stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mark Ronson
Diskografia > Singlet

| Vuosi> Vuosi.Vuosi | Single> Single.Single | Listasijoitus> UK.UK | Listasijoitus> IRE.IRE | Listasijoitus> US.Hot 100 | Listasijoitus> US.R&B | Listasijoitus> US.Rhy | Listasijoitus> ITA.ITA | Listasijoitus> NL.NL | Listasijoitus> AUS.AUS | Listasijoitus> SWI.SWI | Albumilta> Albumilta.Albumilta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ”Ooh Wee” (feat. Ghostface Killah, Nate Dogg, Trife Da God & Saigon) | 15 | 9 | — | 80 | 32 | — | — | 83 | — | Here Comes the Fuzz |
| 2003 | ”International Affair” (feat. Sean Paul & Tweet) + | — | — | — | — | 21 | — | — | — | — | Here Comes the Fuzz |
| 2006 | ”Just” (feat. Alex Greenwald) (original issue) | 48 | — | — | — | — | — | — | — | Version |  |
| 2007 | ”Stop Me” (feat. Daniel Merriweather) | 2 | 38 | — | — | — | 23 | — | 64 | Version |  |
| 2007 | ”God Put a Smile Upon Your Face” (feat. Daptone Horns) ++ | 63 | — | — | — | — | — | — | — | Version |  |
| 2007 | ”No One Knows” (feat. Domino) ++ | 66 | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
| 2007 | ”Oh My God” (feat. Lily Allen) | 8 | 21 | — | — | — | — | — | 72 | — | Version |
| 2007 | ”Valerie” (feat. Amy Winehouse) | 2 | 3 | — | — | — | — | 1 | 75 | 43 | Version |
| 2008 | ”Just” (feat. Alex Greenwald) (reissue) | 31 | — | — | — | — | — | — | — | — | Version |
| 2010 | ”Bang Bang Bang” (featuring MNDR & Q-Tip) | 6 | 16 | 75 | 18 | 68 | 25 | 65 | 17 | Record Collection |  |
| 2010 | ”The Bike Song” (featuring Kyle Falconer & Spank Rock) | 17 | 66 | — | — | — | — | — | 35 | Record Collection |  |
| 2010 | ”Somebody to Love Me” (featuring Boy George & Andrew Wyatt) | 55 | — | — | — | — | — | — | 10 | Record Collection |  |
| 2012 | ”Anywhere in the World” (feat. Katy B) | 55 | — | — | 95 | — | — | — | — | Coca-Colan virallinen olympia-single |  |
| 2014 | ”Uptown Funk” (feat. Bruno Mars) | 1 | 1 | 1 | 3 | 1 | 3 | 2 | 1 | 2 |  |
| 2019 | ”Late Night Feelings” (feat. Lykke Li) | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
| 2019 | ”Don’t Leave Me Lonely” (feat. YEBBA) | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
| 2019 | ”Find U Again” (feat. Camila Cabello) | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
| 2019 | ”Pieces of Us” (feat. King Princess) | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Ronson Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mark Ronson Twitterissä
Mark Ronson Myspacessa (englanniksi)
Matteo Trentin

| Matteo Trentin |
| --- | --- |
 Matteo Trentin World Ports Classic -ajossa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Pituus:  179 cm
Paino:  74 kg
Joukkue:  Tudor Pro Cycling Team
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2008–2009  2010  2011:  Moro - Scott - Bycicle Line - Spercenigo Marchiol - Pasta Montegrappa - Orogildo Team Brilla Pasta Montegrappa
Ammattilaisjoukkue(et)
2011 2012–2014 2015–2017  2018–2019 2020 2021−2023 2024–:  Quick Step (harjoittelija) Omega Pharma-Quick Step Etixx-Quick Step / Quick-Step Floors Mitchelton-Scott CCC Team UAE Team Emirates Tudor Pro Cycling Team
Suurimmat voitot
 Maantiejon Euroopan-mestaruus 2018 Pariisi–Tours 2015, 2017 Ranskan ympäriajo, 3 etappia Italian ympäriajo, etappi Espanjan ympäriajo, 4 etappia 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.matteotrentin.it
| Mitalit> Miesten maantiepyöräily.Maa:   Italia.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten maantiepyöräily.Maa:   Italia.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten maantiepyöräily.Maa:   Italia.MM-kilpailut  | Miesten maantiepyöräily> Maa:   Italia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Yorkshire 2019 | maantieajo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2018 | maantieajo |  |
Matteo Trentin (s. 2. elokuuta 1989 Borgo Valsugana) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti harjoittelijana Quick Step -joukkueessa 2011 ja edusti samaa belgialaistallia vuoteen 2017 saakka. Kausilla 2018−2019 hän ajoi Mitchelton-Scott-joukkueessa, vuonna 2020 CCC Teamissa, vuosina 2021–2023 UAE Team Emirates -joukkueessa ja vuodesta 2024 lähtien Tudor Pro Cycling Teamissa.
Trentin on voittanut kolme etappia Ranskan ympäriajossa. Vuoden 2013 kilpailussa hän voitti Lyoniin päättyneen 14. etapin ennen Michael Albasinia. Ranskan ympäriajossa 2014 hän kukisti Nancyyn päättyneellä seitsemännellä etapilla niukasti Peter Saganin. Ranskan ympäriajossa 2019 hän voitti Gapiin päättyneen 17. etapin 37 sekunnin erolla Kasper Asgreeniin. Hän voitti Pariisi–Tours-klassikon 2015 kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Tosh Van der Sanden. Hän voitti Pineroloon päättyneen 18. etapin Italian ympäriajossa 2016. Espanjan ympäriajossa 2017 hän voitti Tarragonaan päättyneen neljännen, Elpozo Alimentacioniin päättyneen kymmenennen, Tomaresiin päättyneen 13:nnen ja Madridiin päättyneen viimeisen etapin.. Hän voitti samana vuonna Pariisi–Toursin ennen Søren Kragh Andersenia.
Trentin voitti maantieajon Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2018. Yorkshiren MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti maantieajon hopeaa.
Saavutuksia

Lähteet: Cyclingbase, Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2010

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2010 järjestettiin 28. maaliskuuta 2010 Hanty-Mansijskissa, Venäjällä. Kilpailujen ohjelmassa oli olympiavuodesta johtuen vain sekaviesti.
2 × 6 km + 2 × 7,5 km sekaviesti

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika | Ohil>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Simone Hauswald   Magdalena Neuner   Simon Schempp   Arnd Peiffer | 1.18.17,4 | 0+3   0+1   0+0   0+2 |
| 2 |  | Ann Kristin Flatland   Tora Berger   Emil Hegle Svendsen   Ole Einar Bjørndalen | + 1.24,0 | 0+1   0+3   0+0   0+2 |
| 3 |  | Helena Jonsson   Anna Carin Olofsson-Zidek   Björn Ferry   Carl Johan Bergman | + 1.30,8 | 0+5   0+3   0+2   0+1 |
| 4 |  | Jana Romanova   Olga Zaitseva   Maksim Tšudov   Ivan Tšerezov | + 1.42,1 | 0+1   1+3   0+5   0+0 |
| 5 |  | Marie-Laure Brunet   Sandrine Bailly   Simon Fourcade   Martin Fourcade | + 2.08,2 | 0+2   0+4   0+1   0+2 |
| 6 |  | Oksana H’vostenko   Vita Semerenko   Serhi Sednjev   Andri Deryzemlja | + 2.24,3 | 0+0   0+4   0+2   0+4 |
Archángelos (saari)

Archángeloksen saari (keskellä) Lérokselta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°12′17″N, 26°46′32″E, Léros Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Pinta-ala:  1,61 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Archángelos (kreik. Αρχάγγελος) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Léroksen saaren luoteispuolella. Saaren pinta-ala on 1,61 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Archángelos kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Matterfall

| Matterfall |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Housemarque
Julkaisija:  Sony Interactive Entertainment
Julkaistu:  WW 15.elokuuta 2017
Lajityyppi:  run and gun (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 4
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Matterfall on Housemarquen kehittämä toimintapeli, joka on julkaistu PlayStation 4:lle 15. elokuuta 2017.
Pelin traileri on esitelty Paris Games Week tapahtumassa vuonna 2015.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 72/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
IGN: 7/10
Muropaketti: 
IGN antoi pelille arvosanaksi 7/10 arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelille 3/5 tähteä arvostelussaan.
Pelillä on Metacritic-kerääjäsivustolla 72/100 pistettä.
Aiheesta muualla

Matterfall MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut
PlayStation Storessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Analoginen reikä

Analogisella reiällä tarkoitetaan digitaalisen median toistoketjussa olevia kohtia, joissa on mahdollisuus tallentaa mediassa ilmentyvä tieto analogisesti kopiosuojaukset kiertäen. Toisin sanoen kopiosuojausta voidaan kiertää tallentamalla digitaalisesta sisällöstä tuotettu analoginen signaali (kuva, ääni) uudestaan digitaaliseen muotoon. Tämä tekniikka mahdollistaa erittäin tiukkojen kopiointisuojausten kierron, mutta heikentää samalla median laatua.
Esimerkki tällaisesta reiästä on elokuvateatterin valkokankaalta tapahtuva videointi. Myös kopiosuojattua musiikkia voi tallentaa helposti kopiosuojauksista välittämättä vaikka ääninauhurilla.
Archílochos

| Archílochos Αρχίλοχος |
| --- | --- |
 Archílochos
 Koordinaatit: 37°03′03″N, 25°14′32″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Páros
Kunta:  Páros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kyläyhdyskunta
Väkiluku (2011):  1 066
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Archílochos (kreik. Αρχίλοχος) on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Τοπική Κοινότητα Αρχιλόχου, Topikí Koinótita Archilóchou), joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 1 066 (vuonna 2011).
Johannes Kastajan (Ágios Ioánnis o Pródromos) kirkko Pródromoksen kylässä.
Archílochoksen kyläyhdyskunta sijaitsee Pároksen itäosissa noin 15 kilometriä itäkaakkoon saaren keskuksesta Paroikián kaupungista. Se koostuu kuudesta kylästä, jotka ovat Ágios Nikólaos (0 asukasta vuonna 2011), Glyfádes (39), Mármara (552), Mólos (28), Pródromos (410) ja Tsoukaliá (37). Kyläyhdyskunta on nimetty saarelta kotoisin olleen runoilija Arkhilokhoksen mukaan.
Maryam Mirzakhani

| Maryam Mirzakhani |
| --- | --- |
 Maryam Mirzakhani vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1977 Teheran
Kuollut: 15. heinäkuuta 2017 (40 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Sharifin tekninen yliopisto (1999) Harvardin yliopisto (2004)
Väitöstyön ohjaaja:  Curtis T. McMullen
Instituutti:  Princetonin yliopisto (2004–2008) Clay Mathematics Institute (2004–2008) Stanfordin yliopisto (2008–2017)
Tutkimusalue:  matematiikka
Palkinnot:  Satter-palkinto (2013)   Clay Research Award (2014)   Fieldsin mitali 2014
Aiheesta muualla
mmirzakhani.com
Maryam Mirzakhani (pers. ‏مریم میرزاخانی‎, Maryam Mirzāxāni; 3. toukokuuta 1977 Teheran – 15. heinäkuuta 2017) oli iranilainen matematiikan professori. Hänen erikoisalaansa oli kaarevien pintojen symmetria, ja hän oli ensimmäinen nainen, joka palkittiin Fieldsin mitalilla.
Elämä > Nuoruus

Maryam Mirzakhani syntyi Teheranissa vuonna 1977. Lapsena hän luki paljon ja keksi omia tarinoitaan. Hän halusi kirjailijaksi, mutta löysi myöhemmin kouluaikana matematiikan. Hän kävi tytöille tarkoitettua lukiota ja edusti kouluaikanaan Irania kansainvälisissä matematiikkaolympialaisissa. Mirzakhani voitti kultaa sekä vuoden 1994 että 1995 kilpailuissa.
Elämä > Ura

Mirzakhani valmistui 1999 maisteriksi Sharifin teknillisestä yliopistosta. Jatko-opintojaan hän lähti tekemään Harvardin yliopistoon. Mirzakhan valmistui 2004 filosofian tohtoriksi Curtis T. McMullenin ohjauksessa. Mirzakhanin väitöskirja käsitteli Riemannin pintoja. Hän ratkaisi väitöskirjassaan useita hyperbolisiin pintoihin liittyneitä ongelmia, ja siitä julkaistiin artikkeli kolmessa matematiikan alan tunnetussa lehdessä.
Valmistuttuaan Mirzakhani hylkäsi Harvardin yliopiston tarjouksen nuoremman tutkijan paikasta ja suuntasi Clay Mathematics Instituteen tutkijaksi. Hän toimi vuodet 2004–2008 sekä Clay Mathematics Instituten tutkijana että Princetonin yliopiston apulaisprofessorina. Vuonna 2008 hän sai paikan Stanfordin yliopiston professorina.
Mirzakhani jatkoi uraansa kuolemaansa asti, vaikka hän joutui viimeiset vuotensa taistelemaan syöpää vastaan. Hänellä diagnosoitiin vuonna 2013 rintasyöpä. Siihen hän sai vielä toimivaa hoitoa, mutta syöpä uusiutui muutaman vuoden päästä. Aggressiivisestä hoidosta huolimatta syöpä kehitti etäpesäkkeitä maksaan ja luihin. Mirzakhani kuoli syöpään heinäkuussa 2017.
Yksityiselämä

Mirzakhani oli naimisissa Jan Vondrákin kanssa, joka oli myös Stanfordin yliopiston matematiikan professori. Heidän liitostaan syntyi yksi tytär, Anahita.
Tutkimukset ja tunnustukset

Mirzakhani erikoistui teoreettiseen matematiikkaan ja käsitteli tutkimuksissaan muun muassa moduliavaruuksia, Teichmüllerin teoriaa, hyperbolista geometriaa ja symplektistä geometriaa. Hän tutki erilaisten menetelmien avulla käyrien pintojen geometriaa.
Vaikka Mirzakhanin tutkimukset ovat erittäin teoreettisia, hänen työllään voi olla vaikutusta muun muassa teoreettisessa fysiikassa ja materiaalitieteessä. Matematiikassa työllä on sovelluksia muun muassa alkulukujen tutkimuksessa ja kryptologiassa.
Mirzakhani palkittiin uransa aikana useilla palkinnoilla. Hän sai vuonna 2009 Amerikan Matemaattisen Seuran Blumenthal-palkinnon. Palkinnon perusteluissa todetaan Mirzakhanin tutkimuksen olevan poikkeuksellisen luovaa ja omaperäistä. Kahden vuoden välein naismatemaatikolle jaettavan Satter-palkinnon hän sai Riemannin pintojen moduliavaruuksien teoriaan tekemiensä saavutusten ansiosta. Clay Research Award myönnettiin hänelle vuonna 2014.
Mirzakhani oli yksi neljästä tutkijasta, jotka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2014. Hän oli ensimmäinen nainen, joka sai tämän palkinnon. Palkittu työ liittyi Riemannin pintoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maryam Mirzakhani Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (persiaksi)
Mirzakhanin tutkimuksia yksinkertaistettuna (englanniksi)
1936: Ahlfors • Douglas | 1950: Schwartz • Selberg | 1954: Kodaira • Serre | 1958: Roth • Thom | 1962: Hörmander • Milnor | 1966: Atiyah • Cohen • Grothendieck • Smale | 1970: Baker • Hironaka • Novikov • Thompson | 1974: Bombieri • Mumford | 1978: Deligne • Fefferman • Margulis • Quillen | 1982: Connes • Thurston • Yau | 1986: Donaldson • Faltings • Freedman | 1990: Drinfeld • Jones • Mori • Witten | 1994: Zelmanov • Lions • Bourgain • Yoccoz | 1998: Borcherds • Gowers • Kontsevitš • McMullen | 2002: Lafforgue • Vojevodski | 2006: Okounkov • Perelman • Tao • Werner | 2010: Lindenstrauss • Châu • Smirnov • Villani | 2014: Avila • Bhargava • Hairer •  Mirzakhani | 2018: Birkar • Figalli • Scholze • Venkatesh | 2022: Duminil-Copin • Huh • Maynard • Vjazovska
Anse Brand

Helvi Annikki Brander-Pitkänen (2. huhtikuuta 1912 Pori – 8. marraskuuta 1996 Kuopio) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Anse Brand ja Anselina Brand.
Brander-Pitkäsen vanhemmat olivat konttoripäällikkö Werner Brander ja Martta Katarina Hiitola. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Raahen opettajaseminaarista 1934. Brander-Pitkänen oli naimisissa 1941–1992 kansakoulunopettaja Yrjö Albin Pitkäsen kanssa. Hän asui Vehmersalmella 1946–1970 ja vuodesta 1970 Kuopiossa.
Brander-Pitkänen kirjoitti nimimerkillä Anse Brand 1700- ja 1800-lukujen Raaheen sijoittuneen historiallisen sukuromaanin Merikaupungin Lackefeltit joka kertoi Lackefeltien ja Wernerbrandien kauppias- ja laivanvarustajasukujen vaiheista.
Teoksia

Nimimerkillä Anselina Brand:
Oodi meren kaupungista : taru memoaareista. Pohjoinen, Oulu 1975
Nimimerkillä Anse Brand:
Merikaupungin Lackefeltit : historiallinen romaani. Pohjoinen, Oulu 1985
Androtion (kirjailija)

| Androtion> Ἀνδροτίων.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: viimeistään 300-luku eaa.
Kuollut: viimeistään 200-luku eaa.
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi?
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Androtion (m.kreik. Ἀνδροτίων, Androtiōn; n. 300/200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen maanviljelystä kirjoittanut kirjailija. Theofrastos viittaa häneen, minkä perusteella hän on elänyt viimeistään klassisen kauden lopun ja hellenistisen kauden alun tienoilla.
Maastopyöräily

Maastopyöräilijä XC-kilpailussa.
Maastopyöräily on polkupyöräilyä vaihtelevassa maastossa kuten poluilla, ulkoilureiteillä tai pyöräilykeskuksissa. Maastopyöräilyä varten suunniteltujen maastopyörien ajo-ominaisuudet mahdollistavat monenlaisessa maastossa ajamisen. Maastopyöräilyn kansainvälistä kilpailutoimintaa hallinnoi Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI, joka järjestää vuosittain maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut. Maastopyöräily on kuulunut olympialaisten ohjelmaan vuodesta 1996 alkaen.
Maastopyörä

Maastopyörän ominaisuuksiin kuuluu tukevampi runkorakenne, ilmatilavuudeltaan isommat nappularenkaat, tehokkaammat jarrut, leveä ohjaustanko sekä ajoasento, joka mahdollistaa pyörän vaivattomamman käsittelyn.
Etujousitetuissa maastopyörissä on runkomallina useimmiten perinteinen polkupyörien kaksoiskolmiomallinen runko. Täysjousitetuissa pyörissä takahaarukka on yhdistetty linkustoon ja iskunvaimentimeen, jotka mahdollistavat takapyörän jouston. Suosituin maastopyörien runkojen ja osien valmistusmateriaali on alumiini keveytensä vuoksi, mutta myös teräksisiä sekä titaaniseosteisia runkoja ja osia valmistetaan. Keskihintaisissa ja kalleimmissa pyörissä käytetään myös hiilikuitua, joka on alumiiniakin kevyempää.
Maastopyörissä oli alun perin halkaisijaltaan pienemmät, 26-tuumaiset (vannehalkaisija 559 mm) pyörät. 26-tuumaisten pyörien rinnalle yleistyi ensin 2000-luvun loppupuolella 29-tuumaiset maastopyörät (29er, vannekoko sama kuin 28" maantiepyörissä, 622 mm). 29 tuuman renkailla varustettu maastopyörä ei ollut aivan yhtä ketterä kuin pienempirenkainen, mutta sen suurempi rengaskoko rullaa paremmin, tarjoa paremman pidon ja ylittää pienet esteet helpommin. Myöhemmin 2010-luvulla tulivat markkinoille välikokoiset 27,5-tuumaiset maastopyörät (650b, vanne 584 mm), joissa on pyritty isomman 29er-rengaskoon tuomien etujen ja pienimmän 26 tuuman rengaskoon näppärän käsiteltävyyden väliseen kompromissiin. Rengaskoko on yleistynyt varsinkin keskipitkällä (~ 120–160 mm) joustomatkalla varustetuissa pyörissä.
Jäykkäperäinen pyörä sopii aloittelijoille, toisaalta täysjoustopyörällä on helpompi ajaa vaativassa maastossa.
Historia

Jo 1900-luvun alun Ranskassa syntyivät cyclocross-kilpailut, jotka sisältivät maastoajoa. Kilpailuissa käytettiin kuitenkin samoja kapearenkaisia kilpapyöriä kuin maantiekilpailuissa, joten pyörää joutui usein kantamaan ja taluttamaan. Cyclocross on edelleen suosittua etenkin Belgiassa ja Hollannissa.
Nykymuotoisen maastopyöräilyn katsotaan syntyneen 1970-luvun alussa Marinin piirikunnassa, Kaliforniassa, kun joukko nuoria alkoi ajaa kilpaa alas polkupyörällä Mount Tamalpais -vuoren rinteitä. Heidän pyörikseen valikoituivat etenkin vanhat, mutta kestäväksi tehdyt paksurenkaiset Schwinn-merkkiset polkupyörät, jotka oli tehty aikoinaan moottoripyörien korvikkeiksi. Pyöristä riisuttiin monet lisävarusteet kuten lokasuojat ja tarakat, jotka eivät kestäneet kovaa alamäkiajoa. Pyöristä käytetiin nimitystä "klunker", joka oli viittaus pyöristä aiheutuvaan voimakkaaseen kolinaan alamäkeen ajettaessa. Pyörät saattoivat painaa yli 20 kiloa ja usein niissä oli vain yksi vaihde, mutta sen ei koettu olevan este, sillä näillä pyörillä ajettiin pääasiassa alamäkeen ja ylös päästiin taluttamalla tai lava-auton kyydillä. Monet kilpailuhenkiset harrastajat alkoivat kuitenkin lisäämään pyöriin tehokkaita rumpujarruja sekä ratasvaihteistoja pärjätäkseen paremmin kilpailussa.
1970-luvun lopulla lajin aktiiviset harrastajat, kuten Joe Breeze, Gary Fisher, Charlie Cunningham, Keith Bontrager ja Tom Ritchey alkoivat kehittää monipuolisemmin maastoon sopivia, vieläkin kestävämpiä pyörämalleja, joilla pystyttiin ajamaan paremmin pyöräkilpailuja Kalifornian kukkuloilla.
Maastopyöräily kaupallistui 1980-luvulla, ja 1990-luvulle saavuttaessa oli Suomessakin saavutettu eräänlainen buumi maastopyörissä. 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa oli maastopyörien jousitustekniikka kehittynyt jo niin pitkälle, että voitiin puhua jo varsinaisesta edusta verrattuna täysjäykkiin maastopyöriin. 2000-luvulla maastopyöräilyssä on tapahtunut erilaistumisen, kun maastopyöräilyyn kehitetään jatkuvasti uusia tyylisuuntauksia.
Kansainvälinen pyöräilyunioni UCI (ransk. Union Cycliste Internationale) tunnusti maastopyöräilyn alajaoksekseen verrattain myöhään, 1990-luvun alussa, vaikka maastopyörillä oli ajeltu kilpaa Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa jo kymmenisen vuotta. Ensimmäiset maailmanmestaruuskisat pidettiin Coloradossa vuonna 1990. Maastoajo otettiin olympiakisojen lajivalikoimaan Atlantan olympialaisiin 1996, alamäkiajo odottelee yhä olympiakelpoisuuttaan.
Vauhtilajit

Alamäkiajossa (engl. Downhill, DH) ajetaan yksitellen kelloa vastaan rata, joka kulkee nimensä mukaisesti alamäkeen. Yksi lasku kestää yhdestä kymmeneen minuuttia, ja rata on ajoteknisesti haastava, sisältäen eri kaltevuuksia, kivikkoa, juurakkoa, kuivaa ja märkää maastoa, hyppyreitä ja pudotuksia. Alamäkipyörä on teknisesti ehkä kaikkein edistyksellisin polkupyörä, vaatimuksena nykyään muun muassa noin 20 senttiä joustoa molemmille pyörille, kestävä rakenne ja kuitenkin alle 20 kilogramman paino. Alamäkiajoa voisi verrata alppihiihdon syöksylaskun ja motocrossin sekoitukseksi. Suomea on edustanut alamäkiajon maailmancupin kärjessä Matti Lehikoinen, toinen jo uransa lopettanut huippunimi on Suomen kaikkien aikojen menestynein pyöräilijä, Katja Repo.
Enduro sisältää elementtejä DH-kilpailuista, mutta endurokilpailut ovat paljon pitempiä, joskus ne kestävät koko päivän. Endurokilpailu jaetaan erikoiskokeisiin. Siirtymät erikoiskokeiden välillä suoritetaan osittain hissillä, osittain lihasvoimin. Suomalaisessa maastopyöräendurossa on sovellettu moottoripyöräenduron kilpailutraditioita. Enduro on voimakkaassa kasvussa myös kansainvälisesti, jonka myötä Suomessakin endurokisojen kellotettavat erikoiskokeet ovat muokkautuneet kohti alamäkiajon tyyppisiä ratoja.
Dual Slalom, 4 Cross ja Mountaincross ovat lajeja, jotka periytyvät alamäkiajosta mutta joissa ajetaan useita kilpailuja kerrallaan (usein pudotuspelinä) lyhyellä radalla ja hieman helpommilla (motocross-tyylisillä) radoilla, mikä tuo näyttävyyttä katsojille. Pyörät ovat kevennettyjä versioita alamäkipyöristä. Niissä on usein jousitus vain etuhaarukassa, ja ne muistuttavat paljolti etäisiä serkkujaan, 20-tuumaisilla renkailla varustettuja BMX-pyöriä. Fyysinen kontakti on näissä lajeissa usein sallittua. Ratoja on useantyyppisiä, esimerkiksi hiekkaratoja ja metsäratoja.
Muut lajit

Polkupyörätrial on polkupyörillä ajettava versio moottoripyörätrialista eli laji, jossa mahdollisimman vähin kosketuksin on selvittävä radasta, jota eivät useimmat edes kävellen selvitä. Trialia ajetaan maastopyörien lisäksi myös 20-tuumaisilla mod-polkupyörillä.
Freeride-maastopyöräily on alamäkipainotteista ajoa, jossa pyritään ajamaan vaativia ajolinjoja, sekä tekemään näyttäviä temppuja. Freeride muistuttaa  vapaalaskua, mutta maastopyörällä. Tärkeä osa freeridea on ajosuorituksista kuvatut videot, joko ajajan tai kuvaajan toimesta. Freeride on vakiintunut tarkoittamaan tavallista vauhdikkaampaa, alamäkeen suuntautunutta maastopyöräilyä, jota voi harrastaa niin luonnossa kuin rakennetulla alueella ja joka on enemmänkin ajamisfilosofia kuin tiukasti rajattu alalaji. 2000-luvulla freeride-pyöräily on kaupallistunut, ja erityisesti suurten virvoitusjuomayhtiöiden mukana on tullut myös freeride-kilpailut, kuten Red Bull Rampage.
Maastopyöräilytapahtumia > Suomessa

Tahko MTB
Aulanko MTB vuodesta 2014 lähtien
EvoMTB
KiipMTB
Syöte MTB
Kirjallisuutta

Jukka Mäennenä: Maastopyöräkirja.  Readme.fi, 2018.  ISBN 9789523215900.
Varhaisia maastopyörämalleja näyttelyssä Yhdysvalloissa.
Dual slalom-kilpailijoita Kaliforniassa vuonna 1988.
Maastopyöräilijöitä cross country -kilpailussa
Cross country -kilpailijoita lähtöviivalla
Maastopyöräsuunnistajan pyörässä on ohjaustankoon kiinnitetty kartta
Maastopyöräilijä alamäkiajo-kilpailussa.