stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leonard Cohen
Tausta

Leonard Cohen syntyi vuonna 1934 montrealilaisen vaatetusliikkeen omistajan Nathan Cohenin poikana. Leonardin äiti Masha oli liettualaista rabbisukua, kuten miehensäkin. Leonardilla oli sisar Esther (k. 2014). Cohenit olivat Montrealissa ulkopuolisia: he olivat englanninkielisiä juutalaisia kaupungissa, jossa kaksi kolmasosaa asukkaista oli ranskankielisiä ja osa juutalaisistakin jiddišinkielisiä. Liike-elämässä menestyneet keskiluokkaiset Cohenit asuivat myös etäällä kaupungin muista juutalaisista. Perheen irlantilaisen lastenhoitajan kautta Leonard sai tilaisuuden tutustua myös katolisuuteen, ja siitä sai alkunsa Leonardin pitkäaikainen hengellisen etsintä myös oman uskonnon ulkopuolelta. Perheen isä kuoli, kun Leonard oli 9-vuotias.
Leonard oppi lapsena soittamaan pianoa ja klarinettia ja teini-ikäisenä omasta aloitteestaan myös kitaraa. Samoihin aikoihin hän löysi kirjalliseksi esikuvakseen espanjalaisen vasemmistolaisrunoilija Federico García Lorcan. Hän kirjoitti runoja ensimmäistä kertaa vakavissaan vuonna 1950 nuorten kesäleirillä, jossa hän oli ohjaajana, joskaan hänen innoittajansa eivät tuolloin olleet yhteiskunnan epäkohdat, vaan tyttöjen valloittaminen.
Cohen opiskeli neljä vuotta McGill-yliopistossa kirjallisuutta, kirjanpitoa ja yritysoikeutta. Hän oli yliopiston väittelykerhon puheenjohtaja, kuului kaupungin pieneen englanninkieliseen runoilijapiiriin ja sai julkaistuksi runojaan paikallisessa runolehdessä CIV/n. Hän perusti covereita soittavan countrymusiikkitrion The Buckskin Boys juutalaisten järjestötoveriensa kanssa. Hän myös lausui omia runojaan yleisön edessä säestyksen kanssa, mutta ei vielä kirjoittanut lauluja.
Ura > Teemat

Cohenin runot ja laulut käsittelevät etenkin rakkautta, uskontoa (erityisesti juutalaisuutta), seksiä, menetystä, masennusta, valtaa ja loppuaikoina myös kuolemaa.
Yksityiselämä > Perhe

Cohen ei  ollut koskaan naimisissa. Hänellä on suhteestaan taiteilija Suzanne Elrodin kanssa kaksi lasta, Adam ja Lorca, joista toinen on nimetty Cohenin ihaileman kirjailijan Federico García Lorcan mukaan. Ennen kuolemaansa Cohen seurusteli laulaja Anjani Thomasin kanssa, asui Los Angelesissa lähellä lapsiaan ja vietti osan vuodesta Montrealissa.
Yksityiselämä > Uskonnollisuus

Juutalainen Cohen tutustui zen-buddhalaisuuteen 1970-luvulla. Hän asui vuodesta 1994 alkaen viisi vuotta Mount Baldy Zen Center -keskuksessa Kalifornian vuoristossa, mutta kävi ajoittain ihmisten ilmoilla antamassa haastatteluja. Luostarissa hän sai henkiseltä opettajaltaan Roshilta nimen Jikan, jonka Cohen kertoo merkitsevän hiljaisuutta mutta sanoo, että nimen valinnan syyt olivat käytännölliset. Luostariaikana Cohen pääsi eroon kauan vaivanneesta masennuksesta. Cohenin mukaan hänen buddhalaisuutensa ei ollut ristiriidassa juutalaisuuden kanssa, sillä zen-buddhalaisuus ei ota kantaa jumalien olemassaoloon.
Yksityiselämä > Omaisuuden menetys

Cohenin asuessa luostarissa hänen managerinsa Kelley Lynch oli kavaltanut lähes kokonaan Cohenin yli viiden miljoonan dollarin omaisuuden, eikä Cohenille jäänyt kuin 150 000 dollaria. Oikeudenkäynnin tuloksena Lynch määrättiin palauttamaan rahat, mutta toistaiseksi mitään ei ole tapahtunut. Tapaus ei musertanut Cohenia mutta sai hänet lähtemään jälleen konserttikiertueille.
Yksityiselämä > Päihteet ja lääkkeet

Cohen käytti runsaasti huumeita, alkoholia ja masennuslääke Prozacia 1990-luvulle asti. Hän raitistui luostariaikana ja lopetti myös tupakoinnin 2000-luvulla.
Tuotanto > Musiikkialbumit

Kaikki levyt on julkaissut Columbia Records.
Tuotanto > Musiikkialbumit > Studioalbumit

| --- | --- |
Songs of Leonard Cohen: 1967-12-2828. joulukuuta 1967
Songs from a Room: huhtikuu 1969
Songs of Love and Hate: maaliskuu 1971
New Skin for the Old Ceremony: elokuu 1974
Death of a Ladies' Man: marraskuu 1977
Recent Songs: syyskuu 1979
Various Positions: joulukuu 1984
I'm Your Man: helmikuu 1988
The Future: 1992-11-2424. marraskuuta 1992
Ten New Songs: 2001-10-099. lokakuuta 2001
Dear Heather: 2004-10-2626. lokakuuta 2004
Old Ideas: 2012-01-3131. tammikuuta 2012
Popular Problems: 2014-09-2323. syyskuuta 2014
You Want It Darker: 2016-10-2121. lokakuuta 2016
Tuotanto > Musiikkialbumit > Livealbumit

| --- | --- |
Live Songs: huhtikuu 1973
Cohen Live: Leonard Cohen in Concert: 1994-06-2828. kesäkuuta 1994
Field Commander Cohen: Tour of 1979: helmikuu 2001
Live in London: 2009
Songs from the Road: 2010
Tuotanto > Musiikkialbumit > Kokoelmia

| --- | --- |
The Best of Leonard Cohen: 1975
So Long, Marianne: 1991
More Best of Leonard Cohen: 1997
The Essential Leonard Cohen: 2002
Live at The Isle of Wight 1970: 2009
Tuotanto > Muiden levyttämät versiot Cohenin kappaleista

Cohenin lauluja ovat levyttäneet lukemattomat muut artistit, ja hänen lauluistaan on tehty lukuisia käännöksiä. Cohenin tunnetuimpia tribuuttilevyjä ovat I'm Your Fan: The Songs of Leonard Cohen (1991), jolla Cohenin lauluja tulkitsivat muun muassa R.E.M. ja Nick Cave, sekä Tower of Song (1995), jolla esiintyivät muun muassa Bono, Elton John, Willie Nelson, Billy Joel ja Suzanne Vega.
Cohenin tunnetuin yksittäinen kappale lienee ”Hallelujah”, jonka ovat levyttänneet Cohenin (1984) lisäksi muun muassa John Cale, Jeff Buckley, k.d. lang, Rufus Wainwright, Bono, Sheryl Crow ja Alexandra Burke.
Tuotanto > Kirjalliset teokset > Suomennetut teokset > Runokokoelmat

Vertailkaamme mytologioita (Let Us Compare Mythologies, 1956), Sammakko 2014
Lauluja (The Spice-Box Of Earth, 1961), suom. Jarkko Laine, Otava 1974
Rakkauden orjat (The Energy Of Slaves, 1972), suom. Jarkko Laine, Otava 1972
Armokirja (Book Of Mercy, 1984), suom. Seppo Pietikäinen, Rockadillo-kustannus 1986
Kaipauksen kirja.  ((Book of Longing, 2006.) Suom. Ville-Juhani Sutinen)  Turku:  Sammakko, 2008.  ISBN 978-952-483-075-1
Tuotanto > Kirjalliset teokset > Suomennetut teokset > Romaanit

Lempileikki (The Favourite Game, 1963), suom. Helena Lohtaja, Sammakko 2004
Kauniit häviäjät (Beautiful Losers, 1966), suom. Helena Lohtaja, Sammakko 2003
Tuotanto > Kirjalliset teokset > Suomentamattomat teokset > Runokokoelmat

Flowers For Hitler (1964)
Parasites Of Heaven (1966)
Selected Poems 1956–1968 (1968)
Death Of A Lady's Man (1978)
Stranger Music (1993)
Poems and Songs (2011)
Fifteen Poems (2012, eBook)
Palkinnot ja tunnustukset

Cohen on saanut vuosikymmenien varrella lukuisia tunnustuksia ja palkintoja niin kirjoistaan, runoistaan kuin musiikistaankin. Hän sai vuonna 2010 Grammy-palkinnon elämäntyöstään ja vuonna 2011 Glenn Gould -palkinnon inspiroivasta musiikista. Vuonna 2008 Cohen nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen ja 2010 Songwriters Hall of Fameen.
Cohenista tehtyjä dokumentteja ja sarjoja

Leonard Cohen: I’m Your Man (2005)
So Long, Marianne (2024)
Esiintymiset Suomessa

Cohen on esiintynyt Suomessa kaikkiaan seitsemän kertaa:
7.2.1985 – Kulttuuritalo
27.6.1985 – Kulttuuritalo
28.4.1988 – Helsingin jäähalli
29.4.1993 – Helsingin jäähalli
10.10.2008 – Hartwall Areena
10.8.2010 – Hartwall Areena
2.9.2012 – Sonera Stadium
Vuoden 2008 konsertista sisältyy Cohenin vuoden 2010 albumille Songs from the Road kappale "The Partisan".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonard Cohen Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (englanniksi)
The Leonard Cohen Files. (englanniksi)
The Leonard Cohen Files -sivuston suomenkielinen osuus.
Leonard Cohen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leonard Cohen Rock & Roll Hall of Famessa (Arkistoitu – Internet Archive).
Leonard Cohen Live in London dvd-konsertti (Arkistoitu – Internet Archive), Hannu Björkbacka/Keskipohjanmaa 24.4.2009.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Leonard Cohen Trouville-sur-Merissä Normandiassa vuonna 1988.
Mount Baldy Zen Centerin mökkejä, jollaisissa Cohen asui 1990-luvun lopulla viisi vuotta.
Vihtajärvi (Boden)

| Vihtajärvi (Vittjärv) |
| --- | --- |
 Vihtajärvi
 Koordinaatit: 65°51′03″N, 21°35′42″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Boden
Väkiluku (2016):  498
Vihtajärvi (ruots. Vittjärv) on taajama Bodenin kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 498 asukasta vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vihtajärvi (Boden) Wikimedia Commonsissa
Ville Oksanen (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. helmikuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Anjalankoski, Suomi
Pelipaikka: oikea laitalinkki
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
1998–2000: MyPa
2001–2005: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | MyPa | 5 | (0) |
| 2007 | → JIPPO (laina) | 2 | (0) |
| 2007 | → MP (laina) | 17 | (2) |
| 2008 | KooTeePee | 24 | (0) |
| 2009–2012 | MyPa | 107 | (12) |
| 2013–2018 | KTP | 105 | (14) |
| Yhteensä | Yhteensä | 260 | (28) |
Maajoukkue
| 2002 | Suomi U15 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ville Oksanen (s. 25. helmikuuta 1987 Anjalankoski) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa muun muassa FC KTP:tä. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki, mutta pystyi pelaamaan myös laitapuolustajana.
Oksanen on Myllykosken Pallon kasvatti, mutta pelasi juniorivuosinaan myös lahtelaisessa Kuusysissä. Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa hän teki 11. toukokuuta 2006 ottelussa Lahtea vastaan. Kauden 2008 hän pelasi liigaa KooTeePeessä, josta palasi takaisin MyPaan kaudeksi 2009. Hänen läpimurtokautensa oli 2010, jonka päätteeksi hänet valittiin seuran vuoden pelaajaksi.
Aiheesta muualla

Ville Oksasen esittely Veikkausliigan sivustolla
Mateusz Rutkowski

Mateusz Rutkowski vuonna 2005.
Mateusz Rutkowski (1986–2024) oli puolalainen mäkihyppääjä. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2004.
Rutkowski kilpaili kolmissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Schonachissa 2002 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 33:nneksi. Sollefteåssa 2003 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 17:s, ja joukkuekilpailussa tuloksena oli kuudes sija. Strynissä 2004 hän voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden 12,5 pisteen erolla hopeamitalistiin, Itävallan Thomas Morgensterniin ja saavutti joukkuekilpailussa Kamil Stochin, Dawid Kowalin ja Stefan Hulan kanssa hopeaa.
Rutkowski sijoittui lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa Planicassa 2004 joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 28:nneksi. Oberstdorfin maailmanmestaruuskilpailuissa 2005 hän sijoittui suurmäen joukkuekilpailussa yhdeksänneksi, suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa 39:nneksi ja normaalimäen henkilökohtaisessa kilpailussa 45:nneksi.
Rutkowski kilpaili mäkihypyn maailmancupissa vuosina 2004–2005. Hän sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan 15:nneksi Zakopanen suurmäen kilpailussa tammikuussa 2004. Viimeisessä maailmancupin kilpailussaan Pragelatossa helmikuussa 2005 hän sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi.
Kuopion ortodoksinen seurakunta

| Kuopion ortodoksinen seurakunta |
| --- | --- |
 Pyhän Nikolaoksen katedraali Kuopiossa.
Suuntautuminen:  ortodoksisuus
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Perustettu:  1846
Kirkkoherra:  Timo Honkaselkä
Pääkirkko:  Pyhän Nikolaoksen katedraali
Jäseniä:  5 362 (31.12.2024)
Aiheesta muualla
ort.fi/kuopio
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuopion ortodoksinen seurakunta on Suomen ortodoksisen kirkon kolmanneksi suurin seurakunta ja se on perustettu vuonna 1846. Seurakunnan pääkirkosta tuli katedraali ja koko Suomen ortodoksisen kirkon keskus vuonna 1955, kun arkkipiispan istuin siirtyi Sortavalasta Kuopioon. Vuonna 2018 tapahtui uusi hallinnollinen muutos, jolloin arkkipiispan istuin siirtyi Kuopiosta Helsinkiin ja Pyhän Nikolaoksen katedraalista tuli Kuopion ja Karjalan hiippakunnan pääkirkko. Seurakunnan pääkirkkona toimii vuonna 1904 valmistunut pyhän Nikolaoksen katedraali Kuopiossa.
Vuonna 2005 Pielaveden ortodoksinen seurakunta yhdistettiin Kuopion seurakuntaan ja vuonna 2011 Kuopion ja Karttulan kuntaliitoksen vuoksi myös Karttulan ortodoksit siirtyivät osaksi Kuopion ortodoksista seurakuntaa. Vuoden 2021 alusta  Kuopion seurakuntaan liittyi myös Rautalammin ja Iisalmen ortodoksiset seurakunnat osana Suomen ortodoksisen kirkon hallinnonuudistusta. Liitoksien myötä seurakunta laajeni myös pinta-alaltaan merkittävästi. Läntisin Kuopion seurakuntaan kuuluva kunta on Ylivieska, Eteläisin Hankasalmi, Itäisin Kaavi ja Pohjoisin Haapavesi. Myös jäsenmäärä kasvoi noin 2000 jäsenellä.
Kuopion seurakunta kuului yhtenä ns. Kuutosiin eli kuuden yhteistyöseurakunnan muodostamaan yhteistyöryhmään, joka julkaisi yhdessä näiden viiden muun yhteistyöseurakunnan kanssa omaa tiedotuslehteä nimeltään Solea. Solean julkaiseminen kuitenkin lopetettiin sillä nimellä, kun vuonna 2012 alkoi ilmestyä Karjalan hiippakunnan oma tiedotuslehti Aamun Koitto ja vuonna 2021 käyttöön otettiin koko Suomen ortodoksisen kirkon yhteinen tiedotuslehti, jota julkaistaan nimellä Aamun Koitto.
Kirkot ja rukoushuoneet > Kirkot

Pyhän Nikolaoksen katedraali (Kuopio)
Karjalan Valistajien kirkko, (Keskustalon kirkko) (Kuopio)
Jumalansynnyttäjän suojeluksen kirkko (Juankoski, Kuopio)
Pyhän Johannes Kastajan kirkko (Nilsiä, Kuopio)
Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko (Tuusniemi)
Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko (Pielavesi)
Suurmarttyyri Georgios Voittajan kirkko (Siilinjärvi)
Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen kirkko (Keitele)
Karjalan Valistajien kirkko (Maaninka, Kuopio)
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Rautalampi)
Kristuksen kirkastumisen kirkko (Suonenjoki)
Pyhän Profeetta Elian kirkko (Iisalmi)
Kaikkien pyhien kirkko, Lapinlahti
Pyhän Nikolaoksen kirkko, Kiuruvesi
Kristuksen kirkastumisen kirkko, Karvoskylä, Nivala
Kirkot ja rukoushuoneet > Rukoushuoneet

Pyhän Herman Alaskalaisen ja pyhän Georgios Voittajan rukoushuone (Vehmersalmi, Kuopio)
Pyhän Nikolaoksen rukoushuone (Muuruvesi, Kuopio)
Ylienkeli Mikaelin rukoushuone (Syvänniemi, Kuopio)
Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläisen rukoushuone (Luikonlahti, Kaavi)
Kristuksen kirkastumisen rukoushuone Maaninka, Kuopio
Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen rukoushuone (Toivala, Siilinjärvi)
Pyhän profeetta Elian rukoushuone (Tervo)
Johannes Kastajan syntymän rukoushuone (Vesanto)
Apostolien Pietarin ja Paavalin rukoushuone Sukeva, Sonkajärvi
Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen rukoushuone, Sonkajärvi
Pyhän Kolminaisuuden rukoushuone, Alapitkä, Lapinlahti
Pyhän Nikolaoksen rukoushuone, Salahmi, Vieremä
Pyhän profeetta Elian rukoushuone Pyhäsalmi, Pyhäjärvi
Neitsyt Marian syntymän rukoushuone, Kytökylä, Haapavesi
Kirkot ja rukoushuoneet > Entiset kirkot ja rukoushuoneet

Pyhän Ristin ylentämisen rukoushuone, Maaninka, Kuopio – poistettu purkukuntoisena kirkollisesta käytöstä 20.5.2023 sekä myyty yksityishenkilöille
(Kuopion ortodoksisen seurakunnan pyhäköt kartalla: https://ortkuopio.fi/seurakuntamme/pyhakot/)
Pyhän Nikolaoksen katedraali Kuopiossa
Siilinjärven suurmarttyyri Georgios Voittajan kirkko.
Karjalan Valistajien kirkko Kuopion Maaningan pitäjässä.
Jäsenmäärä

Seurakunnan jäsenmäärä kasvoi seurakuntaliitosten myötä vuoden 2021 alussa 5759 henkilöön. Vuonna 2024 jäsenmäärä oli 5 362 henkeä.
Kirkkoherrat

Seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet:
| --- | --- |
Stefan Skorodumov: 1846–1866
Adrei Barsov: 1866–1867
Konstantin Kopjev: 1867–1892
Ioann Jaroslavski: (1.-29.10.) 1892
Ioann Irov: 1892–1898
Viktor Kamenski: 1898–1910
Vladimir Nikitinski: 1910–1912
Vjatšeslav Diakonov: 1912–1918
Ioann Svetlov (v.t.): (kesä-heinäkuu) 1918
Nikolai Punšun: 1919–1923
Aleksander Lebedev: 1923–1924
Johannes Sotikov: 1924–1929
Aleksander Loginevski: 1929–1930
Elias Kotšetov: 1930–1932
Vladimir Hänninen: 1932–1933
Grigori Pantsu: (1.9.–1.12.) 1933
Isaak Taivasto: 1933–1937
Vilho Hokkinen: 1937–1965
Niilo Karjomaa: 1966–1976
Matti Sidoroff: 1979–1982
Mikko Kärki: 1982–2010
Timo Honkaselkä: 2010–
Aiheesta muualla

Kuopion ortodoksinen seurakunta / www.ort.fi
Kuopion ortodoksinen seurakunta / Ortodoksi.net
ort.fi / https://www.ort.fi/keskusrekisteri
ort.fi/iisalmi/pyhakot/
ort.fi/rautalampi/pyhakot/
Bradley Malone

| Bradley Malone |
| --- | --- |
 Brad Malone vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1989 (ikä 35) Chatham, New Brunswick
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Pohjois-Dakotan yliopisto (NCAA) Lake Erie Monsters (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) Hershey Bears (AHL) Chicago Wolves (AHL) Edmonton Oilers (NHL) Bakersfield Condors (AHL)
NHL-varaus:  105. varaus, 2007 Colorado Avalanche
Bradley Malone (s. 20. toukokuuta 1989) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Malone on Colorado Avalanchen varaus vuoden 2007 NHL:n varaustilaisuudesta. Pelipaikaltaan hän on vasen laitahyökkääjä.
Vesa-Pekka Rannikko

| Vesa-Pekka Rannikko |
| --- | --- |
 Vesa-Pekka Rannikko Kiasmassa 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1968 (ikä 56) Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  kuvanveisto, performanssi
Palkinnot
 Dukaattipalkinto 2003, William Thuringin palkinto 2006, Stina Krookin säätiön taidepalkinto 2006 
Vesa-Pekka Rannikko (s. 1968 Turku) on suomalainen kuvanveistäjä, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän tekee veistoksia väripigmentein läpivärjätystä kipsistä.
Rannikon veistokset ovat kuin kolmiulotteisia impastomaalauksia. Rannikko kokoaa teoksensa käyttäen palettiveistä, työskennellen nopeasti ennen kuin kipsi kuivuu. Veistoksissa on erivärisistä kipsisistä "siveltimenvedoista" muodostuvat vahvat valot ja varjot. Rannikon teoksissa on arkisia teemoja, kuten maitotölkkejä, olutpakkauksia ja muuten tutunoloisia kuvia.
Vesa-Pekka Rannikko on tehnyt myös performanssia ja videoita. Hänen omien sanojensa mukaan on kiinnostavaa, ettei teoksia voida lokeroida tarkasti. Teoksen voi määritellä tällöin yhtäaikaisesti esimerkiksi valokuvaksi ja tilateokseksi tai maalaukseksi ja veistokseksi.
Koulutus

Vesa-Pekka Rannikko on opiskellut pääsääntöisesti Suomessa. Hän valmistui ensin taiteen maisteriksi ja sittemmin myös kuvataiteen maisteriksi.
1993-1998 Kuvataideakatemia (Kuvataiteen maisteri)
1996 Royal Danish Academy of Fine Arts, School of Media Arts
1989-1995 Taideteollinen korkeakoulu, keramiikka- ja lasialan opinnot (Taiteen maisteri)
1988-1989 Oulun yliopisto, Arkkitehtuurin osasto
Julkiset teokset > Leinelä

Vuonna 2008 Rannikko valittiin laatimaan taiteen yleissuunnitelman Vantaan Leinelän kaupunginosan yleisille alueille. Teokset sijoittuvat pääasiassa kaduille ja puistoihin, mutta myös esimerkiksi kiertoliittymiin. Seudun kasveista innoittunut, seitsemän metriä korkea valaistu teos Paikalliset valmistui 2012.
Julkiset teokset > Torpparinmäki

Helsingin Torpparinmäen Näsinpuistossa sijaitsee Vesa-Pekka Rannikon teos Aaumu. Helsingin kaupungin taidemuseon tilaama teos on valmistettu kivimassalla rikastetusta betonista - teoksen valmistumisessa oli aktiivisesti mukana myös Suomen betoniyhdistys. Aaumu teos julkistettiin 13.9.2005.
Venetsian biennaali 2011

Näyttelyvaihtokeskus FRAME:n taiteellinen johtaja Laura Köönikkä valitsi Rannikon edustamaan Suomea 54. Venetsian biennaalissa.
Näyttely pidettiin perinteikkäästi Aalto-paviljongissa, jonka Rannikko mielsi myös teostensa lähtökohdaksi.. Näyttely jouduttiin sulkemaan etuajassa myrskyvaurioiden takia.
Kuvia teoksista

Aaumu, 2005 on Helsingin Torpparinmäen Näsinpuistossa.
Paikalliset, 2012 on Vantaan Leinelän liikenneympyrässä.
Mycelium, 2015 on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksessa Helsingissä.
Sulka, osa teoksesta Sulka ja Tähdet, 2018, Rautkallionkadun silta, Havukoski, Vantaa.
Varpusen sanoja, 2020, Rautkallionkadun itäpään portaat, Havukoski, Vantaa.
Vuo, 2020, Espoo.
Vahdit (2022), Björkenheimintien sillalla, Seinäjoki
Feenix, 2022, Koivutori, Vantaa.
Tervetuloa, 2022, Koivukylän asukastila, Vantaa.
Aiheesta muualla

Vesa-Pekka Rannikon kotisivu (vesapekkarannikko.com)
Kiasman kokoelmat (Arkistoitu – Internet Archive)
Esittely (anhava.com) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)
Dmytro Kotsjubailo

| Dmytro Kotsjubailo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1995  Zadnistrjanske, Ukraina
Kuollut: 7. maaliskuuta 2023 (27 vuotta)  Bah’mut, Ukraina
Muut tiedot
Lempinimet:  Da Vinci
Järjestö:  Oikea sektori
Dmytro Ivanovytš Kotsjubailo (ukr. Дмитро Іванович Коцюбайло; 1. marraskuuta 1995 – 7. maaliskuuta 2023), lempinimeltään Da Vinci (ukr. Да Вінчі, Da Vintši), oli ukrainalainen nationalisti, yksi äärioikeistolaisen oikea sektori -puolueen johtajista ja Ukrainan sankari. Hän toimi 67. erillisen mekanisoidun prikaatin 1. pataljoonan ”Da Vincin sudet” komentajana.
Elämäkerta

Kotsjubailo otti osaa vuoden 2014 Euromaidan-mielenosoituksiin. Hän liittyi oikea sektori -puolueen aseelliseen siipeen Vapaaehtoiseen ukrainalaiseen armeijakuntaan (ukr. Добровольчий український корпус «Правий сектор», ДУК ПС, Dobrovoltšyi ukrajinskyi korpus «Pravyi sektor», DUK PS). Kotsjubailo oli taideopiskelija, mistä tulee hänen lempinimensä Da Vinci.
Kotsjubailo soti Itä-Ukrainan konfliktin alusta lähtien. Vuonna 2014 hän haavoittui vakavasti Piskyssä. Komppanianpäällikkö hänestä tuli 2015. DUK PS liitettiin marraskuussa 2022 Ukrainan maavoimiin 67. erillisenä prikaatina. Hän toimi prikaatin 1. pataljoonan ”Da Vincin sudet” (ukr. Вовки Да Вінчі, Vovky Da Vintši) komentajana.
Kotsjubailo piti joukkonsa maskottina häkissä sudenpentua, jota hän kertoi ruokittavan venäläisillä lapsilla. Myöhemmin  Kotsjubailo vakuutti vitsailleensa: ”Se oli ilmiselvästi vitsi. Kaikki näkivät, että se oli vitsi. Yritin vitsailla sillä, miten järjettömiä asioita he sanovat meistä ja se muutettiin ’faktaksi’”.
Venäläiset ovat syyttäneet Kotsjubailoa uusnatsistisista yhteyksistä. Hän itse kertoo tehneensä töitä natsismin, fasismin ja rasismin kannattajien jättämiseksi Oikea sektori -ryhmän ulkopuolelle.
Kuolema

Kotsjubailo kaatui Bahmutissa 7. maaliskuuta 2023. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi ja Kiovassa vieraillut Suomen pääministeri Sanna Marin osallistuivat hänen hautajaisiinsa ja laskivat kukkia hänen arkulleen.
Kunnianosoituksia

Ukrainan sankari (Ukraina, 2021)
Sotilasansioristi (Ukraina, 2023, postuumisti)