stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pedro Luís Guido Scarpa

Pedro Luís Guido Scarpa (7. helmikuuta 1925 Venetsia – 20. lokakuuta 2018) oli italialaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 26. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin angolalaisen Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cursolan titulaaripiispaksi 22. heinäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo André Muaca, jota avustivat Fortunato Baldelli ja José Francisco Moreira dos Santos.
Scarpa sai 26. maaliskuuta 1990 nimityksen Ndalatandon hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 23. heinäkuuta 2005.
Pedro Lisímaco de Jesús Vílchez Vílchez

Pedro Lisímaco de Jesús Vílchez Vílchez (19. toukokuuta 1929 Jinotega – 19. helmikuuta 2013) oli nicaragualainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. helmikuuta 1955 ja piispaksi 8. syyskuuta 1984. Piispaksi vihkimisessä pääkonsekraattorina toimi Andrea Cordero Lanza di Montezemolo, jota avustivat Miguel Obando Bravo ja Julián Luis Barni Spotti.
Vílchez Vílchez toimi Jinotegan hiippakunnan johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 10. toukokuuta 2005.
Public Broadcasting Services

| Public Broadcasting Services (PBS) |
| --- | --- |

Perustettu:  1975
Kotipaikka:  Pietà, Malta
Toiminta-alue:  Malta
Toimiala:  viestintä
Kotisivu:  https://tvmnews.mt/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Public Broadcasting Services (PBS) on Maltan yleisradioyhtiö, jonka omistaa Maltan hallitus. Se perustettiin vuonna 1975 nimellä Xandir Malta. PBS on vuodesta 1975 lähtien ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen.
Palvelut > Radiokanavat

Radju Malta
Radju Malta 2
Magic Malta
Palvelut > Televisiokanavat

TVM
TVMNews+
TVMSport+
Pikkuluppio

| Pikkuluppio |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Luppiot Sanguisorba
Laji::  minor
Kaksiosainen nimi
 Sanguisorba minor  Scop. 
Katso myös
   Pikkuluppio Wikispeciesissä   Pikkuluppio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sanguisorba minor
Pikkuluppio (Sanguisorba minor) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvi. Se on 40–90 cm korkea. Sitä kasvaa muun muassa Ruotsissa, Saksassa ja Italiassa. Se kasvaa kalkkipohjaisilla ja ruohoisilla alueilla.
Pikkuluppiota käytetään myös salaateissa ja kastikkeissa. Sen makua kuvaillaan miedon kurkun tapaiseksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pikkuluppu – Poterium sanguisorba
ITIS: Sanguisorba minor (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Sanguisorba minor (englanniksi)
Puolan kansalliskirjasto

| Puolan kansalliskirjasto> puol. Biblioteka Narodowa |
| --- | --- |
 Puolan kansalliskirjaston päärakennusta Varsovassa.
Osoite:  päärakennys: al. Niepodległości 213, 02-086 Varsova, Puola
Koordinaatit:  52.2138°N, 21.0036°E
Omistaja:  Puolan valtio
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puolan kansalliskirjasto (puol. Biblioteka Narodowa) on Varsovassa, kahdessa eri osoitteessa toimiva Puolan kansalliskirjasto. Kansalliskirjasto perustettiin 24. helmikuuta 1928. Kansalliskirjasto jatkaa kahden Puola-Liettuan aikana piispana toimineen veljeksen, Józef Andrzej ja Andrzej Stanisław Załuskin perustaman ja vuonna 1747 yleisölle avatun kirjaston perinnettä. Vuonna 1780 Sejm eli Puolan valtiopäivät myönsi kirjastolle vapaakappaleoikeuden kaikkiin valtakunnassa painettuihin kirjoihin. Venäjän miehitettyä Puolan vuonna 1794, kirjaston ydinkokoelma siirrettiin Pietariin, jossa tämä sotasaaliiksi tulkittu 394 150 teoksen kokoelma - joukossa 11 000 käsikirjoitusta ja yli 24 500 etsausta - muodosti keskeisen osan uuden Venäjän keisarillisen kansalliskirjaston peruskokoelmaa. Puolan jakojen jälkeen erityisesti aatelissuvut kartuttivat omia kirjastojaan ja säilyttivät kokoelmissaan myös muuta Puolaan liittyvää aineistoa.
Vuodesta 2007 lähtien kirjaston johtaja on Tomasz Makowski.
Kansalliskirjaston uusi kartuttamien aloitettiin näiden pohjalta pian Puolan itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1918. Vuosina 1923–1935 merkittävä osa Załuskin kirjaston kokoelmasta palautettiin Puolaan, ja kirjastoa kartutettiin myös muista Varsovan kirjastoista sekä emigranttiperheiltä saaduilla kirjakokoelmilla. Toisen maailmansodan aikana kansalliskirjaston arvokkain kokoelma - lähes 800 000 nimikettä - hävisi lopullisesti. Kadonneen aineiston joukossa oli noin 50 000 käsikirjoitusta, 2 500 varhaista eurooppalaista painotyötä (inkunaabelia), 80 000 vanhaa painettua kirjaa ja 100 000 piirrosta tai kaiverrusta.
Vuonna 2014 kirjaston kokoelmiin kuului yhteensä 9,9 miljoonaa nimikettä.
Kirjaston keskeisimmät lukuasalit ovat avoinna maanantaista lauantaihin kello 8.30–20.30.
Puolassa myös Krakovan Jagellon yliopiston kirjastolla, jolla on kokoelmissaan yli 7,1 miljoonan nimikettä, on kansalliskirjaston asema.
Erityiskokoelmia säilytetään Krasińskichin palatsissa Varsovassa.
Kansalliskirjaston lukusalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Puolan kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
Paul O’Dette

Paul O’Dette.
Paul O’Dette (s. 1954) on yhdysvaltalainen luutisti ja kapellimestari. Hän on toiminut vuodesta 1976 lähtien vanhan musiikin johtajana Eastman School of Musicissa, Rochesterissa.
O’Dette on tehnyt yli sata levytystä. Hän on levyttänyt muun muassa kaikki John Dowlandin luuttukappaleet Harmonia Mundi -levy-yhtiölle. O’Dette on johtanut useita barokkioopperoita.
Pariisin syndrooma

Eiffel-torni on yksi Pariisin tunnetuimmista nähtävyyksistä.
Pariisin syndrooma on arkikielinen nimitys eräästä turistien kokemasta kulttuurišokin muodosta. Tyypillisesti tällaista kulttuurisokin muotoa kokevat japanilaiset turistit Pariisissa. Sen sanotaan johtuvan siitä, että korkeiden odotusten jälkeen kaupungin todellisuus, töykeät tarjoilijat ja likaiset kadut tuottavat karvaan pettymyksen. Japanin Pariisin suurlähetystö joutuu vuosittain avustamaan noin 20:tä japanilaista. Japanin Pariisin-suurlähetystöllä on jopa erilliset, kellon ympäri toimivat hätäpuhelimet tätä syndroomaa varten.  Syndrooman oireet voivat olla psyykkisiä tai fyysisiä, kuten esimerkiksi ahdistus, käsitykset uhriksi joutumisesta, ennakkoluulot ja vihamielisyys muita kohtaan ja joskus jopa hallusinaatiot.
Historia

1980-luvulla Ranskan Sainte-Annen sairaalakeskuksessa työskentelevä japanilainen psykiatri Hiroaki Ota loi käsitteen, jonka hän nimesi "Pariisin oireyhtymäksi". Hän myös julkaisi samannimisen kirjan vuonna 1991. Vuonna 1998 japanilainen psykiatri Katada Tamami Nissein sairaalasta kirjoitti tapauksesta, jossa japanilainen maanisdepressinen potilas koki tämän Pariisin oireyhtymän.
Hôtel-Dieu de Paris -sairaalan lääkäri Youcef Mahmoudianin mukaan Pariisin oireyhtymä ei olekaan pelkästään matkustajan oireyhtymä, vaan hän esitti, että se on pikemminkin psykopatologiaan liittyvä ilmiö, joka on sidoksissa matkustamiseen. Mahmoudianin teoria perustuu siihen, että Pariisin vierailu voi aiheuttaa jännitystä, mikä saa sydämen lyömään nopeammin. Tämä nopeutunut sydämen syke voi puolestaan aiheuttaa huimausta ja hengenahdistusta, mikä voi johtaa hallusinaatioihin. Tämä ilmiö muistuttaa (vaikka syyt ovat päinvastaiset) italialaisen psykiatrin Graziella Magherinin kuvaamaa Stendhalin syndroomaa, joka liittyy intensiivisiin taidekokemuksiin, vaikka siinäkin esiintyy hallusinaatioita.
Vaikka BBC raportoi vuonna 2006, että Japanin Pariisin suurlähetystöllä oli käytössä "24 tunnin puhelinlinja vakavasta kulttuurishokista kärsiville", Japanin suurlähetystö kiistää tällaisen puhelinlinjan olemassaolon. Lisäksi Japanin Pariisin suurlähetystön Miyuki Kusama kertoi vuonna 2006 The Guardianille, että "oireyhtymä ilmeni vuosittain noin 20 tapauksessa ja oli havaittu useiden vuosien ajan". Hän mainitsi myös, että suurlähetystö oli tuon vuoden aikana avustanut ainakin neljää Japanin kansalaista. Kuitenkin vuonna 2011 suurlähetystö selvensi, että vastoin aiempia mediailmoituksia, he eivät enää kotiuta Japanin kansalaisia, jotka kärsivät Pariisin oireyhtymästä.
Alttius

Vaikka Pariisissa vierailee vuosittain noin 1,1 miljoonaa japanilaista turistia, raportoitujen Pariisin oireyhtymätapausten määrä on suhteellisen pieni. Eräässä aikakauslehdessä (tarkka nimi ei ole tiedossa) on tehty erottelu kahdenlaisiin tapauksiin: ensinnäkin niihin, joilla on ollut aiempia psykiatrisia ongelmia, ja toiseksi niihin, joilla ei ole taustallaan sairaushistoriaa ja jotka kärsivät viivästyneesti ilmenevästä posttraumaattisesta stressihäiriöstä. Youcef Mahmoudianin Slate.fr-haastattelussa mainitaan, että vuosittain noin viisikymmentä matkailijaa joutuu sairaalaan, ja näistä vain kolmesta viiteen on japanilaisia.
Ranskalainen sanomalehti Libération julkaisi vuonna 2004 artikkelin, jossa ranskalais-japanilaisen lääketieteellisen yhdistyksen puheenjohtaja Mario Renoux ilmaisi näkemyksensä Pariisin oireyhtymästä. Renoux totesi, että tiedotusvälineet ja matkailumainonta ovat pääosin vastuussa tämän oireyhtymän synnystä.
Vuonna 2014 Bloomberg Pursuits kertoi, että oireyhtymä vaikutti myös muutamaan miljoonaan vuosittain Pariisissa käyvään kiinalaisturistiin. Ranskassa toimivien kiinalaisten matkatoimistojen yhdistyksen (Association Chinoise des Agences de Voyages en France) puheenjohtaja Jean-Francois Zhou sanoi, että "kiinalaiset romantisoivat Ranskaa, he tuntevat ranskalaista kirjallisuutta ja ranskalaisia rakkaustarinoita... Mutta jotkut heistä päätyvät kyyneliin ja vannovat, etteivät koskaan palaa takaisin." Artikkelissa viitattiin Pariisin matkailutoimiston vuonna 2012 tekemään kyselyyn, jossa turvallisuus ja siisteys saivat huonot pisteet, ja todettiin myös, että Pariisin poliisiprefektuurin verkkosivusto on saatavilla englannin ja ranskan lisäksi myös kiinaksi.
Aiheesta muualla

Paris Syndrome youtube.com
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pariisin syndrooma Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Paris syndrome
Käännös suomeksi
Paul Paray

Paul Paray
Paul Paray (24. toukokuuta 1886 – 10. lokakuuta 1979) oli ranskalainen kapellimestari, urkuri ja säveltäjä. Hänet muistetaan mm. Detroitin sinfoniaorkesterin pitkäaikaisena (1951–1962) ylikapellimestarina. Muita hänen johtamiaan sinfoniaorkestereita olivat Lamoureux-orkesteri (1923–1928), Monte-Carlon filharmoninen orkesteri (1928–1933) ja Israelin filharmoninen orkesteri (1949–1950).
Paray syntyi Le Tréportissa. Hänen varhaisiin sävellyksiinsä lukeutuvat palkittu kantaatti Yanitza ja ensimmäisen maailmansodan vankileirillä kirjoitettu jousikvartetto. Vuonna 1922 häneltä valmistui baletti Adonis troublé. Hänen vuonna 1931 kirjoittamansa Messu Jeanne d'Arcin kuoleman 500-vuotispäiväksi sai kantaesityksensä Rouenissa. Hän sävelsi lisäksi sinfonioita.
Paray debytoi Yhdysvalloissa johtamalla New Yorkin filharmonikkoja vuonna 1939. Hän kuoli Monte Carlossa 93-vuotiaana.
Pull of the Eye

| ”Pull of the Eye” Donkeyboy |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Silver Moon
 Julkaistu: 27. helmikuuta 2012
 Tuottaja(t): Simen & Espen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.03
 Levy-yhtiö: Warner Music
Donkeyboyn muut singlet
| ”City Boy” 2011 | ”Pull of the Eye” 2012 | ”Triggerfinger” 2013 |
Pull of the Eye on norjalaisen pop-yhtye Donkeyboyn kappale heidän toiselta studioalbumiltaan, Silver Moon. Se julkaistiin singlenä 27. helmikuuta 2012. Kappale sijoittui Norjassa korkeimmillaan sijalle 11.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
1. "Pull of the Eye" – 3:03
Listasijoitukset

| Listat (2012) | Sija |
| --- | --- |
Norja (VG-lista): 11
Käännös suomeksi
Paul Palén

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Paul Palén, Vilhelm Carlberg, Johan Hübner von Holst ja Eric Carlberg |  Paul Palén, Vilhelm Carlberg, Johan Hübner von Holst ja Eric Carlberg |  Paul Palén, Vilhelm Carlberg, Johan Hübner von Holst ja Eric Carlberg |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | 30 m olympiapistooli, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 30 m olympiapistooli |  |
Anders Gustav Paulus "Paul" Palén (4. huhtikuuta 1881 Hedemora – 23. lokakuuta 1944 Tukholma) oli ruotsalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Västerviks SG:tä.
Palén osallistui olympialaisiin kerran, Tukholmassa 1912. Hän voitti kisoissa kultaa 30 metrin olympiapistoolin joukkuekilpailussa ja voitti hopeaa henkilökohtaisessa kaksintaistelukilpailussa pistein 286. Palén sijoittui pistoolin 50 metrin kisassa 36:nneksi.
Publia Fulvia Plautilla

| Fulvia Plautilla |
| --- | --- |
 keisarinna
 Plautillan muotokuvapatsas
Rooman keisarinna
Valtakausi:  202-205

Syntynyt:  187
Kuollut:  211 Lipari, Sisilia
Puoliso:  keisari Caracalla
Suku:  Fulvius
Isä:  Gaius Fulvius Plautianus
Publia Fulvia Plautilla (noin 187-211) oli Rooman keisarin Caracallan vaimo.
Perhe ja lapsuus

Plautilla syntyi Gaius Fulvius Plautianukselle ja tämän vaimolle noin vuonna 187. Plautillan syntymävuosi on päätelty hänen avioitumisvuodestaan, vuosi 202, sillä roomalaiset tytöt menivät yleensä naimisiin 15-vuotiaana.
Plautillan syntyessä hänen isänsä oli vielä matala-arvoinen ratsastusupseeri, mutta serkkunsa, keisari Septimius Severiuksen, aikaan hänestä tuli keisarin henkivartioston komentaja ja yksi Rooman vaikutusvaltasimmista miehistä.
Plautillan isä varmisti tyttärensä saavan hyvän koulutuksen. Hänen on kerrottu pitäneen huolta, että Plautillan opettajat ja palvelijat olivat eunukkeja.
Avioliitto ja kuolema

Plautilla avioitui vuonna 202 isänsä serkun keisari Septimius Severiuksen pojan, tulevan keisarin Caracallan, kanssa. Avioliitto oli poliittisesti merkittävä, sillä sen oli tarkoitus lopettaa keisariperheen ja prefektin väliset erimielisyydet.
Liitto oli onneton ja Caracalla vihasi Plautillan isää. Myöhemmin, vuonna 205, Caracalla karkotti ja teloitti Plautianuksen syyttäen tätä salaliitosta imperiumia vastaan. Caracalla lähetti pian tämän jälkeen myös Plautillan Sisiliaan Liparin saarelle. Kun Caracallasta tuli keisari isänsä kuoltua, yksi hänen ensimmäisistä teoistaan oli vaimonsa teloittaminen.
Plautillan kuoleman jälkeen hänen muistonsa tuhottiin (damnatio memoriae): hänen nimensä muun muassa poistettiin kirjoituksista ja hänen hahmonsa poistettiin Rooman rahanvaihtajien kaaresta.
Roomalainen denaari Plautillan kuvalla
Petrus Pao-Zin Tou

Petrus Pao-Zin Tou (19. maaliskuuta 1911 – 5. toukokuuta 1986) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. huhtikuuta 1937 ja nimitettiin Hsinchun hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes XXIII, jota avustivat Fulton John Sheen ja Edoardo Mason.
Pao-Zin Tou osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 29. kesäkuuta 1983. Hänen nimestään on käytetty myös muotoa Peter Tou Pao-Zin.
Petrus Pace

Petrus Pace (myös Pietro, Peter; 9. huhtikuuta 1831 Rabat, Gozo – 29. heinäkuuta 1914 Rabat, Gozo) oli maltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa.
Pace sai pappisvihkimyksensä 17. joulukuuta 1853, ja hänet nimitettiin Gozon hiippakunnan johtoon 12. maaliskuuta 1877. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. huhtikuuta Edward Henry Howard, jota avustivat William George McCloskey ja Francesco Folicaldi. Pace asetettiin virkaansa saman vuoden heinäkuun 2. päivänä.
Pace nimitettiin 11. helmikuuta 1889 Maltan piispaksi ja Rhoduksen titulaariarkkipiispaksi. Hän kuoli 83-vuotiaana virassa.
Petrus Penkki

Petrus Penkki (s. 1975) on entinen suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa oli pelinrakentajana. Penkki edusti Vaahteraliigassa Helsinki Roostersia ja Porvoon Butchersia. Penkki saavutti kuusi mestaruutta ja kaksi hopeaa Vaahteraliigassa. Lisäksi hänet valittiin kaksitoista kertaa liigan tähdistöjoukkueeseen. Suomen maajoukkueessa Penkki saavutti neljä EM-kultaa, yhden EM-hopean ja yhden EM-pronssin. Hän saavutti myös alle 19-vuotiaiden EM-kullan. Uransa päättymisen jälkeen hänet valittiin Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton Hall of Fameen.
Pull Me Under

| ”Pull Me Under” Dream Theater |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Images and Words
 Julkaistu: 29. elokuuta 1992
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): David Prater
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 05.54
 Levy-yhtiö: Atco
Dream Theaterin muut singlet
| ”Afterlife” 1989 | ”Pull Me Under” 1992 | ”Metropolis—Part I: ”The Miracle and the Sleeper”” 1992 |
Pull Me Under on Dream Theaterin ensimmäinen kappale ja ensimmäinen single yhtyeen albumilta Images and Words. Se julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä Atco Records.
Kappaleet

Pull Me Under – 05.54 (edit)
Pull Me Under – 08.11 (LP version)
Kokoonpano

James LaBrie – laulu
John Petrucci – kitara, taustalaulu
John Myung – basso
Kevin Moore – koskettimet
Mike Portnoy – rummut, laulu
Pikku-Miehikkä

Pikku-Miehikkä
| --- | --- |
Muut nimet:  Pikkumiehikkä
Sijainti:  65°11′55″N, 25°19′10″E, Oulu Pohjois-Pohjanmaa Suomi
Saariryhmä:  Kiiminkijokisuisto
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pikku-Miehikkä on saari Kiiminkijoen suistossa Haukiputaan kaupunginosassa Oulussa. Saari sijaitsee Vahtolanlahden suulla Martinniemen Onganrannan läheisyydessä.
Petrus Petrejus

Petrejuksen pääteos
Petrus Petrejus (noin 1570 Uppsala – 1622) on ruotsalaisen diplomaatin ja kirjailijan Per Perssonin latinankielinen nimi. Hänet tunnetaan myös nimillä Petrus Petrejus de Erlesunda Peter Petreius, Per Persson, ja Per Erlesund.
Petruksen isä oli Linköpingin piispa Petrus Benedicti, joka tunnetaan myös nimellä  Per-Benedict Persson.
Petrus Petrejus opiskeli Marburgin yliopistossa Saksassa. Hän kirjoitti siellä vuonna 1592 Ruotsin ensimmäisen tohtorinväitöskirjan matematiikan alalta. Vuosina 1601–1605 Petrejus oleskeli Venäjällä. Vuonna 1608 hän laati laajan kronikan nimeltä En viss och sanfärdigh Berättelse om några Förändringar, som i thesse framledne år uthi Storfurstendömet Moskow skedde äre (Varma ja totuudenmukainen kertomus muutamista muutoksista, jotka ovat viime vuosina tapahtuneet Moskovan suuriruhtinaskunnassa). Petrejuksen pääteos on Regni Muschovitici Sciographia, jonka hän kirjoitti vuosina 1614-15. Se oli tarkoitettu Ruotsin virallisen idänpolitiikan puolustukseksi ja sisälsi Venäjän oloja, maantiedettä, historiaa, kirkkoa, sotalaitosta ja tapoja koskevia tietoja. Teoksesta ilmestyi vuonna 1620 saksankielinen käännös nimellä Historien und Bericht von dem Grossfürstenthumb Muschkow. Petrus Petrejuksen teos oli 1600-luvun ajan ja vielä 1700-luvullakin eniten lainattuja Venäjän kuvauksia. Hänen ajankohtaisia aiheita käsitellyt kirjallinen tuotantonsa on laaja ja monipuolinen, ja se perustuu omien havaintojen lisäksi kirjallisiin lähteisiin. Useimmat hänen teoksistaan  käsittelevät Venäjää.
Piraija (vuoden 2010 elokuva)

| Piraija> Piranha 3D |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste
Ohjaaja:  Alexandre Aja
Käsikirjoittaja:  Pete Goldfingerb Josh Stolberg Alexandre Aja Grégory Levasseur
Tuottaja:  Alexandre Aja Mark Canton Marc Toberoff Grégory Levasseur
Säveltäjä:  Michael Wandmacher
Kuvaaja:  John R. Leonetti
Leikkaaja:  Baxter
Pääosat:  Elisabeth Shue Adam Scott Jerry O’Connell Ving Rhames Jessica Szohr Steven R. McQueen Christopher Lloyd Richard Dreyfuss
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dimension Films The Weinstein Company Atmosphere Entertainment Chako Film Company Intellectual Properties Worldwide
Levittäjä:  Dimension Films Netflix
Ensi-ilta:   20. elokuuta 2010  12. marraskuuta 2010
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  24 000 000 $
Tuotto:  83 188 165 $
Seuraaja:  Piranha 3DD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piraija (engl. Piranha 3D) on vuonna 2010 julkaistu komediallinen kauhuelokuva. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 1978 samannimisestä elokuvasta. Elokuvan sisältää myös monia splatterelokuvan piirteitä. Elokuvan ohjasi Alexandre Aja ja näyttelijäkokoonpanoon kuuluui muun muassa Jerry O’Connell, Richard Dreyfuss, Christopher Lloyd, Elisabeth Shue, Adam Scott, Kelly Brook, Ving Rhames ja Eli Roth. Käsikirjoituksen kirjoittivat Josh Stolberg ja Pete Goldfinger.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Elisabeth Shue   | … |   Sheriff Julie Forester   |
|   Adam Scott   | … |   Novak Radzinsky   |
|   Jerry O’Connell   | … |   Derrick Jones   |
|   Ving Rhames   | … |   Konstaapeli Fallon   |
|   Jessica Szohr   | … |   Kelly Driscoll   |
|   Steven R. McQueen   | … |   Jake Forester   |
|   Dina Meyer   | … |   Paula Montellano   |
|   Christopher Lloyd   | … |   Carl Goodman   |
|   Richard Dreyfuss   | … |   Matthew Boyd   |
|   Ricardo Chavira   | … |   Sam   |
|   Kelly Brook   | … |   Danni   |
|   Paul Scheer   | … |   Andrew ”Drew” Cunningham   |
|   Cody Longo   | … |   Todd Dupree   |
|   Sage Ryan   | … |   Zane Forester   |
|   Brooklynn Proulx   | … |   Laura Forester   |
|   Riley Steele   | … |   Crystal    |
|   Devra Korwin   | … |   rouva Goodman   |
|   Jason Spisak   | … |   konstaapeli Taylor Roberts   |
|   Eli Roth   | … |   märkä T-paita -kilpailun juontaja   |
Richard Dreyfuss sanoi ottaneensa roolin vastaan Bob Weinsteinin yllytettyä tätä suurella palkkašekillä, jonka Dreyfuss lahjoitti myöhemmin hyväntekeväisyyteen. Dreyfuss totesi huono-onnisen hahmon olevan parodia ja lähes uudelleensyntyminen Matt Hooperille, hahmolle jota Dreyfuss esitti vuoden 1975 elokuvassa Tappajahai.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wild Wild Girls: Derrickin fiktiivinen yritys. (englanniksi)
Piranha 3D Metacriticissä. (englanniksi)
Ohjaaja Alexandre Ajan haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Piraija AllMoviessa. (englanniksi)
Box Office Mojo (englanniksi)
Piraija Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rotten Tomatoes (englanniksi)
Peeter Kümmel

Peeter Kümmel
Peeter Kümmel (s. 11. huhtikuuta 1982 Tartto) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Hiihdon MM-kisoissa Kümmel kilpaili ensimmäisen kerran Sapporossa 2007. Oslossa 2011 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa kuudenneksi. Olympialaisissa Kümmel kilpaili ensimmäisen kerran Torinossa 2006, jossa hän karsiutui sprintin karsinnoissa. Vancouverissa 2010 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä neljästoista ja pariviestissä kuudestoista. Sotšissa 2014 hän karsiutui sprintin karsinnoissa ja oli pariviestissä neljästoista.
Maastohiihdon maailmancupissa Kümmel kilpaili ensimmäisen kerran Otepäässä tammikuussa 2003. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti toisessa maailmancupin kisassaan Lahdessa, jossa hän sijoittui perinteisen sprintissä 18:nneksi. Parhaimmillaan Kümmel sijoittui maailmancupissa viidenneksi Otepään perinteisen sprintissä helmikuussa 2008.
Kümmel lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2017.
Seuratasolla Kümmel edusti Tartu Skiclubia. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Kümmel asuu Otepäässä.
Pikkumaakäki

| Pikkumaakäki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Käkilinnut Cuculiformes
Heimo::  Käet Cuculidae
Suku::  Morococcyx
Laji::  erythropygus
Kaksiosainen nimi
 Morococcyx erythropygus  (Lesson, 1842) 
Alalajit
 M. e. erythropygus  M. e. mexicanus 
Katso myös
   Pikkumaakäki Wikispeciesissä   Pikkumaakäki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkumaakäki (Morococcyx erythropygus) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa.