stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mory Kanté

| Mory Kanté |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1950
Kuollut: 22. toukokuuta 2020 (70 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1960-luvun lopulta
Tyylilajit:  maailmanmusiikki
Soittimet:  kora, laulu
Yhtyeet:  Rail Band, Les Milieus Branches
Aiheesta muualla
www.morykante.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mory Kanté (24. helmikuuta 1950 Kissidougou, Ranskan Guinea – 22. toukokuuta 2020 Conakry, Guinea) oli länsiafrikkalaissyntyinen mutta myöhemmin Ranskassa asunut koran soittaja ja laulaja.
Kanté syntyi vuonna 1950 grioottien eli perinteisten tarinankertoja-muusikoiden perheeseen Guinean maaseudulla. Hän muutti 15-vuotiaana Bamakoon, Maliin. 1970-luvulla hän toimi seitsemän vuoden ajan malilaisessa Rail Band -yhtyeessä. Vuonna 1977 Kanté muutti Malista Norsunluurannikolle, jossa hän perusti Les Milieus Branches -yhtyeen. Tässä vaiheessa Kanté alkoi sekoittaa musiikkiinsa vaikutteita soulista ja R&B:stä.
Vuodesta 1982 Kanté asui Pariisissa. Hänen ensimmäinen Ranskassa julkaisemansa albumi oli Mory Kanté a Paris (1984). Sen jälkeen Kanté julkaisi muun muassa house-vaikutteisen hittinsä ”Yèkè Yèkè”, josta saksalainen Hardfloor teki vuonna 1996 acid-vaikutteisen klubihitiksi nousseen remixin.
Kanté oli syntyperältään mandinka ja lauloi omalla kielellään. Hän esiintyi Suomessa April Jazzissa.
Diskografia > Albumit

Courougnegne (1981)
N’Diarabi (1982)
A Paris (1984)
10 Kola Nuts (1986)
Akwaba Beach (1987)
Touma (1990)
Nongo Village (1994)
Tatebola (1996)
Tamala – Le Voyageur (2001)
Best of (kokoelma, 2002)
Sabou (2004)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
N2000

N2000 on korkeusvertauskehys, joka on Euroopan korkeusvertausjärjestelmän  (EVRS) kansallinen realisaatio ja paikkatietotekniikassa korkeusjärjestelmä. N2000 perustuu Suomen kolmanteen valtakunnalliseen tarkkavaaitukseen.
N2000:n epookki on maankohoamisen osalta 2000.0. Sen lähtötaso on Normaal Amsterdams Peil (NAP). N2000:ssa käytetään normaalikorkeuksia ja se on nollavuoksijärjestelmässä. N2000-korkeudet poikkeavat EVRF2007-korkeuksista vähemmän kuin 1 cm.
Shkëlzen Gashi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. heinäkuuta 1988
Syntymäpaikka: Zürich, Sveitsi
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 182 cm
Paino: 75 kg
Seura
Seura:  FC Basel
Pelinumero: 11
Junioriseurat
1998–2007:  FC Zürich
1999–2000: →  Grasshoppers (laina)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 |  FC Zürich | 1 | (0) |
| 2008 | →  FC Schaffhausen (laina) | 16 | (3) |
| 2008–2009 | →  AC Bellinzona (laina) | 30 | (3) |
| 2010–2011 |  Neuchâtel Xamax | 13 | (1) |
| 2011 | →  FC Aarau (laina) | 15 | (5) |
| 2012 |  FC Aarau | 26 | (17) |
| 2012–2014 |  Grasshoppers | 60 | (24) |
| 2014– |  FC Basel | 22 | (18) |
Maajoukkue
| 2004–2005 |  Sveitsi U17 | 6 | (1) |
| 2005–2006 |  Sveitsi U19 | 5 | (2) |
| 2006–2009 |  Sveitsi U21 | 10 | (5) |
| 2013– |  Albania | 6 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. maaliskuuta 2015.
Shkëlzen Gashi (s. 15. heinäkuuta 1988 Zürich, Sveitsi) on albanialais-sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Sveitsin Raiffeisen Super Leaguessa pelaavaa FC Baselia. Vasenjalkainen Gashi on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän kuuluu Albanian jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Gashi aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan FC Zürichissä. Hän edusti seuraa vuodet 2006–2009, mutta otteluita Sveitsin pääsarjassa Raiffeisen Super Leaguessa kertyi vain yksi, elokuussa 2006 FC St. Gallenia vastaan. Kaudella 2006–2007 Gashi voitti Zürichin kanssa Sveitsin mestaruuden. Hän pelasi seuran paidassa myös kaksi ottelua UEFA-cupissa. Gashi kävi lainalla välillä myös FC Schaffhausenissa ja Sveitsin pääsarjan AC Bellinzonassa, jossa hän pelasi yhden UEFA-cupin ottelun.
Tammikuussa 2010 Gashi siirtyi Raiffeisen Super Leaguen Neuchâtel Xamaxiin. Hän edusti seuraa vajaan kahden vuoden ajan tehden 13 ottelussa vain yhden maalin. Tammikuussa 2011 hän siirtyi lainalle Sveitsin toiseksi korkeimman sarjatason FC Aarauhun, jossa hän pelasi joulukuuhun 2011 mennessä 15 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Tammikuussa 2012 Gashi siirtyi pysyvällä sopimuksella Aarauhun. Hän edusti seuraa puolen vuoden ajan tehden 26 pelaamassaan ottelussa 17 maalia. Heinäkuussa 2012 Gashi siirtyi takaisin pääsarjaan, Grasshoppersin riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa, eli kaudella 2012–2013, Gashi voitti seuran kanssa Sveitsin cupin, ja toisella kaudellaan seurassa hän voitti liigan maalikuninkuuden 19 osumallaan. Hänet valittiin tuon kauden jälkeen myös kauden parhaaksi pelaajaksi Sveitsin pääsarjassa.
Heinäkuussa 2014 Gashi siirtyi Sveitsin pääsarjan FC Baseliin. Debyytti seuran paidassa tapahtui heinäkuussa 2014 hänen vanhaa seuraansa FC Aarauta vastaan ja avausmaali syntyi seuraavassa ottelussa FC Luzernin verkkoon. Gashi on debytoinut myös Mestareiden liigassa, jossa hän osui heti avausottelussaan Ludogorets Razgradia vastaan. Hän on tehnyt liigassa huimat 18 maalia 22 otteluun ja johtaa maalipörssiä.
Maajoukkueura

Gashi on edustanut Sveitsiä alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkuetasolla ja pelannut myös nuorten EM-kilpailuissa. Hän valitsi kuitenkin aikuisten tasolla vanhempiensa kotimaan Albanian, ja debytoi Albanian jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2014 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. Avausmaali syntyi maaliskuussa 2014 EM-karsintaottelussa samaa joukkuetta vastaan.
Taustaa

Gashi on syntynyt Zürichissä, Sveitsissä albanialaisille vanhemmille. Hän päätti edustaa aikuisten maajoukkuetasolla vanhempiensa kotimaata synnyinmaansa sijaan.
Montescudo-Monte Colombo

| Montescudo-Monte Colombo |
| --- | --- |
 Montescudo
 vaakuna
 Montescudo-Monte Colombo
 Koordinaatit: 43°55′16″N, 12°33′12″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Emilia-Romagna
Maakunta:  Rimini
Perustettu:  1. tammikuuta 2016
Pinta-ala:  
 – Maa:  32,35  km²
Korkeus:  328 (min. 39 - maks. 474) m
Väkiluku (2014):  6 777 
 – Väestötiheys:  209  as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montescudo-Monte Colombo on kunta Pohjois-Italiassa Riminin maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kaksi kuntaa, Montescudo (3 451 asukasta) ja Monte Colombo (3 326), yhdistyivät muodostaen Montescudo-Monte Colombon kunnan.  Kunta sijaitsee Valconcan laaksossa. Se on maatalousvaltainen kunta, jonka kukkuloiden rinteillä on paljon pieniä viljelyksiä ja kyliä. Kunta on sijainnut historiallisesti strategisella paikalla Malatestan suvun hallinnoiman alueen ja Montefeltron välisellä rajaseudulla.
Sammallahdenmäki

| Sammallahdenmäki |
| --- | --- |
 Sammallahdenmäen röykkiötä, keskellä ”Huilun pitkä raunio”.
Sijainti
 Sammallahdenmäki
Koordinaatit:  61°7′10″N, 21°46′30″E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Rauma
Historia
Tyyppi:  röykkiöhauta-alue
Ajanjakso:  pronssi- ja metallikausi
Huippukausi:  1300 eaa. – 80 jaa.
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi, rautakausi
Aiheesta muualla
  Sammallahdenmäki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sammallahdenmäen pronssikautiset röykkiöhaudat ovat Satakunnassa Raumalla, entisen Lapin kunnan Kivikylässä sijaitseva muinaisjäännösalue, joka hyväksyttiin 1999 Unescon maailmanperintöluetteloon Suomen ensimmäisenä arkeologisena kohteena. Sammallahdenmäen röykkiöalue on Suomen ja Pohjoismaiden edustavin Skandinavian pronssikulttuurin kohde.
Sammallahdenmäellä sijaitsee 36 kivistä koottua hautaröykkiötä. Suurin osa röykkiöistä on isoja hiidenkiukaita tai matalia kehäröykkiöitä. Tunnetuimmat röykkiöt ovat kuitenkin laakea suuri nelikulmainen latomus, jota kutsutaan Kirkonlaattiaksi, sekä pitkä ja korkea vallimuodostelma Huilun pitkä raunio. Alueen vanhimmat haudat ovat pronssikaudelta 1300–1000 eaa. ja nuorin hauta rautakaudelta 170 eaa. – 82 jaa. Pronssikaudella alue oli selvästi erilainen kuin nykyään, sillä kallio oli vielä saaristoisen meren rannalla. Nykyään paikalla oleva ja lähes umpeen kasvanut Saarnijärvi oli tuolloin vielä merenlahti.
Sammallahdenmäkeä on tutkittu joitakin kertoja, ja ensimmäisen kerran se mainitaan vuodelta 1880 olevassa Kustaa Killisen teoksessa. Volter Högman inventoi alueen 1890-luvulla, jolloin hän avasi myös neljä röykkiötä. Nykyaikaisia tutkimuksia siellä on tehty 1990- ja 2000-luvuilla. Kaivauksista on löytynyt palanutta luuta ja sarjarannerenkaan katkelma. Viimeisten kaivausten yhteydessä Sammallahdenmäelle tehtiin myös hoitosuunnitelma, ja aluetta on tarkoitus pitää alkuperäisenä. Siellä käy vuosittain noin 6 500 – 8 500 vierailijaa, ja paikallinen perinneyhdistys järjestää kesäisin elämysopastuksia.
Röykkiöalue > Sijainti

Sammallahdenmäki on pitkänomainen kallioalue, joka sijaitsee Satakunnassa lähes umpeen kasvaneen Saarnijärven pohjois- ja koillispuolella.
Unto Salon mukaan Sammallahdenmäki kuuluu Rauman seudun kulttuuriprovinssiin, joka oli rannikon eteläisin provinssi. Sille oli varhaismetallikaudella tyypillistä rikkonainen ja korkeakallioinen saaristorannikko. Provinssin alueella on useita näköalahuipuille koottuja röykkiöitä.
Röykkiöalue > Luonnonympäristö

Sammallahdenmäen ympäristö oli maankohoamisen seurauksena pronssi- ja varhaismetallikaudella hyvin erilainen kuin nykyään. Vanhimmat röykkiöt ovat yli 40 metriä korkealla kalliolla, joka oli rakentamisaikaan jo mantereen puolella. Sen länsipuolella avautui kuitenkin merellinen saaristo. Meri oli tuolloin 21 metriä nykyistä korkeammalla, mutta maankohoamisen takia ranta on vetäytynyt huomattavasti kauemmaksi länteen. Hautapaikka todennäköisesti valittiinkin sen sijainnin ansiosta, sillä se oli aikaan puuton kallio, josta oli hyvät näköalat merelle ja josta aurinko näkyi joka suunnasta.
Saarnijärvi ulottui vielä 1900-luvun alussa aivan kallioiden juurelle, mutta 1950- ja 1960-lukujen kuivatuksen seurauksena järvi on vetäytynyt ja ruohottunut lähes umpeen. Järven ranta-alueella on pelto- sekä tulvavyöhyke, joka kevällä tulva-aikaan on veden peittämä.
Mäen kallioperä on rapakiveä, ja kalliopaljastumien ympärillä on kapeita moreenivyöhykkeitä. Saarnijärven ympärillä on ensin turve- ja liejumaat ja sitten savikkoalue.
Muinaisjäännösalue on kitumaata ja kallioita. Puustossa on lähinnä mäntyjä, mutta alueella kasvaa kitukasvuisia koivuja ja haapoja. Suomalaisittain luonto on varsin tavallista rapakivikallioiden luontoa, vaikkakin maailmanlaajuisesti ympäristö on harvinainen. Kallioilla sekä ympäröivässä kuivassa kangasmetsässä kasvaa kanervaa, mäntyjä, hieskoivuja, harmaapajuja, polkusaraa, ahosuolaheinää, ahdelauhaa, kalliohatikkaa, sianpuolukkaa, jouhivihvilää, kalliokieloa ja huomionarvoisesti palleroporonjäkälää. Kosteikkojen kasveja ovat suomuurain, suopursu ja tupasvilla.
Asuinalueet

Sammallahdenmäen läheltä on löytynyt rautakautisia asuinpaikkoja, mutta varhaisimpiin röykkiöihin liittyvää pronssikautista asuinaluetta ei tutkimuksissa ole vielä löytynyt. Asuinpaikat saattavat myös olla hävinneet nuorempien jäänteiden alle, jos asutus on pysynyt vuosituhansia samalla paikalla.
Sammallahdenmäen kaakkoispuolella tiedetään rautakautiset Kivikylän Huilun ja Tahtmaan asuinpaikat, ja varhaisemmatkin hautaajatkin lienevät eläneet Sammallahdenmäen läheisyydessä. Tahtmaa sijaitsee 900 metriä Sammallahdenmäen röykkiöistä itään ja 600 metriä Huilun talosta luoteeseen. Huilun asuinpaikka on puolestaan Huilun talosta 100 metriä luoteeseen.
Esine- ja luulöydöt

Vuoden 2002 tutkimuksissa kuudesta röykkiöstä löytyi palanutta luuta ja kahdesta röykkiöstä muuta esineistöä. Luumäärä oli kuitenkin pieni, joten kovin tarkkoja analyysejä niistä ei pystytty tekemään. Viidessä röykkiössä oli varmuudella ihmisen luuta, ja kaikissa tapauksissa jäännös oli todennäköisesti aikuisesta yksilöstä.
Röykkiön 31 paasiarkusta löytyi puolestaan sarjarannerenkaan katkelma, jonka lähin vastine on tiedossa Porin rajakalmistosta. Porin röykkiö on ajoitettu vanhempaan roomalaiskauteen ajalle 0–200 jaa. Rannerengastyyppiä pidetään balttilaisena.
Suojelu ja hoito

Sammallahdenmäen suojelu Suomessa perustuu muinaismuistolakiin, jonka perusteella kaikki kiinteät muinaisjäännökset ovat rauhoitettuja eikä niiden kaivaminen, peittäminen, muuttaminen, vahingoittaminen, poistaminen tai muu kajoaminen ole sallittua. Lainsäädännöllinen suojelu on myös yksi kriteeri maailmanperintöluetteloon pääsemiseksi. Muinaisjäännösalueen rajat määritteli vuonna 1993 Turun ja Porin läänin lääninhallitus. Suojelupäätökset ovat sittemmin siirtyneet Varsinais-Suomen ELY-keskukselle.
Vuonna 2015 hyväksytyn hoito- ja käyttösuunnitelman tavoitteena on säilyttää kohde ja sen lähiympäristö mahdollisimman alkuperäisenä, huolehtia nykytilaisen luonnon säilymisestä, välittää maailmanperintökohteen arvoja ja tietoja kävijöille sekä muille kiinnostuneille, säilyttää metsäomistuksen arvo sekä kehittää kävijähallintaa, kävijäpalveluita ja kouluille suunnattua toimintaa. Suunnitelmaa seuraa Sammallahdenmäen hoitokunta, joka kokoontuu tarpeen mukaan 1–2 kertaa vuodessa. Hoitokunnassa on edustus Museovirastolta, Satakunnan museolta, Rauman kaupungilta, Varsinais-Suomen ELY-keskukselta, Metsänhoitoyhdistys Lounametsältä, alueen maanomistajilta ja Perinneyhdistys Keritykseltä. Maanomistajat ovat mukana alueen käyttösuunnitelmissa, sillä koko muinaisjäännösalue suoja-alueineen on yksityisessä omistuksessa.
Osana Sammallahdenmäen hoitosuunnitelmaa alue on tarkoitus pitää avoimena puuvartisesta kasvillisuudesta ja näin myös säilyttää näkyvyys röykkiöltä toiselle. Suurimpien raunioiden päälle onkin kasvanut vuosikymmenten aikana mäntyjä, jotka saattavat tuhota myös hautoja. Juuristot voivat hajottaa rakenteita, ja neulaset synnyttävät kariketta, johon voi juurtua myös muuta kasvillisuutta.
Röykkiöiden päällä, niiden rakenteissa tai aivan niiden vieressä kasvavat puut kaadetaan ja vesovaa kasvillisuuta hoidetaan. Koska Sammallahdenmäki on myös suosittu näköalakohde, hoidon tavoitteena on myös ylläpitää alueen yleistä siisteyttä. Aluetta kiertävä polku-ura pidetään siksi avoinna, mutta vältetään sen leventämistä.
Icomos-asiantuntijajärjestö teki maailmanperintöprosessin aikana Sammallahdenmäestä kulttuurihistoriallisen arvion ja suositteli kohteen ottamista maailmanperintöluetteloon kahden kriteerin perusteella. Icomosin mukaan Sammallahdenmäki on erinomainen esimerkki Skandinavian pronssikautisesta yhteiskunnasta sekä alueen pronssikautisista hautauskäytännöistä. Sammallahdenmäen yhtenäisyys ja eheys antaa Icomosin mukaan hyvän pohjan myös tuleville tutkimuksille. Hautaröykkiöt ovatkin säilyneet melko koskemattomina ja alkuperäisinä, sillä graniitti rakennusmateriaalina ei rapaudu kovinkaan helposti ja alueen syrjäinen sijainti on suojannut sitä.
Matkailukohteena

Sammallahdenmäelle on vapaa pääsy, ja sinne on hyvät opasteet valtatieltä 12 ja 8 sekä tieltä 2070. Sammallahdenmäen alueella on kaksi infopistettä, jossa on esittelytaulut ja kohde-esitteitä. Mäellä kulkee noin 1,5 kilometriä pitkä opastettu polku, joka on merkitty maastoon Hannunvaakunallisin kyltein.
Alueen hoidolla ja kunnostuksella pyritään parantamaan sen opetus- ja nähtävyyskäyttöä sekä saavutettavuutta. Paikallisia kouluja pyritään samalla sitouttamaan maailmanperintökohteen hyödyntämiseen.
Sammallahdenmäen oppaiksi on koulutettu Rauman Lapissa toimivan Keritys-yhdistyksen jäseniä. Perinneyhdistys keskittyy paikallisen esihistorian elävöittämiseen. Yhdistys järjestää alueen eteläisellä parkkipaikalla niin sanottuja elämysopastuksia. Draamaopastusten lisäksi yhdistys järjestää myös tavallisia opastettuja kierroksia.
Sammallahdenmäellä käy vuosittain noin 6 500 – 8 500 vierailijaa. Kävijöiden määrää lasketaan kesäkaudella elektronisilla laskureilla, jotka sijaitsevat aluetta kiertävien polkujen alkupäässä. Vuonna 2012 tehdyn kävijätutkimuksen perusteella suomalaisista vierailijoista suurin osa on Raumalta tai yöpynyt lähiseudulla. Englanninkielellä kyselyyn vastanneille tärkeintä kohteessa oli oppiminen ja maailmanperintöön tutustuminen. Sammallahdenmäkeen tutustujien joukossa erikoisuutena ovatkin maailmanperintökohteiden kiertäjät.
Hiisitarinat

Paikalliset asukkaat tunsivat Sammallahdenmäen röykkiöt, hiidenkiukaat ja hiitteenvareet jo Kustaa Killisen kirjoittaessa niistä 1800-luvun lopulla. Hän kertoo hiisitarinaa, joka liittyi Kirkonlaattian rakentamiseen. Tarinan mukaan kristityillä ja hiisillä oli kirkon rakentamiskilpailu, jonka voittaja saisi jäädä paikalle asumaan, koska ryhmät eivät tulleet keskenään toimeen. Hiidet aloittivat rakentamisen Sammallahdenmäelle, mutta ihmiset olivat niin ovelia, että he pystyttivät vain kaksi pylvästä, asettivat kellon niiden väliin ja soittivat voittonsa merkiksi kelloa. Hiidet vihastuivat tästä niin, että ne jättivät rakentamisen kesken ja lähtivät alueelta.
Tarinalla selitetään Kirkonlaattian syntyä, sillä iso neliömäinen rakennelma piti olla jättiläisten eli hiisien tekemä ja sen koko viittasi kirkkoon. Kristillisessä perinteessä kulttuurivihamielisistä luonnonjättiläisistä on usein muovattu kristinuskon vastustajia. Myös Sammallahdenmäen hiidet heittivät suutuksissaan kiven Lapin kirkkoa päin. Kivi on edelleen nähtävissä isona siirtolohkareena.
Vaikka Kirkonlaattia ja hiidenkiukaat ovat olleet tunnettuja paikallisille, niitä ei ole kuitenkaan merkitty alueen karttoihin. Kansanrunouden tutkija Lauri Simonsuuri otti tarinan mukaan vuonna 1947 toimittamaan teokseensa Myytillisiä tarinoita.
Panoraamakuva Sammallahdenmäeltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sammallahdenmäki Wikimedia Commonsissa
Rauman kaupungin Sammallahdenmäki.fi-sivusto
Alueesta Visit Rauman sivuilla
Suomen maailmanperintökohteiden yhdistys : Sammallahdenmäki
Yle Areena: Sammallahdenmäki
Alueen mobiiliopas
Sammallahdenmäki Unescon maailmanperintökeskuksen sivuilla (englanniksi)
Kirkonlaattiana tunnettu neliskulmainen hautaröykkiö Sammallahdenmäellä.
Sammallahdenmäen ympäristöä
Sammallahdenmäeltä löydetty sarjarannerenkaan palanen.
Sammallahdenmäen opastetulla polulla oleva Hannunvaakunallinen kyltti.
Seta (1922)

| Seta / 勢多 |
| --- | --- |
 Seta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harima Shipbuilding Company
Kölinlasku:  29. huhtikuuta 1922
Laskettu vesille:  30. kesäkuuta 1922
Palveluskäyttöön:  6. lokakuuta 1923
Poistui palveluskäytöstä:  30. syyskuuta 1945
Loppuvaihe:  Kiinalle 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  338 t (normaali) 400 t (kuormattu)
Pituus:  56,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,2 m
Syväys:  1,0 m
Koneteho:  2 100 ihp
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  62
Aseistus
Aseistus:  2 × 8 cm/40 tykkiä 3-6 × konekivääriä
Seta (jap. 勢多) oli keisarillisen Japanin laivaston 1911 valmistunut Seta-luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1920 hankinnoissa Harima Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta ja valmistui 6. lokakuuta 1923.
Palvelus

Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta 1945 ja  luovutettiin 1945 Kiinalle.
Montes Taurus

Montes Taurus
Montes Taurus on rosoinen ja epäyhtenäinen vuoristoinen alue Kuussa. Nämä huiput sijaitsevat ylänköalueella Mare Serenitatista itään. Vuoriston läpimitta on 172 km. Jotkut vuoriston vuorista kohoavat kolmen kilometrin korkeuden. Johannes Hevelius nimesi Montes Tauruksen Etelä-Turkissa sijaitsevien Taurusvuorten mukaan.
Serkkupoika

| Serkkupoika> The Good Son |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joseph Ruben
Käsikirjoittaja:  Ian McEwan
Tuottaja:   Joseph Ruben  Mary Ann Page 
Säveltäjä:  Elmer Bernstein
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  George Bowers
Tuotantosuunnittelija:  Bill Groom
Pääosat:   Macaulay Culkin  Elijah Wood 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  24. syyskuuta 1993
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  17 miljoonaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Serkkupoika (engl. The Good Son) on Joseph Rubenin ohjaama psykologinen trilleri, joka sai ensi-iltansa 24. syyskuuta 1993. Elokuvassa pääosia näyttelevät Yksin kotona -elokuvista tunnettu Macaulay Culkin sekä Elijah Wood.
Juoni

Elokuva kertoo nuoresta Mark Evansista, joka äitinsä kuoleman jälkeen muuttaa serkkunsa Henryn luokse asumaan. Koko Henryn perhe pitää Henryä hyvin kilttinä poikana, mutta Mark alkaa epäillä tätä saadessaan tietää Henryn todellisen luonteen. Henryn aika kuluu vaarallisten kepposten tekemiseen ja tupakoimiseen. Henryn pikkuveli kuoli vuosia sitten kylpyammeeseen, mutta Mark alkaa epäillä, että Henry olisi hukuttanut veljensä. Mark saa tietää, että Henry yrittää tappaa pikkusiskonsa luisteluradalla tuuppaamalla hänet sulaan jäähän, mutta Henry epäonnistuu.  Henry pudottaa äitinsä kalliolta, mutta hän jää roikkumaan oksan varaan. Mark tulee paikalle ja estää Henryä pudottamasta äitinsä perään suurta kiveä. Henryn äiti kiipeää ylös ja estää Henryä pudottamasta Markia kalliolta. Sen sijaan Henry ja Mark päätyvät roikkumaan kalliota Henryn äidin varassa. Henry hokee äidilleen rakastavansa tätä, mutta äiti päästää otteensa Henrystä kaikkien hänen tekojen jälkeen. Mark pelastuu ja näkee, kuinka alla oleva vesi muuttuu punaiseksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elijah Wood  | … |  Mark Evans   |
|  Macaulay Culkin  | … |  Henry Evans   |
|  Wendy Crewson  | … |  Susan Evans   |
|  David Morse  | … |  Jack Evans   |
|  Daniel Hugh Kelly  | … |  Wallace Evans   |
|  Jacqueline Brookes  | … |  Alice Davenport   |
|  Quinn Kay Culkin  | … |  Connie Evans   |
|  Ashley Crow  | … |  Janice Evans   |
Aiheesta muualla

Elokuva Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Sinipunarusokas

| Sinipunarusokas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Entolomataceae
Suku::  Rusokkaat Entoloma
Laji::  euchroum
Kaksiosainen nimi
 Entoloma euchroum  (Pers.) Donk 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinipunarusokas (Entoloma euchroum) on kellomainen, violetti rusokaslaji. Sen heltat ovat violetinväriset. Sienen jalka on violetti tai harvoin ruskea kuten lakkikin. Se ei ole ruokasieni. Sinipunarusokas kasvaa kaatuneiden puiden rungoissa, kannoissa ynnä muissa sellaisissa lepän seuralaisena. Rusokas on harvinainen koko Suomessa.
Sinipunarusokas on arvioitu Suomessa vaarantuneeksi.
Mouríki (kunnallisyksikkö)

| Mouríki Μουρίκι |
| --- | --- |
 Mouríkin Empórion kylä.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Mouríki
 Koordinaatit: 40°29′N, 21°34′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Kozáni
Kunta:  Eordaía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  140305
Väkiluku (2011):  3 909
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KZ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mouríki (kreik. Μουρίκι; virallisesti Δημοτική Ενότητα Μουρικίου, Dimotikí Enótita Mourikíou) on yksi Eordaían kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 909 (vuonna 2011).
Mouríkin kunnallisyksikkö käsittää alueen Eordaían kunnan länsiosassa. Se on saanut nimensä alueen Mouríki-vuoresta. Kunnallisyksikön suurin asutus on Anarráchin kylä. Mouríki oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Eordaían kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Ptolemaḯdan, Vérmion ja Vlástin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Mouríkin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Anarráchi | Anarráchi | 926 |
| Árdassa | Árdassa | 874 |
| Árdassa | Kryóvrysi | 148 |
| Empório | Empório | 804 |
| Foúfas | Foúfas | 575 |
| Milochóri | Milochóri | 582 |
Yhteensä: 3 909
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mouríki Wikimedia Commonsissa