stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jorma Cantell

Jorma Cantell (s. 18. maaliskuuta 1935) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Mikkelistä kotoisin ollut Cantell opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi. Hän toimi 1960-luvulla Partiopoikajärjestön tiedotussihteerinä 1960–1961, Uuden Suomen toimittajana 1961–1963, Ylioppilaslehden päätoimittajana 1963–1966 ja Suomen Sosialidemokraatin eduskuntatoimittajana 1967–1970. Tämän jälkeen Cantell oli Metallityöväen liiton tiedotussihteerinä, Ahjo-lehden päätoimittajana 1970–1973 ja Suomen Sosialidemokraatin toisena päätoimittajana 1973–1976. Cantell irtisanoutui Suomen Sosialidemokraatista 13. syyskuuta 1976 vastalauseena lehden alistamiselle SDP:n tarkempaan valvontaan. Myöhemmin hän työskenteli Valco Oy:n henkilöstö- ja suhdetoimintajohtajana 1976–1979. Cantell kuului 1960- ja 1970-luvulla SDP:ssä muun muassa Kalevi Sorsan lähipiiriin.
Cantell oli sitten omistamansa Viestintäkanava Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1980 alkaen. Hän toimi myös Osuuspankkien palkansaajaosaston yhteyspäällikkönä ja YV-lehden toimituspäällikkönä 1985–1988 sekä Eläke-Varman tiedotussihteerinä 1994–1995.
Cantell julkaisi omakustanteena muistelmakirjansa Tyhjäntoimittajan tunnustuksia vuonna 2008. Cantell on kirjoittanut myös yhden Uusi Suomi -lehden toimitukseen sijoittuvan dekkarin Murha lehtitalossa ja suomentanut kirjoja.
Teoksia

Tulokset puntarissa : SAK:n edunvalvonta 1986-1991. Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö, Helsinki 1991
Murha lehtitalossa : jännitysromaani. Littera, Espoo 1995
Lauri Cantell läheistensä silmin ; toim. Jorma Cantell. 1995
Tyhjäntoimittajan tunnustuksia.  Viestintäkanavat Oy, Kauniainen 2008
Suomennoksia

Henry Kolarz : Suuri junaryöstö. Kirjayhtymä, Helsinki 1966 (alkuteos Die Gentlemen bitten zur Kasse)
Sven Öste : Vietnam - sota vailla toivoa?. Kirjayhtymä, Helsinki 1966 (alkuteos Vietnam - krig utan hopp?)
Östen Undén : Ulkoministerin muistelmia. Gummerus 1968 (alkuteos Minnesanteckningar)
Jan-Magnus Jansson : Samassa veneessä. Kirjayhtymä, Helsinki 1981
Oxfordin liike

Oxfordin liike oli 1800-luvulla erityisesti Oxfordin yliopistossa toiminut liike, joka pyrki uudistamaan Englannin kirkkoa roomalaiskatolisen ajattelun pohjalta vastareaktiona kirkon protestanttisille suuntauksille. Liikkeen näkökulmasta anglikaaninen kirkko oli historiansa ja identiteettinsä puolesta todellinen katolinen kirkko.
Oppi

Oxfordin liikkeen ajatukset julkaistiin yhdeksässäkymmenessä Tracts for the Times-julkaisussa vuosina 1833–1841. Julkaisun toimittaja oli John Henry Newman, joka toimitti koko sarjan ja kirjoitti yhteensä 24 traktaattia. Traktaattien kannattajat väittivät katolisen kirkon opillisen auktoriteetin olevan ehdoton. Katolisuuden käsiteenä he pitivät sitä, mikä oli uskollista varhaisen ja jakamattoman kirkon opetukselle. Liikkeen kannattajat pitivät Englannin kirkkoa tällaisena katolisena kirkkona.
Historia > Tausta

Oxfordin liikkeen taustalla oli muutos valtion ja Englannin kirkon välisissä suhteissa vuosina 1828–1832. Lainsäädännössä oli tapahtunut muutos, jonka myötä kunnallisten ja valtion viranhaltijoiden velvollisuus vastaanottaa ehtoollinen Englannin kirkossa kumottiin ja aikaisemmin roomalaiskatolisille asetetut rajoitukset poistettiin. Tämän johdosta näytti mahdolliselta, että Englannin kirkon asema saatettaisiin lakkauttaa. Tämän vuoksi monet anglikaanit halusivat vakuuttaa, että Englannin kirkko ei ollut riippuvainen valtiosta, vaan se sai arvovaltansa kristillisen totuuden opettamisesta ja sen piispojen apostolisesta suksessiosta.
Historia > Kehitys

Oxfordin liike ajautui nopeasti teologisiin, sielunhoidollisiin ja hartauteen liittyviin kiistakysymyksiin. Osa liikkeen kannattajista siirtyi vähitellen roomalaiskatolisen opin piiriin ja monista traktaattien ajatuksista syntyi kiistoja. Vuonna 1845 John Henry Newman siirtyi roomalaiskatoliseen kirkkoon ja monet noudattivat hänen esimerkkiään.
Keble ja Pusey pysyivät Oxfordin liikkeen johtajina ja vähitellen liike sai vaikutusvaltaa koko Englannin kirkossa. Liikkeen toiminnan seurauksena olivat seremonioiden ja rituaalien lisääntyminen kirkon jumalanpalveluksissa, anglikaanisten luostariyhteisöjen perustaminen sekä sielunhoidolliseen toimintaan koulutettu papisto.
Johtajat

Oxfordin liikkeen johtajia olivat pappi ja myöhemmin roomalaiskatolisuuteen kääntynyt kardinaali John Henry Newman (1801–1890), pappi Richard Hurrell Froude (1803–1836), pappi ja runoilija John Keble (1792–1866) sekä pappi ja Oxfordin professori Edward Bouverie Pusey (1800–1882).
Hannu Hirvikoski

Hannu Hirvikoski puhumassa Jyväskylän kirjamessuilla 2009.
Hannu Hirvikoski (3. marraskuuta 1942 Toholampi – 21. joulukuuta 2014 Helsinkilähde?) oli suomalainen kustantaja (Edico Oy) ja kirjailija. Hän oli päätoiminen kirjailija vuodesta 1987. Hirvikoski teki kirjailijavierailuja ja esiintyi kirjastoissa, kouluilla, erilaisissa oppilaitoksissa, yliopistoilla ja seurakunnissa Suomessa ja Ruotsissa.
Hirvikosken työhuone oli vuosina 1990–2003 Helsingissä kirjailijatalo Villa Kivessä, jossa huone oli tutustumiskohteena muun muassa koululaisille ja kirjallisuuspiiriläisille. Vuodesta 2004 työhuone on ollut ”Kallion kirkon kupeessa”.
Hannu Hirvikoski piti lukuisia esitelmiä ja kirjoitti lehtiartikkeleita Töölönrannan alueesta ja huviloiden historiasta.
Tuotanto

Satalinna.  (Romaani)  Hämeenlinna:  Karisto, 1986.  ISBN 951-232-304-4
Vapaana maassa.  (Romaani)  Hämeenlinna:  Karisto, 1988.  ISBN 951-232-566-7
Tuhottu sukupolvi.  (Romaani)  Hämeenlinna:  Karisto, 1991.  ISBN 951-232-971-9
Lähtöön aikaa kaksi minuuttia.  (Romaani)  Kannus:  Koivu ja tähti, 1993.  ISBN 952-963-410-2
Kirjailijatalo Villa Kivi. Lyhyt historia.  Kivi-talo Säätiö Villa Kivi, 1994.
Juoksijaihme.  (Romaani)  Kannus:  Koivu ja tähti, 1996.  ISBN 952-963-427-7
Kirjailijayhdistyksen värikkäät vuosikymmenet.  Helsinki:  Helsingin kirjailijat ry, 1998.  ISBN 952-909-540-6
Hirvikoski Hannu et al (toim.): Hirvikoski. Sukumme tarina.  Kannus:  Koivu ja tähti, 2003.  ISBN 952-963-439-0
Linnunlaulun tarina.  Helsinki:  Edico, 2005.  ISBN 978-951-975-423-9
Arto Paasilinnan elämäntarina kuvina.  Helsinki:  Edico, 2007.  ISBN 978-952-570-805-9
Aiheesta muualla

Edico Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
Rutjanlinna: Arto Paasilinna seura ry:n kirjallisuuslehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannu Hirvikoski Kirjasampo.fi:ssä
Pieni merenneito (patsas)

| Pieni merenneito |
| --- | --- |
 Tanskan laki ei salli patsaan näyttämistä tekijänoikeussyistä
Nimi:  Pieni merenneito
Tekijä:  Edvard Eriksen
Valmistumisvuosi:  1913
Taiteenlaji:  Patsas
Korkeus:  1,25 m
Paikkakunta:  Kööpenhamina, Tanska
Koordinaatit:  55°41′34.3″N, 12°35′57.4″E
Pieni merenneito on Kööpenhaminan satamassa sijaitseva pientä merenneitoa esittävä kuvanveistäjä Edvard Eriksenin pronssiveistos. Se on sijoitettu rantakiville keskeisen Churchill-puiston merenpuoleiseen reunaan. Patsas paljastettiin elokuussa 1913.
Edvard Eriksen veisti patsaan Carlsbergin panimosukuun kuuluneen Carl Jacobsenin toimeksiannosta. Jacobsen oli ihastunut H. C. Andersenin satuun ”Pieni merenneito” perustuvaan balettiin. Vuonna 1909 pääosaa esittänyt ballerina Ellen Price ei suostunut patsaan malliksi, joten veistoksen mallina oli Eriksenin vaimo Eline Eriksen.
Pieni merenneito on nykyisin Kööpenhaminan symboli ja kaupungin tunnetuimpia turistinähtävyyksiä.
Ilkivaltaa ja ongelmia

Pieni merenneito on joutunut useasti ilkivallan kohteeksi, ja sen pää on sahattu kahdesti irti. Ensimmäinen vakava ilkityö sattui vuonna 1964, kun joku sahasi merenneidolta pään kaulasta poikki. Päätä ei löydetty, ja patsaalle jouduttiin valamaan uusi pää. Vuonna 1984 merenneidon oikea käsi oli sahattu poikki, mutta kaksi katuvaa nuorta palautti käden parin päivän kuluttua. Vuonna 1998 merenneidon pää oli jälleen sahattu irti, mutta myöhemmin tuntematon henkilö palautti pään läheiselle televisioasemalle, ja se saatiin takaisin paikoilleen. Toukokuussa 2017 merenneito oli puolestaan maalattu punaiseksi vastalauseena Färsaarten valaiden pyynnille.
Kesäkuussa 2020 patsasta oli töhritty ja sen jalustaan spreijattu sanat "racist fish" (rasistinen kala).
Maaliskuun 2023 alussa veistoksen jalustakiveen oli maalattu Venäjän lipun värit. Kööpenhaminan poliisi kertoi, että se oli käynyt paikalla ja tallentanut tapauksen vandalismina ja yrittäneensä löytää jälkiä alueelta. Aloitettiin tutkinta, jossa teko nähdään merkkinä Moskovan tukemisesta Ukrainan sodassa.
Vierailu Shanghain maailmannäyttelyssä

Pientä merenneitoa on siirretty vain kerran, kun se vuonna 2010 vieraili Shanghain maailmannäyttelyssä.  Patsaan puolivuotisen poissaolon ajan sen tilalla oli videoinstallaatio.
Jäljennökset

Pienestä merenneidosta on tehty jäljennös Yhdysvalloissa Michiganin Greenvillen kaupunkiin. Toinen jäljennös on tehty Iowaan Kimballtonin pikkukaupunkiin. Kummassakin kaupungissa on merkittävä tanskalaisperäinen väestö. Eriksenin perilliset ja oikeudenomistajat nostivat syytteen Greenvillen kaupunkia vastaan ja vaativat korvauksia, mutta myöhemmin syytteet peruttiin.
Kuvanveistäjä Bjørn Nørgaard teki vuonna 2006 patsaasta oman "geenimanipuloidun" versionsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pieni merenneito (patsas) Wikimedia Commonsissa
Danes want royalties for Michigan mermaid, Politiken.dk (englanniksi)
The Little Mermaid. Photo gallery from Denmark. Hans Christian Andersen Information.
Solodtshenko, Larisa: Tanskan Pieni merenneito täytti sata vuotta (Arkistoitu – Internet Archive). Radio Venäjän ääni 25.8.2013.
Saw VII 3D

| Saw VII 3D> Saw 3D |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kevin Greutert
Käsikirjoittaja:   Patrick Melton  Marcus Dunstan 
Tuottaja:   Oren Koules  Mark Burg 
Säveltäjä:  Charlie Clouser
Kuvaaja:   Brian Gedge  Bill Reeve (3D-kuvaus) 
Leikkaaja:  Andrew Coutts
Pääosat:   Tobin Bell  Costas Mandylor  Betsy Russell  Sean Patrick Flanery  Cary Elwes 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Kanada 
Tuotantoyhtiö:  Lionsgate
Levittäjä:  Lionsgate Films Budapest Film Netflix
Ensi-ilta:   2010-10-2121. lokakuuta 2010 (Venäjä)  2010-10-2929. lokakuuta 2010 (Suomi)  
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $17 miljoonaa
Tuotto:  $136,15 miljoonaa
Edeltäjä:  Saw VI
Seuraaja:  Jigsaw
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saw VII 3D (Saw 3D, tunnettu myös nimillä Saw VII ja Saw 3D: The Final Chapter) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut
Kevin Greutertin ohjaama yhdysvaltalais-kanadalainen kauhuelokuva. Sen pääosissa esiintyvät Tobin Bell, Costas Mandylor, Betsy Russell ja Sean Patrick Flanery. Saw VII 3D on seitsemäs Saw-elokuva. Se on elokuvasarjan ensimmäinen osa, joka kuvattiin kolmiulotteiseksi.
Pääsylipputulojen pudotus Saw VI:n kohdalla sai käsikirjoittaja Meltonin ehdottamaan, että Saw VII 3D olisi viimeinen ja Saw VIII:n juonikuvio sulautettaisiin osaksi Saw VII 3D:tä. Saw V:n ohjaajan David Hacklin piti ohjata seitsemän osa, mutta Lionsgate ilmoitti kuudennen osan ohjaajan Greutertin ohjaavan myös tämän. Kuvaukset alkoivat helmikuun alussa 2010 ja päättyivät 12. huhtikuuta. Elokuvan ensi-ilta oli 29. lokakuuta 2010.
Ensimmäisestä osasta tuttu Cary Elwes tekee Saw VII 3D:ssä comebackin. Myös Linkin Park -yhtyeen laulaja Chester Bennington esiintyy elokuvassa.
Juoni

Kun Jill Tuck tajuaa Mark Hoffmanin selviytyneen tälle asettamastaan karhunrauta-ansasta, hän tapaa etsivä Gibsonin ja tarjoutuu todistamaan Hoffmanin syylliseksi murhiin saadakseen poliisilta suojelua. Hoffman lähettää Gibsonille videon, jossa hän vakuuttaa lopettavansa pelit, jos Jill luovutetaan hänelle.
Ryhmä Jigsaw’n ansoista selviytyneitä kokoontuu yhteen saadakseen tukea itseapugurulta Bobby Dagenilta, joka tunnetaan myös Jigsaw-selviytyjänä. Dagen siepataan, ja hän palaa tajuihinsa hylätystä mielisairaalasta, jossa hänen tulee suorittaa tehtäviä pelastaakseen vaimonsa ja ystävänsä. Dagen kohtaa tarinoidensa julkaisijan Ninan, lakimiehensä Suzannen ja läheisen ystävänsä Calen, mutta ei pysty pelastamaan heitä ansoista.
Gibson löytää Hoffmanin komentokeskuksen, mutta Hoffmanin asettama ansa tappaa Gibsonin ja ryhmän poliiseja. Hoffman naamioituu yhdeksi uhreista ja onnistuu tunkeutumaan poliisiasemalle, jossa hän pääsee käsiksi Jilliin. Hoffman asettaa Jillin karhunrauta-ansaan, josta tämä ei selviydy.
Dagen löytää vaimonsa ja joutuu suorittamaan testin, josta hän on kaikille uskotellut selvinneensä aiemmassa Jigsaw-koettelemuksessa. Todellisuudessa Dagen kehitti traagisen selviytymistarinan markkinoidakseen kirjaansa. Pelastaakseen vaimonsa hänen täytyy kiinnittää koukut rintalihaksiinsa ja vetää itsensä ylös saadakseen avaimen. Hän epäonnistuu ketjujen repeydyttyä rintalihasten läpi, ja hänen vaimonsa palaa elävältä kuparisonnin sisällä.
Hoffman tuhoaa komentokeskuksensa ja suunnittelee pakenevansa kaupungista, mutta joutuu Lawrence Gordonin kaappaamaksi. Takauma paljastaa Jigsaw’n pelastaneen tajuttoman Gordonin ja antaneen tälle jalkaproteesin tämän paettua kylpyhuoneesta ensimmäisessä Saw-elokuvassa. Gordon avusti Jigsaw’ta lääketieteellisiä operaatioita vaativissa tehtävissä. Jigsaw käski Gordonia suojelemaan Jilliä ja kostamaan sille, joka vahingoittaisi tätä. Gordon vangitsee Hoffmanin kylpyhuoneeseen ilman rautasahaa, toteaa pelin olevan ohi ja jättää tämän kuolemaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tobin Bell  | … |  Jigsaw   |
|  Costas Mandylor  | … |  Mark Hoffman   |
|  Betsy Russell  | … |  Jill Tuck   |
|  Sean Patrick Flanery  | … |  Bobby Dagen   |
|  Cary Elwes  | … |  Tohtori Lawrence Gordon   |
|  Chad Donella  | … |  Matt Gibson   |
|  Gina Holden  | … |  Joyce Dagen   |
|  Dean Armstrong  | … |  Cale   |
|  Rebecca Marshall  | … |  Suzanne   |
|  Naomi Snieckus  | … |  Nina   |
|  James Van Patten  | … |  Heffner    |
|  Chester Bennington  | … |  Evan    |
|  Gabby West  | … |  Kara   |
|  Sebastian Pigott  | … |  Brad   |
|  Jon Cor  | … |  Ryan   |
|  Anne Greene  | … |  Dina   |
|  Tanedra Howard  | … |  Simone   |
|  Olunike Adeliyi  | … |  Sidney   |
Kuvaukset

Toisin kuin moni kaksiulotteisena filmattu ja jälkikäteen 3D:ksi muutettu elokuva (kuten Muumi ja punainen pyrstötähti), Saw VII 3D on ”aidosti kolmiulotteinen”, eli elokuva kuvattiin kolmiulotteisena, jolloin efektin pitäisi olla yhtä vakuuttava kuin tietokoneanimaatioissa. Saw-tuottaja Mark Bergin mukaan lavasteet ja sarjan tavaramerkkinä toimivat ansat suunniteltiin siten, että Saw VII 3D todella hyötyy syvyysvaikutelmasta. Monia tapahtumia tullaan seuraamaan uhrien silmien takaa. Tuottaja mainitsee esimerkkinä, että Saw V:n heilurikohtaus olisi näyttänyt komealta 3D:nä.
3D-kamerana on Silicon Imaging SI-3D Stereoscopic Camera System
Ansat

3D-kuvaus mahdollistaa sen, että yleisö näkee elokuvan ansat uhrien silmin. Yksi ansoista on sellainen, jota tuottajat eivät sallineet sitä aikaisempiin Saw-elokuviin. Se nimettiin alun perin englanniksi ”The Trap”, mutta vakituinen nimi on ”Garage Trap”. He kuvailevat sitä sanoilla ”liian väkivaltainen”, ”liian inhottava” ja ”vain väärin”.
Julkinen teloitus (The Public Execution Trap): Kaksintaistelu pyörösahoilla. Kolmaskin osapuoli mukana.
Teräjuna (The Blade Train): Uhrina Jill Tuck.
Autotalli-ansa (The Garage Trap): Ansassa olevaa miestä esittää Linkin Parkin Chester Bennington. Mukana neljä osapuolta, yksi autossa, toinen auton alla, kolmas auton takana siihen kiinnitettynä ja neljäs auton edessä.
Ruohonleikkurit (The Lawn-Mowers): Kumpi pudottaa toisen alla pyöriviin teriin. Esitetään takaumana ennennäkemättömästä Jigsawin pelistä
Bobbyn pelit:
Häkki (The Suspended Cage): Häkin pohja aukeaa, ja Bobby joutuu taistelemaan välttääkseen putoamisen alhaalla odottaviin piikkeihin.
Onkimispeli (The Fishing Line Trap): Bobbyn pitää vetää siimassa oleva avain avustajansa vatsasta. Siimassa on myös koukku, ja jos ääni huoneessa nousee liikaa, piikit lävistävät avustajan kurkun hiljentäen hänet lopullisesti.
Seivästyskehä (The Impaling Wheel): Piikit, jotka lävistävät uhrin silmät ja suun, jos Bobby ei saa kannateltua painoa vähintään 30 sekuntia.
Hirsipuu-peli (The Hang Man): Bobbyn pitää ohjeistaa sokaistu avustajansa korkealla olevia lautoja pitkin lähemmäksi ja heittää hänelle avain, muuten tämä joutuu narun jatkoksi.
Viisaudenhampaat (The Wisdom Teeth Combination): Päästäkseen vaimonsa luokse Bobbyn pitää repiä viisaudenhampaansa pois pihdeillä saadakseen selville niihin kaiverretut numerot.
Koukut ja Pronssihärkä (The Hooks and Brazen bull Oven): Bobbyn itse keksimä peli, jota hän joutuu todellisuudessakin pelaamaan. Hänen pitää kiinnittää koukut rintalihaksiinsa ja vetää itsensä ylös vapauttaakseen vaimonsa, joka muuten joutuu pronssihärän sisälle.
Kaasukammio (The Gas Chamber): Kuolemanansa, johon SWAT-poliisit menevät. Ovi, jossa lukee ”Teitä varoitettiin”, sulkeutuu ja samalla syanidia putoaa happoon.
Konekivääri (The Machine Gun Turret): Toinen kuolemanansa, joka oli viritetty Hoffmanin piilopaikkaan päässeitä varten.
Karhunrauta (The Reverse Bear Trap): Hoffman saa valita kahden karhunraudan välillä, alkuperäinen tai ”2.0”. Jill Tuck joutuu samaan karhunrautaan, kuin ensimmäisessä Saw-elokuvassa oli Amandalla.
Hoffmanin loppupeli: Hoffman herää ensimmäisestä Sawista tutusta kylpyhuoneesta. Tohtori Gordon poistaa sahan hänen ulottuviltaan ja jättää hänet kuolemaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saw VII 3D Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Saw-elokuvien virallinen sivusto
Saw VII 3D -elokuvan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
-elokuvasarja
| --- | --- |
Elokuvat:  Saw-lyhytelokuva (2003) • Saw (2004) • Saw II (2005) • Saw III (2006) • Saw IV (2007) • Saw V (2008) • Saw VI (2009) • Saw VII 3D (2010) • Jigsaw (2017) • Spiral (2021) • Saw X (2023) 
Näyttelijät:  Tobin Bell (Jigsaw) • Shawnee Smith (Amanda Young) • Costas Mandylor (Mark Hoffman) • Betsy Russell (Jill Tuck) • Donnie Wahlberg (Eric Matthews) • Danny Glover (David Tapp) • Cary Elwes (Lawrence Gordon) • Leigh Whannell (Adam Stanheight) • Lyriq Bent (Daniel Rigg) • Dina Meyer (Allison Kerry) • Michael Emerson (Zep Hindle) • Ken Leung (Steven Sing)
Videopelit:  Saw  • Saw II: Flesh & Blood
Kohtausta kuvataan Torontossa. Kohtauksessa tarvittiin 400 ekstraa.selvennä
Jera Hänninen

Jera Hänninen (s. 1974 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija, joka kasvoi lapsuus- ja nuoruusvuotensa Imatralla. Hännisen vuonna 2006 ilmestynyt esikoisromaani Harakkapoika sijoittuu samoihin vuosiin Imatralle.
Kirja käsittelee perheen konkurssia, koulukiusaamista ja seksuaalisen identiteetin etsintää.
Hänninen on opiskellut teologiaa.
Teokset

Isoisä, isä ja poika. E. Suni ja Suni Oy alkaen 1905.  Lappeenranta:  Suni, 2005.
Harakkapoika.  Helsinki:  Bazar, 2006.  ISBN 952-5635-12-0
Hänninen, Jera & Hänninen, Jyri: Kallis köyhyys: Eli kuinka hyvinvointivaltio purettiin ja köyhyydestä tehtiin bisnestä.  Helsinki:  WSOY.  ISBN 978-951-0-35128-4
Hänninen, Jera & Hänninen, Jyri: Tuhansien aatteiden maa. Ääriajattelu nyky-Suomessa.  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36072-9
Hänninen, Jera & Hänninen, Jyri: Haluatko todella kirjailijaksi? Matkaopas kirjamaailmaan.  Helsinki:  Helsinki-kirjat, 2012.  ISBN 978-952-5-98907-6
Aiheesta muualla

Tuula Kasanen, Vain häpeä jäi, kun iloinen talo hiljeni, Anna 43/2006[vanhentunut linkki]
Petra Gargano

| Petra Gargano |
| --- | --- |
 Gargano esiintymässä Tiktakin konsertissa Tammerfestissä 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Petra Maria Gargano
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1985 (ikä 39) Helsinki
Ammatti:  laulaja ja personal trainer
Lapset:  2
Muusikko
Taiteilijanimi:  Petra
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  poprock
Yhtyeet:  Tiktak (1998–2007, 2018–2019)
Levy-yhtiöt:  Universal (1999–2007)   Sony (2009–2022)   KHY Suomen Musiikki (2022–)
Aiheesta muualla
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Petra Maria Gargano (o.s. Mauria, s. 11. heinäkuuta 1985 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi vuosina 1998–2007 toiminnassa olleen Tiktak-yhtyeen solistina. Vuodesta 2009 alkaen hän on tehnyt soolouraa, julkaissut yhden kokoelman ja neljä albumia. Hän valmistui personal traineriksi vuonna 2020.
Ura

Petra Mauria oli 13-vuotias, kun hän solmi Tiktakin kanssa ensimmäisen levytyssopimuksensa. Vuonna 2004 hänet valittiin Stara.fi-verkkosivuston kisassa Miss Popiksi. Kuuden albumin, yhden kokoelman ja yhden minialbumin päätteeksi yhtye lopetti toimintansa vuonna 2007. Kymmenen vuoden tauon jälkeen Tiktak veti neljä festarikeikkaa kesällä 2018 ja sen jälkeen yhtye aikoi lopettaa toimintansa kokonaan. Marraskuussa 2018 yhtye ilmoitti kuitenkin tekevänsä vielä ison Hartwall Arena -keikan – 20-vuotisjuhlakonsertin 18. huhtikuuta 2019, jonka jälkeen yhtye lopettaa kokonaan. lähde?
Ura > Sooloura

Garganon ensimmäinen soolosingle ”Kuka mä oon” julkaistiin helmikuussa 2009 ja sitä seurasi esikoisalbumi Rakas kaupunki toukokuussa 2009. Albumi ei Tiktakin suosiosta huolimatta menestynyt ja se oli Suomen virallisella albumilistallakin vain kahden viikon ajan.
Vuonna 2012 Gargano kilpaili Uuden Musiikin Kilpailussa kappaleellaan ”Janis Joplin” päästen 40 finalistin joukkoon
Toinen sooloalbumi Kaksi pintaa julkaistiin 25. tammikuuta 2013. Albumia edelsivät singlet ”Nimeksi Anneli” sekä ”Missä mun mies on”. Toisen sooloalbumin menestys jäi vielä ensimmäistä albumia heikommaksi ja se sijoittui albumilistalle vai yhdeksi viikoksi sijalle 35.
Huhtikuussa 2016 julkaistun kolmannen sooloalbumin Aikuisten satuja ensimmäinen single ”Ketun silmät” julkaistiin marraskuussa 2015 ja toinen ”Kiitos kaikesta” tammikuussa 2016. Lokakuussa 2017 Gargano julkaisi uuden singlen ”Mä vedän näin”.
Gargano oli yksi Vain elämää -ohjelman 6. tuotantokauden artisteista keväällä 2017. Hän oli myös yksi Tähdet, tähdet -ohjelman 5. tuotantokauden artisteista keväällä 2019 ja samana keväänä osallistui Selviytyjät Suomi -ohjelmaan, joka kuvattiin Filippiineillä.
Pitkin vuotta 2019 Gargano julkaisi kolme singleä tulevalta albumiltaan: ”Taivas on päällä maan” 26. huhtikuuta, ”Puolielämää” 13. syyskuuta ja ”Siihenkään ei kuole” 29. marraskuuta. Neljäs sooloalbumi Miljoona syytä julkaistiin 31. tammikuuta 2020.
Petra Gargano on yksi Suuri Seikkailu -ohjelman kilpailijoista. Suuren Seikkailun kuvaukset alkoivat syyskuun 2024 alussa.
Yksityiselämä

Vuonna 2004 Gargano kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta. Myöhemmin hän on opiskellut kemiaa Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian maisteriksi keväällä 2017.
Gargano meni naimisiin syksyllä 2010 rock-rumpali Mauro Garganon kanssa. Pariskunnalla on loppuvuodesta 2013 syntynyt poika ja vuoden 2020 joulukuussa syntynyt tytär.
Diskografia

Rakas kaupunki (2009)
Kaksi pintaa (2013)
Aikuisten satuja (2016)
Päiväkirjat 2007–2017 (2017)
Miljoona syytä (2020)
Aiheesta muualla

Kotisivut. Arkistoitu 29.5.2016.
Tiktakin kotisivut. (esittely) Arkistoitu 7.9.2011.
Tiktak
| --- | --- |
Albumit:   Frendit  Frendit / Friends  Jotain muuta  Jotain muuta... ja jotain uutta!  Ympyrää  Hei me soitetaan... oikeesti!  Myrskyn edellä 
Kokoelmat:   Sinkut 99-07 
EP:t:   Hei me soitetaan... oikeesti! 
Singlet:   ”Sekoitat mun maailman”  ”Lopeta”  ”Sydän lyö”  ”Minne vaan”  ”Leijailen”  ”Christmas (Baby Please Come Home)”  ”Don't Turn Back”  ”Upside Down”  ”Häiritsen sinua”  ”Kyyneleet”  ”Jotain muuta”  ”Satuprinsessa”  ”Jää”  ”Lähdetään tänään”  ”Tänä yönä taivaaseen”  ”Tuuleksi taivaanrantaan”  ”Heilutaan”  ”Rannaton”  ”Sankaritar”  ”Samantekevää”  ”Paha sana”  ”Kuka vaan”  ”Miten onni korjataan”  ”Mutta mä rakastan sua” 
DVD:t:   Hei me soitetaan... oikeesti!  Laula tähtien kanssa - Tiktak - Karaoke 
Musiikkivideot:   ”Sekoitat mun maailman”  ”Upside Down”  ”Lopeta”  ”Don’t Turn Back”  ”Minne vaan”  ”Kyyneleet”  ”Why Girls Cry”  ”Jää”  ”Tänä yönä taivaaseen”  ”Tänä yönä taivaaseen (leffaversio)”  ”Heilutaan”  ”Rannaton”  ”Sankaritar”  ”Mutta mä rakastan sua”