stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giovanni Battista Ceirano
Historiaa

Giovanni Battista oli nelihenkisen Ceiranon veljessarjan vanhin, muut veljet olivat ikäjärjestyksessä Giovanni, Matteo ja Ernesto. Vuonna 1886 hän perusti Torinon kaupunkiin polkupyöräliikkeen ja ryhtyi myöhemmin itsekin valmistamaan polkupyöriä, englantilaiselta kalskahtavalla nimellä "Welleyes". Tätä polkupyöräliikettä oli rahoittamassa mm. liikemies Emanuele di Bricherasio, jolla oli myöhemmin merkittävä rooli tulevan teollisuusyhtiö F.I.A.T.:n perustamisessa. Vakituinen vieras polkupyöräverstaalla oli tekniikasta kiinnostunut pikkupoika nimeltä Vincenzo Lancia. Hän imi täällä itseensä vaikutteita, joilla oli hänen tulevaisuutensa kannalta ratkaiseva merkitys.
Lokakuussa 1898 Giovanni Battista perusti polkupyöräverstaalla työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa Ceirano Giovanni Battista & C. -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus alkaa valmistaa insinööri Aristide Facciolin suunnittelemaa kevyttä kaksipaikkaista autoa, joka on varustettu Aristiden itsensä suunnittelemalla 3,5 hv:n, 663 cm3:n kaksisylinterisellä moottorilla ja kaksinopeuksisella vaihteistolla. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annetaan nimi "Welleyes" heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti. Heidän autolleen näyttäisi olevan odotettavissa kaupallista menestystä mutta heidän tuotantotilojensa rajallinen koko ei mahdollista laajamuotoisemman autojen valmistuksen aloittamista, joten he päättävät myydä autonsa patenttioikeudet torinolaiselle liikemieskonsortiolle, joka perustaa auton valmistamista varten "Fabbrica Italiana Automobili Torino" (F.I.A.T.) -nimisen yhtiön.
Kaupan yhteydessä, nyt Ceiranon oppipoikana työskennellyt Vincenzo Lancia, että Aristide Faccioli siirtyivät Fiatille ja myös Ceiranon veljekset saivat pestin uudesta yhtiöstä. Giovanni Battista aloitti toiminnan Fiatin myyntiedustajana. Neljä kuukautta kaupan jälkeen markkinoille tuli Fiatin ensimmäinen henkilöauto, Ceiranon veljesten Welleyes-patenttiin perustuva "FIAT 3½ HP".
Giovanni Battista ei ollut tyytyväinen pelkän myyntiedustajan toimeen ja vuonna 1901 hän perusti Matteon kanssa uuden autoja valmistavan yrityksen Fratelli Ceirano & C.. Vuoteen 1903 mennessä yhtiö oli kehittänyt yksisylinterisellä moottorilla varustetut "Ceirano 5 HP"- ja "Ceirano 6/8 HP" -mallit  sekä 4562 cm3:n nelisylinterisellä moottorilla varustetun "Ceirano 16 HP":n. Matteo jätti yhtiön vuonna 1903 ja perusti Ceirano Matteo & C. -nimisen yhtiön. Giovanni Battista jatkoi nuoremman veljensä, joka oli myös nimeltään Giovanni, yhtiön toimintaa ja vuonna 1904 sen nimeksi muutettiin G.G. Fratelli Ceirano & C..
Vuonna 1905 Giovanni Battista vetäytyi autojen valmistuksesta ja liiketoimista ja muutti viettämään yksityiselämää Bordigheran rannikkokaupunkiin. Giovanni Battista Ceirano kuoli Torinossa vuonna 1912.
CFESat

CFESat vuonna 2006.
Cibola Flight Experiment Satellite (CFESat) on Los Alamosin kansallisen laboratorion ja englantilaisen Surrey Satellite Technology -yrityksen kehittämä mikrosatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 9. maaliskuuta 2007 Atlas V -kantoraketin sivuhyötykuormana.
Sen ydin on uudelleen konfiguroitava tietokone. Kyseisen satelliitti seuraa radioliikennettä VHF ja UHF-taajuuksilla. Se mittaa ionosfääriä ja salamoiden signaalia. Prosessointi tehdään satelliitissa useiden FPGA-piirien avulla. Testattavien piirien pitäisi vähentää merkittävästi piirien säteilyherkkyyttä.
Satelliitti on osa Yhdysvaltain puolustusministeriön Space Test Program -ohjelmaa, johon kuuluu seitsemän satelliittia.
Aiheesta muualla

CFESat (Cibola Flight Experiment Satellite) eoPortal. Viitattu 23.8.2018.
CFESAT N2YO.com. Viitattu 23.8.2018.
Calle Halfvarsson
Aiheesta muualla

Calle Halfvarssonin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Carmelo Dominador Flores Morelos

Carmelo Dominador Flores Morelos (11. joulukuuta 1930 Sorsogon – 17. syyskuuta 2016) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. huhtikuuta 1954 ja nimitettiin Butuanin hiippakunnan johtoon 4. huhtikuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Teopisto Valderrama Alberto, jota avustivat Arnulfo S. Arcilla ja Charles Van den Ouwelant.
Morelos sai 8. joulukuuta 1994 nimityksen Zamboangan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. marraskuuta 2006.
Carmelo Ferraro

Carmelo Ferraro

Carmelo Ferraro (s. 12. syyskuuta 1932 Santa Croce Camerina) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Siracusan arkkihiippakuntaan Ettore Baranzini 3. heinäkuuta 1955. Hänet nimitettiin Pattin hiippakunnan johtoon 30. maaliskuuta 1978, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Angelo Rizzo ja Sebastiano Rosso. Ferraro asetettiin virkaansa 27. toukokuuta.
Ferraro sai 3. marraskuuta 1988 nimityksen Agrigenton piispaksi, ja hänet asetettiin virkaan 10. joulukuuta. Agrigento korotettiin 2. joulukuuta 2000 arkkihiippakunnaksi. Ferraro jatkoi toimintaansa sen johdossa arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 23. helmikuuta 2008.
Big Brother 2006

Big Brother 2006:n logo.
Big Brother 2006 oli Suomen Big Brotherin toinen tuotantokausi. Se esitettiin Subtv:llä. Kausi alkoi 28. elokuuta 2006 ja päättyi 1. joulukuuta, kestäen 96 päivää.
Yhteensä 18 asukasta kilpaili vuoden 2006 Big Brotherissa. Kaksitoista asukasta saapui taloon ensimmäisenä iltana. Heistä 11 valittiin valintaprosessiin kirjallisten hakemusten perusteella ja Sari, 12. asukas, valittiin yleisöäänestyksellä hakemuksen jälkeen taloon. Kuusi muuta hakemusten perusteella prosessiin valittua saapui taloon tuotantokauden aikana. Yksi näistä kuudesta asukkaasta oli Heidin korvaava kilpailija, Sorella, joka saapui taloon 21. iltana, Heidin häädön jälkeen. 36. kilpailupäivänä viisi uutta asukasta (Olli, Piritta, Jani, Mia, Jaakko) saapui taloon. Kaksi asukasta (Heidi ja Mika) poistettiin talosta.
Kilpailijat (ns. asukkaat) asuivat Espoon Kivenlahteen rakennetussa talossa, ja olivat eristyksissä ulkomaailmasta. Finaaliviikolla talossa oli jäljellä neljä asukasta, joista yleisö sai äänestää voittajan.
Suomen Big Brother 2006 voitti Sari Nygren. Hän sai 61,69 % annetuista voittoäänistä. Toiseksi sijoittui Kari Hautoniemi (24,27 %), kolmanneksi Kaarlo Nisso (11,54 %) ja neljänneksi Olli Paloheimo (2,5 %). Sari kuittasi itselleen 50 000 euron päävoiton ja Big Brotherin päiväkirjahuoneen tuolin.
Suora Big Brother Talk Show, jossa yksi asukas häädetään talosta, lähetettiin sunnuntaisin klo 21.00 SubTV:ltä. Sen juonsi Mari Kakko. Pääohjelma, joka sisältää edellisen päivän kohokohdat, pyöri maanantaista lauantaihin klo 22:00 SubTV:llä. Vappu Pimiän juontama Big Brother Extra näkyi arkipäivisin klo 19:00.
Hausmylly-yhtyeen jäsenenä ja mainosäänistä tunnettu Jari Karjalainen on Suomen Big Brotherin nauhoitettujen kuulutusten ja mainoksien ääni.
Tuotantokaudella 2006 Big Brotherin tunnuskappale oli Suburban Triben ”While the World Awaits”.
Big Brotherin tuotantokauden 2006 finaalilähetystä katsoi 476 000 katsojaa, mikä oli tuolloin Subtv:n kaikkien aikojen katsojaennätys ohittaen katsojaluvuissa edellisen tuotantokauden finaalin.
Asukkaat

Yhteensä 18 asukasta kilpaili vuoden 2006 Big Brotherissa. Kaksitoista asukasta saapui taloon ensimmäisenä iltana. Heistä 11 valittiin valintaprosessiin kirjallisten hakemusten perusteella ja Sari, 12. asukas, valittiin yleisöäänestyksellä hakemuksen jälkeen taloon. Kuusi muuta hakemusten perusteella prosessiin valittua saapui taloon tuotantokauden aikana. Yksi näistä kuudesta asukkaasta oli Heidin korvaava kilpailija, Sorella, joka saapui taloon 21. iltana, Sorellan häädön jälkeen. 36. kilpailupäivänä viisi uutta asukasta (Olli, Piritta, Jani, Mia, Jaakko) saapui taloon. Kaksi asukasta (Heidi ja Mika) poistettiin talosta.
| Asukkaan tiedot (nimi, ikä, asuinpaikka) | Saapui taloon | Poistui talosta | Poistumisen  syy |
| --- | --- | --- | --- |
| Sari Nygren (25), Kokkola   (katsojien valitsema kilpailija) | päivä 1 | päivä 96 | Voittaja   (61,69 % voittoäänistä) |
| Kari Hautoniemi (33), Turku | päivä 1 | päivä 96 | Toinen   (24,27 % voittoäänistä) |
| Kaarlo Nisso (22), Tampere   | päivä 1   (päivä 91) | (päivä 42)   päivä 96 | Kolmas   (11,54 % voittoäänistä) Häädettiin aikaisemmin,   mutta palasi viimeiseksi viikoksi taloon,  voitettuaan nettissä käydyn äänestyksen |
| Olli Paloheimo (22), Espoo | päivä 36 | päivä 96 | Neljäs   (2,50 % voittoäänistä) |
| Hanne Talola (27), Helsinki | päivä 1 | päivä 91 | häätö |
| Jani Raivio (27), Kouvola   | päivä 36 | päivä 84 | häätö |
| Mia Reijonen (31), Helsinki   | päivä 36 | päivä 77 | häätö |
| Mira Kansanniva (28), Helsinki | päivä 1 | päivä 70 | häätö |
| Jenni Kovanen (28), Tampere | päivä 1 | päivä 63 | häätö |
| Piritta Sorvali  (28), Helsinki   | päivä 36 | päivä 56 | häätö |
| Jaakko Salmi (24), Helsinki/Turku   | päivä 36 | päivä 49 | häätö |
| Sorella Johansson  (30), Espoo   | päivä 21 | päivä 35 | häätö |
| Mika Sivén (25), Helsinki | päivä 1 | päivä 30 | poliisin esitutkinta |
| Tatu Kosonen (31), Helsinki | päivä 1 | päivä 28 | häätö |
| Henri Petro (27), Tampere | päivä 1 | päivä 21 | häätö |
| Heidi Aspegren  (23), Helsinki | päivä 1 | päivä 16 | sopimusrikkomus |
| Ari Soidinmäki (29), Soini | päivä 1 | päivä 14 | häätö |
| Mirka Rikman (29), Helsinki | päivä 1 | päivä 7 | häätö |

Sarille yleisöäänestyksen hävinneet ehdokkaat
Krista Ahola (29), Helsinki
Niina (23), Helsinki
Viikkotehtävät

Joka viikko Big Brother-talon asukkaat saavat viikkotehtävän, jonka onnistumisesta lyövät vetoa viikoittaisella budjetillaan. Vedonlyöntiprosentin on oltava vähintään 25 prosenttia ja enintään 99 prosenttia viikkobudjetista.
| Viikko | Tehtävän nimi | Vedonlyönti- prosentti | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Dominojuna | 50% | Onnistui |
| 2 | Nuorallakävely | 60% | Epäonnistui |
| 3 | Kahden kerroksen väkeä | 35% | Epäonnistui |
| 4 | Eläinten hoito | 99% | Onnistui |
| 5 | Taikametsä | 50% | Onnistui |
| 6 | Silta | 99% | Onnistui |
| 7 | Etelän loma | 55% | Epäonnistui |
| 8 | Paketointi | 99% | Onnistui |
| 9 | Stuff my Škoda | 99% | Onnistui |
| 10 | Katapulttien taisto | 99% | Tehtävän voitti Miran divisioona   ja hävisi Karin divisioona |
| 11 | Ratkaiskaa BB-koodi | 99% | Onnistui |
| 12 | Palapeli | 99% | Onnistui |
| 13 | Viikko Rocktähtenä | 99% | Onnistui |
| 14 | Viikkotehtäväpotpuri | 99% | Onnistui |
Nimeämistaulukko > Poikkeukset nimeämisissä

Viikko 4: Sorella oli koskematon, koska hän oli tullut taloon edellisenä iltana.
Viikko 6: Nimeämisiä ei järjestetty. Kaarlo ja Sari määrättiin suoraan häätöäänestykseen rangaistuksena sääntörikkomuksesta.
Viikko 8: Piritta ja Hanne saivat kolme ylimääräistä nimeämispistettä rangaistuksena sääntörikkomuksesta.
Viikko 10: Mia sai palkinnoksi koskemattomuuden nimeämisissä voitettuaan tanssimaratoni-tehtävän.
Viikko 13: Häätöäänestyksen lisäksi ohjelman katsojat äänestivät takaisin BB-taloon Kaarlon. Muut ehdokkaat olivat Jenni ja Mira.
Viikko 14: Ei nimeämisiä eikä häätöäänestystä. Katsojat äänestivät suoraan Big Brotherin voittajan.
Aiheesta muualla

Big Brotherin 2. tuotantokauden kotisivut
Big Brother
| --- | --- |
Big Brother Suomi:  1 (2005) | 2 (2006) | 3 (2007) | 4 (2008) | 5 (2009) | 6 (2010) | 7 (2011)  | 8 (2012) | Julkkis Big Brother (2013) | 10 (2014) | 11 (2019) | 12 (2020) | Big Brother Vip (2021) | 14 (2021) | 15 (2022)
Eurooppa:  Albania | Belgia | Bulgaria | Kroatia | Tšekki | Tanska | Ranska | Saksa | Kreikka | Unkari | Italia | Hollanti | Norja | Puola | Portugali | Romania | Venäjä | Slovakia | Slovenia | Espanja | Ruotsi | Ruotsi ja Norja | Sveitsi | Iso-Britannia ja Irlanti | Ukraina | Entinen Jugoslavia
Afrikka:  Afrikka | Nigeria | Etelä-Afrikka
Amerikka:  Argentiina | Brasilia | Québec | Kolumbia | Ecuador | Meksiko | Pacific | USA
Australia ja Aasia:  Arabia | Australia | Intia | Indonesia | Israel | Filippiinit | Thaimaa
Cameron Twynham

Cameron Twynham
Cameron Twynham (s. 14. helmikuuta, 1996 Market Harborough, Leicestershire) on brittiläinen moottoriurheilija. Hän aloitti Karting-uransa vuonna 2009. Vuonna 2012 Twynham aloitti kilpa-uransa InterSteps Championship -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2013 Twynham siirtyi European F3 Open -sarjaan saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Twynham jatkoi samassa sarjassa joka vaihtoi nimensä Euroformula Open -sarjaksi. Hän saavutti kauden aikana yhden kolmossijan ja 53 pistettä. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2015 Twynham kilpailee Porsche Supercup -sarjassa.
Aiheesta muualla

Camerontwynham.com - kotisivu
H.E.A.T. II

| H> E.A.T II H.E.A.T |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. helmikuuta 2020
 Tyylilaji: AOR
 Kesto: 45.18
 Levy-yhtiö: Gain
H.E.A.T:n muut julkaisut
| Into the Great Unknown 2017 | H.E.A.T II 2020 | Force Majeure 2022 |
H.E.A.T II on ruotsalaisen rock-yhtyeen H.E.A.Tin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2020.
Kappaleet

Rock Your Body – 4.03
Dangerous Ground – 4.06
Come Clean – 3.43
Victory – 4.28
We Are Gods – 4.11
Adrenaline – 4.26
One By One – 3.46
Nothing To Say – 4.07
Heaven Must Have Won An Angel – 4.41
Under The Gun – 3.25
Rise – 4.16
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Kaaoszine: 6/10
Glen Powell

| Glen Powell |
| --- | --- |
 Glen Powell vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1988 (ikä 35) Austin, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Glen Thomas Powell Jr. (s. 21. lokakuuta 1988 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa television kauhukomediasarjassa Scream Queens (2015) ja toimintaelokuvassa Top Gun: Maverick (2022). Lisäksi hän on työskennellyt teatterinäyttelijänä.
Ura

Glen Powell varttui synnyinkaupungissaan Austinissa. Hänen vanhempansa ovat Glen Sr. ja Cyndy Powell ja hän on kolmilapsisen katraan keskimmäinen. Ennen muuttoaan Los Angelesiin Powell opiskeli media-alaa (radio, televisio, elokuvat) Texasin yliopistossa.
Powell on näytellyt teatterissa muun muassa musikaalissa The Sound of Music. Vuosina 1999–2003 hän kuului ryhmään Broadway Texas Players, minkä jälkeen hän alkoi saada televisio- ja elokuvarooleja.
Powellin varhaisia elokuvarooleja on pitkäsorminen poika Robert Rodriguezin seikkailukomediassa Spy Kids 3 – Peli on pelattu (2003). Sen jälkeen hän näytteli muun muassa elokuvissa Fast Food Nation (2006), The Hottest State (2006), The Great Debaters (2007). Vuonna 2022 hänellä oli Jake ”Hangman” Seresinin rooli  toimintaelokuvassa Top Gun: Maverick. Powell on näytellyt niin ikään televisiosarjoissa, kuten Into the West (2005), C.S.I. Miami (2009) ja Scream Queens (2015).
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Spy Kids 3 – Peli on pelattu (2003)
Wendellin stoori (2005)
Fast Food Nation (2006)
The Great Debaters (2007)
Yön ritarin paluu (2012)
Best Friends Forever (2013)
The Expendables 3 (2014)
Sex Ed (2014)
Misconduct (2016)
Everybody Wants Some!! (2016)
Hidden Figures – varjoon jääneet (2016) (roolina historiallinen henkilö John Glenn)
Sand Castle (2017)
Kirjallinen piiri perunankuoripaistoksen ystäville (2018)
Apollo 10 1⁄2: A Space Age Childhood (2022)
Top Gun: Maverick (2022)
Hit Man (2023)
Anyone But You (2023)
Twisters (2024)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Endurance (2003)
Jack & Bobby (2004)
Into the West (2005)
Ilman johtolankaa (2008)
C.S.I. Miami (2009)
Rizzoli & Isles (2011)
NCIS Rikostutkijat (2012)
Scream Queens (2015–2016)
Aiheesta muualla

Dujour: Absolute Powell
Gibraltarin jalkapallomaajoukkue

Gibraltarin jalkapallomaajoukkue edustaa Gibraltaria jalkapallokilpailuissa. Se toimii Gibraltarin jalkapalloliiton alaisuudessa. Gibraltar sai Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) jäsenyyden toukokuussa 2013 ja Kansainvälisen jalkapalloliiton (FIFA) jäsenyyden kolme vuotta myöhemmin. Gibraltar on noin 30 000 asukkaallaan pienin UEFAn jäsenistä. Gibraltarin päävalmentajana toimii uruguaylainen Julio César Ribas.
Gibraltarin kansainvälisen jalkapallon historia alkoi huhtikuussa 1923, kun se matkusti Espanjaan pelaamaan Sevillaa vastaan ystävyysottelua. Joukkueet pelasivat kaksi ottelua, joista Gibraltar hävisi molemmat. Gibraltarin joukkue pelasi vuonna 1949 2–2-tasapelin Real Madridia vastaan.
Ensimmäinen kilpailu johon joukkue osallistui, oli Island Games vuonna 1993. Gibraltar hävisi kaikki ottelunsa, tehden vain yhden maalin, ja jäi viimeiselle sijalle lohkossaan. Vuonna 1995 isännöimissään Island Gamesissa joukkue menestyi paremmin, vaikka se hävisikin ensimmäisen ottelunsa Grönlantia vastaan. Ensimmäisen voittonsa joukkue otti Mansaaria vastaan. Toisen voittonsa se otti Angleseyta vastaan, ja eteni lohkosta välieriin. Siellä Gibraltar voitti Jerseyn 1–0, ja pääsi loppuotteluun, jossa se hävisi samoin numeroin Mansaarille.
Vuoden 1997 Island Gamesissa Gibraltar voitti ja hävisi kaksi ottelua. Pudotuspelivaiheessa joukkue hävisi Shetlandille. Myös vuonna 1999 joukkue jäi ilman menestystä sijoituttuaan 11:nneksi. Vuonna 2001 joukkue pelasi hieman paremmin päästen pudotuspeleihin ja sijoittuen viidenneksi.
Vuonna 2003 Gibraltar saavutti suurinumeroisimman voittonsa koskaan kukistamalla Sarkin 19–0. Muut voittonsa joukkue saavutti ​​Grönlantia ja Orkneyta vastaan. Joukkueen loppusijoitus oli kuudes. Vuoden 2005 turnaukseen Gibraltar ei osallistunut.
Vuonna 2006 maajoukkue osallistui FIFI Wild Cupiin, jossa se sijoittui pronssille. Vuonna 2007 Gibraltar voitti Island Gamesissa kultaa ensimmäistä kertaa voitettuaan loppuottelussa Rodoksen 4–0.
Vuonna 2012 Gibraltar voitti ensimmäistä kertaa järjestetyn International Shield -turnauksen. Turnauksen loppuottelussa se voitti Jerseyn 2–1.
UEFAn ja FIFAn jäsenyyshakemus

Gibraltar on hakenut useasti UEFAn jäsenyyttä. Hakemukset hylättiin vuosina 1991 ja 1997. 8. joulukuuta 2006 UEFA nimesi Gibraltarin väliaikaiseksi jäsenekseen, koska urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS vaati sitä. Espanjan jalkapalloliitto vastusti jyrkästi Gibraltarin hyväksymistä jäseneksi. FIFA puolestaan totesi, että Gibraltar ei täytä FIFAn jäsenvaatimuksia. 26. tammikuuta 2007 Gibraltarin jäsenyys hylättiin UEFA:n äänestyksessä, kun se sai vain kolme kannatusääntä 52 äänestä. Espanja vastusti jäsenyyttä todeten vetäytyvänsä kaikista kilpailuista, joihin Gibraltar osallistuu mikäli se hyväksytään UEFAn jäseneksi.
Maaliskuussa 2012 UEFA keskusteli Gibraltarin jäsenyydestä, ja päätti antaa sille taloudellista ja kasvatuksellista tukea. Tuen saaminen jatkui vuoteen 2013, jolloin UEFAn jäsenjärjestöt hyväksyivät Gibraltarin jäseneksi äänestyksessään.
Ensimmäisen virallisen maaottelunsa Gibraltar pelasi 19. marraskuuta 2013 Slovakiaa vastaan. Portugalissa pelattu ottelu päättyi 0–0-tasapeliin.
Stadion

Gibraltarin kotikenttä on 5 000 katsojaa vetävä Victoria Stadium. Stadion ei kuitenkaan täytä UEFAn vaatimuksia, joten kotiottelunsa vuoden 2016 EM-kilpailuiden karsinnoissa Gibraltar pelasi Portugalin Faron Estádio Algarvella.
Gibraltarin jalkapalloliitto suunnitteli uuden 10 000 -paikkaisen stadionin rakentamista Europa Pointiin. Vuonna 2017 Gibraltarin jalkapalloliitto sopi UEFA:n kanssa ostavasa Victoria Stadiumin ja uudistavansa sen UEFA:n vaatimusten mukaiseksi. Gibraltar siirtyi takaisin omalle stadionilleen isännöimään karsintaotteluita maaliskuussa 2020. COVID-19-pandemia viivästytti muutostöitä, minkä vuoksi Gibraltar siirtyy uudelleen pelaamaan kotiottelunsa Portugalissa maaliskuusta 2023 alkaen. Gibraltar pelaa ottelunsa Portugalissa, kunnes heidän kotistadioninsa on valmis.
Arvokisat > MM-kisat

1930—2014: Ei osallistunut.
2018—2022: Ei selviytynyt karsinnoista.
Arvokisat > EM-kisat

1960—2012: Ei osallistunut.
2016—2020: Ei selviytynyt karsinnoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gibraltarin jalkapallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Gibraltarin jalkapallomaajoukkueen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Calle Johansson

| Calle Johansson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1967 Göteborg, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–2004
Seurat:  Frölunda HC (SEL) IF Björklöven (SEL) Buffalo Sabres Washington Capitals EHC Kloten (NLA) Toronto Maple Leafs
NHL-varaus:  14. varaus, 1985 Buffalo Sabres
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 1991 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1987 | jääkiekko |  |
| U18 EM-kilpailut  | U18 EM-kilpailut  | U18 EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ranska 1985 | jääkiekko |  |
Carl Christian (Calle) Johansson (s. 14. helmikuuta 1967 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen entinen NHL-puolustaja.
Buffalo Sabres varasi Johanssonin 1.kierroksella vuonna 1985 varaustilaisuuden 14. pelaajana. 17 kauden mittaisella NHL-urallaan Johansson pelasi 1110 ottelua joissa saalisti 119 maalia ja 416 syöttöä.
Ura

Ensimmäiset pääsarjatason ottelunsa Johansson pelasi Ruotsin Elitserienissä Frölundan joukkueessa kaudella 1983-84. Samana vuonna hän myös edusti Ruotsia alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa. Kahden Frölunda-kauden jälkeen Johansson siirtyi Björklöveniin pelaten siellä kaksi seuraavaa kautta. Jälkimmäinen kausi toi mukanaan Elitserienin mestaruuden. Molemmilla kausilla hän myös mahtui alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen.
Neljän Elitserien kauden jälkeen Johansson siirtyi NHL:n Buffalo Sabresin riveihin. Buffalossa Johansson pelasi yhden täyden kauden 1987-88 ja suurimman osan seuraavaakin kautta ennen kuin hänet treidattiin Washington Capitalsin joukkueeseen. Buffalo luopui kaupassa Johanssonin ohella kesän 1989 toisen kierroksen varausoikeudesta ja sai vastineeksi maalivahti Clint Malarchukin, puolustaja Grant Ledyardin sekä kesän 1991 kuudennen kierroksen varausvuoron. Johansson pelasi suurimman osan urastaan Washingtonin joukkueessa ja pääsi keväällä 1998 jopa Stanley Cup finaaleihin.
Välittömästi lopetettuaan pelaajauransa kevääseen 2003 Johansson toimi Washington Capitalsin Euroopan kykyjenetsijänä, mutta teki vielä keväällä 2004 lyhyen kahdeksan ottelun comebackin Toronto Maple Leafsin paidassa. Kaudella 2006-2007 Johansson toimi Frölunda Indiansin apulaisvalmentajana, mutta sai tehdä kesken kauden tilaa Benny Westblomille.
Ura > Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueiden ohella Johansson edusti Ruotsia vuoden 1991 Canada Cupissa, kevään 1991 ja 1992 MM-turnauksissa, vuoden 1996 World Cupissa sekä 1998 Olympiaturnauksessa. Yhteensä tilille kertyi 23 ottelua miesten arvoturnauksissa joissa syntyi tehot 3+8.
Elitserien-mestaruuden lisäksi Johanssonin palkintokaapissa on U18 EM-kisojen kultamitali vuodelta 1985, U20 MM-kisojen pronssimitali ja parhaan puolustajan palkinto vuodelta 1987 ja miesten MM-kulta vuosilta 1991 ja 1992.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tomas Sandström | Viking Awardin voittaja 1992 | Seuraaja: Mats Sundin |
Gudmund Restad

| Gudmund Restad> Norjan valtiovarainministeri |
| --- | --- |
 Bondevikin I hallitus 17. lokakuuta 1997 – 17. maaliskuuta 2000  
Edeltäjä:  Jens Stoltenberg
Seuraaja:  Karl Eirik Schjøtt-Pedersen
Suurkäräjäedustaja
 Møren ja Romsdalin vaalipiiri 1985–2001  
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1937 Skaun, Norja
Kuollut: 18. syyskuuta 2021 (83 vuotta)
Ammatti:  poliisi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Gudmund Restad (19. joulukuuta 1937 Skaun – 18. syyskuuta 2021) oli norjalainen Keskustapuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1985–2001 ja toimi Norjan valtiovarainministerinä 1997–2000. Hän oli koulutukseltaan poliisi.
Aiheesta muualla

Gudmund Restad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)