stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieni merenneito (vuoden 2023 elokuva)
Näyttelijät

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Halle Bailey | Yasmine Yamajako | Ariel |
| Jacob Tremblay | Otava Rossi | Pärsky |
| Daveed Diggs | Tero Koponen | Sebastian |
| Awkwafina | Hanna Pakarinen | Loiske |
| Melissa McCarthy | Sanna Saarijärvi | Ursula |
| Jonah Hauer-King | Peter Nyberg | Erik |
| Javier Bardem | Tuukka Haapaniemi | Kuningas Triton |
| Art Malik | Petri Hanttu | Kristian |
| Noma Dumezweni | Bianca Morales | Kuningatar Selina |
| Martina Laird | Nina Tapio | Lashana |
| Jude Akuwudike | Heikki Sankari | Joshua |
| Lorene Andrea | ? | Perla |
| Simone Ashley | ? | Indira |
| Kajsa Mohammar | ? | Karina |
| Nathalie Sorrell | ? | Caspia |
| Karolina Conchet | ? | Mala |
| Sienna King | ? | Tamika |
| John Dagleish | Jari Salo | Mulligan |
| Christopher Fairbank | Pasi Ruohonen | Hawkins |
| Emily Coates | ? | Rosa |
| Jessica Alexander | ? | Vanessa |
Suomenkielisen version on ohjannut Saara Lehtonen.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Kaisu Tervonen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Aiheesta muualla

Singh, Olivia: Here's the cast of Disney's live-action 'Little Mermaid' remake and who they're playing Insider. 12.9.2022. Viitattu 31.12.2022. (englanniksi)
Hätäkeskuslaitos

| Hätäkeskuslaitos Nödcentralsverket |
| --- | --- |

Perustettu:  2001
Ministeriö:  Sisäministeriö
Sijainti:  Satakunnankatu 3–5 Pori
Valtio:  Suomi
Ylijohtaja:  Taito Vainio
Työntekijöitä:  616 (2023)
Vuosibudjetti:  70,4 milj. € (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Hätäkeskuslaitos (ruots. Nödcentralsverket) on Suomessa toimiva valtion virasto, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ihmisten, omaisuuden ja ympäristön turvallisuuteen liittyviä hätäilmoituksia ja välittää ne edelleen auttavalle viranomaiselle.
Suomessa hätäkeskukset ovat moniviranomaiskeskuksia, joista saa avun erilaisiin hätätilanteisiin. Hätäkeskusten yhteinen puhelinnumero eli hätänumero on 112. Suomen hätäkeskuksien kautta avun saa poliisin, pelastus-, terveys- ja sosiaalitoimen hätätilanteisiin. Ahvenanmaalla on erillinen hätäkeskus, joka toimii Ahvenanmaan maakunnan hallituksen alaisuudessa. Meripelastuksella on Suomessa omat hälytyskeskuksensa ja erillinen hätänumero, 0294 1000. Satelliittipuhelimesta voi soittaa hätäkeskuslaitokselle Keravalle satelliittipuhelinnumeroon +358 92 3550545. Puhelu ei ole maksuton, eikä sitä ensisijaisteta muihin liikkeellä oleviin puheluihin mitenkään. Lisäksi numeroon +358 92 3550545 ei voi lähettää tekstiviestejä.
Hätäkeskuslaitos ja hätäkeskukset

Hätäkeskuslaitoksen pääjohtajana toimii 1.3.2020 alkaen Taito Vainio.
Vuoden 2011 hallitusohjelmaan pohjautuneessa hätäkeskusuudistuksessa keskusten lukumäärää laskettiin, jolloin sijoituspaikkakunnista tuli Kerava, Kouvola, Kuopio, Oulu, Pori, Turku ja Vaasa. Myöhemmin Kouvolan hätäkeskus yhdistettiin Kuopion hätäkeskukseen.
Vuodesta 2011 lähtien useita hätäkeskuksia on lakkautettu. Esimerkiksi Lapin hätäkeskus liitettiin Oulun hätäkeskukseen, Keski-Suomen hätäkeskus Jyväskylässä lakkautettiin syksyllä 2014 ja liitettiin Vaasan hätäkeskukseen. Kuopion hätäkeskuksen myötä Etelä-Savon hätäkeskus lakkautettiin 28.11.2012, Pohjois-Karjalan hätäkeskus lakkautettiin 21.11.2012 ja Kaakkois-Suomen hätäkeskus lakkautettiin 4.12.2012.
Hätäkeskusalueet

Suomessa on käytössä kuusi hätäkeskusta 25.11.2014 valmistuneen hätäkeskusuudistuksen jälkeen.
Hätäkeskusalueet > Oulun hätäkeskus

Pohjois-Pohjanmaa
Kainuu
Lappi
Oulun hätäkeskus on aloittanut toimintansa 8.11.2011.
Hätäkeskusalueet > Kuopion hätäkeskus

Pohjois-Savo
Pohjois-Karjala
Etelä-Savo
Etelä-Karjala
Kymenlaakso
Kuopion hätäkeskus on aloittanut toimintansa 4.12.2012.
Hätäkeskusalueet > Porin hätäkeskus

Pirkanmaa
Satakunta
Porin hätäkeskus on aloittanut toimintansa 19.11.2013.
Hätäkeskusalueet > Keravan hätäkeskus

Uusimaa
Keravan hätäkeskus on aloittanut toimintansa 18.3.2014.
Hätäkeskusalueet > Turun hätäkeskus

Varsinais-Suomi
Kanta-Häme
Päijät-Häme
Turun hätäkeskus on aloittanut toimintansa 8.4.2014.
Hätäkeskusalueet > Vaasan hätäkeskus

Pohjanmaa
Etelä-Pohjanmaa
Keski-Pohjanmaa
Keski-Suomi
Vaasan hätäkeskus on aloittanut toimintansa 25.11.2014.
Hätäkeskuslaitoksen johto työskentelee keskushallinnossa Porissa.
Aiheesta muualla

Hätäkeskuslaitoksen kotisivut
Hätäkeskuslaitos
Kerava
Kuopio
Oulu
Pori
Turku
Vaasa
Keravan hätäkeskus
Kempower

| Kempower Oyj |
| --- | --- |

Osake:  OMXH: KEMPOWR
ISIN:  FI4000513593
Toimitusjohtaja:  Tomi Ristimäki
Kotipaikka:  Lahti
Kotisivu:  https://kempower.com/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kempower on suomalainen yritys, joka valmistaa sähköajoneuvojen pikalatauslaitteita.
Kempowerilla on yhteensä kolme tuotantolaitosta. Lahdessa on kaksi tehdasta, joissa on yhteensä lähes 14 000 m2 tuotanto-, laboratorio- ja toimitilaa. Toinen näistä on entisessä Scanian bussitehtaassa. Vuoden 2023 lopulla Kempower avasi uuden tehtaan Pohjois-Carolinan Durhamissa.
Kempin suvun omistama Kemppi Group omistaa Kempowerista lähes 70 prosenttia. Kemppi Group omistaa myös hitsauslaitteita valmistavan Kempin.
Kempower Oyj rekisteröitiin 2017. Yritys aloitti toimintansa 2018.
|  | henkilöstömäärä | liikevaihto € | liikevoitto € |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 |  | 20 000 |  −641 000 |
| 2019 | 13 (keskimäärin) | 327 000 |  −2 221 000 |
| 2020 | 29 (keskimäärin) | 3 300 000 |  −2 200 000 |
| 2021 | 136 | 27 400 000 | 1 100 000 |
| 2022 | 375 | 103 643 700 | 4 399 000 |
| 2023 | 737 | 283 614 300 | 40 600 000 |
| 2024 | 786 | 223 700 000 | −28 800 000 |
Kempower listautui Helsingin pörssin First North -kasvuyhtiölistalle joulukuussa 2021. Vuonna 2024 yhtiön osake siirtyi pörssilistalle
Yrityksen toimitusjohtaja on Tomi Ristimäki.
Aiheesta muualla

Kempower
https://youtu.be/EmuIolKO0qo?t=1060 Bjørn Nyland esittelee Kempowerin latausasemaa
Katri Tapola

| Katri Tapola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. joulukuuta 1961 (ikä 63) Ilmajoki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Aikakausi:  1998–
Esikoisteos:  Kalpeat tytöt (1998)
Palkinnot
 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 1998   Arvid Lydecken -palkinto 2002   Tirlittan-palkinto 2023 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Katri Tapola (s. 21. joulukuuta 1961 Ilmajoki) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut sekä aikuisille että lapsille. Tapolan esikoisromaani Kalpeat tytöt palkittiin Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnolla vuonna 1998. Se oli samana vuonna myös Akateemisen Kirjakaupan myydyin esikoisteos.
Tapola valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994 pääaineenaan yleinen kielitiede ja sivuaineena romaaninen filologia (ranska). Hän on ollut vapaa kirjailija vuodesta 2001. Kaunokirjallisen työn ohella Tapola tekee opetustöitä ja kirjoittaa lehtijuttuja. Hän on työskennellyt myös tiedotusneuvojana, kirjastovirkailijana, kustannustoimittajana ja kääntäjänä.
Katri Tapolan ja Virpi Talvitien lastenkirja Kivikauppaa ja ketunleipiä palkittiin Arvid Lydecken -palkinnolla vuonna 2002. Vuonna 2023 Tapola sai Tirlittan-palkinnon, jonka perusteluissa häntä kiitettiin erityisesti monikielisistä lastenkirjoistaan.
Yksityiselämä

Tapolan äiti oli näyttelijä Tuulikki Schreck. Hänen enonsa oli kirjailija ja kustannustoimittaja Jyri Schreck. Myös Tapolan sisar Päivi Tapola on kirjailija.
Tuotanto > Aikuisten romaanit

Kalpeat tytöt.  Helsinki:  Tammi, 1998.  ISBN 951-31-1329-9
Näiden seinien sisällä me emme näy.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2476-2
Satu rakkaudesta.  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-3100-9
Ihmetyksiä: Tarinoita ja kuvia hämmästyneille.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2006.  ISBN 978-951-31-3724-3
Mahdottomuuksien rajoissa: Matkakirja.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Teos, 2013.  ISBN 978-951-851-470-4
Härkätaistelu.  Helsinki:  Teos, 2015.  ISBN 978-951-851-614-2
Tuotanto > Lastenkirjat

Kivikauppaa ja ketunleipiä.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2568-8
Konnanmontulle hyvä kyyti.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2863-6
Satu joka oli totta.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-3084-3
Jääpuikkoja ja jälkiä lumessa.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3285-4
Maunon kaupunki.  (Kuvitus: Kristiina Louhi)  Helsinki:  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-31-4070-0
Väinämö: Vain ulkokäyttöön.  (Kuvitus: Marika Maijala)  Helsinki:  Tammi, 2009.  ISBN 978-951-31-4927-7
Maunon maja.  (Kuvitus: Kristiina Louhi)  Helsinki:  Tammi, 2010.  ISBN 978-951-31-5299-4
Unilintu ja Uljas Sankari.  (Kuvitus: Virpi Talvitie)  Helsinki:  Teos, 2010.  ISBN 978-951-851-224-3
Pieni prinsessasatu.  (Kuvitus: Sanna Pelliccioni, perustuu Emma Väänäsen tarinaan)  Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-5795-1
Väinämö ja näkymätön naapuri.  (Kuvitus: Marika Maijala)  Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-5794-4
Väinämö sisäkentillä.  (Kuvitus: Marika Maijala)  Helsinki:  Tammi, 2012.  ISBN 978-951-31-6398-3
Pieni prinssisatu.  (Kuvitus: Sanna Pelliccioni)  Helsinki:  Tammi, 2012.  ISBN 978-951-31-6397-6
Toivon talvi.  (Kuvitus: Karoliina Pertamo)  Helsinki:  Tammi, 2013.  ISBN 978-951-31-7047-9
Pelätin ja rastas.  (Kuvitus: Alessandro Pelliccioni)  Helsinki:  Mirri Creative, 2015.  ISBN 978-952-68371-1-6
Toiveretki.  (Kuvitus: Sanna Pelliccioni)  Espoo:  Myllylahti, 2016.  ISBN 978-952-202-756-6
Oivan pallo.  (Kuvitus: Karoliina Pertamo)  Helsinki:  S&S, 2017.  ISBN 978-951-52-4123-8
Tuttityttö ja peukalopoika.  (Kuvitus: Karoliina Pertamo)  Helsinki:  Teos, 2018.  ISBN 978-951-851-822-1
Oivan laiva.  (Kuvitus: Karoliina Pertamo)  Helsinki:  S&S, 2018.  ISBN 978-951-52-4625-7
Pumpulibussi ajaa ohi.  (Kuvitus: Aino Louhi)  Hämeenlinna:  Karisto, 2019.  ISBN 978-951-23-6557-9
Oivan tie.  (Kuvitus: Karoliina Pertamo)  Helsinki:  S&S, 2019.  ISBN 978-951-52-4874-9
Olav ja hämäränmaa. Kuvitus: Selja Raudas. Helsinki: KUU-kustannus, 2020. ISBN 978-952-94-3503-6.
Siinä sinä olet.  (Kuvitus: Muhaned Durubi. Arabiankielisen rinnakkaistekstin kääntänyt Aya Chalabee)  Teos, 2020.  ISBN 978-951-851-942-6
Tervetuloa!  (Kuvitus: Sanna Pelliccioni. Viisikielinen kuvakirja suomeksi, italiaksi, somaliksi, kurdiksi ja dariksi)  Karisto, 2021.  ISBN 978-951-1-37739-9
Tuulen myötä. Kuvitus Sanna Pelliccioni. Vantaa: Enostone, 2021. ISBN 978-952-73-895-6-0.
Linnun neljä laulua. Kuvitus: Selja Raudas. Helsinki: Aviador, 2022. ISBN 978-952-381-057-0.
Päivänvarjotyttö.  (Kuvitus ja darinkielinen rinnakkaisteksti: Sayed Mohammad Munir)  Vantaa:  Enostone, 2022.  ISBN 978-952-7389-92-8
Tuotanto > Muut

Kaksi novellia kokoelmassa Loputtomat hunnut, toim. Sara Heinämaa ja Päivi Tapola, WSOY 1988.
Juhannus kaupungissa (novelli). Tilaustyö Helsingin 450-vuotisjuhlakirjaan Sankarina Helsinki. Helsingin kaupunginkanslia & Otava 2000.
Haudasta nousee hemmo, yksi kirjoittajista ryhmässä M. E. Kuusi, WSOY, 2010.
Keikalla katoaa Gibson, yksi kirjoittajista ryhmässä M. E. Kuusi, WSOY, 2011.
Rouva Ramsayn kutsut: Naisista ja kirjallisuudesta.  Helsinki:  ntamo, 2015.  ISBN 978-952-215-582-5
Uusi.  (Kuvitus: Selja Raudas)  Vantaa:  Enostone, 2023.  ISBN 978-952-399-026-5
Malta

Maltan tasavalta (maltaksi Repubblika ta’ Malta, engl. Republic of Malta) eli Malta on saarivaltio Välimerellä, noin 93 kilometriä Sisiliasta etelään. Valtio koostuu useasta saaresta, joista kolme on asuttuja: pääsaari Malta, Gozo ja Comino. Pääkaupunki Valletta sijaitsee pääsaarella. Maltaa lähinnä oleva valtio on Italia.
Maltalla asuu noin 457 300 asukasta (2020). Sen pinta-ala on kuitenkin vain 316 neliökilometriä, joten asutustiheys on suuri, noin 1 282,2/km². Viralliset kielet ovat malta ja englanti. Myös italiaa ymmärretään yleisesti, koska Italian televisio näkyy saarelle hyvin.
Malta kuuluu Euroopan unioniin ja sillä on kuusi paikkaa Euroopan parlamentissa. Euroopan unionin lisäksi Malta kuuluu Kansainyhteisöön, johon valtio liittyi vuonna 1964.
Maltalla sijaitsee Maltan vapaasatama.
Maantiede

Malta koostuu kahdeksasta saaresta, joista Comino (maltaksi Kemmuna), Gozo (maltaksi Għawdex) ja Malta ovat asuttuja. Pienempiä ja asuttamattomia saaria ovat Filfla, Cominotto, St Paul’s Island (maltaksi Il-Gżejjer ta' San Pawl), Manoel Island (maltaksi Il-Gżira Manwel) ja Fungus Rock (maltaksi Il-Ġebla tal-Ġeneral).
Malta sijaitsee noin 96 kilometriä Italian Sisiliasta etelään ja noin 290 km Afrikasta pohjoiseen. Idässä Maltaa lähinnä on 1 519 km:n päässä Aleksandria ja lännessä Gibraltar 1 836 km:n päässä.
Kolmen suurimman saaren maasto on suurimmaksi osaksi tasaista alankoa. Pääsaaren eteläpuoli on paikoin mäkinen ja siellä sijaitsee Maltan korkein kohta, Ta’Dmejrek (253 m). Maltan maaperä on kivikkoista ja rannat kallioisia.
Maantiede > Luonto

Maltalla on monia maisematyyppejä: metsää, pensaikkoa, kallioita, rantoja ja hiekkadyynejä, ja siksi saarten kasvisto on monipuolinen. Saarilta on löydetty yli 1 100 kasvilajia.  Suuri osa metsistä on hävitetty, mutta jäljellä on rautatammimetsän sirpaleita ja istutettuja alepponmäntymetsiä. Maltan kansallispuu atlassypressi kasvaa laaksoissa ja jyrkänteiden alla. Yleisin kasvistotyyppi on garigue-pensaikko.  Niittyjä hallitsevat  monet ruohot, ohdakkeet, herne- ja sipulikasvit.
Rehevin saarista on Gozo, ja siellä harjoitetaan laajamittaista maanviljelyä. Myös laidunnus keskittyy sinne. Eroosion estämiseksi pellot on pengerretty.
Maltan kansallislintu on sinirastas.
Maltan ylitse kulkee yksi Välimerta ylittävien muuttolintujen reiteistä.
Ainoa sammakkoeläin on kirjosammakko (Discoglossus pictus), käärmeitä ja liskoja on sen sijaan monta eri lajia, samoin lepakoita. Maltan saarella elää myös lumikko. Saarten muihin nisäkkäisiin kuuluvat välimerensiili ja pikkumetsähiiri. Hyönteisiä on noin 5 000 lajia, nilviäisiä tuhat lajia.
Maantiede > Ilmasto

Välimeri vaikuttaa suuresti Maltan ilmastoon, joka muistuttaa Etelä-Italian ja Kreikan eteläosien ilmastoa. Talvet ovat leutoja, paitsi silloin harvoin kun kylmää ilmaa kiertyy Keski-Euroopasta luoteistuulten mukana. Kesät ovat lämpimiä, kuivia ja hyvin aurinkoisia. Merituuli viilentää useimpia kesäpäiviä, mutta keväällä ja syksyllä Afrikasta puhaltava sirocco voi tuoda epämiellyttävän kuumaa ilmaa. Sirocco vaivaa myös Italiaa ja Kreikkaa; Maltalla se on kuivempi, koska matka Afrikasta on lyhyempi.
Politiikka

Malta on tasavalta, jonka presidentin valitsee viiden vuoden kaudelle 65-jäseninen yksikamarinen parlamentti. Presidentillä ei ole kovin paljon poliittista valtaa, mutta hän nimittää pääministerin.
Parlamentissa on kaksi puoluetta, kristillisdemokraattinen kansallispuolue (engl. Nationalist Party, maltaksi Partit Nazzjonalista) sekä työväenpuolue (engl. Labour Party, maltaksi Partit Laburista). Maltalla on myös kolme pienempää puoluetta, jotka eivät ole edustettuina parlamentissa. Ne ovat ekologiapuolue (maltaksi Alternattiva Demokratika, engl. Democratic Alternative), oikeistolainen Imperium Europa sekä liberaalinen ja reformistinen Alpha.
Maltalla on maailman korkein äänestysprosentti, jos ei huomioida maita, joissa on äänestysvelvollisuus. Katolisen kirkon mielipiteet vaikuttavat voimakkaasti päivänpolitiikkaan, muun muassa abortti- ja avioerokysymyksiin. Avioero sallittiin vasta vuonna 2011 kansanäänestyksen jälkeen. Samaa sukupuolta olevien avioliitto laillistettiin vuonna 2017.
Maltan nykyinen perustuslaki on vuodelta 1987, ja se määrittää Maltan poliittisen neutraliteetin, joka ei ole muuttunut Maltan liittyessä Euroopan unionin jäseneksi vuonna 2004.
Maltan seremonialliseen presidentin virkaan valittiin huhtikuussa 2019 George Vella.
Maltan pitkään vallassa ollut Kansallispuolue menetti maaliskuussa 2013 parlamenttivaaleissa niukan enemmistönsä Työväenpuolueelle ja vuodesta 2004 virassa ollut Kansallispuolueen pääministeri Lawrence Gonzi astui syrjään. Entisen oppositiojohtaja Joseph Muscatin 14-jäseninen hallitus vannoi virkavalansa 14. maaliskuuta 2013. Muscat ilmoitti 2. joulukuuta 2019 eroavansa tehtävästä vuoden 2020 puolella. Mielenosoittajat ovat vaatineet hänen eroaan toimittaja Daphne Caruana Galizian murhan vuoksi. Galizia kuoli vuonna 2017 autopommi-iskussa ollessaan tutkimassa Maltan yritysmaailman ja politiikan piirissä rehottavaa korruptiota. Työväenpuolueen uudeksi johtajaksi ja samalla pääministeriksi valittiin tammikuussa 2020 Robert Abela.
Maltan Suomen-suurlähettiläs Michael Zammit Tabona joutui eroamaan verrattuaan toukokuussa 2020 Saksan liittokansleri Angela Merkeliä Hitleriin. Hän oli ollut suurlähettiläänä Suomessa vuodesta 2014.
Politiikka > Sotavoimat

Maltan puolustusvoimat Armed Forces of Malta (AFM) koostuu maalla, merellä ja ilmassa toimivista joukoista. Asevelvollisuutta ei ole, 17,5-vuotiaat pääsevät halutessaan vapaaehtoisina varusmiespalvelukseen. Lennosto toimii Luqan lentokentältä käsin. Italian ilmavoimat tukevat sitä tarvittaessa kahdella pelastushelikopterilla.
Aluejako

Maltan seitsemän saarta on jaettu viiteen alueeseen, joita käytetään tilastoinnissa, hallinnollista merkitystä niillä ei ole.
Hallinnollisesti valtio on jaettu kuntiin (maltaksi Kunsilli Lokali, engl. local councils), joita on 68. Väkiluvultaan suurimmat kunnat ovat St. Paul's Bay (noin 29 000 asukasta vuonna 2019), Birkirkara, Sliema, Mosta, Qormi ja Żabbar.
Talous

Maltan merkittävimmät luonnonvarat ovat kalkkikivi ja suola. Maan talous on muuttunut 1990-luvulta alkaen rajusti. Käsityövaltaiset alat ovat kärsineet toiminnan siirtyessä halvemman työvoiman maihin. Nykyisin noin 75 prosenttia maan vientituloista tulee elektroniikasta, koneista ja kuljetusvälineistä. Myös matkailu on merkittävää maan taloudelle. Vuosittain maassa käy noin miljoona turistia. Perinteistä teollisuuden alaa maassa edustaa telakkateollisuus.
Rakennusmateriaalina käytettävän kalkkikiven lisäksi Maltalla ei ole merkittäviä omia luonnonvaroja, joten maa on riippuvainen ulkomaisista raaka-aineista. Maalla ei ole myöskään kotimaisia energianlähteitä tuulivoimaa lukuun ottamatta, ja neljä viidesosaa elintarvikkeista tuodaan ulkomailta. Länsimaisella tasolla maltalaisten keskitulot ovat pienet, mutta maa on kuitenkin eurooppalaisessa vertailussa keskitasoa. Maltan veroprosentti on maailman pienin.
Yksi huomattava ja kasvava taloudenala on Maltan elokuvateollisuus. Maltalla on kuvattu kansainvälisiä elokuvia vuodesta 1926 lähtien. Maltalla on elokuvan tekemiseen suotuisa ilmasto sekä kuvaukselliset ympäristöt. Lisäksi Maltan valtio on panostanut saadakseen maahan lisää elokuvaprojekteja.
Viime vuosina Maltan talouskasvua ovat tukeneet maahan asettuneet kasino- ja rahapeliyhtiöt. Maltan lainsäädäntö poikkeaa muiden EU-maiden lainsäädännöstä, sillä maa katsoo maltalaisen pelilisenssin oikeuttavan pelien tarjoamisen myös muihin maihin. Peliyhtiöitä saarivaltiossa toimii useita satoja, ja niiden osuus kansantuotteesta oli vuonna 2015 jo 14 prosenttia. Yritykset työllistävät lisäksi 12 000 ihmistä.
Talous > Liikenne

Maltalla on yksi lentokenttä, Maltan kansainvälinen lentoasema lähellä Vallettaa, ja kaksi helikopterikenttää. Päällystettyä maantietä on 2 710 kilometriä.
Maltalle on tiiviit lauttayhteydet Italiasta sekä joitakin lauttoja Tunisiasta.
Maan kauppalaivasto on maailman neljänneksi suurin, 1 650 alusta. Pääkaupunki Vallettan lisäksi maalla on vapaasatama Marsaxlokkissa.
Maltan maanteillä on vasemmanpuoleinen liikenne.
Väestö

Maltalla oli vuonna 2015 asukkaita arviolta 431 000, joista miehiä 49,9 % ja naisia 50,1 %. Syntyvyys vuonna 2012 oli tuhatta henkeä kohti 9,8 ja kuolleisuus 8,1. Miesten elinajanodote oli 78,0 vuotta ja naisten 82,2 vuotta. Alle 15-vuotiaiden osuus vuonna 2014 oli 14,4 prosenttia. Kaupunkiväestön osuus oli 95 prosenttia. Vakaumukseltaan 88,6 % on katolisia, 4,5 % ateisteja/agnostikkoja, 2,6 % muslimeja, 0,4 % Jehovan todistajia, 0,8 % muita kristittyjä, 1,3 % muita uskovia, ja 1,8 % ilmoittaa vain uskovansa Jumalaan.
Maltalaisista 95 prosenttia on etnisesti maltalaisia. Virallisia kieliä on kaksi: malta, jota puhuu 90,2 % väestöstä, ja englanti, jonka puhujia on 6 %. Vuoden 2005 väestönlaskennassa 3 % ilmoitti olevansa monikielisiä.
Maltan koulutusjärjestelmän runko on 5–16-vuotiaille tarjottava ilmainen opetus valtion kouluissa. Koulunsa päättävät nuoret voivat halutessaan osallistua päättökokeeseen, jonka suorittaneet voivat jatkaa akateemisia tai ammatillisia opintoja. PISA-kokeissa vuonna 2013 Malta sijoittui 40.–45. sijalle 74 maan joukossa. Tytöt saivat parempia tuloksia kuin pojat.
Maltalla toimii yliopisto, jossa on noin 11 000 opiskelijaa.
Kulttuuri

Unescon Maailmanperintöluettelossa on Maltalta kolme kohdetta: Ħal Saflienin hypogeum, Maltan megaliittiset temppelit ja Vallettan kaupunki.
Useimmat rakennukset on tehty paikallisesta kalkkikivestä. Tasakatolta kerätään sadevettä talteen. Talot ovat lähellä toisiaan, kaupungeissa suoraan kadunvarressa ilman etupihaa, maaseudulla rykelmänä kylän kirkon ympärillä. Osoitejärjestelmä perustuu pikemminkin talojen kuin katujen nimiin.
Kirjallinen perinne koostuu kansantarinoista, lauluista ja sananlaskuista. Vanhin maltaksi kirjoitettu teksti on runo 1400-luvulta, varsinainen kirjallinen perinne alkaa 1600-luvulta.
Maltalaisen kansanmusiikin parhaiten säilynyt muoto on miesten kilpalaulanta kitaran säestyksellä. On löydetty myös keskiaikaisia romanttisia balladeja.
Malta on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuosina 1971, 1972, 1975 ja säännöllisesti vuodesta 1991. Maan paras sijoitus on toinen sija, jonka maa on saavuttanut vuosina 2002 ja 2005.
Johannittain ritarikunta suosi kuvataiteita ja tilasi töitä monilta merkittäviltä taiteilijoilta.  Caravaggio vietti viimeiset vuotensa saarella.
Urheilu

Maltan suosituin urheilulaji on jalkapallo, jota pelaa noin 25 000 asukasta. Maan edustusjoukkue ei ole koskaan selviytynyt arvokisojen lopputurnaukseen. Se oli maaliskuussa 2011 FIFA-rankingissa jaetulla sijalla 156 yhdessä Madagaskarin kanssa. Maltan maajoukkue pelaa Ta’Qali Stadiumilla, jolle mahtuu lähes 20 000 katsojaa.
Malta osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Amsterdamissa 1928 ja on kilpaillut yhdeksässä eri lajissa, mutta ei ole saanut mitaleja. Maassa järjestetään vuosittainen snooker-turnaus Malta Cup, joka oli vuosina 2005–2007 ranking-turnauksen arvonimellä.