stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ethan Allen
Elämä

Taisteltuaan ranskalais- ja intiaanisodassa Allen asettui asumaan luultavasti vuonna 1769 kiistanalaiselle New Hampshire Grants -alueelle (nykyisen Vermontiin), jota New Yorkin ja New Hampshiren siirtokunnat vaativat. Hänestä tuli siellä lopulta johtaja kansanliikkeelle, joka kieltäytyi tunnustamasta New Yorkin lainkäyttövaltaa alueella ja vaati alueen järjestämistä erilliseksi siirtokunnaksi. Noin vuonna 1771 hänet asetettiin "Green Mountain Boys" -miliisijoukon johtoon, joka oli järjestäytynyt vastustamaan aseellisesti New Yorkin viranomaisia. Hänet julistettiin lainsuojattomaksi, ja New Yorkin kuvernööri William Tryon tarjosi 150 puntaa hänen vangitsemisestaan.
Pian Amerikan vapaussodan puhkeamisen jälkeen Allen valloitti miliisinsä ja Connecticutin joukkojen komentajana Ticonderogan linnoituksen briteiltä 10. toukokuuta 1775, ja vaati sen komentajaa - Allenin itsensä vahvistamattoman kertomuksen mukaan - antautumaan "Suuren Jehovan ja mannermaakongressin nimissä". Seth Warnerin korvattua heinäkuussa 1775 Allen "Green Mountain Boysin" komentajana, Allen liittyi vapaaehtoisena kenraali Philip Schuylerin joukkoihin ja myöhemmin pienen sotajoukon kanssa kenraali Richard Montgomeryn epäonnistuneelle sotaretkelle Kanadaan. 25. syyskuuta 1775 Allen joutui brittien vangiksi Montrealin lähellä yritettyään uhkarohkeasti valloittaa kaupungin. Hän oli vankina Falmouthissa, Englannissa, Halifaxissa, Nova Scotiassa ja New Yorkissa, kunnes hänet vapautettiin vankeinvaihdossa 6. toukokuuta 1778. Vapautumisensa jälkeen mannermaakongressi nimitti hänet everstiksi, mutta hän ei palvellut sodassa vapautumisensa jälkeen.
Allen jatkoi vapauduttuaan Vermontin miliisin prikaatikenraalina New Yorkin vastustamista ja kävi vuosina 1779-1783 veljensä Ira Allenin ja useiden muiden kanssa epäsuoria neuvotteluja Kanadan kuvernöörin Frederick Haldimandin kanssa, joka toivoi saavansa vermonilaiset brittien puolelle. Allen näyttää vakuuttaneen Haldimandin asiamiehelle, että "teen kaikkeni, jotta tästä osavaltiosta tulisi brittiläinen provinssi". Maaliskuussa 1781 hän kirjoitti kongressille: "Olen yhtä päättäväisesti päättänyt puolustaa Vermontin itsenäisyyttä kuin kongressi Yhdysvaltain itsenäisyyttä, ja mieluummin kuin epäonnistun, vetäydyn urheiden Green Mountain Boysin kanssa vuoriston autioihin luoliin ja käyn sotaa ihmisluontoa vastaan." Allen muutti Burlingtoniin vuonna 1787 ja kuoli siellä. Hän oli Vermontin lainsäädäntöelimen jäsen ja myös erityisedustaja kongressissa, jossa hän lopulta onnistui saamaan Vermontin tunnustetuksi itsenäiseksi valtioksi. Hän kirjoitti teokset Narrative of Colonel Ethan Allen's Captivity (1779), joka on Amerikan vallankumouksen "vankeuskirjallisuuden" kuuluisin teos; A Vindication of the Inhabitants of Vermont to the Government of New York and their Right to form an Independent State (1779); ja kristinuskon vastaisen deistis-filosofisen teoksen Reason, the Only Oracle of Man; or A Compendious System of Natural Religion, Alternately adorned with Confutations of a Variety of Doctrines incompatible with it (1784).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ethan Allen Wikimedia Commonsissa
Emile Hirsch

| Emile Hirsch |
| --- | --- |
 Emile Hirsch vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emile Davenport Hirsch
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Palms, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Emile Davenport Hirsch (s. 13. maaliskuuta 1985 Palms, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hirsch on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Unelmien naapuri (2004), Lords of Dogtown (2005), Alpha Dog (2006), Erämaan armoille (2007), sekä Speed Racer ja Milk (2008).
Ura

Emile Hirsch aloitti näyttelijäuransa kahdeksanvuotiaana. Hän esiintyi pienissä rooleissa televisiossa muun muassa sarjoissa Sabrina, teininoita ja NYPD Blue. Hän teki ensimmäisen elokuvansa Tuhon vietti vuonna 2001 ja seuraavana vuonna ensimmäisen pääosansa draamaelokuvassa Kuoripoikien kosto. Hänen seuraava roolinsa oli kouludraamassa Keisareiden kerho. Molemmat vuoden 2002 elokuvat saivat myönteiset arviot mutta eivät menestyneet taloudellisesti.
Vuonna 2004 Hirsch pääsi mukaan komediaelokuvaan Unelmien naapuri. Hirsch näytteli myös independent-elokuvassa The Mudge Boy. Seuraavaksi hän esiintyi elokuvassa Arjen kulissit, ivallisessa tarinassa perheestä, jonka kulissit alkavat sortua vakavan tragedian seurauksena. Elokuvassa Hirsch näyttelee kipeää salaisuutta hautovaa perheen kuopusta, mutta tämäkään elokuva ei tuottanut suuria lipputuloja vaikka arvostelut olivatkin loistavat.
Vuonna 2005 Hirsch pääsi näyttelemään Heath Ledgerin tähdittämässä elokuvassa Lords of Dogtown, joka kertoo tositarinan tunnetuista rullalautailijoista 1970-luvulla. Elokuva julkaistiin 3. kesäkuuta 2005. Seuraavaksi ensi-iltansa sai Alpha Dog, muun muassa Justin Timberlaken, Anton Yelchinin, Bruce Willisin ja Sharon Stonen tähdittämä synkkä draama. Elokuvassa Hirsch esittää tosielämän Jesse James Hollywoodia. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2006 Hirschin ollessa 21-vuotias.
Hirsch näytteli seikkailija Christopher McCandlessia vuonna 2007 elokuvassa Erämaan armoille, joka perustuu McCandlessin elämään. Elokuvaa on sanottu kauniiksi ja ihmisille ajateltavaa antavaksi. Se on Hirschin pääosaelokuvista varmasti tunnetuin ja parhaiten menestynyt. Hirschillä oli johtava rooli myös elokuvassa Speed Racer, joka sai ensi-iltansa 9. toukokuuta 2008.
Elokuvassa Milk Hirschin roolihahmo puolustaa homoseksuaalien oikeuksia. Tämä Gus Van Santin ohjaama elokuva perustuu tositapahtumiin ja kertoo vuonna 1978 murhatun Harvey Milkin tarinan. Elokuva sai Oscar-ehdokkuuksia.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Tuhon vietti | Wild Iris | Lony Brevard |
| 2002 | Kuoripoikien kosto | The Dangerous Lives of Altar Boys | Francis Doyle |
| 2002 | The Emperor’s Club | The Emperor’s Club | Sedgewick Bell |
| 2003 | The Mudge Boy | The Mudge Boy | Duncan Mudge |
| 2004 | Unelmien naapuri | The Girl Next Door | Matthew Kiddman |
| 2004 | Arjen kulissit | Imaginary Heroes | Tim Travis |
| 2005 | Lords of Dogtown | Lords of Dogtown | Jay Adams |
| 2007 | Alpha Dog | Alpha Dog | Johnny Truelove |
| 2007 | Erämaan armoille | Into the Wild | Christopher McCandless |
| 2008 | The Air I Breathe | The Air I Breathe | Tony |
| 2008 | Speed Racer | Speed Racer | Speed |
| 2008 | Milk | Milk | Cleve Jones |
| 2009 | Taking Woodstock | Taking Woodstock | Billy |
| 2011 | Killer Joe | Killer Joe | Chris Smith |
| 2011 | The Darkest Hour | The Darkest Hour | Sean |
| 2012 | Raakalaiset | Savages | Spin |
| 2013 | Prince Avalanche | Prince Avalanche | Lance |
| 2013 | Bonnie & Clyde | Bonnie & Clyde | Clyde Barrow |
| 2013 | Lone Survivor | Lone Survivor | Danny Dietz |
| 2015 | Ten Thousand Saints | Ten Thousand Saints | Johnny |
| 2015 | Just Jim | Just Jim | Dean |
| 2019 | Once Upon a Time in Hollywood | Once Upon a Time in Hollywood | Jay Sebring |
| 2019 | Never Grow Old | Never Grow Old | Patrick Tate |
| 2020 | Force of Nature | Force of Nature | Cardillo |
| 2020 | The Comeback Trail | The Comeback Trail | James Moore |
| 2021 | Son | Son | Paul |
| 2021 | Trollhunters: Rise of the Titans | Trollhunters: Rise of the Titans | Jim Lake Jr. (äänirooli) |
| 2021 | Midnight in the Switchgrass | Midnight in the Switchgrass | Byron Crawford |
| 2021 | American Night | American Night | Michael Rubino |
| 2022 | The Immaculate Room | The Immaculate Room | Mike |
| 2022 | Pursuit | Pursuit | Rick Calloway |
| 2022 | Dig | Dig | Victor |
| 2022 | Devil’s Workshop | Devil’s Workshop | Donald |
| 2022 | The Price We Pay | The Price We Pay | Alex |
| 2022 | State of Consciousness | State of Consciousness | Stephen |
| 2023 | Inside Man | Inside Man | Bobby Belucci |
| 2023 | The Engineer | The Engineer | Etan |
| 2023 | Helen’s Dead | Helen’s Dead | Adam |
| 2023 | Walden | Walden | Walden Dean |
Aiheesta muualla

Emile Hirsch Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Evita

Evita voi tarkoittaa seuraavia:
Evita, naisen etunimi
Eva ”Evita” Perón (1919–1952), argentiinalainen poliitikko
Evita, Eva Perónista vuonna 1978 tehty musikaali
Evita, musikaalin pohjalta tehty elokuva, nimiosassa Madonna (1996)
Evita, Madonnan albumi vuodelta 1996
Evita, suomalainen naistenlehti 2010–2013
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Evita”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Esse Spelmanslag

Esse Spelmanslag on suomalainen pelimanniyhtye, joka on tehnyt yhden albumin Finnlevy-levymerkille. Nimensä mukaisesti se on kotoisin Ähtävältä (ruots. Esse).
Yhtye voitti Mäntsälän Sepän Soitto -tapahtumissa pidetyn pelimanniyhtyeiden SM-kilpailun vuosina 1978 ja 1980.
Diskografia

Esse Spelmanslag (1978)
Aiheesta muualla

Esse Spelmanslagin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Demilich

| Demilich |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1990–1993, 2006, 2015-
Tyylilaji:  tekninen death metal
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Antti Boman, laulu, kitara   Aki Hytönen, kitara   Mikko Virnes, rummut   sds, kitara (2005–2006)  Corpse, basso (2005–2006) 
Entiset jäsenet:  Jussi Teräsvirta, basso (1990–1992)  Ville Koistinen, basso (1992–1993) 
Levy-yhtiö:  Necropolis Records  
Aiheesta muualla
Demilich
Infobox OKNimi-testi OK: 
Demilich on suomalainen vuonna 1990 perustettu death metal -yhtye Kuopiosta. Demilichin alkuperäiskokoonpanoon kuului kitaristi ja vokalisti Antti Boman, kitaristi Aki Hytönen, basisti Jussi Teräsvirta sekä rumpali Mikko Virnes. Demilich oli aktiivinen vuoteen 1993 asti, jolloin yhtye lopetti toimintansa, kunnes vuonna 2006 palasi yhteen soittaakseen kiertueen Yhdysvalloissa sekä tuohon mennessä viimeisen keikkansa Kuopiossa 22. heinäkuuta 2006.
Demilich kuitenkin keräsi rivinsä kasaan Maryland Deathfest 2015 ja Tampere Metal Meeting 2016 -tapahtumiin.
Demilich julkaisi neljä demoa ennen ainoaa albumiaan, vuonna 1993 julkaistua Nespitheä. Yhtye tuli tunnetuksi monimutkaisista ja kaoottisista kitarariffeistään sekä erittäin matalista lauluosuuksistaan. Kaikki Demilichin tuotanto on ladattavissa ilmaiseksi bändin nettisivuilta.
Jäsenet

Antti Boman – laulu, kitara (1990–1993, 2005–2006)
Aki Hytönen – kitara (1991–1993, 2005–2006)
Mikko Virnes – rummut (1990–1993, 2005–2006)
sds – kitara (2005–2006)
Corpse – basso (2005–2006)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jussi Teräsvirta – basso (1990–1992)
Ville Koistinen – basso (1992–1993)
Diskografia > Studioalbumit

Nespithe (1993,  Necropolis Records)
Diskografia > Kokoelma-albumit

20th Adversary of Emptiness (2014,  Svart Records)
Diskografia > Demot

Regurgitation of Blood (1991)
The Four Instructive Tales ...of Decomposition (1991)
...Somewhere Inside the Bowels of Endlessness... (1992)
The Echo (1992)
Aiheesta muualla

Demilichin virallinen sivusto
Demilich Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Enebakk

Enebakk on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Kirkebygda. Kunnan korkein kohta, Vardåsen, kohoaa 374 metrin korkeudelle merenpinnasta. Vuoden 2022 alussa Enebakkissa oli 11 249 asukasta.
Media

Paikallislehti Enebakk Avis ilmestyy torstaisin.
Tunnettuja henkilöitä

Martine Ek Hagen (s. 1991), maastohiihtäjä
Heidi Weng (s. 1991), maastohiihtäjä
Kuvia

Kunnantalo
Kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enebakk Wikimedia Commonsissa
Akershusin läänin kunnat
Asker
Aurskog-Høland
Bærum
Eidsvoll
Enebakk
Frogn
Gjerdrum
Hurdal
Jevnaker
Lillestrøm
Lunner
Lørenskog
Nannestad
Nes
Nesodden
Nittedal
Nordre Follo
Rælingen
Ullensaker
Vestby
Ås
Ernst Enkvist

Ernst Enkvist (8. maaliskuuta 1931 Helsinki – 9. marraskuuta 2023 Inkoo) oli suomalainen tekniikan tohtori ja laivanrakennusopin professori, kemian professori Terje Enkvistin poika.
Enkvist valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1958 ja väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1972. Hän työskenteli Wärtsilän telakalla Helsingin Hietalahdessa vuodesta 1958 lähtien ja hoiti laivanrakennusopin professuuria Teknillisessä korkeakoulussa 1978–1982. Korkeakoulumaailmasta hän palasi vuosiksi 1983–1987 Wärtsilän Arktiseen tutkimuskeskukseen, jossa suunniteltiin jäänmurtajia, ja omistautui sen jälkeen maanviljelykselle  ja veneenrakennukselle Inkoon Päivölässä (Solberg).
Aiheesta muualla

Ernst Enkvistin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ethelbald

Ethelbaldia esittävä miniatyyrimaalaus 1300-luvun käsikirjoituksessa.
Ethelbald tai Æthelbald (noin 834 – 20. joulukuuta 860) oli Wessexin kuningas vuosina 856–860 ja isänsä Ethelwulfin seuraaja. Hän oli Ethelwulfin ja Osburgan toinen poika Ethelstanin jälkeen.
Nousu kuninkaaksi

Ethelbald nimitettiin Wessexin alikunininkaaksi vuonna 855, kun hänen isänsä Ethelwulf lähti vierailemaan Roomassa. Hänen vanhempi veljensä Ethelstan oli kuollut vuonna 851 tai pian sen jälkeen. Hänen nuorempi veljensä Ethelbert nousi Kentin kuninkaaksi. Ethelwulfin palatessa Englantiin hänen poikansa Ethelstan oli jo kuollut ja valtakuntaa hallitsi hänen toinen poikansa Ethelbald. Ethelbald oli mukana salaliitossa, jonka päämääränä oli syöstä Ethelwulf vallasta. Ethelwulf pakotettiin luopumaan Wessexin kruunusta poikansa hyväksi. Ethelwulf säilytti kuitenkin asemansa Kentin, Surreny, Sussexin ja Essexin kuninkaana kuolemaansa vuonna 858 saakka.
Ethelbald meni myöhemmin naimisiin ilmeisesti vuonna 858 jo edellisen kuninkaan kanssa naimisissa olleen frankkien kuninkaan Kaarle Kaljupään tyttären Judithin kanssa, joka oli ensimmäisessä avioliitossaan vasta 13-vuotias. Ethelbald kuoli lapsettomana noin 24-vuotiaana 20. joulukuuta 860, ja hänet haudattiin Sherborneen, Dorsetiin.
Käännös suomeksi
Ernst Enno

Ernst Enno
Ennon muistomerkki.
Ernst Enno (8. kesäkuuta 1875 Valguta – 7. maaliskuuta 1934 Haapsalu) oli virolainen kirjailija ja runoilija. Hän on kirjoittanut lastenkirjoja ja runokokoelmia. Ennon kunniaksi on rakennettu muistomerkki Viron Haapsaluun.
Enno kuoli keuhkokuumeeseen 7. maaliskuuta 1934. Hänet haudattiin Haapsalun vanhalle hautausmaalle kolme päivää myöhemmin.
Enno oli naimisissa Olga-Elfriede (Ella) Saulin kanssa, ja heillä oli tytär Liki Toona (1910–1985).
Aiheesta muualla

Luettelo Ernst Ennon (Arkistoitu – Internet Archive) suomennetuista runoista, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta
Krzwlive.kirmus.ee
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Estella (Espanja)

| Estella Lizarra |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Estella
 Koordinaatit: 42°40′N, 2°1′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Navarra
Maakunta:  Navarra
Comarca:  Estella Oriental
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Koldo Leoz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,39 km²
Korkeus:  421 m
Väkiluku (2016):  13 668
 – Väestötiheys:  890 as./km²
 
 www.estella-lizarra.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Estella (baskiksi Lizarra) on kunta ja kaupunki Navarran maakunnassa Espanjassa.
Kaupungissa on useita kulttuurihistoriallisesti merkittäviä rakennuksia:
San Pedro Ruakoa eliza (esp. Iglesia de San Pedro de la Rúa)
Nafarroako errege-erreginen jauregia (esp. Palacio de los Reyes de Navarra)
Hilobi Santuaren eliza (esp. Iglesia del Santo Sepulcro)
Done Mikel eliza (esp. Iglesia de San Miguel)
Santa Maria eliza (esp. Iglesia de Santa María Jus del Castillo)
Santo Domingo komentua (esp. Convento de Santo Domingo).
Kuvia

Vanha kaupungintalo
San Pedro Ruakoa eliza
Nafarroako errege-erreginen jauregia
Hilobi Santuaren eliza
Done Mikel eliza
Santa Maria eliza
Santo Domingo komentua
Vanha rautatieasema
Plaza de los Fueros
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Estella (Espanja) Wikimedia Commonsissa
Kunnan viralliset kotisivut (espanjaksi) (baskiksi)
Erik Ersberg

| Erik Ersberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Sala, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ersa
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2016
Aik. seurat:  Västerås IK (Ruotsi I/Allsv.) HV71 (SEL) Manchester Monarchs (AHL) Los Angeles Kings (NHL)   Salavat Julajev Ufa (KHL) Donbass Donetsk (KHL) Iserlohn Roosters (DEL)
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
Erik Ersberg (s. 8. maaliskuuta 1982 Sala, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hänellä on 53 NHL-ottelun kokemus Los Angeles Kingsistä.
Ura

Ersberg on Sala HK:n kasvatti, mutta pelasi junioriuransa loppuun Vasterås HK:ssa. Hän pelasi Västeråsissa myös ensimmäiset miesten pelinsä. Ersberg oli nostamassa joukkuetta I-divisioonasta HockeyAllsvenskaniin keväällä 2002. Hän kantoi Västeråsin vastuuta sarjassa seuraavat kolme kautta.
Ersberg siirtyi kaudeksi 2005–2006 Elitserien-joukkue HV71:een. Hän pelasi yhteensä kymmenen ottelua ollessaan vielä kakkosmaalivahtina Stefan Liville. Kaudella 2006–2007 Ersbergistä tuli HV71:n ykkösmaalivahti. Hän torjui 41 ottelussa ja oli ehdolla vuoden tulokkaaksi. Tittelin vei kuitenkin Djurgårdenin hyökkääjä Patric Hörnqvist, mutta siitä huolimatta Ersberg palkittiin kauden parhaana maalivahtina Honken Trophyllä.
Hyvät otteet poikivat NHL-varaamattomalle Ersbergille sopimuksen Los Angeles Kingsiin. Hän torjui kaudella 2007–2008 14 NHL-ottelussa, mutta pelasi vielä ison osan kaudestaan farmijoukkue Manchester Monarchsissa. Ersberg debytoi NHL:ssä 23. helmikuuta 2008 Chicago Blackhawksia vastaan, kun ykkösmaalivahti Dan Cloutier vaihdettiin Kingsin ollessa 5–1 -tappiolla. Ottelu päättyi lopulta Blackhawksin 6–5 -jatkoaikavoittoon. Seuraavina kausina Ersberg toimi Kingsin kakkosmaalivahtina.
Ersberg aloitti kauden 2010–2011 Monarchsissa, sillä Kingsin kolmosmaalivahti Jonathan Bernier nousi hänen ohitseen joukkueen kakkosmaalivahdiksi. Ersberg ehti pelata Monarchsissa vain kaksi ottelua, kunnes hän jätti Kingsin ja siirtyi kaksi päivää myöhemmin loppukauden kattavalla sopimuksella KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaan lokakuussa 2010. Ersberg nousi Ufan ykkösmaalivahdiksi ja auttoi joukkueen voittamaan KHL:n mestaruuden, Gagarin Cupin. Hänet valittiin kauden päätteeksi KHL:n tähdistökentälliseen. Seuraava kausi oli vaikeampi, vaikka Ersbergin torjuntaprosentti olikin vielä hyvä 92,1. Ufan seurajohto ilmoitti Ersbergille, että hän jäisi kolmosmaalivahdiksi, jos hän jatkaisi vielä joukkueessa. Osapuolet irtisanoivat tämän jälkeen sopimuksen, ja Ersberg siirtyi KHL:n liittyneeseen ukrainalaisjoukkue Donbass Donetskiin.
Maajoukkue

Ersbergillä on yhteensä kahdeksan ottelun kokemus Ruotsin A-maajoukkueesta. Hän debytoi maajoukkueessa kaudella 2006–2007 syksyn 2006 Karjala-turnauksessa. Ersberg kuului Ruotsin maalivahtiosastoon vuoden 2007 MM-kilpailuissa. Hän pääsi pelaamaan niissä yhden jatkolohko-ottelun 7. toukokuuta 2007 Venäjää vastaan. Ottelu päättyi kisojen isäntämaa Venäjän 2–4 -voittoon.
Eräs elämän murhenäytelmä

| Eräs elämän murhenäytelmä |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Konrad Tallroth
Käsikirjoittaja:  Konrad Tallroth
Tuottaja:  David Fernander   Rasmus Hallseth
Kuvaaja:  Frans Ekebom
Pääosat:  Mia Backman   Oscar Tengström   Konrad Tallroth
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Nordiska Biograf Kompaniet Fernander & Hallseth
Ensi-ilta:  ei esitetty
Kesto:  62 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eräs elämän murhenäytelmä on vuonna 1916 kuvattu suomalainen Konrad Tallrothin käsikirjoittama ja ohjaama näytelmäelokuva. Elokuva on tyypiltään melodraama.
Helsingissä kuvatussa elokuvassa Arvid Skog ihastuu kabareelaulajatar Lussie Daltyyn ja menee naimisiin hänen kanssaan äitinsä suureksi järkytykseksi. Pian häiden Lussie kaipaa takaisin seikkailulliseen elämäänsä ja ryhtyy suhteeseen venäläisen luutnantti Arnoldin kanssa. Välikohtaus osapuolten välillä johtaa lopulta revolverin laukeamiseen ja murheellisiin tapahtumiin.
Elokuvan ensi-iltaa suunniteltiin ja ehdittiin mainostaakin syksylle 1916, mutta sitä ei koskaan esitetty, koska sensuuriviranomaiset julistivat sen kokonaan kielletyksi. Viranomaisperusteita kiellolle ei ole säilynyt, mutta ilmeisesti syynä on ollut maailmansodan olosuhteissa arveluttavaksi katsottu juoni. Suomalaisen elokuvan historiassa tapaus on ainutkertainen – kaikki myöhemmin annetut esityskiellot on myöhemmin purettu. Elokuvan kuva-aineisto on kokonaisuudessaan sittemmin tuhoutunut, lukuun ottamatta kolmea valokuvaa.
Eräs elämän murhenäytelmä oli viimeinen autonomian ajalla valmistunut suomalainen näytelmäelokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mia Backman  | … |  kabareelaulajatar Lussie Dalty   |
|  Oscar Tengström  | … |  Arvid Skog   |
|  Konrad Tallroth  | … |  venäläinen luutnantti Arnoldi   |
|  Aino Manner  | … |  Arvidin äiti   |
Muut tekijät

Frans Ekebom – kuvaus
Erkki Palolampi

Alvar Erkki (Erik) Bruno Palolampi (sukunimi vuoteen 1927 Sundström; 1. kesäkuuta 1908 Tampere – 11. marraskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen sotakirjailija ja urheiluvaikuttaja. Hänen tunnetuin teoksensa on talvisodan Kollaan taisteluista kertova Kollaa kestää. Tämä kirja on käännetty monelle kielelle ja siitä on otettu useita painoksia. Palolampi toimi Kollaan rintamalla valistusupseerina.
Erkki Palolampi kävi viisi luokkaa Tampereen lyseota ja toimi sitten Tampereella konttoristina ja vuosina 1938–1940 Aamulehden toimittajana. Talvisodan jälkeen Palolampi oli Suomen Osuuskuntien Keskuskunnan (SOK) sosiaalijohtaja 1941–1971.
Erkki Palolampea pidetään Suomen urheiluelämän keskeisenä kehittäjänä Lauri Pihkalan ohella. Hän toimi myös monien urheilujärjestöjen johtotehtävissä. Palolampi oli muun muassa Suomen Voimisteluliiton puheenjohtajana vuodet 1959–1967 ja Suomen Valtakunnan Urheiluliiton varapuheenjohtajana 1960–1967.
Yhdessä Pihkalan kanssa Palolampi ideoi Pirkan Hiihdon, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1955.