stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Deloksen meriliiton jäsenistä

Deloksen meriliiton alue, verotusalueet (I–V) sekä tärkeimpiä jäseniä peloponnesolaissodan alussa vuonna 431 eaa.
Tämä on luettelo Deloksen meriliiton jäsenistä. Se luettelee Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon 400-luvulla eaa. kuuluneet polikset eli kaupunkivaltiot sekä muut liiton verotusluetteloissa esiintyvät kaupungit. Ateena mukaan lukien yksittäisiä jäseniä tunnetaan 336.
Sarakkeiden selitykset:
Kaupungin nimi: Jäsenenä olleen poliksen tai muun kaupungin nimi.
Polis?: Oliko jäsenenä ollut kaupunki varsinainen polis eli itsenäinen kreikkalainen kaupunkivaltio. Merkintöjen selityksestä, katso: luettelo antiikin Kreikan poliksista ja muista kaupungeista.
Alue antiikin aikana: Antiikin aikainen maakunta, saariryhmä tms.
Verotusalue: Vuodesta 422 eaa. Ateenalle rahaveroa eli eräänlaista jäsenmaksua maksaneet kaupungit oli jaettu viiteen verotusalueeseen (foros).
Verotusluetteloissa? Esiintyykö kaupunki Ateenan ylläpitämissä liiton verotusluetteloissa (katso: Deloksen meriliiton verotusluettelot).
Sarakkeeseen (1) on merkitty ruksi, jos kaupunki esiintyy liiton vero-osuusluetteloissa, eli oli todellisuudessa maksanut rahaveroa Ateenalle ainakin yhtenä vuonna. Sarakkeeseen on merkitty viiva, jos kaupungin nimi ei esiinny luetteloissa suoraan, vaan niissä esiintyy vain koko saaren nimi tarkoittaen kaikkia sen poliksia.
Sarakkeeseen (2) on merkitty ruksi, jos kaupunki esiintyy pelkästään liiton veromääräysluetteloissa, eli Ateena ainakin vaati kaupungilta rahaveroa, mutta ei ole tietoa, maksettiinko sitä.
Jos kummassakaan sarakkeessa ei ole merkintää, kaupungin tiedetään muuta kautta olleen liiton jäsen.
Sara Säkkinen (jääkiekkoilija)

| Sara Säkkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1998 (ikä 26)
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  160 cm
Paino:  59 kg
Seura
Seura:  Djurgårdens IF
Sarja:  Svenska damhockeyligan
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Tampereen Ilves Team Kuortane Ohion osavaltionyliopisto AIK
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Plymouth 2017 | jääkiekko |  |
Sara Säkkinen (s. 7. huhtikuuta 1998 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 160 cm ja laukoo vasemmalta.
Pelaajaura

Säkkinen aloitti naisten SM-sarjassa pääsarjauransa Tampereen Ilveksessä kaudella 2013–2014. Hän edusti Team Kuortanetta kaudesta 2014–2015 kauteen 2017–2018 asti.
Kaudella 2017–2018 Säkkinen saavutti joukkueelleen pronssia. Kausiksi 2018–2022 Säkkinen siirtyi Yhdysvaltojen yliopistosarjoihin pelaamaan Ohion osavaltionyliopistossa. Kaudella 2022–2023 hän edusti Svenska damhockeyliganin AIK:ta toimien myös joukkueen kapteenina. Seuraavalla kaudella hän pelasi Djurgårdenissa.
Säkkinen on pelannut Suomen pääsarjassa 104 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 25 maalia ja antanut 43 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä on antanut 17 ottelussa viisi maalisyöttöä. USA:n yliopistosarjassa hän on tehnyt pelaamissaan 119 ottelussa yhdeksän maalia ja antanut 24 maalisyöttöä. SDHL:n 47 runkosarjaottelussa hän on tehnyt neljä ja syöttänyt kuusi maalia. Pudotuspelien viidessä ottelussa hän on tehnyt yhden maalin.
Säkkinen on edustanut Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014, 2015 ja 2016. Hänet valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran elokuussa 2015. Hän on pelannut naisten MM-kilpailuissa 2016, jolloin Suomi oli neljäs, ja 2017 Suomen saadessa pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Kauden 2023–2024 loppuun mennessä hän on pelannut kaikkiaan 77 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 3+7=10. MM-kilpailuissa hän on tehnyt 12 ottelussa yhden maalin ja antanut yhden maalisyötön. Olympialaisissa hän on pelannut kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Anders Mattsson

Anders Mattsson (s. 21. tammikuuta 1943) on suomalainen jalkapalloerotuomari.
Mattsson tuomitsi urallaan yhteensä 108 pääsarjaottelua ja toimi kansainvälisenä erotuomarina vuosina 1969–1983. A-maaotteluita Mattssonille kertyi kahdeksan vuosina 1972–1983 ja hän oli mukana myös Moskovan olympialaisissa vuonna 1980. Hänet palkittiin Suomessa vuoden ansioituneimpana erotuomarina vuosina 1973, 1976, 1977 ja 1979. Myöhemmin Mattsson on toiminut Euroopan jalkapalloliiton otteludelegaattina sekä Ahvenanmaan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1989–2009. Mattsson valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2016.
Anders Mattssonin poika on urheilutoimittaja Krille Mattsson.
Tauno Äikää

| Tauno Äikää |
| --- | --- |
 Tauno Äikää soittaa Viipurin Lauluveikkojen flyygeliä vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1917 Kurkijoki
Kuollut: 24. kesäkuuta 2008 (90 vuotta) Espoo
Muusikko
Soittimet:  piano, urut
Palkinnot
 Pro Finlandia 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tauno Äikää (9. joulukuuta 1917 Kurkijoki – 24. kesäkuuta 2008 Espoo) oli suomalainen urkuri ja pianisti.
Elämäkerta

Äikää opiskeli Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa Ernst Lingon ja urkujensoittoa Elis Mårtensonin johdolla ja suoritti urkudiplomin vuonna 1950 sekä pianodiplomin vuonna 1951. Lisäksi hän teki opintomatkoja Saksaan ja Ranskaan. Työskenneltyään urkurina Kuopion maaseurakunnassa vuosina 1942–1951 ja Lahdessa vuosina 1951–1958 Äikää toimi Helsingin tuomiokirkkoseurakunnassa Johanneksenkirkon urkurina 1958–1982 ja Sibelius-Akatemian opettajana vuosina 1958–2008, lehtorina 1966–1983. Hän vieraili lukuisten kansainvälisten urkutapahtumien esiintyjänä ja konsertoi laajalti Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Äikään asiantuntemusta on usein käytetty hyväksi urkujen suunnittelussa. Tauno Äikää toimi aikanaan Viipurin Lauluveikot -mieskuoron 1. Adventtisunnuntaiden urkurina Johanneksenkirkossa Helsingissä.
Sulo Saaritsin laulama ja Tauno Äikään säestämä "Taas kaikki kauniit muistot" on vuodesta 1955 perinteisesti soinut Yleisradiossa joulurauhan julistuksen radioinnin jälkeen.
Tauno Äikäälle myönnettiin director musices -arvonimi vuonna 1952, professorin arvonimi vuonna 1974 sekä Pro Finlandia -mitali 1972. Hän sai elämäntyöstään Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinnon 1984, säveltaiteilijain valtionpalkinnon 1979, kirkon musiikkipalkinnon vuonna 1984 ja taiteilijaeläkkeen 1985. Äikää kuoli 90-vuotiaana Espoossa kesällä vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Äikää, Tauno hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Bellevue (Geneve)

| Bellevue |
| --- | --- |
 Bellevue (etualalla) sijaitsee Genevenjärven länsirannalla.
 vaakuna
 Bellevue
 Koordinaatit: 46°15′20″N, 6°08′51″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,36 km²
Korkeus:  372–431 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  4 075
 – Väestötiheys:  937 as./km²
 
 www.mairie-bellevue.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bellevue on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Siellä on runsaat 4 000 vakinaista asukasta.
Historiaa

Bellevuen kunta perustettiin vuonna 1855, jolloin joukko reformoituja halusi irtaantua katolilaisenemmistöisestä Collex-Bossyn kunnasta. Bellevue koostuu viidestä kylästä: Bellevue, Colovrex, Les Tuileries, Valavran ja Vengeron.
Sijainti

Bellevue sijaitsee Genevenjärven länsirannalla viitisen kilometriä Genevestä pohjoiseen. Sen rajanaapureita ovat etelässä Pregny-Chambésy ja Le Grand-Saconnex, lännessä Ranskan Ferney-Voltaire ja pohjoisessa Collex-Bossy. Itäpuolella kunta rajoittuu Genthodiin ja Genevenjärveen.
Liikenne

Moottoritie A1 kulkee Bellevuen poikki. Geneven kansainvälinen lentoasema sijaitsee osittain kunnan länsiosassa.
SBB:n rautatie Geneven päärautatieasemalta Lausanneen kulkee Les Tuileriesin ja Genthod-Bellevuen asemien kautta. Ranskalais-sveitsiläisen Léman Expressin paikallisjunat L1–L4 Coppetista Évian-les-Bainsiin, Annecyyn, St-Gervais-les-Bains-Le Fayetiin ja Annemasseen kulkevat neljä kertaa tunnissa Bellevuen asemilla pysähtyen.
Bellevuesta on linja-autoyhteys Chambésyn ja Le Grand-Saconnex’n kautta Geneven keskustaan.
Talous

Bellevuessa on luksustavarakonserni Richemontin pääkonttori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bellevue (Geneve) Wikimedia Commonsissa
Piguet, Martine: Bellevue (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  10.5.2004. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Nils Erik Wahlberg

Wahlbergin johdolla suunniteltu vuoden 1950 Nash Airflyte Ambassador Super.
Nils Erik Wahlberg (1885 Johannes, Suomen suuriruhtinaskunta – 19. tammikuuta 1977) oli amerikansuomalainen insinööri, joka toimi 1917–1952 yhdysvaltalaisen Nash-autotehtaan pääsuunnittelijana ja 1940-luvun alusta alkaen teknillisenä johtajana (engl. Vice President of Engineering).
Nils Wahlbergin johdolla syntyneitä autoteknisiä innovaatioita olivat muun muassa kuusisylinterinen moottori kannen yläpuolisin venttiilein ja moottorin kiinnitys kumituin 1920-luvun alussa, vuoden 1940 Nash-mallien täysin itsekantava kori ja integroitu lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmä sekä vuoden 1949 Nash Airflyte -mallin tieteellisin kokein suunniteltu sarjavalmisteisen henkilöauton aerodynaaminen kori, ergonomisesti suunniteltu kojetaulu, parivuoteeksi laskeutuvat istuimet ja turvavyöt. Entisenä Yhdysvaltain ilmavoimien lentäjänä Wahlberg piti aerodynamiikkaa hyvin tärkeänä ja vaikutti keskeisesti 1950-luvun alkupuolen Nash-autojen erikoislaatuiseen muotoiluun suljettuine pyöräkoteloineen.
Wahlberg syntyi Viipurin läänin Johanneksessa ja kävi oppikoulunsa Kuopiossa. Hän jätti opintonsa Helsingin polyteknillisessä opistossa kesken ja lähti 1907 Suomen venäläistämistoimisa pakoon Sveitsiin, jossa suoritti opintonsa loppuun opiskellen etenkin laivojen polttomoottoritekniikkaa. Opintojensa jälkeen Wahlberg lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hänen työnantajiaan olivat 1910-luvun alkupuolella autotehtaat Maxwell-Briscoe, Thomas Motor Company, Packard ja General Motorsin omistama Oakland Motor Car Company. Kun GM:n pääjohtaja Charles W. Nash lähti 1916 perustamaan omaa autotehdastaan ja osti Jeffery Motor Companyn, hän kutsui Wahlbergin pääsuunnittelijakseen.
Wahlberg teki 36 vuoden uran Nash-yhtiössä ja jäi eläkkeelle 1952. Hän kuoli 91-vuotiaana vuonna 1977.
Aiheesta muualla

Valokuva Wahlbergista vuodelta 1941
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Tieteen termipankki

Tieteen termipankki on suomalainen vuonna 2012 avattu wiki-muotoinen tietokanta, johon kootaan kaikkien Suomessa harjoitettavien tieteenalojen termistöjä. Termipankkia rakennetaan joukkoistamalla, tarkemmin sanottuna rajoitetun talkoistamisen (engl. niche-sourcing) menetelmällä eli kunkin tieteenalan asiantuntijat vastaavat oman erikoisalansa termeistä ja niiden määritelmistä. Tietokantaa ylläpidetään Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa ja sitä rahoittavat Suomen Akatemia ja Helsingin yliopisto. Hankkeen pilotteina vuosina 2011-2015 ovat toimineet kasvitieteen, kielitieteen ja oikeustieteen termistöt, mutta jo varhaisessa vaiheessa mukaan tuli myös muita tieteenaloja. Vuoden 2022 alussa Tieteen termipankissa on viitisenkymmentä aihealuetta ja yli 44 000 käsitesivua, jotka sisältävät jopa 300 000 termiä eri kielillä.
Kirjallisuutta

Käkelä-Puumala, Tiina: Kirjallisuudentutkimuksen yhteinen termitietokanta kaikkien ulottuville. Avain, 2014, nro 4, s. 81-84.  Helsinki:  Kirjallisuudentutkijain seura. ISSN 1795-3790
Pitkänen-Heikkilä, Kaarina & Salo, Vanamo 2015. Tieteen termipankki tarvitsee kasviharrastajia. Lutukka 2/2015: 45–48.
Sandström, Caroline m.fl. (red.): ”Mattila, Heikki: De juridiska begreppen i Vetenskapstermbanken i Finland”, Perspektiv på lexikografi, grammatik och språkpolitik i Norden, s. 186-199.  Helsingfors:  Institutet för de inhemska språken och författarna, 2015.  ISBN 978-952-5446-85-2  ISSN 2323-3370  Teoksen verkkoversio (viitattu 15.8.2015). (ruotsiksi)
Aiheesta muualla

http://tieteentermipankki.fi/wiki/Termipankki:Etusivu
HS 15.4.2014 Termipankki on aina auki (Arkistoitu – Internet Archive)
Thessaloniki

| Thessaloniki Thessalonikin kunta Θεσσαλονίκη Δήμος Θεσσαλονίκης |
| --- | --- |
 Thessalonikin kaupunkia.
 lippu
 Kunnan sijainti
 Thessaloniki
 Koordinaatit: 40°39′N, 22°54′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Perustettu:  316/315 eaa.
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  0701
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,85 km²
 – Metropolialue:  1 455,62 km²
Väkiluku (2011):  325 182
 – Kaupunki:  315 196
 – Väestötiheys:  15 596,26 as./km²
 – Metropolialue:  1 012 058
 – Väestötiheys metropolialue:  758,76 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  53xxx, 54xxx, 55xxx, 56xxx
Suuntanumero(t):  231
 
 www.thessaloniki.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thessaloniki (myös Thessalonika, kreik. Θεσσαλονίκη, Thessaloníki) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Θεσσαλονίκης, Dímos Thessaloníkis), joka sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupunki on Keski-Makedonian pääkaupunki sekä alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 20,85 neliökilometriä ja väkiluku 325 182. Varsinaisen Thessalonikin kaupungin väkiluku on 315 196 ja koko metropolialueen väkiluku 1 012 058 (vuonna 2011).
Thessaloniki on Kreikan toiseksi suurin kaupunki ja koko kreikkalaisen Makedonian keskus. Se sijaitsee Thermaïkóslahden pohjukassa Chalkidikín niemimaan juuressa. Kaupunkia kutsutaan usein Kreikassa myös nimellä Saloniki (Σαλονίκη). Thessaloniki on tärkeä teollisuus- ja talouskeskus ja yliopistokaupunki sekä pohjoisen Kreikan tärkein satama.
Maantiede

Thessaloniki sijaitsee Pohjois-Kreikassa Chalkidikín niemimaan länsipuolella sijaitsevan, Egeanmereen kuuluvan Thermaïkóslahden pohjukassa. Vanha kaupunki Áno Póli (”Yläkaupunki”) on rakennettu ylemmäksi Kédrinos-kukkulan rinteille, ja uudempi kaupunki puolikaaren muotoon lahden rannalle. Sen ympärille levittäytyvät laajat esikaupungit sekä metropolialue.
Thessalonikin keskipisteeksi lasketaan usein Aristotélous-kävelykatu (”Aristoteleen katu”). Keskustan muita merkittävimpiä katuja ovat rantapromenadi Leofóros Níkis (”Voiton valtakatu”), joka on suosittu vapaa-ajanviettopaikka, sekä Egnatía-katu, joka on nimetty antiikin aikaisen Via Egnatian mukaan ja seuraa suunnilleen sen reittiä.
Thessalonikin itäpuolella kohoaa Chortiátis-vuori. Kaupungin länsipuolella Thermaïkóslahteen laskee neljä merkittävää jokea, jotka ovat Axiós, Gallikós, Loudías ja Aliákmonas. Ne muodostavat yhdessä laajan suistoalueen Thessalonikin metropolialueen länsiosaan. Kaupungin länsipuolella sijaitsee myös laaja Thessalonikin tasanko, joka on Kreikan suurin yksittäinen tasankoalue (1 840 neliökilometriä). Thessalonikin itäpuolella sijaitsevat Koróneia- ja Vólvi-järvet. Etäisyys Thessalonikista maan pääkaupunkiin Ateenaan on linnuntietä noin 304 kilometriä ja maanteitse noin 502 kilometriä.
Thessalonikin ilmasto on välimerenilmasto, johon vaikuttaa meren läheisyys. Kuukauden keskilämpötila on ylimmillään heinäkuussa 25 °C ja alimmillaan tammikuussa 6 °C. Sateisinta on marraskuussa (keskimäärin 80 mm). Muun Kreikan tavoin alue on maanjäristysherkkää.
Maantiede > Kaupunginosat

Thessalonikin kaupunginosia Thessalonikin kunnan alueella ovat:
| --- | --- |
Historiallinen keskusta: Agía Sofía · Ágios Dimítrios · Áthonos · Áno Póli · Diagónios · Eptapýrgio · Fragkomachalás (Frágkon) · Ladádika · Lefkós Pýrgos · Louloudádika · Rotónta · Terpsithéa · Tsinári
Itäiset kaupunginosat: Ágios Fanoúrios · Análipsi (Exochés) · Chariláou · Diethnís Ékthesi · Dóxa · Fáliro · Ippokráteio · Kryonéri · Martíou · Néa Elvetía · Néa Paralía · Ntepó (Ágios Elefthérios) · Panepistimioúpoli · Papáfi · Pedíon tou Áreos (Anthokomikí) · Saránta Ekklisiés · Triandría · Toúmpa
Läntiset kaupunginosat: Bechtsinár · Dikastíria · Dioikitírio · Ichthyóskala · Lachanókipoi · Panagía Faneroméni · Pýli Axioú · Vardáris · Várna · Xirokríni
Ylemmällä tasolla kunta jakaantuu vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien kahteen kunnallisyksikköön, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Ne ovat Thessaloniki (väkiluku 315 196) ja Triandría (9 986).
Maantiede > Metropolialue

Suur-Thessalonikiin (merkitty punaisella) ja Thessalonikin metropolialueeseen (punaisella ja sinisellä) kuuluvat seuraavat kunnat:
| Kartta | Kunta tai kunnallisyksikkö | Kunta tai kunnallisyksikkö | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | Thessaloniki (1) | 325 182 |
|  |  | Kalamariá (2) | 91 279 |
|  |  | Pylaía (3) | 34 625 |
|  |  | Neápoli-Sykiés (4) | 84 741 |
|  |  | Pávlos Melás (5) | 99 245 |
|  |  | Kordelió-Évosmos (6) | 101 753 |
|  |  | Ampelókipoi-Meneméni (7) | 52 127 |
|  |  | Suur-Thessaloniki yhteensä: 788 952 | Suur-Thessaloniki yhteensä: 788 952 |
|  |  | Délta | 45 839 |
|  |  | Oraiókastro | 38 317 |
|  |  | muu Pylaía-Chortiátis | 35 485 |
|  |  | Thérmi | 53 201 |
|  |  | Thermaïkós | 50 264 |
: Metropolialue yhteensä: 1 012 058
↑  Kunnallisyksikkö kunnassa Pylaía-Chortiátis.
↑  Pylaía-Chortiátis ilman Pylaían kunnallisyksikköä, toisin sanoen kunnallisyksiköt Chortiátis ja Panórama.
Historia > Antiikki

Thessalonikin paikka on ollut asuttu jo varhain. Historiallisesti tunnetulla ajalla paikalla sijaitsi alun perin Thermen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis). Alue luettiin tuolloin osaksi Mygdoniaa. Myöhemmin alue tuli Makedonian valtakunnan vallan alle.
Thessaloniken, jolla nimellä kaupungista antiikin kontekstissa puhutaan, kaupungin perusti Makedonian kuningas Kassandros vuonna 316/315 eaa. rakennuttamalla Thermen uudestaan. Hän nimesi kaupungin vaimonsa Thessaloniken, Filippos II:n tyttären ja Aleksanteri Suuren sisarpuolen, mukaan. Nimi tarkoittaa ”voittoa Thessaliasta”. Kaupungista tuli Makedonian valtakunnan merkittävimpiä keskuksia koko hellenistisen kauden ajaksi. Roomalaisten vallattua alueen Thessalonikesta tuli roomalaisen Macedonian provinssin pääkaupunki vuonna 146 eaa.
Ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Thessalonikesta tuli Euroopan ensimmäisiä kristillisiä keskuksia apostoli Paavalin toiminnan kautta. Paavali kirjoitti Thessaloniken kristityille kaksi kirjettä, Ensimmäisen kirjeen tessalonikalaisille ja Toisen kirjeen tessalonikalaisille.
Thessalonikesta tehtiin roomalainen kolonia Deciuksen aikana vuonna 250. Tetrarkian aikana se toimi yhtenä pääkaupungeista, ja Galerius valitsi sen asuinpaikakseen. Kaupungin suojeluspyhäksi tuli siellä Galeriuksen aikana vuonna 306 marttyyrikuoleman kokenut Demetrios Mirhanvuodattaja. 400-luvun puolessavälissä Thessalonikesta tuli Illyricumin prefektuurin pääkaupunki.
Historia > Bysanttilainen aika

Bysantin valtakunnan aikana eli Kreikan keskiajalla Thessalonikesta tuli vähitellen valtakunnan toiseksi suurin ja merkittävin kaupunki Konstantinopolin jälkeen. Kaupunkiin rakennettiin lukuisia kirkkoja ja luostareita, joista monet ovat säilyneet.
Bysanttilaisella ajalla Thessalonike kärsi goottien, slaavien, persialaisten ja saraseeniarabien hyökkäyksistä. Kaupungin muurit pelastivat sen usein. Kaupunki kärsi myös vaurioita maanjäristyksessä vuonna 620. Normannit valtasivat kaupungin vuonna 1185. Neljännen ristiretken vuonna 1204 seurauksena Thessalonike päätyi ristiretkeläisten käsiin, ja sen ympärille muodostettiin Thessaloniken kuningaskunta. Bysantti sai alueen takaisin valtaansa vuonna 1246. Keskiajalla kaupungin nimi muuttui italialaiseen muotoon Salonichi tai Saloniki, joka säilyi käytössä 1900-luvulle saakka. Keskiajan latinankielisissä teksteissä esiintyy myös muoto Salonicia.
Historia > Osmanivallan aika

1400-luvun alussa heikentynyt Bysantti menetti kyvyn hallita Thessalonikia, ja se myytiin Venetsialle. Osmanien valtakunta valtasi kaupungin vuonna 1430. Osmaniturkkilaisen vallan alla kaupunki säilyi merkittävänä kaupallisena ja hallinnollisena keskuksena. Monet kirkot muutettiin moskeijoiksi. Turkkilaiset kutsuivat (ja kutsuvat edelleen) kaupunkia nimimuodossa Selânik. Osmanivallan aikana kaupunki kehittyi kukoistavaksi monikulttuuriseksi ja kosmopoliittiseksi keskukseksi. Siitä tuli muun muassa merkittävä Espanjasta tulleiden sefardijuutalaisten keskus.
1800-luvulla osmanivaltakunnan uudistusten myötä Thessalonikia kehitettiin merkittävästi, ja siitä tuli koko Balkanin alueen merkittävin teollisuuskeskus. 1800-luvun puolessavälissä kaupungissa oli noin 60 000–70 000 asukasta, ja se oli Osmanien valtakunnan tärkein kaupunki Euroopan puolella heti Konstantinopolin jälkeen. Kaupungin väkiluku kasvoi vuosina 1840–1912 yli 150 000. Kaupunki sai myös rautatieyhteyden muualle Eurooppaan.
Historia > Myöhempi historia

Kreikan armeija valtasi Thessalonikin Oslamien valtakunnalta ensimmäisen Balkanin sodan aikaan 27. lokakuuta 1912. Kuningas Yrjö I murhattiin kaupungissa vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 Elefthérios Venizélos teki Thessalonikista hallituksensa pääkaupungin. Suuri osa kaupungista tuhoutui suuressa tulipalossa vuonna 1917. Tämän jälkeen kaupungin asemakaava suunniteltiin uudestaan nykyaikaiseksi eurooppalaiseksi kaupungiksi. Thessaloniki kasvoi voimakkaasti 1920-luvulla Kreikan ja Turkin väestönvaihdon myötä, jolloin alueelle, samoin kuin muualle Kreikkaan ja erityisesti satamakaupunkeihin, tuli paljon evakkoja nykyisen Turkin puolelta. Thessalonikiin muutti erityisesti Pontoksen kreikkalaisia.
Ennen toista maailmansotaa Thessalonikissa asui yli 50 000 juutalaista, ja siitä käytettiinkin nimitystä ”Balkanin Jerusalem”. Natsi-Saksan miehityksen aikana vuosina 1941–1944 valtaosa Thessalonikin juutalaisista kuitenkin surmattiin keskitysleireissä tai kaupungin urheilustadionilla.
Thessalonikin kasvu jatkui voimakkaana 1950- ja 1960-luvuilla, minkä myötä kaupunki sai nykyisen ulkoasunsa tiiviisti rakennettuna mutta melko suunnittelemattomana metropolina. Maanjäristys vaurioitti kaupunkia 20. kesäkuuta 1978. Vuonna 1988 Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Nykyisin Thessaloniki on merkittävä hallinnollinen, kaupallinen, kulttuurinen ja liikenteen keskus, ja koko eteläisen Euroopan merkittävimpiä opiskelijakaupunkeja. Vuonna 2004 Ateenan olympialaisten aikaan kaupungissa järjestettiin useiden lajien kilpailut.
Nykyinen Thessalonikin kunta muodostui, kun Thessaloniki ja Triandría yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.