stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cora Sandel
Teokset > Suomennetut teokset

Kranen kahvila; suom. Vilho Hokkanen, Helsinki: Tammi 1949
Alberte ja Jakob (Alberte og Jakob); suom. Kyllikki Mäntylä, Helsinki: WSOY 1956
Alberte ja vapaus (Alberte og friheten); suom. Kyllikki Mäntylä, Helsinki: WSOY 1956
Alberte on yksin (Bare Alberte); suom. Kyllikki Mäntylä, Helsinki: WSOY 1956
Numero 31 (Nr 31), teoksessa: Aikamme parhaita rakkauskertomuksia, toim. Erkki Reenpää, Helsinki: Otava 1954
Amorin tiet, suom. Toini Havu, teoksessa: Kaikkien aikojen rakkaus, toim. Toini Havu, Helsinki: Tammi 1963
Rouva orava, satu, teoksessa: Aarteiden kirja. 7, Helsinki: WSOY 1959
Aiheesta muualla

Norsk Biografisk Leksikon, Cora Sandel (norjaksi)
Denis Wiehe

Denis Wiehe
Denis Wiehe (s. 21. toukokuuta 1940 Curepipe) on seychelliläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 17. elokuuta 1969 ja nimitettiin Port Victoria o Seychellesin koadjuuttoripiispaksi 24. huhtikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Xavier-Marie Baronnet, jota avustivat Maurice Piat, Gilbert Aubry ja Michel Malo. Wiehestä tuli 1. kesäkuuta 2002 Port Victoria o Seychellesin piispa.
Dimitri Pätzold

| Dimitri Pätzold |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1983 Öskemen, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Saksa  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Straubing Tigers
Sarja:  DEL
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  Kölner Haie Adler Mannheim San Jose Sharks Vitjaz Tšehov ERC Ingolstadt Hannover Scorpions Schwenninger Wild Wings
NHL-varaus:  107. varaus, 2001 San Jose Sharks
Dimitri Pätzold (s. 3. helmikuuta 1983 Öskemen, Neuvostoliitto) on saksalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa DEL-seura Straubing Tigersissä. Hän on aiemmin pelannut NHL-seura San Jose Sharksissa Pätzold valittiin Saksan olympiaryhmään Vancouverin kisoihin 2010, joissa hän pelasi yhden ottelun Suomea vastaan. Suomi voitti kyseisen ottelun 5–0.
Pätzold muutti perheensä kanssa Saksaan 13-vuotiaana.
Diesel

Diesel tarkoittaa seuraavia:
dieselöljy, polttoainetyyppi
dieselmoottori, dieselöljyllä toimiva moottori
Diesel, pelimoottori
Diesel, vaatemerkki
Diesel, alankomaalainen yhtye
Diesel, brasilialainen yhtye, nykyiseltä nimeltään Udora
Full Diesel, suomalainen hard rock -yhtye.
Henkilöt

Diesel on myös seuraavien henkilöiden nimi:
Rudolf Diesel, saksalainen dieselmoottorin keksijä
Vin Diesel, yhdysvaltalainen  näyttelijä
Kevin Nash, yhdysvaltalainen  showpainija, kehänimeltään myös Diesel.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Diesel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Christoph Willibald Gluck

Ranskalaisen muotokuvamaalarin Joseph Siffred Duplessisin vuonna 1775 maalaama muotokuva Christoph Willibald Gluckista.
Christoph Willibald (von) Gluck (2. heinäkuuta 1714 Erasbach, Baijeri – 15. marraskuuta 1787 Wien, Itävalta) oli saksalainen oopperasäveltäjä, jonka vaikutus klassismin ajan oopperaan oli merkittävä.[lähde? ]
Gluck uudisti kuuluisimman oopperansa Orfeo ed Euridice (Orfeus ja Eurydike) avulla oopperan muotokieltä karsimalla pois virtuoosimaiset aariat. Hän pyrki säveltämään musiikkia, joka tukisi draamaa parhaalla tavalla, niin että sanat ja sävel muodostaisivat draamallisen kokonaisuuden. Hän myös vaikutti siihen, että resitatiivin osuus oopperataiteessa väheni.
Gluckin oopperat

Le cinesi (1754) (italiaksi)
La fausse esclave (”Väärä orja”, 1758) (ranskaksi)
Le diable à quatre (1759) (ranskaksi)
Le cadi dupé (1761) (ranskaksi)
Orfeo ed Euridice ("Orfeus ja Eurydike", 1762) (italiaksi)
La rencontre imprévue (”Odottamaton kohtaaminen”, 1764) (ranskaksi)
Telemaco (1765) (italiaksi)
Alceste (1767) (italiaksi)
Paride ed Elena ("Paris ja Helena", 1770) (italiaksi)
Iphigénie en Aulide ("Ifigeneia Auliissa", 1774) (ranskaksi)
Armide (1777) (ranskaksi)
Iphigénie en Tauride ("Ifigeneia Tauriiissa", 1779) (ranskaksi)
Echo et Narcisse (1779) (ranskaksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christoph Willibald Gluck Wikimedia Commonsissa
Christoph Willibald Gluck International Music Score Library Project (englanniksi)
Denis Volotka

Denis Volotka
Denis Vladimirovitš Volotka (ven. Денис Владимирович Волотка; s. 10. lokakuuta 1985) on kazakstanilainen hiihtäjä, joka edusti vuoden 2011 tammikuuhun asti Venäjää.
Volotka on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2010 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kymmenes tila Davosin sprintistä joulukuulta 2011. Hän voitti Nikolai Tšebotkon kanssa vapaan hiihtotavan parisprintin Quebecissä joulukuussa 2012.
Volotka sijoittui kuudenneksi parisprintissä yhdessä Aleksei Poltoraninin kanssa Oslon MM-kisoissa 2011.
Dairis Bertāns

| Dairis Bertāns |
| --- | --- |
 Bertāns vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Dairis Bertāns
Syntynyt: 9. syyskuuta 1989 (ikä 35) Valmiera, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  193 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2006 2006–2009 2009–2010 2010–2013 2013–2016 2016–2017 2017–2019 2019 2019–:  BK Valmiera ASK Rīga BK Ventspils BK VEF Rīga CB Bilbao Berri Darüşşafaka SK Olimpia Milano New Orleans Pelicans Himki BK
Maajoukkueet
:   Latvia
Aiheesta muualla
FIBA
Dairis Bertāns (s. 9. syyskuuta 1989 Valmiera, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän on pelannut urallaan muun muassa NBA:ssa ja Espanjan sekä Italian pääsarjoissa ja on voittanut muun muassa Italian mestaruuden ja neljä Latvian mestaruutta. Bertāns on pelannut myös Latvian maajoukkueessa.
Elämä ja ura

Bertāns aloitti koripalloilijanuransa kotimaassaan voittaen BK Ventspilsissä yhden ja BK VEF Rīgassa kolme maan mestaruutta. Vuonna 2013 Bertāns siirtyi ulkomaille pelaten Espanjan, Turkin ja Italian pääsarjoissa. Italiassa hän voitti Olimpia Milanon joukkueessa Italian mestaruuden vuonna 2018 ja Italian supercup-mestaruuden vuosina 2017 ja 2018.
Maaliskuussa 2019 Bertāns siirtyi NBA-joukkue New Orleans Pelicansiin. Heinäkuussa 2019 hän teki kaksivuotisen sopimuksen venäläisen Himki BK:n kanssa.
Bertāns on kuulunut myös Latvian miesten maajoukkueeseen, jota hän on edustanut muun muassa vuosien 2011, 2013, 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Latvia sijoittui viidenneksi.
Bertānsin pikkuveli Dāvis Bertāns on myös Latvian maajoukkueessa ja NBA:ssa pelannut koripalloilija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dairis Bertāns Wikimedia Commonsissa
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Damen Bell-Holter

| Damen Bell-Holter> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Damen Bell-Holter
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1990 (ikä 34) Hydaburg, Alaska, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  206 cm
Paino:  111 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2009–2013:  Oral Robertsin yliopisto
Seurajoukkueet
2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–:   Maine Red Claws  Pertevniyal SK  Kobrat  Fortitudo Agrigento
Damen Bell-Holter (s. 13. huhtikuuta 1990 Hydaburg, Alaska) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä tai sentteri.
Bell-Holteria ei varattu NBA:han vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hän siirtyi elokuussa 2013 Saksan pääsarjan Telekom Baskets Bonniin, mutta sopimusta ei jatkettu harjoituskauden kolmen viikon try-out-jakson jälkeen. Syyskuun lopussa hän siirtyi NBA-joukkue Boston Celticsin harjoitusleirivahvuuteen. Celtics luopui hänestä ennen kauden alkua. Celticsin kautta Bell-Holter siirtyi D-liigajoukkue Maine Red Clawsiin, jossa hän pelasi kauden 2013–2014. Seuraavan kauden alussa Bell-Holter kävi näytillä Unkarissa, mutta hän pelasi kauden Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Elokuussa 2015 Bell-Holter siirtyi suomalaiseen Korisliigassa pelanneeseen Kobriin.
Heinäkuussa 2016 Bell-Holter teki sopimuksen Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Fortitudo Agrigenton kanssa.
Aiheesta muualla

Damen Bell-Holter basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
Diesel (brändi)

Dieselin logo
Diesel on italialainen vaatemerkki, jonka nimellä valmistetaan asusteita, farkkuja ja muita vaatteita.
Yhtiö

Yhtiö on laajentunut yli 80 eri maahan ja sillä on yli 5 000 liikettä ja yli 300 omaa liikettä ympäri maailman. Dieselin perusti Renzo Rosso 1978.
Dieselin merkkivuosia ovat:
1978 brändi kehitetään
1985 Rosso suorittaa yhtiön hankinnat
1990 globaalin markkinoinnin strategia
1996 Ensimmäinen Dieselin liike avataan New Yorkiin
2000 Diesel liittyy Staff internationaliin.
Dieselin tuotannosta suuri osa on tällä hetkellämilloin? ulkoistettu keskisuuriin yrityksiin. Farkut valmistetaan pääosin Italiassa. Kaikki logistiikkaoperaatiot (tukkukauppa ja vähittäismyynti) on keskitetty yhteen paikkaan ja huolellisesti kontrolloitu. Yhtiön toiminta on levittäytynyt viiteen maanosaan. Nykyäänmilloin? Diesel on kansainvälinen konserni, jonka liikevaihto on yli 320 miljoonaa dollaria, josta 85% tulee Italian ulkopuolelta. Päätoimisto sijaitsee Molvenassa, Pohjois-Italiassa, mistä johdetaan yhtiön 15 sivutoimpistettä Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa. Diesel työllistää yli 1000 ihmistä maailmanlaajuisesti.
1999 syntyi Dieselille kaksi itsenäistä "tytärbrändiä" Diesel kids ja 55dsl, jotka toimivat kuin omat yhtiöt, mutta tekevät yhteistyötä Italian päämajan kanssa.
Aiheesta muualla

Dieselin kotisivut
Daisen (Akita)

| Daisen (大仙市) |
| --- | --- |
 Ikeda-klaanin puutarhaa
 lippu:  symboli
 Daisenin sijainti Akitan prefektuurissa
 Daisen
 Koordinaatit: 39°27′11″N, 140°28′32″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Akitan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  866,77 km²
Väkiluku (09/2020):  79 522
 – Väestötiheys:  92 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Idänselkova
 – Kukka:  Kosmos
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 
 https://www.city.daisen.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daisen (jap. 大仙市, Daisen-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Omonojoen ja sen sivujoen Taman varrella. Kaupunki käsittää alueita Yokoten allaslaaksosta sekä Ōu- ja Dewavuorilta. Daisenissa on 79 522 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 866,77 neliökilometriä.
Daisen on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Ōmagarin kaupunki, Kamiokan, Kyōwan, Nakasenin, Nishi-Senbokun, Ōtan ja Senbokun maaseutukaupungit sekä Nangain kyläkunta. Kaupungin keskustan muodostava Ōmagari kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla jokisatamana ja yhtenä Ushū-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Myös nykyisen kaupungin alueella sijaitsevat Jingūji ja Kariwano ovat historiallisia postiasemia. Daisen on tärkeää riisintuotantoaluetta, jossa viljellään myös vihanneksia ja hedelmiä. Muita elinkeinoja ovat metsäteollisuus ja sianlihan tuotanto.
Daisenin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Senbokun alueella sijaitseva Ikeda-klaanin puutarha sekä Sui-jinjan ja Koshiō-jinjan šintolaiset pyhäköt. Sui-jinjassa säilytetään Japanin kansallisaarteeksi valittua peiliä, johon on kuvattu bodhisattva Kannon. Hotta no sakun arkeologinen kohde käsittää Heian-kauden hallintorakennusten jäänteitä. Ōmagari tunnetaan vuorostaan elokuisin järjestettävästä Japanin kansallisesta ilotulituskilpailusta. Daisenia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Tazawako-linja. Niitä pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Akita Shinkansen.
Kuvia

Portti Hotta no sakun arkeologisella kohteella
Japanin kansallinen ilotulituskilpailu
Karamatsu-jinja
Ōmagarin rautatieasema
Ōmagarin kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daisen Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Daniel Oliver

| Daniel Oliver> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1830 Newcastle, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 21. joulukuuta 1916 (86 vuotta) Lontoo, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede
Daniel Oliver (6. helmikuuta 1830 – 21. joulukuuta 1916) oli englantilainen kasvitieteilijä ja myös kasvitieteilijänä tunnetun Francis Wall Oliverin isä. Daniel Oliverista käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Oliv..
Daniel Oliver työskenteli Royal Botanic Gardensin herbaariokokoelmissa 1860–1890 ja kasvitieteen professorina Lontoon University Collegessa 1861–1888. Ollessaan professorina Oliver julkaisi John Stevens Henslowin käsikirjoitukseen ja materiaaleihin pohjautuvan teoksen Lessons in Elementary Biology vuonna 1864. Oliverin mukaan kirja olisi hyvä oppikirja perusasteen kouluihin sekä yleisesti nuorille, joille luokka- ja laboratorio-opetus ei ollut kaikkein ominta. Kirjasta otettiin useampia uusintapainoksia ainakin vuoteen 1891 asti.
Oliver palkittiin vastavalittuna jäsenenä vuonna 1893 Linnean Societyn kultamitalilla ja vuonna 1884 Royal Societyn mitalilla. Vuonna 1895 Philippe Édouard Léon van Tieghem kuvasi itäisessä Afrikassa kasvavan, Loranthaceae-heimoon kuuluvan kasvisuvun Daniel Oliverin mukaan nimellä Oliverella.
Oliver kuoli sydämenpysähdykseen talossaan Lontoossa vähän ennen joulua 1916.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Daniel Oliver (botanist)
Dimitri Kuzmin-Karavajev

| Dimitri Kuzmin-Karavajev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1892 Pietari
Kuollut: 3. toukokuuta 1985 (93 vuotta) Helsinki
Muut tiedot
Koulutus: Jelisavetgradin ratsuväkiopisto
Dimitri Dimitrijevitš Kuzmin-Karavajev (Kusmin-Karavajeff, ven. Димитрий Димитриевич Кузьмин-Караваев; 20. tammikuuta (J: 8. tammikuuta) 1892 Pietari – 3. toukokuuta 1985 Helsinki) oli venäläinen ratsumestari, joka asettui vallankumouksen jälkeen pakolaiseksi Suomeen ja toimi Helsingissä "Suomen venäläisen siirtokunnan" klubin klubimestarina sekä tosiasiallisena johtajana. Hänellä oli keskeinen asema Suomen venäläisessä emigranttiyhteisössä ja hän kuului Venäjän yleissotilaalliseen liittoon (ROVS).
Kuzmin-Karavajev luovutettiin vuonna 1945 niin sanottujen Leinon vankien joukossa Neuvostoliittoon ja tuomittiin siellä vankileirille 10 vuodeksi. Hänet siirrettiin vankilaan vuonna 1947 sekä edelleen Mariinskin vankilaan. Tuomion perusteluna oli osallistuminen "vastavallankumouksellisen" järjestön toimintaan. Kuzmin-Karavajev palasi Suomeen vuonna 1955. Hän toimi syyskuuhun 1974 venäjänkielisen vanhainkoti Auringon johtajana.
Kuzmin-Karavajev pelasi bridge-joukkueessa, joka voitti suomenmestaruuden vuosina 1937, 1938 ja 1940.
Aiheesta muualla

Päivi Kiiskin blogi Maria Pariisilaisesta
Sirp.ee
Daniel Osinachi

Daniel Osinachi Egwim (s. 25. elokuuta 1989) on nigerialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Osinachi edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Inter Turkua.
Osinachi liittyi Interin harjoitusrinkiin maaliskuussa 2010 ja allekirjoitti kaksi kautta kattavan sopimuksen. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla 3. toukokuuta kotiottelussa Lahtea vastaan. Yhteensä hän pelasi kaudella 2010 14 liigaottelua.
Daniel Owino Misiani

Daniel Owen (Owino) Misiani (22. helmikuuta 1940 – 17. toukokuuta 2006) oli benga-muusikko, joka syntyi Tansaniassa, mutta asui 1960-luvulta lähtien Keniassa. Hän lauloi pääasiassa luon ja swahilin kielillä.
Misiani syntyi Tansanian pohjoisosassa sijaitsevassa Shiratissa. Hänen vanhempansa olivat laulajia. Hän muutti 1960-luvun alussa Keniaan, jossa hän tuli tunnetuksi Shirati Jazz -yhtyeen perustajajäsenenä.
Misiani oli naimisissa kuusi kertaa ja hänellä oli useita lapsia . Hän kuoli toukokuussa 2006 bussionnettomuudessa asuinkaupungissaan Kisumussa.
Cor Group

Cor Group on suomalainen yhtiöperhe, joka keskittyy terveyden ja hyvinvoinnin palvelujen tarjoamiseen. Cor Group-konserniin kuuluvat Coronaria, Silmäasema, Kuntokeskus Liikku, Professio Group, Mectalent, Labquality ja Kotikatu365.
Terve Media

Terve Media Oy (aiemmin Coronaria Media Oy ja Darwin Media Oy) on yritys, joka tuottaa verkkojulkaisuja sekä printtituotteita terveydenhuollon ammattilaisille. Terve Median sivustoja olivat esimerkiksi Tohtori.fi, Helistin.fi, Kimallus.fi, Terve24.fi, Huoltamo.com, Poliklinikka.fi, Pudottajat.fi ja Terkkari.fi. Palveluista Poliklinikka.fi, Kimallus.fi, Verkkoklinikka.fi, Huoltamo.com, Helistin.fi ja Terkkari.fi sulautettiin Terve.fi -palvelun alle elokuussa 2012, Tohtori.fi pari vuotta myöhemmin.
Kuluttajille tarkoitetut terveyssivustot siirtyivät Oma Terveys Oy:lle 2014. Terve Media kuuluu Cor Group -konserniin.
Terve Medialla on 20 työntekijää, ja sillä on toimistot Oulussa ja Espoossa. Terve Media tarjoaa kontakteja ja työkaluja monikanavaiseen lääkemarkkinointiin. Yhtiön oman ilmoituksen mukaan Terve Median nettisivustoilla käy kuukausittain kaksi kolmasosaa terveydenhuollon ammattilaisista.
Terveydenhuollon ammattilaisia varten on portaaleja ja palveluja, kuten tietokantoja ja  tutkimustietoa. Nämä palvelut vaativat rekisteröitymisen.
Terve Media > Helistin.fi-tietovuoto

Marraskuussa 2011 paljastui yli 73 000 nimen ja käyttäjätietojen tietovuoto Terve Median ylläpitämillä keskustelusivuilla, joka johtui ohjelmista joiden tietoturvapäivitykset olivat vuosia jäljessä. Järjestelmät oli rakentanut Corame Oy. Ylläpitäjän mukaan käytettyyn phpBB2-ohjelmistoon ei oltu tehty eikä ollut tullut vuoden 2007 alun jälkeen tietoturvapäivityksiä. Ohjelmiston tuki on lakannut vuoden 2009 lopussa. Ylläpitäjä totesi, että he tiesivät järjestelmän haavoittuvaksi ja pelkäsivät joutuvansa tietovuodon kohteeksi
Terve Media > Terve.fi

| Terve> fi |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  www.terve.fi
Tyyppi:  Terveyssivusto
Rekisteröinti:  vapaaehtoinen
Kielet:  suomi
Omistaja:  A-lehdet Oy
Nykyinen tila:  Toiminnassa
Terve.fi on terveys- ja hyvinvointiaiheinen verkkosivusto.
Terve Media > Tohtori.fi

| Tohtori> fi |
| --- | --- |

Tyyppi:  Lääkärikirja
Rekisteröinti:  vapaaehtoinen
Kielet:  suomi
Omistaja:  Oma Terveys Oy
Nykyinen tila:  Lopetettu
Tohtori.fi oli suomalainen nettisivusto, joka sisälsi tietoa terveydestä. Se sulautettiin osaksi Terve.fi:tä vuosina 2014-2015.
Sivustolta löytyi tietoa esimerkiksi laihdutuksesta, ravintolisistä, ehkäisystä, lääkityksestä, verenpaineesta ja taudeista. Myös erilaiset ekstrapalvelut, kuten painoindeksilaskuri ja masennustesti, tarjosivat lisätietoa.
Tohtori.fi toimi vuodesta 1997 alkaen.  Tohtori.fi:n tekijöistä löytyy niin lääkäreitä kuin muitakin asiantuntijoita.
Vuoden 2006 Terve Median kävijäprofiilin mukaan sivun kävijöistä naisia oli 80 prosenttia. Suurin osa käyttäjistä oli 25-vuotiaita tai vanhempia. Viikoittain sivustolle päätyi noin 100 000 käyttäjää.
Cesare Prandelli

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Cesare Claudio Prandelli
Syntymäaika: 19. elokuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Orzinuovi, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1974–1978 | Cremonese | 88 | (7) |
| 1978–1979 | Atalanta | 27 | (3) |
| 1979–1985 | Juventus | 89 | (0) |
| 1985–1990 | Atalanta | 119 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 323 | (17) |
Valmennusura
1990–1997: Atalanta (nuoret)
1993–1994: Atalanta
1997–1998: Lecce
1998–2000: Verona
2000–2001: Venezia
2002–2004: Parma
2004: Roma
2005–2010: Fiorentina
2010–2014: Italian maajoukkue
2014: Galatasaray
2016: Valencia
2017–2018: Al-Nasr Dubai
2018–2019: Genoa
2020–2021: Fiorentina
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Cesare Prandelli (s. 19. elokuuta 1957 Orzinuovi) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Prandelli toimi Italian maajoukkueen päävalmentajana 2010–2014 ja luotsasi joukkueen hopealle EM-kisoissa 2012.
Ura pelaajana

Pelaajana keskikentällä viihtynyt Prandelli aloitti ammattilaisuransa Cremonesen riveissä vuonna 1974. Vuonna 1978 hän siirtyi Atalantaan ja sieltä vuotta myöhemmin Juventukseen. Juventuksessa Prandelli pelasi uransa parhaat vuodet ja saavutti seuran riveissä muun muassa kolme Italian-mestaruutta, Euroopan cupin voiton ja Cup-voittajien cupin voiton. Vuonna 1985 hän palasi Atalantaan ja lopetti uransa seuran riveissä vuonna 1990.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Italian-mestaruus 1981, 1982, 1984
Italian cupin voitto 1983
Euroopan cupin voitto 1985
Cup-voittajien cupin voitto 1984
UEFA Super Cupin voitto 1984
Sarjanousu Serie B:hen 1977
Sarjanousu Serie A:han 1988
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Torneo di Viareggion voitto 1993
Sarjanousu Serie A:han 1999, 2001
Serie A:n paras valmentaja (2): 2005/06, 2006/07
Italian paras valmentaja (Enzo Bearzot -palkinto): 2011
EM-kilpailut
Hopeaa: 2012
MM-kilpailut
1. kierros: 2014
Yksityiselämästä

Prandelli jäi leskeksi 26. marraskuuta 2007, kun hänen puolisonsa Manuela Prandelli menehtyi rintasyöpään. Prandellit olivat lapsuuden tuttuja Orzinuovosta ja avioituineet vuonna 1982. Heillä on kaksi lasta.
Vuodesta 2010 lähtien Prandelli on seurustellut Novela Bellinin (s. 1971) kanssa.
Aiheesta muualla

Profiili Fiorentinan sivuilla[vanhentunut linkki] (italiaksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Luciano Spalletti | Panchina Albo d'Oro 2005/06, 2006/07 | Seuraaja: Roberto Mancini |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Luciano Spalletti | Oscar del Calcio 2008 | Seuraaja: José Mourinho |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: uusi palkinto | Enzo Bearzot-palkinto 2011 | Seuraaja: Walter Mazzarri |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Fabio Capello | AS Roman päävalmentaja 2004 | Seuraaja: Rudi Völler |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dino Zoff Giuseppe Iachini | ACF Fiorentinan päävalmentaja 2005–2010 11/2020–3/2021 | Seuraaja: Siniša Mihajlović Giuseppe Iachini |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Marcello Lippi | Italian maajoukkueen päävalmentaja 2010–2014 | Seuraaja: Antonio Conte |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Roberto Mancini | Galatasarayn päävalmentaja 7–11/2014 | Seuraaja: Hamza Hamzaoğlu |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Voro | Valencian päävalmentaja 9–12/2016 | Seuraaja: Voro |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dan Petrescu | Al-Nasr Dubain päävalmentaja 2017–1/2018 | Seuraaja: Ivan Jovanović |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ivan Jurić | Genoan päävalmentaja 12/2018–2019 | Seuraaja: Aurelio Andreazzoli |
Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Chiellini |
4 Ogbonna |
5 Motta |
6 Balzaretti |
7 Abate |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Cassano |
11 Di Natale |
12 Sirigu |
13 Giaccherini |
14 De Sanctis |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Borini |
18 Montolivo |
19 Bonucci |
20 Giovinco |
21 Pirlo |
22 Diamanti |
23 Nocerino |
Valmentaja Prandelli
Italian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Chiellini |
4 Astori |
5 De Sciglio |
6 Candreva |
7 Aquilani |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Giovinco |
11 Gilardino |
12 Sirigu |
13 Marchetti |
14 El Shaarawy |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Cerci |
18 Montolivo |
19 Bonucci |
20 Abate |
21 Pirlo |
22 Giaccherini |
23 Diamanti |
Valmentaja Prandelli
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Buffon |
2 De Sciglio |
3 Chiellini |
4 Darmian |
5 Motta |
6 Candreva |
7 Abate |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Cassano |
11 Cerci |
12 Sirigu |
13 Perin |
14 Aquilani |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Immobile |
18 Parolo |
19 Bonucci |
20 Paletta |
21 Pirlo |
22 Insigne |
23 Verratti |
Valmentaja Prandelli