stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
La Roche-Guyonin linnan potager

Muotopuutarhan ihanteita noudattava La Roche-Guyonin linnan hyötypuutarha vuonna 2010.
La Roche-Guyonin linnan hyötypuutarha (ransk. potager) sijaitsee Val-d’Oisen departementissa La Roche-Guyonin kylässä, noin 70 kilometriä Pariisista länteen. Se on geometrisena muotopuutarhana toteutettu julkinen puutarha, jonka istutusalueet sisältävät  hyötykasveja. Se avattiin vuonna 2004 yleisölle 1700-luvulla suunniteltuun asuunsa entistettynä. Noin 3,5 hehtaarin kokoinen alue on saanut Ranskan kulttuuriministeriön Jardin remarquable -tunnuksen 2011 ja vuodesta 2013 alkaen kaikki sen tuotteet ovat luomulaatua. Ruohovartisten kasvien lisäksi puutarhaan on istutettu myös satoja hedelmäpuita ja siksi siitä käytetään myös nimeä potager-fruitier.
Historia

La Roche-Guyonin linnaan kuuluu tyyliltään erilaisia puutarhoja. Niistä yksi on potager eli hyötypuutarha, joka perustettiin alkuperäisessä muodossaan 1697.  Nykyinen potager-fruitier perustuu 1740-luvulla tehtyihin uudistuksiin. Linnan omistajat olivat tuolloin kiinnostuneet maanviljelystä ja valistusfilosofiasta  ja halusivat tunnelmaltaan tieteellisen ja kokeellisen, mutta kuitenkin kauniin puutarhan. Tuloksena oli tiukan geometrinen muotopuutarha à la française, jossa istutusalueet toteutettiin ajan tavasta poiketen käyttämällä koristekasvien sijaan hyötykasveja, kuten juureksia, vihanneksia ja yrttejä. Ranskan vallankumouksen jälkeen tämä periaate kuitenkin katosi ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen aluetta käytti itsenäinen kauppapuutarha, kunnes viljelmät hylättiin noin 1955 ja alue jäi vuosikymmeniksi unohduksiin.
Puutarhasuunnitelma

Muurien ympäröimä potager sijaitsee linnan ja Seinejoen välissä ja se on pinnanmuodoiltaan tasainen. Kun sitä ruvettiin entistämään 2000-luvun alussa, se haluttiin palauttaa alkuperäiseen vuoden 1741 asuunsa. Työ kesti kolme vuotta ja se valmistui heinäkuussa 2004, jolloin puutarha avattiin yleisölle.
Puutarhan  istutussuunnitelma perustuu suoriin viivoihin. Sen peruskuvioina on neljä neliötä, joista jokaisen keskellä on pieni kasteluvesiallas. Säännöllisin välein sijoitetut pitkittäiset, poikittaiset ja vinot käytävät jakavat neliöt niin, että tuloksena on 32 kolmion muotoista ja hedelmäpuiden reunustamaa istutusaluetta. Niissä kasvatetaan alkuperäiseen tapaan ruuaksi tai mausteiksi kelpaavia kasveja, mutta myös luonnonmukaiseen tuholaisten ja tautien torjuntaan sopivia lajeja. Hyötypuutarhan lisäksi puutarhassa on kaksi tuulilta suojaavaa muotopuutarhan metsikköaluetta  (bosque).
Kehityslinjoja

Alueella luovuttiin vuonna 2007 kokonaan keinotekoisten torjunta- ja lannoiteaineiden käytöstä. Kaikki sen puutarhatuotteet ja niistä tuotetut jalosteet ovat vuodesta 2013 alkaen luomulaatuisia. Puutarhatoiminnan tavoitteena on liittää kasvitarhan ekosysteemi omaan ympäristöönsä. Sen vuoksi siellä halutaan lisätä viljelykasvien moninaisuutta, edistää elonkirjoa ja kierrätystä sekä viljelytiedon ja taitojen siirtymistä eteenpäin. Puutarhassa järjestetään erilaisia kiertokäyntejä ja työpajoja. Puutarhaan on vapaa pääsy linnan aukioloaikoina.
Näkymä linnan tornista vuonna 2005.
Näkymä hyötykasvitarhasta kohti linnaa vuonna 2019.
Lahnajärvi

Lahnajärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Salon Suomusjärvellä

Lahnajärvi, järvi Salossa Suomusjärvellä
Lahnajärvi, kylä Salossa Suomusjärvellä
Lahnajärven taukopaikka, kahvila Salossa Suomusjärvellä
Muita

Lahnajärvi, järvi Hirvensalmella
Lahnajärvi, järvi Ilomantsissa
Lahnajärvi, järvi Jyväskylässä
Lahnajärvi, järvi Jämsän Patajoella
Lahnajärvi, järvi Jämsänkoskella
Lahnajärvi, järvi Kangasalan Liehunkulmalla
Lahnajärvi, järvi Kangasalan Sahalahdella
Lahnajärvi, järvi Kangasalan Savolla
Lahnajärvi, järvi Karstulan Oinoskylässä
Lahnajärvi, järvi Kouvolassa
Lahnajärvi, järvi Kuhmalahdella
Lahnajärvi, järvi Kuhmoisten Harjunsalmella
Lahnajärvi, järvi Kuhmoisten Leppäkoskella
Lahnajärvi, järvi Laukaassa
Lahnajärvi, järvi Lemillä
Lahnajärvi, järvi Mikkelissä
Lahnajärvi, järvi Mänttä-Vilppulassa
Lahnajärvi, järvi Oriveden Lahnajärvenkulmalla
Lahnajärvi, järvi Pellon Lankojärvellä
Lahnajärvi, järvi Petäjävedellä
Lahnajärvi, järvi Polvijärvellä
Lahnajärvi, järvi Puumalassa
Lahnajärvi, järvi Sievissä
Lahnajärvi, järvi Siikaisissa
Lahnajärvi, järvi Ylämaalla
Iso Lahnajärvi, järvi Kouvolassa
Iso Lahnajärvi, järvi Virroilla
Vähä Lahnajärvi, järvi Kouvolassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lahnajärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kultalevy 1

| Kultalevy 1 Trio Erektus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990
 Studio : Finnvox-studiot
 Julkaistu: 1990
 Formaatti: LP-levy (777–7 95706 1)   CD-levy (777–7 95706 2)   C-kasetti (777–7 95706 4)
 Tuottaja(t): Pedro Hietanen
 Tyylilaji: huumori, parodia, poprock, soft rock
 Kesto: 32.10
 Levy-yhtiö: EMI Finland
 Levymerkki: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 5. (marraskuu 1990)
 Trio Erektuksen muut julkaisut
|   | Kultalevy 1 1990 |   |
Aake Kallialan muut julkaisut
| Mikset jätkä itke 1988 | Kultalevy 1 1990 |   |
Pirkka-Pekka Peteliuksen muut julkaisut
| V. Y. Vihdoinkin yhdessä 1986 | Kultalevy 1 1990 | A’la maailmanmusiikkia 1993 |
Singlet albumilta Kultalevy 1
 ”Milloin, milloin, milloin” / ”Lapin äijän kehtolaulu” Julkaistu: 1990 (777-1386017)  ”Rämplin Rous” / ”Kikkeliskokkelis-twist” Julkaistu: 1990 (777-1386027)
Kultalevy 1 on kuvitteellisen Trio Erektus -yhtyeen ainoaksi jäänyt esikoisalbumi vuodelta 1990. Trio Erektus -yhtyeen muodostavat Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Aake Kallialan sketsihahmot Rampe ja Naukkis. Levy sisältää huumorimusiikkia, jota esittää Peteliuksen ja Kallialan Pulttibois -sketsisarjasta tutut sketsihahmot kuten Herra 47 ja James Potkukelkka. Peteliusta ja Kallialaa säestää Pedro Hietanen yhtyeineen.
Levy menestyi hyvin ja kohosi Suomen virallisen listan viidennelle sijalle pysyen listalla yhteensä yhdeksän viikon ajan. Kappale ”Sex Machine” oli parhaimmillaan Suomen radioiden kuudenneksi soitetuin. Albumi ylitti kultalevyrajan jo vuonna 1990 ja sitä on myyty yhteensä 32 720 kappaletta vuoteen 2013 mennessä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Kappaleet > A-puoli

Trio Erektus: Milloin, milloin, milloin – 3.37 (alkup. ”Quando quando quando (en)”, säv. Tony Renis, alkup. san. Alberto Testa, suom. san. Kari Tuomisaari)
Heikki ja Kaija yhtyeineen: Tampere – 2.37 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius / Aake Kalliala)
Hra-47-sextetti: Sex Machine – 3.57 (alkup. ”Get Up (I Feel Like Being a) Sex Machine”, säv. ja san. Bobby Byrd – James Brown – Ronald Lenhoff)
Luostho Duo: Lapin äijän kehtolaulu – 2.43 (alkup. ”Lapin äidin kehtolaulu”, säv. ja san. K. Hämäläinen)
Sinipunaruusut-orkesteri: Tango punakalle – 4.14 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius / Aake Kalliala)
Kappaleet > B-puoli

Apuva-kvintetti: Joulukirkkoon – 3.48 (säv. R. Raala, san. Immi Hellén)
Trio Erektus: Rämplin Rous – 2.09 (alkup. ”Ramblin' Rose (en)”, säv. Noel Sherman, san. Joe Sherman, suom. san. Veikko Vallas)
Leo & Marko ja Lahkon Veljet: Lokki – 2.36 (säv. ja san. Trad.)
Como Esta-combo: Kikkeliskokkelis-twist – 3.07 (alkup. ”Emma” & ”Mandschurian kummut”, säv. trad. (Emma) / Schatrow (Mandschurian kummut), suom. san. Pirkka-Pekka Petelius / Aake Kalliala)
Yrpä ja Illu & Peukaloiset: Nils Holgersson – 3.22 (alkup. ”Die wunderbaren reisen Nils Holgersson”, säv. Karel Svoboda, alkup. san. Florian Cusano, suom. san. Erkki Ilmari)
Kokoonpano > Muusikot

Pirkka-Pekka Petelius – laulu
Aake Kalliala – laulu
Pedro Hietanen – urut (1–2, 7); urkusoolo (1), komppikone (1, 7), piano (3), syntetisaattorit (7)
Hannu Lemola – rummut (1–3, 7)
Harri Merilahti – bassokitara (1–3, 6–7, 10)
Janne Louhivuori – sähkökitarat
Markku Johansson – trumpetti (2–3)
Tom Bildo – vetopasuuna (1–3)
Mongo Aaltonen – bongorummut (1), guiro (1)
Jari Lappalainen – viulu (5)
Muusikot soittavat ainakin edellä mainituilla kappaleilla.
Kokoonpano > Tuotanto

Pedro Hietanen (o.s. Marketta Jaala) – tuottaja
Risto Hemmi – äänitys ja miksaus (Finnvox-studiot)
Pauli Saastamoinen – masterointi (Finnvox-studiot)
Mika Jussila – kaiverrus (Finnvox-studiot)
Juha-Pekka Laakio – valokuvat ja kansi
Aiheesta muualla

Albumi Discogs-verkkosivustolla
Trio Erektus Last.fm:ssä (englanniksi)
Lapin Helvetti (Lapin Helvetin albumi)

| Lapin Helvetti Lapin Helvetti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. joulukuuta 2017
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 27.52
 Levy-yhtiö: Svart
Lapin Helvetti on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 8. joulukuuta 2017. Alun perin albumin oli määrä ilmestyä jo lokakuussa, mutta se viivästyi julkaisuteknisistä syistä.
Albumista julkaistiin CD-painoksen lisäksi vinyylipainos, joista 300 mustalla ja 200 sinisellä vinyylillä.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Noutajaotti | 2.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Raskas maa | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sankarijuhlat | 2.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | T.T.K. | 1.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Mikään hyvä ei kestä kauan | 2.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Takaisin Helvettiin | 2.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Torso | 1.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Rajalla | 2.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Valiosotilaat | 2.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Mustaakin mustempi | 2.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Voittajan olo | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 27.52 |  |  |  |  |  |  |  |
Käsikello

Käsikello
Käsikello (engl. handbell) on kellosoitin, joka on tehty kuten pieni kirkonkello, johon on lisätty käsikahva.
Historia

Tiettävästi ensimmäinen pieni käsikello valettiin Englannissa vuonna 1696.
Musiikki

Käsikelloilla voidaan soittaa erilaista musiikkia melkein rajoituksetta. Kelloja soitetaan yleensä kuoroissa, joissa on useita soittajia. Kellot ovat asetettuna pöydälle soittajien eteen. Käsikelloilla soitetaan musiikkia siten, että yksi käsikello vastaa yhtä säveltä ja yksi soittaja vastaa useasta sävelestä eli useasta kellosta. Välillä soittajat vaihtavat kelloja keskenään, sillä suuret bassokellot painavat jopa neljä kilogrammaa. Kelloja kiertämällä ja vääntämällä saadaan kello soimaan eri tavoilla.
Käsikellokuorot

Suosituinta käsikellon soitto on sen kotimaassa Britteinsaarilla. Käsikelloja soitetaan paljon myös Yhdysvalloissa ja Aasiassa. Manner-Euroopassa on viitisenkymmentä käsikellokuoroa ja Suomessa on kuusi kuoroa. Tallinnassa sijaitsevassa musiikkikoulussa käsikellon soittoa voi opiskella pääaineena.
Käsikellokuorot > Käsikellokuorot Suomessa

Suomessa käsikellokuoroja on viidellä eri paikkakunnalla:
Kuopiossa (Dolce, Vivo)
Vantaalla (Laulu- ja käsikelloyhtye Sonus)
Rovaniemellä (Lapin Käsikellot)
Jyväskylässä (Kide)
Turussa (Hups!)
Dolce-kuorolla on Suomen laajin kellokokoelma, 189 kelloa. Kaikkia käytetään esiintymisissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käsikello Wikimedia Commonsissa
Käsikellokuoro harjoituksissa
Leppävirran kotiseutumuseo

| Leppävirran kotiseutumuseo |
| --- | --- |
 Leppävirran kotiseutumuseo toimii pitäjän aiemmassa viljamakasiinissa Leppävirran kirkon ja kunnantalon läheisyydessä.
Tyyppi:  kotiseutumuseo, paikallismuseo
Osoite:  Savonkatu 28, 79100 Leppävirta
Sijainti:  Leppävirran kirkonkylä
Perustettu:  1962
Kotisivut:  https://leppavirta.fi/kotiseutumuseojakunnanhistoriaa
Koordinaatit:  62.49023°N, 27.79013°E
 fiLeppävirran kotiseutumuseo 
   
Leppävirran kotiseutumuseo on Leppävirran kirkonkylällä, Leppävirran kirkon vieressä sijaitseva kotiseutumuseo.
Museo toimii pitäjän entinen viljamakasiini vuodelta 1848, joka muutettiin museokäyttöön 1950-luvun lopulla. Kotiseutumuseo avattiin yleisölle vuonna 1962.
Leena Gustavson

Leena Gustavson (s. 7. kesäkuuta 1954) on suomalainen tanssija-koreografi. Hän oli Suomen Kansallisoopperan tanssija 1971–1979 ja kuului baletin kokeelliseen ryhmään 1978–1979. Hän on vieraillut monissa tanssiryhmissä, muun muassa Tanssiteatteri Rollossa ja tehnyt koreografioita.
Gustavson on saanut tanssitaiteen valtionpalkinnon 2005  ja hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Gustavsonin puoliso on muusikko Jukka Gustavson, jonka kanssa hän on tehnyt yhteistyötä.
Let Go (Avril Lavignen albumi)

| Let Go Avril Lavigne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 4. kesäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Antonio Reid
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 48.38
 Levy-yhtiö: Arista Records
Avril Lavignen muut julkaisut
|   | Let Go 2002 | Under My Skin 2004 |
Let Go on poprocklaulaja Avril Lavignen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 4. kesäkuuta 2002. Sitä myytiin yli neljätoista miljoonaa kappaletta. Albumin kokonaiskesto on 48 minuuttia ja 38 sekuntia.
Albumin ensimmäinen single oli Complicated, josta tuli suuri hitti. Toisena singlenä julkaistiin Sk8er Boi, joka menestyi myös hyvin. Balladi I'm With You nousi kolmantena singlenä Billboard-listan neloseksi. Viides single oli Losing Grip. Kuudentena singlenä julkaistiin Mobile, mutta ainoastaan Australiassa.[lähde? ]
Kappaleet

Losing Grip – 3.53
Complicated – 4.05
Sk8er Boi – 3.23
I'm With You – 3.44
Mobile – 3.31
Unwanted – 3.40
Tomorrow – 3.48
Anything But Ordinary – 4.12
Things I'll Never Say – 3.43
My World – 3.27
Nobody's Fool – 3.57
Too Much to Ask – 3.45
Naked – 3.29
Avril Lavigne
| --- | --- |
Studioalbumit:   Let Go  Under My Skin  The Best Damn Thing  Goodbye Lullaby  Avril Lavigne  Head Above Water  Love Sux 
EP:t:   Angus Drive  Live Acoustic 
DVD:t:   My World  Live at Budokan  Live in Toronto 
Singlet:   ”Complicated”  ”Sk8er Boi”  ”I'm With You”  ”Losing Grip”  ”Don't Tell Me”  ”My Happy Ending”  ”Nobody's Home”  ”He Wasn't”  ”Girlfriend”  ”When You’re Gone”  ”Hot”  ”The Best Damn Thing”  ”Alice”  ”What the Hell”  ”Smile”  ”Wish You Were Here”  ”How You Remind Me”  ”Here's To Never Growing Up”  ”Rock N Roll”  ”Let Me Go”  ”Hello Kitty”  ”Fly”  ”Head Above Water”  ”Dumb Blonde”
Lada 110

| Lada 110/111/112 (VAZ-2110/2111/2112) |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Venäjä
Valmistaja:  Lada
Konserni:  AvtoVAZ
Valmistusvuodet:  1996-2007 (110) 1997-2008 (111/112)
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari 5-ovinen hatchback
Luokka:  henkilöauto
Edeltäjä:  Lada Samara
Seuraaja:  Lada Priora
Teknisesti samankaltaisia:  Lada Samara Lada Priora
Henkilöluku:  5
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Kulutus:  6-9 litraa/100km
Lada 110-sarja on AvtoVAZ-konserniin kuuluvan Lada-merkin vuosina 1995-2010 valmistama henkilöautomallisto. Siihen kuuluu sedan (110), pidennetty sedan "Premier"(1108), limusiini "Konsul" (1109), farmari (111), neliveto-farmari "Tarzan" (111-90) ja hatchback sekä coupe (112) -malleja. Mallisarjaa (sedan, farmari ja hatchback) myytiin Suomessa vuosina 1999-2007. Lada 110:n valmistus alkoi Venäjällä vasta vuonna 1995, vaikka sen ensiprototyypit olivat vielä vuodelta 1989. Auto ehti kiertää vuosia kansainvälisissä autonäyttelyissä, ennen kuin se oli valmis sarjatuotantoon. Ensimmäinen pilottisarja näki päivänvalonsa vuonna 1994, vuosi tästä eteenpäin aloitettiin sen sarjatuotanto. Kyseessä oli kaasutinmoottorilla varustettu malli. Auto osoittautui kuitenkin vikaherkäksi ja tuotanto keskeytettiin vuoteen 1997 asti, jolloin jo 8-venttiilistä pisteruiskumoottorilla varustettua, parannettua mallia alettiin valmistaa. Vuodesta 2000 110-sarjan malleihin alettiin asentaa myös 16-venttiilistä Bosch-monipisteruiskumoottoria. Vielä vuonna 2007 mallisarja sai 1.6 -litraisen tehokkaamman version jo tutusta moottorista. 110 -sarjaa ehdittiin vielä modernisoimaankin vuonna 2008, ennen kuin sen tuotanto siirrettiin Togliatista Ukrainaan, jossa sen sedan-mallia sekä siitä muunneltua pakettiautoa valmistetaan Bogdan -nimisenä. AvtoVAZ:in tuotantolinjoilla Priora-mallisto korvasi 110 -sarjan mallit.
VAZ-21102 /-2111 /-2112 (1999 - 2003)

110 korvasi Suomen markkinoilla lähinnä Lada Samara Sedanin, sillä 3 -ovista Samara -mallia myytiin yhtä aikaa 110 -sarjan kanssa aina vuoteen 2004 asti. 110 -sarjassa oli sama 1,5 litrainen (myöh 1,6) moottori, kuin Samarassa. Siksi varaosia oli helposti saatavilla. Uusia varusteita mallissa on mm- käynnistyksenesto, korkeussäätöiset ohjausakselit, nestemäärien, valojen ja ovien valvontajärjestelmä, automaattinen lämmityslaite sekä lisävarusteina sähkökäyttöiset ikkunat myös taakse ja kaukokeskuslukitus. Lada 110 eroaa Samarasta pyöreämuotoisemman ja aerodynaamisesti nykyaikaisemman korin ansiosta.
Suomessa myytyjen mallien moottoreina ovat yleisesti 1,5-litraiset 4-pisteruiskulla varustetut voimanlähteet. Lisäksi Suomesta on myös tavattu muutamia erikoiskoneella olevia yksilöitä, näissä Venäjän omaan käyttöön tarkoitetuissa malleissa on erikoisuutena 1,7-litrainen yli 100 hevosvoiman moottori.
Korinumerot:
VAZ-21102 = 110 Sedan *VAZ-2111 = 111 STW
VAZ-21122 = 112 HB (Lada 112 HB
VAZ-21103 /-21113 /-2112 (Festival) (2000 - 2004)

Festival-mallistossa on uusi 16-venttiilinen DOHC-moottori. Lisäksi siinä on myös matalaprofiiliset 14"-renkaat kevytmetallivanteilla.
Premier-malli on sedanin pidennetty versio, jossa on 6.9" pidempi akseliväli sekä erilainen etumaski. Siitä on saatavana myös panssaroitu versio, joka on tällä hetkellä yksi halvimmista panssaroiduista autoista. Limusiiniversio Consulissa on 11,8" normaaliversiota pidempi akseliväli.
Korinumerot:
VAZ-21103 = 110 Sedan Festival
VAZ-21113 = 111 STW Festival
VAZ-2112 = 112 HB Festival
VAZ-21108 = 110 Premier
VAZ-211082 = 110 Premier (panssaroitu)
VAZ-21109 = 110 Consul
VAZ-21121 /-21112 /-21124 /-21114 (2005 - )

Uudessa 110-mallistossa on 1,5-litraisten tilalle tullut uudet 1,6-litraiset moottorit. Uusissa moottoreissa on mm. ruiskun ohjausyksikkö sekä muoviset imusarjat. Heinäkuussa 2005 markkinoille tuli myös Festival-malli ZF:n ohjaustehostimella.
Korinumerot:
VAZ-21121 = 112 HB
VAZ-21112 = 111 STW
VAZ-21124 = 112 HB 16V
VAZ-21114 = 111 STW 16V
Larin-Kyösti
Teokset

| --- | --- |
 Tän pojan kevätrallatuksia. 1897  Kylän lauluja. 1898  Kulkurin lauluja. 1899  Ajan käänteessä, isänmaallisia runoja. 1899  Juhannustulilla, näytelmä. 1900  Etsijän tarina. 1901  Unta ja totta. 1901  Kuisma ja Helinä, näytelmä. 1902. Elokuvaksi kahdesti  Tuhkimo ja kuninkaantytär, satuseikkailu. 1903  Kellastuneita lehtiä. 1903  Herra "valtuusmies", huvinäytelmä. 1904  Musta hepo, kertova saaristolaisrunoelma. 1904  Leipä ja laulu, kokoelma kertomuksia ja taruja. 1905  Meren maininkeja. 1905  Ad astra, yömaalarin unelma kuutena kuvaelmana. 1906  Särkynyt sävel. 1906  Lemminkäinen, näytelmä. 1907  Aarteenkaivajat, hölmöläiskomedia. 1908  Dikter av Larin Kyösti. 1908  Vuorivaeltaja, kokoelma runoja. 1908  Aslak Hetta, kertova lappalaisrunoelma. 1909  Katupeilin kuvia, kertomuksia ja kuvauksia. 1910  Oli kerran, satuja nuorille ja aikuisille. 1911  Lauluja vanhasta kaupungista, kokoelma runoja. 1912  Tapiolassa, satukuvaelma. 1912  Balladeja ja muita runoja. 1913  Valittuja runoja. 1913  Sällin selkkauksia. 1914  Sanning och sägen. 1916  Lausujan runokirja. 1916  Sydänpäivän lauluja. 1916  Taikapeili, satunäytelmä. 1916  Korpinäkyjä 1–2. 1915–17 :  Ilja munkki, karjalainen legenda. 1917  Tarutarha. 1918  Jouluyön tarina, tarinoita ja kertomuksia. 1918  Taiston tiellä. 1918  Ilotyttö, tarina laitakaupungilta. 1919  Lauluja rakkaudesta. 1919  Salon soittaja. 1919  Iloisia helkkeitä, runovalikoima. 1920  Pilan pippuria ja ivan suolaa, kokoelma kompia. 1921  Meren äärellä. 1921  Ulkosaarelaiset, näytelmä. 1922  Valittuja runoja 1–2. 1913–1923  Kohotettu keihäs. 1921  Valitut kertomukset. 1924  Vaeltava teini. 1924  Kruunun-perämies, saaristolaiskertomuksia. 1926  Juvenilia, muistelmateos. 1927  Runovalikoima. 1929  Turun teinejä, vallaton vaellusvirsi. 1931  Uusia balladeja ja legendoja. 1934  Kotoisilta kujilta, muistelmakuvauksia. 1934  Meri soittaa.... 1937  Tapani Löfing. 1937  Tuuliajolla, saaristolaisromaani. 1940  Beata-rouvan kilvoitus, sukukartanoromaani. 1944  Huilu ja kitara, valikoima runoutta. 1946  Lausujan runoja. 1948  Unta ja elämää, valikoima kertomuksia. 1948  Maassa ja tähdissä, valikoima näytelmiä. 1950  Valitut teokset 1–3. 1950  Larin-Kyöstin kauneimmat runot. 1961  Ota sun kaunis kantelees. 1985  Kirkon kirot, näytelmä. kirjoitettu 1946–1947, ensiesitys 1997
Runoja laulujen sanoina

Larin-Kyöstin runoja varsinkin varhaisimmista runokokoelmista on käytetty runsaasti laulujen sanoina eri aikoina. Tässä muutamia:
Heilani on kuin helluntai runokokoelmasta Tän pojan kevätrallatuksia
Helkavirsiä sekä Erotessa runokokoelmasta Kylän lauluja
Kulkurin kannel, Itkisit joskus illoin, Suvisia suruja, Pilviä kaitselemassa, Keväisiä sointuja (P. J. Hannikaisen mukaelmana "Taas leivoset ilmassa leikkiä lyö...") ja Oravan jäljillä runokokoelmasta Kulkurin lauluja
Itkevä huilu runokokoelmasta Kellastuneita lehtiä
Pilvien paimen (senkun tietäs mistä runokokoelmasta vai onko tämä sama kuin jo mainittu Pilviä kaitselemassa?)
Saaristopolska (tunnetaan myös nimellä Saaristolaispolska) runokokoelmasta Meren maininkeja
Lähde:
Elokuva

Kuisma ja Helinä, Kalle Kaarnan ohjaama elokuva vuodelta 1932
Kuisma ja Helinä, Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1951
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Larin-Kyöstin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
Larin-Kyösti 50-vuotias 19 5/6 23, Suomen Kuvalehti, 02.06.1923, nro 22, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Larin-Kyöstiä tapaamassa, Suomen Sosialidemokraatti, 15.01.1939, nro 14, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Leena Hakola

Leena Hakola -nimisiä henkilöitä ovat:
Leena Jääskeläinen (o.s. Hakola, s. 1939), suomalainen liikuntaneuvos, urheiluvaikuttaja, koripalloilija ja pesäpalloilija
Leena Hakola (o.s. Roiha, s. 1948) suomalainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leena Hakola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lahnajärven taukopaikka

Lahnajärven taukopaikka vuonna 2017.
Lahnajärven taukopaikka on kahvila-ravintola ja taukopaikka Salon Suomusjärvellä Lahnajärven kylässä. Se sijaitsee seututien 110 (entisen valtatien 1) varrella Helsingin ja Turun puolivälissä Lahnajärven rannalla.
Lahnajärven taukopaikka avattiin alun perin vuonna 1952 Se on Suomen ensimmäinen autoilijoille rakennettu taukopaikka. Se valmistui vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten.
Taukopaikka suljettiin 2008, mutta avattiin jälleen uuden omistajan voimin syyskuussa 2015. Pia Landenin omistama yritys oli mukana Jyrki Sukulan tv-ohjelmassa Kuppilat kuntoon, mutta meni konkurssiin 2018.
Ravintolan toimintaa jatkoi Mehmet Tartkoy konkurssipesän vuokralaisena. Vuokralaisena toimi myös viereinen Vesipuisto Lahnis.
Uusi omistaja avasi Taukopaikka Lahnajärven  uudistettuna kesällä 2020.