stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koneenpiirustus
Muut merkinnät

Koneenpiirustuksessa on lähes aina merkittynä seuraavia tietoja. Piirustuksesta tulee vähintään käydä ilmi:
Piirustuksen omistaja ja/tai Yrityksen nimi
Kappaleen nimitys
Osanumero
Lisäksi suositellaan seuraavien asioiden esittämistä:
Piirtäjä/Suunnittelija
Tarkastaja, joka on piirroksen virheiden varalta tutkinut henkilö, usein sama kuin piirtäjä, mutta ei mielellään
Hyväksyjä, joka piirroksen valmistettavaksi hyväksynyt vastuuhenkilö.
Päivämäärät
Revisionumero tai kirjain, joka kertoo, mikä versio kappaleesta on kyseessä, ja joka on juokseva. A, B, C... 1, 2, 3...
Revisiotaulukko, joka kertoo tehdyistä muutoksista, ja siitä selviää esimerkiksi voidaanko vanhalla revisiolla valmistetut kappaleet muuttaa uutta revisiota vastaaviksi.
Käytetty skaalaus, esimerkiksi 1:2, 1:5, 1:10, 2:1, 5:1, 10:1. Koneenpiirustuksessa voi olla myös kuvantoja, jotka ovat eri skaalassa kuin itse pääskaalaus, mutta se pitäisi merkitä selvästi kuvannon viereen.
Käytetty paperinkoko, esimerkiksi A4, A3, A2.
Paperin reunuksia kiertävä koordinaatisto, joka helpottaa navigointia paperilla esimerkiksi puhelinkeskustelun aikana.
Käytettävä materiaali
Osaluettelo, jos kyseessä on jokin muu kuin yksittäinen kappale
Tim Blake

Tim Blake
Tim Blake (s. 2. helmikuuta 1952 Hammersmith, Lontoo) on englantilainen kosketinsoittaja. Hänet tunnetaan Crystal Machine -yhtyeestään, jossa hän soittaa syntetisaattoria ranskalaisen Patrice Warrinerin toimiessa valotaiteilijana. Crystal Machine oli ensimmäisiä yhtyeitä, jotka toivat syntetisaattorit ja laserit keikoille 1970-luvun alkupuoliskolla.
Muita yhtyeitä, joiden riveissä Blake on soittanut, ovat muun muassa Gong ja Hawkwind.
Henkilökohtainen diskografia

Crystal Machine (1977)
Blake's New Jerusalem (1978)
Magick (1995)
The Tide Of The Century (2000)
Caldea Music II (2002)
Live Waterfalls In Space (2006)
Laura Kärki

Laura Kärki
| --- | --- |
Syntynyt:  30. joulukuuta 1978  (46 vuotta) Lahti  
Ammatti:  taiteilija  
| --- | --- |
Verkkosivusto:  www.laurakarki.com/#/new/en 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Laura Kärki (s. 1978 Lahti) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on asunut vuodesta 2010 sekä Berliinissä että Helsingissä.
Kärki on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta (nyk. Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu) vuonna 2006, tekstiilisuunnittelun artenomiksi Metropoliasta vuonna 2002 sekä keramiikka-alan artesaaniksi (Forssan ammatti-instituutti) vuonna 1996.
Kärjen teoksia on Valtion, Aineen taidemuseon ja Lahden visuaalisten taiteiden museo Malvan kokoelmissa. Suomessa häntä edustaa Galleria Halmetoja.
Kirjallisuutta

Laura Kärki 2021, Kerber Verlag.
Yläsaksa

Yläsaksa (saks. Hochdeutsch) on nimitys, jota käytetään yhtäältä saksan kirjakielestä ja toisaalta murteista, joihin tämä pääosin pohjautuu.
Kielihistoriallisesti puhutaan yläsaksan kielistä (Hochdeutsche Sprachen) tai murteista (Hochdeutsche Mundarten / Dialekte), jotka kehittyivät saksankielisen Euroopan eteläisissä osissa – Saksin, Baijerin, Sveitsin, Liechtensteinin ja Itävallan alueilla. Vastaavasti puhutaan alasaksan murteista (Plattdeutsch, Niederdeutsch), jotka kehittyivät nykyisen Saksan pohjoisosien alangoilla ja rannikkoalueilla (Ala-Saksi, Nordrhein-Westfalen, Hampuri jne). Tässä merkityksessä etuliite ”ylä” viittaa murrealueen maantieteelliseen sijaintiin korkealla merenpinnasta, ylängöillä ja vuoristoissa.
Yläsaksan erottaa alasaksasta ja samalla muistakin germaanisista kielistä erityisesti niin sanottu yläsaksan äänteensiirros. Siinä germaanisen kantakielen soinnittomat klusiilit /t/, /k/ ja /p/ ovat useimmissa tapauksissa muuttuneet affrikaatoiksi /ts/, /kx/ ja /pf/ tai frikatiiveiksi /s/, /x/ ja /f/ sekä lisäksi soinnillinen klusiili /d/ useimmissa tapauksissa soinnittomaksi /t/:ksi.
Yläsaksa tarkoittaa myös standardisoitua Saksan yleiskieltä (Standarddeutsch), joka pohjautuu yläsaksan murteisiin. Sitä käytetään kirjakielenä, virallisissa yhteyksissä sekä eri murrealueiden välisessä yhteydenpidossa. Yläsaksaa opetetaan sekä ulkomaalaisille että saksaa äidinkielenään puhuville kaikilla saksankielisillä alueilla, joten kaikkien saksaa puhuvien oletetaan ymmärtävän sitä. Silloin kun yläsaksalla tarkoitetaan saksan yleiskieltä, ylä-etuliitteen voidaan katsoa viittaavan kielimuodon asemaan sivistyneenä, ”korkeampana” kielimuotona.lähde?
Toroidion

Toroidion-sähköauton prototyyppi
| Toroidion Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  2015
Kotipaikka:  Pohja, Raasepori,  Suomi
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  sähköautot
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toroidion Oy oli suomalainen autoalan start-up-yritys, joka toimi Pohjassa Raaseporissa. Yrityksen perustaja ja johtaja oli automuotoilija Pasi Pennanen. Vuonna 2015 se esitteli sähkökäyttöisen superauton 1MW Concept.
Toroidion Oy väitti kehittäneensä uusia teknologioita, jotka ratkaisevat sähköautojen tämänhetkiset käytännön ongelmat, mm. akkujen riittämättömän keston. Auton voimanjakotekniikassa on uutuuksia, jotka liittyivät sähkömoottoreiden rakenteeseen ja taajuusmuuttajiin. Toroidionilla oli myös patenttihakemus, joka koskee sähköauton akun muotoilua, rakennetta ja sijoitusta sähköautossa. Toroidion valmistautui teollisen tuotannon käynnistämiseen. Huomattava haaste oli sarjatuotantoon tarvittavan rahoituksen hankkiminen. Toroidion pyrki esittelemään vuoden 2019 aikana uuden kehitysversion sähköisestä voimalinjastaan. Autojen valmistusaikataulu viivästyi toistuvasti. Tuotantoon tulevan automallin valmistus luvattiin pitää Suomessa ja vuotuiseksi valmistusmääräksi ilmoitettiin enintään 75 kappaletta. Toroidion aikoi esitellä tuotantoversion vuonna 2020. Aiemman tiedon mukaan Toroidionin oli tarkoitus esitellä tuotantoauto jo syksyllä 2019.
Maaliskuussa 2022 yhtiö jätti konkurssihakemuksen Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuteen. Toimitusjohtajan mukaan yhtiön kassa on tyhjä ja yhtiö on ollut yhteydessä moniin eri tahoihin ja kiinnostusta oli, mutta yhtiötä pyydettiin palaamaan asiaan "kun voitte näyttää, että tekniikkanne toimii”.
Toroidion-sähköauton mallikappale on esillä Tekniikan museossa. Itse prototyyppi myytiin huutokaupassa 60250 eurolla.
Toroidion 1MW Concept

Sähkökäyttöisen superauton teho on mallimerkinnän mukaisesti yksi megawatti eli 1341 hevosvoimaa. Toroidionin erikoisuus on sähköinen, suoravetoinen voimansiirto ilman vaihteistoa. Jokaisella pyörällä on oma moottorinsa, edessä kaksi 200 kilowatin ja takana kaksi 300 kilowatin moottoria. Vastaavaa ratkaisua hyödyntää toinenkin suomalainen sähköauto; Electric RaceAbout. Kukin auton pyörään kytketty moottori koostuu useista mekaanisesti rinnakkaisista alimoottoreista. Tämän ansiosta jokainen alimoottori käy pienemmällä jännitteellä ja pienemmällä virralla verrattuna tavanomaiseen sähkömoottoriratkaisuun. Jokaisella alimoottorilla on oma vaihtosuuntaajansa. Alimoottoreiden avulla madalletusta jännitteestä on hyötyä sähköauton akkujen käytön kannalta. Prototyyppiauton koeajossa todennettiin matala energiankulutus. Kulutus oli pienempi kuin millään markkinoilla olevalla sähköautolla. Toroidionin sähkömoottorit ovat tyypiltään ulkoroottorimoottoreita, mikä mahdollistaa korkean vääntömomentin. Ulkoroottorirakenteen ja korkean vääntömomentin ansiosta Toroidionin voimansiirrossa ei käytetä lainkaan alennusvaihteita. Toroidionin sähkömoottorin uutuusarvo on ennestään tunnettujen keksintöjen yhdistelmässä.
Kritiikkiä

Toroidionia on kritisoitu julkisuudessa katteettomista lupauksista. Moottori-lehden toimittaja Lauri Ahtiainen kirjoittaa, että "saadakseen uskottavuutta kunnianhimoisille väitteilleen Toroidionin tulisi kuitenkin esittää konkreettisia faktoja. Nyt niitä on odotettu aina huhtikuusta 2015 lähtien". Autoelektroniikan lehtori Vesa Linja-ahon mukaan Toroidionin konseptin markkinointi sähköturvallisuudella on ongelmallista, koska sähköturvallisuus ei ole ongelma sähköautoissa suuremmillakaan jännitteillä. Auton julkituodussa tekniikassa tai myönnetyissä hyödyllisyysmalleissa ei myöskään ole mitään oikeasti uutta. Sähkötekniikan professori Juha Pyrhönen kritisoi Toroidionin hyödyllisyysmallissa määriteltyä sähkömoottoria äänekkääksi ja vertaa sitä muinaiseen Soliferin dynamoon. Skeptikko-lehden mukaan suuri osa auton lupauksista on teknisesti mahdollista lunastaa, mutta ei yhtä aikaa.
Julkinen tuki

Toroidion Oy oli vuonna 2020 yksi 100 000 euron koronatuen saajista.
Aiheesta muualla

Toroidion.com (englanniksi)
Georgette Agutte

Georgette Agutte ateljeessaan.
Georgette Agutte (17. toukokuuta 1867 Pariisi – 5. syyskuuta 1922 Chamonix) oli ranskalainen taidemaalari.
Agutte pääsi vuonna 1893 Gustave Moreaun luokalle vapaaoppilaaksi. Opettajaltaan hän omaksui vapaan mielen ja itsenäisen ajattelun. Hän tutustui myös Matisseen ja Georges Rouaultiin.
Taideopintojaan hän jatkoi Ranskan taideakatemiassa, École nationale supérieure des Beaux-Arts´ssa ja oli tuolloin sen ainoa naisoppilas. Hän tutustui myös fauvisteihin ja oli myös kuvanveistäjä. Aguttella oli oma ateljeensa Bonnières-sur-Seinessä. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi vuonna 1888 taidekriitikko Paul Flatin kanssa. Liitto päättyi avioeroon.
Uuden avioliiton Agutte solmi sosialistipoliitikko Marcel Sembatin kanssa vuonna 1897. Näyttelyitä hän piti vuonna 1904 Salon des Indépendant´issa ja Salon d´Automnessa.
Kun aviomies oli kuollut, Agutte kirjoitti kirjeen, jossa kertoi Hän lähti 12 tuntia sitten. Olen myöhässä. Tämän jälkeen hän surmasi itsensä. Grenoblen museon konservaattori, Andry-Farcy, tajusi Agutte maalausten arvon ja teki kaikkensa saadakseen ne haltuunsa.
Vuonna 2003 Aguttelle järjestettiin muistonäyttely.
Teoksia

Works by Georgette Agutte
Château fort, vuodelta 1903.
Nature morte aux pastèques, vase et tapis, vuosilta 1912-1914.
Marcel Sembat lukee.
La Source vuodelta 1902.
Aiheesta muualla

http://www.archivesnationales.culture.gouv.fr/chan/chan/AP-pdf/sembat-agutte-637ap.pdf
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
The X Factor (Iso-Britannia)

| The X Factor> The X Factor UK |
| --- | --- |
Tyyli:  Tosi-tv
Kestoaika:  60–150 min
Luoja(t):  Simon Cowell
Pääosissa:  Tuomarit: Simon Cowell  (2004–2010, 2014–)  Sharon Osbourne (2004–2007, 2013, 2016–2017)  Louis Walsh  (2004–2014, 2016–2017)   Dannii Minogue (2007–2010)  Cheryl Fernandez-Versini  (2008–2010, 2014–2015)  Gary Barlow (2011–2013)  Kelly Rowland (2011)  Tulisa (2011–2012))  Nicole Scherzinger (2012–2013, 2016–2017)  Mel B (2014)  Nick Grimshaw (2015)  Rita Ora (2015)  Louis Tomlinson (2018)  Ayda Field (2018)  Robbie Williams (2018) Juontajat:  Kate Thornton (2004–2006) Dermot O'Leary (2007–2014, 2016–2018) Caroline Flack (2015) Olly Murs (2015)
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ITV
Esitetty:  4. syyskuuta 2004 – 2. joulukuuta 2018
Aiheesta muualla
IMDb
The X Factor on brittiläinen televisioitava laulukilpailu. Ohjelmaa on tehty vuoteen 2016 mennessä kolmetoista tuotantokautta ja sitä juontaa Dermot O'Leary. Ohjelmassa on syntynyt useita laulajatähtiä, muun muassa yhtyeet One Direction (2010) ja Little Mix (2011). Kilpailun formaatti on sittemmin kasvanut maailmanlaajuiseksi.
Vuoden 2016 kilpailussa mukana oli Saara Aalto, joka sijoittui kilpailussa toiseksi. Tuon vuoden kilpailun voitti Matt Terry.
Tuomarit

X Factorissa oli alun perin kolme tuomaria, mutta tuomareiden lukumäärä vaihtui vuonna 2007 neljään.
Tuomarit > Nykyiset

Louis Tomlinson (2018)
Robbie Williams (2018)
Simon Cowell (2004-10, 2014-2018)
Ayda Field (2018)
Sharon Osbourne (2004-07, 2013, 2016-2017, vieraileva tuomari 2018)
Tuomarit > Entiset

Nicole Scherzinger (2012-13, 2016-2017)
Louis Walsh (2004-14, 2016-2017)
Tulisa (2011-2012)
Gary Barlow (2011-2013)
Paula Abdul (vieraileva tuomari 2007)
Dannii Minogue (2007-2010)
Cheryl Cole (2008-2010)
Kelly Rowland (2011)
Demi Lovato (2011-2012)
Britney Spears (2011-2012)
Paulina Rubio (vieraileva tuomari 2011)
Oheistuotteet > DVDt

Series 1: The X Factor Revealed: The Greatest Auditions Ever (2005)
Series 2: The X Factor: The Greatest Auditions Ever (2006)
Series 3: The X Factor Revealed (2007)
Oheistuotteet > Pelit

Series 4: The X Factor (2007)
Series 4: The X Factor Sing (2007)
Series 5: The X Factor: The Board Game (2008)
Series 5: The X Factor Top Trumps (2008)
Oheistuotteet > Kirjat

Series 1–3: The X Factor: Access All Areas (2007)
Series 6: The X Factor Finalists of 2009: Annual 2010 (2009)
Kyösti Pöysti

| Kyösti Pöysti |
| --- | --- |
 Nuorempi komisario Kyösti Pöysti.
Luoja(t):  Atte Järvinen Laura Neuvonen
Näyttelijä(t):  Jani Volanen (Pasila) Tero Koponen (Pasila 2.5 – The Spin-Off)
Ensi- esiintyminen:  Pasila-televisiosarjan kausi 1, jakso 2 Vasikka (helmikuu 2007)
Kustantaja:  Filmiteollisuus Fine
Henkilötiedot
Status:  Komisario
Ammatti:  Poliisi
Sukupuoli:  mies
Ikä:  31 (1. kausi), 32–33 (3. kausi)
Asuinpaikka:  Itä-Pasila
Suhteet
Muut sukulaiset:  nimeämätön isä
Tutut:  Rauno Repomies Tommi Neponen Pekka Routalempi Helga Juhani Kontiovaara Darja
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kyösti Pöysti on animaatiosarjassa Pasila esiintyvä fiktiivinen hahmo ja sarjan päähenkilö. Pöysti on Pasilan poliisiaseman nuorempi komisario. Hahmon alkuperäinen ääninäyttelijä on Jani Volanen ja jatkosarjassa Pasila 2.5 – The Spin-Off Tero Koponen.
Hahmon kuvaus

Pöystin toimintatapa on psykologinen: hän etsii rikollisten ”kipupisteet” ja käyttää niitä hyväkseen kunnes pahantekijät murtuvat – tai sitten eivät. Muutoin Pöysti ei ole erityisen pätevä poliisi. Hän sortuu joskus ylilyönteihin, kuten provosoimalla ihmisiä hyppäämään katolta tai pidättämällä syyttömiä ihmisiä ilman perusteita. Syyksi saattaa riittää komisarion hermoille käyminen esimerkiksi krapulapäivänä. Pöystillä on myös ns. "tyhmyysassosiaatiometodi" joka perustuu hyperventilaatioon ja aivojen hypoksiaan. Tämä metodi näkyy sarjassa vain kerran ja on hengenvaarallinen.
Pöysti pitää jatkuvasti suussaan tuttia, paitsi viinaa juodessaan, suudellessaan ja joskus kavereidensa luona. Hän ei ensin paljasta syytä tutin käyttöön, mutta kertoo myöhemmin eräälle tyttöystävälleen sen olevan lapsuudesta jäänyt tapa. Pöystin terapeutti on sanonut Pöystin olevan ”henkisesti viisivuotias”. Repomiehen mukaan Pöysti on ”tunnevammainen”, minkä Pöystikin lopulta tunnustaa jaksossa Apulaiskaupunginjohtaja. Tutin lisäksi Pöystin merkittävin tuntomerkki on keltainen popliinitakki, joka hänellä on yllään jokaisessa jaksossa. Pöysti on sinkku eikä kykene pitkiin ihmissuhteisiin.
Pöysti vihaa lukuisia asioita, kuten elokuvaa Amélie ja Juhani Kontiovaaraa sekä tämän Huomenta ihmiset -aamu-tv-ohjelmaa. Pöysti luonteeltaan hyvin kyyninen eikä juurikaan kunnioita muiden ihmisten mielipiteitä. Hän ei tule aina toimeen esimiehensä Rauno Repomiehen kanssa, mutta muihin työntekijöihin hänellä on paremmat välit. Erityisesti kaverinsa Neposen kanssa Pöysti tulee toimeen, vaikka ei aina kohtele häntä niin kuin pitää. Toisin kuin aseman muut poliisit, Neponen pitää Pöystiä nerona. Hän pelaa väkivaltapelejä työajalla ja hänen suosikkikappaleensa on Black Sabbathin Paranoid. Pöystin lempitelevisiosarjoja ovat Madventures ja Sopranos sekä spin-off-sarjassa myös Langalla ja Treme. Hän myöhästyy usein töistä nukkumisen tai krapulansa vuoksi. Hän on horoskoopiltaan oinas, eli hän on syntynyt 21. maaliskuuta – 20. huhtikuuta välisenä aikana.
Ohjelman alkutunnuksessa Pöysti hyppää poliisiauton konepellille poseeraamaan. Neljännestä tuotantokaudesta lähtien Pöystin poseeraukset ovat liittyneet kunkin jakson teemaan. Hänellä saattaa esimerkiksi olla kädessään jaksoon liittyvä esine.
Jatkosarjassa Pasila 2.5 – The Spin-Off Pöysti ei tule toimeen alussa uuden komisario Darjan kanssa oman asenteensa takia. Ajan kanssa Darja ja Pöysti löytävät toisensa ja sarjan viimeisessä jaksossa Darja synnyttää heille lapsen. Lapsi on Pöystin ensimmäinen, mutta Darjan toinen lapsi.
Kuvitteellinen henkilöhistoria

Pöysti on syntynyt 19. syyskuuta  1975.
Ehtoolehto

Ehtoolehto on Minna Lindgrenin kirjoittama kirjatrilogia, johon kuuluvat kirjat Kuolema Ehtoolehdossa, Ehtoolehdon pakolaiset ja Ehtoolehdon tuho. Ehtoolehto-sarja on käännetty lähes 20 kielelle.
Menestyskirjasta ”Kuolema Ehtoolehdossa” on nyt tehty Elisa Viihteen alkuperäissarja ja sitä aletaan esittää Ruutu+ -palvelussa.
Televisiosarja Ehtoolehto tullaan näkemään kahdeksanosaisena sarjana. Taru Mäkelän ohjaaman sarjan päähenkilöinä nähdään kokenut näyttelijäkolmikko Leena Uotila, Eeva Litmanen ja Rea Mauranen.
Kaisa Liski

Kaisa Liski (s. 1968 Helsinki) on suomalainen kiinteistönvälittäjä ja tositelevisioesiintyjä. Hän esiintyi 2010-luvun alkuvuosina työstään ja asiakkaistaan kertovissa Liv-kanavan televisiosarjoissa Kiinteistökuningatar Kaisa (2011), Kaisa ja puoli valtakuntaa (2012) ja Kaisa ja luksuskodit (2015). Samoihin aikoihin hän tuli viihdemedioiden kautta tunnetuksi myös tosielämän oikeudenkäynneistään, talousepäselvyyksistään, räväköistä mielipiteistään, suurellisesta elämäntyylistään ja yksityisasioistaan.
Televisioura

Liskin löysi 2010-luvun alussa tositelevisioesiintyjäksi MTV3:n Huomenta Suomi -aamuohjelman toimittaja Sanna Kiiski, joka antoi räväkästä kiinteistönvälittäjästä vihjeen tv-tuotantoyhtiötä pyörittävälle puolisolleen. Näin syntyi ensin ohjelmasarja Kiinteistökuningatar Kaisa, sitten Kaisa ja puoli valtakuntaa (2012, esiintyjänä myös Teuvo Loman) sekä Kaisa ja luksuskodit (2015).
Hän on esiintynyt myös ohjelmissa Neljän tähden illallinen (2012), Tuomas Enbuske Talk Show (2012), Haasta Hans (2014), Big Bang! (2015), Starat lastenvahteina (2015), MasterChef VIP (2015), Risteyksessä (2015), Olisinpa tiennyt (2015), Putous (2015), Marja Hintikka Live (2016), Julkkisselviytyjät (2017), Enbuske, Veitola & Salminen (2017), Kymppitonni (2019), Vappu ja Marja Live (2019), Olet mitä syöt (2020), Lisää löylyä Hjallis ja Jethro! (2020) ja Melkein Mensa (2021).
Oikeudenkäynnit

Liski toimi vuosina 2011–2016 Uudenmaan Viva -nimisessä yrityksessä kiinteistönvälittäjänä. Hän purki työsuhteensa erimielisyyksien takia ja perusti oman yrityksen. Uudenmaan Viva katsoi Liskin rikkoneen työsopimuksensa ehtoja ja veti Liskin oikeuteen. Sopimuksen mukaan Liski ei olisi saanut työsuhteen päättymisen jälkeen perustaa kilpailevaa yritystoimintaa yhdeksään kuukauteen. Liski kuitenkin perusti oman yrityksen, vaikka oli vielä työsuhteessa yritykseen. Käräjäoikeus tuomitsi Liskin maksamaan 550 000 euron korvaukset Uudenmaan Vivalle. Liski valitti tuomiosta hovioikeuteen ja lopulta korkeimpaan oikeuteen, mutta hovioikeuden tuomio ei muuttunut.
Liski haki kiinteistövälitysyrityksensä konkurssiin 21. lokakuuta 2019. Hän perusti kuukausi konkurssinsa jälkeen uuden Kaisa Liski Oy -nimisen yhtiön, jonka kautta hän myi naisten vaatteita. Hän perusti 2020 yhdessä Mari Herstin kanssa Riihimäelle lounasravintola Kahvila Ravintola Kaisan, jossa hän toimi emäntänä. Yritys häädettiin toimitiloistaan toukokuussa 2022 maksamattomien vuokrien takia.
Marraskuussa 2021 Liski ilmoitti palaavansa kiinteistönvälitykseen ravintolan pitämisen ohessa. Heinäkuussa 2022 Liski tuomittiin törkeästä velallisen epärehellisyydestä yhden vuoden ja kahden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, kolmen vuoden liiketoimintakieltoon ja maksamaan velkojilleen 260 000 euroa.
Heinäkuussa 2018 Liski osti Riihimäen kaupungilta omakotitalotontin noin 52 000 euron hinnalla. Vuoden päästä hän myi tontin  edelleen 120 000 eurolla, vaikka kauppakirjassa se kielletään. Käräjäoikeuden mukaan Liski rikkoi näin tontin kauppakirjassa mainittua edelleenluovutuskieltoa. Vuonna 2020 Liski tuomittiin maksamaan kaupungille 25 900 euron sopimussakko tonttikaupan ehtojen rikkomisesta.
Elokuussa 2023 käräjäoikeus alkoi käsitellä Liskiä vastaan nostettua uutta rikossyytettä yrityssalaisuuden rikkomisesta. Syytteiden mukaan Liski rikkoi yrityssalaisuutta hyödyntämällä aiemmasta työpaikastaan saamiaan tietoja perustamassaan uudessa yrityksessä. Toukokuussa 2024 Liski tuomittiin kahdeksan kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja lisäksi hänet määrättiin maksamaan entiselle työnantajalleen Uudenmaan Vivalle 377 000 euron vahingonkorvaukset aiemmin määrättyjen lisäksi, jolloin korvausvelvollisuutta kertyi yhteensä lähes miljoona euroa. Tuomio ei ole lainvoimainen.
Kuntapoliitikkona

Vuoden 2017 kuntavaaleissa keskustalainen Liski valittiin kotikuntansa Hausjärven valtuustoon. Aiemmin hän oli ollut kokoomuksen varavaltuutettuna Vantaalla. Hän oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kanta-Hämeen vaalipiirissä ja sai 476 ääntä 15 000 euron vaalibudjetilla. Saman vuoden syksyllä Liski erosi valtuuston jäsenyydestä ja muista luottamustoimistaan.
Yksityiselämä

Helsingissä syntynyt Kaisa Liski on kertonut varttuneensa Vantaalla alkoholisoituneen yksinhuoltajaäidin tyttärenä ja olleensa aiemmin väkivaltaisessa avioliitossa. Hänellä on kaksi aikuista lasta, joista tytär Amanda Kallio on myös esiintynyt äitinsä televisiosarjoissa. Kaisa Liski asuu Hausjärvellä kolmannen aviomiehensä ja 2010-luvulla syntyneen poikansa kanssa.
Kirjallisuutta

Asikainen, Merja: Kiinteistökuningatar Kaisa Liski. Readme.fi 2015. ISBN 9789523211223.
Liski, Kaisa & Asikainen, Merja: Näin onnistut asuntokaupoissa: Kaisa Liski kertoo kaiken mitä pitää tietää, tarkistaa ja varoa. Readme.fi 2017. ISBN 978-952-321-426-2
Aiheesta muualla

Kaisa Liski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuumaa

| KUUMAA |
| --- | --- |

 Kuumaa esiintymässä  Me emme vaikene -mielenosoituksessa  Helsingissä syyskuussa 2023.
Tiedot
Toiminnassa:  2016–
Tyylilaji:  pop
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Johannes Brotherus, laulu   Jonttu Luhtavaara, rummut   Aarni Soivio, basso   Okko Saastamoinen, koskettimet (live-esiintymiset, 2022–) 
Entiset jäsenet:  Aapo Närhi, kitara (2016–2021)  Antti Heiskala, koskettimet (2016–2022) 
Levy-yhtiö:  Universal Music (2016–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
KUUMAA on vuonna 2016 perustettu suomalainen suomenkielistä popmusiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen muodostavat laulaja Johannes Brotherus, rumpali Jonttu Luhtavaara ja basisti Aarni Soivio.
Yhtyeen striimatuimmat kappaleet ovat ”Tulipalo” ja ”Ylivoimainen”. Molemmat kappaleet ovat striimanneet seitsenkertaisesti platinaa eli niitä on kuunneltu yli 28 miljoonaa kertaa.
Kuumaalla on kolme albumia. Ensimäinen albumi on julkaistu vuonna 2019 jonka nimi on ”Kuumaa”, toinen albumi on julkaistu 2023 ”Hyvikset ja pahikset” ja kolmas sekä uusin albumi on julkaistu 2024 ”Pisara meressä”
Kuumaa osallistui vuonna 2023 UMK-kilpailuun ja saivat viidennen sijan pisteillä 107. Kuumaa sai UMK-kilpailun ansiosta paljon näkyvyyttä sekä lisää kuuntelijoita.
Ura > Uran alku ja Kuumaa-albumi (2016-2019)

Kuumaa solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa ensimmäisen demonsa perusteella lokakuussa 2016. Yhtye kiinnitettiin esiintymään vuoden 2017 Provinssiin ennen kuin se oli ehtinyt julkaista yhtäkään kappaletta. Esiintymisen aikaan yhtye oli julkaissut ensimmäisen singlensä ”Uppoon suhun”, joka ilmestyi toukokuussa 2017. Kuumaan toinen single oli ”Hulluista runoista”, jonka demoversio oli johtanut levytyssopimukseen. Yhteensä kuuden singlejulkaisun jälkeen yhtyeen ensimmäinen albumi Kuumaa julkaistiin 26. huhtikuuta 2019. Albumi on sittemmin striimannut kultaa, ja sen kuunnelluin kappale on Siks kai mä oon sun.