stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Royal Astronomical Societyn kultamitali

Royal Astronomical Societyn kultamitali.
Royal Astronomical Societyn kultamitali (engl. Gold Medal of the Royal Astronomical Society) on korkein brittiläisen Royal Astronomical Societyn myöntämä palkinto. Sitä on jaettu vuodesta 1824, ja sen saajat ovat usein olleet tunnettuja ja merkittäviä tieteilijöitä, kuten Albert Einstein ja Stephen Hawking.
Vuodesta 1964 lähtien on vuosittain jaettu kaksi palkintoa: toinen fysiikasta ja toinen geofysiikasta. Palkintoa ei ole jaettu vuosina 1825, 1832, 1834, 1838, 1844, 1847, 1848, 1864, 1871, 1873, 1877, 1880, 1890, 1891, 1920, 1941 ja 1942.
Rudraprayag

| Rudraprayag |
| --- | --- |

 Rudraprayag
 Koordinaatit: 30.28°N, 78.98°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Uttarakhand
Piirikunta:  Rudraprayag
Väkiluku (2011):  9 313
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rudraprayag on noin 9 300 asukkaan kaupunki Intian Uttarakhandin osavaltiossa, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on nimetty Rudra-jumalan mukaan ja se tunnetaan Alaknanda- ja Mandakinijokien yhtymäkohtana. Prayag tarkoittaa yhtymäkohtaa. Uttarakhandissa on viisi pyhinä pidettyä jokien yhtymäkohtapaikkaa, jotka tunnetaan yhdessä nimellä Panch Prayag. Hindulaisten keskuudessa näiden jokien yhtymäkohdat ovat pyhiä paikkoja, joissa puhdistaudutaan ennen siirtymistä temppeleihin. Yhteen liittyessään nämä joet muodostavat Gangesin.
Brittiläinen kirjailija Jim Corbett metsästi vuonna 1926 Rudraprayagia ja lähiseutuja vuodesta 1918 piinanneen leopardin, jonka väitetään tappaneen 125 ihmistä. Corbett kirjoitti seikkailustaan kirjan The Man-Eating Leopard of Rudraprayag.
Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Rudraprayagin asukasluku oli 9 313 henkeä. Asukkaista 95 prosenttia tunnustautua hinduiksi ja neljä prosenttia muslimeiksi. Lukutaitoisten osuus oli 89 prosenttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudraprayag Wikimedia Commonsissa
Suomen kristillinen opettajaliitto

| Suomen kristillinen opettajaliitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1927
Toimiala:  ammattijärjestö
Jäsenlehti:  Oksa
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen kristillinen opettajaliitto (SKOL) on yhdistys kristillistä elämänkatsomusta arvostaville opettajille kaikilla koulutusasteilla. Se perustettiin vuonna 1927 alun perin vahvistamaan ja kehittämään koulujen uskonnonopetusta. Nykyisin toiminnalla halutaan tukea laajemmin kristillistä kasvatusta sekä opettajien hengellistä kasvua.
Yhdistyksen jäsenlehti Oksa ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Tärkein vuosittainen tapahtuma on Syyspäivät.
Syyrian punta

| Syyrian punta |
| --- | --- |
ISO 4217 -koodi:  SYP
Keskuspankki:  Syyrian keskuspankki
Esitelty:  1919
Käyttäjät:  Syyria
Jaettava yksikkö:  piastre
Syyrian punta (SYP) on Syyrian rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1919 lähtien. Sen arvo on ollut kovassa laskussa Syyrian sisällissodan vuoksi ja nykyisin Syyrian punnan arvo suhteessa dollariin on noin puolet siitä, mitä se oli vielä muutama vuosi sitten.milloin? Syyrian punta jakaantuu 100 piastreen.
| Tämänhetkiset SYP-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Syrian pound
Sunkirja

Sunkirja on vuonna 2007 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Sen perustaja ja omistaja on porilainen kirjailija Leila Tuure.
Kustantamo on vuodesta 2008 lähtien julkaissut Tuuren omien teosten lisäksi myös muiden kirjailijoiden tuotantoa. Sunkirjalta on ilmestynyt muun muassa turkulaisen runoilijan Mika Mäkelän esikoiskokoelma Irokeesi.
Suomen Historiallinen Seura

Suomen Historiallinen Seura (SHS, ruots. Finska Historiska Samfundet) on suomalainen historia-alan tieteellinen seura, joka on perustettu vuonna 1875.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kautta SHS julkaisee tieteellistä kirjallisuutta sekä järjestää luennointeja, seminaareja ja konferensseja.
Seurassa oli vuoden 2001 alussa yhteensä 799 jäsentä. Tutkijajäseniä on koko seuran olemassaoloaikana kutsuttu yhteensä 390.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu
Seuran historiaa
Roger Vailland

| Roger Vailland |
| --- | --- |
 Roger Vailland
Henkilötiedot
Syntynyt: 1907 Acy-en-Multien, Ranska
Kuollut: 1965 (57–58 vuotta) Meillonnas, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Jean Servière 
Tuotannon kieli: ranska
Esikoisteos:  Drôle de jeu
Palkinnot
 Goncourt-palkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Roger Vailland (1907 Acy-en-Multien, Ranska – 1965 Meillonnas, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Kirjailijana hän aloitti surrealistina ja perusti 1927 suuntaa edustavan lehden Le Grand jeu. Toisen maailmansodan aikana hän oli sotakirjeenvaihtaja ja toimi vastarintaliikkeessä. Hän kuului 1952–1956 kommunistiseen puolueeseen.
Vailland sai esikoisromaanistaan Drôle de jeu (1945) Goncourt-palkinnon 1958. Teos kuvaa vastarintaliikettä ironisesti. Hemingway-vaikutteisissa romaaneissa näkyy Vaillandin oma historiallinen ja poliittinen tausta.
Palkinnot ja tunnustukset

Goncourt-palkinto 1958 esikoisromaanista Drôle de jeu (1945)
Suomennetut teokset

325.000 frangia (325.000 frances), suom. Leila Adler. Helsinki: Kansankulttuuri 1956
Laki (La loi), suom. Niilo Pakarinen. Jyväskylä: Gummerus 1958
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roger Vailland Wikimedia Commonsissa
Royal Astronomical Society

| Royal Astronomical Society |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Quicquid nitet notandum
Perustettu:  10. maaliskuuta 1820
Tyyppi:  Kansalaisjärjestö
Toimiala:  tähtitiede
Päämaja:  Burlington House, Lontoo
Jäsenet:  3 500
Puheenjohtaja:  John Zarnecki (2016-2018)
Jäsenlehti:  Monthly Notices of the Royal Astronomical Society
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Burlington Housen sisäänkäynti järjestön tiloihin Lontoossa.
Royal Astronomical Society (RAS) on brittiläinen tähtitieteellinen järjestö. Järjestöön kuuluu yli 3 500 jäsentä, joista kolmasosa toimii ulkomailla.
Järjestö perustettiin nimellä Astronomical Society 10. maaliskuuta 1820 ja sen ensimmäinen puheenjohtaja oli William Herschel. Järjestö sai kuninkaan valtakirjan Vilhelm IV:ltä vuonna 1831, jolloin sen nimeksi muuttui nykyinen Royal Astronomical Society. Myöhemmin järjestön puheenjohtajina ovat toimineet muun muassa Henry Thomas Colebrooke, Francis Baily, John Herschel, George Biddell Airy ja John Couch Adams.
Järjestö on Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin jäsen.
Järjestön tilat sijaitsevat Burlington Housessa, Lontoossa. Sen läheisyydessä toimivat myös Royal Academy of Arts, Linnean Society ja Geological Society of London.
Julkaisut ja palkinnot

Järjestö julkaisee vertaisarvioitua tiedejulkaisua Monthly Notices of the Royal Astronomical Societya.
Järjestö jakaa useita palkintoja ansioituneille tähtitieteilijöille. Vuodesta 1824 lähtien RAS on jakanut vuosittain Royal Astronomical Societyn kultamitalin. Palkinnon saajat ovat usein olleet tunnettuja ja merkittäviä tieteilijöitä, kuten Albert Einstein vuonna 1926 ja Stephen Hawking vuonna 1985. Järjestö jakaa myös Arthur Eddingtonin mukaan nimetyn Eddington-mitalin teoreettisen astrofysiikan tutkijoille. Palkinto on jaettu vuodesta 2013 lähtien vuosittain.
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut
Roturisteytyskoira

Roturisteytyskoira on kahden tai useamman koirarodun harkitusta yhdistämisestä syntynyt jälkeläinen. Roturisteytyskoira on siis kirjaimellisesti sekarotuinen koira. Yleensä sekarotuisuudella kuitenkin viitataan koiraan, jonka taustaa ei tunneta tai siinä on sattumanvaraisesti monia rotuja, kun taas roturisteytyskoira on aina harkitun koiranjalostuksen tulos.
Terveys

Hyvin suunniteltu roturisteytys tuottaa jälkeläisille monimuotoisen geeniperimän. Geneettinen monimuotoisuus puolestaan on yhteydessä yksilön terveyteen ja elinvoimaan. Ilmiötä kutsutaan heteroosiksi. Parhaimmillaan roturisteytyskoira on siis terveempi kuin puhdasrotuinen koira, jonka geeniperimä on usein suppea.
Jos roturisteytyskoira kuitenkin syntyy yhdistelmästä, jonka molemmat rodut kärsivät samoista sairauksista, ne ilmenevät suurella todennäköisyydellä myös roturisteytyskoirassa. Huonosti valittu roturisteytysyhdistelmä ei siis lisää terveyttä.
Rekisteröinti

Suomessa roturisteytyskoirat rekisteröidään Suomen Kennelliiton ER-rekisteriin. Koirien roduksi merkitään aina se, johon roturisteytyksen kautta haetaan parannusta. Myös roturisteytyskoirien jälkeläiset, mikäli toinen niiden vanhemmista on puhdasrotuinen, merkitään vielä kahden sukupolven ajan ER-rekisteriin. Roturisteytykseen tarvitaan aina Suomen Kennelliiton lupa.
Aiheesta muualla

Artikkeli kromfohrländereiden roturisteytysprojektista
Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto

Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto (SuHoL) ry. on suomalaisten humanistisen alan korkeakouluopiskelijoiden valtakunnallinen yhteistyöjärjestö. Liiton tarkoituksena on valvoa humanistiopiskelijoiden etuja ja edistää Suomen humanististen tiedekuntien opiskelijajärjestöjen yhteistyötä. SuHoL järjestää erilaisia opiskelijatapahtumia, kuten koulutuspoliitisia seminaareja ja syksyisin järjestettävän Humanistiristeilyn.
SuHoL-haalarimerkkejä ja äänestyslipukkeita
Aiheesta muualla

Suomen Humanistiopiskelijoiden Liiton internetsivut[vanhentunut linkki]
Suolijärvi (Hyvinkää)

| Suolijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Hyvinkää ja Riihimäki 
Koordinaatit:  60°39′N, 24°42′E
Järvinumero:  21.033.1.001 
Mittaustietoja
 fiSuolijärvi 
Suolijärvi on Vantaanjoen vesistöön kuuluva järvi, joka sijaitsee suurimmilta osin Hyvinkään puolella. Järven pohjoisranta sijaitsee Riihimäen puolella. Suolijärvi on kooltaan 186 hehtaarin kokoinen ja keskisyvyydeltään 8 m. Järvi on kirkasvetinen ja säilynyt ranta-alueiltaan melko rakentamattomana ja sen valuma-alue on metsävaltaista. Suolijärven eteläosan rannat kuuluvat pääosin Kytäjän luonnosuojelualueeseen ja eteläosa on Kytäjä-Usmin metsäalueen ympäröimä. Länsirannalla ja kaakkoiskulmassa on myös arvokkaita kallioalueita. Alueella on tavattu useita Uudellamaalla uhanalaisia kasveja.
Riihimäen puolella sijaitsevalla pohjoisrannalla on myös Vatsian luonnonsuojelualue.
Ruutanan junaonnettomuus

Ruutanan junaonnettomuus tapahtui Tampere-Orivesi rataosuudella Kangasalan rautatieaseman ja Ruutanan pysäkin välillä keskiviikkoiltana 15. syyskuuta 1915. Onnettomuudessa pikatavarajuna törmäsi radalle pysähtyneen sekajunan perään. Kaksi henkilöä kuoli ja seitsemän loukkaantui. Sekajunasta rikkoutui pahoin kolme matkustajavaunua ja yhdeksän tavaravaunua.
Sekajuna n:o 1252 lähti Tampereelta kello 20.30 illalla ja tuntia myöhemmin sen perään lähti pikatavarajuna n:o 700 D. Sekatavarajuna pysähtyi ylämäkeen lähellä Ruutanan pysäkkiä, kun veturi ei jaksanut nousta mäkeä. Neuvottelun jälkeen junaa päätettiin peruuttaa, jotta veturi saisi riittävästi vauhtia mäen nousemiseen. Sekajunassa oli perässä kolme matkustajavaunua, joissa oli yhteensä noin 20 matkustajaa. Sekajunan miehistö ei tiennyt pikatavarajunan olevan tulossa perässä sillä aikataulun mukaan sen piti kulkea ennen sekajunaa.
Pikatavarajuna ohitti Kangasalan aseman noin 30 minuuttia sekajunan jälkeen. Junasta havaittiin sekajunan perälyhty vasta kun juna oli kulkemassa vasemmalla kaartuvaa, enimmillään noin 7 metriä korkealla penkereellä olevaa rataosuutta eikä jarrutus enää riittänyt estämään törmäystä. Törmäyksessä sekajunan kolme perässä ollut matkustajavaunua ruhjoutuivat täysin ja paiskautuivat radan sivuun. Matkustajavaunujen takana ollut konduktöörinvaunu säilyi suhteellisen eheänä mutta nousi usean metrin korkeuteen vaunujäännösröykkiön päälle. Konduktöörinvaunun takana olleista punaisista tavaravaunuista pirstoutui neljä kasautuen samaan röykkiöön, jossa alimmaisena oli pikatavarajunan veturi. Kauempana olleista sekatavarajunan tavaravaunuista rikkoutui vielä viisi kasautuen kymmenen metrin päässä olleeseen pienempään röykkiöön. Pikatavarajunan veturin etuosa rikkoutui mutta kuljettajan hytti säilyi ehjänä. Veturin tenderi kohosi pystyyn ja tunkeutui takana olleeseen tavaravaunuun. Lisäksi pikatavarajunassa olleita lastattuja avovaunuja ja tyhjiä umpitavaravaunuja kasautui röykkiöksi. Tavaravaunuissa lastina ollutta suolaa ja tulitikkuja levisi pitkin radan vartta. Onnettomuuspaikan kohdalla rata kulki korkealla ratapenkalla kuusikkokorven ja vesiperäisten niittyjen keskellä. Kaikkiaan vaunuja särkyi korjauskelvottomiksi noin 15 ja vahingoittui osittain noin 20. Vahingot nousivat satoihin tuhansiin markkoihin.
Onnettomuudessa kuoli heti sekajunassa matkustanut, Suinulasta kotoisin ollut maanviljelijä Jaakko Ilkka ja pahoin loukkaantunut sekajunan jarrumies A. Nikander kuoli vammoihinsa sairaalassa. Lisäksi loukkaantui sekajunan konduktööri ja kuusi matkustajaa. Muut matkustajat säilyivät vammoitta tai saivat vain pieniä vammoja. Pikatavarajunan veturinkuljettaja ja lämmittäjä säilyivät vammoitta. Pimeys haittasi pelastustöitä mutta onnettomuudessa loukkaantuneet saatiin kuljetettua Tampereen yleiseen sairaalaan. Rata ei kärsinyt suuria vaurioita mutta radalle kertyneiden vaunuröykkiöiden raivaus kesti toista vuorokautta. Rata saatiin liikennöitävään kuntoon torstai-iltaan kello 21 mennessä.
Uusi onnettomuus 1923

Samalla paikalla tapahtui uusi onnettomuus 2. joulukuuta 1923, kun Ruutanan pysäkiltä lähtenyt 28 matkustaja- ja tavaravaunun mittainen pikatavarajuna n:o 220 katkesi kahtia vaunujen välisten kytkimien petettyä. Pimeyden takia junan henkilökunta ei huomannut junan katkeamista vasta kun veturin vetämän junan etuosan vauhti hiljeni ylämäessä ja perässä tulleet erilliset 25 vaunua törmäsivät edellä kulkeneiden vaunujen perään. Törmäyksessä kolme umpivaunua vaurioitui pahoin ja neljä muuta vaunua lievemmin. Vaunuissa lastina olleita halkoja levisi pitkin ratapiennarta. Henkilövahinkoja ei tullut.
Rotunainen

| Rotunainen Lea Laven |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti   CD-levy (1990-luvulla)
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 40.29
 Levy-yhtiö: CBS Records Oy
Listasijoitukset
  Suomi: 11. (toukokuu 1979)
Lea Lavenin muut julkaisut
| Aamulla rakkaani näin 1978 | Rotunainen 1979 | Määränpäänä tähdet 1980 |
Rotunainen on vuonna 1979 julkaistu Lea Lavenin kahdeksas albumi. Albumin julkaisi LP-levynä ja C-kasettina CBS Records Oy ja CD-levynä 1990-luvulla Sony Music Entertainment (Finland) Oy.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Chrisse Johansson ja sovittanut Jori Sivonen, ellei toisin mainittu.
Rotunainen – 3.35 (säv. Jukka Kuoppamäki)
Se on sitten niin – 3.36 (säv. Ralf Nowy & Jürgen Marcus)
Jos tietää saan totuuden – 3.17 (säv. Jori Sivonen, san. Pertti Reponen)
Niin tai näin – 2.54 (säv. ja san. Bernt Möhler & Patty Unwin)
Saat – 3.47 (säv. Sergepy-Sergio Bardotti)
Kiitos – 2.43 (säv. ja sov. Antti Hyvärinen)
Sunnuntai – 4.14 (säv. ja san. Raul Reiman)
Sun ulkoa luin – 4.07 (säv. Werner Theunissen)
Joko taas – 3.20 (säv. Gianni Boncompagni)
Sun käsivarsilles – 4.10 (säv. Graham Nash, Alan Clarke & Tony Hicks, san. Pertti Reponen)
Kohti helteisen päivän iltaa – 4.18 (säv. Jyrki Niskanen)
Muusikot

Jori Sivonen – koskettimet
Kalle Lae – kitara
Juha Björninen – kitara
Heikki Virtanen – basso
Tapani Ikonen – rummut
Heikki Laurila – mandoliini, kitara
Markku Hannola – kellopeli
Olli Ruottinen – nokkahuilu
Pentti Lahti – saksofoni
Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi
Simo Salminen – trumpetti
Tom Bildo – pasuuna
Raimo Silander – pasuuna
Jorma Ylönen – jouset
Irina Milan – taustalaulu
Maarit Hurmerinta – taustalaulu
Martti Metsäketo – taustalaulu
Vesa Enne – taustalaulu
Aiheesta muualla

Rotunainen-albumi Suomen äänitearkiston tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Suolilja

| Suolilja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Dioscoreales
Heimo::  Nartheciaceae
Suku::  Suoliljat Narthecium
Laji::  ossifragum
Kaksiosainen nimi
 Narthecium ossifragum  (L.) Huds. 
Katso myös
   Suolilja Wikispeciesissä   Suolilja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suolilja (Narthecium ossifragum) on monivuotinen Euroopassa kasvava suokasvi. Aikaisemmin ennen Nartheciaceae-heimoon luokittelua se on sijoitettu karhunruohokasvien (Melanthiaceae) heimoon.
Suolilja muodostaa kasvustoja maavarsin ja kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Lehdet pieniä varsilehtiä lukuun ottamatta kasvavat kimppuna tyvellä. Kukintona on 6–20 kukasta muodostuva terttu. Kukat ovat neilikantuoksuiset ja keltaiset, paitsi kehälehtien ulkopinta on vihreä ja heteen kärjet oranssit.
Suolilja esiintyy Länsi- ja Lounais-Euroopassa Norjasta Espanjaan. Pohjoismaissa se kasvaa yleisenä, Norjassa, Tanskassa, Färsaarilla ja Lounais-Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Suolilja (Narthecium ossifragum)
UniProt: Taxonomy – Narthecium ossifragum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Narthecium ossifragum (englanniksi)
Rodeo (Edu Kettusen albumi)

| Rodeo Edu Kettunen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Takomo-studio
 Julkaistu: 1988
 Tyylilaji: suomipop
 Kesto: 34.17
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
Edu Kettusen muut julkaisut
| Broadcast: Step On It 1987 | Rodeo 1988 | Eräänä yönä... 1989 |
Rodeo on Edu Kettusen vuonna 1988 julkaistu albumi. Sen kaikki kappaleet ovat Edu Kettusen käsialaa.
Kappaleet

Rodeo – 1.29
Eräs vieras mies – 2.13
Sitä se kitara soittaa – 4.07
Petroolienkeli – 0.37 (Instrumentaali)
Elämän vesi – 2.40
Loru – 0.58 (Instrumentaali)
Roosan ja Waltterin luvattu maa – 2.12
Mitä cowboy saa sietää – 2.09
Tuulinen yö – 4.08
Palo Duro – 2.58 (Instrumentaali)
Poikani avaruusmies – 1.33
Minä ajoin koko yön – 4.42
Levyn alussa sekä kappaleiden 2–3 ja 7–8 välissä on pätkä Andrews Sistersin Don't Sit Under the Apple Tree (With Anyone But Me).
Levy on omistettu Kipinälle.
Kokoonpano

Edu Kettunen – laulu
Esa Kaartamo – banjo, huuliharppu, basso, sähkökitara
Muta Manninen – slide, wah-wah -kitara
Jari Lappalainen – viulu, mandoliini
Janne Louhivuori – sähkökitara
Maarit Hurmerinta ja Kim Lönnholm, kuoro
Siegfried (ooppera)

Siegfried jatkaa Richard Wagnerin Nibelungin sormus -tetralogian musiikkidraamaa ja on sen kolmas ilta. Siegfried kantaesitettiin ensimmäisillä Bayreuthin musiikkijuhlilla elokuussa 1876.
Siegfriedin juonen taustaa

Valkyyriassa Sieglinde pakeni Itämetsään Nothung-miekan kappaleet mukanaan. Hän synnytti Siegfriedin ja kuoli synnytykseen. Kääpiö Mime on kasvattanut Wälsungin jälkeläisen Siegfriedin. Mime juonittelee saadakseen haltuunsa sormuksen ja muut Nibelungin aarteet sekä toivoo onnistuvansa nuoren sankarin avulla. Ylijumala Wotanille taas Siegfried on vapaa sankari, vapaampi kuin Jumala. Wotan toivoisi Siegfriedin palauttavan sormuksen Reinintyttärille vapaaehtoisesti ja niin vapauttavan jumalat kääpiö Alberichin kirouksesta. Fafner jättiläinen on muuttanut itsensä Tarnhelm-kypärän avulla lohikäärmeeksi ja vartioi aarretta. Valkyyri Brünnhilde nukkuu syvässä unessa maagisen tuliympyrän sisällä. Valkyyriassa Nibelungit eivät olleet läsnä, mutta Alberichin kirous aiheutti Siegmundin kuoleman.
Nimihenkilön rooli on eräs oopperakirjallisuuden vaativimpia, sillä Siegfried on näyttämöllä lähes koko ajan. Viimeiset 45 minuuttia hänen pitää vielä laulaa täysipainoisesti huikea rakkausduetto. Hänen äänityyppinsä onkin aiheellisesti nimetty Heldentenoriksi (sankaritenoriksi).
Teoksen historiaa

Kirjoittaessaan librettoa Richard Wagner oli antanut teoksen nimeksi Nuori Siegfried. Vuonna 1852 hän laajensi librettoaan siten, että Siegfried sopi paremmin kokonaisuuteen. Samalla hän nimesi kaksi viimeistä osaa uudestaan, ja näin syntyi teoksen lopullinen nimi Siegfried. Vuosina 1855–1857 hän sävelsi Siegfriediä ja sai valmiiksi toisen näytöksen. Työ jatkui vasta 12 vuotta myöhemmin. Wagner kirjoitti kolmannen näytöksen vuonna 1869 asuessaan maanpaossa Tribschenissä Luzernissa. Kesäkuussa 1869 Wagnerin tuleva vaimo Cosima von Bülow synnytti pariskunnan pojan. Poika sai nimen Siegfried, ja Richard Wagner piirsi Cosiman päiväkirjaan juuri lopettamansa sävellyksen loppusäkeet leuchtende Liebe, lachender Tod.
Vuonna 1870 Wagner hyödynsi Siegfried-oopperaan säveltämällä Siegfried-idyllin vaimolleen Cosimalle syntymäpäivälahjaksi (Reinheits-Motiv). Bayreuthin musiikkijuhlilla vuonna 1876 Siegfriedin esitys lykättiin seuraavaan päivään, koska Wandererin esittäjä Franz Benz sanoi äänensä olevan käheä. Esitys pidettiin keskiviikkona 16. elokuuta 1876.
Roolit

Siegfried – nuori ja rohkea mies; sankari, joka ei tunne pelkoa, Siegmundin ja Sieglinden poika (sankaritenori)
Mime – Alberich kääpiön veli, Siegfriedin kasvattaja (buffotenori)
Wanderer – ylijumala Wotan naamioituneena Kulkijaksi, jumalista mahtavin, valon jumala, sopimusten suojelija (bassobaritoni)
Alberich – Nibelungien herra, Sormuksen takoja (bassobaritoni)
Fafner – jättiläinen muuttuneena lohikäärmeeksi (basso)
Erda – maan jumalatar, oraakkeli, ikiäiti, Nornien ja Brünnhilden äiti (altto)
Metsän lintu – kertoo Siegfriedille Brünnhildestä ja johtaa hänen luokseen (sopraano)
Brünnhilde – valkyyri, Wotanin ja Erdan tytär, Siegfriedin rakastettu (Wagner-sopraano)
Ensi-iltamiehitys

Kapellimestari - Hans Richter
Siegfried – Georg Unger
Mime – Karl Schlosser
Wanderer – Franz Betz
Alberich – Karl Hill
Fafner – Franz von Reichenberg
Erda – Luise Jaide
Metsän lintu – Marie Haupt
Brünnhilde – Amalia Materna
Tapahtumapaikka ja -aika ja oopperan kesto

Aika: tarunomainen
Paikka: luola metsässä / synkkä metsä / karu alue vuoren juurella / Brünnhilden kallion huippu
Kesto: I näytös 80 min, II näytös 80 min, III näytös 80 min. Yht. noin 4 tuntia.
Lyhyt juoniseloste > I näytös > Vorspiel

Siegfriedin alkusoitto ("Vorspiel") kuvaa Mimen juonittelua. Se alkaa Mietiskelyn motiivilla ja saavuttaa huippunsa Sormuksen motiivissa. Sormus on Mimen vuosia kestäneen juonittelun palkkio.
Lyhyt juoniseloste > I näytös > 1. kohtaus

Alberich kääpiön veli Mime kuvittelee olevansa turvassa ylijumala Wotanilta ja Alberichilta luolassaan. Hän takoo miekkaa. Onnistuessaan liittämään Nothung-miekan palaset yhteen, hän saisi Sormuksen ja muut Nibelungin aarteet. Sitten hän tappaisi Siegfriedin ja hallitsisi Valhallan jumalia. Siegfried saapuu metsästä karhun kanssa ja särkee jälleen kerran Mimen takoman miekan. Mime mairittelee Siegfriediä ja kertoo, kuinka on kasvattanut tämän. Siegfried epäilee, koska hän ei ole Mimen näköinen. Siegfried pakottaa Mimen kertomaan äidistään Sieglindestä ja todisteeksi Mime joutuu näyttämään Nothung-miekan kappaleet. Siegfried kehottaa Mimeä takomaan palat kunnon aseeksi, jonka jälkeen hän vapautuisi Mimestä iäksi.
Lyhyt juoniseloste > I näytös > 2. kohtaus

Mimen yksinpuhelun keskeyttää Wandereriksi (kulkija) naamioitunut Wotan. Wanderer haastaa Mimen kysymys/vastaus -kisaan, jossa panttina on kummankin pää. Mime kysyy, mitkä rodut asuvat maan uumenissa, maan päällä ja taivaassa. Wanderer vastaa oikein ja musiikkina soi kunkin motiivit. Mime osaa vastata kahteen Wandererin kysymykseen: Mikä rotu on Wotanille rakkain ja millä miekalla lohikäärmeeksi muuntautunut Fafner jättiläinen pitää tappaa. Sen sijaan kolmanteen kysymykseen, kuka pystyy takomaan Notungin, ei Mime tiedä vastausta. Wanderer vastaa, että vain se, joka ei tunne pelkoa. Hän lähtee ja jättää Mimen pään kohtalon pelottoman sankarin päätettäväksi.