stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Futsal-Kakkonen
Sarjan joukkueet kaudella 2021–2022 > Länsi > B (Tampere)

AC Estudiantes, Tampere
NoPS, Nokia
ParVi/M, Hattula
Sääksjärven Loiske, Tampere
TaPa, Tampere
Toijalan Pallo-49
WFT, Valkeakoski
Valo, Mänttä-Vilppula
Ylöjärven Ilves/FS
Sarjan joukkueet kaudella 2021–2022 > Länsi > C (Vaasa ja Keski-Pohjanmaa)

FC Seinäjoki
FC Sport-j, Vaasa
LaPo, Lapua
MIF Futsal, Maalahti
Sääripotku, Kokkola
VKV, Vaasa
Vieska Futsal/2, Ylivieska
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Futsal.fi
FutsalForum – futsalin keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
Saku-Pekka Sahlgren

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. huhtikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Kokkola, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: HJK
Pelinumero: 35
Junioriseurat
2004–2010: KPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009 | KPV | 3 | (0) |
| 2009 | Reima | 13 | (1) |
| 2010 | GBK | 0 | (0) |
| 2010 | → TUS (laina) | 1 | (0) |
| 2011–2013 | HJK | 7 | (0) |
| 2011–2013 | → Klubi 04 | 18 | (0) |
| 2014 | RoPS | 30 | (0) |
| 2015 | HJK | 7 | (0) |
| 2015 | → KTP (laina) | 4 | (0) |
| 2016– | Sandnes Ulf | 25 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 108 | (1) |
Maajoukkue
| 2007 | Suomi U15 | 1 | (0) |
| 2008 | Suomi U16 | 7 | (0) |
| 2009 | Suomi U17 | 7 | (0) |
| 2009–2010 | Suomi U18 | 9 | (0) |
| 2011 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2011–2012 | Suomi U21 | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. elokuuta 2016.
Saku-Pekka Sahlgren (s. 8. huhtikuuta 1992 Kokkola) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Norjan Adeccoligaenissa pelaavaa Sandnes Ulfia. Sahlgren on pelipaikaltaan maalivahti.
Sahlgren on KPS:n kasvatti. Hän pelasi vuosina 2009–2010 KPV:ssä, Ykspihlajan Reimassa, GBK:ssa ja TUS:ssä.
Kaudeksi 2011 Sahlgren siirtyi KPS:stä Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon. Sahlgren pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 15. kesäkuuta 2011, kun HJK voitti RoPS:n kotonaan 5–1. Sahlgren edusti HJK:ta kaudet 2011–2013, joiden aikana hän pelasi yhteensä seitsemän liigaottelua ja 18 Kakkosen ottelua kakkosjoukkue Klubi 04:ssä. Sahlgren voitti HJK:ssa kolme Suomen-mestaruutta ja Suomen Cupin 2011.
Kaudeksi 2014 Sahlgren siirtyi myös Veikkausliigassa pelaavaan RoPS:iin, jossa hän nousi ensimmäistä kertaa urallaan liigajoukkueen ykkösmaalivahdiksi. Sahlgren pelasi kauden aikana 30 liigaottelua. Kaudeksi 2015 Sahlgren palasi HJK:hon. Hän pelasi kauden aikana 11 liigaottelua, joista neljä lainalla KooTeePeessä, ja saavutti SM-pronssia.
Tammikuussa 2016 Sahlgren siirtyi Norjan Adeccoligaenissa pelaavaan Sandnes Ulfiin.
Sahlgren on edustanut myös Suomen poikamaajoukkueita 26 maaottelussa. Hän on pelannut seitsemän ottelua Suomen alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Saavutukset

HJK:
Veikkausliiga (3): 2011, 2012, 2013; pronssia 2015
Suomen Cup: 2011
Liigacup: 2015; hopeaa 2012
Aiheesta muualla

Sahlgren transfermarkt.de-sivustolla (saksaksi)
Sena Jurinac

Sena Jurinac vuonna 1989.
Sena, oikealta nimeltään Srebrenka Jurinac (24. lokakuuta 1921 – 22. marraskuuta 2011) oli itävaltalainen sopraano.
Jurinac syntyi Bosnian alueella. Hänen isänsä oli kroatialainen tohtori ja äitinsä Wienistä. Jurinacin musiikilliset lahjat tulivat ilmi nuorella iällä, ja hän pääsi opiskelemaan Zagrebin musiikkiakatemiaan.
Jurinac teki oopperadebyyttinsä La bohèmen Mimìn roolissa Zagrebissa vuonna 1942. Hän sai vuonna 1944 kiinnityksen Wienin valtionoopperaan. Hän vetäytyi oopperalaulajan uraltaan marraskuussa 1982 Wienissä tehdyn esityksen jälkeen, mutta jatkoi resitaalien pitämistä.
Sarajevon kansainvälinen lentoasema

Sarajevon kansainvälinen lentoasema (bosn. Međunarodni Aerodrom Sarajevo, serb. Међународни Аеродром Сарајево) (IATA: SJJ, ICAO: LQSA) on Bosnia-Hertsegovinan tärkein kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä maan pääkaupungin, Sarajevon, keskustasta.
Daytonin rauhansopimuksen myötä 1969 valmistunut lentoasema on pystynyt vuosi vuodelta kasvattamaan matkustajamääriään ja tarjoamaan parempia palveluita matkustajille sekä lentoyhtiöille. Bosnia-Hertsegovinan kansallinen lentoyhtiö B&H Airlinesin lisäksi lentoasemalta operoi myös muun muassa Austrian Airlines, Croatia Airlines, Jat Airways, Lufthansa ja Turkish Airlines. Vuonna 1996 lentoaseman kautta kulki ainoastaan 25 000 matkustajaa, kun kymmenen vuotta myöhemmin lentoasemaa käytti 466 186 matkustajaa.
Airports Council International nimesi vuonna 2005 Sarajevon kansainvälisen lentoaseman Euroopan parhaaksi lentoasemaksi alle yhden miljoonan matkustajan sarjassa.
Historia

Lentoaseman rakentaminen Sarajevoon huomattiin tarpeelliseksi 1960-luvulla. Lentoasema aiottiin rakentaa Sokolaciin, 35 kilometrin päähän Sarajevosta. Ehdotus kuitenkin hylättiin ja lentoaseman rakennustyöt käynnistyivät Butmirissa 1966.
Lentoasema avattiin 2. kesäkuuta 1969 nimellä Ilidžan lentoasema. 1970 lentoasemalta avattiin ensimmäinen kansainvälinen reittikohde Frankfurtiin Saksaan. Näihin aikoihin lentoasema oli kansainvälisistä kohteistaan huolimatta syöttöliikennelentoaseman asemassa, jonka kautta matkustajat lensivät suuremmille lentoasemille Zagrebiin ja Belgradiin. Vuosittaiset matkustajamäärät liikkuivat 70 000:n ja 100 000:n välillä. Ensimmäinen remontti tehtiin ennen Sarajevon talviolympialaisia vuonna 1984. Remontin yhteydessä lentoasemaa korjattiin ja kiitotietä pidennettiin 200 metrillä.
Bosnian sodan sytyttyä Serbian joukot ottivat lentoaseman haltuunsa 1992 ja vaurioittivat lentoasemaa pahoin. Kesäkuussa 1992 YK otti lentoaseman valvontaansa ja käytti lentoasemaa humanitaarisen avun saattamiseksi sota-alueille. Lentokentällä nähtiin sodan aikana useita murhenäytelmiä, ja serbialaiset ampuivat noin 800 ihmistä heidän yrittäessään ylittää juosten lentoaseman kiitotietä päästäkseen rajan toiselle puolelle. Myöhemmin lentoaseman kiitotien ali kaivettiin tunneli, jota pitkin ihmiset kulkivat toiselle puolelle.
Lentoasema avattiin uudelleen siviilikäyttöön 16. elokuuta 1996. Lentoasemaa on sittemmin remontoitu ja kunnostettu sodan jäljiltä takaisin alkuperäiseen kuntoonsa. Bosnialaiset viranomaiset olivat nimeämässä lentoasemaa vuonna 2005 Bosnia-Hertsegovinan ensimmäisen presidentin, Alija Izetbegovićin mukaan. Nimeäminen kuitenkin estettiin Bosnia-Hertsegovinan korkeimmalta taholta. Korkein taho vetosi uudelleennimeämisen aiheuttavan eripuraa kroaattien, bosnialaisten ja serbien välillä, sillä Izetbegović oli bosnialainen poliitikko ja muslimiaktivisti.
Lentoasemaa aiotaan laajentaa tulevaisuudessa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin myöntämällä 25 miljoonan euron lainalla.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet | Terminaali |
| --- | --- | --- |
| Adria Airways | Ljubljana | Matkustaja |
| Austrian Airlines | Wien | Matkustaja |
| Austrian Arrows | Wien [kausittainen] | Matkustaja |
| B&H Airlines | Amsterdam, Banja Luka, Belgrad, Frankfurt, Göteborg, Istanbul (Atatürk), Kööpenhamina, Tukholma (Arlanda), Wien, Zürich | Matkustaja |
| Buraq Air | Tripoli | Matkustaja |
| Croatia Airlines | Zagreb | Matkustaja |
| Germanwings | Köln-Bonn, Stuttgart [kausittainen] | Matkustaja |
| Icar Air | Ancona | Rahti |
| Jat Airways | Belgrad | Matkustaja |
| Lufthansa Regional | München | Matkustaja |
| Norwegian Air Shuttle | Tukholma (Arlanda) | Matkustaja |
| Solinair | Belgrad, Zagreb | Rahti |
| Turkish Airlines | Istanbul (Atatürk) | Matkustaja |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarajevon kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Lentoaseman kiitotie.
Turvatarkastusalue.
Sarkajako
Aiheesta muualla

Historiallinen maatalous
Maanjaot Suomessa
| --- | --- |
Maanjako:   Lohkojako  Sarkajako  Isojako  Uusjako 
Muuta:   Halkominen  Lohkominen  Tilusvaihto  Vainiopakko
September (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyviä sananselityksiä:   ja .
September (suom. syyskuu) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
September eli Petra Marklund (s. 1984), ruotsalainen poplaulaja
September, edellä mainitun laulajan albumi vuodelta 2004
September, Stingin ja Zuccheron duettolaulu vuodelta 2020
Syyskuu (September), Woody Allenin elokuva vuodelta 1987.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”September”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Santtu Otsamo

Santtu Otsamo (s. 2. elokuuta 1971) on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssivalmentaja, joka on ollut 1990- ja 2000-luvuilla kiinnitettynä lukuisissa teatteriproduktioissa Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Otsamo on tehnyt koreografian Seinäjoen kaupunginteatterin Valkokangas tanssii ja soi -ilotteluun yhdessä Pia Kahilan kanssa. Nykytanssijana hän on vieraillut esimerkiksi tamperelaisen Tanssiboxin teoksissa New Work ja Ylämäkeen.
Otsamo saavutti kilpauransa aikana useita juniori-, nuoriso- ja yleisen luokan SM-mitaleja vakiotansseissa. Hän kuului Suomen maajoukkueeseen. Otsamo siirtyi kilpatanssin ammattilaiseksi parinsa Susanne Matsonin kanssa vuonna 1998. 
Otsamo on alun perin oululaisen tanssiurheiluseura Telemarkin kasvatteja, mutta edusti ennen ammattilaiseksi siirtymistään tamperelaista Stepiä. Hän asuu Tampereella, hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Töitä

Otsamon kiinnitykset musikaalitanssijana vuosina 1997–2008:
Tampereen Teatteri: Rakkautta Rivieralla -Boyfriend, Punainen neilikka`.
Tampereen Työväen Teatteri: Mustalaisruhtinatar, Iloinen leski, Marilyn, Herrasmieshuijarit
Heinolan kesäteatteri: Housut pois
Secret Life

| Secret Life |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jeff VanderMeer
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, novellikokoelma
Kustantaja:  Golden Gryphon
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  305
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Secret Life on Jeff VanderMeerin vuonna 2004 ilmestynyt fantasianovellien kokoelma.
Aiheesta muualla

Keith Brooke: Secret Life. The Montreal Gazette 10.7.2004. (englanniksi)
Seinäjoen Urheilijat

| Seinäjoen Urheilijat |
| --- | --- |

Perustettu:  1931
Lajit:  pikaluistelu
Puheenjohtaja:  Nanna Rintala
Omistajat:  Seinäjoen Urheilijat ry
Seinäjoen Urheilijat on vuonna 1931 perustettu pikaluisteluun keskittyvä urheiluseura.
Seuraa on edustanut muun muassa pikaluistelija Pekka Koskela.
Aiheesta muualla

Seinäjoen Urheilijoiden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Luistelujaoston kotisivut
Sandudd

Sandudd on suomalainen vuodesta 1885 valmistettu tapettimerkki. Helsingissä toimintansa aloittaneen Sanduddin nykyinen tehdas sijaitsee Akaan Toijalassa. Sandudd-merkkisiä tapetteja ovat vuosikymmenten varrella valmistaneet monet eri yhtiöt, joilla on ollut monia omistajia.
Sandudd-tapetteja valmistaa nykyisin Elecster Oyj:n tytäryhtiö Sandudd Oy. Sen Toijalan tehtaalla valmistetaan noin 400 000 tapettirullaa vuodessa, joista 15 prosenttia menee vientiin. Muovitettuja tapetteja Sandudd ei valmista, vaan kaikki tapetit ovat hengittäviä, tehty paperista tai nonwoven-kuitumateriaalista. Vuosittain esitellään kevät- ja syysmallisto sekä erikoismallistoja kuten Muumi-tapetit. Sanduddin nykyisiä tapettimalleja ovat suunnitelleet muiden muassa Jukka Rintala, Stefan Lindfors ja Jaana Reinikainen.
Historiaa

Alun perin Sandudd-tapetteja valmistettiin Helsingin Hietaniemessä (ruots. Sandudd) nykyisen uimarannan länsipäässä, jossa toimi yritys nimeltä Sandudd Tapetfabriks Ab. Se perustettiin samana vuonna kuin Helsingin Siltasaaressa toiminut Rieksin tapettitehdas muutti Pietariin. Sandudd valmisti alkuvuosinaan tapettien lisäksi myös maaleja ja lakkoja sekä muita teknokemiallisia tuotteita. Vuonna 1910 tehdas tuhoutui tulipalossa ja yritys muutti 1912 Helsingin Tapanilaan ja toimi vuodesta 1913 alkaen nimellä Sanduddin Tehdas Oy. Yrityksen omistajaksi tuli vuonna 1894 F. W. Grönqvist ja 1917 Leopold Lerche, joiden suvut olivat Sanduddin suurimpia omistajia 1950-luvulle asti, jolloin yritys siirtyi Wihurille.
Wihuri rakennutti 1970-luvulla Vantaan Veromiehenkylään uuden tapettitehtaan, jonne toiminta siirtyi Tapanilasta 1975. Tuolloin tehdas toimi monialayhtiön yhtenä yksikkönä nimellä Wihuri Oy Sandudd ja oli Pohjoismaiden suurin tapettitehdas. Vuonna 1980 Wihuri osti Toijalasta vuonna 1904 perustetun Helpiö Oy:n (alun perin Toijalan Tapettitehdas-Yhtiö Hellberg & Kumpp.), mutta lakkautti sen tehtaan saman tien.
Vuonna 1987 toijalalaisen Tapetti Oy:n omistajaperhe Tuurnat ostivat Sanduddin Wihurilta, lopettivat Vantaan-tehtaan ja siirsivät Sandudd-tapettituotannon omistamaansa Tapetti Oy:n tehtaaseen Pirkanmaan maakunnan Toijalaan. Tässä yhteydessä perustettiin Sandudd Tapetti Oy. Se toimi aluksi vain tapettien maahantuojana ja markkinoijana, ja tapettien valmistuksen hoiti Tapetti Oy. Vuonna 1990 yhtiöt fuusioitiin nimelle Sandudd Tapetti Oy, ja vuonna 1991 se työllisti noin 70 ihmistä.
1980-luvun lopulla Tapetti Oy ja Sandudd menestyivät muun muassa viennillä Neuvostoliittoon, mutta Suomen 1990-luvun alun lamassa yhtiö ajautui konkurssiin. Vuonna 1992 tapettivalmistusta Toijalan tehtaassa jatkoi Halosen perheen omistama Reileik Oy ensin yhtiönimellä TH-Sandudd Oy ja sitten nimellä Sandudd Oy. Vuodesta 1999 tapettitehdas on toiminut Elecster Oyj:n (ent. Tuomo Halonen Oy) tytäryhtiönä.
Tapanilan entinen tapettitehdas kärsi tulipaloista ainakin vuosina 2001, 2009 ja viimeksi lokakuussa 2017 niin pahasti, että tehdas päätettiin purkaa.
Aiheesta muualla

Sanduddin Tapanilan-tehtaan (1912–1975) historiaa
Sasky Huittisten ja Kokemäen oppilaitos

Sasky Huittisten ja Kokemäen oppilaitos on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jolla on toimipisteet Huittisissa ja Kokemäellä. Oppilaitos kuuluu SASKY koulutuskuntayhtymään. Oppilaitoksessa järjestetään koulutusta kaupan ja hallinnon alalla, maa- ja metsätalousalalla, tekniikan alalla sekä tietojenkäsittelyn ja tietoliikenteen (ICT) alalla. Oppilaitokseen haetaan joko yhteishaussa tai jatkuvan haun kautta.
Koulutusalat

Huittisten yksikössä järjestetään liiketoiminnan perustutkintokoulutusta (merkonomi), liiketoiminnan ammattitutkintokoulutusta, tieto- ja viestintätekniikan perustutkintokoulutusta (IT-tukihenkilö ja ohjelmistokehittäjä) ja TUVA-koulutusta. Kokemäen toimipisteessä järjestetään maatalousalan perustutkintokoulutusta (eläintenhoidon, maatalousteknologian ja maatilatalouden osaamisalat), puutarha-alan perustutkintokoulutusta (puutarhatuotannon, kukka- ja puutarhakaupan sekä viheralan osaamisalat), puutarha-alan ammattitutkintokoulutusta (floristiikan, puutarhakasvituotannon, viheralueiden kunnossapidon ja vihersisustamisen osaamisalat) sekä talotekniikan perustutkintokoulutusta (putkiasennuksen osaamisala).
Muuta

Oppilaitoksen Kokemäen toimipisteessä toimii puutarhamyymälä Pehtorska.
Aiheesta muualla

Sasky Huittisten ja Kokemäen oppilaitos
SASKY koulutuskuntayhtymä
Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Futsal-Liiga

| Futsal-Liiga |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Futsal-Liigan kausi 2023–2024 

Laji:  futsal
Maa(t):  Suomi
Perustettu:  1998
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Akaa Futsal
Eniten mestaruuksia:  Ilves FS (8)
Sarjataso:  1
Alempi taso:  Futsal-Ykkönen
Sivusto:  Futsal.fi
Futsal-Liiga on Suomen Palloliiton alainen Suomen futsalin pääsarja, jossa pelaa 12 joukkuetta kaudella 2023–2024. Futsal-liigaa on pelattu yhtäjaksoisesti vuodesta 1998 asti ja kuluva kausi on liigahistorian 26. kausi. Runkosarja alkaa aina alkusyksystä ja päättyy maaliskuussa. Suomen mestaruus ratkeaa pudotuspelien päättyessä huhti-toukokuussa.
Liigassa pelataan kaksinkertainen runkosarja eli 26 ottelua/joukkue. Jokainen joukkue kohtaa runkosarjassa pelaavat joukkueet koti- ja vierasottelussa. Runkosarjan perusteella kahdeksan parasta joukkuetta jatkavat pudotuspeleihin, heikoin joukkue tippuu suoraan Futsal Ykköseen ja kaksi seuraavaa osallistuvat liigakarsintoihin.
Palloliitto vastaa myös toiseksi korkeimman sarjatason, kansallisen Futsal-Ykkösen, toiminnasta. Palloliiton alueelliset piirit taas pyörittävät futsalin alempia sarjatasoja.
Sarjajärjestelmä

Kaudella 2021–2022 Futsal-Liigassa pelataan 12 joukkueen kaksinkertainen runkosarja, jonka kahdeksan parasta joukkuetta etenevät pudotuspeleihin.
Edellisellä kaudella 2020-2021 runkosarjan 10 parasta joukkuetta ovat jo varmistaneet paikkansa myös seuraavalle liigakaudelle. Kaksi viimeistä sarjapaikkaa ratkaistaan liigakarsinnassa. Liigakarsintoihin osallistuvat liigajoukkueista edellisen kauden runkosarjan 11. ja 12. sijoittuneet joukkueet eli PJK ja Ilves FS sekä futsal-ykkösen voittaja ja kakkonen eli TPK ja Alastaron Urheilijat.
Jos runkosarjaottelun päättyy varsinaisella peliajalla (2x 20 min) tasan, niin pelataan 5 minuutin jatko-ottelu. Jos ottelu on senkin jälkeen tasan, voittaja ratkaistaan 10 m rangaistuspotkuilla paras kolmesta-systeemillä ja tarvittaessa jatkolaukauksin. Jatko-ottelun tai rangaistuspotkukilpailun hävinnyt joukkue saa yhden sarjapisteen ja voittaja kaksi. Varsinaisella peliajalla voittanut joukkue saa kolme sarjapistettä.
Sarjajärjestelmä > Pudotuspelit

Muutoksena aikaisempien kausien valintasysteemiin runkosarjan voittaja pelaa 8. sijoittunutta vastaan, runkosarjan sijalle 2 sijoittunut 7. sijoittunutta vastaan, sijalle 3 sijoittunut 6. sijoittunutta vastaan ja sijalle 4 sijoittunut 5. sijoittunutta vastaan. Kaikki pudotuspelit pelataan paras viidestä-järjestelmällä, jossa runkosarjassa paremmin sijoittuneella on kotietu. Pudotuspelien voittaja on futsalin Suomen-mestari ja saa paikan Futsalin Mestareiden Liigaan karsintoihin kaudeksi 2022–2023.
Sarjan historiaa

Futsalin Suomen-mestaruudesta kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Varsinainen Futsal-Liiga aloitti toimintansa kaudella 1998–1999, jolloin joukkueita oli mukana 16.
Eniten kausia takanaan joukkueista on Espoolaisella GFT:llä (23), Tamperelaisella Ilves FS:llä (22) ja Oululaisella Tervareilla (18). Pääsarjaan on osallistunut yhteensä 48 eri joukkuetta, uusimpina tulokkaina HIFK (kausi 2020-2021), Tornion Palloveikot (kaudesta 2019-2020) ja Joutsan Seudun Pallo (kaudesta 2018-2019). Ilves on sarjan menestynein joukkue kahdeksalla mestaruudellaan ja 250 otteluvoitollaan (18.3.2019 mennessä). Liigamestaruuden on onnistunut voittamaan kahdeksan eri seuraa.
Sarjan parhaat pelaajat palkitaan kauden päätösjuhlassa Futsal-Gaalassa. Kauden parhaiden pelaajien osalta palkinnot ovat jakautuneet seuraavasti:
| Kausi | Pelaaja | Seura |
| --- | --- | --- |

| 2014–2015 | Miika Hosio | KaDy |
| 2015–2016 | Joni Pakola | Sievi FS |
| 2016–2017 | Nikola Erceg | Sievi FS |
| 2017–2018 | Jani Korpela | KaDy |
| 2018–2019 | Mikko Kytölä | KaDy |
| 2019–2020 | Juha-Matti Savolainen | MNK Crnica (CRO) |
| 2020–2021 | Jukka Kytölä | Kampuksen Dynamo |
Sarjan historiaa > Kausi 2020–2021

Kaudella 2020-2021 liigaan osallistui poikkeuksellisesti 14 joukkuetta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Kampuksen Dynamo. Kausi alkoi syyskuussa 2020 ja päättyi pudotuspeleihin keväällä 2021. Mestaruuden voitti hallitseva mestari Kampuksen Dynamo, joka kukisti finaalisarjassa FC Kemin otteluvoitoin 2-1. Runkosarjan päätteeksi pääsarjatasolta tippuivat suoraan PP-70 (runkosarjan viimeinen) ja HIFK Futsal (runkosarjan toiseksi viimeinen). Liigakarsinnoissa myös Ilves FS (runkosarjan 12.) ja PJK (runkosarjan 11.) putosivat pääsarjatasolta. Karsiutuneiden joukkueiden tilalla liigaan seuraavalle kaudelle nousivat turkulainen TPK ja loimaalainen AU.
Kaudelle lähdettiin poikkeuksellisessa tilanteessa, koska koronapandemian johdosta Futsal-liigan kautta 2019-2020 ei ehditty pelata loppuun. Edellisen kauden keskeytyminen tarkoitti myös putoamis- ja nousukarsintojen peruuntumista. Palloliiton päätöksellä kausi 2020-2021 pelattiinkin poikkeuksellisesti 14 joukkueen sarjana, siten että edellisen kauden joukkueiden lisäksi sarjaan otettiin mukaan Futsal-Ykkösen päättymishetkellä kaksi parhaiten sijoittunutta joukkuetta: Zenith Myllypuro ja PJK. Kesätauolla Zenithin liigalisenssi siirtyi helsinkiläisen HIFK:lle[5]. Miesten Futsal-liigassa palataan kuitenkin takaisin 12 joukkueen sarjaan jo seuraavalla kaudella 2021-22.
Runkosarja päätyttyä kahdeksan parasta joukkuetta jatkoivat pudotuspelehin. Koronapandemian johdosta myös pudotuspelit päätettiin pelata poikkeuksellisesti "paras kolmesta"-sarjana normaalin "paras viidestä" sijaan ja ilman yleisöä
Joukkueet kaudella 2024–2025

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli |
| --- | --- | --- |
| Akaa Futsal | Akaa | Toijalan monitoimihalli |
| FC Kemi | Kemi | Pelikeidas Areena |
| Golden Futsal Team | Espoo | Opinmäen liikuntahalli |
| Kampuksen Dynamo | Jyväskylä | Jyväskylän monitoimitalo |
| Mad Max | Valkeakoski | Valkeakosken liikuntahalli |
| Liikunnan Riemu | Jyväskylä | Jyväskylän monitoimitalo |
| Pirkkalan Jalkapalloklubi | Pirkkala | Pirkkalan vapaa-aikakeskus |
| SoVo Futsal | Somero | Someron monitoimihalli |
| Tornion Palloveikot | Tornio | Putaan urheiluhalli |
| Turun Pallokerho | Turku | Samppalinnan palloiluhalli |
| Vehmaisten Urheilijat | Tampere | Kauppi Sports Center |
| Vieska Futsal | Ylivieska | Taanilan koulu |
Futsal-liigan mestarit ja mitalistit 1997–2023

| Kausi | Kulta | Hopea | Pronssi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Malmin Ponnistajat | FC Kampuksen Dynamo | Lappajärven Veikot, Kings Soccer Club |
| 1998–1999 | FT Kemi-Tornio | FC Kampuksen Dynamo | Malmin Ponnistajat |
| 1999–2000 | IFK Willmanstrand | FT Kemi-Tornio | FC Honka |
| 2000–2001 | FT Kemi-Tornio | FC Gepardi (Toijala) | Duck Park Rangers FC |
| 2001–2002 | FT Kemi-Tornio | Ilves FS | FC Honka |
| 2002–2003 | Golden Futsal Team | FT Kemi-Tornio | Tervarit |
| 2003–2004 | Ilves FS | Turun Pallokerho | Tervarit |
| 2004–2005 | Ilves FS | Ruutupaidat | VALO |
| 2005–2006 | Mad Max | Ilves FS | Turun Pallokerho |
| 2006–2007 | Ilves FS | Golden Futsal Team | Ruutupaidat |
| 2007–2008 | Golden Futsal Team | Porin Palloilijat | Turun Pallokerho |
| 2008–2009 | Golden Futsal Team | Ilves FS | Porin Palloilijat |
| 2009–2010 | Ilves FS | Golden Futsal Team | Turun Pallokerho |
| 2010–2011 | Ilves FS | Kampuksen Dynamo | Golden Futsal Team |
| 2011–2012 | Ilves FS | Kampuksen Dynamo | Tervarit |
| 2012–2013 | Ilves FS | Golden Futsal Team | Kampuksen Dynamo |
| 2013–2014 | Ilves FS | Tervarit | Sievi Futsal |
| 2014–2015 |  Sievi Futsal | Kampuksen Dynamo | Ilves FS |
| 2015–2016 |  Sievi Futsal | Ilves FS | Someron Voima |
| 2016–2017 | Sievi FS | Kampuksen Dynamo | Leijona Futsal |
| 2017–2018 | Kampuksen Dynamo | Leijona Futsal | Ilves FS |
| 2018–2019 | Kampuksen Dynamo | Leijona Futsal | Someron Voima |
2019–2020: Mestaruutta ei jaettu. Europaikka Akaa Futsalille.
| 2020–2021 | Kampuksen Dynamo | FC Kemi | Akaa Futsal |
| 2021–2022 | Kampuksen Dynamo | Golden Futsal Team | FC Kemi |
| 2022–2023 | Kampuksen Dynamo | FC Kemi | Akaa Futsal |
Aiheesta muualla

Futsal-Liiga (Arkistoitu – Internet Archive)
Jokaisen pelikierroksen maalikoosteet löytyvät Palloliiton Youtube-sivuilta
Futsal-Liigan tulospalvelu
Sanna Tahvanainen

Sanna Tahvanainen Göteborgin kirjamessuilla 2019.
Sanna Erika Tahvanainen (s. 13. toukokuuta 1975 Dragsfjärd) on suomenruotsalainen kirjailija. Hän toimi Hufvudstadsbladetin kolumnistina 1998–2004.
Ura

Tahvanainen on koulutukseltaan filosofian maisteri kirjallisuustieteestä. Hän on opiskellut kirjallisuutta Åbo Akademissa sekä tanskalaista kirjallisuutta ja naistutkimusta Aarhusin yliopistossa Tanskassa.
Tahvanaisen esikoisteos, runokokoelma Fostren, ilmestyi vuonna 1994 hänen ollessaan 19-vuotias. Hän on kirjoittanut myös kolumneja, romaaneja, näytelmiä, kuunnelmia ja lastenkirjoja. Vuonna 2016 Tahvanaisen lastenkirja Lohikäärmeunia oli Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkintoehdokas. Kurre Keikari ja popcornit (2017) oli Runeberg Junior -palkintoehdokkaana.
Tahvanainen asui yli kymmenen vuotta Maarianhaminassa, mistä hän muutti Helsinkiin vuonna 2013. Hänen perheeseensä kuuluu tytär.