Anaheim Ducks
Historia > Mighty Ducks of Anaheim (1993–2006) > Paul Kariyan ja Teemu Selänteen aikakausi

NHL-kautta 1994–1995 viivästytti työsulku, minkä vuoksi Anaheimissa pelattiin seuraava NHL-ottelu vasta vuoden 1995 tammikuussa. Työsulkukausi oli Anaheimin vuoden 1993 ykköskierroksen varaus Paul Kariyan ensimmäinen vuosi NHL:ssä, ja hän teki 47 runkosarjan ottelussa tehopisteet 18+21=39. Työsulkukaudella Anaheim paransi edellisestä kaudestaan ja voitti 48 ottelustaan 16 keräten runkosarjassa 37 pistettä. Seura jäi kuitenkin toistamiseen pudotuspelien ulkopuolelle. Anaheimin kapteenina toimi puolustaja Randy Ladouceur, sillä Troy Loney pelasi Anaheimissa vietetyn kauden 1993–1994 jälkeen uransa lopun New York Rangersissa.
Kaudella 1995–1996 Paul Kariya nousi Anaheimin tähtipelaajaksi, ja hänet valittiin NHL:n tähdistöotteluun ainoana Mighty Ducksin pelaajana. Joukkueen maalinteko nojasi lähes yksinomaan Kariyaan, joka oli vuoden 1996 tammikuussa tehnyt runkosarjassa 51 tehopistettä ja oli koko NHL:n pistepörssin 14. sijalla. Helmikuussa 1996 Anaheim teki yhden seurahistoriansa merkittävimmistä kaupoista, kun se kauppasi Winnipeg Jetsiin puolustaja Oleg Tverdovskin, laitahyökkääjä Chad Kilgerin ja oikeuden kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 1996 varaustilaisuuteen. Winnipegistä Anaheimiin sen sijaan siirtyivät yksi neljännen kierroksen varausvuoro, keskushyökkääjä Marc Chouinard ja laitahyökkääjä Teemu Selänne.
Kaudella 1996–1997 Anaheimin hyökkäyspeli oli saanut piristyksen Selänteen myötä. Selänne, Paul Kariya ja keskushyökkääjä Steve Rucchin muodostivat Anaheimin tehokkaimman hyökkäyskolmikon. Selänne oli NHL:n pistepörssissä kauden päätyttyä toinen tehopistein 51+58=109 ja Paul Kariya kolmas pistein 44+55=99. Kolmikon täydentänyt Rucchin teki kauden aikana uransa yhden kauden piste- ja syöttöennätyksen merkkauttaessaan runkosarjassa tehopisteet 19+48=67. Paul Kariya voitti jo toisen kerran peräkkäin NHL:n Lady Byng Trophyn ja pelasi Selänteen kanssa NHL:n tähdistöottelussa. Anaheim oli runkosarjassa oman divisioonansa toinen ja pääsi ensimmäisen kerran historiansa aikana pudotuspeleihin, jossa kuitenkin hävisi konferenssin semifinaaleissa Detroit Red Wingsille. Kausi oli päävalmentaja Ron Wilsonin viimeinen Anaheimissa, sillä Mighty Ducks ei halunnut jatkaa Wilsonin sopimusta. Hän valmensi seuraavalla kaudella Washington Capitalsin aina Stanley Cupin finaalisarjaan asti.
Uuden päävalmentajansa Pierre Pagén kanssa Anaheimin pelillinen menestys laski edellisestä kaudesta, eikä seura yltänyt kaudella 1997–1998 pudotuspeleihin. Paul Kariya oli lähes koko kauden sivussa, ja joukkueen maalinteosta lähes yksin vastannut Teemu Selänne pelasi kauden Anaheimin kapteenina Kariyan loukkaannuttua. Selänne oli 52 maalillaan koko NHL:n paras maalintekijä ja sijoittui 86 tehopisteellään NHL:n pistepörssin kahdeksanneksi.
Välivuoden jälkeen Anaheim pelasi jälleen pudotuspeleissä kaudella 1998–1999. Craig Hartsburg korvasi ennen kauden alkua Pierre Pagén seuran päävalmentajana. Anaheimin pudotuspelitaival katkesi jo ensimmäisellä kierroksella, kun se hävisi Detroit Red Wingsille otteluvoitoin 4–0. Runkosarjassa Teemu Selänne oli jälleen NHL:n paras maalintekijä 47 maalillaan, ja hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisenä jääkiekkoilijana Maurice ”Rocket” Richard Trophyn, joka annetaan NHL:n runkosarjan parhaalle maalintekijälle kauden päätteeksi. Hän oli NHL:n pistepörssin toinen (47+60=107) ja Kariya kolmas (39+62=101).
Kolme seuraavaa vuotta olivat Anaheimille urheilullisesti vaikeita, eikä seura yltänyt pudotuspeleihin kolmeen vuoteen. Kesken kauden 2000–2001 Anaheim kauppasi Selänteen San Jose Sharksiin vaihdossa laitahyökkääjä Jeff Frieseniin, maalivahti Steve Shieldsiin ja toisen kierroksen varausvuoroon ja erotti päävalmentajansa Craig Hartsburgin kesken kauden. Anaheimia valmensi kauden loppuun Guy Charron, joka oli aiemmin toiminut seuran apuvalmentajana. Anaheim oli konferenssinsa viimeinen, ja Paul Kariyan maalinteko kärsi Selänteen siirryttyä San Jose Sharksiin.