stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristillinen mystiikka
Mystiikka ja Raamattu

Kristillisen mystiikan kannalta keskeinen on niin sanottu Raamatun spirituaalinen eli hengellisesti syventävä tulkinta, jota voidaan kutsua myös allegoriseksi tulkinnaksi. Paavalia voi pitää yhtenä tämän tulkinnan ensimmäisistä edustajista, ja se säilyi keskeisenä raamatuntulkintatapana 1200-luvulle asti, mutta nykyään se on teologiassa harvinainen. Tämän tulkinnan mukaan Raamatun tulkintaa ja kristillistä elämää ei voi erottaa toisistaan. Raamatun tulkinta oli hengellistä; se edellytti, että henkilö virittäytyi Raamatun viestin vastaanottamiseen voidakseen tavoittaa sen syvällisyyden.
Typologinen luenta oli osa allegorista tulkintaa. Siinä Vanhan testamentin kertomuksille, tapahtumille ja henkilöille etsittiin vastineita Uudesta testamentista ja tulkittiin ne tällaisten ennakoivien perusmallien (kr. typos, merkki, tyyppi) kautta. Esimerkiksi Mooseksen historia saattoi avautua näin monivivahteiseksi analyysiksi hengellisen täydellistymisen tiestä. Keskiajalla kehittyneeseen lectio divinaan kuului lopulta raamatunkohdan neljä tulkintatapaa: lectio (lukeminen), meditatio (mietiskely), oratio (rukous) ja contemplatio (kontemplaatio). Tähän voitiin lisätä vielä operatio eli sanan osoittaminen toiminnassa. Martti Lutherin sovellus saman perinteen pohjalta hänen kirjasessaan Kuinka rukoilla, ystäväni, on opetus-kiitos-katumus-rukous. Keskiaikaisen meditaation huipentuma, kontemplaatio, ei sisälly käsitteellisesti Lutherin katekismusmeditaatiomalliin siksi, ettei se hänelle ole metodisoitavissa, vaan yksinomaan Jumalan armon varassa.
Allegorinen tulkinta perustui vahvasti ajatukselle, että Vanhasta testamentista on löydettävissä piilotettu merkitys, joka avautuu tukeutumalla Uuteen testamenttiin. Mystikkojen Raamattu elävöityi allegorisen luennan avulla. Esimerkiksi Bernhard Clairvauxlainen tulkitsi Laulujen laulun symboliikkaa.
Raamatussa mystiikan kannalta keskeisiä ovat erityisesti sellaiset kohdat, joissa kuvataan mystisiä kokemuksia, jotka käsittelevät niitä tai liittyvät kristilliseen valo- tai rakkaus-teemaan. Paavalin kirjeet Uudessa testamentissa ovat rakkausteeman kannalta keskeisiä ja niissä tulee esiin muitakin kristillisen mystiikan kannalta keskeisiä teemoja. Hän kirjoittaa esimerkiksi: "Rakkaus ei koskaan katoa. Mutta profetoiminen vaikenee, kielillä puhuminen lakkaa, tieto käy turhaksi" (1. Kor. 13:8). Mystiikan opin, jonka mukaan ihmisen sielun on tyhjennyttävä tehdäkseen tilaa Jumalalle, voi katsoa kiteytyvän lauseeseen: "Enää en elä minä, vaan Kristus elää minussa"(Gal. 2:20). Johanneksen evankeliumia, sen logos-teemaa ja Johanneksen ilmestystä voidaan pitää myös merkittävinä kristillisen mystiikan kannalta. Lisäksi helluntain tapahtumat (Ap.t. 2) "kertautuvat" monilla mystikoilla läpi kristinuskon historian: joko niin, että Pyhä henki koetaan tulena tai liekkeinä uskonnollisessa kokemuksessa tai sitten ns. armolahjoina. Vanhassa testamentissa profeetat kuten Daniel ja Hesekiel, Laulujen laulu ja muutamat sanalaskut (esim. Sananl. 8) ovat merkittäviä kristillisen mystiikan kannalta.
Kirkonopettajiksi katolisessa kirkossa korotettuja mystikkoja

Jotkut pyhimykset ovat saaneet erituisen kirkonopettajan arvon. Lista on epätäydellinen
Pyhä Augustinus, Doctor Gratiae - 1298 *
Pyhä Johannes Khrysostomos - 1568 *
Pyhä Athanasios Suuri - 1568 *
Pyhä Bonaventura, Doctor Seraphicus - 1588
Pyhä Bernhard, Doctor Mellifluus (1090–1153) - 1830
Pyhä Frans Salesilainen (1567–1622) - 1877
Pyhä Ristin Johannes, Doctor Mysticus - 1926
Pyhä Jeesuksen Teresa - 1970
Pyhä Katariina Sienalainen - 1970
Pyhä Jeesus-lapsen Teresa - 1997
Pyhä Johannes Avilalainen - 2012
Pyhä Hildegard Bingeniläinen - 2012
Kirjallisuutta

Ristin Johannes: Elävä rakkauden liekki.  ((Llama de amor viva.) Johdanto, suomennos, selitykset: Seppo A. Teinonen. 2. painos (1. painos 1983). Kristillisen mystiikan klassikot 3)  Helsinki:  Kirjapaja, 1984.  ISBN 951-621-502-5
Ristin Johannes: Pimeä yö.  ((Noche oscura.) Johdanto, suomennos ja selitykset: Seppo A. Teinonen. 2. paino (1. painos 1983). Pyhiinvaeltaja-sarja)  Helsinki:  Kirjapaja, 2004.  ISBN 951-607-130-9
Johnston, William: Rakkauden salattu viisaus: Johdatus mystiikan teologiaan.  ((Mystical theology: The science of love, 1995.) Suomentanut Vuokko Rissanen)  Helsinki: Kirjapaja, 1997.  ISBN 951-625-468-3
Johnston, William: Rakkauden kutsu: Kristillisen mystiikan lähteillä.  ((The wounded stag, 1998.) Suomentanut Kai Takkula)  Helsinki:  Kirjapaja, 1999.  ISBN 951-625-566-3
Myss, Caroline: Tie sisäiseen linnaan.  ((Entering the castle: An inner path to God and your soul, 2007.) Kansialanimeke: Ihmisen vaellus sielun sisimpään. Suomentanut Risto K. Träff)  Hämeenlinna:  Karisto, 2008..  ISBN 978-951-23-4968-5
Rissanen, Paavo: Ikävöivä rakkaus: Englannin keskiajan suuret mystikot.  Lapua:  Herättäjä-yhdistys, 1987.  ISBN 951-9014-85-3
Avilan pyhä Teresa: Sisäinen linna.  ((Moradas del castillo interior, kirjoitettu 1577.) Johdanto: Maiju Lehmijoki-Gardner. Suomennos ja selitykset: Seppo A. Teinonen. Julkaisu on Seppo A. Teinosen vuonna 1981 tekemän suomennoksen uusintapainos. Sapientia)  Helsinki:  Kirjapaja, 2007.  ISBN 978-951-607-524-5
Tietämättömyyden pilvi ja Yksityisen opastuksen kirja.  ((The cloud of unknowing; The book of privy counseling). Johdanto, suomennos, selitykset: Paavo Rissanen. Hengen tie 6)  Helsinki:  Kirjaneliö, 1983.  ISBN 951-600-600-0
Tuomas Kempiläinen: Kristuksen seuraamisesta.  ((De imitatione Christi, 1418.) Johdanto, suomennos ja selitykset: Seppo A. Teinonen. 3. painos (1. painos 1979). Uusi johdanto: Virpi Mäkinen. Pyhiinvaeltaja)  Helsinki:  Kirjapaja, 2006.  ISBN 951-607-314-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mestari Eckhart: Saarna
Peltola, Olavi: Mystiikan kaipuu aikamme ilmiönä
Sant Antimon luostari Italiassa
Bernhard Clairvauxlainen.
Hildegard Bingeniläinen.
Tuomas Kempiläinen Agnes-vuorella.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2004

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2004 pelattiin Valko-Venäjällä huhtikuussa 2004. Maailmanmestaruuden voitti Venäjä näissä historian kuudensissa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Alkusarja > Lohko A

| Joukkue | O | V | H | T | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 4 | 4 | 0 | 0 | 22 | 5 | 8 |
|  Kanada | 4 | 3 | 1 | 0 | 15 | 5 | 6 |
|  Ruotsi | 4 | 2 | 2 | 0 | 8 | 12 | 4 |
|  Tanska | 4 | 1 | 3 | 0 | 8 | 10 | 2 |
|  Valko-Venäjä | 4 | 0 | 4 | 0 | 3 | 24 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Tanska | 2−5 |  Yhdysvallat | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Ruotsi | 0−5 |  Kanada | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4. |  Valko-Venäjä | 1−4 |  Tanska | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.4. |  Yhdysvallat | 6−2 |  Ruotsi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.4. |  Kanada | 7−2 |  Valko-Venäjä | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.4. |  Tanska | 1−2 |  Kanada | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.4. |  Ruotsi | 2−1 |  Tanska | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.4. |  Yhdysvallat | 9−0 |  Valko-Venäjä | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Kanada | 1−2 |  Yhdysvallat | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Valko-Venäjä | 0−4 |  Ruotsi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Alkusarja > Lohko B

| Joukkue | O | V | H | T | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä | 4 | 2 | 0 | 2 | 16 | 9 | 6 |
|  Tšekki | 4 | 1 | 0 | 3 | 10 | 3 | 5 |
|  Slovakia | 4 | 1 | 0 | 3 | 13 | 7 | 5 |
|  Suomi | 4 | 1 | 1 | 2 | 14 | 8 | 4 |
|  Norja | 4 | 0 | 4 | 0 | 6 | 32 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Norja | 4−8 |  Venäjä | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Tšekki | 1−1 |  Slovakia | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4. |  Suomi | 9−0 |  Norja | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.4. |  Venäjä | 1−1 |  Tšekki | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.4. |  Slovakia | 2−2 |  Suomi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.4. |  Norja | 2−8 |  Slovakia | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.4. |  Tšekki | 7−0 |  Norja | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.4. |  Venäjä | 5−2 |  Suomi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Suomi | 1−1 |  Tšekki | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Slovakia | 2−2 |  Venäjä | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Putoamissarja

| Joukkue | O | V | H | T | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 3 | 3 | 0 | 0 | 18 | 3 | 4 |
|  Tanska | 3 | 2 | 1 | 0 | 12 | 9 | 2 |
|  Valko-Venäjä | 3 | 1 | 2 | 0 | 7 | 12 | 2 |
|  Norja | 3 | 0 | 3 | 0 | 7 | 20 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4. |  Tanska | 7−4 |  Norja | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4. |  Suomi | 5−2 |  Valko-Venäjä | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4. |  Tanska | 1−4 |  Suomi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4. |  Valko-Venäjä | 4−3 |  Norja | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |   |   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |  |  |  |   |   | B1 |   Venäjä | 5 |   |  |  |  |  |
|   | A2 |   Kanada | 3 |   |   |  |   Kanada | 2 |   |   |  |  |  |
|   | B3 |   Slovakia | 1 |   |   |   |   |   |   |   |  |   Yhdysvallat | 2 |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   Venäjä | 3 |
|   |  |  |  |   |   | A1 |   Yhdysvallat | 3 |   |   |  |  |  |
|   | B2 |   Tšekki | 5 |   |   |  |   Tšekki | 2 |   |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | A3 |   Ruotsi | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |   Tšekki | 3 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   Kanada | 2 |
Pudotuspelit > Puolivälierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4. |  Kanada | 3−1 |  Slovakia | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4. |  Tšekki | 5−1 |  Ruotsi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4. |  Yhdysvallat | 3−2 |  Tšekki | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4. |  Venäjä | 5−2 |  Kanada | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit > Sijoitusottelu 5. sijasta

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.4. |  Slovakia | 4−5 |  Ruotsi | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.4. |  Tšekki | 3−2 |  Kanada | Minsk |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.4. |  Yhdysvallat | 2−3 |  Venäjä | Minsk |  |

|  | (1−0, 0−1, 1−2)  | (1−0, 0−1, 1−2)  | (1−0, 0−1, 1−2)  | Yleisömäärä: 3 500 |  |
|  |  yv. Nate Hagemo − 15:57    yv. Phil Kessel − 58:22 | IIHF:n raportti 1-0 1−1 1−2 1−3 2−3 |   26:53 − Kirill Ljamin 44:54 − Roman Vološenko 46:00 − Dmitri Šitikov yv.     | Yleisömäärä: 3 500 |  |
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Venäjä
:  Yhdysvallat
:  Tšekki
4.:  Kanada
5.:  Ruotsi
6.:  Slovakia
7.:  Suomi
8.:  Tanska
9.:  Valko-Venäjä
10.:  Norja
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Marek Schwarz
Paras puolustaja:  Zach Jones
Paras hyökkääjä:  Jevgeni Malkin
Pohjois-Elben evankelisluterilainen kirkko

Pohjois-Elben evankelis-luterilainen kirkko Saksan kartalla.
Pohjois-Elben evankelisluterilainen kirkko (saks. Nordelbische Evangelisch-Lutherische Kirche) on Saksassa sijainnut entinen kirkko, joka perustettiin vuonna 1977 ja joka yhdistyi vuonna 2012 yhdessä Mecklenburgin evankelisluterilaisen maakirkon ja Pommerin evankelisen kirkon kanssa Pohjois-Saksan evankelisluterilaiseksi kirkoksi. Kirkko ulottui Pohjanmereltä Itämerelle ja Elbeltä Tanskan rajalle, ja sen aluella sijaitsi kolme historiallista piispanistuinta Hampurissa, Lyypekissä ja Schleswigissä.
Jäänmurtaja Wäinämöinen

| Jäänmurtaja Suur Tõll |
| --- | --- |
 Suur Tõll museolaivana Tallinnassa 14. joulukuuta 2003
Perustiedot
Alustyyppi:  jäänmurtaja
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vulcan, Stettin, Saksa
Laskettu vesille:  29. joulukuuta 1913
Palveluskäyttöön:  1914
Poistui palveluskäytöstä:  museolaiva Tallinnan merimuseossa Virossa
Tekniset tiedot
Uppouma:  441 t
Pituus:  75,4 m
Leveys:  19,2 m
Syväys:  5,7 m
Koneteho:  6 900 hevosvoimaa
Propulsio:  alun perin höyryhiili, muutettu 1952 Suomessa öljypoltolle
Nopeus:  12 solmua
Miehistöä:  18–20
Jäänmurtaja Wäinämöinen oli vuosina 1918–1922 Suomen jäänmurtajalaivastoon kuulunut, itsenäisyystaisteluissa suomalaisten haltuun joutunut virolainen alus.
Alkuperä

Alus rakennettiin vuonna 1914 Vulcanin telakalla Stettinissä Saksassa Tallinnan satamaa varten. Se oli hiililämmitteinen. Sen uppoama oli 2 622 tonnia ja teho 6 900 hevosvoimaa. Pituus oli 75,4 metriä, leveys 19,2 metriä ja syväys 5,7 metriä, ja siinä oli uutuuksina täydellinen sähköistys ja kallistustankit, joiden avulla se saattoi irtautua jäistä helposti. Lisäksi aluksessa oli yhden keulapotkurin lisäksi yhden sijasta kaksi peräpotkuria. Alus sai nimen Tsar Mihail Feodorovits (Царь Михаилъ Феодоровичъ).
Omistajanvaihdos ja uusi nimi

Venäläiset valtasivat aluksen lokakuussa 1917 ja antoivat sille uuden nimen Volynets (ven. Волынец ’volynialainen’) Volynian rykmentin kunniaksi, koska kyseinen joukko-osasto oli yksi ensimmäisistä, jotka hylkäsivät Aleksandr Kerenskin hallituksen ja siirtyivät kannattamaan bolševikkeja.
Jäänmurtaja lähetettiin huhtikuussa 1918 avustamaan Helsingistä evakuoitavia venäläisiä sotalaivoja jäisen meren halki Pietariin.
Suomalaisten kaappaus 29.3.1918

Suomalaiset vastustivat saksalaisten ja venäläisten sopimusta, jolla venäläiset saivat viedä sotalaivansa pois Suomesta: laivoja pidettiin Suomen valtion omaisuutena, mutta saksalaiset eivät suostuneet yhteistyöhön vaan pitivät kiinni sopimuksesta, koska heille oli elintärkeää, että juuri solmittu Brest-Litovskin rauha bolsevikkihallinnon kanssa ei särkyisi.
Suomalaiset eivät kuitenkaan antaneet sovinnolla periksi vaan tekivät erilaatuista vastarintaa, missä vain suinkin pystyivät: kapteeni Yrjö Roosin johtamat suojeluskuntalaiset kaappasivat jäänmurtaja Tarmon, joka oli myös ollut avustamassa sotalaivojen evakuointia, ja sen onnistuttua toinen ryhmittymä merikapteeni Theodor Segersvenin johdolla päätti kaapata myös jäänmurtaja Avancen. Yritys epäonnistui, joten suomalaiset vaihtoivat kohdetta ja päättivät yrittää kaapata Volynetsin.
Juoneen saatiin mukaan Volynetsin päällikkö, joka oli Viron kansalaisuuden saanut puolalaissyntyinen merikapteeni Stanislaus Juhnevictz. Kaappaajat, joita johti myöhempi merenkulkuneuvos Herbert Janhonen, nousivat alukseen naamioituneina työmiehiksi, ja heillä oli väärennetty määräys kuljettaa heidätselvennä Isosaaren luo jäälle.
Suomenlinnan ulkopuolella kaappaajat murtautuivat aluksen asevarastoon ja ottivat vallan. Venäläinen komissaari ja koko aluksen kansimiehistö riisuttiin aseista ja teljettiin putkaan. Konemiehistö jätettiin vartioituina hoitamaan tehtäviään, ja kaappaajat suuntasivat aluksen kohti Tallinnaa. Matkan aikana vallankumouslippu vaihdettiin leijonalippuun.
Leijonalipun alle

Saksalaiset olivat miehittäneet Tallinnan 25. helmikuuta 1918 hyökätessään 10. helmikuuta 1918 alkaen Baltian kautta kohti Petrogradia. Suomessa oli käynnissä sisällissota.
Volynets sai jo Tallinnassa uuden nimen Wäinämöinen, ja sillä nimellä se palveli vuoteen 1922. Kaappaajat harmistuivat, sillä he olivat jo valinneet aluksen uudeksi nimeksi Leijonan.
Alus osallistui yhdessä jäänmurtaja Tarmon kanssa 5. huhtikuuta 1918 osasto Brandensteinin kuljettamiseen Tallinnasta Suomeen ja myös muihin saksalaisten toimintaa Suomessa 1918 tukeneisiin tehtäviin.
Aluksen päällikkönä oli syksyyn 1919 merikapteeni Juhnevictz, kunnes hän pyysi saada erota ja jäädä eläkkeelle. Juhnevictzin jälkeen aluksen päällikkyyden sai talveksi 1920 merikapteeni Nikolai Nyberg. Talven 1921 helppouden vuoksi alus seisoi miehittämättömänä, mutta tammikuussa 1922 jäätilanne muuttui nopeasti niin kriittiseksi, että Wäinämöinen miehitettiin; sen viimeiseksi suomalaiseksi kapteeniksi nimitettiin jäänmurtaja Sammon ensimmäinen perämies, merikapteeni Selim Eklund, joka toimi virassa aluksen luovutukseen asti.
Telakointi Suomenlinnassa

Merenkulkuhallituksessa alettiin keväällä 1919 suunnitella Wäinämöisen telakointia. Viimeisimmästä telakoinnista oli kulunut kolme vuotta, ja raskaassa jääajossa aluksen pohja rasittui nopeasti. Vikalistalla oli muun muassa paljon irronneita niittejä, lisäksi potkuriakselien hylsyt vuotivat.
Aluksi pyydettiin tarjouksia ruotsalaisilta ja tanskalaisilta telakoilta, mutta sitten todettiin, että polttoainekulujen ja Itämeren miinavaaran vuoksi telakointi olisi parasta tehdä Suomessa.
Ongelman tuotti se, että Suomenlinnan allastelakka oli ainoa, jonka altaan kynnys olisi riittävän syvä näin isolle alukselle. Venäläiset olivat laskeneet Helsingistä lähtiessään telakka-altaan vettä täyteen, eikä Suomessa ollut ketään, joka olisi osannut käyttää telakan pumppuja ja sulkulaitteita. Lisäksi telakan pohjarakenteen väitettiin olevan liian heikko näin suurelle alukselle. Allasta oli juuri ennen sotaa syvennetty ja väitettiin, että pääosa uuden pohjan valusta oli tehty heikolle pohjalle. Lisäpulmana oli se, että vedenpinnan olisi oltava korkealla, jotta murtaja mahtuisi telakan kynnyksen yli.
Telakan porttilaitteet ja pumppukoneistot olivat lähes samanlaisia kuin Hietalahden telakan, jonka johtaja ja insinööri Theodor Höijer suostui lähtemään telakan käyttöönottoprojektin johtajaksi. Portti suljettiin ja allas pumpattiin tyhjäksi hyvissä ajoin ennen syysmyrskyjen alkua, jotta päästiin tutkimaan pohjan kantavuus ja rakentamaan jäänmurtajalle riittävän vahvat pohjatuet aluksen piirustuksien avulla. Koeporauksin todettiin, että allas on kauttaaltaan rakennettu tukevan peruskallion päälle.
Etelätuuli nosti 13. syyskuuta 1919 vedenpinnan riittävän korkealle, ja Wäinämöinen tuotiin sisään altaaseen ja uitettiin pohjatukien kohdalle. Portti suljettiin, allas pumpattiin tyhjäksi ja kypäräsukeltaja varmisti, että alus asettui kohdalleen.
Telakoinnin aikana vedettiin potkuriakselit ulos kunnostusta varten, aluksen pohja puhdistettiin ja käytiin läpi, jokainen niitti tarkastettiin ja vuotavat kappaleet uusittiin. Vuotaneet potkurihylsyt uusittiin kokonaan, jääkaivot ja pohjaventtiilit korjattiin, ja lopuksi akselit asennettiin paikalleen ja pohja maalattiin. Työt valmistuivat 22. lokakuuta 1919.
Alusta ei voitu kuitenkaan ottaa ulos altaasta, koska vedenpinta pysytteli liian alhaalla. Lopulta runsaan kuukauden odotuksen jälkeen 24. marraskuuta 1919 tuuli kääntyi pohjoiseen ja nosti merenpintaa riittävästi.
Wäinämöisen telakoinnin jälkeen Suomenlinnan telakka otettiin uudelleen käyttöön, ja siellä telakoitiin muun muassa jäänmurtajia 1970-luvulle asti.
Luovutus Viroon ja aluksen myöhemmät vaiheet

Wäinämöinen luovutettiin Tarton rauhan ehtojen mukaisesti 30. marraskuuta 1922 Helsingissä ensin Venäjän valtiolle, joka luovutti sen samana päivänä Viron valtiolle keskinäisen, myös Tartossa solmitun rauhansopimuksen mukaisesti. Virossa se sai uuden nimen Suur Tõll tarustoonsa kuuluvan Saarenmaan jättiläisen mukaan. Aluksen tilalle ostettiin John Nurminen Oy:ltä keskeneräinen jäänmurtaja Hanse, joka rakennettiin loppuun Hietalahden telakalla ja joka sai uuden nimen Voima.
Suur Tõll joutui venäläisille vuonna 1940, ja taas siitä tuli Volynets. Alus kävi Raumalla telakoitavana vuosina 1951–1952, jolloin se muutettiin hiililämmitteisestä öljylämmitteiseksi. Polttimiksi asennettiin amerikkalaisella lisenssillä valmistetut Ray Oil burner -höyryturbiinipolttimet. Samalla aluksen ulkoasu muuttui: se maalattiin sotalaivanharmaaksi, ja nimi maalattiin keulan kylkeen pienellä kyrillisin kirjaimin, kuten neuvostotapana oli.
Alus toimi Leningradin ja Kronstadtin satamamurtajana vuoteen 1987, jolloin se aiottiin muuttaa uivaksi polttoainesäiliöksi. Sitä varten alus hinattiin Lomonosovin sotasatamaan. Odotusaikana alus toimi uivana höyrynantoasemana; se antoi erillisen putkiston kautta höyryä muiden alusten lämmitykseen ja kansikoneisiin sekä myös sataman höyrykäyttöisiin laitteistoihin.
Viroon museolaivaksi

Virolaiset saivat tietää suunnitelmasta ja Viron varapääministeri hankki aluksen Viron merimuseolle 13. lokakuuta 1988. Aluksesta maksettiin 300 tonnia romurautaa.
Venäläiset irrottivat aluksesta kaiken irti lähtevän ennen luovutusta: esimerkiksi ruorin paikalle ilmestyi viimeisenä yönä kuorma-auton ratti. Suuri työ tuli myös aluksen siivoamisesta: esimerkiksi iso 50 kuution lastiruuma oli täynnä ruuantähteitä ja muuta jätettä.