stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nina Haver-Løseth

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nina Haver-Løseth |  Nina Haver-Løseth |  Nina Haver-Løseth |  |
Maa:   Norja
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | joukkuekilpailu |  |
Nina Haver-Løseth (s. 27. helmikuuta 1989 Ålesund) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Spjelkavik IL -seuraa. Hän on Lene Løsethin pikkusisko ja Mona Løsethin isosisko.
Åren MM-kilpailuissa 2007 Løseth oli pujottelussa kymmenes ja suurpujottelussa 30:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurpujottelussa 35:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 17:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli sekä pujottelussa että suurpujottelussa yhdestoista. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurpujottelussa kymmenenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa, oli kuudes pujottelussa ja viidestoista suurpujottelussa.
Alppihiihdon maailmancupissa Løseth kilpaili ensimmäisen kerran helmikuussa 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Levin pujottelussa maaliskuussa 2007 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2006 Semmeringin pujottelussa oltuaan yhdeksäs. Løseth sijoittui kolmen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2015 oltuaan kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi myös Åren pujottelussa joulukuussa 2015. Viikkoa myöhemmin hän oli toinen Courchevelin suurpujottelussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti tammikuussa 2016 Santa Caterinan pujottelussa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi kaudella 2015–2016. Hän sijoittui kaudella 2016–2017 toiseksi Killingtonin suurpujottelussa ja Flachaun pujottelussa sekä kolmanneksi Tukholman paripujottelussa. Seuraavalla kaudella hän voitti Tukholman kaupunkitapahtuman.
Nuorisofestivaalien yleisurheilukilpailut 1962

Vuoden 1962 Nuorisofestivaalit järjestettiin Helsingissä ja niiden yleisurheilukilpailut Helsingin Olympiastadionilla 30.-31. heinäkuuta 1962. Tilanne oli Suomessa urheilupoliittisesti niin kriittinen, ettei ainoatakaan SVUL:ään kuuluvan SUL:n edustusurheilijaa osallistunut näihin tasokkaisiin kilpailuihin. Myös parhaat TUL:n yleisurheilijat pysyttelivät poissa kilpailuista. Kisoissa oli 224 urheilijaa 20 maasta. Kaksipäiväisten kisojen yleisömäärä oli 9 000 katsojaa. Neuvostoliittolaiset maailmanhuiput tekivät kisoissa hyviä tuloksia. Stadionin uusi ennätys syntyi yhdeksässä lajissa.
Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Edvin Ozolin | 10,5 |  Vilém Mandlík | 10,6 |  Mihail Bachvarov | 10,7 |
| 200 m |  Vilém Mandlík | 21,3 |  Edvin Ozolin | 21,6 |  Eduard Lomtadze | 22,1 |
| 400 m |  Viktor Ljubimov | 49,6 |  Zdeněk Matějka | 49,7 |  Keijo Ceder | 50,4 |
| 800 m |  Josef Odložil | 1.51,4 |  Vasili Savinkov | 1.51,5 |  István Rózsavölgyi | 1.52,8 |
| 1500 m |  Witold Baran | 3.43,6 |  Tomáš Salinger | 3.51,6 |  Zoltan Vamoș | 3.52,2 |
| 5000 m |  Pjotr Bolotnikov | 13.50,6 (Stad.enn.) |  Aleksei Konov | 14.03,7 |  Zoltan Vamoș | 14.10,6 |

| 110 m aidat |  Viktor Balihin | 14,7 |  Jan Toman | 15,2 |  Pekka Harjunpää | 15,4 |

| 4 × 100 m viesti |  Neuvostoliitto | 41,7 |  Tšekkoslovakia | 42,4 |  Bulgaria | 43,8 |
| 4 × 100 m viesti |  Tšekkoslovakia | 3.17,7 |  Neuvostoliitto | 3.17,8 |  Mongolia | 3.34,0 |

| Korkeushyppy |  Valeri Brumel | 2,22 m (Stad.enn.) |  Jevegeni Jordanov | 2,00 m |  Eugen Ducu | 2,00 m |
| Seiväshyppy |  Rudolf Tomášek | 4,45 m |  Włodzimierz Osiński | 4,20 m |  Jan Odvárka | 4,20 m |
| Pituushyppy |  Igor Ter-Ovanesjan | 7,93 m (Stad.enn.) |  Todor Dashkov | 7,29 m |  Andrzej Stalmach | 7,25 m |
| Kolmiloikka |  Artur Szczepański | 15,34 |  Andrzej Stalmach | 14,15 m |  Slim Hayouni | 13,76 m |
| Kuulantyöntö |  Vilmos Varjú | 18,81 m (Stad.enn.) |  Edmund Piątkowski | 16,38 m |  Vladimir Trusenjev | 16,00 m |
| Kiekonheitto |  Edmund Piątkowski | 57,37 m |  Vladimir Trusenjev | 57,28 m |  József Szécsényi | 56,62 m |
| Keihäänheitto |  Jānis Lūsis | 78,80 m |  Janusz Sidło | 72,59 m |  Pauli Kalliorinne | 68,31 m |
Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Ana Besuan | 12,4 |  Maria Kniajetsina | 12,4 |  Elżbieta Twardowska | 12,5 |
| 400 m |  Tsvetana Isaeva | 57,9 |  Jarmila Popelková | 58,1 |  Florica Grecescu | 58,3 |
| 800 m |  Florica Grecescu | 2.10,3 |  Jarmila Popelková | 2.11,3 |  Tsvetana Isaeva | 2.17,4 |

| 80 m aidat |  Irina Press | 10,9 (Stad.enn.) |  Teresa Ciepły | 11,0 |  Lilia Makošina | 11,1 |

| 4 × 100 m viesti |  Neuvostoliitto | 47,4 |  Puola | 47,7 |  Suomi | 52,0 |

| Korkeushyppy |  Iolanda Balaș | 1,84 (Stad.enn.) |  Galina Jesukova | 1,65 m |  Liisa Oksava | 1,45 m |
| Pituushyppy |  Tatjana Štšelkanova | 6,59 m (Stad.enn.) |  Diana Jorgova | 5,99 m |  Olga Borangic | 5,89 m |
| Kuulantyöntö |  Tamara Press | 16,96 m (Stad.enn.) |  Irina Press | 16,12 m |  Ivanka Hristova | 15,18 m |
| Kiekonheitto |  Tamara Press | 54,59 m (Stad.enn.) |  Jolán Kontsek | 53,97 m |  Verzhinia Mihailova | 51,84 m |
| Keihäänheitto |  Elvīra Ozoliņa | 56,42 m (Stad.enn.) |  Maria Diaconescu | 51,02 m |  Margarita Baltakova | 46,73 m |
Newtonin kehto

Newtonin kehto liikkeessä.
Newtonin kehto on Isaac Newtonin mukaan nimetty laite, joka demonstroi liikemäärän ja energian säilymislakia. Newtonin kehto rakentuu toisissaan kiinni olevista heilureista (yleensä viidestä), joista jokainen roikkuu kahdella samanpituisella narulla telineestä. Kun reunimmainen heiluri nostetaan ilmaan ja päästetään irti, syntyy ketjureaktio, jossa reunimmaiset heilurit nousevat vuorotellen ilmaan ja keskimmäiset pysyvät paikoillaan. Tätä jatkuu, kunnes energia loppuu. Narujen samanpituisuus pitää heilureiden liikkeet samalla tasolla. Jos narut eivät ole yhtä pitkät, heilurit epätasapainottuvat. Kehtoa voidaan käyttää myös niin, että pannaan kaksi palloa liikkeelle, jolloin kahden pallon osuttua muihin toisesta päästä lähtee myös kaksi palloa liikkeelle.
Newtonin kehto on ollut suosittu pöytälelu sen keksimisestä saakka. Newtonin kehdon nimesi ja tuotti englantilainen näyttelijä Simon Prebble vuonna 1967. Aluksi Lontoon Harrods myi puisen version kehdosta, ja myöhemmän luonnoksen loi kuvanveistäjä, myöhemmin elokuvaohjaajaksi ryhtynyt Richard Loncraine.
Joskus Newtonin kehtoa käytetään demonstroimaan mekaniikan kolmatta peruslakia.
Maailman suurimman Newtonin kehdon suunnitteli Chris Boden. Kehdon omistaa The Geek Group Kalamazoossa, Michiganissa.
Kehto on julkisesti esillä, ja sitä käytetään tiede- ja teknologiaesityksissä. Kehto koostuu kahdestakymmenestä 6,8 kg:n painoisesta keilapallosta ja 6,1 metrin pituisista kaapeleista. Pallot roikkuvat metrin päässä lattiasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lisätietoa Newtonin kehdosta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nokilakki

| Nokilakki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Fayodiaceae
Suku::  Nokilakit Myxomphalia
Laji::  maura
Kaksiosainen nimi
 Myxomphalia maura  (Fr.) Hora 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokilakki (Myxomphalia maura) on kupera, navallinen mustanruskea sienilaji. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmilla sienillä ruskeatäpläiset. Jalka on musta tai harmaanruskea. Sieni kasvaa palopaikoilla ja paljaalla maalla puutarhoissa ja tienvarsilla. Se on Suomessa melko yleinen.
Newton Subdivision

Newton Subdivision on Kansasin osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa sijaitseva Kansas and Oklahoma Railroadin hallinnoima ja liikennöimä rautatieosuus, joka alkaa Newtonista ja johtaa McPhersonin kautta Conwayhin.
Rataosalla liikennöidään tavaraliikennettä sekä jakelu- ja keräilyjunia. Siihen liittyy McPhersonin ja Conwayn välinen osuus McPherson Subdivisionista. Newtonin ja McPhersonin välinen osuus on aiemmin ollut Union Pacific Railroadin hallinnassa.
Aiheesta muualla

Kansas & Oklahoma Railroad: Ratakartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Neliraajahalvaus

| Neliraajahalvaus> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  G82.5
ICD-9:  344.0
MeSH:  D011782
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Neliraajahalvaus (myös tetraplegia, vanh. kvadriplegia) on oire, jossa ihmisen kaikki neljä raajaa halvaantuvat. Neliraajahalvaus ei välttämättä ole täysi halvaus, sillä käsissä saattaa säilyä toimintaa.
Syyt

Neliraajahalvaus johtuu aivoihin tai selkäytimeen kohdistuneesta vauriosta, jonka vuoksi henkilö menettää osittain tai kokonaan kykynsä liikuttaa käsiään ja jalkojaan. Selkäydinvamman saattavat aiheuttaa muun muassa liikenteessä, urheilussa tai kotioloissa sattuneet tapaturmat mutta myös tietyt sairaudet.
Terminologia

Neliraajahalvaus tunnetaan myös nimellä tetraplegia ja kvadriplegia. Molemmat termit tarkoittavat neljän raajan halvaantumista, joskin tetraplegia on nykyään hyväksyttävämpi termi. Tetraplegia, jota käytetään yleisesti Euroopassa, on etymologisesti parempi versio, koska sekä sanat tetra että plegia ovat kreikkalaisperäisiä sanoja, kun taas sana quadra on latinalaisperäinen.
Tunnettuja neliraajahalvaantuneita

Stephen Hawking – fyysikko, halvaantui ALS-taudin takia.
John Callahan – pilapiirtäjä ja muusikko.
Curtis Mayfield – soul-muusikko, laulaja ja lauluntekijä, halvaantui onnettomuudessa vuonna 1990.
Roy Campanella – baseballin pelaaja
Jaroslav Otevřel – jääkiekkoilija, vammautui kesken ottelun törmättyään vastustajaan.
Chuck Close – yhdysvaltalainen taidemaalari, fotorealismin edustaja, joka halvaantui sairauden takia 48-vuotiaana.
Kira Grünberg – itävaltalainen seiväshyppääjä
Pirjo Kauppinen - suomalainen toimittaja
Pekka Hyysalo – suomalainen freestylehiihtäjä
Jari Mönkkönen – suomalainen telinevoimistelija
Sam Sullivan – kanadalainen poliitikko, halvaantui lasketteluonnettomuudessa 19-vuotiaana.
Christopher Reeve – näyttelijä, vammautui ratsastusonnettomuudessa.
Ramón Sampedro – merimies ja kirjailija, vammautui sukellusonnettomuudessa. Oscar-palkitun elokuvan Meri sisälläni keskeinen hahmo.
Frank Williams - englantilainen  Williams  Formula 1-tallin perustaja ja tallipäällikkö
Ahmad Yasin – Israelin salamurhaama Hamasin perustaja ja hengellinen johtaja.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto - Selkäydinvamma (Arkistoitu – Internet Archive)
NBA-kausi 2010–2011

NBA-kausi 2010–2011 on NBA-koripalloliigan 65. kausi. Runkosarja alkoi 26. lokakuuta 2010 ja päättyi 13. huhtikuuta 2011, jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit. Dallas Mavericks voitti seurahistoriansa ensimmäisen mestaruuden voitettuaan Miami Heatin 12. kesäkuuta päättyneessä finaalisarjassa voitoin 4–2.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Kevin Durant | Oklahoma City Thunder | 27.7 |
| Levypalloja per ottelu | Kevin Love | Minnesota Timberwolves | 15.2 |
| Syöttöjä per ottelu | Steve Nash | Phoenix Suns | 11.4 |
| Riistoja per ottelu | Chris Paul | New Orleans Hornets | 2.4 |
| Torjuntoja per ottelu | Andrew Bogut | Milwaukee Bucks | 2.6 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Nenê | Denver Nuggets | 61.5% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Stephen Curry | Golden State Warriors | 93.4% |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | Matt Bonner | San Antonio Spurs | 45.7% |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): Derrick Rose, Chicago Bulls
Vuoden tulokas: Blake Griffin, Los Angeles Clippers
Vuoden puolustuspelaaja: Dwight Howard, Orlando Magic
Paras kuudes pelaaja: Lamar Odom, Los Angeles Lakers
Kehittynein pelaaja: Kevin Love, Minnesota Timberwolves
Vuoden valmentaja: Tom Thibodeau, Chicago Bulls
Finaalien MVP: Dirk Nowitzki, Dallas Mavericks
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 2010–2011 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Nokikaulurikolibri

| Nokikaulurikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Kaulurikolibrit Threnetes
Laji::  niger
Kaksiosainen nimi
 Threnetes niger  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Nokikaulurikolibri Wikispeciesissä   Nokikaulurikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokikaulurikolibri (Threnetes niger) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan, pääasiassa Amazonasin alueen, Kolumbiasta Peruun, Pohjois-Boliviaan, Brasiliaan ja Ranskan Guayanaan. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1758.
Nick Viergever

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 3. elokuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Capelle aan den IJssel, Alankomaat
Pelipaikka: puolustaja/puolustava keskikenttä
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: FC Utrecht
Junioriseurat
–2008: Sparta Rotterdam
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | Sparta Rotterdam | 30 | (0) |
| 2010–2014 | AZ | 114 | (5) |
| 2014–2018 | Ajax | 83 | (6) |
| 2018– | PSV Eindhoven |  |  |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Alankomaat U21 | 5 | (0) |
| 2012– | Alankomaat | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. marraskuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. marraskuuta 2019.
Nick Viergever (s. 3. elokuuta 1989 Capelle aan den IJssel) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa FC Utrechtia. Pelipaikaltaan Viergever on puolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut kolme ottelua Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Sparta Rotterdamin kasvatti Viergever teki debyyttinsä tuolloin Eredivisiessä pelanneessa Spartan ykkösjoukkueessa kaudella 2008–2009. Kaudeksi 2010–2011 Viergever siirtyi AZ:n riveihin. Hänet valittiin seuran varakapteeniksi kaudeksi 2012–2013, kun Rasmus Elm ja Niklas Moisander jättivät seuran. Kapteenina toimi tuolloin Maarten Martens. Martensin loukkaannuttua Viergever kipparoi kuitenkin AZ:aa suurimman osan kaudesta. Kesällä 2014 Viergever siirtyi Alankomaiden suurseuraan Ajaxiin, jossa hän pelasi neljä vuotta.
Maajoukkueura

Viergever edusti Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 2009–2010. Hän debytoi Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa Belgiaa vastaan elokuussa 2012. Sen jälkeen hän on pelannut vielä kaksi maaottelua vuonna 2017.
Käännös suomeksi
NBA-kausi 2012–2013

NBA-kausi 2012–2013 oli NBA-koripalloliigan 67. kausi. Kauden päätteeksi mestariksi kruunattiin edelliskauden tapaan Miami Heat, joka voitti seitsemään otteluun venyneessä loppuottelusarjassa San Antonio Spursin.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Carmelo Anthony | New York Knicks | 28.7 |
| Levypalloja per ottelu | Dwight Howard | Los Angeles Lakers | 12.4 |
| Syöttöjä per ottelu | Rajon Rondo | Boston Celtics | 11.1 |
| Riistoja per ottelu | Chris Paul | Los Angeles Clippers | 2.4 |
| Torjuntoja per ottelu | Serge Ibaka | Oklahoma City Thunder | 3.0 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | DeAndre Jordan | Los Angeles Clippers | 64.3% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Kevin Durant | Oklahoma City Thunder | 90.5% |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | José Calderón | Toronto/Detroit | 46.1% |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): LeBron James, Miami Heat
Vuoden tulokas: Damian Lillard, Portland Trail Blazers
Vuoden puolustuspelaaja: Marc Gasol, Memphis Grizzlies
Paras kuudes pelaaja: J. R. Smith, New York Knicks
Kehittynein pelaaja: Paul George, Indiana Pacers
Vuoden valmentaja: George Karl, Denver Nuggets
Finaalien MVP: LeBron James, Miami Heat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 2012–2013 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Nicolas Berthelot

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | 10 m ilmakivääri |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1989 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
Nicolas Berthelot (s. 26. heinäkuuta 1964 Pariisi) on ranskalainen pistooliampuja ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Berthelot on kilpaillut kahdesti, ollen neljäs vuonna 1984 ja hopealla vuonna 1988. MM-kilpailuissa hän on edustanut maataan vain vuonna 1989, ollen henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes ja voittaen joukkuekultaa. Maailmancupissa Berthelot on saavuttanut kolme pronssia ja osallistunut kahdesti maailmancupin finaaliin.
Olympialaiset

| Laji | 1984 | 1988 |
| --- | --- | --- |
| 10 m ilmakivääri | 4. 585 |  Hopeaa 694,2 (593+101,2) |
Nicolas Chamfort

Nicolas Chamfort
Sébastien-Roch Nicolas de Chamfort (6. huhtikuuta 1741 – 13. huhtikuuta 1794) oli aforismeistaan tunnettu ranskalainen kirjailija. Hän istui Ranskan akatemiassa (6. tuoli) vuodesta 1781 itsemurhaansa 1794.
Chamfort palveli ensin innokkaasti Ranskan vallankumousta, työskenteli Emmanuel-Joseph Sieyèsin ja Mirabeaun kanssa, joutui sittemmin vankeuteen ja kuoli itsemurhayrityksen seurauksista. Chamfort oli kuuluisa henkevästä ja sukkelasta puhetavastaan, hän oli muuten sairaalloisen tunteikas, ylpeä ja kyyninen ihmisvihaaja. Ylen eroottisella elämällään − hän rakasti samalla kertaa neljää ylhäistä naista − hän tärveli terveytensä ja oli jo 40-vuotiaana ruumiillisesti ja henkisesti elähtänyt. Vuonna 1781 hän tuli Ranskan akatemian jäseneksi.
Chamfortin teoksista murhenäytelmä Mustapha et Zéangir (1777) on täynnä liikuttavia kohtia, mutta muuten keskinkertainen. Hänen muista teoksistaan on mainittava hänen kuolemansa jälkeen ilmestynyt Pensées, maximes, anecdotes, dialogues (1803). Hänen teoksensa julkaisi Pierre-Louis Ginguené (1795, 4 nidettä) ja Pierre René Auguis (1824−1825, 5 nidettä).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolas Chamfort Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jean-Baptiste de La Curne de Sainte-Palaye | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 6 1781–1794 | Seuraaja: Pierre-Louis Roederer |
Nicolas Bourbaki

Nicolas Bourbaki on salanimi, jota käytti ryhmä pääasiassa ranskalaisia 1900-luvun matemaatikkoja. Bourbaki kirjoitti joukon modernia korkeampaa matematiikkaa käsitteleviä kirjoja, ensimmäisen vuonna 1935. Ryhmän tavoitteena oli perustaa koko matematiikka joukko-opille, mikä tavoite johti heidät pyrkimään kohti äärimmäistä tarkkuutta, formaalisuutta ja yleisyyttä. Samalla ryhmä loi muutamia uusia termejä ja käsitteitä.
Vaikka Bourbaki on kuvitteellinen henkilö, Bourbaki-ryhmä tunnetaan virallisesti nimellä Association des collaborateurs de Nicolas Bourbaki ("Nikolas Bourbakin työtovereiden yhdistys"), jonka toimisto on École Normale Supérieuressa, Pariisissa. Kaikkia ryhmän jäsenten nimiä ei kuitenkaan tiedetä. Se kuitenkin tiedetään, että ryhmän jäsenten kokonaismäärä pidettiin jatkuvasti samana. Kun joku jäsen täytti 50 vuotta, hänen tuli jättää ryhmä, jolloin muut jäsenet valitsivat tilalle uuden henkilön.
Ryhmän nimi on viittaus 1800-luvulla eläneeseen kenraali Charles Denis Bourbakiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolas Bourbaki Wikimedia Commonsissa
Nicolas Cheong Jin-suk

Nicolas Cheong Jin-suk vuonna 2014.
Nicolas Cheong Jin-suk (hangul: 정진석; hanja: 鄭鎭奭; uudistettu latinisaatio: Jeong Jin-seok; 7. joulukuuta 1931 – 27. huhtikuuta 2021) oli eteläkorealainen kardinaali. Hän syntyi Soulissa ja sai pappisvihkimyksen 18. maaliskuuta 1961. Piispaksi hänet vihittiin 3. lokakuuta 1970, ja vuosina 1970–1998 hän toimi Cheongjun piispana. Vuonna 1998 hän nousi Soulin arkkipiispaksi ja maaliskuun 2006 konsistoriossa kardinaaliksi.
Nicolas Cheong Jin-suk on S. Maria Immacolata di Lourdes a Boccean kardinaalipappi. Hän on lisäksi ollut vuodesta 1998 Pjongjangin apostolisena hallitsijana. Hän opiskeli aikoinaan Soulissa, Hongkongissa ja Roomassa.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Nicholas Cardinal Cheong Jin-Suk (englanniksi)
The Cardinals of the Holy Roman Church (englanniksi)
Nokia 6820

| Nokia 6820 |
| --- | --- |

Julkaistu:  2003
Käyttöverkot:  900/1800/1900 MHz
Mitat:  107 (suljettuna) × 47 × 20 mm
Paino:  100 g
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 128 pikseliä
Värien lukumäärä:  4 096
Muisti:  3,5 Mt
Kamera:  kyllä
Radio:  ei
Musiikkisoitin:  ei
Valmiusaika:  240 tuntia
Puheaika:  7 tuntia
Käyttöjärjestelmä:  Series 40
Tiedonsiirto:  GPRS, EDGE
Liitännät:  Bluetooth
Muuta:  Avattava QWERTY-näppäimistö
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6820 on Nokian valmistama matkapuhelin, joka julkaistiin loppuvuodesta 2003. Markkinoille puhelin tuli kuitenkin vasta seuraavana vuonna. Sen merkittävin ominaisuus on avattava qwerty-näppäimistö. Kun näppäimistön avaa, näyttö kääntyy 90 astetta myötäpäivään, jolloin näyttö on suorassa qwerty-näppäimistöllä kirjoitusta varten.
Lisäksi puhelimessa on sisäänrakennettu kamera, viisisuuntainen selausnäppäin ja mahdollisuus käyttää sähköpostia. Kamera toimii vain avattavan näppäimistön ollessa suljettuna. Puhelin sisältää monien muiden puhelimien tapaan muun muassa laskimen, kellon ja kalenterin.
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)