stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Võhmetu järv
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (vir. kareda veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi  (vir. alkalitroofne tai allikatoiteline, AL). Tällaisiin järviin on veteen liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.
Aiheesta muualla

Keskkonnaamet: Porkuni maastikukaitseala, 2015
Walter Rothschild

Walter Rothschild
Lionel Walter Rothschild (8. helmikuuta 1868 – 27. elokuuta 1937) 2. Rothschildin paroni, oli englantilainen pankkiiri ja eläintieteilijä. Walter Rothschild vaikutti Israelin valtion perustamiseen.
Eläintiede

Rotschild kiinnostui eläimistä ja niiden keräilystä jo lapsena. Hän opiskeli eläintiedettä Magdalene Collegessa Cambridgessä ja sai 21-vuotiaana vanhemmiltaan lahjaksi oman eläinmuseon. Lähelle Rotschildin maaseutukotia Tring Parkiin Hertfordshireen perustettu museo Walter Rothschild Zoological Museum, nykyiseltä nimeltään Natural History Museum at Tring, avattiin yleisölle 1892 ja siitä tuli yksi maailman suurimmista yksityisistä eläinkokoelmista. Tringin museo on nykyään osa British Museumia.
Vuosina 1889–1908 Rothschild työskenteli Lontoossa Rothschildin suvun pankkiyrityksessä NM Rothschild and Sons.
Tutustuminen Natural History Museumin eläintieteen laitoksen johtajaan Albert C. L. G. Güntheriin sai Rothschildin kiinnostumaan eläintieteestä, erityisesti lintujen ja perhosten taksonomiasta. Hän suoritti lukuisia tutkimusmatkoja eri puolille maailmaa sekä rahoittajan että tutkijan ominaisuudessa ja keräsi ja luetteloi suuren joukon lajeja. Hän kirjoitti runsaasti tieteellisiä artikkeleita. Rothschild nimesi useita uusia lintulajeja, kuten havaijinalbatrossin. Hänen määrittelemänsä kirahvin alalaji rothschildinkirahvi on nimetty hänen mukaansa.
Rothschildin mailla laidunsi useita eksoottisia eläimiä kuten kenguruita ja rattaita vetäviä seeproja.
Rothschild joutui myymään suuren osan valtavasta lintukokoelmastansa American Museum of Natural History -museolle 1932. Myynnin syynä oli tuntemattomaksi jääneen naisen kiristys.  Vuonna 1936 hän lahjoitti loput kokoelmasta British Museumille.
Politiikka ja aateluus

Poliittiselta kannaltaan Rothschild oli liberaali ja toimi Aylesburyn parlamenttiedustajana 1899–1910. Hän peri aatelisarvon isältään Nathan Mayer Rothschildilta 1915. Koska hänellä itsellään ei ollut lapsia avioliitosta, aatelisarvon peri hänen nuoremman veljensä Charles Rothschildin poika Nathanael Mayer Victor Rothschild.
Rothschild oli aktiivinen sionisti ja ajoi pontevasti Palestiinaan perustettavaa juutalaisvaltiota ja oli mukana Balfourin julistuksen kirjoittamisessa.
Aiheesta muualla

Upporikas Walter Rothschild keräsi maailman suurimman täytettyjen eläinten kokoelman – mutta menetti sen, ja omaisuutensa Yle, 2021
Black Tower

Black Tower on saksalainen viinimerkki, joka on ollut Saksan menestynein viinimerkki viimeisen 40 vuoden ajan. Black Towerin viinejä myydään maailmanlaajuisesti yli 50 maassa. Merkki erottautui muista viineistä nimensä mukaisesti pikimustan pullonsa ansiosta. Myöhemmin design uudistettiin, ja pullojen värit heijastelevat sisällä olevan viinin väriä.
Merkin historiaa

Merkki perustettiin vuonna 1967, ja ensimmäiset viinit myytiin mustissa keraamisissa pulloissa. Jo seuraavana vuonna viiniä vietiin Britanniaan ja Yhdysvaltoihin. Vuonna 1970 tuotanto oli jo 240 000 pulloa vuodessa, ja samana vuonna keraamiset pullot korvattiin mustilla lasipulloilla. Vuonna 1982 tuotanto oli noussut 13,4 miljoonaan pulloon vuodessa. 2000-luvulla Black Towerista tuli myydyin saksalainen viini Kanadassa, Englannissa, Brasiliassa ja Perussa. Vuonna 2008 merkistä tuli myydyin saksalainen merkki maailmanlaajuisesti, kun myynti saavutti 12 miljoonaa pulloa. Vuonna 2010 merkki uudelleensuunniteltiin ja lanseerattiin uusi slogan: ”Black Tower. Easy ends the day”.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Black Tar Prophecies Vol 5 / Palmu

| Black Tar Prophecies Vol 5 / Palmu Grails / Pharaoh Overlord |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012 (Grails) / Headline Studio, Tampere 2012 (Pharaoh Overlord)
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2012
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: post rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 41.41
 Levy-yhtiö: Kemado Records
Muut kannet
   Kääntöpuolen kansikuva.
Pharaoh Overlordin muut julkaisut
| Lunar Jetman 2012 | Black Tar Prophecies Vol 5 / Palmu 2012 | Överhörn 2014 |
Black Tar Prophecies Vol 5 / Palmu on vuonna 2014 ilmestynyt amerikkalaisen Grailsin ja Pharaoh Overlordin split-albumi. Black Tar Prophecies Vol 5 on viides osa Grailsin varsinaisten albumiensa välillä julkaisemasta sarjasta. Se on mukana myös vuonna 2013 ilmestyneellä Black Tar Prophecies Vols. 4, 5 & 6 -kokoelmalla. Pharaoh Overlordin Palmu käsittää kaksi uutta kappaletta, jotka on äänitetty Jani Viitasen studiolla Tampereella.
Kappaleet

Chariots – 4.44
Wake Up Drill II – 4.01
Pale Purple Blues – 4.31
Ice Station Zebra – 4.36
Suntio – 11.15
Palmu – 12.34
Muusikot

Alex Hall – kitara
Zak Riles – kitara
Bill Slater – basso, kosketisoittimet
Emil Amos – rummut
Julius Jääskeläinen – kitara
Pekka Jääskeläinen – kitara
Janne Westerlund – kitara
Jussi Lehtisalo – basso
Tomi Leppänen – rummut
Brian Ortega

| Brian Ortega |
| --- | --- |
 Ortega 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1991 (ikä 33) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Meksiko
Vapaaottelija
Lempinimi:  T-City
Aktiivisena:  2010–
Pituus:  175 cm
Paino:  66 kg
Painoluokka:  höyhensarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  brasilialainen jujutsu, nyrkkeily
Seura:  Black Belt Surfing Black House MMA Gracie University HQ (2004–) Huntington Beach Ultimate Training Center (2019–)
Tilastot
Ottelut:  18
Voitot:  15
– tyrmäyksellä:  3
– luovutuksella:  7
– päätöksellä:  5
Tappiot:  2
– tyrmäyksellä:  1
– päätöksellä:  1
Ei tuomiota/mitätöity:  1
Brian Martin Ortega (s. 21. helmikuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalais-meksikolainen höyhensarjan vapaaottelija. Hän on otellut kahdesti UFC:n höyhensarjan mestaruudesta. Ensin Max Hollowayta vastaan, jolle hän hävisi teknisellä tyrmäyksellä ja toisella kertaa Alexander Volkanovskille tuomariäänin. Ortega on entinen RFA:n höyhensarjan mestari.
Saavutukset

höyhensarjan mestaruus (kerran)
Illan kamppailu (viidesti, vs. Thiago Tavares, Renato Moicano, Cub Swanson, Max Holloway ja Alexander Volkanovski)
Illan suoritus (kahdesti, vs. Cub Swanson, Frankie Edgar)
CT Pará (1908)

| contratorpedeiro Pará |
| --- | --- |
 CT Pará

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  1908
Laskettu vesille:  11. heinäkuuta 1908
Palveluskäyttöön:  31. joulukuuta 1909
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu alusluettelosta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  560 t (standardi) 640 t (kuormattu)
Pituus:  73,15 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,08 m
Syväys:  2,42 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  104
Aseistus
Aseistus:  2 × 4" tykkiä 4 × 3" tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
CT Pará (runkonumero CT-2) oli Brasilian laivaston Pará-luokan hävittäjä (port. contratorpedeiro, torpedovenehävittäjä).
Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersin telakalta Scotstounista, missä köli laskettiin 1908 telakkanumerolla 1260. Se laskettiin vesille 11. heinäkuuta 1908 ja valmistui 31. joulukuuta 1909.
Palvelus

Alus poistettiin 1936 alusluettelosta.
CT Piauhy (1908)

| CT Piauhy |
| --- | --- |
 CT Piauhy

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  1908
Laskettu vesille:  11. heinäkuuta 1908
Palveluskäyttöön:  31. joulukuuta 1909
Loppuvaihe:  poistettu alusluettelosta 28. heinäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  560 t (standardi) 640 t (kuormattu)
Pituus:  73,15 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,08 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  104
Aseistus
Aseistus:  2 × 4" tykkiä 4 × 3" tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
CT Piauhy (runkonumero CT-3) oli Brasilian laivaston Pará-luokan hävittäjä (port. contratorpedeiro, torpedovenehävittäjä).
Valmistus

Alus tilattiin Yarrows Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin 1908. Alus laskettiin vesille 11. heinäkuuta 1908 ja otettiin palvelukseen 31. joulukuuta 1909.
Palvelus

Brasilian liityttyä 24. lokakuuta 1917 ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen rinnalle maa lähetti Afrikan luoteisrannikolle laivueen, johon Piauhy liitettiin. Alus palveli osaston mukana seuraavat kolme kuukautta ennen sodan päättymistä ja Brasiliaan paluuta. Alus palveli edelleen toisessa maailmansodassa, mutta sen tehtävät olivat toisarvoisia partiotehtäviä rannikon läheisyydessä. Alus poistettiin palveluksesta 1944.
CT Rio Grande do Norte

| CT Rio Grande do Norte |
| --- | --- |
 CT Rio Grande do Norte

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scoutsoun
Kölinlasku:  1908
Laskettu vesille:  1908
Palveluskäyttöön:  1909
Poistui palveluskäytöstä:  1944
Loppuvaihe:  poistettu alusluettelosta
Tekniset tiedot
Uppouma:  560 t (standardi) 640 t (kuormattu)
Pituus:  73,15 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,08 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  104
Aseistus
Aseistus:  2 × 4" tykkiä 4 × 3" tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
CT Rio Grande do Norte (runkonumero CT-4) oli Brasilian laivaston Pará-luokan hävittäjä (port. contratorpedeiro, torpedovenehävittäjä).
Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin 1908. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna ja otettiin palvelukseen seuraavana vuonna.
Palvelus

Brasilian liityttyä 24. lokakuuta 1917 ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen rinnalle maa lähetti Afrikan luoteisrannikolle laivueen, johon Rio Grande do Norte liitettiin. Alus palveli osaston mukana seuraavat kolme kuukautta ennen sodan päättymistä ja Brasiliaan paluuta. Alus palveli edelleen toisessa maailmansodassa, mutta sen tehtävät olivat toisarvoisia partiotehtäviä rannikon läheisyydessä. Alus poistettiin palveluksesta 1944.
Võhma

| Võhma |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Võhma
 Koordinaatit: 58°37′45″N, 25°33′28″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Viljandimaa
Kunta:  Põhja-Sakalan kunta
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Anneli Siimussaar
Väkiluku (2010):  1 493
Postinumero:  7060X
 
 Võhma linn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Võhma (saks. Wöchma) on Põhja-Sakalan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Viljandimaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku on 1 493 (2010), pinta-ala 1,93 neliökilometriä ja asukastiheys 773,6 asukasta neliökilometrillä. Se sijaitsee maakunnan pohjoisreunalla Järvamaan maakunnan rajalla. Võhman kautta kulkee Tallinna–Viljandi-rautatie. Võhmassa asuu pääosin vironkielistä väestöä.
Historia

Ensimmäisen kerran Võhma mainittiin vuonna 1583 nimellä Wechma, ja se kuului silloiseen Pilistveren kuntaan. Pysyvä rautatieyhteys Tallinna–Viljandi rakennettiin Võhman kautta vuonna 1900. Võhma tunnetaankin erityisesti rautatieasemastaan. Aseman rakentamisen jälkeen paikan kiinnostavuus asuinalueena lisääntyi ja sinne alkoi nousta omakotitaloja. Vuonna 1899 avattiin Võhman tori. Nykyään Võhma on palvelukeskus, jossa ihmiset käyvät töissä kauempaakin.
Väestö

Vuonna 2011 Võhman kaupungissa oli 1 314 asukasta, joista 1 230 (93,6 %) oli virolaisia, 48 (3,7 %) venäläisiä ja 39 (3,0 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Võhma Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: et:Võhma
Käännös suomeksi
CT Santa Catarina

| CT Santa Catarina |
| --- | --- |
 CT Santa Catarina

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  1908
Laskettu vesille:  27. lokakuuta 1909
Palveluskäyttöön:  1910
Loppuvaihe:  poistettu alusluettelosta 22. heinäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  560 t (standardi) 640 t (kuormattu)
Pituus:  73,15 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,08 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  104
Aseistus
Aseistus:  2 × 4" tykkiä 4 × 3" tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
CT Santa Catarina (runkonumero CT-9) oli Brasilian laivaston Pará-luokan hävittäjä (port. contratorpedeiro, torpedovenehävittäjä).
Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin vuonna 1908. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 1910.
Palvelus

Brasilian liityttyä 24. lokakuuta 1917 ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen rinnalle maa lähetti Afrikan luoteisrannikolle laivueen, johon Santa Catarina liitettiin. Alus palveli osaston mukana seuraavat kolme kuukautta ennen sodan päättymistä ja Brasiliaan paluuta. Alus palveli edelleen toisessa maailmansodassa, mutta sen tehtävät olivat toisarvoisia partiotehtäviä rannikon läheisyydessä. Alus poistettiin palveluksesta 1944.
Carl-Johan Siegberg

Carl-Johan (Jukka) Siegberg  (1944 – 28. tammikuuta 2012 Parainen) oli suomalainen lääkäri ja sotakirurgi.
Siegberg kirjoitti ylioppilaaksi Maunulan yhteiskoulusta 1964 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1973 Helsingin yliopistosta. Hän erikoistui kirurgian erikoislääkäriksi 1980 ja urologiksi 1984. Hän toimi Suomessa lääkärinä useilla paikkakunnilla eri tehtävissä ja SPR:n lähettämänä lääkärinä vuodesta 1989 monissa kriisimaissa.
Siegberg voitti nuorena nyrkkeilyn Suomen-mestaruuskilpailuissa hopeaa 61-kiloisten sarjassa.
Carl-Johan Granvik

Carl-Johan Gustav Granvik (s. 20. marraskuuta 1949 Teerijärvi) on suomalainen pankinjohtaja, joka on saanut rahoitusneuvoksen arvonimen.
Granvikin vanhemmat olivat kansanedustaja, kunnallisneuvos Ragnar Granvik ja emäntä Birgitta Viola Hästbacka. Hänen puolisonsa vuodesta 1974 on Gun-Britt Marita Sundström. kansanedustaja Nils-Anders Granvik oli Carl-Johan Granvikin veli. Granvik tuli ylioppilaaksi Gamlakarleby svenska samlyceumista 1969 ja valmistui diplomiekonomiksi 1973 ja kauppatieteiden kandidaatiksi ja maisteriksi 1976 Svenska handelshögskolanista.
Granvik oli Suomen Yhdyspankin yritysanalyytikko 1974–1978, työskenteli Scandinavian Bank -pankissa Lontoossa 1978–1982, oli Lease Finance Luxembourg -yhtiön toimitusjohtaja 1982–1983, Union Bank of Finland International -pankin luottojohtaja Luxemburgissa 1983–1985 ja toimitusjohtaja 1987–1989, Suomen Yhdyspankin apulaisjohtaja 1985–198 ja Lontoon konttorin toimitusjohtaja 1989–1991 sekä pankinjohtaja ja johtokunnan jäsen Helsingissä 1991–1995. Merita Pankin varatoimitusjohtaja, yritystoiminnan johtaja ja johtokunnan jäsen Granvik oli 1995–1998, Meritanordbanken Oyj:n varatoimitusjohtaja ja konsernijohdon jäsen 1998–1999, Nordic Baltic Holding -yhtiön varatoimitusjohtaja ja konsernijohdon jäsen Tukholmassa 1999–2000, Nordea Ab:n, vuodesta 2004 Nordea Bank Ab, varatoimitusjohtaja ja konsernin johtoryhmän jäsen 2000–2010 sekä Nordea Pankki Suomi Oyj:n toimitusjohtaja 2008–2010 ja Nordean Suomen-maajohtaja 2008–2010.
Granvikilla oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai rahoitusneuvoksen arvonimen  2011. Sotilasarvoltaan Granvik on reservin yliluutnantti.
Carl-Johan Nikander

Carl-Johan Nikander (1975)
Carl-Johan Nikander (22. maaliskuuta 1915 Loviisa – 17. joulukuuta 2005 Malaga) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Nikanderin vanhemmat olivat rovasti Ivar Alarik Nikander ja Dorothea Justina Riesenkampff ja puolisot 1940–1960 Kirsti Karin Anita Lautsia, aiemmin Carlsén, 1964–1977 Britta Dolores Söderholm ja vuodesta 1984 Birgit Petersen. Nikander tuli ylioppilaaksi Kotka Svenska Samskolasta 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1938. Hän oli Oy Wilh. Schauman Ab:n käyttöinsinööri Jyväskylässä vuodesta 1939 ja Savonlinnassa 1939–1942, Valtion lentokonetehtaan konepajainsinööri ja tuotantopäällikkö Kuorevedellä 1942–1944, Särkisalmi Oy:n teknillinen johtaja ja toimitusjohtaja 1945–1946, Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen apulaisjohtaja, vt. toimitusjohtaja ja apulaistoimitusjohtaja 1946–1953 sekä Oy Telko Ab:n toimitusjohtaja 1953–1976 ja hallituksen jäsen 1970–1976. Nikander oli myös Skogarsin tilan omistaja ja maanviljelijä Sarvisalossa Itä-Uudellamaalla vuodesta 1952. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1951–1953, minkä lisäksi hänellä oli lukuisia muita luottamustehtäviä. Nikander oli lisäksi Oy Stalko Ab:n, Oy Antrakoks Ab:n, Hiili ja Koksi Oy:n ja Unifer Oy:n perustajia ja toimi yritysten johtoelimissä, samoin kuin Riihimäen konepajakoulun perustajajäsen 1948. Sotilasarvoltaan hän oli reservin insinöörikapteeni (1963). Nikander sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975.
Viinakortti (kirja)

| Viinakortti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sami Hilvo
Kansitaiteilija:  Markko Taina
Kieli:  suomi
Genre:  romaani
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  208 s.
ISBN:  978-951-31-5403-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Viinakortti on Sami Hilvon esikoisromaani vuodelta 2010. Sen on kustantanut Tammi.
Juoni

Hilvon teos on kahdesta näkökulmasta, isoisän ja pojanpojan, kerrottu kuvaus kahden miehen sodan aikana syntyneestä rakkaudesta. Suku vaikenee vaikeaksi koetusta asiasta. Urhon pojanpojalle Mikaelille isoisän ja tämän rakastetun Toivon menneisyys valkenee isoäidin hautajaisissa. Mikael huomaa jakavansa isoisän kanssa muutakin kuin isoisän virkapaidan taskusta löytyneen viinakortin, ja vähä vähältä isoisä ja pojanpoika alkavat näyttäytyä kuin identtisiltä kaksosilta, mutta siihen väliin jäävä sukupolvi kenties kieltää itsensä. Isoisä rakensi kulissit, meni naimisiin, ehkä jo nimismiehen virkansa vuoksi. Pojanpoika ei tarvitse kulisseja, vaikka aivan ristiriidaton ei hänkään ole: hän tarvitsee isoisän konjakin tuomaa lohtua päivästä, viikosta toiseen, tehdessään terapeuttista matkaa syntymäänsäkin kauemmaksi menneisyyteen ja erityisesti isoisänsä vaiheisiin.
Tausta

Motossa, jonka Hilvo on teokseen poiminut Erik Lindgrenin Kasvitarhakirjasta vuodelta 1903, sanotaan muun muassa: ” ...emme saa koskaan pakottaa puuta muodostumaan vastoin sen omaa taipumusta...”
Teos pohjautuu paljolti Kansallisarkistossa säilytettäviin sotapäiväkirjoihin ja kahden rintamasotilaan väliseen kirjeenvaihtoon, joiden pohjalta kirjan päiväkirjanomaiset jaksot on hienosti rakennettu.
Vastaanotto

Antti Majanderin mukaan Hilvo kuvaa karskejakin yksityiskohtia mutta oikeassa suhteessa. Kriitikon mukaan Viinakortti on hieno romaani. Toinen kriitikkoselvennä on varovaisempi sanoissaan: ”Ehkä vähempikin olisi riittänyt.”
Keskisuomalaisen Pertti Ehrnroothin mukaan teos tarjoaa merkittäviä lupauksia kirjailijan tulevasta urasta.
Hilvo on kirjoittanut kielellisesti hyvin tarkkaa tekstiäkenen mukaan?, jolla hän on tavoitellut ja myös saavuttanut tavoittelemaansa herkkyyttä, kunnioitusta ja haavoittuvuutta. Teos on ehjä ja hallittu, muoto ja sisältö istuvat yhteen kuin hansikas käteen.
Aiheesta muualla

Viinakortti Tammen sivustolla
Viinakortti 1 Viinakortti 2 Sami Hilvon sivustoilla
Viinakortti Kirjasampo.fi:ssä
Brian Oldfield

Brian Oldfield (1. kesäkuuta 1945 Elgin, Illinois – 26. maaliskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä. Oldfield osallistui Münchenin kesäolympialaisiin vuonna 1972, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Olympialaisten jälkeen hän ryhtyi ammattilaisurheilijaksi ja solmi sopimuksen International Track Associationin (ITA) kanssa. Oldfield siirtyi käyttämään myös pyörähdystyyliä ja kehitti siihen saakka vähän käytettyä tyyliä.
Vuonna 1975 Oldfield työnsi 22,86 m, joka ylitti yli metrillä silloisen virallisen ulkoratojen maailmanennätyksen (Yhdysvaltain Al Feuerbachin 21,82). Hän työnsi myös sisäradoilla jo vuonna 1973 yli virallisen maailmanennätyksen. Tuloksia ei kuitenkaan hyväksytty maailmanennätyksiksi, koska Oldfield oli ammattilaisurheilija. Ammattilaisstatuksensa vuoksi hän ei voinut osallistua Montrealin olympialaisiin, mutta hän kävi harjoituskentällä esittelemässä kykyjään: Reijo Ståhlberg kertoi nähneensä Oldfieldin pukkaavan yli 24-metrisiä yliastuttuja harjoitustyöntöjä. Ammattiurheilijana Oldfield oli showmies joka pukeutui värikkäästi ja poseerasi mm. Playgirl-lehdessä. Vuonna 1978 Oldfield osallistui Maailman vahvin mies -kilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi kymmenen kilpailijan joukossa. Oldfield sai vuonna 1980 takaisin amatööriurheilijan statuksen ja työnsi 38-vuotiaana 1984 viralliseksi Yhdysvaltojen ennätykseksi 22,19 metriä.[lähde? ]
Ennätykset

kuulantyöntö, ulkoradat: 22,86 m, El Paso, Teksas (10. toukokuuta 1975)
kuulantyöntö, sisäradat: 22,11 m, Daly City, Kalifornia (4. huhtikuuta 1975)
kiekonheitto: 62,25 (1975)
Saavutukset

6. sija Münchenin kesäolympialaisissa 1972, tulos 20,91
Buddy Bolden

Buddy Boldenin yhtye. Takarivissä vasemmalta lukien Jimmy Johnson, Buddy Bolden, Willie Cornish, William Warner. Istumassa Jefferson Mumford ja Frank Lewis.
Charles "Buddy" Bolden (6. syyskuuta 1877 – 4. marraskuuta 1931) oli New Orleansissa elänyt kornetin soittaja, jota pidetään ensimmäisenä nimeltä tunnettuna jazzmuusikkona. Boldenin muusikonura alkoi noin vuonna 1895 ja päättyi vuonna 1907 alkoholismin ja skitsofrenian seurauksena.
Buddy Bolden on hahmona varsin arvoituksellinen. Yhtäkään hänen tekemäänsä äänitettä ei ole säilynyt. Tiedot hänestä perustuvat lähinnä silminnäkijöiden muistikuviin, jotka tallennettiin vasta vuosia tai vuosikymmeniä myöhemmin. Buddy Bolden oli kuitenkin suuri esikuva ja innoittaja monille nuoremmille muusikoille ja ilmeisen merkittävä jazzmusiikin kehittäjä. Boldenin esittämä musiikki perustui ragtimeen, johon oli lisätty improvisaatioita ja bluesia.
Bolden kuoli mielisairaalassa.
Buddy Catlett

Buddy Catlett (13. toukokuuta 1933 Long Beach, Kalifornia – 12. marraskuuta 2014 Seattle, Washington) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänet tunnettiin parhaiten basistina, mutta hän oli monia soittimia hallitseva artisti, joka opiskeli jo lapsena klarinetin- ja saksofoninsoittoa. Hänen levytystensä joukossa oli ”Cocktails for Two” Louis Armstrongin yhtyeen kanssa. Hän esiintyi myös muun muassa Clarence Acoxin, Ben Websterin, Anita O’Dayn, Sonny Stittin, Bumps Blackwellin, Cal Tjaderin, Quincy Jonesin, Stu Martinin ja Curtis Fullerin kanssa. Paljon uudempi julkaisu, jolla Catlettia kuullaan, on Seattle Repertory Jazz Orchestran SRJO Live (2002).
Buddy Bell

Buddy Bell
David Gus ”Buddy” Bell  (s. 27. elokuuta 1951 Pittsburgh, Pennsylvania) on entinen yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League -tason kolmantena pesämiehenä vuosina 1972–1989. Hän kuului viidesti All-Star-kokoonpanoon ja voitti useita palkintoja, muun muassa Gold Gloveja sekä vuoden 1988 Lou Gehrigin muistopalkinnon.
Bellin ammattilaisseuroina olivat Cleveland Indians, Texas Rangers, Cincinnati Reds ja Houston Astros. Vetäytymisensä jälkeen hän on toiminut joukkueenjohtajana eri seuroille. Hän sairastaa epilepsiaa.
Bell kuuluu tunnettuun baseballsukuun. Hänen isänsä Gus Bell sekä poikansa David Bell ja Mike Bell ovat kaikki pelanneet ammattilaisina.
CAF (täsmennyssivu)

CAF voi tarkoittaa seuraavia asioita
Confédération africaine de football, Afrikan jalkapalloliitto
Common Assessment Framework, EU-maiden yhteistyönä kehitetty julkisen sektorin organisaatioiden laadunarviointimalli.
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles, espanjalainen kiskoliikennekaluston valmistaja.
Keski-Afrikan tasavalta, ISO 3166-1 -koodi CAF, valtio tai muu maantieteellinen alue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”CAF”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.