stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kyrillos Jerusalemilainen
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Kyrillos: Jerusalemin uskontunnustus.  (Kyrillos Jerusalemilaisen katekeesit. Kreikasta suomentanut Johannes Seppälä. Johdantoartikkelin kirjoittanut Pekka Metso)  Perussanoma, 2013.  ISBN 978-951-888-677-1
Kyrillos Jerusalemilainen: Mystagogiset opetuspuheet.  (Teoksessa ERGA 1997–1998 : Joensuun yliopiston ortodoksisen teologian vuosikirja, Orthodox Theology Year Book in the University of Joensuu. Kreikasta suomentanut Johannes Seppälä. Johdanto: Jarmo Hakkarainen)  Ortodoksisen teologian julkaisuja / Joensuun yliopisto, 1456-6818 ; n:o 26, 1999.  ISBN 951-708-771-3
Merkittävimmät apostoliset isät ja kirkkoisät
Klemens I ·
Ignatios ·
Polykarpos ·
Papias ·
Hermas ·
Justinos Marttyyri ·
Irenaeus ·
Klemens Aleksandrialainen ·
Tertullianus ·
Origenes ·
Cyprianus ·
Eusebios Kesarealainen ·
Athanasios Suuri ·
Efraim Syyrialainen ·
Basileios Suuri ·
Gregorios Nazianzilainen ·
Gregorios Nyssalainen ·
Kyrillos Jerusalemilainen ·
Epifanios ·
Johannes Khrysostomos ·
Kyrillos Aleksandrialainen ·
Ambrosius ·
Hieronymus ·
Augustinus ·
Leo Suuri ·
Pseudo-Dionysios Areopagita ·
Gregorius Suuri ·
Maksimos Tunnustaja ·
Johannes Damaskolainen
Hyönölä

Hyönölän maamerkki on Brynolf Poutasen kauppa seututien 280 varressa.
Hyönölä on kylä Pusulassa Lohjalla seututien 280 varrella. Hyönölän kyläkeskuksen palveluja ovat vielä 2000-luvulla leipomo ja kahvila.  Yli 70 vuotta, vuoden 2015 loppuun asti, Hyönölässä ehti toimia myös kyläkauppa "Brynolf Poutanen", joka mainitaan Rauli "Badding" Somerjoen kappaleessa "Bussi Somerolle" albumilta Rakkaudella – Raulilta (1982). Hyönölässä vietti lapsuutensa toimittaja Veikko Ennala, jonka isä Atte Ennala oli Hyönölän kansakoulussa opettajana.
Hyrymäki

| Hyrymäki |
| --- | --- |
 Hyrymäen kaupunginosassa toimiva kahvila-ravintola Saimaan Helmi kuvattuna tammikuussa 2023
Kaupunki:  Lappeenranta
Kaupunginosa nro:  55
Hyrymäki on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin eteläisellä alueella valtatie 6:n eteläpuolella noin kahden kilometrin päässä keskustasta.
Hyrymäestä tuli osa Lappeenrantaa vuoden 1967 kuntaliitoksessa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Vuoden 1932 esikaupunkiliitoksessa kaupungin eteläraja oli vedetty läheisen Juvakan (Myllymäen) kansakoulun tuntumaan, ja myös Lauritsalan kauppalan raja kulki lähellä. Hyrymäen asutus, parikymmentä omakotitaloa, on keskittynyt Hyrymäenkadun varrelle.
Suurin osa Hyrymäestä on teollisuusaluetta. Kaupunginosassa on myös tavarataloja, suuria huonekaluliikkeitä, syyskuussa 2009 avattu kauppakeskus Family Center ja paras lounaspaikka -äänestyksissä menestynyt kahvila-ravintola. Hyrymäenkadun ja Eteläkadun risteyksessä on aikoinaan ollut Karjakunnan teurastamo.
Kaupunginosaa rajaavat valtatie 6 pohjoisessa, Viistokatu idässä, Karhuvuoren kenttä ja Kaarelankatu etelässä ja  Vanha Viipurintie (ent. Seututie 390) lännessä. Hyrymäen naapurikaupunginosia ovat Harapainen, Tirilä, Karhuvuori, Myllymäki ja Reijola.
Aiheesta muualla

Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Lappeenrannan Eteläalueen asukasyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi • Alakylä • Hakali • Harapainen • Hartikkala • Hiekkapelto • Hiessilta • Honkalahti • Hyrymäki • Ihalainen • Kanavansuu • Karhuvuori • Kariniemi • Kaukas • Keskus • Kesola • Kesämäki • Kimpinen • Kivisalmi • Korvenkeskus • Kourula • Kuusela • Kuusimäki • Kylpylä • Laihia • Lampikangas • Lapvesi • Lauritsala • Lavola • Leiri • Lentokenttä • Lepola • Linnoitus • Lintukangas • Mattila • Mustola • Myllymäki • Mälkiä • Mäntylä • Nuijamaa • Pajarila • Pallo–Tyysterniemi • Parkkarila • Peltola • Pulp • Putkinotko • Pöyhiänniemi • Rauha • Reijola • Ruoholampi • Rutola • Sammonlahti • Selkäharju • Skinnarila • Suolahti • Taikinamäki • Tirilä • Tykki–Kiviharju • Uus-Lavola • Vesivalo • Voisalmi • Ylämaa
Kyliä:  Hanhijärvi • Hiivaniemi • Kansola • Konnunsuo • Kontu • Leino • Louko • Moisio • Ravattila • Raippo • Ruokola • Rännikorpi • Simola • Sirkjärvi • Vainikkala
Muita alueita:  Huhtiniemi • Joutseno • Nuijamaa • Pikisaari • Ylämaa
Kynaitha

| Kynaitha> Κύναιθα |
| --- | --- |
 Kynaithan akropoliiksi arveltu kukkula, jolla nykyisin sijaitsevat keskiaikaisen Kalávrytan linnan rauniot.
Sijainti
 Kynaitha
Koordinaatit:  38°1′50″N, 22°6′41″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Kalávryta, Akhaia, Länsi-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Azania, Arkadia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kynaitha (m.kreik. Κύναιθα, myös Kynaithai, Κύναιθαι; lat. Cynaetha, Cynaethae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Kalávrytan kylää.
Maantiede

Kynaithan kaupunki sijaitsi Azaniassa Arkadian pohjoisosassa Aroanian vuorten pohjoisrinteessä. Vuoret erottivat Kynaithan alueen Kleitorin alueesta eli Kleitoriasta ja Feneoksen alueesta. Näin kynaithalaiset olivat ainoita arkadialaisia, jotka asuivat Arkadian luonnollisten rajojen ulkopuolella. Kynaithan akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena pidetään usein nykyisen Kalávrytan kylän itäpuolella sijaitsevaa kukkulaa, jolla sijaitsevat keskiaikaisen Kalávrytan linnan eli Orián linnan rauniot.
Kynaithan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 125 neliökilometriä. Kynaithan laakso laski pohjoiseen kohti Korintinlahtea, ja sen halki virrannut Buraikos- eli Erasinos-joki (nyk. Vouraïkós) laski Korintinlahteen hieman itään Buran kaupungista. Polybios kuvaa Kynaithan sijaintia ja ilmastoa koko Arkadian epämiellyttävimmäksi. Pausaniaan mukaan kahden stadioninmitan päässä kaupungista sijaitsi kylmävetinen lähde, jota kutsuttiin nimellä Alyssos, koska sen sanottiin parantavan vesikauhun. Kynaithasta etelään sijaitsivat Lusoi ja Kleitor, itään Nonakris ja länteen Akhaian puolella sijainnut Leontion.
Historia

Kynaithan kaupunki perustettiin oletettavasti arkaaiselle kaudella. Kaupungin historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen ja klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema vielä tuona aikana tunnetaan kuitenkin huonosti. Varmuudella kaupunki oli polis myöhemmin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Kynaitheus (Κυναιθεύς), Kynaithaieus (Κυναιθαιεύς) ja Kynaithaeus (Κυναιθαεύς).
Polybios kuvaa kynaithalaiset häijyiksi ja julmiksi, ja hyvin erilaisiksi kuin muut arkadialaiset, jotka karttoivat heitä. Hän selittää kynaithalaisten huonoa luonnetta sillä, etteivät he harrastaneet lainkaan musiikkia, joka oli inhimillistänyt muut arkadialaiset, ja joka olisi varustanut heidät elinolosuhteidensa epämiellyttävyyttä vastaan. Aitolialaiset tuhosivat Kynaithan vuosien 220–217 eaa. toisessa liittolaissodassa, ja Polybios näki tämän oikeudenmukaisena rankaistuksena kaupunkilaisten häijyydestä.
Myöhemmin kaupunki asutettiin uudelleen, ja tämä vaikuttaa tapahtuneen joskus roomalaisella kaudella, sillä Strabon sanoo, ettei kaupunki ollut enää olemassa hänen aikanaan ajanlaskun alun tienoilla, mutta Pausanias kävi siellä 100-luvulla. Roomalaisella kaudella Kynaithalla oli oikeus lyödä omaa rahaa.
Rakennukset ja löydökset

Kynaithan kaupungista ei ole säilynyt juurikaan jäänteitä. Kaupungin akropoliiksi oletetulta Kalávrytan linnan kukkulalta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä, joista osa on linnan muureissa uudelleenkäytettyjä rakennuskiviä. Löytöjä on tehty myös kukkulan länsirinteestä.
Muutoin kaupungista tiedetään lähinnä se Pausaniaan mainitsema yksityiskohta, että sen agoralla oli jumalille omistetut alttarit sekä keisari Hadrianuksen patsas. Kaupungissa oli myös Dionysokselle omistettu pyhäkkö.
Antti Hyvärinen (muusikko)

Antti Keijo Hyvärinen (s. 20. kesäkuuta 1946 Kuopio) on suomalainen kapellimestari, säveltäjä, sovittaja ja pianisti.
Antti Hyvärinen perusti oman yhtyeen vuonna 1963, minkä jälkeen hän on toiminut kapellimestarina studiotyössä, viihdeorkestereissa ja televisiossa. Hän on myös tuottanut lukuisia sävellyksiä ja sovituksia television viihdeohjelmiin sekä ravintolashowhin.
Hyvärinen on toiminut levytuottajana ja sovittajana eritoten Tapani Kansan, Kirkan, Juha Vainion, Matin ja Tepon, Tarja Ylitalon sekä Marion Rungin taustalla.
Hyvärisen tunnetuimpia iskelmäsävellyksiä ovat ”Verushka”, Syksyn sävel -voittaja ”Rakkaus on hellyyttä”, ”Kerrasta poikki”, ”Sain kauniin maan” ja ”Ans kattoo ny”. Hän on käyttänyt myös salanimeä Jean Mures.
Aiheesta muualla

Antti Hyvärisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Antti Hyvärisen sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Hyväntekeväisyyskaupat

Hyväntekeväisyyskaupat olivat Suomessa toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa käytössä ollut järjestely, jolla eri järjestöt ja poliittiset puolueet saivat maahan ulkomailta tullitta ja verottomasti erilaisia kulutustavaroita kuten kahvia, sokeria, nailonsukkia ja jopa henkilöautoja sekä myydä ne sitten Suomessa. Myynnistä saadut tulot piti käyttää kotimaiseen hyväntekeväisyyteen. Viranomaiset hyväksyivät toiminnan koska sen avulla Suomeen saatiin tuotteita joista täällä oli pulaa. Toimintaan liittyi kuitenkin myös väärinkäytöksiä kuten virkamiesten lahjontaa ja sen avulla peitettiin eri järjestöille ja puolueille lännestä tullutta taloudellista tukea.
Järjestely syntyi talvisodan jälkeen helpottamaan ulkomailta tulevia lahjoitusten saamista. Aluksi ainoastaan yleishyödylliset avustusjärjestöt, seurakunnat, säätiöt ja korkeakoulut saivat harjoittaa hyväntekeväisyyskauppaa mutta Mauno Pekkalan hallituksen päätöksellä myös poliittiset puolueet saivat tämän oikeuden.
Hyväntekeväisyyskauppoja harjoittivat muun muassa Suomen evankelis-luterilainen kirkko, Mannerheimin lastensuojeluliitto, Suomen Punainen Risti ja lopulta jopa poliittiset puolueetkin. Säännöstelyajan Suomessa tavaroiden myynnistä sai hyvät tulot. Esimerkiksi Suomen evankelis-luterilainen kirkko hankki Luterilaisen maailmanliiton Amerikan-osaston lahjoittamilla dollareilla ulkomailta elintarvikkeita (pääasiassa kahvia) ja toi niitä Suomeen myytäväksi. Dollareita ei kannattanut tuoda suoraan Suomeen markoiksi vaihdettaviksi koska markan vaihtokurssi oli Suomessa ylihinnoiteltu.
Poliittisista puolueista sosialidemokraatit saivat kylmän sodan aikana tukea lännestä CIA:han kytköksissä olleilta järjestöiltä, muiden pohjoismaiden ammattiyhdistysliikkeiltä ja Oskari Tokoin välityksellä amerikansuomalaiselta työväenliikkeeltä. Avustuksina saaduilla dollareilla hankittiin sellaisia kulutushyödykkeitä joista Suomessa oli pulaa ja ne tuotiin vero- ja tullivapaasti Suomessa myytäviksi. Myyntituloilla rahoitettiin sitten puolueen toimintaa. Lännestä tullut taloudellinen tuki oli vastapainona sille tuelle jota Neuvostoliitto antoi Suomen kommunistiselle puolueelle, Maalaisliiton K-linjalle ja SDP:n skogilaiselle oppositiolle.
Syksyllä 1952 Suomen hallitus kielsi hyväntekeväisyyskaupan, kun se oli alkanut saada usein rikollisia piirteitä ja häiritä markkinoiden toimintaa.
Aiheesta muualla

Ne hyväntekeväisyyskaupat : nimimerkki Veljenpojan (Urho Kekkonen) kirjoitus Uudessa Kuvalehdessä 1954 (Arkistoitu – Internet Archive)
Hypsifrone

| Hypsifrone |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  teologia
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hypsifrone on lyhyt Hypsifrone-nimisen (m.kreik. Ὑψιφρόνη, Hypsifronē, ”Korkeamielinen”) naisen näkyjä sisältävä gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi XI, kirja 4). Kirjoitus on koptinkielinen. Se on hyvin katkelmallinen ja siitä tunnetaan mahdollisesti vain pieni osa. Tämän vuoksi kirjoituksen sisällöstä on vaikea saada juurikaan kuvaa.
Kirjoitus kertoo siitä, kuinka Hypsifrone laskeutuu alas ”neitseellisyytensä paikasta” ja keskustelee Fainops-nimisen hahmon kanssa. Joidenkin tutkijoiden mukaan kirjoitus olisi setiläistä alkuperää, koska toisessa Nag Hammadista tunnetussa tekstissä, Hallitsijoiden olemuksessa, mainitaan Eleleth, jota kutsutaan nimellä ”Fronesis”, ja neitseellinen Henki. Elelethin nimi voisi olla johdettu arameankielisestä ilmaisusta el-`alîta, "Korkeuden Jumala", joka voisi vastata kreikankielistä Hypsifronea.
Kirjallisuutta

Hypsiphrone. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 5. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Hypsiphrone. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 501–502.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Hypsiphrone. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Hypsiphrone. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Kynopolites

| Kynopolites> Κυνοπολίτης𓉈.Sijainti |
| --- | --- |
 Kynopolites
Koordinaatit:  28°45′0″N, 30°45′0″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ylä-Egypti (Keski-Egypti)
Numero:  17. (U17)
Pääkaupunki:  Kynopolis
Pinta-ala:  110 km²
Aiheesta muualla
  Kynopolites Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kynopolites (m.kreik. Κυνοπολίτης νομός, Kynopolitēs nomos), egyptiläisittäin Input (egypt. 𓉈, Jnpwt), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 17. nomos.
Nomoksen alkuperäinen egyptinkielinen nimi viittaa Anubis-jumalaan. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Inpu ja Anpu.  Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U17.
Maantiede

Kynopoliteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 17. nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Se sijaitsi Ylä-Egyptin pohjoisosassa, joka luettiin joskus erilliseksi Keski-Egyptiksi eli Heptanomiiksi. Nomoksen alue ulottui Hermopolis Megalesta Kynopoliihin noin 100 kilometrin matkan Niilin vartta. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Antinoiteen nomos (U16) ja pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Ankyropoliteen nomos (U18) ja Oksyrhynkhiteen nomos (U19).
Nomoksen pääkaupunki (mētropolis) oli Kynopolis eli egyptiläisittäin Saka.
Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu 39 930 aruraa (auranalaa) eli noin 110 neliökilometriä.
Historia

Kynopoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U17, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumalia olivat koiranpäinen Anubis (Anpu) Hardaissa ja Bata Sakassa. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy Henun Anubis.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kynopolites Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
Hyvästä

Hyvästä (m.kreik. Περὶ τἀγαθοῦ, Peri tagathū) oli Aristoteleen kirjoittama filosofinen, metafysiikkaa käsitellyt teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia myöhempien antiikin aikaisten kirjailijoiden teosten kautta.
Teos tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen Aristoteleen teosten luettelosta. Tämän mukaan teos käsitti kolme kirjaa. Teos on joskus luettu Aristoteleen dialogien joukkoon, mutta se ei todennäköisesti ollut dialogi, vaan luettavissa Aristoteleen metafysiikkaa käsittelevien didaktisten teosten joukkoon yhdessä teoksen Ideoista kanssa.
Teos oli selonteko Platonin pitämästä puheesta nimeltä ”Hyvästä”, joka käsitteli nimestään huolimatta lähinnä metafysiikkaa: Platon selvitti siinä ideaoppinsa viimeisintä vaihetta, joka oli teoria ideaaliluvuista. Dialogissa Aristoteles vastustaa Platonin matemaattista metafysiikkaa samoin kuten kirjoittamassaan dialogissa Filosofiasta, joka on myös kadonnut. Teos on todennäköisesti kirjoitettu ennen Platonin kuolemaa vuonna 347 eaa.
Teoksesta säilyneet katkelmat ovat merkittäviä Platonin ideaopin kehityksen tuntemisen kannalta, koska Platonin ideaalilukuteoriasta tiedetään vain vähän.
Kirjallisuutta

Aristoteles: Peri tagathou. Teoksessa Ross, W. D.: Aristotelis Fragmenta selecta.  Oxford:  Oxford University Press, 1955.  Katkielmien alkuteksti.
Aristotle: ”On the Good”. Teoksessa Ross, W. D.: The Works of Aristotle.  (Volume XII: Select Fragments)  Oxford:  Oxford University Press, 1952.  Teoksen verkkoversio. Englanninkielinen käännös katkelmista.
Per-Erik Hägg

Per-Erik Hägg (6. syyskuuta 1926 – 26. huhtikuuta 1986) oli suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Hägg edusti urallaan Porvoon Akillesta 1945–1948 1. divisioonassa ja 2. divisioonassa sekä Kiffeniä 1948–1951 mestaruussarjassa. Hänen paras saavutuksensa oli SM-pronssi kaudella 1949. Kaikkiaan Hägg pelasi neljän kauden aikana 72 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 44 maalia.
Maajoukkueessa Hägg pelasi vuosina 1948–1949 yhteensä kolme maaottelua.
Hannu Hyrske

Hannu Mikael Hyrske (s. 4. elokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen Järvenpäässä asuva kuvataiteilija, valokuvaaja ja kuvittaja.
Henkilöhistoria

Hyrske opiskeli Taideteollisen korkeakoulun graafisella osastolla 1970-1973 ja valokuvataiteen osastolla 1973-1976. Hän valmistui korkeakoulusta vuonna 1976. Hyrske on opettanut piirustusta, maalausta, grafiikkaa ja valokuvausta ja tehnyt useita opintomatkoja ulkomaille.
Taiteellinen tuotanto

Hyrske on monipuolinen taiteilija, joka on pitänyt useita kotimaisia yksityis-, ryhmä- ja yhteisnäyttelyitä ja osallistunut kansainvälisiin näyttelyihin. Hänen töitään on esillä sekä koti- että ulkomaisissa kokoelmissa.
Hyrske on kuvittanut seuraavat teokset:
Otuksia ja itikoita, Anto Leikola, 1981
Merimies ja kissa, Tittamari Marttinen, 1981
Kirjavan kissan satuja, Anna-Liisa Lehtonen, 1986
Iso kirja elämästä, Kalevi Virtanen (toim.), 1989
Enkeli ja poliisi, Tuula Korolainen, 1990
Metsäpapukaija, Maria Vuorio, 1998
Jauhoja ruukussa, Eija Liimatainen, 1999
Olen nähnyt sellaisen, Maria Vuorio, 1999
Tunneviestejä, Sakari Räsänen 1986
Palkinnot, apurahat ja tunnustukset

Hyrske on saanut muun muassa seuraavat palkinnot, apurahat ja tunnustukset:
Suomen kalligrafiayhdistys, kirjekuorikilpailu, 1. palkinto, 2011
Taiteen keskustoimikunta, näyttökorvausapuraha, 2005
Suomen Kulttuurirahasto, 3-vuotinen työskentelyapuraha, 2000-2003
Vuoden kulttuurijärvenpääläinen, 2001
Mini Print International de Cadaques, 1. palkinto, 1999
Suomen  Kulttuurirahasto, Uudenmaan rahasto, 1997
Kamera-lehden valokuvauskilpailu 2. palkinto, 1978
Nikon – Kansainvälinen valokuvauskilpailu 1. palkinto, 1975
Hypatius

| Flavius Hypatius |
| --- | --- |
 Hypatiuksen enon Anastasios I:n kolikko.
Rooman konsuli (itä)
 500  
Henkilötiedot
Kuollut: 19. tammikuuta 532 Konstantinopoli
Flavius Hypatius (k. 19. tammikuuta 532) oli itäroomalainen sotilas, poliitikko ja usurpaattori, joka oli Itä-Rooman keisari Anastasios I:n sisarenpoika. Hän oli konsuli vuonna 500 ja toimi tämän jälkeen useissa korkeissa sotilasviroissa. Justinianuksen hallituskaudella Nika-kapinan yhteydessä kapinalliset julistivat Hypatiuksen keisariksi tammikuussa 532. Kapinan kukistuttua Justinianus antoi teloittaa hänet.
Perhe

Hypatiuksen vanhemmat olivat Secundinus ja Anastasioksen sisko Caesaria. Secundinus toimi Anastasioksen aikana muun muassa Konstantinopolin kaupunkiprefektinä. Myös Hypatiuksen veli Pompeius ja serkku Probus saavuttivat korkeita virkoja Anastasioksen aikana: Pompeius oli konsulina vuonna 501 ja Probus vuonna 502. Hypatiuksen vaimo oli nimeltään Maria ja heillä oli poika nimeltä Pompeius.
Elämä > Sota Persiaa vastaan

Hypatius osallistui ehkä vuonna 492 tapahtuneen isaurialaisten kapinan kukistamiseen. Tämän jälkeen hänet nimitettiin konsuliksi vuonna 500 Patriciuksen kanssa. Noin vuonna 503 hänet nimitettiin magister militum praesentalikseksi, joka oli valtakunnan korkeimpia sotilasarvoja. Anastasios lähetti vuoden 503 toukokuussa hänet, Patriciuksen ja erään Areobinduksen sotimaan Persiaa vastaan. Hypatius ja Patricius leiriytyivät Siphrioksen luokse 40 000 sotilaan kanssa. He eivät lähteneet Areobinduksen avuksi, vaikka tämä pyysi heiltä apua Nisibisia vastaan marssinutta suurta persialaisten armeijaa vastaan. Hypatius ja Patricius lähtivät leiristään ajamaan takaa muutamaa persialaista, mutta palasivat, kun eräs vanki lupasi auttaa heitä valtaamaan Amidan. Myöhemmin he kohtasivat ja tuhosivat joukon hefthaliiteja, mutta persialainen sotapäällikkö Cavades yllätti pian heidät, ja he joutuivat pakenemaan. Roomalaisten huonoa sotaonnea vuonna 503 selitettiin Hypatiuksen ja Patriciuksen pelkuruudella ja osaamattomuudella. Loppusyksystä Hypatius käskettiin takaisin Konstantinopoliin ja hänen sijaisekseen lähetettiin eräs Celer.