stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Han Moo Do
Aiheesta muualla > Seuroja

Helsingin Hanmoodo
Jyväskylän Han Moo Do
Kouvolan Han Moo Do (Arkistoitu – Internet Archive)
Lappeenrannan Han Moo Do (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun Han Moo Do
Savonlinnan Han Moo Do (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun Han Moo Do
Seinäjoen Han Moo Do
Alexandre Lopes

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alexandre Paes Lopes
Syntymäaika: 29. lokakuuta 1974 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Rio de Janeiro, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994-1995 1996-1997 1997-1998 1999-2000 2001 2001 2002-2003 2004 2005 2006 | Criciúma Corinthians Paulista Sport Recife Fluminense Goiás Spartak Mosku Tokyo Verdy Internacional Portuguesa Desportos Criciúma |  |
Maajoukkue
| 1995–1996 | Brasilia | 3 (0) |
Alexandre Lopes (s. 29. lokakuuta 1974 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Lopes debytoi Brasilian maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Hanna Suutela

| Hanna Suutela> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29.8.1967 Helsinki
Ammatti:  teatterintutkija, tietokirjailija, käsikirjoittaja, dramaturgi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hanna Maria Suutela (s. 29. elokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen teatterintutkija, tietokirjailija ja käsikirjoittaja. Hän on toiminut vuodesta 2005 teatterin ja draaman tutkimuksen professorina Tampereen yliopistossa. Syyskuusta 2019 hän on toiminut myös dramaturgina Tampereen Työväen Teatterissa. Suutelasta tuli Tampereen Työväen Teatterin väliaikainen taiteellinen johtaja, kun aikaisempi johtaja Otso Kautto teatterin toimitusjohtajan ja taiteellisen johtajan tehtävistä.
Ura

Hanna Suutela kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulusta 1986 ja väitteli 1999 Helsingin yliopistossa teatteritieteen oppiaineessa. Hänen väitöskirjansa otsikko on Millä asialla ollaan? Viimeiset kiusaukset Sakari Puurusen ohjaamana 1975–1984. Tutkijana Suutelaa on kiinnostanut muun muassa naisnäyttelijöiden asema teatterihistoriassa sekä harrastajateatteritoiminta. Vuonna 2019 Suutela toimitti ensimmäisen sairaalaklovnitoimintaa käsittelevän kokoomateoksen Sairaalaklovnit Suomessa.
Suutela on yksi Nahkatakkinen tyttö -nuorisomusikaalin käsikirjoittajista. Musikaalin kantaesitys oli Vaskivuoren lukiossa 2014. Kevääseen 2020 mennessä siitä on tehty kahdeksan tuotantoa, ja se on kerännyt kiittäviä arvioita. Lisäksi Suutela on käsikirjoittanut nuorisomusikaalit Hullu Prinssi, Tunteellinen kone – joka voitti Suomen harrastajateatteriliiton kantaesityspalkinnon 2021 – sekä Lätkä The Musical.
Tunnustuksia

Vuonna 1985 Suutela voitti toisen asteen opiskelijoille suunnatun kirjallisuusesseekilpailun Pikku-Finlandian.
Julkaisuja

Suutela, Hanna (toim.): Sairaalaklovnit Suomessa.  Tampere:  Tutkivan teatterityön keskus, 2019.  ISBN 978-952-03-1189-6.
Suutela, Hanna: Impyet: Näyttelijättäret Suomalaisen Teatterin palveluksessa.  Helsinki:  Like, 2005.  ISBN 952-471-421-3.
Houni, Pia – Paavolainen, Pentti – Reitala, Heta – Suutela, Hanna (toim.): Esitys katsoo meitä.  Helsinki:  Teatterintutkimuksen seura, 2005.  ISBN 952-99580-1-3.
Suutela, Hanna (toim.): Kassandra: Matka yli kulttuurirajojen.  Helsinki:  Helsingin kaupunki, tietokeskus, 2002.  ISBN 951-570-520-7.
Suutela, Hanna – Palander, Misa (toim.): Seiskytluvun teatterin moninaiset äänet.  Helsinki:  Like, 2000.  ISBN 952-471-438-8.
Mustonen, Eeva – Suutela, Hanna (toim.): För en växande publik: Skolteatern/Unga teatern 1960–2000.  Esbo:  Unga Teatern, 2000.  ISBN 978-952-91-1895-3.
Suutela, Hanna: Millä asialla ollaan? Viimeiset kiusaukset Sakari Puurusen ohjaamana 1975–1984.  (Diss)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1999.  ISBN 952-91-0758-7.
Alexander Nikiforow

Alexander Nikiforow.
Alexander Nikiforow (11. syyskuuta 1863 – 31. tammikuuta 1918 Kulosaari) oli venäjänsuomalainen poliisikomisario ja valokuvausharrastaja. Suomen sisällissodan alkuvaihessa punaiset tulivat Nikiforowin kotiin, tekivät kotitarkastuksen ja veivät Nikiforowin ja hänen poikansa jäälle Kulosaaren edustalle ja surmasivat hänet ampumalla. Poika haavoittui mutta toipui.
Nikiforow oli venäläisen poliisin virkamies Helsingissä vuosina 1884–1901 ja 1905–1917. Hän työskenteli elämänsä aikana myös siirtomaatavarakaupan kauppiaana nimellä A. Nikiforow (1901–1905) ja elokuvasensorina. Vuonna 1915, kun tsaari Nikolai II vieraili Helsingissä, Aleksanteri Nikiforow voidaan nähdä kuuluisassa elokuvassa tsaarin saapumisesta.
Nikiforow liittyi poliisivoimiin vuonna 1884. Vuonna 1893 hän sai ylennyksen komisaarioksi.  Vuonna 1901 Nikiforow joutui kuitenkin eroamaan poliisista kenraalikuvernöörin Nikolai Bobrikovin nimittämän Uudenmaan maaherran märäyksellä.  Tällöin hän palasi kauppiaaksi entiseen myymäläänsä Annankadun ja Lönnrotinkaudun kulmassa.
Vuonna 1905 Nikiforow sai takaisin keskuspoliisin komisaarion virkansa, ja samana vuonna hän myi yrityksensä G. Engströmille. Seuraavina vuosina Nikiforow työskenteli oman työnsä ohella elokuvasensorina osoitteessa Aleksanterinkatu 24. Maaliskuussa 1917 Alexander Nikiforow osallistui valtuuskuntaan, joka edusti poliisivoimia uudessa valtakunnanduumassa.  Samana vuonna Nikiforow erosi poliisin tehtävistä.
Yksityiselämä

Nikiforow avioitui Sofia Elisabet Karlssonin kanssa ja osti vuonna 1910 Kulosaaresta tontin, jossa oli kaksi taloa. Heidän lapsiaan olivat Boris, Sonja, Nadeschda, Vera, Ljuba ja Svea Irene Nikiforow. Alexander Nikiforowilla oli useita harrastuksia, erityisesti hän oli aktiivinen valokuvaaja. Osa hänen kuvistaan on kuvattu panoraamakameralla.
Murha

Sisällissodan aikana 31. tammikuuta 1918 punakaartijoukko saapui Nikiforowin asuinalueelle Brändöhön.  He piirittivät Aleksanteri Nikiforowin huvilan ja raahasivat hänet poikansa Boriksen kanssa jäälle Kulosaaren ja Sörnäisten välillä. Siellä yksi miehistä oli antanut ampumiskäskyn, ja päähän tehty laukaus tappoi Nikiforowin välittömästi. Samaan aikaan myös Borista ammuttiin, vaikkakaan ei tappavasti.
Allan Bloom

| Allan Bloom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1930 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 7. lokakuuta 1992 (62 vuotta) Chicago, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Koulukunta:  mannermainen filosofia, platonismi
Opettaja:  Leo Strauss
Allan David Bloom (14. syyskuuta 1930 Indianapolis, Indiana – 7. lokakuuta 1992 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen filosofi. Bloom on parhaiten tunnettu teoksestaan The Closing of the American Mind: How Higher Education Has Failed Democracy and Impoverished the Souls of Today’s Students (1987).
Heikinkuusenlampi

| Heikinkuusenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°25′39″N, 25°34′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Kivelänlampeen 
Järvinumero:  14.229.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,3 m  
Pituus:  120 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,402 km  
Pinta-ala:  1,038 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeikinkuusenlampi 
Heikinkuusenlampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Nikkaroisen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Lintulanjoen valuma-alueeseen (14.229) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,3 metriä mpy.
Albina Ahatova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Albina Ahatova |  Albina Ahatova |  Albina Ahatova |  |
Maa:   Venäjä
Naisten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | viesti |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | viesti |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | viesti |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | normaalimatka |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2000 | viesti |  |
|  Kultaa | Hanti-Mansijsk 2003 | yhteislähtö |  |
|  Kultaa | Hanti-Mansijsk 2003 | viesti |  |
|  Hopeaa | Kontiolahti 1999 | viesti |  |
|  Hopeaa | Oberhof 2004 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Oberhof 2004 | viesti |  |
|  Hopeaa | Östersund 2008 | sprintti |  |
|  Pronssia | Oslo 1999 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Östersund 2008 | takaa-ajo |  |
Albina Hamitovna Ahatova (ven. Альби́на Хами́товна Аха́това , s. 13. marraskuuta 1976 Nikolsk, Vologdan alue) on venäläinen ampumahiihtäjä, joka aloitti uransa vuonna 1993.
Hän voitti viestin olympiakultaa Torinon olympialaisissa ja oli samoissa kisoissa 15 kilometrillä ja takaa-ajossa pronssilla. Viestistä hänellä oli jo olympiahopea Naganosta ja pronssi Salt Lake Citystä.
Ahatovalla on MM-kilpailuista kaksi kultaa viestistä sekä kultamitali yhteislähtökilpailusta vuodelta 2003. Hänellä on lisäksi kaksi hopeamitalia viestistä sekä hopea ja pronssi 15 kilometriltä. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Ahatova sijoittui Saksan Andrea Henkelin jälkeen hopealle sprinttikilpailussa ja pronssille takaa-ajossa.
Maailmancupissa Ahatova on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa, ollut kahdeksan kertaa toinen ja kymmenen kertaa kolmas. Kaudella 2002–2003 hän sijoittui cupin kokonaispisteissä toiseksi.
Albina Ahatova Östersundin MM-kisoissa 2008
Helmikuussa 2009 Kansainvälinen ampumahiihtoliitto IBU kertoi Ahatovan ja kahden muun venäläisen huippuampumahiihtäjän jääneen kiinni dopingista kauden ensimmäisessä maailmancup-kilpailussa Östersundissa. Heidän suorituksensa maailmancup-kaudelta 2008–2009 hylättiin ja he saivat kahden vuoden kilpailukiellon.
Allan Adolf Salo

Allan Adolf Salo (27. marraskuuta 1901 Pori – 23. joulukuuta 1978) oli suomalainen taidemaalari. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1923.
Salo opiskeli kuvataiteita aluksi Tampereen Työväenopiston taidepiirissä ja sen jälkeen vuosina 1922–1926 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustussalissa, opettajanaan muun muassa Eero Järnefelt. Rahoitusta taideopinnoilleen hän hankki työskentelemällä Tampellan konepajalla, samoin kuin toinen tuleva taidemaalari Reino Viirilä. Lisäopintoja Salo harjoittii vuosina 1927–1928 kahdessa Pariisin vapaassa taideakatemiassa, Académie Moderne ja Académie Colarossi -kouluissa. Hänen taiteilijauransa varhaisvaiheisiin kuului myös työskentely Juho Rissasen apulaisena Kansallisteatterin freskojen valmistamisessa. Salon töitä oli esillä Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyissä 1920–luvulta 1950-luvulle.
Salon teokset ovat realistisia ja niissä korostuu viivan ja muodon merkitys. Teokset käsittelevät useimmiten ihmisiä tai maisemia ja usein työläisiaheita, mutta ilman aatteellista julistavuutta. Omasta työläistaustastaan huolimatta Salo suhtautui kohteisiinsa enimmäkseen kuin ulkopuolinen tarkkailija, ja henkilö- ja muotokuvausta on pidetty hänen 
taiteilijalaadulleen erityisen sopivana. Salon tunnetuimpiin töihin kuuluvat myös 1940-luvun Tamperetta realistisesti kuvaavat teokset.
Salon vanhemmat olivat kauppias Hulda ja Aleksi Salo. Salon puoliso oli Alli Salo. Salot asuivat pitkään Pirkkalan Tanilan kylään rakennuttamassaan ateljeetalossa, johon karttui myös heidän huomattava taidekokoelmansa. Vuonna 1981 perustettiin Salon testamenttilahjoituksen pohjalta Tampereen Taiteilijaseurassa Alli ja Allan Salon Erillisrahasto, jonka tarkoituksena on tukea Taiteilijaseuraan kuuluvien, pääasiassa nuorten taiteilijoiden työskentelyä.
Salolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1955.
Halo: Reach

| Halo: Reach |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bungie Studios
Julkaisija:  Microsoft Game Studios
Jakelija:  Xbox Game Studios, Steam ja Microsoft Store
Säveltäjä:  Martin O'Donnell   Michael Salvatori
Pelisarja:  Halo
Julkaistu:   14. syyskuuta 2010  14. syyskuuta 2010  15. syyskuuta 2010 3.12.2019 - uusintajulkaisu Microsoft Windowsille
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli, yhteistyöpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  Xbox 360
Jakelumuoto:  Optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Halo: Reach on  Bungien kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin Xbox 360:lle 14. syyskuuta 2010, ja se sai uusintajulkaisun Xbox One:lle, sekä Microsoft Windowsille 3.joulukuuta.2019. Peli on esiosa Halo: Combat Evolvedille, ja sen tarina sijoittuu Reachin taisteluun vuonna 2552. Halo: The Fall of Reach -kirja sijoittuu samaan aikaan kuin Halo: Reach, ja kummankin teoksen tapahtumat sivuavat toisiaan.
Pelaaminen > Moninpeli

Reachin moninpeliin on edeltäjiinsä verrattuna tehty muutamia muutoksia. Halo 3:ssa käyttöön tulleet apuvälineet, kuten väliaikaisen suojan pelaajan ympärile luova "Bubble shield", on korvattu niin sanotuilla haarniskaominaisuuksilla. Esimerkiksi "Armor lock" luo pelaajan haarniskan ympärille väliaikaisen ja läpäisemättömän suojan, joka purkautuessaan vahingoittaa ympärillä olevien pelaajien suojia ja saattaa johtaa kuolemaan.
Reachissa on myös useita uusia moninpelimuotoja. Yksi näistä on "Headhunter", jossa pelaajan kuuluu ottaa tappamiltaan vastustajilta pääkalloja, ja viedä ne merkatuille alueille, joiden paikat vaihtelevat parinkymmenen sekunnin välein. Toinen on "Stockpile", joka muistuttaa aikaisemmista Halo-peleistä tuttua lipunryöstöä. Tällä kertaa lippuja on useita, ja ne pitää viedä oman tiimin stockpileksi kutsutulle alueelle. Vihollinen voi siirtää lippuja pois stockpilestä. "Invasion"-pelimuodossa Elitet ja Spartanit ovat vastakkain, ja hyökkäävät vuorotellen toistensa tukikohtaan.
Peliä varten joitakin vanhoja aseita muokattiin ja muutama jätettiin pois. Esimerkiksi Halo 3:n ase Battle Rifle muokattiin M392 Designated Marksman Rifleksi. BR:lla ammutaan pursketulella kolme ammusta kerrallaan, kun taas DMR:llä voi ampua vain yhden ammuksen. Eräs uusi ase on Covenantin Concussion Rifle, joka ampuu punaisia, kohteessa räjähtäviä ammuksia.
Juoni

Halo: Reachin tarinassa seurataan Noble-ryhmää, jonka kaikki jäsenet ovat geenimuunneltuja Spartan III -supersotilaita, paitsi Jorge, joka on Spartan II. Noble 6 on ryhmän uusi tulokas, joka heti ryhmään tutustumisen jälkeen pannaan muiden kanssa tutkimaan tutkimussatelliitin mystistä sammumista. Syyllisiksi epäillään ihmiskapinallisia, mutta käykin ilmi että Muukalaisliittouma Covenant on löytänyt tiensä planeetta Reachille. Reach on ihmiskunnan tärkeä sotatukikohta ja -alustelakka.
Noble-tiimi sammuttaa Covenatin laskeutumisalueen ympärille asettaman suojakentän, minkä jälkeen ihmisten fregatti tuhoaa suojakenttägeneraattorin. Silloin Covenantin supercarrier ilmestyy ja tuhoaa fregatin. Tuhotakseen supercarrierin Noble-tiimin teknikko KAT panee toimeen uskaliaan suunnitelman. Noble 6 ja Noble 5, Jorge, lähtevät salaisella sotilashävittäjä Sabrella saattamaan "hyperajopommin" pieneen Covenant-alukseen, joka pannaan suorittamaan tankkausmanööveri Supercarrierin kanssa. Pommia puolustaessa sen ajastin vaurioituu, mikä tarkoittaa että pommi pitää virittää manuaalisesti. Jorge heittää Noble 6:n alas aluksesta, ja räjäyttää sekä Covenant-alukset että itsensä. Noble 6:n pudotessa maata kohti koko Covenant-laivasto saapuu Reachille.
Noble 6:n haarniska lukittuu, mikä pelastaa hänet pudotukselta. Hän saapuu New Alexandria -nimiseen kaupunkiin, jossa hän tuhoaa Covenant-joukkoja, pelastaa siviilejä ja sammuttaa kolme Covenantin kommunikaatiohäiritsijää. Covenant-laivasto aloittaa New Alexandrian ja koko Reachin kiertoratapommituksen aluksista ammuttavilla tuhosäteillä. Tiimin paetessa KAT saa surmansa yli lentävästä Covenant-joukkojenkuljetusaluksesta ammutusta laukauksesta.
Noble-tiimi määrätään palaamaan pelin alussa vierailtuun Sword-tukikohtaan. Raunioituneen tukikohdan alta he löytävät tohtori Catharine Halseyn, Spartan-ohjelman äidin, ja laboratorion, jossa hän tutkii muinaisen lajin, Edelläkävijöiden, (engl. Forerunner) artefaktia. Tohtori antaa Noble-tiimille tekoälykumppaninsa, joka tietää kaiken artefaktista. Kun kaikki ovat paenneet maan alta, Halseyn asentamat räjähteet hautaavat artefaktin. Noble-tiimin pitää kuljettaa tekoäly Pillar Of Autumn -alukselle, joka tekee lähtöä Reachilta. Kaikki Noble-tiimin jäsenet, paitsi noble 3 ja 6 saavat surmansa. Noble 6 antaa tekoälyn aluksen kapteeni Jacob Keysille. Hän itse jää seuraamaan aluksen lähtöä, ja puolustaa Autumnia hyökkäävältä Covenant-risteilijältä. Noble 3:n kuoltua. Autumnin jätettyä Reachin Noble 6 puolustautuu kuolemaan asti Covenant-joukoilta. Covenant-joukot valtaavat ja kiertoratapommittavat Reachin. Lopputekstien aikana nähdään Halo: Combat Evolvedin ensimmäinen kohtauksen alku, jossa Pillar Of Autumn saapuu Forerunnereiden rakentaman Halo-kehän läheisyyteen
Kehitys

Halo: Reachin kehitys aloitettiin kun Halo 3 saatiin valmiiksi, ja sitä kehitettiin yhtä aikaa Halo 3: ODST:n kanssa. Pelin kehittäminen pidettiin salassa, ja siitä ilmoitettiin julkisesti vasta 1. kesäkuuta 2009. Reachissa on kokonaan uusi pelimoottori, joka mahdollistaa yksityiskohtaisemmat ympäristöt ja graafiset efektit, kuten sateen, sumun ja kipinät. Kasvojen ja muun liikkeen animaatiot ovat kehittyneempiä, ja pelimoottori voi käsitellä useampia vihollisia kerrallaan kuin Halo 3:ssa.
Reachin moninpelin beetatestaus käynnistyi 3. toukokuuta ja päättyi 20. toukokuuta 2010. Beetaa pääsi pelaamaan Halo 3: ODST:n päävalikon kautta tai erityisillä Xbox Live -koodeilla, joita muun muassa Microsoft lahjoitti joillekin pelaajille. Noin kaksi viikkoa kestäneen beetatestauksen aikana Reachin beetaa pelasi yhteensä yli 2,7 miljoonaa pelaajaa, mikä Microsoftin mukaan tekee siitä historian suurimman konsolipelien beetatestauksen.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 91.79%
Metacritic: 91/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
1UP.com: A+
Computer and Video Games: 9.2/10
Edge: 9/10
Eurogamer: 9/10
Famitsu: 34/40
Game Informer: 9.5/10
GamePro: 
GameSpot: 9.5/10
GamesRadar: 8/10
GameTrailers: 9.3/10
IGN: 9.5/10 (US) 10.0/10 (UK)
Official Xbox Magazine: 9.5/10
X-Play: 5/5
The Guardian: 5/5
The Daily Telegraph: 10/10
Halo: Reach sai hyvän vastaaoton. Se sai 91.79% ja 91/100 pisteet GameRankings and Metacritic -sivustoilta.
Useat kriitikot mielisivät Reachin parhaaksi Halo-peliksi kautta aikojen. Monet kriitikot kertoivat että Reach otti parhaat elementit edellisitä peleistä ja yhdisti ne mestariteokseksi. IGN kehui pelin soundtrackia ja äänimaailmaa. Myös uudet aseet saivat kiitosta. Gamespot kritisoi pelin tekoälyä ja GamesRadar kehui pelin kampanjaa paremmaksi kuin pelin edeltäjän Halo 3: ODSTin. Virallinen Xbox lehti kritisoi pelin grafiikoita, mutta kehui hienoja maisemia. Guardian-lehti arvosteli pelin yksinpelin niin hyväksi, että edellisten pelien tarina tuntui suorastaan amatöörimäiseltä. Daily Mirror kehui pelin uusia vempaimia, kuten esimerkiksi jetpackiä, mutta kuitenkin siten että ne eivät rikkoneet pelin tasapainoa tai vaikeusastetta.
Vastaanotto > Palkinnot

| Palkinnon nimi | Gaala | Palkinnon antaja | Päivämäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| Paras ääni | GG Awards 2010 | Good Game | 6. joulukuuta 2010 |
| Vuoden "shooter" peli | Game of the Year 2010 | GameSpy | 22. joulukuuta 2010 |
| Vuoden peli | Drunk Tank Awards 2010 | Drunk Tank Podcast | 5. tammikuuta 2011 |
| Paras moninpeli | Spike Video Game Awards | Spike TV | 11. joulukuuta 2011 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Halo: Reach Wikimedia Commonsissa
Bungie.net (englanniksi)
Halopedia (englanniksi)
Alexandru Ioan Cuza

Alexandru Ioan Cuza
Alexandru Ioan Cuza (20. maaliskuuta 1820 – 15. toukokuuta 1873) oli ensimmäinen uuden ajan romanialainen hallitsija, joka tammikuussa 1859 onnistui valituttamaan itsensä samanaikaisesti sekä Valakian että Moldavian ruhtinaaksi. Tämä Valakian ja Moldovan personaaliunioni oli merkittävä askel Romanian kansallisvaltion muodostumisprosessissa. Vuonna 1861 Cuza onnistui toteuttamaan myös ruhtinaskuntien reaaliunionin yhdistämällä niiden parlamentit ja hallitukset.
Kasvava tyytymättömyys Cuzan kykenemättömyyteen viedä tarvittavia uudistuksia eteenpäin johti kuitenkin lopulta hänen erottamiseensa ja saksalaisen Kaarle I:n kutsumiseen Romanian ruhtinaaksi 1866.
Akropolis-ralli 1978

|  Akropolis-ralli 1978 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 1978. 
Ajankohta:  29. toukokuuta–2. kesäkuuta 1978
Pituus:  54 erikoiskoetta, 734,10 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Walter Röhrl    Christian Geistdörfer
Toinen:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki
Kolmas:   Shekhar Mehta    Yvonne Mehta
Akropolis-ralli 1978 (viralliselta nimeltään 25. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 29. toukokuuta–2. kesäkuuta 1978 Ateenassa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 734,1 kilometriä (suunniteltu pituus oli 772,1 kilometriä).
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Walter Röhrl |  Christian Geistdörfer | Fiat 131 Abarth | 10:00.50 | 0.0 |  |
| 2. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Fiat 131 Abarth | 10:10.54 | +10.04 |  |
| 3. |  Shekhar Mehta |  Yvonne Mehta | Datsun 160J | 10:23.36 | +22.46 |  |
| 4. |  Harry Källström |  Claes Billstam | Datsun 160J | 10:24.01 | +23.11 |  |
| 5. |  Achim Warmbold |  Hans Sylvan | Opel Kadett GT/E | 10:54.19 | +53.29 |  |
| 6. |  Tasos Livieratos |  Manólis Makrinos | Lancia Stratos HF | 11:04.17 | +1:03.27 |  |
| 7. |  Billy Coleman |  Jim Porter | Ford Escort RS1800 | 11:13.49 | +1:12.59 |  |
| 8. |  Evangelos Gallo |  Andreas Arkentis | Toyota Celica | 11:36.32 | +1:35.42 |  |
| 9. |  Miloslav Zapadlo |  Jiří Motal | Škoda 130RS | 11:41.23 | +1:40.33 |  |
| 10. |  Stasys Brundza |  Arvydas Girdauskas | Lada 1600 | 11:44.49 | +1:43.59 |  |
Lähde:
AlbaNova

AlbaNovan päärakennus.
AlbaNova on yliopistokeskittymä ja rakennuskompleksi Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Norra Djurgårdenin kaupunginosassa. Tanskalaisen arkkitehdin Henning Larsenin suunnittelema kompleksin päärakennus rakennettiin 1999–2001. Muut AlbaNovan osat on sijoitettu rakennuksiin, jotka aiemmin kuuluivat Roslagstullin epidemiasairaalalle. AlbaNovassa sijaitsee muun muassa Nordita.
Nimi Albanova on väännös läheisen Albanon teollisuusalueen nimestä.
Akropolis-ralli 1980

|  Akropolis-ralli 1980 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1980. 
Ajankohta:  26. – 29. toukokuuta 1980
Pituus:  56 erikoiskoetta, 946,96 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Ari Vatanen    David Richards
Toinen:   Timo Salonen    Seppo Harjanne
Kolmas:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki
Jean-Claude Lefèbvre Akropolis-rallissa 1980.
Akropolis-ralli 1980 (viralliselta nimeltään 27. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1980. Kilpailu järjestettiin 26. – 29. toukokuuta 1980 Ateenassa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 946,96 kilometriä (suunniteltu pituus oli 956,16 kilometriä). Kilpailun voitti Ari Vatanen, jolle voitto oli ensimmäinen MM-sarjassa.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ari Vatanen |  David Richards | Ford Escort RS1800 | 12:55.44 | 0.0 |  |
| 2. |  Timo Salonen |  Seppo Harjanne | Datsun 160J | 12:58.26 | +2.42 |  |
| 3. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Fiat 131 Abarth | 13:02.48 | +7.04 |  |
| 4. |  Anders Kulläng |  Bruno Berglund | Opel Ascona 400 | 13:06.47 | +11.03 |  |
| 5. |  Walter Röhrl |  Christian Geistdörfer | Fiat 131 Abarth | 13:18.54 | +23.10 |  |
| 6. |  Ove Andersson |  Henry Liddon | Toyota Celica 2000 GT | 13:18.54 | +23.10 |  |
| 7. |  Harry Källström |  Bo Thorszelius | Datsun 160J | 13:18.56 | +23.12 |  |
| 8. |  Attilio Bettega |  Arnaldo Bernacchini | Fiat 131 Abarth | 13:20.37 | +24.53 |  |
| 9. |  Tassos Livieratos |  Manólis Makrinos | Lancia Stratos HF | 13:37.07 | +41.23 |  |
| 10. |  Timo Mäkinen |  Jean Todt | Peugeot 504 V6 Coupé | 13:39.49 | +44.05 |  |
Lähde: