stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen ympäristöministeriö
Historia > Ympäristönsuojelusta trendi-ilmiö

Sorsan hallituksen tilalle nimitettiin Holkerin sinipunahallitus vuoden 1987 vaalien jälkeen. Ympäristöministerin salkku jäi SDP:n haltuun, ja sen sai kansanedustaja Kaj Bärlund. Demarien ruotsinkieliseen siipeen kuulunut ministeri istui koko hallituksen nelivuotiskauden, mutta jäi siltikin tuntemattomaksi suurelle yleisölle.
Bärlund oli ministerinä voimakkaan taloudellisen kasvun aikana, jolloin talouden pyörät kulkivat vinhasti ylikuumenemisen asteelle saakka. Ekoaatteesta tuli muotia, minkä ansiosta talouselämä "vihertyi" ja ympäristöystävällisyydestä tuli myyntivaltti taakan sijasta.
Yksi merkittävimmistä asioista Bärlundin toimikaudella olivat ns. metsäsodat. Ympäristöaktivistit saivat aikaiseksi kahakoita metsänhakkuutyömailla Kessissä, Murhijärvellä ja Talaskankaalla. Varsinkin toiminta Metsähallituksen Talaskankaan hakkuutyömaalla sai runsaasti valtakunnallista julkisuutta, ja se herättikin vilkkaan keskustelun metsien monimuotoisuudesta sekä vanhojen aarnimetsien säilyttämisestä jälkipolville.
Historia > Muuta

Ympäristöministerin salkun painoarvo on ollut hyvin erilainen eri hallituksissa. Ministeriölle kuuluvilla asuntoasioilla on monesti lihotettu muiden ministereiden salkkuja. Vanhasen ja Jäätteenmäen kabineteissa asuntoasioista on vastannut alue- ja kuntaministeri Hannes Manninen. Lipposen I:ssä asuntoasioista päätti STM Sinikka Mönkäre ja Lipposen II:ssa 2. valtiovarainministeri Suvi-Anne Siimes. Ahon hallituksessa ympäristöministereitä oli kerrallaan kaksi. Sirpa Pietikäinen oli vastuussa koko hallituskauden ympäristöasioista, ja asuntoasioista piti huolen ensin Pirjo Rusanen sekä hänen jälkeensä Anneli Taina.
Kansliapäälliköt

Kansliapäällikkö toimii ministeriön ylimpänä virkamiehenä. Hän johtaa, kehittää ja valvoo ministeriön ja sen hallinnonalan toimintaa.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet ympäristöministeriön kansliapäällikköinä:
1983–1994: Lauri Tarasti
1994–2008: Sirkka Hautojärvi
2008–2020: Hannele Pokka
2020– Juhani Damski
Aiheesta muualla

Ympäristöministeriön kotisivu
| n k  Suomen ministeriöt |
| --- | --- |
 Liikenne- ja viestintäministeriö  Maa- ja metsätalousministeriö  Oikeusministeriö  Opetus- ja kulttuuriministeriö  Puolustusministeriö  Sisäministeriö  Sosiaali- ja terveysministeriö  Työ- ja elinkeinoministeriö  Ulkoministeriö  Ympäristöministeriö  Valtioneuvoston kanslia  Valtiovarainministeriö
Jevgeni Kuznetsov (jääkiekkoilija)

| Jevgeni Kuznetsov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1992 (ikä 32) Tšeljabinsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  SKA Pietari
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Traktor Tšeljabinsk (KHL)   Washington Capitals (NHL)   Hershey Bears (AHL)   Carolina Hurricanes (NHL)
NHL-varaus:  26. varaus, 2010 Washington Capitals
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi & Ruotsi 2012 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2016 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2011 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2012 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Washington Capitals | 2018  |
Jevgeni Jevgenjevitš Kuznetsov (ven. Евгений Евгеньевич Кузнецов, s. 19. toukokuuta 1992 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue SKA Pietarissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina.
Seurajoukkue

Kuznetsov pelasi ensimmäiset KHL-ottelunsa Traktor Tšeljabinskissä kaudella 2009–2010, jolloin hän pelasi 35 ottelua tehopistein 2+7=9. Kuznetsov pelasi osan kaudesta myös juniorisarja MHL:n Belyje Medvedin riveissä. Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 26. vuorolla NHL:n varaustilaisuudessa 2010.
Toukokuussa 2010 Kuznetsov teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Traktor Tšeljabinskin kanssa. Hän teki kaudella 2010–2011 läpimurtonsa KHL:ssä tehdessään 44 runkosarjaottelussa tehopisteet 17+15=32, jotka riittivät joukkueen sisäisen pistepörssin voittoon.
Kuznetsov siirtyi NHL-seura Washington Capitalsiin kesken kauden 2013–2014. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen paras pistemies tehopistein 20+57=77. Kaudella 2017–2018 hän oli runkosarjassa joukkueensa toiseksi paras pistemies tehopistein 27+56=83. Hän voitti pudotuspelien pistepörssin tehopistein 12+20=32. Kausi päättyi Washingtonin Stanley Cup -voittoon.
Maaliskuussa 2024 siirtorajan viimeisenä päivänä Capitals kauppasi Kuznetsovin Carolina Hurricanesiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa, minkä lisäksi Capitals pitää hänen palkastaan puolet. Heinäkuussa 2024 Kuznetsovin jäljellä oleva sopimus Hurricanesin kanssa purettiin. Noin pari viikkoa myöhemmin hänen vahvistettiin palaavan kotimaahansa siirtymällä nelivuotisella sopimuksella SKA Pietariin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkue

Kuznetsov on pelannut Venäjän maajoukkueessa kuudet MM-kilpailut, joista hän on saavuttanut maailmanmestaruuden 2012 ja 2014, sekä pronssia 2016, 2017 ja 2019.
Kuznetsov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Noista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja Kuznetsov valittiin sen tähdistökentälliseen. Hän oli joukkuetoverinsa Vladimir Tarasenkon kanssa piste- ja syöttöpörssin toinen Kanadan Brayden Schennin jälkeen.
Kuznetsov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010 tehden molemmissa turnauksissa tuhoisaa jälkeä. Vuoden 2009 turnauksessa Kuznetsov oli tehopistein 6+7=13 Venäjän toiseksi paras pistemies Vladimir Tarasenkon jälkeen sekä kisojen pistepörssin kolmas Suomen Teemu Pulkkisen ja Mikael Granlundin sekä Yhdysvaltain Jerry D'Amigon kanssa. Hänen turnauksensa päättyi hopeaan. Vuoden 2010 kisoissa Kuznetsov oli tehopistein 5+7=12 Venäjän paras pistemies ja turnauksen pistepörssin neljäs Ruotsin Ludvig Rensfeldtin kanssa. Venäjä tuli turnauksessa neljänneksi ja hänet valittiin tähdistökentälliseen.
Vuoden 2019 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen aikana Kuznetsov antoi kokaiinia sisältäneen positiivisen dopingnäytteen, jonka johdosta kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF tuomitsi elokuussa 2019 hänet neljän vuoden kilpailukieltoon IIHF:n alaisissa turnauksissa sekä riisti häneltä kisoista voitetun pronssin. NHL-liigalta hän sai tapauksesta kolmen ottelun pelikiellon.
Messukylän rautatieasema

Messukylä (lyh. Msk, ratakm 191+290) on entinen liikennepaikka Tampereella Tampereen ja Oriveden välisellä radalla. Liikennepaikka perustettiin 1900-luvun alussa Kyläojan pysäkkinä. Pysäkin nimi muuttui myöhemmin Messukyläksi ja se ylennettiin asemaksi, koska entisen Messukylän kunnan hallinto- ja palvelukeskus sijaitsi kirkon seudulla. Messukylä liitettiin Tampereen kaupunkiin vuoden 1947 alussa ja vanhan kuntakeskuksen merkitys väheni uusien itäisten esikaupunkien valmistuessa. Arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema vanha pysäkki-/asemarakennus Ristinarkuntien sillan kupeesta purettiin, kun uusi asemarakennus valmistui Jankaan kaavoitetun, mutta 1990-luvulle asti toteutumattoman lähiön kupeeseen.
Aseman henkilöliikenne päättyi 29.5.1988. Tavaraliikenteen käytössä Messukylä palveli lakkauttamiseensa asti.
Messukylän asemalla oli pistoraiteet Rautasoinin romuttamoa ja Tampellan tehdasta varten. Messukylän uudempi, vaaleanpunainen asemarakennus oli käytössä vuodesta 1956 vuoteen 2004, jolloin se purettiin tarpeettomana. Liikennepaikka oli jo lakkautettu 2000 rataosan perusparannuksen myötä vähäisen käytön vuoksi, jolloin myös Vehmaisten, Kangasalan, Suinulan ja Siitaman liikennepaikat lakkautettiin. Pistoraide romuttamolle poistettiin käytöstä vuonna 1998.
Vuonna 2022 esitellyissä suunnitelmissa on, että Messukylän, Amurin, Epilän ja Ylöjärven seisakkeet otettaisiin uudestaan käyttöön.
Aiheesta muualla

Kuvia Vaunut.org -sivustolla
| n k Perustiedot Wikidatassa: Messukylän rautatieasema (Q11882221)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rautatieasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Tampere
koordinaatit: 61°29′N 23°51′E﻿ / ﻿61.49°N 23.85°E﻿ / 61.49; 23.85
Para-Metoksifenyylipiperatsiini

| para-metoksifenyylipiperatsiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(4-metoksifenyyli)piperatsiini
Muut nimet:  MeOPP, pMPP, 4-MPP, paraperatsiini
CAS-numero:  38212-30-5
PubChem CID:  269722
SMILES:  COC1=CC=C(C=C1)N2CCNCC2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H16N2O
Moolimassa:  192,26 g/mol
Sulamispiste:  209-210 °C
  
para-metoksifenyylipiperatsiini (MeOPP, pMPP, 4-MPP; paraperatsiini) on fenyylipiperatsiinijohdannainen, jolla on piristäviä vaikutuksia ja jota on myyty ainesosana ”party pills” -valmisteissa, aluksi Uudessa-Seelannissa ja myöhemmin muissa maissa ympäri maailmaa.
Farmakologia

para-metoksifenyylipiperatsiinin on in vitro havaittu estävän takaisinottoa ja indusoivan monoamiinivälittäjäaineiden vapautumista. Tämä on vaikutusmekanismi, joka on yhteinen väärinkäytettyjen huumeiden, kuten amfetamiinien ja ekstaasin, kanssa, ja para-metoksifenyylipiperatsiini tuottaa jonkin verran samanlaisia vaikutuksia, vaikka se on paljon vähemmän voimakas ja sillä uskotaan olevan suhteellisen vähäinen väärinkäyttöpotentiaali. Piperatsiinijohdannaisten, kuten trifluorimetyylifenyylipiperatsiinin (TFMPP), on myös osoitettu vaikuttavan huomattavin osin ei-selektiivisinä serotoniinireseptoriagonisteina, ja para-metoksifenyylipiperatsiinin on myös osoitettu toimivan tällä tavalla.
Efektit

para-metoksifenyylipiperatsiinin sanotaan anekdoottisesti aiheuttavan huomattavasti vähemmän ahdistusta kuin vastaavat piperatsiinit, ja sitä otetaan yleensä annoksina 120–200 mg. Sitä sekoitetaan usein stimuloivien piperatsiinijohdannaisten, kuten bentsyylipiperatsiinin (BZP) kanssa yhteisvaikutuksen aikaansaamiseksi.
Aineenvaihdunta

Ihmisen maksan P450 CYP2D6 muuntaa para-metoksifenyylipiperatsiinin demetylaation avulla para-hydroksifenyylipiperatsiiniksi.
Laki > Suomi

Suomessa para-metoksifenyylipiperatsiini on listattu valtioneuvoston asetuksessa kuluttajamarkkinoilta kielletyistä psykoaktiivisista aineista.
Laki > Saksa

Luokiteltu ryhmään "Neue-psykoaktive-Stoffe-Gesetz" ("NpSG"). Soveltamisalaan kuuluvien aineiden käyttö on sallittua vain teollisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin.
Hesco-linnoite

Yhdysvaltalaissotilaat kokoavat Hesco-linnoitetta.
Irakin armeijan rakennusjoukot täyttävät kauhakuormaajalla 120 cm:n korkuista Hescoa.
Hesco-linnoitelähde? on tulvavallien ja sotilaallisten linnoitteiden rakentamiseen käytetty suurikokoinen vahvistettu hiekkasäkki. Säkin kehitti 1980-luvulla Hesco Bastion -niminen yritys. Tukirakennelmana on koottava rautalankaverkko, jonka sisällä on kestävä kangassäkki. Niitä ovat käyttäneet Yhdysvaltain armeija Irakissa ja Nato Afganistanissa tukikohdissaan suojana räjähteitä ja ammuksia vastaan.
Alkujaan Hesco suunniteltiin tulvasuojaksi ja eroosion estämiseksi, mutta 1990-luvulla niistä tuli suosittuja turvallisuuskäytössä. Niitä käytetään edelleen myös alkuperäiseen tarkoitukseen, esimerkiksi vallien rakentamiseen 2005 New Orleansin hurrikaani Katrinan jälkeen ennen kuin hurrikaani Rita iski muutaman päivän kuluttua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hesco-linnoite Wikimedia Commonsissa
Binjor

Binjor - 4MSR (Thed paikallisten asukkaiden kielessä) on arkeologinen löytöpaikka Intian ja Pakistanin rajalla, Rajasthanissa. 4MSR on Ghaggar-joen laaksossa. Alueelta on löytynyt jälkiä varhaisesta asutuksesta sekä kuparityövälineiden valmistuksessa käytetty paja. Kaivauksesta löydetyt jäänteet on yhdistetty Harappa-kulttuurin ajoille.
Munsala

| Munsala> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Uusikaarlepyy |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°27′12″N, 022°26′13″E
Lääni:  Vaasan lääni
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Kuntanumero:  496
Hallinnollinen keskus:  Munsala
Perustettu:  
– emäpitäjä:  Uusikaarlepyy
Liitetty:  1975
– liitoskunnat:  Uusikaarlepyy Uudenkaarlepyyn maalaiskunta Jepua Munsala
– syntynyt kunta:  Uusikaarlepyy
Pinta-ala:   km²   (1.1.1974)
– maa:  263,0 km²
Väkiluku:  2 416   (31.12.1974)
– väestötiheys:  9,28 as./km²
Munsalan kirkko.
Munsala on Pohjanmaan maakunnassa sijaitseva entinen Suomen kunta. Se liitettiin vuonna 1975 yhdessä Jepuan  ja Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan kanssa Uuteenkaarlepyyhyn.
Ennen lakkauttamista Munsalan naapurikunnat olivat Alahärmä, Jepua, Maksamaa, Oravainen ja Uudenkaarlepyyn maalaiskunta.
Munsalan kunta oli yksikielisesti ruotsinkielinen; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 98,4 prosenttia asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia.
Munsalan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers yläastelehtori Lars Pensarin ehdotuksen pohjalta ja se vahvistettiin vuonna 1965.
Munsalan harmaakivikirkko on vuodelta 1792, ja sen on suunnitellut C. F. Adelcrantz. Kirkon urut ovat Suomen vanhimmat edelleen käytössä olevat kirkkourut. Kirkko esiintyy pariin otteeseen elokuvassa Colorado Avenue, jonka on ohjannut Claes Olsson.
Munsalan sinivalkoinen  kansallispuku on yksi suosituimpia varsinkin nuorten tyttöjen pukuna.
Munsalan nimestä

Nimi on monien muiden Pohjanmaan ruotsinkielisten alueiden keskeisten paikannimien tapaan alkuaan suomenkielinen. Nimi on ollut alun perin saarennimi, jonka lopussa on suurta saarta merkitsevä salo. Lars Huldén palauttaa alkuosan muotoon Mudan, mihin vanhat kirjoitusmuodot viittaavat. Taustalla on sana muta eli lieju, rapa, suomaa tai tuohon sanaan perustuva henkilön lisänimi. Pitäjännimeen näyttää liittyvän kirkonkylässä sijaitsevan suon nimi Mudani, joka on alkuaan suomenkielinen neva-loppuinen paikannimi.
Historia

Luultavasti esihistorialliselta ajalta peräisin olevia kiviröykkilitä ja jatulintarhoja on Munsalassa muun muassa Pensalassa ja Storsvedin lähellä. Suomenkieliset tai suomalaisperäiset paikannimet, kuten Jussila, Hirvlax ja Pensala, osoittavat seudun kuuluneen suomalaisten nautinta-alueisiin ennen kuin ruotsalaisia asettui rannikolle 1300-luvulla. Pietarsaaren emäseurakunta, jonka arvellaan syntyneen jo 1200-luvulla, kattoi niin laajan alueen, että siitä muodostui sittemmin kolmisenkymmentä pitäjää.
Munsala mainittiin vuonna 1552 Pietarsaaren kylänä nimellä Modensall, ja vuonna 1607 se liitettiin Pietarsaaresta erotettuun Uudenkaarlepyyn pitäjään. Ensimmäinen kirkko Munsalaan lienee rakennettu jo viimeistään 1600-luvun alussa, mutta kappeliseurakunnaksi se tuli vasta seuraavalla vuosisadalla, vuoteen 1734 mennessä. Vuonna 1857 Munsalasta tuli itsenäinen seurakunta.
Kuningatar Kristiina lahjoitti vuonna 1652 muun muassa koko Uudenkaarlepyyn pitäjän suosikilleen Klaus Åkenpoika Tottille, ja näin syntyneen suurläänityksen nimeksi tuli Kaarleporin kreivikunta. Vexalan kylään rakennettiin neljä vuotta myöhemmin kreivin latokartano. Klaus Åkenpoika Tottin kuoltua vuonna 1674 läänitys palautui kruunulle.
Viimeisten suurten nälkävuosien jälkeen alkoi Munsalassa kuten muuallakin Pohjanmaalla muuttoliike Amerikkaan. 1900-luvun vaihteen molemmin puolin muuttoliike oli niin voimakasta, että Munsalan asukkaita lähti Amerikkaan vuosittain liki sata. On arvioitu, että vuoteen 1930 mennessä oli noin 3000 munsalalaista lähtenyt Atlantin toiselle puolen. Toisen maailmansodan jälkeen muuttoliike on suuntautunut vahvana Ruotsiin. Muuttoliikkeen syinä ovat olleet alueen maatilojen pieni keskikoko ja työpaikkojen puute. 1960-luvulta lähtien uutena merkittävänä elinkeinona Munsalassa on ollut turkistarhaus.
Liikenne

Munsalan kautta kulkee valtatie 8. Lähin matkustajaliikenteen rautatieliikennepaikka on Pännäisten rautatieasema Seinäjoki–Oulu-radalla.
Liikenne > Etäisyyksiä Munsalasta

Kokkola 60 km
Oulu 240 km
Seinäjoki 95 km
Uusikaarlepyy 10 km
Vaasa 65 km
Tunnettuja asukkaita

Isak Andersson (1881–1925), maanviljelijä ja kansanedustaja
Johannes Bäck (1872–1952), pappi ja kansanedustaja
Anna-Maria Helsing (s. 1971), kapellimestari
Runar Holmström (1923–1961), Tulilahden kaksoismurhasta syytetty
Evert Huldén (1895–1967), maanviljelijä ja kirjailija
J. J. Huldén (1880–1959), lyseon lehtori ja kirjailija
Lars Huldén (1926–2016), runoilija, kääntäjä ja Helsingin yliopiston professori
Kurt Högnäs (1931–2021), kirjailija
Jan-Erik Nygård (s. 1948), Yhdysvalloista tapahtuvan ravihevosten tuonnin pioneeri
Jakob Näs (1832–1918), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Anita Wikman (s. 1938), kirjailija
Kylät ja kulmakunnat

Munsalassa on 9 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1973):
Harjux
Hirvlax
Jussila
Kantlax
Monå
Monäs
Munsala
Pensala
Vexala
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Munsalan taajamat olivat kirkonkylä (289 asukasta) ja Vexala (204 asukasta). Vuonna 1960 kirkonkylässä oli 288 asukasta ja Vexalassa 212 asukasta.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Munsalan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
| Munsalan väestönkehitys 1880–1970 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 4 635 | 4 635 |
| 1890 | 1890 |    | 4 869 | 4 869 |
| 1900 | 1900 |    | 5 321 | 5 321 |
| 1910 | 1910 |    | 3 871 | 3 871 |
| 1920 | 1920 |    | 3 727 | 3 727 |
| 1930 | 1930 |    | 3 221 | 3 221 |
| 1940 | 1940 |    | 3 173 | 3 173 |
| 1950 | 1950 |    | 3 170 | 3 170 |
| 1960 | 1960 |    | 2 757 | 2 757 |
| 1970 | 1970 |    | 2 457 | 2 457 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kirjallisuutta

Lars Huldén, Ortnamnen i Munsala / L. Huldén., Helsinki, 1952 (ISSN 0039-6842 ja 2490-1547, verkkoversio)
| n k Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Kaskinen  Korsnäs  Kristiinankaupunki  Kruunupyy  Laihia  Luoto  Maalahti  Mustasaari  Närpiö  Pedersören kunta  Pietarsaari  Uusikaarlepyy  Vaasa  Vöyri 
Entiset kunnat:  Alaveteli  Bergö  Björköby  Jepua  Koivulahti  Lapväärtti  Maksamaa  Munsala  Oravainen  Petolahti  Pirttikylä  Purmo  Raippaluoto  Siipyy  Sulva  Teerijärvi  Tiukka  Uudenkaarlepyyn maalaiskunta  Vähäkyrö  Vöyri-Maksamaa  Ylimarkku  Ähtävä
Khushi Kapoor

| Khushi Kapoor |
| --- | --- |
 Khushi Kapoor vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 2000 (ikä 24) Mumbai, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Sridevi Boney Kapoor
Sukulaiset:  Janhvi Kapoor (sisar) Arjun Kapoor (velipuoli) Anil Kapoor (setä) Sanjay Kapoor (setä) Sonam Kapoor (serkku)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2023–
Aiheesta muualla
IMDb 
Khushi Kapoor (s. 5. marraskuuta 2000 Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on näyttelijä Sridevin ja elokuvatuottaja Boney Kapoorin nuorempi tytär sekä näyttelijä Janhvi Kapoorin sisar. Opiskeltuaan vuoden ajan New York Film Academyssa hän näytteli lyhytelokuvassa Speak Up. Hän näytteli Betty Cooperia ensimmäisessä hindielokuvassaan The Archies vuonna 2023.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Speak Up | Naina | Lyhytelokuva |
| 2023 | The Archies | Betty Cooper |  |
| 2024 | Naadaniyaan |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khushi Kapoor Wikimedia Commonsissa
Khushi Kapoor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tom Lindholm

| Tom Lindholm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. lokakuuta 1958 (ikä 66) Helsinki
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Merkittävät roolit:  Ilmari Piiparinen (Maalaiskomedia-sarja) Isä (Kyllä isä osaa) Lauri Lutavuori (Vuonna 85)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tom Uolevi Lindholm (s. 16. lokakuuta 1958 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Ura > Teatteri

Tom Lindholm innostui teatterista, kun hän näki yksinhuoltajaäitinsä seurassa Kansallisteatterissa lastennäytelmän Kolme iloista rosvoa. Teini-ikäisenä hän kävi Helsingin työväenopiston näytelmäpiiriä. Lindholm pyrki pari kertaa teatterikouluun, mutta ei kuitenkaan sinne päässyt. Tuolloin teatterit ottivat näyttelijäharjoittelijoita. Lindholm saikin ensimmäisen kiinnityksensä Mikkelin kaupunginteatterin näyttelijäharjoittelijana. Mikkelissä hän näytteli neljä vuotta, jonka jälkeen hän siirtyi Vaasan kaupunginteatteriin, jossa hän oli kaksi vuotta.
Vuonna 1985 hän muutti Tampereelle, kun Esko Roine sai houkuteltua hänet Tampereen Teatteriin. Tuolloin hän kuului muun muassa Kaisa Korhosen johtamaan Musta rakkaus -ryhmään vuosina 1989–1992. Lindholm oli perustamassa Teatteri Telakkaa Tampereella, jossa hän vietti vuodet 1994–2000. Tämän jälkeen hän on ollut vapaana taiteilijana, ja esiintynyt kesäteattereiden lisäksi muun muassa Tampereen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Ura > Televisio ja elokuvat

Lindholm on näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänet muistetaan etenkin taksikuski-isänä sarjasta Kyllä isä osaa sekä Maalaiskomedia-sarjan kanttori-urkuri Ilmari Piiparisena. Lisäksi Lindholm tunnetaan koomisesta Tohtori Pekka Tuttava -hahmosta, jonka esitys on kiertävä ja muuntuva yhden hengen show.
Lindholm palasi televisiosta tuttuun isä-hahmoonsa kun maaliskuussa 2024 ensi-iltansa sai Kyllä isä osaa -elokuva. Vuosina 2015 ja 2017 hän esitti samaista hahmoa näyttämöllä Tampereen Komediateatterissa.
Näytelmiä > Tampereen Teatteri

Tulitikkuja lainaamassa (1989)
Othello (1989)
Riistapolku (1990)
Rikos ja rangaistus (1990)
Korhonen! Korhonen! (1990)
Putous (1991)
Syöjätär (1992)
Pekka Tuttava (2005)
Varasto (2007)
Hullu kuningas (2008)
Sotahevonen (2010)
Päällystakki (2010)
Jatkuvaa kasvua (2014)
Musta sydän (2017)
Näytelmiä > Tampereen Työväen Teatteri

Piplia (2004)
Maailmanlopun hautaustoimisto (2011)
Kalevala - Kaikki mitä olet halunnut tietää kansalliseepoksesta mutta et ole koskaan uskaltanut kysyä (2011)
Vånkikuljetus nro 86 (2013)
Tämä on ryöstö! (2018)
Näytelmiä > Tampereen Komediateatteri

Avioliitto on ikuista (2007)
Tom & Tom (2013)
Riemurahat (2014)
Ei tolkun häivää (2014)
Kyllä isä osaa (2015)
Ei ketään kotona (2016)
Kyllä isä osaa remix (2017)
Näytelmiä > Muualla

Paljon onnea vaan! (2002, Turun kaupunginteatteri)
Hälläväliä -revyy (2003, Tanssiteatteri MD)
Koukussa (2006, Turun kaupunginteatteri)
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Olga | Simo |
| 1989 | Kuutamouimari | Holkki |
| 1991 | Tuuli leppeä lounaasta |  |
| 1991 | Petterin parempi elämä |  |
| 1998 | Saari |  |
| 2000 | Minä, joki ja metsä | Tengström |
| 2001 | Rentun ruusu | Eikka |
| 2003 | Kohtalon kirja | sheriffi |
| 2004 | Väärät kengät | portieeri |
| 2005 | Lintu sininen | melumestari Holofernes / Verneri |
| 2013 | Vuonna 85 | Lauri Lutavuori |
| 2014 | Kummeli V | lakeija |
| 2015 | Risto Räppääjä ja Sevillan saituri | Arnold Rätvänä (saiturin palvelija) |
| 2015 | Dyykkivuoro - Lyhytelokuva | Veteraani |
| 2018 | Olavi Virta | toimittaja  |
| 2022 | Pelle Hermanni | Viktor |
| 2024 | Kyllä isä osaa -elokuva | isä |