Ympärileikkaus uskonnoissa
Monoteistiset uskonnot > Islam

Arabian sanalla khitan (ختان, ympärileikkaus) voidaan viitata sekä miehen että naisen sukuelinten leikkaamiseen. Naisen leikkaamisesta käytetään myös sanaa khifad (خِفَض) tai khafd (خفض).
Ympärileikkausta ei mainita Koraanissa. Sen sijaan profeetan sunnasta kertovissa pääosin 800-luvulla kootuissa haditheissa on ympärileikkausta koskevia määräyksiä, joiden perusteella rituaali vakiintui šarialakiin. Miesten ja naisten ympärileikkausta koskevia haditheja on tärkeissä kuuteen kirjaan kuuluvissa kokoelmissa, kuten Sunan Abi Dawud (41:5251), Sahih Muslim (3:684), Muwatta (2:19:71) ja Jami` at-Tirmidhi (1:1:109). Ympärileikkaus ei erityisesti korostu šarian sisällössä, vaan sitä koskevat määräykset ovat lakeja muiden joukossa. Kansanomaisessa islamissa sille annetaan kuitenkin suuri merkitys. Al-Bukhari kertoo muslimien kunnioittaman Abrahamin aloittaneen tavan, ja perimätiedon mukaan profeetta Muhammed syntyi ympärileikattuna.
Poikien ympärileikkaus on normaali käytäntö muslimivaltioissa. Miltei kaikki muslimimiehet on ympärileikattu. WHO:n mukaan arviolta 30 % maailman miehistä on ympärileikattu, ja heistä noin kaksi kolmasosaa on muslimeja. Myös tyttöjen sukuelinten silpominen on monissa muslimimaissa yleistä, ja sitä esiintyy sekä Afrikassa, Lähi-idässä että Aasiassa. Muslimityttöjen leikkaaminen on kuitenkin selvästi harvinaisempaa kuin poikien, ja sen soveltamisessa on suuria eroja muslimimaiden välillä.
Islamin lakikoulukunnat ovat erimielisiä ympärileikkauksen pakollisuudesta. Šaria jakaa teot kiellettyihin, vältettäviin, neutraaleihin, suositeltaviin ja pakollisiin. Shafi’i-koulukunnan mukaan ympärileikkaus on pakollista ja sen laiminlyönti synti. Hanbalit pitävät tyttöjen ympärileikkausta suositeltavana. Hanafeille se on tyttöjen osalta uskonnollisesti neutraali asia ja vain suosionosoitus aviomiehelle. Maliki-koulukunta pitää sekä poikien että tyttöjen ympärileikkausta suositeltavana mutta ei pakollisena. Myös šiialaiset ja’farit pitävät ympärileikkausta vain suositeltuna, eivät pakollisena. Hyvin pieni koranistinen suuntaus vastustaa ympärileikkausta, koska sitä ei mainita Koraanissa. Useimmat lainoppineet pitävät poikien ympärileikkausta tyttöjen leikkaamista tärkeämpänä. Naisten silpomisen suhteen fatwat ovat osittain ristiriitaisia. Jotkut lainoppineet suosittelevat tyttöjen leikkaamista, toisten mukaan islam kieltää fyysisen vamman tuottamisen ja siten myös naisen sukuelinten silpomisen. Lisäksi naisten leikkaamista käsitteleviä haditheja on pidetty epäluotettavina ja monitulkintaisina. Egyptiläisen Islamic Research Councilin vuonna 2007 antaman julistuksen mukaan tyttöjen silpominen on islamin vastaista. Islamilaisen yhteistyöjärjestön pääsihteeri antoi 2012 samansisältöisen lausunnon ja vaati käytännön lopettamista. Mikään lakikoulukunta ei silti toistaiseksi ole muuttanut asiassa kantaansa.
Keskiaikaisten šaria-käsikirjojen mukaan poika tulee ympärileikata seitsemäntenä tai kahdeksantena päivänä syntymästä, ennen kymmenen vuoden ikää tai viimeistään aikuisena. Muslimipojat on perinteisesti leikattu murrosiässä, mutta nykyään ympärileikkaus tehdään yhä useammin jo vauvalle. Umar Barakat (k. 1890) toteaa, että ympärileikkaus tarkoittaa pojilla esinahan poistamista ja tytöillä klitoriksen poistamista. Al-Nawawin (k. 1277) mukaan tytöiltä pitää leikata ”pieni osa nahkaa genitaalien yläosasta”. Islamilaiset lähteet eivät tunne laajaa leikkausta eli infibulaatiota. Sen sijaan imaami Mishkat al-Masabih on välittänyt hadithin, jonka mukaan profeetta sanoi Medinassa tyttöjen ympärileikkausta harjoittavalle naiselle: ”Älä leikkaa paljon, sillä se on parempi naiselle ja haluttavampaa miehelle”.
Sukuelinten rituaalinen silpominen oli Arabiassa, Afrikassa ja Indonesiassa yleistä jo ennen islamin syntyä. Islamin mukana ympärileikkaus levisi uusille alueille Aasiassa, Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Anne-Sofie Roald huomauttaa, että naisten ympärileikkauksen yleisyydessä on suuria eroja saman koulukunnan hallitsemilla alueilla. Niinpä Maliki-koulukunta suosittelee naisten ympärileikkausta, mutta se on silti harvinainen Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Sen sijaan saman koulukunnan hallitsemassa Sudanissa tapa on syvään juurtunut. Shafi’i-koulukunnan alueista Egyptissä ja Jemenissä tapa on vallitseva, mutta ei Palestiinassa, Libanonissa tai Syyriassa. Erot viittaavat siihen, että paikalliset tavat ovat olleet tärkeämpiä kuin uskonto säätelemään naisten ympärileikkausta.