stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kellari (vuoden 2009 elokuva)
Juoni

Joukko taideopiskelijoita vuokraa syrjäisellä maaseudulla sijaitsevan talon voidakseen keskittyä luovaan työskentelyyn kouluprojektiensa kanssa. Talossa alkaa kuitenkin tapahtua outoja asioita: ihan kuin jokin olisi odottanut heitä.
Pääosanäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mattias Ohlsson  | … |  Stefan    |
|  Sandra Thóradóttir  | … |  Jessica   |
|  Henrik Danielsson  | … |  Marcus   |
|  David Clausson  | … |  Jonas   |
|  David Weiss  | … |  Poliisi   |
Katri Pihlaja

| Katri Pihlaja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1893 Turku
Kuollut: 18. lokakuuta 1930 (37 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1917–1930
Merkittävät roolit:  Elina (Elinan surma) Regina (Regina von Emmeritz) Katherine (Rouva Suorasuu)
Katri Emilia Pihlaja (1. syyskuuta 1893 Turku – 18. lokakuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Elämä ja ura

Katri Pihlajan vanhemmat olivat leipurimestari Johan Henrik Lähteinen ja Emma Kristina Leppänen. Pihlaja valmistui ylioppilaaksi 1911 ja voimistelun opettajaksi 1916. Hän aloitti näyttelijänuransa Turun Työväen Teatterista keväällä 1917 ja oli kiinnitettynä Turun Suomalaiseen Teatteriin 1918–1923 ja edelleen Viipurin Näyttämöön 1923–1924, Oulun Työväen Teatteriin 1924–1926, Kotkan Näyttämöön 1926–1929 ja Kansan Näyttämöön vuodesta 1929 kuolemaansa syksyllä 1930.
"Lupaavaksi, sympaattiseksi ja henkeväksi" luonnehditun Pihlajan  näyttämötehtäviä olivat muiden muassa Regina näytelmässä Regina von Emmeritz, Elina tragediassa Elinan surma ja Miinan osa Maria Jotunin draamassa Miehen kylkiluu. Hänen roolejaan olivat niin ikään Portia klassikkonäytelmässä Venetsian kauppias ja Katherine Victorien Sardoun komediassa Rouva Suorasuu.
Katri Pihlajan aviopuoliso oli näyttelijä Rafael Pihlaja (1893–1951). Pariskunnalla oli poika, Matti Pihlaja (1923–1973) ja tytär Marja Salonen os. Pihlaja (1921–1994).
Lähteet ja viitteet

Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930
1 2  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 236 ja 237.
↑  Matti Pihlaja. Elonet.
Kaksi naista

| Kaksi naista> La ciociara |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vittorio De Sica
Käsikirjoittaja:  Cesare Zavattini
Perustuu:  Alberto Moravian romaaniin Kaksi naista
Tuottaja:  Carlo Ponti
Säveltäjä:  Armando Trovajoli
Kuvaaja:  Gábor Pogány
Leikkaaja:  Adriana Novelli
Tuotantosuunnittelija:  Gastone Medin
Lavastaja:  Elio Costanzi
Pääosat:   Sophia Loren  Jean-Paul Belmondo  Eleonora Brown  Carlo Ninchi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   Compagnia Cinematografica Champion  Cocinor  Les Films Marceau  Société Générale de Cinématographie 
Levittäjä:  Titanus Distribuzione
Ensi-ilta:   1960-12-2222. joulukuuta 1960  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia, saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksi naista (ital. La ciociara, suoraan käännettynä ”[Nainen] Ciociariasta”) on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut italialainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Vittorio De Sica. Elokuva kertoo naisesta, joka yrittää suojella teinitytärtään sodan kauheuksilta. Sen pääosia esittävät Sophia Loren, Jean-Paul Belmondo, Eleonora Brown ja Carlo Ninchi.
Sophia Loren voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscarin.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kaksi naista vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Heinäkuussa 1943 leskeksi jäänyt roomalainen kaupanpitäjä Cesira (Loren) ja hänen 12-vuotias uskonnollinen tyttärensä Rosetta (Brown) pakenevat sotaa Cesiran kotiseudulle Ciociariaan. Ennen lähtöä Cesira rakastelee hiilikauppias Giovannin kanssa, joka lupaa huolehtia Cesiran puodista tämän lähdettyä.
Ciociariassa sekä Cesira että tytär ihastuvat nuoreen älykköön Micheleen (Belmondo), joka kannattaa kommunisteja. Michele joutuu saksalaissotilaiden vangiksi, ja he pakottavat hänet oppaakseen vuoristoisessa maastossa. Kun liittoutuneet tulevat lopettamaan natsimiehityksen, Cesira ja Rosetta päättävät palata takaisin Roomaan. Majoittuessaan matkallaan tyhjään kirkkoon he joutuvat Ranskan armeijan marokkolaisosaston joukkoraiskaamaksi. Rosetta saa tapahtumasta pahoja traumoja ja muuttuu etäiseksi. Läheisessä kylässä Rosetta karkaa Cesiralta keskellä yötä. Cesira luulee Rosettan lähteneen etsimään Micheleä, mutta tyttö kertoo olleensa ulkona erään pojan kanssa, joka on antanut hänelle silkkisukat. Cesira suuttuu ja kertoo Rosettalle Michelen kuolleen. Kovapintaista aikuista esittänyt tyttö alkaa taas itkeä kuin lapsi. Äiti lohduttaa tytärtään, ja elokuva päättyy.
Aiheesta muualla

Kaksi naista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaksi naista Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Two Women
Käännös suomeksi
Kivijärven paloasema

Kivijärven paloasema sijaitsee Kivijärvellä osoitteessa Virastotie 5.
Keski-Suomen pelastuslaitoksen Kivijärven paloasema sijaitsee Kivijärvellä osoitteessa Virastotie 5.  Kivijärvellä toimii osa-aikainen palokunta, Kivijärven PVPK.
Aiheesta muualla

Keski-Suomen pelastuslaitos (verkkosivut)
Kivijärven kinttupolku

Kinttupolun varrella sijaitseva Kivijärvi.
Kivijärven kinttupolku on noin 25 kilometrin pituinen erämaavaellusreitti, josta osa kuuluu kansainväliseen eurovaellusreitti E 6:een. Reitti johtaa Oulujoen pohjoisrannalta Utajärven Sotkan kylästä Kivijärven kautta Kiiminkijoen etelärannalle Ouluun Ylikiimingin Ylivuoton kylään. Kinttupolku seurailee osin vanhoja kulkureittejä, osin metsäautoteitä.
Reitti johtaa halki Oulu- ja Kiiminkijokien välisen suo- ja kangasmaaston. Reitin vaikeakulkuisimpiin kohtiin on rakennettu pitkospuut, ja reitti on merkitty maastoon valkeilla maalauksilla sekä huipustaan valkeaksi maalatuilla reittipaaluilla.
Aiheesta muualla

YLE Areena: Oulu Radio: Tarinoita Kivijärven kinttupolun varrelta[vanhentunut linkki]
Kari-Pekka Kyrö

Kari-Pekka Kyrö (s. 30. joulukuuta 1963 Utsjoki) on suomalainen urheiluvalmentaja. Kyrö toimi Suomen hiihtomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1998–2001. Hänet muistetaan erityisesti Lahden MM-hiihtojen 2001 dopingskandaalista.
Ura

Kari-Pekka Kyrö oli junioritasolla Suomen parhaimmistoa maastohiihdossa. Aikuisten tasolla Kyrö oli lähellä maajoukkueeseen pääsyä, mutta suuri läpimurto jäi tekemättä. Hän hiihti vuoden 1987 SM-kisoissa 50 kilometrillä pronssille ja oli lähellä päästä Calgaryn olympialaisiin. Kyrö tavoitteli vielä edustuspaikkoja vuoden 1989 maailmanmestaruuskisoihin mutta sairastui kauden aikana ja kisat jäivät haaveeksi. Kyrön edustama seura oli Inarin Yritys, jonka joukkueessa hän sai viestihiihdon Suomen mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1987.
Kari-Pekka Kyrö valittiin Suomen maastohiihdon päävalmentajaksi kesällä 1998. Kyrö julisti, että Lahden vuoden 2001 hiihdon MM-kisoissa Suomi tulisi olemaan maailman parhaita hiihtomaita. Hyvin alkaneet kisat päättyivät dopingskandaaliin, kun kuusi suomalaishiihtäjää kärysi dopingin käytöstä. Skandaalin yhteydessä paljastui, että Kari-Pekka Kyrö oli toimittanut hiihtäjille Hemohesiä. Kyrö erotettiin tehtävästään ja Suomen hiihtoliitto langetti hänelle elinikäisen toimitsijakiellon, joka kuitenkin kumottiin syyskuussa 2016. Marraskuussa 2016 FIS:n hallituksen piti päättää kansainvälisen kiellon purkamisesta. Päätös kuitenkin siirrettiin toukokuulle 2017 "asiatulvan takia". Toukokuussa 2017 Kyrön kansainvälinen toimitsijakielto purettiin.
Dopingskandaalin seurauksena Kyrö sai paljon julkisuutta. Hän otti tuolloin suurimmat syyt niskoilleen. Mediassa Kyrö esiintyi kylmänrauhallisena ja itsevarmasti, mikä herätti ihmetystä, sillä hänen kollegansa olivat varsin hermostuneita. Kyrö oli omien sanojensa mukaan siihen aikaan Suomen vihatuin mies. Julkisuuden seurauksena hän sai liike-elämästä tarjouksia, joissa häntä pyydettiin kriisikonsultiksi neuvomaan, kuinka valehdellaan uskottavasti. Kyrön paha maine herätti myös kiinnostusta. Hän sai Lahden tapahtumien jälkeen naisilta tuhansia rakkausviestejä, joista osa oli luonteelta "pornahtavia".
Vuonna 2004 Vantaan käräjäoikeudessa Kyrö tuomittiin sakkoihin dopingaineiden salakuljetuksesta ja petoksen yrityksestä.
Kesällä 2008 Kyrö väitti, että Suomessa käytettiin 1990-luvun alusta vuoteen 2001 asti veridopingia ”sen kaikissa muodoissa”. Kyrön mukaan Hiihtoliitto oli yksi kiellettyjen aineiden hankkijoista.
Populaarikulttuurissa

Satiiriryhmä Itse valtiaat on tehnyt Luuserien olympialaiset -levylleen (2005) kappaleen Kari-Pekka Kyrö tule taloon. Kappaleessa lauletaan muun muassa seuraavasti: "Kari-Pekka Kyrö tule taloon, se vaikka nostaisikin haloon, sul on meille hyödyllistä näyttöä. Kari-Pekka Kyrö tule taloon, niin et enää joudu outoon valoon, täällä taidoillesi löytyy käyttöä. Lääkelaukkumiehelle löytyy aina potilaita. Paavosta on poissa puhti. Anna sille annos tuhti. Vaikka sitä hemohesiä. Kasvuhormonit jos toisit. Pekkarisen frendi oisit. Piilokorot tekee sille stressiä."
Yksityiselämä

Kyrö avioitui vaimonsa Maaritin kanssa vuonna 1991. Pariskunta erosi puoli vuotta Lahden dopingkohun jälkeen marraskuussa 2001. Heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kari-Pekka Kyrö puhuu suunsa puhtaaksi - HS.fi
Kyrön haastattelu
Ylen Elävä arkisto: Kari-Pekka Kyrö
Arkkipiispalla vieraana Kari Pekka Kyrö: Pohdintoja aikuisten hiekkalaatikon paitsioreunalta (kantti.net)[vanhentunut linkki]
Koivuhaka (Kokkola)

Koivuhaan kaupunginosaa, näkymä Oravankadulta.
Koivuhaka (ruots. Björkhagen) on kaupunginosa Kokkolassa. Alue on rakennettu pääosin 1970-luvulla; Koivuhaassa järjestettiin asuntomessut vuonna 1975. Kaupunginosa sijaitsee Kokkolan keskustasta noin 3 kilometriä länsilounaaseen, ja se edustaa ns. satelliittikaupunkimallia. Vuodenvaihteessa 2016–2017 Koivuhaassa oli 3 457 asukasta.
Koivuhaka on palveluiden osalta varsin omavarainen: kaupunginosan keskustasta löytyy kauppoja, terveyskeskus, kirjasto ja ala-aste. Asuinalueet levittäytyvät keskustan ympärille; alueella on kerros-, rivi- ja omakotitaloja. Asunnoista noin puolet on vuokra-asuntoja. Koivuhaka on asukasluvultaan suurin Kokkolan kaupunginosa, joka rakennettiin pääosin 1970-luvulla kaupunkiin muuttavan väestön asuntotarpeen vuoksi. Asukkaiden keski-ikä on 2000-luvulla ollut lähelle 50 vuotta, ja Koivuhaan asukkaista melko harva on ruotsinkielisiä. 
Koivuhaka sijaitsee aiemmalla ns. lahjoitusmaalla, jonka Ruotsin kuningas aiemmin perusti Kokkolan kaupunkia perustaessaan 1600-luvulla kaupungin ympärille vyöhykkeeksi, jolle ei saanut rakentaa. Sittemmin 1900-luvulla Koivuhaassa sijaitsi ykspihlajalaisten maatilojen laidunmaita, kunnes kaupunki 1960-luvulla pakkolunasti alueen itselleen.
Aivan ensimmäisinä vuosina 1970-luvulla Koivuhakaa rakennettaessa siellä asui noin 3 500 asukasta, mutta kaupunginosa kasvoi pian. Koivuhaan tontit ovat suuria verrattuna moniin muihin kaupunginosiin Kokkolassa, alue on vehreä ja maastoltaan tasainen, ja siellä pidettiin asuntomessut 1970-luvulla.
Suurin osa Koivuhaasta on omistusasuntoja, ja 2000-luvulla pääosa Koivuhaan vuokra-asuntokortteleista on myyty omistusasunnoiksi. Koivuhakaan on rakennettu uudet välimatkaa keskustaan lyhentävät autotie (Satamatien liityntätie) ja pyörätie vuonna 2007. Kaupunginosan palvelut ovat monipuoliset lähikirjastosta ja terveyskeskuksesta lähtien.
Koivuhaka tuli vuoden 2009 asuinaluekilpailussa toiseksi parhaaksi suomalaiseksi asuinalueeksi.
Aiheesta muualla

Tietoa Koivuhaasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Korean työväenpuolue

| 조선로동당 朝鮮勞動黨 Chosŏn Rodongdang Korean työväenpuolue |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1949
Johto:   Kim Jong-un 
Ideologia:  juche
Poliittinen kirjo:  äärivasemmisto
Toimisto:  Kim Il-sungin aukio, Pjongjang
Äänenkannattaja:  Rodong Sinmun
Nuorisojärjestö:  Kim Il Sungin sosialistinen nuorisojärjestö
Kotisivu:  www.rodong.rep.kp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korean työväenpuolue (kor. 조선로동당, Chosŏn Rodongdang) on Pohjois-Korean suurin puolue, joka oli ennen 2007 perustuslakimuutosta kommunistinen puolue. Se on perustettu 10. lokakuuta 1945 pääministeri Kim Il-sungin johdolla. Korean työväenpuolue syntyi Korean kommunistisen puolueen ja Uuden demokraattisen puolueen sekä eräiden uskonnollisten ryhmittymien kattojärjestöksi. Korean työväenpuolue johtaa lisäksi Demokraattista isänmaan yhdistämisen rintamaa, maassa toimivien poliittisten puolueiden ja kansalaisjärjestöjen kattojärjestöä.
Puolueen lipussa on vasara työläisten symbolina ja viikate talonpoikien symbolina (ks. sirppi ja vasara) sekä kirjoituspensseli älykköjen symbolina.
Puoluetta johti vuodesta 1945 Kim Il-sung aina kuolemaansa vuonna 1994 asti. Tämän jälkeen puolueen ylintä valtaa käytti keskuskomitea, kunnes vuonna 1997 puolue valitsi pääsihteerikseen Kim Jong-ilin. Kim Jong-ilin kuoltua puolueen keskuskomitean johtajaksi valittiin joulukuussa 2011 hänen poikansa Kim Jong-un. Korean työväenpuolueessa on useita miljoonia jäseniä, joiden valitsema edustajakokous nimittää useita kymmeniä jäseniä käsittävän keskuskomitean ja yhdeksänjäsenisen politbyroon.
Viimeksi Korean työväenpuolue on pitänyt kongressinsa tammikuussa 2021. Kongressissa maan korkein virka, joka oli ollut yhdeksän vuotta täyttämättä, täytettiin yllättäen ylentämällä Kim Jong-un Korean työväenpuolueen pääsihteeriksi. Lisäksi puolueen sääntöihin tehtiin muutos: ensimmäisen sihteerin virkaa, jota pääsihteeriksi noussut Kim Jong-un oli hoitanut, muutettiin siten, että viran haltija on jatkossa pääsihteerin varahenkilö.
Puolueen pää-äänenkannattaja on Rodong Sinmun (”Työläisten lehti”).
Korean työväenpuolueen päämaja Kim Il-sungin aukiolla, Pjongjangissa.
Kitapurjeen jännittäjälihas

Suulaen lihasten ruumiinavaus takaa päin. Nuoli osoittaa kitapurjeen jännittäjälihaksen paikan.
Kitapurjeen jännittäjälihas (lat. musculus tensor veli palatini) on leveä, ohut ja nauhamainen lihas ihmisen päässä, joka jännittää pehmeää suulakea eli kitapurjetta. Yhdessä lähellä olevan levator veli palatini -lihaksen kanssa kitapurjeen jännittäjälihas tekee pehmeästä suulaesta kireän horisontaalisen levyn, joka erottaa nenänielun suunielusta. Lihaksesta lähtee myös säikeitä korvatorveen, joiden tehtävänä on avata korvatorvea vetämällä sen seinämää.
Kitapurjeen jännittäjälihas lähtee kitaluun mediaalisen pterygoidlisäkkeen (lat. lamina medialis processus pterygoidei) pienestä kuopasta (lat. fossa scaphoidea ossis sphenoidalis) ja kiertää pterygoid hamuluksen ympäri ennen kiinnittymistään kitapurjeen aponeuroosiin (lat. aponeurosis palatina). Lihasta hermottaa alaleukahermosta lähtevä haara, toisin kuin kaikkia muita suulaen lihaksia jotka saavat hermotuksen vagushermon kautta.
Klaavolan museo

| Kotiseutumuseo Klaavola |
| --- | --- |

Tyyppi:  Kotiseutumuseo, museo 
Osoite:  Klaavolantie 3, 04300 Tuusula  
Sijainti:  Hyrylä 
Perustettu:  1983  
Kotisivut:  tuusula.fi/klaavola 
Koordinaatit:  60°24′07″N, 25°02′10″E
 fiKotiseutumuseo Klaavola 
Klaavolan talo on kulttuurihistoriallinen museo Tuusulassa. Se esittelee vauraan talonpoikaissukutilan arkea. Tila lahjoitettiin Tuusulan kunnalle 1900-luvulla. Huoneet on entistetty 1900-luvun alun malliin.
Aiheesta muualla

Klaavolan talo Tuusulan kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotiseutu

Kotiseutu voi tarkoittaa seuraavia:
kotiseutu, seutu jolta itse kukin on kotoisin tai jonka kokee kodikseen
Kotiseutu, vuosina 1909–1993 ilmestynyt suomalainen lehti, jota vuosina 1949–1993 julkaisi Suomen Kotiseutuliitto ja joka vuodesta 2013 ilmestyy vuosikirjana
Kotiseutu, saksalainen televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kotiseutu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kotiseutukuvauksia Lounais-Hämeestä

Kotiseutukuvauksia Lounais-Hämeestä on suomalainen kotiseutuaiheinen julkaisusarja. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistys julkaisi sarjaa yhteensä 46 osaa vuosina 1925–1973.  Forssan museo on julkaissut sarjan kaikki osat digitoituna verkkopalvelussaan.
Yhdistyksen toinen julkaisu on vuodesta 1924 ilmestynyt ja edelleen ilmestyvä Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja. Sen osista oli vuonna 2017 julkaistu verkossa vain muutamia vanhimpia.
Klabböle kraftverk

| Klabböle kraftverk |
| --- | --- |
 Klabböle kraftverk
Tyyppi:  vesivoimala
Tuotanto:  993 MWh (1909)
Sijainti:  Uumajan kunta, Ruotsi
Koordinaatit:  63°50′7.78″N, 20°7′0.26″E
Qvist & Gjersin tekemä piirustus turbiinista, jota käytettiin vesivoimalassa.
Klabböle kraftverk oli vesivoimala Uumajan kunnassa, Ruotsissa. Voimala otettiin käyttöön vuonna 1899 ja se syötti kaupungille sähköä vuoteen 1958 saakka, jolloin sen korvasi Stornorrforsin voimalaitos. Klabböle kraftverk on nykyään museo Uumajanjoen etelärannalla, Klabbölen kylässä, noin seitsemän kilometriä Uumajasta ylävirtaan.
Jo 1500-luvulta lähtien Klabböleforsenissa oli ollut vesimylly, jota käytettiin jauhojen jauhamiseen ja vesikäyttöiseen sahaan. Höyryvoimala sijaitsi Uumajan keskustassa, mutta vuonna 1892 se piti korvata ja Uumajan kaupunki osti kosken rakentaakseen vesivoimalan vuonna 1897. Arbogalainen insinööritoimisto Qvist & Gjers sai projektikseen rakentamisen. Qvist & Gjers suunnitteli ja rakensi voimalan, jossa oli kaksi, yhteensä 400 kW:n generaattoria, sekä tilaa kahdelle generaattorille.
Taloussyiden ja niin sanotun kungsådran (vanha laki torjua vesistön osia tukkimiselta) takia koko jokea ei padottu. Sen sijaan koskenniskaan rakennettiin saranavipu, joka loi kanavan voimalaitokselle. Voimala toimitti Uumajaan sähköä ensimmäisen kerran 6. joulukuuta 1899. Kuitenkin jo muutaman viikon jälkeen hyyde aiheutti ongelmia, ja siitä tuli toistuva ongelma. Syy oli se, että voimala sijoitettiin virran alempaan osaan, Norrforsin ja Klabbölen väliin, jossa vesi oli jäähtynyt pisteeseen, jossa siitä tuli alijäähtynyttä.
Voimala hyödynsi joen virtaamasta vain 10 kuutiometriä sekunnissa, kun keskimääräinen veden virtaama oli 430 kuutiometriä sekunnissa. Näin ollen, parantaakseen virran hyödyntymistä, vesivoimalaa laajennettiin vuonna 1904 kolmannella 200 kW:n generaattorilla. Myöhemmin Axel Rudolf Bergman rakensi uuden voimalan tiilistä ja betonista vanhemman vesivoimalan viereen. Uusi voimala valmistui 28. toukokuuta 1910 ja pienempi laajennus rakennettiin vuonna 1914. Samaan aikaan Uumajan kaupunki halusi, että valtion omistama Vattenfall aloittaa rakentamaan voimalaa Norrforsenille, ja Vattenfall suostui. Ensimmäisen maailmansodan aikaan ei kuitenkaan ollut varoja käytettävissä tähän projektiin ja siten Klabböleä laajennettiin vasta vuonna 1931. Vuonna 1958 valtion omistama Stornorrforsin voimalaitos otettiin käyttöön Norrforsenissa. Tämän myötä Klabbölen uudemmat laajennukset purettiin. Vanhemmat osat kuitenkin pidettiin ja nykyään ne toimivat voimalaitosmuseona, osana Umeå Energi centrumia.
Vuonna 1995 Klabböle kraftverk julistettiin Ruotsin kulttuuriperintörakennukseksi.
Kirjallisuutta

Ahnlund, Mats: Äldre industrier och industriminnen vid Umeälvens nedre del: [Older industries and industrial monuments in the lower part of the Ume river valley], s. 196–203.  Uumaja:  Inst. för konstvetenskap, Umeå univ., 1980.  (ruotsiksi)
Lantz, Gunnar: Kommunal kraft : hamnar, elektricitet och systembyggare i Umeå 1920-1960.  Uumaja:  Umeå universitet, Institutionen för geografi och ekonomisk historia, 2013.  Teoksen verkkoversio (PDF). (ruotsiksi)
Olofsson, Sven Ingemar & Eriksson, Karin: Umeå stads historia 1888-1972, s. 140-146.  Uumaja:  Umeå kommunfullmäktige, 1972.  (ruotsiksi)
Lasse Brunnström ja Bengt Spade: Elkraft och Kraftverk. Västerbotten: Västerbottens läns hembygdsförening, 1992, nro 3.  Uumaja:  Västerbottens läns hembygdsförening. (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Klabböle kraftverk
Käännös suomeksi
Karolína Plíšková

| Karolína Plíšková |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Tšekki
Tennispelaaja
Pituus:  186 cm
Paino:  72 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2009–
Palkintorahat:  26 111 050 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (17.7.2017)
Turnausvoittoja:  16
Voitot/tappiot:  641–372
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät (2019)
Ranskan avoimet:  välierät (2017)
Wimbledon:  loppuottelu (2021)
Yhdysvaltain avoimet:  loppuottelu (2016)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  11. (31.10.2016)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  184–146
Aiheesta muualla
www.karolina-pliskova.com
ITF
WTA
Karolína Plíšková (s. 21. maaliskuuta 1992 Louny) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla ykkösenä heinäkuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 11 lokakuussa 2016. Hän on voittanut urallaan 16 WTA-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä. Hänen kaksoissiskonsa Kristýna on myös tennispelaaja.
Junioriurallaan Plíšková voitti vuoden 2010 Australian avointen tyttöjen kaksinpelin. Juniorirankingissa hän oli parhaimmillaan seitsemäntenä.
Tennisura

Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Plíšková pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2012, häviten ensimmäisen ottelunsa. Myös Wimbledonissa 2012 hän hävisi ensimmäisellä kierroksella. Helmikuussa 2013 Plíšková saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä voitettuaan Kuala Lumpurin turnauksen. Grand Slam -turnauksessa Plíšková pääsi ensimmäistä kierrosta pidemmälle ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2013, jossa hän voitti Nadja Petrovan. Vuonna 2014 Plíšková voitti Linzin ja Soulin turnaukset. Yhdysvaltain avoimissa 2014 hän pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella Ana Ivanovićin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Casey Dellacqualle. Myös Australian avoimissa 2015 Plíšková eteni kolmannelle kierrokselle. Hän saavutti Prahassa turnausvoiton. Vuonna 2016 hän pääsi Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle ja Ranskan avoimissa hänen pelinsä päättyivät avauskierroksen tappioon. Kesäkuussa pelatussa Nottinghamin turnauksessa hän saavutti turnausvoiton. Wimbledonissa hän pääsi toiselle kierrokselle. Elokuussa Cincinnatissa Plíšková saavutti uransa kuudennen kaksinpelin turnausvoiton. Yhdysvaltain avoimissa Plíšková eteni loppuotteluun asti, jossa hävisi Angelique Kerberille.
Toisen kerran Plíšková pelasi Grand Slam -turnauksen loppuottelussa Wimbledonissa 2021. Hän hävisi loppuottelussa Australian Ashleigh Bartylle pistein 3–6, 7–6 (7–4), 3–6.
Yksityiselämä

Plíšková avioitui vuonna 2018 televisiojuontaja Michal Hrdličkan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karolína Plíšková Wikimedia Commonsissa
Karolína Plíškován kotisivut
Karolína Plíšková WTA:n sivuilla (englanniksi)
Karolína Plíšková WTA:n sivuilla (englanniksi)
Koivuharju

| Koivuharju |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Mainos-TV
Esitetty:  1976 – 1978
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  42
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Pauli Virtanen   Pertti Melasniemi
Käsikirjoittaja(t):  Toini Vuoristo
Lavastaja(t):  Aarre Koivisto
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Koivuharju on vuosina 1976–1978 Mainos-TV:llä esitetty suomalainen televisiosarja. Sarjan käsikirjoittaja oli Toini Vuoristo. Sarjassa seurattiin eteläsuomalaisen maalaistalon elämää ja Koivuharjun kestikievarin perustamista. Se peri TV1:n sarjan Naapurilähiö paikan lauantai-illoissa, ja Koivuharjun paikan otti vuorostaan myöhemmin sarja Rauhanranta 12, jonka käsikirjoittajana toimi myös Vuoristo.