stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monikemikaaliyliherkkyys
Monikemikaaliherkkyyteen sairastuneiden oikeusturva

Monikemikaaliherkkyydelle ei löydy tautiluokitusnumeroa kansainvälisestä ICD 10 -tautiluokituksesta. Monissa maissa onkin otettu käyttöön kansallisia diagnoosikoodeja, joiden avulla sairastuneille on voitu myöntää sairauspäivärahaa ja muita sairausperusteisia etuuksia. Suomessa on käytössä nykyisin diagnoosikoodi R68.81, joka kattaa sekä monikemikaaliherkkyyden että muun ympäristöherkkyyden, mutta jos se on potilaan ainoa diagnoosi tai päädiagnoosi, eivät Suomen kansaneläkelaitos ja vakuutusyhtiöt myönnä hänelle edelleenkään sairauslomaa ja työkyvyttömyyseläkettä. Monikemikaaliherkkyyttä sairastavat jäävät tämän vuoksi sairausperusteisen sosiaaliturvan ulkopuolelle. Suomen Hajuste- ja Kemikaaliyliherkät ry toimii aktiivisesti viranomaisten ja lääkärien suuntaan saadakseen tuoksuherkkyydelle sairauden statuksen.
Aiheesta muualla

Kristiina Airola Tuoksuherkkyys Tereyskirjasto. Duodecim (artikkeli korvaa Hannukselan vanhat artikkeli, ja sen voi lisätä lähteeksi)
Hajusteet ja tuoksyliherkkyys, Allergia- ja astmaliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kreikan Superliigan kausi 2008–2009

| Kreikan Superliigan kausi 2008–2009 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Mestari:  Olympiakos FC
Pudonneet joukkueet:  OFI Kreeta, Panserraikos FC, Thrasivoulos FC
Ottelut:  252
Maalit:  519 (2,06 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Ismael Blanco, AEK Ateena Luciano Galletti, Olympiakos (14)
Alempi sarjataso:  Beta Ethniki
  ← 2007–2008 :  2009–2010 → 
Kausi 2008–2009 oli Kreikan Superliigan kolmas kausi. Kausi alkoi 30. elokuuta 2008 ja viimeinen kierros pelattiin 26. huhtikuuta 2009.. Uusina joukkueina sarjaan olivat Beta Ethnikistä nousseet Panthrakikos, Thrasivoulos Fylis sekä Panserraikos. Mestariksi selviytyi Olympiakos, mestaruus oli seuralle neljäs perättäinen. Beta Ethnikiin putosivat OFI Kreeta, Panserraikos FC sekä Thrasivoulos FC.
Sarjataulukko

| Sija | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Olympiakos (C) | 30 | 22 | 5 | 3 | 50 | 14 | +36 | 71 |
| 2 | PAOK | 30 | 18 | 9 | 3 | 39 | 16 | +23 | 63 |
| 3 | Panathinaikos | 30 | 17 | 10 | 3 | 51 | 18 | +33 | 61 |
| 4 | AEK Ateena | 30 | 14 | 13 | 3 | 40 | 24 | +16 | 55 |
| 5 | Larissa | 30 | 12 | 13 | 5 | 36 | 26 | +10 | 48 |
| 6 | Aris | 30 | 13 | 8 | 9 | 30 | 31 | -1 | 44 |
| 7 | Xanthi | 30 | 9 | 11 | 10 | 25 | 21 | +4 | 38 |
| 8 | Panionios | 30 | 10 | 7 | 13 | 40 | 40 | +0 | 37 |
| 9 | Ergotelis | 30 | 9 | 9 | 12 | 31 | 39 | -8 | 35 |
| 10 | Asteras Tripolis | 30 | 7 | 12 | 11 | 33 | 31 | +2 | 33 |
| 11 | Panthrakikos | 30 | 9 | 6 | 15 | 23 | 37 | -14 | 33 |
| 12 | Iraklis | 30 | 8 | 9 | 13 | 22 | 38 | -16 | 33 |
| 13 | Levadiakos | 30 | 9 | 5 | 16 | 28 | 36 | -8 | 32 |
| 14 | OFI | 30 | 5 | 9 | 16 | 30 | 50 | -20 | 24 |
| 15 | Panserraikos  | 30 | 5 | 9 | 16 | 19 | 45 | -26 | 24 |
| 16 | Thrasivoulos Fylis | 30 | 3 | 5 | 22 | 22 | 53 | -31 | 14 |
O = ottelut; V = voitot; T = tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; ME = Maalien erotus; P = Kokonaispiste määrä
| --- | --- |
: Mestarien liigan 3. Karsintakierros
: Pääsy mestarien liigan karsintoihin
: Putoaminen Beta Ethnikiin
Pelien tulokset

|  Koti/Vieras | AEK | ARI | AST | ERG | IRA | AEL | LEV | OFI | OLY | PAO | PAN | PSE | PTH | PAOK | THR | XAN |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AEK Ateena |  | 0-1 | 2-1 | 3-2 | 1-0 | 1-1 | 3-1 | 1-0 | 0-1 | 2-1 | 3-0 | 0-0 | 1-0 | 1-0 | 1-0 | 2-1 |
| Aris | 1-1 |  | 1-1 | 0-0 | 1-0 | 0-0 | 2-0 | 4-1 | 1-0 | 1-2 | 1-0 | 2-0 | 3-2 | 0-0 | 2-1 | 0-1 |
| Asteras Tripolis | 0-1 | 4-0 |  | 3-1 | 1-2 | 0-0 | 2-0 | 2-2 | 0-1 | 1-1 | 3-4 | 3-0 | 0-0 | 0-2 | 3-0 | 0-0 |
| Ergotelis | 1-1 | 3-0 | 0-1 |  | 0-1 | 2-1 | 1-1 | 1-3 | 1-0 | 1-0 | 2-5 | 2-2 | 0-1 | 0-0 | 1-2 | 0-0 |
| Iraklis | 0-1 | 0-1 | 2-1 | 0-0 |  | 0-2 | 1-0 | 1-1 | 0-3 | 0-0 | 2-1 | 1-2 | 0-0 | 1-1 | 1-1 | 1-0 |
| Larissa | 1-1 | 1-1 | 2-1 | 3-2 | 2-0 |  | 2-1 | 4-3 | 1-1 | 1-1 | 0-0 | 1-1 | 1-2 | 0-0 | 3-0 | 0-1 |
| Levadiakos | 0-0 | 2-0 | 1-0 | 4-0 | 3-0 | 0-1 |  | 2-1 | 1-2 | 1-2 | 1-1 | 0-0 | 2-0 | 0-3 | 1-0 | 0-0 |
| OFI | 1-1 | 0-1 | 1-1 | 0-0 | 2-3 | 1-2 | 0-2 |  | 0-0 | 0-3 | 2-0 | 0-0 | 4-3 | 0-2 | 1-3 | 0-2 |
| Olympiakos | 2-0 | 2-1 | 3-1 | 2-0 | 5-0 | 0-1 | 1-0 | 2-1 |  | 0-0 | 4-1 | 4-1 | 2-0 | 2-0 | 2-1 | 2-1 |
| Panathinaikos | 0-0 | 4-0 | 1-1 | 2-3 | 2-2 | 3-0 | 2-0 | 3-1 | 0-0 |  | 2-1 | 3-0 | 3-0 | 3-0 | 3-0 | 2-0 |
| Panionios | 2-2 | 2-1 | 3-0 | 0-0 | 0-2 | 1-1 | 1-0 | 1-1 | 2-3 | 1-2 |  | 2-0 | 3-0 | 1-2 | 4-1 | 0-1 |
| Panserraikos | 1-5 | 1-2 | 0-0 | 0-2 | 0-0 | 1-3 | 1-0 | 1-2 | 0-1 | 0-0 | 0-1 |  | 1-2 | 1-1 | 1-0 | 1-0 |
| Panthrakikos | 1-1 | 0-0 | 0-0 | 1-2 | 1-0 | 0-1 | 1-3 | 2-0 | 0-2 | 1-3 | 1-0 | 2-1 |  | 0-1 | 1-0 | 0-0 |
| PAOK | 1-1 | 1-0 | 1-1 | 2-0 | 1-0 | 1-0 | 3-1 | 2-0 | 0-0 | 0-0 | 2-0 | 4-1 | 2-0 |  | 2-1 | 1-0 |
| Thrasivoulos | 3-3 | 1-2 | 0-2 | 1-3 | 1-1 | 0-0 | 2-1 | 1-2 | 0-2 | 0-1 | 1-3 | 0-1 | 0-2 | 1-2 |  | 1-1 |
| Xanthi | 1-1 | 1-1 | 0-0 | 0-1 | 4-1 | 1-1 | 4-0 | 0-0 | 0-1 | 1-2 | 0-0 | 2-1 | 0-0 | 1-2 | 1-0 |  |
Parhaat maalintekijät

| # | Nimi | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ismael Blanco | AEK Ateena | 14 |
| = |  Luciano Galletti | Olympiakos | 14 |
| 3 |  Dimítris Salpingídis | Panathinaikos FC | 10 |
| 4 |  Leonardo | Larissa FC | 9 |
| = |  Maciej Zurawski | Larissa FC | 9 |
| 5 |  Patrick Babatunde Ogunsoto | Ergotelis Heraklion | 8 |
| = |  Zdravko Popovic | OFI Kreeta | 8 |
| = |  Danijel Cesarec | Asteras Tripolis | 8 |
J-P Valkeapää
Ohjaustyöt

Silmät kiinni ilman käsiä (2000)
Keinu (2003)
Muukalainen (2009)
He ovat paenneet (2014)
Koirat eivät käytä housuja (2019)
Hetki lyö (2022)
Palkinnot ja tunnustukset

Kritiikin Kannukset, 2009
Vuoden elokuvaohjaaja, 2009 ja 2015
Parhaan ohjauksen Jussi-palkinto, 2014 (He ovat paenneet)
Alkuräjähdyksen aikajana

Yleistä
Maailmankaikkeus
Kaikkeuden ikä
Kaikkeuden muoto
Kosmologian aikajana
Varhainen kaikkeus
Alkuräjähdys
Alkuräjähdyksen aikajana
Inflaatio
Ydinsynteesi
GWB
Neutriinotausta
Kosminen mikroaaltotausta
Laajeneva kaikkeus
Punasiirtymä
Hubblen laki
Kaikkeuden metrinen laajeneminen
Kaikkeuden kiihtyvä laajeneminen
Fridmanin yhtälöt
FLRW-metriikka
Rakenteen muodostuminen
Kaikkeuden muoto
Rakenteen muodostuminen
Galaksien muodostuminen
Galaksimuuri
Suuren mittakaavan rakenne
Kaikkeuden tulevaisuus
Lämpökuolema
Kaikkeuden lopullinen kohtalo
Osatekijät
Lambda-CDM-malli
Pimeä aine
Pimeä energia
Pimeä virtaus
Kosmologian kokeita
Havaitseva kosmologia
CoBE
BOOMERanG
Planck
WMAP
n
k
Alkuräjähdyksen aikajana kuvaa alkuräjähdyksen jälkeistä maailmankaikkeuden kehittymistä. Tapahtumat ajoitetaan mukanaliikkuvien koordinaattien aikaparametrin mukaan. Havaintojen tukeman ja suhteellisuusteoriaan perustuva kosmologisen teorian mukaan kaikkeus alkoi noin 13,82 miljardia vuotta sitten. Muuhun kuin suhteellisuusteoriaan suhteutettuna havainnot voisivat antaa hyvin erilaisen kuvan; teoria on siis vahvasti sidottu suhteellisuusteoriaan ja sen pätevyyteen. Tähänastinen kehitys voidaan jakaa kolmeen päävaiheeseen. Hyvin varhainen ensimmäinen vaihe kesti alle sekunnin. Siinä kaikkeuden hiukkaset olivat korkeammilla energiatasoilla kuin mitä voidaan nykyisillä hiukkaskiihdyttimillä saavuttaa. Tämän vuoksi aikakauden tapahtumien yksityiskohdat ovat pikemminkin alkuräjähdysteoriasta johdettuja valistuneita arvauksia kuin vakiintuneita kokeellisesti todettuja käsityksiä. Seuraava vaihe alkoi, kun hiukkasten energisyys pieneni tasoille, jotka voidaan saavuttaa nykyisessä suuren energian hiukkasfysiikassa. Tässä vaiheessa muodostuivat ensimmäiset protonit, elektronit ja neutronit ja näistä edelleen ytimiä ja lopulta atomeja. Kosmisen taustasäteilyn vapauduttua alkoi rakenteiden muodostumisen vaihe, jonka aikana tähdet, galaksit ja galaksijoukot muodostuivat. Kolmas vaihe on edelleen meneillään ja tulevaisuudesta on esitetty lukuisia valistuneita arvioita.
Hyvin varhainen kaikkeus

Kaikki käsitykset aivan varhaisimmista vaiheista ovat spekulaatioita. Missään nykyisin käytössä olevassa hiukkaskiihdyttimessä ei saavuteta riittävän suuria energiatasoja. Esitetyt skenaariot vaihtelevat keskenään suuresti ja ovat yleensä myös keskenään yhteen sovittamattomia. Näitä ovat muun muassa Hartlen–Hawkingin tila, erinäiset säieteorian ehdotelmat ja braani-inflaatio.
Hyvin varhainen kaikkeus > Planckin epookki

Mikäli supersymmetria pitää paikkansa, Planckin epookin aikana kaikki neljä perusvuorovaikutusta eli sähkömagnetismi, heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja gravitaatio olisivat olleet yhtä voimakkaita ja siten muodostaneet mahdollisesti yhden yhtenäisen voiman. Tästä epookista tiedetään vähän ja lukuisia toisistaan poikkeavia malleja on esitetty. Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria ennustaa, että tätä ajanjaksoa edelsi gravitationaalinen singulariteetti, mutta yleisesti uskotaan yleisen suhteellisuusteorian hajoavan kvantti-ilmiöiden vuoksi. Tämän ajanjakson kuvaamiseksi on esitetty useita kvanttigravitaatioteorioita kuten säieteoria ja silmukkakvanttigravitaatio (LQG).
Planckin epookin aikaan ei ollut lainkaan hiukkasia, sillä maailmankaikkeuden säde oli ajanhetkellä 10−43 pienempi kuin yhdenkään tunnetun alkeishiukkasen Comptonin aallonpituus.
Hyvin varhainen kaikkeus > Suuri yhtenäisepookki

Alkuräjähdyksen katsotaan alkaneen ajan hetkellä 10−43. Kaikkeuden laajentuessa se jäähtyi ja gravitaatio erkani mittateorian perusvuorovaikutuksista eli sähkömagnetismista, vahvasta ja heikosta vuorovaikutuksesta.
Hyvin varhainen kaikkeus > Inflatorinen epookki

Varmuutta siitä, missä lämpötilassa ja ajassa kosminen inflaatio tapahtui, ei ole. Inflaation aikana kaikkeuden muoto tasoittui ja kaikkeus laajeni homogeenisesti, isotrooppisesti ja äärimmäisen nopeasti.
Hyvin varhainen kaikkeus > Inflatorinen epookki > Uudelleenlämpeneminen

Uudelleenlämpenemisen aikana eksponentiaalinen laajeneminen loppui ja säteily dominoi kaikkeutta. Lopulta kvarkit, elektronit ja neutriinot alkoivat muodostua.
Hyvin varhainen kaikkeus > Inflatorinen epookki > Baryogeneesi

Se, miksi kaikkeudessa on enemmän ainetta (baryoneja) kuin antiainetta, on vielä selvittämättä. Baryogeneesin kuvaukset ovat vielä hypoteettisia, mutta niiden tulee täyttää ns. Saharovin ehdot.
Varhainen kaikkeus

Kosmisen inflaation päätyttyä kaikkeus on täynnä kvarkki-gluoniplasmaa, tästä hetkestä eteenpäin varhaisen kaikkeuden vaihteet ovat vähemmän spekulatiivisia ja paremmin ymmärrettyjä.
Varhainen kaikkeus > Sähköheikkoepookki

Lämpötila on riittävän korkea yhdistämään sähkömagnetismin ja heikon vuorovaikutuksen, mutta vahva vuorovaikutus on erkaantunut näistä. Hiukkasten vuorovaikutukset ovat riittävän energeettisiä muodostaakseen suuret määrät eksoottisia hiukkasia, mukaan lukien W- ja Z-bosonit ja Higgsin bosonit.
Varhainen kaikkeus > Sähköheikkoepookki > Supersymmetrian hajoaminen

Mikäli supersymmetria on todella kaikkeuden ominaisuus, sen tulee hajota noin 1 TeV:n energiatasoilla.
Varhainen kaikkeus > Kvarkkiepookki

Perusvuorovaikutukset gravitaatio, sähkömagnetismi, vahva vuorovaikutus ja heikko vuorovaikutus ovat ottaneet nykyiset muotonsa, mutta kaikkeus on vielä liian kuuma kvarkkien hadroneiksi sitoutumiselle.
Varhainen kaikkeus > Hadroniepookki

Kaikkeus on viilentynyt riittävästi, jotta hadronit voivat muodostua. Aikana noin 1 sekunti neutriinot vapautuvat ja alkavat matkata vapaasti läpi avaruuden. Tämä kosminen neutriinotaustasäteily on analoginen kosmiselle mikroaaltotaustasäteilylle, mutta sitä ei luultavasti koskaan havaita yksityiskohtaisesti. Epookin lopulla kaikkeus on jäähtynyt niin kylmäksi, ettei uusia hadroni-antihadronipareja synny, joten suurin osa hadroneista ja antihadroneista annihiloi toisensa ja jäljelle jää pieni jäännös hadroneita.
Varhainen kaikkeus > Leptoniepookki

Leptonit ja antileptonit dominoivat kaikkeuden massaa. Aikana noin 3 sekuntia lämpötila on laskenut niin alhaiseksi, että uusia leptoni-antileptonipareja ei enää synny, joten useimmat leptonit ja antileptonit annihiloivat toisensa ja jäljelle jää pieni jäännös leptoneita.
Varhainen kaikkeus > Fotoniepookki

Kaikkeuden energiaa dominoivat fotonit, jotka vuorovaikuttavat jatkuvasti varattujen protonien ja elektronien kanssa sekä myöhemmin myös ydinten kanssa. Tätä jatkui seuraavat 300 000 vuotta.
Varhainen kaikkeus > Fotoniepookki > Ydinsynteesi

Fotoniepookin aikana lämpötila laskee niin alas, että protonit ja neutronit alkavat fuusioitua ytimiksi. Tätä jatkuu noin kolme minuuttia ja sitten kaikkeuden lämpötila ja tiheys on laskenut liian alas, eikä fuusioituminen voi jatkua. Vety-ytimiä on noin neljä kertaa enemmän kuin helium-4-ytimiä ja muutamia muita vain pienet määrät.
Varhainen kaikkeus > Aineen valtakausi

Tähän mennessä ei-relativistisen aineen (atomiytimet) ja relativistisen säteilyn (fotonit) tiheydet ovat yhtä suuret. Gravitaation kokoon vetävä vaikutus ja muun muassa lämpöliikkeestä johtuva paine vuorottelevat.
Varhainen kaikkeus > Rekombinaatio

Vety- ja heliumatomit alkavat muodostua ja kaikkeuden tiheys pienenee. Fotonit vapautuvat aineesta ja alkavat matkata varsin vapaasti avaruudessa. Tämä säteily muodostaa nykyisin havaittavan kosmisen taustasäteilyn.
Varhainen kaikkeus > Pimeä kausi

Pimeän kauden aikana, joka oli rekombinaation ja reionisaation välissä, vain hyvin harvat atomit ionisoituivat, joten ainoa tänä aikana vapautunut säteily on neutraalin vedyn spinin muutoksessa vapautunut nk. 21 senttimetrin säteily. Tätä säteilyä pyritään havaitsemaan, sillä se on periaatteessa vielä kosmista mikroaaltotaustasäteilyäkin tehokkaampi keino tutkia varhaista kaikkeutta.
Rakenteenmuodostuminen

Rakenteenmuodostuminen etenee hierarkkisesti siten, että pienet rakenteet muodostuvat ennen isompia. Ensimmäiset muodostuvat rakenteet ovat kvasaareita, joiden arvellaan olevan aktiivisia galakseja ja populaation III tähtiä.
Rakenteenmuodostuminen > Reionisaatio

Ensimmäiset kvasaarit muodostuvat aineen gravitationaalisista romahduksista. Näiden lähettämä voimakas säteily reionisoi ympäröivän kaikkeuden ja tästä lähtien suurin osa aineesta on plasmaa.
Rakenteenmuodostuminen > Tähtien muodostuminen

Ensimmäiset, ilmeisesti populaation III, tähdet muodostuvat ja alkavat fuusioida kevyitä aineita eli vetyä, heliumia ja litiumia raskaammiksi aineiksi.
Rakenteenmuodostuminen > Galaksien muodostuminen

Suuret määrät ainetta romahtaa galakseiksi. Populaation II tähdet muodostuvat tämän prosessin alkuvaiheessa ja populaation I tähdet myöhemmin.
Rakenteenmuodostuminen > Ryhmien, joukkojen ja superjoukkojen muodostuminen

Gravitaatio vetää galakseja kohti toisiaan ja muodostuu galaksiryhmiä, -joukkoja ja superjoukkoja.
Rakenteenmuodostuminen > Aurinkokunnan muodostuminen, 8 miljardia vuotta

Aurinkokunnan kokoluokan kohteita syntyy aiempien tähtien jäänteistä.
Rakenteenmuodostuminen > Nykyhetki, 13,82 miljardia vuotta

Paras arvio kaikkeuden iäksi eli ajaksi, joka on kulunut varsinaisesta alkuräjähdyksestä, on 13,82 miljardia vuotta. Koska kaikkeuden laajeneminen vaikuttaa kiihtyvän, superklusterit jäänevät suurimmiksi koskaan muodostuneiksi rakenteiksi.
Kaikkeuden lopullinen kohtalo

Kaikkeuden lopullisesta kohtalosta on esitetty lukuisia valistuneita veikkauksia, mutta tarvitaan runsaasti fysiikan perustutkimusta ennen kuin voidaan tehdä minkäänlaisella varmuudella pitkän aikavälin ennusteita.
Kaikkeuden lopullinen kohtalo > Lämpökuolema, 10150 vuotta

Tätä skenaariota pidetään yleisesti todennäköisimpänä, sillä tämä tapahtuu mikäli kaikkeus jatkaa laajenemistaan kuten tähänkin saakka. Aikaskaalalla triljoona vuotta tähdet ovat palaneet loppuun ja kaikkeus pimenee. Kaikkeus lähenee korkean entropian tilaa. Vielä pidemmän ajan kuluessa galaksit romahtavat mustiin aukkoihin, jotka sitten tuhoutuvat Hawkingin säteilyllä. Joidenkin teorioiden mukaan protonit hajoavat elektroneiksi ja positroneiksi, jotka sitten annihiloituvat fotoneiksi. Näin lähestulkoon kaikki on muuttunut lämpösäteilyksi, joka hiljalleen punasiirtyy ja jäähtyy.
Kaikkeuden lopullinen kohtalo > Loppurysäys, 100 miljardista vuodesta eteenpäin

Mikäli pimeän energian energiatiheys on negatiivinen tai kaikkeuden muoto on suljettu, niin on mahdollista, että laajeneminen lakkaa ja kääntyy kutistumiseksi, joka johtaisi loppurysäykseen.
Kaikkeuden lopullinen kohtalo > Loppurepeämä

Tämä skenaario on mahdollinen, mikäli pimeän energian energiatiheys kasvaa rajatta ajan myötä. Tällaista pimeää energiaa kutsutaan haamuenergiaksi, ja se saattaisi olla lähinnä virtuaalihiukkasten energiaa. Tässä tapauksessa laajenemisnopeus kasvaisi rajatta. Gravitaation sitomat systeemit kuten galaksijoukot, galaksit ja Aurinkokunta repeäisivät kappaleiksi. Lopulta myös muiden vuorovaikutusten koossa pitämät rakenteet hajoaisivat.
Kaikkeuden lopullinen kohtalo > Tyhjiömetastabiilisuustapahtuma

Mikäli maailmankaikkeus on hyvin pitkäikäinen virheellinen tyhjiö, on mahdollista, että kaikkeus tunneloituu matalampaan energiatasoon, jolloin kaikki rakenteet tuhoutuisivat välittömästi ja varoittamatta.
Aiheesta muualla

PBS Online (2000). From the Big Bang to the End of the Universe – The Mysteries of Deep Space Timeline. Retrieved March 24, 2005. (englanniksi)
Schulman, Eric (1997). The History of the Universe in 200 Words or Less (Arkistoitu – Internet Archive). Retrieved March 24, 2005. (englanniksi) / Maailmankaikkeuden historia korkeintaan 200 sanalla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fermilab graphics (Arkistoitu – Internet Archive) (see "Energy time line from the Big Bang to the present" and "History of the Universe Poster") (englanniksi)
Alkuräjähdyksen aikajana
Alkuräjähdys
Planckin epookki
Suuri yhtenäisepookki
Sähköheikkoepookki
Inflatorinen epookki
Uudelleenlämpeneminen
Baryonigeneesi
Kvarkkiepookki
Hadroniepookki
Leptoniepookki
Fotoniepookki
Alkuräjähdyksen ydinsynteesi
Aineen valtakausi
Rekombinaatio
Pimeä kausi
Reionisaatio
WMAP-satelliitin mittaukset näyttävät kosmisen taustasäteilyn vaihtelun. Vaihtelu on pehmeämpää kuin kuvasta ilmenee.
Hubble-avaruusteleskoopin kuva Hubble Ultra Deep Field on syvin näkyvän valon aallonpituudella otettu kuva kaikkeudesta ja se kuvaa yli 13 miljardin vuoden takaista maisemaa.
Hubble-avaruusteleskoopin kuva kosmologisessa mittakaavassa lähellä ja vasta hiljattain muodostuneesta galaksista osoittaa galaksien muodostumisen olevan edelleen mahdollista.
Daniel Faraday

| Daniel Faraday |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Jeremy Davies
Ensiesiintyminen:  Lopun alku
Viimeinen esiintyminen:  Loppu
Keskeiset jaksot:  Todettu menehtyneiksi Muuttuja
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Faraday
Ammatti:  fyysikko
Asuinpaikka:  Essex, Yhdysvallat
Infobox OKNimi-testi OK: 
Professori Daniel Faraday on fiktiivinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Lost, jossa häntä esittää Jeremy Davies. Daniel esiteltiin neljännen tuotantokauden alussa Kahana-nimisen laivan ryhmän jäsenenä. Damon Lindelof ja Carlton Cuse kutsuivat Daniel Faradayta ”selväksi Michael Faradayn vastineeksi, joka oli tiedemies ja fyysikko”. Danielin piti olla aluksi vain vieraileva henkilö.
Huippukylmähoito

Huippukylmähuone - Cryosauna
Huippukylmähoito on hoitomuoto, jota käytetään erityisesti hoidettaessa niveltulehduksia, erilaisia kipuja ja ihosairauksia. Termi cryoterapia on muodostettu kreikankielisestä sanasta cryo (κρυο) eli "kylmä" ja "hoitoa" tarkoittavasta sanasta "terapia" (θεραπεια).
Hoito suoritetaan erillisessä kylmähoitohuoneessa (cryosauna) tai kylmähoitolaitteessa kuten cryokabiini, jonka lämpötila on –110–140 °C. Hoidon aikana asiakas on hoitohuoneessa tai kabiinissa 2–3 minuuttia alusasussa tai vastaavassa vaatetuksessa. Kylmähoitohuoneessa hoidon ajaksi asiakkaan kädet, jalkaterät ja korvat suojataan, minkä lisäksi voidaan käyttää myös hengityssuojainta. Kaappimallisessa kylmähoitolaitteessa eli cryokabiinissa tarvitsee suojata vain jalat tarkoitukseen suunnitelluilla tossuilla.
Huippukylmähoitoa ei voi käyttää ilman lääkärin lupaa sydänleikkauksen tai -kohtauksen jälkeen eikä henkilöille, joilla on sydämen tahdistin tai keinoläppä. Huippukylmähoitoa ei suositella raskaana oleville eikä niille, jotka kärsivät hoitamattomasta, poikkeuksellisen korkeasta verenpaineesta tai kylmäallergiasta. Astma ei kuitenkaan ole esteenä kylmähoidolle cryokabiinissa, koska hengitysilma on tässä laitteessa hoidon aikana huoneenlämpöistä.
Suomessa kokovartalokylmähoitoa on vuonna 2021 vielä niukasti tarjolla, mutta sitä on mahdollista saada Kirkkonummella, Porvoossa, Helsingissä ja CTN huippukylmälaitteiden valmistajan tiloissa Vantaalla. Vuokatissa ja Kirkkonummella on käytössä cryosauna, ja Porvoossa ja Vantaalla on käytössä cryokabiineja. Paikallista X°Cryo-huippukylmähoitoa tarjoavat jo useat kymmenet fysioterapiaa ja kuntoutusta tarjoavat klinikat eri puolilla Suomea.
Historia

Huippukylmähoito on kehitetty Japanissa reumaa sairastavien kivun hoitoon 1970-luvulla. Sen kehittäjänä pidetään professori T. Yamauchia. 1980-luvulla hoitomuoto alkoi laajeta myös Eurooppaan. Vuonna 1984 saksalainen professori Reinhard Fricke otti sen käyttöönsä reumaa ja muita TULE-sairauksia sairastavien hoitoon. Suomeen huippukylmähoito rantautui 2000-luvun alussa. Suomessa on valmistettu cryokabiineja ja paikalliskylmähoitolaitteita vuodesta 2013 alkaen.
Vaikutukset

Kahden-kolmen minuutin huippukylmähoidon teho on verrattavissa avantouintiin. Alemman lämpötilan ansiosta huippukylmähoito on kuitenkin avantouintia huomattavasti tehokkaampaa, koska se saa ihon pinnalla aikaan termoshokin. Termoshokki aktivoi kehomme sympaattisen hermoston ja solujen kokema "simuloitu menehtymisen vaara" käynnistää keskushermoston kautta hälytystilan, mikä nostaa elämää suojaavien ja selviytymistä tehostavien hormonien ja entsyyminen tuotantoa. Huippukylmähoidon jälkeen mm. testosteronin, endorfiinien, kortisolin ja noradrenaliinin tuotanto kasvaa. Toistuva kylmäaltistus lisää kehon kykyä tuottaa kivunpoistoon liittyviä vasta-aineita ja parantaa yleisesti sekä fyysistä että henkistä terveyttä ja suorituskykyä. Hoidon jälkeen annettu fysioterapia, osteopaattinen hoito tai itsenäinen kuntosaliharjoittelu tehostaa nivelten liikkuvuutta.
Kipujen ja turvotusten lisäksi huippukylmähoito auttaa muun muassa moniin ihosairauksiin (esimerkiksi psoriaasiin ja atooppiseen ihottumaan), unihäiriöihin ja moniin stressioireisiin.
Huippukylmähuoneita ja -kabiineja käyttävät myös huippu-urheilijat kuten hiihtäjät, maratoonarit ja kamppailulajien harrastajat. Huippukylmähoidosta he saavat nopeaa lihaspalautumista ja helpotusta myös kovan rasituksen aiheuttamiin lihaskipuihin. Kylmähoitoa saaneet ovat lisäksi kokeneet olonsa virkistyneeksi ja energiseksi.lähde?
Aiheesta muualla

Kolme minuuttia 110 asteen pakkasessa – kylmähuone vie lämpöshokkiin Tekniikka&Talous 7.2.2010.
Väitös: Huippukylmähoito turvallista Yle 27.3.2009.
Thermal, circulatory and neuromuscular responses to whole-body cryotherapy -väitöskirja
Huippukylmähoito palauttaa (Arkistoitu – Internet Archive). Olympiakomitea.