stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ro-22 (1921)
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1921. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 40.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-22:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1934.
Rauno Ruotsalainen

Rauno ”Ranu” Ruotsalainen (s. 4. helmikuuta 1938) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maajoukkuetason jalka- ja jääpalloilija. Hän sai urheiluoppinsa Lappeenrannan Urheilu-Miehissä ja Veiterässä.
Jalkapallo

Ruotsalainen nostettiin 15-vuotiaana vuonna 1953 Veiterän miesten joukkueeseen. Hän edusti myös Lappeenrannan Palloa (LaPa), Mikkelin Pallo-Kissoja (MiPK) ja Imatran Pallo-Salamia (PaSa) pääasiassa Suomi- ja maakuntasarjassa eli Suomen toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla.
Kaudella 1962 Ruotsalainen pelasi MiPKin riveissä mestaruussarjassa ja teki 15 maalia joukkueen sijoittuessa neljänneksi. Hän debytoi myös jalkapallomaajoukkueessa ottelussa Ruotsia vastaan. Kaudeksi 1963 Ruotsalainen palasi maakuntasarjassa pelanneeseen LaPaan, mutta säilytti paikkansa maajoukkueessa ja oli voittamassa Pohjoismaiden-mestaruutta. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan A- ja kaksi B-maaottelua. Kaudella 1964 Ruotsalainen ylsi LaPan kanssa historiallisesti Suomen cupin loppuotteluun, jossa mestaruussarjan Reipas oli kuitenkin vahvempi maalein 1–0. Nousun maakuntasarjasta Suomi-sarjaan hän saavutti LaPassa vuosina 1957, 1960 ja 1964 ja PaSassa vuonna 1966.
Päätettyään pelaajauransa 40-vuotiaana LaPassa kaudella 1978 Ruotsalainen siirtyi valmennustehtäviin. Hän suoritti Jalkapallovalmentajakoulun (JVK-tutkinto) vuonna 1982 ja on valmentanut useita eteläkarjalais- ja kymenlaaksolaisjoukkueita, joista monet sarjanousuun. Korkeimmillaan hän valmensi Myllykosken Palloa I-divisioonassa kausina 1985–1986.
Jalkapallo > Joukkueet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pelaajana 1953–1956 Veiterä  1957–1958 LaPa  195900000 MiPK  1960–1961 LaPa  196200000 MiPK  1963–1965 LaPa  196600000 PaSa  1966–1974 LaPa  197500000 LaPa (pelaaja-valmentaja)  1976–1977 PaSa (pelaaja-valmentaja)  197800000 LaPa |  |  Valmentajana 197500000 LaPa (pelaaja-valmentaja)  1976–1977 PaSa (pelaaja-valmentaja)  197900000 LaPa  1981–1982 LaPa  1983–1986 Myllykosken Pallo -47  1987–1988 LaPa  1989–1994 Palloliiton Kaakkois-Suomen piirin C15-joukkue  1990–1991 PaSa  1992–1993 Ruokolahden Raju  1995–1996 Rakuunat A-juniorit  1997–1998 Rakuunat  1999–2000 Rakuunat B-juniorit  2001–2003 Pantterit  200400000 Pantterit/2  200500000 Pantterit  2006–2008 PEPO/2  2009–2010 Lappee JK |
Jääpallo

Jääpalloa Ruotsalainen pelasi Veiterässä. Hän voitti nuorten Suomen-mestaruuden vuonna 1957. Jääpallomaajoukkueessa hän pelasi seitsemän A- ja kolme B-maaottelua.
Ro-28 (1922)

| Ro-28 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  10. marraskuuta 1921
Laskettu vesille:  13. huhtikuuta 1922
Palveluskäyttöön:  30. marraskuuta 1923
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1940
Loppuvaihe:  romutettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  770 t (pinnalla) 1 080 t (sukellus)
Pituus:  74,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 4 × 53 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-28 (aiemmin sukellusvene No. 62) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1923 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1921. Alus laskettiin vesille 13. huhtikuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta 1923 nimellä sukellusvene No. 62.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-28:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940 ja romutettiin toukokuussa 1948.
Rollo May

Rollo May (1977)
Rollo May (1909–1994) oli yhdysvaltalainen psykologi ja psykoanalyytikko. Hän on tunnetuimpia yhdysvaltalaisista eksistentiaalipsykologian edustajista.
Teokset

The Meaning of Anxiety, 1950
Mans Search for Himself, 1953
Love and Will, 1969
Päämajakoulu

| Päämajakoulu |
| --- | --- |
 Panoraama Päämajakoulusta.
Sijainti:  Otto Mannisenkatu 8-10, 50100 Mikkeli
Koordinaatit:  61.6901°N, 27.2655°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Perustettu:  1889 (koulurakennus, Mikkelin kansakoulu)
Rehtori:  Heikki Väätäinen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  351 (2018–2019)
Verkkosivut
Päämajakoulu on Mikkelin keskustassa, Kaukolan kaupunginosassa toimiva alakoulu (peruskoulun luokka-asteet 1-6). Koulua käy noin 350 peruskoululaista.
Koululla on historian saatossa ollut useita nimiä. Alkuaan käytettiin yksinkertaisesti nimeä Mikkelin kansakoulu, kun muita vastaavia kouluja Mikkelin kaupungissa ei ollut. Kansakoulujen lisääntyessä Mikkelissäkin, nimeksi vakiintui Keskuskansakoulu.
Peruskoulujärjestelmän tultua nimeksi tuli Keskuskoulu tai Mikkelin peruskoulun Keskuskoulun ala-aste. Vuonna 1992 nimi muutettiin kunnioittamaan talossa sodan aikana työskennelleitä veteraaneja ja muistuttamaan kaikkia talon merkityksestä Suomen historiassa ja itsenäisyydessä. Tuolloin nimi muuttui valtuuston päätöksellä Päämajakouluksi.
Rakennukset

Koulun ensimmäinen osa, lääninarkkitehti Axel Loenbomin suunnittelema, puinen yksikerroksinen rakennus nykyisen Savilahdenkadun varressa, valmistui syksyksi 1889 ja se vihittiin käyttöönsä 30.10.1889. Tilat osoittautuivat pian ahtaiksi ja työskentely vuokratiloissa hankalaksi. Vuonna 1897 ryhdyttiin suunnittelemaan uutta, arkkitehti John Lybeckin suunnittelemaa kivistä koulurakennusta, joka valmistuikin sitten silloisen Polttimokadun (nykyisen Päämajankadun) ja Vuorikadun kulmaukseen syksyksi 1902.
Lisätilaa tarvittiin taas muutaman vuoden kuluttua ja kouluun rakennettiin arkkitehti V. Mederin suunnittelema lisäosa, joka valmistui kesällä 1911. Tilat riittivätkin sen jälkeen moniksi vuosiksi eteenpäin. Vasta 1930-luvun puolivälissä oppilasmäärän kasvu aiheutti taas laajentamistarpeen. Yliarkkitehti Martti Välikangas suunnitteli kivitalon uuden osan ja se valmistui syksyllä 1937.
Rakennus on pääratkaisuiltaan säilynyt samanlaisena näihin päiviin saakka. Vuosina 2001–02 toteutettiin suuri saneeraus sisätiloissa, jolloin muun muassa ruokalarakennus (entinen opettajien asuntola) ja kivikoulu yhdistettiin sisäkäytävällä. Samassa yhteydessä alkuperäinen Savilahdenkadun varressa oleva koulurakennus palautettiin Mikkelin Kansalaisopiston käytöstä takaisin Päämajakoulun omaan käyttöön.
Vuonna 2013 koulu siirtyi entisen Yhteiskoulun tiloihin Otto Mannisenkadun puolelle.
Koulun johtajat ja rehtorit

Koulunjohtaja Kaarlo Lehtonen (1921–1924, sitä ennen poikaluokkien johtajana 1882–1921)
Koulunjohtaja Johan Hämäläinen (1924–1939)
Koulunjohtaja Aarne Jartti (1939–1962)
Koulunjohtaja Oiva Seppälä (1962–1972)
Rehtori Lauri Uotila (1972–1990)
Rehtori Hannu Pyykkönen (1990–2010)
Rehtori Heikki Väätäinen (2010 - edelleen)
Muuta koulun historiasta

Mikkeli on ollut Suomen puolustusvoimain ylipäällikön päämajakaupunkina kaikissa Suomen itsenäisyyden aikaisissa sodissa. Sisällissodan aikana (1918) päämajana toimi myöhemmin  talvisodan aikana tuhoutunut vanha Mikkelin Seurahuone. Syystalvella 1939 Mikkelistä tuli toistamiseen päämajakaupunki, nyt päämaja sijoittui moneen eri kohteeseen. Tärkein osa sodan johtoa asettui marsalkka Mannerheimin johdolla silloiseen Keskuskansakouluun, nykyiseen Päämajakouluun. Tässä vaiheessa koulu toimi päämajana loppiaisaattoon, 5. tammikuuta 1940 asti.
Kolmannen kerran Mikkeli toimi päämajan sijoituspaikkana uuden sodan,  jatkosodan alkaessa kesällä 1941. Nytkin sodan johto mm. kenraalit Erik Heinrichs, A.F.Airo ja Viljo Einar Tuompo sijoittuivat Mannerheimin johdolla nykyiseen Päämajakouluun, jossa päämaja sijaitsi aivan sodan loppuun saakka. Koulukäyttöön koulu tuli vasta syksyllä 1945.
Sodan aikainen marsalkka C.G.E. Mannerheimin työhuone ja muutamia päämajan käytössä olleita luokkahuoneita on entistetty Päämajamuseoksi, joka ensi kerran perustettiin 1972 ja jota on sen jälkeen laajennettu vuosituhannen vaihteessa käsittämään muutamia luokkahuoneita lisää myös toisesta kerroksesta.
Päämajakoulu lienee ainut koulu Suomessa, jossa on pidetty Valtioneuvoston virallinen istunto. Se tapahtui 30. lokakuuta 1944. Mannerheim toimi tuolloin Suomen presidenttinä ja vieraili usein koululla.
Myös tasavallan presidentti Risto Ryti sekä lukuisat ministerit, mm. Jukka Rangell, Edwin Linkomies, Väinö Tanner, Rudolf Walden sekä lukuisia ulkomaisia arvovieraita, mm. Ruotsin perintöprinssi Kustaa Adolf (nykyisen kuninkaan isä), saksalaiset kenraalisotamarsalkka Wilhelm Keitel, Lapin armeijan komentaja kenraalieversti Nikolaus von Falkenhorst sekä kenraalieversti Eduard Dietl, vierailivat sodan aikana koululla.
Kirjallisuutta

Pyykkönen Hannu, Tiihonen Teuvo, Uotila, Lauri (toim.): Mikkelin, päämajakaupungin keskuskoulu 1889–1989.  Mikkeli:  Mikkelin kaupunki, 1989.  ISBN 952-90119-4-6.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Päämajakoulu Wikimedia Commonsissa
Timo Ikonen (7.3.2016) Onko yli 10 muuttoa jo Suomen ennätys? – Päämajakoulu parakeista luokkahuoneisiin Mikkelissä (yle.fi)
Mikkelin kansakoulun alkuperäinen puurakennus vuodelta 1889.
Rainbow (eteläkorealainen yhtye)

| Rainbow |
| --- | --- |
 Rainbow vuonna 2013. Vasemmalta oikealle: Woori, Noeul, Jaekyung, Hyunyoung, Seungah, Jisook ja Yoonhye.
Tiedot
Toiminnassa:  2009–2016
Tyylilaji:  pop
Kotipaikka:   Etelä-Korea
Laulukieli:  korea, japani
Entiset jäsenet:  Woori   Seungah   Jaekyung   Noeul   Yoonhye   Jisook   Hyunyoung  
Levy-yhtiö:  DSP Media  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rainbow (kor. 레인보우) (tyyliteltynä RAINBOW) oli eteläkorealainen seitsenjäseninen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimi DSP Media. Yhtyeeseen kuuluivat Kim Jae-kyung, Go Woo-ri, Cho Hyun-young, Kim Ji-sook, No-eul, Oh Seung-ah ja Jung Yoon-hye. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Gossip Girl 12. marraskuuta 2009. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2016.
Historia

Rainbowin ensimmäinen musiikkivideo "Gossip Girl" julkaistiin 11. marraskuuta 2009, jota seurasi samannimisen debyyttialbumin julkaisu seuraavana päivänä. Rainbow alkoi markkinoida albumia korealaisessa musiikkiohjelmassa Show! Music Core, esittäen kappaleen "Gossip Girl" albumin pääsinglenä.
DSP Media julkaisi elokuussa 2010 kuvamateriaalia tulevaan comebackiin, joissa yhtyeen jäsenet poseerasivat sateenkaaren väreissä. Rainbow julkaisi musiikkivideon "A" 11. elokuuta; kaksi päivää myöhemmin yhtye esiintyi KBS-kanavan musiikkiohjelmassa Music Bank. Yhtye aloitti myöhemmin markkinoinnin seuraavalle singlelleen "Mach" 12. marraskuuta asti.
Rainbow julkaisi toisen EP-levynsä So Girls huhtikuussa 2011. Yksi albumin kappaleista "To Me" julkaistiin singlenä sekä myöhemmin musiikkivideona. Kesäkuussa 2011, yhtye julkaisi uuden musiikkivideon "Sweet Dream", jota seurasi EP-levyn So Girls uudelleenpakatun version julkaisu seuraavana päivänä. Rainbow julkaisi japaninkielisen debyyttisinglensä "A" 14. syyskuuta 2011, ja ylsi Oriconin singlelistan 3. sijalle. Joulukuussa 2011, yhtye julkaisi toisen japaninkielisen version singlestä "Mach", joka sijoittui Oriconin viikkolistan 9. sijalle.
DSP Media ilmoitti tammikuussa 2012, että jäsenistä SeungAh, Jisook ja HyunYoung muodostettaisiin kolmikko "Rainbow Pixie". Yhtye julkaisi debyyttikappaleensa "Hoi Hoi" 12. tammikuuta 2012. Rainbow julkaisi japaninkielisen singlensä "Gonna Gonna Go!" 14. maaliskuuta 2012, jota seurasi japaninkielisen debyyttialbumin Over the Rainbow julkaisu 28. maaliskuuta 2012.
Helmikuussa 2013, Rainbow julkaisi ensimmäisen osan albumistaan Rainbow Syndrome. Albumin toinen osa julkaistiin kesäkuussa, ja sen pääsinglenä toimii "Sunshine".
Rainbowin jäsenistä muodostettiin toinen yhtye "Rainbow BLAXX", johon kuuluvat Jaekyung, Woori, Seungah ja Hyunyoung. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa RB BLAXX 22. tammikuuta, jota edelsi albumin pääsinglen musiikkivideon "Cha Cha" julkaisu 19. tammikuuta. Yhtye sai paljon negatiivista kritiikkiä liian seksikkäästä konseptistaan, jonka ikärajaksi arvioitiin 19+.
Rainbow julkaisi kolmannen minialbuminsa INNOCENT 23. helmikuuta, palaten musiikin pariin yli vuoden kuluttua. Albumin pääsinglen "Black Swan" musiikkivideo julkaistiin samana päivänä. Yhtye ilmoitti syksyllä 2016 lopettavansa toimintansa.
Diskografia > Studioalbumit

Over the Rainbow (2012)
Diskografia > EP:t

Gossip Girl (2009)
So Girls (2011)
Rainbow Syndrome Part 1 (2013)
Rainbow Syndrome Part 2: Sunshine (2013)
RB Blaxx (2014) (Rainbow BLAXX)
Innocent (2015)
Prism (2016)
Diskografia > Singlet

Gossip Girl (2009)
Not Your Girl (2010)
A (2010)
Mach (2010)
To Me (2011)
Sweet Dream (2011)
Hoi Hoi (2012) (Rainbow Pixie)
Tell Me Tell Me (2013)
Sunshine (2013)
Cha Cha (2014) (Rainbow Blaxx)
Black Swan (2015)
Diskografia > Singlet > Japaninkieliset singlet

A (2011)
Mach (2011)
Gonna Gonna Go! (2012)
Diskografia > Musiikkivideot

Gossip Girl (2009)
A (2010)
To Me (내게로..) (2011)
Sweet Dream (2011)
Hoi Hoi (2012) (Rainbow Pixie)
Tell Me Tell Me (2013)
Sunshine (2013)
Cha Cha (2014) (Rainbow BLAXX)
Black Swan (2015)
Whoo (2016)
Diskografia > Musiikkivideot > Japaninkieliset musiikkivideot

A (2011)
Mach (2011)
Gonna Gonna Go! (2012)
Candy Girls (2012)
Pianomies

Pianomies voi tarkoittaa seuraavia:
Andreas Grassl, Englannin rannikolta huhtikuussa 2005 löytynyt mies
”Pianomies”, kappale Hectorin levyltä Varjot ja lakanat
Pianomies, suomalaisen hip hop -yhtye Loost Koosin MC/tuottajan Antti Salimäen käyttämä taiteilijanimi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pianomies”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ro-21 (1920)

| Ro-21 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  28. heinäkuuta 1919
Laskettu vesille:  26. lokakuuta 1920
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1922
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-21 (aiemmin sukellusvene No. 39) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. heinäkuuta 1919. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 39.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-21:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1934.
Rollo
Aiheesta muualla

Kuningas Rollon saaga (venäjäksi)
Kuningas Rollon saaga (islanniksi)
Pianopartituuri

Näyte Giacomo Puccinin oopperan Turandot pianopartituurista.
Pianopartituuri (harvemmin pianovedos, pianosovitus tai pianoreduktio) tarkoittaa orkesteripartituurin supistettua versiota, jossa orkesterin tai kamariyhtyeen musiikki on sovitettu pianolle. Usein piano-osuuteen on merkitty viitteitä soitinnuksesta, ja piano-osuudessa esitetään sävellyksen keskeisimmät melodiset ja harmoniset linjat sekä dynamiikka.
Oopperoiden ja kuoroteosten pianopartituureja käytetään yleisesti teosten opiskeluun ja harjoittamiseen siten, että laulajat tai tanssijat harjoittelevat teosta aluksi korrepetiittorin eli harjoituspianistin kanssa ja vasta myöhemmin orkesterin kanssa. Myös kamarimusiikkiteoksista voidaan laatia pianopartituuri, ja pianopartituurit voivat olla myös nelikätisiä.
Ennen mekaanisen ja elektronisen äänentoiston kehittymistä pianopartituureilla oli keskeinen merkitys musiikinharrastukselle, sillä pianosovitusten avulla pystyttiin tutustumaan ja perehtymään merkittäviin orkesterisävellyksiin (esimerkkinä Franz Lisztin transkriptiot Ludwig van Beethovenin sinfonioista).
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Klavierauszug
Pääesikunta (Suomen puolustusvoimat)

| Pääesikunta Huvudstaben |
| --- | --- |
 Tunnus
 Pääesikunnan virastotaloja Kaartin kasarmin korttelissa Fabianinkadun puolella.
Valtio:  Suomi
Rooli:  Puolustusvoimain komentajan johtoesikunta
Osa joukkoa:  Puolustusvoimat Puolustusministeriö
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kenraaliluutnantti Vesa Virtanen
Pääesikunta (lyhenne PE; ruots. Huvudstaben) on Suomen puolustusvoimien puolustusvoimain komentajan johtoesikunta. Se on strategis-operatiivisen tason esikunta, jonka ydintehtävänä on toimia johtoesikuntana koko Puolustusvoimia koskevissa asioissa ja erityisesti puolustushaarojen yhdistetyn käytön suunnittelussa ja johtamisessa.
Pääesikunta on keskushallintoviranomainen. Sen toimitilat sijaitsevat Helsingissä Kaartin kasarmin korttelissa Kasarmitorin vieressä.
Pääesikuntaa johtaa pääesikunnan päällikkö.
Organisaatiouudistus

Nykyinen johtamis- ja hallintojärjestelmä otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2008. Uudistuksen jälkeen puolustusvoimain komentajan suoranaisessa johdossa on kolme itsenäistä puolustushaaraesikuntaa: Maavoimien esikunta Mikkelissä, Merivoimien esikunta Turussa ja Ilmavoimien esikunta Tikkakoskella. Lisäksi alaisuuteen kuuluu Maanpuolustuskorkeakoulu.
Pääesikunnan organisaatio

Pääesikuntaa johtaa pääesikunnan päällikkö, jonka alaisuuteen kuuluvat Puolustusvoimien strategiapäällikkö, Puolustusvoimien sotatalouspäällikkö, Puolustusvoimien operaatiopäällikkö ja Puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö. Pääesikunnan päällikkönä toimii kenraaliluutnantti Vesa Virtanen. Esikunnan henkilöstökokoonpanoon kuuluu noin 400 henkilöä.
Pääesikunta jakautuu 15 osastoon, jotka ovat:
Pääesikunnan päällikön alaisuudessa olevat
Kanslia (Kanslia/PE) ja sen alainen Esikuntaosasto (Esik-os),
Viestintäosasto (Viestintä-os, aikaisemmin Tiedotusosasto Ttus-os),
Oikeudellinen osasto (Oik-os, aikaisemmin Hallinto-osasto Hall-os),
Tarkastusyksikkö (Tarkyks),
Tutkintaosasto (Tutk-os),
Teknillinen tarkastusosasto (Tekn tark-os),
Puolustusvoimien henkilöstöpäällikön (kenraalimajuri Rami Saari) johdossa olevat
Henkilöstöosasto (Henk-os) (komentopäällikkö lippueamiraali Tuomas Tiilikainen)
Koulutusosasto (Koul-os) (koulutuspäällikkö prikaatikenraali Manu Tuominen)
Talousosasto (Tal-os),
Puolustusvoimien operaatiopäällikön (kenraalimajuri Kari Nisula) johdossa olevat
Tiedusteluosasto (Tied-os) (tiedustelupäällikkö kontra-amiraali Juha Vauhkonen),
Operatiivinen osasto (Oper-os) (valmiuspäällikkö lippueamiraali Janne Huusko),
Johtamisjärjestelmäosasto (Jjärj-os) (johtamisjärjestelmäpäällikkö prikaatikenraali Jarmo Vähätiitto),
Puolustusvoimien strategiapäällikön (kenraaliluutnantti Janne Jaakkola) johdossa olevat
Suunnitteluosasto (Suunn-os) (suunnittelupäällikkö prikaatikenraali Tero Ylitalo) ja
Puolustusvoimien sotatalouspäällikön kenraaliluutnantti Mikko Heiskanen) johdossa olevat
Puolustusvoimien logistiikkalaitos (kenraalimajuri Jari Mikkonen)
Logistiikkaosasto (Log-os) (logistiikkapäällikkö prikaatikenraali Timo Saarinen)
Materiaaliosasto (Mat-os)
Pääesikunnan rakennetta uudistettiin myös 1. tammikuuta 2007 alkaen. Keskeinen osa uudistusta olivat Pääesikunnassa olleen alaesikuntarakenteen poistaminen, osastojen määrän puolittaminen, Maavoimaesikunnan lakkauttaminen osana Pääesikuntaa sekä Maavoimien esikunnan perustaminen Mikkeliin 1. tammikuuta 2008 alkaen. Pääesikunnasta vuoden 2007 alussa poistetut alaesikunnat ovat Henkilöstöesikunta (HlöstöE), Operaatioesikunta (OperE), Huoltoesikunta (HE) sekä Maavoimaesikunta (MaavE, muista alaesikunnista poiketen vuoden 2008 alussa).
Pääesikunnan alaiset laitokset

Pääesikunnan alaisia laitoksia 1. tammikuuta 2015 alkaen ovat:
Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus (PVJJK)
Puolustusvoimien logistiikkalaitos (PVLOGL)
Puolustusvoimien palvelukeskus (PVPALVK)
Puolustusvoimien tutkimuslaitos (PVTUTKL)
Sotilaslääketieteen keskus (SOTLK) (osa Puolustusvoimien logistiikkalaitosta)
Puolustusvoimien tiedustelulaitos (PVTIEDL)
Entisiä PE:n alaisia laitoksia

Puolustusvoimien Ruokahuollon Palvelukeskus (PURU): Pääesikunnan alainen vuoden 2011 loppuun eli lakkauttamiseensa asti, nykyisin Leijona Catering Oy
Puolustusvoimien Koulutuksen Kehittämiskeskus (PVKK) : Pääesikunnan alainen vuodesta 1996 aina yhdistämiseen Maanpuolustuskorkeakouluun (MPKK) 1.1.2006 saakka.
Historia

Pääesikunnan juuret ulottuvat itsenäisen Suomen puolustusvoimien perustamiseen eli vuoteen 1918. Suomen sisällissodassa tasavallan joukkojen ylipäällikön, kenraali Gustaf Mannerheimin johtoesikuntana oli Päämaja, joka toimi Vaasassa. Sodan jälkeen nimitykseksi tuli Esikunta ja myöhemmin Yleisesikunta sijoituspaikkanaan Helsinki. Lokakuun 1939 liikekannallepanossa Yleisesikunnasta muodostettiin 18. lokakuuta 1939 Päämaja Mikkeliin. Talvisodan jälkeen Päämaja jatkoi toimintaansa vielä muutamia kuukausia, kunnes se 16. syyskuuta 1940 muutettiin Puolustusvoimain pääesikunnaksi, joka oli Puolustusvoimien ylin johtoesikunta niin sanotun välirauhan aikana vuosina 1940–1941. Sijoituspaikkana oli edelleen suurimmalta osalta Mikkeli. Seuraava merkittävä muutos oli Päämajan perustaminen uudelleen 18. kesäkuuta 1941 uuden sodan alkaessa näyttää väistämättömältä. Päämaja toimi 4. joulukuuta 1944 saakka, jolloin tuli voimaan puolustusvoimien rauhanajan kokoonpano Moskovan välirauhansopimuksen (19. syyskuuta 1944) mukaisesti. Ylimmän johdon osalta siirtyminen rauhanaikaiseen kokoonpanoon tarkoitti sodanaikaisen Päämajan muuttumista jälleen Puolustusvoimain pääesikunnaksi (Pv.PE), mutta toimipaikka oli vielä pääosin Mikkeli heinäkuulle 1945 saakka, jolloin loputkin Pv.PE:n osat siirrettiin Helsinkiin. Nimi lyhennettiin nykyiseen Pääesikunta-muotoon Puolustusvoimien organisaatiouudistuksen yhteydessä joulukuussa 1952.
Aiheesta muualla

Pääesikunta puolustusvoimien verkkosivuilla
Rankimmat joululaulut

| Rankimmat joululaulut Turo’s Hevi Gee |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: huumorirock
 Kesto: 12.45
 Levy-yhtiö: Power Records
Turo's Hevi Geen muut julkaisut
| Santapaperia 1989 | Rankimmat joululaulut 1989 | Elämää suurempi äänilevy 1990 |
Rankimmat joululaulut on huumorirock-yhtye Turo’s Hevi Geen vuonna 1989 ilmestynyt jouluinen mini-LP. Sitä ei ole julkaistu CD-levynä, mutta kappaleet on julkaistu Poptorin julkaisemalla joululaulukokoelmalla Riemukasta joulua.
Kappaleet

A-puoli
Turo's X-mas everybody – 3.16 (alkup. Merry Xmas Everybody)
Lauluyö, juhlayö – 3.18 (alkup. Jouluyö, juhlayö)
B-puoli
Joulurap (puuromix) – 3.18
Hiljaa kolahtaa, joulun kellot – 2.53
Kokoonpano

Hara Laukkanen – laulu
Keppi Heinänen – kitara
Timo Järvinen – kitara
Ari Hukkanen – bassokitara, laulu
Kuja Salmi – rummut
Mikko Saira – kosketinsoitin
Aiheesta muualla

Rankimmat joululaulut discogs.com -sivustolla