stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andy Beattie
Ura valmentajana

Valmennusuransa Beattie aloitti Barrow’n päävalmentajana 1947. Joukkue pelasi tuolloin Englannin kolmosdivisioonassa, mutta esiintyi Beattien opein edukseen muun muassa FA Cupissa. Kaudella 1948/49 hän ajautui riitoihin seurajohdon kanssa, minkä seurauksen puheenjohtaja erosi. Beattie ei onnistunut kuitenkaan jatkamaan enää menestyksekästä taivalta ja jätti seuran siirtyen maaliskuussa 1949 Stockport Countyn peräsimeen. Beattien johdolla seura nousi taistelemaan nousupaikoista kolmosdivisioonassa.
Vuonna 1952 Beattie jätti Stockportin ja siirtyi Huddersfield Townin päävalmentajaksi. Beattien johdolla Huddersfield juhli kauden 1952/53 päätteeksi nousua Englannin 1. divisioonaan, jossa se pelasi loukkaantumisista huolimatta komean kauden 1953/54 sijoittuen kolmanneksi. Sijoitus on seuran paras II maailmansodan jälkeen. Seuraavalla kaudella seura eteni FA Cupissa puolivälieriin, mutta jäi 1. divisioonassa sijalle 12. Beattie oli valmis eroamaan, mutta seurajohto taivutteli hänet jatkamaan. Bill Shanklysta tuli Beattien uusi apuvalmentaja, mutta menestys jäi silti heikoksi. Lopulta Beattie erosi marraskuussa 1956 ja päätti jättää jalkapallon jatkaakseen uraa postin palveluksessa Prestonissa.
Seurajoukkuepestinsä ohella Beattiesta tuli helmikuussa 1954 Skotlannin maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Hän johdatti maajoukkueen MM-kisoihin 1954, mutta hän erosi kesken turnauksen. Hän palasi maajoukkueeseen vielä maaliskuussa 1959, mutta jätti tehtävänsä marraskuussa 1960 Forest-pestinsä vuoksi.
Kauan Beattie ei kuitenkaan malttanut pysyä jalkapallomaailman ulkopuolella. Toukokuussa 1958 hän siirtyi Carlisle Unitedin päävalmentajaksi, josta siirtyi 1960 Nottingham Forestiin. Tämän jälkeen hän pelasti Plymouth Argylen putoamiselta Englannin 2. divisioonasta kaudella 1963/64. Marraskuussa 1964 hän siirtyi Wolverhamptonin päävalmentajaksi. Seura oli tuolloin 1. divisioonan jumbona eikä Beattie onnistunut kääntämään seuran kelkkaa, vaan kauden 1964/65 jälkeen joukkue putosi pääsarjasta 23 kauden jälkeen. Hän jatkoi kuitenkin valmentajana, mutta erosi syyskuussa 1965 joukkueen hävittyä Southamptonille 9–3.
Wolves-pestinsä jälkeen Beattie työskenteli Brentfordin, Walsallin ja Liverpoolin skouttina. Lisäksi hän toimi Notts Countyssa general managerina ja 1967 lyhyen aikaa myös päävalmentajana.
Aiheesta muualla

Profiili
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: valitsijakomitea | Huddersfield Townin päävalmentaja 1952–1956 | Seuraaja: Bill Shankly |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: valitisijakomitea Matt Busby | Skotlannin maajoukkueen päävalmentaja 1954 3/1959–11/1960 | Seuraaja: valitsijakomitea Ian McColl |
Another Yesterday

| Another Yesterday Madison Park |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 9. joulukuuta 2008
 Tyylilaji: Dance, house, Electronic, downtempo
 Levy-yhtiö: BasicLux
Madison Parkin muut julkaisut
| In the Stars 2006 | Another Yesterday 2008 |   |
Another Yesterday on yhdysvaltalaisyhtye Madison Parkin kolmas studioalbumi. Sen julkaisi BasicLux Records digitaalisesti ladattavana 9. joulukuuta 2008. Albumi ei ole päässyt lainkaan listoille.
Kappaleet

Another Yesterday – 3.57
Just As the Sun – 4.51
Miles Away – 2.58
Numbing Down to Nothing – 5.25
Slowly – 3.39
Come Out and Play – 3.28 (Lenny B's Radio Edit)
Somethings Missing – 5.28
More Than This – 4.13 (The Sidewalk Mix)
I See Your Face – 3.58
Put Your Problems On Me – 3.59 (ft. Paul T)
Wish You Were Here – 3.53
I Don't Want to Know – 4.21
Your Touch – 4.15
Another Yesterday – 4.27 (Slow It Down Mix)
Arviot

About.com: ()
Quad Cities

Quad Cities merkittynä karttaan.
Quad Cities on yhteenkasvanut metropolialue Yhdysvalloissa, Iowan ja Illinoisin osavaltioiden alueella. Vuonna 2008 alueella asui 377 625 ihmistä. Metropolialueen muodostavat viiden suurimman kaupungin, Davenportin, Molinen, Rock Islandin, Bettendorfin ja East Molinen, ympäröimät yhteen kasvaneet alueet.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa alueelle oli muodostunut jo pieni metropoli, jota kutsuttiin nimellä Tri-Cities. Tuolloin vain Davenport, Moline ja Rock Island olivat kasvaneet yhteen. 1930-luvulle tultaessa East Moline kasvoi näihin kiinni, ja aluetta alettiin kutsua nykyisellä nimellä. 1940-luvun lopussa Bettendorfin kasvettua pohdittiin metropolin nimeämistä Quint Citiesiksi, mutta Quad Cities oli jo niin yleinen nimitys, ettei nimeä enää alettu muuttamaan.
Quad Cities on antanut nimensä useille urheiluseuroille. Nykyään metropolin nimeä kantavat Quad Cities River Bandits, Quad City Mallards, Quad City Steamwheelers ja Quad Cities Riverhawks.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Quad Cities Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Quad Cities
Käännös suomeksi
Presidentti (televisiosarja)

| Presidentti |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 minuuttia
Pääosissa:   Samuli Edelmann  Laura Malmivaara  Inka Kallén  Rea Mauranen  Antti Virmavirta  Tommi Eronen  Mats Långbacka  Esko Salminen  Samuli Niittymäki 
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  5. helmikuuta 2017 –  23. huhtikuuta 2017
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):   Sari Lempiäinen  Suvi Mansnerus (Yle) 
Vastaava(t) tuottaja(t):  Teea Hyytiä
Linjatuottaja:  Anu Hukka
Ohjaaja(t):  Lauri Nurkse
Käsikirjoittaja(t):   Kirsti Manninen  Antti Pesosen 
Leikkaaja(t):  Hanna Kuirinlahti
Lavastaja(t):  Christer Andersson
Kuvaaja(t):  Jari Mutikainen
Tuotantoyhtiö(t):  Zodiak Finland
Aiheesta muualla
IMDb 
Presidentti on Yle TV1:llä helmi–huhtikuussa 2017 esitetty Lauri Nurksen ohjaama draamasarja. Sarja sijoittuu vuoteen 2018, jolloin Samuli Edelmannin esittämä avaruusteknologian parissa uraa tehnyt liikemies Henri Talvio valitaan Suomen uudeksi presidentiksi populistisen Liike-puolueen ehdokkaana.
Sarjan ensimmäinen osa esitettiin 5. helmikuuta 2017. Se on osa Yleisradion Suomi 100 -ohjelmistoa.
Rooleissa > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samuli Edelmann  | … |  Henri Talvio, tasavallan presidentti   |
|  Laura Malmivaara  | … |  Anna Talvio, presidentin puoliso   |
|  Inka Kallén  | … |  Petra Pennanen, pääministeri   |
|  Tommi Eronen  | … |  Arto Rahkonen, lehdistöpäällikkö   |
|  Rea Mauranen  | … |  Marjatta Kuusisto, presidentin kansliapäällikkö   |
|  Olavi Uusivirta  | … |  Kalle Kivijärvi, valtiovarainministeri   |
|  Antti Virmavirta  | … |  Pentti Simelius, valtiosihteeri   |
|  Mats Långbacka  | … |  Erik Bergholm, ulkoministeri   |
|  Esko Salminen  | … |  Väinö Vallgren   |
|  Samuli Niittymäki  | … |  Riku Lehtinen   |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Esityspäivä | Katsojaluvut 1 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Välitön ja salainen | 5. helmikuuta 2017 | 743 000  |
| 2 | Vilpittömästi ja uskollisesti | 12. helmikuuta 2017 | 563 000  |
| 3 | Valtakunnan ensimmäinen nainen | 19. helmikuuta 2017 | 462 000  |
| 4 | Tsaarin kuriirit | 26. helmikuuta 2017 | 434 000  |
| 5 | Hengenvaara | 5. maaliskuuta 2017 | 452 000  |
| 6 | Kultaranta | 12. maaliskuuta 2017 | 404 000  |
| 7 | Silmänkääntötemppu | 19. maaliskuuta 2017 | 396 000  |
| 8 | Järistyspiste | 26. maaliskuuta 2017 | 408 000  |
| 9 | Likaista vettä | 2. huhtikuuta 2017 | 398 000  |
| 10 | Helsinki Summit | 9. huhtikuuta 2017 | – |
| 11 | Kansakunnan etu | 16. huhtikuuta 2017 | 297 000  |
| 12 | Itsenäisyyspäivä | 23. huhtikuuta 2017 | – |
1 Katsojamäärä televisiossa ensiesityspäivänä
Vastaanotto

Presidentti on saanut negatiivisia arvosteluja. Aamulehden Jussi Saarinen kuvaili sarjaa tylsäksi ja poukkoilevaksi ja sanoi, että siitä on vaikea saada otetta. Myös Helsingin Sanomien Leena Virtanen piti sarjaa pettymyksenä.
Aiheesta muualla

Sarja Yle Areenassa
Presidentti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
André Castro

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: André Castro Pereira
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Gondomar, Portugali
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 senttimetriä
Seura
Seura: Kasımpaşa
Pelinumero: 50
Junioriseurat
1997–1999 1999–2007: Gondomar Porto
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007–2014 2008–2010 2011–2012 2013–2014 2014– | Porto → Olhanense → Sporting Gijón → Kasımpaşa (laina) Kasımpaşa | 20 (1) 56 (8) 45 (4) 33 (3)  |
Maajoukkue
| 2004-2005 2005–2006 2006–2007 2007 2008–2010 2010 | Portugali U17 Portugali U18 Portugali U19 Portugali U20 Portugali U21 Portugali U23 | 10 (0) 8 (1) 14 (0) 6 (0) 19 (0) 3 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. heinäkuuta 2014.
André Castro Pereira (s. 2. huhtikuuta 1988 Gondomar, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Kasımpaşaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Castro on Porton kasvatti. Seuran edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2007. Vuodet 2008–2010 hän pelasi lainalla Olhanensessa. Tammikuussa 2011 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Sporting Gijóniin.
Aiheesta muualla

Castron esittely ja tilastot Zerozero-sivustolla (portugaliksi)
Quad City Flames

| Quad City Flames |
| --- | --- |

Perustettu:  2007
Lakkautettu:  2009
Kaupunki:  Quad Cities, Iowa, Illinois
Kotiareena:  i wireless Center
– kapasiteetti:  12 000
Sarjataso:  AHL
Värit:  Punainen, Keltainen ja valkoinen
Päävalmentaja:  Ryan McGill
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Quad City Flames oli AHL-liigassa pelannut jääkiekkojoukkue, joka siirtyi Quad Cityyn 2007. Paikkakunnalla aiemmin OHL-liigassa pelannut Quad City Mallards lopetti toimintansa samaan aikaan. Joukkueen omisti QC Sports Ventures Inc. Quad Citiesien alueelta. Joukkue toimi Calgary Flamesien farmijoukkueena. Vuonna 2009 joukkue siirrettiin Abbotsfordiin ja seura sai nimekseen Abbotsford Heat
Aiemmat nimet:
Utica Devils (1987–1993)
Saint John Flames (1993–2005)
Omaha Ak-Sar-Ben Knights (2005–2007)
Aiheesta muualla

Joukkueen sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Andrea Guarneri

Andrea Guarneri (1623 Cremona- 1698 Cremona) oli italialainen viulunrakentaja.
Elämänvaiheita

Guarneri tuli Niccolo Amatin oppipojaksi ehkä vuonna 1640. Hänen tiedetään asuneen Amatien luona vuoteen 1646. Hän asui heidän luonaan uudelleen vuodet 1650- 1653.
Amatien luota lähdettyään Guarneri perusti oman verstaansa Piazza San Domenicolle. Se oli ensimmäinen merkittävä verstas joka ei ollut Amatien johtama. Verstaan tekemät viulut tunnistaa siitä, viulun sisällä olevassa pohjasetelissä on Pyhän Teresan tunnus. Rakennus tunnetaan nykyään nimellä Casa Guarneri.
Guarnerin vanhin poika Pietro muutti Mantovaan, mutta nuorempi poika Giuseppe Guarneri jatkoi isänsä verstasta.
Soittimista

Andrea Guarnerin merkitys viulunrakentamisen kehittymiseen on ollut erittäin tärkeää. Hänen työnsä nojaa Amatien traditioon. Merkittävin osa hänen elämäntyössään on ollut alttoviulujen ja sellojen kehittely. Guarnerin työ ei ollut niin viimeisteltyä kuin Amatin, mutta hänen tyylinsä on helposti tunnistettavissa kannen ja pohjan kaarevuudet ovat jyrkemmät. Hän käyttämänsä lakka on kullan ja meripihkan sävyinen.
Aiheesta muualla

http://tarisio.com/cozio-archive/browse-the-archive/makers/maker/?Maker_ID=241
Primus (kouluhallinto-ohjelma)

Primus on suomalaisissa oppilaitoksissa laajasti käytössä oleva kouluhallinto-ohjelma. Sen kehittäjä on Visma Enterprise Oy. Primusta käyttää erityisesti oppilaitosten hallintohenkilöstö, sillä ohjelmalla voi esimerkiksi käsitellä henkilökunnan tietoja ja luoda todistuksia. Varhaiskasvatuksessa ja oppilaitoksissa käytössä oleva verkkopalvelu Wilma pohjautuu Primus-ohjelmaan, ja Wilmaan syötetyt tiedot tallentuvat myös Primukseen.
Anssi Laine

Anssi Laine (s. 8. kesäkuuta 1983) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Hämeenlinnan Härmää.
Laine pelasi FC Hämeenlinnassa Veikkausliigaa kaudella 2002 yhden ottelun ja kaudella 2003 kuusi ottelua. Maaleja hän teki otteluissa yhden, 28. heinäkuuta 2003 pelatussa vierasottelussa FC Jokereita vastaan.
Annastuuna

Annastuuna on suomalainen nykykansanmusiikkia esittävä laulu- ja soitinyhtye.
Yhtyeen synty

Annastuuna-yhtyeen kokosi Hannu Virtanen 1979 esittämään mm. Timo K. Mukan runoihin ja erilaisiin perinneteksteihin säveltämiänsä lauluja Jyväskylän Talven runomatineaan. Yhtyeen jäseniksi hänen lisäkseen tulivat Mika Leppänen, Hannu Peltoniemi ja Timo Ruottinen. Runomatineassa Jyväskylän Kaupunginteatterissa 4. helmikuuta 1980 yhtye esiintyi vielä ilman nimeä, mutta ohjelmistossa jo tuolloin oli yksi Annastuuna Korkeemäki nimiseltä kansanparantajalta tallennettuun kansanperinnetekstiin sävelletty laulu Ihmeitä.
Hannu Virtanen oli toiminut useissa yhtyeissä sekä trubaduurina ja lauluntekijänä. Hänen lauluistaan TV2 oli tehnyt 1979 ohjelman Lennä laulu ja kerro meistä, lauluja 200-vuotiaalle Tampereelle. Yhtenä ohjelman neljästä solistista lauloi Mika Leppänen, toinen miessolisti oli näyttelijä Kari Hakala. Ohjelman toinen lähetys oli keväällä 1980. Mika Leppänen ja Hannu Peltoniemi olivat soittaneet Tampereella Sattuipa Soinnut -yhtyeessä. Timo Ruottinen ja Hannu Virtanen tunsivat toisensa jo 60-luvun lopulta, jolloin Timo sai mainetta uuden hengellisen nuorisomusiikin tekijänä, pääteoksenaan popmessu Missa Popularis. Vuonna 1969 Virtanen tuotti ja Ruottinen käsikirjoitti, ohjasi sekä sävelsi myös musiikin elokuvaan Ristipisto. 1973 ilmestyneellä levyllä Kaksi maailmaa Hannu lauloi stemmoja Timon Manchester United -yhtyeen esittämillä kappaleilla.
Ohjelmisto

Yhtyeessä työnjako oli selvä. Timo oli kitaristi, sovittaja, laulaja ja musiikillinen johtaja, ja pian myös toinen laulujen säveltäjä. Mika oli ykköslaulusolisti, Hannu kakkoslaulusolisti, kitaristi ja lauluntekijä, toinen Hannu oli sellisti. Ohjelmistoksi tuli Hannun ja Timon sävellyksiä tyrvääläistietäjän Annastuunan perinnetarinoihin sekä Pentti Saaritsan suomennoksiin venäläisen runoilijan Anna Ahmatovan lyriikasta. Myöhemmin pojat sävelsivät myös työväenrunoilija Kössi Kaatran tekstejä. Kesällä 1980 Annastuuna-yhtye osallistui Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla ohjelmaryhmien kilpailuun, jonka finaali radioitiin. Voittoa ei tullut, mutta todettiin, että yhtye ”musiikillisesti eittämättä oli korkeatasoisin”. Kärkisija ja tuomaristossa olleen radion musiikkipäällikön Paavo Helistön ylistävä lausunto riittivät yhtyeelle kannusteeksi.
Televisio ja radio

Alkoi tiivis yhteistyö Yleisradion kanssa. Yhtye kutsuttiin heti syksyllä mukaan radion Kansanmusiikkiparaatiin, joka äänitettiin Helsingissä 1980. Pian sen jälkeen sellisti vaihtui, kun Hannu Peltoniemi muutti Ruotsiin. Tilalle tuli Tampereen Kaupunginorkesterin soolosellisti Pauli Heikkinen. Vuosina 1981–1985 Annastuuna oli hyvin tuttu näky Yleisradion Tohlopin studioilla. Luottoäänittäjäksi tuli Kari Kalliolahti ja kymmeniä lauluja äänitettiin eri ohjelmiin. Television puolella isoin työ oli Ans tulla Annastuuna eli Korkeemäen teksteihin perustunut viihdeohjelma (1982). Lisäksi yhtye esiintyi mm. Ajankohtaisessa kakkosessa ja vuonna 1984 TV2:n ohjelmassa Suomalainen Linja 4: Kansankulttuuri ja kulttuurikansa sekä OIRT-maiden konsertissa, joka radioitiin ympäri Eurooppaa ja myös televisioitiin Suomeen.
Radion puolella keskeisiä ohjelmia olivat Sirkka Halosen tekemä laaja ohjelma Annastuuna Korkeemäestä (1982) ja Hannun ohjelma Anna Ahmatovasta (1982), sekä Hannun ja Timon toimittama radiofeature Kössi Kaatrasta (1984). Kaikkien ohjelmien musiikki perustui yhtyeen säveltämiin lauluihin, ja radio lunasti valtaosan lauluista ns. kantanauhoiksi. Laulut soivat sitten monissa radion ohjelmissa.
Eri projekteissa yhtyeen kokoonpano laajeni. Vakituisia vierailijoita olivat multi-instrumentalisti Lucjan Czaplicki ja pianisti Risto Hiltunen. Kaatra-projektin myötä yhtyeen jäseniksi tulivat Ippe Kätkä (lyömäsoittimet) ja Mattijussi Tolonen (virginaali, krummhornit, nokkahuilut jne.).
1980-luvun lopulla Mika ja Timo innostuivat portugalilaisista fadoista ja tekivät Lissaboniin tekemiensä tutkimusmatkojensa tuloksista useita lehtijuttuja ja radio-ohjelmia. Fado-kokoonpanossa Mika lauloi, Timo soitti akustista bassokitaraa, Pekka Nylundin instrumentti oli portugalilainen kitara ja Ari Salin soitti kitaraa. Tällä kokoonpanolla yhtye esitti kolme fadoa TV2:n ohjelmassa Jalat alta joulukuussa 1989.
Esiintymiset

Kesällä 1983 Les Annastuuna esiintyi Bretagnessa Dinardin Nuoriso ja meri -festivaalilla. Yhtye esiintyi kaikkiaan 18 kertaa festivaalin aikana, ulkoilmalavojen ja pubien lisäksi radiossa ja piti konsertin kirkossa. Osassa esiintymisiä Annastuunaa vahvistivat Jukka Hynninen ja Jouni Järvelä Kulkuripojista. Suomen Pariisin suurlähetystössä ryhmä esiintyi sikäläiselle suomalaisyhteisölle.
Keikkoja Annastuuna teki noin 50. Tampereen konsertti 1982 Konservatorion salissa, osana kaupungin kevään konserttisarjaa, oli merkittävin. Vierailevina muusikkoina soittivat nytkin konsertissa Lucjan Czaplicki (puhaltimet) ja Risto Hiltunen (piano).
Genre

Annastuunan musiikin määrittely oli hankalaa. Musiikki ei ollut kansanmusiikkia, mutta eivät laulut olleet laulelmiakaan. Paavo Helistö määritteli Kaustisella 1980 yhtyeelle sen olevan nykykansanmusiikkia – käsite, jonka kehitti Jouko Blomberg 1979. Ominaista Annastuunalle olivat omaperäiset sävellykset ja sovitukset sekä vaativat laulustemmat, joita sello voimakkaasti tukee. Sitaatti Paavo Helistöltä: ”Ryhmän laulajat ovat erittäin taitavia, soitinosuudet punnittuja, sävellykset poikkeuksellisen mielenkiintoisia. Voisi sanoa, että Annastuuna edustaa meillä harvinaista laulun ja musiikin lajia, hienostunutta laulelman taidetta”. Projektien edetessä peruskvartettiin tuli mukaan uusia jäseniä ja vierailevia muusikoita, jolloin tyylien kirjo laajeni suomalaisesta kansanperinteestä ja koskettavasti sävelletystä laululyriikasta maailmanmusiikkia ennakoiville alueille.
Musiikkikriitikko Julius Heikkilä kirjoitti vuonna 1982 Katso-lehdessä Annastuunasta seuraavasti:
”Meidän päiviemme Annastuuna on musiikkiyhtye, korkein tavoittein operoiva kvartetti Annastuunan tuotannon hyödyntäjä, ylläpitäjä ja jalostaja. Sen sointi kuuluu jo selvästi nykykansanmusiikin piiriin, seikka, joka jakaa monesti melodiat useassa kerroksessa soiviksi vokaalisiksi harmonioiksi. Joskus melodiaa kuljettaa eteenpäin Pauli Heikkisen muhkeasti soiva sello, joskus monitaituri Lucjan Czaplickin puupuhaltimet. Kaikki musiikkinumerot ovat huolella sovitettuja, harkittuja ja tasapainoisia.”
Diskografia

1986:  Annastuuna (Annastuuna-yhtye 1979-80) (c-kasetti Otto OMK-001)
2009:  Annastuuna: Annastuuna (CD Alba ABACD 09)
2022:  Annastuuna SAUDADE Elävänä Euroopan reunoilla (Digijulkaisu Alba ABDLP 2)
Popot

Popojen (xwla) kuninkaan linna sijaitsee Hévessä, Grand-Popossa.
Hänen majesteettinsa Méto Ahoussan Hélékétché Alifa, on Grand-Popon kuningas ja popojen kuninkaiden jälkeläinen.
Popot (myös Mina, Peda, Xwla tai Hula) on nimitys länsiafrikkalaisille etnisille ryhmille ja pienille esikoloniaalisille kuningaskunnille Guineanlahden rannalla, nykyisten Beninin ja Togon alueilla.
Popoja asui Grand-Popossa ja Petit-Popossa, jotka sijaitsivat Ouidahista länteen. Petit-Popo eli nykyinen Aneho on nykyisen valtionrajan toisella puolen Togossa. Näillä paikkakunnilla oli tärkeä historiallinen merkitys alueella rannikon orjakaupalle. Erityisesti Grand-Popo oli vilkas orjakaupan keskus. Se toimi myös  perinteisesti Ouidahin, (Houédan kuningaskunta) kuninkaiden pakopaikkana, kun Dahomeyn sotajoukot hyökkäsivät niitä vastaan pohjoisesta.
Little-Popon ja Grand-Popon satamat olivat Anéhossa ja Agbanakenissa, jotka ovat nykyisen Togon alueella. Popot tunnetaan Kultarannikon mina-kansana 1600-luvulle asti. Popojen kuningaskuntien rannikkokaistale oli tärkeä keskus transatlanttisen orjakaupan aikana. Eräs Portugalin tärkeimpiä kauppapaikkoja ja orjien välivarastoinnin asemia oli sen lähelle rakennettu Elmina. Popojen alue oli myös tärkeä turvapaikka, josta Ouidahin rannikolla sijaitsevan kuningaskunnan kuninkaat hakivat suojaa Dahomeyn hyökkäysten aikana.
Ewe-kieltä puhuvat popot, jotka asuttavat Popon rannikkoa, ovat peräisin Ga-Dangme ja Fante-kansoista, jotka muuttivat alueelle 1600-luvulla. Kielellisesti popot lasketaan kuuluviksi ewe-ryhmään.Suullisen perimätiedon mukaan popojen kuningaskuntien perustajat olivat Oduduwan jälkeläisiä, joka oli legendaarinen Ile-Ife-kaupungin perustaja, joka oli Oyo-kansan pääkaupunki. Historioitsijat arvelevat, että popojen suhteet Ile-Ifeen alkoivat vasta 1700-luvulla, kun  the Oyo-imperiumi alisti kuningaskuntansa ja uudisti popojen traditioita pystyäkseen oikeuttamaan veronkanto-oikeuksiaan heille.
Varhainen paikan nimi

Varhaiset maininnat popo-nimen käytöstä liittyvät portugalilaisiin, jotka etsivät mahdollisuuksia uusien kaupankäynnin kohteisiin Guineanlahden rannikolla. Heidän dokumentissaan vuodelta 1553 mainitaan ”Joki, jota kutsutaan nimellä Papoues” eli Popo.
Portugalilaisten 1500-luvun dokumenteissa Popo-sanasta käytetään muotoja ''Papoues'' tai ''Poupous''. Seuraavien kahden sadan vuoden ajan sitä käytettiin sekä toponyyminä, että ihmisryhmää tarkoittavana yleisnimenä. Luultavasti se viittasi alun perin nykyiseen Grand-Popoon, josta portugalilaiset ostivat silloin tällöin orjia, kuten myös hollantilaiset, jotka korvasivat portugalilaiset alueen merkittävimpänä kaupallisena voimana 1630-luvulta lähtien.
Vuodesta 1659 eurooppalaisten dokumenteissa alettiin erottamaan ”iso” ja ”pieni” Popo (Grand-Popo ja Little/Petit/Klein Popo), vaikkakaan ei ole aina selvää kumpaa tarkoitetaan.
Katso myös

Grand-Popon historia
Grand-Popo
Aného
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira

| Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira / pitkäkarvainen collie |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Skotlanti,  Iso-Britannia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 35 036
Rodun syntyaika:  1861
Alkuperäinen käyttö:  paimenkoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira, harrastuskoira
Elinikä:  12–14 vuotta
Muita nimityksiä:  Rough Collie, collie à poil long, Langhaariger Schottischer Schäferhund, collie de pelo largo, pikakarvaline collie, lassie, pehko
FCI-luokitus:  ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat #156
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 56–61 cm narttu 51–56 cm
Väritys:  tricolor, soopeli tai blue merle
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira eli pitkäkarvainen collie (engl. Rough Collie) on Skotlannista peräisin oleva koirarotu, missä sitä edelleen käytetään paimentamaan lampaita. Se muistuttaa ulkonäöltään shetlanninlammaskoiraa, mutta on selvästi kookkaampi.
Pitkäkarvaisesta colliesta on tullut suosittu seurakoira; maailman kuuluisin collie on Lassie, elokuvissa ja tv-sarjoissa näytellyt sankaricollie, jonka nimeä käytetään lähes synonyymina rodulle. Sisarrodun, lyhytkarvaisen collien, sanotaan eroavan pitkäkarvaisesta vain karvanlaadultaan.