stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abraham Indrenius nuorempi

Abraham Indrenius nuorempi (5. marraskuuta 1736 Ruovesi – 3. tammikuuta 1796 Keuruu) oli suomalainen kirkkoherra.
Indreniuksen vanhemmat olivat Keuruun kirkkoherra Abraham Indrenius vanhempi (1711–1770) ja Katarina Elisabet Pacchalenius. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1751. Indrenius valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1757 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1759. Maisterinväitöskirjansa Indrenius kirjoitti professori Pehr Kalmin ohjauksessa, väitöskirja Enfaldiga tanckar wisande hwad en präst kan bidraga til oeconomiens uphjelpande käsitteli sitä mitä pappi voisi tehdä talouden kohentamiseksi.
Indrenius oli Messukylän kirkkoherran apulaisena 1759–1766, Vehmaan kappalaisena 1766–1772 ja Keuruun kirkkoherrana 1772–1796. Hän oli saarnaajana pappeinkokouksessa Turussa 1773.
Indrenius antoi 1782 tuomiokapitulille selityksen Pihlajaveden saarnahuoneen valmistumisesta. Pyytämiensä lisätietojen jälkeen kapituli tuli siihen tulokseen, että rakennus on pikemminkin kirkko kuin saarnahuone ja antoi Indreniukselle huomautuksen. Tuomiokapituli kanteli asiasta Vaasan läänin maaherralle Carl Fridrik Krabbelle, jotta muuallakin esiintynyt vastaava omavaltaisuus saataisiin loppumaan. Vaikka kirkkoa ei ollut vihitty, sitä käytettiin kuitenkin vuoteen 1787 asti, jolloin vihkiminen jumalanpalveluspaikaksi lopulta toimitettiin ja pihlajavetiset saivat oman kirkon. 1820-luvulle asti Pihjalajavedellä ei ollut omaa pappia, vaan Keuruun papit kävivät pitäjässä joka kolmas tai neljäs pyhä.
Abraham Indrenius oli naimisissa vuodesta 1775 Kristina Elisabet Idmanin kanssa, jonka isä oli Huittisten kirkkoherra Nils Idman nuorempi. Heidän poikansa Abraham Niklas Indrén (1776–1820) omisti Moksun talon Ähtärissä. Tytär Anna Magdalena Indrén (k. 1845) oli naimisissa Tervakosken paperitehtaan perustajan kamarineuvos Gustaf Georg Nordenswanin (1774–1853) kanssa. Abraham Indreniuksen veli Anders Indrenius (1734–1805) oli Kurun kappalaisena vuodesta 1773 lähtien. Hän kirjoitti 1776 Tidningar Utgifne af et Sällskap i Åbo–lehteen viisiosaisen kertomuksen Keuruun pitäjästä.
Julkaisuja

Vaatimattomia ajatuksia siitä mitä pappi voisi tehdä taloutemme kohentamiseksi ; alkuperäisen ruotsinkielisen professori Pietari Kalmin johdolla v. 1757 ilmestyneen akateemisen väitöskirjan ensimmäinen suomenkielinen laitos ; suomennos Kaarina Kaskimies ; johdannon kirj. ja toimitustyön suorittanut Einari Kaskimies. Myynti- ja mainoskoulu, Helsinki 1966
Aiheesta muualla

Indreniuksen väitöskirja Enfaldiga tanckar wisande hwad en präst kan bidraga til oeconomiens uphjelpande digitoituna Doriassa
Adolf Edvard Rongain

Adolf Edvard Rongain (5. syyskuuta 1821 Parikkala – 16. kesäkuuta 1861 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut opettaja, kirjakauppias, lehdenkustantaja ja kirjanpainaja.
Rongainin vanhemmat olivat viipurilainen kauppias Karl Gustaf Ronkanen (Rongain) ja Anna Sofia Pampe. Hän kävi Käkisalmen piirikoulua ja Viipurin lukiota päästen ylioppilaaksi Helsingissä 1841.
Rongain toimi Kuopion yläalkeiskoulun vt. venäjänopettajana vuodesta 1843 ja hän oli Kuopion ala-alkeiskoulun opettajana 1847–1858. Rongain sai yhdessä ala-alkeiskoulun opettaja Carl Johan Mobergin (1820–1910) kanssa vuonna 1851 luvan perustaa Kuopioon ruotsinkielisen Kuopio Tidning-lehden vastaperustetun Kuopion hiippakunnan uutislehdeksi. Lehti ei kuitenkaan ottanut menestyäkseen vaan se lakkautettiin jo 1856. Lehden toimintaa jatkamaan Rongain ja ala-alkeiskoulun opettaja Carl Johan Marelius (1829–1866) perustivat suomenkielisen Kuopion Sanomat-lehden joka alkoi ilmestyä vuoden 1857 alusta lähtien. Lehti lakkasi ilmestymästä jo marraskuussa 1857 kun sitä painanut kirjapaino lopetti toimintansa. Rongain perusti myös vuonna 1856 yhdessä kirjanpainaja Fredrik Ahlqvistin kanssa Kuopioon toisen kirjapainon kaupungin ensimmäisen ja siihen asti ainoan, Johan Anton Karstenin omistaman kirjapainon kilpailijaksi. Uusi Ahlqvist & Rongainin kirjapaino toimi kuitenkin vain muutamia vuosia.
8. arrondissementti (Pariisi)

8. arrondissementin sijainti
Pariisin 8. arrondissementti (ransk. 8e arrondissement de Paris) on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä arrondissement de l’Élysée. Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (ransk. quartiers), jotka ovat Champs-Élysées, Faubourg-du-Roule, Madeleine ja Europe.
Arrondissementti sijaitsee Seinen oikealla rannalla. Sitä rajaavat lännessä 16. arrondissementti, pohjoisessa 17. arrondissementti, idässä 9. ja 1. arrondissementit sekä etelässä Seine ja 7. arrondissementti. Pariisin kuuluisin katu Avenue des Champs-Élysées sijaitsee kokonaisuudessaan 8. arrondissementin alueella ja ulottuu sen itärajalla olevalta Place de la Concordelta länsirajalla sijaitsevalle Place Charles de Gaullelle, jonka keskellä sijaitsee Riemukaari.
Arrondissementin pinta-ala on 3,88 km² ja väkiluku oli vuonna 40 589 henkilöä vuonna 2011.
Nähtävyydet

Riemukaari
Église de la Madeleine
Place de la Concorde
Élysée-palatsi
Grand Palais
Petit Palais
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pariisin 8. arrondissementti Wikimedia Commonsissa
8. arrondissementin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
94 (luku)

| --- | --- |
Luonnolliset luvut
94 ← 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 →
Kardinaaliluku: yhdeksänkymmentäneljä, (neljäkymmenettä)
Järjestysluku: yhdeksäskymmenesneljäs, (neljäskymmenettä)
Tekijät: 1, 2, 47, 94
Alkutekijät:  2\cdot 47

Roomalainen numero: XCIV
Binääriluku: 1011110
Oktaaliluku: 136
Duodesimaaliluku: 7A
Heksadesimaaliluku: 5E
Vigesimaaliluku: 4E
94 (yhdeksänkymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 93 ja seuraa luku 95.
Matematiikassa

94 on yhdistetty luku, puolialkuluku ja vajaa luku.
94 on onnellinen luku kymmenjärjestelmässä:  9^{2}+4^{2}=97,  9^{2}+7^{2}=130,  1^{2}+3^{2}+0^{2}=10,  1^{2}+0^{2}=1.
94 on Smithin luku kymmenjärjestelmässä:  94=2\cdot 47 ja  9+4=2+4+7.
94 on Erdősin–Woodsin luku.
94!-1 on kertoma-alkuluku.
94 voidaan muodostaa kolmen eri neliöluvun summana kahdella tavalla:  9^{2}+3^{2}+2^{2} tai  7^{2}+6^{2}+3^{2}.
Luonnontieteissä

Jaksollisessa järjestelmässä 94 on plutoniumin järjestysluku.
Zirkonium-94 on zirkoniumin vakaa isotooppi.
Molybdeeni-94 on molybdeenin vakaa isotooppi.
Gadolinium-158, terbium-159, dysprosium-160 ja erbium-162 ovat vakaita isotooppeja, joiden neutroniluku on 94.
Muissa yhteyksissä

94 on Sri Lankan kansainvälinen suuntanumero.
Eurooppatie E94 kulkee Kreikassa.
ASCII-merkistössä on 94 kirjoitusmerkkiä, jos välilyöntiä ei lasketa.
NBA-koripallokentän pituus on 94 jalkaa (noin 29 metriä).
AAL

AAL (ACA) on maailmanlaajuinen alkoholistien jälkeläisten (aikuisten lasten) vertaistukitoimintaan perustuva yhteisö. ACA-Adult Children of Alcoholics on saanut alkunsa Yhdysvalloissa, New Yorkissa vuonna 1978.
AAL-ryhmät ovat pääsääntöisesti avoimia, pois lukien kuitenkin tietyt, nimenomaan naisille sunnatut ryhmät. Ryhmät on tarkoitettu henkilöille jotka ovat alkoholistien aikuisia jälkeläisiä, tai jollain muulla tavalla toimintahäiriöisistä perheistä. Tällaisia voivat olla esimerkiksi perheet joissa lasten tarpeet on jätetty räikeästi huomioimatta, tai perheessä on esiintynyt esimerkiksi mielenterveysongelmia. Vuoden 2011 lopussa AAL-ryhmiä oli Suomessa kolmisenkymmentä.
AAL-ryhmät muodostavat alkoholistien jälkeläisille suunnatun yhteisön. Sen ainoa tarkoitus on auttaa toipumaan vanhempien alkoholinkäytön tai muun toimintahäiriön aiheuttamista ongelmista ja seurauksista. AAL:ssa alkoholismia pidetään koko perheen sairautena. Ryhmissä jäsenet jakavat kokemuksensa elämästä alkoholismisairauden tai muun toimintahäiriön vaikutuspiirissä.
AAL ei ole sitoutunut mihinkään uskontoon, uskonlahkoon, poliittiseen ryhmittymään, järjestöön tai yhteiskunnalliseen laitokseen. Se ei ota kantaa kiistakysymyksiin. AAL on omavarainen ja toimii jäsentensä vapaaehtoisten avustusten ja kirjallisuuden myynnin turvin. Jäsenluetteloita, eikä jäsenmaksuja ole.
Toiminnan keskeisiä periaatteita ovat nimettömyys, luottamuksellisuus ja vapaaehtoisuus. Periaatteet pohjautuvat AAL:n ohjelmaan, joka muodostuu kahdestatoista askeleesta ja kahdestatoista ryhmien toimintaa ohjaavasta perinteestä.
AAL Keskuspalvelu ry on Suomen AAL-ryhmien rekisteröity yhdistys.
AAL:n ainoa tarkoitus on alkoholistien aikuisten lasten auttaminen ja toipumisen tielle löytämisen tukeminen ja ohjaaminen. Se tapahtuu vertaistukea antavien AAL-ryhmien ja AAL-kirjallisuuden avulla.
Aiheesta muualla

Alkoholistien Aikuiset Lapset
Adult Children of Alcoholics - World Service
2AM

2AM
2AM on korealainen balladeja esittävä nelihenkinen poikabändi, joka levyttää JYP Entertainmentille. Nelikon nimet ovat vanhimmasta nuorimpaan Lee Changmin (이창민), Im Seulong (임슬옹), Jo Kwon (조권) ja Jung Jinwoon (정진운).
11. heinäkuuta 2008 2AM debytoi virallisesti esittämällä esikoiskappaleensa ”This Song” KBS-kanavan Music Bank -ohjelmassa, mutta ensimmäisen Mutizen palkinnon Inkigayosta he voittivat vasta 7. helmikuuta 2010 kappaleellaan ”Can't Let You Go Even If I Die”.
Jäsenet

Lee Changmin (이창민; s. 1. toukokuuta 1986) on ryhmän päälaulaja sekä räppäri. Changmin on myös yksi harvoista korealaisista musiikkitähdistä, jotka ovat suorittaneet kaksivuotisen armeijapalveluksen ennen musiikkiuraansa.
Im Seulong (임슬옹; s. 11. toukokuuta 1987) on laulaja.
Jo Kwon (조권; s. 28. elokuuta 1989) on yhtyeen johtaja ja johtava laulaja
Jung Jinwoon (정진운; s. 2. toukokuuta 1991) on laulaja ja räppäri.
Diskografia

Saint o'Clock (2010)
Voice (2013)
One Spring Day (2013)
Let's Talk (2014)
Ag-ui kkot

| Ag-ui kkot> 악의 꽃 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  70 min
Pääosissa:   Lee Joon-gi  Moon Chae-won 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   tvN
Esitetty:  29. heinäkuuta 2020 – 23. syyskuuta 2020
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Monster Union
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Ag-ui kkot (kor. 악의 꽃, engl. Flower of Evil) on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Lee Joon-gi ja Moon Chae-won.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
2A46M

Suomen puolustusvoimien entinen T-72 2A46-kanuunoineen
2A46 on neuvostoliittolais-venäläinen, 1960-luvun lopulta alkaen valmistettu automaattisesti ladattava panssarivaunukanuuna. Vuodesta 1981 sitä on valmistanut Motoviliha (Мотовилиха). Tehtaan aikaisemmat panssarivaunukanuunat olivat kaliiperiltaan 100 mm:n rihlattu D-10 (T-54:een) ja 115 mm:n rihlaamaton 2A20 (T-62:een).
Tykin alkuperäinen versio on T-64A:ssa käytetty 2A26 eli D-81, jonka jatkokehitelmä 2A46 on. Tykki on ollut eri versioinaan kaikkien sarjatuotantoon päässeiden neuvostoliittolaisten ja venäläisten taistelupanssarivaunujen pääase 1960-luvun lopulta nykypäivään. Uudempien kehitysversioiden mallimerkintöihin sisältyvä M-kirjain tarkoittaa modernisoitua. 2A46:sta käytetään myös merkintää D-81T, 2A46M:stä D-81TM ja niin edelleen. 2A46-, 2A46M-, 2A46M-1-, 2A46M-2, 2A46M-4 ja 2A46M-5-kanuunoilla on aseistettu muun muassa T-72-, T-80- ja T-90-panssarivaunut. Suomessa 2A46M-tykki tunnettiin nimellä 125 PSVK 84.
Ominaisuudet

2A46M:llä ja 2A46M1:llä ja muilla uudemmilla malleilla on suurempi ammuksen lähtönopeus ja sen vuoksi läpäisykyky on suurempi kuin 2A46:lla. Uusin nykyinen tuotantomalli on esimerkiksi T-90A:ssa käytettävä 2A46M-5. Uudemmat versiot ovat myös noin 1/4:n tarkempia. Kanuunan massa on 2 500 kg ja se voi läpäistä 3BM-42M (Lekalo) APFSDS (panssariammus) -laukauksella noin 650 mm RHA:ta (tasalaatuista panssariterästä) kahden kilometrin etäisyydeltä.
2A46M-mallista lähtien on ollut myös mahdollisuus panssarintorjuntaohjusten laukaisuun. T-72:n modernisoiduimmat mallit, T-80- ja T-90-panssarivaunut käyttävät 9K-119 Refleks-sarjalaisia, kuten 9M-119 ja 9M-136 Refleksiä, sekä Invar ja uusia Invar-M ohjuksia. Osa T-72- ja T-64-panssarivaunumalleista käyttää 9K-120 Svir -sarjan ohjuksia, koska pitemmät Refleks-ohjukset eivät mahdu pituutensa vuoksi vanhoihin lataajiin. Nykyisin käytettävät ohjukset ovat lähinnä SACLOS (Semi-Automatic Command to Line of Sight)-ohjattuja eli niitä ohjataan pitämällä laseretäisyysmittarin  laseria kohteessa ja ohjuksen hakupää hakeutuu laserin mukaan. Läpäisykyky uusimpien ohjuksien tandem-ontelokärjillä on 700 mm ja 900 mm välillä. Osumatodennäköisyys 5 km:n päähän on noin 80–90 %.
Automaattisesti ladattavana se ei tarvitse lataajaa, joten panssarivaunuun riittää tällöin kolmen hengen miehistö. Esimerkiksi Rheinmetall L44 edellyttää myös lataajaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Motovilkan esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
panssarivaunuaiheinen sivusto (englanniksi)
Afganistan kesäparalympialaisissa 2012

Afganistan osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 yhden urheilijan joukkueella, eli kaikkien aikojen pienimmällä joukkueellaan. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa.
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahimi toimi samalla myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa, eikä hän saavuttanut mitaleita.
Joukkue > Voimanosto

Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahini osallistui miesten alle 75-kiloisten voimanostoon. Hän sijoittui kilpailun toiseksi viimeiseksi, eli 12:ksi, nostamalla 127 kiloa.
Mohammad Fahim Rahimi - Miesten alle 75 kg
Amazo

| Amazo |
| --- | --- |
Luoja(t):  Gardner Fox Mike Sekowsky
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  The Brave and the Bold nro 30 (heinäkuu 1960)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Amazo
Status:  aktiivinen
Pituus:  244 cm
Paino:  220 kg
Edelliset ryhmäsidokset:  Superrikollisten Salainen Yhteisö
Voimat:  Kyky kopioida kenen tahansa supervoimat itselleen.
Suhteet
Sukulaiset:  Professori Ivo
Amazo on  Gardner Foxin ja Mike Sekowskyn luoma kuvitteellinen androidi DC Comicsin sarjakuvamaailmassa. Hahmon ensiesiintyminen oli The Brave and the Bold -sarjakuvalehdessä.
Hahmon elämäkerta

Professori Ivon pakkomielteenä oli tuhota Oikeuden Puolustajat. Tätä tarkoitusta varten hän loi androidin nimeltä Amazo, jolla on erikoinen kyky ottaa itselleen mikä tahansa superkyky toiselta superolennolta. Androidi ei kuitenkaan ollut kiinnostunut taistelemaan Oikeuden puolustajia vastaan, ja Ivo joutui toistuvasti ohjelmoimaan Amazon uudelleen, jotta androidi täyttäisi tehtävänsä tuhota supersankarit.
Lopulta paljastetaan, että Amazon absorptiosolujen täydellistymisen jälkeen Ivo yhdisti tämän tekniikan ihmisen munasoluihin ja DNA:han luodakseen Amazon "pojan", joka kasvaa Frank Halloranina tietämättä perinnöstään. Vuosia myöhemmin Frank on filosofian opiskelija ja seurustelee nuoren naisen kanssa nimeltä Sara, kun hänen voimansa heräävät ennenaikaisesti. Sen sijaan, että matkisi ilkeää "isäänsä", Frank toivoo olevansa sankari nimeltä "Kid Amazo". Pikkuhiljaa henkisesti epävakaaksi muuttuva Kid Amazo huomaa, että Sara on Ivon tytär, ja häntä kehotettiin tarkkailemaan Frankia esiintymällä tyttöystävänä, minkä seurauksena Kid Amazo alkoi riehumaan. Batman päättelee, että Kid Amazolla ei ole vain Liigan jäsenten voimia, vaan myös heidän ristiriitaisia ​​persoonallisuuspiirteitään. Tätä käytetään myöhemmin lisäämään sisäistä epävakautta, mikä lopulta tuhoaa Kid Amazon.
DC Comicsin New 52 -sarjakuvissa Amazo oli alunperin A-Maze-käyttöjärjestelmä ja siitä tuli myöhemmin androidi, joka pystyy kopioimaan muiden yli-inhimillisiä voimia. Myöhemmin tunteva Amazo-virus tartuttaa tutkija Armen Ikaruksen ja ottaa hänen mielensä hallintaansa. Ikaruksen isäntänä Amazo-virus tartuttaa muita ihmisiä antaen heille supervoimia ja hallitsemalla heidän mielensä ennen kuin he kuolevat 24 tunnin sisällä. Oikeuden Puolustajat onnistuvat lopulta kukistamaan Ikarus Amazon, joka pystyi parantamaan tartunnan saaneita ihmisiä ja hallitsemaan heitä "pesä-mielen" yhteyden kautta. Myös nuori Reggie Meyer ja hänen perheensä saivat tartunnan. Alkuperäisen Amazo-androidin tekniikan vaikutuksesta Reggiestä tuli myöhemmin uusi Kid-Amazo.
Voimat

Amazolla on kyky kopioida kenen tahansa supervoimat itselleen.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League

Amazolla oli muutaman jakson mittainen vierailu Justice League- ja Justice League Unlimited -animaatiosarjoissa, joissa hahmon äänenä toimi Robert Picardo. Tämä versio Amazosta oli väriltään harmaa ja sillä oli humanoidimainen ruumis ja hän kykeni käyttämään useita muilta kopioituja kykyjä samanaikaisesti ja poistamaan asteittain heikkouksia. Lex Luthor yritti käyttää Amazoa hyödykseen laittamalla tämän varastamaan Oikeuden Puolustajien voimat ja myöhemmin absorboituaan itseensä Martian Manhunterin voimat Amazo tajusi Luthorin huijanneen häntä luettuaan tämän ajatukset ja muuttui väriltään kultaiseksi ja lensi avaruuteen yrittäen löytää syyn olemassaoloonsa. Myöhemmin Amazo oli saanut itselleen jumalvoimat ja kyvyn siirtää esineitä muihin paikkoihin. Amazo yritti tappaa Luthorin tämän käytettyä häntä hyväkseen, mutta myöhemmin luopui ajatuksestaan ja siirtyi asumaan Kohtalon Torniin Tohtori Kohtalon kanssa yrittäen löytää tarkoituksensa. Myöhemmin Amazo yritti taistella henkiinherätettyä Solomon Grundya vastaan, mutta jäi tappiolle ja tajuttuaan olevansa riski muille hän siirsi itsensä pois.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League Action

Amazo esiintyi animaatiosarjassa Justice League Action jaksossa "Boo-ray for Bizarro", jossa häntä ääninäytteli Thomas Lennon. Jaksossa Amazo vangitsee Oikeuden Puolustajat yrittääkseen jäljitellä heidän voimiaan, mutta yrittäessään yhdistää itseensä Bizarron voimat tämän takapajuinen mentaliteetti ylikuormittaa ja tekee hänet katatoniseksi, mikä antoi Oikeuden Puolustajille mahdollisuuden tämän kukistamiseksi.
Muissa medioissa > Animaatio > Batman: Under the Red Hood

Amazo esiintyi ensimmäisen kerran elokuvaversiona Batman: Under the Red Hoodissa, jossa hahmon äänenä toimi Fred Tatasciore. Elokuvassa Amazo oli alun perin Black Maskin tilaama ase, jolla rikollispomo yritti saada lisää vaikutusvaltaa. Punahuppu kuitenkin lahjoi kuljettajat tuomaan lastin hänelle. Paikalle saapuneet Batman ja Nightwing kuitenkin tappelivat Amazoa vastaan ja taistelun päätteeksi onnistuivat tuhoamaan sen.
Muissa medioissa > Animaatio > Injustice

Amazo esiintyi animaatioelokuvassa Injustice, jossa Amazo oli Ra's al Ghulin rakentama kyborgi, jonka hän esitteli Teräsmiehelle tarkoituksenaan avustaa häntä turvaamaan maailmanrauhaa. Todellisuudessa Amazon tarkoitus oli tuhota Teräsmies ja myöhemmin Amazon aiheutettua viattoman siviilin ja poliisien kuolemat Teräsmies tajusi huijauksen ja taisteli Amazoa vastaan, mutta Amazo kykeni kopioimaan Teräsmiehen voimat ja pitämään puoliaan. Muiden Oikeuden Puolustajien saavuttua paikalle taistelemaan Amazoa vastaan, Amazo tappoi Haukkamiehenin ja Kyborgin, kunnes Batman onnistui jäädyttämään Amazon rintamuksen ja muiden halkaistessa Amazon kahtia ja venyttäen tämän ruumista, Muovimies onnistui lopulta tuhoamaan Amazon menemällä tämän sisälle ja räjäyttämällä tämän ruumiin kappaleiksi.
Muissa medioissa > Televisiossa

Amazo esiintyi ensimmäisen kerran livenä Arrowversen crossovertarinassa "Elseworlds". Sarjassa A.M.A.Z.O. (Anti Metahuman Adaptive Zootomic Organism) oli Ivo Laboratoriesin rakentama Androidi A.R.G.U.S.ille, joka kykeni kopioimaan minkä tahansa normaalin, metainhimillisen ja maan ulkopuolisen yksilön luonnollisia taitoja ja erityiskykyjä. Kun tohtori John Deegan ei pysty kirjoittamaan todellisuutta mielensä mukaan, mikä saa Oliver Queenin ja Barry Allenin vaihtamaan elämiään, minkä seurauksena he aktivoivat tietämättään A.M.A.Z.O.n estäessään ryöstön Ivo Laboratoriesissa. Saatuaan tietää tapahtuneesta ja saatuaan apua Cisco Ramonilta, Terästytöltä ja Teräsmieheltä, Queen ja Allen kukistavat Androidin. Lopulta ja onnistuneesti muutettuaan todellisuutta Deegan tuo takaisin A.M.A.Z.O. auttamaan häntä, mutta Brainiac 5 tuhoaa sen.
Videopeleissä

Amazo esiintyy pelissä Justice League: Chronicles ei-pelattavana hahmona.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003–2004 | Robert Picardo | Justice League Justice League Unlimited |  |
| 2010 | Fred Tatasciore |  | Batman: Under the Red Hood |
| 2011 | Peter MacNicol | Young Justice |  |
| 2011 | Roger Rose | Batman – pelottomat |  |
Adina Pintilie

| Adina Pintilie |
| --- | --- |
 Adina Pintilie Berliinin elokuvajuhlilla 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1980 (ikä 44)
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Nu mă atinge-mă (2018)
Palkinnot
 Kultainen karhu (2018) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Adina Pintilie (12. tammikuuta 1980) on romanialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, jonka elokuvat tunnetaan kokeellisuudestaan. Pintilie voitti esikoispitkällään Nu mă atinge-mă vuoden 2018 Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen karhun.
Ura

Adina Pintilie opiskeli Bukarestissa teatteritaiteiden ja elokuvaamisen kansallisyliopisto, mistä hän valmistui vuonna 2008. Hänen esikoiselokuvansa oli keskipitkä dokumentti Nu te supara, dar... vuodelta 2007. Sitä esitettiin yli 50 elokuvajuhlalla. Lyhytelokuva Balastiera #186 puolestaan valmistui 2008 ja keskipitkä näytelmäelokuva Oxigen vuonna 2010. Lyhytelokuvasta Diary #2 Pintilie voitti vuonna 2013 Oberhausenin kansainvälisten lyhytelokuvajuhlien Zonta-palkinnon.
Pintilien ensimmäinen kokopitkä elokuva oli Nu mă atinge-mă, joka sai vuonna 2018 Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen karhun. Nu mă atinge-mă on kokeellinen elokuva, jonka teemana on seksuaalinen läheisyys ja siihen liittyvät pelot. Pintilien itsensä mukaan elokuvan tarkoituksena on ”kutsua katsoja vuoropuheluun” avoimista tulkoinnoista, joita se esittää seksistä, vammaisuudesta ja estoista.
Pintilien elokuvat tunnetaan kokeellisuudestaan. Hän on pyrkinyt hämärtämään elokuvissaan dokumentin, fiktion ja kuvataiteen välistä rajaa. Pintilien elokuvissa on tunnistettava visuaalinen tyyli, jossa hän on kokeillut erilaisia visuaalisen kielen elementtejä. Pintilien elokuvien teemoissa yhdistyy psyyken tutkimus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adina Pintilie Wikimedia Commonsissa
Adina Pintilie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Afganistan kesäparalympialaisissa 2016

Afganistan osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 yhden urheilijan joukkueella. Maan ainoa edustaja Mohammad Durani osallistui miesten keihäänheittoon luokassa F42-44. Hän ei saavuttanut mitaleita. Hän myös toimi maan lipunkantajana avajaisissa.
Joukkue > Yleisurheilu

42-vuotias Mohammad Durani oli maan ainoa edustaja kisoissa. Hän osallistui miesten keihäänheittoon luokassa F42-44 sijoittuen viimeiseksi eli 16:ksi ennätyksellään 26.51 metriä.
Mohammad Durani - Miesten keihäänheitto (Luokka:F42-44)
Adolf Burgman

Adolf Burgman (19. kesäkuuta 1872 Sysmä – 15. lokakuuta 1941) oli suomalainen metsänhoitaja, pankinjohtaja ja metsäneuvos.
Burgmanin vanhemmat olivat sairaalan taloudenhoitaja Anders Victor Burgman ja Maria Fredrika Sevón. Burgman valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1894. Hän oli aluksi kirkollisvirkatalojen metsänjakotöissä ja teki metsämaiden mittausta ja arviointia eri puolella Suomea. Burgman oli Kuusankoski Oy:n ja sittemmin Kymin Oy:n metsäosaston johtajana 1899–1910. Tämän jälkeen Burgman oli Puutavara Oy Kymmene Ab ja Kumpp:in toimitusjohtajana vuoteen 1920 saakka, jolloin hän siirtyi liikeosaston johtajaksi ja metsäneuvokseksi metsähallitukseen. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1930 saakka, jolloin hänet valittiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi ja johtajaksi. Burgman hoiti näitä tehtäviä vuoteen 1938 saakka. Burgman oli Suomen Teollisuus-Hypoteekkipankin johtokunnan jäsenenä 1927–1938 ja hän oli puheenjohtajana tai jäsenenä useissa valtion ja eri yhtymien asettamissa komiteoissa. Burgman oli myös Veitsiluoto Oy:n tilintarkastajana 1930–1938 ja Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1908–1910.
Adolf Burgman oli naimisissa vuodesta 1900 Saima Mathilda Blomfeltin kanssa.