stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Georgian osavaltion lippu

Georgian osavaltion lippu (2003–)
Georgian osavaltion lippu on Yhdysvaltain osavaltio Georgian virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on kolme raitaa järjestyksessä punainen-valkoinen-punainen, ja sen vasemmassa yläkulmassa sininen tausta, jossa on 13 valkoisen tähden ympäröimä osavaltion vaakuna. Sen mittasuhteet ovat 2:3. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 8. toukokuuta 2003.
Osavaltion aiempi, vuosina 1956–2001 käytössä ollut lippu osoittautui kiistanalaiseksi, sillä siinä oli suurena elementtinä Yhdysvaltain sisällissodassa Etelävaltioiden käyttämä sotalippu. Sen tilalle suunniteltiin vuonna 2001 uusi lippu, mutta sekin osoittautui epäsuosituksi, ja nykyinen lippu otettiin käyttöön vain kaksi vuotta myöhemmin. Nykyinen lippukin muistuttaa Etelävaltioiden niin kutsuttua Stars and Bars -lippua suuresti.
Edelliset liput

1861–1865
1879–1902
1902–1906
1906–1920
1920–1956
1956–2001
2001–2003
György Vizvári

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | vesipallo |  |
György Vizvári (tai Weiss; 18. joulukuuta 1928 Budapest – 30. heinäkuuta 2004 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija. Hän osallistui vuoden 1952 kesäolympialaisiin Helsingissä ja kuului maansa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän osallistui seitsemään otteluun, mutta ei tehnyt maaleja.
Haukkala (Salo)

Haukkala on kylä Salossa. Kylä sijaitsee Uskelanjoen varrella kaupungin keskustan pohjoispuolella.
Haukkala sijaitsee Uskelanjoen itärannalla Naulikeojan ja vanhan Perttelin vastaisen kunnanrajan välissä. Kylän naapurikylät ovat Hähkänä ja Anjala sekä joen vastarannalla Veitakkala. Haukkalan kyläalue ulottuu Uskelanjoelta itään Haukmäen yli aina Karistojan latvahaaroille saakka. Haukkalan kyläkeskus sijaitsee peltojen keskellä joen varrella. Kylän läpi kulkevan Inkereentien varrelle on syntynyt pieni omakotialue.
Haukkala on syntynyt viimeistään varhaiskeskiajalla. Kylässä oli peräti yhdeksän taloa 1500-luvulla, mutta talomäärä laski kuuteen seuraavalla vuosisadalla. Tiloista Seppä, Hintsa, Jaakko, Kauha ja Raune ovat yhä jäljellä. Kaksi viimeksi mainittua on siirretty kyläkeskuksesta Inkereentien varrelle. 1600-luvulla Uskelanjoen Haukkalankoskeen perustettiin mylly, joka oli toiminnassa 1960-luvulle saakka. Kylä paloi 1779, mutta rakennettiin uudelleen samalle paikalle.
Isokylän alueen puhelinkeskus sijaitsi Haukkalassa. 1900-luvun rakennemuutos pienensi kylää, kun suuret tilat eivät enää tarvinneet yhtä paljoa työvoimaa. Kylässä on toiminut muun muassa pitäjänseppä, maalikauppa ja höyrysaha. Jaakon tila on nykyisin muutettu majoitus- ja juhlatilaksi.
Harthouse

Harthousen logo
Harthouse on saksalainen itsenäinen levymerkki, joka on erikoistunut trance- ja teknomusiikkiin. Harthousella oli merkittävä vaikutus 1990-luvun alussa teknon ja trancen lyödessä läpi.
Sven Väth perusti Harthousen ja Eye Q:n 1990-luvun alussa. Harthouselle levyttäneitä artisteja ovat Väthin lisäksi muun muassa Hardfloor, Oliver Lieb, Koxbox,Spicelab ja Braincell.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Harthouse Discogs-sivustolla (englanniksi)
Hartfordin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Hiippakunnan vaakuna
Hartfordin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (lat. Archidioecesis Hartfortiensis) on katolisen kirkon arkkihiippakunta Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Siihen kuului 405 pappia, 307 diakonia ja 723 000 jäsentä vuonna 2013.
Piispat ja arkkipiispat

William Tyler (1843–1849)
Bernard O'Reilly (1850–1856)
Francis Patrick McFarland (1858–1874)
Thomas Galberry (1875–1878)
Lawrence Stephen McMahon (1879–1893)
Michael Tierney (1893–1908)
John Joseph Nilan (1910–1934)
Maurice Francis McAuliffe (1934–1944)
Henry Joseph O'Brien (1945–1968)
John Francis Whealon (1968–1991)
Daniel Anthony Cronin (1991–2003)
Henry Joseph Mansell (2003–2013)
Leonard Paul Blair (2013– )
Halikko-viesti

Halikko-viesti on Angelniemen Ankkurin vuosittain järjestämä viestisuunnistustapahtuma. Lokakuussa järjestettävä kilpailu on osanottajamäärältään Suomen toiseksi suurin viestisuunnistustapahtuma Jukolan viestin jälkeen. Halikko-viestissä on 15 osuutta. Osuuksilla 2–5 kolme suunnistajaa suunnistaa samanaikaisesti. Joukkueilla on kokoonpanorajoituksia. Muun muassa jokaisessa joukkueessa on oltava neljä naissuunnistajaa. Halikko-viesti järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989.
Halikko-viesti vuosittain

| Vuosi | Kunta | Paikka | Joukkueita | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Halikko | Halikon kk | 60 | Hiidenkiertäjät |
| 1990 | Halikko | Salakallio | 81 | Hiidenkiertäjät |
| 1991 | Halikko | Märynummi | 104 | IFK Södertälje |
| 1992 | Halikko | Vaskio | 121 | IFK Södertälje |
| 1993 | Halikko | Angelniemi | 131 | Tullinge SK |
| 1994 | Halikko | Toppjoki | 131 | Pargas IF |
| 1995 | Sauvo | Korpela | 128 | Rajamäen Rykmentti |
| 1996 | Halikko | Haannummi | 127 | Lynx |
| 1997 | Halikko | Leinola | 141 | Rajamäen Rykmentti |
| 1998 | Kemiö | Kiila | 154 | Delta |
| 1999 | Halikko | Märy | 147 | Delta |
| 2000 | Halikko | Ruska | 152 | Kalevan Rasti |
| 2001 | Halikko | Hajala | 154 | Kalevan Rasti |
| 2002 | Halikko | Hajala | 156 | Kalevan Rasti |
| 2003 | Halikko | Hajala | 163 | Kalevan Rasti |
| 2004 | Halikko | Salakallio | 151 | Lynx |
| 2005 | Salo | Ruusulehto | 161 | Delta |
| 2006 | Halikko | Kokkila | 151 | Kalevan Rasti |
| 2007 | Halikko | Kokkila | 143 | MS Parma |
| 2008 | Halikko | Pöylä | 132 | Tampereen Pyrintö |
| 2009 | Salo | Toppjoki | 130 | Tampereen Pyrintö |
| 2010 | Salo | Kokkila | 145 | Delta |
| 2011 | Salo | Hevonpää | 134 | Rajamäen Rykmentti |
| 2012 | Salo | Kavantola | 121 | Paimion Rasti |
| 2013 | Salo | Vaskio | 120 | MS Parma |
| 2014 | Salo | Hakamäki | 119 | Paimion Rasti |
| 2015 | Salo | Kavilannummi | 124 | Paimion Rasti |
| 2016 | Salo | Märynummi | 111 | Helsingin Suunnistajat |
| 2017 | Salo | Märynummi | 93 | MS Parma |
| 2018 | Salo | Salakallio | 99 | Paimion Rasti |
| 2019 | Salo | Nurkkila | 97 | MS Parma |
| 2020 | Salo | Rahkasuo | 96 | Tampereen Pyrintö |
| 2021 | Salo | Maalu | 115 | Tampereen Pyrintö |
GP3 Turkin Grand Prix 2010

|  GP3 Turkin Grand Prix 2010 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 8 osakilpailusta kaudella 2010. 

Päivämäärä:  29. toukokuuta 2010
Sijainti:  İstanbul Park, Istanbul, Turkki
Rata:  Moottorirata   5,338 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  15 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nigel Melker
Talli:  RSC Mücke Motorsport
Aika:  1.46,361
Nopein kierros
Kuljettaja:   Esteban Gutiérrez
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.47,305 (kierroksella 9)
Palkintokoroke
Voittaja:   Esteban Gutiérrez  (ART Grand Prix)
Toinen:   James Jakes  (Manor Racing)
Kolmas:   Felipe Guimarães  (Addax Team)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  15 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Esteban Gutiérrez
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.47,511 (kierroksella 5)
Palkintokoroke
Voittaja:   Rio Haryanto  (Manor Racing)
Toinen:   Miki Monrás  (MW Arden)
Kolmas:   Alexander Rossi  (ART Grand Prix)
GP3 Turkin Grand Prix 2010 oli GP3-kauden 2010 toinen osakilpailu, joka ajettiin 29.–30. toukokuuta İstanbul Parkin moottoriradalla Turkissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Turkin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi ART Grand Prix -tallin kuljettaja Esteban Gutiérrez. Sunnuntain kilpailun voitti Manor Racing -tallin Rio Haryanto.
Pitkä kilpailu

| Sija | Nro | Nimi | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 |  Esteban Gutiérrez | ART Grand Prix | 15 | 0:26.56,811 | 2 | 11 |
| 2. | 7 |  James Jakes | Manor Racing | 15 | +10,513 | 5 | 8 |
| 3. | 17 |  Felipe Guimarães | Addax Team | 15 | +16,321 | 7 | 6 |
| 4. | 1 |  Alexander Rossi | ART Grand Prix | 15 | +19,423 | 9 | 5 |
| 5. | 6 |  Daniel Morad | Status Grand Prix | 15 | +22,020 | 6 | 4 |
| 6. | 25 |  Nico Müller | Jenzer Motorsport | 15 | +25,416 | 13 | 3 |
| 7. | 21 |  Miki Monrás | MW Arden | 15 | +25,586 | 12 | 2 |
| 8. | 8 |  Rio Haryanto | Manor Racing | 15 | +26,615 | 16 | 1 |
| 9. | 26 |  Doru Sechelariu | Tech 1 Racing | 15 | +28,042 | 18 |  |
| 10. | 14 |  Josef Newgarden | Carlin | 15 | +29,953 | 21 |  |
| 11. | 4 |  Robert Wickens | Status Grand Prix | 15 | +37,592 | 22 |  |
| 12. | 30 |  Oliver Oakes | ATECH CRS GP | 15 | +39,103 | 20 |  |
| 13. | 20 |  Michael Christensen | MW Arden | 15 | +41,188 | 30 |  |
| 14. | 29 |  Patrick Reiterer | ATECH CRS GP | 15 | +48,641 | 25 |  |
| 15. | 23 |  Pål Varhaug | Jenzer Motorsport | 15 | +49,132 | 14 |  |
| 16. | 12 |  Tobias Hegewald | RSC Mücke Motorsport | 15 | +49,441 | 10 |  |
| 17. | 31 |  Vittorio Ghirelli | ATECH CRS GP | 15 | +49,765 | 28 |  |
| 18. | 22 |  Leonardo Cordeiro | MW Arden | 15 | +53,262 | 15 |  |
| 19. | 5 |  Ivan Lukashevich | Status Grand Prix | 15 | +56,154 | 24 |  |
| 20. | 24 |  Simon Trummer | Jenzer Motorsport | 15 | +1.08,306 | 8 |  |
| 21. | 18 |  Pablo Sánchez López | Addax Team | 15 | +1.12,048 | 19 |  |
| 22. | 15 |  Dean Smith | Carlin | 14 | +1 kierros/keskeytys | 3 |  |
| 23. | 10 |  Nigel Melker | RSC Mücke Motorsport | 14 | +1 kierros | 1 |  |
| 24. | 27 |  Stefano Coletti | Tech 1 Racing | 13 | +2 kierrosta/keskeytys | 26 |  |
| 25. | 19 |  Mirko Bortolotti | Addax Team | 13 | +2 kierrosta/keskeytys | 11 |  |
| Kesk. | 16 |  Mikhail Aleshin | Carlin | 12 | Keskeytti | 23 |  |
| Kesk. | 11 |  Renger van der Zande | RSC Mücke Motorsport | 9 | Keskeytti | 29 |  |
| Kesk. | 28 |  Jim Pla | Tech 1 Racing | 2 | Keskeytti | 17 |  |
| Kesk. | 3 |  Pedro Nunes | ART Grand Prix | 2 | Keskeytti | 27 |  |
| Kesk. | 9 |  Adrian Quaife-Hobbs | Manor Racing | 0 | Keskeytti | 4 |  |
Sprinttikilpailu

| Sija | Nro | Nimi | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 8 |  Rio Haryanto | Manor Racing | 15 | 0:27.08,058 | 1 | 6 |
| 2. | 21 |  Miki Monrás | MW Arden | 15 | +2,206 | 2 | 5 |
| 3. | 1 |  Alexander Rossi | ART Grand Prix | 15 | +3,981 | 5 | 4 |
| 4. | 25 |  Nico Müller | Jenzer Motorsport | 15 | +5,613 | 3 | 3 |
| 5. | 6 |  Daniel Morad | Status Grand Prix | 15 | +6,378 | 4 | 2 |
| 6. | 17 |  Felipe Guimarães | Addax Team | 15 | +8,470 | 6 | 1 |
| 7. | 2 |  Esteban Gutiérrez | ART Grand Prix | 15 | +8,910 | 8 | 1 |
| 8. | 7 |  James Jakes | Manor Racing | 15 | +10,439 | 7 |  |
| 9. | 26 |  Doru Sechelariu | Tech 1 Racing | 15 | +11,361 | 9 |  |
| 10. | 15 |  Dean Smith | Carlin | 15 | +16,211 | 22 |  |
| 11. | 20 |  Michael Christensen | MW Arden | 15 | +22,084 | 13 |  |
| 12. | 19 |  Mirko Bortolotti | Addax Team | 15 | +22,791 | 25 |  |
| 13. | 24 |  Simon Trummer | Jenzer Motorsport | 15 | +23,223 | 20 |  |
| 14. | 27 |  Stefano Coletti | Tech 1 Racing | 15 | +24,548 | 24 |  |
| 15. | 12 |  Tobias Hegewald | RSC Mücke Motorsport | 15 | +25,335 | 16 |  |
| 16. | 18 |  Pablo Sánchez López | Addax Team | 15 | +28,085 | 21 |  |
| 17. | 10 |  Nigel Melker | RSC Mücke Motorsport | 15 | +29,092 | 23 |  |
| 18. | 23 |  Pål Varhaug | Jenzer Motorsport | 15 | +31,600 | 15 |  |
| 19. | 3 |  Pedro Nunes | ART Grand Prix | 15 | +32,712 | 29 |  |
| 20. | 28 |  Jim Pla | Tech 1 Racing | 15 | +33,166 | 28 |  |
| 21. | 4 |  Robert Wickens | Status Grand Prix | 15 | +43,815 | 11 |  |
| 22. | 16 |  Mikhail Aleshin | Carlin | 15 | +44,596 | 26 |  |
| 23. | 14 |  Josef Newgarden | Carlin | 15 | +48,772 | 10 |  |
| 24. | 22 |  Leonardo Cordeiro | MW Arden | 15 | +52,998 | 18 |  |
| 25. | 29 |  Patrick Reiterer | ATECH CRS GP | 15 | +1.07,959 | 14 |  |
| 26. | 31 |  Vittorio Ghirelli | ATECH CRS GP | 14 | +1 kierros | 17 |  |
| 27. | 5 |  Ivan Lukashevich | Status Grand Prix | 13 | +2 kierrosta | 19 |  |
| Kesk. | 30 |  Oliver Oakes | ATECH CRS GP | 12 | Keskeytti | 12 |  |
| Kesk. | 9 |  Adrian Quaife-Hobbs | Manor Racing | 2 | Keskeytti | 30 |  |
| Kesk. | 11 |  Renger van der Zande | RSC Mücke Motorsport | 1 | Keskeytti | 27 |  |
György Sebők

György Sebők
György Sebők (2. marraskuuta 1922 Szeged – 14. marraskuuta 1999 Bloomington, Indiana) oli unkarilainen pianisti, joka tuli tunnetuksi etenkin kamarimusiikin esittäjänä ja säestäjänä. Hän saavutti suuren arvostuksen myös pedagogina.
Sebők piti ensimmäisen resitaalinsa pianistina 11-vuotiaana ja pääsi Franz Liszt -musiikkiakatemiaan 16-vuotiaana. Hänen opettajiensa joukossa olivat Zoltán Kodály ja Leo Weiner. Toisen maailmansodan jälkeen hän konsertoi Unkarissa, Neuvostoliitossa ja muissa Itä-Euroopan maissa. Vuonna 1949 Sebők sai paikan musiikin professorina Budapestin Béla Bartók -konservatoriosta. Unkarin kansannousun (1956) aikana maasta poistuminen mahdollistui, joten Sebők lähti ensin Itävaltaan ja asettui sitten Pariisiin. Hänelle myönnettiin Grand Prix du Disc vuonna 1957 yhdestä ensimmäisistä levytyksistään Länsi-Euroopassa.
Dekaani Wilfred Bainin kutsusta Sebők liittyi vuonna 1962 Indianan yliopiston musiikkikoulun henkilökuntaan. Hänen ystävänsä, sellisti Janos Starker työskenteli siellä jo. Hän teki usein yhteistyötä Starkerin kanssa myös resitaaleissa. Opetusurallaan Sebők pääsi muun muassa vierailevaksi professoriksi Berliinin taideyliopistoon ja henkilökunnan elinikäiseksi jäseneksi Toho Gakuen -musiikkikouluun (Tokio). Hän piti mestarikursseja Kanadan Banff Centressa vuosina 1973–96 ja teki Sveitsin Ernenistä kansainvälisen mestarikurssien keskuksen. Ernenin mestarikurssit vakiintuivat nimellä Ernen Musikdorf, jonka taiteellisena johtajana Sebők toimi vuoteen 1987.
Sebők sai Unkarin hallituksen ansioristin, ja vuonna 1996 hänestä tuli Ranskan Ordre des Arts et des Lettres'n Chevalier.
Heinäveden vaakuna

Heinäveden vaakuna
Heinäveden vaakunassa on vihreällä pohjalla hopeinen aaltokoroinen vastapalkki, jossa on peräkkäin kolme tukkilauttaa kultaisilla ketjuilla. Vasemmassa yläkulmassa on kultainen ruori.
Hopeinen palkki kuvaa Heinäveden reittiä ja vesistöjen runsautta ja tukkilautat Heinäveden suuria metsiä eli ”vihreää kultaa” ja samalla tukinuittoa Heinäveden reitillä. Ruoriratas viittaa Heinäveden reitin laivaliikenteeseen.
Vaakunan on suunnitellut Pauli Numminen.
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:  Hasumäki (kirkonkylä) · Karvio · Kerma · Palokki · Sarvikumpu · Varistaipale · Vihtari
Kylät:  Hevonlahti · Kansala · Karhilantaipale · Koivumäki · Kuittua · Kypäräjärvi · Lajunlahti · Lampu · Lepikkomäki · Malkkila · Niinimäki · Näätänmaa  · Papinniemi · Pilppa · Petruma · Polvijärvi · Pyylinsaari · Pölläkkä · Raaminmäki · Rummukkala · Sappu · Sompasaari · Syrjä · Särkelä · Säynämö · Tetrivaara · Timonmäki · Vaaluvirta · Vahvalahti · Viitalahti
Nähtävyydet:  Valamon luostari · Lintulan luostari · Valamon luostarin pääkirkko · Valamon luostarin talvikirkko · Valamon luostarin vanha kirkko · Lintulan luostarin kirkko · Heinäveden kirkko
Liikenne:  Heinäveden reitti · Varistaipaleen kanava · Taivallahden kanava · Karvion kanava · Kerman kanava · Vihovuonteen kanava · Pilpan kanava · Koukunpolvi · Heinäveden rautatieasema · Syrjän rautatieasema · Vihtarin rautatieasema
Vesistöt:  Kermajärvi · Juojärvi · Petrumajärvi· Iso-Vihtari
Muuta Heinäveteen liittyvää:  Heinäveden historia · Vaakuna · Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta · Heinäveden Höyrylaiva Oy · Kermansavi · Heinäveden lehti
Harti Weirather

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Schladming 1982 | syöksylasku |  |
Hartmann ”Harti” Weirather (s. 25. tammikuuta 1958 Reutte, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari ja maailmancup-voittaja. Hän edusti seuratasolla SV Wängleä. Hänen vaimonsa on Hanni Wenzel ja heidän tyttärensä Tina Weirather.
Weirather sijoittui Lake Placidin olympialaisissa 1980 syöksylaskussa yhdeksänneksi. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Schladmingissa 1982 0,48 sekunnin erolla Conradin Cathomeniin. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin kaudella 1980–1981, sijoittui kolmanneksi kausilla 1981–1982 ja 1982–1983 sekä neljänneksi 1979–1980. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli pelkillä syöksylaskun pisteillä kahdeksas kaudella 1980–1981 ja kymmenes 1981–1982. Hän voitti kaikkiaan kuusi maailmancupin syöksylaskukilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

Lähde: FIS
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Laji |
| 15. joulukuuta 1980 |  Val Gardena | syöksylasku |
| 31. tammikuuta 1981 |  St. Anton | syöksylasku |
| 6. maaliskuuta 1981 |  Aspen | syöksylasku |
| 15. tammikuuta 1982 |  Kitzbühel | syöksylasku |
| 23. tammikuuta 1982 |  Wengen | syöksylasku |
| 5. joulukuuta 1982 |  Pontresina | syöksylasku |
Haukkalampi (Espoo)

| Haukkalampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Espoo, Vihti
Koordinaatit:  60°18′39″N, 24°30′35″E
Järvinumero:  81.057.1.052 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  60 m 
Rantaviiva:  2,9 km 
Pinta-ala:  0,098 km² 
 fiHaukkalampi 
Haukkalampi on noin kymmenen hehtaarin laajuinen järvi Espoon ja Vihdin rajalla. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoon osalta Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Haukkalammen kaakkoispuolella. Aivan Haukkalammen eteläpuolella sijaitsevat Kolmikulmalampi, Mustalampi ja Valklampi. Haukkalammen luoteispuolella sijaitsee Vähä Haukkalampi. Haukkalampi jakautuu läntiseen ja itäiseen selkään, joita yhdistää kapea salmi. Järven itäosassa on saari. Haukkalammen Espoon puoleisilla rannoilla on jonkin verran rakennuskantaa mukaan luettuna Haukkalammen luontotupa.
Aiheesta muualla

Visitespoo.fi: Nuuksio : Haukkalampi
Nuuksion reitit
Hani

| Hani |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Nerjungrin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama-alue
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkikunta
Väkiluku (2002):  933
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hani (ven. Хани) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Nerjungrin piirin länsiosassa Sahan tasavallan eteläreunalla, 405 kilometriä Nerjungrista länteen. Hanin kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Hanissa on koulu, terveysasema ja kauppoja. Hanissa sijaitsee geologisen tutkimusryhmän tukikohta.
Asukasluvun kehitys:
2 362 (1989)
1 400 (1999)
933 (2002)
Historia

Hani perustettiin 1970-luvulla Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Hanista tuli työläisasutus vuonna 1981. Se kuului aluksi Oljokminskin piiriin. Jakuuttien ASNT:n korkeimman neuvoston  15. joulukuuta 1987  antaman päätöksen mukaisesti 5 900 km² laajuinen alue ja Hani sen mukana  siirrettiin Nerjungrin kaupunkialueeseen kuuluvaksi.
Harry Palmberg

Harry Henrik Palmberg (13. joulukuuta 1891 Viipuri - 8. elokuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä Patsch.
Teoksia

Paul Peter Korsströms äventyr & Alexanders. 1931
Ruotzinsalmi : blad ur Kotkanejdens äldre historia. Kymmeneälvdals museiförening, Kouvola 1933 (suomeksi nimellä Ruotzinsalmi : kuvauksia Kotkanseudun vanhemmasta historiasta. Kymenlaakson museoseura, Kouvola 1933)
Gustave Alphonse Hosenträgers upplevelser och ändalykt i Viborg. Tekijä, Kotka 1934
Langinkoski : smådrag ur Langinkoskinejdens historia. Kymmeneälvdals museiförening, Kouvola 1937 (suomeksi nimellä Langinkoski : lehtisiä Langinkosken-seudun historiasta. Kymenlaakson museoseura, Kouvola 1937)
Ruotzinsalmi : blad ur Kotkanejdens historia. Kymmeneälvdals museiförening, Kouvola 1938 (suomeksi nimellä Ruotzinsalmi : lehtisiä Kotkanseudun historiasta. Kymenlaakson museoseura, Kouvola 1938)
Samfundet Luculli Bröder : meddelanden 1 ; red. av Harry Palmberg och C. M. Runeberg. Samfundet Luculli Bröder, Kotka 1943
Wärälä 1788-1790 : blad ur Kymmeneälvdals historia. Kymmeneälvdals museiförening, Kouvola 1947 (suomeksi nimellä Värälä 1788-1790 : lehtisiä Kymenlaakson hostoriasta. Kymenlaakson museoseura, Kouvola 1947)
Harri Kainulainen

| Harri Kainulainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1996 (ikä 28) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Höylä, Haba
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Lukko
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  64
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  HPK (SML) Jukurit (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis)
Harri Kainulainen (s. 21. maaliskuuta 1996 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Kainulainen laukoo oikealta.
Muuta

Kainulaisen lempinimi Höylä on peräisin Kummeli-sketsiohjelmasarjan hahmolta Harri "Höylä" Soikkelilta.
Golf kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Naisten golf Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan Kasumigaseki Country Clubilla Kawagoen kaupungissa Tokiosta hieman luoteeseen 4. – 7. elokuuta. Turnaus koostuu neljästä kierroksesta. Olympiaturnaukseen pääsee 60 urheilijaa, joista yksi paikka on varattu isäntämaa Japanin golfaajalle.
Karsinnat

Urheilijat valitaan olympiaturnaukseen erillisen rankingjärjestelmän kautta. Rankingpisteitä voi kerätä aina 28. kesäkuuta 2021 asti. Ensin turnaukseen pääsee 15 parasta pelaajaa kuitenkin siten, että yhdestä olympiakomiteasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa. Tämän jälkeen turnaukseen valitaan loput urheilijat samasta rankingjärjestelmästä kuitenkin siten, että yhdestä olympiakomiteasta saa olla korkeintaan kaksi urheilijaa. Tähän määrään lasketaan 15 parhaan joukosta valitut urheilijat. Poikkeuksena on se, että jokaisesta maanosasta pääsee vähintään yksi urheilija olympialaisiin. Lisäksi isäntämaa Japani saa nimetä yhden urheilijan kisoihin, jos Japani ei ole saanut urheilijaa rankingsysteemin kautta.
Karsinnat > Turnaukseen osallistuvat urheilijat

| Urheilija | Kansalaisuus | Ranking-sijoitus |
| --- | --- | --- |
|  |  Japani |  |
Tulokset

Ei pelattuja kierroksia
Harry Partch

Partch Ensemble.
Quadrangularus Reversum -soitin (Harry Partch 1965).
Harry Partch: 43 erisuuruiseen osaan jaettu oktaavi.
Harry Partch (24. kesäkuuta 1901 Oakland − 3. syyskuuta 1974 San Diego) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, muusikko ja instrumentintekijä.
Harry Partch kehitti ja rakensi mikrointervalliasteikkoihin pohjaavia soittimia. Hän jakoi oktaavin 43 erisuuruiseen osaan, jotka sisälsivät kokonaislukujen 1–12 keskinäiset suhteet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.harrypartch.com
Centennial of Partch.. Corporeal Meadows
Georgian osavaltionyliopisto

| Georgia State University |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1913
Henkilökunta:  1 142
Opiskelijoita:  33 000
Sijainti:  Atlanta, Georgia  Yhdysvallat
Sivusto:  gsu.edu
GSU:n kampus sijaitsee Atlantan keskustan eteläosassa.
Georgian osavaltion­yliopisto (engl. Georgia State University, GSU) on julkinen yliopisto Yhdysvaltojen Georgian osavaltion Atlantassa. Se on yksi University System of Georgiaan kuuluvista neljästä tutkimus­yliopistosta; muut ovat  Georgian yliopisto, Georgia Institute of Technology ja Augusta University.
Georgia Statessa opiskelee noin 53 000 opiskelijaa. Atlantan keskustakampuksen lisäksi GSU:lla on kampukset  Alpharettassa, Clarkstonissa, Decaturissa, Dunwoodyssa ja Newtonin piirikunnassa.
Vuonna 2016 U.S. News & World Report -⁠lehden yliopistorankingissä Georgia State sijoitettiin 132. tilalle parhaiden yhdysvaltalais­yliopistojen joukossa. Samana vuonna Times Higher Education sijoitti sen maailman yliopistoista sijalle 401–500. Yliopiston arvostetuimpia opetusaloja ovat kauppatiede, oikeustiede ja kasvatustiede..