stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aisopoksen faabelit
Sisältö > Luettelo faabeleista (Perryn indeksi) > 501–584

501. Augustus ja murha; eli Uskomisesta ja epäuskomisesta
502. Eunukin vastaus röyhkimykselle
503. Kukko ja helmi (331)
504. Mehiläiset, kuhnurit ja ampiaiset (312)
505. Aisopos ja jousi (453)
506. Koira ja karitsa vuohien joukossa
507. Laulukaskas ja pöllö
508. Jumalat ja heidän puunsa
509. Hera (Juno) ja riikinkukko (442)
510. Aisopos ja hänen lamppunsa
511. Fretti ja hiiret
512. Äiti ja kolme tytärtä; eli Arvoituksellinen testamentti
513. Varas ja hänen lamppunsa
514. Apina ja leijonan hengitys (216)
515. Prometheus
516. Zeus (Juppiter) ja vuohet; eli Parrakkaat kutut
517. Zeus (Juppiter) ja koirat
518. Kettu ja lohikäärme (378)
519. Simonides ja haaksirikko (385)
520. Vuori raskaana (345)
521. Muurahainen ja kärpänen (289)
522. Simonides ja jumalkaksoset; eli Kuinka jumalat pelastivat Simonideen
523. Demetrios ja Menandros (245)
524. Kaksi sotilasta ja ryöväri (181)
525. Kalju mies ja kärpänen
526. Sika, aasi ja ohra
527. Pelle, maanviljelijä ja sika
528. Kaksi kaljua miestä
529. Ruhtinas-niminen huilunsoittaja
530. Tilaisuus (452)
531. Sonni ja vasikka (18)
532. Vanha koira ja isäntä (240)
533. Apina ja kettu
534. Hermes (Mercurius) ja kaksi naista
535. Prometheus and Huijaus
536. Apollonin oraakkeli
537. Aisopos ja kirjailija
538. Pompeius ja hänen sotilaansa
539. Hera (Juno), Afrodite (Venus) ja kana
540. Vanha härkä ja nuori härkä
541. Aisopos ja atleetti (27)
542. Aasi ja lyyra (332)
543. Leski ja sotilas
544. Kaksi kosijaa
545. Aisopos ja hänen emäntänsä
546. Kukko ja kissat
547. Synnyttävä emakko ja susi
548. Aisopos ja karannut orja (208)
549. Sotaratsu ja mylläri (367)
550. Karhu ja ravut; eli Kun karhu on nälkäinen
551. Matkamies ja korppi
552. Käärme ja lisko
553. Varis ja lammas
554. Sokrates ja orja
555. Nuori mies ja ilotyttö
556. Ampiainen ja perhonen (297)
557. Kettu ja maalintu
558. Kaksi kukkoa ja haukka
559. Etana ja peili
560. Kalju mies ja puutarhuri
561. Pöllö, kissa ja hiiri
562. Kettu ja peltopyy (277)
563. Paimen ja leijona; eli Androkles (171)
564. Sääski ja härkä
565. Aasi ja hevonen (368)
566. Linnut, eläimet ja lepakko (125)
567. Satakieli, haukka ja linnunpyytäjä (268)
568. Kateellinen kettu ja susi
569. Apinoiden kuningas
570. Hanhi ja haikara
571. Aasi, hevonen ja ohra (45)
572. Kili ja susi
573. Kesy käärme; eli Maanviljelijä ja käärme
574. Kotka ja haarahaukka (185)
575. Teurastaja ja lampaat (165)
576. Linnunpyydystäjä ja linnut
577. Korppi ja muut linnut päivällisellä
578. Hevonen ja vuohet (7)
579. Mies ja miekka
580. Ahne mies ja kateellinen mies
581. Poika ja varas
582. Maanviljelijä ja hänen härkänsä
583. Maanviljelijä ja sika; eli Sika ilman aivoja
584. Kaksi kalaa; eli Jokikala ja merikala (288)
Esimerkkejä

Faabeleissa esiintyy muun muassa kertomus janoisesta variksesta, joka laittoi kiviä vesiastiaan, jotta sai vedenpinnan kohoamaan. Tätä on testattu myös käytännössä ja todettu mahdolliseksi tavaksi toimia. Tarina innoitti tutkijoita siinä määrin, että Cambridgen yliopistossa tehtiin koe neljällä variksella, jotka laitettiin poimimaan kelluva mato vesiastiasta. Varikset käyttivät jopa mielellään isompia kiviä ensin.
Kirjallisuutta > Suomennoksia

Aisopos: Faabelit: täydellinen kokoelma moraaleineen.  (Valikoinut ja suomentanut Jari Tammi)  Pikku-idis, 2010.  ISBN 978-952-9589-40-1
Aisopos. 12 faabelia. Teoksessa Kivimäki, Arto & Vesterinen, Sampo: Otollinen tilaisuus – Antiikin faabeleita, s. 11–24.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2595-5
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Perry, Ben Edwin (toim.): Aesopica.  Urbana, 1952.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Wimpenny, Jo: Aesop’s Animals: The Science Behind the Fables.  Bloomsbury Publishing, 2021.  ISBN 9781472966933
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aisopoksen faabelit Wikimedia Commonsissa
Aisopoksen faabeleita eli eläinsatuja suomen kielellä
Αισώπου Μύθοι. Wikisource. (muinaiskreikaksi) (kreikaksi)
Aesop's Fables. Wikisource. (englanniksi)
The Æsop for Children. Library of Congress. (englanniksi)
Perry's Index to the Aesopica Aesopica: Aesop's Fables in English, Latin & Greek.
Perry Index Fables of Aesop.
Diego Velázquezin maalaus Aisopoksesta noin vuodelta 1638.
Hieronymus Osiuksen uuslatinankielisen runomittaisen Aisopoksen faabeleiden laitoksen Phryx Aesopus Habitu Poetico (1574) kansilehti.
Kettu ja viinirypäleet. Milo Winterin kuvitusta englanninkieliseen teokseen The Æsop for Children, 1919.
Allyyli-isotiosyanaatti

| Allyyli-isotiosyanaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-Isotiosyanaatto-1-propeeni
CAS-numero:  57-06-7
PubChem CID:  5971
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H5NS
Moolimassa:  99,2 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön-vaaleankeltainen neste
Sulamispiste:  −102,5 °C (170 K)
Kiehumispiste:  148 – 154 °C (421–427 K)
Tiheys:  1,0 g/cm3
Liukoisuus veteen:  2 g/l (20 °C)
Allyyli-isotiosyanaatti (AITC) on orgaaninen yhdiste, joka on syttyvää, normaaliolosuhteissa väritöntä tai vaaleankeltaista öljymäistä ja pistävänhajuista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C4H5NS ja rakennekaava CH2=CHCH2N=C=S. Allyyli-isotiosyanaatista käytetään myös nimiä allyyli-isosulfosyanaatti, 2-propenyyli-isotiosyanaatti, 3-isotiosyanaatto-1-propeeni ja sinappiöljy.
Allyyli-isotiosyanaatin moolimassa on 99,154 g/mol, sulamispiste −102,5 °C, kiehumispiste 148–154 °C, suhteellinen tiheys 1,0 g/cm3, leimahduspiste 46 °C (c.c.) ja CAS-numero 57-06-7. Yhdiste liukenee huonosti veteen, mutta hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin.
Allyyli-isotiosyanaattia voidaan tuottaa hydrolysoimalla mustasinapin sinigriiniä. Synteettisesti sitä tuotetaan allyylikloridin ja isosyanaattien reaktiolla, isomeeristään allyylitiosyanaatista tai lähtien allyyliamiinista ja hiilidisulfidista. Allyyli-isotiosyanaattia käytetään hajusteissa, hyönteismyrkkynä, fungisidina ja muiden yhdisteiden valmistuksessa.
Terveysvaikutukset

Allyyli-isotiosyanaatti ärsyttää silmiä, ihoa, hengitysteitä ja aiheuttaa kyynelvuotoa. Pitkäaikainen tai toistuva altistus voi aiheuttaa ihotulehduksen. Palaessaan yhdiste muodostaa ärsyttäviä tai myrkyllisiä huuruja. Allyyli-isotiosyanaatille altistumisesta voi seurata vaikutuksia maksassa, munuaisissa, mahalaukussa, kilpirauhasessa ja virtsarakossa.
Aiheesta muualla

PubChem: Allyl isothiocyanate (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Allyl isothiocyanate (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 3-Isothiocyanato-1-propene (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Allyl isothiocyanate (englanniksi)
ChemBlink: Allyl isothiocyanate (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo allyyli-isotiosyanaatti sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Allyl-isothiocyanate (englanniksi)
PheroBase: Floral Compound - allyl isothiocyanate (englanniksi)
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Allyl Isothiocyanate (englanniksi)
Winter Storm

| Winter Storm Ensiferum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. lokakuuta 2024
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tuottaja(t): Janne Joutsenniemi
 Tyylilaji: folk metal
 Kesto: 43.08
 Levy-yhtiö: Metal Blade
Listasijoitukset
  4. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Ensiferumin muut julkaisut
| Thalassic 2020 | Winter Storm 2024 |   |
Singlet albumilta Winter Storm
 ”Winter Storm Vigilantes” Julkaistu: 18. kesäkuuta 2024  ”Long Cold Winter of Sorrow and Strife” Julkaistu: 12. syyskuuta 2024
Winter Storm on Ensiferumin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2024 Metal Blade -levy-yhtiön kautta. Albumin on tuottanut Janne Joutsenniemi ja miksannut Jens Bogren.
Albumin sanoitukset perustuvat yhtyeen basisti Sami Hinkan vielä julkaisemattomaan fantasiakirjaan ja Hinkka onkin sanonut albumin olevan "Ensiferumin vakavin levy".
Kappaleet

Aurora – 1.14
Winter Storm Vigilantes – 5.12
Long Cold Winter of Sorrow and Strife – 6.59
Fatherland – 4.51
Scars in My Heart – 4.39 (feat. Madeleine Liljestam)
Resistentia – 1.18
The Howl – 5.54
From Order to Chaos – 8.42
Leniret Coram Tempestate – 0.37
Victorious – 3.42
Kappaleet > Bonuskappaleet

Six Ribbons (Jon English cover)
Lambada (Kaoma cover)
Kokoonpano

Petri Lindroos – laulu, kitara
Markus Toivonen – kitara, laulu
Sami Hinkka – basso, laulu
Janne Parviainen – rummut
Pekka Montin – koskettimet, laulu
Arvostelut

Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Winter Storm Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Allyyliamiini

| Allyyliamiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Prop-2-en-1-amiini
CAS-numero:  107-11-9
PubChem CID:  7853
SMILES:  C=CCN
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H7N
Moolimassa:  57,096 g/mol
Sulamispiste:  –88,2 °C
Kiehumispiste:  52,9 °C
Tiheys:  0,762 g/cm3
Liukoisuus veteen:  100 g/l (20 °C)
Allyyliamiini (C3H7N) on tyydyttymättömiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemianteollisuudessa muiden kemikaalien valmistuksessa ja korroosionestoaineena.
Ominaisuudet

Huonelämpötilassa allyyliamiini on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdisteellä on voimakkaan pistävä ja ammoniakin kaltainen haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen sekä useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Sen vesiliuos on keskivahva emäs. Itsessään yhdiste on suhteellisen stabiili polymeroitumista vastaan, mutta sen suolat, esimerkiksi allyyliammoniumkloridi, polymerisoituvat helposti. Esterien, karboksyylihappojen tai happokloridien kanssa se reagoi muodostaen allyyliamideja tai -imidejä. Muuten reaktiot ovat tyypillisiä alifaattisille amiineille. Yhdiste on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä, silmiä ja ihoa ja aineelle altistumisesta voi seurata syövytysvammoja.
Valmistus ja käyttö

Allyyliamiinia voidaan valmistaa allyylikloridin tai allyylijodidin reaktiolla ammoniakin kanssa 50–100 °C:n lämpötilassa. Reaktiossa voidaan käyttää katalyyttinä kupari(I)kloridia tai kuparikloridia, jolloin tarvittava lämpötila on matalampi. Reaktiossa syntyy lisäksi diallyyliamiinia ja triallyyliamiinia, joista allyyliamiini voidaan erottaa tislaamalla. Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat allyylialkoholin reaktio ammoniakin kanssa palladiumasetyyliasetonaatin ja aromaattisen fosfiinin toimiessa katalyyttinä, allyyli-isotiosyanaatin hydrolyysi ja akryylinitriilin elektrolyyttinen pelkistys.
Allyyliamiinia voidaan käyttää muiden orgaanisten yhdisteiden kuten lääkkeiden valmistuksessa. Lisäksi se voidaan polymerisioida plasman avulla polyallyyliamiiniksi, jotka voidaan käyttää muun muassa käänteisosmoosilaitteistojen kalvoissa. Allyyliamiinia voidaan käyttää myös korroosionestoaineena teräksen pintakäsittelyissä.
Alnaši

Alnašin keskustaa.
Alnaši (ven. Ална́ши, udmurtiksi Алнаш, Alnaš) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Toiman sivujoen Alnaškan varrella 128 kilometriä Iževskistä lounaaseen. Kylä on Alnašin piirin keskus. Asukkaita on 6 300 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on perustettu 1600-luvulla. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä, tataareja ja mareja.
Alnašin kautta kulkee Iževskin, Možgan ja Jelabugan välinen maantie. Tärkein elinkeino on maatalous. Lisäksi on rakennus- ja elintarviketeollisuutta. Kylässä on koulu, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kirjastoja, kotiseutu- ja taidemuseot sekä piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat Ašaĺči Okin ja Gennadi Krasilnikovin kotimuseot.
Aiheesta muualla

Alnašin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Alloosi

| Alloosi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R,3R,4R,5R)-2,3,4,5,6-pentahydroksiheksanaali
CAS-numero:  2595-97-3
SMILES:  C(C(C(C(C(C=O)O)O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12O6
Moolimassa:  180,156 g/mol
Sulamispiste:  128–129 °C
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Alloosi (C6H12O6) on aldoheksooseihin kuuluva harvinainen monosakkaridi.
Esiintyminen luonnossa, ominaisuudet ja synteesi

Alloosista tunnetaan muiden monosakkaridien tavoin D- ja L-enantiomeerit, mutta vain D-isomeeria esiintyy luonnossa. Sekin on harvinainen ja sitä on eritetty muun muassa Protea rubropilosa-kasvin lehdistä ja makeassa vedessä elävästä levästä Ochromas malhamensis.
Alloosi liukenee veteen mutta ei alkoholeihin. Vesiliuoksessa se on pääasiassa rengasrakenteisena muotona. 77 % siitä esiintyy β-furanoosina ja pienempiä määriä α-furanoosina ja α- tai β-pyranoosina tai avoketjuisena aldehydinä. D-Alloosin ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +14,4°, mutta kiertokyky muuttuu ajan funktiona johtuen mutarotaatiosta.
Ihminen ei kykene hyödyntämään alloosia energianlähteenä, mutta eräät bakteerit kuten Escherichia coli pystyvät tähän. E. colilla on alloosin sitomiseen erikoistunut proteiini ja alloosia metaboloimaan kykeneviä entsyymejä. Alloosin on todettu estävän iskemian aiheuttamia aivovaurioita.
Synteettisesti alloosia voidaan valmistaa lähtemällä D-riboosista ja jostain syanidisuolasta emäksisissä olosuhteissa. Näin muodostuu syanohydriini, joka voidaan hydrolysoida allolaktoniksi, jonka enantiomeerit voidaan erottaa. D-allolaktonista saadaan alloosia pelkistämällä natriumamalgaaman avulla. Tätä menetelmää kutsutaan Kiliani–Fischer-synteesiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alloosi Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Pääjoukko:   aldoosi  ketoosi  pyranoosi  furanoosi 
Geometria:   pentoosit  heksoosit  heptoosi  sykloheksaanikonformaatio  anomeeri  mutarotaatio 
Suuri / pieni:   glyseraldehydi  dihydroksiasetoni  erytroosi  treoosi  erytruloosi  sedoheptuloosi 
Pentoosit:   riboosi  arabinoosi  ksyloosi  lyksoosi  ribuloosi  ksyluloosi 
Heksoosit:   glukoosi  galaktoosi  mannoosi  guloosi  idoosi  taloosi  alloosi  altroosi  fruktoosi  sorboosi  tagatoosi  psikoosi  fukoosi  ramnoosi 
Disakkaridit:   sakkaroosi  laktoosi  trehaloosi  maltoosi  sellobioosi 
Polysakkaridit:   glykogeeni  tärkkelys  selluloosa  kitiini  amyloosi  amylopektiini  stakyoosi  inuliini  dekstriini  pullulaani 
Glykosaminoglykaanit:   hepariini  kondroitiinisulfaatti  hyaluronaani  heparaanisulfaatti  dermataanisulfaatti  kerataanisulfaatti 
Aminoglykosidit:   kanamysiini  streptomysiini  tobramysiini  neomysiini  paromomysiini  apramysiini  gentamisiini  netilmysiini  amikasiini
Konbaung-dynastia

Konbaung-dynastia tai Alaungpaya-dynastia oli Burmaa eli nykyistä Myanmaria vuosien 1752 ja 1885 välillä hallinnut dynastia. Konbaung-dynastian hallitsijoiden onnistui ensin yhdistää hajanainen Burma, ja vuonna 1767 he tuhosivat Ayutthayan kuningaskunnan nykyisessä Thaimaassa. Dynastian hallitsijat ulottivat valtansa myös nykyisen Intian alueelle. Lopulta dynastia kävi kolme niin sanottua anglo–burmalaista sotaa Intian niemimaata hallinneita brittejä vastaan. Burmalaiset menettivät ensin alueitaan ja lopulta myös itsenäisyytensä viimeisessä sodassa vuonna 1885. Britit hallitsivat vuodesta 1897 Burmaa osana brittiläistä Intiaa ja Burma itsenäistyi uudelleen vasta vuonna 1948.
Kulttuuri

1700-luvun loppua ja 1800-luvun alkua on pidetty burmalaisen kirjallisuuden kultakautena. Burmalainen kirjallisuus sai monia piirteitä thai-kulttuurista Ayutthayan tuhon jälkeen vuonna 1767. Suosituksi tuli esimerkiksi Ramayana-eepos, josta tehtiin ensin burmalainen parodinen versio Rama Yagan ja myöhemmin myös näyttämöversio. Ramayanalla oli suuri vaikutus myös burmalaiseen kuvataiteeseen.
Mandalayn Kultaisesta palatsista tuli kuningas Mindonin kaudella burmalaisen hovikulttuurin keskus. Aiemmin suosituista seinämaalauksista tuli vähempimerkityksellisiä ja Konbaung-kaudella suosittiin puukaiverruksia arkkitehtuurin koristelutapana. Taide sai kansantaiteen mukaisia vapauksia. Yleinen taiteen aihe oli Ramayanan ohella jataka-tarinat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konbaung-dynastia Wikimedia Commonsissa
Konbaung-dynastian viimeiseksi jäänyt hallitsija Thibaw valokuvassa kuningatar Supayalatin ja tämän sisko Supayalayn kanssa vuodelta 1885.
Burmalaisia lähettiläitä Kalkuttassa vuonna 1882.
Jälleenrakennettua Mandalayn Kultaista palatsia, alkuperäinen tuhoutui toisen maailmansodan aikana.
Allyylikloridi

| Allyylikloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-klooriprop-1-eeni
CAS-numero:  107-05-1
PubChem CID:  7850
SMILES:  C=CCCl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H5Cl
Moolimassa:  76,52 g/mol
Sulamispiste:  –134,5 °C
Kiehumispiste:  45 °C
Tiheys:  0,938 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 3,3 g/ (20 °C)
Allyylikloridi ei 3-klooripropeeni on kloorattuihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa polymeerien ja muiden kemikaalien valmistuksen lähtöaineena.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa allyylikloridi on väritöntä herkkäliikkeistä nestettä. Sillä on tunnusomainen pistävä ja valkosipulinkaltainen haju. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja runsaasti useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, kloroformiin ja tolueeniin. Allyylikloridi on hyvin reaktiivinen yhdiste. Yhdiste reagoi alkeeneille tyypillisesti ja se voidaan esimerkiksi polymeroida, se voi reagoida additioreaktioilla tai hapettaa epoksidiksi. Yhdisteelle tapahtuu myös organohalogeeniyhdisteiden tyypillisiä reaktioita ja klooriatomi voidaan esimerkiksi korvata muilla nukleofiileillä nukleofiilisella substituutioreaktiolla. Allyylikloridi ärsyttää hyvin voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistumisesta voi seurata yskää, kurkkukipua, huonovointisuutta ja iholle joutuessa syövytysvammoja.
Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran allyylikloridia valmistivat Auguste Cahours ja August Hofmann vuonna 1857 allyylialkoholin ja fosforitrikloridin välisellä reaktiolla. Nykyään yhdistettä valmistetaan teollisessa mittakaavassa klooraamalla propeenia noin 500–510 °C:n lämpötilassa. Reaktio on tyypiltään radikaalireaktio ja matalammassa lämpötilassa muodostuu myös muita kloorattuja hiilivetyjä. Pienemmässä mittakaavassa allyylikloridia valmistetaan muilla menetelmillä.
Allyylikloridia käytetään runsaasti muiden yhdisteiden valmistukseen. Siitä saatavia kemikaaleja ovat muun muassa epikloorihydriini, glyseroli, allyyliamiini, allyyliesterit, epoksidihartsit, novolakka ja eräät barbituraatit ja muut lääkeaineet.
FS Alma (1867)

| Alma |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  1. lokakuuta 1865
Laskettu vesille:  26. marraskuuta 1867
Palveluskäyttöön:  1870
Poistui palveluskäytöstä:  myyty toukokuussa 1893
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 778 t
Pituus:  68,84 m
Leveys:  14,04 m
Syväys:  6,53 m
Koneteho:  1 896 ihp
Nopeus:  11 solmua
Miehistöä:  316
Aseistus
Aseistus:  6 × 194 mm Mle 1864 -tykkiä 4 × 120 mm tykkiä
Alma oli Ranskan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus oli palveluksensa alkuajan Kiinan asemalla ja vuonna 1881 se osallistui Tunisian miehitykseen. Alus poistettiin käytöstä 1886, mutta se myytiin vasta 1893.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1865. Alus laskettiin vesille 26. marraskuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1870.
Palvelus

Alus määrättiin palvelukseen otettaessa Kiinan asemalle kontra-amiraali Duprén lippulaivaksi. Se lähti Brestistä 15. kesäkuuta 1870. Alus ajoi karille Japaninmerellä 15. heinäkuuta, jolloin sen valeköli irtosi. Saksan Ranskan sodan alettua Alma esti joulukuun puolestä välistä 1870 alkaen aina sodan loppuun Preussin laivaston korvettien Hertha ja Medusa pääsyn Jokohamasta merelle. Alus joutui 24. elokuuta 1871 Jokohamassa pyörremyrskyyn.
Belliqueuse vapautti 1. elokuuta 1872 Alman Kiinan asemalta ja alus saapui Touloniin 16. tammikuuta 1873. Se liitettiin kehityslaivueeseen 8. lokakuuta ja alus oli reservissä Cherbourgissa 1876-1881. Alus palasi palvelukseen 1. maaliskuuta 1881, jolloin se liitettiin Lähi-idän laivueeseen. Alus tulitti 6.-16. heinäkuuta Tunisian satamakaupunki Sfaxia Ranskan miehittäessä Tunisian. Alus palautettiin Cherbourgissa reserviin 8. tammikuuta 1883. Alus todettiin palveluskelvottomaksi 12. maaliskuuta 1886 ja se myytiin toukokuussa 1893 129 000 francilla.
Aleksandr Almetov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Squaw Valley 1960 | jääkiekko |  |
Aleksandr Almetov (18. tammikuuta 1940 Kiova – 21. syyskuuta 1992 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Almetov oli Neuvostoliiton maajoukkueen parhaita pelaajia 1960-luvulla. Hän voitti yhden olympiakullan ja neljä maailmanmestaruutta, ja hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistöjoukkueeseen vuosina 1965 ja 1967. Almetov pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 107 maaottelua ja teki 75 maalia vuosina 1959–1967. Hänen laitahyökkääjinään pelasivat useimmiten Veniamin Aleksandrov ja Konstantin Loktev.
Almetov edusti seuratasolla TsSKA Moskovaa. Hän pelasi 220 liigaottelua tehden 212 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Kyllästyttyään elämään tiukasta kurinpidostaan tunnetun TsSKA:n valmentaja Anatoli Tarasovin alaisuudessa Almetov lopetti jääkiekkouransa vuonna 1967 vain 27 vuotiaana ja elätti sen jälkeen itsensä sekatyömiehenä, toimien muun muassa haudankaivajana moskovalaisella Vagankovon hautausmaalla jolle hänet on myös haudattu.
Parhaat saavutukset

jääkiekon olympiakulta 1964
jääkiekon olympiapronssi 1960
neljä jääkiekon maailmanmestaruutta vuosina 1963, 1965, 1966, 1967
Erikoispalkintoja

Jääkiekon MM-kisojen All Stars -joukkueessa 1965, 1967
Venäjän Hall of Fame
GNP Energy

| GNP Energy Norge AS |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Energy made easy!
Perustettu:  2012
Toimitusjohtaja:  Martin Gustafsson
Puheenjohtaja:  Martin Gustafsson
Avainhenkilöt:  Glenn Nøstdahl
Kotipaikka:  Sandefjord  Norja
Toimiala:  energianmyynti
Tuotteet:  sähkösopimukset
Emoyhtiö:  GN Power Holding AS
Tytäryhtiöt:   Hehku Energia Oy  GNP Energy Sverige AB  GNP Energy Danmark ApS  Tinde Energi AS  GNP Energy Operations AS 
Omistaja:  Glenn Nøstdahl (58 %) Arne Fredly
Kotisivu:  no.gnp.energy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
| Hehku Energia Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2009 (Market Energia)
Avainhenkilöt:  Daniel Haglund (tj)
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  energianmyynti
Tuotteet:  sähkösopimukset
Emoyhtiö:  GNP Energy Norge AS
Kotisivu:  www.hehkuenergia.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
GNP Energy Norge AS (aiemmin Oslo Kraft AS, nyttemmin Kilden kraft AS) on pohjoismainen sähkönmyyntikonserni, jonka tytäryhtiöt toimivat  Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa.  Kesällä 2023 Suomen tytäryhtiö muutti nimensä muotoon Hehku Energia Oy käytettyään aiemmin nimiä GNP Energy Finland Oy, Finkraft Oy ja Market Energia Sähkönmyynti Oy. GNP Energyn perustaja Glenn Nøstdahl on ollut Norjassa kuluttajaviranomaisten kiinnostuksen kohteena 2000-vuosikymmeneltä alkaen, samoin kuin Suomessa tämän ja monien muiden sähkönmyyntiyhtiöiden johdossa (Fi-Nergy, 220 Energia, Werel, Suomen Energiayhtiö, 365 Hankinta, Kotimaan Energia) ollut Håkan Gustafsson.
GNP Energy oli 2020-luvun alussa lyhyen aikaa listattuna Euronext Growth Oslo -pörssissä, mutta pian se kertoi löytäneensä uuden ruotsalaisomistajan ja vetäytyvänsä pörssistä. Elokuussa 2023 GNP Energy Norge AS kertoi muuttaneensa nimensä muotoon Kilden kraft AS ja saaneensa uudeksi omistajakseen Stockholms Elbolag AB:n, jonka puolestaan omistaa vuonna 2020 perustettu ruotsalainen Elify Energy Group AB. Ruotsin kuluttajien energiamarkkinavirasto (Konsumenternas Energimarknadsbyrå) kertoo uuden omistajayrityksen aiheuttaneen poikkeuksellisen paljon kuluttajavalituksia Ruotsissa vuodesta 2019.