Lupaus (elokuva)
Juoni

Mona Moisio pääsee ylioppilaaksi keväällä 1939, ja hänen haaveissaan on lähteä kotitilalta Porkkalasta opiskelemaan eläinlääkäriksi Osloon. Vanhemmat Helmer ja Lilli eivät vielä tähän suostu. Juhlavieraina ovat myös Helmerin veli Oiva, tämän vaimo Helmi ja kolme tytärtä. Monan vanhempi sisar Anna Moisio suunnittelee häitä ja perheen perustamista tulevan miehensä, lakitieteen opiskelija Lasse Edelmannin kanssa. Ruth Limnell opiskelee teologiaa yliopistossa. Suunnitelmat menevät kuitenkin uusiksi, kun isänmaa kutsuu. Kaikki kolme antavat lottalupauksensa ja lähtevät Karjalan kannakselle talvisodan syttyessä. Monan päätös ryhtyä lotaksi vahvistuu siinä vaiheessa, kun radiosta kuullaan väestönsuojelutiedotus ja lähdetään Helsinkiin pelastamaan Helmerin liikehuoneiston arkistoa. Samaan yhteyteen sattuu kuitenkin jo Helsingin ensimmäinen ilmapommitus. Mona palvelee sitten eläinlääkinnässä, Anna ilmavalvonnassa ja Ruth kenttäsairaalassa. Ruthilla on kokemusta työstä Haminan vanhainkodissa, joten ennen pitkää häntä pyydetään Anni-mummon avuksi valmistelemaan sodassa kaatuneita hautauskuntoon. Monan työtoveri kenttähevossairaalassa, kengitysseppä Ollinen, on aluksi epäileväinen ”herrasflikan” suhteen mutta joutuu ennen pitkää antamaan tälle tunnustusta.
Mona tapaa talvisodassa tulevan aviomiehensä, vänrikki ja sittemmin luutnantti Veikko Vuoren. Vuori on lähettiupseeri, ja hänen apulaisenaan on Ville Sorvali Nuijamaan Kansolan kylästä. Ville mieltyy elokuvan kuluessa Ruthiin. Mona on välillä lähtemäisillään kotiin, kun työvelvollinen syyllistyy ahdisteluun. Tapauksen yhteydessä hevostalli syttyy palamaan. Mona pelastaa ahdistelijansa hengen, kun tämä on menettänyt tajuntansa lyötyään päänsä. Tätä ennen Monalla on toinenkin raskas kokemus, kun Kannaksen taisteluissa haavoittunut naapurin poika Axel eli Ake kuolee hänen käsiinsä joulun aikaan.
Anna joutuu ilmavalvontatehtäviä suorittaessaan neuvostoliittolaisten sotilaiden vangiksi. Samassa yhteydessä Annan työpari Liisa Hakkarainen loukkaantuu ja tulee surmatuksi pistimellä. Anna palaa kotiin vasta seuraavana kesänä 1940 juuri, kun kotijoukkojen toivo Annan kotiinpaluusta on lähes tyystin hiipunut. Seuraavaksi vietetäänkin Annan ja Lassen häitä. Ennen Annan paluuta on koettu toinenkin iloinen jälleennäkeminen, kun Monalle rakas Roi-hevonen palautuu omistajilleen kadottuaan sotapalveluksessa.
Jatkosota syttyy kesäkuussa 1941, ja naiset lähtevät jälleen rintamalle. Tällä kertaa Anna ei mene enää ilmavalvontaan vaan palvelee puhelinkeskuksessa. Hän alkaa odottaa lasta Lassen kanssa, mutta saa keskenmenon. Sodan loppuvaiheessa Anna menee valonheitinkoulutukseen Degeröhön, jossa hänet opetetaan myös italialaisen Terni-kiväärin käyttöön. Fanni Luukkosen johtaman Lotta Svärd -järjestön keskusjohtokunta suostuu tällaiseen poikkeukselliseen menettelyyn, kun miesvahvuudesta on jo menetetty kolmannes. Anna saa surmansa saatuaan luodin rintaansa sodan viimeisenä päivänä.
Mona pitää yhteyttä kirjeitse luutnantti Vuoren kanssa satunnaisesti sodan aikana. Sodan päätyttyä he menevät naimisiin.
Ruth kirjoittaa myös kirjeitä kersantti Ville Sorvalin kanssa, mutta Ville kaatuu sodassa. Samaan aikaan Lasse menettää toisen jalkansa. Sodan jälkeen Ruth päättää ryhtyä opiskelemaan lääkäriksi.
Elokuvan loppukohtauksessa on vuosi 1956. Mona perheineen palaa kotitilalleen Porkkalan palautuksen jälkeen. Monalla on nyt Anna-niminen tytär, ja tämä saa äidiltään perintökorun, joka on vaihtanut elokuvan kuluessa omistajaa useaan kertaan. Pianon sisällä on säilynyt Anna Moision aikanaan vaatettama Lotta-nukke. Veikko Vuori on tällä välin nostanut lipputankoon Suomen lipun.