stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edgar White

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | 5.5m |  |
Edgar Pardee Earle ”Ed” White (17. marraskuuta 1929 New York, New York – 7. tammikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
White voitti 5.5m-veneluokassa olympiakultaa Helsingissä 1952. Samaan venekuntaan kuului muun muassa hänen kaksoisveljensä Sumner White: Whitet olivat maansa ensimmäiset olympiakultaa voittaneet kaksoisveljet. White kuoli 84-vuotiaana 7. tammikuuta 2014.
Aiheesta muualla

Edgar White Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Dhulikhel

Dhulikhelin pikkukaupunki Nepalin kartalla.
Dhulikhelin sijainti Kavrepalanchokin piirikunnassa käy ilmi kartalta.
Dhulikhel (nepaliksi धुलिखेल) on pikkukaupunki Nepalin Bagmatin vyöhykkeellä, linnuntietä noin 25 kilometriä Kathmandusta itäkaakkoon. Kaupunki on 381 937 asukkaan (2011) Kavrepalanchokin piirikunnan hallinnollinen keskus. Vuonna 2011 kaupungin asukasluku oli 14 283.
Kathmandusta Kiinan Tiibetin rajalle johtava Aranikon valtatie (H3), Nepalin tärkein maantieyhteys Kiinaan, kulkee Dhulikhelin kautta.
Edgard Colle

Edgard Colle (oikealla) pelaamassa Alexander Alekhinea vastaan vuonna 1925.
Edgard Colle (18. toukokuuta 1897 Ghent – 20. huhtikuuta 1932 Ghent) oli belgialainen shakkimestari.
Colle tutki muun muassa avausjärjestelmää, joka tunnetaan nykyään nimellä Collen systeemi.
Collen uraa haittasi hänen terveysongelmansa. Hän kuoli lopulta neljänteen mahahaavaleikkaukseen 34-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Edgard Colle ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Edgar Colle ChessWorld.netissä
Dhubrin piirikunta

Dhubrin piirikunta (assamiksi ধুবুৰী জিলা, Dhuburī jilā, bengaliksi ধুবড়ী জেলা, Dhubaṛī jelā) on yksi Intian Assamin osavaltion 27 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu lännestä Länsi-Bengaliin ja Bangladeshiin, etelästä Meghalayaan, pohjoisesta Kokrajharin piirikuntaan ja idästä Bongaigaonin ja Goalparan piirikuntiin.
Dhruba Ghosh

Dhruba Ghosh (25. lokakuuta 1957 Mumbai – 10. heinäkuuta 2017 Mumbai) oli intialainen saranginsoittaja.
Ghosh oli tablansoittaja Nikhil Ghoshin poika sekä tablansoittaja-sitaristi Nayan Ghoshin veli. Hän sai isältään tabla- ja lauluopetusta, mutta innostui 14-vuotiaana sarangista. Sen soitossa häntä opetti Sagiruddin Khan. Lisäksi hän opiskeli musiikin teoriaa Dinkar Kaikinin ja Ali Akbar Khanin johdolla. Ghosh esiintyi eri puolilla Intiaa ja Euroopassa. Vuonna 2001 hän soitti Robert Milesin albumilla Organik.
Ghosh teki Paul Winter Consortin kanssa yhteistyötä albumilla Miho: Journey to the Mountain, joka sai parhaan new age -albumin Grammy-palkinnon vuonna 2011. Vuonna 2013 Ghoshille myönnettiin Sangit Natak Akademin palkinto. Hän sai myös Ustad Abdul Latif Khan Awardin Madhya Pradeshin hallitukselta.
Ghosh johti Bharatiya Vidya Bhavanin musiikin laitosta. Hän toimi Sangit Mahabharatin rehtorina Mumbaissa vuosina 1995–1997. Hän kuului Rotterdamin musiikkiyliopiston henkilökuntaan vuosina 2006–2008. Hän myös osallistui seminaareihin ja workshopeihin useissa oppilaitoksissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Ghosh kuoli sydäninfarktiin kotonaan 59-vuotiaana. Hänen belgialainen vaimonsa oli kuollut vuonna 2016.
Don’t Fight the Feeling

| Don’t Fight the Feeling EXO |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 7. kesäkuuta 2021
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: K-pop
 Kesto: 17.09
 Levy-yhtiö: SM Entertainment, Dreamus
EXO:n muut julkaisut
| Exo Planet #5 – Exploration 2020 | Don’t Fight the Feeling 2021 |   |
Singlet albumilta Don’t Fight the Feeling
 ”Don’t Fight the Feeling” Julkaistu: 7. kesäkuuta 2021
Don’t Fight the Feeling on kiinalais-eteläkorealaisen EXO-yhtyeen seitsemäs minialbumi, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 2021. Minialbumi sisältää viisi kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen ”Don’t Fight the Feeling”.
Tausta

Minialbumi on yhtyeen seitsemäs, ja se sisältää viisi uutta kappaletta. Yhtyeen jäsenet Suho ja Chen eivät osallistuneet albumin nauhoittamiseen armeijassa olon takia. Chanyeol ja Baekhyun taas osallistuivat albumin nauhoittamiseen, mutta eivät osallistu albumin promoihin. Lay esiintyy ainakin albumin promokuvissa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | ”Don’t Fight the Feeling” | Kenzie | Mike Jiminez, Damon Thomas, Tesung Kim (Iconic Sound), Tha Aristocrats, Tiyon "TC" Mack, Moon Kim | Tha Aristocrats | 2.56 |  |  |  |  |
| 2. | ”Paradise” (파라다이스) | Brandon Arreaga, Edwin Honoret, Jake Torrey, Michael Matosic | Brandon Arreaga, Edwin Honoret, Jake Torrey, Michael Matosic | Brandon Arreaga | 3.37 |  |  |  |  |
| 3. | ”No Matter” (훅!) | Mok Ji-min (lalala Studio) | Skylar Mones, Andreas Öberg, Patrick Hartman | Skylar Mones, Andreas Öberg | 3.42 |  |  |  |  |
| 4. | ”Runaway” | Seo Ji-eum | Kevin White (Rice n' Peas), Mike Woods (Rice n' Peas), Andrew Bazzi (Rice n' Peas) | Rice n' Peas | 3.27 |  |  |  |  |
| 5. | ”Just as Usual” (지켜줄게) | Thama (Devine Channel) | San (Vendors), Fascinador (Vendors), Zenur (Vendors), Shaquille Rayes | Vendors | 3.27 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 17.09 |  |  |  |  |
Dhyan Chand

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dhyan Chand |  Dhyan Chand |  Dhyan Chand |  |
Maa:   Intia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten maahockey
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Dhyan Chand Bais (lempinimet Dadda ja The Wizard of Hockey, 28. elokuuta 1905 Allahabad, Intia – 3. joulukuuta 1979 New Delhi, Intia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1928, 1932 ja 1936. Jokaisella näistä kerroista Chand kuului Intian olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen.
District Six

District Sixin muistolaatta.
District Six (Sixth Municipal District of Cape Town) oli Kapkaupunkiin vuonna 1867 perustettu asuinalue, jossa alun perin asui monietninen joukko vapautettuja orjia, kauppiaita, käsityöläisiä ja siirtolaisia.
1960-luvulla alue oli vireä monikulttuurinen ja -etninen alue, jonka merimieskapakat, taidegalleriat, vilkkaat torit ja lukuisat kahvilat muistuttivat Amsterdamin punaisten lyhtyjen aluetta. Vuonna 1966 alue julistettiin ryhmäaluelain nojalla valkoiseksi alueeksi. Kaikkien ei-eurooppalaisten oli lähdettävä, mutta valkoiset saivat jäädä. Hallitus pakkolunasti koko alueen 1970 ja vuoteen 1981 mennessä koko alue oli purettu. Yli 60 000 ihmistä pakkosiirrettiin pois autiolle Cape Flatsin alueelle ja alueen rakennukset jyrättiin maan tasalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta District Six Wikimedia Commonsissa
Dixie D’Amelio

| Dixie D’Amelio |
| --- | --- |
 D’Amelio vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 2001 (ikä 23)
Muut tiedot
Aktiivisena:  2019–
Aiheesta muualla
Kotisivu
Dixie Jane D’Amelio (s. 12. elokuuta 2001) on yhdysvaltalainen sosiaalisen median julkisuuden henkilö ja laulaja. Hänet tunnetaan videoistaan videonjakosovelluksessa TikTokissa, jossa hänellä on yli 57 miljoonaa seuraajaa.
Ura

Dixie D’Amelio aloitti uransa julkaisemalla videoita TikTokissa. D’Amelio kuului siskonsa Charli D’Amelion kanssa TikTok-vaikuttajien perustamaan taloon Hype Houseen. He kuitenkin lähtivät talosta toukokuussa 2020, kun "siitä alkoi tulla enemmän liiketoimintaa".
D’Amelio näytteli vuonna 2020 julkaistussa televisiosarjassa Attaway General, jossa on mukana muitakin TikTokista tunnettuja henkilöitä.
Hänen ensimmäinen single "Be Happy", julkaistiin 26. kesäkuuta 2020. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 1. heinäkuuta 2020 ja kappale sijoittui Bubbling Under Hot 100 -listalla sijalle 1.
Elokuussa 2020 hän allekirjoitti levytyssopimuksen L. A. Reidin levy-yhtiön HitCo Entertainmentin kanssa.
Talouslehti Forbesin elokuussa 2020 julkaisemassa listauksessa D’Amelio oli kolmanneksi eniten tienaava TikTok-vaikuttaja noin 2,9 miljoonaan dollarin vuosiansiollaan.
Elämä

D’Amelion perheeseen kuuluu isä Marc D’Amelio, äiti Heidi D’Amelio ja sisko Charli D’Amelio. Dixie D’Amelio on kertonut että hän on kohdannut kiusaamista verkossa, ja että hän on ottanut kommentit pois päältä.
Aiheesta muualla

Dixie D’Amelio TikTokissa
Dixie D’Amelio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Edgard Sečinski

| Edgard Sečinski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Liettua
Kyokushin-ottelija
Painoluokka:  superraskassarja raskassarja
Kätisyys:  oikea
| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten WKO kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten WKO kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten WKO kyokushin.MM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Miesten WKO kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2023 | avoin |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vilnius 2019 | -95 kg |  |
|  Kultaa | Tbilisi 2021 | -95 kg |  |
|  Kultaa | Tarnów 2022 | -95 kg |  |
|  Hopeaa | Antwerp 2012 | -85 kg |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2023 | -95 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2014 | -85 kg |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2016 | +85 kg |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 2017 | +85 kg |  |
| Britannian Open  | Britannian Open  | Britannian Open  |  |
|  Pronssia | 2017 | +80 kg |  |
Edgard Sečinski on liettualainen karateka. Hän on Kyokushinin WKO-liiton kolminkertainen Euroopan-mestari ja MM-mitalisti.
Kilpaura

Sečinski saavutti 2012 ensimmäisen kerran menestystä edettyään EM-kilpailuissa loppuotteluun. Hän hävisi kuitenkin ottelunsa Valeri Dimitroville.
2014 Sečinski voitti EM-pronssia Azerbaidžanissa. 2015 marraskuussa hän sijoittui MM-kilpailujen avoimessasarjassa seitsemänneksi.
Sittemmin Sečinski siirtyi superraskaaseensarjaan ja voitti EM-pronssia 2016 Georgiassa ja 2017 Tanskassa. Heinäkuussa 2017 hän sijoittui myös MM-kilpailuissa kuudenneksi. Myöhemmin syyskuussa Sečinski saavutti pronssia Britannian Openissa.
Sečinski saavutti 2019 kotikisoissaan ensimmäisen Euroopan mestaruutensa voitettuaan loppuottelussa Anatoliy Zhuravelin.
Huhtikuussa 2023 Sečinski saavutti EM-hopeaa hävittyään alle 95-kiloisten loppuottelun Marek Wolnylle. Lokakuussa hän saavutti MM-pronssia painoluokattomassa sarjassa.
Drew Mikuska

Drew Mikuska (s. 12. toukokuuta 1994 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan "Cody" elokuvissa Scary Movie 3 ja Scary Movie 4.
Mikuska aloitti 4-vuotiaana Chicagossa näyttelemisen, jonka lisäksi hän on opiskellut musiikkia.
Codyn rooli

Scary Movie -sarjan Cody on alun perin orpo, josta huolehtii Cindy Campbell (Anna Faris). Cody joutuu monesti erittäin vakaviin onnettomuuksiin, mutta selviytyy. Esimerkiksi Scary Movie 3 päättyy Codyn jäämiseen auton alle. Scary Movie 4 -elokuvassa käy ilmi, että Cindy on lähettänyt Codyn sotilasopistoon.
Codyllä on Scary Movie 3:ssa kyky nähdä tulevaa.
Esa ja Eemeli

| Esa ja Eemeli Esa ja Eemeli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 5. ja 10. tammikuuta 1972
 Studio : Finnvox-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: C-kasetti (FDE 101)   LP-levy (RILP 7092)
 Tuottaja(t): Jani Uhlenius
 Tyylilaji: folk, rillumarei, maailmanmusiikki
 Kesto: 39.51
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Rytmi   Finnlevy
Esa Pakarisen muut julkaisut
| Lonkalta 1971 | Esa ja Eemeli 1972 | Vihoviimeiset tangot 1973 |
Eemelin muut julkaisut
| Eemeli pinnalla 1970 | Esa ja Eemeli 1972 | Eemelin joulukierre 1972 |
Esa ja Eemeli on koomikko Esko "Eemeli" Toivosen toinen ja viihdetaiteilija Esa Pakarisen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Albumi sisältää Pakarisen ja Eemelin laulamia duettoja, mutta myös miesten yksin laulamia kappaleita.
Albumi julkaistiin vuonna 1972 C-kasettina ja vinyylilevynä Finnlevyn toimesta. Eemelin ja Pakarisen duetot sekä Pakarisen yksin laulamat kappaleet julkaistiin Pakarisen vuoden 2011 Meiltähän tämä käy! Kaikki levytykset 1951–1988 -kokoelmalla.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Jani Uhlenius.
Kappaleet > A-puoli

Hattelmalan harjanteella – 2.20 (säv. Toivo Kärki, san. Leo Länsi)
Severi Suhonen kiertokoulun opettajana – 6.31 (säv. Esa Pakarinen, san. Reino Helismaa)
Tää on maallista vain – 1.56 (säv. Irwin Goodman, san. Emil von Retee)
Väärin ymmärretty – 2.34 (säv. Kari Aava, san. Leo Länsi)
Ei herroille saa olla kiittämätön – 2.06 (säv. Toivo Kärki, san. Leo Länsi)
Kulkurien kuningas – 1.42 (alkup. Song of the Vagabonds, säv. Rudolf Friml, san. Martti Jäppilä)
Huutokauppa – 2.51 (säv. Kari Aava, san. Juha Vainio)
Kappaleet > B-puoli

Säkkijärven polkka – 2.21 (säv. trad, san. Reino Helismaa)
Viimeinen posetiivari – 2.57 (säv. Toivo Kärki, san. Arvo Aallas)
Jätkän kulttuuripäivät – 3.51 (säv. Toivo Kärki, san. Lauri Jauhiainen)
Ryysyranta – 2.52 (säv. Irwin Goodman, Emil Retee)
Liemessä + pielessä – 1.49 (säv. Kalevi Nyqvist, san. Lauri Jauhiainen)
Helena ja Heluna – 3.17 (vuoden 1972 versio, säv. Esa Pakarinen, san. Heikki Saari)
Hullu hanuri – 2.44 (vuoden 1972 orkesteriversio, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa)
Esa Pakarinen levyttänyt kappaleet "Helena ja Heluna" myös vuonna 1963 ja "Hullu hanuri" vuosina 1954, 1972 (myös yksin) ja 1988.
Kokoonpano

Esa Pakarinen - laulu (kappaleissa 2, 4, 6-8, 10, 12 ja 14), jutustelu ("Severi Suhonen kiertokoulun opettajana" (2) ja "Jätkän kulttuuripäivät" (10) ja huuto ("Huutokauppa" (7)
Eemeli - laulu (1, 3-5, 7-9, 11 ja 13)
Kokoonpano > Jani Uhleniuksen yhtye

Jani Uhlenius - kapellimestari, piano (4, 6-8, 12 ja 13) ja haitari ("Severi Suhonen kiertokoulun opettajana", "Jätkän kulttuuripäivät" ja "Hullu hanuri" (14)
Pauli Granfelt - trumpetti ("Kulkurien kuningas" (6)
Reijo Lehtovirta - alttosaksofoni ("Väärin ymmärretty" (4), baritonisaksofoni ("Kulkurien kuningas") ja klarinetti (7 ja 12-14)
Rauno Lehtinen - tenorisaksofoni ("Väärin ymmärretty") ja viulu ("Säkkijärven polkka" (8), "Liemessä + pielessä" (12) ja "Helena ja Heluna" (13)
Aaro Kurkela - haitari (4, 8, 12 ja 13)
Kalevi Nyqvist - haitari ("Kulkurien kuningas", "Huutokauppa" ja "Hullu hanuri")
Olle Wiberg - kitara
Ilkka Willman - basso (2, 4, 8, 10 ja 12-14)
Pentti Mutikainen - basso ("Kulkurien kuningas", "Huutokauppa" ja "Hullu hanuri")
Matti Oiling - rummut (4, 8, 12 ja 13)
Tapani "Nappi" Ikonen - rummut ("Kulkurien kuningas", "Huutokauppa" ja "Hullu hanuri")
Kokoonpano > Tuotanto

Ronnie Kranck - äänitys (Finnvox-studiot, Helsinki, tammikuussa 1972)
Matti Pietinen - valokuva
Jani Uhlenius - tuotanto
Don’t Fear the Reaper: The Best of Blue Öyster Cult

| Don't Fear the Reaper: The Best of Blue Öyster Cult Blue Öyster Cult |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1971–1983
 Julkaistu: 8. helmikuuta 2000
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Bruce Dickinson
 Tyylilaji: hard rock progressiivinen rock AOR
 Kesto: 76.08
 Levy-yhtiö: Columbia, Legacy
Listasijoitukset
 Ei tunnettuja listasijoituksia.
Blue Öyster Cultin muut julkaisut
| Heaven Förbid 1998 | Don't Fear the Reaper: The Best of Blue Öyster Cult 2000 | Curse of the Hidden Mirror 2001 |
Don't Fear the Reaper: The Best of Blue Öyster Cult on yhdysvaltalaisen Blue Öyster Cult -yhtyeen helmikuussa 2000 julkaistu kokoelma-albumi. Mukana on yhden CD-levyn verran yhtyeen tunnetuimpia kappaleita vuosilta 1971–1983.
Kappaleet

Cities on Flame with Rock and Roll – 4.04 (säv. Sandy Pearlman/Donald Roeser/Albert Bouchard)
The Red and the Black – 4.28 (säv. Roeser/Eric Bloom/Pearlman)
Flaming Telepaths – 5.18 (säv. A. Bouchard/Bloom/Pearlman/Roeser)
Astronomy – 6.26 (säv. Pearlman/Joe Bouchard/A. Bouchard)
This Ain't the Summer of Love – 2.22 (säv. Murray Krugman/A. Bouchard/Don Waller)
(Don't Fear) The Reaper – 5.09 (säv. Roeser)
I Love the Night – 4.26 (säv. Roeser)
Goin' Through the Motions – 3.13 (säv. Bloom/Ian Hunter)
Godzilla – 3.42 (säv. Roeser)
In Thee – 3.50 (säv. Allen Lanier)
The Marshall Plan – 5.26 (säv. Roeser/A. Bouchard/J. Bouchard/Bloom/Lanier)
Black Blade – 6.29 (säv. E. Bloom/Michael Moorcock/John Trivers)
Joan Crawford – 4.56 (säv. A. Bouchard/David Roter/Jack Rigg)
Burnin' for You – 4.31 (säv. Roeser/Richard Meltzer)
Shooting Shark – 7.11 (säv. Roeser/Patti Smith)
Take Me Away – 4.30 (säv. Bloom/Aldo Nova)
Kokoonpano

Eric Bloom – laulu, kitara, kosketinsoittimet
Albert Bouchard – rummut, laulu
Joe Bouchard – basso, laulu
Allen Lanier – kosketinsoittimet, kitara
Donald ”Buck Dharma” Roeser – soolokitara, laulu
Rick Downey – rummut kappaleissa ”Shooting Shark” ja ”Take Me Away”
Dromiceiomimus

| Dromiceiomimus |
| --- | --- |
 Piirros Dromiceiomimuksesta.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  Tetanurit Tetanurae
Yläheimo::  Ornithomimoidea
Heimo::  Ornithomimidae
Alaheimo::  Ornithomiminae
Tribus::  Ornithomimini
Suku::  Dromiceiomimus  Russell, 1972
Lajit
 Dromiceiomimus brevitertius  Dromiceiomimus samueli 
Katso myös
   Dromiceiomimus Wikispeciesissä   Dromiceiomimus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dromiceiomimus, eli ”emunmatkija”, oli myöhäisliitukaudella 75–70 miljoonaa vuotta sitten elänyt dinosaurussuku. Niitä esiintyi Kanadassa, Albertassa. Dromiceiomimus kuuluu strutsiliskoihin. Dromiceiomimus-lajeja oli kaksi: Dromiceiomimus brevitertius ja Dromiceiomimus samueli. Dromiceiomimusten tiedetään juosseen jopa 72 kilometrin tuntivauhtia ja syöneen pieneläimiä ja kasveja. Dromiceiomimukset olivat kolme ja puoli metriä pitkiä, mahdollisesti yöeläimiä.
Distrito Federal

| Distrito Federal |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Liittopiirin sijainti Brasiliassa
 Koordinaatit:  
Valtio:  Brasilia
Perustettu:  1960
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Brasília
Pinta-ala:  5 788 km²
Väkiluku (2016):  2 977 216
 – väestötiheys:  514,4 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  BR-DF
 
Osavaltion internetsivut
Distrito Federal on Brasilian keskiosassa sijaitseva liittopiiri, jossa sijaitsee maan pääkaupunki Brasília. Se rajoittuu Goiásin ja Minas Geraisin osavaltioihin. Alueella on arviolta 2 977 216 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 5 788 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Distrito Federal Wikimedia Commonsissa
Liittopiirin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Elosalama (sarjakuvahahmo)

| Elosalama |
| --- | --- |
 Elosalama
Luoja(t):  Dann Thomas, Roy Thomas, Paul Ryan
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  West Coast Avengers #63 (1990)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Miguel Santos
Status:  Aktiivinen
Pituus:  174 cm
Paino:  77 kg
Ryhmäsidokset:  Kostajat
Edelliset ryhmäsidokset:  Ei ole
Henkilöllisyydet:  Realmpago Vivo
Voimat:  Kyky lentää yli-inhimillisen nopeasti, sähköisten energiavirtojen hallinta
Suhteet
Sukulaiset:  Carlos Santos (isä, kuollut), Maria Santos (äiti, kuollut), Lisa Santos (sisko, kuollut), Jose Santos (veli)
Elosalama (engl. Living Lightning) on Marvel-kustantamon luoma supersankari. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen West Coast Avengers -lehden numerossa 63 (1990). Elosalaman loivat Dann Thomas, Roy Thomas ja Paul Ryan.
Elosalama on yksi harvoista avoimesti homoseksuaaleista supersankareista.
Elosalaman ensiesiintyminen Suomessa tapahtui MARVEL-lehden numerossa 8 (1995).
Historia

Miguelin isä, Carlos Santos oli jäsenenä ääriryhmittymässä nimeltään Elosalaman Legioona (Legion of the Living Lightning). Ryhmä aikoi valloittaa koko Amerikan ja näin ehkäistä tulevat sodat ja vihanpidot. Ryhmä yritti valjastaa Hulkin voimat ajamaan omia tarkoitusperiään, mutta hanke epäonnistui ja Carlos sai surmansa.
Tuhottuaan Legioonan vuoristotukikohdan Hulk jatkoi matkaansa, mutta surun murtama Miguel päätti lähteä tutkimaan raunioita – kenties seuratakseen isänsä jalanjälkiä. Tutkiessaan tukikohdan laitteita hän kytki erään vahingossa päälle ja vastaanotti valtaisan voimamäärän itseensä. Käsittelyn loputtua hän tajusi muuttuneensa eläväksi elektroplasmaksi ja kokeiltuaan voimiaan päätti ottaa itselleen uuden nimen – Elosalama.
Valtaisa voimamäärä ajoi Elosalaman väliaikaisesti mielipuoleksi. Hän tuhosi kaupunkiaan silmittömästi ja otti yhteen Länsirannikon Kostajien kanssa. Henry Pymin onnistui lopulta maadoittamaan Elosalaman sähkömuodon ja Miguelin uskottiin tuhoutuneen.
Tosiasiassa superroisto nimeltään Tohtori Demonicus oli siepannut Elosalaman energiaimuriinsa ja kokosi hänet ihmismuotoonsa. Demonicus kaavaili Elosalaman liittyvän hänen roistojoukkoonsa, minkä Elosalama tekikin. Demonicus antoi Miguelille erikoisvalmisteisen puvun, jolla Elosalama kykeni palaamaan ihmismuotoonsa.
Demonicus kuitenkin piti käsillään kytkintä, joka tuhosi puvun, mikäli Elosalama joskus kääntyisi tätä vastaan. Myöhemmin Elosalama kieltäytyikin teloittamasta vangittuja Kostajia ja kääntyi entisiä tovereitaan vastaan. Demonicuksen uhatessa tuhota puvun, Elosalama tuhosi kytkimen sähköiskulla. Taistelun päätyttyä Kostajat pyysivätkin Elosalamaa mukaan joukkoonsa - pyyntö, johon Miguel ilomielin suostuikin.
Elosalaman palatessa kotiin hän sai järkytyksekseen todeta äitinsä Marian ja sisarensa Lisan kuolleen rikollisten jengien yhteenotossa. Samaten hänen veljensä Jose oli poissa, liittyneenä jengiin joka taisteli vietnamilaista jengiä vastaan. Elosalama onnistui kuitenkin keskeyttämään nahinat, ennen kuin täysimittainen jengisota olisi syttynyt.
Elosalama työskenteli Länsirannikon Kostajissa muutamia kuukausia, mutta Rautamiehen luullun kuoleman joutui arvioimaan tulevaisuudensuunnitelmiaan uudelleen. Miguel päättikin luopua aktiivipalveluksesta ja palata koulun penkille. Hän jatkoi silti Länsirannikon Kostajissa palvelua, kunnes ryhmä yhdistettiin varsinaisten Kostajien kanssa.
Miguelin voimakkaan uskonnollisen kasvatuksen vuoksi hän oli yksi Adam Warlockin hyvän puolen, Jumalattaren massahypnoosin alaiseksi. Myöhemmin muut sankarit onnistuivat vapauttamaan hänet ja muut hypnotisoidut. Nämä tapahtumat nähtiin Suomessakin MARVEL-lehden numerossa 8 (1995). .
Kuukausia myöhemmin Kostajat päättivät suhtautua tiukemmin yliluonnollisiin uhkiin ja niin perustettiin asteroiditukikohta, jossa Elosalama tarkkaili mahdollisia avaruudesta tulevia vaaroja yhdessä Kvasaarin kanssa.
Nykyään Elosalama keskittyy pääasiallisesti opintoihinsa, mutta auttaa muita sankareita mikäli häntä todella tarvitaan.
Historia > Seksuaalisuus

Toimiessaan Länsirannikon Kostajissa, Miguel tapaili aktiivisesti naisia (mm. Asuka ja Mona). Myöhemmin hän kuitenkin tuli ulos kaapista ja julisti itsensä homoseksuaaliksi. Hän lähestyi Suurten järvien Kostajia (englanniksi Great Lakes Avengers) ryhmän akronyymin GLA vuoksi. Myöhemmin hän ymmärsi erehtyneensä, koska luuli akronyymin tarkoittavan Gay/Lesbian Alliancea. Kuultuaan Elosalaman uudesta suuntautumisesta myös Litteä Mies (Flatman) astui ulos kaapista.
Ei ole tiedossa, vaikuttiko Elosalaman yhteisasuminen Kvasaarin kanssa hänen seksuaalisuutensa tunnustamisen. Kvasaari ei koskaan ole osoittanut homoseksuaalisia tuntemuksia.
Voimat ja varusteet

Todellisessa muodossaan Miguel on tavallinen ihminen, joka pitää kuntoaan yllä säännöllisen harjoittelun avulla. Elosalamana hän taas on tunteva elektroninen voima ilman massaa. Tässä muodossaan hän kykenee lentämään ja saavuttamaan miltei valonnopeuden.
Elosalama pärjää vaivatta avaruuden tyhjiössä ja on haavoittumaton tavallisia fysikaalisia ja energiaiskuja vastaan. Elosalama kykenee ampumaan ja manipuloimaan sähköenergiaa (iskujen teho voi nousta jopa 15 000 000 volttiin – tosin hänellä on ollut menneisyydessä ongelmia virtamääränsä hallitsemisessa).
Näin hän voi tiettyyn pisteeseen asti hallita sähköisiä laitteita. Tämän lisäksi Elosalama voi luoda ympärilleen voimakkaita suojaavia voimakenttiä.