stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kadotettujen kuningatar

Kadotettujen kuningatar (The queen of the damned, 1988) on Anne Ricen romaani. Kirjan on suomentanut Hanna Tarkka vuonna 1994. Kadotettujen kuningatar on kolmas osa Vampyyrikronikat-sarjassa. Kirjassa sarjan päähenkilöstä, vampyyri Lestatista, on tullut rocktähti, joka laulullaan herättää vampyyrien esiäidin, kadotettujen kuningattaren Akashan. Teoksesta on tehty samanniminen elokuva.
Kaleton (Ruovesi, Jouttenus)

| Kaleton |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°50′33″N, 24°00′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  oja Jouttenukseen 
Järvinumero:  35.329.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121 m  
Rantaviiva:  1,702 km  
Pinta-ala:  8,978 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaleton 
Kaleton  on Pirkanmaalla Ruovedellä Murolen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,0 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alueeseen (35.329) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121 metriä mpy.
Kaleton (Ruovesi, Rikalanjärvi)

| Kaleton |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°49′50″N, 23°57′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskujoki:  Palo-oja 
Järvinumero:  35.329.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,5 m  
Rantaviiva:  2,081 km  
Pinta-ala:  9,247 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaleton 
Kaleton  on Pirkanmaalla Ruovedellä Murolen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alueeseen (35.329) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,5 metriä mpy.
Tavelånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Tavelån heti sivujoen Fällforsånin alapuolella Uumajan pohjoispuolella.
Tavelånin vesistö (ruots. Tavelåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 27) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Tavelånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 410 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Tavelån, joka alkaa Tavelsjönistä. Joen kokonaispituus on 50 kilometriä ja se laskee Itämereen hieman yli 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Vesistö sijaitsee suuren Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) pääuoman Uumajanjoen joensuun pohjoispuolella ja Uumajanjoen vesistöllä on siten yhteinen vedenjakaja sen lounaispuolella. Koillispuolella se rajautuu pohjoisessa Sävarånin vesistöön (tunnus 26) ja alempana alajuoksulla mereen laskevien ojien ja purojen pieniin valuma-alueisiin.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (44,9 %), turve (11,9 %), kalliomaa (8,7 %), hiekka ja sora (13,3 %), multamaa (8,6 %), savimaa (6,9 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,2 %), joiden lisäksi on vielä 4,5 % muita maalajeja. Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (78,2 %), soita ja kosteikkoja (3,5 %), viljelymaita (8,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,6 %) sekä joutomaita (3,9 %). Näiden lisäksi on 4,1 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Tavelånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,67 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 28,5 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,9 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,3 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 38 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 30 m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 0,3 m³/s viimeksi vuonna 2003. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Vesivoima

Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Kvarnfors, joka on varsin pieni voimala.
Käännös suomeksi
Kara Yusuf

Kara Yusuf (n. 1356 – 1420) oli Kara Koyunlun hallitsija vuosina 1390–1420. Hänen valtakaudellaan Kara Koyunlu oli suurimmillaan.
Kara Jusuf onnistui hallintokautensa alkuvuosina torjumaan vihamielisten naapurivaltojen hyökkäykset. Vuonna 1400 Timur Lenkin sotaretki kohdistui Kara Koyunluun ja Kara Jusufin oli paettava maasta. Hän pakeni ensin Osmanien valtakuntaan, sitten Mamelukkien sulttaanikuntaan, kunnes palasi Timur Lenkin kuoleman jälkeen 1406 ja otti Kara Koyunlun taas hallintaansa. Kara Jusuf soti hallintokaudellaan menestyksekkäästi Ak Koyunlua vastaan lännessä, georgialaisia ja Širvania vastaan pohjoisessa, timurideja vastaan idässä ja jalayiridejä vastaan etelässä.
Kara Jusuf kuoli kesken sotaretken vuonna 1420, mistä alkoi Kara Koyunlun vallan hiipuminen.
Kara Tointon

Kara Louise Tointon (s. 5. elokuuta 1983 Basildon, Essex, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi suositusta brittiläisestä saippuasarjasta EastEnders, jossa hän näytteli Dawn Swann -nimistä naista vuonna 2005-2009. Lisäksi Tointon on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Dream Team, Mr Selfridge ja The Halcyon sekä kaksi kertaa tanssikilpailuohjelmassa Strictly Come Dancing, jonka hän myös voitti vuonna 2010.
Tointonin sisar Hannah on myös näyttelijä ja luonut uraansa Hollyoaks-sarjan parissa.
Tointon asuu nykyään Lontoossa, yhdessä poikaystävänsä Joe Swash in kanssa. Swash on myös tuttu EastEndersistä.[lähde? ]
Kadotettu paratiisi (vuoden 1994 elokuva)

| Kadotettu paratiisi |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Sami Rinne, 1994.
Ohjaaja:  Markku Lehmuskallio
Käsikirjoittaja:  Anastasia Lapsui Markku Lehmuskallio
Tuottaja:  Elina Katainen
Säveltäjä:  Antero Honkanen
Kuvaaja:  Markku Lehmuskallio
Leikkaaja:  Anastasia Lapsui Markku Lehmuskallio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Epidem
Ensi-ilta:  7. lokakuuta, 1994
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kadotettu paratiisi on Markku Lehmuskallion ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1994. Se on toinen osa kolmen elokuvan dokumenttitrilogiasta, joista ensimmäinen on Poron hahmossa pitkin taivaankaarta... (1993) ja kolmas Jäähyväisten kronikka (1995).
Elokuva on kansatieteellinen elokuva, jossa kuvataan Kanadan alkuperäiskansoihin kuuluvien sayisi-dene –intiaanien sekä Siperiassa asuvien nenetsien elämää ja historiaa.
Lehmuskallion vuoden 2002 elokuva Elämän äidit on itsenäinen jatko-osa Kadotettu paratiisi -elokuvalle ja siinä käytetään myös Kadotettu paratiisi -elokuvan kuvamateriaalia.
Säilyketölkki

Säilyketölkkejä
Säilyketölkki (myös "säilykepurkki") on ilmatiivis, ohuesta metallista valmistettu pakkaus. Säilyketölkin merkittävin käyttötarkoitus on toimia täyssäilykkeiden kuljetus- ja varastointipakkauksena.
Historia

Nykyajan säilyketölkki on parannettu versio ranskalaisen Nicolas François Appertin 1800-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä tekemästä keksinnöstä. Vuonna 1809 Appert säilöi ruokaa lasipurkkiin, jonka hän laittoi kiehuvaan veteen parantaakseen sen säilyvyyttä. Myöhemmin ruokaa alettiin säilöä kestävämpiin metallipurkkeihin, vastaamaan paremmin etenkin sotilaiden tarpeita. Purkit avattiin tuolloin esimerkiksi kivillä ja pistimillä.
Keksijä Peter Durand patentoi metallisen säilyketölkin Englannissa vuonna 1810. Yhdysvalloissa ensimmäinen patentti säilyketölkille myönnettiin 1825. Vasta 50 vuotta myöhemmin yhdysvaltalainen Ezra Warner kehitti tölkinavaajan.
1900-luvun puolivälissä valmistettiin nestepakkauksia, joiden kannessa oli pieni reikä täyttöä varten. Täytön jälkeen reikä juotettiin umpeen.
Rakenne

Säilyketölkkejä valmistetaan nykyään pääsääntöisesti kahdella eri menetelmällä.
Rakenne > Kaksiosainen rakenne

Kaksiosainen eli vedetty tölkki valmistetaan samoin kuin alumiiniset juomatölkit. Nimensä mukaisesti tölkki tehdään kahdesta osasta: Kansiosan lisäksi muu osa tölkkiä venytetään yhdestä metallikiekkoaihiosta. Tämän vuoksi tölkeissä ei ole lainkaan sivu- eikä pohjasaumaa. Tämä on sekä tiiviyden että tuotantoprosessin yksinkertaistamisen kannalta kolmiosaista tölkkiä parempi vaihtoehto. Kaksiosaisia tölkkejä käytetään tällä hetkellä lähinnä pieniin ja mataliin säilyketölkkeihin – muun muassa tonnikalasäilykkeisiin.
Rakenne > Kolmiosainen rakenne

Kolmiosaiseen rakenteeseen kuuluvat samanmuotoinen kansi ja pohja sekä suorakulmion muotoisesta levystä valmistettu sylinteri eli tölkin runko. Pohja ja kansi ovat useimmiten pyöreät, joissakin tapauksissa myös soikeat tai kulmistaan pyöristetyn nelikulmion muotoiset.
Sekä kaksi- että kolmiosaisen rakenteen omaavissa säilyketölkeissä on useimmiten kehä, jonka ulkomitta on hieman suurempi kuin tölkin muiden osien. Tämä kehä on tarpeellinen tölkin avaamiseksi tölkinavaajalla.
Materiaalit

Kaksiosaiset säilyketölkit valmistetaan yleensä joko alumiinista tai teräksestä, joka on elektrolyyttisesti pinnoitettu sisäpuolelta ohuella tinakerroksella. Kolmiosaisia säilyketölkkejä valmistetaan myös tinattomasta teräslevystä (TFS), joka päällystetään ohuella kromikerroksella. Sisäpinnalla saatetaan käyttää myös lakkausta, joka estää korroosiota ja metallin liukenemista säilöttyyn elintarvikkeeseen.
Säilyketölkin ympärillä on tavallisesti paperinen, harvemmin muovinen etiketti. Sisältötiedot voidaan myös maalata suoraan tölkin pintaan, mutta tämä melko harvinaista.
Tölkitysprosessi

Elintarvikkeiden säilöminen sekä kaksi- että kolmiosaisiin tölkkeihin tapahtuu pääpiirteissään samoin. Aluksi noin 94 % kannettoman tölkin tilavuudesta täytetään säilöttävällä elintarvikkeella. Tölkistä poistetaan ilma ja kansi tiivistetään runkoon saumaamalla. Tällöin tölkkiin lisätään myös tarvittavat valmistusmerkinnät. Seuraavaksi suljettu tuote steriloidaan autoklaavissa. Saumauksen ohella tämä on kriittisin valmistusvaihe, joka takaa oikein pakatun tuotteen säilyvyyden jopa vuosiksi eteenpäin. Kun tuote tämän jälkeen on jäähdytetty vedellä ja kuivattu, lisätään siihen vielä tuotetiedot sisältävä etiketti.
Säilyketölkin edut ja haitat

Säilyketölkki on monella tavalla erinomainen keino säilöä elintarvikkeita. Valmistusaineena käytetyn metallin vuoksi se ei ole – toisin kuin esimerkiksi lasipurkit – erityisen herkkä pienille kolhuille. Oikein valmistettuna pakattava ruoka säilyy käyttökelpoisena jopa vuosia. Koska ruokaa ei ole tarve säilöä erilliseen säilöntäliuokseen on se myös koostumukseltaan yleensä varsin lähellä vastaavaa, vastavalmistunutta elintarviketta. Nykyiset säilyketölkit ovat myös suhteellisen kevyt pakkausmuoto. Lisäksi käytetty pakkaus voidaan kierrättää 100 %:sti.
Haittapuolena on, että osa elintarvikkeen alun perin sisältämistä vitamiineista tuhoutuu steriloinnin yhteydessä. Mikäli säilyketölkin sisäpintaa ei ole pinnoitettu lainkaan, se on pinnoitettu huonosti taikka se on vaurioitunut mekaanisen vaurion tai happaman sisällön vuoksi, on vaarana, että tuotteeseen liukenee pakkauksesta pieniä määriä metalleja – erityisesti tinaa.
Säilytys

Säilyketölkkeihin pakatut täyssäilykkeet säilyvät normaalissa huoneenlämmössä ja –kosteudessa avaamattomina tyypillisesti vuosia. Tölkkeihin tai niiden etiketteihin on painettu parasta ennen tai viimeinen käyttöpäivä –merkintä, jota tulisi aina noudattaa.
Avattua säilyketölkkiä ei suositella säilytettäväksi lainkaan, koska säilyketölkistä saattaa irota hapen vaikutuksesta elintarvikkeeseen metalleja. Mikäli kaikkea tölkitettyä elintarviketta ei käytetä heti voidaan se yleensä säilyttää muutaman vuorokauden esimerkiksi muovisessa säilytysrasiassa. Säilykkeen etiketissä annettuja säilytysohjeita tulisi noudattaa.
Kierrätys

Kaikki suomessa myytävät säilyketölkit etiketteineen voi toimittaa metallinkierrätykseen.
Säilykkeiden valmistusta. Albert Seigneurie: "Dictionnaire encyclopédique de l'épicerie et des industries annexes", 1904, sivu 224.
Esimerkki säilyketölkistä
Kansan demokraattinen puolue (Bhutan)

| Kansan demokraattinen puolue> མི་སེར་དམངས་གཙོའི་ཚོགས་པ། |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  2007
Johtaja:  Tshering Tobgay
Ideologia:  liberalismi progressivismi
Kansalliskokous:  30 / 47
Kotisivu:  http://www.pdp.bt/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kansan demokraattinen puolue (dzongkhaksi མི་སེར་དམངས་གཙོའི་ཚོགས་པ།‎, Mi-ser dmangs-gtsoi tshogs-pa) on Bhutanissa toimiva poliittinen progressiivinen puolue. Puolueella on Bhutanin kansalliskokouksessa 30 paikkaa 47:stä vuosien 2023–2024 vaalien jälkeen. Puolue lupasi vaaleissa paljon talouden parantamiseen liittyvää. Lisäksi se lupasi mm. puhdasta juomavettä, ilmaisen koulutuksen ja terveydenhuollon kehittämistä sekä 97,5 prosentin työllisyysasteen.
Puolue on maan vanhin, sillä se perustettiin vuonna 2007. Puolueen johtajana toimii Tshering Tobgay.
Sögubrot af nokkrum fornkonungum

Sögubrot af nokkrum fornkonungum tai Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi (”Katkelma joidenkin muinaisten (tanskan- ja sveanmaalaisten) kuninkaiden saagasta”, ei suom.) on keskiajan islantilainen, vain katkelmallisesti säilynyt saaga, josta puuttuu alku ja loppu. Sen katsotaan olevan katkelma nyt jo kadonneesta *Skjöldunga sagasta, joka on kertonut tarunhohtoisista tanskalaisista kuninkaista, Skjöldungeista (isl. Skjöldungar). Sögubrot juontuu mahdollisesti jostain *Skjöldunga sagan myöhemmästä versiosta. Katkelmassa säilyneessä osiossa kerrotaan Skjöldungien suvun jäsenistä Ívarr Laajamielisestä (isl. víðfaðmi) ja Haraldr Sotahampaasta (isl. hilditönn) sekä tarunhohtoisesta Göötanmaan kuninkaasta Sigurðr Sormuksesta (isl. hringr) . Sögubrot on laadittu mahdollisesti 1200-luvun jälkipuoliskolla ja sen vanhin säilynyt käsikirjoitus, AM 1e β I, fol., on vuoden 1300 tienoilta. Kaikki muut Sögubrotin säilyneet käsikirjoitukset juontuvat tästä käsikirjoituksesta ja ovat sen tavoin fragmentaarisia.  Käsittelemänsä teeman osalta Sögubrot on luettavissa muinaissaagoihin, ja sen katsotaan myös syntyneen samanlaisten kulttuuristen impulssien seurauksena, jotka antoivat sysäyksen muinaissaagojen syntyyn ylipäätään.
Yhteys vanhaan kertomusperinteeseen

Sögubrot edustaa niin kutsuttuja sankarisaagoja (saks. Heldensagas), jotka ovat muinaissaagoista vanhimpia. Toisin kuin monet varhaisimmista muinaissaagoista, Sögubrot ei sisällä lainkaan runoutta, vaikka se sisältääkin edda-runouden käytäntöjen mukaista alkusointuista dialogia, joka on voinut pohjautua jollekin runolle tai olla tekstin kirjoittajan tietoinen tyylivalinta.
On kuitenkin katsottu, että Sögubrot juontuu ainakin teemansa osalta hyvin vanhasta kertomusperinteestä. On oletettu, että esimerkiksi Sögubrotissa säilynyt kertomus tarunhohtoisesta Brávellirin taistelusta olisi proosaversio jostain taistelua ja sen osallistujia kuvanneesta vanhasta ja nyt jo kadonneesta luettelosta (isl. þula), jota kutsutaan tutkimuksessa nimellä *Brávallaþula. Kyseisen taistelun on katsottu tapahtuneen varhaisella viikinkiajalla, vaikka varmaa tietoa tällaisen mahdollisen taistelun, jota myös Saxo Grammaticus kuvaa teoksensa Gesta Danorum (n. 1200) kirjoissa 7 ja 8, sijainnista, ajankohdasta ja osallistujista ei olekaan voitu esittää. Edellä mainittu *Brávallaþula on ollut alkujaan myös Saxon taistelua käsittelevien lukujen perustana, mutta hänen listansa taisteluun osallistuneista on hieman pidempi kuin Sögubrotissa. On kuitenkin katsottu, että *Brávallaþula olisi laadittu 1100-luvun Islannissa. 


Vaikka *Brávallaþula on mahdollisesti ollut kummankin kirjoittajan tuntema, Sögubrotin kertomus Brávellirin taistelusta eroaa jossain määrin Saxon Grammaticuksen versiosta, jonka katsotaan monessa kohtaa kertovan myytin alkuperäisemmän version. Saxon Gesta Danorum on saanut vaikutteita Ragnarökiä koskeneista myyteistä, ja Óðinnilla on taistelussa merkittävä rooli. Saxo olettaa joukoissa olleen myös islantilaisia sotureita. Sögubrot taas ei mainitse taistelijoiden joukossa olleen islantilaisia, mitä voidaan pitää loogisena, koska taistelun katsotaan sijoittuvan aikaan ennen Islannin asuttamista. Sen lisäksi Óðinnin rooli on Sögubrotissa vähäinen; esimerkiksi kun Saxolla Haraldrin haavoittumattomuus selitetään Óðinnin antamaksi suojaksi, on se Sögubrotissa taikuuden (isl. seiðr) avulla hankittu kyky. Sen sijaan että Óðinniin viitattaisiin Sögubrotissa suoraan, tulee yhteys ilmi lähinnä vihjauksina, esimerkiksi kun käytetään Óðinnille tyypillistä asetta, keihästä.
Sögubrot lähteenä > Saagan kirjoituskonteksti ja merkitys

Vaikka Sögubrotin ajoittaminen on epävarmalla pohjalla, sen on katsottu syntyneen aikana, jolloin islantilaisten vaikutus tanskalaisilla kirjallisilla markkinoilla oli jo hiipunut ja sekä kirjallinen että poliittinen painopiste oli siirtynyt Norjaan. Sögubrotin ajoitusta 1200-luvun jälkipuoliskolle puolustaa tekstissä esille tuleva hyvin kielteinen kuva ruotsalaisista, miltä osin Sögubrot muistuttaa toista 1200-luvun jälkipuoliskolta peräisin olevaa muinaissaagaa, Ragnarr Karvahousun saagaa. Norjan ja Ruotsin hallitsijoiden välien on katsottu lämmenneen 1200-luvun lopulta alkaen, joten Sögubrotin näkökulma edustanee ajatuksia ennen sitä ajankohtaa, kun Norjan kuningas Haakon V Maununpoika kihlasi tyttärensä Ruotsin kuninkaalle vuonna 1302.
Sögubrot voidaan nähdä kertomuksena muinaisen viikinki-imperiumin synnystä. Elizabeth Ashman Rowe (2010) on esittänyt, että Sögubrotin kirjoittaja ei käyttänyt muinaiseen menneisyyteen sijoittuvaa saagaa heijastaakseen siihen oman nykyhetkensä ongelmia tai jännitteitä, vaan käytti sitä korostamaan islantilaisten ja norjalaisten välistä suhdetta ja islantilaisten roolia prosessissa, jossa Norjasta syntyi valtio.
Sögubrot lähteenä > Vaikutteet

Koska Sögubrot on fragmentaarinen teksti, on sen vaikutteita hankala arvioida. Sögubrotin kirjoittajaa rajoitti vanha kertomusperinne ja sen välittämät tarinat muinaisista tapahtumista ja muinaisten kuninkaiden sukupuista. Säilyneessä katkelmassa on kuitenkin vaikutteita keskiajan skandinaavisista ritariromaanien käännöksistä (isl. riddarasögur eli ritarisaagat), jotka tulevat esille esimerkiksi kirjoittajan kuvatessa turnajaisia (isl. turniment) tai miestä näkemässä unta leopardista (isl. hlébarðr).
Sögubrot lähteenä > Sögubrot suurvalta-ajan Ruotsissa

Kaukaisesta menneisyydestä kertovat islantilaiset muinaissaagat alkoivat 1600–1700-luvulla herättää kiinnostusta erityisesti suurvalta-ajan Ruotsissa. Niiden katsottiin olevan lähteitä, jotka voisivat kertoa jotain Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydestä, josta muuten oli saatavilla hyvin vähän lähteitä. Tämän seurauksena muinaissaagoja käytettiin ilman asianmukaista lähdekritiikkiä myös suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa, huolimatta siitä, että osa aikalaistutkijoista suhtautui muinaissaagojen lähdearvoon epäillen jo tuolloin. 


Suurvalta-ajan Ruotsissa Sögubrot herätti kiinnostusta, koska se kertoi muinaisista tanskalaisista ja ruotsalaisista kuninkaista. Lisäksi katkelmassa kokonaisena säilynyt kuvaus Brávellirin taistelusta tunnettiin tapahtumana myös muista muinaissaagoista, kuten esimerkiksi Bósin saagasta.  Koska ruotsalaiset eivät tuolloin enää ymmärtäneet muinaissaagojen kieltä, muinaisislantia, ilmestyi Sögubrot ruotsiksi käännettynä Johan F. Peringskiöld in teoksessa Sogubrot af nockorum Fornkongum i Dana oc Svia velldi eller Sagobrott, handlande om nogra forna Konungar i Swerige och Danmark. Samt om Bråwalla Slaget Emellan Kong Haralld Hillditan och Sigurd Ring vuonna 1719 (Stockholm: Johan Laurentius Horrn). 


 Peringskiöld ei epäillyt Sögubrotin uskottavuutta historianlähteenä, vaikkakaan hän ei ollut tietoinen Sögubrotin kertomuksen taustalla vaikuttaneen tarinaperinteen korkeasta iästä. Peringskiöldin näkemys Sögubrotista luotettavana ja uskottavana lähteenä perustui 1600-1700-luvun oppineiden virhekäsitykselle muinaissaagojen lähdearvosta, joka aikaansai sen, että muinaissaagoja tulkittiin kritiikittömästi. Virhekäsityksen seurauksena Peringskiöld piti historiallisia tapahtumia kuvaavana myös sellaisia tekstejä, joiden osalta nykyään tiedetään niiden olevan osoitus keskiaikaisesta tarinankerronnasta.
Käännökset ja editiot

Sago-fragment om några Forntids-Konungar i Danmark och Sverige. Teoksessa Kröningssvärd, C. G. (toim.). 1834. Nordiskt sago bibliothek eller mythiska och romantiska forntidssagor, 2. Fahlun: Roselli, 61-77.
Peringskiöld, Johan F. (toim.). 1719. Sogubrot af nockorum Fornkongum i Dana oc Svia velldi./ Eller Sagobrott / Handlande om Nogra forna Konungar i Swerige och Danmark. Samt om Bråwalla Slaget /Emellan Kong Haralld Hillditan och Sigurd Ring. Vtaf gamla Nordiska språket förswenskat Af Johan Fredrich Peringskiöld. . Stockholm: Johan Laurentius Horrn.
Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi. Teoksessa Bjarni Guðnason (toim.). 1982. Danakonunga sögur: Skjỏldunga saga. Knýtlinga Saga. Ágrip af sỏgu danakonunga. Íslenzk fornrit 35. Reykjavík: Hið íslenzka fornritafélag, 1982, 46-71.
Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana ok Svía veldi. Teoksessa Rafn, Carl Christian (toim.) 1829–1830.  Fornaldar sögur Nordrlanda, 1. Kaupmannahöfn: [s.n.], 361-388.
Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi. Teoksessa Guðni Jónsson (toim.). 1954. Fornaldar sögur Norðurlanda, 1. Akureyri: Íslendingasagnaútgáfan, 337-363.
Waggoner, Ben (käänt.). 2009. The Sagas of Ragnar Lodbrok. New Haven: Troth Publications, 43-58.
Aiheesta muualla

Sögubrot af nokkurum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi muinaisislanniksi Snerpa.is -sivustolla
Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana og Svíaveldi -bibliografia Stories for All Time: The Icelandic Fornaldarsögur (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla
Sögubrot englanniksi (Fragment of a Saga about Certain Early Kings in Denmark and Sweden) Germanic Mythology -sivustolla
Kara Koyunlu

| Kara Koyunlu   قره قویونلو > 1375–1468 |
| --- | --- |
   Kara Koyunlu vuosina 1407–1468. 
Valtiomuoto:  monarkia
Hallitsija:  Bayram Xoca (1375–1378)   Hasan ’Ali (1467–1468)
Pääkaupunki:  Tabriz
Historia:  
– perustettiin:  1375
– purettiin:  1468
Kielet:  azeri, persia
Seuraaja:  Ak Koyunlu
Kara Koyunlu tai Qara Qoyunlu (pers. ‏قره قویونلو‎) oli keskiaikainen valtio, joka hallitsi nykyisen Azerbaidžanin, Armenian, Iranin, Turkin sekä Irakin käsittänyttä aluetta vuodesta 1375 vuoteen 1468.