stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Learn to Fly
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Billboard Hot 100 (US): 13.
Official UK Singles Chart: 21.
Modern Rock Tracks (US): 1.
Mainstream Rock Tracks (US): 2.
Adult Top 40 (US): 15.
Top 40 Mainstream (US): 22.
Top 40 Tracks (US): 22.
Official New Zealand Singles Chart: 23.
Official Australian Singles Chart: 35.
Official Sweden Singles Chart: 52.
Official Euro Hot 100 Singles Chart: 65.
Official Holland Singles Chart: 72.
Leathermouth

Leathermouth oli newjerseyläinen hardcore-yhtye. Sitä johti Frank Iero, joka on toiminut mm. My Chemical Romance:n taustalaulajana ja rytmikitaristina.
Historia

Muutama My Chemical Romance:n rytmikitaristi Frank Ieron ystävistä kokosivat Leathermouthin vuonna 2007. Iero kuuli muutaman demoraidan bändiltä ja halusi solmia levytyssopimuksen omaan levy-yhtiöönsä, Skeleton Crew:iin. Vasta kun bändin silloinen päävokalisti ei onnistunut kappaleiden sanoittamisessa, Ierosta tuli jäsen. Yhtye on hänen tapansa kanavoida turhautuneisuuttaan; hän on virallisesti kertonut bändin olevan hänen tapansa tulla toimeen levottomuuden ja masennuksen kanssa, jota hän on tuntenut elämänsä aikana, ja osa sanoituksista onkin kirjoitettu ennen bändin muodostumista. Leathermouth oli ensimmäinen projekti, jossa Iero toimi sanoittajana tai päävokalistina sitten Pencey Prepin (joka hajosi ennen My Chemical Romancen perustamista). Leathermouth soitti ensimmäiset keikkansa kesällä 2008.
Jäsenet

Viimeisin kokoonpano
Frank Iero - päävokalisti (2007-2010, 2013)
Rob Hughes - soolokitara, taustalaulu (2007-2010, 2013)
Ed Auletta - rytmikitara (2008-2010, 2013)
John McGuire - basso, taustalaulu (2008-2010, 2013)
James Dewees - rummut (2008-2010, 2013)
Entiset jäsenet
Andrew Escobar - basso, taustalaulu (2007)
Vincent Averelli - rytmikitara (2007)
Steve Oyola - rummut (2007)
Kurt Georg Kiesinger

| Kurt Georg Kiesinger |
| --- | --- |

Saksan liittokansleri
 1. joulukuuta 1966 – 21. lokakuuta 1969  
Presidentti:  Heinrich Lübke Gustav Heinemann
Varakansleri:  Willy Brandt
Edeltäjä:  Ludwig Erhard
Seuraaja:  Willy Brandt
Baden-Württembergin pääministeri
 17. joulukuuta 1958 – 1. joulukuuta 1966  
Edeltäjä:  Gebhard Müller
Seuraaja:  Hans Filbinger
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1904 Ebingen
Kuollut: 9. maaliskuuta 1988 (83 vuotta) Tübingen
Ammatti:  lakimies
Puoliso:  Marie-Luise Kiesinger
Tiedot
Puolue:  NSDAP (1933–1945) CDU
Uskonto:  katolilainen
 Nimikirjoitus
Kiesinger vuonna 1969.
Kurt Georg Kiesinger (6. huhtikuuta 1904 Ebingen – 9. maaliskuuta 1988 Tübingen) oli saksalainen konservatiivipoliitikko ja Saksan liittokansleri vuosina 1966–1969.
Varhaisemmat vaiheet

Kiesinger opiskeli lakimieheksi Berliinissä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) sen tultua valtaan vuonna 1933 ja työskenteli Saksan ulkoministeriön radioprogandaosastolla sekä propagandaministeriössä. Toisen maailmansodan jälkeen Kiesinger oli muutamia kuukausia internoituna Ludwigsburgin leirillä kunnes hänet vapautettiin.
Poliittinen toiminta > Kristillisdemokraatiksi

Kiesinger liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDU), oli ehdokkaana ensimmäisissä sodan jälkeisissä vaaleissa ja tuli valituksi parlamenttiin. Hänet valittiin Baden-Württembergin pääministeriksi vuosiksi 1958–1966. Kiesinger toimi liittopäivien puhemiehenä vuosina 1962–1963.
Poliittinen toiminta > SPD:n ja CDU/CSU:n kokoomushallitus

Suuren kokoomushallituksen kansleriksi Kiesinger valittiin Ludwig Erhardin tilalle joulukuussa 1966. Hallituksessa hän tuli tunnetuksi yhteistyöstä sosiaalidemokraattien (SPD) johtajan Willy Brandtin kanssa. Enemmistöparlamentarismissa harvinainen päävastustajien CDU:n ja SPD:n yhteishallitus muodostettiin talousongelmien ratkaisemiseksi. Seuraavan kerran samaa kokeiltiin Angela Merkelin hallitusta muodostettaessa vuonna 2005.
Poliittinen toiminta > SPD:n ja CDU/CSU:n kokoomushallitus > Diplomatiaa Itä-Euroopan kanssa

Kiesingerin hallitus solmi diplomaattiset suhteet Tšekkoslovakian, Romanian ja Jugoslavian kanssa. Kiesingeriä arvosteltiin natsimenneisyytensä vuoksi vuonna 1968, kun Beate Klarsfeld löi häntä julkisesti kasvoille nimittäen häntä natsiksi.
Poliittinen toiminta > Kanslerikauden jälkeen

Vuoden 1969 liittopäivävaaleissa SPD muodosti vasemmistokoalition liberaalien vapaiden demokraattien (FDP) kanssa, lopettaen keskeyttämättömän kristillisdemokraattisten kanslerien sarjan sodan jälkeisessä Saksassa. Kiesingerin seuraajaksi kansleriksi valittiin Willy Brandt.
Kiesinger kuoli Tübingenissä, Saksan liittotasavallan silloisessa länsiosassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurt Georg Kiesinger Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ludwig Erhard | Saksan liittotasavallan kristillisdemokraattisen puolueen puheenjohtaja 1967–1971 | Seuraaja: Rainer Barzel |
Antonio Silio

| Antonio Silio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Antonio Fabián Silio Alaguire
Syntynyt: 9. toukokuuta 1966 (ikä 58) Nogoyá, Entre Ríos, Argentiina
Kansalaisuus:   Argentiina
Uran tiedot
Laji:  kestävyysjuoksu
Saavutukset
Ennätykset:  7.50,15 (3 000 m), 13.19,64 (5 000 m), 27.38,72 (10 000 m), 1.00.45 (puolimaraton), 2.09.57 (maraton)
 Tietolaatikko päivitetty 15.2.2019 
Antonio Silio (s. 9. toukokuuta 1966) on uransa päättänyt argentiinalainen kestävyysjuoksija. Silio juoksi maansa ennätyksiä käytännössä kaikilla kestävyysmatkoilla 5 000 metriltä maratoniin sekä radalla että maantiellä. Vielä joulukuussa 2021 hänen hallussaan oli Argentiinan ennätys 5 000 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla, 10 000 metrillä ja useilla tiejuoksumatkoilla (10 km, 15 km, 20 km, puolimaraton, 25 km ja 30 km). Maratonennätyksen hän menetti joulukuussa 2021 kun Joaquín Arbe alitti Silion vuonna 1995 juokseman ajan.
Silio osallistui urallaan kolmasti yleisurheilun maailmanmestaruuskisoihin 10 000 metrin juoksussa. 1991 hän voitti pronssia 5 000 metriltä Havannassa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa. 1995 hän voitti Hampurin maratonin ennätysajallaan 2.09.57. Silio on voittanut myös kolme mitalia Etelä-Amerikan maastojuoksun mestaruuskilpailuissa. Kultaa 1988, hopeaa 1987 ja pronssia 1989.
Henkilökohtaiset ennätykset

| laji | tulos | paikka | ajankohta |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m | 7.50,15 | Jerez, Espanja | 3.9.1990 |
| 5 000 m | 13.19,64 | Rooma, Italia | 17.7.1991 |
| 10 000 m | 27.38,72 | Bryssel, Belgia | 3.9.1993 |
| 10 km juoksu | 27.51 | Kööpenhamina, Tanska | 19.8.1990 |
| 15 km juoksu | 48.48 | Buenos Aires, Argentiina | 12.8.2007 |
| puolimaraton | 1.00.45 | Zürich, Sveitsi | 27.9.1998 |
| 25 km juoksu | 1.16.13 | Ōtsu, Japani | 3.3.1996 |
| 30 km juoksu | 1.31.30 | Ōtsu, Japani | 3.3.1996 |
| Maraton | 2.09.57 | Hampuri, Saksa | 30.4.1995 |
Arcadi Gaydamak

Arcadi Gaydamak
Arcadi Gaydamak (hepr. ‏ארקדי אלכסנדרוביץ' גאידמק‎, ven. Аркадий Александрович Гайдамак, Arkadi Aleksandrovitš Gaidamak; s. 1952, Moskova) on venäjänjuutalainen israelilainen miljonääriliikemies ja poliitikko. Gaydamakilla on lisäksi Ranskan, Kanadan ja Angolan passit.
Gaydamak syntyi Moskovassa, mutta emigroitui juutalaisena kahdenkymmenen vuoden iässä Israeliin. Hän asui kibbutzilla ja työskenteli myöhemmin laivausyhtiö ZIM:issä ja jäi 1973 Ranskaan. Ranskassa Gaydamak työskenteli aluksi puutarhurina, mutta perusti 1976 yhtiön tarjoamaan käännöspalveluja ja kehittämään Ranskan ja Neuvostoliiton kauppasuhteita. Menestyksen myötä yhtiö laajeni 1980-luvulla Kanadaan. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Gaydamak rakensi suhteita Venäjälle ja Kazakstaniin.
Ranskan hallitus palkitsi hänet Kunnialegioonan jäsenyydellä hänen pelastettuaan kaksi ranskalaista lentäjää Bosnian sodan aikana Bosnian serbihallituksen joukoilta.
Gaydamak palveli myös Angolan hallitusta ja häntä syytetään 570 miljoonan euron asekaupoista sisällissotaa käyvään maahan ja veronkierrosta.
Vastineeksi hän sai oikeuden kaivaa timantteja Angolasta.
Gaydamak siirtyi vuoden 2000 tienoilla Israeliin, josta Ranska on yrittänyt saada häntä luovutettua.
Lokakuussa 2009 hänet tuomittiin Ranskassa kuuden vuoden vankeuteen.
Israelista käsin Gaydamak on siirtynyt urheilun pariin ja media-alalle. Vuonna 2005 hän ryhtyi Hapoel Jerusalem B.C. -koripallojoukkueen sponsoriksi ja lahjoitti 400 000 dollaria Bnei Sakhnin F.C. -jalkapallojoukkueella. Hän hankki omistukseensa Beitar Jerusalem F.C. -joukkueen. Hänen poikansa Alexandre Gaydamak omistaa valioliigan jalkapallojoukkueen Portsmouth FC:n
Gaydamak on myös ostanut taantuvan France Soir -lehden, joka muuttui oston jälkeen populistiseksi tabloidiksi. Aiemmin hän oli ostanut venäläisen Moskovskije Novosti -lehden.
Gaydamak on vaikuttanut Venäjän Juutalaisten uskonnollisten yhteisöjen kongressissa (KEROOR) sekä lahjoittanut israelilaisille uskonnollisille sekä avustusjärjestöille, kuten Magen David Adom ja  Hatzalah.
Helmikuussa 2007 hän perusti Tzedek Hevrati (sosiaalinen oikeudenmukaisuus) -järjestön, joka muutettiin pian puolueeksi. Gaydamak ei ole itse ilmoittanut pyrkivänsä knessetiin, vaan Jerusalemin pormestariksi lokakuun 2008 vaaleissa.
Antonio Siddi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Antonio Siddi. |  Antonio Siddi. |  Antonio Siddi. |  |
Maa:   Italia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 4×100 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | 4×400 m |  |
Antonio Siddi (16. kesäkuuta 1923 Sassari – 21. tammikuuta 1983 Sassari) oli italialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Siddi voitti olympiapronssia 4×100 metrin viestissä Lontoossa 1948 ja EM-hopeaa 4×400 metrin viestissä Brysselissä 1950. Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Välimeren kisoissa Siddi voitti vuonna 1951 200 metrillä ja pikaviestissä kultaa sekä 400 metrillä hopeaa. Hän kilpaili myös muissa yleisurheilun lajeissa. Italian mestaruuksia Siddi voitti 100 metrillä vuonna 1950, 200 metrillä vuonna 1948 ja 400 metrillä vuosina 1947, 1949, 1951 ja 1953. Pikaviestissä hän voitti neljä ja pitkässä viestissä viisi Italian mestaruutta.
Siddin ennätykset olivat 100 metrillä 10,5 (1949), 200 metrillä 21,4 ja 400 metrillä 47,2 sekuntia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonio Siddi Wikimedia Commonsissa
Antonio Siddi Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Miesten 200 metrin juoksun Välimeren kilpailujen voittajat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1951:  Antonio Siddi    1955:  Luigi Gnocchi    1959:  Paul Genevay    1963:  Livio Berruti  |  1967:  Ippolito Giani    1971:  Pietro Mennea    1975:  Pietro Mennea    1979:  Luciano Caravani  |  1983:  Pietro Mennea    1987:  Stefano Tilli    1991:  Stefano Tilli    1993:  Daniel Sangouma  |  1997:  Giovanni Puggioni     2001:  Anninos Marcoullides    2005:  Matic Osovnikar    2009:  Amr Ibrahim Seoud  |  2013:  Likoúrgos-Stéfanos Tsákonas  |
Arcana

Arcana voi viitata seuraaviin asioihin:
Arcana, vuonna 1992 ilmestynyt videopeli
Arcana, A.W. Yrjänän runokokoelma
Arcana, ruotsalainen vuonna 1994 perustettu yhtye
Arcana, kaupunki Yhdysvalloissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arcana”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Arcadia

Arcadia voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Arkadia (lat. Arcadia), antiikin Kreikan maakunta
Arcadia, brittiläinen 1980-luvun popyhtye
Arcadia, paikkakunta Floridassa, Yhdysvalloissa
Arcadia, paikkakunta Indianassa, Yhdysvalloissa
Arcadia, paikkakunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Arcadia, paikkakunta Louisianassa, Yhdysvalloissa
Arcadia, paikkakunta Wisconsinissa, Yhdysvalloissa
Arcadia, kuvitteellinen kaupunki, johon televisiosarjan Joanin salaisuus tapahtumat sijoittuvat
Lasse Orimus

Lasse Antero Orimus (s. 2. tammikuuta 1950 Kokkola) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan vuoteen 1972 asti Kokkolan Veikkoja, vuoteen 1986 Gamlakarleby Idrottsföreningiä ja vuodesta 1987 lähtien Tampereen Urheilijat -38:aa.
Orimus edusti Suomea Montrealin olympialaisissa 1976 5 000 metrin juoksussa. Hän ei selviytynyt loppukilpailuun ajallaan 13.23,43.
Orimus sijoittuu 5 000 metrin ennätyksellään 13.18,19 Suomen kaikkien aikojen tilaston toiselle sijalle Lasse Virénin (13.16,4h) jälkeen. 10 000 metrillä hän on puolestaan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein.
Orimus piti vuosina 1990–2018 Tampereella erotiikkaliikettä.
Aikuisten SM-mitalit

Kalevan kisat: Hopeaa 1976 (5 000 m 13.25,52) ja 1978 (5 000 m 13.45,22 ja 10 000 m 28.39,0h)
SM-hallit: Hopeaa 1976 (5 000 m 14.04,8h), pronssia 1977 (5 000 m 14.03,4h)
SM-viestit: Pronssia 1975 (4×800 m 7.39,0h)
Henkilökohtaiset ennätykset

800 m 1.54,3h (Kokkola 31.7.1971)
1 500 m 3.49,5h (Kouvola 6.9.1977)
Maili 4.08,8h (Oulu 2.9.1975)
3 000 m 7.52,8h (Saarijärvi 26.6.1976)
5 000 m 13.18,19 (Tukholma, Ruotsi 5.7.1976)
10 000 m 28.05,72 (Helsinki 30.6.1977)
Leatherman (henkilö)

Leatherman kuvattuna 9. kesäkuuta 1885.
Leatherman (n. 1839–1889, suomeksi Nahkamies) oli kulkuri, joka pukeutui nahkavaatteisiin ja vaelsi vuosikausia Connecticut- ja Hudsonjokien välisellä alueella. Leathermanin taustasta ei tiedetä juuri mitään, mutta hän oli ehkä alun perin kanadanranskalainen tai ranskalainen, koska hän osasi puhua ranskaa.
Leatherman kulki lähes 600 kilometrin pituista reittiä Uuden-Englannin Connecticutissa ja osan matkaa New Yorkin osavaltion puolella. Yhteen lenkkiin kului 34–36 päivää, jonka jälkeen hän aloitti saman alusta. Hän asui reittinsä varrella luolissa ja kivenkoloissa, joita kutsutaan nykyään nimellä leatherman caves. Ihmiset suhtautuivat häneen yleensä ystävällisesti ja antoivat hänelle ruokaa. Muutamat kaupungit tekivät irtolaislakiin poikkeuksen Leathermania varten, jotta hän sai kulkea vapaana.
Keväällä 1888 Uutta-Englantia koetteli yksi Yhdysvaltojen historian pahimmista lumimyrskyistä. Leatherman selvisi siitä luultavasti pitämällä tulta luolassaan, mutta hän kuoli seuraavana vuonna. Kuolinsyyksi todettiin suusyöpä.
Nykyään suurimmat kaupungit, joiden läpi Leatherman kulki toistuvasti, ovat Bridgeport, New Haven ja Stamford.
Nahkamies populaarikulttuurissa

Yhdysvaltalainen grunge-yhtye Pearl Jam levytti kappaleen nimeltä ”Leatherman” vuonna 1998.
”Uuden-Englannin nahkamies” mainitaan J. Karjalaisen kappaleessa ”Mennyt mies” albumilta Et ole yksin (2013).
Aiheesta muualla

Dokumentti Leathermanista Youtube.
Lemmenjuoma

Lemmenjuoma (ital. L’elisir d’amore) on koominen kaksinäytöksinen ooppera, jonka on säveltänyt Gaetano Donizetti. Felice Romanin italiankielinen libretto perustuu Eugène Scriben teokseen Le Philtre. Kantaesitys oli Teatro della Canobbianassa Milanossa vuonna 1832.
Lemmenjuoma kuuluu oopperoiden vakio-ohjelmistoihin. Oopperaa esitetään paljon, ja siitä on olemassa lukuisia äänitteitä.
Hahmot

Adina – sopraano
Nemorino – tenori
Belcore – baritoni
tohtori Dulcamara – basso
Giannetta – sopraano
kylän asukkaita, sotilaita – kuoro
Tunnettuja aarioita

”Una furtiva lagrima” (Nemorino)
”Come paride” (Belcore)
”Quanto è bella” (Nemorino)
”Udite, udite o rustici” (Dulcamara)
”Prendi, per me sei libero” (Adina)
Nemorinon rooli kuuluu bel canto -tenorien kuuluisimpiin. Menestyksekkäitä Nemorinoja ovat olleet muun muassa Beniamino Gigli, Ferruccio Tagliavini, Luciano Pavarotti ja Juan Diego Flórez. Adinan roolin kuuluisia esittäjiä ovat olleet muun muassa Joan Sutherland, Kathleen Battle, Ruth Ann Swenson ja Anna Netrebko.
Juoni > I näytös

Ujo talonpoika Nemorino on rakastunut Adinaan, joka kuitenkin rakastaa Belcorea. Puoskari Dulcamara taivuttelee Nemorinon ostamaan pullon taikajuomaa ongelman ratkaisemiseksi, mutta pullo sisältää vain viiniä. Viinillä on suorastaan päinvastainen vaikutus, sillä humalapäissään Nemorino kohteleekin Adinaa nyt kuin ilmaa. Tästä närkästyneenä Adina lupaa kätensä Belcorelle ärsyttääkseen Nemorinoa.
Juoni > II näytös

Musiikkinäytteet
Enrico Caruso, 1911
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Adinan ja Belcoren kihlajaisjuhlan aikana Nemorino hakeutuu jälleen tohtori Dulcamaran puheille. Tämä kuitenkin vaatii toisesta lemmenjuoma-annoksestaan käteistä, jota Nemorinolla ei ole. Hän liittyy pikaisesti Belcoren armeijaan tienatakseen rahaa voidakseen ostaa lisää lemmenjuomaa. Nemorino ei tiedä perineensä suuren summan rahaa, mutta kyläläiset tietävät. Kylän tytöt parveilevat Nemorinon ympärillä, mikä saa hänen vakuuttuneeksi lemmenjuoman tehosta. Kun Adina näkee tämän, hän päättää silkasta kateudesta ostaa Nemorinon vapaaksi armeijasta ja ottaa varmuuden vuoksi myös siemauksen ”lemmenjuomaa”. Nuori pari saa lopulta onnen. Tohtori Dulcamara poistuu kylästä myytyään vielä muutaman pullon taikajuomaa, joka selvästikin tuottaa paitsi rakkautta myös vaurautta.
Muunnelmia

Tampere-talossa vuonna 2006 esitetty Tuomas Parkkisen ohjaama versio oli sijoitettu Kuubaan. Uudisversiossa oli myös runsaasti viitteitä amerikkalaiseen kulttuuriin, viini oli esimerkiksi korvattu Coca-Colalla.
Levytyksiä

1969 – Sutherland, Pavarotti, Cossa, Malas; Ambrosian Opera Chorus; English Chamber Orchestra; Bonynge. (Decca 414 461-2)
1984 – Ricciarelli, Carreras, Nucci, Trimarchi; Torinon RAI-kuoro ja orkesteri; Scimone. (Philips 412 714-2)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Libretto
Arcadius

Arcadius
Flavius Arcadius (377/378 – 1. toukokuuta 408) oli Itä-Rooman keisari vuodesta 395 kuolemaansa asti. Hänen vanhempansa olivat Theodosius I ja Aelia Flaccilla. Hänen isänsä teki hänestä augustuksen tammikuussa 383. Vuonna 393 hänen nuoremmasta veljestään Honoriuksesta tuli myös augustus. Arcadius oli kiinnostuneempi näyttämään, että oli hurskas kristitty kuin hallitsemaan.
Keisarina ollessaan Arcadius oli pretoriaaniprefekti Rufinuksen vallan alla. Samalla tavalla Länsi-Roomassa hallitsi todellisuudessa magister militum Stilicho. Eräiden lähteiden mukaan Stilicholla oli kumpikin keisari vallassaan ja että hän antoi murhata Rufinuksen vuonna 395. Arcadiuksen uusi neuvonantaja Eutropius otti kuitenkin todellisen vallan käsiinsä. Arcadiuksen vaimolla Aelia Eudoxialla oli myös voimakas vaikutusvalta mieheensä ja hän saikin Eutropiuksen erotettua vuonna 399. Eudoxiaa vastusti puolestaan Konstantinopolin patriarkka Johannes Krysostomos. Eudoxia sai Krysostomoksen erotettua vuonna 404, mutta hän itse kuoli myöhemmin samana vuonna.
Lopun hallituskaudestaan Arcadius oli uuden pretoriaaniprefektin Anthemiuksen vallan alla. Kun Arcadius kuoli vuonna 408, tuli hänen vanhimmasta pojastaan Theodosius II:sta keisari.
Ann Brashares

Ann Brashares
Ann Brashares (1967 Aleksandria, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoittaa lähinnä nuorille aikuisille. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on sarja Neljä tyttöä ja maagiset farkut.
Opiskeltuaan filosofiaa Brashares työskenteli kustannustoimittajana, vaikka hänen oli alun perin tarkoitus jatkaa opintojaan pidemmälle. Muutaman vuoden kustannustoimittajana työskenneltyään hän ryhtyi kirjoittamaan itse. Neljä tyttöä ja maagiset farkut (alkup. The Sisterhood of the Traveling Pants) ilmestyi 2001 vuonna ja on menestynyt eri puolilla maailmaa. Sarjassa on sen jälkeen ilmestynyt neljä teosta. Neljä tyttöä ja maagiset farkut muokattiin samannimiseksi elokuvaksi vuonna 2005. Sittemmin Brashares on kirjoittanut romaanin myös aikuisille, The Last Summer (of You and Me), joka ilmestyi vuonna 2007.
Brashares asuu New Yorkissa miehensä, taiteilija Jacob Collinsin kanssa, ja heillä on kolme lasta: Nathaniel, Samuel ja Susannah.
Teokset > Suomennetut teokset

Neljä tyttöä ja maagiset farkut (Sisterhood of the Traveling Pants, 2001)
Neljän tytön farkkukesä (The Second Summer of the Sisterhood, 2003)
Neljä tyttöä ja viimeinen farkkukesä (Girls in Pants: The Third Summer of the Sisterhood, 2005)
Neljä tyttöä - ikuisesti ystäviä (Forever in Blue: The Fourth Summer of the Sisterhood, 2007)
Pajunkissat ja kasvun kesä (3 Willows: Sisterhood Grows 2009, suom. 2010)
Teokset > Muut teokset

Linus Torvalds, Software Rebel (2001)
Steve Jobs Thinks Different (2001)
Keep in Touch: Letters, Notes, and More from the Sisterhood of the Traveling Pants (2005)
The Last Summer (of You and Me) (2007)
Aiheesta muualla

Tietoa kirjailijasta (Arkistoitu – Internet Archive) Teenreads-sivusto.
Art Above and Below, With Life in the Middle New York Timesin artikkeli Brasharesista ja hänen miehestään. Julkaistu 4.1.2007.
Ann Brashares Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ana Cláudia Lemos

Ana Cláudia Lemos Silva (s. 6. marraskuuta 1988) on brasilialainen pikajuoksija.
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Lemos pääsi välieriin sekä 100 että 200 metrillä. Sisäratojen MM-kilpailuissa Istanbulissa 2012 Lemos jäi 60 metrillä välieriin juostuaan ajan 7,36 sekuntia. Lontoon olympialaisissa 2012 Lemos jäi 200 metrillä alkueriin. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi 100 metrillä välieriin ja jäi 200 metrillä alkueriin.
Hänen ennätyksensä 100 metrillä on huhtikuussa 2015 juostu 11,01. 200 metriä hän on juossut parhaimmillaan aikaan 22,48 elokuussa 2011.
Lemos antoi helmikuussa 2016 positiivisen dopingnäytteen ja sai viiden kuukauden kilpailukiellon ajalle 3.2.2016–2.7.2016.
Aiheesta muualla

Ana Cláudia Lemos Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Ana Bogdan

| Ana Bogdan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1992 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Romania
Tennispelaaja
Pituus:  172 cm
Paino:  59 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  2 957 518 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  59. (11.6.2018)
Voitot/tappiot:  421–263
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2018)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2018)
Wimbledon:  2. kierros (2017)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2016, 2017, 2018)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  148  (1. heinäkuuta 2019)
Voitot/tappiot:  50–73
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Ana Bogdan (s. 25. marraskuuta 1992 Sinaia) on romanialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 59 kesäkuussa 2018. Hän oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan toisena tammikuussa 2009.
Bogdan pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Yhdysvaltain avoimissa 2016, missä hän eteni toiselle kierrokselle. Kolmannelle kierrokselle hän on yltänyt Australian avoimissa 2018.
Aiheesta muualla

Ana Bogdan WTA:n sivuilla (englanniksi)
Ana Bogdan ITF:n sivuilla (englanniksi)
Kōki Mizuno

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. syyskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Shimizu, Shizuokan prefektuuri, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Ventforet Kōfu
Pelinumero: 29
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004-2007 2008-2010 2010-2012 2013- | JEF United Chiba Celtic Kashiwa Reysol Ventforet Kōfu |  |
Maajoukkue
| 2007 | Japani | 4 (0) |
Kōki Mizuno (jap. 水野晃樹, s. 6. syyskuuta 1985 Shimizu, Shizuokan prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Japanin maajoukkueessa Mizuno pelasi vuosien 2007 aikana kaikkiaan 4 ottelua.
Tilastot

| Japanin jalkapallomaajoukkue> Vuodet | Japanin jalkapallomaajoukkue> ottelut | Japanin jalkapallomaajoukkue> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2007 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 4 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2007
1 Kawaguchi |
2 Konno |
3 Komano |
5 Tsuboi |
6 Abe |
7 Endō |
8 Hanyū |
9 Yamagishi |
10 S. Nakamura |
11 Satō |
12 Maki |
13 Suzuki |
14 K. Nakamura |
15 Mizuno |
18 Narazaki |
19 Takahara |
20 Yano |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawashima |
24 Hashimoto |
28 Ōta |
29 Inoha |
Valmentaja Osim