stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lexington (Kentucky)

| Lexington |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 38°1′47″N, 84°29′41″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kentucky
Piirikunta:  Fayette
Hallinto:  
 – Pormestari:  Linda Gorton
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  739,5 km²
 – Josta vettä:  2,6 km² (0,35 %)
Korkeus:  298 m
Väkiluku (2010):  295 803
 – Väestötiheys:  364,5 as./km²
 – Metropolialue:  472 099
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Lempinimi::  Athens of the West, Horse Capital of the World
 
 http://www.lexingtonky.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lexington on Yhdysvaltain Kentuckyn osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on alueeltaan identtinen Fayetten piirikunnan kanssa, ja siksi sitä kutsutaan myös nimellä Lexington-Fayette.
Lexington on Kentuckyn osavaltion asukasluvultaan toiseksi suurin kaupunki. Lexington perustettiin virallisesti 6. toukokuuta 1782. Kaupunki on nimetty Massachusettsin Lexingtonin kaupungissa käydyn taistelun mukaan.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 295 803 asukasta. Arvio vuodelle 2017 oli 321 959. Asukkaista 76% on valkoisia ja 15% afroamerikkalaisia.
Kaupungissa toimii suuri Kentuckyn yliopisto sekä pieni, vuonna 1780 perustettu Transylvania University, joka on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista korkeakouluista.
Raviurheilu on suosittua Lexingtonissa.
Lexington, Kentucky
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lexington (Kentucky) Wikimedia Commonsissa
Leirskogenin kirkko

| Leirskogenin kirkko Leirskogen kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Sør-Aurdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1924
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  90
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leirskogenin kirkko (norj. Leirskogen kyrkje) on Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1924.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leirskogenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Leisel Jones
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leisel Jones Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Leisel Jones
Naisten 100 metrin rintauinnin olympiavoittajat
Naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestin olympiavoittajat
Naisten 100 metrin rintauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 200 metrin rintauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Käännös suomeksi
Lily Owsley

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lily Owsley (oik.) vuonna 2015. |  Lily Owsley (oik.) vuonna 2015. |  Lily Owsley (oik.) vuonna 2015. |  |
Naisten maahockey
Maa:   Iso-Britannia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
Maa:   Englanti
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Boom 2013 |  |  |
|  Pronssia | Amstelveen 2017 |  |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2014 |  |  |
Lily Isabelle Owsley (s. 10. joulukuuta 1994 Bristol) on brittiläinen, maajoukkuetasolla myös Englantia edustanut maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Owsley voitti Ison-Britannian maajoukkueessa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Englannin maajoukkueen pelaajana Owsley on EM-kilpailuissa voittanut kultaa vuonna 2015 sekä saavuttanut hopeaa vuonna 2013 ja pronssia vuonna 2017. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2014.
Owsley on pelannut Englannin maajoukkueessa 78 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Ison-Britannian joukkueessa hän on esiintynyt 40 kertaa ja tehnyt yhdeksän maalia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Linda Antonsen

Linda Antonsen (s. 5. heinäkuuta 1980) on norjalainen suunnistaja. MM-kilpailuista Antonsenin paras saavutus on viestin MM-pronssi Tampereen MM-kilpailuista 2001. Hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on sprintin 11:s sija samoista MM-kilpailuista. EM-kilpailuista Antonsenin paras saavutus on sprintin 21:s sija Unkarista vuodelta 2002. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailuista Antonsenin paras saavutus on Brnon sprintin 18:s sija vuodelta 2002. Samana vuonna hän saavutti parhaan sijoituksensa maailmancupin kokonaiskilpailussa olemalla 33:s. Juniorien MM-kilpailuista hänen paras saavutuksensa on viestin neljäs sija Reimsista vuodelta 1998 henkilökohtaisilta matkoilta pitkän matkan seitsemäs sija Nové Město na Moravěsta vuodelta 2000. Hänen seuransa olivat Bækkelagets SK ja Fredrikstad SK.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1957

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1957 pelattiin kuudentoista joukkueen runkosarja kahdessa lohkossa. Kuusi parasta joukkuetta pelasivat loppusarjan mitaleista. Kausi oli ensimmäinen, jolloin ratkaistiin lentopalloilun Suomen mestaruus. Aiemmin Suomen Kori- ja Lentopalloliito ja TUL olivat pelanneet omia mestaruussarjojaan.
TUL:n voimasta kertoo se seikka, että loppusarjan kuudesta joukkueesta viisi oli TUL:n seuroja. Helsingin Tarmo oli TUL:n mestari 1956, mutta loikannut sen jälkeen SKLL:n leiriin. Tarmo voitti talvella pelatun SKLL:n sisähallimestaruuden, joten siitä tuli molempien liittojen hallitseva mestari (TUL:n mestaruudesta ei 1957 pelattu). Suomen mestaruutta seura ei kuitenkaan saavuttanut hävittyään uusintaottelussa Porin Pyrinnölle.
Miesten SM-sarja > Runkosarja

Itälohko
| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Tarmo | 7 | 7 | 0 | 21-4 | 14 |
| Eiran Riento | 7 | 6 | 1 | 19-6 | 12 |
| Popinniemen Ponnistus | 7 | 4 | 3 | 14-12 | 8 |
| Lentopallo -55, Helsinki | 7 | 4 | 3 | 15-14 | 8 |
| Lahden Kimmo | 7 | 3 | 4 | 13-14 | 6 |
| Johanneksen Pojat | 7 | 3 | 4 | 13-15 | 6 |
| Helsingin Visa | 7 | 1 | 6 | 7-19 | 2 |
| Mikkelin Palloilijat | 7 | 0 | 7 | 1-21 | 0 |
Länsilohko
| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Järvensivun Kisa | 7 | 7 | 0 | 21-2 | 14 |
| Porin Pyrintö | 7 | 6 | 1 | 18-9 | 12 |
| Luolajan Kajastus | 7 | 5 | 2 | 17-11 | 10 |
| Pirkkalan Viri | 7 | 4 | 3 | 18-13 | 8 |
| Käpylän Lentopalloilijat | 7 | 3 | 4 | 13-14 | 6 |
| Valkeakosken Koskenpojat | 7 | 2 | 5 | 14-15 | 4 |
| Lepakot, Pori | 7 | 1 | 6 | 6-19 | 2 |
| Santahaminan Saarenpojat | 7 | 0 | 7 | 3-21 | 0 |
Miesten SM-sarja > Loppusarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Tarmo | 5 | 4 | 1 | 13-5 | 8 |
| Porin Pyrintö | 5 | 4 | 1 | 13-8 | 8 |
| Järvensivun Kisa | 5 | 3 | 2 | 12-9 | 6 |
| Luolajan Kajastus | 5 | 3 | 2 | 9-8 | 6 |
| Eiran Riento | 5 | 1 | 4 | 8-13 | 2 |
| Popinniemen Ponnistus | 5 | 0 | 5 | 3-15 | 0 |
Uusinta Suomen mestaruudesta pelattiin Tampereella: Porin Pyrintö - Helsingin Tarmo 3-0
Sarjaan nousivat Helsingin Isku ja Turun Toverit.
Mestarit: Pentti Järvinen, Kauko Kaappa, Ossi Koskinen, Matti Lehtonen, Lasse Mattila, Pentti Meronen, Teuvo Mäkinen, Reijo Oras, Kalle Vuorinen, Pertti Österlund. Valmentaja: Eero Loven.
Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus

SKLL:n mestaruuden voitti Helsingin Tarmo, Lahden Kimmo otti hopeaa ja Porin Lepakot pronssia.
TUL:n sarja

Työväen Urheiluliitto järjesti ns. talvisarjan kaikkiaan 10 lohkossa. Sarjan voitti Eiran Riento, joka ylimääräisessä loppuottelussa voitti Järvensivun Kisan 3–1. Kolmanneksi sijoittui Porin Pyrintö ennen Popinniemen Ponnistusta ja Luolajan Kajastusta. Kilpailulla ei ollut liiton mestaruuskilpailun arvoa.
Linda Räisänen

Linda Räisänen (s. 25. maaliskuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Räisänen pelasi juniorisarjoissa seuroissa Esbo Bollklubb ja Vantaan Jalkapalloseura. Kaksi B-juniori kautta hän pelasi Helsingin jalkapalloklubissa TBSM-sarjassa. Räisänen pelasi Kansallisessa Liigassa ensimmäisen ottelunsa Helsingin Jalkapalloklubissa kaudella 2021 vaikka edustikin tuolloin usein Nurmijärven Jalkapalloseuraa Ykkösessä. Hän edusti kaudella 2022 Nurmijärven Jalkapalloseuraa Kansallisessa Liigassa.
Räisänen on pelannut Suomen juniorimaajoukkueissa.
Levi P. Morton

| Levi P>  Morton |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 22. varapresidentti
 4. maaliskuuta 1889 – 4. maaliskuuta 1893  
Presidentti:  Benjamin Harrison
Edeltäjä:  Thomas A. Hendricks
Seuraaja:  Adlai E. Stevenson
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1824 Shoreham, Vermont
Kuollut: 16. toukokuuta 1920 (96 vuotta) Rhinebeck, New York
Puoliso:  Anna Morton
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
 Nimikirjoitus
Levi Parsons Morton (16. toukokuuta 1824 – 16. toukokuuta 1920) oli Yhdysvaltain varapresidentti, kongressiedustaja ja kuvernööri.
Morton valittiin New Yorkista Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän istui vuosina 1879–1881. Hän oli Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläs vuosina 1881–1885. Hänet valittiin varapresidentiksi Benjamin Harrisonin voitettua presidentinvaalit. Hän oli virassa vuosina 1889–1893.
Morton toimi New Yorkin kuvernöörinä vuosina 1895–1896.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Levi P. Morton Wikimedia Commonsissa
Lilyhammer

| Lilyhammer |
| --- | --- |

Tyyli:  Draamakomedia
Kestoaika:  45 min
Luoja(t):   Anne Bjørnstad  Eilif Skodvin 
Pääosissa:   Steven Van Zandt  Trond Fausa Aurvåg  Marian Saastad Ottesen  Sven Nordin  Kyrre Hellum  Anne Krigsvoll 
Alkuperämaa:  Norja
Alkuperäiskieli:  norja englanti
Verkko:   NRK1  Netflix 
Esitetty:  25. tammikuuta 2012 –
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  24
Ikäraja:  15 (Norja)
Tuotanto
Tuottaja(t):   Agnete Thuland  Trond Berg-Nilsen 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Steven Van Zandt  Lasse Hallberg 
Ohjaaja(t):   Simen Alsvik  Geir Henning Hopland  Lisa Marie Gamlem 
Käsikirjoittaja(t):   Anne Bjørnstad  Eilif Skodvin  Steven Van Zandt 
Säveltäjä(t):  Frans Bak
Kuvaaja(t):   Johan-Fredrik Bødtker  Jakob Ingimundarson 
Tuotantoyhtiö(t):  Rubicon Tv AS
Aiheesta muualla
IMDb 
Lilyhammer on norjalais-amerikkalainen draamakomedia-televisiosarja. Pääosassa oleva Steven Van Zandt esittää newyorkilaista mafia-jäsentä, joka yrittää aloittaa uutta elämää Lillehammerissa, Norjassa todistettuaan muita mafiajäseniä vastaan oikeudenkäynnissä. Ensimmäinen esityskausi alkoi Norjan NRK1-kanavalla 25. tammikuuta 2012 ja ensimmäinen jakso keräsi ennätysmäiset 998 000 katsojaa. Sarjan ensiesitys Pohjois-Amerikassa oli Netflixillä 6. helmikuuta 2012, jolloin kaikki sen kahdeksan jaksoa tulivat saataville. Lilyhammer on ensimmäinen Netflixin kautta pääasiassa julkaistavaksi tuotettu sarja.
Norjan ja Pohjois-Amerikan (Kanada ja Yhdysvallat) ohella useat kansalliset televisioyhtiöt ostivat sarjan ja sitä esitettiin syksyllä 2012 muun muassa BBC Four -kanavalla Britanniassa ja SVT-kanavalla Ruotsissa. Sarja on esitetty myös Saksassa, Australiassa, Tanskassa ja Ranskassa. Suomessa sarjan esitti Yle Fem keväällä 2012.
Sarjan toista tuotantokautta alettiin kuvata Oslossa tammikuussa 2013.
Leino Hassinen

| Leino Hassinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1924 Sortavala, Karjala
Kuollut: 16. marraskuuta 2015 (91 vuotta) Tuusula
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Piispa
Ura
Uskontokunta:  Inkerin kirkko
Leino Pekka Päiviö Hassinen (30. kesäkuuta 1924 Sortavala  – 16. marraskuuta 2015 Tuusula) oli pappi, joka teki pitkän uran Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Eläkkeelle jäätyään hän toimi Inkerin evankelis-luterilaisessa kirkossa eri tehtävissä, viimeiseksi kirkon piispana (1993–1996).
Henkilöhistoria

Hassinen vihittiin papiksi 9. tammikuuta 1949 Tampereella. Ensimmäinen papinpaikka oli Vihdin seurakunnan nuorisopastorina 1949–1951. Teologian lisensiaatin tutkinnon Hassinen suoritti Ruotsissa Lundin yliopistossa 1951–1954. Jurvassa hän oli virallisen apulaisen tehtävissä 1954–1956. Kirkkoherrana Hassinen toimi Värtsilässä 1956–1959, Karkkilassa 1966–1968 ja Vihdissä 1977–1987. Hassinen oli uutena virkana perustetun Teknillisen Korkeakoulun ja Helsingin Kauppakorkeakoulun korkeakoulupastorina 1959–1966. Asemapaikkana oli Espoon Otaniemi. Hassinen toimi kirkon johtavan sanomalehden Kotimaan päätoimittajana 1969–1977.
Eläkkeellä oleva Hassinen kutsuttiin juuri uudelleen itsenäistyneen Inkerin luterilaisen kirkon palvelukseen 1989. Hassinen koulutti uusia pappeja inkeriläisseurakuntiin. Hallinnollisesti Viron evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluneen Inkerin rovastikunnan lääninrovastina hän toimi 1990–1992. Inkerin kirkon piispana Hassinen palveli 1993–1996. Hassinen jäi pois piispan tehtävästä Aarre Kuukaupin aloittaessa tehtävässä.
Talvisodan aikana Hassinen asui Sortavalassa. Kun Neuvostoliitto 2.2.1940 pommitti kaupunkia, Hassinen katseli kotitalonsa ikkunasta, kun palopommit iskivät läpi Sortavalan luterilaisen kirkon peltikaton ja kirkko paloi. Viisikymmentä vuotta myöhemmin hän pääsi vihkimään Sortavalan uutta kirkkoa Inkerin kirkon piispana.
Henkilöhistoria > Tutkinnot

Sacri minister kandidaatti (SMK), 1948
Pappisvihkimys, 1949
Teologian lisensiaatti (Lund), Luthers syn på ekonomiska frågor, 1954
Teollisuusseminaari, 1958
Ylempi pastoraalitutkinto, 1959
Henkilöhistoria > Tunnustukset

Rovasti, 1973
Valkoisen Ruusun I lk risti, 1982
Teologian tohtori, h.c., Concordia Theological Seminary, Fort Wayne, Indiana, USA, 1996
Pyhän Henrikin risti, Suomen ev.lut kirkko, 2010
Teokset

Kristinusko ja kommunismi, 1967, Kirjayhtymä
Nyt on kirkon aika, 1969, Kirjapaja
Huomisesta loistaa kirkkaus, 1979, SLEY-kirjat
Aikuiskatekismus, 1984, Kirjapaja
Idän uusi aamu, Inkerin kirkon nousun vuodet, 1997, Ajatus
Linda Perry

| Linda Perry |
| --- | --- |
 Linda Perry vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1965 (ikä 59) Springfield, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä ja tuottaja
Muusikko
Tyylilajit:  rock ja vaihtoehtorock 
Soittimet:  kitara 
Yhtyeet:  4 Non Blondes
Levy-yhtiöt:  Custard Records (käännä suomeksi), Interscope Records, Kill Rock Stars, Rockstar Records ja Atlantic Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Linda Perry (s. 15. huhtikuuta 1965 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.
Perry syntyi Massachusettsin osavaltiossa portugalilaiselle isälle ja brasilialaiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi 4 Non Blondes -yhtyeen laulusolistina ja myös kirjoitti sen keskeisimmän hitin What’s Up vuonna 1993. Hän muutti San Franciscoon 21-vuotiaana.
4 Non Blondesin ainoaksi jäänyt albumi julkaistiin vuonna 1992. Perry ilmoitti lähtevänsä soolouralle vuonna 1995, ja yhtye hajosi pian sen jälkeen.
Soolourallaan Perry on julkaissut kaksi albumia: In Flight (1996) ja After Hours (1999). Hän on tullut tunnetummaksi useiden menestysartistien lauluntekijänä ja tuottajana: hän kirjoitti muun muassa Pinkin listaykköshitin ”Get the Party Started” sekä Christina Aguileran menestyshitin ”Beautiful”. Muihin esiintyjiin, joiden kanssa hän on tehnyt musiikillista yhteistyötä, kuuluvat Courtney Love, Céline Dion ja Gwen Stefani.
Perry on naimisissa näyttelijä Sara Gilbertin kanssa.
Norjan ristiretki

Norjan ristiretken reitti (punaisella) ja paluumatka (vihreällä).
Norjan ristiretki oli Norjan kuninkaan Sigurd I:n johdolla tapahtunut ristiretki vuosina 1107–1110. Sigurd oli ensimmäinen eurooppalainen kuningas, joka teki ristiretken Pyhään Maahan. Norjalaiset eivät hävinneet yhtäkään ristiretken aikana tapahtunutta taistelua. Ristiretken toteutus muistutti paljolti aiempia viikinkien tekemiä retkiä, mutta sen tavoitteet poikkesivat aiemmista retkistäselvennä.[lähde? ]
Matka Jerusalemiin > Norjasta Englantiin (1107–1108)

Sigurd miehineen aloitti purjehduksensa Norjasta syksyllä 1107. Ryhmä koostui 60 laivasta. Arviot miesjoukon vahvuudesta vaihtelevat kahdentuhannen ja kymmenentuhannen välillä.  Hän saapui Henrik I:n hallitsemaan Englantiin, viipyi siellä talven yli ja jatkoi matkaansa keväällä 1108.
Matka Jerusalemiin > Iberian niemimaalla (1108–1109)

Useiden kuukausien purjehduksen jälkeen Sigurd saapui Santiago de Compostelaan, jonne hän sai paikallisen päällikön luvalla jäädä miehineen talveksi. Talven tullessa heillä kuitenkin alkoi olla pulaa ruuasta ja paikalliset kieltäytyivät myymästä norjalaisille ruokaa ja tarvikkeita. Sigurd kokosi miehensä ja hyökkäsi päällikön linnaan ja ryösti sen mitä pystyi.[lähde? ]
Matkan aikana norjalaiset kohtasivat suuren merirosvolaivaston, joka etsi ryöstettäviä kauppalaivoja. Sigurd suuntasi kohti merirosvoja ja valloitti heidän laivansa. Lyhyen taistelun jälkeen merirosvot olivat joko kuolleet tai paenneet ja Sigurd sai haltuunsa kahdeksan kaleeria. [lähde? ]
Tämän jälkeen norjalaiset saapuivat Al-Andalusilaiseen linnaan nykyisessä Sintrassa. He valtasivat linnan ja tappoivat kaikki miehet, koska he eivät suostuneet kastettaviksi. He jatkoivat matkaansa ”puoliksi kristilliseen ja puoliksi pakanalliseen” Lissaboniin, jonka sanottiin jakavan Iberian niemimaan kristittyyn ja islamilaiseen osaan. Lissabonissa norjalaiset voittivat kolmannen taistelunsa ja saavuttivat runsaasti rikkauksia.[lähde? ]
Neljäs taistelu tapahtui Alkassen kaupungissa, jossa norjalaisten sanottiin tappaneen niin monia, että kaupunki oli puoliksi tyhjä. Myös täällä he saivat haltuunsa runsaasti arvotavaraa.[lähde? ]
Matka Jerusalemiin > Baleaareilla (1109)

Purjehtiessaan Gibraltarinsalmen läpi Sigurd kohtasi jälleen merirosvoja. Voitokkaan taistelun jälkeen he jatkoivat matkaa pitkin saraseenien maata ja saapuivat Baleaareille. Kristityt pitivät Baleaareja tuohon aikaan merirosvojen turvasatamana ja orjakaupan keskuksena. Norjalaisten hyökkäykset olivat todistetusti ensimmäiset kristittyjen tekemät hyökkäykset Baleaareilla (vaikka pienempiä yhteenottoja varmasti oli tapahtunut jo aiemmin, mutta näistä ei ole säilynyt todisteita).[lähde? ]
Norjalaiset saapuivat Formenteraan, jossa he kohtasivat runsaasti saraseeneja, jotka olivat tehneet asuntonsa luolaan. Taistelun kuvaus on koko ristiretken yksityiskohtaisin ja on mahdollisesti pienen saaren historian merkittävin tapahtuma. Taistelun jälkeen norjalaiset saivat suurimman ryöstösaaliinsa. Tämän jälkeen he hyökkäsivät Ibizalle ja Menorcalle. Molemmat hyökkäykset onnistuivat. Sigurd näyttää välttäneen hyökkäystä varakkaalle ja vahvasti linnoitetulle Mallorcalle. Tarinat heidän voitostaan saattoivat innostaa katalaanien ja pisalaisten valloituksia Baleaareilla vuosina 1113–1115.[lähde? ]
Matka Jerusalemiin > Sisiliassa (1109–1110)

Keväällä 1109 Sigurd saapui Sisiliaan, missä hän soi kuninkaan arvon normannihallitsija Roger II:lle. Tämä oli tuohon aikaan  12–13-vuotias.
Matka Jerusalemiin > Palestiinassa (1110)

Kesällä 1110 Sigurd lopulta saapui Akkon kaupungin porteille josta he jatkoivat matkaa Jerusalemiin. Täällä he kohtasivat Balduin I:n, joka toivotti norjalaiset lämpimästi tervetulleiksi. Balduin ja Sigurd ratsastivat yhdessä Jordan-joelle ja takaisin Jerusalemiin.[lähde? ]
Norjalaiset saivat haltuunsa runsaasti arvoesineitä ja pyhäinjäännöksiä. Näiden joukossa oli muun muassa Jeesuksen ristiinnaulitsemisessa käytetyn ristin pala. Norjalaiset saivat esineet sillä ehdolla, että he jatkaisivat kristinuskon levittämistä ja veisivät pyhäinjäännöksen Pyhän Olavin hautapaikalle.[lähde? ]
Matka Jerusalemiin > Sidonin piiritys (1110)

Myöhemmin Sigurd palasi Akkoon jätetyille laivoilleen. Balduinin hyökätessä pakanalliseen Sidoniin, Sigurd miehineen päätti osallistua kaupungin piiritykseen. Kaupunki vallattiin lopulta.[lähde? ]
Paluumatka Norjaan > Konstantinopoliin (1110)

Sidonin valtaamisen jälkeen Sigurd miehineen purjehti Kyprokselle, jossa he viipyivät jonkin aikaa ennen kuin jatkoivat matkaansa Kreikkaan, jonne he saapuivat Engilsnesin satamaan. He viipyivät täällä, koska Sigurd odotti matkalle sivutuulta, joka pullistaisi laivojen purjeet ja tekisi niistä vaikuttavamman näköisiä bysanttilaisille.[lähde? ]
Purjehtiessaan lopulta Konstantinopoliin norjalaiset huomasivat, että kaikkialla oli linnoja ja kaupunkeja kiinni toisissaan. Sigurdin alusten purjeet olivat niin lähellä toisiaan, että ne näyttivät muodostavan yhden jättimäisen purjeen. Kaikki Konstantinopolin asukkaat tulivat katsomaan Sigurdin saapumista kaupunkiin ja keisari Aleksios I Komnenos avasi kaupungin sataman. [lähde? ]
Paluumatka Norjaan > Takaisin Norjaan (1110–1113)

Sigurdin valmistellessa paluumatkaa Norjaan, hän antoi kaikki laivansa keisari Aleksios I Komnenosille ja palasi kotiin maitse. Kiitoksena tästä norjalaiset saivat runsaasti hevosia, joiden avulla he pystyivät palaamaan kotiin maitse. Useat Sigurdin miehistä jäivät Konstantinopoliin ja palvelivat Bysantin imperiumia.[lähde? ]
Sigurdin paluumatka kesti noin kolme vuotta. Reitti kulki Bulgarian, Unkarin, Pannonian, Schwabenin ja Baijerin halki. Baijerissa Sigurd kohtasi Pyhän Rooman keisarin Lothar III:n. Lopulta Sigurd saapui Tanskaan, jossa hänet vastaanotti kuningas Niilo Sveninpoika, jolta Sigurd sai laivan purjehtiakseen Norjaan.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Levi Sherwood

Levi Sherwood juhlii voittoa vuonna 2010.
Levi Sherwood (s. 22. lokakuuta 1991 Uusi-Seelanti) on freestyle motocross -ajaja. Hänen isänsä Dave Sherwood oli speedwayammattilainen ja Levi on ajanut koko elämänsä kaksipyöräisillä. Levi ajoi myös normaalia motocrossia aina teini-ikäiseksi, mutta piti enemmän hyppäämisestä ja päätyi kilpailemaan FMX:ssä.  Hän voitti ensimmäisen Red Bull X-Fighters -kilpailunsa vuonna 2009 vain 17-vuotiaana. Nykyisin hän kilpailee samalla kiertueella. Hän otti toisen voittonsa vuonna 2010 Moskovassa. Levi on myös ollut mukana X Gamesissa ja vuonna 2010 hän voitti hopeaa freestylessa, häviten Travis Pastranalle vain yhdellä pisteellä. Vuonna 2012 Sherwood voitti Red Bull X-Fighters World Tourin mestaruuden.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Lance Ward

| Lance Ward |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Lloydminster, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  98 kg
Pelinumero:  47
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  Florida Panthers (NHL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Frankfurt Lions (DEL) HV71 (Elitserien)
NHL-varaus:  63. varaus, 1998 Florida Panthers
Lance Ward (s. 2. kesäkuuta 1978 Lloydminster, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kaudella 2010–2011 Ruotsin Elitserienin HV71:ssä. Isokokoinen Ward on taklaa kovaa ja osaa tarvittaessa myös tapella. Hän on aiemmin pelannut yhteensä 209 NHL:n runkosarjaottelua tehoin 4+12=16 ja kerännyt niissä 391 jäähyminuuttia.
Junioriura

Ward aloitti jääkiekon kotikaupungissaan Lloydminsterissä ja pelasi siellä Albertan paikallisia juniorisarjoja, kunnes hän siirtyi kaudeksi 1994–1995 WHL-joukkue Red Deer Rebelsiin. Ward pelasi ensimmäisellä kaudellaan 28 ottelua ilman tehopisteitä, mutta seuraava kausi 1995–1996 toi 72 ottelussa tehot 4+13=17. New Jersey Devils varasi hänet koko varaustilaisuuden kymmenentenä pelaajana kesällä 1996.
Ward jatkoi varauksen jälkeen vielä kaksi seuraavaa kautta Rebelsissä ja hän teki parhaillaan tehot 5+34=39 kaudella 1996–1997. Yhteensä Ward keräsi neljän WHL-kauden aikana pudotuspelit mukaan lukien peräti 680 jäähyminuuttia. Hän ei kuitenkaan tehnyt sopimusta New Jersey Devilsin kanssa, joten Florida Panthers varasi hänet uudelleen NHL:ään kolmannella kierroksella ja 63. pelaajana kesällä 1998.