stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Máni
Maantiede

Eteläisellä Peloponnesoksen niemimaalla sijaitseva Máni on karu jatke Taÿ́getos-vuorijonolle.  Lännessä niemimaa rajautuu Välimereen kuuluvaan Messenianlahteen, jonka toisella puolella on Messenian niemimaa, ja idässä puolestaan Lakonianlahteen, jonka toisella puolella on Maléan niemimaa. Máni ulottu näistä kolmesta niemimaasta eteläisimmäksi, ja sen eteläisin kärki Taínaron eli Matapáksen (Matapanin) niemi on koko Manner-Kreikan eteläisin piste. Pituutta Mánin niemimaalla on 45 kilometriä.
Tavallisesti Máni jaetaan kahteen osaan, Lakonian Mániin eli sisempään Mániin sekä Messenian Mániin eli ulompaan Mániin. Messenian Máni käsittää alueen rannikon ja Taÿ́getos-vuoriston välissä Kalamátan kaupungista Oítylon kylään saakka. Loput niemimaasta eli Oítylosta etelään kuuluu Lakonian Mániin. Hallinnollisesti niemimaan alue kuuluu Peloponnesoksen alueseen ja tarkemmin länsiosaltaan Messenian alueyksikön Dytikí Mánin (”Läntinen Máni”) kuntaan sekä itäosaltaan Lakonian alueyksikön Anatolikí Mánin (”Itäinen Máni”) kuntaan.
Mánin perinteinen keskus on 888 asukkaan (vuonna 2011) Areópoli. Niemimaan suurin asutus on sen koillisosassa sijaitseva Gýtheion kaupunki. Diróksen tippukiviluolat sijaitsevat 11 kilometrin päässä Areópolista etelään.
Historia, väestö ja kulttuuri

Niemimaan asukkaat, mánilaiset (kreik. μανιάτες, maniátes), katsovat polveutuvansa suoraan antiikin spartalaisista. Nimitys ”mánilaiset” tulee kreikan kielen sanasta manía (μανία). Kerrotaan, että Spartan alettua heikkenemään Lykurgoksen säätämille laeille uskolliset asukkaat katsoivat paremmaksi muuttaa vuorille kuin ryhtyä palvelemaan vieraita hallitsijoita. Mánilaisiin liittyi myöhemmin lisää väkeä, jotka olivat lähteneet pakoon miehittäjiä. Mánilaisten mukaan he ovat ainoita kreikkalaisia, jotka eivät ole koskaan alistuneet vieraan vallan alaisuuteen, eivätkä myöskään osmanit onnistuneet kukistamaan heitä. Kreikan vapaussota sai alkunsa Mánilta ja Areópolista vuonna 1821, ja mánilaiset osallistuivat siihen innokkaasti. Vapaussodasta seurasi lopulta Kreikan itsenäistyminen. Siihen saakka mánilaiset olivat eläneet heimopäälliköiden johtamissa heimoissa.
Niemimaalla on vain vähän hedelmällistä viljelysmaata, mikä on aiheuttanut riitoja väestön keskuudessa. Esimerkiksi verikostoa on esiintynyt. Mánilaiset ovat rakentaneet korkeita tornitaloja turvapaikoikseen. Mánin niemimaata onkin aikaisemmin kutsuttu nimellä ”Máïna Polýpyrgos” eli ”monitorninen Máïna”. Torneistaan tunnetaan erityisesti Vátheian kylä, joka sijaitsee lähes niemimaan eteläkärjessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Máni Wikimedia Commonsissa
Mánin niemimaan maisemia.
Vátheian kylä tornitaloineen Mánin niemimaan eteläosassa.
Liménin kylä lähellä Areópolia.
Herbie Mann

Herbie Mann
Herbert Jay Solomon eli Herbie Mann (16. huhtikuuta 1930 – 1. heinäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jazzhuilisti. Hän tuli tunnetuksi hyödyntämällä työssään maailmanmusiikkia.
Mann teki yhteistyötä muiden muassa Chick Corean kanssa. Hän kuoli eturauhassyöpään 73-vuotiaana.
Herbie Mann äänestettiin Down Beat -lehden vuosittaisessa äänestyksessä parhaaksi jazzhuilistiksi 13 vuotena peräkkäin 1957–1970.
Albumeja

Great Ideas of Western Mann (1955)
Hi-Flutin' (1957)
At the Village Gate (1961)
Impressions of the Middle East (1966)
Push Push (1971)
Hold On, I'm Coming (1972)
America/Brazil (1995)
Aiheesta muualla

Herbie Mannin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Mano Dayakin kansainvälinen lentoasema

Mano Dayakin kansainvälinen lentoasema (IATA: AJY, ICAO: DRZA) on julkinen lentoasema Agadezissa, Nigerissä. Lentokentän kiitotie on asfaltoitu, ja pituutta sillä on 3 000 metriä ja leveyttä 30 metriä. Lentoasema sijaitsee muutaman sadan metrin päässä Agadezin kaupungin keskustasta etelään.
Lentoasemalle on liikennöity maan pääkaupungista Niameysta sekä matkailukaudella eli lokakuusta helmikuuhun suoraan Ranskan Pariisista ja Marseillesta. Tuaregien kapinoinnin vuoksi kaupunkiin ei ollut lainkaan lentoja ainakaan vuoden 2009 alussa.
Aseistautuneet kapinalliset hyökkäsivät kesäkuussa 2007 lentoasemalle ja alkoivat tulittaa, mutta viranomaisten mukaan hyökkäyksessä vältyttiin kuolonuhreilta ja vakavilta vahingoilta.
Aiheesta muualla

Lentoasemasta World Aero Datan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mandiana

| Mandiana |
| --- | --- |
 Perinteistä maanviljelyä Mandianan seudulla.
 Mandiana
 Koordinaatit: 10°37′22″N, 8°41′42″W 
Valtio:  Guinea
Alue:  Kankanin alue
Prefektuuri:  Mandianan prefektuuri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  495 km²
Väkiluku (2018):  25 700
 
 Kunnan sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mandiana on kaupunkikunta ja Mandianan prefektuurin hallinnollinen keskus Kankanin alueella Guineassa. Se sijaitsee Sankaranijoen varrella 87 kilometriä Kankanista itään. Kunnassa on 25 700 ja prefekturissa 380 100 asukasta (vuonna 2018).
Maantiede ja ilmasto

Mandianan kunnan pinta-ala on 495 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Mandianan prefektuurin Koundianin ja Morodoun, idässä Faralakon ja etelässä Kantoumanian kuntiin sekä lännessä Kankanin prefektuurin Missamanan ja Balandougoun kuntiin.
Maisemaa leimaavat alangot, tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat Sankaranin lisäksi Fié ja viisi järveä. Sankarani on liikennöintikelpoinen.
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun. Kasvilisuus on metsäsavannia.
Asutus

Vuonna 1990 perustettuun kuntaan kuuluu kuusi kaupunginosaa, kaksi maaseutupiirikuntaa ja kolme sektoria. Asukkaat ovat etupäässä wasulunkoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.
Liikenne, talous ja palvelut

Mandianasta on tieyhteydet Malin rajalle Niantaninaan ja Norsunluurannikon rajalle Noumoudjilaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, pienimuotoinen kaupankäynti ja kullankaivu. Julkisiin palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu, lyseo, terveyskeskus, sairaala ja nuorisotalo.
Matkailu

Kaupungissa ei ole matkailupalveluja. Lähistöllä sijaitsee muinaisen Malin valtakunnan pääkaupunkina pidetty Niani.
Aiheesta muualla

Mandianan kunnan sivusto (venäjäksi)
Danny Manning

| Danny Manning |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Ricardo Manning
Syntynyt: 17. toukokuuta 1966 (ikä 58) Hattiesburg, Mississippi, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  D
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  208 cm
Paino:  106 kg
NBA-varaus:  1. varaus 1988 (Los Angeles Clippers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1984–1988:  Kansas
Seurajoukkueet
1988–1994 1994 1994–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2003:  Los Angeles Clippers Atlanta Hawks Phoenix Suns Milwaukee Bucks Utah Jazz Dallas Mavericks Detroit Pistons
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1988 |  |  |
Daniel Ricardo Manning (s. 17. toukokuuta 1966 Hattiesburg, Mississippi) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä pelannut Manning valittiin kahdesti NBA:n tähdistöotteluun ja voitti vuoden vaihtopelaajan palkinnon vuonna 1998. Hän saavutti myös olympiapronssia Yhdysvaltain maajoukkueessa vuonna 1988.
Manning edusti 15 kautta kestäneellä NBA-urallaan suurimmaksi osaksi Los Angeles Clippersiä ja Phoenix Sunsia. Muut seurat olivat Atlanta Hawks, Milwaukee Bucks, Utah Jazz, Dallas Mavericks ja Detroit Pistons.
Hänen isänsä Ed Manning oli myös koripalloilija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Danny Manning Wikimedia Commonsissa
Manihiki

Manihiki
Manihiki NASAn satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  Cookinsaaret 
Korkein kohta:  4  m 
Pinta-ala:  5,4 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  215
Suurin kaupunki:  Tukou, Tauhunu
Kieli:  manihiki
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Manihiki eli Humphreyn saari on atolli Cookinsaarilla. Se sijaitsee lähellä Rakahangan saarta. Manihikin tärkeimmät kylät ovat Tukou ja Tauhunu. Atollilla oli 215 asukasta vuoden 2021 väestönlaskennassa.
Maantiede

Manihiki on osa Cookinsaarten pohjoista saariryhmää. Se koostuu 40:stä pienestä saarekkeesta, jotka ympäröivät noin 4 kilometrin levyistä laguunia. Pinnanmuodoiltaan saari on hyvin matala ja vain vähän merenpinnan yläpuolella. Korkeimmat kohdat ovat vain neljän metrin korkeudella merenpinnasta. Manihikin pinta–ala on 5,4 km² ja se on muodostunut vedenalaisen noin 4 000 metriä korkean vuoren huipulle. Monista muista pohjoisen saariryhmän atolleista ja saarista poiketen Manihikin laguunista löytyy särkkiä muualtakin kuin sen reunoilta. Huolimatta särkkien hiekkaisesta maaperästä niillä kasvaa runsaasti palmuja. Manihikin lähin naapurisaari on Rakahanga 44 kilometrin päässä pohjoisessa.
Historia

Saaren syntylegendan mukaan Manihiki ja Rakahanga olivat alun perin kiinni toisissaan. Rarotongalainen Huku löysi silloin vielä vedenalaisen saaren, ja saaren nosti ylös jumala Maui. Nämä kaksi rupesivat kamppailemaan saarten hallinnasta ja ne erkanivat tämän takia toisistaan. Polynesialaiset asuttivat saaren todennäköisesti 1500-luvulla. Manihikin ja Rakahangan välillä oli tiiviit yhteydet ja saarten asukkaat muodostivat yhtenäisen yhteisön. He asuivat suurimman osan ajastaan Rakahangalla, mutta tulivat tarpeen vaatiessa täydentämään ruokavarastojaan Manihikille.
Ensimmäinen atollin havainnut eurooppalainen saattoi olla espanjalainen löytöretkeilijä Pedro Fernández de Quirós jo vuonna 1606, mutta tavallisesti atollin löytäjänä pidetään vuonna 1822 alueella purjehtineen yhdysvaltalaisen Good Hope -laivan kapteeni Patricksonia. Myöhemmin saarelle tulivat valaanpyytäjät ja lähetyssaarnaajat. Lähetyssaarnaajat olivat käännyttäneet suurimman osan asukkaista vuoteen 1852 mennessä, ja samalla he asettuivat täysiaikaisesti Manihikille lopettaen Rakahangan ja Manihikin väliset retket. Vuonna 1889 Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta kilpailivat alueen saarista ja manihikilaiset pyysivät Ranskan suojelua. Ranskalaiset lähettivätkin sotalaivan saarelle Tahitilta käsin, mutta lähetyssaarnaajien nostettua tankoon Union Jackin laiva kääntyi takaisin. Myöhemmin samana vuonna atolli päätyi Britannian hallintaan ja vuonna 1901 Cookinsaaret siirtyivät Uuden-Seelannin haltuun.
Vuoden 1997 marraskuussa sykloni Martin teki suurta tuhoa atollilla. Myrskyssä kuoli 19 henkilöä, ja Uuden-Seelannin ilmavoimat evakuoi 400 paikallista Rarotongalle. Suurin osa saarta jälleenrakennettiin myrskyn jälkeen, mutta osa evakuoiduista ei koskaan palannut takaisin koteihinsa. Toisaalta atollille on myös muuttanut asukkaita muualta. Tämä on johtunut etenkin mustien helmien tuotannosta atollilla, mikä on tarjonnut työpaikkoja. Vuonna 2011 tämä teollisuus tuotti arviolta 85 000 Uuden-Seelannin dollaria. Joka vuosi atollilla tuotetaan neljännesmiljoona helmeä. Tulevaisuudennäkymät ovat kuitenkin heikentyneet japanilaisen ja kiinalaisen kilpailun takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manihiki Wikimedia Commonsissa
Cookinsaaret
Aitutaki
Atiu
Mangaia
Manihiki
Manuae
Mauke
Mitiaro
Nassau
Palmerston
Pukapuka
Rakahanga
Rarotonga
Suwarrow
Takutea
Tongareva
Manihiki ja muut Cookinsaaret kartalla. Manihiki korostettuna.
Manhikin kartta vuodelta 1943.
Manytš

| Manytš |
| --- | --- |
 Donin vesistöalue. Alueen eteläosassa Doniin laskee vasemmalta Läntinen Manytš ("За́п. Ма́ныч"), joka alkaa Manytš-Gudilon suolajärvestä.
Pituus:  420 km
Manytš (ven. Ма́ныч) on Kalmukiassa, Stavropolin aluepiirissä ja Rostovin alueella Etelä-Venäjällä sijaitseva jokisysteemi, joka sijaitsee Kaspianmeren ja Mustanmeren altaiden välisessä soisessa Kaman-Manytšin painanteessa. Painannetta on usein pidetty Euroopan ja Aasian luonnollisena rajana.
Läntinen Manytš (ven. За́падный Ма́ныч, Zapadnyi Manytš) on 219 km:n (tai 420 km) pituinen Donin sivujoki, joka saa alkunsa Kalmukian, Rostovin alueen ja Stavropolin aluepiirin rajalla sijaitsevasta Manytš-Gudilon suolajärvestä. Se virtaa Rostovin alueen Proletarskin kaupungin halki ja yhtyy Doniin Manytškajan kylässä Donin Rostovin itäpuolella. Don laskee edelleen länteen Asovanmereen. Läntisen Manytšin alkuperäisen uoman peittävät nykyään lähes kokonaan joen juoksulle padotut kolme tekojärveä, Proletarskin, Vesjolyin ja Ust-Manytšin tekojärvet. Osa lähteistä mainitsee valuma-alueen laajuudeksi 35 600 km2.
Itäinen Manytš (ven. Восточный Ма́ныч, Vostotšnyi Manytš) puolestaan virtaa itään Kalmukiasta sen ja Stavropolin aluepiirin rajaa pitkin ja päättyy Sostinon järviin. Joki on noin 141 km pitkä. Sen juoksulle rakennettiin vuonna 1969 Tšograin tekojärvi (Чограйское водохранилище), joka saa vettä myös Kuma- ja Terekjoista kanavien kautta.
Ennen vesistörakentamista Läntisellä ja Itäisellä Manytšilla oli yhteinen lähdejoki Kalaus, jonka vedet haarautuivat länteen ja itään. Päävirtaus oli kuitenkin itään, kunnes 1900-luvulla itäinen virtaus kokonaan estettiin. Ennen rakentamista molemmat joet myös olivat ajoittain kuivuvia, kutistuen vuosittain tai vuodenajoittain vain erillisten suolajärvien ja -lampien ketjuiksi ja täyttyen makealla vedellä vain kevään tulva-aikaan.
1900-luvun puolivälistä molemmat joet ovat saaneet lisävettä kastelukanavajärjestelmien kautta, Länsi-Manytš 1948-53 alkaen Kubanista ja Donin juoksulle padotusta Tsimljanskin tekojärvestä, Itä-Manytš 1960-luvun lopulta Terekistä ja Kumasta Kuman-Manytšin kanavan kautta. Vuosittainen virtaama joissa on näin kasvanut 8- ja 4-kertaiseksi luonnontilaan verrattuna.
Mantelipilvi

Mantelipilvi
Mantelipilvi (lenticularis) on usein pyöreä, lautasmainen pilvi. Pilvessä voi olla useita kerroksia, joiden leveys vaihtelee. Tällöin pilvi muistuttaa lautaspinoa, jossa on eri levyisiä lautasia. Pilvi on joskus pitkulainen niin että se muistuttaa surffauslautaa tai lentokoneen siipeä. Mantelimainen pilvi on kansainvälisessä pilviluokittelussa lähinnä kumpukerrospilvien (Sc), hahtuvapilvien (Ac) tai palleropilvien (Cs) eräs ulkomuoto. Pilven latinalainen nimi lenticularis on johdettu sanasta lenticula, joka on linssiä tarkoittavan lens-sanan diminutiivimuoto.
Mantelipilvi muodostuu yleensä vuorten ja vuorijonojen läheisyyteen kohtalaisen tai kovan tuulen puhaltaessa kohtisuoraan vuorijonoa kohti ja ilmamassan pysyessä stabiilina (konvektio ei saa käynnistyä). Ilmakerrokseen syntyy aaltoliikettä. Tuulen puhaltaessa vuoren rinnettä vasten ilma lähtee nousuliikkeeseen ja saavuttaa kastepistelämpötilan, jolloin muodostuu mantelipilven etureuna. Vuoren takana ilma lähtee laskuliikkeeseen ja lämpiää kastepisteen yläpuolelle, jolloin muodostuu pilven takareuna. Ilman aaltomainen liike tekee mantelipilven tunnusomaisen muodon.
Mantelipilvi on usein indikaattori vuoristoaallosta, joka saattaa aiheuttaa vaaran ilma-aluksille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mantelipilvi Wikimedia Commonsissa
Platoninen realismi

Platoninen realismi (äärimmäinen realismi) on realistinen universaalien ongelmaan liittyvä kanta. Sen mukaan universaalit eli yleiskäsitteet ovat olemassa omassa todellisuudessaan (eli ovat reaalisia), itsenäisesti partikulaareista eli yksilöolioista (universalia ante rem, ”universaalit ennen asioita”).
Kyseinen realismin muoto on saanut nimensä Platonilta, joka esitti sen mukaisen ratkaisun tunnetussa ideaopissaan. Koska universaalit olivat Platonin mukaan olemassa ideaaleina muotoina eli ideoina, platonista realismia kutsutaan myös platoniseksi idealismiksi, mikä voi aiheuttaa sekaannusta. Nykyfilosofiassa platonisesta realismista on keskusteltu muun muassa matematiikan filosofiassa, jossa se on kanta, jonka mukaan matemaattisilla entiteeteillä on itsenäinen, mielen ulkopuolinen olemassaolo. Tätä kutsutaan matemaattiseksi platonismiksi.
Ideaoppi ja universaalien ongelma > Universaalit

Platoninen realismi vastaa universaalien ongelmaan niin, että universaalit viittaavat olemassa oleviin ideoihin. Ideat tarjoavat merkityksen ja viittauksen kohteen sellaisille käsitteille kuin ”omena” tai ”punainen”. Platonisessa realismissa universaalit eivät ole olemassa samalla tavalla kuin tavalliset fysikaaliset kappaleet ovat olemassa, vaan niillä on jonkinlainen aineeton olemassaolo omassa todellisuudessaan, ”ideamaailmassa” tai ”ideoiden taivaassa”. Nykyaikaisemmat versiot teoriasta eivät käytä tällaisia käsitteitä universaaleja kuvatessaan. Sen sijaan niiden mukaan olisi kategoriavirhe soveltaa ajan ja avaruuden kategorioita universaaleihin.
Riippumatta universaalien määritelmästä, platonisen realismin mukaan universaalit ovat olemassa jossakin laajassa, abstraktissa mielessä, vaikkakaan ei aika-avaruudellisessa mielessä. Siksi ihmiset eivät voi nähdä universaaleja tai havaita niitä muilla aisteilla; universaalit käsittääkseen on käsitettävä niiden abstraktit muodot.
Ideaoppi ja universaalien ongelma > Partikulaarit

Platonisessa realismissa ideat liittyvät yksilöolioihin niin, että yksilöoliot käsitetään ideoidensa kopioiksi. Esimerkiksi yksittäinen omena on ’Omenan’ idean kopio ja omenan punaisuus on ’Punaisuuden’ idean esiintymä. Yksittäisolioiden ja ideoiden välistä suhdetta kutsutaan myös osallistumiseksi: yksilöoliot osallistuvat niihin ideoihin, joista ne ovat kopioita, ja ideat ovat läsnä yksittäisolioissa. Ideat voivat olla läsnä monissa yksilöolioissa. Platonin mukaan on ideoita, jotka eivät ole läsnä missään yksilöolioissa, mutta tämä ei tarkoita, ettei se olisi mahdollista.
Matematiikan filosofiassa

Matematiikan filosofiassa platoninen realismi tai matemaattinen platonismi on näkemys, jonka mukaan matemaattiset entiteetit ovat abstrakteja, eli niillä ei ole aika-avaruudellisia tai kausaalisia ominaisuuksia. Tämän näkemyksen sanotaan usein olevan ihmisten arkijärjen mukainen näkemys esimerkiksi luvuista. Näkemys vastaa pitkälti ideaoppia ja ajatusta tosiolevaisista ideoista. Platon sai ajatuksiinsa vaikutteita pythagoralaisilta, joiden mukaan koko todellisuus koostui kirjaimellisesti luvuista.
Platonismin ongelmana on se, missä ja millä tavalla matemaattiset oliot tarkkaan ottaen ovat olemassa, ja kuinka saamme tietoa niistä? Onko jossain olemassa fysikaalisesta maailmastamme täysin erillinen maailma, jossa matemaattiset entiteetit sijaitsevat? Kuinka meillä on pääsy tähän maailmaan, ja teemme löytöjä näitä entiteettejä koskevista totuuksista?
Kritiikki

Platonisen realismin kritiikki suuntautuu ennen kaikkea teorian kahteen puoleen: toisaalta siihen, kuinka yksilöoliot osallistuvat universaaleihin, ja toisaalta siihen, että se olettaa sellaisten käsitteiden muodostamista, joita ei voida havaita aisteilla.
Kritiikki > Universaaleihin osallistuminen

Kriitikoiden mukaan sellaiset termit kuin ”ideaan osallistuminen”, ”olla idean kopio” ja ”olla läsnä yksilöoliossa” ovat epämääräisiä. Voidaan kysyä, mitä tarkoittaa se, että ’Omenuuden’ idea on läsnä yksittäisessä omenassa, tai että omena on kopio ’Omenuuden’ ideasta tai osallistuu ideaan. Koska ideat tai ”muodot” eivät ole aika-avaruudellisia, niillä ei voi olla todellista muotoa, eikä omena näin voi olla saman muotoinen kuin ’Omenuuden’ idea.
Erään vastauksen mukaan jonkin aika-avaruudellisen muoto voi olla vailla konkreettista aika-avaruudellista sijaintia ja ulottuvuutta, mutta sillä voi silti olla abstrakteja aika-avaruudellisia ominaisuuksia. Näin omenalla voisi olla sama muoto kuin sen idealla. Tällaiset argumentit yleensä väittävät, että suhde yksilöolion ja sen idean välillä on helposti käsitettävissä; että ihmiset soveltavat platonista teoriaa jokapäiväisessä elämässään vailla mitään ongelmaa.
Kritiikki > Käsitteidenmuodostus ilman aistihavaintoa

Toinen kritiikki koskee käsitteiden muodostamista ilman aistihavaintoa. Platonin mukaan punaisuuden ajatteleminen yleensä on ’Punaisuuden’ idean ajattelua. Voidaan kuitenkin kysyä, kuinka meillä voi olla jonkin idean käsite aika-avaruudesta erillisenä, koska tällainen käsite ei voi olla peräisin aistihavainnoista. Vaikka voimme nähdä omenan ja sen punaisuuden, kriitikon mukaan kyseessä ei ole ’Omenan’ ja ’Punaisuuden’ käsittäminen. Kriitikko siis kyseenalaistaisi käsitteen alkuperän.
Platonin oma vastaus kritiikkiin perustui ajatukseen mieleenpalauttamisesta (anamnesis). Hänen mukaansa ihmissielut syntyvät ideoiden käsitteillä varustettuina, koska ovat olleet ideamaailmassa kosketuksissa ideoihin ennen syntymäänsä, ja niitä tulee vain muistuttaa näistä käsitteistä syntymän jälkeen. Platon oli näin rationalisti, joka katsoi, että ihmisillä on synnynnäistä apriorista tietoa, joihin he voivat päästä käsiksi järkeilemällä.
Nykyaikaisempi vastaus kritiikkiin on, ettei ominaisuuksien universaaliutta voida välttää, koska voimme kokea oliot vain yleisten käsitteiden kautta. Koska käsitämme tällä tavalla luonnollisesti ja automaattisesti yhteyden abstraktin ja konkreettisen välille, kyseessä ei voi olla ristiriitatilanne. Vastaus pyrkii yhdistämään platonisen realismin empirismiin väittämällä, että abstraktit oliot ovat todellisia ja ne voidaan tuntea esiintymissään.
Kirjallisuutta

Balaguer, Mark: Platonism and Anti-Platonism in Mathematics.  Oxford University Press, 2001.  ISBN 9780195143980
Sriraman, B.: The influence of Platonism on mathematics research and theological beliefs. Theology and Science, 2004, 2. vsk, nro 1, s. 131–147.
Aiheesta muualla

Balaguer, Mark: Platonism in Metaphysics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Horsten, Leon: Philosophy of Mathematics: Platonism The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Linnebo, Øystein: Platonism in the Philosophy of Mathematics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Podnieks, Karlis: Platonism, Intuition and the Nature of Mathematics. University of Latvia, Institute of Mathematics and Computer Science (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Platonic realism
Käännös suomeksi
Mansur (šeikki)

Šeikki Mansur piirroksessa.
Šeikki Mansur, alkuperäiseltä nimeltään Ušurma, oli tšetšeenipäällikkö ja islamisti, joka johti sotaa Venäjän keisarikuntaa vastaan 1700-luvun loppupuoliskolla.