stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Markku Juhola

| Markku Juhola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Markku Tauno Antero Juhola
Syntynyt: 2. marraskuuta 1947 (ikä 77) Ylivieska
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  184 cm
Laji:  pikajuoksija ja kymmenottelija
Seura:  Kälviän Tarmo   Tampereen Pyrintö
Saavutukset
Ennätykset:  100 m 10,72 (1971)   200 m 21,19 (1972)    400 m 48,02 (1971)    1 500 m 4.24,6 (1971)   110 m aidat 15,5 (1971)   400 m aidat 51,9 (1971)   seiväshyppy 360 (1971)   pituushyppy 734 (1971)   kuulantyöntö 14,21 (1971)   kiekonheitto 39,02 (1971)   keihäänheitto 61,18 (1971)
Markku Tauno Antero Juhola (s. 2. marraskuuta 1947 Ylivieska) on entinen pikajuoksija ja kymmenottelija.
Markku Juhola aloitti yleisurheilu-uransa kymmenottelijana, jossa hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa vuoden 1968 SM-kisoissa. Suomen ennätyksen Pariisissa 14. kesäkuuta 1970 tuloksella 7 670 pistettä.
voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden vuonna 1971. Hän taisteli arvokisamitalista samana vuonna Helsingissä järjestetyissä Euroopan mestaruuskilpailuissa, mutta loukkaantumisen takia hän joutui tuolloin keskeyttämään kilpailun.
Loukkantumisensa jälkeen Juhola siirtyi pikajuoksun pariin, ja hän oli Münchenin olympialaisissa 1972. Hän eteni 200 metrillä toisiin alkueriin juoksemalla alkuerässään myötätuuleen 20,98, mutta toisissa alkuerissä juoksemansa 21,19 ei riittänyt enää jatkoon. Henkilökohtaisen juoksunsa lisäksi Juhola oli juoksemassa 4 × 100 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä 39,30. Aika säilyi Suomen ennätyksenä vuoteen 2010 asti. Hän oli myös vuoden 1974 Rooman EM-kisoissa 4 x 100 metrin viestijoukkueessa, joka jäi kuitenkin alkueriin.
Münchenin olympialaisissa Juhola todisti lähietäisyydeltä olympiakisoissa tapahtunutta tragediaa, jossa Musta syyskuu-ryhmään kuuluneet terroristit murtautuivat olympiakylään 5. syyskuuta 1972 ja ottivat 11 israelilaista olympiajoukkueen henkilöä panttivangiksi. Juhola näki 20-30 metrin päästä, kun huppupäiset miehet heiluivat kiväärit olalla viereisen talon parvekkeella. Kisat keskeytettiin vuorokaudeksi. Tilanne päättyi 11 israelilaisen panttivangin, viiden terroristin ja yhden saksalaispoliisin surmaaan.
Juhola edusti Suomea maaotteluissa kolmella vuosikymmenellä eli 1960-, 70- ja 80-luvuilla. 

Juhola on toiminut liikunnanopettajana Tampereella Poliisiammattikorkeakoulussa.
Saavutukset

SM-mitalit 10-ottelussa: kultaa 1971, pronssia 1968 ja 1970
SM-mitalit 100 metrillä: hopeaa 1978
SM-mitalit 200 metrillä: pronssia 1974
SM-mitalit hallikisojen 60 metrillä: pronssia 1972
SM-mitalit pikaviestissä Tampereen Pyrinnön joukkueessa: kultaa 1974 ja 1975, hopeaa 1977, pronssia  1981
SM-mitalit 4 x 400 metrillä Tampereen Pyrinnön joukkueessa: kultaa 1974 ja 1975
Maaotteluedustuksia yhteensä 27 vuosina 1969–1980
Jukamenskoje

Jukamenskoje (ven. Юка́менское, udmurtiksi Юкаменск, Jukamensk) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Lekmaan laskevan Jukamenkajoen suussa 40 kilometriä Glazovista lounaaseen. Kylä on Jukamenskojen piirin keskus. Asukkaita on 4 300 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1771. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, tataareja ja venäläisiä.
Jukamenskojesta on maantieyhteys Glazoviin. Kylässä toimii leipätehdas, meijeri, pellavanjalostuslaitos sekä puunhankintaa ja -jalostusta harjoittava yritys. Siellä on keskikoulu, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, museo ja piirisairaala.
Aiheesta muualla

Jukamenskojen piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Julia (Drusus nuoremman tytär)

Julia Livia (kuoli 43) oli roomalainen ylhäisönainen. Hänen isänsä oli Tiberiuksen poika Drusus Julius Caesar, ja äiti Livilla. Hän oli kahdesti naimisissa. Ensimmäisen kerran hän avioitui vuonna 20 Nero Julius Caesarin kanssa, joka oli Germanicuksen vanhin poika. Julian isän kuoltua Livilla ja Agrippina maior kilpailivat kumman pojasta tulisi Tiberiuksen perillinen. Livillan tukena oli Sejanuksen, joka oli hänen rakastajansa. Julia kertoi äidilleen miehensä harkitsemattomista lausahduksista, jotka Livilla kertoi Sejanukselle. Sejanus taas kertoi ne Tiberiukselle mustamaalatakseen Neroa ja onnistui lopulta vakuuttamaan keisarin. Vuonna 29 Tiberius lähetti senaatille kirjeen, jossa syytti Neroa ja tämän äitiä Agrippinaa keisaria vastaan juonittelusta. Nero karkotettiin Ponzan saarelle ja Agrippina Pandaterian saarelle.
Vuonna 33 Tiberius naittoi Julian Gaius Rubellius Blandukselle, joka oli vuoden 18 consul suffectus. He saivat ainakin yhden pojan Rubellius Plautuksen. Vuonna 43 Julia teloitettiin enonsa Claudiuksen käskystä, mahdollisesti Messalina suostutteli Claudiuksen siihen.
Enon rautatieasema

Enon rautatieasema (lyh. Eno) on Enon taajaman rautatieasema Joensuussa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Joensuu–Kontiomäki. Vuoteen 1973 asti Enon rautatieaseman nimi oli Kaltimon rautatieasema.
Enon rautatieaseman vanhan, jugendtyylisen asemarakennuksen suunnitteli Thure Hellström. Rakennus tuhoutui pommituksessa 29.6.1941. Nykyinen asemarakennus on rakennettu 1940-luvulla, asema-alueen muut rakennukset 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, rataosuuden rakentamisen aikoihin.
Junaliikenne

VR:n taajamajunat  pysähtyvät Enon asemalla. Radalla liikennöi joka päivä kaksi vuoroa Nurmekseen ja kaksi Joensuuhun.
Aiheesta muualla

Aseman tiedot VR:n sivuilla[vanhentunut linkki]
| n k Perustiedot Wikidatassa: Enon rautatieasema (Q5379256)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rautatieasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Joensuu
sijainti: Eno
katuosoite: Asematie 8
koordinaatit: 62°48′23″N 30°08′31″E﻿ / ﻿62.8064°N 30.1419°E﻿ / 62.8064; 30.1419
RN Enrico Dandolo (1878)

| RN Enrico Dandolo |
| --- | --- |
 Enrico Dandolo

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  La Spezian laivastontelakka
Kölinlasku:  6. tammikuuta 1873
Laskettu vesille:  10. heinäkuuta 1878
Palveluskäyttöön:  11. huhtikuuta 1882
Poistui palveluskäytöstä:  4. heinäkuuta 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 317 t (normaali) 12 462 t (kuormattu)
Pituus:  109,2 m
Leveys:  19,7 m
Syväys:  8,8 m
Koneteho:  7 710 hv (5,749 MW)
Nopeus:  15 solmua (28 km/h)
Miehistöä:  420
Aseistus
Aseistus:  4 × 450 mm MLR -tykkiä kaksoistorneissa 3 × 120 mm tykkiä 2 × 75 mm tykkiä 8 × 57 mm tykkiä 22 × 37 mm tykkiä 3 × torpedoputkea
RN Enrico Dandolo (ital. Regia Nave Enrico Dandolo) oli Italian kuningaskunnan laivaston vuonna 1878 vesillelaskettu Caio Duilio -luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin La Spezian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 6. tammikuuta 1873. Alus laskettiin vesille 10. heinäkuuta 1878 ja se valmistui 11. huhtikuuta 1882.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1920.
Ennen keskiyötä

| Ennen keskiyötä> 10 to Midnight |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  J. Lee Thompson
Käsikirjoittaja:  J. Lee Thompson (tarina) William Roberts
Tuottaja:  Yoram Globus Menahem Golan Lance Hool Pancho Kohner
Säveltäjä:  Robert O. Ragland
Kuvaaja:  Adam Greenberg
Leikkaaja:  Peter Lee-Thompson
Pääosat:  Charles Bronson Lisa Eilbacher Andrew Stevens Gene Davis Geoffrey Lewis Wilford Brimley Robert F. Lyons
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cannon Films
Levittäjä:  Cannon Films Netflix
Ensi-ilta:   11. maaliskuuta 1983  2. joulukuuta 1983
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  4 520 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ennen keskiyötä (10 to Midnight) on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut toiminta- ja jännityselokuva. Sen on ohjannut J. Lee Thompson, ja pääosaa näyttelee Charles Bronson.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi kutsuu elokuvaa riuskaliikkeiseksi mutta Bronson-elokuvien vakiokaavaa noudattavaksi trilleriksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Ennen keskiyötä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ennen keskiyötä Elonet.
Ennen keskiyötä AllMoviessa. (englanniksi)
Enkelten talo

| Enkelten talo> Änglagård |
| --- | --- |
 Videotallenteen kannessa Rikard Wolff ja Helena Bergström.
Ohjaaja:  Colin Nutley
Käsikirjoittaja:  Colin Nutley
Tuottaja:  Lars Jönsson
Säveltäjä:  Björn Isfält
Kuvaaja:  Jens Fischer
Leikkaaja:  Perry Schaffer
Pääosat:  Helena Bergström Rikard Wolff Sven Wollter Ernst Günther Reine Brynolfsson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Memfis Film & Television Sveriges Radio
Levittäjä:  SF Studios Disney+
Ensi-ilta:  1992, Suomessa 1993
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Enkelten talo (Änglagård) on Colin Nutleyn käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen draamakomedia vuodelta 1992. Sen pääosia näyttelevät ohjaajan vaimo Helena Bergström, Rikard Wolff ja Sven Wollter. Elokuvasta tuli Ruotsissa hyvin suosittu, ja se toimi brittitelevisiossa uransa aloittaneen Nutleyn läpimurtona pitkän elokuvan ohjaajana. Myös Bergströmin ja Wolffin yleisönsuosikeiksi nostanut elokuva sai jatko-osan Enkelten talo – toinen kesä (1994), ja viitisentoista vuotta myöhemmin vielä toisenkin, Änglagård – Tredje gången gillt (2010).
Juoni

Pienen ruotsalaiskylän varakas erakkomies kuolee, ja paikallinen rahamies (Wollter) luulee saavansa tämän komean talon halvalla kun perillisiä ei ilmaannu. Mutta ilmaantuupas: vainajan tyttärenytär, varieteetähti (Bergström) miesystävineen (Wolff) huristaa kylään moottoripyörällä asumaan taloa omituisten taiteilijaystäviensä kanssa. Kyläläiset jakautuvat tulokkaiden puolustajiin ja vastustajiin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helena Bergström  | … |  Fanny Zander   |
|  Rikard Wolff  | … |  Zac   |
|  Sven Wollter  | … |  Axel Flogfält   |
|  Reine Brynolfsson  | … |  Henning Collmer   |
|  Ernst Günther  | … |  Gottfrid Pettersson   |
|  Viveka Seldahl  | … |  Rut Flogfält   |
|  Per Oscarsson  | … |  Erik Zander   |
|  Tord Peterson  | … |  Ivar Pettersson   |
|  Ing-Marie Carlsson  | … |  Eva Ågren   |
|  Jan Mybrand  | … |  Per-Ove Ågren   |
|  Peter Andersson  | … |  Ragnar Zetterberg   |
|  Görel Crona  | … |  Anna-Lisa Zetterberg   |
|  Jakob Eklund  | … |  Mårten Flogfält   |
|  Carl-Einar Häckner  | … |  vieras kutsuilla   |
|  Johannes Brost  | … |  vieras kutsuilla   |
Tuotanto

Enkelten talo kuvattiin Bönen kylässä Länsi-Götanmaan läänin Ulricehamnissa kesällä 1991. Colin Nutley kertoo saaneensa idean elokuvaan ollessaan tekemässä dokumenttielokuvaa Där rosor aldrig dör (1986) eräästä toisesta Länsi-Götanmaan pikkupaikkakunnasta.
Vastaanotto

Elokuva sai Guldbagge-palkinnot parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen sarjoissa.
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelussa Helena Ylänen ei erityisemmin pitänyt Enkelten talosta, vaan kuvasi sitä yhtä korrektiksi, siistiksi ja päällekäyvän opettavaiseksi kuin monet ruotsalaiset lastenelokuvat. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan tavoittavan monia tuttuja piirteitä ruotsalaisesta kansanluonteesta ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Käännös suomeksi
Julia nuorempi

Julia nuorempi tai Vipsania Julia (19 eaa. – 28 jaa.) oli Augustuksen tyttären Julian ja Marcus Vipsanius Agrippan vanhin tytär. Julian, kuten hänen äitinsä ja sisarensa, kasvatus oli tiukkaa. Heidät opetettiin kehräämään ja kutomaan, ja heidän sosiaalinen elämänsä oli hyvin rajoitettua.
4 eaa. Julia meni naimisiin Lucius Aemilius Paulluksen kanssa, joka oli vuoden 1 jaa. konsuli yhdessä Julian veljen Gaius Caesarin kanssa. Paullus ja Julia olivat sukua keskenään, sillä molempien isoäiti oli Scribonia. Heillä oli ainakin tytär Aemilia Lepida, joka oli Claudiuksen kihlattu Julian karkotukseen asti. Myöhemmin hän meni naimisiin Marcus Junius Silanus Torquatuksen kanssa.
Julian äiti karkotettiin 2 eaa. aviorikosskandaalin vuoksi. 8 jaa. myös Juliaa syytettiin aviorikoksesta Decimus Junius Silanuksen kanssa. Julian karkottamiselle ei tiedetä tarkkaa syytä, mutta kyseessä saattoi olla poliittiset juonittelut. Julia karkotettiin Trimeruksen saarelle. Samaan aikaan Paullusta syytettiin salaliitosta Augustusta vastaan ja hänet teloitettiin, ja runoilija Ovidius karkotettiin Tomikseen, jossa hän kuoli vuosia myöhemmin. Silanus lähti omaehtoiseen maanpakoon ja palasi Roomaan Tiberiuksen valtakaudella. Julia synnytti saarella lapsen, joka Augustuksen käskystä jätettiin heitteille. Julia kuoli kaksikymmentä vuotta myöhemmin vuonna 28.
Enrofloksasiini

| --- | --- |

Enrofloksasiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-syklopropyyli-7-(4-etyylipiperatsin-1-yyli)-6-fluori-4-oksokinoliini-3-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 93106-60-6
ATC-koodi: QJ10MA90
PubChem CID: 71188
DrugBank: DB11404
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H22N3FO3 
Moolimassa: 359,396
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 219–221 °C 
Liukoisuus veteen: Liukebee hieman veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80 % (koirilla)
Proteiinisitoutuminen: 27 % (koirilla)
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 4-5 tuntia (koirilla)
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen, injektio
Enrofloksasiini (C19H22N3O3F) on fluorokinoloneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa enrofloksasiini on kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee vähäisessä määrin veteen. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien DNA-gyraasienstyymiä. Tällöin DNA:n ja RNA:n synteesi estyy, eivätkä bakteerit kykene jakaantumaan. Enrofloksasiini on laajakirjoinen antibiootti. Enrofloksasiini metaboloituu eläimissä siprofloksasiiniksi. Lääkeainetta käytetään muun muassa koirien, kissojen, hevosten ja siipikarjan antibioottina.
Haittavaikutukset

Tyypillisin enrofloksasiinin aiheuttama haittavaikutus on oksentaminen. Se voi myös aiheuttaa eläimillä verkkokalvon irtaumaa ja siten sokeutumista.
Juliana Nikomedeialainen

Ortodoksinen Pyhää Julianaa esittävä ikoni.
Pyhä Juliana Nikomedeialainen (myös Juliana Nikomedialainen) oli varhais­kristillinen marttyyrineitsyt, joka kirkollisen perimätiedon mukaan eli ja teloitettiin Nikomedeiassa (nyk. Izmit) Vähässä-Aasiassa vuoden 300 jaa. tienoilla. Julianasta tuli keskiajalla hyvin suosittu pyhimys, ja hänen tarinansa on päässyt 1200-luvulla kirjoitettuun pyhimystarinakokoelma Kultaiseen legendaan.
Suomessa helmikuun 16. päivä oli omistettu Julianalle Mikael Agricolan vuoden 1544 kalenterista 1900-luvun alkuun asti.
Ente Nazionale Industrie Cinematografiche

Ente Nazionale Industrie Cinematografiche eli ENIC oli vuosina 1935–1957 toiminut italialainen elokuvien jakelu- ja tuotantoyhtiö.
Valtion hallitsema ENIC perustettiin marraskuussa 1935 Stefano Pittalugan elokuvateatteri- ja jakeluorganisaation pohjalta. Niin sanottu Alfierin laki antoi sille yksinoikeuden ulkomaisten elokuvien maahantuontiin ja levitykseen vuonna 1938. Yhtiön monopoli purettiin vuonna 1945 annetulla lailla. Lopullisesti ENIC lakkautettiin vuonna 1957.
Juha (vuoden 1999 elokuva)

| Juha |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Paula Oinonen, 1999.
Ohjaaja:  Aki Kaurismäki
Käsikirjoittaja:  Aki Kaurismäki
Perustuu:  Juhani Ahon romaaniin Juha
Tuottaja:  Aki Kaurismäki
Säveltäjä:  Anssi Tikanmäki
Kuvaaja:  Timo Salminen
Leikkaaja:  Aki Kaurismäki
Pääosat:  Kati Outinen  Sakari Kuosmanen  André Wilms Elina Salo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Sputnik Oy
Ensi-ilta:  26. helmikuuta 1999
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  4 773 394 mk
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juha on Aki Kaurismäen ohjaama mustavalkoinen mykkäelokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1999. Se perustuu Juhani Ahon jo kolme kertaa aiemmin filmattuun romaaniin Juha vuodelta 1911. Elokuvan pääosissa ovat Kati Outinen ja Sakari Kuosmanen. Anssi Tikanmäen elokuvaan säveltämää musiikkia julkaistiin levyllä Juha - The Soundtrack of the Film by Aki Kaurismäki with Original Score by Anssi Tikanmäki (Johanna Kustannus Oy / Bardi Oy 1000 600042, 1999).
Kaurismäki on tehnyt Juhan tarinasta omannäköisensä ja siirtänyt sen moderniin aikaan. Betoniviidakossa asuva Shemeikka saapuu urheiluautolla, joka hajoaa juuri Juhan kotitilan kohdalla. Tarinassa Kaurismäki kuvaa viattomuuden katoamista.
Tarina

Maatalossa yksinkertaista elämää viettävien Juhan ja Marjan luo saapuu Shemeikka, joka houkuttelee Marjan mukaansa Helsingin iloihin. Marja lähtee, mutta perillä paljastuu hänen joutuneen monien muiden tyttöjen tavoin hämärään peliluolaan ilolinnuksi. Juha lähtee etsimään Marjaa ja kostaa Shemeikalle.
Vastaanotto

Juha sai Berliinin elokuvajuhlilla 1999 uuden elokuvan tuomariston kunniamaininnan.
Aiheesta muualla

Tolonen, Pekka: Aki Kaurismäki ja Juha. Film-o-holic.com 26.2.1999.
Juha - Yle Areena
| n k Linkitetty data: Juha (Q1711517) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: romanttinen komedia, draamaelokuva
pääteema: kolmiodraama
ohjaaja: Aki Kaurismäki
käsikirjoittaja: Aki Kaurismäki
säveltäjä: Anssi Tikanmäki
näyttelijä: Kati Outinen, André Wilms, Sakari Kuosmanen, Markku Peltola, Elina Salo, Ona Kamu, Outi Mäenpää, Esko Nikkari, Jaakko Talaskivi, Eero Pekkonen, Anssi Tikanmäki, Atte Blom, Peter von Bagh, Pentti Auer, Erkki Lahti, Sérgio Machado, Timo Salminen, Pertti Nieminen
alkuperämaa: Suomi
alkuperäiskieli: suomi
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Jukka-Pekka

| Jukka-Pekka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Jukka ja Pekka
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jukka-Pekka on vakiintunut suomalainen miehen yhdysnimi. Väestörekisteriin Jukka-Pekkoja on vuoden 2019 loppuun mennessä merkitty 3 358. Kaikki he ovat olleet miespuolisia. Pääosa heistä (1 826) on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla aikana, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin pojille huomattavan paljon yhdysnimiä. Sen sijaan 2000-luvulla Jukka-Pekka on ollut melkoisen poikkeuksellinen nimivalinta. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Jukka-Pekkoja nimettiin vain 13 ja 2010-luvulla vain 8. Nimeä ei sellaisenaan ole almanakassa, mutta Jukka on almanakassa 24. kesäkuuta (ortodoksisessa kalenterissa mm. 7. tammikuuta) ja Pekka 29. kesäkuuta (ortodoksisessa kalenterissa 25. kesäkuuta).
Tunnettuja Jukka-Pekkoja

Jukka-Pekka Annala (s. 1967), psykologi, yrittäjä ja valmentaja
Jukka-Pekka Heikkilä (s.1979), kauppatieteilijä, tutkija-aktivisti
Jukka-Pekka Isokangas, J. Jyrä (s. 1965), gospel-muusikko
Jukka-Pekka Karttunen (s. 1974), pesäpalloilija
Jukka-Pekka Kauhanen (s. 1963), raviohjastaja ja ravivalmentaja
Jukka-Pekka Kervinen (s. 1961), säveltäjä ja runoilija
Jukka-Pekka Kivistö, koripalloilija
Jukka-Pekka Kujala (s. 1979), koripalloilija
Jukka-Pekka Laamanen (s. 1976), urheilija
Jukka-Pekka Lehto (s. 1958), säveltäjä ja huilisti
Jukka-Pekka Mattila (s. 1963), kasinotalouden riskisijoittaja ja talousrikollinen
Jukka-Pekka Mecklin (s. 1952), yleiskirurgian professori
Jukka-Pekka Metsola (s. 1964), judoka
Jukka-Pekka Pajunen (s. 1961), saksalaisen kulttuurin ja saksalaisen teatterin asiantuntija
Jukka-Pekka Palo (s. 1954), näyttelijä
Jukka-Pekka Palviainen (s. 1967), kirjailija
Jukka-Pekka Pelto-Arvo (s. 1993), salibandyn pelaaja
Jukka-Pekka Pietiäinen (s. 1956), historioitsija ja tietokirjailija
Jukka-Pekka Puro (s. 1968), tietokirjailija, viestintätutkija ja kolumnisti
Jukka-Pekka Rahkonen, kansalaisaktivisti, Oikea Media -verkkolehden päätoimittaja
Jukka-Pekka Saraste (s. 1956), kapellimestari
Jukka-Pekka Seppo (s. 1968), urheilija
Jukka-Pekka Siili (s. 1964), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Jukka-Pekka Tanner (s. 1963), painija
Jukka-Pekka Tuomanen (s. 1985), urheilija
Jukka-Pekka Ujula (s. 1970), Helsingin kaupungin kansliapäällikkö, Porvoon ent. kaupunginjohtaja
Jukka-Pekka Vainionpää (s. 1990), pesäpalloilija
Jukka-Pekka Valkeapää (s. 1977), elokuvantekijä
Jukka-Pekka Virtanen (s. 1966), muusikko
Jukka-Pekka Vuorenmaa, lentopalloilija
Jukka-Pekka Vuorinen (s. 1956), jääkiekkovaikuttaja
Jukka-Pekka Välimaa eli Kauko Röyhkä (s. 1959), muusikko ja kirjailija
Jukka-Pekka Väyrynen (s. 1961), urheilija
Jukka-Pekka Väänänen (s. 1984), koripalloilija.
Juhana Sigismund

| Juhana Sigismund |
| --- | --- |
 
Brandenburgin vaaliruhtinas
Valtakausi:  18. heinäkuuta 1608 – 23. joulukuuta 1619
Edeltäjä:  Joakim Fredrik
Seuraaja:  Yrjö Vilhelm
Preussin herttua
Valtakausi:  28. elokuuta 1618 – 23. joulukuuta 1619
Edeltäjä:  Albrekt Fredrik
Seuraaja:  Yrjö Vilhelm

Syntynyt:  8. marraskuuta 1572 Halle, Brandenburg
Kuollut:  23. joulukuuta 1619 (47 vuotta) Berliini, Brandenburg-Preussi
Puoliso:  Anna Preussilainen
Lapset:  Yrjö Vilhelm Anne Sofia  Maria Eleonoora Katriina Joakim Sigismund  Agnes Juhana Fredrik Albrekt Kristian
Suku:  Hohenzollern
Isä:  Joakim Fredrik
Äiti:  Katariina
Uskonto:  kalvinisti, aiemmin luterilainen
Nimikirjoitus:  
Juhana Sigismund (saks. Johann Sigismund), (8. marraskuuta 1572 Halle – 23. joulukuuta 1619 Berliini) oli Brandenburgin rajakreivikunnan vaaliruhtinas vuosina 1608–1619 ja avioliittonsa ansiosta myös Preussin herttua.
Suku

Hohenzollernin suvusta lähtöisin ollut Juhana Sigismundin vanhemmat olivat vaaliruhtinas Joakim Friedrich ja tämän ensimmäinen puoliso Katharina von Brandenburg-Küstrin.
Avioliitto ja lapset

Hän avioitui Preussin herttuatar Anna von Hohenzollernin kanssa vuonna 1594 ja sai tämän kanssa kahdeksan lasta, joista viisi eli aikuiseksi asti. Heistä toinen oli Georg Wilhelm, Brandenburgin seuraava vaaliruhtinas ja Preussin herttua sekä toinen oli Brandenburgin prinsessa Marie Eleonore, joka avioitui Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin kanssa. Herttuatar Anna toi myös mittavat maa-omaisuudet, koska oli Preussin ja Jülich-Kleven herttuakuntien ainoa perijä.
Heille syntyi kahdeksan lasta, joista viisi vanhinta eli aikuiseksi asti:
Georg Wilhelm (13. marraskuuta 1595 – 1. joulukuuta 1640); isänsä seuraaja Brandenburgin vaaliruhtinaana; avioitui prinsessa Elisabet Charlotte von der Pfalzin kanssa ja heille syntyi kolme lasta, joista yksi oli Fredrik Vilhelm, Suuri vaaliruhtinas.
Anna Sophia, Brandenburgin prinsessa (15. maaliskuuta 1598 – 19. joulukuuta 1659); avioitui Braunschweig-Lüneburgin herttua Friedrich Ulrichin kanssa, liitto oli lapseton
Marie Eleonore, Brandenburgin prinsessa (11. marraskuuta 1599 – 28. maaliskuuta 1655); avioitui Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin kanssa. Heidän tyttärensä oli Ruotsin kuningatar Kristina.
Katharina, Brandenburgin prinsessa (28. toukokuuta 1602 – 27. elokuuta 1644); avioitui ensin Transilvanian ruhtinas Gábor Bethlenin ja toiseksi herttua Franz Carl von Sachsen-Lauenburgin kanssa, molemmat liitot olivat lapsettomia
Joachim Sigismund, Brandenburgin prinssi (25. heinäkuuta 1603 – 22. helmikuuta 1625), kuoli 21-vuotiaana, naimattomana ilman jälkeläisiä
Agnes, Brandenburgin prinsessa (31. elokuuta 1606 – 12. maaliskuuta 1607), kuoli alle vuoden ikäisenä
Johann Friedrich, Brandenburgin prinssi (18. elokuuta 1607 – 1. maaliskuuta 1608), kuoli alle vuoden ikäisenä
Albrecht Christian, Brandenburgin prinssi (7.–14. maaliskuuta 1609), kuoli viikon ikäisenä