stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suodatinteoria

Suodatinteoria (1958) on Donald Broadbentin malli valikoivasta tarkkaavaisuudesta, jonka mukaan ihminen suodattaa kuulemistaan kuuloärsykkeistä vain osan tietoiseen prosessointiin ja muut hylätään. Hylättyjäkin ärsykkeitä käsitellään pinnallisesti fysikaalisten ominaisuuksien perusteella. Niistä voidaan muistaa, oliko kuultu ääni musiikkia vai puhetta ja oliko puhe naisen, miehen vai lapsen puhetta. Broadbentin mallissa ihminen oli silti yksikanavainen eli pystyy keskittymään vain yhteen ärsykkeeseen kerrallaan.
Teoria nopeasti kyseenalaistettiin, sillä Moray (1959) ja muut todistivat, että ihmiselle itselle tärkeät sanat, kuten oman nimi pääsevät läpi suodattimesta.  Ihminen ei siis täydellisesti suodata kaikkia muita ärsykkeitä pois. Muita versioita suodatinteoriasta ovat kehittäneet muun muassa Anne Treisman, Deutsch ja Deutsch sekä Donald Norman.
Historiaa

Colin Cherry aloitti valikoivan tarkkaavaisuuden tutkimisen 1950-luvulla tutkiessaan cocktail party-ilmiötä dikoottisen kuuntelun avulla. Cocktail party -ilmiössä tarkkaavaisuus suuntautuu itselle tärkeisiin asioihin, vaikka ympäristö olisi meluisa. Dikoottisessa kuuntelussa koehenkilöille annetaan kuulokkeiden kautta eri viesti kumpaankin korvaan samanaikaisesti ja pyydetään koehenkilöitä kuuntelemaan vain toista viesteistä. Cherryn kokeissa ilmeni, että kuunnellusta viestistä eli pääsanomasta muistettiin lähes kaikki, mutta toisesta viestistä, sivusanomasta ei muistettu mitään. Kokeesta pääteltiin ihmisen olevan niin sanotusti yksikanavainen eli ihminen pystyy keskittymään vain yhteen ärsykkeeseen kerrallaan.
Broadbentin malli

Broadbent jatkoi dikoottisen kuuntelun kokeita Cherryn jälkeen. Myös Broadbentin kokeissa pääsanomasta suurin osa, mutta sivusanomasta ei. Hän kuitenkin huomasi, että koehenkilöt pystyivät kertomaan fysikaalisia ominaisuuksia sivusanomasta. Koehenkilöt muistivat, oliko sivusanoma puhetta vai musiikkia sekä puhujan sukupuolen, mutta eivät viestin sisältöä. Kokeiden perusteella Broadbent kehitti suodatinteorian sensorisen informaation kulusta tietoisuuteen.
Broadbentin mallin mukaan aisti-informaatio kulkee monien rinnakkaisten aistikanavien kautta lyhytaikaiseen sensoriseen muistiin, joka pystyy säilyttämään informaatiota vain muutaman sekunnin. Jotta ärsyke pääsee merkityksen prosessointijärjestelmiin, sen täytyy kulkea kanavan kautta, jolla on rajallinen kyky välittää informaatiota. Sen takia kaikesta vastaanotetusta kuuloinformaatiota pitää suodattaa läpi pääsevä informaatio. Ärsykkeet suodatetaan läpi fysikaalisten ominaisuuksien perusteella esimerkiksi huomioiden äänenkorkeus ja voimakkuus. Pääsanoman lisäksi muita ärsykkeitä ei päästetä läpi.
Broadbentin malli suodatinteoriasta (1958)
Muut teoriat

Anne Treisman kehitti mallia suodatin-vaimennusteoriaksi, jonka mukaan sivusanomaa käsitellään jossain määrin, vaikka huomio on keskittynyt pääsanomaan. Sivusanoma ei suodatu kokonaan pois vaan vaimentuu ja voidaan nostaa tarvittaessa esiin. Aivot ovat kuitenkin herkistyneet huomaamaan itselle tärkeitä asioita kuten oman nimen tai omaan harrastukseen liittyviä sanoja kuullusta viestistä.
Deutsch ja Deutsch (1963) kehittivät myöhäisen valinnan mallin, jonka mukaan kaikki informaatio analysoidaan merkitykseltään. Informaation analysoinnin jälkeen tehdään valinta tarkkaavaisuuden kohteesta. Tarkkaavaisuuden kohteeksi valitaan merkitykseltään tärkein ärsyke, jota lähdetään prosessoimaan tietoisesti.
Donald Normanin teorian mukaan tarkkaavaisuus on resurssi, jota on rajallinen määrä. Kun huomio keskittyy täysin pääsanoman seuraamiseen, sivusanoman seuraaminen on vaikeampaa. Jos pääsanoma ei vie paljon tarkkaavaisuutta, resursseja riittää muihinkin huomion kohteisiin. Teoria kuvaa ihmisen olevan osittain kaksikanavainen.
Sunny Notes

Sunny Notes Oy:n logo
Sunny Notes Oy oli vuonna 1997 perustettu suomalainen tuotantoyhtiö, jonka toimialaan kuuluu muun muassa tv-ohjelmatuotanto, videotuotanto, äänilevytuotanto ja av-koulutustoiminta. Yhtiön perusti tv-tuottaja Erkki Pohjanheimo jäätyään virkavapaalle Yleisradio TV1:stä . Pohjanheimo erosi Yleisradiosta 1999. Erkki Pohjanheimo lopetti yrityksensä toiminnan 31. joulukuuta 2013.
Tv- ja videotuotantoja > Musiikkiohjelmia

Pohjolan kyky ’97 (Nordens Talent ’97) –sarja:
Lenni-Kalle Taipale Trio (TV1, 1997)
Outi Heiskanen  – klarinetti  (TV1, 1997)
Vanessa Mae – pippurinen viulutyttö (TV2, 1997)
Mr. Euroviisu - Johnny Logan (TV1, 1998) ,
Jukka Linkola Tentet (TV1 1998)
Mikko Kuustosen enkeleitä ja sankareita (TV2, 1998)
Estradilla: Eino Grön (TV2, 2004)
Estradilla: KOM-teatteri 35 v. (TV2, 2007)
Kaj Chydenius ja 40 laulujen vuotta – Chydeniuksen juhlakonsertti, 1. osa (TV2, 2005)
Estradilla: Kokonainen maa ja taivas - Chydeniuksen juhlakonsertti, 2. osa, (TV2 2007)
Vapauden vanki. Myynti-DVD presidentti Risto Rytistä kertovasta oopperasta. Pääosissa Jorma Hynninen ja Tiina Lindfors, kapellimestari Kristian Attila. Jakelu Fuga Oy. (Suomalainen kamariooppera, 2009)  .
Nainen kuin jäätynyt samppanja.  Myynti-DVD Aino Kallaksesta kertovasta oopperasta. Pääosissa Ulla Raiskio ja Sami Saikkonen, kapellimestari Kristian Attila. Jakelu Fuga Oy. (Suomalainen kamariooppera, 2011).
Tv- ja videotuotantoja > Dokumentteja ja reportaaseja

Dokumenttisarja Lasten sairaala (TV1, 2000)  ja (TV1, 2001)
Villi sinkkuristeily (Nelonen, 2000)
Tosi tarina: Elämä asuntovaunussa - Rami Miettinen (TV1, 2002)
Tosi tarina: Sadan koiran mies - Mika Vesilahti (TV1, 2002)
Tosi tarina: Onnellisten tähtien alla - tekstiilitaiteilija Anu Pylsy (TV1, 2003)
Tosi tarina:  Seitsemän veljestä - Sarikosken musikaaliset veljekset (TV1, 2003)
Tosi tarina: Surmanajaja elää - Onni Suuronen (TV1, 2004)
Tosi tarina: Tuulimyllyjä päin - havupuu-uutemies Kari Herttua (TV1, 2004)
Tosi tarina:  Visaa ja raitaa koruiksi - Kauko Raatiniemi (TV1, 2005)
Koulutusta

Yritys myös järjesti av-alan koulutustapahtumia sekä esiintyjäkoulutusta. Merkittävimmät koulutukset ovat Adultan radion- ja televisio-opisto aRTOn (myöhemmin: Adulta/Luovat alat) 1998-2008 ja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian (myöhemmin: Metropolia Ammattikorkeakoulu) monikameraohjauskurssit alkaen 2003, Helsingin teknisen alan oppilaitoksen, Heltechin monikamerakurssit alkaen 2008 ja Lavatähti-esiintymiskoulutukset sekä Ikaalisten artistikoulutus .
Äänilevytuotantoa

Sunny Notes on tuottanut Hollannissa äänilevyn Aina Leino (BMCD 496) yhdessä hollantilaisen säveltäjä Izak Boomin kanssa (2006). Levyllä hollantilais-suomalainen Aina-yhtye esittää Eino Leinon runoja suomeksi.
Aiheesta muualla

Sunny Notes
Aina (yhtye) (Arkistoitu – Internet Archive)
Hieronymus Francken II

Hieronymus Francken II, Taiteenystäviä galleriassa, öljy puulle, 56,5 x 76 cm.
Hieronymus Francken II (1578 Antwerpen – 1623 Antwerpen) oli Hollannin kultakauden taidemaalari. Hänen sukuunsa kuului useita taidemaalareita. Hän opiskeli taidetta isänsä johdolla ja hänet otettiin Pyhän Luukkaan taidemaalarikillan jäseneksi 1607. Hieronymus Francken II:n maalaus Taiteenystäviä galleriassa kuuluu Valtion taidemuseon kokoelmaan.
Syndicat National de l’Édition Phonographique

Syndicat National de l’Édition Phonographique (SNEP) on toimialakohtainen organisaatio, joka suojelee Ranskan musiikkiteollisuutta. SNEP perustettiin vuonna 1922 ja sillä on 48 jäsenyritystä.
SNEP:n vastuullisuuteen kuuluu kerätä ja jakaa maksuja lähetyksiin ja esityksiin, estää tekijänoikeusloukkauksia (esimerkiksi musiikkipiratismia) sekä palkita hopea-, kulta-, platina- sekä timanttirajan saavuttaneita nauhoituksia ja videoita. SNEP myös kokoaa listoja Ranskan parhaiten myyneestä musiikista kuten singleistä ja albumeista.
Särkilampi (Toivakka)

| Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°01′05″N, 26°07′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  oja Särkijärveen 
Järvinumero:  14.236.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,4 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,8 km  
Pinta-ala:  2,991 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSärkilampi 
Särkilampi on Keski-Suomessa Toivakassa Paloskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,4 metriä mpy.
Hordorfin junaonnettomuus

| Hordorfin junaonnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuden graafinen kuvaus
Päivämäärä:  29. tammikuuta 2011
Kellonaika:  noin kello 22.30
Tapahtumapaikka:   Hordorf, Saksa
Kuolleita:  10
Loukkaantuneita:  23
Hordorfin junaonnettomuus tapahtui 29. tammikuuta 2011 noin kello 22.30 paikallista aikaa, kun kaksi junaa törmäsivät toisiinsa matkavauhdissa kaksisuuntaisella raiteella Hordorfin lähellä, Saksi-Anhaltissa, Saksassa. Onnettomuudessa kuoli 10 henkilöä ja loukkaantui 23, osa heistä vakavasti.
Toinen juna oli Paine Salzgitter AG:n rahtijuna ja toinen oli alueellinen HalzElbeExpressin matkustajajuna, joka oli matkalla Magdeburgista Halberstadtiin. Junassa oli 50 matkustajaa. Onnettomuushetkellä matkustajajunan nopeus oli noin 97 kilometriä tunnissa, ja rahtijunan noin 80 kilometriä tunnissa. Sää oli tuohon aikaan sumuinen. Törmäyksen tapahtuessa rahtijuna pysyi raiteilla, mutta matkustajajuna lensi raiteilta pois. Törmäyksen ääni kuultiin 6,5 kilometrin päässä Ocherslebenin kylässä asti.
Onnettomuuspaikalle saapui 164 poliisia ja pelastustyöntekijää. Pelastushenkilöstön toimia vaikeutti vallinnut sumu, ja sen takia helikopteria ei pystytty käyttämään. Poliisi ilmoitti pian onnettomuuden jälkeen törmäyksen olleen niin raju, että etummaisessa vaunussa olleet kuolivat välittömästi. Kymmenen kuolonuhrin lisäksi onnettomuus vaati 23 haavoittunutta. Kuolleiden joukossa olivat muun muassa matkustajajunan kuljettaja ja konduktööri. Kahden päivän kuluttua onnettomuudesta poliisi oli tunnistanut 63- ja 74-vuotiaiden miesten ruumiit. Paikallinen poliisi ilmoitti muiden tunnistamisen olevan vaikeaa, sillä heillä ei ollut henkilöpapereita mukana.
Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi ilmoitettiin se, että jommankumman junan kuljettaja ei huomannut opastinvaloa, joka käski pysähtymään. Tästä epäiltiin rahtijunan kuljettajaa erään todistajan lausunnon vuoksi. Onnettomuuden seurauksena annettiin kaksi turvallisuussuositusta. Niihin kuuluivat automaattisen turvajärjestelmän asentaminen, joka pysäyttäisi punaisen valon ohittaneen junan, sekä lisämittauksia jotka vähentäisivät kaikissa tapauksissa punaisen valon ohittamisen mahdollisuuksia.
Särkilampi (Mäntyharju, Kokkosenkylä, läntinen)

| Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°18′41″N, 27°01′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.978.1.035
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,4 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,454 km  
Pinta-ala:  1,28 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSärkilampi 
Särkilampi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Kokkosenkylän lähellä sijaitseva lampi. Sen itäpuolella sijaitsee toinen Särkilampi.
Maantietoa

Lampi on 170 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,4 metriä mpy.
Synclavier

Synclavier I
Synclavier oli varhainen digitaalinen syntetisaattori, moniääninen digitaalinen näytteenottojärjestelmä ja musiikkityöasema, jonka valmisti New England Digital Corporation Vermontin Norwichista.[lähde? ] Sitä tuotettiin eri muodoissa 1970-luvun lopulta 1990-luvun alkuun. Instrumenttia ovat käyttäneet merkittävät muusikot, muun muassa Frank Zappa.
Suoneidonvaippa

| Suoneidonvaippa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Neidonvaipat Epipactis
Laji::  palustris
Kaksiosainen nimi
 Epipactis palustris  (L.) Crantz 
Katso myös
   Suoneidonvaippa Wikispeciesissä   Suoneidonvaippa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suoneidonvaippa (Epipactis palustris, myös Helleborine palustris) on Euroopassa ja Aasiassa laajalti tavattava kämmekkäkasvilaji. Se on rauhoitettu ja luonnonsuojeluasetuksessa erityisesti suojeltava laji. Suomessa laji on harvinaistunut ja luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Koko levinneisyysalue huomioon ottaen se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ulkonäkö ja koko

Suoneidonvaipalla on laajalle levittyvä, runsashaarainen ja vaakasuora maavarsisto, jonka avulla se voi muodostaa monikymmenvartisia klooneja. Varren vihreät lehdet ovat suvun Suomessa kasvavista lajeista pisimmät ja kapeimmat. Ne kasvavat 6–12 cm pitkiksi ja ovat puikeita–kapeansuikeita ja ehytlaitaisia. Varsi on 15–50 senttimetrin korkuinen, ja sen latvassa on 3–15-kukkainen kukinto. Kukkien ulkopinta vaihtelee vihertävästä rusehtavaan. Kukan labellum eli huuli on kermanvalkoinen, ja siinä on punaista kirjailua. Huulen valkea kurouma on laaja ja siten hyvin erottuva. Suoneidonvaippa kukkii heinä-elokuussa.
Lukuisat eri hyönteislajit käyvät suoneidonvaipan kukissa. Tärkeimmiksi pölyttäjiksi on havaittu muurariampiaisten koiraat. Suoneidonvaipan kukkien kaksiosaisen huulen kärkiosa liikkuu kosketettaessa, ja sen on uskottu auttavan pölyttäjän asennon muuttamisessa niin, että siitepölymyhkyt tarttuvat sen päähän.
Levinneisyys

Suoneidonvaippaa tavataan laajalti Euroopassa, läntisessä sekä pohjoisessa Aasiassa sekä Pohjois-Afrikasta. Suomessa kasvi on pääasiassa Etelä-Suomen laji, mutta pohjoisimmat kasvupaikat ovat Etelä-Lapissa. Ahvenanmaalla, erityisesti Eckerössä, lajilla on vielä useita kasvupaikkoja, mutta muualla niitä tunnetaan vain noin kaksikymmentä. Suoneidonvaippa on Suomessa levinneisyytensä pohjoisrajalla.
Elinympäristö

Laji on lettojen kasvi, ja se on menettänyt lukuisia esiintymiä soiden ojituksen vuoksi. Lajia tavataan joskus myös kalkkipitoisilla merenrantaniityillä. Tehokkaan siementuotantonsa ansiosta suoneidonvaippa ilmestyy joskus ihmisen muovaamaan ympäristöön, kuten teiden varsille, vanhoihin kalkkilouhoksiin ja jätemaille. Kasvia pidetään Suomessa erityisen vaateliaana varsinkin kalkin määrän suhteen. Se on meillä kalkinvaatija.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2018: Suoneidonvaipan levinneisyys Suomessa
Pohjolan kasvien pauloissa: Epipactis palustris - suoneidonvaippa
Lähikuva kukasta
Epipactis palustris var. ochroleuca
Suvi Salmimies

Suvi Tuulikki Salmimies (syntynyt 6. elokuuta 1985) on suomalainen vapaaottelija ja laulaja. Salmimies on otellut vapaaottelun ammattilaissarjassa vuodesta 2014 alkaen. Hän edustaa Team East Front -ammattilaistiimiä, jonka managerina toimii Jukka Paananen. Salmimiehen virallinen painoluokka on kärpässarja eli alle 56,7kg sarja.
Salmimies on kotoisin Kuusankoskelta, mutta hän asuu ja harjoittelee nykyisin Porissa. Salmimies on aloittanut vapaaottelemisen vuonna 2011 Kouvolassa MMA Utti -nimisen seuran riveissä. Hän on edustanut myös Gracie Barra Kouvolaa Brasilialaisen Jujutsun kilpailuissa. Salmimies on vuoden 2017 sinivöisten naisten alle 69-kiloisten brasilialaisen jujutsun suomenmestari. Hän on myös saman sarjan vuoden 2016 Finnish Open pronssimitalisti. Salmimies edustaa nykyään Porin Kamppailu-Urheilukeskusta kilpaillessaan muissa lajeissa.
Vapaaottelussa Salmimies kilpaili amatööritasolla vuosina 2012–2014, jolloin hän otteli yhteensä 9 ottelua. Näissä otteluissa ainoat kaksi häviötä tulivat Suomen ensimmäistä UFC-naisottelijaa Tina Lähdemäkeä (nykyään Tina Hanninen) vastaan. Salmimies on vuoden 2013 vapaaottelun amatöörien naisten alle 65.8kg sarjan Finnish Open mestari.
Ammattilaiseksi Salmimies siirtyi vuoden 2014 keväällä. Hänen päivitetty ottelutilastonsa löytyy Sherdogista  Salmimies on otellut suurimman osan uransa otteluista Cage MMA Finland organisaatiossa.
Ammattilaisottelut toteutumisjärjestyksessä

Clemence Schreiber
Tanja Angerer
Isabelle Pare
Karla Benitez
Liliya Kazak
Lucie Pudilová
Mara Romero Borella
Tatou Ghania
Irén Rácz
Vanessa Melo
Katarzyna Sadura
Evelina Puidaitè
Zarah Fairn dos Santos
Pámela Bóveda Aguirre
Zejna Krantic
Vladlena Yarvorskaya
Karoline Martins
Maguy Berchel
Musiikki

Salmimies osallistui The Voice of Finladin kolmannelle tuotantokaudelle vuonna 2014. Salmimies oli ohjelmassa Michael Monroen tiimissä ja tippui juuri ennen live-lähetyksiä. Tämän jälkeen Salmimies on keikkaillut maltillisesti kitaristin kanssa eri puolilla Suomea. Laulajan oma tyylilaji on rock.
Hollingen

| Hollingen |
| --- | --- |

 Hollingen
 Koordinaatit: 62°46′38″N, 6°59′12″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Møre ja Romsdal
Kunta:  Aukra ja Hustadvika
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,3 km²
Väkiluku (2023):  1 017
 – Väestötiheys:  782,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hollingen on taajama Aukran ja Hustadvikan kuntien alueella Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 165 vuonna 2023. Asukkaista noin kaksi kolmasosaa asuu Aukran puolella.
Tannerpihatatar

| Tannerpihatatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Niveltattaret Polygonum
Lajiryhmä::  Pihatatarryhmä Polygonum aviculare -ryhmä
Laji::  arenastrum
Kaksiosainen nimi
 Polygonum arenastrum  Boreau (1857) 
Katso myös
   Tannerpihatatar Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tannerpihatatar (Polygonum arenastrum) on yksivuotinen tatarkasvi. Se on luokiteltu joko pihatattaren (Polygonum aviculare s.l.) alalajiksi tai lajiksi pihatatarryhmässä (Polygonum aviculare -ryhmä), jolloin pihatatar luokitellaan lajiryhmäksi ja sen eri rodut lähekkäisiksi lajeiksi.
Ulkonäkö

Tannerpihatatar kasvaa 10–50 senttimetriä pitkäksi. Se on kasvutavaltaan maanmyötäisesti suikertava tai koheneva. Kasvi on tyvestä monivartinen ja varret usein haarovia. Lehdet kasvavat kierteisesti; korvakkeet ovat yhdiskasvuisia muodostaen vartta ympäröivän korvaketupen. Lehdet ovat 0,8–3 cm pitkiä; lehtilapa on ehyt, kapeansoikea ja tylppäkärkinen. Kukinto on lehtihangoissa kasvavien pienten viuhkojen muodostama, harsun tähkämäinen. Kukat ovat kaksineuvoisia ja pieniä. Kukan kehä on 2–3,5 millimetriä pitkä. Kehälehtiä on viisi, ja ne ovat sileäsuonisia, vihreitä, tavallisesti valkolaitaisia, joskus sisimmät osat ovat vaaleanpunaisia. Hedelmä on kolmisärmäinen pähkylä, väriltään tummanruskea tai musta.
Elinympäristö ja levinneisyys

Tannerpihatatar esiintyy alkuperäisenä Euroopassa. Se kasvaa useimmin kuivilla ja voimakkaasti tallatuilla paikoilla, kuten pihoissa, jalkakäytävillä, poluilla ja joutomailla. Pohjoismaissa laji on yleinen. Suomessa sitä esiintyy melkein koko maassa, tavallisimmin maan etelä- ja länsiosassa.
Tahyna Tozzi

| Tahyna Tozzi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1986 Cronulla, Australia
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Emma Frost   (X-Men Origins: Wolverine)
Aiheesta muualla
www.tahynatozzi.tk
IMDb 
Tahyna Tozzi (s. 24. huhtikuuta 1986) on australialainen malli, laulaja ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan Emma Frostina X-Men Origins: Wolverine -elokuvassa sekä Perrinä Blue Water High -televisiosarjassa.
Filmografia

Beautiful (2009)
X-Men Origins: Wolverine (2009)
Trophy Kids (2010)
The Last Light (2011)
Julia (2014)
The Ever After (2014)
Aiheesta muualla

Tahyna Tozzi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Henrik Timonen

Henrik (Heikki) Timonen (s. 1953) on suomalainen teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän opiskeli ohjaajaksi Suomen teatterikoulussa 1974–1978, mutta suoritti myöhemmin teatteritaiteen kandidaatin tutkinnon Teatterikorkeakoulussa (TeaK). Hän on toiminut uransa aikana freelancerina, kiinnitettynä ohjaajana Tampereen Teatterissa (1984–1993) ja teatterinjohtajana Imatran Teatterissa (1981–1984), Valkeakosken Kaupunginteatterissa (1993–2001) ja Kouvolan Teatterissa (2002–2016). Hän on ohjannut noin 80 näytelmää ja lavastanut noin 30. Timonen on sovittanut näytelmiä ohjauksiinsa sekä kirjoittanut kaksi näytelmää. Muusikkona Henrik Timonen (rummut) on soittanut mm. Jukka Linkolan triossa, Oton kvartetissa ja Vanhassa isännässä.
Ohjaukset > Helsingin Kellariteatteri

Matti Väkevä 1975
Ohjaukset > Tikapuuteatteri

Kattilanpaikkaajan häät 1976
Nuori Viha 1977
Kuka pelkää Virginia Woolfia? 1980
Ohjaukset > Imatran Teatteri

Kesäyön unelma 1981
Leipurit 1981
Pastori Jussilainen 1982
Happy End 1982
Viettelyksen vaunu 1983
Tuukkalan tappelu 1983
Pessi ja Illusia 1983
Neiti Julie 1984
Ohjaukset > Tampereen Teatteri

Kohti maailman sydäntä 1984
Oppineet naiset 1985
10 pientä neekeripoikaa 1985
Huoltoasema 1986
Taikuri Oz 1986
Kultainen vasikka 1987
Harlod herra ja pojat 1988
Huoleton huominen 1989
Sezuanin hyvä ihminen 1993
Ohjaukset > Tampereen ooppera

Majakka 1985
Apua, apua, ufoja! 1992
Ifigeneia auliissa 1994
Miehen kylkiluu 1997
Ohjaukset > Valkeakosken kaupunginteatteri

Kun lesket lempivät 1994
Huoleton huominen 1994
Vanhempieni romaani 1994
Ronja, Ryövärintytär 1994,
Tohvelisankarin rouva 1995
Hevoshuijari 1995
Pesulan likat 1996
Avoin liitto 1996
Ihmeidentekijä 1996
Sateenkaaren tällä puolen 1997
Lily Piper yllättää 1997
Me tulemme taas 1997
Miehen kylkiluu 1998
Rakas rakas 1998
Peter Pan 1998
Pääsiäinen on peruutettu 1999
Hyväsydämisiä hupsuja 1999
10 pientä neekeripoikaa 1999
Anu ja Mikko 2000
Kahden herran palvelija 2000
Nalle Puh 2000
Mies meren takaa 2001
Euromania 2001
Ohjaukset > Kouvolan teatteri

Päivän poika 1978
Tohvelisankari rouva 1978
Orkesteri 1979
Mielen puutarhat 1989
Talvisodan kuvia 1989
West side story 2002
Maan päällä paikka yksi on 2003
Anything goes 2003
Pesulan likat 2004
Karuselli 2004
Kauppamatkustajan kuolema 2005
Niskavuoren nuori emäntä 2005
Hiirenloukku 2006
Yövieras 2007
Ronja Ryövärintytär 2007
Taivas ja maa 2007
Amerikan morsian 2008
Lasinen eläintarha 2009
Sukuvika 2009
Runar ja Kyllikki 2010
Elämäni kiitoradat 2010
Rebecca 2010
Hamlet 2012
Sydämeni laulu 2012
Perheistä parhain 2013
Ovista ja ikkunoista 2014
Love Story 2015
Tarkastaja tulee 2017
Ohjaukset > Muita ohjauksia

Radioteatteri, kuunnelma- assistenttina+oma ohjaus
Ohjaukset > Karhulan työväennäyttämö

Sahankarilaiset 1979
Ohjaukset > Ahaa-teatteri

Karhu 1979
Ohjaukset > Myllykolun kesäteatteri

Miehen tie 1995
Näytelmät

Taivas ja maa 2007 (Kouvolan Teatteri)
Sydämeni laulu 2012, musiikki Jukka Linkola