stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Slovakian NUTS-aluejako
Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Slovakiassa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:
| Taso | Hallinnollinen yksikkö | # |
| --- | --- | --- |
| LAU 1 | Slovakian piirit (Okresy) | 79 |
| LAU 2 | Slovakian kunnat (Obce) | 2928 |
Käännös suomeksi
Signify

| Signify Porcupine Tree |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 1996
 Tuottaja(t): Steven Wilson
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 61.56
 Levy-yhtiö: Delerium Records
Porcupine Treen muut julkaisut
| The Sky Moves Sideways 1995 | Signify 1996 | Stupid Dream 1999 |
Signify on brittiyhtye Porcupine Treen neljäs albumi. Se on myös ensimmäinen, jossa yhtyeen keulakuva Steven Wilson oli kasannut kokonaisen bändin levyä tekemään, kun edellisillä levyillä hän oli soittanut kaiken musiikin itse lukuun ottamatta muutamaa vierailijamuusikkoa.[lähde? ]
Kappaleet

Bornlivedie – 1.41
Signify – 3.26
The Sleep of No Dreaming – 5.24
Pagan – 1.34
Waiting - Phase One – 4.24
Waiting - Phase Two – 6.15
Sever – 5.30
Idiot Prayer – 7.37
Every Home is Wired – 5.08
Intermediate Jesus – 7.29
"Light Mass Prayers" – 4.28
Dark Matter – 8.57
Kokoonpano

Steven Wilson - kitara, piano, urku, mellotron, putkikellot, soittorasiat, laulu
Richard Barbieri - syntetisaattori, Hammond-urut, piano
Colin Edwin - basso
Chris Maitland - rummut, koskettimet
Silmälakki

| Silmälakki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Rickenellaceae
Suku::  Rikelakit Rickenella
Laji::  swartzii
Kaksiosainen nimi
 Rickenella swartzii  (Fr.) Kuyper 
Katso myös
   Silmälakki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silmälakki, aiemmin silmänapalakki (Rickenella swartzii syn. Rickenella setipes) on kellomainen tai laakea navallinen tummanvioletti sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset tai harmaat. Sienen jalka on kellanvalkoinen. Sieni kasvaa kosteissa metsissä sekä soiden laitamilla ja puronvarsilla. Se on Suomessa yleinen.
Siljansforsin seisake

Siljansforsin seisake (lyh. Sis, ruots. Siljansfors hållplats) on lakkautettu rautatien seisake rataosalla Kristinehamn–Mora eli Inlandsbanan-radan eteläosalla.
Liikennepaikalla on lyhyt puinen seisakelaituri sekä seisakeopastin. Seisakkeen läheisyydessä on myös ratavartijan tupa.
Skate (pelisarja)

| Skate |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Black Box
Julkaisija:  Electronic Arts
Lajityyppi:  rullalautailu
Alusta:  Xbox 360, Wii, Playstation 3, iOS, Nintendo DS
Ensijulkaisu:  Skate (2007)
Viimeisin julkaisu:  Skate 3 (2010)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Skate on EA Black Boxin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema videopelisarja. Ensimmäinen Skate-peli julkaistiin 2007 Tony Hawk’s-pelisarjan kilpailuttamiseksi.
Pelit

Skate (2007)
Skate It (2008)
Skate 2 (2009)
Skate 3 (2010)
Skate 4 (TBA)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Primera Divisiónin kausi 2013–2014

| Primera Divisiónin kausi 2013–2014 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Ajankohta:  17. elokuuta 2013 – 18. toukokuuta 2014
Mestari:  Atlético Madrid
Pudonneet joukkueet:  Real Betis Osasuna Real Valladolid
Ottelut:  380
Maalit:  1045 (2,75 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Cristiano Ronaldo (31)
Suurin kotivoitto:  Barcelona 7–0 Levante (18. elokuuta 2013) Atlético Madrid 7–0 Getafe (23. marraskuuta 2013) Barcelona 7–0 Osasuna (16. maaliskuuta 2014)
Suurin vierasvoitto:  Real Betis 0–5 Real Madrid (19. tammikuuta 2014) Almería 0–5 Real Madrid (23. marraskuuta 2013) Málaga 0–5 Celta Vigo (27. lokakuuta 2013)
Alempi sarjataso:  Segunda División
  ← 2012–2013 :  2014–2015 → 
Primera Divisiónin kausi 2013–2014 oli Espanjan jalkapallon pääsarjan Primera Divisiónin 83. kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2013 ja päättyi 18. toukokuuta 2014. Barcelona lähti kauteen hallitseva mestarina. Kuten myös edellisinä vuosina Nike tarjoaa viralliset pelipallot otteluihin.
Joukkueet ja stadionit

Kauden 2012–2013 sarjasta putosivat Mallorca, Deportivo La Coruña ja Real Zaragoza. Kaudeksi 2013–2014 sarjaan nousivat Elche, Villarreal ja Almería.
Joukkueet ja stadionit > Paikkakunnat ja stadionit

Joukkueiden sijainnit kaudella 2013–2014.
| Joukkue | Kaupunki | Stadion | Kapasiteetti |
| --- | --- | --- | --- |
| Almería | Almería | Estadio del Mediterráneo | 22 000 |
| Athletic Bilbao | Bilbao | San Mamés | 53 332 |
| Atlético Madrid | Madrid | Vicente Calderón | 54 851 |
| Barcelona | Barcelona | Camp Nou | 99 354 |
| Betis | Sevilla | Benito Villamarín | 51 700 |
| Celta Vigo | Vigo | Balaídos | 31 800 |
| Elche | Elche | Martínez Valero | 36 017 |
| Espanyol | Barcelona | Cornellà-El Prat | 40 500 |
| Getafe | Getafe | Coliseum Alfonso Pérez | 17 700 |
| Granada | Granada | Nuevo Los Cármenes | 22 524 |
| Levante | Valencia | Ciutat de València | 25 534 |
| Málaga | Málaga | La Rosaleda | 30 044 |
| Osasuna | Pamplona | Estadio Reyno de Navarra | 19 553 |
| Rayo Vallecano | Madrid | Estadio de Vallecas | 15 489 |
| Real Madrid | Madrid | Santiago Bernabéu | 85 454 |
| Real Sociedad | San Sebastián | Anoeta | 32 076 |
| Sevilla | Sevilla | Ramón Sánchez Pizjuán | 45 500 |
| Valencia | Valencia | Mestalla | 55 000 |
| Valladolid | Valladolid | José Zorrilla | 26 512 |
| Villarreal | Vila-real | El Madrigal | 24 890 |
Joukkueet ja stadionit > Seurajohto ja päävalmentaja

| Joukkue | Puheenjohtaja | Valmentaja |
| --- | --- | --- |
| Almería |  Alfonso García |  Francisco |
| Athletic Bilbao |  Josu Urrutia |  Ernesto Valverde |
| Atlético Madrid |  Enrique Cerezo |  Diego Simeone |
| Barcelona |  Sandro Rosell |  Gerardo Martino |
| Betis |  Miguel Guillén |  Gabriel Calderón |
| Celta Vigo |  Carlos Mouriño |  Luis Enrique |
| Elche |  José Sepulcre |  Fran Escribá |
| Espanyol |  Ramon Condal |  Javier Aguirre |
| Getafe |  Ángel Torres |  Cosmin Contra |
| Granada |  Quique Pina |  Lucas Alcaraz |
| Levante |  Quico Catalán |  Joaquín Caparrós |
| Málaga |  Abdullah Al Thani |  Bernd Schuster |
| Osasuna |  Miguel Archanco |  Javi Gracia |
| Rayo Vallecano |  Raúl Martín Presa |  Paco Jémez |
| Real Madrid |  Florentino Pérez |  Carlo Ancelotti |
| Real Sociedad |  Jokin Aperribay |  Jagoba Arrasate |
| Sevilla |  José María del Nido |  Unai Emery |
| Valencia |  Amadeo Salvo |  Juan Antonio Pizzi |
| Valladolid |  Carlos Suárez |  Juan Ignacio Martínez |
| Villarreal |  Fernando Roig Alfonso |  Marcelino García Toral |
Joukkueet ja stadionit > Valmentajavaihdokset

| Joukkue | Erotettu valmentaja | Lähti | Uusi valmentaja | Tuli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Osasuna |  José Luis Mendilibar | 3. syyskuuta 2013 |  Javi Gracia | 4. syyskuuta 2013 |
| Betis |  Pepe Mel | 2. joulukuuta 2013 |  Juan Carlos Garrido | 2. joulukuuta 2013 |
| Valencia |  Miroslav Đukić | 16. joulukuuta 2013 |  Juan Antonio Pizzi | 26. joulukuuta 2013 |
| Betis |  Juan Carlos Garrido | 19. tammikuuta 2014 |  Gabriel Calderón | 19. tammikuuta 2014 |
| Getafe |  Luis García Plaza | 10. maaliskuuta 2014 |  Cosmin Contra | 10. maaliskuuta 2014 |
Sarjataulukko

Tilanne 12. toukokuuta 2014.
|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Atlético Madrid  | 38 | 28  | 6  | 4  | 77  | 26  | +51 | 90 |
| 2 | Barcelona  | 38 | 27  | 6  | 5  | 100  | 33  | +67 | 87 |
| 3 | Real Madrid  | 38 | 27  | 6  | 5  | 104  | 38  | +66 | 87 |
| 4 | Athletic Bilbao  | 38 | 20  | 10  | 8  | 66  | 39  | +27 | 70 |
| 5 | Sevilla  | 38 | 18  | 9  | 11  | 69  | 52  | +17 | 63 |
| 6 | Villarreal  | 38 | 17  | 8  | 13  | 60  | 44  | +16 | 59 |
| 7 | Real Sociedad  | 38 | 16  | 11  | 11  | 62  | 55  | +7 | 59 |
| 8 | Valencia  | 38 | 13  | 10  | 15  | 51  | 53  | -2 | 49 |
| 9 | Celta Vigo  | 38 | 14  | 7  | 17  | 49  | 54  | -5 | 49 |
| 10 | Levante  | 38 | 12  | 12  | 14  | 35  | 43  | -8 | 48 |
| 11 | Málaga  | 38 | 12  | 9  | 17  | 39  | 46  | -7 | 45 |
| 12 | Rayo Vallecano  | 38 | 13  | 4  | 21  | 46  | 80  | -34 | 43 |
| 13 | Getafe  | 38 | 11  | 9  | 18  | 35  | 54  | -19 | 42 |
| 14 | Espanyol  | 38 | 11  | 9  | 18  | 41  | 51  | -10 | 42 |
| 15 | Granada  | 38 | 12  | 5  | 21  | 32  | 56  | -24 | 41 |
| 16 | Elche  | 38 | 9  | 13  | 16  | 30  | 50  | -20 | 40 |
| 17 | Almería  | 38 | 11  | 7  | 20  | 43  | 71  | -28 | 40 |
| 18 | Osasuna  | 38 | 10  | 9  | 19  | 32  | 62  | -30 | 39 |
| 19 | Valladolid  | 38 | 7  | 15  | 16  | 38  | 60  | -22 | 36 |
| 20 | Betis  | 38 | 6  | 7  | 25  | 36  | 78  | -42 | 25 |
| --- | --- |
    : Joukkue pääsee Mestarien liigan 2014–2015 lohkovaiheeseen.
    : Joukkue pääsee Mestarien liigan 2014–2015 playoff-kierrokselle.
    : Joukkue pääsee Eurooppa-liigan 2014–2015 lohkovaiheeseen.
    : Joukkue pääsee Eurooppa-liigan 2014–2015 playoff-kierrokselle.
    : Joukkue pääsee Eurooppa-liigan 2014–2015 kolmannelle karsintakierrokselle.
    : Joukkue putoaa Segunda Divisióniin.
Tilastot > Pichichi-palkinto

Uutislehti Marca myöntää Pichichi-palkinnon pelaajalle, joka viimeistelee eniten maaleja kauden aikana.
| Sija | Pelaaja | Seura | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Cristiano Ronaldo | Real Madrid | 31 |
| 2 |  Lionel Messi | Barcelona | 28 |
| 3 |  Diego Costa | Atlético Madrid | 27 |
| 4 |  Alexis Sánchez | Barcelona | 19 |
| 5 |  Karim Benzema | Real Madrid | 17 |
| 6 |  Aritz Aduriz | Athletic Bilbao | 16 |
| 6 |  Carlos Vela | Real Sociedad | 16 |
| 6 |  Antoine Griezmann | Real Sociedad | 16 |
| 9 |  Gareth Bale | Real Madrid | 15 |
| 9 |  Javi Guerra | Valladolid | 15 |
| 9 |  Kévin Gameiro | Sevilla | 15 |
| 9 |  Pedro | Barcelona | 15 |
Tilastot > Zamora-palkinto

Urheilulehti Marca myöntää Zamora-palkinnon kauden parhaalle maalivahdille.
| Sija | Maalivahti | Seura | Maalit | Ottelut | Suhde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Thibaut Courtois | Atlético Madrid | 24 | 37 | 0.65 |
| 2 |  Gorka Iraizoz | Athletic Bilbao | 32 | 33 | 0.97 |
| 3 |  Diego López | Real Madrid | 36 | 36 | 1 |
| 4 |  Keylor Navas | Levante | 39 | 36 | 1.08 |
| 5 |  Sergio Asenjo | Villarreal | 41 | 35 | 1.17 |
Sergei Makarov (jääkiekkoilija, 1964)

| Sergei Makarov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1964 (ikä 60) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1980–2000
Seurat:  Krylja Sovetov Buran Voronež Kristall Elektrostal Torpedo Nižni Novgorod KHL Medveščak Zagreb Detroit Falcons Molot Perm EHC Trier Kiekko-Espoo Rauman Lukko Spartak Moskova HC Courmaosta Titan Klin
Sergei Makarov (s. 19. kesäkuuta 1964 Moskova, Neuvostoliitto) on uransa päättänyt venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän ei tiettävästi ole sukua samannimiselle entiselle NHL-pelaajalle.
Makarovin kasvattajaseura oli Neuvostoliiton pääsarjassa pelannut moskovalainen ilmavoimien joukkue Krylja Sovetov. Makarov pelasi seurassa vuosina 1980–1991 käyden kahteen otteeseen pelaamassa muutaman ottelun 2-sarjassa Buran Voronežin ja Kristall Elektrostalin joukkueissa. Kaudella 1991–1992 Makarov pelasi 13 ottelua Torpedo Nižni Novgorodin joukkueessa ja jokusen pelin 4. sarjatasolla Tverissä. Seuraavalle kaudelle Makarov siirtyi pelaamaan Kroatian KHL Medveščak Zagrebin riveihin ja sieltä kaudeksi 1993–1994 Yhdysvaltoihin CHL-liigan Detroit Falconsiin.
Yksi kausi Yhdysvalloissa sai riittää ja Makarov palasi hiljattain perustettuun Venäjän Superliigaan Molot Permin joukkueeseen. Siellä hän pelasi kauden aikana vain 13 ottelua ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Saksan 2.Bundesliigaan Trierin joukkueeseen. Siellä hän pelasi 20 ottelua hieman yli yhden pisteen ottelukeskiarvolla. Kaudelle 1996–1997 Makarov siirtyi pelaamaan Suomeen, Kiekko-Espoon joukkueeseen, josta siirtyi ennen siirtorajan umpeutumista Rauman Lukkoon. Suomen vierailu jäi yhden kauden mittaiseksi ja 43 ottelussa Makarov teki tehot 3+6 ja istui 34 jäähyminuuttia.
Seuraavalla kaudella Makarov pelasi jälleen Venäjän superliigassa 18 ottelua Moskovan Spartakin joukkueessa. Kauden aikana tilille kertyi myös seitsemän ottelua 2-liigassa Spartakin 2-joukkueessa ennen siirtoa Italiaan HC Courmaostan joukkueeseen. Kauden 1998–1999 Makarov oli pelaamatta ja päätti sitten uransa Venäjän 3. sarjatasolla Titan Klinin joukkueessa.
Muuta

KHL-joukkue Sibir Novosibirskissä pelaava Igor Makarov on Sergei Makarovin poika
Sipoon Betania-seurakunta

| Sipoon Betania-seurakunta |
| --- | --- |

 Betania-kirkko Nikkilässä (Sipoo, Suomi).
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko Finlands svenska pingstsamfund
Perustettu:  1921
Seurakunnan johtaja:  Gabriel Grönroos
Pääkirkko:  Betaniakirkko Iso Kylätie 34 Nikkilä, Sipoo
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sipoon Betania-seurakunta (ruots. Sibbo Betaniaförsamlingen) on Sipoossa toimiva alkujaan ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Seurakunta järjestää tilaisuutensa tulkattuna myös suomeksi ja englanniksi. Betania kuuluu suomenruotsaisten helluntaiseurakuntien FSP-verkostoon. Syyskuussa 2021 seurakunta allekirjoitti päätöksen, joka mahdollistaa jäsenyyden Suomen helluntaikirkko -yhteisössä.
Seurakunnan johtajana on toiminut vuodesta 2013 lähtien Gabriel Grönroos. Sipoon Betania-seurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers-partiojärjestö.
Historia

Seurakunnan juuret ovat vuonna 1887 Nikkilässä perustetussa Sipoon baptistiseurakunnassa. Baptistiseurakunnalla oli oma vuonna 1910 käyttöön vihitty rukoushuone. Ruotsalainen saarnaaja J. A. Lindqivst toimi aktiivisesti seurakunnassa vuodesta 1906 lähtien. Nouseva helluntaiherätys vaikutti Lindqvistiin voimakkaasti.
Baptistiseurakunta lakkasi vuonna 1920 olemasta, ja seurakunta organisoitui seuraavana vuonna uudelleen helluntaiseurakunnaksi nimeltä Betania. Kaikki baptisitiseurakunnan jäsenet liittyivät lopulta uuteen seurakuntaan. Alussa Betanialla oli 28 jäsentä ja Lindqvist toimi heidän johtajanaan.
Vuonna 1933 uusimaalaiset helluntaiseurakunnat aloittivat vuosittain kesäkonferenssin järjestämisen Nikkilässä. Konferenssi on tunnettu eri nimillä, kuten Nickbykonferesen, Nylandskonferensen ja viimeisimpänä Den kristna sommarfesten.
Seurakunnan uusi Betania-kirkko Nikkilän keskustassa vihittiin käyttöön vuonna 1997.
Seurakunnan johtajat

Vuosien varrella seurakunnassa ovat palvelleet muun muassa seuraavat johtajat:
1921–1927: Josef Alarik Lindqvist
1927–1930: Ernst A. Lernberg
1930–1931: Viktor Svarvar
1932–1937: Hilding Söderholm
1937–1940: Gustav Söderberg
1940–1944: vt. Edvin Nyqvist
1944–1947: Birger Back
1947–1950: vt. Anderas Ericson
1950–1953: Gerhard Gustafsson
1954–1956: Paul-Eric Taubert
1958–1963: Rafael Hjort
1964–1991: Kurt Allén
1991–1993: vt. Helge Holmberg
1993–2004: Kenneth Grönroos
2004–2012: Edward Holmberg
2013→ Gabriel Grönroos
Smith Streeter

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten roque | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten roque | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten roque | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten roque |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | yksilökilpailu |  |
Smith O. Streeter (1. heinäkuuta 1851 Kanada – 1931 Thawville, Illinois, Yhdysvallat) oli roquenpelaaja. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja sai siellä hopeaa.
Kanadalaissyntyisellä Streeterillä oli Yhdysvaltain kansalaisuus vuodesta 1865. Hän muutti vuonna 1884 Thawvillen kylään Illinoisiin, jossa hänellä oli suuri maatila. Hän lahjoitti myöhemmin maan, jolle Thawvillen kongregationalistikirkko rakennettiin.
Sodorin kilpa-ajot

| Sodorin kilpa-ajot> Thomas & Friends: Race for the Sodor Cup |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jason Groh  Campbell Bryer 
Käsikirjoittaja:  Peter Gaffney
Tuottaja:   Rick Suvalle  Suzie Gallo 
Säveltäjä:  Erica Procunier
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Mattel Television
Ensi-ilta:  2021
Kesto:  60 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sodorin kilpa-ajot (engl. Thomas & Friends: Race for the Sodor Cup) on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2021, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi: Täyttä höyryä eteenpäin. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Mattel Television.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aaron Barashi   | … |  Will Harrison-Wallace   |
|  Henri Charles   | … |  Dai Tabuchi   |
|  Sade Smith   | … |  Henry Harrison   |
|  Eva Mohamed   | … |  Holly Dixon   |
|  Chloe Raphael   | … |  Humberly Gonzalez   |
|  Thomas Santoro   | … |  Addison Holley   |
|  Evany Rosen   | … |  Jessica Carroll   |
|  Matt Coles   | … |  Jai Armstrong   |
|  Bruce Dow   | … |  Tom Dussek   |
Soe Tjen Marching

Soe Tjen Marching vuonna 2011.
Soe Tjen Marching (s. 23. huhtikuuta 1971 Surabaya) on indonesialainen säveltäjä. Hän asuu nykyään sekä Indonesiassa että Isossa-Britanniassa. Hän opiskeli alun perin viulunsoittoa ja sitten Slamet Abdul Sjukurin johdolla myös sävellystä. Hän täydensi sävellysopintojaan John Cousinin johdolla Canterburyn yliopistossa Uudessa-Seelannissa vuosina 1993–1994. Myöhemmin Marching opiskeli Monash-yliopistossa Australiassa, jossa hän sai filosofian tohtorin arvon Aasian tutkimuksessa ja naistutkimuksessa vuonna 2003.
Marchingin musiikkia on esitetty Indonesian lisäksi Saksassa, Japanissa ja Uudessa-Seelannissa. Hän on myös esiintynyt viulistina Surabayan sinfoniaorkesterin kanssa ja lisäksi julkaissut muun muassa esseitä, runoja ja novelleja. Marchingin sävellystuotanto koostuu pääasiassa kamarimusiikki- ja pianoteoksista.
Sävellyksiä

Bintang dan malam kahdelle pianolle (1990)
Dalu kolmelle viululle ja sellolle (1990)
Awang jousiorkesterille (1991)
The Web pianolle (1991)
The Christmas Eve pianolle (1992)
The Silence huilulle, viululle ja pianolle (1993)
El from My Diary pianolle (1994)
The Frogs (säveltäjän omiin sanoihin) neljälle äänelle (1995)
The Winter Waltz pianolle (1995)
The Bears' Company neljälle melodicalle (1996)
Kenang pianolle (1997)
The Chanting (säveltäjän omiin sanoihin) alttoäänelle (1999)
Karma (säveltäjän omiin sanoihin) kuudelle miesäänelle (1999)
Ter pianolle (2008)
Sergei Vohmjanin

| Mitalit> Maa:   Kazakstan.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kazakstan.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kazakstan.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Kazakstan> Poikien ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lahti 2002 | 25 m urheilupistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 25 m vakiopistooli, joukkue |  |
|  Pronssia | Lahti 2002 | 25 m urheilupistooli |  |
Sergei Vohmjanin (s. 4. lokakuuta 1982 Temirtau) on kazakstanilainen pistooliampuja.
Sergei Vohmjanin saavutti MM-kilpailuista Lahdesta 2002 joukkuemaailmanmestaruuden ja henkilökohtaisen pronssin 25 m urheulupistoolissa, sekä 25 m vakiopistoolissa joukkuehopeaa.
Sodor

Sodorin kartta jossa näkyy saaren rautatiet.
Sodor on kuvitteellinen saari pastori Wilbert Awdryn luomassa The Railway Series -kirjasarjassa, ja myöhemmin televisiosarjassa Tuomas Veturi. Saari sijaitsee Awdryn mukaan Irlanninmerellä.
Aiheesta muualla

Where is Sodor, home of Thomas the Tank Engine? BBC News. (englanniksi)
Shanghai-EP

| Shanghai Segmentia |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : seventh - segment studios
 Julkaistu: 18. lokakuuta 2019
 Tuottaja(t): Jere Luokkamäki Ville Hautaluoma
 Tyylilaji: pop metal rock
 Kesto: 25.09
{{{artistin}}} muut julkaisut
| {{{edellinen}}} {{{vuosie}}} | Shanghai {{{vuosit}}} | {{{seuraava}}} {{{vuosis}}} |
Shanghai on Segmentian ensimmäinen EP. Se julkaistiin 18.10.2019.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Jere Luokkamäki ja Segmentia.
iVORY tOWER – 3.58
No Resistance – 4.54
Silver Lining – 3.49
Shanghai – 3.51
Remedy – 4.05
Dance – 4.27
Yhtyeen kokoonpano

Laura Morgan – laulu
Arttu Vainiola – sähkökitara
Sami Lust – basso
Jere Luokkamäki – rummut, koskettimet
Yhtyeen kokoonpano > Tekninen henkilökunta

Kimmo Perämäki & Jere Luokkamäki – äänitys
Ville Hautaluoma – miksaus ja masterointi
Jenna Kansanoja – kansitaide
Jenna Kansanoja – yhtyeen valokuvaus
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Kaaoszine:
Metalliluola:
Aiheesta muualla

Desibeli.net.
Shanghai-EP Discogsissa. (englanniksi)
Sergei Makovski

Sergei Konstantínoviš Makovski
Sergei Konstantinovitš Makovski ven. Серге́й Константинович Маковский (1877–1962) oli venäläinen runoilija ja taidekriitikko. Hän järjesti nykytaiteen näyttelyitä.
Elämäkerta

Makovskin isä oli tunnettu taidemaalari Konstantin Makovski. Nuoremmasta Makovskista tuli venäläisen taiteen uudistumisen johtohahmo, ja hän järjesti nykytaiteen näyttelyitä ja kirjoitti aikakauslehtiin visuaalisen taiteen, arkkitehtuurin ja runouden suuntauksista. Vuosina 1909–1917 hän toimitti ja julkaisi Pietarissa taidelehti Apollonia. Hän kirjoitti myös ikonien merkityksestä ja perusti 1914 aiheeseen liittyvän aikakausijulkaisun.
Bolševikkien päästyä Venäjällä valtaan hän siirtyi maanpakoon mutta kirjoitti edelleen venäjäksi runoja ja taidetta käsitteleviä artikkeleita. Hän julkaisi 1955 venäjäksi muistelmat 'Aikalaisten muotokuvia'.
Aiheesta muualla

The Russian Poetry Scandal That Ended in a Due 17.3.2017
Elena Steinke: Der Briefwechsel zwischen Sergej Makovskij und seiner Schwester Elena Luksch-Makovskaja. 1914-1961. (e-text)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sergey Makovsky
Käännös suomeksi
Sen no Rikyū

Sen no Rikyū, Hasegawa Tōhakun maalaus.
Sen no Rikyū (jap. 千利休, 1522 Sakai – 21. maaliskuuta 1591 Kioto) oli japanilainen teemestari, jolla oli huomattava vaikutus teeseremonian kehitykseen. Hän kohotti teeseremonian taidemuodoksi ja palasi sille alun perin luonteenomaiseen äärimmäiseen yksinkertaisuuteen. Hänen työnsä vaikutti teetaiteen kaikkiin puoliin: astioihin, teehuonearkkitehtuuriin, teepuutarhoihin ja seremonian muotoon. Sen no Rikyūn vaikutuksesta wabi- ja sabi-ideaalit, tarkoituksellinen yksinkertaisuus sekä vanhan ja kuluneen arvostus, nousivat teetaiteen keskeisiksi aatteiksi.
Rikyū tunnetaan lukuisilla eri nimillä. Hänen isäntä oli varastonomistaja, nimeltään Tanaka Yōhei (jap. 田中与兵衛), ja äitinsä Tomomi Tayuki (jap. 宝心妙樹). Lapsena hänet tunnettiin nimellä Yoshiro.
Rikyūta pidetään, nimellä Sen Sōeki tai teenimellä Hōsensai, sansenken eli kolmen teeseremonian pääkoulukunnan perustajana. Koulukunnat ovat Urasenke, Omotesenke ja Mushanokōjisenke.
Elämäkerta > Nuoruus

Nuorena miehenä Rikyū opiskeli teetä Kitamuki Dōchinin ohjauksessa ja sai nimen Sōeki Nanshū-jin temppelin papilta Sakaissa. 19-vuotiaana hän aloitti teeseremonian opiskelut Takeno Jōōn oppilaana; Takeno liitetään myös wabi-estetiikan kehitykseen teeseremoniassa. Rikyū sai myös zen-opetusta Daitoku-jissä.