stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan ympäriajo 2007 – Prologista 10. etappiin
Etapit > 3. etappi

Ranskan ympäriajon kolmas etappi poljettiin kahden maan alueella, Belgiassa ja Ranskassa. Päivän matka oli koko kilpailun pisin eli 236 kilometriä. Taival alkoi Flaaminkielisestä Waregemistä ja päättyi ranskankieliseen Compiègnen kaupunkiin. Profiililtaan poljettu matka oli hivenen mäkisempi kuin eilinen 2. etappi, sillä keskinopeudeksi saatiin "vain" 33,5 kilometriä tunnissa. Kun matkaa oli tehty 202,5 kilometriä niin Blérancourtin kohdalla oli matkan ainoa vaikeampi osuus, joka on luokiteltu vaikeusasteeltaan 4. luokkaan.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 4. etappi

Ranskan ympäriajon neljäs etappi ajettiin vanhoilla Ranskan hallitsijasuvun Kapetingin peritömailla 11. heinäkuuta ja se oli pituudeltaan 190 kilometriä. Kilpailu alkoi vanhasta kuninkaallisen tien kaupungista Villers-Cotterêts'sta ja päättyi Joignyyn. Etappi oli tyypillinen tasamaalla tapahtuvä kirikilpailu.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 5. etappi

Ranskan ympäriajon viides etappi ajettiin 12. heinäkuuta ja sen pituus oli 184 kilometriä. Kilpailijoiden taival alkoi Chablisin kaupungistä ja päättyi vähintään 4 ja puoli tuntia kestettyään Autunin kaupunkiin.
Päivän etapin voittoon polki Italian, Liguigas-tallia edustava Filippo Pozzato, suomalaisajaja Kjell Carlströmin seuratoveri. Toiseksi sijoittui Oscar Freire ja kolmanneksi Daniele Bennati. Keltainen yleiskilpailun johtajan paita säilyi kyitenkin sveitsiläinen Fabian Cancellaran yllä.
Suomeaa edustava Kjell Carlströn romahti etapilla melkein täysin ja hänen sijoituksensa oli vasta 154, jolla hän sijoittuu kokonaiskilpailussa sijalle 161. Carlströn kuitenkin piti päivää kokonaisuudessaan melko onnistuneena kun hän totesi: "Tänään oli kova päivä. Se ei mennyt aivan sillä tavalla, kuin olin itse etukäteen ajatellut. Mutta oli hienoa olla pohjustamassa meidän joukkueen ensimmäistä Tourin etappivoittoa".
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 6. etappi

Ranskan ympäriajon kuudes etappi ajettiin tasamaakilpailuna 13. heinäkuuta, joten kirimiehet olivat jälleen keskeisissä rooleissa. Kilpailun aikana jätettiin taakse Burgundin alue ja saavuttiin etelämpänä sijaitsevaan Rhône-Alpesin alueelle. Kisa alkoi Semur-en-Auxoisista ja päättyi Bourg-en-Bresseen. Pituutta matkalla oli tasan 200 kilometriä.
Kilpailun ja eritoten etapin yllätyksenä voidaan pitää britti Bradley Wigginsiä, joka karkasi omille teilleen jo kahden kilometrin matkanteon jälkeen. Hän polki melkein koko matkan yksin kärjessä ja vasta seitsemän kilometriä ennen maalia pääjoukko tavoitti hänet, sillä hän ei jaksanut enää pitää yllä tappaavaa vauhtiaan, vaan sijoittui lopulta viimeiseksi eli sijalle 183.
Perjantai ja 13. päivä eivät olleet epäonnen päivä ainakaan belgialaiselle kilpailijalle Tom Boonen, sillä hän onnistui tiukassa kiritaistelussa voittamaan etapin. Tekoon, johon hän ei ole pystynyt Ranskan ympäriajossa kahteen vuoteen. Voitto oli niukka, sillä toiseksi tullut Espanjan Oscar Freire ja Saksan Erik Zabel hävisivät voittajalle vain niukasti. Sveitsin Fabian Cancellara piti hallussaan keltaisen johtavan kilpailijan paidan.
Kilpailun häntäpäässä ajava Suomen Kjell Carlström totesi etapin sujuneen odotusten mukaisesti, sillä tulevina päivinä kirimiehillä ei voitonmahdollisuuksia ole.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 7. etappi

Ranskan ympäriajon seitsemäs etappi ajattiin Ranskan kansallispäivänä 14. heinäkuuta. Reitin pituus oli 197 kilometriä ja nyt oli kyseessä ensimmäinen todellinen mäkimisten kisa, jossa kilpailijat joutuivat kokemaan alppien mystisten nousujen vaikeuden välillä Bourg-en-Bresse ja Le Grand-Bornand
T-Mobile-teamin saksalainen Linus Gerdemann voitti tämän ensimmäisen vuoristoetapin. Ajetun etapin lisäksi hän sai ylleen kilpailua tähän asti johtaneen Sveitsin Fabian Cancellaran pitämän keltaisen paidan. Toiseksi päivän etapilla sijoittui espanjalainen, Euskatel-joukkueen Inigo Landaluze ja kolmanneksi jätettiin myös espanjalainen Saunier-Duval-tallia edustanut David de la Fuente.
Gerdemann oli irtioton tehneen 15 muun kilpailijan kanssa. 15 kilometriä ennen maalia Gerdmann aloitti yksinäisen hyökkayksensa vaikeassa Col de la Colombieren nousussa, joka on sijoitettu ykköskategoriaan. Tässä hyökkäyksessään hän onnistui, vaikka oli tehnyt töitä joukkueensa ykkösajajan Michael Rogersin puolesta.
Suomalainen Kjell Carlström paransi kokonaiskilpailun sijoitustaan sijalle 94. tullen etapilla sijalle 63
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 8. etappi

Tour de Francen kahdeksas etappi oli ensimmäinen todellinen vuoristoetappi Alpeilla. Matka ajetiin 15. heinäkuuta ja se oli pituudeltaan  165 kilometriä. Matkaan lähdettiin Le Grand-Bornandistä ja se päättyi korkealle Tignesiin ja 2088 metrin korkeuteen.
Kisan nousut olivat pääsääntöisesti ensimmäisen kategorian nousuiksi lukiteltuja:
Kahtena edellisenä vuonna kisan mäkimestaruuden voittanut tanskalainen Michael Rasmussen saavutti etapilla hienon voiton. Voittonsa myötä hän sai pukea ylleen kokonaiskilpailua johtavan pyöräilijän keltaisen paidan. Hänen kykynsä nousta mäkiä oli jälleen kerran merkittävä ja viimeisen lähes 18 kilometrin nousun hän taittoi lähes kokonaan yksin. Voittomarginaali oli markittävä, sillä hän voitti toiseksi sijoittunutta Iban Mayota 2 minuuttia ja 47 sekuntia.
Suomalainen Kjell Carlströn oli suoritukseensa tyytyväinen, vaikka hävisikin Rasmussenille yli 14 minuuttia ja sijoittui etapilla sijalle 42. Kokonaiskilpailussa Kjell Carlströn paransi merkittävästi sijoitustaan ja oli sijalla 60.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 9. etappi

Tour de Francen yhdeksäs etappi ajettiin alppien jälkitunnelmissa 17. heinäkuuta ja se oli pituudeltaan 161 kilometriä.Matka oli vielä mäkiosuuteen kuuluva, sillä siinä oli kaksi ykkösluokan nousua. Kilpailijat lähtivät liikkeelle Val d'Isèrestä ja päättivät päiväurakkansa Briançoniin. Ranskan tasavallan presidentti Nicolas Sarkozy oli seuraamassa tällä kisaa tällä kilpailun etapilla.
Kilpailijoilla on tiukkana tehtävänään vain kahden nousun suorittaminen: ensimmäinen oli heti lähdön jälkeen col de l'Iseram, jolloin reitti kohosi 2770 metriin, tämänvuotisen kisan korkeimpaan pisteeseen, ja ennen maaliviivaan toinen, col di Calibier, ja tällöin reitti kohosi 2645 metriin.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Etapit > 10. etappi

Ranskan ympäriajon kymmenes etappi ajettiin 18. heinäkuuta. Etappi oli tyypillinen tasamaaetappi, joka ajettiin Tallardin ja Marseillen kaupunkien välillä. Taipaleen pituus oli 229 kilometriä.
Kilpailupäivän suurin uutinen kosketti kuitenkin keskettänyttä saksalaista T-Mobile Teamin ajajaa Patrik Sinkewitziä, jota epäillään testosteronin käytöstä harjoitusvaiheen aikana 8. kesäkuuta 2007. Saksalaiset televisiokanavat ARD ja ZDF keskeyttivät lähetyksensä Ranskan ympäriajosta välittömästi tiedon saavuttua.
Paajoukko tuli maaliin vasta 10'40 irtiottajien jälkeen.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista. (ranskaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Ranskan ympäriajon 2007 ensimmäistä etappia, pääjoukon matkantekoa.
7. etapin profiili
8. päivän etapin profiili
9. etapin profiili
Skive

| Skive |
| --- | --- |
 Skiven kirkko.
 vaakuna
 Skive
 Koordinaatit: 56°34′0″N, 9°1′0″E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Keski-Jyllannin alue
Kunta:  Skiven kunta
Väkiluku:  20 562
 Ajankohdan 1.1.2012 mukainen väkilukutieto koskee taajamaa (tansk. by), ja sen lähteenä on Danmarks Statistik. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skive on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Skiven kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 20 562 asukasta.
Skive on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Ylöjärvi on Skiven ystävyyskaupunki.
Nähtävyydet

Spøttrupin linna, joka rakennettiin 1300-luvulla
Skiven taidemuseo (Skive Kunstmuseum)
Skiven postitalo
Kuuluisia skiveläisiä

Dúné
Per Fly
Mads Langer
Carpark North
Rasmus Würts
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Skiveegnens Erhvervs- og Turistcenter (tanskaksi)
Rosoruosteet

| Rosoruosteet |
| --- | --- |
 Sembran-herukanrosoruostetta (Cronartium ribicola)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Pucciniomycetes
Lahko::  Ruostesienet Pucciniales
Heimo::  Cronartiaceae
Suku::  Rosoruosteet  Cronartium  Fr.
Katso myös
   Rosoruosteet Wikispeciesissä   Rosoruosteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosoruosteet (Cronartium) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 40 lajia.
Lajeja

Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi. Toisaalta joissain lähteissä männyn-maitikanrosoruostetta ja männynrosoruostetta pidetään yhtenä lajina.
männyn-maitikanrosoruoste (Cronartium flaccidum)
männynrosoruoste (Cronartium pini)
sembran-herukanrosoruoste (Cronartium ribicola)
Ryōta Murata

| Mitalit> Maa:  Japani.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:  Japani> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | keskisarja |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Baku 2011 | keskisarja |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut   | Aasian-mestaruuskilpailut   | Aasian-mestaruuskilpailut   |  |
|  Pronssia | Ho Chi Minh 2005 | keskisarja |  |
| Ryōta Murata |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1986 Nara, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Nyrkkeilijä
Pituus:  182  cm
Paino:  75 kg
Painoluokka:  Keskisarja
Ammattilaistilastot
Ottelut:  16
Voitot:  14
– tyrmäysvoitot:  11
Tappiot:  2
Ryōta Murata (jap. 村田 諒太, s. 12. tammikuuta 1986 Nara) on japanilainen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiavoittaja. 182 senttimetriä pitkä oikeakätinen Murata kilpailee keskisarjassa.
Ura

Murata saavutti olympiakultaa keskisarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Brasilian Esquiva Falcão Florentinon. MM-kilpailuista Muratalla on hopeaa vuodelta 2011 keskisarjasta Bakusta. Hänellä on myös yksi Aasian-mestaruuspronssi.
Murata aloitti ammattilaisuransa huhtikuussa 2013. Ensimmäisessä ottelussaan elokuussa 2013 Murata voitti maanmiehensä Akio Shibatan teknisellä tyrmäyksellä. Murata on voittanut kaksitoista uransa kolmestatoista ammattilaisottelusta. Ainoan tappionsa Murata on kärsinyt WBA liiton mestaruusottelussa Hassan N'Dam N'Jikamille.
Sigma-algebra

Sigma-algebra (myös σ-algebra) on mittateoriassa olennainen joukkoperhe, joka on tietyn perusjoukon osajoukkojen rakennelma. Esimerkiksi todennäköisyyslaskennassa sigma-algebra tulkitaan havaitsijalle eroteltavissa olevien satunnaiskokeen lopputulosten joukkona.
Sigma-algebran määritelmä

Olkoon  \Omega  mielivaltainen epätyhjä joukko. Sigma-algebra perusjoukolla  \Omega  on sen osajoukkojen joukkoperhe  {\mathcal {F}}, joka toteuttaa ehdot:
\varnothing \in {\mathcal {F}}
jos  A\in {\mathcal {F}}, niin  A:n komplementtijoukko  A^{c}\in {\mathcal {F}}
jos  A_{k}\in {\mathcal {F}} kaikilla  k\in K, missä  K on numeroituva joukko, niin  \bigcup _{k\in K}A_{k}\in {\mathcal {F}}.
Sigma-algebran ominaisuuksia

Sigma-algebran  {\mathcal {F}} ominaisuuksia:
perusjoukko kuuluu sigma-algebraansa, eli  \Omega \in {\mathcal {F}}
Sigma-algebran joukkojen väliset yleisimmät joukko-operaatiot tuottamat joukot kuuluvat kyseiseen sigma-algebraan. Jos  A\in {\mathcal {F}} ja  B\in {\mathcal {F}}, niin esimerkiksi  A\cup B\in {\mathcal {F}},  A\cap B\in {\mathcal {F}} ja  A\setminus B\in {\mathcal {F}}
jos  A_{k}\in {\mathcal {F}} kaikilla  k\in K, missä  K on numeroituva, niin  \bigcap _{k\in K}A_{k}\in {\mathcal {F}}
sigma-algebrojen välinen mielivaltainen leikkaus on sigma-algebra
Sigma-algebraan liittyviä käsitteitä

Triviaali sigma-algebra on joukko  \{\varnothing ,\Omega \}. Se on suppein sigma-algebra.
Sigma-algebran  {\mathcal {F}} ali-sigma-algebra on joukkoperhe 
 {\mathcal {A}}\subset {\mathcal {F}}, joka on sigma-algebra samalla perusjoukolla. Esimerkiksi triviaali sigma-algebra on minkä tahansa samalla perusjoukolla määritellyn sigma-algebran alisigma-algebra.
Olkoon  {\mathcal {B}} mielivaltainen joukkoperhe joukon  \Omega  osajoukkoja. Joukkoperheen  {\mathcal {B}} virittämä sigma-algebra, jota merkitään  \sigma ({\mathcal {B}}), on suppein sigma-algebra, jolla  {\mathcal {B}}\subset \sigma ({\mathcal {B}}).
Olkoon  f kuvaus  \Omega \rightarrow \mathbb {R} . Kuvauksen  f virittämä sigma-algebra, jota merkitään  \sigma (f), on suppein sigma-algebra, jonka suhteen  f on mitallinen.  \sigma (f_{1},f_{2}) on suppein sigma-algebra, jonka suhteen  f_{1} ja  f_{2} ovat mitallisia.
Olkoon  {\mathcal {F}} sigma-algebra ja  {\mathcal {F}}_{n} sen alisigma-algebra jokaisella  n\in \mathbb {N} . Jos  {\mathcal {F}}_{n}\subset {\mathcal {F}}_{n+1} jokaisella  n\in \mathbb {N} , niin  ({\mathcal {F}}_{n})_{n\in \mathbb {N} } on historia tai informaatiovirta, joka on siis kasvava jono sigma-algebroja.
Tärkeimpiä sigma-algebroja

Erityisesti reaalilukujen Borel-joukot muodostavat mittateoriassa tärkeän sigma-algebran. Samoin Lebesgue-mitalliset joukot.
Kirjallisuutta

Jalava, Väinö: Moderni analyysi I.  (15)  Tampere:  TTKK, 1976.  ISBN 951-720-223-7.
Aiheesta muualla

MathWorld. Sigma-Algebra
Sakaka

| Sakaka (سكاكا, Sakākā) |
| --- | --- |
 Sakaka
 Koordinaatit: 29.959°N, 40.201°E 
Valtio:  Saudi-Arabia
Provinssi:  al-Jawf
Väkiluku (2010)  ():  150 257
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sakaka (arab. سكاكا‎, Sakākā) on keidas ja kaupunki muinaisella Välimereltä Arabian niemimaan keski- ja eteläosiin johtavalla karavaanireitillä. Se sijaitsee Nafudin aavikon pohjoispuolella ja al-Jawfin keitaan koillispuolella.
Nykyään Sakaka on Saudi-Arabian luoteisosan al-Jawfin provinssin pääkaupunki.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 65 793 (1992), 122 686 (2004) ja 150 257 (2010). Kaupungissa on noin kolmannes provinssin väestöstä (440 009 as. vuonna 2010).
Saudihallinnon maataloustuen seurauksena keidasalueen päätuotteita ovat taatelit ja meijerituotteet. Yksi seudun arkeologisista kohteista on Rajajil, muinaisesta Thamudin kulttuurista muistuttavat, aikansa graffitilla koristellut noin kolmimetriset kivipaadet 25 kilometrin päässä Sakakan kaupungista. Niiden tarkoitusta ei tiedetä. Kivipaasia on kutsuttu jopa Saudi-Arabian Stonehengeksi.
Kaupungissa vallitsee aavikkoilmasto. Vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee vuoden mittaan 16–41 °C:n välillä ja alin lämpötila 4–25 °C:n välillä. Viilein kuukausi on tammikuu ja lämpimin elokuu. Vuosittainen sadanta on noin 60 millimetriä. Suurimmat sateet saadaan lokakuun ja huhtikuun välillä. Toukokuun ja syyskuun aikana ei sada juuri lainkaan.
Rosopehkiäinen

| Rosopehkiäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Kirjokuoriaismaiset Cleroidea
Heimo::  Pehkiäiset Trogossitidae
Alaheimo::  Calitinae
Suku::  Calitys
Laji::  scabra
Kaksiosainen nimi
 Calitys scabra  (Thunberg, 1784) 
Katso myös
   Rosopehkiäinen Wikispeciesissä   Rosopehkiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosopehkiäinen (Calitys scabra) on harvinainen kovakuoriaislaji. Suomessa se luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi. Se elää käävissä, yleensä kaatuneilla männynrungoilla. Sen pinta on rosoinen, ja siihen tarttuu usein puun purua. Rosopehkiäinen elää erityisesti katkokääpää (Antrodia xantha) kasvavissa maahan kaatuneissa mäntykeloissa, usein yhdessä ruskopehkiäisen (Ostoma ferruginea) ja aarnikaskaiden kuten tumma-aarnikaskaan (Cixidia confinis) kanssa. Tavataan harvoin myös kuusella.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rosopehkiäinen (Calitys scabra)
Insects.fi: Calitys scabra (kuvia) (Arkistoitu – Internet Archive)
Bug Guide: Calitys scabra (englanniksi)
Rostov Arena

| Rostov Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Rostov-na-Donu
Koordinaatit:  47°12′34″N, 39°44′16″E
Rakennustyöt aloitettu:  2014
Avattu:  2018
Käyttäjät
 FK Rostov 
Katsojakapasiteetti
 43 702 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rostov Arena sisältäpäin
Nižni Novgorodin stadion on jalkapallostadion Rostov-na-Donun kaupungissa. Se valmistui vuonna 2018. Sen kapasiteetti on 43 702 ja se oli yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2018 pelipaikoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rostov Arena Wikimedia Commonsissa
Saksan sotarikokset Belgiassa ensimmäisessä maailmansodassa

Teloitus Blégnyssä. Évariste Carpentierin maalaus noin vuodelta 1918.
Saksan keisarikunnan armeija teki ensimmäisessä maailmansodassa Belgian miehityksen yhteydessä siviileihin kohdistuneita sotarikoksia. Englanninkielinen termi Rape of Belgium (”Belgian raiskaus”) luotiin alun perin propagandakäyttöön, mutta myöhempi historiantutkimus on osoittanut termin paikkansapitäväksi.
Lontoon sopimus vuodelta 1839 takasi Belgian puolueettomuuden. Saksan Schlieffen-suunnitelmassa sopimusta ei kuitenkaan kunnioitettu, vaan Ranskan armeija pyrittiin saartamaan Belgiaan tehtävän hyökkäyksen avulla. Saksan valtakunnankansleri Theobald von Bethmann Hollweg kutsui Lontoon sopimusta paperinpalaksi (saks. Fetzen Papier).
Saksan hyökätessä Belgiaan ja miehittäessä maan tapettiin noin 6 000 belgialaista ja lähes 18 000 kuoli väestön pakkosiirroissa, vankeudessa ja oikeusistuimien langettamissa kuolemantuomioissa. 25 000 rakennusta tuhottiin vuoden 1914 aikana, ja viidennes Belgian väestöstä (1,5 miljoonaa ihmistä) lähti sotaa pakoon. Leuvenin katolisen yliopiston kirjaston tuhopoltossa paloi 300 000 kirjaa ja käsikirjoitusta.
Julmuuksien laajuudesta huolimatta Britannian sotapropagandassa Belgian tapahtumia myös liioiteltiin ja jopa vääristeltiin. Propagandalla pyrittiin lisäämään tavallisten kansalaisten uskoa Saksaa vastaan käytävän sodan oikeutukseen ja houkuttelemaan Yhdysvaltoja liittymään sotaan ympärysvaltojen puolelle. Saksan näkökulmasta siviileihin kohdistuvaa väkivaltaa selitettiin osaksi sillä, että belgialaiset armeijaan kuulumattomat henkilöt (francs-tireurs) tekivät vastarintaa saksalaisille. Carl von Clausewitzin oppien mukaan siviilejä ei tule suojata sodan vaikutuksilta, vaan heidän kauttaan vihollismaan johtoa voi painostaa antautumaan.
Sodan jälkeen ympärysvaltojen edustajat harkitsivat Saksan johtajien tuomitsemista oikeudenkäynnissä. Suunnitelmasta luovuttiin, koska sen arveltiin haittaavan rauhan ylläpitämistä jatkossa. Tuolloin hahmoteltuja ajatuksia toteutettiin kuitenkin toisen maailmansodan jälkeen, kun natsi-Saksan johtajia tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä.
Kuvia

Leuvenin katolisen yliopiston kirjaston rauniot tuhopolton jälkeen elokuussa 1914.
Yhdysvaltalainen propagandajuliste ensimmäisen maailmansodan ajalta.
The Valour Of German Culture, 1914. Reliefi edinburghilaisen rakennuksen seinässä.
Skoklosterin linna

Skoklosterin linna.
Skoklosterin linna (ruots. Skoklosters slott) on Ruotsissa Mälaren-järven läheisyydessä Uppsalan ja Tukholman kaupunkien välissä Håbon kunnassa sijaitseva linna. Se on Ruotsin kaikkien aikojen suurin yksityinen linna ja yksi maailman tärkeimmistä barokkimuseoista.
Historia

Linnan rakennutti vuosina 1654–1668 ruotsalainen Carl Gustaf Wrangel. Nelikerroksinen rakennus on tehty tiilestä ja siinä on 77 huonetta. Linnan suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Caspar Vogel. Carl Gustaf Wrangel kuoli vuonna 1676, jolloin linna ei ollut vielä kokonaan valmis. Jean de la Valléen linnaan rannan puolelle suunniteltu rakennus ja barokkipuutarhat jäivät toteuttamatta. Wrangelin kuoleman jälkeen linnan peri hänen tyttärensä Margareta Juliana, joka oli avioitunut Nils Brahen kanssa. Nils Brahen kuoleman jälkeen 1699 hänen leskensä perusti sääntöperinnön pojalleen kenraalimajuri Abraham Brahelle (1699–1728). Skoklosterin linna oli sen jälkeen Brahe-suvun omistuksessa, kunnes suvun viimeinen edustaja kuoli 1930, jolloin linna siirtyi perintönä von Essenin perheelle. Von Essenit olivat viimeiset yksityiset linnan omistajat ja heitä varten rakennettiin 1940-luvulla asuinhuoneistot linnan pohjakerrokseen.
Omistajasuvut ovat vuosisatojen kuluessa keränneet taidetta, tekstiilejä, taide-käsitöitä, kirjoja sekä keramiikkaa ajalta 1550–1850. Linnan juhlasali, josta piti tulla yksi Pohjois-Euroopan suurimmista, ei valmistunut koskaan, vaan se on säilynyt siinä asussa, mihin työntekijät sen jättivät kesällä 1676. Työkalut ja rakennustelineet ovat yhä paikoillaan. Kun Ruotsin valtio otti linnan haltuunsa 1967, aloitettiin laaja restaurointityö arkkitehti Ove Hidemarkin johdolla. Työ suoritettiin vanhoja työmenetelmiä ja materiaaleja käyttäen. Apuna olivat Wrangelin kirjastoon jättämät käsikirjat. Linna on nykyään rakennusmuistomerkki.
Museo

Linna irtaimistoineen siirtyi 1967 Ruotsin valtiolle ja on siitä lähtien toiminut museona. Skokloster kuuluu samaan organisaatioon kuin Kuninkaallinen varuskamari (Livrustkammaren) ja Hallwylin museo. Skoklosterissa on kolme asekokoelmaa: Wrangelin, Brahen sekä Bielken kokoelmat.
Linnan kokoelmista varastettiin 1990-luvulla esineistöä, ja ainakin osan varkauksista tunnusti linnan kirjastonhoitaja. Varastettu astrolabi palautettiin museoon, kun italialainen keräilijä totesi kokoelmissaan olevan esineen varastetuksi.
Kirjallisuutta

Bergström, Carin (red), Turander, Ralf (foto): Skoklosters slott under 350 år. Byggförlaget AB. 2005.
Aiheesta muualla

Linnan kotisivut (ruotsiksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rostov-na-Donu - Tsentralnyi

Rostov-na-Donu - Tsentralnyi
Rostov-na-Donu - Tsentralnyi (ven. военный аэродром Ростов-на-Дону - Центральный, vojennyi aerodrom Rostov-na-Donu - Tsentralnyi, Donin Rostovin keskustan sotilaslentokenttä; kansallinen lentopaikka-tunnus: ЬРРО ), joskus muodossa Rostov-Tsentralnyi, on lentotukikohta Venäjän Rostovin alueen Donin Rostovissa. Lentopaikka sijaitsee noin 9 kilometriä Donin Rostovin keskustasta luoteeseen.
Lentotukikohdassa toimi vuoden 2021 lopussa 30. yhdistetty lentokuljetusrykmentti (30 OTSAP; joukko-osasto 41497). Sen kalustoon kuului rahtilentokoneita (An-12BK, Antonov An-26 ja Antonov An-148-100E), Mil Mi-24P/V -taisteluhelikoptereita, Mil Mi-26/26T/T3 -kuljetushelikoptereita ja ainakin yksi Iljušin Il-20M -tiedustelulentokone.
Keväällä 2022 lentotukikohta on esimerkiksi huoltanut Venäjän hyökkäyssodan Ukrainassa taistelevia sotilaita.
Aiheesta muualla

Vojennyi aerodrom Rostov-na-Donu (Tsenralnyi) (venäjäksi) (wikimapia.org)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)