stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruohometsän kansa (täsmennyssivu)

Ruohometsän kansa tarkoittaa seuraavia:
Ruohometsän kansa, Richard Adamsin fantasiaromaani vuodelta 1972, jonka pohjalta on tehty elokuva ja kaksi sarjaa:
Ruohometsän kansa, Martin Rosenin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 1978
Ruohometsän kansa, brittiläis-kanadalainen vuosina 1999–2001 esitetty animaatiosarja
Ruohometsän kansa, Netflixin vuonna 2018 esittämä tietokoneanimaatiominisarja
Adams kirjoitti kirjalle myös jatko-osan vuonna 1997, Ruohometsän tarinoita.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ruohometsän kansa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gjoa Havenin lentoasema

Gjoa Havenin lentoasema (engl. Gjoa Haven Airport) (IATA: YHK, ICAO: CYHK) on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa 2,8 km lounaaseen Gjoa Havenin kylästä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 	2 063.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Canadian North: Cambridge Bay, Kugaaruk, Taloyoak, Yellowknife
First Air: Cambridge Bay, Kugaaruk, Talaoyak, Yellowknife
George Bruns

George Edward Bruns (3. heinäkuuta 1914 Sandy, Oregon – 23. toukokuuta 1983 Portland, Oregon) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä, joka sävelsi musiikin useisiin Disney-yhtiön elokuviin 1950–1970-luvuilla. Hän sai neljä Oscar-ehdokkuutta.
Brunsin isä oli maanviljelijä ja sahatyöläinen. Hän aloitti insinööriopinnot Oregonin osavaltionyliopistossa, mutta jätti ne kesken ja ryhtyi ammattimuusikoksi. Hän soitti kontrabassoa, tuubaa ja vetopasuunaa eri yhtyeissä ja hänellä oli jonkin aikaa oma yhtye Portlandissa, jossa hän oli myös kahden paikallisen radioaseman musiikkijohtajana. Hän siirtyi vuonna 1949 viihdemuusikoksi Los Angelesiin. Soitettuaan tuubaa UPA-studion erään piirrosanimaation äänityksessä Bruns päätyi elokuvamusiikkialalle ja Disney palkkasi hänet vuonna 1953. Brunsin läpimurto oli Disneyn ihmeellinen maailma -tv-sarjaan vuonna 1954 sävelletty laulu ”The Ballad of Davy Crockett” (sanoitus Tom Blackburn, suomentanut Reino Helismaa nimellä ”Davy Crockett”), josta tuli välitön menestys ja useiden laulajien levyttämä listahitti. Bruns sävelsi samaan aikaan lauluja myös Disneyn tuottamaan Mickey Mouse Club -lastenohjelmaan.
Ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa Bruns sai piirroselokuvasta Prinsessa Ruusunen, jonka musiikin hän sovitti Pjotr Tšaikovskin samannimisestä baletista. Bruns sävelsi taustamusiikin Disneyn pitkiin piirroselokuviin 101 dalmatialaista, Miekka kivessä, Viidakkokirja, Aristokatit ja Robin Hood, mutta elokuvien laulut tilattiin muilta säveltäjiltä, useimmiten Shermanin veljeksiltä. Robin Hoodiin Bruns sävelsi kuitenkin yhden laulun, ”Love” (suom. ”Rakkauslaulu”), yhdessä Floyd Huddlestonin kanssa ja sai siitä neljännen Oscar-ehdokkuutensa parhaan laulun sarjassa. Toinen ja kolmas ehdokkuus olivat tulleet live-elokuvan Babes Leikkikalumaassa sekä elokuvan Miekka kivessä musiikeista. Bruns jäi eläkkeelle vuonna 1976 ja muutti takaisin Oregoniin, jossa hän levytti myöhemmin yhden jazz-albumin.
Bruns sävelsi myös Disneyland-huvipuistojen Pirates of the Caribbean -huviajeluissa soivan laulun ”Yo Ho (A Pirate's Life for Me)”, jota on myöhemmin käytetty Pirates of the Caribbean -elokuvasarjassa.
Elokuvasävellykset

UPA-studion lyhytpiirrettyjä 1950-luvulla
Disneyn lyhytpiirrettyjä 1950–1960-luvuilla
Davy Crockett – rajaseudun kuningas (1955)
Davy Crockett ja jokirosvot (1956)
Vankkurit valtaavat lännen (1956)
Salaliiton sankarit (1957)
Prinsessa Ruusunen (1959) – sovitus Pjotr Tšaikovskin balettimusiikista
Babes Leikkikalumaassa (1961)
Pyörät pilvissä (1961)
101 dalmatialaista (1961) – ei säveltänyt lauluja
Miekka kivessä (1963) – ei säveltänyt lauluja
Professorin ihmeelliset keksinnöt (1963)
Hassut tassut (1966)
Kapinallisten kuningas (1966)
Tässä sitä tullaan (1966)
Jämerät kullankaivajat (1967)
Viidakkokirja (1967) – ei säveltänyt lauluja
Harmaapukuinen hevonen (1968)
Daring Game (1968)
Riemukupla (1968)
Aristokatit (1971) – ei säveltänyt lauluja
Robin Hood (1973) – säveltänyt vain yhden lauluista
Riemukupla rullaa taas (1974)
Gertrud (Hesse)

Gertrud on saksalaisen kirjailijan Hermann Hessen (1877–1962) vuonna 1910 ilmestynyt teos. Se on kuvaus nuoren säveltäjän elämästä ja onnettomasta rakkaudesta. Gertrud on myös syvällinen analyysi musiikin voimasta.
Riekonmarja

| Riekonmarja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Suku::  Riekonmarjat Arctous
Laji::  alpina
Kaksiosainen nimi
 Arctous alpina  (L.) Nied. 
Synonyymit
 Arctostaphylos alpina (L.) Spreng.  Arctostaphylos alpinus 
Katso myös
   Riekonmarja Wikispeciesissä   Riekonmarja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riekonmarja ruska-aikaan.
Riekonmarja eli tuntuririekonmarja (Arctous alpina), myös tunturisianmarja, on riekonmarjoihin (Arctous) ja aiemmin sianpuolukoihin (Arctostaphylos) kuuluva kesävihanta kasvi. Sen lehdet kuihtuvat talveksi ja suojaavat sitä kuivumiselta.
Kuvaus

Riekonmarja kasvaa korkeintaan 50 senttimetrin pituiseksi. Lehdet ovat lievästi hammaslaitaiset. Kukat puhkeavat varhain keväällä lumien sulettua. Kukan teriö on vihertävänvalkoinen ja kellomainen. Marjat ovat raakoina vihreitä, sitten punaisia ja kypsinä mustia. Ne ovat lintujen tärkeää ravintoa. Marjojen poiminta-aika on elokuun lopulta syyskuun loppuun. Niistä voidaan tehdä mehua ja sosetta. Riekonmarjan kromosomiluku on 2n = 26. Ruska-aikana kasvin punaisiksi muuttuvat lehdet muodostavat huomattavan osan maaruskan väriloistosta.
Levinneisyys

Riekonmarjaa tavataan koko pohjoisella pallonpuoliskolla, niin Euraasiassa kuin Kanadassa ja Alaskassakin. Muualla Yhdysvalloissa riekonmarjaa kasvaa vain koilliskolkassa Mainen ja New Hampshiren osavaltioissa.
Etelämpänä lajia esiintyy myös Alppien, Altain ja Pyreneiden vuoristoissa.
Suomessa riekonmarja on tunturikasvi ja sitä esiintyy yleisenä Lapissa. Se kasvaa paikoin yleisenä kankailla, tunturimetsissä ja rämeillä. Lounaisimmassa Suomessa on ollut 1900-luvulla Saaristomerellä Hangon lähellä erillisesiintymä, joka on hävinnyt. Nykyisin kasvia esiintyy Suomessa Pudasjärven Ison-Syötteen tunturilta pohjoiseen.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Riekonmarja (Arctous alpina)
Luontoportti: Riekonmarja (Arctous alpina)
Valokki – nettikasvio: Riekonmarja (Arctostaphylos alpina)
Glyptoteekki (Kööpenhamina)

Glyptoteket
Glyptoteekki (tansk. Glyptoteket, virallisesti Ny Carlsberg Glyptotek) on Kööpenhaminassa sijaitseva taidemuseo, jonka on perustanut panimon omistaja Carl Jacobsen (1842–1914), joka perusti yhden aikansa suurimmista yksityisistä taidekokoelmista. Museo nimettiin perustajan panimoyrityksen Ny Carlsbergin mukaan, ja siihen lisättiin sana "glyptotek" (glyptoteekki), joka tarkoittaa 'veistoskokoelmaa'. Museo sijaitsee Dantes Pladsilla Kööpenhaminan Vesterbron kaupunginosassa.
Glyptoteekissa on paljon antiikin taidetta, etupäässä veistoksia Egyptistä, Lähi-idästä, Kreikasta ja Italiasta. Satavuotisen olemassaolonsa aika museo on koonnut myös merkittävän kokoelman ranskalaista ja tanskalaista kuvataidetta 1800- ja 1900-luvulta, ja edustettuina ovat erityisesti Paul Gauguin ja Auguste Rodin.
Museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Vilhelm Dahlerup. Pian (vuosina 1892–1893) sitä laajennettiin Hack Kampmannin suunnitelmien mukaan. Vuonna 1997 museo sai lisärakennuksen, jonka on suunnitellut Henning Larsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Glyptoteekki (Kööpenhamina) Wikimedia Commonsissa
Museon sivusto
Rose (nimi)

Rose on englannin-, saksan- ja ranskankielisissä maissa yleinen naisen etunimi, joka johtuu näiden kielten ruusua tarkoittavasta sanasta rose.
Nimen suomalaisia vastineita ovat Roosa, Rosa, Ruusa ja Ruusu.
Tunnettuja Rose-nimisiä

Rose Attard, Jodie, toinen maltalaisista siamilaisista kaksosista
Rose Ausländer, saksalainen runoilija
Rose-Aimée Bacoul, ranskalainen pikajuoksija
Rose Bampton, yhdysvaltalainen oopperalaulaja
Rose Bertin, ranskalainen pukusuunnittelija, kuningatar Marie Antoinetten hovihankkija
Rose-Marie Björkenheim, suomalainen kansanedustaja (Keskusta)
Rose Byrne, australialainen näyttelijä
Rose Chelimo, kenialainen kestävyysjuoksija
Rose-Anaïs Gras, ranskalainen runoilija
Rose Hill, brittiläinen näyttelijä ja oopperalaulaja
Rose Kennedy, Joseph P. Kennedyn puoliso, John F. Kennedyn äiti
Rose Lagercrantz, ruotsalainen kirjailija
Rose Lavelle, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Rose Leslie, skotlantilainen näyttelijä
Rose Lindsay, australialainen kirjailija ja graafikko
Rose Marie, yhdysvaltalainen näyttelijä
Rose Marie McCoy, yhdysvaltalainen lauluntekijä
Rose McGowan, yhdysvaltalainen näyttelijä
Rose McIver, uusiseelantilainen näyttelijä
Rose Perica Mofford, yhdysvaltalainen poliitikko, Arizonan ent. kuvernööri
Rose Musani, ugandalainen pikajuoksija
Rose Namajunas, yhdysvaltalainen vapaaottelija
Rose-Marie Precht, suomalainen näyttelijä
Rose Christiane Raponda, gabonilainen poliitikko ja ministeri
Rose Marie Reid, kanadalainen uimapukujen suunnittelija
Rose Francine Rogombé, gabonilainen poliitikko
Rose Rollins, yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Rose Troche, yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja
Rose Valland, ranskalainen taidehistorioitsija
Rose Wilder Lane, yhdysvaltalainen kirjailija
Kuvitteellisia Rose-nimisiä

Rose, henkilöhahmo komediasarjassa Pokka pitää
Rose-Marie, Lucien Hubbardin mykkäelokuvassa Rose-Marie Pohjanmaan helmi
Rose Campbell, päähenkilö Louisa May Alcottin romaaneissa Kahdeksan serkusta ja Kun ruusu puhkeaa
Rose Canton, Thorn, DC Comicsin sarjakuvahahmo
Rose DeWitt Bukater, toinen päähenkilöistä elokuvassa Titanic (vuoden 1997 elokuva)
Rose Henderson, tv-sarjassa Lost
Rose Lindén, toinen päähenkilöistä televisiosarjassa Rose and Maloney
Rose Tyler, tv-sarjassa Doctor Who
Rosemary "Rose" Winters, Ethan Wintersin tytär Resident Evil -pelisarjassa
Rosie Perez

| Rosie Perez |
| --- | --- |
 Rosie Perez vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1964 (ikä 60)  Bushwick, Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rosa María ”Rosie” Perez (s. 6. syyskuuta 1964 Brooklyn New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija, koreografi, ohjaaja sekä puertoricolaisten oikeuksia puolustava aktivisti. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Do the Right Thing – kuuma päivä (1989), Mustat donkkaa tykimmin (1992), Kesytön sydän (1993), Peloton (1993), Rakkauden arpa (1994), Toiminnan nainen (1997), The 24 Hour Woman (1999), Näkymättömät lapset (2005), The Take (2007), The Counselor (2013) ja Birds of Prey (2020).
Aiheesta muualla

Rosie Perez Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ryhor Kastusjou

Ryhor Andrejevitš Kastusjou (valkoven. Рыгор Андрэевіч Кастусёў, s. 17. huhtikuuta 1957) on valkovenäläinen poliitikko. Hän oli vuoden 2010 presidentinvaaleissa BPF-puolueen ehdokkaana.
Kastusjou opiskeli koneinsinööriksi ja suoritti asepalveluksensa neuvostoarmeijassa 1975–1977.
Kastusjou pidätettiin vuonna 2021 ja hän sai 10 vuoden tuomion rangaistussiirtolassa salaliitosta valtiota vastaan. Hänellä todettiin syöpä tuomionsa aikana. Heinäkuussa 2024 uutisoitiin Kastusjoun ja muutaman muun poliittisen vangin vapauttamisesta.
Rosie the Riveter

Yksi miljoonista "Rosiesta" valmistamassa A-35 Vengeance-syöksypommittajaa
Rosie the Riveter (suom. niittaaja-Rosie) on henkilösymboli, joka kuvaa miljoonien yhdysvaltalaisten naisten työtä toisen maailmansodan aikana. Sodan aikana Rosie the Riveter oli propagandahahmo, jonka avulla kannustettiin naisia osallistumaan Yhdysvaltojen sotaponnisteluihin. Sittemmin hahmo on toiminut erilaisten tasa-arvo- ja feminististen liikkeiden ikonina.
Noin kuusi miljoonaa yhdysvaltalaista naista siirtyi töihin teollisuuteen korvaamaan armeijaan siirtyneitä miehiä. Monet naisista työskentelivät tehtaissa, jotka tuottivat sodankäyntiin tarvittavia välineitä, kuten ammuksia, aseita ja varusteita.
Rosie the Riveter liitetään usein yhteen tosielämän esikuvistaan, Rose Will Monroeen, joka työskenteli niittaajana B-29- ja B-24-pommikoneita tuottaneessa Willow Run -lentokonetehtaassa Michiganissa. Monroe esiintyi sotaponnistuksen tärkeyttä esittelevässä promootioelokuvassa ja toimi mallina vastaavassa julistekampanjassa. Kun alkuvuodesta 1943 julkaistiin lisäksi laulu Rosie the Riveter, Monroesta tuli yksi aikansa tunnetuimmista hahmoista maassaan.
Rosie-hahmo liitetään usein myös J. Howard Millerin 1942 toteuttamaan We Can Do It! -julisteeseen, mutta Millerin mallina oli eri nainen, mahdollisesti Geraldine Doyle. Myös Norman Rockwell maalasi Rosie-aiheisen taulun, josta Saturday Evening Post -lehti teki kansikuvan. Rockwellin mallina toimi Mary Doyle Keefe.
Rosie the Riveter-hahmon edeltäjä oli kanadalainen aseteollisuuden työntekijä Veronica Foster, jolle annettiin lempinimi Ronnie the Bren Gun Girl.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosie the Riveter Wikimedia Commonsissa
"We Can Do It!", J. Howard Millerin juliste.
Riken Yamamoto

Riken Yamamoto vuonna 2016.
Riken Yamamoto (jap. 山本理顕, Yamamoto Riken, s. 1945 Peking, Kiina) on japanilainen arkkitehti. Hän on yksi maan merkittävimmistä nykyarkkitehdeista. Etenkin hänen suunnittelemansa epäkonventionaaliset asuinrakennukset ja uudemmat suurhankkeet Japanissa ja ulkomailla ovat saaneet huomiota ja palkintoja. Yamamoto palkittiin Pritzker-palkinnolla vuonna 2024 .
Yamamoto valmistui Nihon-yliopistosta kandidaatiksi vuonna 1968 ja Tokion taideyliopistosta maisteriksi vuonna 1971, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan Tokion yliopistossa Hiroshi Haran johdolla. Oman toimistonsa ”Riken Yamamoto & Field Shop” hän perusti vuonna 1973. Yamamoto toimii professorina Jokohaman kansallisessa yliopistossa.
Yamamoton merkittävimpiin töihin kuuluvat esimerkiksi Kumamoton prefektuurin Hotakubo-asuinkerrostalokortteli (1991), Iwadeyaman yläaste (1996), Saitaman prefektuurin yliopisto (1999), Hiroshiman läntinen paloasema (2000), Hakodate mirai daigaku -yliopisto (2000), Shinonome Canal Court 1 -asuinkortteli (2003), Yokosukan taidemuseo (2007) ja Fussan kaupungintalo (2008).
Yokosukan taidemuseo
Hiroshiman paloasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riken Yamamoto Wikimedia Commonsissa
Riken Yamamoto Official Web (japaniksi) (englanniksi) (kiinaksi)
Riken Yamamoto l’hospitalier Le Journal des Arts (ranskaksi)
Rike Jokela

Risto ”Rike” Jokela (s. 1964) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko.
Jokela on ohjannut muun muassa seuraavia televisiosarjoja ja elokuvia: Karppi, Pulkkinen, DikDek, Virta, Kynsin Hampain, Kallio, Remontti, Itse valtiaat, Firma, Jopet Show, Suojelijat, Brändärit, Majakka, Jäät, Saunavuoro, Nahkiaiset. Jokelan ensimmäinen pitkä elokuva ohjaajana oli Tatu ja Patu -kirjoihin perustuva koko perheen elokuva Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu!, joka sai ensi-iltansa loppuvuodesta 2016. Jokelan viimeisin elokuva Huijarit valmistui vuonna 2023 ja seuraava elokuva, työnimeltään Tuntemattomat, kuvataan syksyllä 2024 ja se tulee ensi-iltaan syksyllä 2025.
Aikaisemmin Rike Jokela toimi päätyökseen elokuvaajana. Hän on kuvannut Juoppohullun päiväkirja -elokuvan sekä televisiodraamoja kuten Tukka auki (osat 1–3), minkä lisäksi hän on itse kuvannut osan ohjaamistaan televisiosarjoista. Jokela työskentelee pääasiassa fiktion parissa, mutta on ohjannut ja kuvannut myös mainoksia ja tehnyt valosuunnitteluita useisiin televisio-ohjelmiin.
Useat Rike Jokelan ohjaamat teokset ovat olleet ehdolla tai voittaneet alan palkintoja Suomessa ja ulkomailla (muun muassa Venla, Kultainen Venla, Telvis, Koura, Golden Rose, Prix Europa, Jussi-gaala). Jokela on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.
Ennen televisio- ja elokuvauralle siirtymistä hän toimi valosuunnittelijana Tanssiteatteri Mobitassa ja sitä ennen muusikkona. Hän sävelsi, sanoitti ja soitti kitaraa yhtyeissä Antikeho, Bastards, Riistetyt, Pyhät Nuket ja Nuket.
Lähestyttäessä 2020-lukua Rike Jokela aktivoitui jälleen myös musiikin sarjalla. Ensin Nuket teki muutaman keikan pituisen paluun keikkalavoille vuosina 2018 ja 2019. Sitten bändi julkaisi vuonna 2023 uuden biisin ”Elämä kostaa”, jossa feattaa Kotiteollisuus-yhteyksistä tunnettu Jouni Hynynen. Keväällä 2024 Nuket esiintyi loppuunmyydyssä Tullikamarin Klubissa Tampereella. Keikka taltioitiin ja sen tiimoilta työstetään myös albumi.
Niinikään 1980-luvun hardcore-legenda Bastards kasattiin uudelleen 2020-luvun alkupuolella. Ensin bändi julkaisi Ei sotaa -EP:n (Propaganda Records) ensin digitaalisena vuonna 2022 ja vinyylinä 2023. Yhtyeen massiivinen kuuden vinyylin kokoelma Arctic Hardcore (Svart) ilmestyi puolestaan joulukuussa 2023. Keväällä 2023 Bastards soitti ensimmäisen keikkansa neljäänkymmeneen vuoteen ja on sen jälkeen jatkanut keikkailua Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 2024 musiikilla, televisiolla ja elokuvalla on kaikilla merkittävä rooli Rike Jokelan elämässä.
Rike Jokelan veli Juha Jokela työskentelee käsikirjoittajana ja teatteriohjaajana. Veljekset ovat myös tehneet yhteistyötä useissa projekteissa kuten myös työn alla olevassa elokuvassa,selvennä jonka Juha kirjoittaa ja Rike ohjaa.
Aiheesta muualla

Rike Jokela Elonetissä.
Rosie Smith

Rosie Smith
Rosie Smith (s. 1984 Lontoo, Iso-Britannia) on Cradle of Filth -yhtyeen kosketinsoittaja, joka on esiintynyt yhtyeen kanssa sen kiertueilla vuodesta 2005.
Aiheesta muualla

Rosie Smithin virallinen MySpace-sivu
Rosier Faassen

| Rosier Faasen |
| --- | --- |
 Rosier Faasen
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1833 's-Gravenhage, Alankomaat
Kuollut: 2. helmikuuta 1907 (73 vuotta) Rotterdam, Alankomaat
Kansalaisuus:  Alankomaat
Ammatti:  kirjailija, näyttelijä
Kirjailija
Äidinkieli: hollanti
Tuotannon kieli: hollanti
Tyylilajit:  kansannäytelmä
Pääteokset:  Anne Mie
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jacobus Pieter Faassen eli Rosier Faassen (9. syyskuuta 1833 's-Gravenhage, Alankomaat – 2. helmikuuta 1907 Rotterdam, Alankomaat) oli alankomaalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.
Faassen toimi näyttelijänä Amsterdamissa, Haagissa ja Rotterdamissa. Hänen näytelmistään mainittava on Anne Mie (1878), josta hän sai kansainvälisessä kilpailussa palkinnon. Se on esitetty Lontoossa 1881. Muita näytelmiä ovat muun muassa Zonder naam (1882), Zwarte Griet (1882), Hannes (1883), Platijn en Co. (1885) ja De remplaçant (1885). Kootut teokset ilmestyi 1884. Faassenin ala on kansannäytelmä, joka välittömyydellään on raivannut tietä uudenaikaiselle realistiselle draamalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosier Faassen Wikimedia Commonsissa
Rosie Swale-Pope

Rosie Swale-Pope.
Rosie Swale-Pope (s. 1946) on brittiläinen nainen, joka on juossut maailman ympäri. Syyksi hän on kertonut sen, että miehensä kuoltua eturauhassyöpään, Rosie todella ymmärsi, että elämä on arvokas ja että sen aikana täytyy  kokea mahdollisimman paljon. Hän myös yrittää kerätä rahaa hyväntekeväisyyteen. Rosie aloitti urakkansa vuonna 2003.
Swale-Popen reitti:
22. lokakuuta 2003, hän lähti kodistaan Walesista.
5. huhtikuuta 2004, hän pääsi Moskovaan, Venäjälle.
15. syyskuuta 2005, hän pääsi Magadaniin Venäjän kaukoitään.
7. huhtikuuta 2006, hän pääsi takaisin tielle kuljettuaan pitkään Alaskan talvessa.
Lokakuussa 2006, hän oli Edmontonissa, Kanadassa
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Glyseraldehydi

| Glyseraldehydi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,3-dihydroksipropanaali
CAS-numero:  367-47-5
PubChem CID:  751
SMILES:  C(C(C=O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H6O3
Moolimassa:  90,078 g/mol
Sulamispiste:  145 °C 
Tiheys:  1,455 g/cm3
Liukoisuus veteen:  2,92 g/l
Glyseraldehydi (C3H6O3) on aldehydi ja yksinkertaisin monosakkarideista. Se on makea yhdiste, jota syntyy hiilihydraattien hajoamisessa. Glyseraldehydi on yksi Glyserolin hapettumistuotteista. Glyseraldehydi on myös vertailuyhdiste Fischerin projektiossa.
Glyseraldehydillä on yksi kiraalinen hiiliatomi, joten näin ollen sillä esiintyy kahta enantiomeeria D- ja L-glyseraldehydit . D-enantiomeerissa, josta käytetään myös nimityksiä R- ja (+)-glyseraldehydissa hydroksyyliryhmä on oikealla ja L-glyseraldehydissä vasemmalla.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Enantiomeerin nimi | D-glyseraldehydi (R)-glyseraldehydi (+)-glyseraldehydi | L-glyseraldehydi (S)-glyseraldehydi (−)-glyseraldehydi |
Fischerin projektio: 
Rakennekaava: 
Pallo-tikkumalli: 
Glyseraldehydin on todettu inhibitoivan syöpäsolujen glykolyysiä ja näin jopa tappavan niitä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Glyseraldehydi Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Pääjoukko:   aldoosi  ketoosi  pyranoosi  furanoosi 
Geometria:   pentoosit  heksoosit  heptoosi  sykloheksaanikonformaatio  anomeeri  mutarotaatio 
Suuri / pieni:   glyseraldehydi  dihydroksiasetoni  erytroosi  treoosi  erytruloosi  sedoheptuloosi 
Pentoosit:   riboosi  arabinoosi  ksyloosi  lyksoosi  ribuloosi  ksyluloosi 
Heksoosit:   glukoosi  galaktoosi  mannoosi  guloosi  idoosi  taloosi  alloosi  altroosi  fruktoosi  sorboosi  tagatoosi  psikoosi  fukoosi  ramnoosi 
Disakkaridit:   sakkaroosi  laktoosi  trehaloosi  maltoosi  sellobioosi 
Polysakkaridit:   glykogeeni  tärkkelys  selluloosa  kitiini  amyloosi  amylopektiini  stakyoosi  inuliini  dekstriini  pullulaani 
Glykosaminoglykaanit:   hepariini  kondroitiinisulfaatti  hyaluronaani  heparaanisulfaatti  dermataanisulfaatti  kerataanisulfaatti 
Aminoglykosidit:   kanamysiini  streptomysiini  tobramysiini  neomysiini  paromomysiini  apramysiini  gentamisiini  netilmysiini  amikasiini
Onni Salomaa (säveltäjä)

Onni Aatos Salomaa (21. kesäkuuta 1919 Ulvila – 27. joulukuuta 1980 Pori) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja.
Salomaa sävelsi ja sanoitti Olavi Virran levyttämät kappaleet Satulinna (1938) ja Sinulle yksin (1952), Veikko Tuomen 1953 levyttämät kappaleet Erokyynel ja Onnen tie sekä Erkki Junkkarisen 1953 levyttämän kappaleen Jäähyväistango. Hän sävelsi lisäksi Veikko Tuomen 1953 levyttämät kappaleet En tiennyt silloin ja Ohi mennyt jotka sanoitti Lauri Jauhiainen.
Rustokiillesuomuiset

| Rustokiillesuomuiset |
| --- | --- |
 Käärmekala (Erpetoichthys calabaricus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Rustokiillesuomuiset  Chondrostei  Müller, 1844
Lahkot
 Niilinhaukikalat (Polypteriformes)  Sampikalat (Acipenseriformes) 
Katso myös
   Rustokiillesuomuiset Wikispeciesissä   Rustokiillesuomuiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rustokiillesuomuiset (Chondrostei) on viuhkaeväisten kalojen alaluokka. Rustokiillesuomuisiin kuuluu kaksi lahkoa ja noin 35 lajia. Kymmenen alaluokkaan kuuluneista lahkoista on kuollut sukupuuttoon.
Aiheesta muualla

Chondrostei Encyclopedia.comissa
Ruohometsän kansa (televisiosarja)

| Ruohometsän kansa> Watership Down |
| --- | --- |

Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  23 min
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Kanada
Verkko:   CITV
Esitetty:  1999 – 2001
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  39
Aiheesta muualla
IMDb 
Ruohometsän kansa on brittiläis-kanadalainen televisiosarja, joka perustuu Richard Adamsin samannimiseen romaaniin. Sarjaa tehtiin 39 jaksoa 3 tuotantokauden verran vuosina 1999-2001. Sarja alkoi 28. syyskuuta 1999 ja päättyi 4. joulukuuta 2001. Sarja on elokuvaa huomattavasti lapsiystävällisempi. Suomessa sarjasta oli julkaistu vain 7 jaksoa kolmella DVD:llä. Sarjan jälkiäänityksen teki Film & Cartoon Finland.
Äänirooleissa

Suomenkieliset äänet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pepe Laaksonen  | … |  Pähkinä   |
|  Christian Lönegren  | … |  Maitiainen, Kehaar   |