Space Oddity
Julkaisu ja vastaanotto > Alkuperäinen julkaisu

Philips Records julkaisi ”Space Oddity” -singlen 11. heinäkuuta 1969 B-puolenaan ”Wild Eyed Boy from Freecloud”. BBC soitti ”Space Odditya” suorassa lähetyksessä kuulennon aikana, mutta itse tapahtuma häiritsi markkinointia Britanniassa. BBC Radio pelkäsi, että kappaleen soittaminen osoittaisi huonoa makua, koska kolmen astronautin tilanne oli edelleen epäselvä. Niinpä kappale aluksi hyllytettiin, eikä se siksi saavuttanut menestystä, vaikka Bowien manageri Kenneth Pitt yritti lahjoa listojen laatijoita 140 punnan palkkiolla. Lopulta astronauttien palattua turvallisesti maahan levy alkoi jälleen soida radiossa, ja 6. syyskuuta 1969 kappale nousi Britannian singlelistalla parhaalle sijalleen viisi. Se oli Bowien ensimmäinen kyseiselle listalle noussut kappale. Bowie pääsi myös esiintymään ensimmäistä kertaa television Top of the Pops -ohjelmaan. Tammikuuhun 1970 mennessä singleä oli myyty Britanniassa yli 138 000 kappaletta. Britannian lisäksi ”Space Oddity” nousi ilmestymisvuotenaan Alankomaissa listan yhdeksänneksi, Irlannissa 13:nneksi ja Belgian Valloniassa 42:nneksi.
Brittiläisessä Disc and Music -lehdessä 12. heinäkuuta 1969 Penny Valentine kirjoitti lyöneensä vetoa siitä, että kappaleesta tulisi iso hitti. Valentinen mukaan Bowie on aina ollut lahjakas ja tehnyt hyviä levyjä, mutta hän ei ollut aikaisemmin julkaissut mitään tajunnanräjäyttävää. Musiikillisesti kappale muistutti häntä Bee Geesin laulusta ”New York Mining Disaster 1941”, ja taustasovitusta hän piti Moody Bluesin, Beatlesin ja Simon & Garfunkelin risteytyksenä. Joulukuussa Valentine valitsi ”Space Oddityn” vuoden suosikkisinglekseen. Myös Melody Makerin Chris Welch vertasi kappaletta Bee Geesiin ja piti sitä mahdollisena hittinä.
Yhdysvalloissa singlen julkaisi samoilla kappaleilla Mercury Records. Levy-yhtiön Ron Oberman hehkutti ”Space Oddityn” olevan yksi parhaimmista koskaan kuulemistaan kappaleista ja uskoi siitä tulevan iso hitti, jos sitä soitettaisiin radiossa. Radiosoitto jäi kuitenkin niukaksi, eikä single yltänyt sijaa 124 korkeammalle. Mercurylla työskennelleen Simon Hayesin mukaan singleä ei markkinoitu lainkaan, ja lisäksi kappaleen surullinen tarina koettiin arveluttavaksi kuulennon yhteydessä. Yhdysvaltalainen musiikkilehti Record World kuvaili kappaletta ”musiikkiin asetetuksi räjähdykseksi” sekä pelottavaksi ja vainoavaksi, ja se sai arvosanakseen neljä tähteä viidestä mahdollisesta.
Bowie julkaisi kappaleesta myös Giulio Rapettin sanoittaman italiankielisen version ”Ragazzo solo, ragazza sola” (suom. Yksinäinen poika, yksinäinen tyttö). Bowie oli kiinnostunut levyttämään vierailla kielillä, ja lisäksi Gus Dudgeon on muistellut, että Italiassa oli julkaistu kahden pojan esittämä italiankielinen versio, jonka pelättiin uhkaavan alkuperäislevytyksen menestystä. Niinpä Dudgeon varasi studion ja palkkasi Claudio Fabin opettamaan Bowielle italian ääntämistä. Kappale äänitettiin 20. joulukuuta 1969 Morgan-studioilla. Bowie sai tietää vasta äänityksen jälkeen, että teksti ei kertonutkaan astronauteista, vaan pojan ja tytön romanttisesta tapaamisesta vuorenhuipulla. Kääntäjän mukaan alkuperäinen aihe ei olisi menestynyt Italiassa, jossa ”Ragazzo solo, ragazza sola” julkaistiin singlenä helmikuussa 1970.
Suurin osa singleistä oli monomiksauksia, vaikkakin stereoversioita ilmestyi joissakin maissa, kuten Alankomaissa, Belgiassa ja Italiassa. Myös ”Ragazzo solo, ragazza sola” julkaistiin stereona. Alkuperäisistä vuoden 1969 singleistä harvinaisin on kuvakannellinen brittipainos. Niiden olemassaolosta ei tiedetty ennen vuotta 1996, jolloin niitä löydettiin kolme kappaletta.
Singlejulkaisujen lisäksi ”Space Oddity” ilmestyi 14. marraskuuta 1969 Bowien nimikkoalbumin avausraitana, nyt stereona. Bowie harmitteli, kuinka monosingleillä kappale menetti paljon vaikutustaan, mutta albumilla kappale kuulosti siltä kuin oli tarkoituskin. Albumiversio on singleversiota pidempi, sen kesto on yli viisi minuuttia.
”Space Odditylle” myönnettiin erikoispalkinto toukokuussa 1970 järjestetyssä Ivor Novello -gaalassa. Tunnustuksen perusteena oli kappaleen omaperäisyys.