stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raamatun luomiskertomus
Kertomuksen rakenne

Raamattu alkaa luomiskertomuksella (1 Moos. 1:1-2:3), jossa Jumala luo maailman kuudessa päivässä. Kolmena ensimmäisenä päivänä Jumala luo elämälle suotuisan ympäristön niin, että ensimmäisenä päivänä hän luo yön ja päivän, toisena päivänä taivaan ja meren sekä kolmantena päivänä hän erottaa merestä maan, jossa alkaa kasvaa kasveja. Tämän jälkeen Jumala alkaa täyttää luomaansa ympäristöä samassa järjestyksessä. Neljäntenä päivänä hän luo yötä ja päivää hallitsevat valot, viidentenä päivänä merenelävät ja siivekkäät eläimet sekä kuudentena päivänä hän luo maaeläimet sekä myös ihmiset, joille Jumala antaa tehtäväksi kaikkien elävien olentojen hallitsemisen. Luomiskertomuksen mukaan seitsemäntenä päivänä Jumala lepäsi.lähde?
Toisessa luvussa, heti kuuden päivän luomiskertomuksen jälkeen, seuraa yksityiskohtaisempi luomiskertomus, joka keskittyy ihmisiin ja heidän lähiympäristöönsä (1 Moos. 2:4-25). Tämä kertomus ei toista kaikkea kuuden päivän luomiskertomuksesta, mutta tämäkin kertomus alkaa tyhjästä Maasta. Jumala luo maan tomusta ihmisen hoitamaan maata sekä puhaltaa häneen elämän hengen. Jumala myös istuttaa itään Eedenin puutarhan, jossa kasvavat Elämän puu sekä Hyvän ja pahan tiedon puu. Tässä luvussa ihmisille myös annetaan nimet, Aadam ja Eeva. Myös Jumalan nimi Jahve mainitaan ensimmäisen kerran. Kertomuksessa myös annetaan ihmiselle suhdehierarkia, jossa Jumala on ihmisen yläpuolella ja luonto on alistettu palvelemaan ihmistä.
Kertomuksen alkuperä

Luomiskertomuksen alkuperää tai alkuperäisiä kirjoittajia ei tunneta tarkasti. Vanhan käsityksen mukaan sen, kuten koko Toorankin, kirjoittajana pidettiin Moosesta, minkä takia Martti Lutherista alkaen Raamatun viittä ensimmäistä kirjaa on kutsuttu Mooseksen kirjoiksi. Tällä näkemyksellä on edelleen kannatusta uskonnollisissa piireissä, sillä useat Raamatun kohdat tuntuvat viittaavan Moosekseen niiden kirjoittajana. Raamatun aikaviittauksista voidaan päätellä Mooseksen mahdollisesti eläneen joskus aikavälillä 1500–1200 eaa. Sitä ennen kirjojen aiempi nimitys on ollut kreikan kantainen Pentateukki.lähde?
Uskonnosta riippumattomissa tutkimuksissa 1700-luvulta alkaen on kehitetty useita lähdekriittisiä teorioita Mooseksen kirjojen alkuperästä. Kuuluisimpia näistä ovat Julius Wellhausenin tutkimukset. Teorioiden perusteella vaikuttaa, että luomiskertomuksen ensimmäinen osa, eli seitsemän päivän luomiskertomus, olisi peräisin ns. Pappiskirjasta ja toinen osa, eli kertomus Eedenin puutarhan ja ihmisen luomisesta, olisi peräisin ns. Jahvistilähteestä. Jahvistilähteen arvellaan olevan lähteistä vanhin, 800- tai 900-luvulta eaa. ja Pappiskirjan arvellaan olevan peräisin 400-luvulta eaa. Kyseiset teoriat eivät kuitenkaan ole ongelmattomia ja niitä onkin kritisoitu useissa uudemmissa tutkimuksissa. Materiaalin vähäisyyden vuoksi voikin olla, ettei alkuperää koskaan saada varmuudella selvitettyä.
Tieteen kritiikki

Modernin tieteen näkökulmasta kuuden päivän luomiskertomuksessa on kaksi ongelmaa, sillä kasvit näyttäisivät tulevan esiin jo ennen auringon luontia ja geologisten havaintojen mukaan Maapallon muodostumiseen on täytynyt kulua miljardeja vuosia eikä kuutta päivää.
Luomiskertomus kuvaa koko maailmankaikkeuden synnyn ja sitä on siksi verrattu jo antiikin aikana kosmologisiin havaintoihin ja teorioihin. Siksi väittely luomispäiväksi käännetyn sanan merkityksestä ja siten luomishetken ajankohdastakaan ei ole modernin tieteen synnyttämää, vaan jo Kirkkoisät Basileios Suuri ja Augustinus pohtivat asiaa kirjoituksissaan 300- ja 400-luvuilla. Basileios kannatti kirjaimellista vuorokauden tulkintaa kun taas Augustinus pohtii Jumalan valtio-teoksessaan, että päivä on symbolinen sana, jonka todellista pituutta on lähes mahdotonta selvittää. Yhä edelleenkin tulkinta on, että päiväksi käännetty sana voi tarkoittaa yhtä hyvin joko kirjaimellisesti vuorokautta tai sitten hyvinkin pitkää geologista aikakautta, ja tutkijat ovat asiasta erimielisiä, sillä sanan alkuperäistä tarkoitusta ei voida Raamatun muidenkaan kohtien perusteella kiistatta määrittää. Raamatun teksti mahdollistaa siis tulkinnan, jonka mukaan luomistapahtuma on voinut tapahtua jopa miljardeja vuosia sitten tai luominen on voinut kestää pidempäänkin kuin kuusi vuorokautta.
Luomiskertomuksesta on myös yleensä uskonnollisissa piireissä ajateltu, että kertomus tarjoaa enemmänkin historiallisen totuuden kuin tieteellisen totuuden, eikä sitä tarkoituksella ole kirjoitettu modernin tieteen vaatimalla tarkkuudella, vaan se on kirjoitettu niin helppoon ja yksinkertaiseen muotoon, että kaikki ihmiset voivat sen ymmärtää. Jean Calvinin tulkinnan mukaan luomiskertomuksen kieli on kuvaannollista eikä tieteellistä, ja se on kirjoitettu niin kuin Mooseksen aikalaiset olisivat sen kirjoittaneet, jos olisivat todistaneet luomistapahtumat omin silmin.
Luomiskertomuksen ajoitus > Nuoren Maan kreationismi

Nuoren Maan kreationismin mukaan Maa on luotu yleensä noin 6 000 vuotta sitten. Sekä uskonnolliset juutalaiset että kristityt ovat moneen eri otteeseen ja toisistaan riippumatta pyrkineet laskemaan luomisen ajankohtaa käyttämällä apuna Genesiksessä ja muissa Raamatun osissa annettuja sukupuita ja ihmisten ikiä. Luomisen on yleisesti laskettu tapahtuneen 4000-luvulla eaa., tarkka vuosi on vaihdellut laskutavasta riippuen. Kuuluisin on arkkipiispa James Ussherin 1600-luvulla määrittämä Ussherin–Lightfootin kalenteri, jonka mukaan maailma luotiin sinä iltana, joka edelsi päivämäärää 23. lokakuuta vuonna 4004 eaa.lähde?
Luomiskertomuksen ajoitus > Vanhan Maan kreationismi

Vanhan Maan kreationismi on oppi, jonka mukaan maapallon tieteellisesti havaittu miljardien vuosien ikä ei ole ristiriidassa Raamatun luomiskertomuksen kanssa, vaan erot voidaan selittää eri tavoilla.lähde?
Ensimmäinen Mooseksen kirja alkaa toteamuksella: ”Alussa Jumala loi taivaat ja maan.” (1. Mooseksen kirja 1:1.) Joidenkin raamatunoppineiden mielestä jakeessa kuvaillaan toimintaa, joka ei sisälly jakeesta 3 eteenpäin kuvailtuihin luomispäiviin. Tämän käsityksen, niin sanotun aukkojen kreationismin mukaan Raamatun ensimmäisen lauseessa tarkoitettu maapallon ja koko maailmankaikkeuden luominen tapahtuivat määrättömiä aikoja ennen kuin luvun seuraavissa jakeissa kuvatut luomispäivät alkoivat.
Toinen yleinen selitys on niin kutsuttu päivä-aikakausi-käsitys, jonka mukaan yksi luomispäivä voi tarkoittaa pitkääkin aikakautta. Raamattu ei kerro luomispäivän pituutta. ”Päiväksi” käännetty heprean sana voi viitata 24-tuntisen vuorokauden lisäksi muunkin pituisiin ajanjaksoihin, joihin sisältyy mm. pitkä aika tai epätavalliseen tapahtumaan kulunut aika. Käytetty sana mahdollistaa käsityksen, että jokainen ”päivä” saattoi kestää miljardeja vuosia.
Suhde antiikin maailmankuvaan

Genesiksen ensimmäisessä luvussa kuvattu maailmankuva vastaa suurelta osin varhaisantiikin Lähi-idän yleistä maailmankuvaa. Maailmankuvan lähteenä on yleisimmin mainittu babylonialainen maailmankuva, vaikka maailmankuva on yleisitämainen. Maailmankuvien vastaavuus on yksi peruste ajoittaa Raamatun luomiskertomuksen kirjoittaminen Babylonian pakkosiirtolaisuuden aikaan.lähde?
Varhaisantiikin Lähi-idän maailmankuvaan kuului käsitys litteästä maasta, jonka yläpuolella oli taivaankansi. Taivaankannen päällä oli vettä, joka tuli taivaankannen aukoista sateena maahan. Käsitys selitti myös taivaan värin. Raamatun luomiskertomuksessa on siten kuvattu sen ajan yleinen käsitys maailmasta. Suurin ero ympäröivän kulttuurin maailmankuvaan on se, että taivaankappaleita ei pidetä jumalina, vaan Jumalan luomina taivaankannen osina.lähde?
Varhaisimmat kiinalaiset kirjoitusmerkit viittaavat eräiden kristittyjen tutkijoiden mukaan Raamatun luomiskertomukseen, kuten sanat puutarha, paratiisi, joki ja metsä. Metsä-sana on kiinaksi kaksi puuta vierekkäin ja tämä merkitsee kiinalaisille kristityille luomiskertomuksen hyvän ja pahan tiedon puita. Sana joki kirjoitetaan neljällä viivalla, jotka kuvaavat jokia ja luomisessa mainitaan neljä jokea nimeltä. Esimerkiksi puutarha-sana syntyy kiinaksi, kun piirretään yhteen kirjaimeen sanat pöly, henkäys, kaksi henkilöä ja suljettu(tai aidattu) alue. Henki-sana syntyy kiinaksi sanoista taivas, suoja, vesi, sade, kolme persoonaa ja ihmeiden tekijä.
Suhde muihin luomiskertomuksiin

Seitsemälle savitaululle kirjoitettu babylonialaisten luomiskertomus Enūma Eliš on hyvin erilainen kuin Raamatun luomiskertomus, mutta niissä on siitä huolimatta joitakin pieniä yhtäläisyyksiä kuten valon ilmestyminen ennen auringon luontia ja jumalien tarve levätä. Raamatun luomiskertomus on kuitenkin korostetun yksijumalainen, ja toisin kuin Enūma Elišissä, Raamatun kertomuksessa taivaan valoja tai merihirviöitä ei pidetä jumalina vaan Jumalan luomina. Tärkeä ero on myös se, että Raamatun luomiskertomuksen mukaan Jumala loi kaikkeuden tyhjästä (ex nihilo) kun taas Enūma Eliš alkaa kaaostilanteesta.
Uskontokuntien tulkintoja > Kristilliset tulkinnat

Jo varhaiskristillisenä aikana monet kristityt teologit tulkitsivat Raamatun luomiskertomuksen allegoristesti eli vertauskuvallisesti. Tällaisia tulkintoja vastaan Basileios Suuri kirjoitti kuitenkin saarnakokoelmansa Kuuden päivän luomistyö, jossa hän väitti, että kertomus oli ymmärrettävä kirjaimellisesti: hänen mukaansa Jumala oli todellakin luonut maailman kuudessa päivässä.
Yksi tärkeä ihmisen luomiseen liittyvä kysymys on niin sanottu perisynti. 1. Mooseksen kirjan luvussa 3 kerrotaan, kuinka ensimmäiset ihmiset lankesivat syntiin. Roomalaiskirjeen 5. luku kertoo, miten tuo synti luettiin koko ihmiskunnan päälle ja ihmiskunta tarvitsi Sovittajaa. Kristillisyys näkee tuona sovittajana Jeesuksen Kristuksen. Jos ihmisen luomista ei oteta kirjaimellisesti, muuttuu myös Kristuksen sovitustyö ihmiskunnan puolesta.lähde?
Uskontokuntien tulkintoja > Juutalaiset tulkinnat

Juutalainen midraš ja saarnojen tulkinnat kertovat, että luomiskertomusta edelsi kuusi asiaa: Toora ja Valtaistuin luotiin, patriarkkojen luominen ajateltiin ennalta, Israelin luominen ajateltiin ennalta, Jerusalemin temppelin luominen ajateltiin ennalta, Messiaan nimi ajateltiin ennalta ja parannuksenteko ajalteltiin ennalta
Mišna opettaa, että Jumala loi maailman kymmenellä jumalallisella lausumalla. Mišna kysyy, että eikö Jumala toki olisi voinut luoda maailman vain yhdellä lausumalla, ja vastaa itse, että jos Jumala olisi tehnyt niin, ihmiset pitäisivät luomakuntaa halvempana ja tuntisivat vähemmän tunnontuskia rikkoessaan sitä vastaan.
Luettelo Raamatun luomiskertomuksista

Raamattu sisältää noin 20 erilaista luomiskertomusta.
Sananlaskut 8:1-31
Psalmi 33
Psalmi 104
Jeremia 10:2-16
Jemia 4:22-28 (käänteinen luominen ja maan autioituminen)
Jesaja 28:16-29
Jesaja 40:1-31
Jesaja 44:2-45:25
Jesaja 11:1-10
Hoosea 2:8-23
Genesis 1
Genesis 2
Psalmi 89
Psalmi 8
Psalmi 19
Psalmi 102
Job 4-27
Job 28
Job 29-42
Johanneksen evankeliumi 1:1-18
Ilmestyskirja 21:1-22:5
Huomiolista

↑  Virren kirjoittaja Britt G. Hallqvist (1914−1997) oli sekä lastenkirjailija että virsirunoilija. Joitakin hänen lastenkirjojaan on suomennettu. Jumala loi auringon, kuun on Hallqvistin ainoa virsi virsikirjassamme. Ruotsin virsikirjassa niitä on 17, ja hänen ruotsintamiaan tai uudistamiaan on useita kymmeniä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
1. Moos. 1:1–31, 1. Moos. 2:1–25
Raamatun luomiskertomus on tiedettä uudessa museossa Yhdysvalloissa, HS, 14.4.2007, Pekka Mykkänen
Tutkija: Raamattu ei kerro ajan alusta. Helsingin Sanomat 9.10.2009.
| n k 1>  Mooseksen kirja (Genesis) |
| --- | --- |
Alkuhistoria (1–11):  Luomiskertomus (1–2)  Syntiinlankeemus (3)  Kain ja Abel (4)  Genesiksen sukuluettelot (5:1–6:8, 11:10–26)  Vedenpaisumus (6:1–9:28)  Haamin kirous (9:20–27)  Kansojen taulu (10:1–11:9)  Baabelin torni (11:1–9) 
Kantaisien historia (12–50):  Abraham (12–23)  Siddimin laakson taistelu (14:1–17)  Abrahamin liitto (15)  Sodoma ja Gomorra (19:1–28)  Iisak (21–35)  Iisakin sitominen (22)  Jaakob ja hänen poikansa (25–50)  Jaakobin tikapuut (28)  Jaakobin paini (32:22–32)  Joosef (37–50)  Jaakobin siunaus (49) 
Lähteet:  Pappiskirja  Jahvisti  Elohisti
Oulun vesiliikuntakeskus

Oulun vesiliikuntakeskus on Oulun Raksilan kaupunginosaan suunniteltu uimahalli, joka on määrä rakentaa vuosina 2026–2029. Se korvaa helmikuun 2025 lopussa suljetun Oulun uimahallin. Rakennushankkeen budjetti on 80 miljoonaa euroa.
Vesiliikuntakeskuksen arkkitehtisuunnittelusta järjestettiin syksyllä 2024 kutsukilpailu, jonka voitti Arkmill oy ehdotuksellaan ”Laituri”. Tontin kaavoitusta on tehty voittajaehdotuksen pohjalta. Suunnitelmassa kolmekerroksisen hallin kokonaisala on 20 000 neliömetriä. Altaita on kahdeksan kappaletta: 10-ratainen 50 metrin allas, 25 metrin kuntoallas, opetusallas, monitoimiallas, kaksi lastenallasta, syvä hyppyallas sekä kylmävesiallas.
Waffen-SS

| Waffen-SS |
| --- | --- |
 Waffen-SS:n riimumerkit.
Toiminnassa:  1935–1945
Valtio:   Saksa
Aselajit:  Heer (maavoimat)
Osa joukkoa:  Schutzstaffel (SS)
Koko:  yli 950 000
Motto:  Meine Ehre heißt Treue   (suom. Uskollisuus on kunniani)
Värit:  musta, harmaa / vihreä
Sodat ja taistelut:   toinen maailmansota (itärintama, länsirintama) 
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  SS-Obergruppenführer Josef Dietrich SS-Obergruppenführer Felix Steiner SS-Obergruppenführer Theodor Eicke SS-Brigadeführer Wilhelm Monhke SS-Brigadeführer Otto Kumm SS-Brigadeführer Fritz Freitag SS-Brigadeführer Léon Degrelle
Waffen-SS (suomeksi myös Ase-SS) oli natsi-Saksan Schutzstaffel-joukkojen (SS) aseistettu siipi. Sen juuret olivat erilaisissa radikaaleissa oikeistolaisissa maanpuolustusjärjestöissä kuten Freikorps ja Sturmabteilung (SA). Nämä järjestöt käytännössä sulautettiin vuonna 1934 SS-Verfügungstruppeksi (SS-VT) eli taistelutukijoukoiksi. Tämä yhdessä Adolf Hitlerin henkivartiokaartin Leibstandarte Adolf Hitlerin (LAH) kanssa olivat suoria Waffen-SS:n edeltäjiä. Waffen-SS:n tehtävä oli toimia Saksan eliittinä, ja saikin mainetta tehokkaana eliittisotilasjärjestönä. Waffen-SS sai hyvän aseistuksen, ja sen sotilaallinen johto oli komennettu Wehrmachtista. Waffen-SS oli myös ensimmäinen maastopukuja laajassa mittakaavassa käyttänyt sotilasorganisaatio.
Waffen-SS:n taisteluorganisaatio kasvoi sodan aikana 38 divisioonan vahvuiseksi ja käsitti yli 950 000 miestä.
Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan alussa Waffen-SS-joukkoja halveksuttiin Wehrmachtin osalta ja monet Wehrmachtin vanhoista komentajista mielsivät Waffen-SS:n samanlaisiksi katutappelijoiksi Sturmabteilungin (SA) kanssa. Vaikka SS-upseereilta puuttuikin sotilaallista kokemusta sodan alussa, niin myöhemmin Waffen-SS:n miesten kovan kunnon ja kurin kautta he alkoivat saada Wehrmachtin hyväksynnän ja Waffen-SS liitettiin vuonna 1940 Wehrmachtin neljänneksi päähaaraksi. Tämä tarkoitti sitä, että Wehrmachtin ohjesäännöt alkoivat koskea myös Waffen-SS-miehiä, vaikkakin joukon poliittisten juurien takia sille annettiin erikoisoikeudeksi käyttää tervehdyksessä natsitervehdystä eikä SS-miesten tarvinnut osallistua sotilaskirkkoon.
Suuri Waffen-SS-sotilaiden armeija taisteli muun muassa Kurskin ja Ardennien taisteluissa. Jotkin Waffen-SS-osastot syyllistyivät sotarikoksiin, pahimmat tapaukset olivat Oradourissa ja Marzabuttossa, sekä Malmedyn verilöyly.
Ulkomaalaiset vapaaehtoiset

Wehrmacht ei halunnut SS:stä kilpailijaa, joten varsinaisia Saksan kansalaisia ei voitu ottaa asevelvollisina SS:ään. Valloitussotien alettua Waffen-SS värväsi paljon ulkomaiden kansalaisia, koska sitä ei tämä rajoitus koskenut. Alkuvaiheessa SS värväsi lähinnä etnisiä saksalaisia (Volksdeutsche). Sodan laajentuessa ja SS:n vallan kasvaessa nämä etniset kriteerit vähitellen hävisivät ja Waffen-SS:ään päätyi lopulta lähes kaikkien valloitettujen ja liittolaismaiden kansalaisia. Virossa SS:ään pakotettiin jopa pakko-otettuja virolaisasevelvollisia.
Sama rajoitus koski aseita; sodan alussa Wehrmacht piti SS:ää lähinnä viidennen tason nostoväkenä, ja SS:lle annettiin esimerkiksi tšekkiläisiltä sotasaaliina saatuja kiväärejä. Myöhemmin Waffen-SS sai hankittua yhä enemmän tavallista maavoimien kalustoa, ja sodan lopussa Waffen-SS:llä oli jopa omia panssariyksiköitä. Leibstandarte SS Adolf Hitler oli kuitenkin aina poikkeus: se sai nopeasti haluamansa varustuksen. Lisäksi SS:n riveissä palveli tuntematon määrä vapaaehtoisia Neuvostoliiton alueelta.
Waffen-SS:ssä palveli 1 207 suomalaissotilasta SS-vapaaehtoispataljoona Nordostissa vuosina 1941–1943.
Ulkomaalaiset vapaaehtoiset > Ulkomaalaisten vapaaehtoisten kokonaismäärät

Alankomaiden valtakunnankomissariaatti 60 000
Unkarin kuningaskunta 50 000
Belgian valtakunnankomissariaatti 43 000
Ukrainan valtakunnankomissariaatti 40 000
Latvia (Ostlandin valtakunnankomissariaatti) 32 000
Itsenäinen Kroatian valtio 25 000
Ranska 20 000
Viro (Ostlandin valtakunnankomissariaatti) 20 000
Italian kuningaskunta 19 000
Luxemburg 10 211
Tanskan protektoraatti 9 000
Norjan valtakunnankomissariaatti 6 000
Albanian protektoraatti 5 500
Romanian kuningaskunta 4 000
Suomi 1 406
Brittiläinen Intia 1 150
Sveitsi 800
Bulgarian kuningaskunta 550
Espanjan valtio 300
Ruotsi 180
Liechtenstein 80
Yhdistynyt kuningaskunta 75
Japanin keisarikunta 10
Yhdysvallat 8
Thaimaa 3
Irlanti 2
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Waffen-SS tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä rikollisjärjestöksi, lukuun ottamatta vuodesta 1943 eteenpäin värvättyjä asevelvollisia, joiden katsottiin olleen pakotettuja liittymään. Useissa maissa rivijäsenetkin tuomittiin vuosien vankeusrangaistuksiin.
Waffen-SS aiheuttaa yhä sisä- ja ulkopoliittista keskustelua erityisesti Virossa ja Latviassa, missä neuvostoaikana Waffen-SS:ssä palvelu oli tuomittua. Veteraanien itsensä mielestä he puolustivat maataan yhdessä saksalaisten kanssa loppukesästä 1944 hyökkäävää puna-armeijaa vastaan. Samankaltainen keskustelu koskee Ukrainaa, missä perustettiin galitsialainen Waffen-SS:n yksikkö Saksan jo ollessa häviämässä toisen maailmansodan peräytyessään Neuvostoliitosta.
Kirjallisuutta

Guerra, Nicola (2012) I volontari italiani nelle Waffen-SS. Il pensiero politico, la formazione culturale e le motivazioni al volontariato. Una storia orale. Annales Universitatis Turkuensis.*
Munoz, Antonio J. (1991). Forgotten Legions: Obscure Combat Formations of the Waffen-SS. Axis Europa, Inc. ISBN 0-7394-0817-8.
Quarrie, Bruce (1983). Hitler's samurai: The Waffen-SS in action. Arco Pub. ISBN 0-668-05805-6.
Stein, George H. (suom. 2004) Waffen-SS. Hitlerin eliittikaarti sodassa 1939-1945. Ajatus Kirjat. ISBN 978-951-20-7807-3.
Williamson, Gordon (1995). Loyalty is my Honor.  Motorbooks International. ISBN 0-7603-0012-7.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waffen-SS Wikimedia Commonsissa
Axis History Factbook: Waffen-SS
The German SS/Waffen-SS in WWII
| n k Schutzstaffelin (SS) organisaatiot |
| --- | --- | --- |
| SS:n haarat |  Allgemeine SS  Waffen-SS  Ahnenerbe SS  |  |
| Johtoporras |  Reichsführer-SS  SS- ja poliisijohto  Henkilökunta  |  |
| Päämajat |  Reichsführer-SS:n päämaja  SS-Hauptamt  SS Führungshauptamt  RSHA  Talous- ja hallinnonministeriö  Rotu- ja asutusministeriö  Etnisten saksalaisten keskusministeriö  Saksalaisten uudelleenasuttamisen valtakunnankomissaario  SS-oikeusistuin  SS-henkilökunnan ministeriö  Opetusministeriö  |  |
| Erikoisosastot |  SS-Totenkopfverbände  Einsatzgruppen  Reichssicherheitsdienst  SS-Begleitkommando des Führers  SD (tiedustelupalvelu)  Ahnenerbe  |  |
| Poliisiyksiköt |  OrPo (järjestyspoliisi)  KriPo (rikospoliisi)  Gestapo (salainen valtionpoliisi)  SiPo (turvallisuuspoliisi)  |  |
| Waffen-SS:n yksiköt |  Waffen-SS:n yksiköt  Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä  SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler  |  |
| SS:n hallinnoima teollisuus |  Ostindustrie  Deutsche Wirtschaftsbetriebe  |  |
| Sekalaiset |  Deutsche Ausrüstungswerke  Das Schwarze Korps  Allachin posliini  Apollinaris  Mattoni  SS-arvot  Sudetenquell  |  |
Paul Wallenius

Paul August Rafael Wallenius
Paul August Rafael Wallenius (15. tammikuuta 1889 Dragsfjärd – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat konttoristi August Heliodorus Wallenius ja Sigrid Albertina Helena Lindroos. Paul Walleniuksen nuorempi veli oli runoilijanakin tunnettu Allan Wallenius.
Opinnot

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1908 ja kirjoittautui Turkulaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen  tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1908–1912 ja toimi sen jälkeen virkamiehenä Suomen yhdyspankin Turun konttorissa.
Jääkäriaika

Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavalle Pfadfinder-kurssille, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 24. maaliskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan. Pataljoonasta valittiin rohkeimmat ja kylmäverisimmät miehet  ja heidät komennettiin vuoden 1915 lopulla etappitehtäviin Ruotsiin ja oli ensin Haaparannan etappiasemalla (hän käytti etappimiehenä nimeä Weijde), josta hänet siirrettiin helmikuussa vuonna 1916 Uumajan etappiasemalle ja toukokuussa vuonna 1916 jälleen Haaparannalle. Hän saapui joulukuussa vuonna 1917 purjeveneellä Ahvenanmaan kautta Turkuun ja matkusti sieltä Helsinkiin ja aloitti työskentelyn Uuden metsätoimiston erikoislähettinä sekä harjoitus- ja asehankintatehtävissä eri puolilla Suomea. Hän osallistui syksyllä vuonna 1917 ensimmäisen suojeluskuntia varten suunnitellun painetun harjoituskirjasen laatimiseen ( Nostoväkipäällystön käsikirja) yhdessä tohtori Bouchin, Paul Hendrichssonin ja Svedlinin kanssa.
Suomen sisällissota

Hän johti yhdessä Lapuan Laurilan kanssa 30. tammikuuta 1918 pohjalaisten etujoukot (lapualaisia ja ylihärmäläisiä) Seinäjoelta Haapamäelle, missä hän Vilppulan–Mäntän rintaman muodostumisen alkupäivinä hoiti yhteyttä päämajaan sekä selustan puhdistusta. Walleniuksen puhdistusten yhteydessä vangittiin lukuisia työväenliikkeessä mukana olleita henkilöitä, jotka myöhemmin teloitettiin. Heidän joukossaan oli muun muassa kansanedustaja Samuli Rantanen, joka ei kuulunut punakaartiin. 2. helmikuuta 1918 Wallenius siirrettiin Vilppulaan ja sieltä edelleen 4. helmikuuta 1918 Ruovedelle, missä hän johti ensimmäistä Paarlammin taistelua ja toimi sen jälkeen puolustustaistelukauden aikana Hämeen ryhmän komentajana Ruoveden rintamalohkolla valkoisen armeijan yleisen etenemisen alkamiseen saakka. Hän johti Tampereen hyökkäysliikkeen aikana 14. maaliskuuta 1918 alkaen ns. Walleniuksen eli Pohjan kolonnaa ja 22. maaliskuuta 1918 lähtien Hämeen ryhmän 1. Ruoveden pataljoonaa. Hän otti osaa rintamanmurtotaistelujen jälkeen mm. Suinulan, Messukylän ja Kalevankankaan taisteluihin. Hän kaatui Kalevankankaalla 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Turun sankarihautaan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 6. marraskuuta 1915  Gruppenführer 5. helmikuuta 1916  Luutnantti 18. helmikuuta 1918  Kapteeni 3. maaliskuuta 1918 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki |