stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduskuntavaalit 2007
Kansanedustajat > Paluussa epäonnistuneet entiset kansanedustajat

Jacob Söderman, sdp, Helsinki, ei päässyt eduskuntaan, mutta nousi sinne varasijalta Tuula Haataisen lähdettyä Helsingin apulaiskaupunginjohtajaksi syyskuussa 2007.
Hannele Luukkainen, kok, kansanedustajana vihreä
Pekka Räty, kesk., kansanedustajana vihreä
Jouko Jääskeläinen, kd.
Seppo Kanerva, kesk., kansanedustajana kok./kesk./Lib.
Jouni Lehtimäki, kok.
Terho Pursiainen, vihr., kansanedustajana skdl.
Ismo Seivästö, kd.
Leea Hiltunen, kok, kansanedustajana kd.
Marja-Leena Kemppainen, kd.
Timo Ihamäki, kok.
Anssi Joutsenlahti, ps.
Urpo Leppänen, ps.
Pentti Kettunen, ps.
Tauno Pehkonen, ps., kansanedustajana skl.
Mikko Ekorre, vas.
Mauri Salo, kesk., putosi 2003, mutta nousi jo takaisin 2006.
Lea Mäkipää, ps.
Katja Syvärinen, vas.
Tuija Pohjola, sdp.
Esko Almgren, kd.
Kalle Könkkölä, vihr.
Ehdokasasettelu

Ehdokashakemusten piti olla perillä viimeistään 6. helmikuuta ja ehdokasasettelu vahvistettiin 15. helmikuuta.
| Puolue | Ehdokkaat> Yhteensä | Ehdokkaat> Naisia | Ehdokkaat> Miehiä | Ehdokkaat> Keski-ikä | Ehdokkaat> Vaalipiirit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen Keskusta | 233 | 102 | 131 | 45,2 | 14 |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 230 | 113 | 117 | 45,1 | 14 |
| Kansallinen Kokoomus | 225 | 99 | 126 | 45,0 | 14 |
| Vasemmistoliitto | 208 | 95 | 113 | 44,4 | 14 |
| Vihreä liitto | 202 | 106 | 96 | 40,5 | 14 |
| Suomen Kristillisdemokraatit | 188 | 74 | 114 | 46,6 | 14 |
| Suomen Kommunistinen Puolue | 171 | 54 | 117 | 47,9 | 14 |
| Perussuomalaiset | 168 | 42 | 126 | 49,0 | 14 |
| Ruotsalainen kansanpuolue | 75 | 34 | 41 | 43,2 | 4 |
| Rauhan ja Sosialismin puolesta– Kommunistinen Työväenpuolue | 60 | 10 | 50 | 55,6 | 14 |
| Suomen Senioripuolue | 58 | 27 | 31 | 63,7 | 8 |
| Itsenäisyyspuolue | 47 | 10 | 37 | 55,0 | 14 |
| Suomen Työväenpuolue | 39 | 7 | 32 | 56,7 | 14 |
| Liberaalit | 38 | 9 | 29 | 40,4 | 6 |
| Suomen Kansan Sinivalkoiset | 24 | 1 | 23 | 43,9 | 7 |
| Köyhien Asialla | 10 | 7 | 3 | 51,1 | 5 |
| Suomen Isänmaallinen kansanliike | 5 | 1 | 4 | 48,6 | 4 |
| Yhteisvastuu puolue | 2 | 1 | 1 | 57,7 | 2 |
| Valitsijayhdistysten ehdokkaat | 21 | 7 | 14 | 40,7 | 6 |
| Yhteensä | 2004 | 799 | 1205 | 46,4 | 15 |
Lähteet
Kampanjat

| --- | --- |
vaalilause: -
vaaliohjelma: Itsenäisyyspuolueen eduskuntavaaliohjelma 2007
| --- | --- |
vaalilause: Vastuullinen markkinatalous on suomalaisen paras ystävä. Suomen toivo – Kokoomus
vaaliohjelma: Vastuullinen markkinatalous ja sen vaikutukset Suomen tulevaisuuteen
| --- | --- |
vaalilause: Vastuullista vapautta
vaaliohjelma: Tavoiteohjelma
| --- | --- |
vaalilause: Ihmiselle hyvä – kautta maan
vaaliohjelma: Eduskuntavaalit 2007. Oikeudenmukaisuuden, hyvinvoinnin ja kansanvallan puolesta
| --- | --- |
vaalilause: -
vaaliohjelma: KTP:n tavoitteet talouspolitiikan suunnan muuttamiseksi
| --- | --- |
vaalilause: Suomalainen kansanpuolue
vaaliohjelma: 100+3. Eduskuntavaaliohjelma 2007
| --- | --- |
vaalilause: Vähän kuin itseäsi äänestäisit
vaaliohjelma: Vähän kuin itseäsi äänestäisit – Keskustan tavoitteet vaalikaudelle 2007–2011
| --- | --- |
vaalilause: Jako uusiksi!
vaaliohjelma: Jako uusiksi! (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
vaalilause: Tiukkapipoisesti tärkeimmistä tinkimättä
vaaliohjelma: Kristillisdemokraattien tavoiteohjelma vaalikaudelle 2007–2011
| --- | --- |
vaalilause: -
vaaliohjelma: Vaaliohjelma
| --- | --- |
vaalilauseet: Minä. Me!  Me pidämme ääntä puolestasi
vaaliohjelma: Reilu Suomi – työtä ja välittämistä
| --- | --- |
vaalilause: Vaihtoehto markkinavoimille – Yhteistyö voimaksi
vaaliohjelma: Eduskuntavaaliohjelma vuoden 2007 eduskuntavaaleihin
| --- | --- |
vaalilause: Oikeasti vasemmalla
vaaliohjelma: Eduskuntavaaliohjelma 2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
vaalilause: Jottei totuus unohtuisi
vaaliohjelma: Vihreys on rohkeutta, vastuullisuutta ja oikeudenmukaisuutta
Kannatusmittaukset

| Kysely | Haastateltu | Tekijä | Osoite | KD | Kesk | Kok | PS | RKP | SDP | Vas | Vihr | Muut | Haastateltuja | Virhemarginaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HS joulukuu |  ? | Suomen Gallup |  (Arkistoitu – Internet Archive) | 4,0 | 23,7 | 21,8 | 2,0 | 4,7 | 23,9 | 9,2 | 8,8 | 1,9 |  ? |  ? |
| HS tammikuu | 26.12.–18.1. | Suomen Gallup |  (Arkistoitu – Internet Archive) | 4,6 | 23,0 | 21,6 | 2,1 | 4,7 | 24,2 | 9,4 | 8,6 | 1,8 | 2 343 (Arkistoitu – Internet Archive) | +-2,5 |
| HS helmikuu | 29.1.–22.2. | Suomen Gallup |  (Arkistoitu – Internet Archive) | 4,7 | 23,3 | 21,1 | 2,0 | 4,8 | 23,5 | 9,8 | 8,4 | 2,4 | 2 344 | +-2 (suurimmilla) |
| HS maaliskuu | 9.3.–13.3. | Suomen Gallup |  (Arkistoitu – Internet Archive) | 4,6 | 23,3 | 22,1 | 2,0 | 4,7 | 22,6 | 9,7 | 8,2 | 2,8 | 2 002 | +-2 |
| Yle joulukuu | marras–joulukuun vaihde | Taloustutkimus |  | 5,5 | 23,6 | 20,5 | 2,6 | 4,1 | 25,2 | 8,5 | 10,0 | 0 | lähes 2 000 |  ? |
| Yle tammikuu | 15.–25.1. | Taloustutkimus |  | 5,4 | 24,2 | 20,3 | 3,0 | 4,0 | 23,8 | 9,5 | 8,9 | 0,9 | 2 016 | +-2 |
| Yle helmikuu | 14.2.–1.3. | Taloustutkimus |  | 5,1 | 24,6 | 21,9 | 2,6 | 4,3 | 22,3 | 8,9 | 8,2 | 2,1 | yli 1 900 | +-2 |
| Yle maaliskuu | 13.3.–15.3. | Taloustutkimus |  | 5,1 | 24,7 | 20,4 | 2,5 | 5,0 | 21,3 | 9,3 | 9,7 | 2,0 | 1 532 | +-2 |
| MTV3 marraskuu | marraskuussa | Research International |  | 5,7 | 23,3 | 19,8 | 3,0 | 4,0 | 24,8 | 9,6 | 9,8 | 0 | 1 900 | +-2 |
| MTV3 joulukuu |  ? | Research International |  | 6,1 | 23,6 | 19,7 | 2,0 | 4,5 | 23,3 | 8,3 | 9,6 | 2,9 | 1 450 | +-2,5 |
| MTV3 helmikuu | ennen helmikuun puoltaväliä | Research International |  | 5,4 | 23,7 | 20,0 | 2,1 | 4,2 | 23,4 | 9,6 | 9,1 | 2,5 | 1 949 | +-2 |
| MTV3 maaliskuu | 5.–12.3. | Research International |  | 5,6 | 24,1 | 21,1 | 2,2 | 4,4 | 22,8 | 10,0 | 8,7 | 1,1 | 1 616 | +-2,0 |
Kokoomus arvosteli Taloustutkimuksen viimeistä kannatusmittausta sekä ennen vaaleja että vaalien jälkeen, koska ne ovat viiden viime vaalin kohdalla osoittaneet puolueen kannatuksen lopullista vaalitulosta pienemmäksi.  Arvostelun vuoksi Yle ilmoitti keskeyttävänsä mittausten julkaisemisen toistaiseksi.
Hallitusneuvottelut

Tasavallan presidentti avasi valtiopäivät 28. maaliskuuta 2007. Puhetta johti iäkkäin kansanedustaja Claes Andersson. Timo Kalli äänestettiin puhemieheksi hallitusneuvottelujen ajaksi. Kalli sai murskavoiton 189 äänellä. Martti Korhonen, Raimo Vistbacka ja Sirkka-Liisa Anttila saivat kaikki yhden äänen. Hylättyjä ääniä tuli 8, jotka kaikki menivät Paavo Väyryselle. Varapuhemiehiksi valittiin Ilkka Kanerva ja Johannes Koskinen.
Eduskuntavaaleista seuranneissa asetelmissa punamultahallituspohjan jatko kyseenalaistui Kokoomuksen vaalivoiton ja SDP:n vaalitappion vuoksi. Hallitusneuvottelut ilmoitettiin käytävän hallitusohjelman pohjalta, jolloin käytännössä kaikilla eduskuntapuolueilla oli mahdollisuus päästä hallitukseen.
Hallitusohjelma neuvoteltiin Suomen Keskustan, Kansallisen Kokoomuksen, Vihreän liiton ja RKP:n pohjalta. Ministerinsalkut jaettiin suhteessa Keskusta 8, Kokoomus 8, Vihreät 2 ja RKP 2 ministeriä. Pääministeriksi valittiin parlamentaarisen käytännön mukaisesti hallituksenmuodostaja, Keskustan puheenjohtaja Matti Vanhanen. Vanhasen II hallitus nimitti itsensä sinivihreäksi hallitukseksi.
Puolueiden valtuuskunnat ja eduskuntaryhmät päättivät hallitusneuvottelujen tuloksen hyväksymisestä ja ministereistään maanantaina 16. huhtikuuta 2007. Keskusta ilmoitti ministereidensä nimet 17. huhtikuuta. Eduskunta äänesti pääministeriksi Matti Vanhasen 17. huhtikuuta ja uuden valtioneuvoston pitäisi tulla nimitetyksi 19. huhtikuuta 2007.
Sauli Niinistöstä tuli eduskunnan puhemies. Seppo Kääriäinen valittiin 1. varapuhemieheksi Kanervan tilalle. Johannes Koskinen jatkoi 2. varapuhemiehenä.
Puoluerekisteristä poistetut puolueet

Vaalien jälkeen, 4. toukokuuta, oikeusministeriön puoluerekisteristä poistettiin kahdeksan puoluetta: Itsenäisyyspuolue, Köyhien asialla, Liberaalit, Muutosvoimat Suomi, Suomen Isänmaallinen kansanliike, Suomen Kansan Sinivalkoiset, Suomen Työväenpuolue ja Yhteisvastuu puolue [sic]. Kuitenkin STP, Itsenäisyyspuolue ja Köyhien asialla palasivat myöhemmin rekisteriin.
Kirjallisuutta

Ville Pernaa, Mari K. Niemi ja Ville Pitkänen (toim.): Mielikuvavaalit. Kevään 2007 eduskuntavaalien mediailmiöt.  Kirja-Aurora, 2007.  ISBN 978-951-29-3245-0
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Nykyisten eduskuntapuolueiden vertailua on Wikiaineistossa
Vaalit.fi − Eduskuntavaalit 2007 tulokset (Oikeusministeriö)
Kuntien sijoittuminen vaalipiireihin (pdf)
Yleisradion eduskuntavaalisivusto
Vaalimaatti 2007: Puolueiden vaali- ja periaateohjelmat, hakumahdollisuus (Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto)
Doria.fi − Eduskuntavaalit 2007, tilastokeskuksen julkaisu
| n k  Eduskunta |
| --- | --- | --- |
| Organisaatio |  Kansanedustaja Luettelo  Avustajat  Puhemies Luettelo  Puhemiesneuvosto  Valiokunta  Kansliatoimikunta Sisäinen tarkastus  Tietosuojavastaava  Eduskunnan kanslia Pääsihteeri  Hallinto- ja palveluosasto  Kansainvälinen osasto  Keskuskanslia  Tieto- ja viestintäosasto  Turvallisuusosasto  Valiokuntasihteeristö  |  |
| Politiikka |  Eduskuntaryhmä  Puolueet  |  |
| Vaalit |  1907  1908  1909  1910  1911  1913  1916  1917  1919  1922  1924  1927  1929  1930  1933  1936  1939  1945  1948  1951  1954  1958  1962  1966  1970  1972  1975  1979  1983  1987  1991  1995  1999  2003  2007  2011  2015  2019  2023  2027  |  |
| Toimielimet |  Arkisto  Kirjasto  Tilintarkastajat  Pankkivaltuusto  Oikeusasiamies Ihmisoikeuskeskus  Ulkopoliittinen instituutti  Sitra  |  |
| Rakennukset |  Eduskuntatalo  Kansalaisinfo  Pikkuparlamentti  |  |
| Toiminta |  Valtiopäivät  Lähetekeskustelu  Suullinen kysymys  Välihuuto    |  |
| Muuta |  Nuorten parlamentti  Suomen eduskunta 100 vuotta  |  |
Eduskuntavaalien tulos vaalipiireittäin. Vaalipiirien muoto on pyritty säilyttämään tunnistettavuuden vuoksi. Puolueiden järjestys on kussakin vaalipiirissä lukusuunnan mukaisesti (ylhäältä alaspäin, vasemmalta oikealle) mentäessä suuremmasta pienempään. Esimerkiksi Etelä-Savossa suurin puolue oli kesk., toiseksi sdp, kolmanneksi kok ja neljänneksi vihr.
Tankendō

Vasemmalla kata-harjoittelussa käytettävä tammipuinen lyhyt harjoittelumiekka kodachi ja oikealla shinain kaltainen lyhyt bambumiekka tanchikutō
Tankendō  (jap. 短剣道) on japanilaiseen lyhyen miekan tekniikoihin pohjautuva budolaji. Japanin sana "tankendō" muodostuu kolmesta osasta: "tan" tarkoittaa lyhyttä, "ken" tarkoittaa miekkaa ja "dō" tässä tapauksessa tietä. Sananmukaisesti tankendō on siis "lyhyen miekan tie". Tankendōssa harjoitellaan ja kilpaillaan lyhyellä miekalla (jap. 短竹刀, tanchikutō,  jap. 小太刀, kodachi). Harjoitteluvarusteet riippuvat siitä harjoitellaanko jūkendō-, kendo- vai tankendōharjoittelijan kanssa. Harjoiteltaessa tankendō perusharjoittelua tai suojavarusteissa (bōgu), käytetään  bambumiekan (shinai) kaltaista lyhyttä harjoitusmiekkaa (tanchikutō). Parikata harjoittelussassa käytetään puista kodachia.
Takeda Ryuichi-sensein tankendon keski-valmiusasento chudan no kamae
Kendokan hallinta ja pisto rintaan takaa kuvattuna

Kon Yoshinobu-sensei Tankendo kyoshi 7.dan, Kendo renshi 6.dan Tohoku Fukushi University,  Miyagi
Tankendōn historia

Toyaman sotilaskoulussa tutkittiin useiden japanilaisten miekkakoulukuntien (jap. 剣術, kenjutsu) lyhyen miekan tekniikoita. Erityisesti tankendōhon vaikuttaneita koulukuntia ovat japanilaisten Chujō-ryūn (jap. 中条流) ja  Toda-ryūn (jap. 富田流) lyhyen miekan tekniikat.
Tankendōn tekniikat koottiin kata-sarjaksi vuonna 1921. Tällöin tankendōn katsotaan saaneen nykyisen muotonsa. Tankendōssa on omat kata-sarjansa kodachi-kodachi katalle, kodachi-tachi katalle ja kodachi-juken katalle.
Vuonna 1956 perustettu Japanin jūkendō-liitto (jap. 全日本銃剣道連盟 , Zen Nihon jūkendō renmei ), otti tankendōn mukaan harjoitteluunsa jūkendōn rinnalle 1978. Vaikka tankendōa harjoitellaan jūkendō-liiton alaisuudessa on se jūkendōsta riippumaton itsenäinen budō-laji. Tankendō ei kuitenkaan ole pistintaistelua niin kuin jūkendō, jonka harjoittelu jäljittelee kiväärissä kiinnitettynä olevan pistimen käyttöä. Shōgō-arvot (jap. 称号) (Renshi, kyōshi ja hanshi) tankendōssa otettiin käyttöön 1982.  Japanissa on noin 20 000 tankendōn harjoittelijaa.
Tankendōn harjoittelu

Tankendō on maailmalla erittäin vähän tunnettua esimerkiksi kendoon verraten. Japanissakin tankendō on huomattavasti pienemmän harjoittelijajoukon laji kuin harvinainen jūkendō (jap. 銃剣道). Tankendōn jalkatyö poikkeaa jūkendōsta siinä että tankendōssa oikea jalka on edessä, kuten kendossa. Tavallisin tankendōn valmiusasento on chudan no kamae miekan kärjen osoittessa vastustajan sisuspunokseen (Tämä kohta on noin miekkalisäkkeen tasalla rintalastassa, jossa selkäydin päättyy selkärangan kanavassa) , vasemman käden ollessa nyrkissä lantiolla vartalon sivulla. Pistealueita on neljä: pisto keskivartaloon (dō-tsuki), lyönti ranteeseen (kote-uchi), pisto kurkkuun (nodo-tsuki) ja lyönti päähän (men-uchi).
Tankendōa voivat harjoitella tankendōkat keskenään tai tankendōka vastaan kendōka tahi jūkendōka. Tankendōkalla on suojahansikas (kote ) vain oikeassa kädessä. Tankendōka voikin  tarpeen vaatiessa tarttua, torjua tai tehdä käsilukon vasemmalla kädellään. Jūkendōn ja tankendōn pistotekniikat vaativat vastustajalle lisäsuojan olkapäähän ja kylkeen. Tankendōn pistoissa kiai on "jaa" ja lyönnissä kyynävarteen (kote) tai päähän (men) voi käyttää kyseisen pistealueen nimeä tai jaa kiaita.
Tankendōssa harjoitellaan perustekniikoita (kihon), kilpailua (shiai) ja muodollista harjoittelua (kata). Perusharjoittelussa opettajan roolissa oleva  harjoittelua ohjaavaa tankendōkaa nimitetään uchikataksi ja oppilaspuolta shikataksi.
Tankendōa harjoittellessa kendokaa tai jūkendōkaa vastaan on hallittava hyvin etäisyys ja ajoitus. Tankendōkan lyhyt miekka (tanchikutō) on näet ulottuvuudeltaan huomattavasti kendōkan shinaita ja jūkendōkan harjoitteluvälinettä (jap. 木銃, mokujū) pienempi.
Tankendōn harjoittelu > Tankendōn kataharjoittelu

Tankendōn pari-katassa opettajan roolissa toimivaa kutsutaan uchikataksi ja oppilaan roolissa toimivaa shikataksi.
Tankendossa on olemassa kolme katasarjaa. Ensimmäisessä sekä opettaja ja oppilaspuoli käyttävät parikatassa lyhyitä puumiekkoja kodacheja. Kahdessa muussa katasarjassa on lyhyellä puumiekalla aseistautunutta oppilaspuolta vastassa opettaja aseenaan joko pitkä puumiekka bokken tai puinen, kiväärin ja pistimen virkaa jukendossa hoitava mokujū. Näin oppilaspuoli harjoittelee tekniikoita pidempiä ja ulottuvampia asita vastaan.
Tankendō Suomessa

Suomessa tankendōon tutustuttiin kevättalvella 2008 kun Takeda Ryuichi-sensein seurue vieraili Suomessa ja Virossa (Tallinna 28.02.2008-03.03.2008 ja Helsingissä 03.03.2008-09.03.2008). Ryhmän mukana oli Kon Yoshinobu-sensei Miyagin prefektuurista Tohoku Fukushi yliopistosta. Koska matkavalmistelujen yhteydessä kävi ilmi että Kon-sensei on kyōshi 7.dan tankendōssa, päätettiin kyseistä lajia esitellä Suomessa ja Virossa. Näytösten sekä Virossa että Suomessa herättämän suuren kiinnostuksen johdosta, syksyllä 2008 29-31.elokuuta järjestettiin Helsingin Urheilutalolla Suomen ja Euroopan ensimmäinen tankendō-leiri (yhdessä kendon kanssa). Leirillä oli osanottajia Suomesta, Virosta, Venäjältä ja Latviasta.
Aiheesta muualla

Tohoku Fukushi universityn kotisivut (Kon Yoshinobu-sensein kotiyliopisto)
Tengun eli Suomen kendoseurojen keskusliiton jäsenlehden numeroarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Nykyaikana harjoiteltavat budōlajit |
| --- | --- |
 Aikido  Atarashii naginata  Iaidō  ZNKR jōdō  Judo  Jūkendō  Karatedō  Kendō  Kyūdō  Shōrinji kenpō  Taidō  Tankendō 
Pisto kurkkuun
Pisto rintaan
Vastustajan käden hallinta ja pisto rintaan
Herbert Spencer

| Herbert Spencer |
| --- | --- |
 Herbert Spencer
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1820 Derby, Englanti
Kuollut: 8. joulukuuta 1903 (83 vuotta) Brighton, Englanti
Kansalaisuus:  englantilainen 
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  filosofia, sosiologia
 Nimikirjoitus
Herbert Spencer (27. huhtikuuta 1820 Derby, Englanti – 8. joulukuuta 1903 Brighton, Englanti) oli englantilainen filosofi ja sosiologi, joka oli uuden ajan kehitysfilosofian merkittävin teoreetikko. Spencer oli oman käsityksensä mukaan synteettinen filosofi, joka syntetisoi luontoa, ihmistä ja yhteiskuntaa koskevat yleiset kehityslainalaisuudet, jotka olivat samat koko elollisessa luonnossa.
Elämänvaiheet

Spencer syntyi Britannian Derbyssä opettaja George Spencerin perheeseen. Hänen isänsä oli uskonnollinen toisinajattelija, joka oli kuulunut metodistien ja kveekarien uskonsuuntiin ja joka luultavasti tartutti poikaan epäuskon kaikkia auktoriteetteja kohtaan. Isä johti Pestalozzin opin mukaista koulua ja toimi Derbyn tieteellisen seuran sihteerinä. Poika ei osallistunut säännölliseen kouluopetukseen vaan sai yksityisopetusta isältään ja sedältään. Myöskään yliopisto-opetusta Spencer ei saanut, vaan opiskeli itsekseen erityisesti luonnontieteitä.Hän kuului aikansa ei-akateemisten ja itseoppineiden sosiologi-yhteiskuntafilosofien joukkoon.
Vuosina 1837–1841 Spencer toimi rautatieinsinöörinä ja sen jälkeen The Economist -lehden toimittajana. Kun hän peri setänsä varallisuuden vuonna 1853, hän paneutui kokonaan filosofiansa kehittämiseen. Hän julkaisi vuonna 1850 teoksen Social Statics, jossa hän kuvasi sosiaalisen kehityksen olevan yksilöllistymisen lisääntymistä. Nykyaikainen yhteiskunta perustuu sen mukaan työnjakoon. Vuonna 1855 Spencer sai valmiiksi ensimmäisen osan teoksesta Principles of Psychology. Vuonna 1860 hän aloitti kymmenosaiseksi suunnittelemansa teoksen A System of Synthetic Biology. Hän toteutti suunnitelmansa, ja kymmenes osa ilmestyi vuosina 1891–1893.
1890-luku oli Spencerin elämässä lisääntyvän yksinäisyyden ja kyynisyyden leimaamaa. Hän ei koskaan avioitunut ja valitti lakkaamatta kipujaan lääkäreille, jotka eivät osanneet antaa niille mitään selitystä. Samaan aikaan hänen poliittiset näkemyksensä kävivät konservatiivisiksi. Nuoruutensa teoksessa Social Statics hän oli uskonut demokratian kehitykseen ja naisten (ja lasten) äänioikeuteen sekä Britannian aristokraattien vallan murenemiseen. Poikkeuksena konservatiivisuuteen oli, että Spencer säilytti entiset anti-imperialistiset ja anti-militaristiset mielipiteensä, vaikka ne vähensivät hänen teostensa myyntiä. Konservatismi ilmenee Spencerin teoksessa The Man Versus the State (1884).
Filosofia

Spencer oli aikanaan hyvin suosittu kirjailija. On laskettu, että hänen teoksiaan myytiin vuoteen 1913 mennessä 400 000 kappaletta, mikä oli tuohon aikaan paljon. Hän pystyi elättämään itsensä kirjoituksillaan ja jopa palkkaamaan avustajia sekä julkaisemaan omaa kirjasarjaa Descriptive Sociology. Euroopassa Spencerin suosio alkoi 1800-luvun lopulla hiipua, mutta Yhdysvalloissa hän oli vielä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä merkittävä ajattelija.
Vuonna 1857 Spencer sai valmiiksi teoksen Progress : its Law and Cause. Siinä hän esitti kehitysajatuksensa, jonka hän oli saanut Virossa asuvalta  baltiansaksalaiselta biologilta Karl Ernst von Baerilta. Baer oli esittänyt, että alkiossa oleva homogeeninen aine kehittyy monimuotoiseksi yksilöksi. Spencer lavensi tämän koskemaan myös ihmisen yhteiskuntaa ja muun muassa kosmologiaa. Tämä ajatus esitettiin yksi vuosi ennen kuin Charles Darwin toi julkisuuteen oman kehitysoppinsa.
Spencer sai lisää vaikutteita Darwinin kehitysopista ja Auguste Comten positivismista ja muodosti oman yhtenäisen filosofis-tieteellisen järjestelmän, jota hän sovelsi myös yhteiskunnan tarkasteluun. Sekä luonnon että ihmisyhteiskuntien kehitystä ohjaavat Spencerin mukaan luonnonvalinta ja olemassaolon taistelu. Hän perustelikin tunnetuimmat yhteiskuntapoliittiset kannanottonsa aina kyvykkäimpien eloonjäännillä. Hänen ajatteluaan leimasi vahva valtion vastaisuus. ja hän vastusti niin köyhäinapua kuin kunnallista viemäriverkostoakin, sillä nämä puuttuvat evoluution toimintaan.
Spencer nojaa kehityksen periaatteeseen. Kaikki tapahtuminen on siirtymistä hajanaisista yhtenäisempiin kokonaisuuksiin, erikoistumista ja siirtymistä järjestyneempään ja määrätympään. Sosiaalinen evoluutio on Spencerille differentaation kautta toteutuvaa uudenlaista yhteenkuuluvuutta. Spencerin mukaan filosofian pitää koota kaikki ilmiöt joiksikin korkeammiksi ja yleisemmiksi näkökannoiksi. Hänen mielestään kaikki tieto on kuitenkin suhteellista, ja se riippuu ihmisen tietokyvyn luonteesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Herbert Spencer (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Tuula-Maija Magga-Hetta

Tuula-Maija Magga-Hettan valmistama peite.
Tuula-Maija Magga-Hetta (s. 1958 Vuotso) on Sodankylän Vuotson kylässä toimiva saamelainen taidekäsityöläinen, joka on tuonut tekstiileillään esille saamelaista kulttuuria ja elämäntapaa sekä pohjoisen luontoa. Magga-Hetta on koulutukseltaan artesaani ja opettaja. Perinteisen Saamelaiskäsityön (duodji) taidon hän oppi jo lapsuudenkodissaan. Oman työskentelynsä hän on kertonut pohjautuvan saamelaisiin arvoihin, kuten luonnon kunnioittamiseen. Magga-Hetta käyttää luonnonmateriaaleja, kuten nahkaa, poronsarvea ja puuta. Hän on valmistanut rinnakkain sekä taidetekstiilejä että saamelaisen käsityöperinteen menetelmin valmistettuja vaatteita ja esineitä. Vuotson saamenpuvun ompelun hän oppi omalta äidiltään. Taidekäsitöitä Magga-Hetta alkoi tehdä 1990-luvun alussa valmistamalla Vuotson kouluun kookkaan Tiet-teoksen. Hän on yhdistänyt omiin malleihinsa saamenkäsityön tekniikoita ja materiaaleja. Magga-Hetta pitää Vuotsossa myös Saamelaista kulttuurigalleriaa. Vuonna 1991 Magga-Hettan kotavaate oli esillä Hampurin kansatieteellisen museon näyttelyssä.
Emily Blunt

| Emily Blunt |
| --- | --- |
 Emily Blunt vuoden 2019 SAG-gaalassa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emily Olivia Laura Blunt
Syntynyt: 23. helmikuuta 1983 (ikä 42) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  John Krasinski (vih. 2010)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003−
Merkittävät roolit:   Edge of Tomorrow  Looper  Paholainen pukeutuu Pradaan  Sicario  Hiljainen paikka 
Palkinnot
  Parhaan nais­sivu­osan Golden Globe  2007 Gideonin naiset  Parhaan nais­sivu­osan SAG  2018 Hiljainen paikka  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Emily Olivia Laura Blunt (s. 23. helmikuuta 1983 Lontoo) on yhdys­valtalais-englantilainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elo­kuvissa My Summer of Love (2004), Paholainen pukeutuu Pradaan (2006), Nuori Victoria (2009), Sicario (2015), Hiljainen paikka (2018) ja Oppenheimer (2023).
Blunt on ollut Golden Globen lisäksi ehdolla muun muassa Oscar- ja Bafta- saajaksi. Hänet palkittiin parhaan nais­sivu­osan SAG-palkinolla Hiljaisesta paikasta (2018), jonka ohjasi hänen avio­miehensä John Krasinski.
Varhaiselämä

Blunt on toinen neljästä sisaruksesta. Hänen isänsä on asianajaja ja äitinsä opettaja, joka nuorena näytteli myös televisiossa ja teatterissa. Blunt harrasti lapsena laulamista, sellon­soittoa ja ratsastusta. Hän kärsi änkytyksestä, mutta koulunäytelmät auttoivat korjaamaan ongelman ja hänelle syntyi kiinnostus näyttelemiseen. Aikuisuuteen mennessä hän pääsi änkytyksestä eroon lähes kokonaan. Blunt aloitti 16-vuotiaana opinnot esittävien taiteiden koulussa Hurtwood Housessa. Agentti otti Bluntin palkkalistoilleen nähtyään hänet Edinburgh Festival Fringessa esitetyssä koulunäytelmässä. Blunt suoritti tutkintonsa loppuun ja alkoi käydä koekuvauksissa.