stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Justin Metsing Lekhanya

Justin Metsing Lekhanya (7. huhtikuuta 1938 – 20. tammikuuta 2021) oli lesotholainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Lesothon hallituksen johdossa pääministerin paikalla vuosina 1986–1991.
Lekhanya nousi valtaan kaatamalla BNP:n Leabua Jonathanin johtaman hallituksen tammikuussa 1986. Hänen kaudellaan solmittiin tärkeä Lesothon ylänköjen vesivaroja koskeva sopimus Etelä-Afrikan kanssa, ja organisoitiin Lesothon puolustusvoimat. Lekhanya syrjäytettiin seuraavassa sotilasvallankaappauksessa toukokuussa 1991. Myöhemmin hän toimi myös BNP:n johdossa.
Joker: Folie à Deux

| Joker: Folie à Deux |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Todd Phillips
Käsikirjoittaja:  Scott Silver Todd Phillips
Perustuu:  DC Comicsin hahmoihin
Tuottaja:  Todd Phillips Bradley Cooper
Säveltäjä:  Hildur Guðnadóttir
Kuvaaja:  Lawrence Sher
Leikkaaja:  Jeff Groth
Pukusuunnittelija:  Arianne Phillips
Pääosat:  Joaquin Phoenix Lady Gaga
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros. Pictures  DC Studios  Village Roadshow Pictures  Bron Creative  Joint Effort 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Kesto:  138 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 miljoonaa dollaria
Tuotto:  165 miljoonaa $
Edeltäjä:  Joker
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joker: Folie à Deux on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut Todd Phillipsin ohjaama ja käsikirjoittama musikaalitrilleri, joka on jatko-osa vuoden 2019 elokuvalle Joker. Elokuvan päärooliin Jokeriksi palaa aiemmasta osasta tuttu Joaquin Phoenix ja hänen vastanäyttelijänään esiintyy laulaja Lady Gaga roolinaan Harley Quinn.
Elokuvan sai ensi-iltansa 4. lokakuuta 2024.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joaquin Phoenix  | … |  Arthur Fleck / Jokeri   |
|  Lady Gaga  | … |  Harleen "Lee" Quinzel   |
|  Brendan Gleeson  | … |  Jackie Sullivan, Arkhamin vartija   |
|  Catherine Keener  | … |  Maryanne Stewart, Arthurin asianajaja   |
|  Zazie Beetz  | … |  Sophie Dumond, Arthurin entinen naapuri   |
|  Steve Coogan  | … |  Paddy Meyers, televisiojuontaja   |
|  Harry Lawtey  | … |  Harvey Dent, Gothamin piirisyyttäjä   |
|  Leigh Gill  | … |  Gary Puddles, Arthurin entinen työtoveri   |
|  Ken Leung  | … |  Tri. Victor Liu, Arthurin psykologi   |
|  Jacob Lofland  | … |  Ricky Meline, Arthuria ihannoiva Arkhamin potilas   |
|  Bill Smitrovich  | … |  Tuomari Herman Rothwax   |
|  Sharon Washington  | … |  Debra Kane, Arthurin entinen sosiaalityöntekijä   |
|  Alfred Rubin Thompson  | … |  Ernie Bullock   |
|  Connor Storrie  | … |  Arkhamin potilas   |
|  Gattlin Griffith  | … |  Jokerin fani   |
|  Hudson Oz  | … |  Jokeriksi puketunut fani   |
Vastaanotto

Joker: Folie à Deux tuotti avajaisviikonloppunaan kotimaassaan lipputuloina 39,5 miljoonaa dollaria ja ulkomailla 77 miljoonaa dollaria. Variety kuvaili elokuvaa taloudelliseksi pettymykseksi. Elokuvan budjetti oli ollut 200 miljoonaa dollaria ja sen olisi muut kulut huomioon ottaen tarvinnut saada voittoa tehdäkseen lipputuloina noin 450 miljoonaa dollaria.
Rotten Tomatoes antoi elokuvalle arvosanan 33/100 % perustuen 300 arvosteluun. Metacritic antoi elokuvalle arvosanan 45/100 perustuen 61 arvosteluun. CinemaScoren tekemässä katsojakyselyssä elokuvalle annettiin arvosana D. Arvosana oli siihenastisten sarjakuviin perustuvien elokuvien huonoin.
Aiheesta muualla

Joker: Folie à Deux Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bara Issa

| Bara Issa |
| --- | --- |
 Débojärvi kuivaan aikaan heinäkuun alussa. Bara Issa haarautuu keskeltä pohjoiseen.
Alkulähde:  Débojärvi  15°22′25″N, 4°6′42″W
Laskupaikka:  yhtyy Nigerin päähaaraan ennen Diréä  16°9′6″N, 3°28′4″W
Maat:  Mali
Pituus:  200 km
Virtaama:  86,3 m³/s
Bara Issa (myös Bara-Issa, Barra Issa) on Nigerin sivuhaara joen sisämaasuistossa Malissa. Se haarautuu Awoyen luona Débojärven pohjoisosasta, virtaa mutkitellen hiekkadyynien välissä ja yhtyy Nigerin päähaaraan 16 kilometriä ennen Diréä. Saraférén kylän luona Bara Issaan liittyy toinen sivuhaara Koli-Koli. Joen pituus on 200 kilometriä.
Joen virtaus käsittää vuodenajasta riippuen 10–12 prosenttia Débojärvestä lähtevästä vesimäärästä. Awoyessa vuosina 1992–1997 mitattu keskiarvo on 86,3 kuutiometriä sekunnissa. Korkean tulvan aikaan Bara Issan vedet ruokkivat sisämaasuiston itäreunalla olevia järviä. Uomaan kasautuneen hiekan takia joki ei ole kuivana aikana enää liikennöintikelpoinen.
HMS Banshee

| HMS Banshee |
| --- | --- |
 HMS Banshee

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laird, Son and Company, Birkenhead
Kölinlasku:  1. maaliskuuta 1894
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 1894
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1895
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1912
Tekniset tiedot
Uppouma:  290 t (standardi) 345 t (kuormattu)
Pituus:  64,92 m
Leveys:  5,87 m
Syväys:  2,90 m
Koneteho:  4 400 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 x QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
HMS Banshee oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Banshee-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, jolloin sen toimitusajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 1. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 598 ja alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1894. Alus valmistui heinäkuussa 1895.
Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin 1896 Välimeren laivastoon, kunnes se palasi 1911 Britteinsaarille. Alus myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi Wardille Briton Ferryyn.
Elämä koskettimilla

| Elämä koskettimilla> Les portes tournantes |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Francis Mankiewicz
Käsikirjoittaja:  Francis Mankiewicz Jacques Savoie
Tuottaja:  René Malo
Säveltäjä:  François Dompierre
Kuvaaja:  Tamás Vámos
Leikkaaja:  André Corriveau
Pukusuunnittelija:  François Barbeau
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada Ranska
Tuotantoyhtiö:  National Film Board of Canada Association coopérative de productions audio-visuelles
Levittäjä:  Les Films Séville
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elämä koskettimilla (Les portes tournantes) on Francis Mankiewiczin ohjaama kanadalais-ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1988. Naispuolisesta jazzpianistista kertovan elokuvan päähahmoa Céleste Beaumontia näyttelee Monique Spaziani, hänen poikaansa Gabriel Arcand, pojanpoikaansa François Méthé ja tämän äitiä Miou-Miou.
Juoni

Ikääntyvä jazzpianisti Céleste Beaumont alkaa koota muistojaan ja päiväkirjojaan ja lähettää niitä täynnä olevan matkalaukun jo varhain hylkäämälleen pojalle, hiljaiselle taiteilijamiehelle joka ei muista äidistään juuri mitään. Äiti muistelee uransa alkua 1920-luvun mykkäelokuvien säestäjänä, avioliittoaan rikkaan miehen vaimona ja paluuta pianistiksi toisen maailmansodan jälkeisen New Yorkin jazzklubeilla. Matkalaukun käsiinsä saaneet poika ja pojanpoika yrittävät saada selvää Célesten elämän ratkaisuista ja muusikonuran vaatimista uhrauksista.
Vastaanotto

Elokuva oli ehdolla viidessä sarjassa kanadalaisessa Genie-elokuvagaalassa. Voitto tuli puvustuksesta sekä näyttelijä Rémy Girardille sivuosasta. Cannesissa elokuva kilpaili Un certain regard -sarjassa ja sai ekumeenisen juryn erikoismaininnan.lähde?
Elokuva esitettiin Suomessa Yle TV2 -kanavalla huhtikuussa 1992. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Elämä koskettimilla on ajatuksella, huolella ja tunteella tehty laatuelokuva, joka käsittelee ihmisen valintoja ja mahdollisuuksia tarttua tilaisuuteen. Samalla se on hänestä kunnianosoitus musiikille ja mykän filmin aikakaudelle.
Oshikoto

| Oshikoto |
| --- | --- |
 Kirahvi Oshikoton alueella
 Alueen sijainti Namibiassa
Valtio:  Namibia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Omuthiya
Pinta-ala:  38 653 km²
Väkiluku (2023):  257 302
 – väestötiheys:  6,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NA-OT
Oshikoto on yksi Namibian neljästätoista alueesta. Se sijaitsee sisämaassa Namibian pohjoisosassa. Alueen pinta-ala on 38 653 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 257 302 asukasta.
Oshikoton pääkaupunki on Omuthiya. Toinen merkittävä kaupunki on Tsumeb, ja sen ympäristössä on kaivettu kuparia vuosisatojen ajan. Oshikoton pohjoisosa on maanviljelysaluetta, jossa kasvatetaan ennen kaikkea helmihirssiä eli omahangua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oshikoto Wikimedia Commonsissa
Namibian hallinnolliset alueet
Erongo
Hardap
Itä-Kavango
ǁKaras
Khomas
Kunene
Länsi-Kavango
Ohangwena
Omaheke
Omusati
Oshana
Oshikoto
Otjozondjupa
Sambesi
New Yorkin maailmannäyttely (1939)

Vuoden 1939 Maailmannäyttelyn tunnukset: Trylon ja Perisphere.
Näyttelyalueen kartta
New Yorkin vuoden 1939 maailmannäyttely (engl. New York World’s Fair) oli New Yorkissa 30. huhtikuuta 1939 – 31. lokakuuta 1940 järjestetty maailmannäyttely. Näyttely sijaitsi lähes 500 hehtaarin suuruisella Flushing Meadows–Corona Park-puistoalueella Pohjois-Queensissä. Näytteilleasettajia oli 1 500 ja valtioita 33. Maailmannäyttelyn kävijämäärä oli 45 miljoonaa. Aluetta leimasi kaksi rakennusta eli 65 metriä korkea maapallon muotoinen "Perisphere" ja 212 metriä korkea obeliski "Trylon".
Maailmannäyttelyn avajaisiin oli saapunut 206 000 ihmistä. Päivä oli 150 vuotta aiemmin tapahtuneen Yhdysvaltain ensimmäisen presidentin George Washingtonin virkaanastujaispäivä, joka oli tapahtunut tasan 150 vuotta aiemmin silloisessa pääkaupungissa New Yorkissa. Maailmannäyttelyn aikainen Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt avasi maailmannäyttelyn, jota saattoi seurata yli 200 televisiovastaanottimesta, joita oli sijoitettu eri puolille New Yorkia.
Kiina ja Saksa eivät osallistuneet maailmannäyttelyyn. Kiinan poisjättäytymisen syynä oli käynnissä ollut sota Japania vastaan. Hitlerin johtama Saksa ei puolestaan osallistunut maailmannäyttelyyn, koska se piti maailmannäyttelyä Amerikan juutalaisten organisoimana.
Katseet kohti vuotta 1960

Maailmannäyttely avattiin vain vajaa puoli vuotta ennen toisen maailmansodan syttymistä huhtikuun lopussa 1939. Näyttelyn mottona oli "Tulevaisuuden maailman rakentaminen – kaikki katseet tulevaisuuteen", jota täydennettiin näyttelykauden alkaessa maailmansodan ollessa käynnissä vuonna 1940  muotoon "Tulevaisuuden maailman rakentaminen, rauhaa ja vapautta varten – kaikki katseet tulevaisuuteen". Tavoitteena oli tuoda näkymiä siitä, mitä maailma olisi vuonna 1960. Näyttely muodostui seitsemästä teema-alueesta eli liikenne, kommunikaatio, elintarvikkeet, hallinto, tuotanto, terveys ja tiede. Näyttelyalueen rakennuksista on säilynyt 80 vuotta myöhemmin vain New Yorkin kaupungin paviljongin rakennus, joka nykyään on Queens Museum of Art.
Näyttelyssä esiteltiin uusia teknisiä keksintöjä ja tuotteita, kuten televisio, pehmytjäätelö, astianpesukone, fax, Westinghouse Electricin Elektro-robotti sekä videopuhelintoimintaa esittävä puhelimen ja television yhteisratkaisu.
Aallon suunnittelema Suomen osasto

Suomi osallistui myös New Yorkin maailmannäyttelyyn. Suomen osuutta maailmannäyttelyssä kuvasi motto "Finland – the country of freedom and democratic spirit", jolla korostettiin maan vapautta ja demokratiaa. Avajaisten aikaan kireässä maailmantilanteessa halusivat suomalaiset kaikin keinoin osoittaa kuulumistaan länsimaisiin kansakuntiin, ja maailmannäyttelyn Suomen osasto ja siihen liittyvät tapahtumat pyrittiin yhdistämään tähän.
Suomen osasto avattiin 4.5.1939. Suomen virallisena edustajana avajaisissa oli Suomen lähettiläs, ministeri Hjalmar Procopé. Suomen osaston pääkomissaari oli professori K. T. Jutila, komissaarina toimi konsuli Yrjö Paloheimo, hankkeesta vastasi Suomen Messujen toimitusjohtaja Harry Röneholm sekä osaston suunnittelusta arkkitehdit Alvar Aalto vaimonsa Ainon kanssa. Paikalla oli myös pankinjohtaja Rainer von Fieandtin johtama suomalainen kauppavaltuuskunta. Samaan aikaan New Yorkiin oli saapunut myös 70-henkinen suomalainen Mieskuoro Finlandia, joka aloitti Yhdysvaltain pohjoisosiin ja Kanadaan suuntautuneen kolmiviikoisen kiertueensa pitäen kiertueen päätöskonsertin maailmannäyttelyn Suomen paviljongissa. Näyttelypaviljonki oli suosittu tutustumiskohde myös amerikansuomalaisille. Suomen osaston avajaisiin liittyen professori Jutilan johdolla järjestettiin juhlapäivälliset New Yorkin Ritz-Carltonissa. Taiteellisesta ohjelmasta vastasivat Mieskuoro Finlandia ja lausuntataitelija Elli Tompuri, viulutaitelija Kerttu Vanne säestäjänään Astrid Joutseno.
Aaltojen suunnittelussa oli tyypillistä puun käyttö ja puukaaren muotojen esiintuominen. Sisätilan jakajana oli valtava käsittelemättömästä puusta tehty 40 metriä pitkä ja kahdeksan metriä korkea mäntyseinämä. Kuvaseinämä oli kolmijakoinen muodostaen kolme allekkain kulkevaa kuvasarjaa – ylimmäinen maata, keskimmäinen kansaa ja alin työtä kuvaten. Kuvapinnan alla oli työn tulokset eli erilaiset suomalaisen teollisuuden tuottamat tuotteet. Osaston valokuvat olivat tuottaneet Aho & Soldan, jotka tuottivat myös Suomea kuvaavan lyhytfilmin. Kuvakollaasista ja sen toteutuksesta vastasi kuvaaja Eino Mäkinen.
Maailmansodan vaikutukset

Syksyllä 1939 käynnistynyt maailmansota aiheutti muutoksia näyttelyn aikana. Saksan miehittämien Puolan ja Tšekkoslovakian paviljonkeja ei avattu enää näyttelykauden 1940 aikana. Neuvostoliitto itse sulki paviljonkinsa vuoden 1939 kauden jälkeen. Näyttelyn päättyessä useille näyttelyssä mukana olleella henkilöllä oli vaikeus palata kotimaahansa. Niinpä osa heistä jäi pitemmäksi aikaa tai pysyvästi Yhdysvaltoihin. New Yorkin pormestari Fiorello La Guardia hankki Puolan paviljongissa olleen Puola-Liettuan kuningasta Jagiełłonia esittäneen patsaan ja siirsi sen New Yorkin Keskuspuistoon, jossa se on edelleen.
Vuosien 1939–1940 maailmannäyttelyn alue Flushing Meadows–Corona Park toimi myös seuraavan vuosina 1964–1965 New Yorkissa järjestetyn maailmannäyttelyn pitopaikkana.
Kuvia

Filmi vuoden 1939 New Yorkin maailmannäyttelystä
Westinghousen Electro-robotti
Tulevaisuuden kaupungista
Westinghouse Tower
Neuvostoliiton-paviljonki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Yorkin vuoden 1939 maailmannäyttely Wikimedia Commonsissa
Vuoden 1939 maailmannäyttelyn web-sivu
New Yorkin maailmannäyttely 1939, Kuva, 05.01.1938, nro 1, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tietenkin maailman suurin, Suomen Kuvalehti, 30.04.1938, nro 17, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
... ja niin syntyy huomispäivän maailma!, Helsingin Sanomat, 30.04.1939, nro 115, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen näyttelyosaston avajaiset New Yorkissa, Helsingin Sanomat, 14.05.1939, nro 128, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Uudet kuvat New Yorkin "Suomesta", Suomen Kuvalehti, 01.07.1939, nro 26, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen paviljonki, Helsingin Sanomat, 09.07.1939, nro 180, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen osasto New Yorkin maailmannäyttelyssä. Arkkitehdit Aino ja Alvar Aalto, Arkkitehti, 01.08.1939, nro 8, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Amerikkalainen vuoden 1939 postimerkki kuvaa maailmannäyttelyn tunnuksia Trylonia ja Perisphereä.
Suomen paviljonki – kuvaseinämä, osa arkkitehtipariskunnan Aino ja Alvar Aalto suunnittelemasta kuvaseinämästä. Kuvaseinämä muodostui kolmesta allekkaisesta kuvasarjasta – maa, kansa ja työ. Kuvapinnan alla oli työn tulokset eli erilaiset suomalaisen teollisuuden tuottamat tuotteet.
Kenttätykistörykmentti 3 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 3 (KTR 3 tai KTR3) oli Suomen armeijan tykistöyksikkö, joka perustettiin jatkosodan alkaessa. Se liitettiin osaksi 5. divisioonaa.
Perustaminen ja keskittäminen

Suomen armeijan liikekannallepano alkoi yleisinä harjoituksina 17. kesäkuuta 1941. Rykmentti perustettiin osin palveluksessa olevista varusmiehistä ja pääosin Hämeestä palvelukseen kutsutuista reserviläisistä. Rykmenttiin kuuluivat:
Esikunta ja Esikuntapatteri
I Patteristo (I/KTR 3) koottiin Hämeenlinnan seudun reserviläisistä. Patteriston ensimmäiseksi komentajaksi määrättiin majuri Jarl von Konow
II Patteristo (II/KTR 3) perustettiin välirauhan aikaisen 2. prikaatin patteristosta (Psto/2. Pr.) sodanajan vahvuuteen täydentämällä. Komentajaksi määrättiin everstiluutnantti Hermes Linnapuomi
III Patteristo (III/KTR 3) koottiin Forssan seudulta ja sen ensimmäiseksi komentajaksi määrättiin kapteeni Tapio Yrjö-Koskinen
patteriston esikunta koottiin Forssassa Linikkalan yhteiskoululla ja sijoitettiin Kuhalan kansakoululle
7. patteri koottiin myös Linikkalan yhteiskoululla ja sijoitettiin Uudenkylän kansakoululle
8. patteri koostui pääosin Taipalsaaren Sarviniemen varuskunnassa olevista varusmiehistä
9. patteri koottiin Linikkalan yhteiskoululla ja sijoitettiin Hakalan kartanoon.
.
Forssassa perustetut joukot marssitettiin Matkun asemalle, mistä lähti juna 20. kesäkuuta Valkealaan. Joukot purettiin Kirjokiven asemalla, jonne ne saapuivat 22. kesäkuuta. Patteristo ilman 8. patteria lähti edelleen Mikkelin, Pieksämäen, Varkauden ja Joensuun kautta Hammaslahteen, jonne saavuttiin 1. heinäkuuta. Sarviniemessä olevalle 8. patterille oli 13. kesäkuuta alkanut marssiharjoitus, joka päättyi Luumäen asemalle. Patteri jatkoi junalla Hammaslahteen, missä se liittyi patteristoonsa. Patteristo lähti marssien Kiihtelysvaaran ja Tuupovaaran Öllölän kautta Korpiselkään lähemmäs raja-aluetta.
Keskittäminen ja sodan alun tehtävä

Rykmentin II patteristo alistettiin 19. kesäkuuta 1941 10. divisioonalle, joka ryhmitettiin suojajoukkona Nuijamaalle. Patteristo marssi Saimaan kanavan vartta asemiin Nuijamaalle, missä tarkkuutettiin patteriston 76 K 02 ja 122 H 10 -tykit sekä henkilökohtaiset aseet. Patteristo siirtyi 27.7. asemiin Rautjärven Miettilään tukemaan 18. divisioonaan kuuluvaa Jalkaväkirykmentti 27:ää 31. heinäkuuta aloittamaa hyökkäystä. Hyökkäys johti Ilmeen kylän valtaamiseen 4. elokuuta.
Loppuosa rykmentistä määrättiin 5. divisioonan tykistöksi ja kuljetettiin 29. kesäkuuta 1941 Tohmajärvelle. II patteristo jäi suorittamaan suojajoukkotehtäväänsä.
Komentajat

Rykmentin komentajina olivat:
everstiluutnantti Kaarlo Somerto 20. kesäkuuta 1941 - 27. syyskuuta 1942
eversti Erik Hülphers 27. syyskuuta 1942 - 20. marraskuuta 1944
Kolmannelle patteristolle osoitettiin kalustoksi 155 H/17. Kuvassa Suomen Tykistömuseon 155 H/17 edestä
Bar (Ukraina)

| Bar Бар |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Bar
 Koordinaatit: 49.0740°N, 27.6739°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Vinnytsjan alue
Piiri:  Žmerynkan piiri
maininta:  1425 (nimellä Rov)
Magdeburgin oikeudet:  1540
Väkiluku (2021)  ():  15 775
 
 https://bar-city.gov.ua/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bar (ukr. Бар) on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen Žmerynkan piirissä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15 775 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 asukkaita oli 17 284. Bar on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Žmerynkan piiriin; tätä ennen se oli Barin piirin  hallintokeskus.
Paikkakunta mainitaan historiallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1425 nimellä Rov. Puolan kuningatar Bona antoi sille nimen Bar vuonna 1537; sinne rakennettiin tuolloin linnoitus. 1630-luvulla Guillaume Le Vasseur de Beauplan rakensi linnan paikkakunnalle. Barin sijainti Puolan ja Turkin välillä merkitsi että siellä taisteltiin usein.
Lapsia ja nuorisoa Barin keskusaukiolla.
Ukrainan itsenäisyyspäivän juhlayleisöä Barissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bar (Ukraina) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Tšekki 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine
Banaani Joe

| Banaani Joe> Banana Joe |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stefano Vanzina
Käsikirjoittaja:  Mario Amendola Bruno Corbucci Bud Spencer Stefano Vanzina
Tuottaja:  Josi W. Konski
Säveltäjä:  Guido De Angelis Maurizio De Angelis
Kuvaaja:  Luigi Kuveiller
Leikkaaja:  Raimondo Crociani
Tuotantosuunnittelija:  Francesco Bronzi
Pukusuunnittelija:  Luciano Sagoni
Pääosat:  Bud Spencer
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia Länsi-Saksa
Tuotantoyhtiö:  Derby Cinematografica Lisa Film
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:   1982-03-2525. maaliskuuta 1982 (Länsi-Saksa)  1982-08-2727. elokuuta 1982 (Suomi)  
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Banaani Joe on vuonna 1982 tehty italialais-saksalainen elokuva. Elokuvan nimiroolissa on Bud Spencer joka on myös käsikirjoittanut elokuvaa. Elokuvan on ohjannut Stefano Vanzina.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bud Spencer  | … |  Banaani Joe   |
|  Marina Langner  | … |  Dorianne   |
|  Mario Scarpetta  | … |  Manuel   |
|  Gianfranco Barra  | … |  Torsillo   |
|  Enzo Garinei  | … |  Ingegner Moreno   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kirjoitti elokuvan olevan tavallista budspencermäistä sekoilua ja liukuhihnahuumoria. Hän antoi elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Aiheesta muualla

Banaani Joe Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Mahogany (yritys)

| Mahogany Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1908 2011 (nyk. yhtiö)
Toimitusjohtaja:  Markku Tamminen
Kotipaikka:  Lohja
Toimiala:  metsäteollisuus
Tuotteet:  viilut, erikoisvanerit
Liikevaihto:  1,3 milj. € (2023) 73 milj. markkaa (1973)
Henkilöstö:  17 (2023) 287 (1973)
Tytäryhtiöt:  Soinne Oy (1965–1973)
Sisaryhtiöt:  (entisiä:) Lahden Kovapuuvarasto Oy  Jalokoivu Oy  Impregno Oy 
Omistaja:  Markku Tamminen (2011–)
Kotisivu:  https://www.mahogany.fi
Mahogany Oy on suomalainen puunjalostusyritys, jonka tuotteita ovat erilaiset puuviilut ja vanerit. Yrityksellä on tehdas Lohjan Pitkäniemessä. Nykyinen yritys on perustettu vuonna 2011, mutta alkuperäinen samanniminen jo vuonna 1908. 1900-luvulla yritys toimi Helsingin Ruoholahdessa ja Lauttasaaressa, jossa sillä oli 1940-luvulta alkaen saha ja vaneritehdas.