stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sixten Jernberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sixten Jernberg vuonna 1964. |  Sixten Jernberg vuonna 1964. |  Sixten Jernberg vuonna 1964. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Cortina d'Ampezzo 1956 | 50 km |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | 30 km |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | 50 km |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Cortina d'Ampezzo 1956 | 15 km |  |
|  Hopeaa | Cortina d'Ampezzo 1956 | 30 km |  |
|  Hopeaa | Squaw Valley 1960 | 15 km |  |
|  Pronssia | Cortina d'Ampezzo 1956 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 | 15 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 1958 | 50 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1958 | 4×10 km viesti |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 50 km |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Falun 1954 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Lahti 1958 | 30 km |  |
Edy Sixten Jernberg (6. helmikuuta 1929 Lima, Malung-Sälen – 14. heinäkuuta 2012 Mora) oli ruotsalainen, 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa maailman parhaimpiin kuulunut maastohiihtäjä. Hän on yhdeksänkertainen olympiamitalisti.
Jernberg erikoistui pitkille matkoille. Hän voitti kaksi kertaa niin 50 kilometrin maailmanmestaruuden kuin olympiakullankin. Molemmissa 50 kilometrin olympiakultahiihdoissaan hän oli toiseksi viimeinen matkaan lähtijä. Runsaimman mitalisaaliinsa olympiakisoista – kullan, kaksi hopeaa ja pronssin – Jernberg sai vuonna 1956 Cortina d’Ampezzosta. Viimeisen olympiamitalinsa hän saavutti 1964 kaksi päivää 35-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen.
Jernberg jakoi helmikuussa 1955 Cortinan olympialaisten esikisojen 30 kilometrin hiihdon voiton Neuvostoliiton Vladimir Kuzinin kanssa.
Jernberg oli Ruotsin mestari 20 kertaa. Hän voitti 15 kilometriä seitsemän kertaa eli vuosina 1955–1961, 30 kilometriä kolme kertaa eli vuosina 1957, 1960 ja 1961, 50 kilometriä viisi kertaa eli vuosina 1955–1957, 1960, 1961 sekä 3 × 10 kilometrin viestin IF Liman joukkueessa viisi kertaa vuosina 1956, 1957, 1959, 1960 ja 1964. Vasa-hiihdon Sixten Jernberg voitti vuosina 1955 ja 1960. Vuonna 1956 hänet palkittiin Svenska Dagbladetin kultamitalilla nykyaikaisen viisiottelijan Lars Hallin kanssa. Jernberg oli seiväshyppääjä Ingemar Jernbergin setä.
Jernberg kuoli 14. heinäkuuta 2012 Morassa 83 vuoden ikäisenä. Hän oli sairastellut vuoden ajan.
Arvokisamitalit

Falunin MM-kilpailut 1954
Pronssia 4 × 10 kilometrillä
4. sija 30 kilometrillä
7. sija 15 kilometrillä
12. sija 50 kilometrillä
Cortina d'Ampezzon talviolympialaiset 1956
Kultaa 50 kilometrillä
Hopeaa 15 kilometrillä
Hopeaa 30 kilometrillä
Pronssia 4 × 10 kilometrillä
Lahden MM-kilpailut 1958
Kultaa 50 kilometrillä
Kultaa 4 × 10 kilometrillä
Pronssia 30 kilometrillä
4. sija 15 kilometrillä
Squaw Valleyn talviolympialaiset 1960
Kultaa 30 kilometrillä
Hopeaa 15 kilometrillä
4. sija 4 × 10 kilometrillä
5. sija 50 kilometrillä
Zakopanen MM-kilpailut 1960
Kultaa 50 kilometrillä
Kultaa 4 × 10 kilometrillä
10. sija 30 kilometrillä
Innsbruckin talviolympialaiset 1964
Kultaa 50 kilometrillä
Kultaa 4 × 10 kilometrillä
Pronssia 15 kilometrillä
5. sija 30 kilometrillä
Tykhe

Antiokian Tykhe
Tykhe (m.kreik. Τύχη) oli kreikkalaisessa mytologiassa onnen ja sattuman jumalatar. Hänen vastineensa roomalaisessa mytologiassa on Fortuna.
Taruissa Tykhen sukujuurille annetaan useita selityksiä: joidenkin mukaan hän on Okeanoksen ja Tethyksen tytär, toisten mukaan Hermeen ja Afroditen lapsi. Tykhe esiintyy monissa hellenistisen ajan kolikoissa. Keskiaikaisessa taiteessa Tykhe kuvataan usein kantamassa laivan ruoria ja onnen pyörää.lähde?
Niinikumpu

Niinikumpu on kylä Kiteellä, joka sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Kiteen keskustasta ja reilun kahden kilometrin päässä valtatie 6:sta. Näkyvin kumpualue sijoittuu Lepikonjoen ja Lietsonsuon välimaastoon, jonka korkein kohta on Ulriksberg. Kylää kiertää Sirkkajoki-Lepinkonjoki ja se laskee Ätäsköön. 30° pituuspiiri kulkee kylän läpi.
Historiaa

Lähistöllä on ollut historiallista asutusta kivikaudelta saakka, ja nykyistä asutushistoriaa 1500-luvulta saakka. Koivikossa Niinikummun ja Puhoksen välissä sijaitsee entinen Brandereiden sukutila, joka toimi viime vuosiin saakka maatalousoppilaitoksena. Nykyisin vanhassa päärakennuksessa toimii Koivikon Kievari. Lähellä Niinikummuntien risteystä sijaitsi Karttusten sukutila Karttu-Kakskerta, joka pääsi rapistumaan ja purettiin. Vuonna 1951 rakennettu seurojentalo on myös pahasti rapistunut. Ätäskön rannalla sijaitseva Niinikummun kyläkoulu valmistui vuonna 1929. Peruskoulun ala-asteen opetus lakkasi siellä vuonna 1996. Vuosina 1975 ja 1976 Niinikummussa ajettiin Jyväskylän suurajojen erikoiskoe sekä ja vuonna 1977 Itärallin erikoiskoe. Niinikummun Kyläyhdistys ry perustettiin 1981.
Niinikummun koulu
Lindsey Vonn

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lindsey Vonn vuonna 2010. |  Lindsey Vonn vuonna 2010. |  Lindsey Vonn vuonna 2010. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val d’Isère 2009 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Val d’Isère 2009 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Åre 2007 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Åre 2007 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 2011 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Vail/Beaver Creek 2015 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Sankt Moritz 2017 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Åre 2019 | syöksylasku |  |
Lindsey C. Vonn (o.s. Kildow, s. 18. lokakuuta 1984 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän on syöksylaskun olympiavoittaja sekä syöksylaskun ja supersuurpujottelun maailmanmestari. Vonn on voittanut alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun neljä kertaa (2008–2010 ja 2012). Hänen parhaat saavutuksensa ovat tulleet vauhtilajeista, mutta hän on saavuttanut voittoja myös tekniikkalajeissa.
Arvokilpailut

Ensimmäisissä olympialaisissaan Salt Lake Cityssä 2002 Vonn oli superyhdistetyssä kuudes ja pujottelussa 32:s. Vuonna 2003 hän saavutti hopeaa syöksylaskun nuorten MM-kisoissa.
Bormion MM-kisoissa 2005 Vonn sijoittui syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä neljänneksi sekä supersuurpujottelussa yhdeksänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 Vonn loukkaantui harjoituslaskussa, mutta pystyi kilpailemaan kaksi päivää myöhemmin. Hän sijoittui Super-G:ssä seitsemänneksi, syöksylaskussa kahdeksanneksi ja pujottelussa 14:nneksi. Åren MM-kisoissa 2007 hän saavutti hopeaa syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa.
Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Vonn voitti supersuurpujottelun sekä syöksylaskun maailmanmestaruuden. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti syöksylaskussa kultaa ja supersuurpujottelussa pronssia. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 Vonn sai hopeaa syöksylaskussa ja oli seitsemäs supersuurpujottelussa.
Kaudella 2013–2014 Vonn kärsi loukkaantumisista. Hän jätti maailmancupin kesken eikä osallistunut Sotšin olympialaisiin. Vailin/Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pronssille supersuurpujottelussa, oli viides syöksylaskussa ja 14:s suurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai pronssia syöksylaskussa ja oli viides alppiyhdistetyssä. Saavuttamansa pronssimitalin myötä Vonnista tuli 32 vuoden ja 117 vuorokauden ikäisenä vanhin alppihiihdon MM-mitaleille yltänyt naisurheilija.
Pyeongchangin olympialaisissa 21. helmikuuta 2018 Vonn voitti pronssia syöksylaskussa ja hänestä tuli vanhin nainen, joka on voittanut mitalin olympialaisten alppilajeissa. Supersuurpujottelussa hän oli kuudes.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Vonn voitti MM-kilpailujen syöksylaskusta pronssia. Hän päätti uransa ensimmäisen kerran tähän kilpailuun. Hän teki paluun kaudella 2024–2025 ja sijoittui Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 syöksylaskussa 15:nneksi ja keskeytti supersuurpujottelun.
Vonn on kärsinyt urallaan loukkaantumisista, joiden vuoksi häneltä on jäänyt joitakin arvokisoja väliin.
Maailmancup

Vonn on voittanut 82 maailmancupin osakilpailua. 43 voittoa on syöksylaskusta ja näistä 14 on tullut Kanadan Lake Louisessa kilpailluista syöksykilpailuista. Lisäksi hän on ollut maailmancupin osakilpailuissa 34 kertaa toinen ja 20 kertaa kolmas (kauden 2017–2018 loppuun mennessä).
Kaudella 2007–2008 Vonn voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja syöksycupin, 2008–2009 maailmancupin kokonaiskilpailun, syöksycupin ja supersuurpujottelucupin, 2009–2010 maailmancupin kokonaiskilpailun, syöksylaskun, supersuurpujottelun ja alppiyhdistetyn cupin, 2010–2011 alppiyhdistetyn, syöksylaskun ja supersuurpujottelun cupin, 2011–2012 maailmancupin kokonaiskilpailun, syöksylaskun, supersuurpujottelun ja alppiyhdistetyn cupin ja 2012–2013 syöksylaskun cupin. Kaudella 2014–2015 hän voitti syöksylaskun ja supersuurpujottelun cupin. Kauden 2015–2016 hän joutui jättämään kesken loukattuaan polvensa 27. helmikuuta 2016 Andorran kisassa. Vonn johti tuolloin maailmancupia. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa lopulta toiseksi ja voitti syöksylaskucupin. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on sijoittunut toiseksi myös kaudella 2010–2011 ja kolmanneksi 2014–2015.
Yksityiselämä

Vonn on ollut naimisissa Thomas Vonnin kanssa vuosina 2007–2010. Sen jälkeen hän seurusteli golfaaja Tiger Woodsin kanssa vuosina 2013–2015. Ja NHL-jääkiekkoilija P. K. Subbanin kanssa vuosina 2018–2020, jonka kanssa hän oli myös kihloissa. Vonnilta ilmestyi tammikuussa 2022 elämäkertakirja Rise: My Story.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lindsey Vonn Wikimedia Commonsissa
Naisten syöksylaskun olympiavoittajat
Naisten alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Meemikolikko

Meemikolikko (engl. memecoin) on nettimeemiin perustuva kryptovaluutta.
Ensimmäinen meemikolikko oli Dogecoin. Sen lisäksi suosituimpia meemikolikkoja ovat olleet Shiba Inu ja Pepe. Meemikolikot nousivat suosioon 2020-luvun alussa. Näistä erityisesti menestyi Dogecoin Elon Muskin markkinoidessa sitä. Meemikolikot saattavat saada alkunsa vitseinä, jotka kuitenkin keräävät kiinnostuneita seuraajia. Yleensä ne nähdään pikemminkin viihteellisinä kuin käyttökelpoisina. Meemikolikko kuitenkin perustuu muiden kryptovaluuttojen tavoin lohkoketjuteknologiaan. Usein meemikolikkoon yhdistetään jotain animoitua hahmoa tai eläintä esittävä meemikuva. Kuka tahansa voi luoda lohkoketjualustalle nopeasti oman meemikolikkonsa. Näkyvyys sosiaalisessa mediassa voi luoda meemikolikolle arvoa, joka kuitenkin helposti romahtaa. Matala yksikköhinta ja korkea volatiliteetti ovatkin meemikolikoille tyypillisiä piirteitä.
Meemikolikosta saavat yleensä tuottoja hyvin pian hankkeeseen mukaan lähtevät sijoittajat, jotka usein ovat meemikolikon perustajia, näiden läheisiä tai muita aikaisessa vaiheessa uuteen meemikolikkoon huomionsa kiinnittäneitä. Sijoitetun rahan menettäminen on huomattavan todennäköistä. Tammikuussa 2025 Donald ja Melania Trump toivat markkinoille omat meemikolikkonsa. $TRUMP-meemikolikon arvo nousi kymmeniin miljardeihin dollareihin. Hieman aiemmin oman meemikolikkonsa oli lanseerannut nettipersoona Haliey Welch, jonka meemikolikon arvo nousi 20 minuutiksi lähes puoleen miljardiin dollariin.
Helmikuussa 2025 Keski-Afrikan tasavalta julkaisi virallisen meemikolikkonsa, $CAR, ensimmäisen kolikon, Sangon, epäonnistumisen jälkeen.
Kriittinen massa

Ydinten halkeamisesta vapautuneet neutronit halkovat ytimiä suuressa uraanikimpaleessa enemmän kuin pienessä, koska suuressa kimpaleessa tapahtuu törmäys suuremmalla todennäköisyydellä kuin pienessä. Kriittinen massa saavutetaan helpommin, jos halkeamiskelpoinen uraani tai plutonium ympäröidään neutroniheijastimella.
Plutoniumpallo joka on osittain ympäröity neutroneja heijastavilla volframikarbidilohkoilla. Vuoden 1945 ylikriittisen massan aiheuttaman onnettomuuden toisinto. Koejärjestelyssä oli tarkoitus mitata ylimääräisen lohkon lisäyksen aiheuttamaa säteilyn kasvua, mistä aiheutui ylikriittisen massan synty.
Kriittinen massa on pienin määrä fissiokelpoista materiaalia, jossa itseään ylläpitävä ketjureaktio voi tapahtua. Toisin sanoen se on fissiilistä materiaalista tehdyn kappaleen massan raja-arvo, jossa kappaleen kriittisyys k=1. Kriittisen massan ylittyessä kappaleen kriittisyys k on suurempi kuin 1 (ylikriittinen kappale), ja alittuessa k on alle 1 eli kappale on alikriittinen. Ylikriittisessä kappaleessa tapahtuu (aina) spontaani ja progressiivinen ydinreaktioiden ketjureaktio, jossa atomien ytimiä halkeaa eli fissioituu ja vapautuu energiaa. Vastaavasti alikriittisessä kappaleessa ketjureaktiota ei synny.
Ydinaseen toiminta perustuu kappaleen kriittisen massan ylittämiseen. Kappaleen kriittistä massaa voidaan pienentää ainakin kappaleen muodolla, materiaalilla, isotooppisella puhtausasteella, sekä hetkellisesti myös kappaleen energiatilalla (lämpö/painetila) sekä neutronilähteillä tai heijastimilla. Myös käsitettä kriittinen koko käytetään. Tällöin sovitut muuttujat jätetään huomioimatta tai asetetaan oletusarvoon ja lasketaan tällaisen oletuskappaleen muodostaman pallon halkaisija tai tilavuus. Ylikriittinen kappale voidaan luoda esimerkiksi puristamalla alikriittinen kappale pienempään tilaan räjähteillä. Kriittinen massa liittyy fysikaaliseen käsitteeseen vaikutusala, joka ilmoittaa reaktioiden todennäköisyyden atomiytimien ja ydinhiukkasten vuorovaikutuksissa.
Puhtaan uraani-235:n kriittinen massa on noin 50 kg. Kriittistä massaa voidaan pienentää ympäröimällä kappale heijastinmateriaalilla. Silloin kappaleesta ulos vuotavat neutronit kimpoavat heijastimesta takaisin. Jos uraani-235 ympäröidään 10 cm paksulla berylliumheijastimella, niin kriittinen massa pienenee 14 kg:aan. Plutoniumin kriittinen massa on metallurgisesta rakenteesta riippuen 10–17 kg mutta sopivan heijastimen kanssa vain noin 6–8 kg.
Ydinreaktorin kriittisyys

Ydinreaktorin polttoaineessa on tavallisesti vain 2–5 prosenttia uraani-235:ttä, joten sen kriittinen massa on hyvin suuri. Ydinreaktorit toimivat täsmälleen kriittisen massan kohdalla, eli kasvutekijä on arvossa k=1. Tämä tarkoittaa, että fissioreaktioissa syntyvien neutronien määrä on keskimäärin sama kuin uusien fissioiden aiheuttamiseen kuluvien ja reaktorista karkaavien vapaiden neutronien yhteenlaskettu määrä. Toisin sanoen reaktioiden määrä per aikayksikkö pysyy samana, ja sitä kautta reaktorin teho pysyy vakiona. Reaktorin ylikriittisyys tarkoittaa, että kasvutekijä on yli 1 ja fissioreaktioiden määrä per aikayksikkö kasvaa. Alikriittisessä reaktorissa vastaavasti reaktioiden määrä per aikayksikkö vähenee. Reaktorin kriittisyyttä voidaan nostaa tai alentaa säätösauvoilla. Reaktorin säätämistä helpottaa, että 0,65 prosenttia fissiossa syntyvistä neutroneista on viivästyneitä ja ne vapautuvat vasta keskimäärin 13 sekuntia fission jälkeen. Ilman viivästyneitä neutroneita reaktori ei olisi kriittinen, mutta niiden kera se on. Viivästyneet neutronit hidastavat reaktorin tehon muutoksia.
Marko Pjaca

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. toukokuuta 1995
Syntymäpaikka: Zagreb, Kroatia
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 186 cm
Paino: 81 kg 
Seura
Seura: Rijeka
Junioriseurat
2004–2009: Dinamo Zagreb
2009–2010: ZET
2010–2011: Lokomotiva
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2014 | Lokomotiva | 49 | (9) |
| 2014–2016 | Dinamo Zagreb | 61 | (19) |
| 2016–2023 | Juventus | 14 | (0) |
| 2018 | → Schalke 04 | 7 | (2) |
| 2018–2019 | → Fiorentina | 19 | (1) |
| 2020 | → Anderlecht | 4 | (1) |
| 2020–2021 | → Genoa | 35 | (3) |
| 2021–2022 | → Torino | 24 | (3) |
| 2022–2023 | → Empoli | 17 | (0) |
| 2023– | Rijeka | 27 | (7) |
Maajoukkue
| 2011 | Kroatia U17 | 8 | (1) |
| 2012 | Kroatia U18 | 4 | (0) |
| 2012 | Kroatia U19 | 1 | (0) |
| 2013 | Kroatia U20 | 5 | (0) |
| 2013–2015 | Kroatia U21 | 9 | (1) |
| 2014– | Kroatia | 25 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. kesäkuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2018 | jalkapallo |  |
Marko Pjaca (s. 6. toukokuuta 1995 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa HNK Rijekaa. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Italiassa, Saksassa ja Belgiassa. Oikeajalkainen Pjaca on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut Kroatian A-maajoukkueessa vuodesta 2014.
Nuoruudessaan Pjaca harjoitteli käsipalloa, koripalloa ja pöytätennistä. Hänen isänsä Željko on entinen painija ja äitinsä Višnja on entinen judoka. Hänellä on kaksi siskoa: Martina ja Iva.
Seurajoukkueura

Pjaca aloitti ammattilaisuransa 1. HNL:n Lokomotivassa, jossa hän pelasi vuosina 2012–2014 49 ottelua onnistuen maalinteossa yhdeksän kertaa. Kesäkuussa 2014 Pjaca teki viiden vuoden sopimuksen saman sarjan Dinamo Zagrebin kanssa, jota hän oli edustanut myös nuorena. Hän teki avauskaudellaan 32 ottelussa 11 maalia juhlien sekä 1. HNL:n että Kroatian cupin voittoa. Myös kaudella 2015–2016 Pjaca saavutti Dinamon kanssa tuplamestaruuden. Hänet valittiin Kroatian sarjan parhaaksi pelaajaksi kausilla 2014–2015 ja 2015–2016.
Heinäkuussa 2016 Pjaca teki viiden vuoden sopimuksen Juventuksen kanssa. Tulokaskaudellaan hän pelasi 14 Serie A -ottelua ilman maaleja Juventuksen voittaessa mestaruuden. Italian cupin voittajajoukkueessa hän pelasi kahdessa ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi neljässä ottelussa ja teki maalin FC Portoa vastaan. Tämän jälkeen hän pelasi Juventuksessa ainoastaan yhden Italian cupin ottelun tammikuussa 2020.
Pjaca oli kevätkauden 2018 lainalla Schalkessa, jossa teki seitsemässä bundesliigaottelussa kaksi maalia. Seuraavan kauden hän vietti lainalla Fiorentinassa, jossa viimeisteli yhden maalin pelaamissaan 19 Serie A -ottelussa. Kevätkaudella 2020 hän pelasi lainasopimuksella Jupiler Pro Leaguen Anderlechtissa neljä liigaottelua ja teki yhden maalin. Lainapestit jatkuivat kaudella 2020–2021 Genoassa, kaudella 2021–2022 Torinossa ja kaudella 2022–2023 Empolissa, joissa hän pelasi vastaavasti 35, 24 ja 17 Serie A -ottelua. Sekä Genoassa että Torinossa hän teki kolme Serie A -maalia.
Pjaca siirtyi syyskuussa 2023 kroatialaisseura Rijekaan.
Maajoukkueura

Pjaca on edustanut Kroatiaa kaikissa nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Vuonna 2013 hän pelasi neljässä ottelussa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kroatian jalkapallomaajoukkueessa Pjaca debytoi 4. syyskuuta 2014 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Toistaiseksi ainoan maalinsa hän teki 4. kesäkuuta 2016 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan. Pjaca nimettiin Kroatian ryhmään vuoden 2016 EM-kilpailuihin. Hän pelasi kisoissa kolmessa ottelussa, ja oli avauskokoonpanossa Espanjaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolmessa ottelussa. Islantia vastaan hän oli avauskokoonpanossa. Hän pääsi yhdeksäksi minuutiksi kentälle tappiollisessa loppuottelussa Ranskaa vastaan.
Pjaca on pelannut toukokuun 2024 loppuun mennessä 25 A-maaottelua, joissa hän on ollut 15 kertaa avauskokoonpanossa.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla

Dinamo Zagreb
1. HNL: 2014–2015, 2015–2016
Kroatian cup: 2014–2015, 2015–2016
Juventus
Serie A: 2016–2017
Italian cup: 2016–2017
Maajoukkuetasolla

Kroatia
MM-kilpailut: hopeaa 2018
Aiheesta muualla

Profiili Kroatian jalkapalloliiton sivustolla (englanniksi)
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Vargić |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Jedvaj |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 L. Kalinić |
13 Schildenfeld |
14 Brozović |
15 Rog |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Ćorić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Čop |
23 Subašić |
Valmentaja Čačić
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Livaković |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Lovren |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 L. Kalinić |
13 Jedvaj |
14 Bradarić |
15 Ćaleta-Car |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Rebić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Pivarić |
23 Subašić |
Valmentaja Dalić
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Livaković |
2 Stanišić |
3 Pongračić |
4  Gvardiol |
5 Erlić |
6 Šutalo |
7 Majer |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 Labrović |
13 Vlašić |
14 Perišić |
15 Mario Pašalić |
16 Budimir |
17 Petković |
18 Ivanušec |
19 Sosa |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Juranović |
23 Ivušić |
24 Marco Pašalić |
25 Sučić |
26 Baturina |
Valmentaja Dalić
Göran Hägglund

| Göran Hägglund |
| --- | --- |

Ruotsin sosiaaliministeri
 Reinfeldtin hallitus 6.10.2006–3.10.2014  
Edeltäjä:  Berit Andnor
Seuraaja:  Gabriel Wikström
Kristillisdemokraattien puheenjohtaja
 3. huhtikuuta 2004 – 25. huhtikuuta 2015  
Edeltäjä:  Alf Svensson
Seuraaja:  Ebba Busch
Valtiopäiväedustaja
 30. syyskuuta 1991 – 24. huhtikuuta 2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. tammikuuta 1959 (ikä 66) Degerfors, Värmlanti
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraatit
Bo Göran Hägglund (s. 27. tammikuuta 1959) on ruotsalainen poliitikko kristillisdemokraattisesta puolueesta ja puolueensa entinen puheenjohtaja vuosina 2004–2015. Hägglund istui valtiopäivillä vuosina 1991–2015 ja toimi Fredrik Reinfeldtin hallituksessa sosiaaliministerinä vuosina 2006–2014.
Poliittinen ura

Poliittisen uransa Hägglund aloitti kristillisdemokraattien nuorisojärjestössä ja työskenteli myöhemmin myös puolueen Jönköpingin läänin piirijärjestössä. Vuodesta 1982 vuoteen 1986 hän toimi Jönköpingin kunnanvaltuuston jäsenenä.
Vuoden 1985 valtiopäivävaalien jälkeen hän toimi työskenteli puolueensa eduskuntaryhmässä. Vuonna 1988 hän jätti väliaikaisesti politiikan työskennelläkseen vakuutusyhtiö WASA Livissä vakuutuskonsulttina. Vuoden 1991 valtiopäivävaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi kristillisdemokraattien historian parhaan vaalituloksen jälkeen. Vaalien jälkeen hänestä tuli puolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja hän toimi tehtävässä aina vuoteen 2002 asti. Huhtikuussa 2004 hänet valittiin yksimielisesti puolueensa puheenjohtajaksi pitkään, vuodesta 1973 puolueen johdossa toimineen Alf Svenssonin jälkeen.
Hägglundin ensimmäiset vaalit puolueensa johdossa olivat syksyn 2006 valtiopäivävaalit. Kristillisdemokraatit olivat vaaleissa osa porvarillista Ruotsin allianssia (ruots. Allians för Sverige), joka onnistui saamaan valtiopäiville enemmistön. Puolueen oma kannatus laski vaaleissa 2,5 prosenttiyksikköä syksystä 2002 ja oli 6,6 prosenttia annetuista äänistä. Lokakuussa 2006 Hägglundista tuli kokoomusjohtaja Fredrik Reinfeldtin johtaman enemmistöhallituksen sosiaaliministeri.
Yksityiselämä

Hägglund varttui Degerforsissa Ruotsin keskiosassa, mutta muutti vuonna 1978 Jönköpingiin. Hänen vanhempansa muuttivat Ruotsiin Vaasasta, Suomesta.
Hägglund on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Karinin kanssa kaksi lasta, vuosina 1989 ja 1991 syntyneet pojat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Göran Hägglund Wikimedia Commonsissa
Göran Hägglund puolueensa verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat