stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palosammutin

ABC-paloluokkiin sopiva jauhesammutin, jonka sammutusteho on 43A 233B.
Palosammutin eli käsisammutin on laite, jonka tarkoituksena on rajoittaa ja sammuttaa tulipaloja. Sammuttimia käytetään alkusammutukseen tilanteissa, joissa palon laajeneminen on mahdollista estää nopealla toiminnalla. Siksi palosammuttimia on hajasijoitettuina useaan paikkaan esimerkiksi kaupoissa ja teollisuudessa, jotta alkava palo voitaisiin saada omin toimin sammutetuksi tai sen laajeneminen estetyksi ennen palokunnan saapumista. Tulipalon syttyessä aikaa ei ole paljon ja on toimittava nopeasti. Suomessa 90 prosentissa kiireellisistä onnettomuustilanteista pystytään toimittamaan apua onnettomuuspaikalle 20 minuutin kuluessa hälytyksestä.
Palosammuttimia on useita erilaisia. Tyyppi valitaan itse oletetun tarpeen tai palomääräysten edellyttämällä tavalla. Oikeanlaisen sammuttimen valinta on tärkeää paitsi sammuttamisen turvallisen onnistumisen vuoksi, myös jotta vältetään tarpeettomia ympäristö- ja materiaalivahinkoja. Suomessa rakennuksen palosammuttimien ja pikapalopostien sekä muiden tarpeellisten sammuttimien määräystenmukaisuutta valvovat palotarkastajat.
Käsisammuttimen väri on Suomessa punainen SFS-EN 3-7 käsisammutinstandardin mukaisesti.
Paloluokat

Tulipalot on jaettu Suomessa SFS-EN 2 -standardin mukaan paloluokkiin palavan aineen perusteella:
A-luokassa aine on kiinteä, tavallisesti orgaaninen, kuitumainen ja hehkuen palava aine, kuten puu, paperi, tekstiili tai hiili.
B-luokassa aine on neste tai nestettä muodostava aine, kuten bensiini, öljy, lakka, terva, dietyylieetteri, etanoli, steariini tai parafiini.
C-luokassa aine kaasu, kuten metaani, propaani, butaani, vety, asetyleeni tai maakaasu.
D-luokassa aine on metalli, kuten alumiini, magnesium, litium, natrium, zirkonium tai näiden seokset.
F-luokassa aine on eläin- tai kasvirasva.
Sammutusteho

Sammuttimeen merkittyjen sammutinluokkien kirjaimet kertovat millaisten aineiden (joista kerrotaan tarkemmin yllä paloluokat-osiossa) sammuttamiseen sammutin sopii. Kirjaimiin A ja B liitetyt luvut kertovat sammuttimen palonsammutustehosta. Mitä suurempia luvut ovat, sitä tehokkaampi sammutin on A- tai B-luokan palojen sammutuksessa. Siten 55A merkitty sammutin sammuttaa kiinteitä paloja tehokkaammin kuin 43A merkitty. Sammutinluokille C, D ja F ei ole Suomessa pakollisesti käytettäviä sammutustehoa osoittavia lukuja, sillä näiden palotyyppien sammumistehon mittauksille ei ole pakollisia standardeja. Sammutinta ostettaessa on huomioitava että sammutusaineen painolla tai tilavuudella ei ole sammuttimen tehonumeron kaltaista suoraa yhteyttä sammuttimen sammutustehoon.
Alla on kerrottu EN 3-7 (2004) standardin mukaisista sammutinluokista tarkemmin, joihin sammutinluokat Suomessa pohjautuvat.
Sammutusteho > A-sammutinluokat

A-sammutinluokat ovat 5A, 8A, 13A, 21A, 27A, 34A, 43A ja 55A, joista 55A omaa parhaimman palavien kiinteiden aineiden sammutustehon.
A-luokan koepalossa sammuttimen pitää sammuttaa tietynkorkuiselle metallipöydälle koottu puutapuli, jonka pituus vaihtelee testin mukaan. Tapuli koostuu noin 500 x 39 x 39 mm särmiömäisistä puukalikoista, jotka on asetettu pöydälle ilmavasti tietyin tasaisin välimatkoin toisistaan. Kalikat pinotaan kerroksittain ja seuraavan kerroksen kalikat on aseteltu ristikkäin suoraan kulmaan suhteessa tätä alempaan kerrokseen. Kerroksia on 14, joten tapulin korkeus on noin 546 mm (39 x 14 mm).
Tapulin alle laitetaan sen sytyttävä palava heptaaniallas. 2 min jälkeen allas vedetään pois. Tapulin annetaan vielä palaa 6 min, minkä jälkeen alkaa sammutus. Sammuttaja liikkuu ja sammuttaa tulen taitonsa mukaan ja yrittää saada mahdollisimman hyvän sammutustuloksen. Sammutusaika ei saa olla pitempi kuin 5 min testitulikoolle 21A tai sitä pienemmille. Suuremmille testitulille 7 min on suurin sammutusaika. Kokeen läpäisemiseksi liekit on sammutettu enimmäisaikarajan sisällä eivätkä ne ilmesty uudelleen 3 min jälkeen. Tietyn kokoisen ja tyyppisen sammuttimen tulee myös toimia tyhjentymättä tietty vähimmäisaika.
Luku A:n edessä on palavan puutapulin pituus desimetreinä (dm). Tapuli on 5 dm leveä ja 5,46 dm korkea. Siten esimerkiksi merkintä 5A tarkoittaa, että sammutin kykenee sammuttamaan 5 x 5,46 x 5 dm3 tapulin – sen tilavuus on siis 136,5 dm3 eli 0,1365 m3. 55A tarkoittaa sitä, että sammutin kykenee sammuttamaan 55 x 5,46 x 5 dm3 tapulin – sen tilavuus on siis 1501,5 dm3 eli 1,5015 m3.
Sammutusteho > B-sammutinluokat

B-sammutinluokat ovat 21B, 34B, 55B, 70B, 89B, 113B, 144B, 183B ja 233B, joista 233B omaa parhaimman palavien nesteiden tai nestemäisten aineiden sammutustehon.
B-luokan testitulet tehdään erikokoisissa lieriömäisissä metallilevystä tehdyissä altaissa. Allas täytetään 1/3 vedellä ja 2/3 heptaanilla tilavuusosuuksina. Liuos sytytetään ja sen annetaan palaa 1 min, jonka jälkeen sammutus aloitetaan 10 sekunnin aikana. Kokeen läpäisemiseksi sammuttimen tulee sammuttaa allas ja sammuttimen tulee toimia sammutinaineesta riippuen tietty minimiaika.
Luku B:n edessä on vesi-heptaaniliuoksen tilavuus litroina. Esimerkiksi 21B altaassa tulen pinta-ala on 0,66 m2 ja liuosta on 21 l. 233B altaassa pinta-ala on 7,32 m2 ja liuosta on 233 l.
Sammutintyypit > Hiilidioksidisammuttimet

Hiilidioksidisammuttimet sammuttavat nestepaloja (B-luokka). Ne sopivat muun muassa joihinkin laboratorio- ja hienomekaanisen teollisuuden palojen sammuttamiseen koska hiilidioksidi ei sotke paloa mahdollisesti ympäröiviä herkkiä laitteita toisin kuin esimerkiksi jauhesammuttimet. Hiilidioksidi sopii myös sähköpalojen sammutukseen esimerkiksi konesaleissa ja sähkötiloissa. Hiilidioksidi ei johda sähköä, ja sammuttimilla voi usein sammuttaa enimmillään 1000 voltin jännitteen omaavia kohteita 1 metrin päästä saamatta sähköiskua. Sammuttimia voi säilyttää kylmässä. Suurin toimiva sammutusetäisyys on usein 1 m.
Hiilidioksidi ei sovi sammutukseen ulkona muun muassa tuulen kaasua hälventävän vaikutuksen vuoksi tai elintarvikerasvapalojen sammuttamiseen. Hiilidioksidin sammutusvaikutus on hyvin lyhytkestoinen. Siten se ei yleensä estä rasvapalojen uudelleensyttymistä.
Sammuttimien ilmaa raskaampi hiilidioksidi tukahduttaa palon syrjäyttämällä siitä hapen. Laajentuva hiilidioksidikaasu on myös kylmää (-75 °C) ja laskee siten palon lämpötilaa alle paloreaktioihin riittävän lämpötilan. Kylmän vuoksi hiilidioksidia ei pidä käyttää ihmisen sammuttamiseen.
Suomessa hiilidioksidisammuttimien yläosan/kaulan tulee olla väriltään harmaa.
Sammutintyypit > Neste- tai vaahtosammuttimet

Neste- tai vaahtosammuttimet sammuttavat kiinteitä ja nestepaloja (AB-luokka). Toinen näistä sammutintyypeistä toimii nestemäisellä vaahdolla ja toinen nesteellä. Sammuttimet sopivat erityisesti asuntoihin, toimistoihin ja julkisiin paikkoihin, koska ne sotkevat paljon vähemmän kuin jauhesammuttimet. Jälkisiivous on siten jauhesammuttimia helpompaa, myös ilkivaltatapauksissa joissa sammutinta käytetään sotkemiseen. Sammutinta voi ehkä käyttää sähköpaloihin, mutta sähköturvallisuus tulee tarkistaa sammuttimen käyttöohjeista. Suurin toimiva sammutusetäisyys on usein 3 m.
Neste- tai vaahtosammuttimia ei voi yleensä säilyttää kylmässä eli alle 0 °C:n, mutta erityisiä jopa -30 °C kylmäsäilytystä kestäviä sammuttimia on saatavilla. Neste- ja vaahtosammuttimet ovat jauhesammuttimia kalliimpia.
A-luokan vaahtosammuttimissa sammutusaineena on vesi, johon on lisätty veden pintajännitystä alentavia aineita. Tällöin vesi voi paremmin tunkeutua huokoiseen palavaan aineeseen tulta tukahduttaen. B-luokan sammutinaineet pystyvät lisäksi kellumaan palavan nesteen pinnalla muodostaen kalvon, joka eristää tulta ruokkivan ilman ja palavien aineiden yhteyden toisiinsa.
Nesteiden ja vaahtojen koostumuksen ovat moninaisia ja ovat usein osin tuotesalaisuuksia. Yhdessä B-luokan vaahtoseoksessa ainesosia ovat hydrolysoitu proteiini, glykolipohjaiset liuottimet, pinta-aktiivinen fluoriyhdiste, epäorgaaniset suolat ja vesi (yli 70 %), heksyleeniglykoli (17 %), etyleeniglykoli (13 %) ja diklorofeeni (0,02 %). Tässä esimerkissä jäätymispistettä laskevat suolat ja hyvin kylmässäkin jäätymättömät glykolit mahdollistavat seosta sisältävän sammuttimen säilytyksen alimmillaan -28 °C:ssa, joka on nestesammuttimille poikkeuksellista. Eräässä nesteseoksessa ainesosia ovat kaliumkarbonaatti (yli 30 %), kaliumasetaatti (18 %) vesi (52 %).
Ponnekaasuna neste- ja vaahtosammuttimissa, mutta myös lähes kaikissa muissa sammutintyypeissä käytetään typpeä.
Sammutintyypit > Jauhesammuttimet

Jauhesammuttimet sammuttavat useimmiten kiinteitä, neste- ja kaasupaloja (ABC-luokka). Harvat sammuttimista eivät tosin sovi kiinteille ja kuuluvat BC-luokkaan. Jauheet ovat turvallisia sähköpalojen sammutuksessa. ABC-jauheet sopivat erityisesti teollisuuteen, tulityöpaikkoihin, korjaamoihin ja palavien nesteiden/kaasujen varastoihin, mutta myös koteihin ja kokoontumis- tai liiketiloihin sekä joihinkin sokkeloisiin tiloihin kuten moottoreihin (autot, veneet). Sammuttimia voidaan varastoida kylmässä. Suurin toimiva sammutusetäisyys on usein 3 m.
Jauhesammuttimet sotkevat runsaasti, joten tämä tulee huomioida julkisissa tiloissa joissa voi esiintyä ilkivaltaista sotkemista. Jauhe on usein myös syövyttävää ja voi vaurioittaa esimerkiksi huoneessa helposti pölypilvenä levitessään elektroniikkaa. Jauhepöly voi myös haitata näkemistä palavassa huoneistossa.
Jauheet sammuttavat palon lähinnä hajoamalla kuumassa lämpöä sitovin (endotermisin) reaktioin jäähdyttäen siten paloa: tämä on merkittävin vaikutus B- ja C-luokan palojen sammutuksessa. Sulfaatti- ja fosfaattijauheet myös tukahduttavat paloa muodostamalla paloalueelle epäorgaanisten yhdisteiden polymerisaation kautta muodostuneen kalvon: tämä on merkittävin vaikutus A-luokan palojen sammutuksessa. Jotkin jauheet myös hajoavat paloa tukahduttavaksi typeksi, vedeksi ja hiilidioksidiksi.
ABC-luokan sammuttimissa pääainesosina on usein ammoniumdivetyfosfaattia ja ammoniumsulfaattia. Ammoniumsulfaatti hajoaa 336–339 °C:ssa, ja 355–357 °C:ssa muuntuu ammoniakiksi ja ammoniumvetyfosfaatiksi. Lämpötilan noustessa lisää vapautuu typpeä, vettä, rikkidioksidia ja rikkitrioksidia. Muodostuvat ammoniakki, typen oksidit ja fosforin oksidit ovat syövyttäviä ja voivat ärsyttää keuhkoja. Typpiyhdisteiden, kuten muodostuvien nitraattien, palaessa on myös mahdollista, että syntyy myrkyllistä syaanivetyä.
BC-luokan sammuttimissa pääainesosina on usein natriumvetykarbonaattia ja kalsiumkarbonaattia. Natriumvetykarbonaatti hajoaa lämpötilassa 100–200 °C natriumkarbonaatiksi, vedeksi ja hiilidioksidiksi. Natriumkarbonaatti hajoaa natriumoksidiksi ja hiilidioksidiksi noin 660 °C:ssa. Kalsiumkarbonaatti puolestaan hajoaa kalsiumoksidiksi ja hiilidioksidiksi lämpötilassa 600–900 °C jauheen raekoosta riippuen. Toisissa BC-sammuttimissa on kaliumvetykarbonaattia, joka hajoaa 100–200 °C:ssa vedeksi, hiilidioksidiksi ja kaliumkarbonaatiksi. Kaliumkarbonaatti hajoaa hiljalleen kaliumoksidiksi ja hiilidioksidiksi. Eri karbonaattiyhdisteiden palaessa voi muodostua häkää.
Jauheissa on myös sammutteen ulosvirtausnopeutta lisääviä liukasteita ja koostumusta parantavia paakkuuntumisenestoaineita.
Sammutintyypit > Rasvapalosammuttimet

Elintarvikerasvapalosammuttimet sammuttavat kasvi- ja eläinrasvapaloja, mutta myös palavia nesteitä ja kiinteitä aineita (ABF-luokka). Ne sopivat erityisesti keittiöihin, joissa on rasvakeitin.
Toisin kuin neste- tai vaahtosammuttimissa, F-luokan sammutteilla kemiallinen reaktio saa aikaan vaahtoa palavan pinnan päälle, jolloin sammuttavana mekanismina on palokaasujen eristäminen ja tukahdutus.
Sammutintyypit > Metallipalosammuttimet

Metallipalosammuttimet sammuttavat metallipaloja (D-luokka) jauheseoksilla. Omanlaisiaan sammuttimia tarvitaan, sillä metallit voivat reagoida kiivaasti muunlaisten sammutinaineiden kanssa: esimerkiksi natrium reagoi kiivaasti veden kanssa räjähtävää vetyä synnyttäen.
Sammutusaineiden vaikutus perustuu tukahduttamiseen, sillä metallien palaminen tapahtuu niiden pinnalla (metallit eivät ole huokoisia). Pääainesosina ovat yleensä epäorgaaniset suolat. Na-, K- ja Mg-palojen sammutukseen käytetään esimerkiksi KCl, NaCl ja BaCl2 seosta. Li sammutukseen käytetään vaikkapa LiCl, ZrSiO4 tai Cu seosta. Myös grafiittijauhetta käytetään Li-, Na-, Mg- ja Zr-paloihin. Sammutusaineiden koostumukset kuitenkin eri valmistajilla vaihtelevat suuresti.
Sammutintyypit > Vesisammuttimet

Vedellä sammutetaan kiinteän materiaalin paloja (A-luokka). Pumpattavat sankoruiskut sopivat erityisesti asuntoihin, mökeille ja leiripaikkoihin. Vesi ei sovi sähkö- tai rasvapalojen sammuttamiseen, eikä täytettyjä sankoruiskuja voi säilyttää pakkasessa. Sankoruiskun sijaan voidaan myös käyttää vielä yksinkertaisempaa sankojen ja ison vesitynnyrin yhdistelmää tai isoissa kiinteistössä pikapalopostia.
Tarkastus

Sammuttimien tarkastukset, huollot ja uudelleentäytöt kuuluvat valtuutetuille sammutinhuoltoliikkeille. Monet sammuttimet ovat paineastioita ja niissä on mittari, joka osoittaa onko astiassa tarpeeksi painetta vai ei. Mittarin lukeman ja sammuttimen ulkoisen kunnon voi tarkastaa itse, mutta sammutin tulee silti tarkastuttaa ja huoltaa sammutinhuoltoliikkeessä alla kerrotuin aikavälein. Tarkastukset ja huollot koskevat kaikkia sammuttimia, myös kotona, autossa ja veneessä olevia sammuttimia.
Suomen lain mukaan "käsisammuttimen tarkastus on tehtävä vuoden välein, jos käsisammutinta säilytetään paikassa, jossa se on alttiina sammuttimen toimintakuntoon vaikuttaville tekijöille kuten kosteudelle, tärinälle, lämpötilojen vaihtelulle tai pakkaselle. Käsisammuttimen tarkastus on tehtävä kahden vuoden välein, jos käsisammutinta säilytetään kuivissa ja tasalämpöisissä sisätiloissa. Ensimmäisen tarkastuksen ajankohta määräytyy käsisammuttimen valmistusajankohdasta".
Tarkastusten lisäksi on tehtävä sammuttimen huolto. Lain mukaan vaahto-, neste-, ja rasvapalosammuttimien huoltoväli on 5 vuotta. Muilla sammuttimilla huoltoväli on 10 vuotta.
Lisäksi lain mukaan käsisammutin on huollettava jokaisen käyttökerran jälkeen. Käsisammutin on huollettava myös silloin, kun tarkastus antaa siihen aihetta, kuitenkin vähintään valmistajan tai maahantuojan ohjeissa mainituin huoltovälein.
Käytännössä kuitenkin uuden sammuttimen hankkiminen on usein halvempaa kuin useimmat huoltotoimenpiteet.
Spraymallisia aerosolisammuttimia ei ole standardoitu, eikä niitä tarvitse tarkastuttaa. Laki ei edellytä niiden tehon testaamista riippumattomasti ennen kaupassa myyntiä ja niiden sammutusteho voi usein myös olla heikko pienen koon vuoksi.
Pakollisuus Suomessa > Vesikulkuneuvot

Palosammutin vaaditaan, jos vesikulkuneuvossa on liekillä toimiva polttolaite, sisäkone tai yli 25 kilowatin (34 hevosvoiman) perämoottori. Sammuttimen on oltava standardin EN 3 mukainen ja teholuokaltaan vähintään 8A 68B. Kaupallisia kalastusaluksia koskevat edeltävästä säädoksestä eriävä asetus eräiden kalastusalusten turvallisuudesta (65/2000).
Pakollisuus Suomessa > Autot

B-ajokorttiluokan henkilöautoissa ei tarvitse olla sammutinta.
Linja-autoissa tulee olla vähintään luokkaa ABE-II oleva sammutin, joka on sijoitettu kuljettajan paikan läheisyyteen siten, että se on helposti myös matkustajien saatavissa.
Kuorma-autoissa, joissa kuljetetaan vaarallista ainetta, tulee olla ohjaamossa vähintään yksi (2 kg) ja perävaunussa tai varusteissa kaksi (6 kg) käsisammutinta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palosammutin Wikimedia Commonsissa
Sähköpalon sammutus hiilidioksidilla. Torvimainen suutin ja diffuusori on suunniteltu lumenmuodostuksen (kuvassa näkyy jäähileitä) ja kantomatkan suurentamiseen. Diffuusori myös suojaa käyttäjää vapautuvan kaasun kylmyydeltä.
Vaahtosammuttimen käyttöä.
Jauhesammuttimen käyttöä. Suutin on suunnattu oikeaoppisesti liekkien juureen sammutusvaikutuksen kohdentamiseksi.
Sankoruisku.
Painemittari. Viisarin ollessa vihreällä alueella, painetta on tarpeeksi (ellei viisari ole jumissa).
Spraysammutin.
Matti Rönkä

| Matti Rönkä |
| --- | --- |
 Rönkä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1959 (ikä 65) Kuusjärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  toimittaja uutistenlukija kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Tappajan näköinen mies (2002)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rönkä Akateemisessa kirjakaupassa kirjan ja ruusun päivänä 2006.
Matti Rönkä (s. 9. syyskuuta 1959 Kuusjärvi) on suomalainen eläkkeellä oleva toimittaja ja uutistenlukija, joka työskenteli Yle Uutisissa vuosina 1990–2024. 2000-luvulta lähtien hän on tullut tunnetuksi myös kirjailijana.
Rönkä kertoi helmikuussa 2024 jäävänsä eläkkeelle 64-vuotiaana. Hänen viimeinen uutislähetyksensä oli 28. helmikuuta.
Ura > Toimittaja

Rönkä on valmistunut toimittajaksi Sanoman toimittajakoulusta ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 2013 Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut valitsi hänet Vuoden yhteiskuntatieteilijäksi.
Yleisradiossa Rönkä aloitti uransa vuonna 1990 ja on toiminut muun muassa uutispäällikkönä, minkä lisäksi hän toimi Ylen vaalilähetysten juontajana ja tuotannossa vuosina 1992–2024. Ylen uutistenlukijana hän aloitti vuonna 2003. Ennen Yleä hän työskenteli muun muassa uutistenlukijana MTV:llä vuodesta 1987, urheilutoimittajana Helsingin Sanomissa sekä toimittajana Radio Ykkösessä ja Insinööriuutisissa.
Ura > Toimittaja > TV-toimittajan uran jälkeen

Rönkä palasi televisioon tammikuussa 2025 esiintymällä TV1:n Hengaillaan-visailuohjelman tuomarina.
Ura > Kirjailija

Röngän kirjoja on myyty arviolta 300 000 kappaletta ja niiden käännösoikeuksia on myyty 20 maahan.
Röngän esikoisromaani Tappajan näköinen mies ilmestyi vuonna 2002. Se valittiin saksalaisella KrimiWelt-dekkarilistalla vuoden 2007 kolmanneksi parhaaksi rikosromaaniksi kansainvälisessä luokassa. Vuonna 2003 ilmestyi Röngän toinen romaani Hyvä veli, paha veli ja syksyllä 2005 kolmas teos nimeltään Ystävät kaukana. Suomen dekkariseura palkitsi sen Vuoden johtolanka -palkinnolla vuonna 2006. Vuonna 2007 Rönkä sai teoksesta myös parhaalle pohjoismaiselle dekkarille myönnettävän Lasiavain-palkinnon.
Neljäs Kärppä-romaani Isä, poika ja paha henki ilmestyi vuonna 2008 ja viides romaani Tuliaiset Moskovasta vuonna 2009. Samana vuonna Gummerus myönsi Röngälle Kalle Päätalo -palkinnon tunnustuksena kansainvälisestä menestyksestä.
Vuonna 2015 julkaistiin hänen romaaninsa Eino ja vuonna 2017 romaani Yyteet.
Röngän kirjojen käännösoikeuksia on myyty kahteenkymmeneen maahan, ja 15 saksalaistoimittajan ryhmä matkusti helmikuussa 2010 Suomeen Viktor Kärpän jalanjäljillä. Röngän romaaneja on kääntänyt saksaksi Gabriele Schrey-Vasara.
Rönkä on osuuskuntamuotoisen kustantamo Crime Timen perustajajäsen.
Yksityiselämä

Rönkä on syntynyt Kuusjärvellä ja asuu Helsingissä. Röngän isä oli linja-autonkuljettaja ja äiti työskenteli postissa. Röngän isä kuoli syöpään Röngän ollessa vain 13-vuotias.
Röngän entinen puoliso on Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja ja kirjallisuuskriitikko Suvi Ahola. He erosivat vuonna 2011. Heillä on kaksi biologista lasta, Otto Rönkä ja Reetta Rönkä, jotka ovat myös toimittajia, sekä vuonna 1997 venäläisestä lastenkodista adoptoitu CP-vammainen poika. Rönkä seurusteli useita vuosia ohjaaja Johanna Vuoksenmaan kanssa, mutta he erosivat keväällä 2020.
Teokset

Viktor Kärppä -sarja
Tappajan näköinen mies.  Helsinki:  Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-6093-0
Hyvä veli, paha veli.  Helsinki:  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6440-5
Ystävät kaukana.  Helsinki:  Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6981-4
Isä, poika ja paha henki.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7525-6
Tuliaiset Moskovasta.  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-7988-9
Väärän maan vainaja.  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8584-2
Levantin kyy.  Helsinki:  Gummerus, 2013.  ISBN 978-951-20-9310-6
Uskottu mies.  Helsinki:  Gummerus, 2019.  ISBN 978-951-24-1520-5
Muut
Mies rajan takaa.  (Kokoelma kolmesta ensimmäisestä Kärppä-romaanista)  Helsinki:  Gummerus, 2005.  ISBN 978-952-459-803-3
Eino.  Helsinki:  Gummerus, 2015.  ISBN 978-951-24-0071-3
Yyteet.  Helsinki:  Gummerus, 2017.  ISBN 978-951-24-0751-4
Surutalo.  Helsinki:  Gummerus, 2021.  ISBN 978-951-24-2134-3
Aiheesta muualla

Matti Rönkä Kirjasampo.fi:ssä
Matti Röngän haastattelu, Kirjastokaista-video
Matti Röngän porttiteoria Yle Elävä arkisto.
Matti Rönkä Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video
Puoli Seitsemän -vierailu 26.2.2024
Viimeinen uutislähetys 28.2.2024 klo 20.30
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Ritva  Yle 
Muut:  IdRef
Lyckselen piiri

| Lyckselen piiri |
| --- | --- |
 Lyckselen kirkko
 fiLyckselen piiri 
 64°35′53″N, 18°40′34″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Lappi
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Lyckselen kunta
Piirikoodi:  324006
Väestö
Väkiluku (2022):  11 531 
Lyckselen piiri (ruots. Lycksele distrikt) sijaitsee Lyckselen kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 11 531  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
| n k Västerbottenin läänin piirit |
| --- | --- |
Bjurholmin kunta:  Bjurholmin piiri 
Dorotean kunta:  Dorotean piiri  Risbäckin piiri 
Lyckselen kunta:  Björkselen piiri  Lyckselen piiri  Örträskin piiri 
Malån kunta:  Malån piiri 
Nordmalingin kunta:  Nordmalingin piiri 
Norsjön kunta:  Norsjön piiri 
Robertsforsin kunta:  Bygdeån piiri  Nysätran piiri (Västerbotten)  Robertsforsin piiri 
Skellefteån kunta:  Bolidenin piiri  Bureån piiri  Burträskin piiri  Bysken piiri  Fällforsin piiri  Jörnin piiri  Kalvträskin piiri  Kågedalenin piiri  Lövångerin piiri  Skellefteån maalaispiiri  Skellefteån Sankt Olovin piiri  Skellefteån Sankt Örjanin piiri 
Sorselen kunta:  Gargnäsin piiri  Sorselen piiri 
Storumanin kunta:  Stenselen piiri  Tärnan piiri (Lappi) 
Uumajan kunta:  Holmsundin piiri  Holmönin piiri  Hörneforsin piiri  Sävarin piiri  Tavelsjön piiri  Tegin piiri  Uumajan kaupunkipiiri  Uumajan maalaispiiri  Uumajan Marian piiri  Ålidhemin piiri 
Vilhelminan kunta:  Vilhelminan piiri 
Vindelnin kunta:  Vindelnin piiri  Åmselen piiri 
Vännäsin kunta:  Vännäsin piiri 
Åselen kunta:  Fredrikan piiri  Åselen piiri 
Lyckselen kunnan piirit
Claudia Black

| Claudia Black |
| --- | --- |
 Claudia Black jakamassa nimikirjoituksia saksalaisessa FedCon-tapahtumassa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1972 (ikä 52)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
www.claudiablackonline.com
IMDb 
Elonet
Claudia Black (s. 11. lokakuuta 1972 Sydney) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti rooleistaan scifisarjoissa Farscape ja Tähtiportti.
Aikuisiässään Black on asunut pitkiäkin aikoja Uudessa-Seelannissa ja Euroopassa, varsinkin Lontoossa. Hän on ollut naimisissa vuodesta 2004 ja hänellä on vuosina 2005 ja 2007 syntyneet pojat.
Black on esiintynyt sarjoissa City Life ja A Country Practice. Hän on myös vieraillut useissa televisiosarjoissa kuten Police Rescue, Seven Deadly Sins, Beastmaster, Hercules ja Xena.
Black esitti Farscape-sarjan neljällä tuotantokaudella ja Peacekeeper Wars -minisarjassa sotilas Aeryn Sunia. Sun on ihmisen kaltainen sebacealainen, joka on kasvatettu taistelemaan. Jouduttuaan karkotetuksi oman lajinsa joukosta Sun liittyy vankikarkurien ja maasta eksyneen John Crichtonin seuraan. Claudia Black sai Aeryn Sunin roolista useita scifipalkintoja ja -palkintoehdokkuuksia.
Black esiintyi ensimmäisen kerran vierailevana tähtenä Tähtiportti-sarjassa vuonna 2004 8. tuotantokaudella. Toistuvien vierailujen jälkeen Blackista sai sarjasta vakituisen roolin sen viimeisellä, 10. tuotantokaudella. Black esittää Tähtiportissa Vala Mal Dorania.
Hän on myös ääninäytellyt videopeleissä, kuten Uncharted 2: Among Thieves (myös mo-cap-näyttelijänä), Farscape: The Game, God of War, Lords of Everquest ja Dragon Age: Origins.