stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reijo Nikkilä
Elämänvaiheet > Toimittajana

Vuonna 1966 Nikkilä aloitti työt kääntäjä- toimittajana Neuvostoliiton uutistoimisto TASSin Helsingin toimistossa, mutta jätti työnsä kahden vuoden kuluttua protestiksi Prahan kevään tapahtumille. Prahan kevään tapahtumia hän myös dokumentoi ääninauhurin ja kameran avulla, koska sattui olemaan tuolloin Prahassa opintomatkalla. Noista materiaaleista Nikkilä koosti myöhemmin dokumentin Praha 21.8.1968, joka esitettiin vuoden 2015 Docpoint-festivaalilla.[lähde? ]
Suomeen palattuaan Nikkilä siirtyi Yleisradion palvelukseen. Hän leppyi kuitenkin kommunismille ja liittyi 1970-luvun alussa uudelleen Suomen kommunistisen puolueen jäseneksi. “Sitä on vaikea selittää itsellekin.” Nikkilä kuitenkin protestoi Neuvostoliiton toimia äänekkäästi mm. lehtiartikkeleissa, minkä takia hän ei saanut useaan vuoteen viisumia Neuvostoliittoon eikä häntä nimitetty Moskovan kirjeenvaihtajaksi ennen kuin vasta vuonna 1977, mistä lähtien hän toimi kymmenen vuoden ajan Yleisradion Moskovan kirjeenvaihtajana.[lähde? ]
Nikkilä oli Suomen kommunistisen puolueen jäsen 1960-luvulta 1980-luvulle asti, joskin välissä oli myös parin vuoden tauko Prahan kevään tapahtumien vuoksi.
Elämänvaiheet > Dokumentaristina

Vuonna 1987 Nikkilä siirtyi täysipäiväisesti tekemään dokumenttielokuvia niin ikään Yleisradiolle. Hän ikuisti ja kuvasi monia ajankohtaisia tapahtumia, kuten vuonna 1991 elokuun vallankaappausyritystä vastaan nousseita kansalaisaktivisteja Moskovan kaduilla . Tästä materiaalista syntyi kansainvälistäkin huomiota saanut dokumentti elokuva Elokuun Vallankumous (The August Revolution).
Nikkilä jatkoi runsaasti arvostusta saaneiden dokumenttielokuvien tekemistä Yleisradion Itäprojektissa. Venäläisen rock-musiikin harrastajien keskuudessa Nikkilä on tunnettu siitä, että vuonna 1987 hän tuli kuvanneeksi sittemmin supertähteyteen kohonneen rock-yhtye Kinon esiintymistä Moskovassa. Nauha on liki ainoa hyvälaatuinen kuvaus yhtyeestä ennen sen suursuosiota.[lähde? ]
Elämänvaiheet > Muu toiminta

Nikkilä on kirjoittanut lukuisia artikkeleita lähinnä Venäjään ja Neuvostoliittoon liittyen. Hän on myös toiminut kääntäjänä. Hänen käännöksensä Bratislavan miehitystä käsittelevästä slovakkikirjailija Ladislav Mňačkon teoksesta Siedma noc, Seitsemäs yö, julkaistiin vuonna 1968.[lähde? ]
Nikkilä jäi eläkkeelle vuonna 2001, mutta on jatkanut tutkimus- ja julkaisutoimintaansa sen jälkeenkin. Vuonna 2002 hän julkaisi yhdessä Teuvo Alavan ja Dmitry Frolovin kanssa kirjan "Rukiver! Suomalaiset sotavangit Neuvostoliitossa", joka jatkoi Nikkilän samasta aiheesta aiemmin tekemän tv-dokumentin herättämää keskustelua. Kirjassa julkaistiin 3 800 nimen matrikkeli suomalaista sotavangeista. Kirjan julkaisemisen jälkeenkin Nikkilä on osallistunut aiheeseen liittyvään tutkimukseen sekä matrikkelin päivittämiseen. Vuonna 2000 hän teki tv-dokumentin myös venäläisistä sotavangeista Suomessa.
Nikkilä on myös näytellyt muutaman sivuosan muiden elokuvissa.
Tunnustukset

Lumilapio-palkinto 2001, TV1:n dokumenttitoimituksen elokuvasta ”Suomalaiset sotavankileirien saaristossa”.[lähde? ]
Nikkilä on saanut valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuosina 1993 ja 2001.[lähde? ]
Teokset

Praha 21.8.1968 artkkeli teoksessa Praha 21.8.1968 ; toim. Jaakko Okker. Huutomerkki-sarja. Tammi 1968.
Rukiver! : suomalaiset sotavangit Neuvostoliitossa ; kirj. Teuvo Alava, Dmitri Frolov, Reijo Nikkilä ; kääntäjät Timo Karvonen ym. Edita, Helsinki 2002.
Suomennoksia

Ladislav Mňačko : Seitsemäs yö ; slovakiankielisestä julkaisemattomasta alkuperäiskäsikirjoituksesta Siedma noc suom. ja jälkipuheella varustanut Reijo Nikkilä. Gummerus, Jyväskylä 1968.
Kari Tapiola : Prahan vuodenajat : Tšekkoslovakian tapahtumat 21.8.1968-21.8.1969 ; teokseen sisältyvät dokumentit suom. Reijo Nikkilä ja Kari Tapiola. Huutomerkki-sarja. Tammi 1969.
Yksityiselämä

Näyttelijä ja ohjaaja Jussi Nikkilä on Reijo Nikkilän poika.
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Moskovan kirjeenvaihtaja – suomalaiset tiedotusvälineet Neuvostoliitossa[vanhentunut linkki]
Astrid Krag

| Astrid Krag |
| --- | --- |
 Krag vuonna 2010.
Tanskan sosiaali- ja vanhusministeri
 Mette Frederiksenin I hallitus 21. tammikuuta 2021 – 15. joulukuuta 2022  
Edeltäjä:  Magnus Heunicke (vanhusministeri)
Seuraaja:  Pernille Rosenkrantz-Theil (sosiaaliministeri) Mette Kierkgaard (vanhusministeri)
Tanskan sosiaali- ja sisäministeri
 Mette Frederiksenin I hallitus 27. kesäkuuta 2019 – 21. tammikuuta 2021  
Edeltäjä:  Mai Mercado (sosiaaliministeri) Simon Emil Ammitzbøll-Bille (sisäministeri)
Seuraaja:  Kaare Dybvad (sisäministeri)
Tanskan terveysministeri
 Helle Thorning-Schmidtin I hallitus 3. lokakuuta 2011 – 3. helmikuuta 2014  
Edeltäjä:  Bertel Haarder
Seuraaja:  Nick Hækkerup
Kansankäräjäedustaja
 13. marraskuuta 2007–  
Sosialistisen kansapuolueen nuorten puheenjohtaja
 2005–2007  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Astrid Krag Kristensen
Syntynyt: 17. marraskuuta 1983 (ikä 40)  Vejle, Tanska
Kansalaisuus:  tanskalainen
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Muut puolueet:  Sosialistinen kansanpuolue (vuoteen 2014)
Tutkinnot:  Kööpenhaminan yliopisto (valtio-oppi)
Astrid Krag Kristensen (s. 17. marraskuuta 1982 Vejle) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Tanskan sosiaali- ja vanhusministeri vuosina 2021–2022. Aiemmin hän on toiminut myös sisäministerinä ja terveysministerinä. Vuoteen 2014 hän edusti sosialistista kansanpuoluetta. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2007.
Yksityiselämä

Krag on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Astrid Krang Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astrid Krag Wikimedia Commonsissa
Päistikka

Päistikka on vuonna 2014 perustettu nelihenkinen lastenmusiikkiin suuntautunut teatteri- ja musiikkialan ammattilaisen muodostama yhtye.
Päistikan musiikin säveltää ja sanoittaa yhtyeen perustajajäsenet Tuukka Martiskainen ja Elina Vehkaoja.  
Yhtye esiintyy kvartettina, triona, duona sekä soolona. Perinteisten bändisoittimien lisäksi se käyttää akustisia klassisia soittimia ja elektronisia soittimia.
Päistikka on ollut ehdolla lastenmusiikkiin keskittyvän Jellonagaalan eri kategorioissa. 
Musiikin lisäksi Päistikka luo monitaiteellisia kokonaisuuksia sekä lasten kuunnelmasarjoja (mm. Päistikka ja metsän olennot, Yle Areena 2021 ja 2024 ja Metsän olennot ja kimaltava suurmysteeri.
Diskografia

Päistikka (2015, Rapu Records)
Lähtölaskenta (2020, Rapu Records)
Nike (yritys)

| Nike Inc>  |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Just do it
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: NKE
ISIN:  US6541061031
Perustettu:  1964 (Blue Ribbon Sports), 1971 (Nike Inc.)
Perustaja:  Phil Knight
Toimitusjohtaja:  John Donahoe
Kotipaikka:  Beaverton, Oregon, Yhdysvallat
Toimiala:  urheilutavarat
Tuotteet:  urheilujalkineet, urheiluvälineet
Henkilöstö:  26 700 (2006)
Kotisivu:  www.nike.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nike (virallisesti äänetty: /ˈnaɪ.ki/) on yhdysvaltalainen vaatteiden ja kenkien valmistaja, joka valmistaa lähinnä urheiluvarusteita. Niken pääkonttori sijaitsee Beavertonissa, Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yritys on saanut nimensä kreikkalaisen mytologian voitonjumalattarelta.
Nike on maailman suurin urheiluvaatteiden valmistaja. Phil Knight perusti yrityksen vuonna 1972 ja oli yrityksen hallituksen puheenjohtaja vuoteen 2015 asti.
Nike osti Umbron vuonna 2007, jonka se myi vuonna 2012 yhdysvaltalaiselle Iconix Brand Groupille.
Tuotteet

Nike markkinoi tuotteita omilla alamerkeillään, kuten Nike Golf, Nike Pro ja Air Jordan, sekä tytäryhtiöidensä kuten Bauer, Cole Haan, Hurley International ja Converse kautta. Yrityksen ensimmäiset tuotteet olivat koripallo- ja juoksukenkiä. Nykyisin Nike valmistaa tuotteita muun muassa golfia, jalkapalloa, tennistä, jääkiekkoa, amerikkalaista jalkapalloa, haavipalloa, rullalautailua ja krikettiä harrastaville. Miesten Nike Air Pegasus on maailman myydyinpiä juoksukenkiä.
Niken tuotteiden kohderyhmää ovat muun muassa nuoret ja materialistiset kuluttajat. Nike suunnittelee jalkineita myös halpakaupoille. Esimerkiksi Wal-Martin Starter-merkkiset kengät ovat Niken suunnittelemia. Nikella on myös yhteistyötä Applen kanssa. Nike+-tuotesarjassa jalkineet keräävät tietoja, jotka välittyvät iPod-mediasoittimen näytölle.[lähde? ]
Teollisuus

Nikellä on yli 500 tehdasta 45 maassa. Useimmat tehtaat sijaitsevat Aasiassa, esimerkiksi Kiinassa, Taiwanissa, Intiassa, Thaimaassa, Vietnamissa, Pakistanissa, Filippiineilä, Malesiassa ja Koreassa. Niken tärkein sopimusvalmistaja on taiwanilaisomisteinen Yue Yuen. Aiemmin varovasti alihankkijoistaan kertonut Nike päätti vuosia kestäneen hiljaisuutensa paljastamalla vuonna 2005 yli 700 alihankkijansa nimet ja toimipaikat. Tiedoista ilmenee, että yritys työllistää noin 650 000 ihmistä alihankkijoidensa kautta pääasiassa Aasiassa.
Liiketaloudelliset luvut

Play Fair -kampanjan mukaan Niken voitto ennen veroja vuonna 2007 oli 2,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Se oli kasvanut neljässä vuodessa 52 %.
Kilpailu ja kilpailijat

Koska Niken tuotevalikoima kattaa monia urheilulajeja, sillä on kilpailua lähes jokaista urheilu- ja muotimerkkiä vastaan. Alun perin Nikellä ei ollut suoraa kilpailijaa, koska se ei ollut yksittäinen tuotemerkki. [lähde? ]
Ympäristöraportit

Vuonna 2007 tehdyssä tutkimuksessa Nike todettiin elektroniikkavalmistaja Canonin ohella ympäristöystävällisimmäksi suuryritykseksi. Yhdysvaltojen Uudessa Englannissa sijaitsevan Clean Air – Cool Planet -organisaation raportin mukaan Nike on kolmen ympäristöystävällisimmän joukossa 56 vertaillusta yrityksestä.
Markkinointi

Niken tuotteita suunnataan pääasiassa hyvätuloisille kuluttajille. Tuotteiden markkinoidaan Swoosh-logolla ja tunnuslauseella "Just do it". Niken tuotteiden hinnat ovat usein kilpailijoitaan korkeampia. Tuotteita myydään noin 110 maassa. Näkyvyyttä saadakseen yritys sponsoroi menestyneitä urheilijoita, urheiluseuroja ja koulujen urheilujoukkueita.
Sponsorointisopimuksia yrityksellä on muun muassa seuraavien huippu-urheilijoiden kanssa:
Uinti: Brendan Hansen, Cullen Jones, Jason Lezak ja Aaron Peirsol.
Golf: Tiger Woods, Rory McIlroy
Tennis: Marija Šarapova, James Blake, Roger Federer, Rafael Nadal, Serena Williams ja Daniela Hantuchova
Muita: Michael Schumacher, LeBron James, Vince Carter, Lance Armstrong, Cristiano Ronaldo, Paul Rodriguez Jr, Reese Hoffa ja Wayne Rooney.
Sponsoroiduista urheilijoista ensimmäinen laajemmin tunnettu oli juoksija Steve Prefontaine.
Ihmisoikeudet

Nikea on kritisoitu muun muassa työturvallisuus-, työaika- ja minimipalkkalakien rikkomisesta alihankkijoiden tehtailla Kiinassa, Vietnamissa, Indonesiassa ja Meksikossa. Kritiikkiä on esitetty muun muassa Naomi Kleinin kirjassa No Logo ja Michael Mooren dokumenteissa.
Vuonna 1996 Life-lehti kertoi Niken alihankkijoiden käyttävän lapsityövoimaa jalkapallojen tuotannossa Kambodžassa ja Pakistanissa. Asian tultua julki Nike ohjeisti alihankkijoita olemaan käyttämättä lapsityövoimaa.
Alihankkijoiden työolojen epäkohtien tultua julki useat kansalaisjärjestöt järjestivät Niken vastaisia boikotteja ja Niken logoa alettiin maailmalla pilkata englanninkielisellä termillä "swooshtika", joka viittaa sanoihin "swoosh" (logon nimi) ja "swastika" (hakaristi).
Niken johto vastuutti epäkohdista ensin vain alihankkijoitaan, mutta on sittemmin kertonut pyrkivänsä myös omalta osaltaan valvomaan alihankkijoidensa työntekijöiden työoloja ja oikeuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nike (yritys) Wikimedia Commonsissa
Niken kotisivut (englanniksi)
Nike company overview (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Niken Cortez-tossut.
Tiger Woods on yksi Niken kanssa sponsorisopimuksen tehneistä huippu-urheilijoista.
Aperantía

| Aperantía Απεραντία |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Aperantía
 Koordinaatit: 39°03′N, 21°29′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Evrytanía
Kunta:  Ágrafa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  300203
Väkiluku (2011):  1 739
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KI
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aperantía (kreik. Απεραντία; virallisesti Δημοτική Ενότητα Απεραντίων, Dimotikí Enótita Aperantíon) on yksi Ágrafan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Evrytanían alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 739 (vuonna 2011).
Aperantían kunnallisyksikkö käsittää Ágrafan kunnan länsiosan Kremastán tekojärven pohjoispuolella. Kunnallisyksikön suurin asutus on Granítsan kylä. Aperantía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ágrafan kuntaan yhdessä Aspropótamoksen, Fragkístan ja Vínianin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Aperantían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Granítsa | Áno Potamiá | 43 |
| Granítsa | Armámpela | 30 |
| Granítsa | Granítsa | 371 |
| Granítsa | Káto Potamiá | 117 |
| Liméri | Liméri | 170 |
| Lithochóri | Lithochóri | 206 |
| Sivísti | Chrísova | 52 |
| Sivísti | Pratovoúni | 22 |
| Topóliana | Kastráki | 23 |
| Topóliana | Topóliana | 110 |
| Topóliana | Vérniko | 7 |
| Valaóra | Kastráki | 146 |
| Valaóra | Kondylaíika | 52 |
| Valaóra | Valaóra | 171 |
| Voúlpi | Longítsi | 61 |
| Voúlpi | Voúlpi | 158 |
Yhteensä: 1 739
BK Opava

| BK Opava |
| --- | --- |

Liiga:  Mestarien liiga NBL
Perustettu:  1945
Areena:  Hala Opava (kapasiteetti 3 006)
Kotipaikka:  Opava, Tšekki
Mestaruudet:   4×Tšekin liiga  5×Tšekin cup 
Kotisivu:  bkopava.cz
Basketbalový klub Opava on tšekkiläinen koripalloseura Opavasta. Se pelaa kotiottelunsa Hala Opavassa.
Seura perustettiin vuonna 1945. Se on voittanut Tšekin mestaruuden vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2003 sekä Tšekin cup-mestaruuden vuosina 1997, 1998, 1999, 2001 ja 2003. Kaudella 2018–2019 Opava osallistuu Mestarien liigaan.
Aiheesta muualla

Seuran verkkosivut (tšekiksi)
Seura eurobasket.com-sivustolla (englanniksi)
Astrid Lindgrenin muistopalkinto

Kitty Crowther vastaanottamassa palkintoa vuonna 2010.
Astrid Lindgrenin muistopalkinto eli Alma-palkinto (Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne, The Astrid Lindgren Memorial Award) on maailman suurin lasten- ja nuortenkirjallisuuden palkinto, jonka perusti Ruotsin hallitus vuonna 2002.
Kielestä ja kansalaisuudesta riippumaton palkinto jaetaan vuosittain yhdelle tai useammalle henkilölle. Palkinnon perusteissa korostetaan korkeatasoista taiteellista laatua sekä Astrid Lindgrenin humanistista näkökulmaa. Palkintosumma on 5 miljoonaa Ruotsin kruunua.
Palkitut

| Vuosi | Saaja | Maa |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Christine Nöstlinger | Itävalta |
| 2003 | Maurice Sendak | Yhdysvallat |
| 2004 | Lygia Bojunga | Brasilia |
| 2005 | Ryôji Arai | Japani |
| 2005 | Philip Pullman | Britannia |
| 2006 | Katherine Paterson | Yhdysvallat |
| 2007 | Banco del Libro -järjestö | Venezuela |
| 2008 | Sonya Hartnett | Australia |
| 2009 | Tamer-instituutti | Palestiinalaishallinto |
| 2010 | Kitty Crowther | Belgia |
| 2011 | Shaun Tan | Australia |
| 2012 | Guus Kuijer | Alankomaat |
| 2013 | Marisol Misenta | Argentiina |
| 2014 | Barbro Lindgren | Ruotsi |
| 2015 | PRAESA | Etelä-Afrikka |
| 2016 | Meg Rosoff | Yhdysvallat |
| 2017 | Wolf Erlbruch | Saksa |
| 2018 | Jacqueline Woodson | Yhdysvallat |
| 2019 | Bart Moeyaert | Belgia |
| 2020 | Baek Hee-na | Etelä-Korea |
| 2021 | Jean-Claude Mourlevat | Ranska |
| 2022 | Eva Lindström | Ruotsi |
| 2023 | Laurie Halse Anderson | Yhdysvallat |
| 2024 | The Indigenous Literacy Foundation (ILF) | Australia |
Aiheesta muualla

Palkinnon kotisivu
Apistogramma flabellicauda

| Apistogramma flabellicauda> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  flabellicauda
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma flabellicauda  Mesa S. & Lasso, 2011 
Katso myös
   Apistogramma flabellicauda Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma flabellicauda on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Venezuelasta.
Artefact

| Artefact |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Nizza, Ranska
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Aldebaran   Runenlyd   Ranko   Alexis   Sephiroth   Olwe Telrunya  
Levy-yhtiö:  Rupture music  
Aiheesta muualla
artefact-metal.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Artefact on ranskalainen black metal -yhtye. Kitaristi Guillaume aka Aldebaran ja Pascal aka Alucard ovat perustaneet yhtyeen vuonna 2000.
Yhtyeen musiikin on kuvattu olevan kokoelma mielikuvitustarinoita. Elokuussa 2004 Artefact esiintyi Wacken Open Air-festivaalilla, ja tuli siellä tuona vuonna ensi kertaa järjestetyssä Metal Battle -kilpailussa kolmanneksi.
Diskografia > Demot

Same (2000)
Son of Solstice (2002)
Diskografia > Albumit

Son of Solstice (2003)
Magic Spellcraft (2006)
Ruins (2008)
Failure (2011)
Aiheesta muualla

Artefactin kotisivut
Artefact : kuunnella (Arkistoitu – Internet Archive)
Artefact Myspacessa (englanniksi)
contact Artefact
Turingin kone

Taiteilijan hahmotelma Turingin koneesta.
Lego-palikoista rakennettu Turingin kone.
Turingin kone on teoreettinen malli sille, miten tietokone toimii. Mallin kuvasi matemaatikko Alan Turing vuonna 1936 määritelläkseen tarkasti käsitteen algoritmi. Turingin kone muistuttaa varhaista mekaanista tietokonetta, vaikkakaan yhtään ohjelmoitavaa tietokonetta ei vielä ollut sen keksimishetkellä rakennettu. Turingin kone on tarkoitettu algoritmisen ratkaisun mahdollisuuksien rajojen tarkkailuun.
Turingin koneet nimesi Alonzo Church vuonna 1937.
Turingin kone, joka pystyy simuloimaan mitä tahansa muuta Turingin konetta siihen ladattavien ohjeiden mukaan, on nimeltään universaali Turingin kone. Universaalin koneen käsite syntyi, kun oli tarve esittää tiettyjen ongelmien ”laskemattomuus”: kun jokin ongelma ei ole ratkaistavissa universaalilla koneella se ei ole ratkaistavissa laskennallisesti lainkaan.
Nykytermeillä Turingin koneen voi käsittää tietokoneohjelmana, joka toimii tietyn syötteen mukaan, ja universaalin koneen ohjelmoitavana tietokoneena, joka suorittaa ohjelman.
Abstraktin mallin mukaan kaikki digitaaliset tietokoneet ovat ideaalisessa muodossa Turingin koneen kaltaisia.
Rakenne

Epäformaalisti Turingin koneen voidaan ajatella koostuvan seuraavista osista:
Muistina nauha tai useampia nauhoja.
Lukupää, joka lukee nauhalta symboleita, kirjoittaa sille ja siirtyy nauhalla eteen- tai taaksepäin.
Tilarekisteri, joka sisältää koneen senhetkisen tilan.
Siirtymäfunktio, joka kertoo miten tilasta toiseen siirrytään nauhalta luetun symbolin perusteella ja mitä siirtymän aikana tehdään. Tilasiirtymä riippuu siis vanhan tilan lisäksi myös nauhalta luetusta arvosta (katso myös: äärellinen automaatti).
Jos siirtymäfunktion voi lukea syötenauhalta ennen siirtymäfunktion perässä tulevaa varsinaista syötettä ja sitten laskea varsinaista syötettä syötteen alusta luetun siirtymäfunktion perusteella, kyseessä on universaali kone.
Nauhan pituus on määritelty rajattomaksi, tämä ei kuitenkaan haittaa. Nauhan pituus on aina pienempi tai yhtä suuri kuin ohjelman suoritukseen kuluneen ajan määrä. Tämä tiedetään siitä, että kone suorittaa yhden operaation yhdessä aikayksikössä ja voi siirtyä yhden symbolin eteen- tai taaksepäin nauhalla. Nauhojen määrää ei sinänsä ole rajattu, mutta yksinauhainen Turingin kone pystyy aina jäljittelemään useampinauhaista konetta. Yleensä Turingin koneeseen liittyvien ongelmien ratkaisussa on kuitenkin helpompaa käyttää konetta, joka lukee ohjelmansa yhdeltä nauhalta ja kirjoittaa toiselle.
Nauhalla olevien mahdollisten symbolien joukko, aakkosto, on rajallinen, kuitenkin siten että siinä on vähintään kaksi symbolia, joista toinen on tyhjä merkki. Laskenta koneella tapahtuu syöttämällä siihen nauha, jossa koneen toimintaa ohjaavat ohjeet ovat.
Myös koneen tilojen määrä on määrätty. Erikoistiloja ovat alkutila, jossa kone on laskennan käynnistyessä ja kaksi lopputilaa, hyväksyvä ja hylkäävä. Erillisiä tiloja ei kuitenkaan tarvitse olla kuin kaksi. Tilan vaihtumista määräävät siirtymäfunktiot, jotka riippuvat koneen sen hetkisestä tilasta ja symbolista jonka kone lukee nauhalta lukupään kohdalta. Siirtymässä kone voi siirtyä nauhalla yhden symbolin oikealle tai vasemmalle tai kirjoittaa nauhalle uuden symbolin. Jos tilasiirtymää ei ole määrätty, koneen laskenta pysähtyy.
Kirjallisuudessa on koneesta useita eri muunnelmia, joiden erot eivät ole oleellisen suuria.
Turingin koneessa on minimaalinen joukko käskyjä, mikä riittää laskemaan kaiken mitä on laskettavissa: jos voidaan todistaa, ettei asiaa voida laskea Turingin koneella sitä ei voida laskea millään tietokoneella. Käskysarjaan viitataan muun muassa kun arvioidaan onko ohjelmointikieli Turing-täydellinen: laskettavuusteorian mukaan Turing-täydelliset kielet ovat korvattavissa toisella kielellä. Turing-täydellisyyttä löydetään toisinaan yllättävistä paikoista.