stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valssi
Historia

Ensimmäiset tiedot valssista ovat 1000-luvulta,[lähde? ] ja se on vanhin nykyisin tanssittavista seuratansseista. Varhaisin kirjallinen kuvaus valssista on vuodelta 1000, Tegernseen luostarista.[lähde? ] Alppiseudulta valssi levisi aina Pohjanmerta myöten. Suomessa valssi vakiintui tärkeimmäksi salonkitanssiksi 1800-luvun aikana.[lähde? ] 1800-luvulla syntynyt häävalssiperinne on yksi tekijöistä, jotka ovat pitäneet tanssin elinvoimaisena.
Valssia tanssittiin ensi kerran vuonna 1787 Wienissä Vicente Martín y Solerin säveltämässä oopperassa Una cosa rara, ossia Bellezza ed onestà. Neljä oopperan henkilöä mustiin ja ruusunpunaisiin pukeutuneina tanssivat ensimmäisen valssin näyttämöllä. Ooppera oli suuri menestys, ja valssi siirtyi rampin yli yleisön puolelle. Alkuun sitä nimitettiin cosa raraksi, mutta myöhemmin nimi muutettiin valssiksi eli wienervalssiksi.
Valssityylit

Valssityylit voidaan karkeasti jakaa tempon mukaan (nopeammasta hitaampaan) wienervalssiin, nopeaan lavavalssiin ja hitaaseen (englantilaiseen) valssiin. Yleensä valssia tanssitaan suljetussa otteessa, mutta wieninvalssissa ja hitaassa valssissa voidaan tehdä myös kuvioita, joissa ote aukeaa.
Valssi lasketaan yleensä tavalla yks-kaks-kol, jota käytetään monissa tanssiseuroissa.
Valssista on Suomessa käytössä myös kansanomaisempi tanssitapa, jota käyttävät etenkin suomalaisen kansantanssin harrastajaseurat. Kuten kilpatanssinakin myös kansanomaisena tanssina valssista on useita erilaisia kuviota ja askelvariantteja.
Sallitut kuviot kilpatanssissa

Kilpatanssissa noudatetaan Suomen tanssiurheiluliiton sääntöjä, joissa on määritelty erikseen eri taitoluokissa sallitut kuviot:
1 Natural Turn(Oikea käännös)N (123) (123)
2 Reverse Turn(Vasen käännös)N (123) (123)
3 Closed Changes (Suljettu vaihtoaskel) N 123
4 Outside Change (Ulkoinen vaihto) N, N-P 123
5 Whisk (Huisku) N-P 123
6 Chasse from PP (Jatkoaskel)P-N 12&3
7 Natural Spin Turn
8 Telemark
9 Open Telemark
10 Cross Hesitation
11 Impetus Turn
12 Open Impetus Turn
13 Drag Hesitation
14 Hesitation Change
15 Progressive Chasse to Right
16 Back Lock, Backward Lock Step
17 Basic Weave (Weave in Waltz Time)
18 Weave from PP
19 Turning Lock to Left
20 Back Whisk
21 Outside Spin
22 Turning Lock to Right
23 Wing
24 Closed Wing
25 Double Reverse Spin
26 Reverse (Slip) Pivot
27 Reverse Corte
22 Turning Lock to Right
28 Fallaway Whisk
29 Left Whisk
30 Fallaway Natural Turn
31 Running Spin Turn (Quick Natural Spin Turn)
32 Fallaway Reverse Slip Pivot
33 Contra Check
34 Passing Natural Turn
35 Running Cross Chasse
36 Oversway
37 Throwaway Oversway
38 Hover Corte
39 Lunge to Right
40 Chair Line
41 1-3 steps of Viennese Waltz Reverse Turn
42 Side Lock
43 Forward Lockstep from PP
44 Quick Open Reverse
45 Quick Natural (Running) Weave
46 Chasse to Right ending with Forward Natural Pivot
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valssi Wikimedia Commonsissa
Valssi
Zoom corporation

Zoom 505
Zoom on japanilainen musiikkilaitevalmistaja. Zoom tunnetaan alun perin kitaraefektipedaaleistaan, mutta sittemmin yritys on alkanut valmistaa myös ääni- ja videotallentimia.
Zoomin suomalainen maahantuoja on Studiotec Oy.[lähde? ]
Yvonne Clech

| Yvonne Clech> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1920 Guingamp
Kuollut: 25. helmikuuta 2010 (89 vuotta) Pariisi
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Yvonne Clech (3. kesäkuuta 1920 Guingamp – 25. helmikuuta 2010 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Louis Mallen elokuvassa Zazie – Pariisin päiviä (Zazie dans le métro, 1960).
Aiheesta muualla

Yvonne Clech Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Zoonoosivirologia

Zoonoosivirologia on virustautiopin alue, joka keskittyy eläimistä ihmisiin tai ihmisistä eläimiin siirtyvien virusten eli zoonoosivirusten tutkimiseen. Tutkimuksen kohteena ovat virusten rakenne, esiintyvyys ja evoluutio sekä niihin liittyvien tautien määrittäminen ja syntymekanismi.
Zoonoosivirusten ilmaantuvuus maailmassa on lisääntynyt viimeisen parinkymmenen vuoden aikana. Myös Euroopassa on 1980-luvun puolivälistä alkaen havaittu sekä uusia eläimistä siirtyneitä viruksia että uudelleen kiertäviä viruksia. Ilmiön pääsyynä ovat sellaiset ympäristössä ja ihmisten toiminnassa tapahtuvat muutokset, jotka luovat uusia, joskus ennalta arvaamattomia kohtaamisia ihmisten ja eläinten välille.
2000-luvun epidemiat ovat aiheutuneet nisäkkäiltä saaduista  koronaviruksista. Vuosien 2003–2004 SARS ja vuonna 2012 tunnistetun MERS-viruksen aiheuttamat epidemiat olivat sellaisia, kuten myös WHO:n maaliskuussa 2020 pandemiaksi julistama covid-19-tauti.
Suomessa zoonoosivirologiaa opettaa ja tutkii Helsingin yliopisto, jonka tutkimuskohteita ovat olleet jyrsijöiden ja niveljalkaisten levittämät virukset, kuten hanta- ja flavivirukset. Keväällä 2020 painopisteeksi tuli aikaisemmin tuntematon koronavirus SARS-CoV-2, jonka perimän tutkijat koettavat selvittää entistä tarkemmin.
Yvon Mvogo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Yvon Landry Mvogo Nganoma
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1994
Syntymäpaikka: Yaoundé, Kamerun
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Lorient
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2017 | BSC Young Boys | 124 | (0) |
| 2017–2022 | RB Leipzig | 5 | (0) |
| 2020–2022 | → PSV Eindhoven | 41 | (0) |
| 2022– | Lorient | 55 | (0) |
Maajoukkue
| 2018– | Sveitsi | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. heinäkuuta 2024.
Yvon Landry Mvogo Nganoma (s. 6. kesäkuuta 1994 Yaoundé, Kamerun) on sveitsiläinen jalkapalloilija pelipaikaltaan maalivahti. Mvogo edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lorientia. Aiemmin hän on edustanut kotimaassaan Young Boysia vuoteen 2017, Saksan Bundesliigassa RB Leipzigia kausina 2017–2020 ja Leipzigista lainalla Alankomaiden Eredivisiessä PSV Eindhovenia kausina 2020–2022. Hän on pelannut useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Vuodesta 2018 hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa yhdeksän maaottelua. Hän oli Sveitsin joukkueen varamaalivahtina vuoden 2018 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2021 ja 2024 EM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yvon Mvogo Wikimedia Commonsissa
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Sommer |
2 Lichtsteiner |
3 Moubandje |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Lang |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Behrami |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Džemaili |
16 Fernandes |
17 Zakaria |
18 Gavranović |
19 Drmić |
20 Djourou |
21 Bürki |
22 Schär |
23 Shaqiri |
Valmentaja Petković |
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Sommer |
2 Mbabu |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Vargas |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Sow |
16 Fassnacht |
17 Benito |
18 Mehmedi |
19 Gavranović |
20 Fernandes |
21 Omlin / Kobel |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Omeragić |
25 Cömert |
26 Lotomba |
Valmentaja Petković |
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Sommer |
2 Stergiou |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Okafor |
10 Xhaka |
11 Steffen |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Zesiger |
16 Sierro |
17 Vargas |
18 Duah |
19 Ndoye |
20 Aebischer |
21 Kobel |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Jashari |
25 Amdouni |
26 Rieder |
Valmentaja Yakın |
Vehmersalmi

| Vehmersalmi> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kuopio |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°45′40″N, 028°01′45″E
Lääni:  Itä-Suomen lääni
Maakunta:  Pohjois-Savon maakunta
Kuntanumero:  919
Hallinnollinen keskus:  Vehmersalmen kirkonkylä
Perustettu:  1922
– emäpitäjä:  Kuopion mlk
Liitetty:  2005
– liitoskunnat:  Kuopio Vehmersalmi
– syntynyt kunta:  Kuopio
Pinta-ala:  550,59 km²
– maa:  346,32 km²
Väkiluku:  2 066   (31.12.2004)
– väestötiheys:  5,91 as./km²
Vehmersalmen kirkko.
Vehmersalmi on Pohjois-Savossa sijainnut entinen Suomen kunta. Vuonna 2004 kunnassa asui 2 115 ihmistä ja sen pinta-ala oli 550,59 km², josta 202,47 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 5,91 asukasta/km². Vehmersalmen naapurikunnat olivat Kuopio (vuoteen 1969 Kuopion maalaiskunta), Leppävirta ja Tuusniemi, vuoteen 1973 saakka myös Riistavesi.
Historiaa

Kunnan nimi tuli Kallaveden ja Suvasveden välisestä salmesta, jonka rannalla sen keskus sijaitsee. Tavinsalmen eli Kuopion pitäjään kuulunut seurakunta sai itsenäisyyden 1900-luvun vaihteessa. Vehmersalmen kunta itsenäistyi vasta 1922.
Vehmersalmen vuonna 1920 valmistunut tiilinen kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema.
Vuoden 2005 alussa Vehmersalmen kunta liittyi Kuopion kaupunkiin. Vehmersalmen keskustan kaksi taajamaa-aluetta ja kaistale Ritonimeä (entinen Ritoniemen lomakylä) muodostavat nykyisin Kuopion  42. kaupunginosan; loppu aiemmasta Vehmersalmen kunnasta luetaan Kuopion maaseutualueeksi.
Kyliä

Enonlahti, Horsmanlahti, Juonionlahti, Jänissalo, Litmaniemi, Miettilä, Niinimäki, Putroniemi, Puutosmäki, Ritoniemi, Roikansaari, Räsälä, Vuorisalo, Mustinlahti ja Kohma
Ruokakulttuuri

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Vehmersalmen perinneruoaksi valittiin kapakalakeitto.
Kuvia

Vehmersalmen koulukeskusta kirjastoineen (Vehmersalmenkatu 27).
Vehmersalmen liikekeskustaa.
Terveysasema.
Vehmersalmen silta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vehmersalmi Wikimedia Commonsissa
Vehmersalmen taajama Pohjois-Savon opaskartassa
Złotów

| Złotów |
| --- | --- |
 Złotówin raatihuone
 lippu:  vaakuna
 Złotów
 Koordinaatit: 53°21′37″N, 17°02′27″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Iso-Puola
Piirikunta:  Złotów
Kunta:  Złotów
Hallinto:  
 – Pormestari:  Adam Pulit
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,6 km²
Korkeus:  110 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  18 532
 – Väestötiheys:  1 597,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.zlotow.eu/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Złotów (saks. Flatow) on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa Luoteis-Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 18 532. Złotówin ystävyyskaupunkeja ovat Gifhorn, Rathenow, Eggesin, Njasviž ja Goole.
Złotów sijaitsee Ison-Puolan voivodikunnassa Złotówin piirikunnassa. Se on piirikunnan pääkaupunki. Złotów oli vuoteen 1945 osa Preussia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Złotów Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (puolaksi) (saksaksi) (englanniksi)
Ágios Geórgios (Salamis)

| --- | --- |
Sijainti:  37°57′44″N, 23°32′20″E, Salamis Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,19 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ágios Geórgios (kreik. Άγιος Γεώργιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 0,19 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Geórgios kuuluu Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Ágios Geórgios sijaitsee Salamiin saaren itärannikolla Salamiin kaupungin Paloúkian edustalla, Salamiin saaren ja Attikan mantereen välisessä salmessa. Sen alue on Salamiin laivastotukikohdan eteläosaa, ja se on yhdistetty pengertiellä pääsaareen. Saari on nimetty Pyhän Georgioksen eli Pyhän Yrjön ja saarella olevan tälle omistetun kirkon mukaan.
Saarelta on tehty joitakin antiikin aikaisia löytöjä. Vuodesta 1865 sitä käytettiin Pireukseen tulleiden laivojen koleraeristykseen. Vuonna 1924 sinne tuotiin desinfiointia varten Vähästä-Aasiasta tulleita evakkoja, vaiheittain yhteensä yli 100 000 henkeä. Viimeinen kolera-epidemia oli vuonna 1947. Vuonna 1967 saari siirtyi Kreikan merivoimien käyttöön. Pengertie rakennettiin vuonna 1982. Saarella on kirkon lisäksi joitakin vanhoja rakennuksia.
Zębowice

| Zębowicen kunta (Gmina Zębowice) Gemeinde Zembowitz |
| --- | --- |
 vaakuna
 Zębowicen kunta
 Koordinaatit: 50°46′N, 18°21′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Olesno
 – Kunnanjohtaja:  Waldemar Czaja
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  95,7 km²
Väkiluku (2019):  3 631
 – Väestötiheys:  39 as./km²
Suuntanumero(t):  (+48) 77
 
 Kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zębowice (saks. Gemeinde Zembowitz) on maalaiskunta (puol. gmina wiejska) Olesnon piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 631. Olesnon piirikunnan asukkaista 5,6 prosenttia asuu Zębowicen kunnassa ja piirikunnan pinta-alasta 9,8 prosenttia kuuluu Zębowicen kuntaan.
Kylät Zębowicen kunnassa ovat Kadłub Wolny, Knieja, Łąka, Osiecko, Poczołków, Prusków, Radawie, Siedliska sekä Zębowice. Zębowicen kunnan alueen läpi kulkevat valtatie 46 ja voivodikunnan tie 901. Se rajautuu Dobrodzieńin, Lasowice Wielkien, Olesnon, Ozimekin ja Turawan kuntiin. Zębowicen pinta-alasta noin 34 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 62 prosenttia metsää.
Zębowicen kunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,8 prosenttia.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 49,2 prosenttia Zębowicen asukkaista oli naispuolisia ja 50,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 14,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 67 prosenttia ja eläkeikäiset 18,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,6 vuotta. Vuonna 2019 Zębowicen kunnassa syntyi 35 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 28,3 prosenttia oli saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zębowice Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Zębowice Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Zəngilan

| Zəngilan |
| --- | --- |
 Katu Zəngilanissa.
 Zəngilan
 Koordinaatit: 39°5′2″N, 46°39′39″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Zəngilan
Kaupungiksi:  1967
Väkiluku (2005):  370
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zəngilan (arm. Կովսական, Kovsakan; ven. Зангелан, Zangelan) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Oxçuçayjoen varrella 385 kilometriä Bakusta lounaaseen.
Paikkakunnasta tuli Zəngilanin piirin keskus vuonna 1930 ja kaupunki vuonna 1967. Neuvostoaikana se oli maatalousalueen keskus, jossa toimi elintarviketeollisuutta. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7 000 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Zəngilanin Vuoristo-Karabahin sodan aikana lokakuussa 1993, jolloin koko azeriväestö pakeni kaupungista. Myöhemmin se kuului Kovsakan-nimisenä kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Qašataghin piiriin. Vuonna 2005 siellä oli 370 asukasta.
Azerbaidžan valtasi kaupungin takaisin vuoden 2020 sodassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zəngilan Wikimedia Commonsissa
ZIL-111

| ZIL-111 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  Zavod imeni Lihatšova
Valmistusvuodet:  1967-1978
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  ZIS-110
Seuraaja:  ZIL-114
ZIL-111 on Zavod imeni Lihatšovan vuosina 1958–1963 valmistama seitsemänpaikkainen, neliovinen limusiini. Autoa valmistettiin myös ilmastoituna (111A) ja avokorisena (ZIL-111V, 1960–1962). Sen suunnittelussa oli saatu selvästi vaikutteita aikansa yhdysvaltalaisista autoista. Siinä on 5 996-kuutiosenttinen, 200 hevosvoiman V8-moottori ja kaksivaihteinen automaattivaihteisto.
ZIL-111:stä valmistettiin 1963–1967 uudella korilla varustettua ZiL-111G -mallia.
Yvonne Axö

Yvonne Axö (19. kesäkuuta 1939 Bromma, Tukholma – 14. elokuuta 2013) oli ruotsalainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi myös suomalaisessa elokuvassa Viettelysten tie vuodelta 1955.
Filmografia

Åsa-Nisse på semester (1953) kuorotyttö
Fartfeber suom. Vauhtikuumetta (1953) Görel
Bror min och jag (1953)
Blockerad spår (1955) nimikirjoituksen pyytäjä
Flickan i regnet suom. Tyttö sateessa (1955) Marianne
Danssalongen suom. Tanssisalonki (1955) tyttö kauneuskisoissa
Viettelysten tie (1955) Monica
Swing it, fröken! (1956) opiskelijatyttö
Aiheesta muualla

Yvonne Axö Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
ZIL-114

| ZIL-114 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  Zavod imeni Lihatšova
Valmistusvuodet:  1967-1978
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  ZIL-111
Seuraaja:  ZIL-4104
ZIL-114 on Zavod imeni Lihatšovan 1967-1985 valmistama seitsemänpaikkainen, neliovinen limusiini. Sen muotoilu oli päivitys vanhemmista malleista ja siitä tuli edeltäjäänsä kulmikkaampi. Autoissa on nahkaverhoilu, sähköikkunat ja -peilit sekä keskuslukitus. ZIL-114:ssä on 6 959 kuution V8-moottori, jonka teho on noin 300 hv (221 kW) ja kaksivaihteinen automaattivaihteisto.
ZIL-114:stä alustalle rakennettiin myös ZIL-119 -pikkubussia.
| Teknisiä tietoja | ZiL-114 |
| --- | --- |
Henkilöluku: 7
Moottorin iskutilavuus, cm³: 6 959
Sylinterin halkaisija / iskunpituus, mm: 76 / 80
Suurin teho, hv / rpm: 300 / 4 300-4 400
Suurin vääntömomentti, kpm: 57 / 2 700-2 900
Puristussuhde: 9,5 : 1
Massa; netto (brutto), kg: 3 085 (3 610)
Huippunopeus, km/h: 190
Polttoaineenkulutus, l/100 km: 19 (80 km/h)
Pituus / leveys / korkeus, mm: 6 305 / 2 068 / 1 540
Akseliväli / raideväli, mm: 3 880 / 1 663
Ágios Geórgios (Sporadit)

Ágios Geórgioksen saari.
| --- | --- |
Sijainti:  39°08′06″N, 23°48′06″E, Alónnisos Sporadit, Thessalia Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoiset Sporadit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,417 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ágios Geórgios (kreik. Άγιος Γεώργιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Skópeloksen ja Alónnisoksen saarten välissä. Saaren pinta-ala on 0,417 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Geórgios kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Άγιος Γεώργιος Αλοννήσου
Pohjoiset Sporadit
| --- | --- |
Pääsaaret:   Alónnisos  Skiáthos  Skópelos  Skýros 
Pienemmät saaret:   Adelfoí  Ágios Ermólaos  Ágios Geórgios  Arkó  Aspronísi  Atsítsa  Dasiá  Diavátes Éxo Diavátis  Mésa Diavátis  Gioúra  Kalogriá  Koúlouri  Koumpí  Kyrá Panagiá  Lakkonísi  Lakkonísia  Lechoúsa  Maragkós  Mikró  Pappoús  Pelérissa  Peristéra  Pipéri  Platý  Prásso Gioúron  Prásso Skántzouras  Psathoúra  Psathonísi  Répi  Ríneia  Sarakinó  Skántzoura  Skyropoúla  Strongyló  Tsougkriá  Tsougkriáki  Válaxa  Vrykolakonísia
Vanha ylioppilastalo

| Vanha ylioppilastalo |
| --- | --- |
 Vanha ylioppilastalo
Osoite:  Mannerheimintie 3 00100 Helsinki
Sijainti:  Kluuvi, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′08.5″N, 024°56′26″E
Valmistumisvuosi:  1870
Suunnittelija:  Axel Hampus Dahlström
Omistaja:  Helsingin yliopiston ylioppilaskunta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vanhan Ylioppilastalon logo
Vanha ylioppilastalo (ruots. Gamla studenthuset) eli Vanha on Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan vanhempi ylioppilastalo Helsingissä Aleksanterinkadun ja Mannerheimintien risteyksessä.
Historia

Rakennus on Axel Hampus Dahlströmin piirtämä, ja se valmistui vuonna 1870. Tyyliltään rakennus edustaa siihen aikaan tyypillistä uusrenessanssia.
Ylioppilastalo rakennettiin alun perin keskustan laidalle. Syy tähän oli legendan mukaan se, että ylioppilaiden juhlinta ei täten häiritsisi muita kaupunkilaisia. Nykyään Vanha Ylioppilastalo on aivan Helsingin ydinkeskustassa, Kolmen sepän aukion laidalla.
Talon rakentamiseen hankittiin varoja kansalaiskeräyksellä, jossa erityisesti yliopiston musiikkikorporaatiot olivat aktiivisia. Keräyksen muistoksi on talon julkisivuun kaiverrettu latinaksi "Spei suae patria dedit" (Isänmaa lahjoitti toivoilleen). Julkisivua koristavat Väinämöisen ja Seppo Ilmarisen patsaat.
Vanhan ylioppilastalon vieressä sijaitsee Uusi Ylioppilastalo, joka valmistui vuonna 1910. Uuden ylioppilastalon rakentamisen myötä Vanha sai nykyisen nimensä. Vuonna 1938 käytiin keskustelua siitä, pitäisikö Vanha ylioppilastalo purkaa uuden, rakennettavan liiketalon tieltä.
Marraskuussa 1964 Vanhan ylioppilastalon kellariin avattiin uusi ravintola, Vanhan Kellari. Tuolloin homomiehet olivat kyllästyneitä piilotellen flirttailemaan heteroravintoloissa ja valtasivat Vanhan Kellarin omaksi paikakseen heti sen avauduttua. Seksuaalivähemmistöt valtasivat Vanhan Kellarin vielä toistamiseen 1960- ja -70-lukujen vaihteessa: homoseksuaalit naiset ottivat kellariravintolassa sijainneen Karhukabinetin kantapaikakseen ja siitä muodostui Suomen ensimmäinen lesbokapakka.
Vuonna 1968 opiskelijaoppositio valtasi Vanhan ylioppilastalon juuri ennen suunniteltua ylioppilaskunnan satavuotisjuhlaa. Tapahtuma sai myyttisen aseman uuden sukupolven demokratiaa vaativan radikaalin opiskelijaliikkeen symbolina.
Huhtikuussa 1978 Vanha ylioppilastalo vaurioitui pahoin tulipalossa, jossa muun muassa suuren juhlasalin katto romahti. Talossa olleet arvokkaat taideteokset saatiin pelastetuksi viime hetkellä, koska lähistöllä iltaa viettämässä olleet Ylioppilaskunnan Laulajien mieskuorolaiset tiesivät merkittävimpien teoksien sijainnit. Talo korjattiin seuraavan vuoden loppuun mennessä.
Yläkerran Musiikkisalissa sijaitsevat Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1901 maalaama fresko Kullervon sotaanlähtö sekä Robert Wilhelm Ekmanin öljyvärimaalaus Väinämöisen soitto (1866). Suomen vanhin suomenkielinen kuoro Ylioppilaskunnan Laulajat on perustettu vanhan ylioppilastalon musiikkisalissa vuonna 1882. Aina vuoden 2013 loppuun saakka salissa harjoittelivat neljästi viikossa ylioppilaskunnan piirissä toimivat musiikkikorporaatiot Ylioppilaskunnan Laulajat (YL), Ylioppilaskunnan Soittajat (YS), Akademiska Sångföreningen (AS) ja Akademiska Damkören Lyran (ADL).
Tilat

Vanhalla on juhlasali näyttämöineen, historiallinen musiikkisali, kahvila Café Vanha, sekä neljä muuntautuvaa kokoustilaa. Sen tiloissa voi järjestää jopa tuhannen hengen juhlaillallisia tai näyttäviä gaaloja. Tilat soveltuvat myös konsertteihin, messuihin, yleisötapahtumiin tai -esityksiin.
Kiista Musiikkisalista

Vuonna 2013 ylioppilaskunnan hallitus päätti taloudellisen hyödyn saavuttamiseksi luopua rakennuksen kulttuurikäytöstä lähes kokonaan. Hallitus päätti vähentää musiikkiyhdistysten viikoittaiset harjoitteluvuorot Vanhan ylioppilastalon Musiikkisalista neljästä yhteen sekä vuokrata talon ulkopuoliselle ravintolayritykselle Royal Ravintolat Oy:lle vuoden 2014 alusta alkaen. Ylioppilaskunnan päätöksen taustalla on tavoite saada talo tuottamaan enemmän rahaa ylioppilaskunnan varsinaiseen toimintaan. Ylioppilaskunnan edustajisto yhtyi hallituksen päätökseen 28. elokuuta 2013.
Päätökseen tyytymättömien musiikkikorporaatioiden mukaan päätös tehtiin näitä kuulematta, ja ilmoitettiin näille jälkikäteen ilmoitusluontoisena asiana. Seurauksena korporaatiot hakivat tuloksetta muutosta asiaan hallinto-oikeuteen valittamalla sekä kahdella ylioppilaskunnan edustajistolle tehdyllä jäsenaloitteella. Korporaatiot ovat ilmoittaneet olevansa valmiita luopumaan yhdestä viikoittaisesta harjoituspäivästä, mikä ei kuitenkaan kohtaa ylioppilaskunnan vaatimuksia kiistassa. Syksyllä joukko korporaatioiden ja ylioppilaskunnan jäseniä jätti uuden valituksen hallinto-oikeuteen. 28. tammikuuta 2015 Helsingin hallinto-oikeus kumosi edustajiston 28. elokuuta 2013 tekemän päätöksen. Perustelujen mukaan päätös oli sekä ylioppilaskunnan sääntöjen että lain vastainen.
Musiikkikorporaatiot ovat myös hakeneet tukea asialleen keräämällään kansalaisadressilla. Lisäksi keväällä 2013 Facebookiin perustettu julkinen ryhmä "Vanha palaa!" ilmoittaa haluavansa palauttaa Vanhan Ylioppilastalon kulttuurin ja taiteen keskukseksi.
Ylioppilaskunta on tarjonnut musiikkikorporaatioille korvaavaksi harjoittelutilaksi Mechelinia-salia Domus Academicalta tai muuta mahdollista harjoitustilaa. Näille on myös tarjottu mahdollisuutta vuokrata Musiikkisalia Royal Ravintoloilta siten, että ylioppilaskunta maksaisi osan vuokrasta. Tarjotut vaihtoehdot eivät kuitenkaan ole kelvanneet musiikkikorporaatioille, jonka seurauksena ylioppilaskunta on hakenut näille häätöä käräjäoikeudesta saadakseen tilat uuden vuokralaisen käyttöön.
Musiikkikorporaatiot harjoittelevat Vanhalla nykyään kahtena iltana viikossa.