltti  | V | kg·m² / (s³·A) (= W/A = J/C) |
| resistanssi , sähköinen vastus | R | ohmi  | Ω | kg·m² / (s³·A²) (=V/A) |
| reaktanssi | X | ohmi  | Ω | kg·m² / (s³·A²) (=V/A) |
| impedanssi | Z | ohmi  | Ω | kg·m² / (s³·A²) (=V/A) |
| konduktanssi  (”sähkönjohtavuus”) | G | siemens  | S | s³·A² / (kg·m²) (= 1/Ω = A/V) |
| transkonduktanssi | gm | siemens  | S | s³·A² / (kg·m²) (= 1/Ω = A/V) |
| suskeptanssi | B | siemens  | S | s³·A² / (kg·m²) (= 1/Ω = A/V) |
| admittanssi | Y | siemens  | S | s³·A² / (kg·m²) (= 1/Ω = A/V) |
Sähkövaraukseen liittyviä
| sähkövaraus | Q | coulombi  | C | A·s |
| sähkövuo | Ψ | coulombi  | C | A·s |
| kapasitanssi | C | faradi  | F | s4 A² / (kg m²)  (= A·s/V = C/V) |
Magnetismiin liittyviä
| magneettivuo, käämivuo | Φ | weber  | Wb | kg·m² / (s²·A) (= V·s) |
| magneettisen navan voimakkuus | p | weber  | Wb | kg·m² / (s²·A) (= V·s) |
| induktanssi | L | henry  | H | kg·m² / (s²·A²) (= V·s/A = Wb/A) |
| keskinäisinduktanssi | M | henry  | H | kg·m² / (s²·A²) (= V·s/A = Wb/A) |
| permeanssi | Λ | henry  | H | kg·m² / (s²·A²) (= V·s/A = Wb/A) |
| magneettivuon tiheys | B | tesla  | T | kg / (s²·A) (= V·s/m² = Wb/m²) |
Valo-opin yksiköt
| valovirta | Φ | luumen  | lm | cd·sr |
| valaistusvoimakkuus | E | luksi  | lx | cd·sr / m² (= lm/m²) |
Säteilyn yksiköt
| radioaktiivisuus | A | becquerel  | Bq | 1/s |
| absorboitunut annos | D | gray  | Gy | (= J/kg) |
| kerma | K | gray  | Gy | (= J/kg) |
| ekvivalenttiannos | H | sievert  | Sv | (= J/kg) |
Kemian yksiköt
| katalyyttinen aktiivisuus | z | katal  | kat | mol/s |
x) SI-järjestelmään perustuva yksikkö, jonka nimi ei kuitenkaan sisälly SI-järjestelmään