stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hugo E. Saurén
Suunnittelutöitä

Aavasaksan matkailumaja eli Keisarinmaja, ensimmäinen palkinto Polyteknillisen koulun arkkitehtiylioppilaille vuonna 1880 järjestetyssä suunnittelukilpailussa, valmistui 1883.
Työväen Säästöpankki, Erottajankatu 15–17, Helsinki, yhdessä Helge Ranckenin kanssa 1886
Asuinkerrostalo "Makrilli", Korkeavuorenkatu 1 – Vuorimiehenkatu 25, Helsinki, 1888
Aavasaksan matkailumaja eli Keisarinmaja
Läjä Äijälä

| Läjä Äijälä |
| --- | --- |
 Läjä Äijälä Helsingin kirjamessuilla 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Veli-Matti Äijälä
Syntynyt: 29. syyskuuta 1958 (ikä 66)
Ammatti:  muusikko, laulaja, sanoittaja, sarjakuvapiirtäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Läjä Äijälä, Veli-Matti O Äijälä
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  hardcore punk, elektroninen musiikki, rockabilly, blues, industrial, noise, lo-fi, avantgarde, minimalismi, heavy metal
Yhtyeet:  Aavikon kone ja moottori, Terveet Kädet, Billy Boys, Death Trip, The Leo Bugariloves, The Sultans, The Kolmas, Lapin Helvetti, Sakset!
Levy-yhtiöt:  IKBAL, Propaganda records, Bad Vugum, Molly-Mood, Svart Records, Ektro Records, Karkia Mistika Records, Joteskii Groteskii
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Veli-Matti ”Läjä” Äijälä (s. 29. syyskuuta 1958 Tornio) on suomalainen muusikko ja sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan etenkin hardcore punk -yhtyeensä Terveiden Käsien (TK) laulajana ja ainoana jäsenenä, joka oli yhtyeessä koko sen olemassaolon ajan. Terveet Kädet aloitti uransa alkumuodossaan 1978 ja virallisesti vuonna 1980
Terveiden Käsien lisäksi Äijälän yhtyeitä ovat Aavikon kone ja moottori, Billy Boys, Death Trip, The Leo Bugariloves, The Sultans, The Kolmas, Sakset! ja Lapin Helvetti. Näistä Aavikon kone ja moottori, The Kolmas, Sakset! ja Billy Boys soittavat kokeellista elektronista musiikkia, joskin Billy Boys on soittanut myös rockabilly-musiikkia.
Äijälän underground-sarjakuvia on julkaistu muun muassa kokoelmassa X (Huuda huuda, 2010).
Ura

Äijälä on julkaissut myös yhden elektronisen kappaleen nimellä Veli-Matti Äijälä Passions of Läjä Äijälä -kokoelmalla. Äijälän oma levy-yhtiö on Torniossa vuonna 1979 perustettu IKBAL eli Ismon Karkean Brutaalit Aavikkolevyt.
Musiikin tekemisen lisäksi Äijälä on piirtänyt underground-sarjakuvia. Kemin valtakunnallisessa sarjakuvakilpailussa 1985 Äijälä sijoittui sarjallaan Slemmy jaetulle toiselle sijalle. Äijälän sarjakuvia ovat julkaisseet muun muassa lehdet Kupla (1982–83), Kannus (Seinäjoen sarjakuvaseura, 1986–88) ja Sarjari (Tampereen sarjakuvaseura, 1986–2017). Äijälä on tehnyt myös kuvituksia levynkansiin (muun muassa Terveet Kädet, Billy Boys, CMX, Raygun, Death Trip, Sorto).
Vuosina 1990–94 Äijälä toimitti ja osin piirsi viisi X-sarjakuvalehteä, jotka julkaisi hänen oma IKBAL-kustantamonsa. Lehti julkaistiin ensimmäistä numeroa lukuun ottamatta englanninkielisenä, Kari Heikosen käännöksinä. Äijälän lehteen tekemät sarjakuvat on koottu suomenkielisinä albumiin X (Huuda Huuda, 2010), jossa mukana ovat myös englanninkieliset käännökset.
Äijälä on sanoittanut kappaleita myös Apulannalle ja julkaissut punk-runokokoelman Runojen kevät vuonna 2007 yhdessä Pupu Lihaviston ja Astro Lihjamon kanssa.
Diskografia

Passions of Läjä Äijälä (2004,  Äijälän projekteista koostettu kokoelma-albumi)
Raskas taakka (2012,  EP)
Alzheimer (2016,  EP)
Minun vereni (2016)
Raskas Alzheimer (2017)
Minuuttibiitti EP (2017)
Keskellä Ei Mitään (2018)
Teoksia

Lihjamo, Astro & Äijälä, Läjä & Lihavisto, Pupu: Runojen kevät.  (Kuvitus: Timo Ketola)  Nummela:  Molly-Mood, 2007.  ISBN 978-952-99911-0-5
Äijälä, Läjä: X.  Helsinki:  Huuda huuda, 2010.  ISBN 978-952-5724-27-1
Elokuvakasvatus

Elokuvakasvatus on oppimisen ja opettamisen ala, joka keskittyy elokuvaan. Elokuvakasvatus on osa taidekasvatusta ja mediakasvatusta.
Ensimmäinen askel elokuvakasvatukseen otetaan yhdessä katsomalla ja keskustelemalla, mistä voidaan edetä elokuvanlukutaitoon. Elokuva on mahdollista nähdä eräänlaisena tekstinä, kielenä, jolla on oma kielioppinsa ja jota voidaan oppia ”lukemaan ja kirjoittamaan”.  Elokuvakasvatus on elokuvan katsomista yhdessä lapsen kanssa ja tämän kokemuksen jakamista. Elokuvakasvatus kannustaa omaan ajatteluun, ja elokuvakasvattajan tehtävä on auttaa lasta elokuvan herättämien mielikuvien jäsentämisessä. Elokuvan avulla oppiminen on parhaimmillaan kokemuksellista ja mieleenpainuvaa.
Elokuvia voidaan katsoa ja pohtia tavalla, joka johdattaa meidät tekemään niitä itse. Elokuvakasvatusta ei ole mielekästä jakaa yhtäältä vain elokuvan katsomiseen, analysointiin ja kriittisen ajattelun kehittämmiseen ja toisaalta pelkästään käytännön luovaan työskentelyyn. Luomisprosessiin voidaan keskittyä sekä elokuvan katsomistapoja että elokuvan tekemistä opetettaessa. Elokuvien tekeminen opettaa tekijöilleen elokuvan kielioppia paremmin kuin mikään muu elokuvakasvatuksen osa-alue.
Taidemuotona elokuva on kiistatta yksi viime vuosisadan tärkeimmistä, mutta kouluopetuksessa sen pedagoginen potentiaali on useimmiten jäänyt hyödyntämättä – ikävän usein elokuvan rooli onkin ollut toimia viihteenä, muun koulutyön rinnalla.
Elokuvakasvatus Suomessa

Elokuvakasvatusta annetaan Suomessa kouluissa, harrastuskerhoissa, lastenkulttuurin parissa ja taiteen perusopetuksessa. Elokuvakasvatusta ja siihen oppimateriaaleja tuottavat  yksittäiset opettajat ja kasvattajat, elokuvajärjestöt, elokuvayhdistykset, elokuvakeskukset ja elokuvafestivaalit. Suomessa toimii elokuvakasvatuksen verkosto, joka koordinoi elokuvakasvatusta valtakunnallisesti.lähde?
Liikkuvaan kuvaan keskittynyt Mediametka ry tarjoaa valtakunnallisesti mediakasvatusta ja -opetusta.
Aiheesta muualla

Elokuvakoulu Valve
Elävän kuvan keskus ELKE ry
IhmeFilmi ry
Kaikki kuvaa
Kansallinen audiovisuaalinen instituutti: KAVI
Koulujen elokuvaviikko
Koulukino ry
Kuvataideopettajat KUVIS ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Pirkanmaan elokuvakeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen lasten ja nuorten kuvataidekoulujen liitto
Mika Jokela

Mika Jokela
Mika Jokela (s. 1969 Rauma) on suomalainen kokki ja Keskon pääkonttorin K-Kampuksen  keittiöpäällikkö vuodesta 2024 eteenpäin. Aiemmin urallaan hän on toiminut  Finlandia-talon ja Vanajanlinnan keittiöpäälikkönä sekä Suomen Ruotsin-suurlähetystön keittiömestarina vuosina 1999-2004. Hän sijoittui Suomen Top Chef -ohjelman ensimmäisen tuotantokauden ohjelmassa kolmanneksi.
Jokela on kirjoittanut keittokirjan Chef Vanajanlinna, joka julkaistiin vuonna 2012. Lisäksi hän on kirjoittanut kolumneja Aamulehden sarjaan "Ohukainen ja Paksukainen" Jussi Lähteen kanssa vuosina 2008–2011.lähde?
Teokset

Mika Jokela, Hanna Löfgren; Hanna Velin (teksti), Mikaela Löfroth (kuvat): Vanajanlinna Chef Mika Jokela (2012), Vanajanlinna  ISBN 9789529312023
Äärellinen ryhmä

Ryhmäteoriassa äärellinen ryhmä on ryhmä, jonka alkioiden lukumäärä on äärellinen. Äärellisten ryhmien monet syvälliset teoriat on kehitetty 1900-luvulla. Näistä esimerkkeinä on lokaali teoria, ratkeavien ryhmien teoria ja nilpotentti ryhmä. Vaikka ryhmät ovat äärellisiä, on äärellisten ryhmien teorian tulokset useimmiten liian suuria erikoistapaus kerrallaan tarkastettavaksi.
Vähemmän hämmästyttävä, mutta silti kiinnostava tutkimuskohde on yleiset lineaariset ryhmät äärellisissä kunnissa. Ryhmäteoreetikko J. L. Alperin on kirjoittanut, että "tyypillinen esimerkki äärellisestä ryhmästä on GL(n,q), n alkion yleinen lineaarinen ryhmä q-alkioisen kunnan suhteen. Opiskelijaa, jolle on asiaa opetettu jonkun toisen esimerkin kautta, on johdettu harhaan."
Jokainen äärellinen ryhmä, jonka kertaluku on alkuluku, on syklinen. Yleisemmin on voimassa, että ainoa kertalukua n oleva ryhmä on syklinen, jos ja vain jos  (n,\varphi (n))=1.
Kirjallisuutta

Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0
Juovapääkerttuli

| Juovapääkerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Kruunukerttulit Basileuterus
Laji::  tristriatus
Kaksiosainen nimi
 Basileuterus tristriatus  (Tschudi, 1844) 

Katso myös
   Juovapääkerttuli Wikispeciesissä   Juovapääkerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovapääkerttuli (Basileuterus tristriatus) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Juovapääkerttulia tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Öinen ratsastus ja auringonnousu

Öinen ratsastus ja auringonnousu op. 55 on Jean Sibeliuksen vuonna 1908 säveltämä sinfoninen runo.
Öinen ratsastus ja auringonnousu sijoittuu Sibeliuksen elämässä aikaan, jolloin hän oli juuri toipunut kurkun kasvaimen leikkauksesta ja sairaudestaan pelästyneenä luopunut kokonaan alkoholin ja tupakan käytöstä. Teoksen kantaesitys Pietarissa vuoden 1909 tammikuun alussa ei ollut menestys. Kapellimestari Aleksandr Ziloti ei saanut teoksesta otetta, ja hän oli myös tehnyt siihen lyhennyksiä, ja useimmissa lehdissä teosta arvosteltiin tylysti. Säveltäjä Aleksandr Glazunov sen sijaan sanoi sävellystä harjoituksissa "hyvin kauniiksi".
Sibelius kuvaa ratsastusta teoksessa pikemmin rytmisellä karakteristisuudella kuin hivelevillä soinneilla. Lyömäsoittimia hän käyttää useita mutta on jättänyt harpun pois. Ratsastusta edustaa trokeerytmin hallitsema allegro, joka soljuu siirtymävaiheen kautta largoon, auringonnousuun, joka rakentuu kahdesta teemasta. Erik Tawaststjernan sanoin lopun täyteläinen vaskivoittoinen orkesterikudos on "naturalistista, primitivististä impressionismia – kaukana Debussystä: boreaalisen ihmisen valonpalvonnan heijastusta".
Iranin ilmaiskut Israeliin lokakuussa 2024

Iran ampui noin 200 ballistista ohjusta Israeliin 1. lokakuuta 2024. Kyseessä oli toinen kerta vuoden 2024 aikana, kun Iran hyökkää Israeliin ilmaiskuin. Ensimmäinen hyökkäys tapahtui huhtikuussa. Kuten huhtikuussa, suurin osa ohjuksista onnistuttiin torjumaan.
Hyökkäyksen koodinimi oli Operaatio Tosi lupaus 2, ensimmäistä hyökkäystä seuraten. Huhtikuuhun verrattuna lokakuussa ohjuksia pääsi enemmän torjunnasta läpi ja iskuja on pidetty onnistuneempina. Kyseessä on yksi historian laajimmista ohjushyökkäyksisyä.
Tausta > Gazan sota

Iranin hyökkäys liittyy Israelin ja Hamasin väliseen väliseen Gazan sotaan, joka alkoi Hamasin hyökättyä Israeliin 7. lokakuuta 2023. Libanonilainen Hizbollah alkoi sotia Israelia vastaan pienimuotoisesti heti seuraavana päivänä. Iran tukee kumpaakin islamilaista militanttijärjestöä. Lokakuuhun 2024 mennessä Israel oli tappanut Gazassa yli 40 000 palestiinalaista ja Iran onkin syyttänyt Israelia palestiinalaisten kansanmurhasta sekä uhannut vastata siihen sotilaallisesti.
Tausta > Israelin ja Iranin välinen konflikti

Israel iski Syyrian Damaskoksessa sijaitsevaan Iranin konsulaattiin 1. huhtikuuta 2024. Iskussa kuoli Iranin vallankumouskaartin kenraali ja muita korkea-arvoisia upseereita. Iran ja liittolaiset militanttijärjetöt ampuivat kostona korkea-arvoisten sotilasjohtajien tappamisesta yli 300 ohjusta ja räjähdedroonia Israeliin 13.–14. huhtikuuta. Israel ja sen liittolaiset torjuivat niistä lähes kaikki. Israel vastasi pienemmillä ilmaiskuilla. Maiden välinen konflikti ja sijaissota syveni uusien ilmaiskujen, salamurhien ja uhittelun myötä kesän aikana.
Tausta > Syyskuun eskalaatio

Syyskuussa Israel räjäytti tuhansia Hizbollahin käyttämiä hakulaitteita ja radiopuhelimia. Israel teki paljon Hizbollahin vastaisia ilmaiskuja, joissa kuoli useita järjestön tärkeimpiä johtajia ja satoja siviilejä sekä tuhoutui arvokasta, myös Iranin antamaa kalustoa. 27. syyskuuta Israel tappoi Hizbollahin komentajan Hassan Nasrallahin, Iranin vallankumouskaartin kenraalin Abbas Nilforoushanin ja muita johtajia ilmaiskussa Beirutiin. Israel aloitti maahyökkäyksen Libanoniin 1. lokakuuta. Iran koki olevansa yhä enemmän uhattu, koska sen tukema Vastarinnan akseli oli heikentynyt Nasrallahin kuoleman ja Israelin voimakkaan sodankäynnin johdosta. Iran päätti kostaa Israelille suurella ilmaiskuaallolla kuten huhtikuussa.
Tausta > Hyökkäyksen uhka

Yhdysvallat varoitti mahdollisesta Iranin iskusta tunteja ennen hyökkäyksen aloittamista 1. lokakuuta tiedustelutietojensa pohjalta, mutta ei ollut saanut Iranilta itseltään suoraa varoitusta siitä. Iran antoi arabimaille tiedotuksen muutamia tunteja etukäteen. Varoitusaika oli kuitenkin paljon lyhyempi kuin huhtikuun 72 tuntia.
Hyökkäys

Israelin mukaan Iranin vallankumouskaarti laukaisi noin 180 ballistista ohjusta ainakin kahdessa aallossa illalla 1. lokakuuta. Hyökkäyksessä käytettiin ainakin Fattah-1- ja Kheibar Shekan -ohjuksia. Hyökkäyksessä ei teittävästi käytetty helpommin torjuttavissa olevia räjähdedrooneja tai risteilyohjuksia, joita käytettiin paljon huhtikuussa.
Israelin ilmatorjunta tuhosi ison osan hyökkäävistä ohjuksista. Torjunnassa käytettiin ainakin Arrow-, Daavidin linko-järjestelmiä. On arvioitu, että torjunnassa kului suuri osa Israelin kehittyneimmistä torjuntaohjuksista ja sen takia Iranin ohjuksia myös pääsi läpi. Yhdysvallat vahvisti, että alueella olleet Yhdysvaltain laivaston sota-alukset ampuivat noin tusinallisen torjuntaohjuksia. Myös Jordania kertoi oman ilmatorjuntansa ampuneen ilmatilassaan alas Iranin ohjuksia ja lennokkeja.
Merkittävä määrä ohjuksia pääsi ilmatorjunnan läpi ja osui lähelle tärkeitä sotilas- ja tiedustelukohteita. Satelliittikuvissa näkyvien iskujälkien perusteella noin 30 ohjusta osui Nevatimin lentotukikohtaan ja useita Tel Nofin lentotukikohtaan. Näissä tukikohdissa säilytetään Israelin sotilaslentokoneita ja Tel Nofissa uskotaan säilytettävän myös Israelin ydinaseita. Israelin tiedustelupalvelun Mossadin päämajan tiedetään olleen kohteena, mutta siihen ei osuttu. Yksi palestiinalainen mies kuoli Jerikossa sekä kaksi israelilaista ja muutamia palestiinalaisia loukkaantui ohjusten sirpaleista.
Seuraukset

Israel teki kostona omia ilmaiskujaan Iraniin 25. lokakuuta.
Kastanjaposkikerttuli

| Kastanjaposkikerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Kruunukerttulit Basileuterus
Laji::  rufifrons
Kaksiosainen nimi
 Basileuterus rufifrons  (Swainson, 1838) 

Katso myös
   Kastanjaposkikerttuli Wikispeciesissä   Kastanjaposkikerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kastanjaposkikerttuli (Basileuterus rufifrons) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kastanjaposkikerttulia tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Sen populaatio on hyvin suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aleksei Mitro

| Aleksei Mitro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Aleksei Mitro (joskus muodossa Aleksi Mitro), vuoteen 1918 Mitrofanoff (1. kesäkuuta 1871 Laihia – 6. helmikuuta 1952 Jyväskylä) oli suomalainen kauppaneuvos, liikemies ja tehtailija.
Liikemiehet Benjam ja Aleksei Mitro Hampurissa 1922. Aleksei Mitro kuvan keskellä. Kuvassa oleva teksti: Ratsweinkeller Hamburg, Juni 22.
Perhe

Aleksei Mitron sukujuuret ovat Vienan Karjalassa, Uhtuan pitäjän Enonsuussa. Mitron isoisän isä oli rikkaudestaan kuuluisa Enonsuun Dmitrei, jonka mainitsi mm. Elias Lönnrot. Mitron isä oli entinen laukkukauppias Ivan Mitrofanoff, jolla oli kauppaliikkeitä ympäri Pohjoismaita, ja äiti laihialainen Maria o.s. Hukka. Mitron sisaruksia olivat kemisti, tohtori-insinööri Benjamin Mitro ja sairaanhoitaja Maria von Pfaler.
Ura

Mitro opiskeli Laihian Isonkylän kansakoulussa, Vaasan ruotsalaisessa koulussa ja Pietarin yksityisessä kauppakoulussa. Hän aloitti uransa hoitamalla isänsä sekatavarakauppoja. Aleksei Mitro harjoitti myös laajaa turkiskauppaa. Hänen kauppapalvelijansa olivat pääosin vienankarjalaisia. Vuonna 1903 Mitro muutti Jyväskylään, missä perusti ison kankaiden tukku- ja vähittäisliikkeen. Myöhemmin hän perusti Jyväskylään pukutehtaan ja ompelimon. Mitro omisti kumppaneineen Tikkakosken Rauta- ja Puuteollisuus Oy:n, josta tuli sittemmin Oy Tikkakoski Ab. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1942.
Yhteiskunnallinen ja poliittinen toiminta

Aleksei Mitro oli Laihian nuorisoseuran ja Vienan Karjalaisten liiton yksi perustajajäsenistä. Vuoteen 1936 saakka hän oli liiton seuraajan, Karjalan Sivistysseuran, puheenjohtaja, ja vuodesta 1936 sen kunniajäsen. Hän on toiminut myös asuinpaikkansa Jyväskylän kaupunginvaltuustossa.
Aiheesta muualla

Paju, Petri. (2023). Benjamin Mitro – kansainvälinen kemisti Tampereelta. Tekniikan Waiheita, 41(2), 7–32. https://doi.org/10.33355/tw.129679
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Tiedepuisto

Technopoliksen rakennus Espoon Otaniemiessä.
Tiedepuisto (engl. science park) on alue, joka on suunniteltu korkean teknologian ja tieteen sekä tietointensiivisten yritysten keskittymäksi, eli yrityspuistoksi. Usein tiedepuistoa voidaan kutsua myös teknologiakeskukseksi tai teknologiakyläksi.
Tiedepuistot syntyvät tai ne perustetaan yliopistojen, korkeakoulujen ja muutamien isojen yritysten toimipisteiden lähelle. Tiedepuiston hallintaan perustetaan yleensä kiinteistöliiketoimintaan erikoistunut yhtiö, joka on joko osittain julkisomisteinen tai täysin yksityinen. Tämä yhtiö yleensä sekä omistaa, vuokraa että rakennuttaa toimitiloja ja niihin liittyviä käyttäjäpalveluja yrityksille. Pääsääntöisesti tiloja pyritään saamaan vuokratuksi erityisesti pienemmille startup-kasvuyrityksille ja kansainvälisten yritysten paikallisille (tytäryhtiö)toiminnoille.
Tiedepuistot sisältävät Suomessa usein myös kehitysyhtiöitä (esimerkiksi alueellisia teknologian kehittämisyrityksiä tai seudullisia osaamiskeskuksia) ja erilaisia yrityshautomoita ja (uus)yrittäjyyskeskuksia. Monissa tapauksissa (esimerkiksi Hyvinkään Techvilla) kaikista kolmesta osa-alueesta – toimitilat, hautomotoiminta, kehityshankkeet – vastaa sama yritys. Esimerkiksi Oulussa tiedepuistossa toimivat toimitiloja tarjoava Technopolis Oyj, sen pääosin omistama yrityshautomo Technopolis Ventures Oulutech Oy sekä alueellinen kehitysyhtiö Oulu Innovation.
Piilaakson aluetta Kaliforniassa voidaan kutsua maailman kuuluisimmaksi teknologiakeskittymäksi. Muita esimerkkejä merkittävistä ulkomaalaisista tiedepuistoista ovat Cambridgen tiedepuisto Englannissa ja Hsinchu-tiedepuisto Taiwanissa.
Suomen merkittävin tiedepuistojen omistaja on Technopolis Oyj, joka toimii Oulussa, Espoossa, Vantaalla ja Lappeenrannassa. Monet Suomessa toimivista tiedepuistoista ovat vahvasti alueellisia ja saavat ainakin osittain julkisrahoitusta.
Historia

Teknologiakeskuksia on perustettu toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen useisiin maihin. Ne sijaitsevat yliopistojen tai korkeakoulujen kampusalueiden – esimerkiksi Innopoli Otaniemessä – tai teollisuuskeskusten – esimerkiksi Toulousessa Airbusin tehtaiden kupeessa – lähellä.
Keskuksia kutsuttiin Suomessa 1960-luvulla teknologiakyliksi, joita alettiin toteuttaa ulkomaisen esimerkin innostamana. 1990-luvulla niitä synnytettiin Suomessa enenevästi erityisesti alueellisen teknologisen tason nostamista varten. Monissa maissa ”business park” -alueilla toimii yrityksiä, jotka ovat samassa vaiheessa kuin teknologiakeskusten palvelemat yritykset.
Tieteellisesti korkeatasoisimpia vastaavia keskittymiä kutsutaan tiedepuistoiksi, jotka sijaitsevat joko yliopiston kampuksella tai sen läheisyydessä tai suuren tutkimuslaitoksen lähellä välillä on kuitenkin häilyvä.selvennä
Toiminnan tavoite

Teknologiakeskuksen tehtävänä on edistää teknologiaintensiivistä liiketoimintaa ja parantaa tieto- ja innovaatiopohjaisten kasvuyritysten liiketoimintamahdollisuuksia. Teknologiakeskus pyrkii edistämään näiden alkavien teknologiayritysten syntyä, kasvua ja kansainvälistymistä. Monissa keskuksissa on pyritty yhdistämään koulutus, tutkimus, valtion laitokset ja yritykset ei vain kokoamalla ne yhteen sijainnillisesti vaan myös luomalla puitteet niiden väliselle yhteistyölle. Verkostoissa toimiminen onkin olennainen osa teknologiakeskusympäristöä. Piilaakson alue on kuuluisimpia teknolgiakeskusalueita, joka syntyi Palo Alton elektroniikkayhtiöiden (mm. Xerox ja Hewlett-Packard) läheisyyteen.
Rakenne Suomessa

Teknologiakeskukset ovat usein alueellisten vahvuuksien hyödyntämiseen perustettuja itsenäisiä yrityksiä. Niiden omistajakunta koostuu yrityksistä, yliopistoista, kunnista, rahoituslaitoiksista, järjestöistä, säätiöistä ja yksityisistä sijoittajista. Yhtiöissä on paikallinen johto sekä usein elinkeinoelämää, yliopisto- ja tutkimuskenttää sekä kuntasektoria laajasti edustava hallitus.
Rakenne Suomessa > TEKEL

Teknologiakeskusten toimintaa koordinoi Suomessa Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL. Vuonna 1988 perustetun TEKELin tehtävänä on toimia suomalaisen teknologiakeskustoiminnan edunvalvojana, kehittäjänä ja asiantuntijana. TEKEL pyrkii kehittämään vetovoimaisia innovaatioympäristöjä yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa, joihin kuuluvat erityisesti ministeriöt sekä keskeiset tutkimuksen, yrityskehityksen, kansainvälistymisen, elinkeinoelämän ja rahoitusalan toimijat. TEKELiin kuuluu 33 jäsenkeskusta yliopisto- ja korkeakoulukaupungeissa.
TEKEL edustaa suomalaisia teknologiakeskuksia kansainvälisessä yhteistyössä, kuten Maailman Teknologiakeskusten Liiton IASPin (International Association of Science Parks) toiminnassa.
TEKEL järjestää myös vuosittain Vuoden hautomoyritys -kilpailun. Kilpailu on järjestetty neljä kertaa. Sen ovat voittaneet
vuonna 2004 Firstbeat Technologies Oy (Turku),
vuonna 2005 Navicore Oy (Kuopio),
vuonna 2006 Telespro Finland Oy (Kuopio) ja
vuonna 2007 Biocis Pharma.
Tiedepuistoja ja teknologiakeskuksia > Suomi

Espoon Otaniemi
Teknillisen korkeakoulun alue
Technopolis Innopoli, Espoon Otaniemessä sijaitseva teknologiayhteisö, joka kuuluu nykyään Technopolis-konserniin
Espoon Keilaniemessä sijaitseva teknologiakeskittymä, Nokia Oyj:n vaikutus merkittävä
Aviapolis Helsinki-Vantaan lentoaseman lähellä
Teknologiakeskus Logistia Kauhajoella
Helsinki Business and Science Park (HBSP) Helsingissä
Joensuun Tiedepuisto Joensuussa
Jyväskylän teknologiakeskus Jyväskylässä
Kajaanin teknologiakeskus Kajaanissa
Kuopion Teknologiakeskus Teknia Kuopiossa
Lahden tiede- ja yrityspuisto Lahdessa
Technopolis Kareltek Lappeenrannassa, kuuluu nykyään Technopolis-konserniin
Mikkelin teknologiakeskus, Miktech Mikkelissä
Technopolis Oyj Oulussa, oli Pohjoismaiden ensimmäinen teknologiakylä
Raaden seudun teknologiakeskus Raahessa
Seinäjoen teknologiakeskus Seinäjoella
Hermia ja Tampere Science Park Oy Tampereella
Turun Tiedepuisto Turussa
Ukipolis Uudessakaupungissa
Vaasa Science Park Vaasassa
Tiedepuistoja ja teknologiakeskuksia > Muut maat

Piilaakso – Kalifornia, Yhdysvallat
Bangalore (Intian "piilaakso")
Cambridge Science Park – Cambridge, Englanti
M4 corridor – Lontoon and Readingin välissä, Englanti
Dresden (Saksan "piilaakso")
Dubai Internec City – Dubai, Arabiemiraatit
Dublin (Euroopan "piilaakso")
Guadalajara, Jalisco (Meksikon "piilaakso")
Multimedia Super Corridor – Kuala Lumpur, Malesia
Singapore Science Park – Singapore
Sophia Antipolis – Nizzan ja Cannesin välissä, Ranska
Hsinchu Science Park – Taiwan
Zhongguancun (Kiinan "piilaakso") – Peking, Kiina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiedepuisto Wikimedia Commonsissa