stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vironruotsalaiset
Kulttuuri > Murre

Vironruotsalaiset puhuivat vironruotsin murretta, johon oli tullut vaikutteita viron kielen ääntämyksestä ja kieliopista. Samoin vironruotsalaisten murre vaikutti lähialueiden viron kieleen. Murteessa oli säilynyt myös vanhoja skandinaavisia sanoja. Vanhojen piirteiden säilyminen selittyy kielen puhujien eristäytyneisyydellä muista ruotsin puhujista. Vanhojen piirteiden takia riikinruotsin puhujat eivät ymmärrä sitä täysin. Vironruotsissa oli Ruhnun, Vormsi-Noarootsi-Riguldin ja Pakri-Vihterpalun murteet. Hiidenmaan murre hävisi Hiidenmaalta, mutta se säilyi Ukrainan Gammalsvenskbyssä, jonne Hiidenmaan ruotsinpuhujat siirrettiin. Naissaaren murre hävisi 1800-luvun aikana. Nykyisin vironruotsin puhujia on Virossa muutamasta tusinasta sataan ja Ruotsissa muutamasta sadasta tuhanteen. Riikinruotsi on korvaamassa vironruotsia käytössä niin Ruotsissa kuin Virossakin.
Kulttuuri > Elinkeinot

Vironruotsalaiset elivät virolaisten tapaan lähinnä maataloudesta, eikä heillä ollut baltiansaksalaisten kaltaista erityisasemaa. Tärkeimmät yksittäiset alat olivat karjanhoito ja kalastus. Erityisesti Ruhnun saarella harjoitettiin myös hylkeenpyyntiä. Maatalouden ohella toimittiin myös merenkulussa.
Kulttuuri > Asuminen

Vironruotsalaisten tyypilliset asumukset poikkesivat virolaisten vastaavista. Ruotsalaisilla yleensä kolme huonetta käsittänyt asuinrakennus ja riihi olivat erillisiä, kun taas virolaisilla ne sijaitsivat useimmiten samassa rakennuksessa. Virolaistyylinen riihiasumus oli ruotsalaisilla käytössä vain Ruhnun saarella. Vironruotsalainen asuinrakennus muodostui yleensä avonaisella tulisijalla varustetusta eteisestä, suuresta tuvasta ja kamarista. Talojen sisustus ja kalustus oli usein koristeellisempaa kuin virolaisilla. Vironruotsalainen kylä oli tyypillisesti 30–50 pihapiiriä käsittävä ryhmäkylä, jossa oli haarautuvia katuja. Erot vironruotsalaisten ja virolaisten asutusten välillä olivat nähtävissä myös alueilla, joilla oli seka-asutusta.
Kuvia

Hullon kylä Vormsissa (ruotsiksi Ormsö) vuonna 1934
Kersleti (ruotsiksi Kärrslett) Vormsissa (ruotsiksi Ormsö) vuonna 1934. Asutus tuli alun perin Suomesta Kirkkonummelta (ruotsiksi Kyrkslätt)
Väike küla (ruotsiksi Lillbyn) Väike Pakrisaaressa (ruotsiksi Lilla Rågö) vuonna 1934
Ilmakuva Kursesta (ruotsiksi Korkis) vuonna 1934
Ilmakuva Alliklepasta (ruotsiksi Aklop) vuonna 1934
Aiheesta muualla

Estlandssvenskar 1991 och 1998.[vanhentunut linkki] Svenska Yle Arkivet.
Estlandssvenskar på Ormsö 1989. (Arkistoitu – Internet Archive) Svenska Yle Arkivet.
Vormsin saari tunnetaan Viron ruotsalaisperinteen keskuksena. (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat.
Vironruotsalaiset tahtovat vahvistaa kielensä asemaa. Sveriges Radio.
Pieni ruotsalainen vähemmistö toivoo identiteettinsä vahvistuvan Virossa.[vanhentunut linkki] Turun Sanomat.
Vironruotsalaisten asuttama rannikkoseutu.
Vironruotsalaisia maanviljelijöitä Noarootsista. Piirros 1800-luvulta.
Viroon neuvostomiehityksen ajaksi jäänyt vironruotsalainen Maria Murman vuonna 1993.
Ruutana (Nokia)

| Ruutana |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Nokia
Koordinaatit:  61°28′45″N, 23°22′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuloveden lähialue (35.135)
Laskuoja:  oja Kuloveteen 
Järvinumero:  35.132.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110 – 115 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  0,85 km  
Pinta-ala:  4,156 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiRuutana 
Ruutana on Pirkanmaalla Nokialla Siurossa sijaitseva järvi.
Maantiede

Ruutanan pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Se on muodostunut Ruutananvuoren ja Haaparadan väliseen painaumaan. Ruutananvuori kohoaa jyrkänteen takana yli 30 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Muualla on lähiympäristö matalampaa. Alue on kartan mukaan kivikkoista. Järven rantaviiva on 0,85 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on autio, mutta sen ympäri kulkee polku, josta haarautuu eri suuntiin kulkevia polkuja. Lähimmät asuinalueet ovat alhaalla laaksossa sijaitsevat Siuron Hautamoisio ja Penttilä. Lähin talo sijaitsee 300 metrin etäisyydellä ja asuinalueen alapuolella kulkee yhdystie 2505.
Vesistösuhteita

Ruutana sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Kuloveden lähialueeseen (35.132) se kuuluu. Järveen ei laske ojia, mutta sen luusua sijaitsee järven etelärannalla. Siitä saa alkunsa 1,9 kilometriä pitkä laskuoja Kuloveteen Siuron Naarlahteen. Järven vedenpinnan korkeus on 110–115 metriä ja Kulovedellä 57,5 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta yli 52 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Ruutanajärvi”. Ruutanan laskuoja virtasi Penttilän kylän läpi. Vuoren ylärinteet on raivattu heinäniityiksi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa heinäniityt oli perattu peltomaiksi. Vuoden 1953 peruskartassa on järven karttanimi edelleen ”Ruutanajärvi”. Joitakin laakson peltopalstoja järven läheltä on jo ehditty metsittää, mutta tulevia asuintaloja ei ole vielä rakennettu.
Aiheesta muualla

Kokemäenjoen vesistön vedensuojeluyhdistys: Ruutana, 5.1.2015
Kokemäenjoen alue (35.1)
Nokian järvet
Pyhäjärvi
Kulovesi
Jokisjärvi
Teernijärvi
Vihnusjärvi
Tottijärvi
Alinenjärvi
Järvenjärvi
Ylinenjärvi
Tuulosjärvi
Hätikkäjärvi
Sanasjärvi
Otajärvi
Kalliojärvi
Taulajärvi
Ruokejärvi
Juojärvi
Kivikesku
Toivasjärvi
Porrasjärvi
Kyynijärvi
Murtoonjärvi
Kirstuanjärvi
Iso-Ahvenisto
Iso-Tappuri
Launiasjärvi
Koukkujärvi
Oksilammi
Ruutana
Siukolanjärvi
Juottojärvi
Hangaslammi
Ylinenjärvi
Heinijärvi
Haukijärvi
Korpijärvi
Heinijärvi
Pitkälammi
Jouttijärvi
Ylisenjärvenlammi
Hangaslammi
Vähäjärvi
Lilträskinjärvi
Iso Kakkurijärvi
Kahtalammi
Haukijärvi
Pieni Porrasjärvi
Pieni-Tappuri
Kiimalammi
Paskolampi
Pieni Koukkujärvi
Ylisenlammi
Jänninjärvi
Pikku-Matalus
Pannukakko
Will Grigg

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: William Donald Grigg
Syntymäaika: 3. heinäkuuta 1991
Syntymäpaikka: Solihull, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Sunderland
Junioriseurat
1998–2007: Birmingham City
2007: Solihull Moors
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | Stratford Town | – | (–) |
| 2008–2013 | Walsall | 99 | (27) |
| 2013–2015 | Brentford | 34 | (5) |
| 2014–2015 | → Milton Keynes Dons (laina) | 44 | (20) |
| 2015–2019 | Wigan Athletic | 133 | (53) |
| 2019– | Sunderland | 37 | (5) |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Pohjois-Irlanti U19 | 17 | (2) |
| 2010–2012 | Pohjois-Irlanti U21 | 10 | (1) |
| 2012– | Pohjois-Irlanti | 13 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. tammikuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. tammikuuta 2020.
Will Grigg (s. 3. heinäkuuta 1991 Solihull, Englanti) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Sunderlandia. Oikeajalkainen Grigg on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Grigg aloitti uransa kaudella 2007–2008 Stratford Townissa. Vuodet 2008–2013 hän edusti Englannin ykkösliigan Walsallia. Hän pelasi seuran paidassa 99 ottelua onnistuen maalinteossa 27 kertaa. Kaudella 2012–2013 hän teki 41 pelissä 19 maalia tullen valituksi seuran vuoden pelaajaksi. Heinäkuussa 2013 Grigg siirtyi saman sarjan Brentfordiin, jossa hän pelasi kaudella 2013–2014 34 ottelua tehden viisi maalia. Kauden 2014–2015 hän oli lainalla Ykkösliigan Milton Keynes Donsissa, jossa hän onnistui 20 kertaa maalinteossa 44 ottelussa. Elokuussa 2014 Grigg teki FA Cupin ottelussa Manchester Unitedia vastaan kaksi maalia.
Kaudeksi 2015–2016 Grigg siirtyi ykkösliigaan pudonneeseen Wigan Athleticiin. Hän teki 40 pelaamassaan ottelussa 25 maalia ollen sarjan paras maalintekijä. Wigan voitti ykkösliigan ja palasi takaisin Englannin mestaruussarjaan. Kaudella 2016–2017 Grigg pelasi 33 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2017–2018 Wigan pelasi jälleen ykkösliigassa ja Grigg teki 43 liigaottelussaan 19 maalia, millä hän oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. Samalla kaudella hän teki FA Cupin kahdeksassa ottelussaan seitsemän maalia, joista neljä valioliigajoukkueita vastaan: yhden maalin kolmannen kierroksen tasapeliin päättyneessä ottelussa Bournemouthia vastaan, kaksi maalia 2–0-voittoon päättyneessä neljännen kierroksen ottelussa West Ham Unitedia vastaan ja ainoan maalin 1–0-voittoon päättyneessä viidennen kierroksen ottelussa Manchester Cityä vastaan. Syksyllä 2018 Wigan pelasi jälleen mestaruussarjassa ja Grigg teki 17 liigaottelussaan neljä maalia.
Tammikuussa 2019 Grigg siirtyi ykkösliigassa pelaavaan Sunderlandiin. Kevätkaudella 2019 hän pelasi nousukarsinta mukaan lukien 20 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia.
Maajoukkueura

Englantilaissyntyinen Grigg sai luvan edustaa Pohjois-Irlantia sukujuurtensa ansoista. Hän edusti Pohjois-Irlantia alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2012 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Avausmaali syntyi toukokuussa 2016 Valko-Venäjää vastaan. Grigg nimettiin Pohjois-Irlannin ryhmään vuoden 2016 EM-kilpailuihin. Hän ei kuitenkaan saanut turnauksessa minuuttiakaan peliaikaa.
Grigg on tehnyt maalin toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Valko-Venäjää vastaan ja syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.
Kappale

Wiganin kannattaja Sean Kennedy julkaisi Griggistä kertovan kappaleen Will Grigg’s on Fire toukokuussa 2016 YouTubessa. Kappale perustuu italialaislaulaja Galan kappaleeseen Freed from Desire. Will Grigg’s on Fire sai suurta suosiota ja Blonde-niminen elektroduo teki kappaleesta oman versionsa päästen Britannian listalla kymmenen kärkeen. Myös Pohjois-Irlannin maajoukkueen kannattajat lauloivat kappaletta vuoden 2016 EM-kilpailuissa, vaikka Grigg ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla
Englannin ykkösliiga: 2015–2016
Henkilökohtainen
Englannin ykkösliigan paras maalintekijä: 2015–2016
Ville-Valtteri Starck

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. helmikuuta 1995 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
2007–2013: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 | ÅIFK | 28 | (1) |
| 2012–2014 | TPS | 34 | (0) |
| 2015–2016 | FC Jazz | 47 | (0) |
| 2017–2020 | Haka | 84 | (7) |
| 2022 | Kaapo | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 197 | (8) |
Maajoukkue
| 2010 | Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2011 | Suomi U16 | 9 | (0) |
| 2012 | Suomi U17 | 6 | (0) |
| 2012–2013 | Suomi U18 | 15 | (0) |
| 2013–2014 | Suomi U19 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. heinäkuuta 2022.
Ville-Valtteri Starck (s. 3. helmikuuta 1995 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka on viimeksi edustanut Kakkosessa pelaavaa KaaPo:a. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura

Starck teki ensiesiintymisensä Kakkosessa Åbo IFK:ssa 4. syyskuuta 2011, kun joukkue hävisi kotonaan Ilvekselle 0–1. Veikkausliigaan hän nousi Turun Palloseurassa kaudella 2012. Starckin ensimmäinen pääsarjaottelu oli 4–0-tulokseen päättynyt TPS–FC Lahti, joka pelattiin 22. heinäkuuta 2012. Starck pelasi sekä ÅIFK:ssa että TPS:ssä kauteen 2014 asti. Hän esiintyi kolmen kauden aikana yhteensä 30 liigaottelussa.
Helmikuussa 2015 Starck teki Ykkösessä pelanneen FC Jazzin kanssa kauden 2015 kattavan sopimuksen, jota kesti kaksi kautta. Sen jälkeen Starck siirtyi Ykköseen ja Valkeakoskelle FC Hakan riveihin. Hän oli mukana nostamaassa FC Hakaa kauden 2019 päätteeksi Veikkausliigaan. Veikkausliigakausi 2020 jäi Starckilla neljän ottelun mittaiseksi alkukaudesta tapahtuneen loukkaanumisen vuoksi.
Rosa Salazar

Rosa Salazar
Rosa Salazar (s. 16. heinäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan esimerkiksi roolistaan Labyrintti – Aavikkokokeet -elokuvan ja sen jatko-osan Labyrintti – Tappava lääke Brendana.
Valikoitu filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Salainen valtakunta | Epic | Roller Derby -tyttö (ääni) |
| 2014 | Search Party | Search Party | Pocahontas |
| 2014 | Kiven sisällä | Jamesy Boy | Crystal |
| 2015 | Outolintu-sarja: Kapinallinen | The Divergent Series: Insurgent | Lynn |
| 2015 | Labyrintti – Aavikkokokeet | Maze Runner: The Scorch Trials | Brenda |
| 2015 | Night Owls | Night Owls | Madeline |
| 2016 | Submerged | Submerged | Amanda |
| 2017 | Paskalakit pyörillä | CHIPS | Ava Perez |
| 2018 | Labyrintti – Tappava lääke | Maze Runner: The Death Cure | Brenda |
| 2018 | The Kindergarten Teacher | The Kindergarten Teacher | Becca |
| 2018 | Bird Box | Bird Box | Lucy |
| 2019 | Alita: Battle Angel | Alita: Battle Angel | Alita |
| 2020 | Pink Skies Ahead | Pink Skies Ahead | Addie |
| 2021 | No Future | No Future | Becca |
| 2021 | Marcel the Shell with Shoes On | Marcel the Shell with Shoes On | Larissa |
| 2022 | Chariot | Chariot | Maria Deschaines |
Valikoitu filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | American Horror Story | American Horror Story | Maria | 4 jaksoa |
| 2011 | Kova laki: Los Angeles | Law & Order: Los Angeles | Yolanda | 1 jakso |
| 2011–2012 | Samaa sukua | Parenthood | Zoe DeHaven | 13 jaksoa |
| 2013 | Totuuden anatomia | Body of Proof | Ramona Delgado | 1 jakso |
| 2016 | Man Seeking Woman | Man Seeking Woman | Rosa | 6 jaksoa |
| 2019–2022 | Undone | Undone | Alma Winograd-Diaz |  |
| 2021 | Brand New Cherry Flavor | Brand New Cherry Flavor | Lisa Nova | 8 jaksoa |
| 2022 | Wedding Season | Wedding Season | Katie |  |
Aiheesta muualla

Rosa Salazar Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  IdRef
Naurun paikka

| Naurun paikka |
| --- | --- |
Tyyli:  viihdesarja
Kestoaika:  30 minuuttia
Pääosissa:  Markus Kajo (juontaja)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  1995 – 1998
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  TV2 Viihdetoimitus
Palkinnot
Voitetut:  Venla-palkinto 1995 Telvis-palkinto 1997
Aiheesta muualla
IMDb 
Naurun paikka oli suomalainen vuosina 1995–1998 valmistunut ja esitetty Yleisradion tuottama viihdeohjelma. Ohjelmassa esitettiin pääasiassa Yhdysvalloista peräisin olevia tavallisten ihmisten kuvaamia hauskoja kotivideoita. Myöhemmin ohjelmassa esitettiin myös suomalaisia kotivideoita. Ohjelman juontajana toimi Markus Kajo.
Ohjelmaa esitettiin Yle TV2-kanavalla perjantai-iltaisin kello 21.00–21.30.
Naurun paikka ja Markus Kajo palkittiin Venla-palkintogaalassa 1996 Yleisö-Venlalla.
Laajakoski

Laajakoski (aiemmin ruots. Bredfors) on kylä Kotkan pohjoisosassa Kymijoen Pernoonhaaran itäpuolella. Kylä on peltojen hallitsemaa maaseutualuetta. Rakennuskanta muodostuu omakotitaloista ja muutamista kerros- ja rivitaloista. Laajakosken tilastoalueella on 231 asukasta (tilastoalueen ulkopuolelle jäävät Laajakosken kylän eteläosat). Kylä kuului Kymin kuntaan vuoteen 1976 saakka.
Historia

Laajakoski on tunnettu maakirjakylänä 1500-luvulta 1600-luvun lopulle, jolloin se yhdessä Osolan kylän kanssa muodosti Korkeakosken kylän.
Luonto

Laajakoskella sijaitseva Laajakoskenjärvi kuuluu Natura 2000 -alueisiin. Koskiensuojelulailla suojellut Pernoonkosket Laajakosken ja Pernoon välillä ovat suosittua koskenlaskualuetta. Kymijoen itäpuolella kulkee osin katkonainen pitkittäisharju, jota on käytetty soranottoon.
Palvelut ja vapaa-aika

Laajakoskella sijaitsee Kotka–Kymin seurakunnan Laajakosken kappeli ja hautausmaa, joka on otettu käyttöön vuonna 1920. Uusi kappelirakennus valmistui vuonna 2003. Laajakoskella on parhaimmillaan ollut kaksi kyläkauppaa. Palveluja alueella ei nykyisin juurikaan ole. Alueella toimi pitkään Laajakosken sairaala (entiseltä nimeltään Nikelin sairaala), jossa hoidettiin psyykkisesti sairaita potilaita. Laajakosken sairaalan toimintaa on ajettu 2000-luvulla alas, ja kokonaan se lakkautettiin vuoden 2006 alussa Kymenlaakson uuden psykiatrisen sairaalan valmistuttua. Nykyisin kiinteistössä on useiden eri toimijoiden ylläpitämää päihdehuollon ja mielenterveystyön toimintaa.
Laajakoskella sijaitsee myös Laajakosken ampumahiihtokeskus sekä Kymin Koskenpojat r.y.:n omistama Seuratalo Honkala. Hiihdon SM-kilpailut 2006 järjestettiin Laajakoskella Kymin Koskenpojat r.y.:n isännöimänä.
Laajakoskella on ollut parhaimmillaan kaksi kansakoulua, Pernoon koulu ja Kankaan koulu (myöhemmin Kymin koulu), jotka molemmat on lakkautettu. Pernoon kansakoulu perustettiin vuonna 1919. Koulu sijaitsi Kymijoen Laajakosken puoleisella rannalla, vaikka nimi olikin johdettu länsipuolella sijaitsevasta Pernoon kylästä. Kankaan kansakoulu perustettiin vuonna 1953.
Liikenneyhteydet

Etäisyys Laajakoskelta maanteitse Kotkan keskustaan on noin 16 km ja Karhulaan noin 9 km. Laajakoskelta on arkipäivisin säännöllinen paikallisbussiyhteys Karhulaan. Lakkautetun Pernoon koulun kohdalta kulkee kevyen liikenteen riippusilta Kymijoen Pernoonhaaran yli. Riippusillan vierestä kulkee talvisin jäätie joen yli, jos jäätilanne sallii. Noin 6 kilometrin päässä Laajakoskelta Karhulan suuntaan sijaitsee Kymin rautatieasema, josta on päivittäinen taajamajunayhteys Kouvolaan ja Kotkan satamaan.
Korkeakoskella on aikoinaan ollut Laajakosken seisake, joka lakkautettiin 50-luvulla.
Aiheesta muualla

www.ymparisto.fi
www.kotkanseurakunnat.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotka
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Aittakorpi  Eskola  Etukylä  Halla  Helilä  Hirssaari  Hovila  Hovinsaari (6–8)  Itäranta  Jumalniemi  Jylppy  Kaarniemi  Kalliokoski  Karhula  Karhuvuori  Katariina  Kaukola  Kierikkala  Koivula  Korela  Korkeakoski  Kotkansaari (1–4)  Kyminlinna  Lankila  Metsola  Mussalo  Otsola  Popinniemi  Rauhala  Ristinkallio  Ruonala  Saksala  Sunila  Sutela  Suulisniemi  Takakylä  Tiutinen 
Kyliä:  Haapasaari  Huruksela  Juurikorpi  Jäppilä  Kurittula  Kuutsalo  Laajakoski  Marinkylä  Peippola  Pernoo  Pihkoo  Rantahaka  Tavastila  Ylänummi 
Muita alueita:  Hietanen  Hovinsaari (saari)  Kirkonmaa  Kolkansaari  Kuusinen  Rankki 
Laajakosken kappeli
Niinistönjärvi

| Niinistönjärvi |
| --- | --- |
 Niinistönjärvi vuonna 1908
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kurikka
Koordinaatit:  62°38′35″N, 22°09′04″E
Järvinumero:  39.005.1.007 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,9 m 
Pinta-ala:  23,47  ha 
 fiNiinistönjärvi 
Niinistönjärvi on pieni, soistunut ja matala järvi Kurikan keskiosassa. Järven mataluus ja soisuus johtuu järven kuivattamisesta 1900-luvulla. Pinta-alaa Niinistönjärvellä on noin 0,5 neliökilometriä. Kuivattamisesta huolimatta järvellä on jonkin verran avovettäkin jäljellä. Niinistönjärven kiertää luontopolku ja luoteisrannalla sijaitsee nuotiopaikka.
Niinistönjärvellä pesii yli 20 lintulajia. Pienempiin pesijöihin lukeutuvat niittykirvinen, keltavästäräkki, västäräkki, käki, lehtokerttu, ruokokerttunen, pajusirkku ja pajulintu. Pesiviin vesilintuihin kuuluvat joutsen, tavi, telkkä, tukkasotka ja mustakurkku-uikku. Pesiviin kahlaajiin ja rantakanoihin lukeutuvat liro, luhtahuitti ja taivaanvuohi. Naurulokkeja järvellä pesii suunnilleen 400 paria. Naurulokki onkin Niinistönjärven runsaslukuisin lintulaji.
Järvellä tavataan lisäksi töyhtöhyyppiä, isokuovia, rantasipejä ja kurkia. Toisinaan näitä lajeja tavataan järvellä pesimässäkin. Petolinnut ja pääskyset käyvät Niinistönjärvellä saalistamassa.
Oriveden taistelu

Oriveden taistelun muistomerkki
Oriveden taistelu oli osa Suomen sisällissotaa, ja se käytiin 18.–19. maaliskuuta 1918. Lopputuloksena valkoiset valtasivat Oriveden 20. maaliskuuta.
Tausta

Aloite sodassa oli siirtynyt valkoisille, ja ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim oli 15. maaliskuuta aloittanut yleishyökkäyksen Hämeen rintamalla. Oriveden rautatieasema sijaitsi Tampereelta Haapamäelle kulkeneen rautatien varressa, minkä vuoksi Oriveden hallinta oli tärkeää sodan molemmille osapuolille. Karl Wilkmanin johtaman ryhmän tehtävä oli vallata Orivesi punaisilta ja katkaista punaisten etelän suuntaan johtaneet yhteydet.
Hyökkäykseen osallistuneita valkoisia johtivat everstiluutnantti Bergström, majuri Torsten Aminoff ja majuri Allan Winge. Punaisten puolustusta Orivedellä johti Paul Vartiainen.
Orivedelle oli virrannut punaisten sotilaita Vilppulan, Längelmäen ja Kuhmoisten rintamilta. Heidät oli majoitettu paikallisen työväenyhdistyksen omistamaan Taiston taloon, joka sijaitsi puolisen kilometriä asemalta Tampereen suuntaan.
Tapahtumat

Wilkmanin ryhmä saapui Länkipohjan taistelun jälkeen Oriveden itäpuolelle illalla 17. maaliskuuta. Se aloitti etenemisen kohti Orivettä aamuyöllä 18. maaliskuuta, mutta Wilkman joutui keskeyttämään hyökkäyksen, koska kolmesta etenevästä kolonnasta  kaksi joutui punaisten vastarinnan vuoksi pysähtymään. Wilkmanin pysähtymiskäsky ei kuitenkaan tavoittanut kärjessä etenevää Aminoffin pataljoonaa, joka oli lähestymässä Oriveden kirkonkylää kaakosta Wilkmanin ryhmän vasemmalla siivellä. Ylioppilas Lauri Hanénin johtama hyökkäys yllätti punaiset, ja valkoiset saivat vallattua asema-alueen.
Punaiset saivat kuitenkin rautatietä pitkin apuvoimia, ja valkoiset joutuivat iltaan asti kestäneen taistelun jälkeen perääntymään takaisin Oriveden itäpuolelle. Punaisten läntisen rintamalohkon päällikkö Hugo Salmela oli antanut Wilkmanin ryhmän hyökkäyksen johdosta Erkki Karjalaisen johtamille joukoille käskyn perääntyä Vilppulan rintamalta. Vilppulan rintamalta hälytetyn Mikko Kokon johtamat punaiset, 250 Tampereelta apuun tullutta miestä, saivat panssarijunan tuella vallattua Oriveden takaisin ja turvattua siten Karjalaisen joukkojen perääntymisen rautatietä pitkin Vilppulasta Tampereen suuntaan. Valkoisten tappiot olivat 43 kaatunutta, yhdeksän haavoittunutta ja kaksi vankia. Haavoittuneet pääsivät sairaalahoitoon Tampereelle. Heidän joukossaan oli runoilija Juhani Siljo, joka menehtyi saamiinsa vammoihin. Punaisten tappioista tiedetään, että neljä haavoittunutta vietiin sairaalahoitoon ja aseman vaihdemies sai surmansa.
Wilkman valmistautui nyt puolustautumaan ja joutui odottamaan Martin Wetzerin joukkojen saapumista. Wilkman sai käskyn pitää joka tapauksessa hallussaan Korkeakoski–Längelmäki–Kuhmoinen-tie ja yrittää katkaista liikenne Korkeakoski–Orivesi-rataosalla. Wilkmanin käyttöön annettiin ylipäällikön reservistä Keski-Pohjanmaan reservipataljoona. Wetzer sai käskyn jatkaa etenemistä Korkeakosken suuntaan ja pyrkiä yhteistoimintaan Wilkmanin kanssa.
Maaliskuun 19. päivänä Wilkmanin ryhmä pysytteli entisissä asemissaan, mutta Hjalmarsonin osasto miehitti ilman taistelua Muroleen ja Wetzerin ryhmä otti taisteluiden jälkeen haltuunsa Korkeakosken. Wilkmanin ryhmän oikealla siivellä ollut pataljoona joutui taisteluun Juupajoelta etelään päin perääntyneen punaisen osaston kanssa. Punaiset, joita oli 700–800 miestä, kärsivät tappion. Wilkman saattoi ilmoittaa ylipäällikölle aikovansa vallata Oriveden seuraavana päivänä.
Punaiset olivat vetäytyneet päivän aikana sekasortoisissa tunnelmissa Tampereelle, ja Wilkman valtasi Oriveden 20. maaliskuuta ilman taistelua. Pian sen jälkeen Wilkman sai yhteyden Wetzerin joukkoihin. Valkoisten ylipäällikön suunnitelma punaisten päävoimien saarrostuksesta ei ollut onnistunut, mutta valkoisten hyökkäys oli ajanut punaiset kohti Tamperetta, missä Hämeen rintaman ratkaiseva taistelu tultaisiin käymään.
Muistomerkki

Oriveden taistelun muistomerkki sijaitsee Oriveden rautatieasemaa vastapäätä Asematien varrella. Muistomerkin on suunnitellut arkkitehti Touko Saari, ja siinä on kuvattuna Suomen Tasavallan Vartioston kokardi. Muistomerkki on paljastettu 21.1.2001, ja se on veistetty orivesiläisestä graniitista.