Tenryū-ji
Temppelialue

Lähes kaikki Tenryū-jin rakennukset ovat 1800-luvun lopulta tai 1900-luvun alkuvuosikymmeniltä. Ainoastaan muutama Edo-kauden alkupuolella rakennettu portti on säästynyt. Merkillepantava portti on Momoyama-kauden arkkitehtuuria edustava chokushimon eli keisarillisen lähettilään portti, joka lienee siirretty temppelille Fushimin linnasta.
Tenryū-jille johtavan kulkutien (sandō) varrella on etupuutarha (zentei). Pääpuutarha temppelin päärakennuksen takana on Sōgenchi-lammen (曹源池) ympärille rakennettu kävelypuutarha, jota pidetään munkki Musō Sosekin suunnittelemana. Osa siitä lienee säilynyt alkuperäisessä asussaan. Lammen rannalle on rakennettu hiekkarannan omaisia ulokkeita, ja sen taustalla on kiviasetelmia ja kivisilta. Puutarha käyttää lainattuna maisemanaan läheisiä Arashiyama- ja Kameyama-vuoria. Näkymän tavoitteena lienee ollut herättää mielikuva Kiinan myyttisestä Penglaivuoresta (Hōrai). Puutarhan länsipuolella sijaitsee laaja Kameyaman puisto.
Ensimmäinen rakennus temppelille idästä päin saavuttaessa on Hattō eli luentohalli tai dharma-halli. Nelilapekattoinen rakennus on siirretty Ungo-anin sivutemppeliltä nykyiselle paikalleen 1800-luvun lopussa. Alun perin se on rakennettu Edo-kauden loppupuolella. Hallin sisäkattoa koristi aiemmin Suzuki Shōnenin vuonna 1899 maalaama lohikäärme, mutta Musō Sosekin 650-vuotiskuolinpäivän ja hallin siirron satavuotispäivän kunniaksi kuvan maalasi uudelleen taiteilija Matazō Kayama. Rakennusta käytetään myös temppelin buddha-hallina, ja siellä säilytetäänkin muun muassa Śākyamuni-buddhaa esittävää patsasta.
Hattōn takana sijaitsevat keittiö- ja hallintorakennus kuri sekä päärakennus hōjō, jotka on rakennettu kiinni toisiinsa. Vuonna 1899 valmistunut kuri on harjakattoinen rakennus, jonka näkyville jäävää päätyjulkisivua jäsentää tyypillinen puuristikkorakenne valkoisiksi rapattuine kenttineen. Viereinen hōjō koostuu ”suuresta hōjōsta” (ōhōjō) ja ”pienestä hōjōsta” (kohōjō), joka tunnetaan myös luento- tai kirjoitushallina (shoin). Edellinen on valmistunut vuonna 1899, jälkimmäinen vuonna 1924. Ōhōjō on temppelin suurikokoisin rakennus. Sillä on korkea katto ja syvät räystäät; rakennuksen etu- eli itäpuoli on temppelin pääporttiin päin, taka- eli länsipuoli rajautuu temppelin puutarhaan ja Sōgenchi-lampeen. Rakennuksen sisätila jakautuu kuuteen huoneeseen. Myös ōhōjōssa pidetään Śākyamuni-buddhan patsasta, ja sen fusuma-liukuovia koristaa Motsugai Dōjinin vuonna 1957 maalaama lohikäärme.
Hōjōn eteläpuolella ovat temppelin zen-halli (zendō), Ryūmontei-paviljonki (龍門亭), joka toimii ravintolana, meditaatioon ja luentoihin käytetty Yūun-an-halli (友雲庵) sekä tutkimuskeskus Seikōkan (精耕館). Pohjoispuolella on Tahōden-halli (多宝殿), joka on liitetty hōjōhon katetulla käytävällä. Tahōden on tarkoitettu keisari Go-Daigon palvontaan, ja siellä säilytetään keisaria esittävää veistosta. Rakennus on valmistunut vuonna 1934 ja sillä on irimoya-katto. Tahōden on rakennettu muistuttamaan keisari Go-Daigon Yoshinovuorelle rakentamaa palatsia, ja sitä ympäröivät riippuoksaiset shidarezakura-kirsikkapuut, kuten Yoshinossa. Tahōdenin vierellä on kaksi sen yhteydessä vuonna 1934 rakennettua teehuonetta, Shōunkaku (祥雲閣) ja Kanmeitei (甘雨亭). Shōunkaku on kopio teeseremonian Omotesenke-koulukunnan Zangetsutei-teehuoneesta. Kauempana hōjō-päähallista tahōdenin takana ovat vuonna 1983 valmistunut puutarha Hyakka-en (百花苑) sekä munkkien dōjō- ja asuinrakennus (sōdō).
Vaikka Tenryū-ji käsittää aiempaa huomattavasti suppeamman alueen, siihen kuuluu edelleen monia pieniä sivutemppeleitä (tatchū). Ne ovat Eimyō-in (永明院), Hōgon-in (宝厳院), Jisai-in (慈済院), Junei-in (寿寧院), Kōgen-ji (弘源寺), Myōchi-in (妙智院), Sanshū-in (三秀院), Shōgan-ji (松巌寺) ja Tōkan-in (等観院). Varsinaisen temppelialueen ulkopuolella sijaitsee vielä kolme sivutemppeliä, Hōju-in (宝寿院), Kongō-in (金剛院) ja Rinsen-ji (臨川寺). Temppelin kukoistuskaudella siihen kuului jopa 150 sivutemppeliä.
Chokushimon-portti
Ōhōjō-päähalli
Katettu käytävä
Tahōden-halli
Temppelin rakennuksia, päähalli
Temppelin sisätiloja
Temppelin puutarhaa