stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joel Laikka

Olavi Joel Lastikka, kirjailijanimeltään Joel Laikka, (9. toukokuuta 1906 Viipuri – 11. helmikuuta 1982 Helsinki)  oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.  Laikka käytti myös nimimerkkiä Pekka Pire.
Henkilöhistoria

Laikan vanhemmat olivat Fredrik ja Elli Lastikka, Lastikan suku on kotoisin Kalajoelta. Laikka työskenteli kirjaltajana, mutta opiskeli myöhemmin omatoimisesti toimittajan ammattiin sekä lehti- että mainosalalle. Hän oli toimittajana muun muassa Berliinin olympialaisissa.
Kirjallinen tuotanto

Laikan tuotanto koostui ennen muuta ajanvieteromaaneista ja historiallisista romaaneista, mutta hän laati käsikirjoituksen myös kahteen elokuvaan.
Kirjallinen tuotanto > Teokset

Elämä, anna minulle ihanne: urheilijanuorukaisen tie.  Gummerus 1936
Taulu : 1-näytöksinen näytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 46.  Satakunnan Kirjateollisuus, Pori 1940
Kaksi päivää ministerinä : omatekoisen valtiomiehen tukalia hetkiä.  Gummerus 1942
Ankka poikineen : vuoden ensimmäinen ja viimeinen numero : n:o 1,  toimittanut Joel Laikka. Vihreä oksa, Helsinki 1943
Isoa miestä lapsettaa eli kuolematon mestariteos : leikillinen romaani.  Gummerus 1943
Jääräpää suomalainen : historiallinen romaani.  WSOY 1944
Postimestari katoaa : leikillinen romaani.  WSOY 1944
Aikamiehen aapinen : leikillinen romaani, kansikuva ja vignetit Henrik Tikkanen.  Aura, Turku 1945
Jääräpää tulee takaisin : historiallinen romaani. WSOY 1945
Kenraali : nuorisoromaani.  Valistus, Helsinki 1946
Isänmaa myytävänä : romaani yksinäisestä miehestä. Kirjapaja, Helsinki 1946 (nimimerkillä Pekka Pire)
Itseoppinut konsuli : leikillinen romaani.  Pellervo-seura, Helsinki 1948
Vihreä shakkilauta : romaani.   Pellervo-seura, Helsinki 1948
Perintösormus : romaani itsenäisyystaistelun eräästä vaiheesta.  WSOY 1955
Kirjallinen tuotanto > Elokuvakäsikirjoitukset

Rosvo-Roope, ohjaus Hannu Leminen 1949
Kaikkien naisten monni, ohjaus Lasse Pöysti 1952 (romaanin Aikamiehen aapinen pohjalta)
Säteilyturvakeskus

| Säteilyturvakeskus Strålsäkerhetscentralen> STUK |
| --- | --- |

 STUKin pääkonttori Vantaalla valmistui vuonna 2022.
Perustettu:  1984
Edeltävät virastot:  Säteilyfysiikan laitos (1958–1984)
Tehtävä:  Säteilyturvallisuus
Ministeriö:  Sosiaali- ja terveysministeriö
Sijainti:  Jokiniemenkuja 1 Vantaa
Valtio:  Suomi
Pääjohtaja:  Petteri Tiippana
Työntekijöitä:  303 (2023)
Vuosibudjetti:  40 milj. € (2022)
Aiheesta muualla
Sivusto
Säteilyturvakeskus (STUK, ruots. Strålsäkerhetscentralen) on sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalaan kuuluva Suomen säteilyvalvonnasta ja ydinturvallisuusvalvonnasta vastaava viranomainen. Säteilyturvakeskuksen toiminta-ajatuksena on ihmisten, yhteiskunnan, ympäristön ja tulevien sukupolvien suojelu säteilyn haitallisilta vaikutuksilta. Sen pääjohtajana on toiminut Petteri Tiippana 1.9.2013 lähtien.
Säteilyturvakeskuksen toiminnasta säädetään laissa säteilyturvakeskuksesta.
STUK:n toimialaan kuuluvat sekä ionisoimaton että ionisoiva säteily. Ensimmäiseen kuuluvat muun muassa UV- ja laservalo sekä radioaallot, jälkimmäiseen muun muassa radon, radioaktiivisuuden ja röntgenlaitteiden synnyttämä säteily. STUK valvoo säteilyn käyttöä terveydenhuollossa ja teollisuudessa sekä tutkimuksessa ja koulutuksessa. STUK myöntää säteilyn käyttöön liittyvät luvat. Ydinturvallisuuden alalla STUK valvoo Suomessa toimivia ydinlaitoksia, ydinmateriaaleja sekä ydinjätteiden loppusijoitusta. STUK valvoo myös ympärivuorokautisesti säteilyn esiintymistä ympäristössä. STUK tekee yhteistyötä EU-maiden ja muiden lähialueiden maiden viranomaisten kanssa sekä kansainvälisten järjestöjen kuten YK:n alaisen Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ja Kansainvälisen säteilysuojelukomission (ICRP) kanssa.
Historia > Pääjohtajat

Säteilyturvakeskuksen ja sen edeltäjien pääjohtajina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Titteli vuoteen 1975 johtaja, 1975–1987 ylijohtaja, 1987 alkaen pääjohtaja
Kauno Salimäki 1959–1968
Aulis Isola 1969–1984
Antti Vuorinen 1984–1997
Jukka Laaksonen 1997–2012
Tero Varjoranta 2012–2013
Petteri Tiippana 2013–
STUK nykyään

Säteilyturvakeskuksessa työskentelee noin 300 ihmistä. STUK:n organisaatioon kuuluvat seuraavat osastot:
Johto
Hallinto
Yhteiset asiantuntijapalvelut
Ydinvoimalaitosten valvonta
Ydinjätteiden ja ydinmateriaalien valvonta
Säteilytoiminnan valvonta
Ympäristön säteilyvalvonta
STUK:n toimialat esitellään seuraavassa lyhyesti.
STUK nykyään > Ydinvoimalaitosten valvonta

Ydinenergialain nojalla ydinvoiman käyttö on Suomessa sallittua vain jos on varmistettu, "että ydinenergian käyttö on ihmisen ja ympäristön kannalta turvallista". Ehdon täyttämiseksi Suomessa toimivien ydinvoimalaitosten turvallisuus tarkistetaan laitoshanketta valmistellessa, laitosta suunniteltaessa, sitä rakennettaessa, ennen käyttöönottoa, käytön aikana ja laitosta huollettaessa. Valvonnan piiriin kuuluvat yhtä lailla laitosten tekniikka kuin laitosoperaattorien toimintatavatkin. Valvonta tapahtuu tarkastuksin, testauksin, satunnaistarkastuksin ja auditoimalla.
STUK nykyään > Ydinjätteiden ja ydinmateriaalien valvonta

Kansainvälisin sopimuksin on velvoitettu kukin maa pitämään täsmällistä kirjaa ydinmateriaaleistaan sekä tarkastuksin varmentamaan kirjanpidon täsmällisyys. Suomessa tästä toiminnasta huolehtii STUK. Lisäksi IAEA ja Euratom tarkastavat Suomessa olevan ydinaineen ja ydinlaitosten raportoimat tiedot ydinaineiden määrästä ja kuljetuksista. Yhtä lailla STUK:n toiminnan piiriin kuuluu käytetyn polttoaineen varastoinnin, kuljetusten ja loppusijoituksen valmistelun valvonta.
STUK nykyään > Säteilytoiminnan valvonta

Säteilyä ja radioaktiivisuutta käytetään hyödyksi monin tavoin teollisuudessa, lääketieteessä, tutkimuksessa ja jopa eräissä kulutustavaroissa. STUK:n tehtäviin kuuluu ohjeistaa ja valvoa tuota käyttöä. Ionisoimaton säteily, esim. radioaallot, laservalo ja UV-säteily, kuuluvat myös STUK:n valvonnan ja tutkimuksen piiriin. STUK tutkii säteilyn vaikutuksia ja antaa määräyksiä ja ohjeita niiden käyttöön liittyen tarpeen mukaan.
STUK nykyään > Ympäristön säteilyvalvonta ja valmius

STUKin tutkimustoiminnan tavoitteena on säteilyn esiintymistä ja terveyshaittoja koskevan uuden tiedon tuottaminen sekä viranomaisvalvonnan ja valmiustoiminnan tukeminen. Tarkoituksena on säteilyn vahingollisten vaikutusten estäminen ja rajoittaminen. Suomessa on koko maan kattava automaattinen säteilyvalvontaverkko. Mittausasemien tulokset päivittyvät STUKin internetsivuille kerran tunnissa. STUK valvoo ulkoilman radioaktiivisten aineiden pitoisuutta kahdeksalla paikkakunnalla Suomessa. Kerääjissä olevien pumppujen avulla ilmassa olevat hiukkaset kerätään lasikuitusuodattimelle ja suodattimet analysoidaan laboratoriossa. Menetelmällä havaitaan erittäin pienet muutokset säteilytilanteessa. Radon on asuntojen ja työpaikkojen sisäilmassa esiintyvä näkymätön ja hajuton jalokaasu. Radonmittauspalvelu on osa STUKin Tutkimus ja ympäristövalvonta -osastoa. Vakavan säteilyvaaratilanteen todennäköisyys Suomessa on pieni. Koska onnettomuuden riski on kuitenkin olemassa, on siihen varauduttu. STUK:n tehtäviin kuuluu ylläpitää varautumista säteilyvaaratilanteisiin Suomessa ja lähialueilla. STUK:n valmiustoiminnan tavoitteena on vaaran nopea havaitseminen ja tehokkaat toimenpiteen väestön suojaamiseksi säteilyn vahingollisilta terveysvaikutuksilta.
STUK nykyään > Lähialueyhteistyö

Lähialueyhteistyön tavoitteena on kehittää ydinturvallisuutta Suomea ympäröivällä alueella. Erityisen huomion kohteena ovat Leningradin ja Kuolan ydinvoimalaitokset. STUK on yhteistyössä venäläisten kanssa auttanut kehittämään laitosten turvallisuutta, sen analysointia ja valvontaa.
Uuden ydinvoimalan valvonta

Ydinvoimalaitoksen rakentamisen ja käyttöönoton valmistelu on pitkä prosessi, jonka jokaisessa vaiheessa STUK arvioi ja valvoo hankkeen turvallisuutta. Turvallisuus on ehdoton edellytys kunkin vaaditun luvan saamiselle: periaatepäätökselle, rakentamisluvalle ja käyttöluvalle.
Kun "yleiseltä merkitykseltään huomattavan ydinlaitoksen" rakentamista valmistellaan, vaaditaan ydinenergialain mukaan ensin periaatepäätöstä siitä, onko rakentaminen "yhteiskunnan kokonaisedun mukaista". Tämän päätöksen tekee valtioneuvosto, jolle STUK antaa asiasta omaa toimialaansa koskevan lausunnon. Jos valtioneuvoston päätös on myönteinen, annetaan se tarkastettavaksi eduskunnalle, joka voi halutessaan kumota päätöksen tai jättää sen voimaan.
Seuraavaksi tarkastetaan laitoksen suunnitelmat ja turvallisuusanalyysi, joista STUK antaa jälleen lausunnon valtioneuvostolle. Valtioneuvosto päättää annetaanko laitoksen rakentamiseen lupa. Jos rakentamislupa myönnetään, tulee STUK:n tehtäväksi tarkastaa laitoksen laitteet sekä valvoa rakentamista. Tällä hetkellä FIN5-projekti on tässä vaiheessa.
Kun laitos on rakennettu, seuraa käyttöluvan haku. Jälleen STUK arvioi laitoksen käytön turvallisuuden valtioneuvostolle, joka päättää käyttöluvasta. Jos käyttölupa myönnetään, STUK:n tehtäväksi tulee valvoa ja tarkastaa laitoksen käyttöä ja huoltoa sekä sen laitteita ja henkilökunnan toimintatapoja.
Säteilyturvakeskus uutisissa

Ruotsissa käynnistyi keskiviikkona 2. helmikuuta 2011 suuri kriisiharjoitus, johon osallistui noin 6 000 viranomaista. Harjoituksessa simuloidaan suurta ydinvoimalaonnettomuutta. Suomen Säteilyturvakeskus osallistui harjoitukseen.
Hallitus on antanut asetuksen kolmen sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalan asiantuntijalaitoksen yhteenliittymästä. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL), Työterveyslaitos (TTL) ja Säteilyturvakeskus (STUK) muodostavat yhteenliittymän. Tavoitteena on koota alan tutkimustoiminta yhteen ja parantaa tutkimuksen yhteiskunnallista vaikuttavuutta.
Ulkoministeriön Venäjän lähialueyhteistyötä koskevassa selvityksessä kiitellään säteily- ja ydinturvallisuusyhteistyötä, jota on koordinoinut Säteilyturvakeskus.
Säteilyturvakeskus järjestää radontalkoot-kampanjan yhdessä Imatran ja Lappeenrannan seutujen ympäristötoimien kanssa. Talkoiden aikana huoneilman radonpitoisuuden mittaaminen on Etelä-Karjalassa kymmenen euroa normaalihintaa edullisempaa.
Säteilyturvakeskus on avannut nettiin ydinturvallisuusohjesivuston, jossa julkaistaan valmisteluvaiheessa olevat säteily- ja ydinturvallisuusohjeet kommentointia varten. Kommentit näkyvät vain STUKille, ellei kommentoija ole antanut erityisesti lupaa kommenttiensa julkaisemiseen.
Marraskuussa 2010 Säteilyturvakeskus lähetti 70 000 matkapuhelimen käyttäjälle kutsun osallistujia matkapuhelimen käytön mahdollisia terveysvaikutuksia koskevaan COSMOS-tutkimukseen. Tutkimukseen kutsutaan kaikkiaan satatuhatta henkilöä kolmen vuoden aikana.
Vuonna 2010 tuotiin julkisuuteen tieto, että eräs säteilyturvakeskuksen tutkija oli harjoittanut tieteellistä vilppiä tutkimuksissa säteilyn vaikutuksista soluihin. Vilppiä alkoi epäillä tutkijan työtoveri toukokuussa 2009. Tutkimuksen aihetta ei ole julkistettu, mutta johtaja Tarja K. Ikäheimosen mukaan kyse ei ollut ydinvoima- tai ympäristötutkimuksesta.
Aiheesta muualla

Säteilyturvakeskuksen kotisivu
Antti Niittylä: Säteilyturvakeskuksen viisi vuosikymmentä (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
STUK:n vanha logo, joka oli käytössä vuoteen 2018 asti
Ydinvoimalan lupaprosessi.
Marja Rantanen

Marja Rantanen (s. 9. marraskuuta 1947) on suomalainen lääketieteen tohtori ja Patmos Lähetyssäätiön lääkintälähetysjohtaja. Rantanen on Patmoksen omistaman Kuva ja Sana -yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Hän on työskennellyt kolmessa maanosassa kehitysaputehtävissä. Kokemuksistaan hän on kirjoittanut useita kirjoja. Rantanen on opiskellut tutkintonsa Ranskassa.
Teokset

Leo Meller, Marja Rantanen: Onko Jumalalla asiaa?.  Kuva ja sana, 1985.  ISBN 951-9203-73-7
Marja Rantanen, Olavi Ronkainen: Äänetön huuto.  Kuva ja sana, 1986.  ISBN 951-9203-89-3
Erik Ewalds, Marja Rantanen (toimit.): Tartu elämään.  Kuva ja sana, 1992.  ISBN 951-9204-84-9
Pekka Reinikainen, Marja Rantanen: Parantajat: kuinka puoskarointi muuttui vaihtoehtolääketieteeksi.  Kuva ja sana, 1992.  ISBN 951-9204-81-4
Kathryn Kuhlman, Marja Rantanen: Päivieni jälkeen se tapahtuu.  Kuva ja sana, 2007.  ISBN 951-585-184-X
Marja Rantanen: Aika avata silmät.  Kuva ja sana, 2007.  ISBN 951-585-187-4
Most Wanted (pilottijakso)

| Most Wanted> Marvel’s Most Wanted |
| --- | --- |

Tyyli:  draama, science fiction, supersankarifiktio, toiminta
Luoja(t):   Jeffrey Bell  Paul Zbyszewski 
Perustuu:  Marvel Comicsin sarjakuvahahmoihin Matkijalintu ja Lance Hunter
Pääosissa:   Adrianne Palicki  Nick Blood  Delroy Lindo  Fernanda Andrade  Oded Fehr 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ABC
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Jeffrey Bell  Paul Zbyszewski  Jeph Loeb  Jim Chory 
Käsikirjoittaja(t):   Jeffrey Bell  Paul Zbyszewski 
Tuotantoyhtiö(t):   ABC Studios  Marvel Television 
Aiheesta muualla
IMDb 
Most Wanted on Jeffrey Bellin ja Paul Zbyszewskin luoma yhdysvaltalainen ABC-kanavan tilaama esittämätön pilottijakso, joka perustuu Marvel Comicsin sarjakuvahahmoihin Bobbi Morse ja Lance Hunter. Se sijoittuu Marvel Cinematic Universeen (MCU), jakaen tarinallisen jatkumon sen elokuvien ja muiden televisiosarjojen kanssa. S.H.I.E.L.D. Agentit -sarjan spin-offiksi suunnitellun pilotin käsikirjoittivat Bell ja Zbyszewiski, ohjasi Billy Gierhart, ja tuottivat ABC Studios sekä Marvel Television.
Pilotti keskittyy entisen pariskunnan ja entisten S.H.I.E.L.D.-agenttien, Bobbi Morse ja Lance Hunter, maanpakoon. Yrittäessään selvittää heitä vastaan juoniteltua salaliittoa, he tekevät vastahakoisen sopimuksen Dominic Fortunen kanssa. Adrianne Palicki ja Nick Blood uusivat Morsen ja Hunterin roolit sarjasta S.H.I.E.L.D. Agentit, ja Fortunea näyttelee Delroy Lindo. Pilotin muita päänäyttelijöitä olivat Fernanda Andrade ja Oded Fehr.
Matkijalintuun (Morse) keskittyvä televisiosarja oli suunnitteilla ABC Family-kanavalle heinäkuussa 2011, mutta sitä ei koskaan toteutettu. Hahmo esiintyi myöhemmin  S.H.I.E.L.D. Agentit -sarjan toisella tuotantokaudella Hunterin kanssa,ja kaksikkoon keskittyvää spin-off -sarjaa S.H.I.E.L.D. Agenteille alettiin suunnitella huhtikuussa 2015. Sarja olisi keskittynyt toisen tuotantokauden päätösjakson tapahtumien seurauksiin, mutta ABC perui projektin. Elokuussa 2015, sarjaa alettiin toteuttaa uudelleen nimellä Most Wanted. Sille tilattiin pilottijakso, ja Lindo liittyi näyttelijäkaartiin. Pilotti kuitenkin peruttiin jälleen toukokuussa 2016.
Juoni

Entinen vakoojapariskunta Bobbi Morse ja Lance Hunter ovat pakomatkalla ilman minkäänlaista apua S.H.I.E.L.D.:iltä, jolloin he joutuvat tekemään epävarman sopimuksen roistomaisen seikkailijan, Dominic Fortunen, kanssa selvitäkseen.
Tuotanto > Roolijako

Huhitkuussa 2015 Palicki and Blood osallistuivat viimeisiin neuvotteluihin, ja elokuussa vahvitettiin heidän liittyneen Most Wantedille tilatun pilottijakson päänäyttelijöiksi, uusiessaan S.H.I.E.L.D. Agenteista tutut roolinsa Bobbi Morsena ja Lance Hunterina. Tammikuussa 2016, Delroy Lindo valittiin näytelemään Dominic Fortunea, ja maaliskuussa, Oded Fehr ja Fernanda Andrade liittyivät myös pilotin näyttelijäkaartiin. Fehr näytteli erästä ”hyvin tunnettua hahmoa” ja Andrade näytteli Fortunen sukulaistyttöä, Christina Santosia. Lisäksi Mckenna Grace ja Laura Allen esiintyivät pilottijaksossa vierailevissa rooleissa Zoe Abelina ja Oliviana, Damon Dayoubin näytellessä tuntematonta hahmoa.
Tuotanto > Kuvaukset

Pilotin kuvaukset alkoivat vuoden 2016 alussa, heti S.H.I.E.L.D. Agenttien jakson "Parting Shot" jälkeen, ja päättyivät maaliskuun lopulla. Billy Gierhart ohjasi jakson, Bellin ja Zbyszewskin käsikirjoittaessa sen.
Sarjan peruuntuminen

Huhtikuussa 2016 alan sisäpiiriläiset näkivät Most Wantedin ”itsestäänselvänä” sarjavalintana tilaukseen. Mutta toukokuussa siihen kohdistuneen kiinnostuksen sanottiin alkaneen laantua. Siihen aikaan tuottajat valmistautuivat kuitenkin, että jos sarja kuitenkin tilattaisiin. 12. toukokuuta 2016 ABC peruutti sarjan toteuttamisen lopullisesti, Leen seuraajan Channing Dungeyn selittäessä, että Marvel’s Most Wanted ”ei tuntunut niin vahvalta kuin muut kuvaamamme pilotit. Keskustelimme siitä Marvelin kanssa ja tulimme siihen tulokseen, että seuraava ohjelma jonka haluamme tehdä yhdessä, olisi jotain minkä kaikki tuntisimme olevan luovasti niin vahva kuin voi olla.” Dungey kuitenkin sanoi olevansa halukas myymään sarjan toiselle verkolle, jossa Marvel löytäisi sille ”toisen kodin”. Loeb tunnusti tämän myös mahdolliseksi, mutta sanoi, että sarja oli suunniteltu tekemään ”eräs tietty asia” yhdessä S.H.I.E.L.D.:n kanssa ABC:llä. Kesäkuussa 2018 Loeb vihjaili, ettei Marvelilla ollut kykyä pilottijakson julkaisemiseen, koska mahdollinen julkaisu oli täysin ABC:n hallinnassa.
Aiheesta muualla

Most Wanted Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pertti Pakarinen

Pertti Pakarinen
Pertti Kalevi Pakarinen (26. lokakuuta 1931 Heinävesi – 10. helmikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yleislääketieteen ja psykiatrian erikoislääkäri ja kirjailija, joka tuli 1970- ja 1980-luvulla tunnetuksi stressitohtorina.
Henkilöhistoria

Pakarisen vanhemmat olivat ratavartija Evert Pakarinen ja Hilda Maria Pakarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislyseosta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä Nurmeksessa 1962–1966 ja 1969–1976. Pakarisen ensimmäinen puoliso vuodesta 1957 oli Anna-Kristiina Rossander. Pakarinen oli toisissa naimisissa näyttelijä Mai-Brit Heljon kanssa.
Pakarinen kuoli äkillisesti puhjenneeseen aggressiiviseen syöpään 10. helmikuuta 1998.
Teoksia

Pakarinen julkaisi 1970- ja 1980-luvulla useita suosittuja terveyteen ja ravitsemukseen liittyviä kirjoja. Niistä ensimmäinen oli 1975 ilmestynyt Älähän hättäile: Stressiaapinen aikuisille, josta otettiin 12 painosta vuosina 1975–1976. Vuonna 1983 julkaistu Tri Pakarisen Dieettiohjelma oli ensimmäinen suomalainen vähähiilihydraattista ruokavaliota esittelevä kirja.
Häiriintynyt vanhus.  Helsinki:  Vanhainsuojelun keskusliitto, 1971.
Älähän hättäile: Stressiaapinen aikuisille.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1975.  ISBN 951-26-1078-7
Me mököttäjät.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1976.  ISBN 951-26-1190-2
Menopäällä: Lääkärin päiväkirja.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1976.  ISBN 951-1-04021-9
Suhteet kohalleen.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1977.  ISBN 951-26-1372-7
Lääkärin valinta.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1978.  ISBN 951-26-1532-0
Pelko pois.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1979.  ISBN 951-26-1734-X
Anttu ja minä.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1980.  ISBN 951-26-1870-2
Päreenpolttajat: ”Ihmistyyppi, joka tuhlaa kaikkea muuta paitsi aikaa.”.  Espoo:  Weilin+Göös, 1981.  ISBN 951-35-2543-0
Potilaskertomuksia: ”Mikäs nyt on vaivana?”.  Espoo:  Weilin+Göös, 1982.  ISBN 951-35-2796-4
Tri Pakarisen dieettiohjelma.  Helsinki:  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07527-6
Yleislääkäri vastaa.  (Kysymykset ja niihin annetut vastaukset julkaistu aiemmin Anna-lehden lääkäripalstalla 1973–1975)  Helsinki:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-08039-3
Supervaimon käyttöohjeet: Ilkikurista lähifuturologiaa alan miehille.  Klaukkala:  Recallmed, 1990.  ISBN 951-9221-34-4
Oravanpyörästä oravanpesään.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1993.  ISBN 951-26-3852-5
Aiheesta muualla

Pertti Pakarisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Miika Nuutinen (kirjailija)

| Miika Nuutinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1978 Uimaharju
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, sirkustaitelija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Miika Nuutinen (s. 28. helmikuuta 1978 Uimaharju, nykyisin osa Joensuuta) on suomalainen kirjailija ja sirkustaiteilija.
Sirkustaide

Miika Nuutisen ura sirkustaiteen parissa alkoi Uimaharjun ala-asteen sirkuskerhosta 1990-luvun alkupuolella ja hän on hankkinut ammattitaitonsa itsenäisesti harjoitellen urheiluhalleilla. Nuutinen kuuluu vuonna 2005 perustettuun suomalaiseen sirkus- ja musiikkiyhdistys Agit-Cirkiin sekä joensuulaiseen Sirkus Supiaiseen. Miika Nuutinen on esiintynyt muun muassa erilaisissa yritystapahtumissa, messuilla, kylätapahtumissa, sirkusfestivaaleilla, ruotsinlaivan yökerhossa, häissä, kouluissa, kirjastoautossa ja monenlaisissa poikkitaiteellisissa projekteissa.
Kirjallinen tuotanto

Tilannekatsaus.  (Runokokoelma)  Ilias, 2007.  ISBN 978-952-498-730-1
Kiven aikaa.  (Runokokoelma)  Ilias, 2011.  ISBN 978-952-567-958-8
Tietämisen hetket jättivät minut.  (Runokokoelma)  Basam Books, 2020.  ISBN 978-952-733-725-7
Villi itä.  (Romaani)  Basam Books, 2023.  ISBN 978-952-379-297-5
Yksityiselämä

Miika Nuutisen avopuolison itsemurha vuonna 2014 johti pitkään selviämistaisteluun, josta hänen kolmas runoteoksensa Tietämisen hetket jättivät minut kertoo.Nuutinen on naimisissa ja asuu Joensuussa.
Aiheesta muualla

Miika Nuutinen Kirjasampo.fi:ssä
Miika Nuutinen esiintyy kolmen pallon kanssa Joensuussa 2021
Irja Rane

| Irja Rane> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. lokakuuta 1946 (ikä 78) Ikaalinen
Kirjailija
Palkinnot
 Finlandia-palkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Irja Rane (s. 7. lokakuuta 1946 Ikaalinen) on suomalainen kirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa ja valmistunut filosofian maisteriksi pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän työskenteli vuosina 1977–2000 Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitoksen tehtävissä. Rane toimi valtion kirjallisuustoimikunnan sihteerinä vuosina 1980–1998. Vuonna 2000 Rane nimettiin Keski-Suomen kirjallisuuden alan läänintaiteilijaksi.
Ranelta on ilmestynyt kolme teosta. Lisäksi Ranen runoja ja esseitä on julkaistu antologioissa. Rane on myös osallistunut Kirjojen meri ja Hetki sillalla juhlakirjojen toimituskuntiin. Ranen kirjoista Kiinan keisarin lentävä hevonen on käännetty saksaksi ja hollanniksi.
Vuonna 1996 Rane sai Finlandia-palkinnon kirjastaan Naurava neitsyt.
Teokset

Kiinan keisarin lentävä hevonen.  Helsinki:  WSOY, 1985.  ISBN 951-0-13181-4
Naurava neitsyt.  Helsinki:  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-21350-0
Talvipuutarha.  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22681-5
Aiheesta muualla

Yliopisto-lehti 20/96 (Archive.org)
Antti Toukkari

Antti Juhani Toukkari (3. maaliskuuta 1951 Somero – 16. heinäkuuta 2018 Somero) oli suomalainen muusikko ja kirjailija. Somerolla asunut Toukkari teki työuransa graafisella alalla kirjapainoalan yrittäjänä.
Muusikkona Toukkari oli vuosina 1970–1972 mukana Rauli Badding Somerjoen Oy Niittisydän Ab -yhtyeessä, jonka ensimmäiseen kokoonpanoon kuuluivat myös Kari Somerjoki ja Pentti Aho. Yhtyeessä hänen soittimenaan oli kitara, myöhemmin pääsoittimena oli saksofoni. Sittemmin Toukkari osallistui Rauli Somerjoen perinteen vaalimiseen ja esiintyi myös toisen somerolaisen musiikkilegendan Unto Monosen elämästä kertoneessa elokuvassa Satumaa – Unto Monosen elämä ja tangot (1999).
Kirjailijana Toukkari tuli julkisuuteen vuonna 1977 nuorten aikuisten romaanilla Tuhatta ja sataa ja vuonna 1978 ilmestyi romaani Sinuun me asetamme toivomme.
Aiheesta muualla

Toukkari, Antti: Badding! (PDF) Somero Soikoon 4. – 5.9.2004. Illan varjoon himmeään ry. Viitattu 20.9.2010.[vanhentunut linkki]
Jemina Staalo

Jemina Staalo (oik. Satu Ylävaara, s. 1969 Ylitornio) on suomalainen kirjailija. Hänen teoksiinsa kuuluu Pornoinho (2002).
Julkaistu teos

Pornoinho.  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27268-X
Aiheesta muualla

Riku Siivonen: Ujo sado. Ylioppilaslehti 14/2002.