stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sanofi
Historia > Sanofi-Synthélabo

Sanofi perustettiin vuonna 1973 Elf Aquitainen tytäryhtiönä (ranskalainen öljy-yhtiö, joka yhdistyi myöhemmin Totaliin), kun Elf Aquitaine osti Labaz-lääkeyhtiön.
Synthélabo syntyi kahden ranskalaisen laboratorion, Laboratoires Dausse (perustettu 1834) ja Laboratoires Robert & Carrière (perustettu 1899) yhdistymisessä vuonna 1970. Vuonna 1973 ranskalainen kosmetiikkayhtiö L’Oréal osti sen osake-enemmistön.
Sanofi-Synthélabo syntyi vuonna 1999, kun Sanofi yhdistyi Synthélaboon. Fuusion aikaan Sanofi oli myynnin perusteella toiseksi suurin lääkeyhtiö Ranskassa ja Synthélabo kolmanneksi.
Historia > Aventis

Aventis syntyi vuonna 1999, kun ranskalainen Rhône-Poulenc S.A. yhdistyi saksalaiseen Hoechst Marion Rousseliin, joka taas syntyi Hoechst AG:n, Cassellan, Roussel Uclafin ja Marion Merrell Dow’n fuusiossa vuonna 1995.
Historia > Fuusio: Sanofi-Aventis

Sanofi-Aventis syntyi, kun vuonna 2004 Sanofi-Synthélabo osti Aventiksen. Vuoden 2004 alussa Sanofi-Synthélabo teki aggressiivisen 47,8 miljardin euron ostoyrityksen Aventiksesta, jonka tämä hylkäsi. Koska yrityksen hallitus koki, ettei ostoyrityksen arvo vastannut yhtiön todellista markkina-arvoa, se kutsui Novartiksen mukaan myyntineuvotteluihin. Kolmen kuukauden pituinen ostokamppailu päättyi siihen, että Ranskan hallitus painosti Sanofi-Synthélabon nostamaan tarjoustaan 54,5 miljardiin euroon ja Aventiksen hyväksymään tämän, "jotta yritys pysyisi paikallisena".
Logot

1999–2004
2004–2011
2011–2022
2022–
Käännös suomeksi
Voice of Wilderness

| Voice of Wilderness Korpiklaani |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. tammikuuta 2005
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: folk metal
 Kesto: 41.04
 Levy-yhtiö: Napalm Records
Korpiklaanin muut julkaisut
| Spirit of the Forest 2003 | Voice of Wilderness 2005 | Tales Along This Road 2006 |
Voice of Wilderness on Korpiklaanin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2005.
Kappaleet

Cottages and Saunas – 3.16
Journey Man – 2.33
Fields in Flames – 3.52
Pine Woods – 4.25 (Instrumentaali)
Spirit of the Forest – 4.27
Native Land – 4.32
Hunting Song – 3.02
Ryyppäjäiset – 3.03 (Instrumentaali)
Beer Beer – 2.59
Old Tale – 5.39
Kädet siipinä – 3.12
Kokoonpano

Kokoonpano:
Jonne Järvelä – laulu, kitarat, sanat, sävellys (1-10)
Jaakko "Hittavainen" Lemmetty – viulu, jouhikko, torupill, munniharppu, sävellys (11)
Arto – basso
Honka – kitarat, sävellys (4)
Cane - kitarat
Ali – lyömäsoittimet
Matson – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Voice of Wilderness discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Albumi Voice of Wilderness Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Korpiklaani
| --- | --- |
Studioalbumit:   Idja  Shamániac  Spirit of the Forest  Voice of Wilderness  Tales Along This Road  Tervaskanto  Korven kuningas  Karkelo  Ukon Wacka  Manala  Noita  Kulkija  Jylhä  Rankarumpu 
Singlet:   "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Ukon Wacka"  "Metsälle"  "Rauta"  "Lempo"  "Leväluhta"  "Interrogativa Cantilena"  "Krystallomantia"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Musiikkivideot:   "Wooden Pints"  "Hunting Song"  "Kädet siipinä"  "Beer Beer"  "Happy Little Boozer"  "Tervaskanto"  "Metsämies"  "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Muuta:  Diskografia
Alexandria Ocasio-Cortez

| Alexandria Ocasio-Cortez |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2019.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen New Yorkin 14. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2019 –  
Edeltäjä:  Joe Crowley
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1989 (ikä 35) Bronx, New York, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Tutkinnot:  Bostonin yliopisto
Uskonto:  katolisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
ocasio-cortez.house.gov
Alexandria Ocasio-Cortez (s. 13. lokakuuta 1989), jota kutsutaan usein nimikirjainlyhenteellä AOC, on yhdysvaltalainen poliitikko. Hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi New Yorkin 14. vaalipiiristä marraskuussa 2018. Ocasio-Cortez on nuorin nainen, joka on valittu edustajainhuoneeseen.
Ocasio-Cortez voitti demokraattien esivaalit New Yorkissa, jossa hänen vastustajansa oli kongressiedustaja Joseph Crowley. Ocasio-Cortez kävi kampanjaa edistyksellisin teemoin, hän on Yhdysvaltojen demokraattiset sosialistit -järjestön jäsen, ja häntä ovat tukeneet erilaiset edistykselliset organisaatiot ja yksityishenkilöt. Hänen uskottiin laajasti voittavan marraskuun vaalit, koska hän kävi kampanjaa demokraattien kannattajien alueella.
Nuoruus ja koulutus

Ocasio-Cortez on syntynyt ja viettänyt lapsuutensa Bronxissa New Yorkissa. Hän kävi Yorktown High Schoolin Yorktownissa 2003–2007. High schoolissa hän sai toisen palkinnon Intel International Science and Engineering Fairissa mikrobiologia-aiheisella tutkimuksellaan. MIT:n Lincoln Laboratory nimitti hänen mukaansa pienen asteroidin 23238 Ocasio-Cortez.
Opiskellessaan Bostonin yliopistossa hän oli harjoittelijana senaattori Ted Kennedyn maahanmuuttotoimistossa.
Hänen isänsä kuoli 2008. The Interceptin mukaan isän kuoleman jälkeen hänen perheensä joutui käymään vuosien mittaisen kamppailun tuomioistuimen kanssa, koska isällä ei ollut testamenttia.
Hän valmistui Bostonin yliopistosta 2011 pääaineinaan taloustieteet ja kansainväliset suhteet. Hän muutti takaisin Bronxiin ja auttoi äitiään työskentelemällä ravintolassa. Hän sai opettajan paikan National Hispanic Institutesta.
Hän oli mukana Bernie Sandersin presidentinvaalikampanjassa vuonna 2016.
Vuoden 2018 edustajainhuonekampanja

Ocasio-Cortezin kampanjan pääteemoina olivat sosiaalivakuutus Medicaren laajentaminen kaikkia koskevaksi, takuu työpaikasta, maksuton college ja Yhdysvaltain liittovaltion maahanmuutto- ja tullivalvontaviranomaisen ICE:n lakkauttaminen. Hän on Yhdysvaltojen demokraattiset sosialistit -järjestön jäsen, ja häntä tukivat monet järjestöt ja toimintaryhmät, kuten MoveOn, Justice Democrats, Brand New Congress, Black Lives Matter ja Democracy for America. Kaksi päivää ennen esivaaleja hän osallistui Tornillossa Texasissa mielenosoitukseen ICE:n lasten internointikeskuksen luona. Kampanjavideonsa alussa hän sanoi: “Minunlaiseni naiset eivät tavallisesti ole ehdolla.”
Ocasio-Cortez oli ensimmäinen demokraatti, joka vuoden 2004 jälkeen on haastanut Crowleyn esivaalissa. Vaikka Ocasio-Cortezilla oli taloudellisia ongelmia haastajana, hän ei luopunut kampanjoinnista vaan sanoi: "Suurta rahaa ei hakata suurella rahalla, vaan pitää pelata aivan erilaista peliä." Ocasio-Cortezin kampanja käytti vain 300 000 dollaria, kun vastapuoli hävisi vaikka sillä oli käytössä kolme miljoonaa dollaria. Hän sai äänistä 57,5 % ja Crowley sai 42,5 % ja voitti istuvan edustajan 15 prosenttiyksiköllä.
Kesäkuun 2018 esivaalivoittoa on sanottu "vuoden 2018 vaalien toistaiseksi suurimmaksi yllätykseksi." Samaan tapaan sanoi CNN. Crowleyn häviötä kuvailtiin The New York Timesissa ”järkyttäväksi esivaalitappioksi tiistaina, merkittävimmäksi demokraattien istuvan edustajan tappioksi yli vuosikymmeneen, ja se kuuluu kautta puolueen ja maan.” Brittiläinen The Guardian sanoi voittoa ”yhdeksi Yhdysvaltojen poliittisen historian suurimmista yllätyksistä”. Hänellä ei ole aiemmin ollut vaalitoimistoa.
Hän oli 28-vuotias ja nuorimpia kongressiehdokkaaksi valittuja, ja nuorin edustajainhuoneeseen valittu nainen. Aiemmin on nuorin ollut newyorkilainen republikaani Elise Stefanik, joka valittiin 30-vuotiaana vuonna 2014. Ocasio-Cortez oli täyttänyt 29, kun kongressin 116. istuntokausi alkoi.
Ocasio-Cortezin vaalipiiri marraskuun vaaleissa oli New Yorkin 14. vaalipiiri, joka sijaitsee Itä-Bronxissa ja osaksi Queensin puolella. Edellisissä edustajainhuoneen vaaleissa demokraattien ehdokas sai tässä vaalipiirissä yli 80 prosenttia äänistä.
Ocasio-Cortez sai vaaleissa 78,0 prosenttia äänistä ja tuli valituksi.
Vuoden 2020 presidentinvaalit

Ocasio-Cortez ilmoitti lokakuussa 2019, että hän kannattaa Bernie Sandersin valintaa demokraattien ehdokkaaksi vuoden 2020 presidentinvaaleissa. Ocasio-Cortezin valtakunnallisen suosion ja tunnettavuuden johdosta ilmoitusta pidettiin merkittävänä Sandersin presidentinvaalikampanjan kannalta.
Uuden rahateorian kannatus

Ocasio-Cortez kannattaa uutta rahateoriaa (engl. Modern Monetary Theory, MMT), jossa valtion menoja täysin vastaavien verotulojen keräämisen sijaan keskuspankki rahoittaisi valtion ohjelmia, näin synnyttäen suuria valtion budjetin alijäämiä. Ocasio-Cortez käyttäisi keskuspankin luomaa uutta rahaa Green New Dealin ja kaikille järjestettävän julkisen terveydenhuollon kustantamiseen. Talousteoria pohjautuu ajatukseen, että valtion velkaantumisella ei ole keskeistä merkitystä, jos maalla on oma valuutta ja oma keskuspankki, joka pystyy luomaan rahaa omassa valuutassa. Velkaantumisen sijaan huomiota kiinnitetään inflaation hillintään, jonka onnistuvan kontrolloinnin mahdollisuudesta käydään keskustelua.
Aiheesta muualla

Chris Cillizza: 4 major lessons from Alexandria Ocasio-Cortez's titanic upset in New York CNN.  26.6.2018.
Gregory Krieg: Who is Alexandria Ocasio-Cortez? CNN.  27.6.2018.
Raina Lipsitz: Alexandria Ocasio-Cortez Fights the Power The Nation.  June 22, 2018. Arkistoitu kesäkuu 27, 2018. ISSN 0027-8378  Viitattu kesäkuu 27, 2018.
Gabriella Paiella: Meet the 28-Year-Old at the Center of One of This Year’s Most Exciting Primaries The Cut.  25.6.2018.
Jeff Stein: Analysis - Ocasio-Cortez beat Joe Crowley campaigning on Medicare for all, guaranteed jobs and abolishing ICE Washington Post.  27.6.2018. ISSN 0190-8286
AOC – tämä lyhenne sinunkin kannattaisi tuntea, jos naisten tulevaisuus yhtään kiinnostaa Me Naiset 12.3.2019
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Alexandria Ocasio-Cortez
Käännös suomeksi
Joseph Augustus Zarellin murha

Laatikko, josta Zarellin ruumis löydettiin.
Joseph Augustus Zarelli (13. tammikuuta 1953 – helmikuu 1957, tunnettu aiemmin nimellä Poika laatikossa, engl. Boy in the Box) oli 4-vuotias poika, jonka aliravittu, mustelmia täynnä ollut alaston ruumis löytyi Philadelphiassa syrjäisen maalaistien varrelta pahvilaatikosta. Hänen hiuksensa oli myös leikattu hiljattain. Poikaa kutsuttiin myös nimellä America's Unknown Child.
Vuonna 1998 ruumis kaivettiin ylös haudasta DNA-näytteen ottoa varten, mutta hajoamisprosessien vuoksi onnistuttiin saamaan ainoastaan mitokondrio-DNA:ta. Profiilia verrattiin muutamaan tapaukseen, mutta vertailu ei tuonut lisätietoa.
Ruumis tunnistettiin lopulta marraskuussa 2022 Joseph Augustus Zarelliksi DNA-näytteen avulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Augustus Zarellin murha Wikimedia Commonsissa
Lempilä

Lempilä on kylä Halikossa. Kylä sijaitsee pienen mäen päällä Kemiöön vievän Kokkilantien varrella. Syvä Purilanjoenlaakso kulkee kylän länsilaidalla.
Lempilä sijaitsee Halikon vanhimmilla asuinalueilla ja se on perustettu jo varhaiskeskiajalla. Kylän muodostivat kaksi kantatilaa Ylitalo ja Alastalo, jotka ovat olleet kumpikin rälssitiloja. Tiloilla on ollut lukuisia torppia, jotka on lohkottu omiksi tiloikseen 1900-luvun alussa. Vuosisadan puolessa välissä kantatiloista lohkottiin edelleen pieni joukko pientiloja ja alueelle rakennettiin omakotitaloja. Kylän asutus sijaitsee hajanaisesti teiden varsilla metsien reunassa.
Herra Mirandos

| Herra Mirandos Hector |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät 1973
 Studio : Finnvox-studiot   Scandia-studio
 Julkaistu: kesäkuu 1973   (1974 2. LP:n uusintapainokset)   (1976 3. LP:n uusintapainokset)   (1990 4. LP-painos)   (2001 remasteroitu CD-painos)   (2021 5. LP-painos)
 Formaatti: LP-levy (TOP-LP 522 /   LIPPOLEVY253)   C-kasetti (PSO-C 7069)   CD-levy (8573-84969-2)
 Tuottaja(t): Hector   Matti Bergström   Pirjo Bergström
 Tyylilaji: suomirock, folkrock, progressiivinen rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 36.05
 Levy-yhtiö: PSO-tuotanto   Warner Music Finland (2001, 2021)
 Levymerkki: Top Voice   Warner Music Finland (2001)   Lipposen Levy ja Kasetti (2021)
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (kesäkuu 1973)
Hectorin muut julkaisut
| Nostalgia 1972 | Herra Mirandos 1973 | Hectorock I 1974 |
Singlet albumilta Herra Mirandos
 ”Olen hautausmaa / Asfalttiprinssi” Julkaistu: 1973  ”Olen hautausmaa / Lumi teki enkelin eteiseen” Julkaistu: 1973  ”Hector ja Cay: Marleena / Lumi teki enkelin eteiseen” Julkaistu: 1973
Herra Mirandos on Hectorin soolouran toinen studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 1973. Musiikillisesti albumi on sähköisemmin toteutettua kuin edeltäjänsä Nostalgia ja siinä on vaikutteita progressiivisesta ja psykedeelisestä rockista sekä osaksi 1950-luvun rockista. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Lumi teki enkelin eteiseen”, ”Asfalttiprinssi” ja ”Olen hautausmaa”.
Nostalgia-albumin muutamien laulujen tapaan kappaleissa ”Meiran laulu” ja ”Takaisin Narniaan” on suoria viittauksia C. S. Lewisin Narnia-tarinoihin.
Albumi kohosi kesäkuussa 1973 Suomen listaykköseksi ja pysyi ykkösenä 18 viikon ajan. Levy pysyi Suomen levylistoilla yhteensä 69 viikon eli yli vuoden ajan.
Albumi ylitti kultalevyrajan tuohon aikaan ennätysajassa seuraavana vuonna 1974. Myöhemmin albumi ylitti timanttilevyrajan. Albumia on myyty yhteensä 71 600 kappaletta ja on täten Hectorin myydyin levy.
Helsingin Hietaniemen hautausmaan muurin edessä ja rannassa otetut kansikuvat on ottanut Erik Uddström.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita. Kaikki kappaleet sovittaneet Matti Bergström ja Pirjo Bergström.
Kappaleet > A-puoli

Ekhnaton rakastui aurinkoon (Prologi) – 2.23 (säv. Matti Bergström)
Herra Mirandos – 3.53
Asfalttiprinssi – 3.16
Mystalgia – 2.07
Olet lehdetön puu – 2.58
Olen hautausmaa – 2.40
Kappaleet > B-puoli

Lumi teki enkelin eteiseen – 3.38
Atlantis – 3.29
Meiran laulu – 5.00
Sisämaan retkellä – 2.48 (säv. Sakari Lehtinen, san. Jorma Elovaara)
Takaisin Narniaan – 4.26
Kokoonpano

Hector – laulu, akustinen kitara, syntetisaattori, rummut (4), taustalaulu
Pirjo Bergström – piano, urut, syntetisaattori, harmonikka (6), muut sormintasoittimet (3)
Matti Bergström – basso, klavinetti, syntetisaattori, taustaääntely (6)
Antero Jakoila – sähkökitara, akustinen kitara
Nappi Ikonen – rummut
Sakari Lehtinen – akustinen kitara, mandoliini
Jukka Ruohomäki – VCS 3 -syntetisaattori
Kokoonpano > Muut muusikot

Pekka Pöyry – alttosaksofonit (3, 6)
Paroni Paakkunainen – alttosaksofonit (3, 6)
Gösta Möller – tuuba (3)
Pentti Palmu – sellot (7)
Veli-Pekka Räsänen – sellot (7)
Erkki Inkinen – viulut (7)
Olavi Rignell – viulut (7)
Pauli Granfelt – viulut (7)
Pertti Kiri – viulut (7)
Kokoonpano > Tuotanto

Antti Joki – äänitys (Finnvox-studiot, kevät 1973)
Pauli Jyrälä – äänitys (Finnvox-studiot, kevät 1973)
Jukka Teittinen – äänitys (Scandia-studio, kevät 1973)
Hector – kannen suunnittelu, tuotannon johto
Erik Uddström – valokuvat, ulkoasu
Mika Jussila – vuoden 2001 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen Re-masterointi (Finnvox Studiot)
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4
Hector
| --- | --- |
Studioalbumit:   Nostalgia  Herra Mirandos  Hectorock I  Liisa pien  Hotelli Hannikainen  H.E.C.  Kadonneet lapset  Ruusuportti  Linnut, linnut  Eurooppa  Hyvää yötä Bambi  Hectorock II  Nuku idiootti  Varjot ja lakanat  Yhtenä iltana  Ensilumi tulee kuudelta  Salaisuuksien talo  Kultaiset lehdet  Hidas  Helismaan pikajuna  Ei selityksiä  Hauras 
DVD:t:   Mestarit Stadionilla  Hector 60v-Juhlatupla
Salvatore Cassisa

Salvatore Cassisa
Salvatore Cassisa (12. joulukuuta 1921 Trapani – 3. elokuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. syyskuuta 1944 ja nimitettiin Cefalùn hiippakunnan piispaksi 1. joulukuuta 1973. Cassisa vihittiin piispaksi 24. tammikuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Francesco Ricceri ja Corrado Mingo. Hän sai 11. maaliskuuta 1978 nimityksen Monrealen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 1997.
Birgitta Silanderin katoamistapaus

Birgitta Silander oli suomalainen kampaaja, joka katosi 65-vuotiaana maanantaina 24. elokuuta 2015 Helsingissä. Laajoista etsinnöistä huolimatta häntä ei ole löydetty. Silander julistettiin kuolleeksi syyskuussa 2022.
Yleistä

Silander asui Helsingissä Viikin kaupunginosassa. Katoamispäivänään hän lähti keskustaan kahden aikaan iltapäivällä kello 15 sovittuun työtapaamiseen Etu-Töölössä sijaitsevalle kampaamolle. Silander oli toiminut kampaamoyrittäjänä vuosikymmeniä, mutta oli katoamista edeltäneessä vuodenvaihteessa myynyt yrityksensä työkaverilleen. Vähentääkseen työmääräänsä hän jatkoi työskentelyä vuokratuolilla samassa liikkeessä. Sovittuja kampaamoasiakkaita Silanderille olisi pitänyt saapua katoamispäivää seuranneena keskiviikkona.
Silanderin viimeisistä liikkeistä on hyvin vähän tietoa, mutta poliisin mukaan hänen matkakorttiaan käytettiin kello 14.42 metroasemalla. Pari tuntia tämän jälkeen Silanderin puhelin liitettiin Helsingin keskustassa sijaitsevaan Tennispalatsin tukiasemaan.
Kampaajan liikkeitä ei ole tallentunut yhteenkään valvontakameravideoon, eikä hänen matka- tai pankkikorttien käytöstään löytynyt myöhemmin tietoa. Katoamisilmoituksen Silanderista tekivät toisella paikkakunnalla asuva miesystävä ja sukulainen.
Iltalehden mukaan Silanderilla oli salasuhde italialaismieheen, josta hänen suomalainen miesystävänsä ei tiennyt. Poliisi ei ole vahvistanut asiaa, mutta myöntää hänellä olleen yhteyksiä ulkomaille.
Ilta-Sanomien mukaan Silanderin katoamistapaus lukeutuu Suomen seuratuimpiin katoamismysteereihin. Ylen Kadonnut-podcast (2016) tuotti jakson tapauksesta. Murha.info-sivuston foorumille katoamistapauksesta kirjoitettiin yli tuhat viestiä. Iltalehden Selvittämättömät-podcast käsitteli aihetta vuonna 2021.
Jan Maelwael

Jan Maelwael: La grande Pietà ronde
Jan Maelwael (n. 1370 tai n. 1375 – maaliskuu 1415) oli flaamilainen taidemaalari. Hän oli kotoisin Nijmegenistä. Häneen on viitattu kirjallisuudessa usein myös ranskankielisellä nimellä Jean Malouel.
Maelwaelin isä oli taidemaalari Willem Maelwael. Myös hänen setänsä tai enonsa oli taidemaalari. Limbourgin veljekset olivat Maelwaelin siskon Mettan poikia. Maelwael työskenteli vuosina 1396–1397 Ranskan hovissa. Vuonna 1397 hän seurasi Jean de Beaumetzia Burgundin herttua Filip Rohkean hovitaidemaalarina Dijonissa. Hän sai myös valet de chambren aseman. Filip Rohkean kuoltua vuonna 1404 Maelwael jatkoi Dijonissa työskentelyä Juhana I Pelottoman palveluksessa. Hän meni vuosien 1404–1406 välillä naimisiin Heylwig van Rendinchavenin kanssa. Kyse oli ilmeisesti hänen toisesta avioliitostaan.
Maelwaelilta on säilynyt vähän teoksia eikä yhdenkään teoksen tekijyys ole täysin varma. Pariisin Louvressa on hänen teoksenaan pidetty, vuoteen 1404 mennessä tehty La grande Pietà ronde. Berliinin Gemäldegaleriessa on hänen teoksenaan pidetty Madonna lapsen, enkelten ja perhosten kanssa. Maelwael otti vastaan tilauksen Juhana I Pelottoman muotokuvan maalaamisesta, mutta teosta pidetään kadonneena. Hän kuoli ilmeisesti maaliskuun puolessavälissä 1415.
Pseudokäännös

Caractors eli näyte ”uudistetuista egyptiläisistä” kirjoitusmerkeistä, joista Joseph Smith kertoi kääntäneensä Mormonin kirjan.
Pseudokäännös, näennäiskäännös tai valekäännös on käännöksenä esitelty teksti, joka todellisuudessa julkaistaan ensimmäistä kertaa eikä perustu mihinkään erikieliseen alkutekstiin. Pseudokäännökset on tarkoituksellisesti suunniteltu muistuttamaan käännöskirjallisuutta. Pseudokäännöstä käytetään toisinaan keinona julkaista kirjallisuutta, joka poikkeaa tyylillisesti valtavirrasta tai on luonteeltaan kriittistä. Gideon Touryn mukaan lukijat suhtautuvat tavallisuudesta poikkeaviin teksteihin hyväksyvämmin, jos he uskovat niiden olevan vieraan kulttuurin tuotosta. Pseudokäännöksen avulla voidaan siten tuoda ja vakiinnuttaa olemassaolevaan kirjalliseen kulttuuriin siitä perinteisesti puuttuvia piirteitä.
Pseudokäännöksiä tehtiin jo antiikissa, ja esimerkiksi apokryfeistä monet voidaan luokitella genreen kuuluviksi. Pseudokäännöksien laatiminen oli hyvin yleistä varhaismodernissa kaunokirjallisuudessa. Menetelmän avulla voitiin väistää kritiikkiä ja välttää sensuuria, ja se oli myös keino alleviivata teoksen kuvaamien tapahtumien uskottavuutta ja opettavaisuutta. Pseudokäännöksen avulla kirjailija voi näennäisesti tuottaa asemansa jo vakiinnuttaneita klassikoita ja näin epäsuorasti korottaa itsensä kanonisoitujen mestarien joukkoon. Lajityyppiä edustavia tekstejä esiintyy myös uusimman ajan kirjallisuudessa. Tutkimuskirjallisuudessa käsite vakiintui kuitenkin vasta vuosituhannen vaihteen tienoilla.
Esimerkkejä

Don Quijote (1605, ”arabiasta” espanjaksi, Miguel de Cervantes)
Persialaisia kirjeitä (1721, ”persiasta” ranskaksi, Montesquieu)
Cleveland (1731, ”englannista” ranskaksi, Antoine François Prévost)
Candide (1759, ”saksasta” ranskaksi, Voltaire)
Ossianin laulut (1761, ”gaelista” englanniksi, James Macpherson)
Mormonin kirja (1830, ”uudistetusta egyptistä” englanniksi, Joseph Smith)
Le Livre de Jade (1867, ”kiinasta” ranskaksi, Judith Gautier)
Bilitisin laulut (1894, ”muinaiskreikasta” ranskaksi, Pierre Louÿs)
White Poems ja Dream Masters (1965 ja 1989, ”kreikasta” englanniksi, David Solway)
The Beijing of Possibilities (2009, ”kiinasta” englanniksi, Jonathan Tel)
Han-dynastia

| Han-dynastia > 206 eaa.–220 jaa. |
| --- | --- |
  
Pääkaupunki:  Chang’an 206 eaa. – 9 jaa. Luoyang 23–190 Xuchang 196–220
|  Kiinan historia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
MUINAINEN
Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria
Xia-dynastia 2070–1600 eaa.
Shang-dynastia 1600–1046 eaa.
Zhou-dynastia 1122–256 eaa.
  Läntinen Zhou-dynastia
  Itäinen Zhou-dynastia
    Kevättä ja syksyä
    Taistelevat läänitysvaltiot
SUURVALTA
Qin-dynastia 221 eaa.–206 eaa.
Han-dynastia 206 eaa.–220 jaa.
  Läntinen Han-dynastia
  Xin-dynastia
  Itäinen Han-dynastia
Kolme kuningaskuntaa 220–280 jaa.
  Wei, Shu Han & Wu
Jin-dynastia 265–420 jaa.
  Läntinen Jin
|   Itäinen Jin | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. |  |  |  |  |
Eteläinen ja pohjoinen dynastia 420–589 jaa.

Sui-dynastia 581–619 jaa.
Tang-dynastia 618–907 jaa.
| 5 dynastiaa & 10 kuningaskuntaa 907–960 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. |  |  |  |  |

Song-dynastia 960–1279 jaa. : 
|   Pohjoinen Song |  | L. Xia-dyn. |  |  |  |  |  |
|   Eteläinen Song | Jin-dynastia |  |  |  |  |  |  |
Yuan-dynastia 1271–1368 jaa.
Ming-dynastia 1368–1644 jaa. 
Qing-dynastia 1644–1911 jaa. 
NYKYAIKA
Kiinan tasavalta 1911–1949
| Kiinan kansantasavalta 1949–nyt |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  |  |  |  |
 Kiina historian aikajana Kiinan dynastiat Kiinan sotilashistoria Kiinan taidehistoria Kiinan tekniikan ja tieteen historia Kiinan koulutuksen historia 
malline: näytä keskustele 
Han-dynastia (perint.: 漢; yksink.: 汉; pinyin: Hàn) oli Kiinaa vuosina 206 eaa. – 220 jaa. hallinnut dynastia. Sen 400-vuotinen valtakausi tekee siitä yhden Kiinan historian pitkäaikaisimmista dynastioista. Aikakausi jakaantuu Läntisen ja Itäisen Han-dynastian valtakauteen; niiden välissä oli lyhytikäiseksi jäänyt Xin-dynastian valtakausi. Han-kaudella kungfutselainen filosofia levisi valtion ideologiaksi. Tuona aikana Kiina otti hallintaansa 8000 kilometriä pitkän Silkkitien kauppareitin, joka yhdisti pääkaupunki Chang’anin Lähi-itään. Han-dynastia on myös antanut nimensä Kiinan suurimmalle kansanryhmälle eli han-kiinalaisille.