stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nokia (yritys)
Johtoryhmä ja hallitus > Liiketoiminta

Vuonna 2018 Nokian verkkoliiketoiminta koostui kuudesta liiketoimintaryhmästä:
Mobile Networks
Fixed Networks
IP/Optical Networks
Nokia Software
Global Services
Nokia Enterprise
Verkkoliiketoiminnan lisäksi Nokialla oli myös seitsemäs liiketoimintaryhmä: tulevaisuuden teknologioihin ja lisensointiin keskittynyt Nokia Technologies, mitä kautta yhtiö on muun muassa lisensoinut Nokia-tavaramerkin käyttämisen yksinoikeudella HMD Globalille sen puhelimissa ja tableteissa. Nokia Technologies hallinnoi myös Nokian mittavaa patenttisalkkua, jossa oli ennen Alcatel-Lucentin ostoa noin 30 000 patenttia ja kaupan myötä yhtiö sai patentteja noin 38 000 lisää. Matkapuhelinajoilta Nokialla on vielä tuhansittain patentteja, ja matkapuhelimia valmistavat yritykset joutuvat maksamaan niistä lisenssimaksuja. Nokia on tehnyt laajoja lisenssisopimuksia muun muassa Applen, Xiaomin ja Huawein kanssa.
Nokian tutkimus- ja kehitysyksikkö toimii Nokia Bell Labs -nimellä. Bell Labs siirtyi Nokialle Alcatel-Lucent -kaupan mukana vuonna 2015. Tutkimusyksikön tutkijoille on sen historian aikana myönnetty seitsemän Nobelin fysiikanpalkintoa. Vuonna 2014 Bell Labs sai ensimmäisen kemian Nobelinsa. Tunnetuin Bell Labsin keksinnöistä lienee laser.
Nokian suurimpiin kilpailijoihin telealan laitemarkkinoilla kuuluvat kansainvälisesti ruotsalainen Ericsson ja kiinalainen Huawei. Vuoden 2018 alussa Nokian markkinaosuuden näillä markkinoilla arvioitiin olevan noin 17 prosenttia (Huawei n. 29 prosenttia, Ericsson n. 13 prosenttia).
Omistus

Nokian kahdeksan suurinta osakkeenomistajaa 31. joulukuuta 2024 olivat:
Solidium Oy – 5,80 %
Nokia Oyj – 3,92 %
Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma – 1,40 %
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen – 1,33 %
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo – 0,70 %
Valtion Eläkerahasto – 0,57 %
Oy Lival Ab – 0,31 %
Svenska kulturfonden – 0,26 %
Nokia-brändi

Nokia Elektroniikan autopuhelinyksikkö valmisti 1970-luvulla autopuhelimia Nokia-tuotemerkin alla, mutta Nokian ja Saloran 1980-luvulla muodostaman Mobira-yhteisyrityksen puhelimet käyttivät Mobira-tuotemerkkiä kuluttajamarkkinoilla. Mobira myös myi puhelimia esimerkiksi Philipsille ja RadioShackille, jotka brändäsivät ne omilla merkeillään. Nokian aloittaessa matkapuhelinvalmistusta Mobira oli kuitenkin jo varsin vakiintunut tuotemerkki maailmalla, mutta lähinnä Anssi Vanjoen vaikutuksesta yhtiö päätti vuonna 1991 keskittyä yhteen brändiin, Nokiaan.
Vuosituhannen vaihteessa konsulttiyhtiö Interbrand arvioi Nokia-brändin maailman viidenneksi arvokkaimmaksi.  Vuonna 2008 Interbrand arvioi Nokian maailman arvokkaimmaksi ei-yhdysvaltalaiseksi brändiksi. BusinessWeek-lehti puolestaan arvioi Nokian maailman viidenneksi arvokkaimmaksi tavaramerkiksi vuonna 2007 ja laski sen brändin arvoksi tuolloin 33,7 miljardia dollaria (noin 25 miljardia euroa). Interbrandin raportin mukaan Nokia oli vuonna 2009 viidenneksi paras globaali brändi maailmassa. Nokia oli samalla sijalla vuodesta 2007.
Vielä vuonna 2009 markkinatutkimusyritys Millward Brown arvioi Nokian tuotemerkin olevan maailman 13. arvokkain, mutta edellisestä listauksesta se oli laskenut neljä sijaa. Nokia-tuotemerkin arvo oli sen laskelmien mukaan 35,2 miljardia dollaria, mikä tarkoitti viidenneksen laskua edellisvuodesta. Fortune-lehden vuosittaisen ihailluimpien yritysten vertailun mukaan Nokia katosi vuonna 2011 maailman 350 ihailluimman yrityksen joukosta, vaikka vielä edellisenä vuonna se oli ollut listan 41. sijalla. Millward Brownin sadan arvostetuimman brändin listalta Nokia putosi vuonna 2012.
Nokia-tuotemerkki jäi Nokian omistukseen Microsoftin ostettua sen matkapuhelinliiketoiminnan syksyllä 2013. Keväällä 2016 Nokia antoi tavaramerkkinsä käyttöoikeuden suomalaiselle HMD Globalille matkapuhelinten ja tablettien valmistukseen.
Nokia-brändi > Nokian käyttämiä logoja

Nokia Osakeyhtiön logo.
Nokia Osakeyhtiön logo (1965).
Nokian edeltäjän, Suomen Kumitehdas Oy:n logo 1965–1986.
Nokian ”nuolilogo” ennen Connecting People -logon käyttöönottoa (n. 1987–1991).
Connecting People -slogan, jonka Ove Strandberg keksi (1992). (typografiaa uudistettiin 2006, ks. seuraava)
Nokian logo vuosina 2006–2011.
Nokian logo vuosina 2011–2023. (slogan Connecting People poistettiin)
Nokian logo vuodesta 2023.
Nokia Networksin logo.
Osake

Nokian osake on ollut listattuna Helsingin pörssissä vuodesta 1915 lähtien ja New Yorkissa vuodesta 1994. Kaupankäynti yhtiön osakkeella alkoi Euronextin Pariisin pörssissä Alcatel-Lucent -kaupan myötä vuonna 2015. Aiemmin Nokian osakkeella on voinut käydä kauppaa myös Tukholman, Lontoon ja Frankfurtin pörsseissä. Kaupankäynti Nokian talletustodistuksilla päättyi Tukholman pörssissä 1. kesäkuuta 2007 ja yhtiön pörssinoteeraus päättyi Frankfurtissa 16. maaliskuuta 2012.
Helsingin pörssissä Nokia on ollut vuosien ajan vaihdetuin osake. Huipussaan Nokian markkina-arvo oli vuonna 2000 peräti 223 miljardia euroa ja yhtiön osakekurssi oli 65 euroa. Saman vuoden toukokuussa BusinessWeekin ja Morgan Stanleyn listauksessa Nokia oli pörssiarvoltaan maailman yhdeksänneksi arvokkain listattu yhtiö.
Nokian toiminnan arvostelu

Nokia-kirjan Menestyksen hinta kirjoittaja Ari Hakkarainen arveli syksyllä 2009, että Nokia ei ole menestynyt online-bisneksessä. Syynä voi olla sekin, ettei Nokialla ole globaaliin hankkeeseen tarvittavaa kärsivällisyyttä, kun vuosineljännestulokset ovat usein tärkeämpiä kuin pitkälle tähtäävät hankkeet.
Finnwatch arvioi vuonna 2011 Nokian alihankintaketjussa tapahtuvia työntekijöiden oikeuksiin liittyviä puutteita Intiassa. Selvityksissä ongelmalliseksi todettiin työntekijöiden epävarmat työsuhteet ja elämiseen riittämättömät palkat.
Nokian toiminnan arvostelu > Bochumin tehtaan sulkeminen

Saksassa Nokian toiminta kuumensi mielipiteitä alkuvuodesta 2008, kun yhtiö sulki 2 300 henkeä työllistäneen matkapuhelintehtaansa Bochumissa ja siirsi tuotannon halvemman työvoiman Romaniaan. Esimerkiksi sosiaalidemokraattien puheenjohtaja Kurt Beck sanoi Bild am Sonntag -lehden haastattelussa, että ”hänen kodissaan ei tästä lähtien ole Nokian puhelimia”. Saksan ammattiliittojen keskusjärjestö DGB puolestaan kehotti boikotoimaan Nokian tuotteita ja liittokansleri Angela Merkel vaati Nokialta selitystä, miksi Bochumin tehdas oli suljettu. Saksassa keskusteltiin myös siitä, että Nokian saamat tuet pitäisi periä takaisin. Bochumin tehtaan ammattiosaston johto järjesti mielenosoituksia, ja tehtaassa oli ainakin yksi täydellinen työnseisaus.
Nokian Bochumin tehdas oli viimeinen Saksassa oleva minkään yhtiön matkapuhelintehdas. Nokian toimitusjohtaja Olli-Pekka Kallasvuo oli lakitoimiston avustuksella päättänyt hoitaa tehtaan sulkemisen nopeasti ilman, että siitä olisi keskusteltu etukäteen Saksassa vaikutusvaltaisen IG Metall -ammattiliiton tai osavaltion edustajien kanssa. Lopulta Nokia päätyi maksamaan työntekijöille ero- ja koulutusrahoja noin 200 miljoonaa euroa. Jorma Ollila on myöhemmin arvioinut, että summa olisi ollut pienempi, jos asia olisi hoidettu taitavasti.
Nokiasta eriytyneitä yhtiöitä

Airam
GE Grid Solutions (entinen Nokian Capacitors Oy, Nokia Kondensaattorit Oy)
HERE (entinen Nokian Kartat, Ovi Kartat, Navteq)
Kemira Chemicals (entinen Finnish Chemicals Oy, sitä ennen Nokia Chemical)
Oy Essity Finland Ab (entinen Nokian Paperi ja SCA Tissue Finland Oy)
PKC Group (entinen Nokia Johdinsarjat Oy)
Teknikum
Microsoft Mobile (ennen eriytymistä  Devices & Services -yksikkö)
Nokian Jalkineet (nykyisin osa Berner-yhtiötä)
Nokian Renkaat
Nordic Aluminium
Salcomp
Vertu
Kirjallisuutta

Doz, Yves – Wilson, Keeley: Ringtone: Exploring the Rise and Fall of Nokia in Mobile Phones.  Oxford:  Oxford University Press, 2017.  ISBN 978-0-19-877719-9
Hakkarainen, Ari: Menestyksen hinta. Nokian matkapuhelinten tarina napaansa tuijottavien liikemiesten ja hullujen sammakoiden maailmassa.  ((Behind the Screen: Nokia’s Success Story in an Industry of Navel-gazing Executives and Crazy Frogs, 2009.) Suomentanut Marko Niemi)  Helsinki:  Readme.fi, 2009.  ISBN 978-952-220-112-6
Häikiö, Martti: Nokia: Matka maailman huipulle.  Helsinki:  Edita, 2009.  ISBN 978-951-37-5492-1
Häikiö, Martti: Nokia Oyj:n historia 1–3.  Helsinki:  Edita, 2001.  ISBN 951-37-3467-6
Lindén, Carl-Gustav: Nokia och Finland: Rapport från de galna åren.  Helsingfors:  Schildts & Söderströms, 2015.  ISBN 978-951-52-3716-3  (ruotsiksi)
Palmu-Joronen, Anne-Liisa: Nokia-vuodet: Mitä johtamisesta voi oppia.  Atena, 2010.  ISBN 978-951-79-6644-3
Steinbock, Dan: Winning Across Global Markets: How Nokia Creates Strategic Advantage in a Fast-changing World.  Jossey Bass, 2010.  ISBN 978-0470339664  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nokia (englanniksi)
Nokia (suomeksi)
Nokia Bell Labs (englanniksi)
Nokia-televisiot (englanniksi)
Yle Elävä arkisto: Näin Nokia tuhoutui
Yle Elävä arkisto: Nokian kumisaapastehtaalla 1964
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kalmar  Kemira  Kesko  Kojamo  Kone  Konecranes  Mandatum  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tietoevry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 17. helmikuuta 2025
| n k OMX Nordic 40 |
| --- | --- |
 ABB  Alfa Laval  Assa Abloy  Atlas Copco  Astra Zeneca  Boliden  Carlsberg  Coloplast  Danske Bank  DSV  EQT  Ericsson  Essity  Evolution  Genmab  Hexagon  Hennes & Mauritz  Investor  Kone  A. P. Møller-Mærsk  Nordea Bank  Neste  Nibe Insdustrier  Nokia  Novo Nordisk  Novozymes  Ørsted  Pandora  Sampo  Sandvik  SCA  SEB  Sv. Handelsbanken  Stora Enso  Swedbank  UPM-Kymmene  Volvo  Vestas Wind Systems 
Päivitetty: 5. tammikuuta 2024
| n k  Euro Stoxx 50 |
| --- | --- |
 Adidas  Adyen  Ahold Delhaize  Air Liquide  Airbus  Allianz  Anheuser-Busch InBev  ASML Holding  AXA  BBVA  BASF  Bayer  BMW  BNP Paribas  Danone  Deutsche Börse  Deutsche Telekom  DHL Group  Enel  Eni  EssilorLuxottica  Ferrari  Flutter Entertainment  Hermès  Iberdrola  Inditex  Infineon Technologies  ING Group  Intesa Sanpaolo  Kering  L'Oréal  LVMH  Mercedes-Benz  Munich Re  Nokia  Nordea  Pernod Ricard  Prosus  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Santander  SAP  Schneider Electric  Siemens  Stellantis  TotalEnergies  Vinci  UniCredit  Volkswagen 
Päivitetty: 18. syyskuuta 2023
Nokian historian katsotaan alkaneen Fredrik Idestamin vuonna 1865 Tammerkoskelle perustamasta puuhiomosta.
Jorma Ollila oli Nokian toimitusjohtajana 1992–1999, pääjohtajana 1999–2006 ja hallituksen puheenjohtajana 1999–2012.
Nokian ylimääräinen yhtiökokous 19. marraskuuta 2013 Helsingin Jäähallissa.
Nokian entinen pääkonttori Espoon Keilaniemessä.
Kohdunkaulan syöpä

| Kohdunkaulan syöpä |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  C53
ICD-9:  180
OMIM:  603956
MedlinePlus:  000893
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Kohdunkaulan syöpä.
Kohdunkaulan syöpä on maailmassa toiseksi yleisin, Suomessa enää 18:nneksi yleisin naisten syöpä. Suomessa valtakunnalliset tarkastukset kohdunkaulan syövän ehkäisemiseksi aloitettiin 1960-luvulla. Ennen seulonnan alkua kohdunkaulan syöpä oli vielä kolmanneksi yleisin naisten syöpä.
Vuonna 2009 arvioitiin, että väestöseulonnan ansiosta Suomessa vältetään neljä viidestä kohdunkaulasyövän aiheuttamasta kuolemasta.
Lukuja

Tätä nykyä Suomessa noin viisi naista tuhannesta sairastuu kohdunkaulan syöpään.
Uusia tapauksia todetaan vuosittain noin 170-180
kohdunkaulan syöpään kuolee vuosittain noin 50-70 naista.
Kohdunkaulan syövän esiasteita todetaan ja hoidetaan vuosittain noin 600 naiselta.
Kohdunkaulan syövän esiintyminen on vähentynyt irtosoluseulontojen ansiosta 1960-luvulta lähtien yli 60 prosenttia.
1990-luvun puolivälistä lähtien alle 55-vuotiaiden kohdunkaulan syövän ilmaantuvuus ja taudin aiheuttama kuolleisuus alkoi kasvaa.
Alle 40-vuotiaiden naisten osallistuminen valtakunnallisiin Papa-kokeisiin on vähentynyt, ja tämän ikäryhmän syövät ovat lisääntyneet eniten.
Tutkimukset osoittavat, että seulonnat kannattaisi aloittaa jo 25-vuotiaana.
Seulontaikäisillä eli 30–60-vuotiailla 19–39 prosenttia esiasteista kehittyisi hoitamattomina syöväksi.
80 prosenttia kohdunkaulan syövistä on lähtöisin limakalvon pintaa päällystävästä kerroksesta.
Taustatekijät

Ihmisen papilloomavirus HPV on kohdunkaulan syövän tärkein ja keskeisin taustatekijä. Viruksen DNA:ta löytyy lähes aina syöpäkudoksesta, ja useat väestötutkimuksetkin tukevat papilloomavirusinfektion ja kohdunkaulan syövän välillä olevan yhteyttä.
HPV-tyyppejä on löydetty useita, yli 80. Osalla niistä on suuri yhteys kohdunkaulan syöpään ja sen esiasteisiin. Suuren riskin papilloomavirusinfektio ei kuitenkaan ole sama asia kuin itse syöpä tai sen esiaste. Vain pienelle osalle suuren riskin HPV-infektioon sairastuneita kehittyy kohdunkaulan syöpä ilman ehkäiseviä toimenpiteitäkin.
Myös monet muut tekijät vaikuttavat kohdunkaulan syövän puhkeamiseen. Muita tekijöitä ovat esimerkiksi yhdyntöjen varhainen alkamisikä, yhdyntäpartnereiden runsaus sekä se, että partnereillakin on ollut lukuisia partnereita. Myös synnytysten suuri määrä, tupakointi, ylipaino, immuunipuolustusta heikentävä lääkitys tai HIV-infektio ja muut gynekologiset infektiot, kuten klamydia, lisäävät syöpäriskiä. Lisäksi mahdollisesti ehkäisypillereiden pitkäaikainen käyttö saattaa altistaa kohdunkaulan syövälle.
Oireet

Kohdunkaulan syövän oireita ovat poikkeava verinen vuoto, erityisesti yhdynnän jälkeinen. Se on yksi kohdunkaulan syövän varhaisoire. Myöhemmässä vaiheessa voi esiintyä alavatsakipua, ristiselkäsärkyä ja virtsaoireita. Useimmiten kohdunkaulan syöpä löytyy rutiinikäynnillä irtosolukokeesta.
Taudin toteaminen

Kohdunkaulan syövän perustutkimuksiin kuuluu gynekologisen tutkimus sekä irtosolunäyte. Lisäksi yleensä kolposkopia ja sen yhteydessä otettavat koepalat varmistavat diagnoosin. Levinneisyystutkimuksina saatetaan tehdä vielä kaikututkimus ja lantion alueen magneettitutkimus.
Hoito

Kaikkein paras tapa hoitaa kohdunkaulan syöpä on leikkaus. Leikkauksen laajuuden ratkaisee syövän koko ja levinneisyys. Jo pidemmälle levinneissä tapauksissa tarvitaan leikkauksen lisäksi sädehoitoa ja solusalpaajia.
Uusiutuminen

Kohdunkaulan syöpä voi uusiutua paikallisesti lantion alueella tai etäpesäkkeinä. Etäpesäkkeitä voi esiintyä vatsaontelon imusolmukkeissa ja vatsakalvossa sekä harvoin maksassa ja keuhkoissa, joskus myös selkärangassa tai lantion luissa.
Hoito määräytyy usean tekijän perusteella (aiemmin annettu hoito, potilaan yleiskunto ja uusiutumispaikka). Taudin etenemistä voidaan hidastaa ja potilaan oireita, kuten kipuja, pahoinvointia ja suoliston häiriöitä, lievittää sädehoidolla ja solunsalpaajilla sekä oireiden hoitoon tarkoitetuilla lääkkeillä. Tarvittaessa voidaan tehdä oireita lievittäviä leikkauksia.
Tulevaisuus

HPV-rokote otettiin Suomessa käyttöön. Se ehkäisee papilloomavirusinfektion syntyä, mutta kaikkiin HPV-muotoihin rokote ei tehoa. Ensimmäisten julkaistujen tulosten mukaan rokotteella on hyvä teho HPV-infektion ja solumuutosten estossa nuorilla naisilla, joilla ei ole vielä ollut HPV-infektiota. Näyttö HPV-rokotteiden syöpää estävästä vaikutuksesta saadaan vasta vuosikymmenien kuluttua, mutta rokotteet eivät poista seulonnan tarvetta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kohdunkaulan syöpä, Terveysportti.fi
Kohdunkaulan syöpä, Kaikki syövästä
Eveline Widmer-Schlumpf

Eveline Widmer-Schlumpf (s. 16. maaliskuuta 1956 Felsberg, Graubünden) on sveitsiläinen poliitikko ja maan oikeusministeri 1. tammikuuta 2008 lähtien. Hän edustaa konservatiivista BDP-puoluetta ja on entisen liittopresidentin Leon Schlumpfin tytär. Hän on Eugéne Ruffyn jälkeen ensimmäinen isänsä tavoin liittoneuvostoon noussut sveitsiläispoliitikko ja kaiken kaikkiaan kuudes nainen historiassa joka on valittu sinne.
Widmer-Schumpf kouluttautui yliopistossa juristiksi ja toimi asianajajana vuodesta 1987 vuoteen 1998, jolloin hänet valittiin Graubündenin kantonin hallitukseen. Hän oli ensimmäinen nainen joka valittiin sinne ja toimi myös kantonin muodollisena presidenttinä vuosina 2001 ja 2005.
Joulukuussa 2007 kristillisdemokraatit, sosiaalidemokraatit ja vihreät nimesivät hänet myös Sveitsin kansanpuoluetta (SVP) edustaneen Christoph Blocherin sijaan oikeusministerin paikalle.
Ensimmäisellä kierroksella hän sai 116 ääntä Blocherin 111 vastaan ja ratkaisevalla toisella kierroksella 125 ääntä Blocherin 115:ttä vastaan. Oikeusministeriksi nousunsa jälkeen Widmer-Schlumpf on muun muassa pohtinut burkakieltoa Sveitsiin.
Kansanpuolue erotti 1. kesäkuuta 2008 Widmer-Schlumpfin edustamat puolueosastot, jolloin ne muodostivat Bürgerlich-Demokratische  Partei Schweizin.
Widmer-Schlumpf toimi 1. tammikuuta – 1. joulukuuta 2012 liittopresidenttinä.
Saurio (talo)

Saurio on Ylöjärven Soppeenmäessä sijaitseva taloselvennä, joka rakennettiin vuonna 1903 Ylöjärven raittiusyhdistyksen taloksi. Rakennushankkeen käynnistäjä oli Antti Penjami Mäkikylä ja suunnittelija oli arkkitehti Yrjö Sadenius (myöh. Sadeniemi). Taloa käyttivät raittiusyhdistyksen lisäksi muutkin yhdistykset. Ylöjärven Työväenyhdistyksellä oli Sauriossa paljon toimintaaselvennä, että joissain asiakirjoissa rakennuksen nimeksi on merkitty Saurion Työväenyhdistys. Rakennusta käyttivät myös kiertokoulu sekä yksityiset ylöjärveläiset mm. hääpaikkana. Vuonna 1918 Ylöjärven punakaartin esikunta toimi Sauriossa. Muutamaa kuukautta myöhemmin se muutettiin lastenkodiksi sotaorvoille.
Vuodesta 1959 alkaen Sauriossa oli lastenkodin ohella päiväkotitoimintaa, ja vuonna 1968 lastenkoti lakkautettiin kokonaan. Kun Saurion päiväkodille rakennettiin uudet tilat vuonna 1978, vanha Saurio jäi tyhjilleen ja vuotavan katon takia alkoi nopeasti rapistua. Vuonna 1980 rakennus päätettiin korjata toimitaloksi Ylöjärven Työväenopistolle. Kun Ylöjärven  Koulutuskeskus Valo valmistui vuonna 2012, Työväenopisto siirtyi sinne ja Ylöjärven kaupunginhallitus teki päätöksen Saurion purkamisesta. Ylöjärveläiset ryhtyivät puolustamaan talon suojelua, eikä sitä purettu.selvennä
Taloa ylläpitää Kulttuuriosuuskunta Saurio, jonka perustivat vuonna 2019 Rantajätkät, Ylöjärvi-Seura, Ylöjärven taideyhdistys ja Takamaan Poplaivue. Osuuskunnan tarkoituksena on Saurion talon suojelu, ylläpito ja kehittäminen juhla- ja kulttuuritaloksi. Suurimpia vuotuisia musiikkitapahtumia on kesäkuussa järjestettävä musiikkitapahtuma Pöheikön pölläys.
Aiheesta muualla

Ylöjärveläisiä herätellään puolustamaan Saurion opistotaloa
Sauriolle puuhataan uutta elämää
Emma Pullola

Emma Pullola Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Emma Eveliina Pullola (s. 18. joulukuuta 1996 Rauma) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Vaasan Vasamaa ja häntä valmentaa Mikael Bäck, aiemmin myös Natalia Bäck.
Pullola sijoittui kolmiloikassa 11:nneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi 2019 ja hallimaaottelussa toiseksi 2020.
Sisäratojen SM-kilpailuissa Pullola on saavuttanut kolmiloikassa kultaa vuonna 2019, hopeaa vuosina 2020 ja 2021 sekä pronssia vuosina 2018 ja 2025. Pituushypyssä hän voitti kultaa 2022. Kalevan kisoissa hän saavutti kolmiloikassa hopeaa vuosina 2019 ja 2020. Hänen kolmiloikkaennätyksensä ulkoradoilla on 13,62 metriä (2020) ja sisäradoilla 13,43 metriä (2020). Pituutta hän on hypännyt ulkona 628 cm (2022) ja hallissa 613 (2022).
Nova via

Nova viaa Palatiumin ja Forum Romanumin välisellä alueella. Taustalla Capitolium.
Nova via (lat., ”Uusi tie"; m.kreik. Καινὴ ὁδός, Kainē hodos) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Palatium-kukkulan koilliskulmasta Velabrumiin.
Historia

Nova vian nimi ”Uusi tie" erotti sen Sacra viasta. Nämä kaksi olivat Rooman ainoat kadut, joita kutsuttiin ennen keisarikautta nimellä via (mon. viae). Katu oli hyvin vanha. Sen nimi esiintyy antiikin lähteissä yleensä muodossa Nova via eikä Via nova. Tämä käy ilmi myös siitä, kuinka Festus huomauttaa väärästä, mutta ilmeisen yleisestä nimen ääntämisestä.
Reitti ja löydökset

Nova via alkoi Palatium-kukkulan koilliskulmasta, läheltä Juppiter Statorin temppeliä, missä se erkani Sacra viasta. Se kulki kukkulan pohjoisrinnettä sen luoteiskulmaan saakka, Vestan temppelin ja Vestan lehdon välistä. Kadun alkupäätä kutsuttiin nimellä summa Nova via, ja kukkulan luoteiskulmassa, Vestan temppelin yläpuolella, sitä kutsuttiin nimellä infima Nova via.
Keisarikauden Nova via on kaivettu esiin tämän linjan mukaisesti Palatiumin pohjoispuolelta. Sen päällyskiveys kulkee 23,40 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna Vestaalien talon takana ja 32,30 metrin korkeudessa sen liittyessä Clivus Palatinukseen. Aiempaa päällyskiveystä on löydetty ainakin yhdestä kohdasta myöhemmän alta. On mahdollista, että alkuperäinen katu sijaitsi hieman pohjoisempana kuin myöhempi, ja että Vestaalien talon laajennukset sekä keisarillisten palatsien valtavat tukirakenteet, jotka nyt ylittävät kadun, muuttivat sen alkuperäistä linjaa jonkin verran.
Palatiumin luoteiskulmassa Nova vian suora linja katkeaa kokonaan suuren hallin kohdalla. Se kuului Bibliotheca Augustin ja Juturnan lähteen (Lacus Juturnae) välillä sijainneeseen rakennuskompleksiin. Katu kuitenkin yhdistyy yläpuolella olevaan Clivus Victoriaeen ja alapuolella olevaan Forumiin portaiden ja kaltevan katuosuuden kautta. Ovidius mainitsee, että katu oli hänen aikanaan yhteydessä Forumiin.
On selvää, että Augustuksen temppelin ja siihen liittyvien rakennusten rakentaminen muutti kadun olosuhteita niin perusteellisesti, että sen alkuperäinen kulku tästä eteenpäin on vain arvelun varassa. Tiedetään kuitenkin, että katu päättyi Velabrumiin lähelle Porta Romanaa, jonka on yleensä arvioitu sijainneen nykyisen San Teodoro al Palatino -kirkon läheisyydessä, vaikka Nova vian ja Clivus Victoriaen välinen suhde jääkin tuossa kohdassa epävarmaksi. Ovidiuksen mainitsema yhteys Forumiin saattoi olla toteutettu kaltevalla reitillä, joka kääntyi pohjoiseen.
On ehdotettu, että alkuperäinen tie olisi seurannut Palatiumin pomeriumin linjaa kukkulan pohjois- ja länsipuolella, mutta tämä on hyvin epävarmaa.
Kulta

Kultahippuja Kaliforniasta (yllä) ja Australiasta (alla)
Kulta on alkuaine, joka kuuluu metallien ryhmään. Kullan järjestysluku on 79 ja kemiallinen merkki Au (lat. aurum, ’hohtava sarastus’). Kulta kuuluu siirtymämetalleihin ja jalometalleihin. Kultaa on käytetty tuhansien vuosien ajan vaihdon välineenä sekä kolikkojen ja korujen materiaalina, ja nykyisin sitä käytetään muun muassa elektroniikkateollisuudessa sähkönjohtavuutensa, mutta ennen kaikkea hapettumattomuutensa ja hyvän lämmönjohtokykynsä vuoksi. Kulta on myös suosittu sijoituskohde.