stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hans Kruus
Ammatillinen ura ja poliitikkona itsenäistyneessä Virossa

Hans Kruus valmistui 1911 Tarton opettajaseminaarista ja toimi sen jälkeen opettajana. Hän aloitti historian opinnot Tarton yliopistossa vuonna 1915. Samanaikaisesti hän toimi sanomalehden toimittajana vuosina 1915-1916. Vuonna 1917 hän liittyi Venäjän armeijaan, jossa hän oli Helmikuun vallankumouksen aikaan. Näihin aikoihin hän liittyi venäläisiin sosiaalivallankumouksellisiin, jotka kannattivat aivoimesti kansojen itsemääräämisoikeutta. Huhtikuussa 1917 hän liittyi Venäjän armeijan virolaiseen kansalliseen sotilasyksikköön, joka taisteli saksalaisia vastaan ensimmäisessä maailmansodassa.
Keväällä 1917 Kruus oli perustamassa sosiaalivallankumouksellisista irronnutta vastaavaa omaa puoluetta, Viron sosialistivallankumouksellista puoluetta (ERSP). Kruusista tuli puolueen ensimmäinen puheenjohtaja. Sen jälkeen Kruus oli mukana itsenäistyneen Viron tasavallan syntymisessä, sillä hän kuului huhtikuussa 1919 istuneessa Perustavassa koukouksessa, joka laati Viron tasavallalle perustuslain. Vuoden 1920 ensimmäisiin parlamentti- eli riikikoguvaaleihin mennessä ERSP jakautui kahdeksi puolueeksi, joista toinen oli vasemmistolainen Itsenäinen sosialistinen työväenpuolue (vir. Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei, ISTP), jonka johtajana hän neuvotteli puolueen liittymisestä kommunisteihin kominternin puitteissa Moskovassa vuonna 1921. Yhdistymistä ei saatu aikaan ja Kruus luopui 1920-luvun puoliväliin mennessä politiikasta.
Luovuttuaan politiikasta Kruus jatkoi aiemmin keskeytyneitä yliopisto-opintojaan Tartossa. Saavutettuaan maisterin tutkinnon vuonna 1924 hän jäi Tarton yliopiston palvelukseen lehtorina ja tutkijana. Hänestä tuli Viron ja Pohjoismaiden historian ylimääräinen professori sekä vuodesta 1935 yliopiston vararehtori. Tutkimustyössään Kruus keskittyi aluksi Vironmaan ja Liivinmaan keskiaikaan. Myöhemmin hänen tutkimustyönsä kohde oli alueen 1800-luvun alun talonpoikaisliike. Vuonna 1930 hän väitteli filosofian tohtoriksi. Tutkimustensa tulokset Kruus julkaisi 1930-luvulla kolmiosaisena Viron historian yleisesityksenä nimellä "Viron historia". Sen kolme osaa käsittelivät muinais- , keski- ja Uutta aikaa aina Pohjan sotaan eli 1600-luvun puoliväliin asti. Työ keskeytyi tulevien mullistusten eli neuvostolaistamisen ja toisen maailmansodan vuoksi. Lisäksi Kruus tutki 1930-luvun lopulla Jaan Tõnissonin toimintaa.,
Górtyna (kunta)

| Górtyna Górtynan kunta Γόρτυνα Δήμος Γόρτυνας |
| --- | --- |
 Priniáksen kylä.
 Kunnan sijainti
 Górtyna
 Koordinaatit: 35°00′N, 24°58′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  7104
 – Kuntakeskus:  Ágioi Déka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  462,7 km²
Väkiluku (2011):  15 632
 – Kunnallis­yksikkö:  4 716
 – Väestötiheys:  33,78 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.gortyna.gov.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Górtyna (kreik. Γόρτυνα eli Δήμος Γόρτυνας, Dímos Górtynas) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 462,7 neliökilometriä ja väkiluku 15 632 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ágioi Déka.
Górtyna sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Nykyinen Górtynan kunta muodostui, kun Górtyna, Agía Varvára, Kófinas ja Roúvas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty alueella sijainneen antiikin aikaisen Gortynin kaupungin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Górtyna Wikimedia Commonsissa
Δήμος Γόρτυνας. Górtynan kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Kreetan alue
| --- | --- |
Chanián alueyksikkö:   Apokóronas  Chaniá  Gávdos  Kántanos-Sélino  Kíssamos  Plataniás  Sfakiá 
Iraklionin alueyksikkö:   Archánes-Asteroúsia  Chersónisos  Faistós  Górtyna  Iraklion  Malevízi  Minóa Pediáda  Viánnos 
Lasíthin alueyksikkö:   Ágios Nikólaos  Ierápetra  Oropédio Lasithíou  Siteía 
Réthymnon alueyksikkö:   Ágios Vasíleios  Amári  Anógeia  Mylopótamos  Réthymno
Hans Bertle

Hans Bertle vuonna 1942.
Johann (Hans) Bertle (11. huhtikuuta 1880 Schruns – 4. huhtikuuta 1943 Schruns) oli itävaltalainen kuvataiteilija, kuuluisan Bertle-taiteilijasuvun jäsen, joka tunnetaan muotokuvistaan, sota- ja kirkkotaiteestaan sekä kirjankuvituksistaan.
Hans Bertle opiskeli Münchenin taideakatemiassa vuosina 1897–1903 ja teki 1900-luvun ensikymmenellä opintomatkoja Ranskaan, Italiaan ja muualle. Hän osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan Saksan armeijassa 1914–1918. Hänet nimitettiin sotamaalariksi, ja hänen sotakuvillaan oli merkittävää propagandavaikutusta.
1930-luvun lopulta lähtien Bertle kuvitti Felix Saltenin teoksia, ja hänen kuvituksiaan on käytetty useissa käännöksissä, myös suomennoksissa (Bambi, Bambin lapset).
Kuvagalleria

Omakuva (1915).
Schrunsin kirkon kattomaalauksia (1905–1907).
Haavoittunut vuoristosotilas (1915).
Bambin lapset (1940).
Kirjallisuutta

Rudigier, Andreas – Schönborn, Philipp – Strasser, Peter: Bertle: Eine Künstlerfamilie aus dem Montafon.  Feldkirch:  Münzer, 1992.  ISBN 3-85176-010-7.
Duplex-teräs

Duplex-teräs on korroosiota kestävä teräs, jolla on austeniittis-ferriittinen mikrorakenne. Pääainesosat raudan lisäksi ovat kromi (Cr) ja nikkeli (Ni), mutta teräkseen voidaan lisätä erilaisia seosaineita, jotka parantavat teräksen korroosionkestoa ja antavat rakenteellista kestävyyttä. Tällaisia seosaineita ovat muun muassa typpi (N), molybdeeni (Mo), kupari (Cu), pii (Si) ja volframi (W). Duplex-teräksillä on erittäin hyvä jännitys- ja väsymiskorroosion kesto. Tämä mahdollistaa kyseisten terästen käyttämisen monissa eri sovelluskohteissa, joilta edellytetään hyvää korroosionkestokykyä. Duplex-teräkset voidaan luokitella niiden sisältämien seosaineiden ja korroosionkeston mukaan. Ryhmiä ovat Lean duplex, standard duplex, super duplex ja  hyper duplex. Duplex-teräksien ominaisuudet, kuten hyvä korroosionkesto, saavutetaan pienemmillä seosaineiden määrillä kuin vastaavien austeniittisten ruostumattomien terästen valmistaminen. Tämän takia duplex-teräkset ovat erittäin kustannustehokas vaihtoehto ruostumattomien teräksien käytölle.
Mikrorakenne

Duplex-teräksillä on austeniittis-ferriittinen mikrorakenne. Mikrorakenteessa esiintyy ferriittirakeita austeniittisessa ruostumattomassa teräksessä. Tämän takia terästä kutsutaan ”duplex-teräkseksi”. Austeniitin ja ferriitin osuudet teräksessä ovat riippuvaisia seostuksesta ja käytetystä lämpökäsittelystä. Useasti austeniittia ja ferriittiä on mikrorakenteessa yhtä paljon. Duplex-teräksen sitkeys ja kovuus ovat riippuvaisia mikrorakenteessa esiintyvien ferriittirakeiden hienojakoisuudesta. Sitkeys esiintyy austeniittisten ja ferriittisten laatujen välissä. Tasapainopiirroksesta voidaan lukea, että duplex-teräkselle tyypillinen austeniittis-ferriittinen mikrorakenne saadaan aikaan kun kromipitoisuus on noin 21,5-25% ja nikkelipitoisuuden ollessa 1,5-7%. Kromi- ja nikkeliekvivalentit voidaan määrittää seuraavasti:
(Cr) eq = (%Cr) + 1,5(Si%) + (%Mo) + 0,5(%Nb) ja
(Ni)eq = (% Ni) +0.5 (% Mn) +30 (% C).
Sulan faasin esiintyminen edellyttää noin >1500 °C:n lämpötilaa. Ternäärinen tasapainopiirros osoittaa myös, että pienet muutokset kromi-ja nikkelipitoisuudessa aiheuttavat suuret muutokset austeniitti-ja ferriittipitoisuuksiin.
Seosaineet

Duplex-teräksissä on pääasiallisesti kromia (Cr) ja nikkeliä (Ni). Näiden lisäksi voidaan käyttää tiettyjä seosaineita tarvittavien ominaisuuksien saavuttamiseksi.
Seosaineet > Kromi

Kromia (Cr) on duplex-teräksissä pääasiallisesti noin 21-28%. Kromi muodostaa passiivisen kerroksen teräksen pinnalle, mikä tekee teräksestä ruostumattoman. Kromipitoisuuden on tällöin oltava vähintään 11%. Kromilla on myös ferriittifaasia stabiloiva vaikutus. Korkeissa lämpötiloissa lisätty kromi kasvattaa teräksen hapettumisenkestoa.
Seosaineet > Nikkeli

Nikkeliä (Ni) on duplex-teräksissä noin 1,5-7%. Nikkelin käyttö teräksessä lisää sen muokattavuutta ja hidastaa mahdollisesti jo alkanutta korroosiota. Nikkelillä on kromin tavoin puolestaan vaikutusta austeniittifaasin stabiloimisessa. Lisätty nikkeli edesauttaa ruostumattoman teräksen kiderakenteen muuttumista tilakeskeisestä kuutiollisesta pintakeskeiseen kuutiolliseen. Kiderakenteen muutos korreloi suoraan duplex-teräksen kovuuteen.
Seosaineet > Typpi

Typpi (N) lisää duplex-teräksen lujuutta ja hidastaa erityisesti pistekorroosion muodostumista. Typellä on myös austeniittifaasia stabiloivia ominaisuuksia. Hyvä hitsattavuus perustuu pääasiallisesti typen käyttöön seosaineena.
Seosaineet > Molybdeeni

Molybdeeniä (Mo) on duplex-teräksissä noin 1,5-3,5%. Molybdeeni seosaineena parantaa teräksen korroosionkestoa erityisesti kloridi-pitoisessa ympäristössä.
Seosaineet > Kupari

Kuparia (Cu) on duplex-teräksessä pääasiallisesti noin 0,5-2,0%. Kupari vähentää korroosiota erityisesti happopitoisessa ympäristössä esimerkiksi rikkihapon läsnä ollessa. Liian suuri kuparipitoisuus vaikeuttaa kuumamuokattavuutta teräksen kovettuvuutta.
Ominaisuudet

Yleisesti hyvä korroosionkesto
Hyvä rako-ja piilokorroosionkesto
Hyvä jännitys-ja väsymiskorroosionkesto
Kestää hyvin hankausta ja kulutusta
Hyvä energian absorboimiskyky
Alhainen lämpölaajeneminen
Hyvä hitsattavuus
| Teräslaatu | LDX 2101 | 2205 | 2304 | 2507 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| EN-standardi | 1.4162 | 1.4462 | 1.4362 | 1.4410 |
| ASTM-standardi | S32101 | S32205 | S32304 | S32750 |
| Myötölujuus (MPa) | 450 | 460 | 400 | 530 |
| Murtolujuus (MPa) | 650 | 640 | 630 | 730 |
| Venymä (%) | 30 | 25 | 25 | 20 |
Duplex-teräksillä jännityskorroosionkesto on parempi kuin austeniittisilla laaduilla. Kaikilla austeniittisilla laaduilla on taipumusta jännityskorroosioon.
Käyttökohteet

Duplex-teräksiä voidaan käyttää useissa eri sovelluksissa niiden hyvien mekaanisten ja kemiallisten ominaisuuksien vuoksi. Duplex-teräksien käyttöä kuitenkin rajoittaa lämpötila. Lämpötilan noustessa yli 250 °C:een voi duplex-teräksessä ilmetä haurastumista. Tyypillisimpiä käyttökohteita ovat mm:
Sellu-ja paperiteollisuudessa käytettävien laitteiden komponentit
Suolanpoistolaitoksissa
Öljyteollisuudessa esimerkiksi palamiskaasujen poistolaitteissa
Kemiallisia aineita kuljettavien tankkereiden säiliöissä ja putkistoissa
Rakenteet, jotka ovat meriveden kanssa vuorovaikutuksissa esimerkiksi sillat
Öljynporaslauttojen rakenteet
Rakennuselementit
Painekattilat
Säiliöt
Lämmönvaihtimet ja vedenlämmittimet
Valmistaminen

Duplex-terästä valmistettaessa on tavoitteena valmistaa seos, jossa on n. 50% austeniittia ja 50% ferriittiä. Kaupallisten seosten suhde voi olla myös 40/60, eli 40% austeniittia ja 60% ferriittiä. Valmistusprosessi noudattaa yleistä ruostumattomien terästen valmistusta. Työstön vaiheita ovat mm. sulatus, valaminen, muotoilu, lämpökäsittely, leikkaus ja viimeistely. Lämpökäsittely on teräkselle välttämätön työstövaihe. Lämpökäsittelyssä (hehkutus) terästä kuumennetaan ja jäähdytetään valvotuissa olosuhteissa sisäisten jännitysten laukaisemiseksi. Lämpökäsittelyssä tulee ottaa huomioon haurautta aiheuttavan sigmafaasin muodostuminen. Sigmafaasi on kromin ja raudan välinen faasi, joka ilmenee työstölämpötilan ollessa 600-950 °C.  Sigmafaasilla on tetragonaalinen kiderakenne, jonka syntyä edesauttavat ferriitin stabiloijat Si ja Mo. Käytetty lämpökäsittely riippuu käytetyn materiaalin mikrorakenteesta.
Valmistajat

Suomessa duplex-teräksiä valmistava yritys on Outokumpu Oyj.
Schaeffler-diagrammi. Diagrammin avulla voidaan määrittää nikkelin ja kromin pitoisuudet, joilla muodostuu duplex-teräksille ominainen austeniittis-ferriittinen mikrorakenne.
Havaijin lippu

Havaijin lippu.
Havaijin lippu (engl. Flag of Hawaii, havaijiksi Ka Hae Hawaiʻi ) on Yhdysvaltain Havaijin osavaltion virallinen lippu. Samaa lippua käyttivät aikoinaan myös Havaijin kuningaskunta, protektoraatti, tasavalta ja territorio. Havaijin lippu on ainoa Yhdysvaltain osavaltion lippu, joka sisältää toisen valtion lipun, tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan lipun.
Ylösalaisin käännetty Havaijin lippu on paitsi kansainvälinen hätäsignaali, mutta myös tapa protestoida niin osavaltion kuin liittovaltion hallintoa vastaan. Ylösalaisin käännetty lippu on myös Havaijin itsenäisyysliikkeen käyttämä symboli.
Lipun historia ja kuvaus

Kertoman mukaan brittiläinen tutkimusmatkailija George Vancouver tarjosi Ison-Britannian lippua Kamehameha Suurelle, joka oli yhdistämässä Havaijia yhtenäiseksi kuningaskunnaksi. Union Jack oli käytössä vuoteen 1816 asti, kunnes Kamehamehan länsimaalaiset neuvonantajat ehdottivat kuningaskunnalle omaa lippua. Sekä britit että amerikkalaiset olivat vuoroin nostaneet omia lippujaan salkoihin Havaijilla, ja jännitteitä purkaakseen Kamehameha Suuri päätti ottaa lippuunsa mallia molempien maiden lipuista.
Vuonna 1843, ns. Pauletin tapauksen jälkeen, kuningas Kamehameha III antoi virallisen kuvauksen lipusta: lipussa on kahdeksan raitaa, jotka kuvaavat kahdeksaa suurinta Havaijin saarta. Raidat seuraavat ylhäältä alas seuraavassa järjestyksessä: valkoinen, punainen, sininen, valkoinen, punainen, sininen, valkoinen, punainen.
Havaijin lipun päivä

Vuonna 1990 Havajin kuvernööri John Waihe‘e julisti heinäkuun 31. päivän Havaijin lipun päiväksi (havaijiksi Lā Hae Hawaiʻi). Siitä lähtien päivää on juhlittu joka vuosi. Päivää juhlitaan lippuseremonian lisäksi myös mm. työpajoin, konsertein ja osavaltion laulun laulamalla.
Kanaka Maoli -lippu

Vuonna 2001 Gene Simeona esitteli Honolulussa lipun, joka sai nimekseen "Kanaka Maoli" (suom. "alkuperäiskansa"). Se perustui Simeonan mukaan kaivauksista löydettyyn alkuperäiseen Havaijin kuningaskunnan lippuun, jonka brittiläinen George Paulet oli hävittänyt vallankaappauksensa aikana. Simeona väittää myös, että lippu oli Kamehameha Suuren henkilökohtainen lippu ennen länsimaalaisten saapumista.
Kanaka Maoli -lippu
Erik Domaschke

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11.11.1985
Syntymäpaikka: Leipzig, Saksa
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: Bayer 04 Leverkusen
Junioriseurat
: VfB Leipzig
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004-2006 2006 - | FC Sachsen Leipzig Bayer 04 Leverkusen |  |
Maajoukkue
| 2005 | Saksan A-juniorit |  |
Erik Domaschke (s. 11. marraskuuta 1985 Leipzig) on Saksassa syntynyt jalkapalloilija, joka muutti neljävuotiaana Ranskaan. Hän on 177 cm pitkä ja painaa 70 kg.milloin? Tällä hetkellämilloin? Domaschke pelaa Bayer 04 Leverkusenissa.
Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Erik Durm

Erik Durm (2014)
Erik Durm (s. 12. toukokuuta 1992 Pirmasens) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigan Eintracht Frankfurtia. Hän on aiemmin edustanut Mainzia, jossa hän pääsi pelaamaan vain nuoriso- ja reservijoukkueissa, Borussia Dortmundia kausina 2012–2018 ja englantilaisseura Huddersfield Townia kaudella 2018–2019. Durm voi pelata laitapuolustajana tai laitalinkkinä.
Durm on kauden 2019–2020 loppuun mennessä pelannut Bundesliigassa 73 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Englannin Valioliigassa 28 ottelua. Hän voitti Saksan cupin Borussia Dortmundin joukkueessa vuonna 2017. Hän on pelannut Mestarien liigassa 15 ottelua ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua.
Durm valittiin Saksan maajoukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuihin vaikka oli pelannut ennen lopputurnausta vain yhden A-maaottelun. MM-turnauksessa, jossa Saksa voitti maailmanmestaruuden, hän ei päässyt kentälle. Hän pelasi vuonna 2014 kaikkiaan seitsemän maaottelua eikä ole sen jälkeen päässyt pelaamaan maajoukkueessa.
Draconidit

| Draconidit> Radiantti |
| --- | --- |
Rektaskensio:  17h 25m
Deklinaatio:  +57°
Näkyvyys
Aktiivinen:  6.-10.10.
Maksimi:  8.10.
Meteoreja tunnissa:  <5
Syntyminen
Komeetta:  Giacobini-Zinner
Draconidit eli giacobinidit on meteoriparvi. Parvi on tunnettu aika ajoin toistuvista meteorimyrskyistä, jolloin taivaalta tulee tuhansia tähdenlentoja tunnissa. Parvi tuottaa usein kirkkaita tulipalloja. Tavallisesti kuitenkin näkyy vain muutama meteori tunnissa. Viimeisin meteorimyrsky oli vuonna 2011.
Parven toinen nimi tulee Giacobinin-Zinnerin komeetasta, joka on parven emokomeetta.
Aiheesta muualla

Tähdet ja avaruus 5.10.2011, Lauantaille odotetaan meteoripurkausta - tutkimuslentokoneita Suomen ilmatilassa
Hans Köchler

Hans Köchler
Hans Köchler (s. 18. lokakuuta 1948 Schwaz, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen filosofi ja Innsbruckin yliopiston filosofian professori. Köchler on tutkinut pitkään kansainvälisen politiikan filosofisia perusteita. Kansainvälisessä politiikassa hän tuli laajemmin tunnetuksi viimeistään, kun Kofi Annan nimitti hänet tarkkailijaksi Lockerbien pommi-iskun oikeudenkäyntiin. Köchler on International Progress Organizationin puheenjohtaja.
Köchler oli opiskeluvuosinaan aktiivinen jäsen European Forum Alpbachissa ja perusti yhteyksiä eurooppalaisten älymystöjen ja filosofien kuten Manès Sperber, Hans-Georg Gadamer ja Rudi Supek Praxit koulusta, jonka hän kutsui luentosarjaan, jonka hän järjesti vuodesta 1969 alkaen.  1970-luvun alkupuolella, hänen täytyi liittyä Otto Moldenin tiimiin, European Forum Alpbachin ,Otto perusti tämän.
Filosofina Köchler lukeutuu mannermaiseen filosofiaan, fenomenologiaan ja eksistentialismiin. Hän on saanut vaikutteita ennen kaikkea Edmund Husserlilta ja Martin Heideggerilta, ja Hans Kelsen puolestaan on vaikuttanut hänen oikeusajatteluunsa. Poliittisen filosofian ja oikeusfilosofian ohella hän on tutkinut hermeneutiikkaa ja filosofista antropologiaa.
Teoksia > Kirjoja

Die Subjekt-Objekt-Dialektik in der transzendentalen Phänomenologie. Das Seinsproblem zwischen Idealismus und Realismus. Monographien zur philosophischen Forschung, vol. 112. (1974)
Der innere Bezug von Anthropologie und Ontologie. Das Problem der Anthropologie im Denken Martin Heideggers (1974)
Skepsis und Gesellschaftskritik im Denken Martin Heideggers. Monographien zur philosophischen Forschung, vol. 158. (1978)
Philosophie – Recht – Politik. Abhandlungen zur politischen Philosophie und zur Rechtsphilosophie. Veröffentlichungen der Arbeitsgemeinschaft für Wissenschaft und Politik an der Universität Innsbruck, vol. 4. (1985)
Phenomenological Realism. Selected Essays (1986)
Politik und Theologie bei Heidegger. Politischer Aktionismus und theologische Mystik nach "Sein und Zeit." Veröffentlichungen der Arbeitsgemeinschaft für Wissenschaft und Politik an der Universität Innsbruck, vol. 7. (1991)
Democracy and the International Rule of Law. Propositions for an Alternative World Order. Selected Papers Published on the Occasion of the Fiftieth Anniversary of the United Nations (1995)
Neue Wege der Demokratie. Demokratie im globalen Spannungsfeld von Machtpolitik und Rechtsstaatlichkeit (1998)
Manila Lectures 2002. Terrorism and the Quest for a Just World Order (2002)
Global Justice or Global Revenge? International Criminal Justice at the Crossroads. Philosophical Reflections on the Principles of the International Legal Order Published on the Occasion of the Thirtieth Anniversary of the Foundation of the International Progress Organization (2003)
Teoksia > Toimittanut

Cultural Self-comprehension of Nations. Studies in International [Cultural] Relations, I. (1978)
The New International Economic Order. Philosophical and Socio-cultural Implications. Studies in International Relations, III. (1980)
The Legal Aspects of the Palestine Problem with Special Regard to the Question of Jerusalem. Studies in International Relations, IV. (1981)
The Principles of Non-alignment. The Non-aligned Countries in the Eighties: Results and Perspectives. Studies in International Relations, VII. (1982)
The Concept of Monotheism in Islam and Christianity (1982)
The New Information and Communication Order. Basis for Cultural Dialogue and Peaceful Coexistence among Nations. Studies in International Relations, X. (1985)
The Reagan Administration's Foreign Policy. Facts and Judgment of the International Tribunal. Studies in International Relations, XI. (1985)
The Crisis of Representative Democracy (1987)
Terrorism and National Liberation. Studies in International Relations, XIII. (1988)
The United Nations and International Democracy (1995)
Globality versus Democracy? The Changing Nature of International Relations in the Era of Globalization. Studies in International Relations, XXV. (2000)
Transplantationsmedizin und personale Identität. Medizinische, ethische, rechtliche und theologische Aspekte der Organverpflanzung (2001)
The Iraq Crisis and the United Nations. Power Politics vs. the International Rule of Law. Memoranda and declarations of the International Progress Organization (1990 – 2003). Studies in International Relations, XXVIII. (2004)
The Use of Force in International Relations – Challenges to Collective Security. Studies in International Relations, XXIX. (2006)
Aiheesta muualla

Hans Köchlerin sivusto (englanniksi)
Hans Köchler kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive), Innsbruckin yliopisto (saksaksi)
Hans Köchler's observer mission at the Lockerbie trial in the Netherlands (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hans Köchler
Käännös suomeksi
Dunhuang

| Dunhuang (kiin>  敦煌市, Dūnhuáng Shì) |
| --- | --- |
 Dunhuangin sijainti (punaisella) Jiuquanin prefektuuritason kaupungissa (keltaisella) Gansun maakunnassa.
 Koordinaatit: 40°08′32″N, 94°39′43″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Gansu
Prefektuuritason kaupunki:  Jiuquan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  piirikuntatason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30 983,6 km²
Väkiluku (2010):  186 027
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  736200
Suuntanumero(t):  0937
 
 www.dunhuang.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dunhuang (kiin. 敦煌市, Dūnhuáng Shì, aiemmin Wade–Gilesin mukaan Tunhuang) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Gansun maakunnan luoteisosassa. Hallinnollisesti se kuuluu prefektuuritason kaupunki Jiuquaniin. Kaupungin pinta-ala on 30 983,6 neliökilometriä ja väkiluku noin 186 027 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 330 kilometriä Jiuquanista länsiluoteeseen ja noin 920 kilometriä maakunnan pääkaupunki Lanzhousta luoteeseen.
Maailmanperintökohde Mogao-luolat sijtaisee Dunhuangissa.
Galleria

Mogao-luolat.
Seinämaalausta Mogao-luolissa.
Seinämaalausta Mogao-luolissa.
Dunhuangin rautatieasema.
Dunhuangin lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dunhuang Wikimedia Commonsissa
Ensimmäinen foliopainos

| Ensimmäinen foliopainos> First Folio (Mr. William Shakespeare's Comedies, Histories, & Tragedies) |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  William Shakespeare
Kieli:  englanti
Genre:  näytelmäkirjallisuus
Julkaistu:  1623
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ensimmäinen foliopainos (engl. First Folio, alkuperäiseltä nimeltään Mr. William Shakespeare's Comedies, Histories, & Tragedies) on vuonna 1623 julkaistu kokoelma William Shakespearen näytelmiä. Siihen kuuluu 36 Shakespearen näytelmää, joista noin puolet julkaistiin foliossa ensimmäistä kertaa painetussa muodossa. Kokoelma on yksi merkittävimmistä Shakespearen tuotantoa käsittelevistä lähdeaineistoista.
Nimityksestään huolimatta Shakespearen näytelmiä oli julkaistu painettuina versioina jo ennen ensimmäistä foliopainosta. 17 tai 18 Shakespearen näytelmää oli julkaistu painettuina versioina jo aiemmin, mutta osa niistä oli laadultaan hyvin heikkotasoisia: esimerkiksi Romeosta ja Juliasta julkaistiin vuonna 1597 versio, jonka käsikirjoitus perustui näytöstä katsomassa olleen henkilön muistiinpanoihin.
Ensimmäisestä foliosta otettiin noin 750–1 000 kappaleen painos, joista tiettävästi noin 230 on säilynyt nykyaikaan asti. Folion alkuperäiset painokset ovat nykyään hyvin arvokkaita: esimerkiksi vuonna 2003 Oxfordin yliopiston myymästä kirjasta maksettiin 3,5 miljoonaa puntaa.