stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rudolph Valentino
Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1914 | The Battle of the Sexes | The Battle of the Sexes | tanssija |
| 1914 | My Official Wife | My Official Wife | avustaja |
| 1916 | The Quest of Life | The Quest of Life | avustaja |
| 1916 | The Foolish Virgin | The Foolish Virgin | avustaja |
| 1916 | Seventeen | Seventeen | avustaja |
| 1917 | Patria | Patria | tanssija |
| 1917 | Alimony | Alimony | tanssija |
| 1918 | A Society Sensation | A Society Sensation | Dick Bradley |
| 1918 | All Night | All Night | Richard Thayer |
| 1918 | The Married Virgin | The Married Virgin | kreivi Roberto di San Fraccini |
| 1919 | The Homebreaker | The Homebreaker | tanssija |
| 1919 | Pieni paholainen | The Delicious Little Devil | Jimmy Calhoun |
| 1919 | Virtuous Sinners | Virtuous Sinners | avustaja |
| 1919 | The Big Little Person | The Big Little Person | Arthur Endicott |
| 1919 | A Rogue’s Romance | A Rogue’s Romance | tanssija |
| 1919 | Nobody Home | Nobody Home | Maurice Rennard |
| 1919 | Eyes of Youth | Eyes of Youth | Clarence Morgan |
| 1920 | An Adventuress | An Adventuress | Jacques Rudanyi |
| 1920 | Passion’s Playground | Passion’s Playground | prinssi Angelo Della Robbia |
| 1920 | The Cheater | The Cheater | avustaja |
| 1920 | Once to Every Woman | Once to Every Woman | Juliantimo |
| 1920 | The Wonderful Chance | The Wonderful Chance | Joe Klingsby |
| 1920 | Stolen Moments | Stolen Moments | José Dalmarez |
| 1921 | Neljä ratsastajaa | The Four Horsemen of the Apocalypse | Julio Desnoyers |
| 1921 | Uncharted Seas | Uncharted Seas | Frank Underwood |
| 1921 | Nuoria sydämiä | The Conquering Power | Charles Grandet |
| 1921 | Kamelianainen | Camille | Armand Duval |
| 1921 | Sheikki | The Sheik | sheikki Ahmed Ben Hassan |
| 1922 | Kaappaajakapteeni | Moran of the Lady Letty | Ramon Laredo |
| 1922 | Kallioiden ja salakarien ohi | Beyond the Rocks | lordi Hector Bracondale |
| 1922 | Verta ja hiekkaa | Blood and Sand | Juan Gallardo |
| 1922 | Nuori rajah | The Young Rajah | Amos Judd |
| 1924 | Monsieur Beaucaire | Monsieur Beaucaire | Chartresin herttua / ”herra Beaucaire” |
| 1924 | Hääyö | A Sainted Devil | Don Alonzo Castro |
| 1925 | Musta kotka | The Eagle | luutnantti Vladimir Dubrovsky |
| 1925 | Kobra-käärme | Cobra | kreivi Rodrigo Torriani |
| 1926 | Sheikin poika | The Son of the Sheik | Ahmed / sheikki |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolph Valentino Wikimedia Commonsissa
Rudolph Valentino Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mykkäelokuvasivusto
Rudolph Valentinon kotisivut (englanniksi)
Rudolph Valentino Yahoon keskusteluryhmässä (Arkistoitu – Internet Archive)
Rudolph Valentinon kuvagalleria (Arkistoitu – Internet Archive)
Orff-pedagogiikka

Orff-pedagogiikka on musiikkikasvatusmetodi, jossa edetään ihmisen kehityksen mukaisella tavalla: rytmi kasvaa puheesta, sitten syntyy melodia ja sen pohjalta harmonia. Orff-menetelmä korostaa jokaisen mahdollisuutta musisoida ilman aiempia musiikkiopintoja tai erityislahjakkuutta. Sen kehittäjä Carl Orff (1895 – 1982) oli saksalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi. Orffin tunnetuimpia teoksia on Carmina Burana –kantaatti vuodelta 1937.  Orffin musiikkipedagoginen ajattelu on vaikuttanut merkittävästi länsimaisen musiikkikasvatuksen käytäntöihin 1900-luvulla.
Historiaa

Carl Orff alkoi kehittää pedagogiikkaansa 1920-luvulla tutustuttuaan tanssitaiteen uudistajaan Dorothee Güntheriin. Orff oli itsekin muusikkona uudistusmielinen, eikä sietänyt musiikin liittyviä konventioita. Vuonna 1923 Günther perusti tanssiopiston (Güntherschule), jossa opetettiin liikuntaa, rytmistä voimistelua, tanssia ja musiikkia, ja pyysi Orffia sen musiikinopettajaksi. Güntherin ja Orffin tavoitteena oli pölyttää vanhoja tanssin ja musiikin konventioita ja innostaa opiskelijoita löytämään uusia ilmaisun tapoja. (Frazee 1987, 9) Orffille Güntherschule loi puitteet pedagogisten ajatusten kokeilemiseen käytännössä. Orff itse kuvailee pedagogiikkansa saaneen motiivinsa ennemmin taiteellisesta tarpeesta tehdä asiat omalla tavalla, kuin puhtaasti pedagogisista lähtökohdista.
Güntherschule tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa 1945.
Güntherschulen oppilas Gunild Keetman osoittautui lahjakkaaksi niin musiikin kuin tanssin kuin liikkumisen saralla. Keetman avusti Orffia lastenmusiikkikokoelman säveltämisessä baijerilaiselle radiolle. Tämä sävelmien kokoelma julkaistiin 1950 myös nuottikokoelmana. Kokoelma toimii orffilaisen pedagogiikan perusmateriaalina. 1950-luvun loppupuolella Orffin materiaaleja käännettiin englanniksi. 1953 pidetyn Orff-seminaarin jälkeen orffilainen musiikkikasvatusajattelu sai kannatusta myös ulkomaisten kollegoiden keskuudessa.
Gunild Keetman jatkoi Orffin työtä lasten musiikkikasvatuksen parissa salzburgilaisessa Mozarteum-konsevatoriossa. Vuonna 1961 perustettiin Mozarteum-konservatorion yhteyteen Orff Schulwerk-keskus ja seminaari. Suuri kiinnostus johti Orff-instituutin perustamiseen 1963. Yhdysvalloissa ja Kanadassa Orff-pedagogiikka loi vahvaa pohjaa 1960-luvun lopulla.
Orff-menetelmän lähtökohdat

Orffilaisen ajattelun mukaan ihmisen luontaisen musikaalisuuden kehittäminen rikastaa tämän elämää. Tärkeässä roolissa Orff-pedagogiikassa on luominen, kuunteleminen ja soittaminen. Ydinajatus on, että jokainen pääsee osallistumaan musisointiin tavalla tai toisella, oli se sitten laulua, soittoa, tanssia tai puhetta. Orffin ajatuksia sovelletaan useimmiten ryhmämuotoisessa opetuksessa. Kuuntelemisen taitoa korostetaan. Luominen ja musiikillisten ongelmien ratkaisu improvisoiden kasvattaa ihmistä musiikillisesti itsenäiseen ajatteluun.
Orff koki Dalcrozen tapaan musiikin olevan suorassa yhteydessä liikkumiseen. Orff näki myös kielen ja musiikin yhteneväisyyksissä hyvän pohjan niin oppilaan musikaalisuuden kuin äidinkielenkin taitojen kehittämiselle. Runoja, loruja ja sananparsia käytetään Orff-pedagogiikan välineinä , siinä missä myös esimerkiksi kansantansseja . Orff-pedagogit usein soveltavat itse oman kulttuurinsa materiaalia opetuksessa.
Orff-soittimisto

Osallistuminen oli Orffin ajattelun mukaan yksi musiikillisen kasvatuksen kulmakivistä. Perinteiset orkesterisoittimet vaativat paljon itsenäistä harjoittelua, jotta itseilmaisu soittamalla olisi mielekästä. Ryhmämuotoisessa opetuksessa harvemmin on kuitenkaan aikaa ja resursseja ottaa haltuun useita teknisesti vaikeita soittimia.
Orff oli kiinnostunut perkussioista, ja Orffin tuttavat lähettivät hänelle matkoiltaan ulkoeurooppalaisia soittimia, mm. ksylofonin . Käyttöliittymän helppous lienee johtanut siihen, että ksylofoni ja sen muunnelmat päätyivät osaksi orffilaista musiikkikasvatusta. Useimmat lyömäsoittimet ovat helppoja soittaa, käteviä säilyttää ja suhteellisen edullisia valmistaa.
Etnomusikologi Curt Sachsin suosituksesta Orff liitti mukaan myös nokkahuilun. Nokkahuilu on ksylofonin ohella melodiasoitin. Sillä voidaan kuitenkin tuottaa myös pitkiä ääniä. Puhallinsoittimena sen tekniikka myös eroaa lyömäsoittimista, joten se antaa oman teknisen lisänsä Orff-pedagogiikan mahdollisuuksiin. Nokkahuilu on alkuperältään vanha ja monessa kulttuurissa tavattu, joten sille on olemassa sopivaa ohjelmistoa. Soittimen alkukantaisuus sopii myös Orffin ajatukseen siitä, että musiikin historia ja yksilön musiikillinen kasvaminen on rinnastettavissa yhteen ”musiikillisen evoluution” ilmiöön.
Säveltapailu ja ohjelmisto

Säveltapailu kuuluu orff-pedagogiikkaan luonnollisena osana musiikillista luomista. Orff ei ottanut kantaa siihen, millä systeemillä säveltasoja kannattaa opettaa. Musiikillista luomista helpottamaan Orff nosti esille pentatoniset asteikot. Pentatonisia asteikoita käytetään useissa musiikkikulttuureissa, ja sen on soinniltaan konsonoiva. Pentatonisen asteikon säveliä käyttämällä on siis vaikea improvisoida ”väärin” . Orff ja Keetman suosittelivat improvisoinnin pohjalle bordunasävelten käyttöä . Ostinatot nähtiin helposti lähestyttävänä tapana hahmottaa ja soveltaa musiikkia käytännössä.
Sovellettujen soittimien lisäksi Orff korostikin myös sovelletun musiikin tärkeyttä. Orff itse käytti oman kulttuurinsa kansanlauluja ja –runoutta. Orff korosti, että kussakin kulttuurissa on käytettävä sen omaa materiaalia omaan äidinkieleen liittyvän kielellisen rytmiikan oppimiseksi. Runot ja lorut ohjaavat lasta kuulemaan sävyjä niin kielessä kuin musiikissakin. Kielellinen ja musiikillinen merkityksenmuodostus kulkee Orff-pedagogiikassa käsi kädessä.
Orff-pedagogiikka musiikkikasvatuksen perinteenä

Orff kehitti pedagogiikkaansa tanssikoulun musiikinopettajana. Güntherschulessa opiskeltiinkin juuri musiikin ja tanssin yhdistämistä. Ilmaisullinen murros näkyi ja kuului kaikissa taiteissa 1900-luvun alussa, ja musiikin ja liikkeen yhteyttä korosti ennen Orffia Emile Jacques-Dalcroze, joka hänkin liikkui tanssipiireissä ja jonka ajattelu näkyy Güntherschulen painotuksissa.
Orff-pedagogiikasta puhuttaessa painottuu kuitenkin ennen kaikkea musiikkikasvatus. Orffin ajattelutapa levisi paitsi painettujen kokoelmien, myös radion musiikkiohjelmien myötä. On siis luonnollista, että ajatteluun tarttui ensimmäisenä juuri muusikot ja musiikinopettajat. Orffin menetelmät olivat alun perin ennen kaikkea tanssikoulun musiikinopetusta, liikkeessä ilmenevää musiikkia ja musiikissa ilmenevää liikettä korostavaa. Orffin ja Keetmanin perustyö musiikin alkeiden opetuksen parissa sotien jälkeen muodosti orffilaisesta musiikkipedagogiikasta juuri musiikkia painottavaa. Painettu teksti ja radio-ohjelmat lienevät vaikuttaneen pedagogiikan painottumiseen musiikkiin, jättäen liikkumisen vähemmälle huomiolle.
Per Arne Nilsen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kilpapurjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kilpapurjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kilpapurjehdus.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Gulfport 1983 | Laser |  |
Per Arne Dalene Nilsen (s. 30. maaliskuuta 1961 Mandal) on norjalainen entinen purjehtija. Hän edusti seuratasolla Mandal Seilforeningia.
Nilsen voitti vuonna 1983 Laser-luokan MM-hopeaa ja kilpaili seuraavan vuoden olympialaisissa finnjollassa, jossa hän jäi 21:seksi. Hän oli mukana maansa Tornado-luokan joukkueessa sekä Soulin olympialaisissa 1988, joissa Norja oli kuudes, että Barcelonan kisoissa 1992, joissa Nilsen jäi joukkueineen viidenneksitoista.
Peliasema

| Peliasema |
| --- | --- |
 numeron 7/1999 kansi
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  PlayStation-pelikonsolit
Kustantaja:  Sanoma
Perustettu:  1998
Lakkautettu:  2001
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Peliasema oli Sony PlayStation -pelikonsoleihin keskittynyt videopelilehti. Se perustettiin kesällä 1998 Pelit-lehden rinnalle, joka käsitteli tuolloin vain PC-pelejä. Peliaseman toimittajat olivat aluksi suurelta osin samoja kuin Pelit-lehdessä. Peliasema sulautettiin takaisin Pelit-lehteen, kun se joulukuussa 2001 laajensi aihepiiriään konsoleihin.
Peliasemaa ilmestyi 29 numeroa.
Paluu tulevaisuuteen III

| Paluu tulevaisuuteen III> Back to the Future part III |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Zemeckis
Käsikirjoittaja:   Robert Zemeckis  Bob Gale 
Tuottaja:   Bob Gale  Neil Canton 
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:   Harry Keramidas  Arthur Schmidt 
Tuotantosuunnittelija:  Rick Carter
Pukusuunnittelija:  Joanna Johnston
Pääosat:   Michael J. Fox  Christopher Lloyd  Mary Steenburgen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Amblin Entertainment Universal Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix Ivi.ru
Ensi-ilta:   25. toukokuuta 1990  13. heinäkuuta 1990
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  40 miljoonaa $
Tuotto:  244 527 583 $
Edeltäjä:  Paluu tulevaisuuteen II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paluu tulevaisuuteen III (engl. Back to the Future Part III) on Robert Zemeckisin ohjaama Paluu tulevaisuuteen -elokuvatrilogian viimeinen osa. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1990. Elokuvan pääosissa ovat Michael J. Fox, Christopher Lloyd ja Mary Steenburgen. Muita näyttelijöitä ovat muun muassa Thomas F. Wilson ja James Tolkan.
ZZ Top -yhtyeen jäsenet esiintyvät elokuvassa soittamassa kyläjuhlissa, joissa Marty ja Doc vierailevat. Elokuvan lopputekstien yhteydessä kuullaan myös ZZ Topin kappale ”Doubleback” albumilta Recycler (1990).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael J. Fox  | … |  Marty McFly / Seamus McFly   |
|  Christopher Lloyd  | … |  Emmett ”Doc” Brown   |
|  Mary Steenburgen  | … |  Clara Clayton    |
|  Thomas F. Wilson  | … |  Buford ”Mad Dog” Tannen / Biff Tannen   |
|  Lea Thompson  | … |  Maggie McFly / Lorraine Baines McFly   |
|  ZZ Top  | … |  Tanssiaisten bändi    |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paluu tulevaisuuteen III Wikimedia Commonsissa
Paul Alois Lakra

Paul Alois Lakra
Paul Alois Lakra (11. heinäkuuta 1955 Naditoli – 15. kesäkuuta 2021 Ranchi) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ranchin arkkihiippakuntaan 6. toukokuuta 1988 ja inkardinoitiin Gumlan hiippakuntaan 28. toukokuuta 1993. Hänet nimitettiin Gumlan piispaksi 28. tammikuuta 2006, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 5. huhtikuuta Telesphore Placidus Toppo, jota avustivat Benedict John Osta ja Charles Soreng.
Paul Albert Zipfel

Paul Albert Zipfel
Paul Albert Zipfel (22. syyskuuta 1935 Saint Louis – 14. heinäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Louisin arkkihiippakuntaan 18. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Walla Wallan titulaaripiispaksi 16. toukokuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Lawrence May, jota avustivat Edward Joseph O'Donnell ja James Terry Steib.
Zipfel sai 31. joulukuuta 1996 nimityksen Bismarckin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. helmikuuta 1997. Hän jäi eläkkeelle 19. lokakuuta 2011.
Persepolis (täsmennyssivu)

Persepolis tarkoittaa seuraavia asioita:
Persepolis, muinais-Persian pääkaupunki
Persepolis FC, iranilainen jalkapalloseura
Persepolis, Marjane Satrapin sarjakuva
Persepolis, Marjane Satrapin sarjakuvaan perustuva animaatioelokuva vuodelta 2007
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Persepolis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Patricia Clarkson

| Patricia Clarkson |
| --- | --- |
 Patricia Clarkson vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1959 (ikä 64) New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Merkittävät roolit:  Vihreä maili Vicky Cristina Barcelona Suljettu saari Vain seksiä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Patricia Davies Clarkson (s. 29. joulukuuta 1959 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on poliitikko Jackie Clarksonin tytär.
Clarkson opiskeli Fordhamin yliopistossa ja Yalen teatteri-ilmaisun koulussa. Hänen elokuviensa joukossa ovat Lahjomattomat (1987), Likainen Harry ja murhapooli (1988), Kaukana taivaasta (2002), Rakkauden resepti (2007), Suljettu saari (2010), Vain seksiä (2011) ja Sinä päivänä (2011).
Clarkson oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Aprilin juhlat (2003). Hän on voittanut vuosina 2002 ja 2006 kaksi Emmy-palkintoa esiintymisistään televisiosarjassa Mullan alla. Hän oli Golden Globe -ehdokkaana 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patricia Clarkson Wikimedia Commonsissa
Patricia Clarkson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paul Alappatt

Paul Alappatt (s. 21. huhtikuuta 1962) on intialainen syyrialais-malabarilaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trichuriin 27. joulukuuta 1987 ja nimitettiin Ramanathapuramin hiippakunnan johtoon 18. tammikuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrews Thazhath, jota avustivat Jacob Thoomkuzhy ja Jacob Manathodath.
Paul Burke

Paul Burke on seuraavien henkilöiden nimi:
Paul Burke, rugbynpelaaja
Paul Burke, näyttelijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paul Burke”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paul Burke (rugby)

Paul Burke (s. 1. toukokuuta 1973 Paddington, Lontoo) on irlantilainen rugbypelaaja. Hänen nykyinen seuransa on Munster Rugby. Burke on pelannut aiemmin urallaan muun muassa irlantilaisessa Cork Constitution -joukkueessa sekä Leicester Tigersissä. Hän on edustanut myös Irlannin maajoukkuetta.
Rudolph Pariser

Ruolph ja Louise Pariser vuonna 2005.
Rudolph Pariser (8. joulukuuta 1923 – 2. helmikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän työskenteli pitkään polymeerikemistinä DuPontille.
Pariser syntyi kauppiasvanhemmille Harbinissa, Kiinassa; Yhdysvaltain kansalaisuuden hän sai vasta vuonna 1944. Hän valmistui Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä vuonna 1944 ja Minnesotan yliopistosta vuonna 1950.
Pariser–Parr–Pople-menetelmä on nimetty Pariserin, Robert Parrin ja John Poplen mukaan.
Rudolph Lewis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rudolph Lewis |  Rudolph Lewis |  Rudolph Lewis |  |
Maa:   Etelä-Afrikka
Miesten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | maantieajo |  |
Rudolph "Okey" Lewis (19. heinäkuuta 1888 – 29. lokakuuta 1933) oli eteläafrikkalainen pyöräilijä, joka voitti maantieajon olympiakultaa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa.
Käännös suomeksi
Ruutanajärvi

Ruutanajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Ruutanajärvi eli Ruuttanajärvi, järvi Hämeenlinnan Sudenpesänkankaalla
Ruutanajärvi, lampi Kangasalla
Ruutanajärvi eli Ruutana, järvi Nokian Siurossa
Ruutanajärvi, lampi Orivedellä
Ruutanajärvi, järvi Ylitorniolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Pauline Brunius

| Pauline Brunius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Emma Maria Pauline Brunius, o.s. Lindstedt
Syntynyt: 10. helmikuuta 1881 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 30. maaliskuuta 1954 (73 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja
Puoliso:  John W. Brunius
Lapset:  Anne-Marie Brunius
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Emma Maria Pauline Brunius (o.s. Lindstedt; 10. helmikuuta 1881 Tukholma – 30. maaliskuuta 1954 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän johti vuosina 1926–1932 Tukholman Oscarsteaternia Gösta Ekmanin ja miehensä John W. Bruniuksen kanssa. Vuosina 1938–1948 hän oli Dramatenin johtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pauline Brunius Wikimedia Commonsissa
Patricia Maria Țig

| Patricia Maria Țig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Romania
Tennispelaaja
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  1 539 956 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  110. (5.10.2015)
Voitot/tappiot:  359–207
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2017)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2017)
Wimbledon:  1. kierros (2016)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2016)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  171. (24.8.2015)
Voitot/tappiot:  108–91
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Patricia Maria Țig (s. 27. heinäkuuta 1994) on romanialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 110 lokakuussa 2015 ja nelinpelissä sijalla 171 elokuussa 2015. Hän on voittanut urallaan 12 ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä ITF-turnausta nelinpelissä.
Heinä-elokuussa 2015 Țig pääsi loppuotteluun Bakun WTA-turnauksessa häviten sen Margarita Gasparjanille. Maailmanlistan sijalla 154 ollut Tig pääsi turnaukseen karsintojen kautta. Tämä oli vasta toinen kerta, kun hän pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa.
Aiheesta muualla

Patricia Maria Țig WTA:n sivuilla (englanniksi)
Patricia Maria Țig ITF:n sivuilla (englanniksi)
Peliasu (jalkapallo)

Pelipaita- ja housut.
Peliasu on jalkapallossa käytettävä yhtenäinen puku, johon kuuluvat joukkueen ja pelaajanumeron ilmaiseva pelipaita, shortsit ja nappulakengät.
Historia

Jalkapallon peliasu on kehittynyt huomattavasti lajin alkuajoista lähtien, jolloin pelaajat käyttivät tyypillisesti paksuja puuvillapaitoja, knickerbockereita ja raskaita, jäykkiä nahkakenkiä. 1900-luvulla kengät tulivat vaaleammiksi ja pehmeämmiksi, shortsit lyhenivät, ja vaatteiden valmistuksen ja painatusmenetelmien ansiosta paitoja voitiin valmistaa vaaleammista synteettikuiduista, joissa oli yhä värikkäämpiä ja monimutkaisempia kuvioita. Kun mainonta lisääntyi 1900-luvulla, sponsorien logot alkoivat näkyä paidoissa, ja fanien käyttöön alettiin myydä jäljennyksiä pelipaidoista, mikä tuotti huomattavia tuloja seuroille.
Jalkapalloseura vuonna 1894 tyypillisessä sen ajan peliasuissa.
Pauline Collins

| Pauline Collins |
| --- | --- |
 Pauline Collins vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1940 (ikä 84) Exmouth, Devon, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  John Alderton (1969–)
Lapset:  4
Näyttelijä
Aktiivisena:  1963–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Pauline Collins, OBE (s. 3. syyskuuta 1940 Exmouth, Devon) on englantilainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi näyttelemällä televisiosarjassa Kahden kerroksen väkeä (1971–1975). Myöhemmin hän sai arvostusta esittämällä pääroolia näytelmässä Shirley Valentine ja sen elokuvasovituksessa, josta hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.
Aiheesta muualla

Pauline Collins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pauline Collins
Käännös suomeksi
Paral·lelin metroasema

Paral·lel on Barcelonan metron linjojen 2 ja 3 asema. Asemalta on myös suora vaihtoyhteys myös Montjuïc-kukkulalle nousevaan funikulaariin. Asema sijaitsee Avinguda de Paral·lel (esp. Avenida del Paralelo) -nimisen kadun alla Sants-Montjuïcin ja Ciutat Vellan alueiden rajalla.
Paral·lelin aseman linjan 3 osuus avattiin vuonna 1970 nimellä Pueblo Seco (kat. Poble Sec). Tällöin se tarjosi vaihtoyhteyden linjan kahden eri haaran (L3 ja L3B) välille. Haarat yhdistettiin vuonna 1982 ja samalla asema sai nykyisen nimensä. Yhdistämisen johdosta ylimääräiseksi jäänyt raide otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1997, kun linja 2 laajenettiin Paral·lelin asemalle asti. Paral·lel on nykyisin linjan 2 eteläinen pääteasema.
Aiheesta muualla

Paral·lelin asema Trens de Catalunya -sivustolla (katalaaniksi)
Pebble

| Pebble |
| --- | --- |

Perustettu:  2009 
Perustaja:  Eric Migicovsky 
Lakkautettu:  7. joulukuuta 2016 
Toimitusjohtaja:  Eric Migicovsky 
Kotipaikka:   Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat 
Tuotteet:  älykellot, ohjelmistot
Omistaja:  Fitbit
Kotisivu:  www.pebble.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pebble oli älykelloja valmistava yritys, jonka Fitbit osti 6. joulukuuta 2016. Sen tuotteet rahoitettiin Kickstarter-kampanjoilla. Yrityksen Pebble OS -käyttöjärjestelmää käyttävät älykellot toimivat sekä Androidin että iOS:n kanssa. Lisäksi alkuperäiselle Pebble-älykellolle on saatavilla epävirallinen tuki Windows Phone -puhelimille. Pebblen kelloille on saatavilla yli 14 000 sovellusta ja vaihdettavaa kellotaulua.