stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laura Robson
Nuoruus ja junioriura

Robson syntyi 21. tammikuuta 1994 Melbournessa, Australiassa, kolmantena lapsena vanhemmilleen, Andrew'lle sekä Kathylle. Hänen vanhempansa ovat australialaisia. 18 kuukauden ikäisenä Robson ja hänen perheensä muuttivat Singaporeen, ja kuuden vuoden ikäisenä Britanniaan. Seitsemänvuotiaana hän aloitti opiskelemisen Suttonin tennisakatemiassa. 10-vuotiaana hän allekirjoitti sopimuksen rahastoyhtiö Octagonin kanssa, ja vuotta myöhemmin Adidasin, sekä Wilson Sporting Goods -yhtiön kanssa. Työskenneltyään useiden eri valmentajien, mukaan lukien Britannian tennisliiton johtajan, Carl Maesin kanssa, hän valitsi valmentajakseen Martijn Bokin vuonna 2007. Bok sanoi myöhemmin, että vaikka Robsonilla "oli ongelmia hallita tunteitaan", hän "näki heti...paljon potentiaalia Laurassa." Robson aloitti myös harjoittelemisen National Tennis Centressä Bokin, Maesin ja Nigel Searsin ohjauksessa, ottaen samalla oppitunteja kotonaan.
Robsonin ensimmäinen turnaus junioreiden ITF-kiertueella oli toukokuussa 2007 pelattu Värnamon turnaus Ruotsissa, jossa hän selviytyi karsintojen kautta aina puolivälieriin saakka. Saman vuoden aikana hän selviytyi kahdessa ITF-turnauksessa loppuotteluun, ja otti ensimmäisen turnausvoittonsa lokakuussa. Vuoden 2008 ensimmäisellä puoliskolla Robson pääsi loppuotteluun kolmessa eri turnauksessa, mutta putosi myös ennen kolmatta kierrosta kolmessa peräkkäisessä turnauksessa.
Robson osallistui vuonna 2008 ensimmäistä kertaa junioreiden Grand Slam -turnaukseen Wimbledonissa. Sijoittamaton Robson voitti toisella kierroksella ykköseksi sijoitetun Melanie Oudinin. ja loppuottelussa Noppawan Lertcheewakarnin. Robsonista tuli tyttöjen turnauksen nuorin voittaja sitten vuoden 1994, jolloin Martina Hingis voitti turnauksen. Edellisen kerran brittiläinen tennispelaaja voitti tyttöjen turnauksen vuonna 1984, jolloin Annabel Croft saavutti mestaruuden.
Tauon jälkeen Robson palasi kentille joulukuussa, häviten kuitenkin toisen kierroksen ottelunsa. Kauden päättäneessä Orange Bowl -turnauksessa hän joutui luovuttamaan kolmannella kierroksella vatsan rasitusvamman vuoksi. Vuoden lopussa hän oli ehdolla BBC:n valitsemaksi vuoden nuoreksi urheilijaksi.
Palauduttuaan vammastaan Robson pelasi Australian avointen tyttöjen turnauksessa, jossa hän oli viidenneksi sijoitettu. Välierissä hän kohtasi edellisen vuoden Wimbledonin loppuottelun uusinnassa Noppawan Lertcheewakarnin. Robson voitti ottelun ja selviytyi loppuotteluun, jossa hän hävisi Ksenija Pervakille. Turnauksen jälkeen Robson aloitti harjoittelemisen Gil Reyesin, Andre Agassin entisen valmentajan kanssa. Vuoden 2009 Ranskan avointen tyttöjen turnauksessa Robson oli ykköseksi sijoitettu noustuaan maailmanlistan ykköseksi aikaisemmin samana vuonna. Hän kuitenkin hävisi toisella kierroksella Sandra Zaniewskalle luvuin 6–7, 6–1, 3–6. Myös Wimbledonissa 2009 Robson hävisi toisella kierroksella, tällä kertaa Quirine Lemoinelle. Yhdysvaltain avoimissa Robson hävisi välierissä Jana Buchinalle.
Vuonna 2010 Robson hävisi Australian avointen tyttöjen kaksinpelifinaalissa Karolína Plíškoválle. Wimbledonissa Robson hävisi välierissä Sachie Ishizulle.
Ammattilaisura > WTA-debyytti ja ensimmäiset Grand Slam -turnaukset (2008–2009)

Robson teki ammattilaisdebyyttinsä syyskuussa 2008 10 000 dollarin ITF-turnauksessa Limogesissa, Ranskassa. Hän joutui luovuttamaan toisen kierroksen ottelussaan olkapäävamman vuoksi. Seuraavalla viikolla hän pelasi Shrewsburyn ITF-turnauksessa, jonne hän pääsi mukaan villillä kortilla. Turnauksessa hän selviytyi välieriin asti, jossa hän hävisi maailmanlistan sijalla 105 olleelle Maret Anille. WTA-kiertueella Robson teki debyyttinsä Luxemburgissa lokakuussa, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 42 olleelle Iveta Benešoválle luvuin 6–1, 2–6, 3–6. Marraskuussa Robson otti ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa, kun hän päihitti Sunderlandin turnauksen loppuottelussa Samantha Vickersin.
Alkuvuodesta 2009 Robson pelasi vain junioriturnauksissa. Kesäkuussa hän sai villin kortin Wimbledonin aikuisten pääsarjaan., jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksella Daniela Hantuchoválle luvuin 6–3, 4–6, 2–6. Elokuussa Robson pelasi Yhdysvaltain avointen karsinnoissa, mutta hävisi niissä ratkaisevan kolmannen ottelunsa. Lokakuussa Robson osallistui Luxemburgin WTA-turnauksen karsintoihin, joissa hän voitti toisella karsintakierroksella maailmanlistan sijalla 76 olleen Julia Görgesin, mutta ei selviytynyt pääsarjaan hävittyään kolmannen ottelunsa.
Ammattilaisura > Ensimmäinen WTA-otteluvoitto (2010)

Kauden alussa Robson pelasi Hopman Cupissa yhdessä Andy Murrayn kanssa. He selviytyivät turnauksen loppuotteluun, jossa Robson voitti María José Martínez Sánchezin, mutta Murray hävisi Tommy Robredolle. Espanja voitti turnauksen kukistettuaan brittiläiset sekanelinpelissä. Seuraavaksi Robson osallistui Australian avointen karsintoihin, joissa hän putosi toisella kierroksella. Australian avointen nelinpelissä Robson pelasi Sally Peersin kanssa. He pääsivät puolivälieriin asti, jossa Marija Kirilenko ja Agnieszka Radwańska olivat parempia. Kesäkuussa Robson otti uransa ensimmäisen otteluvoiton WTA-turnauksessa, kun hän voitti Birminghamin turnauksen ensimmäisellä kierroksella Stefanie Vögelen hänen luovutettua toisessa erässä. Toisella kierroksella Robson hävisi kolmanneksi sijoitetulle Yanina Wickmayerille suoraan kahdessa erässä. Wimbledonissa Robson hävisi ensimmäisellä kierroksella neljänneksi sijoitetulle Jelena Jankovićille luvuin 3–6, 6–7(5). Yhdysvaltain avoimissa Robson putosi karsinnoissa hävittyään kolmannen ottelunsa.
Syyskuussa Robson selviytyi karsintojen kautta Tokion WTA-turnauksen pääsarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Gréta Arnille. Kauden viimeisessä turnauksessaan, Osakan WTA-turnauksessa, Robson selviytyi karsintojen kautta pääsarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Kimiko Date Krummille. 21. syyskuuta 2010 Robson lopetti yhteistyön valmentajansa, Martijn Bokin kanssa, koska Bokilla ei ollut tarpeeksi aikaa kiertää turnauksia Robsonin kanssa.
Ammattilaisura > Toiselle kierrokselle Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa (2011)

Robsonin uudeksi valmentajaksi tuli ranskalainen Patrick Mouratoglou. Tammikuussa Hopman Cupissa itseään loukannut Robson teki paluun kentille maaliskuussa. Hän kuitenkin luovutti ottelunsa heti ensimmäisessä turnauksessaan paluunsa jälkeen, ja palasi kentille uudestaan huhtikuun lopulla. Toukokuussa Robson selviytyi välieriin Indian Harbour Beachin ITF-turnauksessa, jossa hän hävisi ykköseksi sijoitetulle Alison Riskelle. Robson ja valmentaja Mouratoglou lopettivat yhteistyönsä vain neljä päivää ennen Wimbledonin alkua. Villin kortin Wimbledoniin saanut Robson voitti ensimmäisellä kierroksella Angelique Kerberin kolmieräisessä ottelussa. Toisella kierroksella hän hävisi Marija Šarapovalle luvuin 6–7, 3–6. Wimbledonin jälkeen Robson pääsi loppuotteluun Wokingin ITF-turnauksessa, jossa hän joutui luovuttamaan toisen erän alussa vasemman käsivarren kipeydyttyä.
Robson pääsi karsintojen kautta Yhdysvaltain avointen pääsarjaan, jossa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Ayumi Moritan, joka luovutti toisessa erässä. Robson voitti ensimmäisen erän 7–6(5). Toisella kierroksella Robson hävisi Anabel Medina Garriguesille 2–6, 3–6. Hänen seuraava turnauksensa oli Tokion WTA-turnaus syyskuun lopulla, jossa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Alexandra Dulgherun. Toisella kierroksella Robson hävisi Ana Ivanovićille luvuin 5–7, 4–6.
Ammattilaisura > Wimbledonin neljännelle kierrokselle (2013)

Robson aloitti kauden 2013 Shenzhenin ja Hobartin turnauksilla. Australian avoimissa Robson eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan Melanie Oudinin ja toisella kierroksella Wimbledonin voittajan, toisen vasenkätisen pelaajan, Petra Kvitován yli kolme tuntia kestäneessä ottelussa. Kolmannella kierroksella hän hävisi Sloane Stephensille suoraan kahdessa erässä. Helmi-maaliskuussa Robson hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Dohassa, Dubaissa ja Indian Wellsissä. Miamissa hän pääsi toiselle kierrokselle voitettuaan Camila Giorgin. Huhtikuussa pelatussa Charlestonin turnauksessa Robson hävisi toisella kierroksella Eugenie Bouchardille. Katowicessa ja Oeirasissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella. Toukokuun alussa Robson lopetti yhteistyön valmentajansa, Željko Krajanin kanssa. Robson pääsi kolmannelle kierrokselle Madridin turnauksessa voitettuaan Magdaléna Rybárikován ja maailmanlistan sijalla neljä olleen Agnieszka Radwańskan. Kolmannella kierroksella hän hävisi Ana Ivanovićille kolmieräisen ottelun. Rooman turnauksessa Robson voitti Venus Williamsin, mutta hävisi toisella kierroksella Serena Williamsille.
Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Robson hävisi harjoituskaverilleen, Caroline Wozniackille. Ranskan avointen jälkeen hän aloitti yhteistyön uuden valmentajansa, Miles Maclaganin kanssa, joka on aiemmin valmentanut muun muassa Andy Murrayta. Birminghamin ruohokenttäturnauksessa Robson hävisi ensimmäisellä kierroksella ja Eastbournessa toisella kierroksella. Wimbledonissa Robson eteni neljännelle kierrokselle voitettuaan muun muassa kymmenenneksi sijoitetun Marija Kirilenkon. Neljännellä kierroksella hän hävisi virolaiselle Kaia Kanepille kahdessa erässä – molemmat tie breakissa. Heinä-elokuun vaihteessa Robson pelasi Carlsbadin turnauksessa, jossa hän hävisi toisella kierroksella Petra Kvitoválle. Elokuussa hän jätti Kanadan avoimet, Cincinnatin turnauksen sekä New Havenin turnauksen väliin rannevamman vuoksi. Hän palasi kentille Yhdysvaltain avoimiin, missä hän pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Lourdes Domínguez Linon ja Caroline Garcian. Kolmannella kierroksella hän hävisi Li Nalle. Syyskuussa pelatussa Kantonin turnauksessa Robson saavutti kauden ensimmäisen puolivälieräpaikkansa. Puolivälierässään hän hävisi Zheng Jielle kolmessa erässä. Robsonin kausi päättyi lokakuussa pelatun Osakan turnauksen ensimmäiseen kierrokseen, jossa hän hävisi Kimiko Date-Krummille.
Ammattilaisura > Loukkaantumisen pilaama kausi ja vaikea paluu kentille (2014−2016)

Robson aloitti kauden 2014 Hobartin turnauksella, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Yanina Wickmayerille luovutettuaan toisessa erässä. Australian avoimissa Robson hävisi ensimmäisellä kierroksella Kirsten Flipkensille. Turnauksen jälkeen Robson joutui pitkälle tauolle vasemman ranteen vamman vuoksi joutuen jättämään väliin kaikki loput Grand Slam -turnaukset. Vuonna 2015 hän palasi kentille vasta Eastbournessa kesäkuussa. Siellä hän hävisi karsintojen avauskierroksella. Wimbledoniin hän sai villin kortin, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Jevgenija Rodinalle. Loppukaudesta hän pelasi vain ITF-turnauksissa sekä osallistui New Havenin WTA-turnauksen karsintoihin. Yhdysvaltain avoimiin hän pääsi mukaan suojatulla rankingilla, mutta hävisi avauskierroksella Jelena Vesninalle. Hän lopetti kauden pian tämän jälkeen jatkuvan rannekivun vuoksi. Hän ilmoitti joulukuussa ettei osallistu tammikuussa 2016 pelattaviin Australian avoimiin, koska haluaa käyttää toisen suojatulla rankingilla oikeuttavaan Grand Slam -turnaukseen pääsemisoikeuden vasta Ranskan avoimissa ja saada ennen sitä paljon pelejä alle. Robson palasi WTA-turnauksiin Indian Wellsissä maaliskuussa 2016, häviten kuitenkin heti avauskierroksella Magdalena Rybarikovalle. Huhtikuussa Robson saavutti ensimmäisen WTA-pääsarjatason voittonsa sitten vuoden 2013, kun hän voitti Marokon turnauksen avauskierroksella Ghita Benhadin. Hän hävisi toisella kierroksella Tímea Babosille. Ranskan avoimissa Robson hävisi ensimmäisellä kierroksella Andrea Petkovicille suoraan kahdessa erässä.
Pelityyli

Vasemmalla kädellä pelaavan Robsonin vahvuuksiin kuuluvat kova syöttö sekä kämmenlyönti. Tennispelaaja Ana Ivanović sanoi vuonna 2008 Robsonilla olevan potentiaalia ja kertoi hänen lyövän palloa todella kovaa. Entisen tennispelaajan, Samantha Smithin mukaan Robsonilla ei ole ollenkaan heikkouksia. Serena Williamsin mukaan Robson pelaa hyvin joka osa-alueella. Hän on kehunut myös Robsonin nopeutta, kovaa syöttöä ja lyöntien voimakkuutta.
Yksityiselämä

Robsonin vanhemmat asuvat Kreikassa. Hänen isänsä työskentelee öljy-yhtiössä, ja hänen äitinsä on entinen ammattilaiskoripalloilija. Laura on nuorin kolmesta sisaruksesta, joista Emily toimii arkkitehtina Uudessa-Seelannissa, ja Nicholas opiskelee kemiaa Durhamissa. Nick osallistui myös uinnin olympiakarsintoihin. Hänen isoisän isänsä ja setänsä olivat molemmat jalkapalloilijoita, ja myös hänen serkkunsa ovat urheilijoita. Hänellä on sekä Australian että Britannian kansalaisuus, jälkimmäisen hän sai helmikuussa 2008. Robson opiskeli tennisharjoitusten ohessa kotonaan ottaen oppitunteja Oxford Home Schoolingin kautta.
Tilastot > Menestys Grand Slam -turnauksissa

| Turnaus> Kaksinpeli | 2009> Kaksinpeli | 2010> Kaksinpeli | 2011> Kaksinpeli | 2012> Kaksinpeli | 2013> Kaksinpeli | 2014> Kaksinpeli | 2015> Kaksinpeli | 2016> Kaksinpeli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | – | – | – | 1. kierros | 3. kierros | 1. kierros | – | – |
| Ranskan avoimet | – | – | – | 1. kierros | 1. kierros | – | – | 1. kierros |
| Wimbledon | 1. kierros | 1. kierros | 2. kierros | 1. kierros | 4. kierros | – | 1. kierros |  |
| Yhdysvaltain avoimet | – | – | 2. kierros | 4. kierros | 3. kierros | – | 1. kierros |  |

| Kauden päätösranking | 419 | 206 | 131 | 53 | 46 | 951 | 558 |  |
Nelinpeli
| Australian avoimet | – | Puolivälierät | – | 1. kierros | 1. kierros | – | – | – |
Ranskan avoimet: –
| Wimbledon | 2. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | – | – | 1. kierros |  |
| Yhdysvaltain avoimet | – | – | – | 1. kierros | – | – | 2. kierros |  |

| Kauden päätösranking | 299 | 127 | 808 | 285 | 91 | – | 291 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laura Robson Wikimedia Commonsissa
Laura Robsonin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Laura Robson WTA:n sivuilla (englanniksi)
Laura Robson ITF:n sivuilla (englanniksi)
Robson Wimbledonissa 2008, jossa hän voitti tyttöjen turnauksen.
Robson Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2010.
Robson Australian avoimissa 2013.
Robson kesäolympialaisissa Lontoossa vuonna 2012.
Yläraja

Yläraja on joukko-opissa käsite, joka määritellään siten että olio M on joukon E yläraja, jos jokaisella joukon E alkiolla x pätee x ≤ M. Vastaavasti määritellään joukon alaraja.
Supremum

Supremumin määritelmä: pienin joukon E ylärajoista. Jokaisella joukon E ylärajoista M pätee sup E ≤ M.
G on joukon E supremum eli G =: sup E ⇔
1) x ≤ G, kaikilla joukon E alkioilla x (eli G on joukon E eräs yläraja)

2) G ≤ M, kaikilla joukon E ylärajoilla M
Pätee myös
G =: sup E ⇔
1) G on joukon E yläraja

2) kaikkia lukuja e > 0 pätee: on olemassa joukon E alkio x siten että x > G - e.
Todistus:
Koska kohta 1 seuraa supremumin määritelmästä, riittää todistaa vain kohta 2. Tehdään vastaoletus eli kaikilla joukon E alkioilla pätee x ≤ G - e (jollakin e > 0) joten tällöin myös G - e olisi joukon yläraja, mikä taasen on ristiriita (G - e < G), joten alkuperäinen väite on totta.
Infimum

Määritelmä: suurin alaraja. Merkitään inf E eli joukon E suurin alaraja.
I = inf E ⇔
1) x ≥ I kaikilla x joukossa E

2) I ≥ M kaikilla joukon E alarajoilla <=>
On olemassa joukon E alkio x siten että x < I + e kaikilla e > 0. Jos kaikilla x ≥ I + e niin I + e olisi joukon alaraja, mikä olisi ristiriita.
Huomautuksia

Jos joukolla E on olemassa maksimi eli suurin arvo, on se joukon supremum.
Todistus:
Olkoon a joukon E maksimi eli max E. Tällöin a on joukon E yläraja, koska kaikilla x joukossa E pätee x ≤ a. Koska a kuuluu joukkoon E, niin pätee a ≤ sup E. Koska a on joukon yläraja pätee myös: a ≥ sup E. Näin ollen vain a = sup E käy kyseeseen.
Kirjallisuutta

Lipschutz, Seymour: Set Theory and Related Topics.  McGraw-Hill, 1964.  ISBN 0-07-037986-6.
Äijänneva

| Äijänneva |
| --- | --- |
 Äijänneva
 Koordinaatit: 62°19′26.16″N, 23°33′13.19″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pirkanmaa
Kunta:  Virrat
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Postinumero:  34910
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Äijänneva on Virroilla sijaitseva kylä. Se sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen keskustaajamasta. Päätoimeentulo on maatalous, turvetuotanto on myös merkittävässä asemassa.
Äijännevalla toimi Äijännevan-Rantakunnan kyläyhdistys ry vuosina 1998–2020. Kyläyhdistys järjesti retkiä, talkoita, erilaisia tapahtumia ja se muisti vuoden aikana syntyneitä vauvoja kellolla.
Historia

Äijännevan suon kuivatukset aloitettiin 1800-luvun loppupuolella. Varsinainen tilojen luovutus aloitettiin vuonna 1920 Männistön tilalla. Varsinainen kauppa saatiin Äijännevalle 1940-luvun lopulla. Ensimmäinen koulu aloitti kylällä toimintansa Raittisen tilan tiloissa vuonna 1922. Ensimmäinen varsinainen 1930-luvun lopulla rakennettu koulurakennus paloi 1940-luvun lopulla. Paikalle tuodussa parakissa pidettiin koulua vuoteen 1952 saakka, jolloin valmistui kivikoulu. Uudessa koulussa oli asuntola opiskelijoille ja opettajille. Koulussa pidettiin kotitalouskoulua tavallisen koulun lisäksi. Koulu lakkautettiin 31. heinäkuuta 2006. Sen jälkeen rakennus on toiminut kylän eri järjestöjen kokoontumispaikkana ja juhlatilana.
Aiheesta muualla

Kylän kotisivut
Virrat
Hauhuu
Herranen
Härkönen
Jäähdyspohja
Killinkoski
Koro
Kotala
Kurjenkylä
Liedenpohja
Ohtola
Vaskivesi
Vaskuu
Äijänneva
Émile Bouchard

| Émile Bouchard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1919 Montreal, Quebec, Kanada
Kuollut: 14. huhtikuuta 2012 (92 vuotta) Longueuil, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Butch
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1941–1956
Seurat:  Providence Reds (AHL)   Montreal Canadiens (NHL)
Hockey Hall of Fame
 1966 
Émile Joseph Bouchard (4. syyskuuta 1919 Montreal, Quebec – 14. huhtikuuta 2012 Longueuil, Quebec) oli kanadalainen jääkiekkopelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi vuosina 1941–1956 NHL:ssä, Montreal Canadiensissa. Canadiensissa hän toimi kahdeksan vuotta kapteenina. Hänet on valittu Hockey Hall of Fameen, ja hän sai urallaan neljä Stanley Cup -voittoa.
Ura

Bouchard kasvoi köyhässä montrealilaisperheessä, ja hän osti ensimmäiset luistimensa vasta 16-vuotiaana. Hän liittyi kaudeksi 1937–1938 Montrealin juniorisarjassa pelanneeseen Verdun Maple Leafsissa, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Maple Leafs voitti keväällä 1938 ja 1939 sarjan mestaruuden mutta hävisi molempina vuosina Oshawa Generalsille itäisen Kanadan mestaruusottelun. Kaudeksi 1940–1941 Bouchard siirtyi Montreal Junior Canadiensiin QSHL-sarjaan. Helmikuussa 1941 Montreal Canadiens teki hänen kanssaan sopimuksen ja lähetti hänet AHL:n sarjan Providence Redsiin.
Bouchard saapui kauden 1941–1942 harjoitusleirille paremmassa kunnossa kuin monet veteraanit. Hän saikin paikan joukkueesta, mutta läpimurtonsa hän teki vasta seuraavalla kaudella. Canadiens voitti Stanley Cupin kauden 1943–1944 päätteeksi, ja Bouchard valittiin NHL:n kakkostähdistökentälliseen. Ykköskentälliseen hänet valittiin kolmena seuraavana kautena putkeen. Toisen Stanley Cupinsa Bouchard voitti kaudella 1945–1946.
Canadiensin kapteeni Toe Blake joutui lopettamaan tammikuussa 1948 uransa jalkavammaan, ja maalivahti Bill Durnan toimi joukkueen kapteenina loppukauden. Ennen kauden 1948–1949 alkua Bouchard nimettiin Canadiensin uudeksi kapteeniksi. Hän oli tuolloin pelannut joukkueessa seitsemän kautta, eli pisimpään joukkueen puolustajista. Canadiens hävisi keväällä 1951 Stanley Cup -finaalin Toronto Maple Leafsille ja 1952 Detroit Red Wingsille. Kaudella 1952–1953 Bouchard voitti ensimmäisen Stanley Cupinsa joukkueen kapteenina. Seuraavien kahden kauden aikana Canadiens oli jälleen finaaleissa mutta hävisi molemmilla kerroilla Red Wingsille.
Kauden 1954–1955 jälkeen Canadiensin valmentaja Dick Irvin jätti joukkueen ja Bouchard ajatteli, että nyt olisi sopiva aika lopettaa, sillä Irvin oli ainoa valmentaja, jonka alaisuudessa oli pelannut NHL:ssä. Bouchardia harkittiin myös Irvinin korvaajaksi, mutta valmentajan paikka meni Toe Blakelle, joka onnistui suostuttelemaan Bouchardin jatkamaan vielä pelaajauraansa. Bouchard ei saanut paljoakaan peliaikaa viimeisellä kaudellaan ja ainoan pudotuspelinsä hän pelasi viimeisessä finaalissa, jonka Canadiens voitti. Bouchard voitti näin uransa neljännen Stanley Cupin. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 785 runkosarjaottelua ja teki niissä 193 pistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 113 ottelua ja sai 32 pistettä.
Bouchard pelasi NHL:n tähdistöottelussa kuudesti vuosina 1947, 1948, 1950, 1951, 1952 ja 1953.
Uran jälkeen

Uran jälkeen Bouchard piti suosittua ravintolaa. Vuonna 1957 hänet nimettiin baseballjoukkue Montreal Royalsin presidentiksi. Royals oli Brooklyn Dodgersin tärkein farmijoukkue. Royals voitti 1958 Governors’ Cupin sarjansa mestarina mutta lopetti toimintansa 1960, kun Dodgers siirsi farmijoukkueensa Syracuseen. Bouchard toimi 1960-luvulla myös Longeuilin kunnanvaltuustossa.
Bouchard valittiin 1966 Hockey Hall of Fameen, ja vuonna 2008 hän sai Quebecin provinssin kunniamerkin Ordre national du Québecin. Seuraavana vuonna hän sai lisäksi Kanadan valtion kunniamerkin Order of Canadan. Canadiens jäädytti Bouchardin pelinumeron 3 joulukuussa 2009 seuran 100-vuotisjuhlapäivänä. Bouchard kuoli pitkällisen sairastelun jälkeen huhtikuussa 2012.
Tilastot

Montreal Canadiensin joukkuekuva lokakuussa 1942. Bouchard takarivissä oikealla.
Whitney Port

| Whitney Eve Port |
| --- | --- |
 Whitney Port vuonna 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Whitney Eve Port
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Los Angeles, California
Ammatti:  näyttelijä, malli, TV-tähti, muotisuunnittelija
Puoliso:  Tim Rosenman
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Whitney – "The Hills"
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Whitney Eve Port (s. 4. maaliskuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tosi-tv-tähti, malli, muotisuunnittelija ja stylisti. Hän on tullut tunnetuksi The Hills -tositelevisiosarjasta, jossa hän esiintyi vuosina 2006–2008. Vuonna 2008 alkoi MTV:llä Whitneyn oma sarja The City, jossa seurataan Whitneyn elämää hänen muutettuaan New Yorkiin.
Ura

Port on työskennellyt stylistinä Teen Voguella vuosina 2005–2007, minkä jälkeen hän työskenteli PR-firma People's Revolutionilla, molemmissa yhdessä Lauren Conradin kanssa. 
Vuonna 2008 hän muutti New Yorkiin saatuaan töitä muotisuunnittelija Diane von Fürstenbergiltä, jossa hän työskenteli vuoden 2009 huhtikuuhun saakka. 
Marraskuussa 2008 Port esitteli cocktail- ja juhlamekoista koostuvan malliston, joka kantaa nimeä Whitney Eve. Syyskuussa 2009 Whitney Eve Spring/Summer 2010 -mallisto esiteltiin New Yorkin muotiviikoilla.
Vuonna 2010 Whitney myös poseerasi Maxim lehdessä.
Port kirjoitti myös ensimmäisen kirjansa nimeltä True Whit: Designing a Life of Style, Beauty, and Fun.
Vuonna 2015 Whitney muutti Australiaan. Australiassa on myös liike nimeltä  Seagulls of St Kilda, joka myy Whitneyn malliston vaatteita.
Yksityiselämä

Whitney seurusteli The Cityn aikaan australialaisen muusikon, Jay Lyonin kanssa. Whitneyn ja Jayn suhde päättyi The Cityn 1. tuotantokauden viimeisessä jaksossa. Vuonna 2012 Whitney ja The Cityn tuottaja Tim Rosenman alkoivat seurustella ja vuonna 2013 pari meni kihloihin. He ostivat myös asunnon Australiasta vuonna 2015. Vuoden 2015 lopulla Whitney ja Tim menivät naimisiin.
Filmografia > Omana itsenään televisiossa

| Vuosi | Televisiosarja |
| --- | --- |
2006–2018: The Hills
2008: Entourage
2008-2010: The City
2009: Family Guy
2010: America's Next Top Model
2010: Hollywood is Like High School with Money 
2009: Family Guy
2010: Anna & Kristina's Beauty Call
2011: Genuine Ken
2012: Britain & Ireland's Next Top Model
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Mitä odottaa kun odotat | Whitney |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Whitney Port Wikimedia Commonsissa