Silvio Berlusconi
Syytettynä ja lainlaatijana

Berlusconia vastaan on nostettu ainakin kuuteen kertaan syytteet korruptiosta. Hän kielsi jokaiset syytökset. Yksi oikeudenkäynneistä keskeytettiin helmikuussa 2008, jotta Berlusconilla olisi mahdollisuus keskittyä vaalikampanjointiinsa. Vaalien jälkeen hänen hallituksensa hyväksyi täydellisen syytesuojan Italian neljälle korkeimmalle johtajalle, joihin myös Berlusconi kuului.
Lokakuussa 2009 Italian perustuslakituomioistuin päätti, että syytesuoja on perustuslain vastainen. Kriitikoiden mukaan laki oli laadittu vain Berlusconin suojelemiseksi korruptio-oikeudenkäynneiltä, kun taas oikeusministeriö katsoi sen takaavan työrauhan päättäjille. Vastaava syytesuoja hyväksyttiin myös Berlusconin edellisellä pääministerikaudella, mutta myös silloin Italian perustuslakituomioistuin kumosi sen perustuslain vastaisena. Berlusconin hallitus on myös esittänyt senaatille hyväksyttäväksi lakia jolla tuhannet viivästyneet oikeustapaukset jäädytetään vuodeksi, yksi näistä on tapaus, missä Berlusconia syytetään asianajajansa lahjomisesta antamaan väärän valan.
Berlusconin tukimiehiä on jäänyt kiinni mafiakytkennöistä. Mafiatutkija Letizia Paolin mukaan Berlusconin hallitus ajoi läpi useita lakeja, jotka suojelivat pääministerin omia etuja ja pelastivat hänet kesken olleissa oikeudenkäynneissä. Lakimuutokset ovat hyödyttäneet myös mafiaa hidastamalla rikostutkintaa ja vaikeuttamalla oikeudenkäyntejä. Toisaalta mafiakytkökset eivät ole Italiassa harvinaisia ja myös vasemmiston poliitikot ovat jääneet yhtä lailla kiinni mafiakytköksistä ja vesittäneet taistoa mafiaa vastaan.
Helmikuussa 2009 brittiläinen lakimies tuomittiin vankeuteen, koska hän oli ottanut vastaan lahjuksia Berlusconilta. Vastineeksi lakimies oli antanut väärän todistuksen kahdessa Berlusconia vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä. Berlusconi ei ollut syytettynä, koska hänellä pääministerinä oli syytesuoja.
Huhtikuussa 2011 alkoi oikeudenkäynti, jossa Berlusconia syytettiin virka-aseman väärinkäytöstä sekä seksin ostamisesta alaikäiseltä. Syyttäjien mukaan Berlusconi maksoi seksistä tuolloin 17-vuotiaalle Ruby-nimellä paremmin tunnetulle marokkolaisnaiselle Karima El Mahrougille. Berlusconi järjesti kyseisen naisen vapaaksi tämän ollessa kiinniotettuna varkaudesta epäiltynä. Syyttäjät epäilivät tämän olleen virka-aseman väärinkäyttöä. Berlusconi sanoi, että hän uskoi tekevänsä palveluksen Egyptin johtajalle Hosni Mubarakille, koska oli kuullut, että nainen oli tämän lapsenlapsi. Kesäkuussa 2013 Berlusconi tuomittiin jutussa seitsemäksi vuodeksi vankeuteen ja elinikäiseen kieltoon toimia julkisissa viroissa. Heinäkuussa 2014 valitustuomioistuin kumosi tuomion.
26. lokakuuta 2012 Berlusconi tuomittiin veronkierrosta neljäksi vuodeksi vankeuteen. Vain tunteja tuomion antamisen jälkeen rangaistusta lyhennettiin vuoteen vuoden 2006 armahduslain perusteella. Berlusconi tuomittiin lisäksi menettämään viideksi vuodeksi oikeutensa toimia julkisissa viroissa sekä maksamaan yhdessä muiden samassa jutussa syytettyjen kanssa 10 miljoonaa euroa veroviranomaisille. Elokuussa 2013 korkein oikeus vahvisti vankeustuomion. Tämä on Berlusconin ensimmäinen lainvoiman saanut tuomio. Ikänsä vuoksi Berlusconi kärsi rangaistuksen kotiarestissa. Tuomioistuin päätti 19.10.2013 määrätä Berlusconille kahden vuoden virkakiellon eli kiellon asettua ehdolle julkisiin tehtäviin Berlusconin anomuksesta tuomio muutettiin huhtikuussa 2014 vuoden mittaiseksi yhdyskuntapalveluksi. Berlusconi joutui työskentelemään kerran viikossa joko vanhainkodissa tai vammaisille tarkoitetussa laitoksessa. Lisäksi Berlusconin matkustamista rajoitettiin.
7. maaliskuuta 2013 Berlusconi tuomittiin vuodeksi vankeuteen, koska hänen omistamansa sanomalehti julkaisi poliisin salakuuntelunauhoja, jotka koskivat Berlusconin poliittista kilpakumppania. Tämäkään tuomio ei ole sitova ennen kuin kaksi vetoomustuomistuinta on hyväksynyt sen.
Lokakuussa 2013 Berlusconia vastaan nostettiin syyte lahjonnasta. Berlusconin epäiltiin lahjoneen senaattori Sergio De Gregorion liittymään  puolueeseensa vuoden 2006 parlamenttivaalien jälkeen. De Gregorio myönsi saaneensa lahjusrahat, kolme miljoonaa euroa, ja hänet tuomittiin 20 kuukaudeksi vankeuteen. Heinäkuussa 2015 Berlusconi tuomittiin tapauksesta kolmen vuoden vankeuteen. Berlusconi valitti tuomiosta, mikä merkitsi, että oikeusjuttu ehti vanheta ennen kuin tuomiosta tuli lainvoimainen, joten Berlusconi ei joutunut vankilaan.