stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikomedeia
Maantiede

Nikomedeia sijaitsi Bithyniassa Propontiin (nyk. Marmaranmeri) itäisimmän kärjen muodostaneen Astakoksenlahden tai Nikomedeianlahden eli nykyisen İzmitinlahden pohjukan koillisrannalla. Se oli rakennettu hieman pohjoiseen varhaisemman Astakoksen kaupungin paikasta, joka oli saman lahdenpohjukan kaakkoisrannalla. Nykyisin Nikomedeian paikka on İzmitin kaupungin alueella noin 91 kilometriä itäkaakkoon Istanbulista. Kaupungilla oli edullinen sijaintipaikka, sillä se sijaitsi Euroopan ja Vähän-Aasian yhdistäneen päätien varrella, ja sillä oli myös satama.
Kaupungin itäpuolella sijaitsi Boane-järvi (nyk. Sapanca Gölü), joka tunnettiin latinaksi nimellä Sunonensis Lacus. Sen ja siihen liittyneen Sangarios-joen kautta suunniteltiin usein (muun muassa Plinius nuoremman ja Justinianus I:n aikana) kanavaa, joka olisi yhdistänyt Propontiin Mustaanmereen. Hanke ei koskaan toteutunut.
Historia

Nikomedeian kaupunki perustettiin hellenistisellä kaudella, ja se korvasi varhaisemmat Astakoksen ja Olbian, joista ensin mainittu oli tuhoutunut Lysimakhoksen hyökkäyksessä. Uuden kaupungin perusti vuonna 264 eaa. Nikomedes I, joka nimesi sen itsensä mukaan. Se perustettiin joko näiden varhaisempien kaupunkien lähelle tai Olbian paikalle, ja sinne siirrettiin niiden aikaisempia asukkaita. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Nikomēdeus (Νικομηδεύς).
Nikomedes teki kaupungista Bithynian valtakuntansa pääkaupungin. Se nousi lyhyessä ajassa varsin suureksi ja kukoistavaksi kaupungiksi, ja kukoisti yli 600 vuotta. Kaupunki kilpaili Nikaian kanssa Bithynian tärkeimmän kaupungin ja metropoliin asemasta. Roomalaisella kaudella kaupungista tuli roomalainen colonia eli sotilassiirtokunta sekä Rooman Bithynian provinssin pääkaupunki.
Arrianos oli kotoisin Nikomedeiasta. Se oli myös paikka, jossa Hannibal päätti päivänsä oman kätensä kautta. Plinius nuorempi mainitsee kirjeissään keisari Trajanukselle kaupungin kärsineen tuhoja suuressa tulipalossa. Se kärsi usein myös maanjäristyksistä, ja kunnostettiin aina keisareiden lahjoituksilla; sekä skyyttien tai goottien (256 jaa.) hyökkäyksestä.
Nikomedeia toimi Diocletianuksen pääkaupunkina tetrarkian aikana vuosina 286–324. Nikomedeiassa sanotaan kuolleen paljon marttyyrejä kristittyjen vainoissa Diocletianuksen ja Maximianuksen aikana. Myös Konstantinus Suuren aikana Nikomedeia oli alueen pääkaupunki, kunnes Konstantinus siirsi Rooman valtakunnan pääkaupungin Roomasta Byzantioniin, josta tuli Konstantinopoli. Konstantinus kuoli Villa Ankyronissa lähellä Nikomedeiaa.
Nikomedeia tuhoutui vuonna 358 maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa. Kaupunki rakennettiin uudelleen, mutta aiempaa pienemmässä koossa. Kaupunki nousi vielä Theodosius II:n aikana 408–450. Hyvien liikenneyhteyksiensä vuoksi se säilyi tärkeänä sotilaallisena keskuksena, jolla oli tärkeä rooli Bysantin kamppailussa kalifaattia vastaan.
Vuoden 840 jälkeen Nikomedeia oli Optimatoin teeman pääkaupunki. Tuolloin suurin osa vanhasta merenrantakaupungista oli hylätty. Arabialaisen maantieteilijä Ibn Khurdadhbihin mukaan vanha kaupunki oli enimmäkseen raunioina. Asutus oli ilmeisesti rajoittunut mäellä olleeseen linnakkeeseen. Kaupunki oli 1080-luvulla Aleksios I Komnenosin pääasiallinen sotilaskeskus taistelussa seldžukkeja vastaan, ja ensimmäinen ja toinen ristiretki piti siellä leiriä.
Ottomaanien valtakunta uhkasi kaupunkia Bysantin häviön jälkeen 1302 kahdesti ennen kuin se murtui lopullisesti vuonna 1337. Kaupungin alueella on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungista on säilynyt vain vähän jäänteitä. Vielä 1800-luvulla niitä oli näkyvissä enemmän. Kaupunkia ympäröineistä myöhäisroomalaisista muureista ja ainakin yhdestä tornista ja portista on säilynyt joitakin osia. Kaupungin itäpuolella on jäänteitä kahdesta tai kolmesta akveduktista. Muun muassa Plinius puhuu paljon Nikomedeian hyvästä vesihuollosta. Kaupungin itäosasta on löydetty suurikokoinen roomalaisaikainen vesisäiliö. Osa antiikin aikaisista viemäreistä oli käytössä vielä 1900-luvun puolelle saakka. Kaupungin pohjoispuolelta on löydetty tumulus-hautoja, jotka saattavat olla Bithynian kuninkaiden hautoja.
Plinius mainitsee, että kaupungin lukuisiin julkisiin rakennuksiin kuuluivat myös muun muassa forum, buleuterion eli neuvoston talo ja Kybelen temppeli. Libanios puolestaan mainitsee kaupungin termit, basilikat, temppelit, gymnasionit, koulut ja julkiset puutarhat. Muiden tekstilähteiden perusteella kaupungissa tiedetään olleen ainakin Demeterille, Isikselle, Romalle ja Commodukselle omistetut temppelit, teatteri, pylväiköin reunustettu katu sekä Diocletianuksen palatsi.
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on İzmitin arkeologisessa museossa, İzmirin arkeologisessa museossa sekä Istanbulin arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikomedeia Wikimedia Commonsissa
Nikomedeiassa Liciniuksen aikana n. 308–324 lyöty solidus. Kuvituksessa seppelöity pää ja teksti Licinivs Avgvstvs sekä istuva Juppiter Optimus Maximus ja teksti Iovi cons Licini Avg.
Nikomedeiassa Valentinianus I:n aikana n. 364–375. lyöty solidus. Kuvituksessa keisari sekä tekstit D N Valentinianvs P F Avg / Restitvtor rei pvblicae.
Nikomedeian sattumalta purkutöiden yhteydessä esiin tulleita raunioita.
Hautastele Nikomedeiasta, n. 150–100 eaa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 241001–242000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
241001:stä ja päättyen 242000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Arto Nilsson

| Arto Nilsson |
| --- | --- |
 Arto Nilsson nyrkkeilemässä Jerzy Kulej'ta vastaan Meksikon olympialaisissa 1968.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1948 Helsinki
Kuollut: 11. heinäkuuta 2019 (71 vuotta) Helsinki
Nyrkkeilijä
Pituus:  176  cm
Painoluokka:  kevyt välisarja
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | 63,5 kg |  |
Arto Harald Nilsson (19. maaliskuuta 1948 Helsinki – 11. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja yrittäjä.
Nilsson saavutti pronssia Méxicon 1968 olympialaisten kevyessä välisarjassa (alle 63,5 kg). Hän voitti kenialaisen John Olulun tuomariäänin 3–2, länsisaksalaisen Gert Puzichan äänin 5–0 sekä bulgarialaisen Petar Stoitševin kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä. Välieräottelussaan hän hävisi hallitsevalle olympiavoittajalle, puolalaiselle Jerzy Kulej'lle pistein 0–5. Kisojen päättäjäisissä hän toimi Suomen joukkueen lipunkantajana.
Madridin EM-kilpailuissa 1971 Nilsson hävisi välisarjan (alle 67 kg) avausottelussaan bulgarialaiselle Ivan Kiriakoville tuomariäänin 1–4.
Nilsson sai ensikosketuksen nyrkkeilyharrastukseen kotikulmillaan Tapanilan Erän harjoitussalilla. Olympiaedustajaksi hän nousi asevelvollisuutensa jälkeen vuonna 1968 näytöillään katsastuksissa ja Leningradin valmennusleirillä. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden alle 67-kiloisten sarjassa vuonna 1970 sekä Suomen-mestaruuden samassa painoluokassa vuosina 1970 ja 1971.
Arto Nilsson kouluttautui työnsä ohessa ekonomiksi. Hän oli aikanaan keskeyttänyt Oulunkylän yhteiskoulun kolmannella luokalla ja mennyt erilaisten hanttihommien jälkeen töihin isänsä kellosepänliikkeeseen. Hän toimi Timanttiset-ketjun omistajana sekä toimitusjohtajana.
Saavutuksia

Olympiapronssia México 1968 (nyrkkeily, sarja 63,5 kg)
Pohjoismaiden mestaruus 1970 (67 kg)
Suomen mestaruus 1970 ja 1971
Luettelo pikkuplaneetoista: 22001–23000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 22001:stä ja päättyen 23000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 260001–261000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
260001:stä ja päättyen 261000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Gnonsiane Niombla

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gnonsiane Niombla vuonna 2015. |  Gnonsiane Niombla vuonna 2015. |  Gnonsiane Niombla vuonna 2015. |  |
Maa:   Ranska
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ranska 2018 |  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2016 |  |  |
Gnonsiane Niombla (s. 9. heinäkuuta 1990 Villeurbanne) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2013. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 sekä voittanut maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa CJF Fleury Loiretia ja romanialaista CSM Bucureștiia. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyy Metz Handballiin.
Nimien suomalaistaminen

Alex Federleyn pilapiirros, jossa pilkataan sivistyneistön intoa suomalaistaa nimensä. Knalleihin ja pitkiin takkeihin pukeutuneet säätyläismiehet kyyristyvät "Ylioppilaiden keskusteluseuran nimenmuuttotoimikunta" -käytävään, josta tulevat ulos 'juntteina' suomalaisissa kansanpuvuissa.
Nimien suomalaistamisella tarkoitetaan Suomessa kansallisaatteen hengessä tapahtunutta liikettä, jossa muita kuin suomenkielisiä, yleensä ruotsinkielisiä, sukunimiä muutettiin suomenkielisiksi. Jotkut suomensivat samalla myös etunimensä.lähde?
Fennomaanit pitivät tärkeänä, että suomalaisilla pitäisi olla suomenkieliset sukunimet. Säätyläisillä yleisten vieraskielisten sukunimien suomalaistaminen muodostuikin 1900-luvun alkupuolella ajoittain suoranaiseksi joukkoliikkeeksi, ja varsinkin suuressa nimenmuutoksessa vuosina 1906 ja 1935 kymmenettuhannet ihmiset omaksuivat suomenkielisen sukunimen. Tällöin käyttöön tulleet sukunimet olivat aikaisemmista poiketen usein kaksiosaisia yhdyssanoja, ruotsinkielisten sukunimien käännöksiä.lähde?
J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. 12. toukokuuta 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä. Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto. Kaikkiaan vuosien 1906 ja 1907 aikana noin 70 000 suomalaista suomensi sukunimensä.
Kirjallisuutta

Javanainen, Juha: Snellmanin kunniaksi sukunimet suomalaisiksi: Snellmanin 100-vuotispäivän 12.5.1906 suuri sukunimien suomalaistamispäivä Tampereella ja muuallakin Suomessa.  Tampere:  Juha Javanainen, 2006.
Paikkala, Sirkka: Se tavallinen Virtanen: Suomalaisen sukunimikäytännön modernisoituminen 1850-luvulta vuoteen 1921.  (Väitöskirja, Helsingin yliopisto. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 959)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-567-X
Luettelo pikkuplaneetoista: 259001–260000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
259001:stä ja päättyen 260000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nippur

Nippurin kartta savitaulussa, korostukset ja tekstit nykyajalta.
Nippur (sumeriksi Nibru, akkadiksi Nibbur) oli muinainen Etelä-Mesopotamian kaupunki, jota alueen silloiset asukkaat sumerilaiset pitivät pyhänä kaupunkina.  Kaupunki sijaitsee nykyisessä Nuffarin rauniokummussa Arakissa, Qadisiyyan maakunnan alueella Irakissa. Muinoin Nippur oli Eufratista haarautuneen Shatt-en-Nilin kanavan varrella.
Sumerilaisen mytologian mukaan Nippur oli jumala Enlilin koti ja paikka jossa tämä loi ihmisen.. Niinpä kaupunkiin viitatiin monesti nimellä EN.LÍLKI, "Enlilin kaupunki". Nippurin Enlilin temppeli oli E.KUR, "vuoritalo". Nippurissa oli myös Inannan temppeli.
Nippur oli esidynastisella Uruk-kaudella suuri kaupunki ja merkittävä keskus ennen kuin Uruk kasvoi mahtiinsa. Ehkä tämän takia Nippuria pidettiin pyhänä ja myöhemmät Sumerin ja Babylonian kuninkaat saattoivat kruunauttaa itsensä Nippurissa. On löydetty muinainen savitaulu, jossa on Nippurin luonnosmainen kartta.
Nippurista on löydetty esidynastiselta ajalta peräisin olevia polttohautauksia sekä Susan ja Egeanmeren keramiikkaa muistuttavia saviastioita.
Nippurin ala sen huippukaudella Ur III-vaiheessa oli noin 135 ha. Väkiluku saattoi olla jopa 40 000. Kaupunkia ympäröivät paksut muurit.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juhani Nirkkonen

Juhani Nirkkonen on suomalainen jalkapallovalmentaja. Nirkkonen on toiminut muun muassa Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen ensimmäisenä päävalmentajana vuosina 1973–1977. Hänen päävalmentajakaudellaan Suomi pelasi 12 maaottelua, joista se voitti yhden ja pelasi tasan yhden.
Luettelo pikkuplaneetoista: 261001–262000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
261001:stä ja päättyen 262000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 254001–255000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
254001:stä ja päättyen 255000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi

| Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi> Lo chiamavano Trinità |
| --- | --- |
 Videokasetin kansi
Ohjaaja:  Enzo Barboni
Käsikirjoittaja:  Enzo Barboni Gene Luotto
Tuottaja:  Italo Zingarelli Joseph E. Levine
Säveltäjä:  Franco Micalizzi
Kuvaaja:  Aldo Giordani
Leikkaaja:  Giampiero Giunti
Pääosat:  Terence Hill Bud Spencer Farley Granger Steffen Zacharias Dan Sturkie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Levittäjä:  Mokép Disney+
Ensi-ilta:  1970
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Trinity ratsastaa jälleen
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi (Lo chiamavano Trinità) on vuonna 1970 julkaistu italowestern. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer.
Elokuva kertoo lännen nopeimmasta vetäjästä Trinitystä ja hänen veljestään Bambinosta joka toimii väliaikaisesti sheriffinä. Majuri Harriman ei voi sietää tätä kaksikkoa ja on koko ajan yrittämässä saada veljeksiä pois elävien kirjoista sekä yrittää häätää mormonit pois mailtansa. Eikä veljeskaksikko voi olla puuttumatta tähän.
Elokuvalle julkaistiin jatko-osa vuonna 1971 Trinity ratsastaa jälleen.
Kuvauspaikat

Kohtaukset, joissa Terence Hill matkustaa autiomaahan ja osaksi "Posada", johon hän saapuu syömään (alussa ja lopussa elokuvaa) kuvattiin Castel Porzianon rannalla Rooman laitamilla Camerata Nuovassa, joka on Rooman maakunnassa sijaitseva 480 asukkaan kaupunki, kuvauspaikkoja oli Abruzzon ja Latiumin rajalla. Kamerat oli sijoitettu niin, että meri oli kameroiden takana. Kuvauksia tehtiin pääasiassa Camposecco-laakson Park Montin Simbruinin alueella, Abruzzon rajan läheisyydessä. Vesiputouskohtaus kuvattiin Monte Gelaton vesiputouksilla Trejajoen laaksossa. Kylä rakennettiin De Laurentis Pontinan varrelle, ja se on sittemmin purettu.
Näyttelijät

Terence Hill – Trinity
Bud Spencer – Bambino
Farley Granger – Majuri Harriman
Steffen Zacharias – Jonathan
Dan Sturkie – Tobias
Remo Capitani – Mezcal
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Nimeni on Trinity saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Luettelo pikkuplaneetoista: 265001–266000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
265001:stä ja päättyen 266000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 250001–251000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
250001:stä ja päättyen 251000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nimimerkki

Nimimerkki (lyhenne nimim.) on oikean nimen asemasta käytetty tekijänimi.
Nimimerkkiä käytetään muun muassa lehtikirjoituksissa, kirjoissa, taideteoksissa tai kilpailutöissä, eli aina kun halutaan joko suojata omaa nimeä, tai ei haluta oman nimen vaikuttavan esimerkiksi kirja-arvosteluihin.
Nimimerkkejä käytetään myös Internetissä esimerkiksi chateissa ja keskustelupalstoilla (englanniksi nickname, josta suomenkielinen väännös "nikki"). Nimimerkkiä voi käyttää myös esteettisyyden vuoksi.
Tunnettuja nimimerkkejä

Olli, kirjailija Väinö Nuortevan pakinoitsijanimimerkki
Känä, presidentti Urho Kekkosen nimimerkki
Pekka Peitsi, presidentti Urho Kekkosen nimimerkki
Origo, Jouni Lompolon pakinoitsijanimimerkki
Bisquit, Seppo Ahdin pakinoitsijanimimerkki
Pii, Pirkko Kolben pakinoitsijanimimerkki
Nenä, Pentti Saarikosken nimimerkki
Kirjallisuutta

Ellilä, E. J.: Kirjallisia salanimiä ja nimimerkkejä.  (2., täydennetty painos)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1966.
Hirvonen, Maija: Salanimet ja nimimerkit.  Helsinki:  BTJ, 2000.  ISBN 951-692-464-6
Kallio, V. J.: Fennica-kirjallisuuden salanimiä ja nimimerkkejä vuoteen 1885.  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1939.
Luettelo Suomen sanoma- ja aikakauslehdissä käytännössä olevista nimimerkeistä.  Suomen sanomalehtimiesten liitto, 1944.
Nisáki (Dodekanesia)

Nisákin saari Chálkin Ftenákian niemeltä nähtynä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Nísos (Νήσος)
Sijainti:  36°13′08″N, 27°37′39″E, Chálki Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,316 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nisáki (kreik. Νησάκι) eli Nísos (Νήσος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itärannikon ja Chálkin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on 0,316 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Nisáki kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on yhdessä muiden lähisaarten kanssa osa lintudirektiivin mukaista Natura 2000 -aluetta.
Niobiumnitridi

| Niobiumnitridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  24621-21-4
PubChem CID:  90560
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NbN
Moolimassa:  106,92
Ulkomuoto:  Siniharmaa kiteinen aine
Sulamispiste:  2 573 °C
Tiheys:  8,4 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene
Niobiumnitridi (NbN) on epäorgaaninen yhdiste ja niobiumin nitridi.
Rakenne ja ominaisuudet

Niobiumnitridi on epästoikiometrinen välisijayhdiste. Niobiumnitridillä on kaksi faasia: alkeiskopiltaan heksagonaalinen β-niobiumnitridi, jonka koostumus on NbN0,4–NbN0,5 ja yli 1 230 °C:n lämpötilassa stabiili alkeiskopiltaan pintakeskeinen kuutiollinen δ-NbN, jonka koostumus on NbN0,88–NbN0,98. Niobiumnitridi ei liukene happoihin, mutta voimakkaasti emäksiset liuokset liuottavat sitä, jolloin vapautuu ammoniakkia. Niobiumnitridi on suhteellisen kovaa ja sen kovuus Mohsin asteikolla on 8. Niobiumnitridin kriittinen lämpötila on 16 K ja tämän lämpötilan alapuolella se on suprajohde.
Valmistus ja käyttö

Niobiumnitridiä valmistetaan kuumentamalla niobiummetallia 700–1 100 °C:n lämpötilaan tai niobiumpentoksidia 1 250 °C:n lämpötilaan typen tai ammoniakin läsnä ollessa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kemiallisella kaasufaasipinnoituksella käyttäen lähtöaineina niobiumpentakloridia, vetyä ja typpeä. Niobiumnitridiä käytetään infrapunailmaisimien detektoreissa.
Nilgai

| Nilgai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Nautaeläimet Bovidae
Alaheimo::  Naudat Bovinae
Suku::  Nilgait Boselaphus  de Blainville, 1816
Laji::  tragocamelus
Kaksiosainen nimi
 Boselaphus tragocamelus  (Pallas, 1766) 
 Nilgain levinneisyys
Katso myös
   Nilgai Wikispeciesissä   Nilgai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nilgai eli nilgau tai nilgauantilooppi (Boselaphus tragocamelus) on Aasiassa elävä nautaeläinlaji. Nilgai on sukunsa ainoa laji ja  muodostaa yhdessä nelisarviantiloopin kanssa nautojen alaheimon Boselaphini-tribuksen. Lajin nimi tulee hindin kielen sanasta neelgai, joka viittaa aikuisen uroksen sinertävään väriin.
Koko ja ulkonäkö

Nilgai on suurikokoinen verrattuna lähimpään sukulaiseensa nelisarviantilooppiin. Ruumiinpituus on 180–200 senttimetriä ja säkäkorkeus 120–150 senttiä. Hännän pituus on 40–45 senttiä. Painoa on 120–240 kiloa. Koiraat ovat selvästi suurempia kuin naaraat, joiden paino on korkeintaan 200 kiloa. Sukupuolten välillä on muitakin eroja, kuten naaraiden sarvettomuus. Naaraat ovat kellertävän ruskeita, mutta koiraiden väritys muuttuu niiden aikuistuessa sinertävän harmaaksi, mistä tulee usein käytetty nimitys "siniantilooppi". Poskissa on valkoiset laikut. Nilgailla on sä'än kohdalla kohouma ja niskassa on harja. Lisäksi niillä on kaulapartaa muistuttava kaulanalusharja. Koiraan harjakarvat ovat paljon pidemmät ja tuuheammat kuin naaraan. Jalat ovat melko pitkät ja solakat ja sorkat kapeat, kyntyset ovat lyhyet mutta leveät. Sorkkien yläpuolella on valkoinen rengas. Koiraan sarvet ovat korkeintaan 30-senttiset ja hieman taaksepäin kaartuvat. Ne ovat  mustat ja terävät. Nahka on paksu.
Nilgain kuulo ja näkö ovat melko hyvät, mutta hajuaisti on heikohko.
Levinneisyys ja elinympäristö

Nilgain alkuperäistä levinneisyysaluetta ovat Intia, Pakistan ja Nepal. Aiemmin sitä tavattiin myös Bangladeshissa. Lajia on istutettu Texasiin vuoden 1930 aikoihin riistaeläimeksi.
Nilgain vaihtelevaan elinympäristöön kuuluvat kuivat heinikkoiset kasvavat arot, metsäiset alueet ja kukkula-alueet Himalajan etelärinteille asti. Sille sopivat erinomaisesti myös Texasin pensaikkomaat ja ilmasto-olot. Nilgait karttavat kuitenkin sankkoja metsiä ja karuja aavikoita, ja viihtyvät parhaiten harvakasvuisilla pensastomailla tai yksittäisiä puita kasvavilla niityillä.
Elintavat

Nilgai elää yleensä noin 10 yksilön laumoissa, mutta laumat voivat olla paljon suurempiakin. Laumoissa on lähinnä naaraita ja keskenkasvuisia yksilöitä, ja usein mukana on yksi koiras. Muutoin koiraat muodostavat omia laumojaan tai elävät yksin. Ne ovat aktiivisimmillaan varhain aamulla ja myöhään illalla. Nilgait voivat päästää peloissaan mylviviä ääniä, mutta ovat yleensä muuten hiljaa. Nilgain saalistajiin kuuluvat esimerkiksi intiantiikeri, aasianleijona, leopardi, susi ja vuorisusi. Juostessaan nilgai voi saavuttaa 48 kilometrin tuntinopeuden. Nilgait pysyttelevät aloillaan, jos ravintoa on riittävästi ja alue on niille muutoin suotuisa. Ne liikkuvat tällöin tiettyjä polkuja pitkin ja käyttävät vakinaisia lepo-, ulostus- ja juomapaikkoja. Viileinä vuodenaikoina ne tarvitsevat vettä vain parin kolmen päivän välein, joten niiden ei tarvitse olla jatkuvasti veden läheisyydessä. Koiraat taistelevat toisiaan vastaan polvillaan ja tönivät toisiaan otsillaan ja sarvillaan tai yrittävät painaa kilpailijaa kaulallaan maahan, kunnes toinen luovuttaa. Ennen itse taistelua kilpailija yritetään kuitenkin lannistaa mahtailueleillä. Tällöin koiras lähestyy kilpailijaa verkkaisesti, esitellen sivulta vaakasuoraksi ojennettua kaulaansa ja päätään. Lisäksi se pörhistää niskaharjaansa.
Elintavat > Ravinto

Nilgain monipuoliseen ravintoon kuuluvat lehdet, silmut, heinät, muut ruohokasvit ja hedelmät sekä kukat. Nilgai kurkottelee ylhäällä riippuviin lehtiin ja silmuihin kohottautumalla takajaloilleen. Heinää syödessään se taas saattaa laskeutua polvillaan. Intiassa nilgai saa pääosan ravinnostaan puista ja pensaista.