stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eric Clapton
1960-luku > The Yardbirds ja John Mayallin Bluesbreakers (1962–1965)

1960-luvun arvostetuimpiin sähkökitaristeihin lukeutuva Clapton hankki mainetta ensin The Yardbirds -yhtyeessä ja sittemmin John Mayallin Bluesbreakers -yhtyeessä. Hän sai lempinimensä ”Slowhand”, koska joutui vaihtamaan tiuhaan katkeavia kitarankieliään usein kesken esiintymisen käyttäessään kokoamiaan ohuita kielisarjoja. Nimitys tuli yleisön tavasta aloittaa kielenvaihdon aikana hidastempoinen kättentaputus.
Yardbirdsin kanssa 1964 hän teki ensimmäiset levytykset The Yardbirds Live With Sonny Boy Willamson ja Five Live Yardbirds. Yhtye teki 1964–65 useita singlejä, joista ”For Your Love” nousi sijalle 2 Britanniassa. Five Live -albumilla on hänen ensimmäinen levytetty lauluosuutensa, duetto basisti Paul Samwell-Smithin kanssa kappaleessa ”Good Morning Litlle Schoolgirl”.
John Mayallin kanssa hän soitti vuonna 1966 blues-levyllä Blues Breakers with Eric Clapton, jonka myötä Claptonin arvostus nousi edelleen Englannissa. Levyllä on myös Claptonin laulama kappale, Robert Johnsonin ”Ramblin’ on My Mind”. Tähän aikaan ihailijat alkoivat kirjoittaa ”Clapton is God” graffiteja kaduille.
1960-luku > Cream (1966–1968)

John Mayallin suureksi harmiksi Clapton jätti Bluesbreakersin jo ensimmäisen levyn jälkeen. Ginger Baker ehdotti Claptonille yhtyeen perustamista ja Clapton puolestaan halusi soittaa Jack Brucen kanssa. Yhtyeen nimeksi keksittiin Cream.
Jimi Hendrixin ilmaantuminen brittiläiseen musiikkimaailmaan seuraavana syksynä oli kolaus Claptonin maineelle "maailman kovimpana kitaristina".lähde? Clapton kuitenkin on kertonut, että hän sai siitä motivaatiota panostaa myös säveltämiseen ja laulamiseen pelkän kitaransoiton sijaan. Cream saavutti suuren suosion soittamallaan psykedeelisellä ja bluesvaikutteisella rockilla.
Yhtyettä pidetään myös yhtenä heavy metalin edelläkävijöistä. Jo debyyttialbumi Fresh Cream (1966) sai innostuneen vastaanoton. Yhtyeen tunnetuin levy lienee Disraeli Gears (1967), jolla on esimerkiksi klassiset rock-kappaleet "Sunshine of Your Love" jonka hän sävelsi sekä laulaa Brucen kanssa ja "Strange Brew" jonka hän laulaa.
Myös yhtyeen kolmas albumi Wheels of Fire (1968) on arvostettu. Clapton itse jätti usein päävokalistin tehtävät Creamin levyillä basisti Jack Brucelle. Clapton sävelsi varsin vähän Disraeli Gearsin jälkeen keskittyen blues-sovituksiin kuten "Born Under The Bad Sign". George Harrisonin kanssa hän kuitenkin kirjoitti Creamille kuuluisan kappaleen "Badge", joka julkaistiin yhtyeen jäähyväislevyllä Goodbye Cream.
Clapton osallistui myös The Beatlesin jäsenten projekteihin, kuten esimerkiksi The Dirty Mac -yhtyeeseen. Hän soitti The Beatlesin White Albumilla kappaleen "While My Guitar Gently Weeps" kitarasoolot, kun hänen ystävänsä George Harrison oli kutsunut tämän huonosti etenevään levytyssessioon. Clapton soittaa myös John Lennonin Plastic Ono Bandin singlellä "Cold Turkey"
1960-luku > Blind Faith, Derek and the Dominos (1968–1970)

Cream lopetti toimintansa jo vuonna 1968. Clapton jatkoi uraansa kahden muun lyhytikäisen mutta suositun kokoonpanon jäsenenä, ensin Blind Faithissa ja sen jälkeen Derek and the Dominosissa. Molemmat yhtyeet tekivät vain yhden studiolevyn, mutta nämä levyt kuuluvat Claptonin uran arvostetuimpiin. Tähän asti Clapton oli enimmäkseen ollut nimenomaan yhtyeen kitaristi, mutta nyt hän alkoi entistä enemmän myös laulaa itse ja säveltää kappaleita. Blind Faithin kappaleista tunnetuin on gospel-vaikutteinen "Presence Of The Lord", joka kertoo siitä, kuinka Clapton muutti yhä asumaansa Hurtwood -nimiseen taloon. Lauluun on myös liitetty henkisempiä
ja uskonnollisia merkityksiä.
Derek and the Dominosin hitti Layla vuodelta 1970 lienee Claptonin uran tunnetuin kappale.
Claptonin kitarointi oli tässä vaiheessa muuttunut tyyliltään. Hän oli saanut vaikutteita The Band -yhtyeen country-sävyisestä musiikista eikä ollut enää yhtä innostunut soittamaan teräviä blues-lickejä särösoundilla. Tähän vaikutti Creamin aikainen ankara kiertuetahti ja sen harjoittamat pitkät lavaimprovisaatiot, koska hän toisaalta koki Creamin kehityksen tuolloin pysähtyneen ja saaneensa tarpeekseen virtuoottisuuden tavoittelusta.
Sooloura (1970–)

Vuonna 1970 Clapton julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Eric Clapton, jonka kappaleesta ”After Midnight” tuli hitti. Samoihin aikoihin hän tuli riippuvaiseksi heroiiniista ja ajautui rappiolle. Hän kuitenkin toipui vieroitushoidon ansiosta.
Vuonna 1974 kuntoutunut Clapton teki comebackin nostamalla reggaemusiikin hittilistoille Bob Marleyn kappaleesta ”I Shot the Sheriff” tekemällään sovituksella. Vuonna 1977 julkaistiin albumi Slowhand, suuri kaupallinen menestys, jonka tunnetuin kappale lienee J.J. Calen säveltämä ”Cocaine”. Muita albumin hittejä olivat ”Wonderful Tonight” ja southern rock -tyylinen ”Lay Down Sally”.
Noin vuotta myöhemmin Clapton alkoholisoitui. Omien sanojensa mukaan hän oli kerran nostanut revolverin ohimolleen ampuakseen itsensä, mutta jätti tämän tekemättä, koska ei olisi tällöin voinut jatkaa juomista. Aikanaan Clapton toipui tästäkin ja jatkoi tervehtyneenä menestyksekästä soolouraansa. 1980-luvulla Claptonin albumit eivät yleensä olleet kovin suuria kaupallisia menestyksiä. Kuitenkin hänen kappaleistaan tuli usein hittejä. Esimerkki tästä on ”She's Waiting” albumilta Behind the Sun (1985).
20. maaliskuuta 1991 Claptonin 4-vuotias poika, Conor, kuoli pudottuaan 53. kerroksesta äitinsä ystävän asunnosta New Yorkissa. Tästä tapahtumasta Clapton kirjoitti yhden tunnetuimmista kappaleistaan, Tears In Heavenin, joka voitti Grammy-palkinnon. Seuraavana vuonna julkaistiin Claptonin akustinen live-esiintyminen MTV Unplugged -ohjelmassa (televisio-ohjelma, jossa esiintyy yhtyeitä ja artisteja, jotka soittavat musiikkiaan akustisilla soittimilla), josta tuli suuri menestys.
2000-luvulla hän teki B.B. Kingin kanssa albumin Riding with the King, jonka nimikappaleesta tuli menestys. 2004 Clapton palasi bluesjuurilleen julkaisemalla versiot lähes kaikista Robert Johnsonin kappaleista. Vuonna 2005 hän julkaisi albumin Back Home.
Vuonna 2006 Clapton ja J.J. Cale julkaisivat yhdessä albumin The Road to Escondido. Vuonna 2008 he voittivat Grammy-palkinnon levyllään kategoriassa paras nykybluesalbumi.
Clapton on esiintynyt Suomessa viimeksi vuonna 2011 loppuunmyydyllä Hartwall Areenalla ja hänen on määrä esiintyä 17. kesäkuuta 2022 Tampereen Nokia Arenalla.
Muusikkona

Soolourallaan Claptonia luonnehditaan toisaalta säyseän aikuisrockin esittäjäksi, toisaalta suureksi valkoihoiseksi blueskitaran mestariksi. Osaa hänen tuotannostaan on arvosteltu ankarastikin, mutta hänet luetaan silti rock-historian tärkeimpien artistien joukkoon. Suurimpana innoittajanaan Clapton pitää blueslegenda Robert Johnsonia. 1990-luvulla Clapton julkaisi varsin hyvän vastaanoton saaneen levyn From the Cradle, joka sisältää ainoastaan vanhoja blues-standardeja. 2000-luvulla hän on tehnyt cover-versiot liki kaikista Robert Johnsonin kappaleista.
Kitarat

The Yardbirdsissä soittaessaan Claptonin kitaroihin lukeutuivat Fender Telecaster, Fender Jazzmaster, Gretsch 6120 ja Gibson ES-335. 1960-luvulla hän soitti toisinaan myös Gibson Les Paulilla ja Gibson SG:lla, joista erityisesti hollantilaisen The Fool-ryhmän (Simon Posthuma, Marijke Koger, Barry Finch, Josje Leeger) psykedelisin maalauksin koristelema SG-yksilö on kuuluisa.
Myöhemmin hän siirtyi muiden valmistajien kitaroihin. 1980-luvulla Clapton käytti live-esiintymisissään enimmäkseen Fenderin Stratocastereita, joista kuuluisin on Blackie. Blackie on vuoden 1956 Stratocaster-malli. 1970 Clapton osti useita Fendereitä ja yhdisteli niistä mieleisensä, näin sai alkunsa Blackie. Vuonna 2004 kyseinen Blackie-kitara myytiin 959 000 dollarin hintaan.
Diskografia

| --- | --- |
 Eric Clapton Eric Clapton (1970)  461 Ocean Boulevard (1974)  There's One in Every Crowd (1975)  No Reason to Cry (1976)  Slowhand (1977)  Backless (1978)  Another Ticket (1981)  Money and Cigarettes (1983)  Behind the Sun (1985)  August (1986)  Journeyman (1989)  From the Cradle (1994)  Pilgrim (1998)  Reptile (2001)  Me and Mr. Johnson (2004)  Back Home (2005)  Clapton (2010)  Old Sock (2013)  The Breeze: An Appreciation of JJ Cale (2014)  I Still Do (2016)  Happy Xmas (2018)  Meanwhile (2024) :  The Yardbirds For Your Love (1965)  Having a Rave Up (1965) John Mayall's Bluesbreakers Bluesbreakers with Eric Clapton (1966) Cream Fresh Cream (1966)  Disraeli Gears (1967)  Wheels of Fire (1968)  Goodbye Cream (1969) Blind Faith Blind Faith (1969) Derek and the Dominos Layla and Other Assorted Love Songs (1970)
Crossroads Guitar Festival

Crossroads Guitar Festival on sarja Eric Claptonin perustamia musiikkifestivaaleja ja  hyväntekeväisyyskonsertteja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Eric Clapton Portal by Where's Eric! The Eric Clapton Fan Club Magazine (englanniksi)
The Official Eric Clapton Website (englanniksi)
Claptons "Crossroads" Rehab centre, Antigua (englanniksi)
The Unofficial Eric Clapton Website (englanniksi)
The Eric Clapton FAQ (englanniksi)
Sivusto esittelee Claptonin koristellun Gibson SG -kitaran (englanniksi)
Eric Clapton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Crossroads Guitar Festival (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Cream |
| --- | --- |
 Jack Bruce  Eric Clapton  Ginger Baker 
Studioalbumit:  Fresh Cream  Disraeli Gears  Wheels of Fire  Goodbye Cream 
Livealbumit:  Live Cream  Live Cream Volume II  Royal Albert Hall London May 2-3-5-6 2005 
Kokoelmat:  Best of Cream  Heavy Cream  Strange Brew: The Very Best of Cream  Creme de la Cream  The Very Best of Cream  Those Were The Days  20th Century Masters: The Millenium Collection: The Best of Cream  BBC Sessions  Cream Gold 
DVD/VHS:  Farewell Concert  Strange Brew  Fresh Live Cream  Royal Albert Hall London May 2-3-5-6 2005  Cream: Disraeli Gears  Cream: Classic Artists 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Clapton Sveitsissä kesäkuussa 1977.
Bo Bedre

| Bo Bedre |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  sisustaminen ja puutarhanhoito
Kustantaja:  Bonnier
Levikki:  n. 78 000 (2014)
Perustettu:  1961
Kotimaa:   Tanska
Ilmestymistiheys:  kerran kuussa
Kieli:  tanska
Aiheesta muualla
Kotisivu
Bo Bedre on tanskalainen sisustamiseen ja puutarhanhoitoon erikoistunut aikakauslehti, joka on perustettu vuonna 1961. Se ilmestyy kerran kuussa ja kuuluu Bonnier-konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (tanskaksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Gellert Grindelwald

| Gellert Grindelwald |
| --- | --- |
 Johnny Depp Gellert Grindelwardina
Ensiesiintyminen:  Elokuvissa: Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1
Näyttelijä:  Johnny Depp Mads Mikkelsen Michael Byrne (vanha Grindelward) Jamie Campbell Bower (nuori Grindelward)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Mies
Hiusten väri:  kullanruskeat valkoiset (vanhempana)
Silmien väri:  musta (vasen silmä) valkoinen (oikea silmä)
Tupa:  opiskeli Durmstrangin velhokoulussa
Ikä:  kuollessaan n. 115-vuotias
Lojaalius:  itse
Gellert Grindelwald (1883 – maaliskuu 1998) on J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjan henkilö. Gellert Grindewald oli Albus Dumbledoren lapsuuden ystävä ja entinen kumppani, sekä entinen pimeyden velho, joka on kuollessaan suunnilleen Dumbledoren ikäinen. Grindelwald oli tunnetusti maailman toiseksi mahtavin pimeyden velho heti lordi Voldemortin jälkeen. Grindelwald kuvattiin nuorena komeannäköiseksi mieheksi, jolla oli kullanruskeat hiukset. Myöhemmin vanhempana Grindelwaldin hiukset olivat valkoiset ja hänen vasen silmänsä oli mustan ja oikea silmänsä valkoinen ja hänellä oli tuuheat viikset. Elämänsä lopussa Grindelwald kuvataan lähes hampaattomana kalpeana luurankomaisena miehenä, jonka silmät roikkuivat. Grindelwald mainitaan jo sarjan ensimmäisessä kirjassa (Harry Potter ja viisasten kivi) Dumbledoresta kertovassa suklaasammakkokortissa, jossa mainitaan Albus Dumbledoren ja Gellert Grindelwaldin kaksintaistelu vuonna 1945. Grindelwald mainitaan uudestaan sarjan seitsemännessä kirjassa (Harry Potter ja kuoleman varjelukset) ja Ihmeotukset-elokuvasarjassa hänellä on isompi rooli.
Hahmon elämäkerta > Varhainen elämä

Grindelwald syntyi vuoden 1883 tienoilla. Hän opiskeli Durmstrangin velhokoulussa ja alkoi kokeilla pimeyden voimia jo nuorena. Hän oli lahjakas ja kohdisti kouluaikoinaan lähes tappavia loitsuja muihin koululaisiin. Grindelwald pystyi loitsimaan niin voimakkaan harhautus-loitsun, että se teki hänet kokonaan näkymättömäksi. Grindelwald erotettiin kuudentena opiskeluvuotenaan, kun hänen suorittamiaan kieroutuneita pimeyden voimien kokeiluja ei enää voinut katsoa sormien läpi.
Erottamisen jälkeen Grindelwald matkusti kesäksi Godrickin notkoon isotätinsä Bathilda Bagshotin luokse kyläilemään. Hän solmi Notkossa läheisen ystävyyssuhteen nuoren Albus Dumbledoren kanssa,  He aikoivat etsiä Kuoleman varjeluksia, jotta velhot voisivat hallita maailmaa ja paljastaa itsensä jästeille. Kumpikin tosin tavoitteli kuoleman varjeluksia hieman eri syistä: Albuksen hartain toive oli saada käsiinsä Elpymyskivi, jotta hän saisi nähdä sukunsa jälleen ja voisi pyytää heiltä anteeksi. Gellert taas halusi nimenomaan Seljasauvan, ja Elpymyskivi merkitsi hänelle lähinnä manaliusarmeijan saavuttamista.
Grindelwald omaksui Dumbledoren moton "yhteiseksi hyväksi" oikeutukseksi omille teoilleen. Grindelwald oli loistava manipuloimaan ihmisiä. Hän muun muassa käytti  hyväkseen vetovoimaa, jota Albus tunsi häneen. Hän vietteli Dumbledoren, joka jo tuolloin oli äärimmäisen nerokas velho, jotta tämä auttaisi häntä toteuttamaan suunnitelmansa. Grindelwald oli myös hyvin kyvykäs okklumoija ja pystyi peittämään todelliset ajatuksensa Dumbledorelta. Ystävykset solmivat verivalan, joka estäisi heitä satuttamasta toisiaan, jos jompikumpi heistä muuttaisi mielensä.
Hahmon elämäkerta > Grindelwaldin ja Dumbledoren välirikko

Grindelwaldin ja Dumbledoren ystävyys ja hellät tunteet toisiaan kohtaan tulivat kuitenkin tiensä päähän: Albuksen veli Aberforth suuttui nuorukaisten suunnitelmista, ja Grindelwald langetti kidutuskirouksen Aberforthiin. Tämä johti taisteluun, jonka seurauksena Dumbledoren veljesten pikkusisko Ariana kuoli, kun häneen osui kirous. Grindelwald pakeni Englannista kiireesti, sillä hän ei halunnut saada rangaistusta teoistaan: pojan rikoslista oli jo ennestään pitkä.
Grindelwald jäljitti myöhemmin Seljasauvan ja varasti sen sauvantekijä Mykew Gregorovitchilta. Tämän jälkeen pimeyden velho ensimmäisenä maailmassa loi itselleen manaliusarmeijan. Grindelwald kauhistutti Eurooppaa hirmuteoillaan ja murhasi niin velhoja kuin jästejä. Hänen hirmuretkensä eivät ulottuneet Britanniaan saakka, luultavasti siksi että hän pelkäsi entistä parasta ystäväänsä. Hän "oikeutti" rikoksensa Albuksen keksimällä "Yhteiseksi hyväksi" -iskulauseella. Sen mukaan velhot ottaisivat ylivallan jästien omaksi parhaaksi. Grindelwald melkein vangittiin, kun hän oleskeli Yhdysvalloissa, mutta pääsi kummankin pakenemaan. Yhdysvaltain taikakongressin johtaja Seraphina Picquery syytti tapahtuneesta alaistaan Heinrich Eberstadtia. Picqueryn mielestä Eberstadt antoi Grindelwaldin livetä sormiensa välistä.
Hahmon elämäkerta > Grindelwaldin nousu ja tuho

Vuonna 1928 Grindelwald naamioitui henkilöksi nimeltä Percival Vaka ja soluttautui Yhdysvaltain taikakongressiin. Lisko Scamander ja entinen aurori Tina Goldstein onnistuivat kuitenkin paljastamaan hänet, ja niin Grindelwald pidätettiin. Muutaman kuukauden päästä Grindelwald onnistui pakenemaan. Pimeyden velho sai itselleen lisää kannattajia, kun hän näytti näille kuvajaisia tulevaisuudesta: jästit aloittaisivat toisen maailmansodan. Jos jästit käyttävät aseita toisiaan vastaan... kuinka pian he sitten kääntäisivät ne kohti velhoja, Grindelwald sanoi kannattajilleen. Hän perusti tukikohdakseen Nurmengardin linnan, jonne hän myös vangitsi vastustajiaan. Vuonna 1932 Saksan korruptoitunut taikaministeri ja Kansainvälisen velholiiton johtaja Anton Vogel vapautti Grindelwaldin syytteistä. Vogel yritti auttaa Grindelwaldia saavuttamaan velholiiton uuden johtaja paikan. Lisko Scamander ja Grindelwaldia vastaan kääntynyt Valio Barebone (syntyjään Aurelius Dumbledore) kuitenkin paljastivat vaalivilpin ja onnistuivat viivyttämään Grindelwaldin valtaannousua. Kun Grindelwald yritti rangaista Valiota petoksesta ja tappaa hänet, Albus ja Aberforth (Valion biologinen isä) puolustivat poikaa. Koska Albus ainoastaan puolustautui eikä hyökännyt Grindelwaldia vastaan, verivala rikkoutui. Lopulta vuonna 1945, jona toinen maailmansota päättyi, käytiin kaikkien aikojen kaksintaistelu 63-vuotiaan Dumbledoren ja Grindelwaldin kesken. Dumbledore kukisti Grindelwaldin ja otti tältä Seljasauvan. Grindelwald lukittiin loppuelämäkseen Nurmengardiin, ja hän oli linnoituksen ainoa vanki.
Vuonna 1998 eli 53 vuotta myöhemmin Lordi Voldemort tappoi Grindelwaldin selliinsä, koska tämä ei suostunut antamaan hänelle informaatiota Seljasauvan omistajasta. Kun Dumbledore oli Harryn mielessä, hän kertoi että uskoi että Grindelwald alkoi viimeisinä vuosinaan katua tekojaan. Hän halusi hyvittää ne eikä kertonut Voldemortille Seljasauvan olinpaikkaa. Grindelwald kuoli noin 115 vuoden iässä. Ei tiedetä jäikö Nurmengard lopulta Grindewaldin hautakammioksi.
Hahmo elokuvissa > Harry Potterissa

Grindelwald nähdään muutaman kerran elokuvassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1. Ensin hänet nähdään, kun peloissaan oleva Mykew Gregorovitch kertoo Voldemortille kuinka Grindelwald varasti häneltä seljasauvan. Seuraavaksi Grindelwald nähdään, kun Voldemort vaatii häntä kertomaan missä seljasauva on. Grindewald vastaa että sauva haudattiin Dumbledoren kanssa. Elokuvassa nuorta Grindewaldia näyttelee Jamie Campbell Bower ja vanhaa Michael Byrne.
Hahmo elokuvissa > Ihmeotuksissa

Grindelwald on keskeisessä roolissa Ihmeotukset-elokuvasarjan kahdessa ensimmäisessä osassa, Ihmeotukset ja niiden olinpaikat ja Grindelwaldin rikokset. Näissä elokuvissa hahmoa esittää Johnny Depp. Kahden ensimmäisen osan jälkeen Warner Bros pyysi, että Depp jättää roolin, sillä Deppiin kohdistui syytteitä lähisuhdeväkivallasta. Sarjan kolmannesta osasta Dumbledoren salaisuudet alkaen hahmoa näyttelee Mads Mikkelsen. Grindelwaldin rikoksissa nuoren Grindewaldin roolissa on Harry Potter -elokuvissakin Grindewaldia näytellyt Jamie Campbell Bower.
Lambert Petterson

Johan Lambert Petterson (19. marraskuuta 1864 Hausjärvi – 27. syyskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli rakennuksia pääasiassa Tampereelle.
Petterson valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1885. Hän työskenteli opiskelun ohessa Gustaf Nyströmin ja F. A. Sjöströmin arkkitehtitoimistoissa ja valmistuttuaan teki töitä myös Theodor Deckerin kanssa. Myöhemmin (1887–1888) Petterson opiskeli vielä yhden lukuvuoden Dresdenin Polyteknillisessä korkeakoulussa. Sen jälkeen hän toimi kolmisen vuotta lääninrakennuskonttorin vt. esimiehenä Hämeenlinnassa. Seuraavaksi Petterson muutti Tampereelle, missä hän oli vt. kaupunginarkkitehtina F. L. Caloniuksen jälkeen 1891–1900 ja vakinaisena kaupunginarkkitehtina 1902–1918. Tampereen-kautensa jälkeen Petterson työskenteli Hämeenlinnan toisena lääninarkkitehtinä ja yleisten rakennusten ylihallituksen piirustuskonttorin johtajana.
Pettersonin tullessa kaupunginarkkitehdiksi Tampereen kaupungin rakentamisessa alkoi voimakas kehityskausi ja rakennustapain murroskausi. Pettersonilla oli suuri työtaakka hänen johtaessaan tontinmittaukset ja -paalutukset, asemakarttatyöt, rakennustarkastukset, viemärisuunnittelut ja kaupungin omat rakennustyöt. Hänen osalleen tuli muun muassa kaupungin teurastuslaitoksen, sähkölaitoksen, tulli- ja pakkahuoneen, uimalaitoksen ja mielisairaalan rakennustöiden suoritus.
Tampereella Petterson uudisti 1890-luvulla Kyttälän ja Tammelan asemakaavoja ja suunnitteli kaupunkiin lukuisia uusrenessanssityylisiä rakennuksia, joista ensimmäisiä oli Ruuskasen talo. Myöhemmässä tuotannossaan hän omaksui vaikutteita myös jugendtyylistä, mutta se jäi hänen töissään sivurooliin. Petterson oli erikoistunut tehdasrakentamiseen, ja hän piirsi taloja lähes kaikille Tampereen teollisuuslaitoksille.
Rakennuksia

Heinolan VPK:n talo, Heinola,  1891
Puinen asuinrakennus, Näsilinnankatu 38, Tampere, 1892
Scheelen apteekki, Hämeenkatu, Tampere, 1892, purettu 1940
Ruuskasen talo, Hämeenkatu, Tampere, 1892–1900
Klingendahlin kehräämö, Tampere
Finlaysonin pääkonttori, Tampere, 1895 (yhdessä Josef Rengglin kanssa)
Liljeroosin villankehruu- ja värjäystehdas, Kehräsaari, Tampere,  1897
Finlaysonin palatsi, Tampere, 1899
Viikinsaaren ravintolarakennus, Viikinsaari, Tampere, 1900
Marjatan sairaala, Mariankatu, Tampere, 1912
Tampellan eteläkulman laajennus, Tampere,  1912
Aaltosen kenkätehdas, Tammela, Tampere,  1913–1928
Kattohuopatehtaan tehdasrakennus, Tampere, 1914
Mustanlahden sataman makasiinit, 1915
Tampereen keuhkotautiparantola (myöh. Kaupin päiväsairaala), 1915
Ratinan voimalaitos, Tampere, 1917-1919
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koskesta voimaa: Lambert Petterson
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Albania lasten Eurovision laulukilpailussa

| Albania lasten Eurovision laulukilpailussa |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  RTHS
Esiintymiset
Ensiesiintyminen:  2012
Esiintymiskerrat:  10
Paras sijoitus:  5. (2015)
Huonoin sijoitus:  17. (2018, 2019)
Paras pistemäärä:  126
Huonoin pistemäärä:  35
Viimeinen sija:  1 (2012)
Albania on osallistunut lasten euroviisuihin vuodesta 2012. Sen paras sijoitus on vuodelta 2015, kun Mishaela Rapo sijoittui viidenneksi kappaleella Dambaje.
Osallistujat

| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Igzidora Gjeta | "Kam një këngë vetëm për ju" | 12. | 35 |
| 2015 | Mishela Rapo | "Dambaje" | 5. | 93 |
| 2016 | Klesta Qehaja | "Besoj" | 13. | 38 |
| 2017 | Ana Kodra | "Mos ma prekni pemën" | 13. | 67 |
| 2018 | Efi Gjika | "Barbie" | 17. | 44 |
| 2019 | Isea Çili | "Mikja ime fëmijëri" | 17. | 36 |
| 2021 | Anna Gjebrea | "Stand By You" | 14. | 84 |
| 2022 | Kejtlin Gjata | "Pakëz Diell" | 12. | 94 |
| 2023 | Viola Gjyzeli | "Bota ime" | 8. | 115 |
| 2024 | Nikol Çabeli | "Vallëzoj" | 7. | 126 |
Kypros lasten Eurovision laulukilpailussa

| Kypros lasten Eurovision laulukilpailussa |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  CyBC
Toiminut isäntämaana:  2008
Esiintymiset
Ensiesiintyminen:  2003
Esiintymiskerrat:  10
Paras sijoitus:  8.
Huonoin sijoitus:  16.
Paras pistemäärä:  69
Huonoin pistemäärä:  16
Kypros on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun kymmenen kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2003. Kyproksen paras sijoitus on kahdeksas, jonka se on saavuttanut vuosina 2004 ja 2006.
Kypros järjesti vuoden 2008 kilpailun.
Osallistujat

| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Theodora Rafti | "Mia Efhi" | 14 | 16 |
| 2004 | Marios Tofis | "Onira" | 8 | 61 |
| 2006 | Luis Panagiotou & Christina Christofi | "Agoria Koritsia" | 8 | 58 |
| 2007 | Yiorgos Ioannides | "I Musiki Dini Ftera" | 14 | 29 |
| 2008 | Elena Mannouri & Charis Savva | "Gioupi Gia!" | 10 | 46 |
| 2009 | Rafaella Costa | "Thalassa, Helios, Aeras, Fotia" | 11 | 32 |
| 2014 | Sophia Patsalides | "I pio omorfi mera" | 9 | 69 |
| 2016 | George Michaelides | "Dance Floor" | 16 | 27 |
| 2017 | Nicole Nicolaou | "I Wanna Be a Star" | 16 | 45 |
| 2024 | Maria Pissarides | "Crystal Waters" | 13 | 60 |
Kyproksen edustaja George Michaelides esiintymässä vuoden 2016 kilpailun harjoituksissa.