stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carlos Alazraqui
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | The Godson |  |  |
| 1998 | Ötökän elämää | sivuäänet |  |
| 1999 | Dirt Merchant |  | independent-elokuva |
| 2000 | The Life & Adventures of Santa Claus |  | äänirooli |
| 2001 | Roni Neutroni - neropatti | Sheenin isä | äänirooli |
| 2001 | Osmosis Jones |  | äänirooli |
| 2001 | Mikki Hiiren taikajoulu | Panchito Pistoles | äänirooli |
| 2004 | Paavo Pesusieni - elokuva | Goofy Goober Announcer | äänirooli |
| 2004 | Kenguru-Jack Las Vegasissa |  | äänirooli |
| 2005 | The Proud Family Movie | Puff, lautakunnan jäsen | äänirooli |
| 2006 | Happy Feet | Nestor | äänirooli |
| 2006 | The Jimmy Timmy Power Hour 2: When Nerds Collide | Herra Crocker | äänirooli |
| 2007 | Reno 911!: Miami | apulaissheriffi James Oswaldo Garcia |  |
| 2008 | Space Chimps | Houston | äänirooli |
| 2008 | Ponyo rantakalliolla |  | äänirooli, englanninkielinen jälkiäänitys |
| 2009 | Utelias Vili 2 - Seuraa tuota apinaa | konduktööri | äänirooli |
| 2010 | Kissat ja koirat: Katti Katalan kosto | Cat Gunner, Cat Spy Announcer | äänirooli |
| 2010 | Toy Story 3 | sivuäänet |  |
| 2010 | Batman: Under the Red Hood | Chi Chi, roisto #1, sivuäänet |  |
| 2010 | Space Chimps 2: Zartogin vastaisku | Houston, Piddles | äänirooli |
| 2011 | Happy Feet 2 | Nestor | äänirooli |
| 2012 | Justice League: Doom | Bane, terroristi | äänirooli |
| 2012 | Delhi Safari | Bajrangi | äänirooli |
| 2013 | Lentsikat | El Chupacabra | äänirooli |
| 2013 | Free Birds | Amos | äänirooli |
| 2013 | Curious George: A Halloween Boo Fest |  | äänirooli |
| 2014 | Manolon lumoava matka | kenraali Posada, Dali, Chuy | äänirooli |
| 2015 | Inside Out | helikopteripilotti, sivuäänet |  |
| 2015 | Kätyrit | sivuäänet |  |
| 2015 | Paavo Pesusieni kuivalla maalla | kuollut papukaija #1, lokki #9 | äänirooli |
| 2016 | Batman Unlimited: Mechs vs. Mutants | Bane | äänirooli |
| 2016 | Sing | sivuäänet |  |
| 2018 | Strange Nature |  |  |
| 2018 | Dance Baby Dance |  |  |
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Vuosi | Videopeli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1994 | Rocko's Modern Life: Spunky's Dangerous Day | Rocko |
| 1996 | Soviet Strike | presidentti Clinton |
| 1996 | Nickelodeon 3D Movie Maker | Rocko, Spunky |
| 1996 | Top Gun: Fire at Will | Tomcat, Ivan |
| 1998 | Spyro the Dragon | Spyro-lohikäärme, Useni, Marco, Hexus, Eldrid, haastattelija, Astor, Argus, Lindar, Oswin, Alban, Conan, Cosmos, Zantor, Kelvin, Cyrus, Cleetus, Damon, Isaak, Jed, Sadiki, Kosoko |
| 2001 | Star Wars: Starfighter | merirosvokapteeni, palkkasoturi, pelastaja #1 |
| 2001 |  Monsters Inc. | Masi Pallopää |
| 2001 | Monsterit Oy: Säikkysaari | Masi Pallopää |
| 2001 | Monsters, Inc. Scream Team Training | Masi Pallopää |
| 2001 | Maximo: Ghost of Glory | Viikatemies, Bakar La Bas, kenraali |
| 2002 | Bruce Lee: Quest of the Dragon | Bobby, Izzy Freaks |
| 2002 | Mike's Monstrous Adventure | Masi Pallopää |
| 2002 | Monsters, Inc. Scream Arena | Masi Pallopää |
| 2003 | Arc the Lad: Twilight of the Spirits | Darc |
| 2003 | Secret Weapons Over Normandy | Mack |
| 2003 | Fairly Odd Parents: Breaking da Rules | Crocker |
| 2004 | GoldenEye: Rogue Agent | tohtori Julius No |
| 2005 | SpongeBob SquarePants and Friends Unite! | Denzel Crocker |
| 2006 | Saints Row | radioääni |
| 2006 |  Open Season | Gordy, orava |
| 2006 | Justice League Heroes | Avain |
| 2006 |  Happy Feet | Nestor |
| 2007 | SpongeBob and Friends: Attack of the Toybots | Rocko |
| 2007 | Avatar: The Last Airbender - The Burning Earth | sivuäänet |
| 2007 | Cars Mater-National | Masi Pallopää -auto |
| 2008 | Crash: Mind Over Mutant | sivuäänet |
| 2009 | Call of Juarez: Bound in Blood | William McCall |
| 2009 | Cars Race-O-Rama | Masi Pallopää-auto |
| 2011 | Batman: Arkham City | konstaapeli Sanchez, poliittinen vanki |
| 2012 | Skylanders: Giants | Hot Dog |
| 2013 | Marvel Heroes | Forge |
| 2013 | Disney Infinity | Masi Pallopää, Francesco Bernoulli |
| 2013 | Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows | Raphael |
| 2013 | Skylanders: Swap Force | Duff, Hot Dog |
| 2013 | Batman: Arkham Origins | Bane |
| 2014 | Disney Infinity: Marvel Super Heroes | Cosmo-avaruuskoira, Masi Pallopää, Francesco Bernoulli |
| 2014 | Skylanders: Trap Team | Hot Dog, sivuäänet |
| 2015 | Disney Infinity 3.0 | Masi Pallopää, Francesco Bernoulli |
| 2015 | Skylanders: SuperChargers | Hot Dog, Fiesta |
| 2019 | Kingdom Hearts III | Masi Pallopää |
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Comedy Central Comedians (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana
New Orleansin kirvesmies

New Orleansin kirvesmies (engl. Axeman of New Orleans) on tunnistamaton sarjamurhaaja, joka oli aktiivinen New Orleansissa Yhdysvalloissa vuosina 1918–1919. Huolimatta vuonna 1911 tapahtuneista samanlaisista murhista virallinen uhriluku on edelleen kuusi kuollutta ja kuusi haavoittunutta.
Taustaa

”Kirvesmies” sai nimensä siitä, että hän käytti murha-aseena yleensä kirvestä, joka kuului usein uhrille. Uhrit oli tapettu kodeissaan ja rikospaikoilla oli todisteita siitä, että murhaaja oli murtautunut taloon. Uhrien taloista ei ollut varastettu mitään, jonka takia ryöstäminen ei ollut motiivi. Suurin osa Kirvesmiehen uhreista oli italialaisia maahanmuuttajia tai italialais-amerikkalaisia, ja siksi tutkijat olivat sitä mieltä, että tappaja saattoi olla etnisesti motivoitunut. Tiedotusvälineetkin huomasivat tämän ja ehdottivat, että mafia olisi ollut murhien takana. Analyytikot ovat kuitenkin pikemminkin sitä mieltä, että murhaaja oli seksuaalinen sadisti, joka nimenomaan etsi naisia uhreikseen.
Kriminologit Colin ja Damon Wilson päättelivät, että satunnaiset miesuhrit olivat pelkkiä sivu-uhreja, jotka joutuivat murhaajan ja varsinaisen uhrin (naisen) väliin. Epäuskottavampi teoria on, että murhat olivat tekijän pyrkimys edistää jazzia. Tämä teoria syntyi kirjeestä, jonka sanotaan olevan Kirvesmiehen lähettämä. Koska murhaajaa ei ole koskaan saatu kiinni, on epäselvää, miksi hän lopetti. Murhasarja päättyi yhtä salaperäisesti kuin oli alkanutkin. 13. maaliskuuta 1919 lehdet kertoivat, että Kirvesmies tappaa aina 15 minuuttia keskiyön jälkeen ja säästäisi ihmiset, joiden talossa soi jazz. Sinä yönä jazzklubit täyttyivät ihmisistä ja bändit soittivat aamuun asti. Murhia ei tapahtunut kyseisenä yönä.
Google-logo

Nykyinen logo.
Internet-hakukoneyhtiö Google on käyttänyt monia erilaisia logoja historiansa aikana. Yhtiö on tehnyt myös muokkauksia Googlen logosta, joita käytetään muun muassa juhlapyhien ja kuuluisien tapahtumien, kuten olympialaisten juhlistamiseen.
Erityiset logot, jotka on suunnitellut Dennis Hwang, ovat tulleet tunnetuksi nimellä doodlet (engl. Google Doodles). 21. kesäkuuta 2010 Googlen oma galleria sisälsi 824 erilaista logoa. Vuonna 2013 Googlen logotiimi oli luonut yli 2000 logopiirrosta ympäri maailmaa. Suurin osa Google Doodleista on Dennis Hwangin luomia, mutta jonkin verran mukana on ollut myös vierailevien artistien töitä. Esimerkiksi Dilbert-viikon Google Doodlet kuvitti Scott Adams. Vuonna 2012 Lontoon olympialaisten aikaan Google lisäsi etusivulleen urheiluaiheisia logoja, joista osa oli interaktiivisia.
Esimerkki doodlesta. Kyseinen logomuunnos nähtiin 14. huhtikuuta 2005 Leonardo da Vincin 553. syntymäpäivän kunniaksi.
Tämänhetkinen Googlen virallinen logo julkaistiin 1. syyskuuta 2015.
Ensimmäinen Suomi-aiheinen logo lisättiin suomenkielisen Googlen etusivulle Suomen itsenäisyyspäivänä vuonna 2011.
Historia

Googlen logohistoria
15.9.1997–27.9.1998
Ensimmäinen logo
28.9.–29.10.1998
Logossa käytetään Baskerville Bold -kirjasinta. Tässä vaiheessa ensimmäinen G oli vihreä.
30.10.1998–30.5.1999
Logon loppuun on lisätty huutomerkki, varjoa on lisätty, kirjaimet ovat pyöristetymmät ja kirjainten sävyjä on muutettu. Ensimmäinen G on muutettu vihreästä siniseksi.
31.5.1999–5.5.2010
Logossa siirryttiin käyttämään Catull-kirjasintyyppiä, ja huutomerkki poistettiin.
6.5.2010–18.9.2013
Varjoa on vähennetty, toisen o-kirjaimen sävyä on muutettu ja kirjaimista on tehty litteämpiä.
19.9.2013–31.8.2015
Varjot on poistettu, ja kirjaimet ovat entistäkin litteämpiä.
1.9.2015 alkaen käytössä ollut logo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Google-logo Wikimedia Commonsissa
Kaikki Googlen juhlapyhä- ja tapahtumalogot
Google’s doodles: Who's behind them?
Giánnis Papadópoulos

| Giánnis Papadópoulos> Γιάννης Παπαδόπουλος |
| --- | --- |
 Giánnis Papadópoulos vuonna 2019.
Henkilötiedot
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Yannis Papadopoulos
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  heavy metal, power metal
Yhtyeet:  Until Rain, Wardrum, Beast In Black
   [ ohje ]  
Giánnis Papadópoulos (kreik. Γιάννης Παπαδόπουλος, kansainvälisesti Yannis Papadopoulos) on kreikkalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten urastaan suomalaisen power metal -yhtyeen Beast in Black laulajana.
Papadópoulos on monipuolinen ja laaja-alainen laulaja, joka tunnetaan taitavana falsettilaulajana.
Ura

Papadópoulos aloitti pianonsoiton 10-vuotiaana ja hän kävi soittotunneilla kolme vuotta. 14-vuotiaana hän aloitti kitaransoiton, mistä tuli hänen pääasiallinen instrumenttinsa. Laulamisen hän aloitti vuotta myöhemmin ja opiskeli klassista laulua sekä oopperaa. Papadópoulos esiintyi eri yhtyeiden kanssa. Hän laulaa Until Rainin EP:llä Pandemic (2011) ja täysipitkällä albumilla Anthem to Creation (2013).
Papadópoulos lähti Until Rainista ja liittyi yhtyeeseen Wardrum vuonna 2014. Hän laulaa yhtyeen toisella, kolmannella ja neljännellä studioalbumilla. Papadópoulos liittyi Anton Kabasen perustamaan power metal -yhtyeeseen Beast in Black jo vuonna 2015, mutta hän erosi Wardrumsista virallisesti vasta vuonna 2017.
Kabanen löysi Papadópouloksen yhtyeen laulajaksi YouTubesta. Laulaja esiintyi Beast in Blackin kanssa ensimmäisen kerran Nightwishin Euroopan-kiertueen ensimmäisen konsertin erikoisvieraana Espoon Barona-areenalla marraskuussa 2015. Yhtyeen ensimmäinen albumi Berserker ilmestyi kaksi vuotta myöhemmin vuonna 2017, toinen albumi From Hell with Love tammikuussa 2019 ja kolmas albumi Dark Connection lokakuussa vuonna 2021.
Hän on laulanut vierailijana eri yhtyeiden albumeilla, esimerkiksi Sirenian albumilla Arcane Astral Aeonsilla (2018) ja Major Denialin Duchess of Sufferingsilla (2017).
Diskografia > Until Rain

Pandemic (2011) EP
Anthem to Creation (2013)
Diskografia > Wardrum

Desolation (2012)
Messenger (2013)
Awakening (2016)
Diskografia > Major Denial

Duchness of Sufferings (2017)
Diskografia > Beast in Black

Berserker (2017)
From Hell with Love (2019)
Dark Connection (2021)
Diskografia > Warrior Path

Warrior Path (2019)
Diskografia > Sacred Outcry

Sacred Outcry (2020)
Melaina Korkyra

| Melaina Korkyra> Μέλαινα Κόρκυρα.Sijainti |
| --- | --- |
 Melaina Korkyra
Koordinaatit:  42°55′42″N, 17°10′02″E
Valtio:  Kroatia
Paikkakunta:  Lumbarda(?), Korčula, Dubrovnik-Neretva
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  500-luku eaa.– (1. vaihe) 300/200-luku eaa.– (2. vaihe)
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Melaina Korkyra, Illyria
Provinssi:  Dalmatia
Aiheesta muualla
  Melaina Korkyra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melaina Korkyra (m.kreik. Μέλαινα Κόρκυρα) eli Korkyra melaina (m.kreik. Κόρκυρα μέλαινα, lat. Corcyra nigra, Corcyra melaena) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Korčula) Illyriassa nykyisen Kroatian alueella. Se sijaitsi oletettavasti nykyisen Lumbardan kylän paikalla.
Maantiede

Melaina Korkyra sijaitsi samannimisellä saarella Illyrian rannikon edustalla. Saari tunnetaan nykyisin kaupungin nimestä muuntuneella nimellä Korčula. Antiikin aikainen kaupunki sijaitsi ainakin myöhemmässä vaiheessaan oletettavasti nykyisen Lumbardan kylän paikalla saaren itäpäässä. Alun perin se sijaitsi joko samassa paikassa tai joidenkin ehdotusten mukaan nykyisen Vela Lukan paikalla saaren länsipäässä. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastossa se on kuitenkin merkitty nykyisen Korčulan kaupungin paikalle Lumbardasta noin kuusi kilometriä luoteeseen.
Melaina Korkyran kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 300 neliökilometriä. Näin siihen kuului ainakin koko saari, jonka pinta-ala on 251 neliökilometriä. Melaina Korkyran saaresta länteen sijaitsi Issan (nyk. Vis) saari, jolla sijaitsi Issan kreikkalaiskaupunki, ja luoteeseen Faroksen (nyk. Hvar) saari, jolla sijaitsi Faroksen kreikkalaiskaupunki. Roomalaisella kaudella Melaina Korkyraa vastapäisellä Illyrian mantereella sijaitsivat muun muassa kaupungit Narona ja Diluntum.
Historia

Melaina Korkyra oli kreikkalainen siirtokunta, jonka perustivat Pseudo-Skymnoksen, Strabonin ja Plinius vanhemman mukaan alun perin Knidoksesta tulleet asuttajat. Tämä ajoitetaan arkaaiselle kaudelle 500-luvulle eaa. Kaupungin ja saaren nimen Korkyra oli Korfun saaren antiikin aikainen nimi, vaikka perustajat eivät nykytiedon mukaan tulleetkaan Korkyran kaupungista. Toisaalta Korkyra oli myös erään nymfin nimi kreikkalaisessa mytologiassa. Kaupunki ja saari saivat lisänimensä Melaina, ”Musta", sen rinteiden mäntypuiden tummasta väristä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Korkyraios (Κορκυραῖος).
Antiikin lähteistä Melaina Korkyran historiasta tiedetään vain vähän. Kaupungilla vaikuttaa olleen kaksi vaihetta: alun perin perustettu knidoslainen siirtokunta lakkasi jossakin vaiheessa olemasta, mutta saarelle perustettiin uusi siirtokunta 300- tai 200-luvulla eaa. Issasta käsin. Jotkut tutkijat ovat katsoneet, että siirtokunnat olisivat voineet olla olemassa samanaikaisesti ja sijainneet eri paikoissa, mutta todennäköisempänä on pidetty, että knidoslaisten siirtokunta oli lakannut olemasta ja issoslaisten siirtokunta perustettiin samaan paikkaan, nykyiseen Lumbardoon. Roomalaisella kaudella kaupunki tunnettiin kuitenkin edelleen Knidoksen siirtokuntana.
Issalaisena siirtokuntana kaupungin väestöllä on ollut syrakusalainen tausta, ja väestöön lienee kuulunut myös illyrialaisia. Kaupungissa oli doorilaiset fylet Hylleis, Dymanes ja Pamfyloi. Melaina Korkyra löi omaa pronssirahaa 300-luvulla eaa., mutta ei tiedetä, kumpaan kaupungin vaiheeseen rahat liittyvät.
Rakennukset ja löydökset

Lumbardasta on löydetty joitakin antiikin aikaisen kaupungin jäänteitä sekä 200-luvulle eaa. ajoitettuja hautoja. Kaupunki on ilmeisesti ollut ympäröity muurein. Arkeologiset löydöt kaupunkia koskien ovat kuitenkin sen verran vähäisiä, etteivät ne ratkaise kaupungin perustamisvaiheisiin ja sijaintipaikkaan (tai -paikkoihin) liittyviä kysymyksiä.
Huomattavin Lumbardasta tehty löytö on useana osana löydetty katkelmallinen piirtokirjoitus, joka tunnetaan nimellä Lumbardan psefisma. Se on Melainan Korkyran jälkimmäistä perustamista koskeva sopimus, joka on joko tehty issalaisten ja Pyllos- ja Dazos-nimisten illyrialaisten päälliköiden välillä, tai sitten Pyllos ja Dazos olivat kaupungin issalaisia tai illyrialaisia perustajia. Piirtokirjoitus ajoitetaan noin vuosiin 300–250 eaa. Se ei kuitenkaan varsinaisesti todista, että kaupungin perustaminen olisi koskaan onnistunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melaina Korkyra Wikimedia Commonsissa
Keramiikkalöytöjä nykyisestä Korčulasta.
Keramiikkalöytöjä nykyisestä Korčulasta.
Katkelma niin kutsutusta Lumbardan psefismasta.
Iron Monkey

| Iron Monkey> 少年黃飛鴻之鐵馬騮 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Yuen Woo-ping
Käsikirjoittaja:  Tsui Hark Lau Tai-Muk Tan Cheung Tang Pik-yin
Tuottaja:  Tsui Hark Quentin Tarantino
Säveltäjä:  Richard Yuen
Kuvaaja:  Arthur Wong
Pääosat:  Yu Rongguang Donnie Yen Jean Wang Tsang Sze-Man
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Hongkong
Tuotantoyhtiö:  Golden Harvest Long Shong Pictures Paragon Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  3. syyskuuta 1993
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  kantoninkiina
Budjetti:  11 000 000 dollaria
Tuotto:  895 260 dollaria (Hongkongissa) 14 694 904 dollaria (Yhdysvalloissa) Yhteensä: 15 590 164 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iron Monkey (kiin.: 少年黃飛鴻之鐵馬騮, Siu nin Wong Fei Hung ji: Tit Ma Lau) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Yuen Woo-ping ja käsikirjoittanut Tsui Hark yhdessä Lau Tai-Mukin, Tan Cheungin ja Tang Pik-yinin kanssa. Pääosissa näyttelivät Yu Rongguang ja Donnie Yen.
Juoni

Erään kiinalaiskylän korruptoituneet virkamiehet ja poliisit ovat kyllästyneitä Iron Monkey nimisen naamiosankarin tapaan ryöstää heidät ja antaa kaiken arvokkaan köyhille. Epäonnistuessaan napata hänet kylän poliisipäällikkö päättää pidättää kaikki epäilyttävät miehet. Yksi pidätetyistä on Wong Kei-Ying, jota vaaditaan nappaamaan poikansa vapauden uhalla Iron Monkey. Wong Kei-Ying kuitenkin päättää tehdä yhteistyötä naamiosankarin kanssa, kun kylään saapuu pahat Shaolin munkit, jotka yrittävät korruptoida yhä enemmän pientä kylää.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yu Rongguang  | … |  Iron Monkey/Tri. Yang   |
|  Donnie Yen  | … |  Wong Kei-Ying   |
|  Jean Wang  | … |  Neiti Orchid   |
|  Yen Shi-Kwan  | … |  Hiu Hing   |
|  James Wong  | … |  Kuvernööri Cheng   |
|  Hsiao Ho  | … |  arpeutunut miekkamies   |
|  Tsang Sze-Man  | … |  Wong Fei-Hung   |
|  Yuen Shun-Yee  | … |  päällikkö Fox   |
|  Fai Li  | … |  Noita   |
|  Kwai Po Chin  | … |  Shaolin munkki #1   |
|  Mandy Chan  | … |  Shaolin munkki #2   |
|  Siu Wah Chan  | … |  Shaolin munkki #3   |
|  Ip Choi Nam  | … |  Shaolin munkki #4   |
Aiheesta muualla

Kung Fu Cineman arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Satelliitti

Nasan EOS-ohjelman kaukokartoitussatelliitteja
Satelliitti eli tekokuu on taivaankappaletta kiertämään saatettu teknisiä tutkimuksia tai muunlaisia tehtäviä suorittava laitteistojoka kiertää keskuskappaletta sen kiertoradalla.
Historia

Vuonna 1903 venäläinen Konstantin Tsiolkovski (1857–1935) julkaisi koosteensa tutkimuksistaan Исследование мировых пространств реактивными приборами ("Kosmisen avaruuden tutkimus reaktiivisia laitteita käyttäen"). Se on ensimmäinen raketteja avaruusalusten laukaisuun käyttämistä käsittelevä tieteellinen julkaisu. Osa materiaalista oli julkaistu venäläisissä tieteellisissä lehdissä 1880-luvun lopulta alkaen. Tsiolkovski määritti Maan kiertoradalle pääsemiseen vaadittavan ratanopeuden, joka on noin 8 km/s. Hän päätyi lopputulokseen, että Maan kiertoradalle pääsy olisi mahdollista monivaiheisilla raketeilla, jotka käyttäisivät nestemäistä ajoainetta. Hän ehdotti nestemäisen vedyn ja nestemäisen hapen käyttöä, joka on edelleen käytössä oleva ajoaine.
Vuonna 1928 Herman Potočnik (1892–1929) julkaisi kirjansa Das Problem der Befahrung des Weltraums - der Raketen-Motor (Avaruusmatkustuksen ongelma - Rakettimoottori), joka oli suunnitelma avaruuden valloittamiseksi ja pysyvän ihmisasutuksen synnyttämiseksi sinne. Hän hahmotteli yksityiskohtaisen avaruusaseman ja laski sen geostationaarisen radan. Hän kuvaili kiertorataa kiertävän avaruusaluksen siviili- ja sotilaskäyttöä maan havainnoinnissa sekä selvitti, kuinka avaruuden erikoisolosuhteet voisivat olla hyödyllisiä tieteellisissä kokeissa. Kirja käsitteli myös geostationaarisen kiertoradan satelliittien käyttöä radioviestintään.
Vuonna 1945 Wireless World -lehden artikkelissa englantilainen scifikirjailija Arthur C. Clarke (s. 1917) toi Potočnikin idean tietoliikennesatelliittien käytöstä joukkotiedotukseen länsimaiden tietoon.

Clarke tutki satelliittien laukaisun logistiikkaa, mahdollisia kiertoratoja ja muita maailmanlaajuisen tietoverkon kehittämiseen liittyviä asioita. Geometrian perusteella hän totesi, että koko Maan kattavuuteen tarvittaisiin vain kolme geostationaarista satelliittia.
Historia > Toteutuksen valmistelua

Toukokuussa 1946 yhdysvaltalainen Project RAND julkaisi Preliminary Design of an Experimental World-Circling Spaceship -raportin, jossa esitettiin, että sopivilla tieteellisillä laitteistoilla varustetut satelliitit tulevat olemaan yksiä kaikkein oleellisimmista tieteellisistä työkaluista 1900-luvulla.

Yhdysvallat oli suunnitellut vuodesta 1946 lähtien laukaisevansa satelliitin kiertoradalle merivoimiensa Bureau of Aeronautics -osaston ollessa yksi aloitteen tekijä. Yhdysvaltain ilmavoimien Project RAND julkaisi raportin aiheesta, mutta siinä ei uskottu, että satelliitit voisivat olla potentiaalisia aseita vaan että ne olisivat pikemminkin soveliaampina tieteeseen, politiikkaan ja propagandaan. Vuonna 1954 Yhdysvaltain puolustusministeri väitti, ettei hän ”ole kuullut amerikkalaisesta avaruusohjelmasta”.
29. heinäkuuta 1955 Valkoinen talo ilmoitti, että Yhdysvallat aikoo laukaista satelliitin kevääseen 1958 mennessä. Tämän hankkeen nimeksi tuli Project Vanguard (onnistuneet laukaisut Vanguard 1, Vanguard 2 ja Vanguard 3). 31. heinäkuuta 1955 Neuvostoliitto ilmoitti laukaisevansa satelliitin syksyyn 1957 mennessä. Molemmat ilmoitukset liittyivät kansainväliseen geofysiikan vuoteen 1957–1958. Vuonna 1955 American Rocket Societyn, Kansallisen tiedesäätiön ja kansainvälisen geofysiikan vuoden painostamana Yhdysvaltojen ilmavoimat ja merivoimat alkoivat työskennellä yhdessä Project Orbiterissa. Siinä Jupiter-C-raketilla pyrittiin laukaisemaan satelliitti kiertoradalle.
Historia > 1957–2008

Ensimmäinen ihmisen tekemä satelliitti oli Neuvostoliiton 4. lokakuuta 1957 laukaisema Sputnik 1. Tämä aloitti avaruustoiminnan ja noin 20-vuotisen sotilaallis-poliittisen avaruuskilvan Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välillä.
Project Orbiterin perussuunnitelmien pohjalta Yhdysvallat laukaisi ensimmäisen Naval Research Laboratoryn kehittämän Explorer 1 -satelliittinsa Yhdysvaltain armeijan kehittämällä Juno 1 -kantoraketilla 31. tammikuuta 1958. Tätä edelsi ja seurasi lukuisia epäonnistumisia, joilla oli avaruustoiminnan budjettia kasvattava vaikutus.
Tämän jälkeen satelliitteja on laukaistu Maata kiertävälle radalle noin seitsemän tuhatta, joista suurin osa kiertää Maata edelleen avaruusromuna tai on palanut ilmakehässä. Toimivia satelliitteja avaruudessa on noin 800.milloin?
Historia > 2020-luku

Yhdysvaltalaisen PIRG-järjestön mukaan satelliittien määrän kasvanut 127 kertaisesti viidessä vuodessa ja määrä kasvaisi yli 58 tuhanteen vuoteen 2030 mennessä. Ehdotettujen suunnitelmien mukaan satelliittien määrä kasvaisi puoleen miljoonaan. Satelliittien suureen määrään vaikuttavat internet-yhteyttä tarjoavien satelliittien suuret konstellaatiot, joihin kuuluvat SpaceX:n Spacelink, Amazonin Project Kuiper ja Eutelsatin OneWeb. Järjestö vaatii tästä johtuen tarkempaa ympäristövaikutusten tutkimista.
Myös Kiina aikoo laukaista satelliitteja internet-yhteyksiä varten. Aikeena on lähettää avaruuteen 14 tuhannen satelliitin konstellaatio. Qianfan on yksi kolmesta suunnitellusta kiinalaisesta satelliittikonstellaatiosta.
IRIS² on Euroopan unionin hanke, johon kuuluu viestintäsatelliitteja.