stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reunantunnistus
Reunantunnistusmenetelmien tarkempi kuvaus

Reunantunnistusmenetelmät voivat tunnistaa kuvasta
Epäjatkuvuutta pintojen syvyydessä
Epäjatkuvuutta pintojen suunnassa
Epäjatkuvuutta pintamateriaalin ominaisuuksissa
Vaihteluja objektien valaistusolosuhteissa
Reunantunnistusmenetelmin on vaikea erottaa kuvasta kohina ja todelliset reunat. Siksi useat menetelmät edellyttävätkin kohinan poistamista kuvasta ennen varsinaista reunanetsintää.
Kuvan informaatiosisällöstä merkittävä osa on ilmaistavissa sen sisältämillä reunoilla. Näin kuvien sisältämä informaatio voidaan myös pakata hyvin pienempään tilaan ja antaa esimerkiksi syötteeksi erilaisille hahmontunnistusalgoritmeille.
Reunantunnistusmenetelmät voidaan karkeasti jakaa kahteen pääluokkaan, joista toinen perustuu gradienttien paikallisten maksimien etsimiseen ja toinen toisen asteen derivaattojen nollakohtien etsimiseen (engl. zero-crossing).
Reunantunnistusmenetelmien tarkempi kuvaus > Gradienttimenetelmä

Olkoon koordinaateissa  {i,j} sijaitsevan pikselin intensiteetti  I_{i,j}. Yleisessä muodossa gradientin suuruus voidaan esittää seuraavasti:
Yksinkertainen menetelmä on verrata pikselin molemmilla puolilla sijaitsevia intensiteettiarvoja toisiinsa:
Paikallisten maksimien etsimiseen käytetään erilaisia konvoluutiosuodattimia, esimerkiksi Sobelin suodatinta. Lopuksi on valittava kynnysarvo (engl. threshold), jonka avulla päätetään, että mitkä suurimmat gradientit edustavat reunoja ja mitkä eivät.
Reunantunnistusmenetelmien tarkempi kuvaus > Toisen asteen derivaattoihin perustuva menetelmä

Tässä menetelmässä pyritään löytämään ne kuvan pisteet, joiden kohdalla intensiteettiarvojen toinen derivaatta saa arvoja läheltä nollaa.
Tässäkin menetelmässä käytetään konvoluutiosuodattimia ja kynnysarvoja reunapikseleiden valitsemisessa.
Tunnetuimpia reunantunnistusalgoritmeja

Ensimmäisen asteen gradientteihin perustuvat:
Roberts Cross
Prewitt
Sobel
Canny
Toisen asteen gradientteihin perustuvat
Marr-Hildreth
Lisätietoja muualta

Canny, J., A Computational Approach To Edge Detection, IEEE Trans. Pattern Analysis and Machine Intelligence, 8:679-714, 1986.
Lindeberg, T., "Edge detection and ridge detection with automatic scale selection", International Journal of Computer Vision, 30, 2, pp 117--154, 1998.
Ziou, D. and Tabbone, S.: Edge Detection Techniques An Overview, International Journal of Pattern Recognition and Image Analysis, 8(4):537--559, 1998
Robertsonin paneeli

Robertsonin paneeli oli vuonna 1953 Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n aloitteesta kokoontunut H. P. Robertsonin johtama paneeli, joka keskusteli ufohavaintojen merkityksestä Yhdysvaltain turvallisuudelle.
Romance of the Three Kingdoms

| Romance of the Three Kingdoms |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Koei
Lajityyppi:  strategiapeli, roolipeli
Ensijulkaisu:  Romance of Three Kingdoms (1985)
Viimeisin julkaisu:  Romance of the Three Kingdoms XIV (2020)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Romance of the Three Kingdoms (jap. 三國志, Sangokushi) on japanilaisen Koein kehittämä (nykyisin Koei Tecmo) strategiaroolipelisarja.
Sarja perustuu Kolmen kuningaskunnan kronikkaan (Sanguozhi Pinghua) mutta nimi viittaa suositumpaan ja viihteellisempään teokseen Kolmen kuningaskunnan kertomus (Sanguo yanyi).
Pelisarjan ensimmäinen osa on julkaistu vuonna 1985 ja uusin vuonna 2015.
Sarjaan perustuen on tehty toiminnallisempi spin-off pelisarja Dynasty Warriors.
Pelit

Romance of Three Kingdoms (1985)
Amiga, Game Boy, MSX, NES
Romance of the Three Kingdoms II (1989)
Romance of the Three Kingdoms III: Dragon of Destiny (1992)
Romance of the Three Kingdoms IV: Wall of Fire (1994)
Romance of the Three Kingdoms V (1995)
Romance of the Three Kingdoms VI: Awakening of the Dragon (1996)
Romance of the Three Kingdoms VII (2000)
Romance of the Three Kingdoms VIII (2001)
Romance of the Three Kingdoms IX (2003)
Romance of the Three Kingdoms X (2004)
Romance of the Three Kingdoms XI (2006)
Romance of the Three Kingdoms XII (2012)
Romance of the Three Kingdoms XIII (2015)
PlayStation 4, Windows
Romance of the Three Kingdoms XIV (2020)
Nintendo Switch, PlayStation 4, Windows
Pelit > Spin-off

Sarjasta on tehty myös mm. mobiililaitteille Sangokushi Mobile sarja.
Aiheesta muualla

Pelisarja Mobygamesissä (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Romance of the Three Kingdoms (video game series)
Käännös suomeksi
Saarijärven Pullistus

Saarijärven Pullistus (lyh. SaPu) on saarijärveläinen urheiluseura. Pullistus on perustettu 1905.
Tällä hetkellä Pullistuksessa on edustettuna seuraavat lajit: yleisurheilu, hiihto, lentopallo, pesäpallo, suunnistus sekä kuntourheilu. Lentopallon miesten edustusjoukkue pelaa 1-sarjassa. Seuralla on myös vahvaa junioritoimintaa. Seuran junioreja ovat olleet muun muassa ampumahiihtäjä Annu Humalajoki,hiihtäjä Sami Lähdemäki sekä maajoukkuelentopalloilija Sini Häkkinen sekä liigalentopalloilija Sanna Häkkinen.
Tunnetuimpia Pullistuksen urheilijoita olleet Eija Ristanen (o.s. Hyytiäinen) sekä muut Hyytiäisen sisarukset, keihäänheittäjä Raimo Manninen, juoksijoista Risto Ulmala ja Martti Vainio, pituushyppääjä Mika Kahma sekä yhdistetyn hiihtäjä Ilpo Toikkanen.
Pullistuksen 100-vuotiashistoriakirja ilmestyi vuonna 2005: Jorma Rahkonen: Lähetään toas pullistelemaan - Saarijärven Pullistus 1905-2005, 316 s. + kuvaliite
Pullistus on tunnettu Juhannuskisojen järjestämisestä. Kisat olivat suurimmillaan 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin niissä oli enimmillään noin 8000 katsojaa yhtenä päivänä, kahden päivän ennätys oli 14 000 katsojaa. Kisat muutettiin 1-päiväisiksi 1980-luvulla. Kisoissa on tehty yksi maailmanennätys. Vuonna 1968 Neuvostoliiton (nykyisin latvialainen) Janis Lusis heitti keihäänheiton ME:n 91,98. Juhannuskisoista on tehty kirja: Jorma Rahkonen: Koko Saarijärvi kiehui - Juhannuskisat 1920-luvulta 2000-luvulle (Kopijyvä 2001), 191 s.
Vuonna 2008 SaPu järjesti suuren fin 5 -suunnistustapahtuman.
Rusokylkisieppo

| Rusokylkisieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pensassiepot Petroicidae
Suku::  Korpraalisiepot Poecilodryas
Laji::  cerviniventris
Kaksiosainen nimi
 Poecilodryas cerviniventris  (Gould, 1858) 
Katso myös
   Rusokylkisieppo Wikispeciesissä   Rusokylkisieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusokylkisieppo (Poecilodryas cerviniventris) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Rusokylkisieppoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Revonhännät

| Revonhännät |
| --- | --- |
 Kirjorevonhäntä (Amaranthus tricolor)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae
Suku::  Revonhännät Amaranthus  L.
Katso myös
   Revonhännät Wikispeciesissä   Revonhännät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Revonhännät eli amarantit (Amaranthus) on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla esiintyvä, revonhäntäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Etelä- ja Keski-Amerikan alkuperäiskansat ovat tunteneet ravitsevan alkuviljan, amarantin, jo tuhansia vuosia.
Sukuun kuuluvaa punarevonhäntää, josta inkat käyttivät nimeä kiwicha, kasvatetaan Suomessa yksivuotisena koristekasvina. Tieteellisen nimensä Amaranthus suku on saanut 1550-luvulla kreikkalaisessa mytologiassa tunnetun kuihtumattoman amarantos-kukan mukaan.
Revonhäntiä

Argentiinanrevonhäntä (Amaranthus standleyanus)
Helmirevonhäntä (Amaranthus leucocarpus)
Hentorevonhäntä (Amaranthus viridis)
Kansasinrevonhäntä (Amaranthus rudis)
Kirjorevonhäntä (Amaranthus tricolor)
Kreikanrevonhäntä eli kaitarevonhäntä (Amaranthus graecizans)
Lusikkarevonhäntä (Amaranthus blitoides)
Piikkirevonhäntä (Amaranthus spinosus)
Pinaattirevonhäntä eli kohenevarevonhäntä (Amaranthus blitum)
Poimurevonhäntä (Amaranthus crispus)
Punarevonhäntä (Amaranthus caudatus tai A. hybridus subsp. caudatus)
Rassirevonhäntä (Amaranthus palmeri)
Rikkarevonhäntä (Amaranthus deflexus)
Suppilorevonhäntä (Amaranthus polygonoides)
Tummarevonhäntä (Amaranthus powellii, syn. Amaranthus hybridus subsp. powellii)
Valkorevonhäntä (Amaranthus albus)
Viherrevonhäntä (Amaranthus retroflexus)
Viljarevonhäntä (Amaranthus hybridus )
Hoikkarevonhäntä (A. hybridus subsp. hybridus)
Meksikonrevonhäntä (A. hybridus subsp. hypochondriacus)
Purppurarevonhäntä (A. hybridus subsp. cruentus) – syn. vaihtelevarevonhäntä (Amaranthus cruentus)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Amaranthus
Suomen Lajitietokeskus: Revonhännät – Amaranthus
Savela, M: Revonhännät (Amaranthus)
ITIS: Amaranthus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Amaranthus (englanniksi)
Flora of China: Amaranthus (englanniksi)
Pyroraptor

| Pyroraptor |
| --- | --- |
 Pyroraptor olympius
 Myöhäisliitukausi 73–67 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Heimo::  †Dromaeosaurit Dromaeosauridae
Suku::  †Pyroraptor
Laji::  olympius
Kaksiosainen nimi
 † Pyroraptor olympius  Allain & Taquet, 2000 
Katso myös
   Pyroraptor Wikispeciesissä   Pyroraptor Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyroraptor (nimen merkitys: "tulivaras") oli dromaeosaureihin kuulunut, lihaa syönyt teropodidinosaurusten suku. Se eli 73–67 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella Campania- ja Maastricht-vaiheella. Pyroraptorin fossiileja on löydetty Ranskasta.
Nimi

Pyroraptor tarkoittaa "tulivarasta". Dinosaurus nimettiin näin, koska sen jäänteet löydettiin metsäpalon jälkeen.
Pyroraptor tulee kreikan kielen sanasta "pyros" (tuli) ja latinan kielen sanasta "raptor" (ryöstäjä, rosvo, varas tai ryöväri). Lajiepiteetti olympius on annettu erään Olympos-vuoren mukaan, josta Pyroraptorin jäänteet löydettiin.
Koko ja ulkonäkö

Pyroraptorin pituus oli arviolta 1,6 metriä, korkeus lonkan kohdalta 0,6 metriä ja paino 20 kilogrammaa.
Pyroraptorilla oli ainutlaatuisen muotoiset sirppikynnet, kuten dromaeosaureilla yleisesti. Lisäksi Pyroraptorilla oli dromaeosaureille yleiseen tapaan alkukantaisia höyheniä sen kehossa. Näin on ajateltu, huolimatta siitä, että puuttuu todisteita, jotka osoittaisivat tämän todeksi. Pyroraptor käveli kahdella jalalla.
Fossiililöydöt

Pyroraptorin jäänteet löydettiin Provence-Alpit-Rivierassa, Ranskassa vuonna 1992. Osittain säilyneet jäänteet löydettiin sen jälkeen, kun metsäpalo oli pyyhkäissyt alueen halki. Jäänteet olivat sekoittuneet muiden dinosaurusten ja eläinten jäännösten kanssa.
Pyroraptorin holotyyppi on vasemman jalan toisen varpaan kokonainen kynsi. Pyroraptorista on löydetty myös oikean jalan toisen varpaan toinen luu, vasemman jalan toinen luu, kokonainen kynsi oikean jalan toisesta varpaasta, oikea kyynärluu, hampaita, useita varvasluita, sormiluu, käsiluu, oikea värttinäluu eturaajasta, häntänikama ja selkänikama.
Onko Pyroraptor sama dinosaurus kuin Variraptor?

Pyroraptorin lisäksi samalta alueelta Ranskasta on löydetty myös toinen dromaeosauri, Variraptor. Aikaisemmin on spekuloitu, että Pyroraptor saattaa itse asiassa vain olla Variraptorin lisäjäänteitä. Variraptor tunnetaan myös hyvin epätäydellisistä jäänteistä. Phomphen Chanthasitin vuonna 2009 tekemässä tutkimuksessa kuitenkin kiinnitettiin huomiota kyynärluiden muodossa olleisiin eroihin, mikä näyttää pitävän Pyroraptorin ja Variraptorin erillisinä sukuina.
Populaarikulttuurissa

Pyroraptor oli yksi päädinosauruksista Discovery Channelin vuoden 2003 sarjassa Dinosaur Planet. Yhdessä jaksossa näytetään spekulatiivinen rekonstruktio siitä, kun yksinäinen Pyroraptor nimeltään Pod ajautuu tsunamin jälkeen pienelle saarelle, missä se joutuu kosketuksiin mantereelta tuntemiensa dinosaurusten hyvin pienten kääpiömuotojen kanssa, mukaan lukien titanosauri Magyarosaurus ja teropodi Tarascosaurus.
Muuta

Pyroraptor on yksi muutamista Euroopasta löydetyistä dromaeosaureista.
Pyroraptor olympius ja ihminen kokovertailussa.
Diagrammi, joka näyttää Pyroraptor olympiuksesta tunnetut fossiilit. Alkuperäisestä asiakirjasta puuttuvat, mutta kuitenkin tunnetut fossiilit on merkitty harmaalla.
Uusi rekonstruktio perustuen viimeaikaisiin tutkimuksiin, joiden perusteella Pyroraptor kuuluisi Unenlagiinae-alaheimoon.
Saariharju

Saariharju on kylä Ranuan kunnassa, Peräpohjolassa, Lapin maakunnassa. Se sijaitsee kunnan itäosassa, Ranuan ja Posion välisen seututie 941:n varressa. Matkaa Ranuan keskustaan kertyy noin 33 kilometriä ja Posion keskustaan noin 56 kilometriä. Saarijharjulla on vakituisesti asuttuja talouksia noin 50 ja asukkaita 110. Saariharjulla sijaitsee Saariharjun koulu ja alueella käy kirjastoauto sekä siellä toimii mm. metsästysseura Saariharjun Seudun Erä. Metsästysseuralla on Saariharjun kylällä seuran maja.
Saarihiihto

Saarihiihto on Virolahdella järjestettävä laturetki, jonka reitti on ulottunut rajan yli Venäjän puolelle. Reitti on ulottunut entisiin Virolahden kuntaan kuuluneisiin saariin Virolahden merenlahden itäpuolella. Laturetki on pyritty järjestämään vuodesta 2003 lähtien joka toinen vuosi, mutta sääolosuhteet ovat siirtäneet tapahtumaa.
Saarihiihto sai alkunsa olympiavoittaja Veli Saarisen juhlavuodesta vuonna 2002, jolloin järjestettiin laturetki Venäjän puolelle Martinsaareen. Ensimmäinen laturetki Saarihiihto-nimellä järjestettiin vuonna 2003, jolloin päämääränä oli Paation saari. Toinen Saarihiihto vuonna 2005 suuntautui Laitsalmen ympäri. Laturetki jouduttiin perumaan sääolosuhteiden vuoksi vuosina 2007 ja 2008. Kolmannessa ja neljännessä Saarihiihdossa vuosina 2009 ja 2011 reitti kulki Suomen puolella.
Rintamanaisten Liitto

Rintamanaisten Liitto r.y. oli vuosina 1980–2013 toiminut suomalainen järjestö, johon kuului talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan aikana sotatoimialueilla ja rintamilla hoito-, huolto-, viesti-, valvonta-, toimisto- ja siivoustehtävissä lottina, sairaanhoitajina, apusisarina sekä työkomennuksen saaneina toimineita.
Liitto perustettiin 21. syyskuuta 1980 yhdistämään viiden rintamaisten liiton toiminta. Vuonna 2011 Rintamanaisten liittoon kuului 22 paikallista tai alueellista yhdistystä sekä yhdeksän jo purkautuneiden rintamanaisyhdistysten toimintaa jatkanutta kerhoa. Kerhojen jäsenet olivat liittyneet Rintamanaisten Liittoon henkilöjäseninä. Kaikkiaan henkilöjäseniä ja jäsenyhdistysten jäseniä oli vuonna 2011 noin 2 700. Liitto oli myös Naisten Valmiusliiton jäsenyhteisö.
Rintamanaisten Liitto lakkautettiin 6. maaliskuuta 2013 jäsenten iän käytyä korkeaksi. Yhdistysrekisteristä liitto poistettiin 15. huhtikuuta 2013.
Romulus (Michigan)

| Romulus |
| --- | --- |
 Romuluksen keskustaa.

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Michigan
Piirikunta:  Wayne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  93,12 km²
 – Josta vettä:  0,89 km² 
Väkiluku (2020):  25 178
 – Väestötiheys:  270 as./km²
Lempinimi::  Rom-town
Motto::  "Home of Opportunity"
 
 https://www.romulusgov.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Romulus on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 25 178 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Waynen piirikunnassa. Romulus kuuluu Detroitin kaupungin suurkaupunkialueeseen, ja se tunnetaankin parhaiten Detroitin suurkaupunkialueen lentoaseman sijaintipaikkana.
Väestö

Vuonna 2020 Romuluksen 25 178 asukkaasta valkoisia oli 53,9 %, mustia 40,7 % ja aasialaisia 1,0 %. 5,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kuvia kaupungista

Detroitin suurkaupunkialueen lentokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Romulus (Michigan) Wikimedia Commonsissa
Rephlex Records

| Rephlex Records |
| --- | --- |
Perustettu:  1991
Perustajat:  Richard D. James Grant Wilson-Claridge
Tyylilajit:  Elektroninen musiikki IDM Tekno Acid house
Kotimaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Sijainti:  Lontoo
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rephlex Records on Richard D. Jamesin ja Grant Wilson-Claridgen 1991 perustama levy-yhtiö, joka on julkaissut monien merkittävien elektronisen musiikin artistien musiikkia. Rephlex aloitti julkaisemalla acid housea ja teknoa, ja nykyään se suuntautuu laajaan skaalaan kokeellista elektronista musiikkia. Levy-yhtiö itse kutsuu julkaisemaansa musiikkiaan braindanceksi.
Artisteja

AFX
Bogdan Raczynski
Ceephax Acid Crew
Cylob
DMX Krew
The Kosmik Kommando
Luke Vibert
Aleksi Perälä
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Rephlex-julkaisut (Arkistoitu – Internet Archive)
The Rephlex Manifesto (Arkistoitu – Internet Archive)
Rephlex Records Discogs.com:issa
a&d (Arkistoitu – Internet Archive) Rephlex 'a&d' revolution
Ruokakomero

Yhdysvaltalainen 1970-luvun ruokakomero.
Ruokakomero on elintarvikkeiden säilyttämiseen tarkoitettu ovellinen, pimeä tila kotikeittiön tai suurkeittiön yhteydessä tai muualla kiinteistössä. Se voi olla huoneenlämpöinen tai viileämmäksi jäähdytetty, ja elintarvikkeita säilytetään sen avohyllyillä ja lattialla tarpeellisen tiiviisti pakattuina.
Nykyajan kotikeittiöissä ruokakomerolla tarkoitetaan yleensä huoneenlämpöistä kuivien elintarvikkeiden säilytyspaikkaa, joka voi olla erillinen varastohuone (ruots. skafferi, engl. pantry, larder) tai keittiökalusteisiin rakennettu komero tai kaapisto. Verkkokaupan ja hypermarkettien myötä kotitalousten kertaostosmäärät ovat suurentuneet, ja ruokaostosten varastoimiseksi isot ruokakomerot tekevät paluuta monissa länsimaissa. Isossa ruokakomerossa voidaan säilyttää myös erilaiset keittiölaitteet, kuten yleiskone.
Kylmäkomero

Aiemmin, ennen jääkaappien yleistymistä, ruokakomeroista tärkein oli puolilämmin tila, jossa ruokatarpeet säilyivät kuukausia, esimerkiksi yli talven. Entisajan maaseudun omavaraistalouksissa ruoan säilytys vaati paljon tilaa, koska koko syksyn sato perunoita, juureksia, jauhoja, hilloja ja mehuja oli kyettävä säilyttämään läpi talven. Ruoan säilytyspaikkoja saattoivat olla kellarikerroksessa sijaitseva talouskellari tai varjoisaan rinteeseen rakennettu maakellari tai asuinrakennuksen auringolta suojatussa nurkassa sijaitseva pieni huone tai komero. Tällaisen kylmäkomeron lisäksi keittiössä tai sen lähellä voi olla komeroita tai kalusteita kuivatavaroiden säilytykseen. Suomen maalaistaloissa ja kesämökeillä yleinen kylmätila on keittiön alapohjan alla oleva pieni komero, jonne on pääsy lattialuukun kautta joko kontallaan kurottaen tai tikkaiden avulla. Vauraampien talojen isoihin talouskellareihin saattaa kulkea jopa erityinen kellarihissi.
Ulkoilmalla tuuletettu ruokakomero oli pakollinen varuste myös suomalaisissa kerrostaloasunnoissa vuoteen 1968 asti, kunnes jääkaapit halpenivat ja yleistyivät.
Viileä ruokakomero pidetään oikeassa lämpötilassa ulkoilmaan johtavan ilmanvaihtoluukun avulla. Sitä avataan ja suljetaan ulkolämpötilan ja komeron lämpötilan mukaan. Yhteys ulkoilmaan mahdollistaa kuitenkin hiirten ja muiden tuhoeläinten pääsyn elintarvikkeiden kimppuun. Tätä estetään esimerkiksi suojaverkoilla, pyydyksillä ja torjunta-aineilla. Tällaiset ”luonnonviileät” ruokakomerot ovat jossain määrin uudelleen yleistymässä, koska ne mahdollistavat elintarvikkeiden kylmäsäilytyksen ilman energiankulutusta ja sähkökustannuksia.
Lämpimämmän ilmaston maissa ruokatarvikkeiden kylmäsäilytystä hoidetaan yhä jään avulla. Aiemmin Suomessakin jäätä sahattiin kevättalvella määrämittaisiksi kuutioiksi, jotka nostettiin ja kuljetettiin hevosreellä varastoon varjoisaan ja viileään paikkaan. Jäätä käytettiin etenkin karjakeittiössä lypsymaidon jäähdyttämiseksi, mutta myös kylmäkomeroissa kesäaikaan.
Kylmiö

Viileän ruokakomeron nykyaikainen versio on jääkaapin kaltaisella jäähdytyskoneistolla varustettu kylmiö.
Ennen huoneistokohtaisten jääkaappien yleistymistä suomalaisten kerrostalojen kellareihin saatettiin rakentaa suuria sähköllä jäähdytettäviä kylmiöitä, joissa on pieni, lukittava kylmäkomero jokaista asuntoa kohti. Monet näistä ovat yhä toiminnassa, mutta usein vajaakäytössä tai niitä käytetään tavallisen irtaimiston, kuten autonrenkaiden, säilytykseen. Kerrostalojen putkiremonteissa kylmätiloja pyritään usein ottamaan muuhun tarpeellisempaan käyttöön, mutta asunto-osakeyhtiöissä tämä ei ole kovin helppoa, jos pienikin vähemmistö osakkaista vastustaa kylmiöiden poistamista.
Ruokakomero populaarikulttuurissa

Tove Janssonin Muumi-hahmojen alkuperä on Toven enon Einar Hammarstenin keksimissä kauhutarinoissa ruokakomerossa asuvasta ilkeästä ”muumipeikosta”, joilla hän pyrki saamaan lapset olemaan näpistämättä välipaloja.
Stephen Kingin kauhuromaanissa Hohto ja Stanley Kubrickin siitä sovittamassa elokuvassa suljetun vuoristohotellin suuri ruokavarastohuone lukittavine ovineen on loppujakson keskeisiä tapahtumapaikkoja.
Rintamalehti

Pohjan Poika -rintamalehteä luetaan tuntemattomassa paikassa. Kuva Väinö Rainesalo.
Rintamalehti oli nimitys rintamaoloissa oleville sotilaille tarkoitetusta lehdestä. Suomessa ilmestyi talvi- ja jatkosodan aikana runsaasti rintamalehtiä, joita Kansalliskirjaston luettelossa on 197. Niiden ilmestyminen oli vaihtelevaa, jokin lehti ilmestyi vain kerran, toinen taas useita vuosia. Ne saatettiin julkaista paitsi painettuina rintamaoloissa myös monisteina.
Eräät rintamalehdet olivat Neuvostoliiton propagandajoukkojen painamia, ja ne lähetettiin desanttien, lentokoneen tai ammusten avulla suomalaisten sotilaiden luettavaksi. Yksi tällainen lehti oli Sotilaan ääni.
Rintamaa

Rintamaa on vanha sana, joka tarkoittaa Suomessa lähinnä maanviljelijä-yhteisöjen asuttamaa tai asutuksen läheistä aluetta vastakohtana asumattomalle tai vain harvaan asutulle erämaalle, jonka luonnonvaroja yhteisö kuitenkin hyödynsi. Kaskiviljelyseudut lukeutuivat kuitenkin yleensä erämaihin, sillä kaskiviljely oli liikkuvaa. Laajemmassa käytössä rintamaa on tarkoittanut kulttuurin keskuspaikkaa.
Muinaisaikoina Suomessa asutut ja pysyvästi viljellyt rintamaat sijaitsivat yleensä rannikoilla ja jokien suistoissa, kun taas erämaat olivat sisämaissa. Eri heimoilla tai asutuksilla oli omat erämaansa. Eränkävijät pääsivät erämaihinsa useimmiten vesistöjä pitkin. Tämän vuoksi erämaat olivat usein saman vesireitin varrella kuin rintamaatkin.
Kylän ja jakokunnan tasolla vastaava käsitepari on ollut kotitilukset (ruots. inägor) ja ulkotilukset (ruots. utägor), joista puhuttaessa myös on voitu käyttää käsitettä rintamaa (ruots. bröstmark) kotitilusten synonyyminä. Kotitilukset koostuivat aidatuista kotipelloista ja niihin mahdollisesti liittyvistä niityistä ja laitumista. Ulkotilukset olivat tämän aidatun alueen ulkopuolella sijainneita metsiä, niittyjä ja laitumia.
Sanan rinta tästä merkityksestä ovat peräisin etenkin Pohjanmaalla esiintyvät monet Rinta-alkuiset talonnimet ja niistä johtuvat sukunimet. Etuliitteen eräs vastinpari on Latva-.
Joskus sanan rintamaa vastinparina esiintyy sanan erämaa ohella myös takamaa.