stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vartiotorni-seura
Yhdysvalloissa rekisteröidyt yhdistykset ja yhtiöt > Watchtower Bible and Tract Society of New York, Inc.

Perustettu 1909
Päätoimisto sijaitsee Warwickissa, New Yorkin osavaltiossa. Voittoa tuottamaton yhdistys toimii Jehovan todistajien edustajana ja agenttina. Julkaisee Vartiotorni- ja Herätkää!-lehdet englanniksi. Myöntää julkaisuoikeudet eri maiden yhdistyksille.
Aiemmat nimet:
People's Pulpit Association (1909–1939)
Watchtower Bible and Tract Society, Inc. (1939–1956)
Watchtower Bible and Tract Society of New York, Inc (WTB&TS) (vuodesta 1956)
Huomio: Ensimmäisessä yhdistyksessä Watch Tower on kaksi sanaa, jälkimmäisessä yhdyssana.
Yhdysvalloissa rekisteröidyt yhdistykset ja yhtiöt > International Bible Students Association

Kansainvälinen Raamatuntutkijoiden Liitto
Sijaitsee Lontoossa, Englannissa.
Perustettu 1914
Yhdysvalloissa rekisteröidyt yhdistykset ja yhtiöt > Muita Vartiotorni-seuran organisaatioita

Watchtower Enterprises LLC.
Watchtower Foundation Inc.
Watchtower Associates LTD.
Kingdom Support Services Inc.
Christian Congregation of Jehovah's Witnesses.
Religious Order of Jehovah's Witnesses.
The Watchtower Group Inc.
Aiheesta muualla

Vartiotornin Raamattu- ja Traktaattiseura – Watchtower Bible and Tract Society ry -nimisen yhdistyksen perustiedot (reknro 52.016) Yhdistysrekisteri
Öljylamppu

Ranskalainen öljylamppu 1800-luvun lopulta.
Öljylamppu on lamppu, jonka polttoaineena on valopetroli. Öljylampulla voidaan tarkoittaa myös kaikkia valonlähteitä, jotka polttavat öljymäisiä polttoaineita, joko maaöljy-pohjaisia petroleita, kasviperäisiä kasviöljyjä tai eläinperäisiä rasvoja. Öljylamppuja on monta eri laatua:
Toimintaperiaate

Kaikissa öljylampuissa, paitsi painelampuissa, on sydänlanka, jota pitkin polttoaine kulkeutuu polttimoon. Sydänlanka on tekstiilivalmisteinen lanka tai nauha ja joissain lampuissa, kuten Argand-lampussa se on kierretty sylinterin muotoon. Liekin hapensaantia voidaan tehostaa lampun lasilla, joka muodostaa savupiipun, joka aiheuttaa tasaisen ilmavirtauksen liekin ympärille, joka osaltaan vakauttaa liekkiä sekä parantaa sen kirkkautta. Varsinaisissa öljylampuissa on mekanismi jolla sydänlankaa voi säätää korkeussuunnassa, jolla voi vaikuttaa liekin suuruuteen ja valon määrään. Varhaisissa öljylampuissa sydänlankaa piti aika ajoin niistää, jotta liekki ei nokeaisi. Tavallisessa sydänlangallisessa öljylampussa valaisuominaisuudet ovat verrattavissa kynttilään ja valon lähteenä toimii suoraan liekin tuottama hehku. Öljylampuissa liekki palaa kuitenkin kynttilää kirkkaammin ohjattujen ilmavirtojen ansiosta.
Voimavalolampuissa on erityisvalmisteinen  hehkusukka, joka kuumentuessaan loistaa valoa luminenssin vaikutuksesta. Hehkusukka parantaa oleellisesti lampun valaisutehoa. Tunnettu voimavalolamppujen merkki on Aladdin.
Painelampuissa öljysäiliöön pumpataan muutaman ilmakehän suuruinen paine. Paine pakottaa polttoaineen nousemaan ylös höyrystinputkeen, jossa polttoaine höyrystyy. Valopetrolihöyryyn sekoitetaan ilmaa ja kaasuseos syötetään polttimoon. Kaasuuntunut polttoaine palaa erityisen kuumalla liekillä ja saa hehkusukan loistamaan kirkasta valoa luminenssin vaikutuksesta. Lampun palaessa kaasuliekki tuottaa itsessään höyrystämiseen vaadittavan lämmön, mutta lamppua sytyttäessä on lamppu ensin esilämmitettävä. Painelamput ovat aina voimavalolamppuja, sillä kaasuuntunut polttoaine palaa lähes näkymättömällä, vain vähän sinertävällä liekillä. Valaisu ei täten perustu liekin itsensä tuottamaan valoon, vaan liekkiä käytetään vain lämmön lähteenä hehkusukalle. Tehokkaimmat voimavalolyhdyt kuten Petromax hk500 valaisevat jopa 500 hefnerkynttilän kirkkaudella, mikä vastaa noin 400 W hehkulamppua.
Petroli

Petrolin alhainen viskositeetti eliminoi aikanaan polttoaineen syöttöongelmat, sillä petroli nousee hyvin sydänlankaa pitkin ylös. Petroli myös palaa kirkkaalla valkealla liekillä ilmassa eikä liekille tarvitse syöttää erikseen happea, kuten Bude-lampussa.
Valopetrolia oli vielä 1990-luvulla myynnissä pienissä pulloissa värjättynä tai hajustettuna, mutta niiden myyntiä on lainsäädännöllisesti rajoitettu marraskuussa 1997 annetussa direktiivissä. Värjätty ja hajustettu valopetroli ei viestinyt haitallisuudestaan, vaan lapset saattoivat erehtyä luulemaan ainetta limonadiksi.

Sisäisesti nautittuna valopetrolin suurin terveyshaitta kohdistuu keuhkoihin. Niellessä tai oksentaessa keuhkoihin joutuvat pienetkin määrät voivat aiheuttaa keuhkoödeeman tai keuhkotulehduksen.
Historia

Ensimmäiset öljylamput ovat olleet tuikkuja, jossa on poltettu kasviöljyä tai eläinrasvaa. Öljytuikut vastaavat toimintaperiaatteeltaan kynttilää ja niiden valoteho on myös samaa luokkaa. Öljylamppuja on käytetty jo esihistoriallisena aikana. Öljyn koostumus on vaihdellut. Muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät oliiviöljyä, intialaiset rasvaa ja persialaiset maaöljyä.
Välimeren maissa oliiviöljylamput pysyivät laajassa käytössä pitkälti 1800-luvulle, maaseudulla ja pienissä kylissä 1900-luvullekin.
Ennen petroliaikakautta, joka alkoi 1850-luvulla, ehti käytössä olla myös öljykäyttöisiä lamppuja mm. Argand-lamppu joka patentoitiin 1780-luvulla. Öljykäyttöiset öljylamput vaativat kuitenkin monimutkaisia virityksiä mm. kellomekanismeja (Carcel-lamppu) joten petroli syrjäytti yksinkertaisuudellaan ja puhtaudellaan nopeasti (kasvi)öljyn käytön lamppujen polttoaineena.
Vuonna 1780 Aimé Argand patentoi Argand-lamppuna tunnetun öljylampun. Lampussa oli sylinterin muotoinen sydänlanka, jonka läpi ja ympäri ilma pääsi virtaamaan, täten parantaen liekin kirkkautta. Sylinterinmuotoinen lasista valmistettu "savupiippu" paransi ilmavirtausta ja samalla vähensi liekin lepattamista. Argand-lampussa oli myös uutena piirteenä mekanismi, jolla sydänlankaa saattoi nostaa tai laskea ja näin säätää liekin voimakkuutta. Argandin öljylamppu tuotti ensimmäistä kertaa selvästi kynttilää kirkkaamman valon (jopa viisi tai kymmenen kertaa kirkkaamman), se paloi puhtaammin ja oli myös käyttökustannuksiltaan kynttilää edullisempi.
Vuonna 1854 "Kerosene" rekisteröitiin tuotemerkkinä Yhdysvalloissa ja petroli-pohjaisten polttoaineiden käyttö lampuissa yleistyi nopeasti. Petrolin suuri etu öljyyn nähden, oli sen viskositeetti. Petroli kulkeutui helposti sydänlankaa pitkin ylös säiliöstä liekille, toisin kuin öljy ja näin ollen poisti polttoaineen syöttöön aiemmin liittyneet ongelmat.
Ortodoksinen kirkko käyttää edelleen pieniä lasittomia öljylamppuja eli lampukoita kirkoissa ikonien edessä. Niiden polttoaine on oliiviöljyä. Lampukoita käytetään myös ortodoksikotien kotialttareilla.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Jukka Harmoinen: Kun isä lampun osti... (pdf)  15.1.2010. Koljonvirran Vauhtipyörä ry. Arkistoitu 17.6.2012. Viitattu 14.9.2012. (Mainitsee lähteenä www.wikipedia.fi ja www.nesteoil.fi(petrooliensuku))
Valonlähteet
| --- | --- |
Luonnollinen: Luminesenssi - Taivaankappaleet - Salama - Tuli
Palaminen: Kynttilä - Lyhty - Kalkkivalo - Kaasuvalaistus - Öljylamppu - Öljytuikku - Argand-lamppu - Bude-lamppu - Carcel-lamppu 
Hehkuminen: Hehkulamppu - Halogeenilamppu - Nernst-lamppu - PAR-lamppu - Tilley-lamppu - Voimavalolyhty
Fluoresenssi: Loistelamppu - Energiansäästölamppu - Induktiolamppu
Valokaari: Kaarilamppu - Jablotškovin kynttilä
Kaasupurkauslamppu: Suurpainenatriumlamppu - Pienpainenatriumlamppu - Monimetallilamppu - Elohopeahöyrylamppu - Ksenonlamppu - Hohtolamppu
Muut: hohtodiodi (LED) - Rikkiplasmalamppu - Plasmapallo
Petromax-voimavalolyhty
Roomalainen öljytuikku
174567 Varda

| 174567 Varda |
| --- | --- |
 2003 MW12 

Löytäminen
Löytäjät:  J. A. Larsen
Löytöaika:  21. kesäkuuta 2003
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  45,5860 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  39,0550 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  52,1171 AU
Eksentrisyys:  0,14327
Kiertoaika Auringon ympäri:  112 421
Inklinaatio:  21,5152
Kuiden lukumäärä:  1
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  695 km
Pyörähdysaika:  5,90 h
Absoluuttinen kirkkaus:  3,4888
Albedo:  0,13
174567 Varda (2003 MW12) on cubewano, Neptunuksen takana Aurinkoa kiertävä kappale, jonka löysi J. A. Larsen 21. kesäkuuta 2003. Sen absoluuttinen kirkkaus on noin 3,4 ja halkaisija noin 695 kilometriä. Se on siis hyvin todennäköisesti kääpiöplaneetta. Kappale on nimetty J. R. R. Tolkienin kirjojen kuvitteellisen Varda-jumalattaren mukaan. Vardalla on myös kuu nimeltä Ilmarë, jonka löysi K. S. Nollin johtama tutkijaryhmä vuonna 2009.
Aali Äyräs

| Aali Äyräs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. joulukuuta 1872 Messukylä
Kuollut: 17. lokakuuta 1941 (68 vuotta) Tampere
Ammatti:  työmies
Poliitikko
Puolue:  KrTL
Asema:  puheenjohtaja 1918–1920
Aali (Ali) Äyräs (synt. Ärlig, 16. joulukuuta 1872 Messukylä – 17. lokakuuta 1941 Tampere)tarvitaan parempi lähde oli suomalainen työmies ja poliitikko, joka toimi Suomen Kristillisen Työväen Liiton puheenjohtajana vuosina 1918–1920.
Ura politiikassa

Tampereen puuvillatehtaalla työskennellyt Äyräs oli Tampereen Kristillisen Työväenyhdistyksen jäsen, joka lähti kristillisen työväenliikkeen toimintaan jo 1900-luvun alkuvuosina. Hänet valittiin KrTL:n puheenjohtajaksi kesäkuussa 1918 Lahdessa pidetyssä edustajainkokouksessa, jolloin entinen puheenjohtaja Antti Kaarne syrjäytettiin sisällissodan aikana punaisille osoittaman tukensa vuoksi. Äyräs valittiin tehtävään ainona ehdokkaana, vaikkei itse ollut halukas puheenjohtajaksi. Hän oli 1920-luvulla myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen.
1. hikō sentai

| 1>  hikō sentai |
| --- | --- |
Toiminnassa:  lokakuu 1915 – huhtikuu 1944
Valtio:   Japani
Rooli:  hävittäjätoiminta
1. hikō sentai (jap. 第一飛行戦隊,Dai-ichi-hikō sentai) oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin armeijan ensimmäisenä ilmavoimien yhtymänä lokakuussa 1915 Tokorozawassa nimellä kōku daitai (ilmailupataljoona). Siinä oli perustettaessa lentokonelaivue (chutai), ilmalaivalaivue ja varikko. Yksikkö nimettiin joulukuussa 1917 1. kōku daitaiksi, jolloin siinä oli kaksi lentokonelaivuetta ja ilmalaivalaivue. Ilmalaivat siirrettiin yksiköstä joulukuussa 1919. Yksiköstä muodostettiin toukokuussa 1920 armeijan ensimmäinen hävittäjäyhtymä. Elokuussa 1922 yksikkö nimettiin 1. hikō daitaiksi ja lokakuussa 1926 1. hikō rentaiksi (lentorykmentti), jonka 1. daitaissa oli kaksi tiedustelulaivuetta ja 2. daitaissa kaksi hävittäjälaivuetta. Seuraavana vuonna se järjestettiin jälleen uudelleen niin, että siihen kuului kaksi hävittäjädaitaita (yhteensä neljä laivuetta (chutai)).
Kesäkuussa 1932 kaksi laivueista lähetettiin Mantsuriaan, missä ne liitettiin muodostettavaan 11. hikō daitaihin. Vuonna 1933 alkuperäinen yksikkö supistettiin kolmilaivueiseksi, mutta palautettiin 1935 nelilaivueiseksi. Heinäkuussa 1938 yksikkö muutettiin kaksilaivueiseksi hikō sentaiksi. Tällöin kaksi ylimääräistä laivuetta muodosti 59. hikō sentain. Yksikön kolmanneksi laivueeksi siirrettiin 11. hikō sentain 4. laivue. Yhtymä jaettiin huhtikuussa 1944 hikōtaiksi (lennosto) ja seibitaiksi (tukikohta).
Kalusto

Yhtymän kalustona olivat:
Armeijan tyypin 91 hävittäjä  syksy 1931 – 1939
Nakajima Ki-27   1939 – toukokuu 1942
Nakajima Ki-43-I heinäkuu 1942 – elokuu 1943
Nakajima Ki-43-II syyskuu 1943 – huhtikuu 1944
Nakajima Ki-84 Hayate huhtikuu 1944 – sodan loppuun
Komentajat

Yhtymän komentajina olivat:
everstiluutnantti Toshio Kato heinäkuu 1938 – heinäkuu 1939
majuri Fumio Harada heinäkuu 1939 (kuollut  Nomonhan 29. heinäkuuta 1939)
majuri Naoshi Yoshida elokuu 1939 – syyskuu 1940
majuri Kinshiro Takeda syyskuu 1940 – maaliskuu 1943
everstiluutnantti Mitsugu Sawada maaliskuu 1943 (kuollut Lae 5. maaliskuuta 1943)
majuri Shunsuke Matsumura maaliskuu 1943 - lokakuu 1944 (kuollut Negros 28. lokakuuta 1944)
kapteeni Shigeharu Hashimoto marraskuu - joulukuu 1944 (kuollut Clark 23. joulukuuta 1944)
kapteeni Hironojo Shishimoto joulukuu 1944 – sodan loppuun
.300 Winchester Magnum

.300 Winchester Magnum
.300 Winchester Magnum, tai .300 Win Mag, on metsästys- ja pitkänmatkan kiväärikaliiperi, (7,62 x 67 mm). Se on kehitetty Winchester Repeating Arms Company -tehtaalla vuonna 1963 Winchester Magnum cartridges -tuotesarjan yhdeksi patruunaksi. 300 Win Mag -hylsy on supistettu .338 Win Mag -hylsystä. 300 win mag on suosittu kaliiberi Amerikassa. Sitä käytetään hirven lisäksi muihin suuriin hirvieläimiin. Kaliiberin suosio liittynee suureen .30 Cal -luotivalikoimaan ja hylsyn suureen ruutitilavuuteen, jonka ansiosta luodille saadaan korkea lähtönopeus.
Aalesund-luokka

| Aalesund-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 239 t (standardi)
Pituus:  100 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,9 m
Syväys:  2,8 m
Koneteho:  30 000 shp
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  130
Aseistus
Meritorjunta:  4 x Bofors 120 mm -tykkiä 4 x 533 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 x Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykki 2 x Colt 12,7 mm -ilmatorjuntakonekivääriä
Aalesund-luokka piti olla Norjan laivaston kahden hävittäjän muodostama alusluokka, jonka valmistus aloitettiin huhtikuussa 1939. Alukset olivat Norjan laivaston ensimmäisiä todellisia hävittäjiä, vaikka ne olivatkin heikosti aseistettuja verrattaessa Saksan ja Britannian kuninkaallisen laivaston vastaaviin aluksiin. Alusten aseistukseksi oli suunniteltu todennäköisesti Boforsin 120 millimetrin tykit eli vastaavat kuin miinalaiva KNM Olav Tryggvasoniin asennetut. Torpedoaseistus koostui ainoastaan kahdesta kaksiputkisesta 553 millimetrin torpedoputkesta, vaikka Norjan rikkonainen rannikko olikin otollista torpedoaseen käyttämiseen.
Alukset

Alukset olivat edelleen telakalla rakenteillä Saksan hyökätessä maahan huhtikuussa 1940. Saksalaiset suunnittelivat alusten pääaseiden vaihtamista kolmeen 100 millimetrin tykkiin ja täydentävänsä ilmatorjunta-aseistusta kahdella 37 millimetrin ja kuudella 20 millimetrin tykillä. ZN4:ksi ja ZN5:ksi nimetyt alukset nimettiin pienen kokonsa ja heikon aseistuksensa vuoksi vuonna 1941 TA7:ksi ja TA8:ksi. TA7 laskettiin vesille 1941 ja TA8 kesäkuussa 1943. Sabotaasi upotti 26. huhtikuuta 1944 TA7:n Hortenissa, kun pommi räjähti turbiinihuoneessa vain tunteja ennen aluksen hinaamista Saksaan. Saksan laivasto ei saanut aluksia valmiiksi, vaikka kumpikin saatiin lasketuksi vesille. Sodan päätyttyä alukset löydettiin, minkä jälkeen ne palautettiin Norjalle. Toinen aluksista nimettiin KNM Aalesundiksi, mutta sitä ei koskaan otettu palvelukseen. Edelleen keskeneräinen alus myytiin 1956 romutettavaksi Høvding Skibsopphugningille.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alus 1 | laivaston telakka, Horten | huhtikuu 1939 | 29. toukokuuta 1941 |  | vallattu huhtikuussa 1940 Saksan laivaston ZN4 ja myöhemmin TA7 |
| Alus 2 | laivaston telakka, Horten | huhtikuu 1939 | 30. kesäkuuta 1943 |  | vallattu huhtikuussa 1940 Saksan laivaston ZN5 ja myöhemmin TA8 |
3D-skanneri

3D-skanneri on laite, joka analysoi reaalimaailman kohdetta (kuten esine tai maasto) ja tuottaa dataa sen muodosta, ja mahdollisesti ulkonäöstä (kuten väri). Tästä datasta voidaan koostaa kolmiulotteinen malli.
3D-skannereita käytetään viihdeteollisuudessa elokuvien ja videopelien tuotantoon. Niitä käytetään myös mm. teollisessa suunnittelussa, prototyypin luonnissa, takaisinmallinnuksessa, laaduntarkkailussa, ohjauksessa ja säädössä, sekä proteesien tuotannossa.
Toiminta

Yleensä 3D-skanneri tallentaa joukon tutkitun pinnan koordinaattipisteitä, muodostaen näin pistepilven. Pisteistä tehdyn analyysin pohjalta voidaan tuottaa alkuperäisen pinnan kuvio. 3D-skannerit jakautuvat kahteen pääluokkaan:
3D-kosketusskannereilla (contact 3D scanners) kosketetaan kohteen pintaa mitattaessa.
3D-ei-kosketusskannereilla (non-contact 3D scanners) ei fyysisesti kosketeta pintaa. Ne jakautuvat aktiivisiin ja passiivisiin:
Aktiiviset lähettävät säteilyä (kuten ultraääntä, valo- tai röntgensäteitä) ja havaitsevat sen takaisin heijastumista. Tämän kaltaisista laserskannerit ovat yleisiä teollisuudessa.
Passiiviset skannerit vain havaitsevat muiden lähteiden säteilyn, kuten auringonvalon tai infrapunavalon heijastumista. Ne ovat usein edullisempia kuin aktiiviset skannerit.
Sovelluksia

Robotin ohjaaminen: laserskanneri toimii robotin silmänä.
Materiaalin käsittely ja tuotanto
Valmiiden siltojen, tehtaiden ja monumenttien piirustusten tuottaminen
Historiallisten paikkojen dokumentointi
Laaduntarkkailu
Rakennemuutosten havaitseminen vertaamalla nykykuvaa aiempaan (aiheuttajana raskas kuorma, tulipalo, törmäys, maanjäristys)
Elokuvat ja videopelit: On paljon nopeampaa kuvata jokin reaalimaailman kohde (vaikka sen joutuisi ensin muotoilemaan tai veistämään) kuin mallintaa sellainen tietokoneella tyhjästä.
Kulttuuriperintö: historiallisia kohteita ja Michelangelon veistoksia on tallennettu 3D-skannereilla 0,25 millimetrin tarkkuudella.
Abraxas (albumi)

| Abraxas Santana |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Tuottaja(t): Fred Catero, Santana
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Santanan muut julkaisut
| Santana 1969 | Abraxas 1970 | Santana III 1971 |
Abraxas on Santanan toinen studioalbumi. Se julkaistiin Columbia Recordsilla. Debyyttialbumi Santanan seuraajaksi äänitetty Abraxas julkaistiin syyskuussa 1970. Se oli nauhoitettu saman vuoden keväällä. Fred Cateron ja Carlos Santanan tuottama levy yhdistelee muun muassa salsan, bluesin, rock 'n' rollin ja jazzin vaikutteita.
Rolling Stone -lehden luettelossa Abraxas sijoittui vuonna 2003 kaikkien aikojen 205. parhaaksi albumiksi. VH1:n vastaavalla listalla levy tuli sijalle 85. Vuonna 2015 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä. Se valittiin ainoana Santana-albumina vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Abraxas-levyn ensimmäinen single oli ”Black Magic Woman”, joka oli cover-versio Peter Greenin (Fleetwood Mac) kappaleesta. ”Oye Como Va” on cover Tito Puenten kappaleesta. Näiden lisäksi hidas instrumentaali, ”Samba Pa Ti”, on Santanan tunnetuimpia kappaleita.
Albumin kansikuvana on käytetty Mati Klarweinin maalausta Annunciation vuodelta 1961.
Kappaleet

Singing Winds, Crying Beasts – 4.48 (säv. Carabello)
Black Magic Woman/Gypsy Queen – 5.24 (säv. Green/Szabó)
Oye Como Va – 4.19 (säv. Puente)
Incident at Neshabur – 5.02 (säv. Gianquinto/C. Santana)
Se a Cabo – 2.51 (säv. Areas)
Mother’s Daughter – 4.28 (säv. Rolie)
Samba Pa Ti – 4.47 (säv. C. Santana)
Hope You’re Feeling Better – 4.07 (säv. Rolie)
El Nicoya – 1.32 (säv. Areas)
Abreham Cherkos

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cherkos vihreässä paidassa. |  Cherkos vihreässä paidassa. |  Cherkos vihreässä paidassa. |  |
Maa:   Etiopia
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Valencia 2008 | 3 000 m |  |
Abreham Cherkos (s. 23. syyskuuta 1989) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Cherkos voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 kultaa 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.00,90. 2006 hän voitti hopeaa Pekingissä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.35,95. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli samalla matkalla kolmas. Seuraavana vuonna hän sijoittui Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa viidenneksitoista ja Osakan MM-kisoissa 5 000 metrillä kahdeksanneksi.
Maaliskuussa 2008 Cherkos saavutti 3 000 metrin juoksussa pronssia sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa. Kesällä 2008 hän voitti 5 000 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja sijoittui Pekingin olympialaisissa viidenneksi.
Ennätykset

1 500 metrin juoksu: 3.42,91 (2005)
3 000 metrin juoksu: 7.31,81 (2009)
Kahden mailin juoksu: 8.16,07 (2006)
5 000 metrin juoksu: 12.54,19 (2006)
.338 Norma Magnum

.338 Norma Magnum oikealla ja .338 Lapua Magnum vasemmalla.
.338 Norma Magnum on ruotsalaisen Norman kehittämä pitkänmatkan tarkkuuspatruuna (8,6×64 mm).
.338 Norma Magnum luotiin uudemmaksi vaihtoehdoksi .338 Lapua Magnumille. Lapua Magnumiin verrattuna Norma Magnum  esimerkiksi putoaa hitaammin ja potkaisee vähemmän ammuttaessa.
3DO Interactive Multiplayer

| 3DO Interactive Multiplayer |
| --- | --- |

Kehittäjä:  The 3DO Company
Valmistaja:  Panasonic, Sanyo, Goldstar (LG)
Sukupolvi:  Viides sukupolvi
Julkaisu:  1993
Laitteisto:  CPU: ARM60 32-bittinen RISC
Muisti:  2 MB DRAM, 1MB VRAM
Tallennusväline:  CD-ROM (Green Book)
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
3DO Interactive Multiplayer (lyhennetty 3DO) oli The 3DO Companyn suunnittelema pelikonsoli. Konsoli ei menestynyt johtuen sen hinnasta (alkuperäisellä mallilla 699 dollaria), vähäisestä pelitarjonnasta ja kilpailijoiden tulossa olleista pelikonsoleista. 3DO:ta ehdittiin silti valmistaa eri versioita.
Konsolin valmistus oli lisensoitu eri valmistajille, Panasonicin lisäksi 3DO-konsoleita valmistivat Goldstar (nyk. LG) ja Sanyo.
Konsoli esiteltiin vuonna 1993. Konsolin valmistus loppui vuonna 1998.
Tekniikka

Laitteessa oli CD-ROM asema.
ARM60, 32-bittinen RISC
2 kpl videosuorittimia
16-bittinen DSP
NTG:n suunnittelema matematiikkasuoritin
Pelit

Laitteelle julkaistiin 178 peliä.
Adaptaatio-oireyhtymä

Adaptaatio-oireyhtymä on ihmisruumiin fysiologinen reaktio voimakkaisiin ulkoisiin, joko fyysisiin tai psyykkisiin, ärsykkeisiin. Oireyhtymän määritteli vuonna 1936 Nature-lehdessä kanadalainen lääketieteilijä Hans Selye. Adaptaatiosyndroomaa voidaan kuvata sellaiseksi stressiksi, jolla on lääketieteellisiä vaikutuksia.
Selyen mukaan ihminen reagoi voimakkaaseen ärsykkeeseen kolmessa vaiheessa
hälytys, jossa ruumis huomaa ärsykkeen
mukautuminen, jossa ruumis alkaa torjua ärsykettä
uupumus, jossa ruumiin puolustusmenetelmät alkavat palaa loppuun
.45 ACP

.45 ACP -patruunoita.
.45 ACP (eli 11.43 × 23mm Automatic Colt Pistol, tunnetaan myös nimellä .45 Auto) on John Browningin kehittämä käsiaseen patruuna. Browning valmisti patruunan Yhdysvalloissa vuonna 1904 uutta itselataavan pistoolin prototyyppiä varten, josta myöhemmin muodostui Colt M1911 -pistooli Yhdysvaltain maavoimien käyttöön.
Nykyään .45 ACP on eräs maailman pitkäikäisimmistä edelleen siviili- ja armeijakäytössä olevista käsiaseiden ja konepistoolien patruunoista.
.45 ACP on monessa suhteessa suosittu patruuna matalan lähtönopeuden takia. Vaimentimella varustettu ase muuttuu lähes äänettömäksi koska suupamauksen poistuttua luodin lennosta ei tule tavanomaista äänennopeuden ylittämisestä aiheutuvaa melua. Toisen maailmansodan aikana rakennettiin vaimennettuja konepistooleja nimenomaan .45 ACP:lle koska suupamaus oli ainoa vaimennettava kohde.
Vaikka energiataulukoiden mukaan .45 ACP ei ole tehokkaimmasta päästä ja raskas sekä hidas luoti ei ole parhain henkilökohtaisten panssareiden läpäisyyn, on raskaalla luodilla varustetuille pistooleille oma vannoutunut käyttäjäkunta "pysäytysvoiman" takia.
Acquaviva

| Acquaviva |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 43°57′N, 12°25′E 
Valtio:   San Marino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4.86 km²
Korkeus:  237 m
Väkiluku (2012):  2 096
 – Väestötiheys:  345 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Acquaviva on yksi San Marinon yhdeksästä kunnasta eli castellista. Acquavivassa on yhteensä 2 096 asukasta (2012) ja sen pinta-ala on 4,86 neliökilometriä. Se sijaitsee maan länsiosassa ja rajautuu Borgo Maggioren ja San Marinon kuntiin San Marinossa sekä San Leon ja Verucchion kuntiin Italiassa.
Acquavivan alueella sijaitsee Baldasseronan kallio, jonne San Marinon perustajan Pyhän Marinuksen on uskottu ensimmäiseksi asettuneen. Cerreto-vuoren juurella oli puolestaan kastemalja, jonka luona Marinuksen sanotaan kastaneen alueen ensimmäiset kristityt ja josta kunta on saanut nimensä. Kuntaan kuuluvat Gualdicciolon ja La Serran curaziat.