stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Griffin (H31)
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
John Lee-Barber 10. tammikuuta 1939 - 19. marraskuuta 1941
Hugh St. Lawrence Nicolson, DSO 19. marraskuuta 1941 -
Paul Markham Whatley - lokakuu 1942
Arthur Nichol Rowell lokakuu 1942 -
Helmer Timgren

Helmer Viktor Timgren  (28. toukokuuta 1901 Saarijärvi – 18. tammikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Timgrenin vanhemmat olivat piirikuntapäällikkö, ylimetsänhoitaja Gustav Oskar Timgren ja valokuvaaja Jenny Olivia (Vivi) Richter ja puoliso 1933–1975 voimistelunopettaja Inkeri Maria Ståhlberg. Timgren tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1920 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja metsänhoitajaksi 1928. Hän oli Serlachius & Heinin palveluksessa Salmissa 1926, Haukijärven kartanon hoitaja Hämeenkyrössä 1928 ja 1929 ja Hammarén & Co Ab:n, vuodesta 1941 Oy Kyro Ab, metsänhoitaja ja metsäpäällikkö 1929–1966. Timgrenillä oli myös useita alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1959. Suomen sisällissotaan Timgren osallistui valkoisten puolella ja toimi muun muassa Vapaussoturien Huoltosäätiön Pirkka-Hämeen avustustoimikunnan varapuheenjohtajana 1956–1976.
Julkaisuja

Utdrag ur Haukijärvi gårds historia, 1929
Lanthushållningen på Haukijärvi gård under senare tiden, 1929.
Aiheesta muualla

Petri Karonen: Helmer Timgren Biografiasampo.
Hokkus pokkus (romaani)

| Hokkus pokkus> Hocus Pocus |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Kurt Vonnegut
Kieli:  englanti
Genre:  Science fiction
Kustantaja:  Putnam Publishing Group
Julkaistu:  1990
Sivumäärä:  302
ISBN:  0-399-13799-8
Suomennos
Suomentaja:  Erkki Jukarainen
Kansitaiteilija:  Markku Koljonen
Kustantaja:  Kustannusosakeyhtiö Tammi
Julkaistu:  1990
Sivumäärä:  349
ISBN:  951-30-9490-1
Sarja: Keltainen kirjasto 244.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hokkus pokkus (engl. Hocus Pocus) on Kurt Vonnegutin vuonna 1990 ilmestynyt romaani. Erkki Jukaraisen suomennos ilmestyi samana vuonna. Kirjassa Eugene Debs Hartke -niminen Vietnamin sodan veteraani ja potkut saanut collegen professori kertoo omaelämäkertaansa vuonna 2001.
Hartes Land

| Hartes Land Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu–kesäkuu 2004 Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Jarkko Martikainen
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 50.21
 Levy-yhtiö: Cyclone Empire
Timo Rautiaisen & Trio Niskalaukauksen muut julkaisut
| Kylmä tila 2004 | Hartes Land 2004 | Tilinteon hetki 2004 |
Hartes Land (suom. Kova maa) on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen vuonna 2004 julkaistu toinen saksankielinen albumi, jonka materiaali koostuu saksaksi käännetyistä Rajaportti ja Kylmä tila -albumien kappaleista. Albumilla on mukana saksaksi käännettynä myös alun perin jo vuoden 2001 Kuilun partaalla -ep:llä julkaistu kappale "Nyt on mies!"
Kappaleet

Trauerkleid – 4.34 (Surupuku)
Nyt on mies! – 4.31
Elegie – 5.07 (Elegia)
Hartes Land – 3.58 (Kova maa)
Der gute Mann – 4.28 (Hyvä ihminen)
Kalter Zustand – 4.37 (Kylmä tila)
Zeit der steigenden Säfte – 4.52 (Juoksevan veden aika)
Die Last – 4.44 (Taakka)
Schneewanderer – 4.45 (Lumessakahlaajat)
Ihr braucht mich nicht – 4.16 (Te ette tarvitse minua)
Wiegenlied – 4.25 (Kehtolaulu, vain rajoitettu painos)
Kokoonpano

Timo Rautiainen – laulu, kitara
Jarkko Petosalmi – kitara
Jari Huttunen – kitara
Seppo Pohjolainen – rummut, taustalaulu
Nils Ursin – basso, kosketinsoittimet
Kokoonpano > Muut

Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet
Tapio Wilska – murinalaulu
Pekka Kujamäki – puhe, käännökset
Eicca Toppinen – sello
Tuomo Valtonen – äänittäjä
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Hartes Land Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hartes Land Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus
| --- | --- |
Albumit:   Lopunajan merkit  Itku pitkästä ilosta  Rajaportti  Kylmä tila  Lauluja Suomesta  In frostigen Tälern  Hartes Land 
EP:t:   Hävetkää!  Kuilun partaalla (EP)  Tiernapojat (EP) 
Kokoelmat:   Tilinteon hetki 
DVD:t:   DVD (Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus)  Perunkirjoitus (DVD) 
Kirjat:   Trio Niskalaukaus 
Muuta:  Diskografia
Henrik Grönqvist

Henrik Grönqvist vuonna 1971.
Henrik Vilhelm Grönqvist (17. joulukuuta 1927 Porvoon maalaiskunta – 3. elokuuta 2019 Raasepori) oli suomalainen juristi, koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti. Hän toimi oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena 1963–1971, lainsäädäntöjohtajana 1971–1972 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1972–1991.
Grönqvist hoiti lukuisia luottamustehtäviä, muun muassa osallistui suomenruotsin kielenhuoltoon kielilautakunnan jäsenenä 1959–1976, kuului epäsiveellisten julkaisujen valvontalautakuntaan 1972–1990 sekä toimi Julkisen sanan neuvostossa 1978–1990 ja pohjoismaisessa rikosoikeuskomiteassa 1964–1991.
Henrik Gestrin

Lars Henrik Johan Gestrin (26. syyskuuta 1923 Helsinki – 3. marraskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja varatuomari. Hän oli Stockmannin toimitusjohtaja 1971–1986 ja koko konsernin pääjohtaja 1986–1988. Hänen veljensä oli RKP:n kansanedustaja ja ministeri Kristian Gestrin.
Henrik Gestrin lähti 17-vuotiaana vapaaehtoisena jatkosotaan ja palveli rannikkotykistössä; hän osallistui taisteluihin muun muassa Tali-Ihantalassa ja Viipurinlahdella.
Sodan jälkeen Gestrin opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Hän aloitti Stockmannin lakimiehenä 1953 ja hoiti samalla raha-asiain jaoston päällikön tehtäviä 1956–1960, oli johtaja 1961–1970 ja varatoimitusjohtaja 1969–1970, kunnes siirtyi toimitusjohtajan tehtävään 1971. Hänen johdollaan Stockmann otti käyttöön kanta-asiakaskortit ja alkoi järjestää ”Hulluja Päiviä” eli tunnettuja alennusmyyntitapahtumia. Gestrin jäi eläkkeelle vuonna 1988. Hän osallistui myös monien yritysten ja yhteisöjen hallitusten toimintaan jäsenenä ja puheenjohtajana.
Helsinki Athletics Cheerleaders

Helsinki Athletics Cheerleaders (HAC) on vuonna 2002 perustettu helsinkiläinen kilpa-cheerleadingin erikoisseura, jonka lajeihin kuuluu cheerleading ja  Cheertanssi. HAC:lla on takanaan pitkät perinteet – se on perustettu entisen Roosters Cheerleaders kilpa-cheerleading seuran pohjalta, joka toimi 14 vuotta alajaostona amerikkalaisen jalkapalloseuran Roostersin alla.
Seura

Seurassa liikkuu lähes 800 jäsentä, 36 joukkueessa. Seurassa valmentaa yli 80 valmentajaa. Noin 5 prosenttia Suomen kaikista cheerleadereista urheilee HAC:ssä. Yhdistyksen kotipaikka on Helsingin kaupunki ja vuonna 2018 leijonien kotiluolaksi avattiin uusi HAC Training Center Helsingin Konalaan.
Seuran arvoja ovat turvallisuus, yhteisöllisyys ja avoimuus. HAC:n valmentajat vastaavat joukkueiden tavoitetason mukaisesta valmennuksesta sekä kehityksestä suunnittelemalla joukkueen tasolle sopivat harjoitukset ja turvallisen harjoitteluympäristön joukkueilleen.
Seura palkittiin vuonna 2009 Pohjola-palkinnolla. ja vuonna 2013 se palkittiin vuoden helsinkiläisseurana. Seuralle myönnettiin vuonna 2016 Olympiakomitean lasten ja nuorten SInettiseura-merkki, nykyinen Tähtiseura- merkki.
HAC:n joukkueet

Naiset/miehet ovat yli 15-vuotiaita, juniorit 12-15 -vuotiaita, Youthit 10-14-vuotiaita, minit 8-12 -vuotiaita ja mikrot alle 8-vuotiaita.
HAC:n joukkueet > Cheer-joukkueet

Elite: Naisten edustusjoukkue
Xray: Aikuisten sekaedustusjoukkue
Enchanted: Naisten kilpajoukkue
Ego: Naisten kilpajoukkue
Elephants: Aikuisten harrastajajoukkue
Elixir: Aikuisten klassikkojoukkue
Eager: Aikuisten alkeisjoukkue
Jr. Elite: Tyttöjen edustusjoukkue
Xtreme: Junioreiden sekaedustusjoukkue
Elation: Tyttöjen A2-joukkue
Excel: Tyttöjen kilpajoukkue
Electric: Tyttöjen kilpajoukkue
Extempore: Tyttöjen harrastajajoukkue
Mini Elite: Minien edustusjoukkue
Energy: Minien kilpajoukkue
Exact: Minien kilpajoukkue
Effect: Minien harrastekilpajoukkue
Essence: Minien harrastekilpajoukkue
Effort: Minien alkeisjoukkue
Epic: Minien cheer/tanssi alkeisjoukkue
Elves: Mikrojen harrastejoukkue
Epelit: Nuorempien mikrojen harrastejoukkue
HAC:n joukkueet > Tanssijoukkueet

Dance Elite: Naisten edustusjoukkue
Euphoria: Naisten kilpajoukkue
Excellence: Naisten kilpajoukkue
Eternal: Naisten harrastejoukkue
Junior Dance Elite: Junioreiden edustusjoukkue
Elastic: Junioreiden kilpajoukkue
Mini Dance Elite: Minien edustusjoukkue
Enjoy: Minien harrastejoukkue
Epic: Minien cheer/tanssi harrastejoukkue
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
/ Helsinki Athletics Cheerleaders Facebookissa
Hennapensas

| Hennapensas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Rantakukkakasvit Lythraceae
Suku::  Hennapensaat Lawsonia
Laji::  inermis
Kaksiosainen nimi
 Lawsonia inermis  L. 
Katso myös
   Hennapensas Wikispeciesissä   Hennapensas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hennapensas (Lawsonia inermis) on Aasiassa, Australiassa ja Pohjois-Afrikassa kasvava pieni pensas. Sen lehdistä saadaan punaruskeaa väriainetta hennaa. Hennapensaan lehdet sisältävät lawsonia (2-hydroksi-1,4-naftokinoni, C10H6O3), joka on hennan sisältämä värimolekyyli. Kasvilla on pienet, vastakkain kasvavat lehdet ja valkeat tai punaiset kukat.
Aiheesta muualla

Incihaku: Henna, luonnon henna, hennapensas (Lawsonia inermis) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Lawsonia inermis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lawsonia inermis (englanniksi)
Flora of Pakistan: Lawsonia inermis (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Lawsonia inermis (Egyptian privet) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Lawsonia inermis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lawsonia inermis (englanniksi)
Plant List: Lawsonia inermis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hyppääjän polvi

| Hyppääjän polvi |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  M76.5
ICD-9:  726.64
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Hyppääjän polvi on polvilumpion jänteen vamma, joka useimmiten tuntuu rasitettaessa kipuna jänteen kiinnityskohdassa polvilumpion alapuolella. Vielä rasituksen jälkeenkin voi esiintyä kipua, särkyä, kankeutta ja turvotusta. Hyppääjän polvi on hyvin yleinen urheiluvamma, jossa polvilumpion jänteessä on pienehkö repeämä lumpion ylä- tai tavallisemmin alakärjessä. Vamma syntyy vähitellen, niin ettei sitä voi yhdistää yksittäiseen tapahtumaan. Vammaan auttaa lepo ja kylmä, mutta toisinaan tarvitaan myös kipsausta, tulehduslääkkeitä ja joskus jopa leikkausta.
Heisanjärvi

| Heisanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°12′55″N, 26°28′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Ylä-Palojärveen
Järvinumero:  14.947.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,5 m  
Pituus:  1,51 km  
Leveys:  302 m  
Rantaviiva:  3,933 km  
Pinta-ala:  18,937 ha   
Saaria:  ei saaria 
 fiHeisanjärvi 
Heisanjärvi on lähdevesipohjainen, puhdasvetinen, hieman turkoosiin vivahtava metsäjärvi Heisanharjun alueella Kouvolan pohjoisosassa Kymenlaaksossa. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 40 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantietoa

Heisanjärvi on 1,5 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 19 hehtaaria. Järven eteläosan leveys on alle 100 metriä, keskiosan leveys on noin 200 metriä ja pohjoisessa on pääaltaasta erillinen muutaman hehtaarin laajuinen järvenosa. Saaria ei ole ja ainoa mainittava niemi on pohjoista järvenosaa muusta järvestä erottava niemimaa. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä. Heisanjärven länsirannalla sijaitsee pientalojen rykelmä ja mäki, joka kohoaa noin 25 metriä järven pintaa korkeammalle. Heisanjärven itäpuolella sijaitsee Kelesjärven (98,5 metriä mpy) eteläinen lahti, Vähä Luotojärvi (98,5 metriä mpy) ja Iso Luotojärvi (98,7 metriä mpy). Järviä erottaa jääkauden aikana muodostunut kapea soraharju.
Vesistösuhteet

Heisanjärvi (14.947.1.015) kuuluu Vääräjärven-Kelesjärven valuma-alueeseen (14.947), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Heisanjärvi on Vääräjärven-Kelesjärven valuma-alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Laajin on Vääräjärvi ja toiseksi laajin on Kelesjärvi. Vääräjärven-Kelesjärven valuma-alueeseen kuuluu 21 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Heisanjärvi laskee länteen Ylä-Palojärveen (97,8 metriä mpy).
Hyppönen-Enbuske Experience

| Hyppönen-Enbuske Experience |
| --- | --- |
Tyyli:  Talk show
Kestoaika:  60 min.
Luoja(t):  Van der Media
Pääosissa:  Henkka Hyppönen Tuomas Enbuske
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  2002 – 2004
Aiheesta muualla
IMDb 
Hyppönen-Enbuske Experience oli suomalainen talk show-ohjelma, jota esitettiin Nelonen-kanavalla vuosina 2002–2004. Ohjelman isäntinä olivat Henkka Hyppönen ja Tuomas Enbuske.
Hyppönen-Enbuske Experiencessä vieraili julkisuuden henkilöitä, joiden kanssa Enbuske ja Hyppönen keskustelivat. Lisäksi ohjelmassa esiintyi musiikkivieraita.
Helmer Smeds

Helmer Smeds.
Helmer Smeds (29. heinäkuuta 1908 Petolahti − 8. joulukuuta 1967 Helsinki) oli Helsingin yliopiston maantieteen professori, joka toimi myös RKP:n kansanedustajana 1940-luvulla.
Elämäkerta

Smedsin vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Erik Werner Smeds ja Beata Sofia Björklund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1929, lisensiaatiksi 1935 ja väitteli tohtoriksi 1935. Smeds toimi Uudenkaarlepyyn seminaarin vt. lehtorina 1936–1937, Turun ruotsalaisen lyseon luonnonhistorian ja maantieteen vanhempana lehtorina 1937–1941 ja Helsingin ruotsalaisen tyttölyseon luonnonhistorian ja maantiedon vanhempana lehtorina 1941–1943.
Smeds oli Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun talousmaantieteen professorina 1942–1950. Hän toimi Helsingin yliopistossa maantieteen dosenttina vuodesta 1943 ja oli maantieteen vt. professorina 1948–1950 sekä maantieteen professorina 1950–1967. Smeds oli myös Suomen maantieteellisen seuran hallituksen varapuheenjohtaja.
Smeds oli kansanedustajana vuosina 1945–1948 Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Smeds oli naimisissa 1931–1940 Augusta Helena Roosin kanssa ja vuodesta 1945 Tatjana Kulikoffin kanssa.
Teoksia

Malaxbygden: Bebyggelse och hushållning i södra delen av Österbottens svenskbygd. En studie i människans och näringslivets geografi. Väitöskirja. Helsingin yliopisto 1935. Uusi näköispainos Malax museiförening 2007.
Tuntematon Venäjä: Maa, kansa ja voimavarat. Tekijät Helmer Smeds ja Jorma Mattila. Tammi 1945.
Kompendium i regional ekonomisk geografi: Värlsdelarna. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947.
Kompendium i allmänna geografins grunder. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1948.
Det sovjetryska världet. Natur och kultur, Stockholm 1948.
Den österbottniska skärgårds- och tillandningskusten. Geografiska institutionen vid Helsingfors universitet 1950.
Är Finlands landsbygd överbefolkad? Geografiska institutionen vid Helsingfors universitet 1951.
Utkast till en ny befolkningskarta över Finland: Befolkningsfördelningen enligt census 1950. Geografiska institutionen vid Helsingfors universitet 1953.
Svenska Österbotten: Vasatraktens kust- och skärgårdskommuner. Schildt, Helsingfors 1953.
Kompendium i lokal produktion: kompendiet bygger på en föreläsningsserie av professor Helmer Smeds, omarbetat och kompletterat av docent Stig Jaatinen 1954. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1954.
The ensete planting culture of Eastern Sidamo, Ethiopia: The role of the ensete-plantations in the local economy and their significance in the cultural geography of Ethiopia. Societas geographica Fenniae, Helsinki 1955.
The distribution of urban and rural population in Southern Finland 1950. Societas geographica Fenniae, Helsinki 1957.
Post war land clearance and pioneering activities in Finland: Latest advance of the Finnish pioneer fringe. Societas geographica Fenniae, Helsinki 1960.
Recent changes in the agricultural geography of Finland. Helsingin yliopisto 1962.
A note on recent volcanic activity on the Ethiopian plateau, as witnessed by a rise of the level of Lake Wonchi 1400 ±140 B.P. Societas geographica Fenniae, Helsinki 1964.
Nyky-Suomi kuvin ja kartoin. WSOY 1967.
Kirjallisuutta

Ellonen, Leena (toim.): Suomen professorit 1640–2007, s. 686.  Helsinki:  Professoriliitto, 2008.  ISBN 978-952-99281-1-8.
Fogelberg, Paul: Sata vuotta Helmer Smedsin syntymästä. Terra, 2008, 120. vsk, nro 4, s. 243–247.  Helsinki:  Suomen maantieteellinen seura.
Fogelberg, Paul: ”Smeds, Helmer (1908–1967)”, Suomen kansallisbiografia, osa 9, s. 121–122.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-450-5.  / Teoksen verkkoversio.
Hyppönen

Hyppönen on seuraavien tunnettujen suomalaisten sukunimi:
Eetu Hyppönen (s. 1985), liikemies
Eila Hyppönen (s. 1974), Suomen Journalistiliiton lainopillinen sihteeri ja entinen pääsihteeri
Heikki Hyppönen (1885–1956), kirjailija
Henkka Hyppönen (s. 1972), juontaja, toinen Hyppönen-Enbuske Experience-ohjelman isännistä
Irja Hyppönen (Irja Holopainen, 1922–1997), kirjailija
Janne Hyppönen (s. 1970), jalkapallovalmentaja
Juha Hyppönen (s. 1947), näyttelijä
Kauko Hyppönen (1914–2000), kestävyysjuoksija
Laura Hyppönen, elokuvaohjaaja
Mikko Hyppönen (s. 1969), tutkija
Ossi Hyppönen (s. 1937), jääkiekkoilija
Risto Hyppönen (s. 1950), elokuvakäsikirjoittaja ja tuottaja.
Väinö Hyppönen (1878–1958), kenkätehtailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hyppölä

Hyppölä oli kylä Suomen entisen Jääsken kunnan kaakkoisosassa, Vuoksen rannalla, nykyisen valtakunnanrajan tuntumassa. Naapurikyliä olivat Kasila pohjoispuolella ja Soperonmaa eteläpuolella. Kylä oli muodoltaan kapeahko, karkeasti itä-länsi-suuntainen. Lännessä kylä rajoittui Vuokseen, idässä Rikkolan kylään. Kylän viljelysmaat olivat pääasiassa länsiosissa, lähellä Vuoksea. Itäosassa sijaitsivat kylän metsät, joiden itäisin osa sijoittui Orkolankankaan maastoon. Metsäalueilla sijaitsi myös pari pientä lampea, Umpilampi ja Härkälampi.
Hyppölän kylän halki virtasi Hyppölänjoki (yläjuoksullaan Littulanjoki), joka oli Jääskijärven laskujoki.  Joki laski kylän kohdalla Vuokseen, ja siinä oli kylän kohdalla vesimylly. Kylän poikki kulkivat Jääskestä Antreaan johtava maantie sekä Imatra–Antrea-rata. Läheisin rautatieliikennepaikka oli Vehniäisen seisake noin kilometrin päässä.
Kylässä oli Hyppölän kartano, joka sijaitsi lähellä Hyppölänjoen laskukohtaa. Kartano oli vauras maanviljelystila.
Nykyisin Venäjällä kylä kuuluu Tienhaaran maalaiskuntaan ja on nimeltään Moštšnoje (Мощное).
Jääski
| --- | --- |
Kylät:  Ahola • Ahtiala • Ahvola • Eevala • Einola • Haikola • Hallikkala • Hirsilampi • Hyppölä • Hämälälä • Ihalempiälä • Jakola • Jakovala • Järvenkylä • Kamajauhola • Kaplahala • Kasila • Kemppilä • Kiljolanmaa • Kirkonkylä • Kiurula • Kokkola • Kostiala • Kuurmanpohja • Kyyrölä • Kärenniemi • Kärkkäälä • Kärättilä • Laitila • Laukkala • Littula • Lokkarila • Lottola • Meltola • Myllölä • Niemi • Näträmälä • Oravala • Pajarila • Patjaala • Pelkola • Penttilä • Pieppola • Puujalka • Päähkälä • Ranssila • Riikola • Rikkola • Rossila • Rouhiala • Räikkölä • Seppälä • Soperonmaa • Suikkala • Sunila • Teppanala • Tollola • Velkula • Vetelälä • Virola • Virolansalo
Muut:  Enso
Henrik Goesch

Henrik Goesch (s. 3. joulukuuta 1994) on suomalainen triathlonisti.
Turun Urheiluliittoa edustanut Goesch sijoittui vuoden 2021 Kööpenhaminan Ironman-kilpailussa kolmanneksi ajalla 7.52.10 ja rikkoi Pauli Kiurun vanhan Suomen ennätyksen noin 12 minuutilla ja alitti samalla ensimmäisenä suomalaisena kahdeksan tunnin haamurajan täysimittaisella triathlonilla. Vuonna 2022 Goesch oli 19:s Havaijin Ironman MM-kilpailuissa kokonaisajalla 8.10.25. Goesch on voittanut kaikkiaan 10 eri Suomen-mestaruutta triathlonissa sprintti-, puoli- ja perusmatkalla.
Saavutuksia

Lähde: World Triathlon
Hittejä ja hukkuneita helmiä

| Hittejä ja hukkuneita helmiä Heikki Hela |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2007
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 75.48
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Heikki Helan muut julkaisut
| Lauantain toivotut levyt 2004 | Hittejä ja hukkuneita helmiä 2007 | Yhdessä & Erikseen 2017 |
Hittejä ja hukkuneita helmiä on suomalaismuusikko Heikki Helan toistaiseksi ainoa kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2007. Kokoelma sisältää kappaleita Helan sooloalbumeilta mutta myös uusia kappaleita. Lisäksi Speedy Saarinen on miksannut uudelleen pari kappaletta, "Kaikista kaikkein" ja "Rakastatko vielä kun on ilta".[lähde? ]
Kappaleet

Kaikista kaikkein – 5.05
Pelimies – 3.57
Härkätaistelija – 3.44
Rakkaus muuttaa – 3.48
Optimistinen – 4.14
Kaiho – 4.28
Uneton yö – 3.59
Hillitön hopeinen kuu – 4.15
Sortunut ääni – 3.09
Odottajat – 2.58
Naisen hymy – 4.22
Kesäkuu – 3.51
Äärettömiin – 4.27
2356 – 4.10
Se tulee läpi – 4.16
Sadetanssija – 3.14
Erilainen kuin muut – 3.51
Rakastatko vielä kun on ilta – 4.18
Kahden luvatun laulu – 3.42
Aiheesta muualla

Hittejä ja hukkuneita helmiä Discogs.com. Viitattu 11.6.2021.
Hennariikka Järvinen

Hennariikka Järvinen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Hennariikka Marie Järvinen (s. 2. heinäkuuta 1984 Turku) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä 15,19 metriä on vuodelta 2006. Seuratasolla Järvinen edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentavat Hannu Järvinen ja Hannu Rautala.
Järvinen on voittanut kuulantyönnön SM-hopeaa kolmesti ja SM-pronssia neljästi. Sisäratojen SM-kilpailuissa Järvinen voitti kultaa vuonna 2007, ja lisäksi hän on voittanut hallista kaksi hopea- ja kymmenen pronssimitalia. Kuulakarnevaaleilla Järvinen on voittanut naisten sarjan neljästi vuosina 2003–2006.
Hennariikka Järvinen on kilpaillut myös Tenavatähti-laulukilpailussa vuonna 1994 kappaleella ”Lähtevien laivojen satama” ja vuonna 1995 kappaleella ”Kulta polkee fillarillain”. Vuonna 1994 hän selvisi semifinaaliin ja pääsi levyttämään Tenavatähti 1994 -kokoelmalevylle.
Saavutuksia

Kalevan kisat
SM-hopeaa 2003, 2005 ja 2014
SM-pronssia 2004, 2006, 2008 ja 2010
Halli-SM
SM-kultaa 2007
SM-hopeaa 2002 ja 2009
SM-pronssia 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2008, 2010, 2011, 2013, 2014
Aiheesta muualla

Hennariikka Järvinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Hopeaperkloraatti

| Hopeaperkloraatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7783-93-9
PubChem CID:  24562
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AgClO4
Moolimassa:  207,31
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  486 °C (hajoaa) 
Tiheys:  2,806 g/cm3
Liukoisuus veteen:  5580 g/l (25 °C)
   
Hopeaperkloraatti (AgClO4) on hopea- ja perkloraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa hopeaperkloraatti on valkoista kiteistä ainetta ja väri tummuu valon vaikutuksesta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (AgClO4·H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Hopeaperkloraatti liukenee runsaasti veteen ja liukenee lisäksi useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, glyseroliin, bentseeniin, tolueeniin ja pyridiiniin.
Hopeaperkloraattia valmistetaan hopeaoksidin ja perkloorihapon reaktiolla tai vaihtoehtoisesti hopeasulfaatin ja bariumperkloraatin reaktiolla.
Hopeaperkloraattia käytetään katalyyttinä muun muassa syklisointi-, toisiintumis- ja eliminaatioreaktioissa. Erityisesti yhdessä tina(II)kloridin kanssa sitä käytetään glykosidien synteesiin.