stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unto Oksala
Elämä ja sotilasura

Oksala syntyi Jyväskylässä, Keski-Suomessa, kangaskauppias Väinö ja Aino (o.s. Ottelin) Oksalan perheeseen. Käytyään kolme luokkaa Tampereen klassillista lukiota, Oksala astui suorittamaan asepalvelustaan Ilmailukouluun 17. syyskuuta 1935. Kersantiksi ylennetty Oksala aloitti aktiivipalveluksensa 13. maaliskuuta 1936 Lentoasema 6:en Lentolaivue 44:ssä. Oksala toimi ensin Junkers K.43 -koneiden ja vuodesta 1937 lähtien Bristol Blenheim -pommikoneiden ohjaajana. Talvisodassa Oksala lensi 40 sotalentoa Lentolaivue 44:n 2. lentueessa. Hänet ylennettiin vääpeliksi 27. helmikuuta 1940.
Jatkosodan alkaessa Oksala jatkoi lentämistä Lentolaivue 44:n 1. lentueessa. Hänet ylennettiin lentomestariksi 8. syyskuuta 1941. Saman vuoden lokakuussa hänet siirrettiin 3. lentueeseen, jossa hän lensi sodan loppuun asti.
Laivueen kaluston vaihtuessa Junkers Ju 88 -koneisiin keväällä 1943, Oksala oli yksi lentäjistä, jotka lensivät koneet Tutowista Suomeen. Ilmavoimien komentajan, kenraaliluutnantti J. F. Lundqvistin 20. huhtikuuta 1943 tekemän esityksen ja 2. heinäkuuta 1943 tehdyn lisäesityksen jälkeen Oksala nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. marraskuuta 1943 numerolla 122. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa rohkeus, taitavuus ja harkitsevuus lentäjänä.
Sotien jälkeen Oksala jatkoi Junkers-koneiden ohjaajana Pommituslentolaivue 43:ssa aina 5. elokuuta 1948 asti, jolloin hän erosi ilmavoimista omasta pyynnöstään. Oksala työskenteli tämän jälkeen Suomen Merivakuutus Oy:ssä ja Hämeen museossa.
Jay-Jay Okocha

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jay-Jay Okocha |  Jay-Jay Okocha |  Jay-Jay Okocha |  |
Maa:   Nigeria
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | Jalkapallo |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tunisia 1994 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Ghana ja Nigeria 2000 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Mali 2002 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Egypti 2006 | Jalkapallo |  |
Augustine Azuka "Jay-Jay" Okocha (s. 14. elokuuta 1973 Enugu, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on lopettanut uransa. Okocha oli yksi kaikkien aikojen teknisimmistä jalkapalloilijoista. Hänen pallonhallintansa oli loistavaa ja hän osasi käyttää maagisia harhautuksiaan oikeissa paikoissa.
Ura

Okocha edusti urallaan seuratasolla Eintracht Frankfurtia, Fenerbahçea, Paris Saint-Germainia, Boltonia ja Qatar Sports Clubia. Nigerian maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1993-2006 74 ottelua ja teki niissä 12 maalia.
Okocha edusti maataan MM-kisoissa vuosina 1994, 1998 ja kapteenina 2002 sekä useissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän oli myös voittamassa olympiakultaa Nigerian joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi hänet FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Okasuomukala

| Okasuomukala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Okakalat Stephanoberyciformes
Heimo::  Okasuomukalat Hispidoberycidae
Suku::  Hispidoberyx
Laji::  ambagiosus
Kaksiosainen nimi
 Hispidoberyx ambagiosus  Kotlyar, 1981 
Katso myös
   Okasuomukala Wikispeciesissä   Okasuomukala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Okasuomukala (Hispidoberyx ambagiosus) on okakaloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan syvistä vesistä indopasifiselta merialueelta. Okasuomukala on ainoa laji okasuomukalojen (Hispidoberycidae) heimossa.
Koko ja ulkonäkö

Okasuomukala voi kasvaa suurimmillaan noin 18 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkäomainen ja suuripäinen. Päässä on limatäytteisiä onkaloita ja suuri suu ulottuu silmien taakse. Kalan kiduskannessa on piikki ja selkä- ja peräeviä ennen on piikikkäitä ruotoja. Myös okasuomukalan suomuissa on piikkejä. Selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa.
Levinneisyys ja elintavat

Okasuomukalasta tunnetaan vain viisi havaintoa Malakan niemimaan, Sumatran, Jaavan ja Hainanin läheisyydestä. Se elää 560–1 100 metrin syvyydessä ja sen ravintoa ovat mahdollisesti äyriäiset kuten katkaravut.
Oksitosiini

Oksitosiinin rakennekaava
Oksitosiini (kreik. oksys = nopea, tokos = synnytys) on yhdeksästä aminohappomolekyylistä muodostunut hormoni, jonka biosynteesi tapahtuu hypotalamuksen neuroendokriinisten solujen soomaosissa ja vapautuu verenkiertoon aivolisäkkeen takalohkossa sijaitsevista hermopäätteistä.
Imettävällä äidillä oksitosiini saa maidon erittymään rinnoista supistamalla maitotiehyitä ympäröiviä pieniä sileitä lihaksia. Lapsen imettäminen, piteleminen ja jopa pelkkä näkeminen tai haistaminen lisäävät oksitosiinin eritystä. Odottavalla äidillä oksitosiini saa kohdun lihakset supistelemaan ja sikiön liikkeelle. Oksitosiinia käytetäänkin synnytyksen keinotekoiseen käynnistämiseen. Suomessa myyntilupa on oksitosiinia sisältävillä lääkevalmisteilla Oxytocin ja Syntocinon. Oksitosiinin rooli luonnollisessa synnytyksessä on kuitenkin epäselvä.
Oksitosiinia erittyy seksuaalisen mielihyvän sekä eräiden hellyydenosoitusten, kuten halaamisen ja suutelun yhteydessä. Oksitosiinin on havaittu herättävän miehillä niin negatiiviset kuin positiivisetkin varhaislapsuuden muistot äitisuhteesta myös myöhemmällä iällä.
Oksitosiinin ja ketamiinin yhdistelmävalmisteesta on lupaavaa näyttöä voimakkaan kivun hoidossa.
Oksitosiinin kemiallinen kaava on C43H66N12O12S2, moolimassa 1007,19 g/mol ja CAS-numero 50-56-6.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oksitosiini Wikimedia Commonsissa
Terveysportti: Oksitosiini
TerveSuomi: Rintaruokinnan keskeiset perusasiat
PubChem: Oxytocin (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Oxytocin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Oxytocin (englanniksi)
DrugBank: Oxytocin (englanniksi)
KEGG: Oxytocin (englanniksi)
ChemBlink: Oxytocin (englanniksi)
Ole Buttermilk Sky

”Ole Buttermilk Sky” on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Jack Brooksin sanoittama musiikkikappale vuoden 1946 elokuvasta Liekehtivä erämaa.
Vaikka kappaleesta ei kuulla elokuvassa kuin neljä tahtia, se oli ehdolla vuoden 1947 parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi. Palkinnon voitti kuitenkin Harry Warrenin ja Johnny Mercerin kappale ”On the Atchison, Topeka and the Santa Fe” elokuvasta Juna kulkee länteen.
Carmichael soitti itse pianoa kappaleen jazz-pop-tyylisessä alkuperäisessä levytyksessä, joka nousi Yhdysvaltojen listalla toiselle sijalle vuonna 1946. Kappaleen on myöhemmin levyttänyt muun muassa Skip Heller vuoden 1998 albumillaan St. Christopher’s Arms.
Oletus

Oletus eli otaksuma on oletettu asia. Oletus on propositio, joka otetaan totena. Oletus voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavaa:
Aksiooma, filosofiassa perusoletus eli peruslause.
Hypoteesi, tieteessä oletus, jota koetellaan.
Konjektuuri, matemaattinen väite, jonka oletetaan olevan tosi.
Premissi eli lähtökohta, oletus päättelyssä.
Presumptio, oikeudessa asiaintilaa koskeva olettamus, jota jonkin oikeusperiaatteen mukaan pidetään totena, kunnes toisin todistetaan.
Isaac Okoronkwo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Okoronkwo Rostovin peliasussa vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. toukokuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Nbene, Nigeria
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994 | Enyimba International | 13 | (4) |
| 1995 | Iwuanyanwu Nationale | 26 | (7) |
| 1996–1997 | Julius Berger | 25 | (5) |
| 1997–1998 | Al-Rayyan | – | (–) |
| 1998 | Iwuanyanwu Nationale | 25 | (6) |
| 1998–2000 | Sheriff Tiraspol | 41 | (1) |
| 2000–2003 | Šah’tar Donetsk | 53 | (0) |
| 2003–2004 | Wolverhampton Wanderers | 7 | (0) |
| 2005 | Alania Vladikavkaz | 22 | (0) |
| 2006–2009 | FK Moskova | 64 | (2) |
| 2010–2013 | Rostov | 60 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 336 | (26) |
Maajoukkue
| 2001–2007 | Nigeria | 26 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Mali 2002 |  |  |
|  Pronssia | Tunisia 2004 |  |  |
Isaac Okoronkwo (s. 1. toukokuuta 1978 Nbene, Nigeria) on nigerialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Okoronkwo pelasi Nigerian Valioliigassa 89 ottelua vuosina 1994–1998. Euroopassa hän pelasi 41 ottelua Moldovan pääsarjassa edustaen Sheriff Tiraspolia, 53 ottelua Ukrainan liigassa edustaen Šah’tar Donetskia, seitsemän ottelua Englannin Valioliigassa edustaen Wolverhampton Wanderersia sekä 146 ottelua Venäjän liigassa edustaen Alania Vladikavkazia, FK Moskovaa ja Rostovia.
Okoronkwo saavutti seurajoukkuetasolla viisi titteliä – Nigerian cupin voiton kaudella 1996 Julius Bergerissä, Moldovan cupin voiton kaudella 1998–1999 Sheriff Tiraspolissa sekä Ukrainan-mestaruuden kaudella 2001–2002 ja Ukrainan cupin voiton kausina 2000–2001 ja 2001–2002 Šah’tar Donetskissa.
Maajoukkueura

Nigerian maajoukkueessa Okoronkwo pelasi 26 ottelua vuosina 2001–2004 ja 2007. Hän oli mukana Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002 ja 2004, joissa molemmissa Nigeria saavutti pronssia, sekä MM-kilpailuissa 2002, missä hän pelasi Nigerian kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Lisäksi Okoronkwo kuului Nigerian joukkueeseen kesäolympialaisissa 2000.
Olgoi

Olgoi (Olga, syntynyt noin 1818, kuolinaika tuntematon) oli inkeriläinen runonlaulaja. Kansallisuudeltaan hän oli inkeroinen.
Volmari Porkan Hevaan Vepsänkylässä vuonna 1883 tapaama ”Olgoi-akka Tönttölästä” on yksi tuntemattomiksi jääneistä inkeriläisistä runonlaulajista. Matkakertomuksessaan Porkka kohottaa Hevaan seudun suurimmaksi runonlaulajaksi Lentiisissä asuneen Varvanan ja nimeää Tönttölän ja Ruitsan kylien parhaimmiksi laulajiksi Paroi Sakun naisen ja Nastoi Kormoin tyttären. Tuolloin noin 65-vuotiasta Olgoita Porkka kuvailee matkakertomuksessaan sanoilla ”eräs vanha juoppo akka, jolta jälkeenpäin sain oivallisia lauluja”.
Porkka törmäsi Olgoihin laulattaessaan paikkakunnan parhaimpana mieslaulajana itseään kehunutta metsänvartija Oleksia. Paikalla ollut ”juoppo akka” ryhtyi korjailemaan ”Kristukseksi” kutsutun metsänvartijan runoja, herätti runonkerääjän huomion ja pääsi lopulta itse laulamaan. Käytyään välillä Syrjissä ja Varvanan luona Lentiisissä Porkka palasi Hevaan kirkonkylään, jossa hän jatkoi Olgoin runojen muistiin merkitsemistä. Porkka kirjoitti häneltä muistiin 29 runotoisintoa, joista 20 on julkaistu Suomen kansan vanhoissa runoissa. Säkeitä on yhteensä 1803, joista 153 on jäänyt julkaisematta. Laulajan repertuaarin laajuutta on niiden perusteella mahdoton arvioida, koska malttamaton runonkerääjä tallensi pikakirjoituksella vain erityisen arvokkaina pitämänsä toisinnot.
Olgoin esittämistä laulurunoista merkittävimpiä ovat Ritvalan helkavirsinä tunnetut Annikaisen virsi, Mataleenan virsi ja Hirvi ja käärme, Päivän päästön legendaredaktio, länsisuomalaisperäinen Anteruksen virsi, Sairastavan neidon ainoa kristilliseen lopputoivotukseen päättyvä toisinto, Kilpalaulanta ja kolme lyyristä ketjua. Hänen laulajaprofiilissaan on havaittavissa Hevaan perinteen lisäksi huomattavan paljon Soikkolan runoalueelta tulleita vaikutteita. Mukana on myös kannakselaispiirteitä sekä Kaprion tai Tyrön aineksia, joiden selitykset saattavat löytyä laulajan liikkuvasta elämäntavasta. Keskeisiin aiheisiin kuuluvat sairaus ja kuolema, viha–rakkaus-suhde äitiä kohtaan sekä uskonnolliset motiivit. Runojen perusteella mahdollisesti aviottomana lapsena syntynyt ja elämässään kovia kokenut Olgoi on kansanrunoudentutkija Matti Kuusen mukaan ”portteja muinaisuuteen avaava” poikkeusyksilö, jonka paikka on Inkerin suurimpien runonlaulajien rinnalla.
Okadaiinihappo

| Okadaiinihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R)-3-[(2S,6R,8S,11R)-2-[(E,2R)-4-[(2S,2'R,4R,4aS,6R,8aR)-4-hydroksi-2-[(1S,3S)-1-hydroksi-3-[(2S,3R,6S)-3-metyyli-1,7-dioksaspiro[5.5]undekan-2-yyli]butyyli]-3-metylideenispiro[4a,7,8,8a-tetrahydro-4H-pyrano[3,2-b]pyran-6,5'-okolaani]-2'-yyli]but-3-en-2-yyli]-11-hydroksi-4-metyyli-1,7-dioksaspiro[5.5]undek-4-en-8-yyli]-2-hydroksi-2-metyylipropaanihappo
CAS-numero:  78111-17-8
PubChem CID:  446512
SMILES:  CC1CCC2(CCCCO2)OC1C(C)CC(C3C(=C)C(C4C(O3)CCC5(O4) CCC(O5)C=CC(C)C6CC(=CC7(O6)C(CCC(O7)CC(C)(C(=O)O)O)O)C)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C44H68O13
Moolimassa:  804,984 g/mol
Sulamispiste:  164–166 °C
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Okadaiinihappo (C44H68O13) on polyketideihin kuuluva polyeetteri, jota tuottavat eräät panssarilevät. Yhdiste on myrkyllinen ja kerääntyy simpukoihin ja kaloihin ja voi aiheuttaa myrkytyksen. Myrkyllisyys perustuu proteiinifosfataasien inhiboitumiseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa okadaiinihappo on valkoinen kiteinen aine. Yhdiste liukenee hyvin huonosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin ja heksaaniin. Okadaiinihappo on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky kloroformiliuoksessa on +53,3.
Esiintyminen ja myrkyllisyys

Okadaiinihappoa eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1981 Halichondria okadai-sienieläimestä. Myöhemmin ilmeni, että sieni itse ei tuota yhdistettä, vaan sitä tuottavat Procentrum- ja Dinophysis-sukujen panssarilevät. Sittemmin okadaiinihappoa on löydetty myös kaloista ja simpukoista, kuten sinisimpukasta. Okadaiinihapon lisäksi panssarilevät muodostavat okadaiinin ja tyydyttymättömien rasvahappojen estereitä ja okadaiinihapon johdannaisia dinofysistoksiineja. Okadaiinihapon ja sen johdannaisten tuotanto vaihtelee alueittain. Suuressa osassa Eurooppaa okadaiini on pääasiallinen panssarilevien tuottama myrkky, mutta esimerkiksi Japanissa, Kanadassa ja Irlannissa pääasiassa Procentrum- ja Dinophysis-sukujen panssarilevät tuottavat dinofysistoksiineja.
Okadaiinihappo kerääntyy esimerkiksi simpukoihin ja on myrkyllistä niitä syöville nisäkkäille. Myrkytyksen aiheuttava annos on noin 30–50 μg. Hiirillä yhdisteen LD50-arvo on suun kautta otettuna on 0,2–2 mg/kg ja injektiona 0,19–0,25 mg/kg. Okadiinihapon aiheuttaman myrkytyksen oireet ilmenevät noin 0,5–3 tunnin kuluttua myrkkyä sisältävän ruuan syömisestä. Oireina ovat ripuli, vatsakivut, huonovointisuus ja harvemmin lihaskrampit. Okadaiinin aiheuttama myrkytystila on yleensä lievä ja kestää tyypillisesti noin 2–3 vuorokautta. Okadaiinihappo on myrkyllisempi kuin sen esterijohdannaiset. Vuonna 2008 Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto määritteli okadaiinin ja sen johdannaisten akuutiksi referenssiannokseksi ravinnoksi kelpaavissa merenelävissä 0,3 μg/kg.
Okadaiinihapon myrkyllisyys perustuu siihen, että yhdiste estää proteiinifosfataasi 1:n ja proteiinifosfataasi 2:n toiminnan. Entsyymi todennäköisesti sitoutuu substraatin sitoutumiskohtaan ja on ei-kompetitiivinen inhibiittori. Tämän vuoksi natriumin eristystä säätelevien proteiinit aktivoituvat fosforylaation vaikutuksesta ja natriumin eritys paksusuolesta lisääntyy, minkä vuoksi myös nestettä poistuu runsaasti elimistöstä ulosteen mukana. Yhdisteen mutageenisuudesta tai genotoksisuudesta ei ole yksimielisyyttä, mutta yhdisteen on todettu lisäävän solujen epänormaalia kasvua. Okadaiinihapon arvellaan aiheuttavan riskiä sairastua paksusuolen syöpään.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Okadaic acid (englanniksi)
DrugBank: 9,10-Deepithio-9,10-Didehydroacanthifolicin (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Okadaic acid (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Okadaic acid (englanniksi)
Oksatsoliini

| Oksatsoliini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4,5-dihydro-1,3-oksatsoli
CAS-numero:  504-77-8
PubChem CID:  68157
SMILES:  C1COC=N1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H5NO
Moolimassa:  71,08 g/mol
Kiehumispiste:  98 °C
Tiheys:  1,075 g/cm3
Oksatsoliini (C3H5NO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste ja oksatsolin osittain tyydyttynyt johdannainen. Oksatsoliinin johdannaisilla on merkitystä muun muassa lääkkeinä ja polymeerien valmistuksessa.
Ominaisuudet ja valmistus

Oksatsoliinilla on kolme tautomerista muotoa, jotka eroavat toisistaan kaksoissidoksen paikalla. Nämä isomeerit ovat 2-oksatsoliini, 3-oksatsoliini ja 4-oksatsoliini, joista 2-oksatsoliini on tavanomaisin. Oksatsoliini on väritöntä nestettä, jolla on amiinienkaltainen haju.
Oksatsoliinia voidaan valmistaa kuumentamalla β-kloorietyyliformamidia emäksisessä vesi- tai alkoholiliuoksessa. Oksatsoliini johdannaisia voidaan valmistaa muun muassa aminoalkoholien ja karboksyylihappojen välisellä kondensaatioreaktiolla tai atsiridiiniamidien toisiintumisella lämmön tai happojen vaikutuksesta. Näitä johdannaisia käytetään muun muassa lääkkeinä, pinta-aktiivisina aineina ja polyamidipolymeerien valmistaimseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oksatsoliini Wikimedia Commonsissa
Oksatsoliinin tautomeriset muodot
Olhavanjoki (Ii)

| Olhavanjoki |
| --- | --- |
 Olhavanjoki Olhavan kylässä
Alkulähde:  Kaihuajärvi
Laskupaikka:  Olhava, Olhavanlahti, Perämeri  65°27′29″N, 25°20′54″E
Maat:  Suomi
Pituus:  29 km
Alkulähteen korkeus:  76,5 m
Virtaama:  3,2 m³/s
Valuma-alue:  326,2  km²
Olhavanjoki tai Olhavajoki on 29 kilometrin pituinen joki, joka virtaa Iin kunnan alueella. Joen alkulähde kunnan itäosassa sijaitseva Kaihuajärvi, josta se laskee Perämereen. Joen putouskorkeus on 76,5 metriä ja keskivirtaama 3,5 m³/s. Joen varrella sijaitsevat Yli-Olhavan, Väli-Olhavan sekä lähellä jokisuuta Olhavan kylät.
Jokea on ruopattu 1975–1976 tulvien, ojituksen helpottamisen sekä viljelypinta-alan lisäämisen vuoksi. Ruoppauksen vuoksi joen suosto- ja suvantoalueet ovat muuttuneet merkittävästi. Suvanto-osuuksien vedentilavuus on pienentynyt ja vedenpinta on laskenut jopa kahdella metrillä.
Sestos

| Sestos> Σηστός.Sijainti |
| --- | --- |
 Sestos
Koordinaatit:  40°13′58″N, 26°25′21″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Yalova, Eceabat, Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakian Khersonesos
Aiheesta muualla
  Sestos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sestos (m.kreik. Σηστός, Sēstos, lat. Sestus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakian Khersonesoksella nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyisiä Çanakkalen maakunnan Yalovan ja Kumköyn kyliä.
Sestos oli Traakian Khersonesoksen merkittävin kaupunki, ja esiintyy sijaintinsa vuoksi historiassa usein paikkana, jonka kautta siirryttiin Euroopan puolelta Aasian puolelle. Strategisen sijaintinsa vuoksi se oli myös usein sotatoimien kohteena.
Maantiede

Sestoksen kaupunki sijaitsi Traakian Khersonesoksen itärannikolla eli Hellespontoksen länsirannalla lähellä salmen kapeinta kohtaa ja vastapäätä salmen itärannan Abydosta. Kaupungilla oli hyvä luonnonsatama, joka oli Abydoksen satamaa parempi ja suojassa tuulilta ja virroilta. Varsinainen kaupunkikeskus sijaitsi ylempänä noin 100 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, etelään satamasta. Strabon kuvasi salmen leveydeksi kyseisellä kohdalla seitsemän stadioninmittaa, mutta etäisyyden Sestoksen satamasta Abydoksen satamaan 30 stadioniksi, sillä purjehdusmatka riippui ilmeisesti tuulista ja virroista.
Sestoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä. Sestoksesta samaa rannikkoa lounaaseen sijaitsivat Madytos ja Elaius, ja koilliseen Aigospotamoi ja Kressa.
Rakennukset ja löydökset

Herodotos kuvaa Sestoksen vahvimpana linnoituksena alueellaan. Myös Theopompoksen mukaan Sestos oli vahvasti linnoitettu, ja sen yläkaupunki yhdistyi satamaan kahden muurin muodostaman käytävän välityksellä; siinä muurit olivat toisistaan kahden plethronin eli 200 jalan (61 metriä) päässä. Kaupunki mainitaan hyvin linnoitettuna myös Ksenofonin Derkylidaalle kirjoittamassa puheenvuorossa.
Kaupungin paikalta on löydetty keramiikan sirpaleita ja piirtokirjoituksia. Myös kaupungin lyömiä rahoja on säilynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sestos Wikimedia Commonsissa
Sestoksen poliksen tekemä päätös piirtokirjoituksena (I.Sestos 1) noin vuodelta 120 eaa. Kirjoitus kunnioittaa Menasta Meneen poikaa lähettilään, papin ja gymnasiarkin tehtävien ansiokkaasta hoidosta. British Museum.
Simo Olkkoinen

Simo Olkkoinen (n. 1599, ilmeisesti Alavus – n. 1661) oli talonpoika, joka sai kuolemantuomion noituudesta.
Olkkoisen isä oli Olkkosen talon isäntä Lauri Alavudelta, hän jatkoi talonpitoa isänsä jälkeen 1620-luvulla. Noituudesta Olkkoista syytettiin vasta ikämiehenä, asia tuli ensimmäisen kerran esille Pietarsaaren pitäjän ylimääräisillä käräjillä 1661. Käräjäpöytäkirjojen mukaan hän olisi ollut vanha ja kuuluisa noita, joka oli jo vuosia aikaisemmin kierrellyt pitkin pitäjää tehden karjataikoja yhden nahkaisen ja kahden palttinaisen taikapussin ja suolan voimin. Palkaksi taikomisista Olkkoiselle olisi annettu ruokatarpeita ja palkanmaksusta kieltäytyminen olisi johtanut ongelmiin petoeläinten kanssa. Käräjillä Olkkoinen kielsi ensin taikomiset, mutta sitten murtui ja pyysi armoa. Kehotettaessa toistamaan taikansa hän otti suolaa vasempaan käteensä ja luki Isä meidän -rukouksen siunauksen kanssa kolme kertaa sanoen, ettei osaa mitään muita loitsuja. Hän antoi silti ilmi toisia noitia kuten jo edesmenneen Simo Hulkoisen, jonka pojan hän väitti yhä harjoittavan noituutta Ilmajoella. Oikeus tuomitsi Olkkoisen kuolemaan, alistaen tuomion Turun hovioikeuden vahvistettavaksi. Hovioikeuden arkistojen tuhoutumisen takia tuomion täytäntöön panosta ei ole tietoa, mutta Olkkoinen kuitenkin häviää tietolähteistä vuoden 1661 jälkeen.
Sakari Olkkonen

Sakari Olkkonen
Sakari Eino Elias Olkkonen (9. tammikuuta 1931 Viipuri – 15. tammikuuta 2002) oli suomalainen telinevoimistelija. Hän edusti Suomea kerran olympialaisissa ja kahdesti MM-kilpailuissa.
Olkkonen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisissa joukkuekilpailussa kuudenneksi, 12-ottelussa 45:nneksi, renkailla 34:nneksi ja hevosella 36:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1954 ja 1958 parhaana saavutuksenaan vuoden 1954 joukkuekilpailun neljäs sija. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti joukkuekilpailussa kultaa vuosina 1957, 1959 ja 1961 sekä henkilökohtaisessa moniottelussa hopeaa vuonna 1959 ja pronssia vuonna 1961.
"Saku" Olkkonen edusti kotimaassa Lappeenrannan Voimistelijoita, Viipurin Reipasta, Elannon Iskua, Kymin Veikkoja sekä Helsingin Voimistelijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden moniottelussa, nojapuilla ja permannolla vuonna 1954 sekä renkailla vuonna 1965. Vuonna 1958 hän voitti Yhdysvaltain avoimen mestaruuden nojapuilla ja renkailla.
Oksatsoli

| Oksatsoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,3-oksatsoli
CAS-numero:  288-42-6
PubChem CID:  9255
SMILES:  C1=COC=N1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H3NO
Moolimassa:  69,064 g/mol
Kiehumispiste:  69-70 °C
Tiheys:  1,05 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee hyvin veteen
Oksatsoli (C3H3NO) on aromaattinen ja heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä ei puhtaana ole juurikaan käyttöä, mutta useita sen johdannaisia käytetään muun muassa lääkkeinä. Oksatsoli on isoksatsolin isomeeri.
Ominaisuudet

Oksatsoli on huoneenlämpötilassa väritöntä nestemäistä ainetta, jolla on pyridiinin kaltainen haju. Oksatsoli liukenee erittäin hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin. Se on hyvin heikosti emäksinen yhdiste. Vaikka oksatsoli onkin aromaattinen yhdiste, se ei reagoi helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Tämä johtuu siitä, että pyridiinin tavoin oksatsolirengas on suhteellisen elektroniköyhä eikä siten kovin nukleofiilinen. Mikäli elektrofiilinen aromaattinen substituutio tapahtuu, tapahtuu se 5-asemassa olevaan hiiliatomiin. Oksatsoli pystyy reagoimaan dieenien tavoin Diels–Alder-reaktiolla dienofiilien kuten alkyynien kanssa. Hapettimet hajottavat helposti oksatsolirenkaan.