stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moskvitš

| OAO Moskvitš |
| --- | --- |

Perustettu:  1930
Kotipaikka:  Moskova, Venäjä
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Kotisivu:  moskvich-auto.ru/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moskvitš 400 Opel Kadettin pohjalta.
Moskvitš 427
Moskvitš 2141
Moskvitš 3e
Moskvitš (ven. Москвич), kansanomaisesti Mosse, on venäläinen automerkki. Nimi merkitsee ”moskovalaista”. Nimen eri kirjoitusasuja ovat mm. Moskvitsh, Moskvich (engl.) ja Moskwitsch (saks.).
Moskvitš ei Neuvostoliitossa ollut kovin arvostettu kulkuneuvo ja nimestä on väännetty vitsejä, kuten että se olisi lyhenne sanoista ”Možno otjehat sto kilometrov, vylezai i tšini”: ”Sillä voi ajaa sata kilometriä, sitten nouse ulos ja ala korjata.”
Mallit

KIM
400
401
402, nelivetoinen 410
407, nelivetoinen 411
403
408
412
2138
2140
Aleko
Knjaz Vladimir
Kalita
Svjatogor
Tehdas on tuottanut aina myös henkilömalleihin perustuvia erikoismalleja, ensiapu-, invalidi-, taksi-, farmari- ja pakettiautoja. Izhevskin tehdas on valmistanut omia rinnakkaisversioitaan, muun muassa henkilöautoa Moskvitsh 412 IE, viisiovista Combia IZh 2125 sekä ”Lava-Mosseja”: avomallina IZh Pikap 27151 ja umpimallina IZh Furgon 27156. Näistä on edelleen erilaisia versioita, joiden tyyppinumerointi eroaa perusversiosta, esim. IZh 21251 ja IZh 2715-01. 1 500 cm³:n moottorin perusversion 412E ohella on käytetty myös alemman puristussuhteen moottoria 412DE sekä iskunpituutta 5 mm pidentämällä aikaansaatua 1 600 cm³:n moottoria 412ME.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moskvitš Wikimedia Commonsissa
Moskovan autotehtaan virallinen verkkosivusto"Moskvich"
Moottoriruudun testissä Moskvitsh Elite, osa tv-ohjelmasta vuodelta 1966. 18 min, Yle Areena.
Moskvitš Svjatogor
IAI Kfir

| Kfir |
| --- | --- |
 Kuvassa Kfir-hävittäjä USA:n Navy-tunnuksin (F-21).
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Israel
Valmistaja:  Israel Aerospace Industries
Ensilento:  kesäkuussa 1973
Esitelty:  1976
Tila:  käytössä
Pääkäyttäjät:  Israelin ilmavoimat (entinen) Yhdysvaltain laivasto (entinen) Kolumbian ilmavoimat Sri Lankan ilmavoimat
Valmistusmäärä:  220+ 
Kehitetty mallista:  Dassault Mirage 5 IAI Nesher
Muunnelmat:  IAI Nammer
IAI Kfir C2
Kuvassa IAI Kfir lukuisan asevalikoiman kera.
Israel Aircraft Industries Kfir (hepr. ‏כפיר‎‎, "Leijonanpentu") on israelilainen suihkuhävittäjä, jonka prototyyppi lensi ensilentonsa 19. lokakuuta 1970. Koneen pystyy helposti erottamaan muista malleista (muut Mirage-tuoteperheen koneet) etenkin canard-siipiensä ja sivuvakaimen lavan ansiosta. Kfir pohjautui ranskalaiseen Mirageen, ja siinä yhdistyvät General Electricin J79 -suihkumoottori ja israelilaisvalmisteinen avioniikka ja aseistus.
Kfir kykeni ilmataistelujen ohella myös rynnäköintitoimintaan ja pommitukseen maamaaleja vastaan. Koneessa oli kaksi 30 mm tykkiä sekä AIM-9 Sidewinder- tai israelilais-valmisteiset Python/Shafrir-ohjukset. Kone saattoi käyttää maamaaleja vastaan myös pommeja ja se kykeni saavuttamaan 
2,3 Machia (2 440 km/h). IAI Kfir siirrettiin Israelin ilmavoimien (IAF) reservikalustoksi vuonna 2001.
Yhdysvaltain laivasto ja merijalkaväki vuokrasi vuosina 1985–1989 Israelilta 25 Kfiriä, joita käytettiin niin sanottuna Aggressor-hävittäjänä tunnuksella F-21. Vuokrauksen päätyttyä koneet palautettiin takaisin Israeliin.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.065000015,65 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&08.02200008,22 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.05500004,55 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&034.080000034,8 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&07285.&&&&007 285 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&016500.&&&&0016 500 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × IAI:n valmistama General Electric J-79 kuivana, &&&&&&&&&&&&&079.062000079,62 kN jälkipolttimella
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&02440.&&&&002 440 km/h (Mach &&&&&&&&&&&&&&02.03000002,3)
Toimintasäde: &&&&&&&&&&&&0882.&&&&00882 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&017680.&&&&0017 680 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0233.&&&&00233 m/s
Juho Härmänen

Juho Aarne Vilhelm Härmänen (12. maaliskuuta 1898 Alahärmä – 14. toukokuuta 1955) oli suomalainen jääkäriluutnantti.
Perhe ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat kauppias Juho Emil Härmänen ja Sanna Maija Mäki. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilma Susanna Niemelän kanssa, joka kuoli vuonna 1935. Härmänen kävi kansakoulun.
Jääkärikausi

Härmänen työskenteli liikeapulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 15. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Härmänen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä (muun muassa Vuohiniemellä), missä hän haavoittui 4. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Härmänen siirrettiin Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi 3. komppanian vääpelinä. Hänet siirrettiin edelleen 15. tammikuuta 1919 vääpeliksi Keski-Suomen rykmentin 2. komppaniaan, josta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi liikealalle ollen muun muassa vuodet 1924–1928 Australiassa. Suomeen palattuaan hän jatkoi liikemiehenä Alahärmässä.
Talvi- ja jatkosota

Härmänen osallistui talvisotaan Panssarikoulutuskeskuksessa Hämeenlinnassa ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Panssaripataljoonaan ja osallistui taisteluihin Itä-Karjalassa. Vuonna 1942 hänet siirrettiin 7. Armeijakunnan Ampumatarvikekenttämakasiinille ja edelleen Henkilötäydennyskeskus 5:een, josta hänet kotiutettiin vielä samana vuonna ja hän jatkoi toimiaan liikemiehenä Alahärmässä. Hänet haudattiin Alahärmään.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 9. huhtikuuta 1918  Vääpeli 14. kesäkuuta 1918  Vänrikki 1941  Luutnantti 1954 |     |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaudenmitali 2. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Härkäpää (perhonen)

| Härkäpää |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Nirkot Notodontidae
Alaheimo::  Härkäpäät Phalerinae
Suku::  Phalera
Laji::  bucephala
Kaksiosainen nimi
 Phalera bucephala  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Härkäpää (perhonen) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Härkäpää (Phalera bucephala) on kookas, melko yleinen ja hyvin helposti tunnistettava yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Kookas perhonen, jonka naaraat ovat koiraita suurempia ja rotevampia. Lepäävä perhonen pitää siipiään kiertyneenä ruumiin sivuille ja muistuttaa erehdyttävästi tasapaksua oksanpätkää. Etusiivet ovat kiiltävän harmaat ja niissä on himmeää poikkijuovitusta. Siiven kärjessä on laaja, melko pyöreä, kellanruskea laikku, jolla on siiven puolella punaruskea reunus. Takasiivet ovat vaalean kellanruskeat ja niiden keskiosassa on harmahtavaa väriä. Ruumis on tukeva ja perhosen niskassa on kellanruskea huppumainen tupsu. Siipiväli naaraalla 53–62 mm ja koiraalla 48–56 mm.
Toukka on oranssi ja siinä on viisi mustaa, katkeilevaa pitkittäisraitaa. Pää on musta ja otsalla on keltainen, Y-kirjaimen muotoinen kuvio. Toukka on kauttaaltaan pitkähköjen, vaaleiden karvojen peittämä. Täysikasvuisena se on 70–80 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika

Härkäpäätä tavataan jokseenkin koko Euroopassa aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä levinneisyys yltää Kaukasukselle ja Koreaan saakka. Suomessa se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun korkeudelta. Lentää kesäkuun alusta elokuun alkuun, huipun ollessa heinäkuun loppupuoliskolla.
Elinympäristö ja elintavat

Härkäpää elää erilaisissa kuivahkoissa lehti- ja sekametsissä, pensaikoissa, puistoissa ja puutarhoissa. Yksilömäärät vaihtelevat vuosittain. Perhoset lentävät pimeän laskeutumisesta aamuyölle melko nopeasti muutaman metrin korkeudella maanpinnasta. Koiraat tulevat valolle, naaraat vain harvoin. Päivällä perhonen näyttelee katkennutta oksankappaletta ja häirittynä pudottautuu kuollutta esittäen maahan.
Naaras munii suurina munaryhminä lehtien alapinnoille kaikkiaan 250–320 munaa, jotka kuoriutuvat reilua viikkoa myöhemmin. Pienet toukat elävät suurissa ryhmissä, joissa voi olla jopa 150 toukkaa ja viihtyvät auringonpaisteessa lehtien yläpinnoilla. Viimeisen toukkavaiheen alkaessa ryhmät hajoavat. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun lopulla ja kulkevat pitkiäkin matkoja etsien sopivaa koteloitumispaikkaa, jonka löydettyään ne kaivautuvat maahan useiden senttimetrien syvyyteen ja rakentavat sinne pienen onkalon. Kotelo talvehtii, joskus kaksikin kertaa.
Ravintokasvi

Toukka elää monilla lehtipuilla ja pensailla, etenkin koivuilla (Betula) ja pajuilla (Salix).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Härkäpää (Phalera bucephala)
Suomen perhostutkijain seura: härkäpää (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Perhoset: Härkäpää
toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
UniProt: Taxonomy - Phalera bucephala (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phalera bucephala (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Phalera bucephala (buff tip moth) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1621049  BioLib: 53078  BOLD: 197733  CoL: 4FRKC  EoL: 508375  EPPO: PHALBU  Fauna Europaea: 446378  Fauna Europaea (new): c83c8457-6a93-4a55-a7d4-d0ad77e03a71  GBIF: 5119245  iNaturalist: 55361  IRMNG: 10330857  LepIndex: 60679  LoB: 4439  MaBENA: PhaleBuceph  NBN: NBNSYS0000006080  NCBI: 753216  Observation.org: 1825  Laji.fi: MX.62131
Malcolm Muggeridge

Malcolm Muggeridge
Thomas Malcolm Muggeridge (24. maaliskuuta 1903 Croydon, Englanti– 14. marraskuuta 1990) oli brittiläinen journalisti, kirjailija, satiirikko, mediahenkilö, sota-aikainen vakooja ja entinen ateisti, joka kääntyi katoliseksi kirjoittajaksi.
Hänen isänsä oli sosialistipoliitikko H. T. Muggeridge.
Muggeridge oli nuorena kommunisti ja muutti 1930-luvulla vaimoineen Neuvostoliittoon.
Hän raportoi Manchester Guardianin Neuvostoliiton 1930-luvun nälänhädästä ja kertoi myös kannibalismista ja tilanteen hallinnasta asevoimin ja joukkoteloituksista. Tämän vuoksi hän ei saanut toimittajan töitä vuosiin.
Toisen maailmansodan aikaan hän oli tiedustelujoukoissa ja hänet lähetettiin myöhemmin MI6:n tehtävissä Portugalin Mosambikiin. Myöhemmin hän oli Algerissa yhteysupseerina ranskalaisiin joukkoihin.
Hän toimi Edinburghin yliopiston rehtorina vuosina 1966–1969.
Teoksia

Three flats: a play in three acts, (1931)
Winter in Moscow, (1934)
Picture Palace, (1934, 1987) ISBN 0-297-79039-0
The Earnest Atheist. A study of Samuel Butler, London : Eyre & Spottiswoode, (1936)
The Thirties, 1930-1940, in Great Britain, (1940, 1989) ISBN 0-297-79570-8
Affairs of the heart, (1949)
How can you Bear to be Human, (1957) by Nicholas Bentley (Muggeridge wrote the introduction)
Tread softly for you tread on my jokes, (1966)
Jesus Rediscovered, (1969) ISBN 0-00-621939-X
Something Beautiful for God, (1971) ISBN 0-00-215769-1
Paul, envoy extraordinary, (1972) with Alec Vidler, ISBN 0-00-215644-X
Chronicles of Wasted Time: An Autobiography, (1972,2006) ISBN 1-57383-376-2
Jesus, the man who lives, (1975) ISBN 0-00-211388-0
Jesus: The Man Who Lives, (1976) ISBN 0-00-211388-0
A Third Testament: A Modern Pilgrim Explores the Spiritual Wanderings of Augustine, Blake, Pascal, Tolstoy, Bonhoeffer, Kierkegaard, and Dostoevsky, (1976, 2002) ISBN 0-87486-921-8 Full text online. (Arkistoitu – Internet Archive)
Christ and the Media, (1977) ISBN 0-340-22438-X
In a valley of this restless mind, (1978) ISBN 0-00-216337-3
The End of Christendom, (1980) ISBN 0-8028-1837-4
Like it was: The diaries of Malcolm Muggeridge, (1981) ISBN 0-00-216468-X
Conversion: The Spiritual Journey of a Twentieth Century Pilgrim, (1988,2005) ISBN 1-59752-101-9
Chronicles of Wasted Time: volumes I & II including 'The Right Eye', (2006) ISBN 978-1573833769
Aiheesta muualla

The Malcolm Muggeridge Society (Arkistoitu – Internet Archive)
Interview (Arkistoitu – Internet Archive) by Mike Wallace, October 19, 1957
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
IAR-93 Vultur

Kuvassa esiintyy museoitu IAR-93 Vultur. Konetta säilytetään Bukarestissa.
IAR-93 Vultur (suom. Korppikotka) on Romaniassa valmistettu, kahdella jälkipolttimin olevalla suihkumoottorilla varustettu sotilaslentokone. Sen ensilento oli vuonna 1974, ja tuotantoasteelle konetyyppi saapui 1975. Julkinen esittely tapahtui vuonna 1979. Konetta voitiin käyttää lähinnä matalalentotoiminnassa torjuntahävittäjänä sekä tiedustelukoneena ja rynnäkköhävittäjänä maataisteluitten tukemiseen. Avioane Craiovan valmistama IAR-93 Vultur suunniteltiin ja kehitettiin yhteistyönä jugoslavialaisen SOKO-tehtaan kanssa, sekä korvaamaan vanhentuneet MiG-15 ja MiG-17 -konetyypit Romaniassa. SOKO valmisti tätä tyyppiä nimellä Soko J-22 Orao (Kotka). Konetyypin yhtenä suorana edeltäjänä voitaneen pitää G-4 Super Galeb -tyyppiä.
Romanian ilmavoimat ovat poistaneet tämän tyypin sotilaskoneensa käytöstä vuoteen 1998 mennessä, mutta hajonneen entisen Jugoslavian alueen maissa joitain koneyksilöitä saattaa olla vielä rajoitetusti käytössä edelleen. Yhteensä tämän tyypin lentokoneita valmistettiin 165 koneyksilön verran kaikkiaan. Romaniassa tuotettiin sekä A- että B-tyyppiä.
Aerodynaamisesti virtaviivainen, siipiprofiililtaan nuolisiiven ja deltasiiven yhdistelmä: IAR-93 Vultur-lentokone ylsi 1 160 km/h huippunopeuteen, matalalla lähelle 1 Machia. Parhaimman (lakikorkeuden osalta) tämän suoritusarvon omaava variantti eli konemuunnos kykeni saavuttamaan 15 000 m lakikorkeuden. Aseistuksena IAR-93 Vultur-koneessa oli 2x 23 mm GSh-lentokonetykit sekä enintään 2 800 kg verran pudotettavaa aseistusta. Näihin saattoivat kuulua lisäpolttoainetankit, raketit, pommit, rypälepommit, ilmasta-ilmaan ja ilmasta-maahan ammuttavat ohjukset. Ne voitiin sijoittaa 5 eri ripustuspisteeseen eli pyloneihin. Pylonit sijaitsivat 1x rungossa sekä 4x siivissä.
Jälkipoltto toi Oraon lisenssillä valmistamiin Rolls-Royce Viper Mk.633-47 -moottoreihin 20% tehonlisäyksen. 18.47 kN kasvoi 22.68 kN:ksi.
Romanian ilmavoimien IAR-93 Vultur.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=1145
http://www.aircraft.co.za/Encyclopedia/A/518.php
http://www.avionslegendaires.net/avion-militaire/soko-j-22-orao-avioane-iar-93-vultur/ (ranskaksi)
http://www.oocities.org/pentagon/barracks/5297/aircraft/iar93.html
http://www.military-today.com/aircraft/j22_orao.htm
http://www.combataircraft.com/en/Military-Aircraft/Soko/J-22-Orao/
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=1144
http://www.airforce-technology.com/projects/soko-j-22-orao-ground-attack-and-reconnaissance-aircraft/
http://forum.worldofwarplanes.com/index.php?/topic/627-soko-j-22-orao/
http://forum.worldofwarplanes.eu/index.php?/topic/2116-soko-j-22-orao/
https://aeropoxy.wordpress.com/models/aeropoxy-resin-kits/soko-j-22-orao-172-aeropoxy/ (kaupallinen pienoismallin rakennussarjan myyntisivusto)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Mummu (jumala)

Mummu on mesopotamialainen jumala. Hän on alkujumala Apsun neuvonantaja. Ea voitti molemmat ja riisui sen jälkeen Mummulta tämän jumalallisen loiston.
Babylonialainen luomistaru Enūma Eliš kertoo, kuinka alkujumalat, makean veden Apsu ja suolaisen veden Tiamat, luovat nuoremmat jumalat. Apsu kuitenkin hermostuu vilkkaisiin ja eloisiin nuorempiin jumaliin ja aikoo tuhota heidät. Jumalista nuorin ja ovelin Ea saa vihiä suunnitelmista, loihtii Apsun uneen ja tappaa tämän sekä sieppaa Mummun. Ea laittaa Mummulle nenärenkaan ja pitää tätä vankinaan.
Idänlehväsammal

| Idänlehväsammal> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen 
Suomessa::  Vaarantunut
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  HiirensammaletBryales
Heimo::  Lehväsammalet Mniaceae
Suku::  Metsälehväsammalet Plagiomnium
Laji::  drummondii
Kaksiosainen nimi
 Plagiomnium drummondii  (Bruch & Schimp.) T. J. Kop. 
Katso myös
   Idänlehväsammal Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänlehväsammal (Plagiomnium drummondii) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon lauhkean vyöhykkeen ja havumetsävyöhykkeen eteläpuolen mantereiset osat.
Suomen alueella lajin levinneisyys on itäinen, sitä esiintyy Savossa, Pohjois-Hämeessä ja Pohjois-Karjalassa. Idänlehväsammal on Suomessa rauhoitettu Ahvenanmaata lukuun ottamatta ja uhanalaisluokituksessa vaarantunut laji (VU).
IC (moottoripyörä)

Kustomoitu pyörä.
IC oli venäläinen moottoripyörämerkki.
Pyöriä alettiin valmistaa nimellä IŽ Iževskin asetehtaassa Keski-Venäjällä Iževskin teollisuuskaupungissa vuonna 1929. Suomessa mallit olivat myynnissä nimellä IC.
Aiheesta muualla

Jussi Juurikkala, Muistatko merkin? Vuosisadan moottoripyörät. Ajatus-kustantamo. 2002 ISBN 951-20-6106-6
Harrastajasivusto
Karri Muinonen

| Karri Muinonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1961 Kangasala (ikä 63)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tähtitieteen professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FM 1986, FT 1990)
Väitöstyön ohjaaja:  Kari Lumme
Instituutti:  Helsingin yliopisto, Fysiikan laitos
Tutkimusalue:  sähkomagneettisen säteilyn sironta ja absorptio, aurinkokunnan pienkappaleet
Aiheesta muualla
researchportal.helsinki.fi/en/persons/0625c7d3-f36e-44f6-8e77-d04fbb3e4437
Karri Olavi Muinonen (28. kesäkuuta 1961 Kangasala) on suomalainen, taustaltaan teoreettinen fyysikko, joka toimii Helsingin yliopiston tähtitieteen professorina (1.3.2009-), erityisesti planetaarisen tähtitieteen ja geodesian alalla. Hän on maailman johtavia sähkömagneettisen sironnan tutkijoita, jonka osaamista on sovellettu esimerkiksi aurinkokunnan pienkappaleiden havaitsemiseen. Hän on saanut sironta- ja absorptiotutkimustyölleen rahoitusta esimerkiksi Euroopan tiedeneuvostolta (ERC).
Muinonen kirjoitti ylioppilaaksi Sulkavan lukiosta vuonna 1980. Hän valmistui Helsingin yliopistolta filosofian maisteriksi vuonna 1986 ja filosofian tohtoriksi (teoreettinen fysiikka) vuonna 1990. Hänen kuuluva englanninkielinen väitöskirjansa (1990) käsitteli valon sirontaa epähomogeenisesta väliaineesta; työ oli otsikoitu Light scattering by inhomogeneous media backward enhancement and reversal of linear polarization. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston avaruustähtitieteen dosentiksi vuonna 1994 ja Oulun yliopiston tähtitieteen dosentiksi vuonna 1995.
Muinosta on haastateltu tiedotusvälineisiin esimerkiksi Maata mahdollisesti uhkaavien asteroidien törmäystodennäköisyyden arvioinnin asiantuntijana.
Karri Muinonen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen huhtikuusta 2017 lähtien.
Pikkuplaneetta 4665 Muinonen on nimetty Karri Muinosen mukaan.
Aiheesta muualla

Karri Muinonen - Publications (reported by Tuhat research db) (englanniksi) (tuhat.helsinki.fi)
Ylen aamu-tv (2.7.2014) Asteroidit hyötykäyttöön (video, 11 min.) (areena.yle.fi)
Tieteen päivät 2015: Sattuma ja universumi (video 9 min, 39 s, Lapin yliopisto, 14.9.2015) (youtube.com)
Sattuma universumissa ja lajien kehityksessä (Yle Tiedeykkönen, pe 9.1.2015, radio, kesto 50 min) (areena.yle.fi)
Elena Mora (IAC) Interviews (Nov. 11, 2016) Karri Muinonen: “Asteroid mining for valuable minerals is another good reason to carry out research on these objects” (englanniksi) (iac.es)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja 
Tieteilijät:  Mathematics Genealogy Project  ORCID 
Muut:  IdRef
If You’re Happy and You Know It

”If You're Happy and You Know It” on suosittu, alun perin amerikkalainen lastenlaulu, jonka säveltäjää ja sanoittajaa ei tunneta. Se on siten vapaasti yleisessä käytössä oleva teos, joskin siitä on tehty useita eri tekijänoikeuslaeilla suojattuja versioita. Yhden tällaisen laulun on kirjoittanut Alfred B. Smith (1916–2001).
Tunnetuin suomenkielinen versio laulun tekstistä on ”Jos sull lysti on”, jonka sanoittajaa ei tunneta.  Se kuitenkin lauletaan toisen amerikkalaisen kansansävelmän, She'll Be Coming 'Round the Mountain melodialla. Ruotsissa vastaava kappale on ”Klappa händerna när du är riktigt glad”. Reino Helismaa on tehnyt lauluun oman sanoituksensa nimellä ”Testamentti” (”Jos mä kuolen, vanhat kenkäni sä saat...”), jonka ovat levyttäneet Kauko Käyhkö ja Tapio Rautavaara, molemmat vuonna 1969.
IFF (omatunnuslaite)

Ensimmäinen yhdysvaltalainen IFF-laitteisto Model XAE vuodelta 1937
Omatunnuslaite eli IFF (engl. identification friend or foe tai interrogator friend or foe) on toisiotutka, jota alettiin ensimmäisenä käyttää sotilaslentokoneissa omien koneiden erottamiseen vieraista, jotta ilmatorjunta ja hävittäjät eivät ampuisi omia koneita. Se koostuu kahdesta pääosasta: interrogaattori (kyselijä) ja transponderi (vastaaja). Aivan aluksi kyselijä oli maa-aseman tai lentokoneen tutka ja kohdelentokoneessa vastaajalaite yksinkertaisesti vastasi samalla taajuudella kuin sitä havainnoinut tutka lisäten vain pulssimuotoisen koodin, jonka takia havainnoinut tutka erotti sen selvästi muista maaleista. Pian se menetelmä osoittautui epäkäytännölliseksi monien tutkajärjestelmien erilaisuuksien vuoksi. Oli myös helppoa tekeytyä vihollisen koneeksi matkimalla vastaussignaalia.
Tutka+tutkavastaaja, "yhden taajuuden" menetelmä, jäi kuitenkin käyttöön rauhanomaisemmissa laitteissa kuten SART-hätäjämajakka meripelastukseen, RACON-tutkamajakka merimerkkeihin sekä aktiivinen tutkaheijastin.
Nykyään IFF on osa lentokoneen elektronisen sodankäynnin laitteistoa. Se on huolellisesti koodattujen salaisten kysymysten ja vastausten vaihtoon perustuva ja muistuttaa tavallista toisiotutkalaitteistoa, jollaisia lentokoneissa on yleisesti siviilikäytössäkin. Myös normaalissa toisiotutkalaitteistossa on sotilaallinen toimintatapa. Normaali toiminta on avointa ja standardisoitua, mutta sotilaallinen toiminta koodeiltaan tarkoin salattua.
Munasammal

| Munasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Elinvoimainen
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Diphysciales
Heimo::  Diphysciaceae
Suku::  Munasammalet Diphyscium
Laji::  foliosum
Kaksiosainen nimi
 Diphyscium foliosum  (Hedw.) D. Mohr 
Katso myös
   Munasammal Wikispeciesissä   Munasammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Munasammal (Diphyscium foliosum) on munasammaliin kuuluva lehtisammallaji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Keski-Amerikassa mereisillä alueilla.
Munasammal muodostaa noin yhden senttimetrin pitkiä tiheitä kasvustoja. Alimmat lehdet ovat kielimäiset ja lyhytkärkiset. Itiöpesäke on suuri ja soikea, kasvaa perättömänä lajin kasvupaikoilla paljaalla maalla.