stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarlo Kurki

Kaarlo Kurki (alk. Karl Edvard (Kaarlo Eetu) Limnell, myös Kaarlo Laurila, 4. heinäkuuta 1862 Tampere – 8. helmikuuta 1918 Kemi) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka vaikutti muun muassa Rovaniemen Työväen Näyttämön johtajana. Näyttelijänä hän käytti aluksi ristimänimeään ja sen jälkeen taiteilijanimeä Kaarlo Laurila, kunnes vaihtoi viralliseksi sukunimekseen Kurki vuonna 1910. Rovaniemen punakaartin päällikkönä toiminut Kurki kuoli valkoisten teloittamana sisällissodan aikana vuonna 1918.
Elämä > Sotilaana, näyttelijänä, merimiehenä, teatterinjohtajana

Tampereella syntynyt Limnell työskenteli aluksi paperitehtaalla, sitten armeijan palveluksessa Helsingissä, kunnes liittyi Ruotsalaiseen Teatteriin vuosiksi 1885–1887. Tämän jälkeen hän perusti oman lyhytaikaiseksi jääneen kiertueteatterin. Se ehti esiintymään Tampereella ja Hämeenlinnassa, mutta näyttelijät siirtyivät nopeasti Kurjen johdolla August Aspegrenin kiertueen matkaan. 1890-luvun alussa Kurki esiintyi pikku rooleissa Kansallisteatterin edeltäjässä Suomalaisessa teatterissa. Syksyllä 1891 hän perusti uudelleen oman teatteriseurueen, joka esiintyi alkuvuoden 1892 eri puolilla Itä-Suomea nimellä Kotimainen Teatteri. Ryhmä kuitenkin hajosi seuraavana kesänä Kurjen lähtiessä omille teilleen ja jättäessä ryhmänsä Virolahdelle. Vuodenvaihteen jälkeen seurue kuitenkin kiersi jälleen Länsi-Suomessa.
Syksyllä 1893 hän lähti mukaan näyttelijä Ida Aalbergin suomenkieliseen kiertueteatteriin, joka kuitenkin toimi vain yhden näyttämökauden ajan. Limnell esiintyi Eugène Scriben näytelmässä Adrienne Lecouvreur, jossa Aalberg oli itse pääroolissa.   Limnellin raha-asiat menivät 1890-luvun lopulla rappiolle ja hän lähti ilmeisesti velkojiaan pakoon Amerikkaan. Marraskuussa 1902 suomalaiset sanomalehdet uutisoivat, että ruotsalaisen metodistikirkon työntekijä Limnell olisi kuollut laivapalossa Kiinan rannikolla paluumatkallaan Eurooppaan, mutta tieto ei pitänyt paikkaansa.  Limnell työskenteli vuosina 1901-1905 USA:n länsirannikolla todennäköisesti merimiehen ammatissa.
Vuodesta 1906 lähtien Kurki kiersi Kaarlo Karin johtaman Suomalaisen Teatteriseurueen mukana ja esiintyi sen tilaisuuksissa myös laulajana. Hänen kerrottiin olleen varustettu ”kiitettävillä säveltaiteellisilla luonnonlahjoilla ja vahvalla mehevällä bassoäänellä”.   Tämän jälkeen hänellä oli useita yleensä yhden kauden mittaisia kiinnityksiä eri maaseututeatterien näyttelijä-johtajana. Hän myös suomensi näytelmiä ja kirjoitti sekä sovitti niitä itse.
Elämä > Sisällissodan aika

Elokuusta 1917 alkaen Kurki vaikutti Rovaniemellä, jonne hänet oli valittu työväennäyttämän johtajaksi. Lokakuussa 1917 Kurki oli perustamassa Rovaniemelle työväen järjestyskaartia yhdessä paikallisen työväenyhdistyksen johtajan Aleksi Tuorilan ja radikaalisosialisti Ville Kallion kanssa. Sisällissodan syttyessä tammikuun lopulla 1918 Kurki toimi Rovaniemen punakaartin johtajana. Kaarti pakeni Kemiin 29. tammikuuta, ja osa miehistä jatkoi Kurjen johdolla Ouluun tarkoituksenaan hankkia aseita. Hän yritti myös agitoida Oulun punakaartia liittymään kapinaan. Kurki miehineen palasi Kemiin saatuaan kymmenkunta kivääriä Oulusta. Kemistä punaisten joukko lähti 2. helmikuuta junalla kohti Rovaniemeä aikomuksenaan matkalla vallata myös Tervolaan perustettu valkoisten tukikohta. Punaiset, joita oli puolisen toista sataa, joutuivat väijytykseen hieman ennen Tervolaa. Syntyneessä taistelussa sai surmansa kymmenkunta punaista.  Joukko palasi junalla Kemiin, mutta Kurki jäi siitä pois ja tuli Kemiin omia teitään. Eräässä Kemin suojeluskunnan kuulustelupöytäkirjassa mainitaan, että Kurki olisi paluumatkalla ampunut pistoolillaan punaisten Paakkolasta vangiksi ottaman vanhan maanviljelijä Pekka Kotajärven, joka oli päässyt taistelun aikana pakoon. Punakaartin hajotessa Kemissä 5.-6. helmikuuta Kurki pakeni kotiinsa Rovaniemelle, jossa hänet vangittiin ja tuotiin Kemiin. Hänet ammuttiin iltapäivällä 8. helmikuuta Kemin torilla järjestetyssä julkisessa teloituksessa. Kemissä kulkeneen tarinan mukaan häntä ei kuitenkaan saatu torilla hengiltä, vaan hän kuoli vasta hautausmaalle tuotaessa.
Hopeasulfadiatsiini

| --- | --- |

Hopeasulfadiatsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Hopea-(4-aminofenyyli)sulfonyylipyrimidin-2-yyliatsanidi
Tunnisteet
CAS-numero: 22199-08-2
ATC-koodi: D06BA01
PubChem CID: 441244
DrugBank: DB05245
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H9N4O2SAg 
Moolimassa: 357,152
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 285 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 1 % (hopea), 10 % (sulfadiatsiini)
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Topikaalinen
Hopeasulfadiatsiini (C10H9SN4O2Ag) on orgaaninen yhdiste ja sulfadiatsiinin hopeasuola. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä vakavien palovammojen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö

Hopeasulfadiatsiini vaikuttaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiin bakteereihin, muun muassa Escherischia- ja Staphylococcus- suvun lajeihin. Lisäksi se vaikuttaa moniin alkueläimiin ja sieniin. Sen antibioottiset ominaisuudet johtuvat sekä hopeaioneista että sulfadiatsiinista. Hopeasulfadiatsiini estää palovammaa infektoitumasta, mikä nopeuttaa paranemista. Yhdistettä käytetään voiteena, jota levitetään vamman alueelle tyypillisesti kahdesti päivässä toisen tai kolmannen asteen palovammojen hoidossa.
Haittavaikutukset

Tyypillisin hopeasulfadiatsiinin haittavaikutus on allerginen ihottuma. Ainetta ei suositella henkilöille, jotka ovat yliherkkiä sulfonamidiantibiooteille. Harvinaisempia haittavaikutuksia voivat olla methemoglobiinin muodostuminen vereen eli methemoglobinemia ja leukopenia eli vähäinen valkosolujen määrä veressä.
Kurkimäen rautatieasema

Kurkimäen rautatieasema (lyh. Krm) on rautatieliikennepaikka Savon radalla Kuopion Kurkimäellä noin 17 kilometriä Kuopiosta Pieksämäen suuntaan. Asema avattiin liikenteelle lokakuussa 1889 ja sen on suunnitellut Knut Nylander Oulun radan pysäkin piirustusten mukaan.
Kurkimäen asema sijoittui keskelle vaurasta maaseutua, lähelle Vehmasmäen ja Pellesmäen kyläkeskuksia. Vehmasmäki oli vanhastaan maanteiden solmukohta, josta lähtivät tiet Kuopioon, Leppävirralle ja Suonenjoelle. Kylässä oli myös kestikievari. Kurkimäen asemarakennukseen vuonna 1906 lisätty poikkipääty on Bruno Granholmin käsialaa. Kurkimäestä tuli myös karttulalaisten käyttämä rautatieasema, sillä radalla oli Karttulan puolella vain Airakselan pysäkki vaatimattoman kärrypolun päässä. 1800-luvun lopulla tutkittiin mahdollisuuksia uuden ratayhteyden rakentamiseksi Kurkimäestä Ylivieskaan tai Sieviin, mutta rata linjattiin lopulta Iisalmesta.
Rautatien ansiosta Kurkimäestä kehittyi Kuopion maalaiskunnan eteläosan tärkein asutuskeskus, jossa oli 1960-luvulla liki 400 asukasta. 1970-luvulla tehdyn rataoikaisun myötä asema on jäänyt hieman sivuun radasta. Vanhaa rataa käytettiin tämän jälkeen puutavaran kuormausraiteena 1990-luvun lopulle saakka, jolloin se purettiin ylikulkusillan rakentamisen yhteydessä. Uusi kuormausraide rakennettiin radan itäpuolelle. Kurkimäki muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi vuonna 1983.
Aseman henkilöliikenne lakkautettiin kesäkuussa 2002 Savon radan paikallisliikenteen kanssa. Nykyisin liikennepaikalla on puutavaran kuormausta sekä junakohtauksia.
Lasse Kurki

Lasse Kurki vuonna 2000.
Lasse Kristian Kurki (s. 31. tammikuuta 1969 Turku) on suomalainen muusikko, radiotoimittaja ja Warner Music Finlandin kotimaisen musiikin tuotantopäällikkö.
Hän oli laulaja-kitaristi 2015 toimintansa lopettaneessa Lemonator-yhtyeessä, joka julkaisi kuusi studioalbumia vuosina 1997–2010. Hän on säveltänyt kappaleita myös muille artisteille.
Kurki tekee useita ohjelmia pääkaupunkiseudulla ja internetissä kuuluvassa Radio Helsingissä, muun muassa ohjelmia Valiojoukko ja Rakkaudesta. Tästä työstä Musiikki & Media palkitsi hänet arvonimellä Vuoden radiopersoona vuonna 2010.
Elämä ja toiminta

Kurki on säveltänyt kappaleita Jonna Tervomaalle, Emmille, Katri Ylanderille, Hanna Pakariselle, Jipulle ja Jannalle sekä Samuli Edelmannille, Laura Närhelle, Suvi Teräsniskalle ja Anna Puulle. Hän on myös toiminut muun muassa Egotrippi-yhtyeen tuottajana ja osallistunut lastenmusiikin tekemiseen Ipanapa-levyillä.
Noin 10-vuotiaana Kurki aloitti neljä vuotta kestäneet klassisen kitaran opinnot Itä-Helsingin musiikkiopistossa. Sen lisäksi hän otti yksityisiä pianotunteja ja soitti välillä rumpujakin. Pianonsoittoon hän oli tutustunut isänsä ja tämän veljen kautta. Hänen ensimmäinen tunnetumpi yhtyeensä Ripa Eskolinin kanssa ennen Lemonatoria oli nimeltään Dragonfly. Tällä yhtyeellä tehtiin jo lähemmäs sata keikkaa Helsingin ympäristössä.
Lemonatorin lisäksi Kurki on esiintynyt ja levyttänyt yhtyeissä The Krispies ja Little Big Little.
Helmikuussa 2008 Kurki sai yhdessä Kari Kriikun ja Riku Niemen kanssa Gramexin myöntämän 40 000 euron suuruisen juhlapalkinnon, joka jaettiin tasan voittajien kesken.
Kurjen Radio Helsingissä juontamiin ohjelmiin kuuluu myös melko epäsäännöllisesti Heviurpot (yhdessä Janne Halmkronan kanssa).
Kurki on valmistunut tradenomiksi vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Lasse Kurki Radio Helsingin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Hopeapaksuotsa

| Hopeapaksuotsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae
Suku::  Hypophthalmichthys
Laji::  molitrix
Kaksiosainen nimi
 Hypophthalmichthys molitrix  (Valenciennes, 1844) 
Katso myös
   Hopeapaksuotsa Wikispeciesissä   Hopeapaksuotsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeapaksuotsa  (Hypophthalmichthys molitrix) on alkujaan aasialainen kala, jota viljellään laajasti ihmisravinnoksi ja rajoittamaan leväkukintoja. FAO:n kalanviljelytiastossa se on maailmanlaajuisesti toiseksi eniten viljelty kalalaji ruohokarpin jälkeen, sen kokonaistuotanto vuonna 2012 oli yli neljä miljoonaa tonnia.  Kasvatuslaitoksista karanneista yksilöistä on muodostunut tulokaskanta Yhdysvaltoihin.
Ulkonäkö ja koko

Hopeapaksuotsa jää tyypillisesti alle 20 senttimetrin mittaiseksi, mutta metrin kokoisista ennätyskaloista on raportoitu. Sen silmät sijaitsevat alempana kuin suu, eikä sillä ole viiksikarvoja.
Ravinto ja elintavat

Hopeapaksuotsa syö planktonia, ja kilpailee siksi ravinnosta useiden uusien kotivesistöjensä alkuperäislajien kanssa. Säikähtäessään se voi hypätä yli kolmen metrin korkeuteen.
Merkitys ihmiselle

Hopeapaksuotsaa on kasvatettu laajamittaisesti Kiinassa 1950-luvulta asti. Koska se syö mikroleviä ja muuta planktonia, sitä ei tarvitse ruokkia, mikä tekee siitä ekologisesti kelvollisenselvennä proteiinien lähteen. Lajia käytetään myös haitallisten levien rajoittamiseen.
Kurman

| Kurman (Qurman, Курман-Кемельчі) Krasnohvardijske |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kurman
 Koordinaatit: 45.5005°N, 34.2953°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Krimin autonominen tasavalta
Piiri:  Kurmanin piiri
Väkiluku (2013):  10 766
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kurman (ukr. Курман; krimintat. Qurman), vuosina 1945-2016 ja sen jälkeen Venäjän miehitysvallan piirissä (de facto) Krasnohvardijske (ukr. Красно­гвардійське; ven. Красногвардейское, Krasnogvardeiskoje; krimintat. Qurman; ennen vuotta 1945 Qurman tai Kurman-Kemeltši (ukr. Курма́н-Кемельчі́)) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan (de jure) Krimin autonominen tasavallassa Krimin niemimaalla. Taajaman väkiluku on noin 10 766 (2013).
Krasnohvardijsken taajaman linja-autoasema (2012).
Kaupunkityyppisen taajaman asema vuonna 1957. Ukrainan korkein neuvosto luopui (de jure) paikkakunnan Neuvostoaikaan viittaavasta nimestä vuonna 2016, ja korvasi sen aiemmalla tataarinkielestä johdetulla  paikannimellä Kurman.
Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa muodostettiin Kurmanin piiri, jonka hallintokeskuksena on Kurmanin kaupunki. Uusi piirijako astui voimaan vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurman Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Красногвардійське
Käännös suomeksi
Hormeesi

Kohtuullinen kemikaaliannos voi synnyttää eliössä päinvastaisen vaikutuksen kuin erittäin alhainen tai erittäin korkea annos (dose).
Hormeesi on biologinen ilmiö, jossa haitallinen ulkoinen ärsyke, kuten myrkky tai fysiologinen stressi, onkin pienenä annoksena hyödyllinen eliölle. Hyöty perustuu elimistön suojareaktioon, joka antaa eliölle pitkäaikaisen suojan.
Hormeesia ja sitä kautta joillain koe-eläimillä eliniän pitenemistä riittävän pieninä annoksina aiheuttavia stressitekijöitä ovat tutkimusten mukaan esimerkiksi ravinnon puute, hapenpuute, lämpötilan muutos, radioaktiivinen säteily, ultraviolettisäteily, otsoni, raskasmetallit, reaktiiviset happiyhdisteet ja fyysinen rasitus.
Vaikka radioaktiivinen säteily aiheuttaakin syöpää, hyvin pienet säteilyannokset ovat kokeissa stimuloineet DNA:n korjautumista ja viivyttäneet syövän ilmenemistä hiirillä. Vaikutuksesta on näyttöä myös ihmisten kohdalla. Lievästi radioaktiivisessa kerrostalossa Taiwanissa 1980-luvulla asuneet ihmiset saivat myöhemmin vähemmän syöpiä kuin muut taiwanilaiset. Ydinsukellusveneiden parissa työskennelleillä amerikkalaisilla telakkamiehillä on havaittu pienempi kuolleisuus kuin muiden telakoiden työntekijöillä. Englantilaiset radiologit saavat vähemmän syöpiä kuin muut lääkärit. Myös tavallista voimakkaamman radioaktiivisen luonnon taustasäteilyn alueella asumisen on havaittu pidentäneen elämää.
Pieniä annoksia myrkyllisiä dioksiineja nauttineille koe-eläimille kehittyi vähemmän maksakasvaimia kuin vertailuryhmälle. Pieniä annoksia myrkyllistä arseenia saaneet madot elivät muita matoja pidempään.
Vapaat radikaalit, joita syntyy paljon muun muassa liikunnassa, ovat pieninä määrinä hyödyllisiä, ja niitä torjuvia antioksidanttilisiä käyttävät ihmiset kuolevat nuorempina kuin muut.
Hedelmien ja vihannesten sisältämät fytokemikaalit, joilla kasvi torjuu vihollisiaan, voivat aiheuttaa ihmisessä hormeesia ja sitä kautta torjua syöpää, tulehdusta, sydän- ja verisuonitauteja, Parkinsonin tautia ja Alzheimerin tautia.
Puilla hormeesia aiheuttaa muun muassa tuuli, jonka aiheuttamaa rasitusta puut tarvitsevat kasvaakseen vahvoiksi.
Hormeesia välittävät monimuotoiset mekanismit tunnetaan puutteellisesti. Lämpösokkiproteiinit suojaavat proteiineja osittaiselta denaturoitumiselta termisessä stressissä. Insuliini/IGF-1-signaalireitti  vaikuttaa kalorirajoituksessa. Fyysisen rasituksen yhteydessä vahvistuvat antioksidanttimekanismit. Mitokondrioiden fosforylaatiomekanismit toimivat iskeemisessä stressissä. Hormeettiset mekanismit osallistuvat yleisimmin geeniekspression ohjaukseen ja näin vahvistavat solujen kasvun ja ylläpidon mekanismeja. Keskeistä tässä on solulimakalvoston merkitys.
Aiheesta muualla

Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, Reijo Tilvis: Hormeesi gerontologiassa, 2011;127(21):2239-40
Hannu Kuronen

Hannu Kuronen (s. 1. toukokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1982–1990 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Kuronen edusti SM-liigaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1982–1988 ja Hämeenlinnan Pallokerhoa vuosina 1988–1990. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 252 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 76 + 84 = 160 ja jäähymääränsä 126 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 15 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, antoi yhden maalisyötön ja istui jäähyllä kymmenen minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1985 sekä saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
Muuta

Hannu Kurosen poika Mikael on myös jääkiekkoilija ja pelaa nykyään Tampereen Ilveksessä.
Kursun kirkko

| Kursun kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kirkkotie 1b, Kursu, Salla
Seurakunta:  Sallan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1964
Suunnittelija:  Iikka Martas
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  225
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kursun kirkko on  Sallan Kursun kylään 1964 puusta rakennettu suorakaiteen muotoinen satulakattoinen  pitkäkirkko, jonka suunnitteli Iikka Martas. Kyläkirkkona toimivan rakennuksen yhteydessä on seurakuntakeskus. Kirkon pinta-ala on 500 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 225 hengelle. Erillinen kartion muotoinen alaosastaan avoin kellotapuli rakennettiin samana vuonna kuin kirkko, myös sen kello  on vuodelta 1964.
Kurkula
Kirjallisuutta

Savijärvi, Ilkka ja Muusa & Heikkinen, Janne: Vot, ihminen tahtoo kotimaalle: Länsi-Inkerin kieltä ja kohtaloita.  Joensuu:  Joensuun yliopisto, humanistinen tiedekunta & Joensuu University Press, 1996.
Kurre (pilalehti)

Lehden etusivu vuodelta 1871.
Kurre oli Helsingissä vuosina 1870–1879 ilmestynyt ruotsinkielinen pilalehti.
Kurre oli Suomen ensimmäinen varsinainen pilalehti. Sen perustajiin kuuluivat tilapäisjulkaisuina ilmestyneiden pilalehtien parissa jo aiemmin toimineet uusmaalaiset opiskelijat O. R. Strömfors, V. L. Cajander ja E. O. Stenberg sekä ylioppilas F. J. Vahlbeck (myöhemmin Valbäck). Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden julkaisijaksi ja toimittajaksi lupautui Strömfors.
Suomenkieliseen Veitikkaan verrattuna Kurren huumori oli harmitonta ja se joutui vain harvoin sensuurin hampaisiin. Poliittiset kannanotot näkyivät lähinnä fennomaanien piikittelynä. Lehden suurimpana ongelmana oli kuvituksen saaminen, minkä johdosta Strömfors pyyhki pois alkuosan sen alaotsikosta Illustrerad skämt-tidning vuonna 1877.
Kurren painosmäärä oli 700 kappaletta vuonna 1871, 1 000 vuonna 1872 ja 1 200 vuonna 1873. Se lienee kuitenkin ollut kannattamaton, mikä tekijöiden muiden kiireiden ohella johti lehden lakkaamiseen.
Aiheesta muualla

Kurre digitoituna kansalliskirjastossa
Horton Plainsin kansallispuisto

Kansallispuiston sijainti Sri Lankassa.
| --- | --- |
Sijainti:  Sri Lanka
Lähin kaupunki:  Nuwara Eliya
Pinta-ala:  31,6 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  හෝර්ටන් තැන්න ජාතික උද්‍යානය 
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1969 
Luokitus:  UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (d) (2010) 
Hallinto:  Department of Wildlife Conservation
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Horton Plainsin kansallispuisto (sinhaliksi හෝටන් තැන්න) on kansallispuisto Sri Lankan keskisellä ylängöllä. Ylängöltä saa alkunsa kolme jokea: Kelani, Walawe ja maan pisin joki Mahaweli. Alue sijaitsee yli 2 000 metrin korkeudella ja on biodiversiteetiltään monipuolinen. Kansallispuiston alueella sijaitsevat maan toiseksi ja kolmanneksi korkeimmat vuoret, Kirigalpotta 2 389 m ja Thotapolakanda 2 357 m. Suosituimpia nähtävyyksiä ovat kalliojyrkänne World's End eli "maailmanloppu" ja 20-metrinen vesiputous Baker's Fall.
Kansallispuistossa elää kotoperäisiä nisäkäslajeja, kuten hoikkalori ja purppuranaamalanguri. Alueella elää myös ruostetäplä- ja kalastajakissoja, saukkoja, hirvieläimiä ja 87 lintulajia, joista 14 on kotoperäisiä.
Kurovskoje

Asuintaloja Kurovskojessa
Kurovskojen vaakuna.
Kurovskoje (ven. Куровско́е) on kaupunki Moskovan alueen Orehovo-Zujevskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangolla Moskvajokeen laskevan Nerskaja-joen rannalla 92 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Moskovan ja Kazanin sekä Orehovo-Zujevon ja Voskresenskin väliset rautatiet (Kurovskajan asema). Asukkaita on 19 100 henkeä (vuonna 2006).
Kurovskajan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. Seutu oli vanhastaan tunnettu käsityöammateistaan. Vuonna 1854 kylän lähelle perustettiin tekstiilitehdas, jota laajennettiin 1920–1930-luvuilla. Vuonna 1931 paikkakunta sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1952 siitä tuli Kurovskojen kaupunki. Vuosina 1929–1959 se oli Kurovskojen piirin keskus.
Neuvostoaikana kaupungissa oli tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Kurovskojen tekstiilitehdas teki konkurssin vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Kurovskojen kaupungin sivusto (venäjäksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Moskovan alueen kaupungit
Kurpat (suku)

| Kurpat (suku) |
| --- | --- |
 Taivaanvuohi (Gallinago gallinago)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kurpat Gallinago  Brisson, 1760
Katso myös
   Kurpat (suku) Wikispeciesissä   Kurpat (suku) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kurpat (Gallinago) ovat kurppien heimoon kuuluva lintusuku. Kurppien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksantoista lajia. Lajimäärä vaihtelee hieman eri lähteissä, sillä esimerkiksi ITIS antaa kurppien suvulle seitsemäntoista lajia.
Kurpilla on linnuille poikkeuksellisen tuntoherkkä ja taipuisa ylänokka, jota ne voivat taivuttaa ylöspäin. Tämän ominaisuuden tarkoituksesta ei ole saatu varmaa tietoa, mahdollisesti ne saavat näin maata tonkiessaan helpommin otteen saalishyönteisestä tai -madosta.
Kurppalajit

Afrikankurppa (Gallinago nigripennis)
Amerikantaivaanvuohi (Gallinago delicata)
Andienkurppa (Gallinago jamesoni)
Eteläamerikankurppa (Gallinago paraguaiae)
Heinäkurppa (Gallinago media)
Himalajankurppa (Gallinago nemoricola)
Inkakurppa (Gallinago imperialis)
Isokurppa (Gallinago undulata)
Japaninkurppa (Gallinago hardwickii)
Keltajalkakurppa (Gallinago andina)
Madagaskarinkurppa (Gallinago macrodactyla)
Siperiankurppa (Gallinago megala)
Suippopyrstökurppa (Gallinago stenura)
Taivaanvuohi (Gallinago gallinago)
Tulimaankurppa (Gallinago stricklandi)
Vuorikurppa (Gallinago solitaria)
Ylänkökurppa (Gallinago nobilis)
Kurkkuaulopit

| Kurkkuaulopit |
| --- | --- |
 Paraulopus nigripinnis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Auloppikalat Aulopiformes
Heimo::  Kurkkuaulopit Paraulopidae  Sato & Nakabo, 2002
Suku::  Paraulopus  Sato & Nakabo, 2002
Katso myös
   Kurkkuaulopit Wikispeciesissä   Kurkkuaulopit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kurkkuaulopit (Paraulopidae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Lajeja tavataan Tyynessämeressä ja Intian valtameressä. Heimon lajit on aiemmin luokiteltu kuuluviksi vihersilmiin.
Lajit ja anatomia

Kurkkuaulopeihin kuuluu vain yksi suku Paraulopus ja siinä 14 tai 15 lajia. Heimon kalat ovat ruumiinrakenteeltaan hoikkia ja pitkänomaisia ja suurimmat kasvavat 35 cm pitkiksi. Selkäevä on lyhyehkö ja korkea ja sen jälkeen on rasvaevä. Kurkkuaulopeiden silmät ovat suuret ja alaleuka työntyy hieman eteenpäin. Kurkkuaulopit eroaavt muista auloppikaloista luuston rakenteen perusteella.
Levinneisyys ja elintavat

Kurkkuaulopit elävät lauhkeissa ja lämpimissä vesissä Intian valtameressä ja Tyynenmeren länsiosissa.