stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Einsatzgruppen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Einsatzgruppen Wikimedia Commonsissa
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet 
| n k Schutzstaffelin (SS) organisaatiot |
| --- | --- | --- |
| SS:n haarat |  Allgemeine SS  Waffen-SS  Ahnenerbe SS  |  |
| Johtoporras |  Reichsführer-SS  SS- ja poliisijohto  Henkilökunta  |  |
| Päämajat |  Reichsführer-SS:n päämaja  SS-Hauptamt  SS Führungshauptamt  RSHA  Talous- ja hallinnonministeriö  Rotu- ja asutusministeriö  Etnisten saksalaisten keskusministeriö  Saksalaisten uudelleenasuttamisen valtakunnankomissaario  SS-oikeusistuin  SS-henkilökunnan ministeriö  Opetusministeriö  |  |
| Erikoisosastot |  SS-Totenkopfverbände  Einsatzgruppen  Reichssicherheitsdienst  SS-Begleitkommando des Führers  SD (tiedustelupalvelu)  Ahnenerbe  |  |
| Poliisiyksiköt |  OrPo (järjestyspoliisi)  KriPo (rikospoliisi)  Gestapo (salainen valtionpoliisi)  SiPo (turvallisuuspoliisi)  |  |
| Waffen-SS:n yksiköt |  Waffen-SS:n yksiköt  Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä  SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler  |  |
| SS:n hallinnoima teollisuus |  Ostindustrie  Deutsche Wirtschaftsbetriebe  |  |
| Sekalaiset |  Deutsche Ausrüstungswerke  Das Schwarze Korps  Allachin posliini  Apollinaris  Mattoni  SS-arvot  Sudetenquell  |  |
Joppe Ranta

Joppe Ranta on suomalainen retkeilytoimittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan brändistään Retkinikkari sekä kotimaisesta, Avainlippumerkillä tunnustetusta FinnRover Loue -tuotemerkistä. FinnRover Loue eli loude kunnioittaa A.E. Järvisen 1930-luvulla kehittämää avotulimajoitetta, jonka pohjalta Kullervo Kemppinen valmisti 1960-luvulla oman Lapin-louteensa, hieman alkuperäisen helmaa muokaten.
Ranta on toimittanut teoksen Perinteisiä eräruokia (Karttakeskus, 2019).
Teokset

Perinteisiä eräruokia, 2019
Onnen varassa

| Onnen varassa> Luck |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peggy Holmes
Käsikirjoittaja:  Kiel Murray
Tuottaja:   John Lasseter  David Ellison  Dana Goldberg  David Eisenmann 
Säveltäjä:  John Debney
Leikkaaja:  William J. Caparella
Pääosat:   Eva Noblezada  Simon Pegg  Jane Fonda  Whoopi Goldberg  Flula Borg  Lil Rel Howery  Colin O'Donoghue  John Ratzenberger 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Skydance Animation
Levittäjä:  Apple TV+
Ensi-ilta:  5. elokuuta 2022 (Yhdysvallat ja Suomi)
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Onnen varassa (engl. Luck) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjaa Peggy Holmes. Elokuvan ääninäyttelijöihin kuuluvat Eva Noblezada, Simon Pegg, Jane Fonda, Whoopi Goldberg, Flula Borg, Lil Rel Howery, Colin O'Donoghue, ja John Ratzenberger.
Ääninäyttelijät

Dubbausstudio: Eurotroll
| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Eva Noblezada | Jenny Pitkänen | Sam Greenfield |
| Simon Pegg | Petri Hanttu | Bob |
| Jane Fonda | Carla Rindell | Babe |
| Whoopi Goldberg | Titta Jokinen | Kapteeni |
| Flula Borg | ? | Jeff |
| Lil Rel Howery | Jari Salo | Marvin |
| Colin O’Donoghue | ? | Gerry |
| John Ratzenberger | Heikki Sankari | Rootie |
| Adelynn Spoon | ? | Hazel |
Sankarikaupunki

Sankarikaupungit kartalla, johon on merkitty valtioiden nykyiset rajat.
Sevastopolin sankarikaupunki- ja Brestin sankarilinnoitusmonumentti
Sankarikaupunki (ven. город-герой, gorod-geroi, ukr. місто-герой, misto-heroi, valkoven. горад-герой, horad-heroi) on arvonimi, joka Neuvostoliitossa myönnettiin yhteensä 12 Venäjän, Ukrainan tai Valko-Venäjän kaupungille paikkakunnan puolustukseen liittyvistä saavutuksista suuren isänmaallisen sodan eli toisen maailmansodan aikana. Sankarikaupunkia vastaava sankarilinnoituksen arvonimi myönnettiin lisäksi valkovenäläiselle Brestin linnoitukselle.
Ensimmäiset sankarikaupungin arvonimet myönnettiin 8. toukokuuta 1965, jolloin tuli kuluneeksi 20 vuotta maailmansodan päättymisestä Euroopassa.
Nimitystä sankarikaupunki käytettiin jo sodan aikana 1942. Ensimmäinen virallisissa lähteissä oleva maininta on käsky ampua kunnialaukaukset Leningradin, Odessan, Sevastopolin ja Stalingradin sankarikaupungeissa toukokuun alussa 1945.lähde?
Ukraina otti nimityksen sankarikaupunki käyttöön uudelleen Venäjän hyökkäyssodan alettua maaliskuussa 2022. Ukrainan presidentti nimesi 6. helmikuuta 2022 Ukrainan sankarikaupungeiksi kuusi kaupunkia tai kaupunkityyppistä taajamaa, ja 24. maaliskuuta neljä uutta kaupunkia.
Luettelo sankarikaupungeista

Alla on lueteltu sankarikaupungit ja vuosi, jolloin tunnustus myönnettiin.
Luettelo sankarikaupungeista > Venäjän sankarikaupungit

Pietari (aiemmin Leningrad) (1965)
Volgograd (aiemmin Stalingrad) (1965)
Moskova (1965)
Novorossijsk (1973)
Tula (1976)
Murmansk (1985)
Smolensk (1985)
Luettelo sankarikaupungeista > Ukrainan sankarikaupungit

Odessa (1965)
Sevastopol (1965)
Kiova (1965)
Kertš (1973)
Luettelo sankarikaupungeista > Ukrainan sankarikaupungit > Uudet Ukrainan sankarikaupungit (2022)

Butša
Harkova
H’erson
Hostomel
Irpin
Mariupol
Mykolajiv
Oh’tyrka
Tšernihiv
Volnovah’a
Luettelo sankarikaupungeista > Valko-Venäjän sankarikaupunki

Minsk (1974)
Sankarilinnoitus: Brestin linnoitus, Brest (1965)
Sankarikaupungin obeliski

Sankarikaupunkeihin ja Brestin sankarilinnoitukseen on pystytetty muistopylväs, sankarikaupungin obeliski. Obeliskiin liittyy sankaruudesta myönnetty Leninin kunniamerkki, kullattu tähti ja arvonimen myöntämisestä kertova Neuvostoliiton korkeimman neuvoston ukaasin teksti.
Pietarin sankarikaupungin obeliski sijaitsee Vastarinnan aukiolla ja se on graniittinen, 36 metriä korkea. Pylväs pystytettiin 2. maailmansodan Euroopassa päättymisen 40-vuotisjuhlan kunniaksi 1985. Obeliskin suunnittelivat arkkitehdit Vladimir Lukjanov ja Aleksandr Alymov. Se painaa 390 tonnia ja jalustoineen 750 tonnia. Ylinnä oleva kultainen tähti (halkaisijaltaan 1,8 m) on ruostumatonta terästä ja obeliskin koristeet pronssia.lähde?
Minskin sankarikaupungin muistomerkkiin kuuluu 45 metriä korkea obeliski. Muistomerkki vihittiin käyttöön vuonna 1985.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta sankarikaupungit Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta sankarikaupunkien obeliskit Wikimedia Commonsissa
Goroda-Geroi (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (gorodageroi.ru)
Sankari­kaupungin obeliski Pietarissa
Enemmistöjohtaja (Yhdysvaltain kongressi)

Enemmistöjohtaja (engl. majority leader) on vaikutusvaltainen asema Yhdysvaltain politiikassa. Liittovaltion kongressissa on kaksi enemmistöjohtajan paikkaa, joista yksi on Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja yksi Yhdysvaltain senaatissa.
Toisin kuin Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehen tai Yhdysvaltain senaatin President pro tempore, enemmistöjohtaja ja vähemmistöjohtaja valitaan puolueen sisällä eikä suorassa äänestyksessä ala- ja ylähuoneessa. Enemmistöjohtaja ohjaa enemmistössä olevan puolueen toimintaa ja enemmistöjohtajalla on laajat keinot sekä Yhdysvaltain senaatissa että edustajainhuoneessa.
Enemmistöjohtajan päivittäisiin tehtäviin sekä senaatissa että edustajainhuoneessa kuuluu mm. uuden lainsäädännön keskustelun aikataulutus, suunnitella ja esittää puolueen asialistan, neuvotella vähemmistön ja vähemmistöjohtajan kanssa sekä johtaa enemmistöpuoluetta senaatissa tai edustajainhuoneessa.
Senaatissa enemmistöjohtajaa pidetään senaatin vaikutusvaltaisimpana edustajana. Enemmistöjohtajalla on etuoikeus avauspuheenvuoroon. Avauspuheenvuorossa enemmistöjohtaja voi tehdä lakiesitykseen lisäyksiä, vaihtoehtoja sekä enemmistöjohtaja voi yleensä tehdä kumotulle ehdotukselle ns. "uudelleenharkinnan" eli ottaa kumotun tai hylätyn ehdotuksen uudelleen keskusteluun. Enemmistöjohtaja myös sopii vähemmistöjohtajan kanssa "unanimous consent" ja "unanimous consent agreement", jotka yleensä määräävät väittelyajan tai puheenvuoroajan, mutta unanimous consent agreement voi myös koskettaa joitain lisäyksiä lakiehdotukseen, mutta ne yleensä hylätään, koska unanimous consent agreementin voi kumota yksikin senaattori.
Aikaisemmin enemmistöä molemmissa kamareissa johti yleensä tärkeimpien valiokuntien puheenjohtaja, Ways and Means Committee tai Appropriations Committeen puheenjohtaja. Woodrow Wilsonin kunnianhimoisen asialistan toteuttamiseksi demokraattipuolueen senaatin ryhmäjohtaja John Worth Kernistä tuli käytännössä nykyaikaisten perustein mukaan ensimmäinen enemmistöjohtaja. Entinen Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtaja Robert Byrd on kutsunut first recognitionia eli etuoikeutta avauspuheenvuoroon kuuluvan "enemmistöjohtajan kaluston tärkeimpiin kikkoihin" Vuonna 1920 demokraattipuolue valitsi ensimmäisen enemmistöjohtajan (silloin vähemmistöjohtaja), Alabaman senaattori Oscar W. Underwoodin ja republikaanien ensimmäisenä enemmistöjohtajana toimi vuodesta 1925-1928 Charles Curtis. Nykyinen Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtaja on New Yorkin senaattori, demokraatti Chuck Schumer ja Yhdysvaltain edustajainhuoneen enemmistöjohtaja on demokraatti Steny Hoyer.
Lyndon B. Johnson
Yhdysvaltain historian nuorin ja yksi tunnetuimmista Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajista.
Nykyinen senaatin enemmistöjohtaja John Thune
Sereno E. Payne
ensimmäinen Yhdysvaltain edustajainhuoneen enemmistöjohtaja
John William McCormack Yhdysvaltain edustajainhuoneen pitkäaikaisin enemmistöjohtaja (1940–1947, 1949–1953, 1955–1962)
Steve Scalise edustajainhuoneen nykyinen enemmistöjohtaja
Luettelo enemmistöjohtajista

| Henkilö | Kausi | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Charles Curtis | 1925–1929 | Republikaanipuolue |
| James E. Watson | 1929–1933 | Republikaanipuolue |
| Joseph T. Robinson | 1933–1937 | Demokraattipuolue |
| Alben W. Barkley | 1937–1947 | Demokraattipuolue |
| Wallace H. White Jr. | 1947–1949 | Republikaanipuolue |
| Scott W. Lucas | 1949–1951 | Demokraattipuolue |
| Ernest W. McFarland | 1951–1953 | Demokraattipuolue |
| Robert A. Taft | 1953–1953 | Republikaanipuolue |
| William F. Knowland | 1953–1955 | Republikaanipuolue |
| Lyndon B. Johnson | 1955–1961 | Demokraattipuolue |
| Mike Mansfield | 1961–1977 | Demokraattipuolue |
| Robert C. Byrd | 1977–1981 | Demokraattipuolue |
| Howard H. Baker | 1981–1985 | Republikaanipuolue |
| Bob Dole | 1985–1987 | Republikaanipuolue |
| Robert C. Byrd | 1987–1989 | Demokraattipuolue |
| George Mitchell | 1989–1995 | Demokraattipuolue |
| Bob Dole | 1995–1997 | Republikaanipuolue |
| Trent Lott | 1997–2001 | Republikaanipuolue |
| Thomas A. Daschle | 2001–2003 | Demokraattipuolue |
| William H. Frist | 2003–2007 | Republikaanipuolue |
| Harry Reid | 2007–2015 | Demokraattipuolue |
| Mitch McConnell | 2015–2021 | Republikaanipuolue |
| Chuck Schumer | 2021–2025 | Demokraattipuolue |
| John Thune | 2025– | Republikaanipuolue |
| Henkilö | Kausi | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Sereno E. Payne | 1899–1911 | Republikaanipuolue |
| Oscar W. Underwood | 1911–1915 | Demokraattipuolue |
| Claude Kitchin | 1915–1919 | Demokraattipuolue |
| Frank W. Mondell | 1919–1923 | Republikaanipuolue |
| Nicholas Longworth | 1923–1925 | Republikaanipuolue |
| John Q. Tilson | 1925–1931 | Republikaanipuolue |
| Henry T. Rainey | 1931–1933 | Demokraattipuolue |
| Joseph W. Byrns | 1933–1935 | Demokraattipuolue |
| William B. Bankhead | 1933–1937 | Demokraattipuolue |
| Samuel T. Rayburn | 1937–1941 | Demokraattipuolue |
| John W. McCormack | 1941–1947 | Demokraattipuolue |
| Charles A. Halleck | 1947–1949 | Republikaanipuolue |
| John W. McCormack | 1949–1953 | Demokraattipuolue |
| Charles A. Halleck | 1953–1955 | Republikaanipuolue |
| John W. McCormack | 1955–1962 | Demokraattipuolue |
| Carl B. Albert | 1962–1971 | Demokraattipuolue |
| Thomas H. Boggs Sr. | 1971–1972 | Demokraattipuolue |
| Thomas P. "Tip" O'Neill | 1972–1977 | Demokraattipuolue |
| James C. Wright Jr. | 1977–1987 | Demokraattipuolue |
| Thomas S. Foley | 1987–1989 | Demokraattipuolue |
| Richard A. Gephardt | 1989–1995 | Demokraattipuolue |
| Richard K. Armey | 1995–2003 | Republikaanipuolue |
| Thomas D. Delay | 2003–2005 | Republikaanipuolue |
| Roy Blunt | 2005–2006 | Republikaanipuolue |
| John A. Boehner | 2006–2007 | Republikaanipuolue |
| Steny Hoyer | 2007–2011 | Demokraattipuolue |
| Eric Cantor | 2011–2014 | Republikaanipuolue |
| Kevin McCarthy | 2014–2019 | Republikaanipuolue |
| Steny Hoyer | 2019–2023 | Demokraattipuolue |
| Steve Scalise | 2023– | Republikaanipuolue |
21. armeijaryhmä

| 21>  armeijaryhmä |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1943 - 1945
Valtio:   Iso-Britannia  Kanada  Yhdysvallat
Puolustushaarat:  Maavoimat
Rooli:  Armeijaryhmä
Osa joukkoa:  SHAEF
Koko:  2-4 armeijaa
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota: Normandia Market Garden Ardennit
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Bernard Montgomery
21. armeijaryhmä oli liittoutuneiden Luoteis-Euroopassa toiminut sotatoimiyhtymä toisessa maailmansodassa, joka muodostui pääasiassa brittiläisistä ja kanadalaisista joukoista. Armeijaryhmä perustettiin 9. heinäkuuta 1943 Britteinsaarilla tulevaa maihinnousua varten. Armeijaryhmä operoi SHAEF:n alaisuudessa Euroopassa kesäkuusta 1944 elokuuhun 1945, jonka jälkeen nimeksi muutettiin brittiläinen Reinin armeija (engl. British Army of the Rhein).
Normandia

Komentajanaan kenraali (myöhemmin sotamarsalkka) Bernard Montgomery 21. armeijaryhmä oli vastuussa kaikista maajoukoista Normandian maihinnousussa. Maihinnousussa armeijaryhmän joukkoina olivat brittiläinen 2. armeija ja Yhdysvaltain 1. armeija. Kun enemmän joukkoja oli saapunut Ranskaan, niin Yhdysvaltain 1. armeija siirtyi perustetun 12. armeijaryhmän alaisuuteen ja Kanadan 1. armeija tuli 21. armeijaryhmän osaksi.
Eteneminen

Normandian taistelun päättymisen jälkeen 21. armeijaryhmä oli rintamavastuussa vasemmasta laidasta liittoutuneiden edetessä kolmen armeijaryhmän voimin kohti Saksan rajaa.
Operaatio Market Garden

Operaatio Market Gardenin tavoitteena oli ottaa haltuun saksalaisjoukkojen miehittämän Alankomaiden suurimpien jokien ylittävät sillat ja siten helpottaa liittoutuneiden etenemistä Saksaan. 21. armeijaryhmän yksiköt vastasivat operaation maahyökkäyksestä ja päävastuu oli brittiläisellä XXX armeijakunnalla.
Operaatio oli menestyksekäs Nijmegenissä sijaitsevan Waalin sillan valtaamiseen asti, mutta yleisesti sitä pidetään epäonnistuneena, koska Arnhemissa sijainnutta Reinin ylittävää siltaa ei onnistuttu valtamaan vaan brittiläinen 1. laskuvarjodivisioona tuhoutui lähes kokonaan.
Scheldtin taistelu

Antwerpin valtauksen yhteydessä kaupunkiin ja sen satamaan johtavat väylät olivat jääneet saksalaisten haltuun. Koska sataman avaaminen oli tärkeää liittoutuneiden huollolle, Kanadan II armeijakunta suoritti operaatioita, joissa vesiväylien etelä- ja pohjoispuolet puhdistettiin saksalaisista joukoista. Walcherenin saari vallattiin maihinnousulla.
Ardennien taistelu

Ardennien taistelu oli viimeinen merkittävä saksalaisten hyökkäys länsirintamalla toisessa maailmansodassa joulukuussa 1944. Taistelun aikana saksalaisten hyökkäyskiilan pohjoispuolelle jääneet Yhdysvaltain 1. ja 9. armeija alistettiin tilapäisesti 21. armeijaryhmälle.
Reininmaan sotaretki

Liittoutuneiden joukot saavuttivat Reinin maaliskuussa 1945, jolloin 21. armeijaryhmä muodostui kolmesta armeijasta. Kanadan 1. armeija vapautti Alankomaiden pohjoisosan, brittiläinen 2. armeija valtaisi Luoteis-Saksaa ja vapautti Tanskan, Yhdysvaltain 9. armeija muodosti Ruhrin motin pohjoispuolen. 9. armeija siirrettiin takaisin 12. armeijaryhmän alaisuuteen 4. huhtikuuta 1945.
Reinin armeija

Saksan antautumisen jälkeen 21. armeijaryhmä muodosti brittiläisten miehitysjoukkojen esikunnan Saksassa. Armeijaryhmän nimeksi muutettiin brittiläinen Reinin armeija (engl. British Army of the Rhein, BAOR) 25. elokuuta 1945.
Eteneminen
Operaatio Market Garden
Käännös suomeksi
Jacky

| Jacky |
| --- | --- |

Omistaja:  Orkla Suomi
Alkuperämaa:   Suomi
Perustettu:  1970
Kotisivu:  Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jacky on suomalainen jogurttien, vanukkaiden ja muiden maitopohjaisten välipalatuotteiden tuotemerkki. Jacky-tuotteita valmisti pitkään Lahden Vientikerma -nimellä tunnettu meijeri Lahdessa, joka oli vuosikymmenten mittaan muun muassa Unileverin, Felix-Abban ja Orklan omistuksessa. Nykyisin Orkla Suomi valmistaa Jacky-tuotteet Ruotsissa.
Historiaa

Ensimmäiset Jacky-tuotteet olivat jalalliseen muovipikariin pakattuja jogurtteja, jotka tuotiin markkinoille vuonna 1970 yhtenä ensimmäisistä suomalaisista jogurttimerkeistä. Jacky-tuotteet olivat vähemmän happamia kuin useimmat muut jogurtit, joten ne nousivat pian erityisesti lapsiperheiden suosioon.
Vuonna 1974 esiteltiin Jacky Makupala -vanukkaat, joiden idea ja Jacky-nimi tulivat Belgiasta.
Tammikuussa 2016 Lahden tehdas suljettiin ja valmistus siirrettiin Ruotsiin. Lahden Meijerinä vuonna 1906 aloittanut tehdaslaitos tuli vuosikymmenien mittaan tunnetuksi Jacky-tuotteiden ohella muun muassa Viri-vanukasjauheista sekä kahvikerman korvaajana käytetyistä Vuokko- ja Vispo-rasvasekoitteista. Työntekijöitä oli enimmillään pari sataa, viime vaiheessa nelisenkymmentä.
2010-luvun loppupuolella Jacky Jugupalat -jogurtteja valmisti Orklalle jalasjärvinen Juustoportti.
MME

| 2,4-dimetoksi-5-etoksi-1-amfetamiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(5-etoksi-2,4-dimetoksifenyyli)propan-2-amiini
PubChem CID:  44719602
SMILES:  CCOC1=C(C=C(C(=C1)CC(C)N)OC)OC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H21NO3
Moolimassa:  239,315 g/mol
MME eli 2,4-dimetoksi-5-etoksi-1-amfetamiini on psykedeelinen fenyylietyyliamiinin ja amfetamiinin johdannaisyhdiste. MME on lisäksi TMA-2:n dimetoksi-etoksi-johdannaisyhdiste. MME:n keksi Alexander Shulgin, ja hän kuvaili yhdistettä ensimmäistä kertaa kirjassaan PiHKAL. Shulginin mukaan yhdisteen efektien kesto on 6–10 tuntia. Shulgin antoi MME:lle arvosanan ”++” Shulgin Rating Scale -asteikolla.
Farmakologia ja toksikologia

Shulgin spekuloi kirjassaan PiHKAL, että MME:n LD50-arvo on mahdollisesti välillä 60–80 mg/Kg Mus musculus -lajissa.
Laskennallinen mallinnus ennustaa, että MME:n LD50 on 330 mg/Kg. MME:n ennustetaan myös olevan neurotoksinen (p=0,63), respiratorisesti toksinen (p=0,69), karsinogeeninen (p=0,50) sekä ekotoksinen (p=0,57).
Kemia

MME:llä on monta eri isomeeriä, joihin kuuluvat MEM, EEM ja EMM. Shulginin mukaan näistä EEM ei ole biologisesti aktiivinen.
Shulgin kuvailee MME:n synteesiä kirjassaan PiHKAL. Hän aloittaa 4-etoksi-3-metoksibentsaldehydistä, josta saadaan 4-etoksi-3-metoksifenolia. Sitten 4-etoksi-3-metoksifenoli metyloidaan 2,4-dimetoksi-1-etoksibentseeniksi. Sitten tämä kohdistetaan formylaatioon muodostaen 2,4-dimetoksi-5-etoksibentsaldehydiä. Sitten tämä kohdistetaan Knoevenagel-kondensaatioon etikkahapon, ammoniumasetaatin ja nitroetaanin avulla. Reaktion johdosta syntyvä fenyyli-2-nitropropeenin johdannaisyhdiste pelkistetään α-metyylifenyylietyyliamiinin johdannaisyhdisteeksi.
Nathan Dyer

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nathan Antone Jonah Dyer
Syntymäaika: 29. marraskuuta 1987
Syntymäpaikka: Trowbridge, Englanti
Pelipaikka: oikea laituri
Pituus: 167 cm
Seura
Seura:  Swansea City
Pelinumero: 12
Junioriseurat
1995-2005:  Southampton FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2009 |  Southampton FC | 56 | (1) |
| 2005 | →  Burnley FC (laina) | 5 | (2) |
| 2008-2009 | →  Sheffield United (laina) | 7 | (1) |
| 2009 | →  Swansea City (laina) | 17 | (2) |
| 2009- |  Swansea City | 281 | (24) |
| 2015–2016 | →  Leicester City | 12 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. maaliskuuta 2020.
Nathan Antone Jonah Dyer (s. 29. marraskuuta 1987 Trowbridge) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Dyerin pelipaikka on oikea laitahyökkääjä. Hän on vain 167-senttisenä varsin nopea pelaaja.
Ura

Dyer on Southampton FC:n kasvatti. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2009 ja pelasi Englannin Mestaruussarjassa 56 ottelua. Hän oli Southampton-vuosiensa aikana myös kolmesti lainalla, vuonna 2005 Burnley FC:ssä, vuosina 2008–2009 Sheffield Unitedissa ja vuonna 2009 Swansea Cityssä. Dyerin pelattua hyvin Mestaruussarjan walesilaisjoukkue Swanseassa, päätti seura ostaa tämän omakseen vuonna 2009. Kaudella 2010–11 Swansea onnistui nousemaan historian ensimmäisenä walesilaisjoukkueena Valioliigaan. Dyer teki debyyttinsä Valioliigassa elokuussa 2011 ja teki saman vuoden syyskuussa ensimmäisen maalinsa Valioliigassa West Bromwich Albionia vastaan. Kaudella 2012–13 Dyer voitti Swansean kanssa Englannin liigacupin ja Dyer valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi, joten hänet palkittiin Alan Hardaker-palkinnolla. Kauden 2015–2016 hän oli lainalla Leicester Cityssä, jossa teki 12 ottelussa yhden maalin seuran voittaessa Valioliigan mestaruuden.
Dyer voisi edustaa maajoukkuetasolla sekä Englantia että Jamaikaa, josta hänen sukunsa on lähtöisin. Vielä Dyer ei ole pelannut kummankaan maan maajoukkueessa.
Käännös suomeksi
Kansainvälinen yleisurheiluliitto

| Kansainvälinen yleisurheiluliitto> World Athletics |
| --- | --- |

Laji:  yleisurheilu
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  WA
Perustettu:  18. heinäkuuta 1912
Päämaja:  6–8, quai Antoine-1er,
Sijainti:   Monaco
Presidentti:  Sebastian Coe
Jäsenyydet:   Kansainvälinen olympiakomitea 
Jäsenet:  214 jäsenliittoa
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansainvälinen yleisurheiluliitto eli WA (lyhenne sanoista World Athletics), vuoteen 2019 asti IAAF (vuoteen 2001 asti lyhenne sanoista International Amateur Athletics Federation ja vuosina 2001–2019 lyhenne sanoista International Association of Athletics Federations), on yleisurheilun kansainvälinen kattojärjestö. Liitto perustettiin Tukholman kesäolympialaisten 1912 yhteydessä, 17 kansallisen yleisurheiluliiton päätöksellä.
WA huolehtii ajanoton standardoimisesta, maailmanennätysten kirjaamisesta sekä suurten yleisurheilutapahtumien järjestämisestä.
WA:n järjestämiä tapahtumia

Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut
Yleisurheilun maailmancup
Timanttiliiga
IAAF:n yleisurheilufinaali
Kävelyn maailmancup
World Athletics Relays