stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Suomen linnuista
Varpuslinnut > Siepot

Harmaasieppo (Muscicapa striata) Pesii vakituisesti
Pikkusieppo (Ficedula parva) Pesii vakituisesti
Idänpikkusieppo (Ficedula albicilla)
Sepelsieppo (Ficedula albicollis) Tavataan vuosittain
Kirjosieppo (Ficedula hypoleuca) Pesii vakituisesti
Ruostepyrstö (Cercotrichas galactotes) Tavattu kerran
Punarinta (Erithacus rubecula) Pesii vakituisesti
Satakieli (Luscinia luscinia) Pesii vakituisesti
Etelänsatakieli (Luscinia megarhynchos) Tavattu useita kertoja
Rubiinisatakieli (Calliope calliope) Tavattu kolmesti
Sinirinta (Luscinia svecica) Pesii vakituisesti
Sinipyrstö (Tarsiger cyanurus) Pesii vakituisesti
Mustaleppälintu (Phoenicurus ochruros) Pesii vakituisesti
Leppälintu (Phoenicurus phoenicurus) Pesii vakituisesti
Pensastasku (Saxicola rubetra) Pesii vakituisesti
Mustapäätasku (Saxicola rubicola)
Sepeltasku (Saxicola maurus)
Nokitasku (Saxicola caprata) Tavattu kerran
Arotasku (Oenanthe isabellina) Tavattu useita kertoja
Kivitasku (Oenanthe oenanthe) Pesii vakituisesti
Nunnatasku (Oenanthe pleschanka) Tavattu useita kertoja
Rusotasku (Oenanthe hispanica) Tavattu neljästi
Aavikkotasku (Oenanthe deserti) Tavattu useita kertoja
Kivikkorastas (Monticola saxatilis) Tavattu neljästi
Sinirastas (Monticola solitarius) Tavattu kahdesti
Varpuslinnut > Timalit

Viiksitimali (Panurus biarmicus) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Pyrstötiaiset

Pyrstötiainen (Aegithalos caudatus) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Tiaiset

Viitatiainen (Parus palustris) Tavattu useita kertoja
Hömötiainen (Parus montanus) Pesii vakituisesti
Lapintiainen (Parus cinctus) Pesii vakituisesti
Töyhtötiainen (Parus cristatus) Pesii vakituisesti
Kuusitiainen (Parus ater) Pesii vakituisesti
Sinitiainen (Parus caeruleus) Pesii vakituisesti
Valkopäätiainen (Parus cyanus) Tavattu useita kertoja
Talitiainen (Parus major) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Pähkinänakkelit

Pähkinänakkeli (Sitta europaea) Tavataan vuosittain, pesii satunnaisesti
Varpuslinnut > Puukiipijät

Puukiipijä (Certhia familiaris) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Pussitiaiset

Pussitiainen (Remiz pendulinus) Tavataan vuosittain
Varpuslinnut > Kuhankeittäjät

Kuhankeittäjä (Oriolus oriolus) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Lepinkäiset

Punapyrstölepinkäinen (Lanius isabellinus) Tavattu useita kertoja
Pikkulepinkäinen (Lanius collurio) Pesii vakituisesti
Mustaotsalepinkäinen (Lanius minor) Tavataan vuosittain
Isolepinkäinen (Lanius excubitor) Pesii vakituisesti
Etelänisolepinkäinen (Lanius meridionalis) Tavattu neljästi
Punapäälepinkäinen (Lanius senator) Tavattu useita kertoja
Valko-otsalepinkäinen (Lanius nubicus) Tavattu kerran
Varpuslinnut > Varikset

Närhi (Garrulus glandarius) Pesii vakituisesti
Kuukkeli (Perisoreus infaustus) Pesii vakituisesti
Harakka (Pica pica) Pesii vakituisesti
Pähkinähakki (Nucifraga caryocatactes) Pesii vakituisesti
Naakka (Corvus monedula) Pesii vakituisesti
Idännaakka (Corvus dauuricus) B Tavattu kerran
Mustavaris (Corvus frugilegus) Pesii vakituisesti
Corvus corone Pesii vakituisesti
Varis (Corvus corone cornix) Pesii vakituisesti
Nokivaris (Corvus corone corone)
Korppi (Corvus corax) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Kottaraiset

Kottarainen (Sturnus vulgaris) Pesii vakituisesti
Punakottarainen (Sturnus roseus) Tavataan vuosittain
Varpuslinnut > Varpuset

Varpunen (Passer domesticus) Pesii vakituisesti
Pensasvarpunen (Passer hispaniolensis) Tavattu kerran
Pikkuvarpunen (Passer montanus) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Peipot

Peippo (Fringilla coelebs) Pesii vakituisesti
Järripeippo (Fringilla montifringilla) Pesii vakituisesti
Keltahemppo (Serinus serinus) Tavataan vuosittain
Sitruunahemppo (Serinus citrinella)
Viherpeippo (Carduelis chloris) Pesii vakituisesti
Tikli (Carduelis carduelis) Pesii vakituisesti
Vihervarpunen (Carduelis spinus) Pesii vakituisesti
Hemppo (Carduelis cannabina) Pesii vakituisesti
Vuorihemppo (Carduelis flavirostris) Pesii vakituisesti
Urpiainen (Carduelis flammea) Pesii vakituisesti
Tundraurpiainen (Carduelis hornemanni) Pesii vakituisesti
Kirjosiipikäpylintu (Loxia leucoptera) Pesii vakituisesti
Pikkukäpylintu (Loxia curvirostra) Pesii vakituisesti
Isokäpylintu (Loxia pytyopsittacus) Pesii vakituisesti
Aavikkotulkku (Bucanetes githagineus) Tavattu kolmesti
Punavarpunen (Carpodacus erythrinus) Pesii vakituisesti
Taviokuurna (Pinicola enucleator) Pesii vakituisesti
Punatulkku (Pyrrhula pyrrhula) Pesii vakituisesti
Nokkavarpunen (Coccothraustes coccothraustes) Pesii vakituisesti
Varpuslinnut > Kerttulit

Viirukerttuli (Dendroica striata) Tavattu kerran
Varpuslinnut > Sirkut

Valkokurkkusirkku (Zonotrichia albicollis) Tavattu kolmesti
Lapinsirkku (Calcarius lapponicus) Pesii vakituisesti
Pulmunen (Plectrophenax nivalis) Pesii vakituisesti
Harmaapääsirkku (Emberiza spodocephala) Tavattu kerran
Mäntysirkku (Emberiza leucocephalos) Tavattu useita kertoja
Keltasirkku (Emberiza citrinella) Pesii vakituisesti
Kivikkosirkku (Emberiza buchanani) Tavattu kerran
Peltosirkku (Emberiza hortulana) Pesii vakituisesti
Ruostekurkkusirkku (Emberiza caesia) Tavattu neljästi
Pohjansirkku (Emberiza rustica) Pesii vakituisesti
Pikkusirkku (Emberiza pusilla) Pesii vakituisesti
Kastanjasirkku (Emberiza rutila) Tavattu kerran
Kultasirkku (Emberiza aureola) Pesinyt aiemmin, nykyään tavataan satunnaisesti
Pajusirkku (Emberiza schoeniclus) Pesii vakituisesti
Pikkupajusirkku (Emberiza pallasi)
Ruskopääsirkku (Emberiza bruniceps)
Mustapääsirkku (Emberiza melanocephala)Tavattu useita kertoja
Harmaasirkku (Emberiza calandra) Tavattu useita kertoja
Kettusirkku (Passerella iliaca)
Kirjallisuutta

Halkka, Antti: Linnut Suomen luonnossa.  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21516-5.
Häkkinen, Kaisa: Linnun nimi.  (toim. Linnilä, Kai & Savikko, Sari)  Helsinki:  Teos, 2011.  ISBN 978-951-851-434-6.
Järvinen, Antero: Maakuntalinnut.  Helsinki:  Kustannusosakeyhtiö Otava, 1995.  ISBN 951-1-13393-4.
Aiheesta muualla

Suomen linnut: äänet, kuvat ja kartat
Laulujoutsen on Suomen kansallislintu ja pesii nykyään lähes koko Suomessa. Kuva Oulusta huhtikuulta 2017.
Valkoposkihanhi on Suomen uusimpia pesimälajeja, ja sen kanta on viime vuosikymmeninä lisääntynyt siellä runsaasti.
Sinisorsakoiras Oulussa toukokuussa 2011.
Metso on Suomen suurin kanalintu, jonka kanta on kuitenkin taantunut viime vuosikymmeninä.
Kuikka on Pohjois-Savon maakuntalintu.
Merimetso pesi Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1996 ja on sen jälkeen runsastunut voimakkaasti.
Suomen ensimmäinen onnistunut kattohaikaran pesintä oli Koski TL:ssä vuonna 2015. Kuva heinäkuulta 2015.
Merikotka miltei hävisi Suomesta 1970-luvulla, mutta talviruokinnan ansiosta laji on uudelleen elpynyt.
Kurki.
Töyhtöhyyppä.
Kuovi on Etelä-Pohjanmaan maakuntalintu.
Kalalokki.
Tyypillinen taigan pesimälintu viirupöllö on runsastunut Suomessa viime vuosikymmeninä. Kuvan poikanen kesäkuussa 2006 länsisuomalaisessa metsässä.
Värikäs kuningaskalastaja on Suomen harvinaisimpia pesimälintuja.
Käpytikkapari Inkoossa, vasemmalla naaras ja oikealla koiras.
Västäräkki on Pirkanmaan maakuntalintu.
Punakylkirastas.
Pajulintu on Suomen runsaslukuisin pesimälaji, jota tavataan koko maassa.
Vain muutaman gramman painoinen hippiäinen on Suomen pienin lintulaji.
Punarinta.
Itäinen taigan laji sinipyrstö on Suomessa harvalukuinen pesimälaji. Suomi on ainoa lajin säännöllinen pesimämaa Euroopan unionissa.
Sinitiainen Oulussa toukokuussa 2017.
Kulttuuriympäristöissä viihtyvä naakka on runsastunut voimakkaasti viime vuosikymmeninä. Kuva Naantalista marraskuussa 2011.
Peippo on Suomen toiseksi runsain lintu. Kuva on Oulusta huhtikuulta 2011.
Chitose (1936)

| Chitose / 千歳 |
| --- | --- |
 Chitose kevyenä lentotukialuksena vuonna 1944.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastontelakka
Kölinlasku:  26. marraskuuta 1934
Laskettu vesille:  29. marraskuuta 1936
Palveluskäyttöön:  25. heinäkuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 25. lokakuuta 1944 Leytenlahden taistelussa
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 400 t (standardi) 15 500 t (kuormattu)
Pituus:  192,5 m
Leveys:  20,8 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  50 000 shp (42 MW)
Nopeus:  28,9 solmua (53,5 km/h)
Miehistöä:  800
Aseistus
Aseistus:  emälaiva: 24 × kellukekonetta 4 × 12,7 cm tykkiä 12 × 2,5 cm ilmatorjuntatykkiä lentotukialus: 30 × lentokonetta 8 × 127 mm/40 type 89 30–48 × 2,5 cm ilmatorjuntatykkiä
Chitose (jap. 千歳) oli keisarillisen Japanin laivaston Chitose-luokan kevyt lentotukialus toisessa maailmansodassa. Alus valmistui 1934 Kuren laivastontelakalla vesilentokoneiden emälaivana, jonka kalustona olivat Kawanishi E7K- ja Nakajima E8N -kellukekoneet. Alus osallistui muun muassa Midwayn taisteluun kohtaamatta Yhdysvaltain laivastoa. Alus joutui 4. tammikuuta 1942 Davaon edustalla ilmahyökkäykseen, jossa se sai lieviä vaurioita Boeing B-17 Flying Fortress-pommikoneiden pudottamista pommeista. Tammikuusta huhtikuuhun 1942 aluksen lentokoneet suojasivat japanilaisjoukkojen maihinnousua Hollannin Itä-Aasiaan ja Uuteen-Guineaan. Se vaurioitui Itäisten Salomonsaarten taisteluissa elokuussa 1942 ja upposi Leytenlahden taistelussa 25. lokakuuta 1944.
Valmistus

Alus tilattiin vesilentokoneiden emälaivana Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 26. marraskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1936 ja valmistui 25. heinäkuuta 1938.
Palvelus

Alus osallistui muun muassa Midwayn taisteluun, Hollannin Itä-Intian ja Uuden-Guinean valloitukseen, Salomonsaarten taisteluihin ja Filippiinien valtaukseen. Alus vaurioitui pahoin Itäisten Salomonsaarten taistelussa elokuussa 1942.
Alus siirrettiin 26. tammikuuta 1943 Sasebon laivastontelakalle muutettavaksi kevyeksi lentotukialukseksi. Alus palasi lentotukialuksena palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 1. marraskuuta päällikkönään Miura Yoshio. Se lähti 17. joulukuuta Kureen, jossa alus valmistui 1. tammikuuta 1944. Samalla se liitettiin Japanin 3. laivaston liikkuvaan osastoon.
Chitose lähti 11. tammikuuta 1944 sisämereltä Singaporeen, jonne se saapui 20. tammikuuta. Alus lähti 25. tammikuuta paluumatkalle Saseboon. Alus liitettiin 1. helmikuuta 1944 3. laivaston 3. lentotukialusviirikköön, ja se saapui 4. helmikuuta Saseboon. Alus lähti 15. helmikuuta Kagoshiman kautta Saipanille, jonne se saapui 26. helmikuuta. Se lähti 29. helmikuuta paluumatkalle Yokosukaan, jonne alus saapui 4. maaliskuuta. Alus teki vielä lyhyen vierailun Kisarazuun ennen siirtoaan telakalle Yokosukassa 19. maaliskuuta.
Alus palasi palvelukseen 24. maaliskuuta siirtyen sisämerelle, jonne se saapui 27. maaliskuuta ja viipyi huhtikuun. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 7. huhtikuuta Kishi Yoshiyuki.
Alukselle siirtyi 5.–6. toukokuuta lentorykmentti 653 ennen kuin se lähti 11. toukokuuta Saekista Tawitawille yhdessä sisaraluksensa Chiyodan kanssa liittyäkseen Musashin ympärille koottuun taisteluosastoon, jonka muut alukset olivat Zuihō, Junyō, Hiyō, Ryūhō, Mischishio, Shigure ja Akishimo. Käväistyään lähtöä seuranneena päivänä Okinawalla, alus jatkoi matkaansa saapuen 16. toukokuuta Tawitawille, jossa se liittyi A-GO-operaatiossa Saipania suojaamaan koottuun osastoon.
Chitose joutui 22. toukokuuta Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Pufferin maaliksi ollessaan Tawitawin edustalla harjoittamassa lentomiehistöjään. Sukellusveneen laukaisemat torpedot räjähtivät kuitenkin vaurioita aiheuttamatta aluksen peräaallossa. Alus lähti 13. kesäkuuta lisääntyneen sukellusveneuhan ja Saipaniin edellisenä päivänä tehtyjen hyökkäysten vuoksi Guimarasiin, jonne se saapui vuorokautta myöhemmin.
Alus lähti 15. kesäkuuta Chiyodan sekä liikkuvan osaston loppuosan kanssa operaatio A-GOon. Aluksen lentokoneet osallistuivat Mariaanien taisteluun 19. kesäkuuta kuuluen pääosastoon. Seuraavana päivänä alus joutui Yhdysvaltain laivaston Task Force 58:n koneiden hyökkäyksen kohteeksi kärsimättä kuitenkaan vaurioita. Alus ankkuroitui 22. kesäkuuta Okinawalla matkalla Kureen, jonne se saapui 1. heinäkuuta.
Alus siirrettiin 20. heinäkuuta Kuressa telakalle, mistä se palasi 26. heinäkuuta. Alus liitettiin 3. elokuuta 2. harhautusosastoon viipyen sisämerellä sekä Kyūshūn rannikolla. Alus lähti 20. lokakuuta Oitasta Ozawan harhautusosaston mukana. Osastoon kuuluivat Zuikaku, Zuihō ja Chiyoda suojauksineen.
Leytenlahden taisteluussa 25. lokakuuta USS Essexin torpedopommittajat upottivat aluksen Cape Engañon lähistöllä. Aluksella sai surmansa 903 merimiestä.
Norjan perustuslaki

Norjan perustuslaki (norj. Kongeriket Norges Grunnlov) hyväksyttiin Eidsvollin kansalliskokouksessa Eidsvollissa 16. toukokuuta 1814. Se allekirjoitettiin 17. toukokuuta 1814, minkä muistoksi päivä on nykyäänkin Norjan kansallispäivä.
Lain sisältö

Perustuslaki pohjautuu Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseen vuodelta 1776 sekä Ranskassa vallankumouksen aikana 1789 ja myöhemmin vahvistettuihin perustuslakeihin. Se oli aikanaan eräs radikaaleimmista perustuslaeista, jota valistusajan ihanteet inspiroivat. Erityisesti Montesquieun vallan kolmijako-oppi oli tärkeä peruslinja. Perustuslaki on Norjassa korkein oikeusnormi,  jonka kanssa ristiriidassa olevat päätökset joutuvat väistymään. Se sisältää päätökset valtiomuodosta, ihmisoikeuksista, lainsäädäntävallasta ja suurkäräjien roolista, hallitusvallasta ja tuomiovallasta. Perustuslain alkuperäistä versiota säilytetään Stortingin arkistossa, Stortingsarkivetissa.
Lain sisältö > Perustuslain norjalaiset erityispiirteet

Alun perin äänioikeus riippui varallisuudesta, mutta oman aikansa mittapuulla raja oli asetettu alas. Lähes puolet aikuisista miehistä sai äänioikeuden. Tästä poikkeuksena virkamiehistön asemaa korostettiin. Kaikilla virkamiehillä oli äänioikeus, ja virkamies voitiin irtisanoa vain lainvoimaisen tuomion pohjalta. Naisilla ei alkujaan ollut äänioikeutta, kuten ei tuohon aikaan missään muussakaan maassa, mutta he saivat sen vuonna 1913.
Talonpojat saivat perustuslakiin kirjattua esikoisuuteen pohjautuvan maanperimysoikeuden, Odelsretten, jollainen on vain Norjan perustuslaissa. Sen katsotaan muodostaneen perustan vapaalle talonpoikaisyhteisölle.
Perustuslain kohta 2 kielsi juutalaisilta pääsyn maahan ja julisti, ettei jesuiittoja ja munkkikuntia suvaittaisi. Tässä kohtaa piti muutoin olla myös julistus uskonnonvapaudesta, mutta jostain syystä vain poikkeukset siitä jäivät kirjatuiksi vuoden 1814 lakitekstiin. Juutalaisparagrafi poistettiin perustuslaista 1851 erityisesti runoilija Henrik Wergelandin kampanjoitua asiaa vastaan julkisuudessa kymmenen vuotta aiemmin. Sen poisto vaati neljä eri käsittelyä Stortingissa vuosina 1842, 1845, 1848 ja lopulta 1851
Perustuslakimuutos marraskuussa 1814

Lakia allekirjoitettaessa samalla kuninkaaksi valitun Tanskan prinssi Kristian Frederikin jouduttua luopumaan vallastaan 10. lokakuuta 1814 ja Norjan jouduttua osaksi Ruotsi-Norja-unionia, Stortinget muutti perustuslakia mahdollistaakseen unionin 4. marraskuuta. Ne muutokset kumottiin unionin lakattua 7. kesäkuuta 1905, jolloin Norjasta tuli täysin itsenäinen.
Perustuslakimuutos 2007

20. helmikuuta 2007 Stortinget muutti perustuslakia, jolloin parlamentarismin periaatteet kirjattiin eksplisiittisesti lakiin. Ne olivat ohjanneet valtiota kirjoittamattomana sääntönä vuodesta 1884. Samalla poistettiin jako Odelstingetiin ja Lagtingetiin lakiasioiden käsittelyssä. Nykyisin ne käsitellään koko Stortingetissä. Samalla uudistettiin valtakunnanoikeuden kokoonpanoa ja asiankäsittelyä.
Perustuslain kieli

Alkuperäinen perustuslaki kirjoitettiin tanskaa muistuttavalla 1800-luvun kirjakielellä, ja kaikissa myöhemmissa muutoksissa pyrittiin jäljittelemään lain vanhaa kieliasua. Vasta perustuslain 200-vuotisjuhlien yhteydessä 2014 otettiin virallisesti käyttöön nykykielinen perustuslaki kirjanorjaksi ja uusnorjaksi.
Aiheesta muualla

Norjan perustuslain versiot (norjaksi)
Nurmitädyke

| Nurmitädyke |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Tädykkeet Veronica
Laji::  chamaedrys
Kaksiosainen nimi
 Veronica chamaedrys  L. 
Katso myös
   Nurmitädyke Wikispeciesissä   Nurmitädyke Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nurmitädyke (Veronica chamaedrys) on pieni sinikukkainen kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Nurmitädyke kasvaa 10–35 cm korkeaksi. Sen varsi ja lehdet ovat hennon valkonukkaiset. Lehdet ovat hammaslaitaiset ja kasvavat pareittain vastakkain. Kukassa on neljä sinistä terälehteä, ja valkoiset heteet. Kukat ovat halkaisijaltaan 10–12 mm ja kirkkaansiniset, terälehden tyvellä on tummemmansinisiä juovia. Nurmitädyke kukkii touko-elokuussa. Nurmitädyke muistuttaa loistotädykettä.
Levinneisyys

Nurmitädykettä kasvaa Euroopassa ja Aasian pohjoisosassa. Suomessa sitä tavataan Tornionjokilaaksossa ja Oulusta etelään koko maassa.
Käyttö

Nurmitädykkeestä on tehty yrttiteetä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Nurmitädykkeen (Veronica chamaedrys) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Nurmitädyke (Veronica chamaedrys)
Luontoportti: Nurmitädyke (Veronica chamaedrys)
Pohjolan kasvien pauloissa: Veronica chamaedrys - nurmitädyke
Valokki - nettikasvio: Nurmitädyke (Veronica chamaedrys)
United States Department of Agriculture (USDA): Veronica chamaedrys (englanniksi)
Flora of China: Veronica chamaedrys (englanniksi)
Nurmitädyke (Veronica chamaedrys)
Danny Blanchflower

Danny Blanchflower (vas.) ja George Best vuonna 1976.
Robert Dennis ”Danny” Blanchflower (10. helmikuuta 1926 – 9. joulukuuta 1993) oli brittiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi ammattilaisseuroissa vuosina 1949–1964, pisimpään Tottenham Hotspurissa. Hän pelasi Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa 56 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 1950–1963.
Belfastissa syntynyt Blanchflower oli FWA:n vuoden jalkapalloilija vuosina 1958 ja 1961. Hän toimi peliuransa jälkeen managerina Pohjois-Irlannin maajoukkueessa ja Chelsea F.C.:ssa.
Blanchflower kuoli Alzheimerin tautiin Lontoossa 67-vuotiaana. Hänet kelpuutettiin vuonna 2003 postuumisti English Football Hall of Fameen.
College (täsmennyssivu)

College on englanninkielisissä maissa useista eritasoisista oppilaitoksista käytetty termi. Se voi viitata myös:
Paikkaan

College, kaupunki Alaskassa
Elokuvaan

Hyppyä, soutua, rakkautta, engl. College, Buster Keatonin tähdittämä draamakomedia vuodelta 1927
College, italialainen elokuva vuodelta 1984
College, komedia vuodelta 2008
College, 1990-luvun italialainen televisiosarja
”College”, 30 Rock -televisiosarjan jakso
”College”, Sopranos-televisiosarjan jakso
College, David Grellier’n musikaalinen projekti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”College”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Danny Betancourt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Danny Betancourt |  Danny Betancourt |  Danny Betancourt |  |
Maa:   Kuuba
Miesten baseball
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | Baseball |  |
Danny Betancourt Chacón (s. 25. toukokuuta 1981 Santiago de Cuba) on kuubalainen baseballpelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kuuban kultaa voittaneessa joukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004.
Chariots (täsmennyssivu)

Chariots voi viitata seuraaviin:
Musiikki > Yhtyeet

Chariots, japanilainen aggressiivista taidetta soittava yhtye
Chariots, suomalainen gospel-yhtye
The Chariot, yhdysvaltalainen mathcore-yhtye
Musiikki > Albumit

Chariot, Gavin DeGrawin albumi
Musiikki > Kappaleet

”Chariot”, Gavin DeGraw'n kappale
”The Chariot”, The Cat Empiren kappale
”Chariot”, on Petula Clarkin laulu
”Chariot”, kappale, jonka säveltäjät ovat Paul Mauriat, Franck Pourcel ja Raymond Lefèvre
Muita tarkoituksia

Mitsubishi Chariot, joka tunnetaan Suomessa nimellä Mitsubishi Space Wagon
Chariot, australialainen ISP
Operation Chariot, suomeksi Operaatio Sotavaunut
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Chariots”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chariots

Chariots on Under Code Production -yhtiöön kuuluva japanilainen aggressiivista taidetta soittava yhtye.
Yhtyeen keulahahmona toimii Under Coden tuottajan, Kisakin johtaman edesmenneen Phantasmagoria -yhtyeen laulaja, Riku (ent.nimeltään Kenji), joka laulamisen ohella sanoittaa kaikki yhtyeen kappaleet. Säveltämisestä vastaavat pääasiassa pääkitaristi Akito (ex. Pashya) sekä taustakitaristi Tomo (ex. the Pumpkin Head).
Yhtye on ollut aktiivisena loppuvuodesta 2007. Lyhyestä olemassaolostaan huolimatta Chariots on saanut kasatuksi monta singleä ja kaksi minialbumia. Ensimmäisen singlensä Chariots julkaisi jo ennen vuodenvaihdetta. Tämän jälkeen yhtye käynnisti neljän kuukauden julkaisukampanjan, jonka aikana se sai julkaistuksi kolme singleä, nimeltä Yui, Ware/Ga ja Doku. Julkaisukampanjan viimeisenä kuukautena ilmestyi Son-dvd, joka sisältää kolme musiikkivideota kolmen viimeksi julkaistun singlen yhdestä kappaleesta.
Muutamaa kuukautta myöhemmin Chariots ilmoitti jälleen uudesta kahden kappaleen singlestä nimeltä ”Trigger”, joka ilmestyi kahtena painoksena. Samalla yhtye ilmoitti julkaisevansa ensimmäiset minialbuminsa, Sabitsuita Juudan ja Itsetsuita Juukou. Fanien yllätykseksi basisti Yuuri ilmoitti jättävänsä yhtyeen joulukuussa pidetyn konsertin jälkeen. Samaan aikaan Chariotsun muut jäsenet ilmoittivat jäävänsä tauolle, joka ei kuitenkaan kestänyt kauan, sillä yhtye oli ilmoittanut löytäneensä uuden basistin, Lokin (ex. the Pumpkin Head). Lisäksi yhtye on julkistanut tietoa uudesta singlestään sekä ensimmäisestä
konsertti-dvd:stä, joka sisältää joulukuussa pidetyn konsertin sekä muuta materiaalia.
Diskografia > Albumit

Package (2010)
Diskografia > Minialbumit

Sabitsuita Juudan (2008)
Itetsuita Juukou (2008)
Diskografia > Singlet

Jade / cold pray [TYPE A & B] (2007)
Yui (2008)
Ga (2008)
Doku (2008)
Trigger [TYPE A & B] (2008)
Ablaze my sorrow (2009)
Diskografia > DVD:t

Chariots DVD CLIPS Son (25.6.2008)
Jyusei, soko kara hajimaru. (18.2.2009)