stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Ustinov

Peter Ustinov vuonna 1973.
Peter Alexander Ustinov (alun perin Peter Alexander von Ustinow, 16. huhtikuuta 1921 Lontoo – 28. maaliskuuta 2004 Genolier, Vaud, Sveitsi), Sir, oli brittiläinen näyttelijä. Hän sai Oscar-palkinnot sivuosarooleistaan elokuvissa Spartacus (1960) ja Topkapi (1964). Hän on näytellyt myös Hercule Poirot’n roolia Agatha Christie -filmatisoinneissa ja ollut Tohtori Sykerön englanninkielisenä kertojana ja Sykerön näyttelijänä.
Perhesuhteet

Ustinovin isä Jona von Ustinov oli saksalais-venäläinen ensimmäisen maailmansodan lentäjä ja myöhemmin brittitiedustelu MI5:n vakooja. Ustinovin äiti oli Nadja (Nadežda) Benois, maalari ja balettisuunnittelija, jonka isä Leon Benois oli keisarillisen Venäjän arkkitehti. Ustinovin äiti oli venäläis-ranskalais-italialaista taustaa. Ustinovin äidillä oli myös isänsä puolelta etiopialaista verta: hänen kaukainen sukulaisensa oli sveitsiläinen insinööri, joka oli naimisissa Teodoros II:n tyttären kanssa. Ustinovin äidin perhe oli lähtöisin Ranskasta. Perhe pakeni Ranskan vallankumousta Pietariin. Ustinovin kaukainen sukulainen (äidin puolelta) Jules-César Benois oli Venäjän tsaari Paavali I:n keittiömestari.
Elämä

1960-luvulla Ustinovista tuli Sveitsin kansalainen (Ison-Britannian silloin korkeiden verojen välttämiseksi); hänet kuitenkin aateloitiin vuonna 1990. Hän oli kaikkien aikojen toinen UNICEFin hyvän tahdon lähettiläs. Ustinov puhui englantia, ranskaa, saksaa, italiaa, venäjää, espanjaa, turkkia ja kreikkaa.
Ustinov saapui Berliiniin UNICEFin lähettämänä vuonna 2002 ja tutustui United Buddy Bears -karhupatsaiden muodostamaan kehään, jonka tarkoituksena oli edistää ensimmäistä kertaa rauhanomaista yhteisymmärrystä kansojen, kulttuurien ja uskontojen välillä. Hän päätti varmistaa, että myös Irak saisi olla edustettuna tässä noin 140 maata käsittävässä kehässä. Hän sponsoroi ja avasi Berliinissä toisen United Buddy Bears -karhupatsaiden näyttelyn vuonna 2003.
Ustinov löysi viimeisen lepopaikkansa Bursinsin hautausmaalla Sveitsin Vaudin kantonissa. Hänen hautalaatassa on risti - huolimatta siitä, että hän tunnistaa itsensä maalliseksi humanistiksi - ja kirjoitus:
« SIR PETER USTINOV
1921-2004
Writer-Actor-Humanist
Musicien-Membre de l'Institut »
Suomennetut näytelmät

Neljän everstin rakkaus
Romanoff ja Juliet
Loppukiri
Salakuuntelua
Aiheesta muualla

Peter Ustinov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Ustinov Wikimedia Commonsissa
Hauta vuonna 2024.
Ramón María Narváez
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ramón María Narváez Wikimedia Commonsissa
Potamiá

Potamiá (kreik. Ποταμιά, ”Jokialue”, ”Jokilaakso”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Potamiá, Karpenísin kunnan kunnallisyksikkö Evrytanían alueyksikössä Keski-Kreikan alueella
Potamiá, Elassónan kunnan kunnallisyksikkö Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella
Potamiá, kyläyhdyskunta Náxoksen saarella Etelä-Egean saarten alueella
Potamiá, kylä Thásoksen saarella Itä-Makedonian ja Traakian alueella
Peter Tägtgren

| Peter Tägtgren |
| --- | --- |
 Peter Tägtgren Myötätuulirockissa vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1970 (ikä 54)
Ammatti:  muusikko, laulaja, lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  melodinen death metal 
Soittimet:  kitara, rummut, basso ja kosketinsoitin
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alf Peter Tägtgren (s. 3. kesäkuuta 1970) on ruotsalainen muusikko, laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja, jonka pääprojekteja ovat yhtyeet Pain ja Hypocrisy.
Tägtgren on tuottanut lukuisten tunnettujen yhtyeiden, kuten Dimmu Borgirin, Immortalin, Mardukin, Children of Bodomin, Amorphis ja Sabatonin albumeja omistamassaan The Abyss -studiossa. Tägtgren on myös laulanut Bloodbath-yhtyeen albumilla Nightmares Made Flesh.
Tägtgren aloitti rumpujen soittamisen yhdeksänvuotiaana, ja myöhemmin hän opetteli soittamaan kitaraa, bassoa ja kosketinsoittimia. Kun Tägtgrenin ensimmäinen yhtye Conquest hajosi, hän päätti muuttaa Yhdysvaltoihin. Siellä hän tutustui death metaliin Malevolent Creationin kitaristin Phil Fascianan kautta ja päätti, että hänellä olisi levytyssopimus vuoden sisällä.
Peter Tägtgren perusti Hypocrisyn, joka oli alussa sooloprojekti. Tägtgren sai levytyssopimuksen Nuclear Blast -levy-yhtiön kanssa.
Painin albumin äänitysten aikana hänen sydämensä lopetti lyömisen muutaman minuutin ajaksi[lähde? ], mikä inspiroi häntä kirjoittamaan kappaleen ”Dancing with the Dead”.
Vuonna 2015 hän perusti industrial metal -yhtye Lindemannin yhdessä Rammsteinin laulajan Till Lindemannin kanssa. Nimellä on julkaistu albumit Skills in Pills vuonna 2015 ja F & M vuonna 2019.
Diskografia

Hypocrisy – (laulu, kitara, lyriikat, tuotanto) – kaikki julkaisut
PAIN – (kaikki soittimet, laulu, lyriikat, tuotanto) – kaikki julkaisut
The Abyss – The Other Side – (laulu, rummut, basso) – 1995
The Abyss – Summon the Beast – (laulu, rummut, basso) – 1996
Algaion – Vox Clamentis – (rummut) – 1996
War – Total War – (rummut) – 1997
Edge of Sanity – Infernal – (kitara kappaleessa "The Bleakness of It All") – 1997
Therion – A'arab Zaraq – Lucid Dreaming – (kitara kappaleessa "Under Jolly Roger") – 1997
Lock Up –  Pleasures Pave Sewers – (laulu) – 1999
Bloodbath – Nightmares Made Flesh – (laulu) – 2004
Kataklysm – Serenity in Fire – (laulu kappaleessa "For All Our Sins") – 2004
Destruction – Inventor of Evil – (laulu kappaleessa "The Alliance of Hellhoundz") – 2005
Nuclear Blast All–Stars – Out of the Dark – (laulu kappaleessa "Schizo") – 2007
Sonic Syndicate – We Rule the Night – (lyriikat ja kirjoitus Jonas Kjellgren kanssa kappaleessa "Leave Me Alone") – 2010
Exodus – Exhibit B: The Human Condition – (taustalaulu kappaleessa "The Sun Is My Destroyer") – 2010
The Unguided – Nightmareland EP – (laulu kappaleessa "Pathfinder") – 2011
Turmion Kätilöt – Perstechnique – (laulu kappaleessa "Grand Ball") – 2011
Sabaton – Carolus Rex – (laulu kappaleessa "Gott mit Uns") – 2012
Lindemann – Skills In Pills – 2015
Lindemann – F & M – 2019
Pietarinkadun Oilers

Pietarinkadun Oilers on suomalainen näytösotteluita pelaava jääkiekkojoukkue, joka kerää toiminnallaan rahaa hyväntekeväisyyteen.
Joukkue perustettiin vuonna 1989 Sleepy Sleepers -yhtyeen jäsenten jääkiekkojoukkueeksi ja ensimmäisen hyväntekeväisyysottelunsa se pelasi vuonna 1990 Lahdessa. Historiansa aikana Oilers on kerännyt hyväntekeväisyyteen yli 2 miljoonaa euroa.
Pietarinkadun Oilersin ”ottelut” ovat show-tapahtumia, joissa on usein esiintynyt monia suomalaisia huippujääkiekkoilijoita, kuten Jari Kurri, Teemu Selänne ja Esa Tikkanen. Joukkue voittaa aina pelaamansa näytösottelut.
Vuonna 1998 Radiomafia aloitti Pietarinkadun Oilers Go Go -nimisen radio-ohjelman. Ohjelmaa tekivät ”Nilviäiset”, eli Simo Ruuskanen ja Teemu Skinnari. Ohjelma päättyi YleX:ssä vuoden 2006 lopussa. Ohjelman perinteitä jatkoi löyhästi Pasilan Asema -ohjelma, joka sekin lopetettiin vuoden 2007 aikana. Ohjelma alkoi uudelleen Radio City -kanavalla tammikuussa 2012.tarvitaan parempi lähde
Pietarinkadun Oilersilla on myös oma rock-henkinen yhtye, joka esiintyy aina otteluiden jälkeisissä voitonjuhlissa. Yhtyeen nimi on Oilers Band. Vuosien varrella Oilers Bandin lavalla on nähty mm. Pave Maijanen, Mato Valtonen, Sakari Kuosmanen, Mikko Leppilampi, Heikki Paasonen, Pimme Korhonen, Upi Heikkinen, Juha Valvio, Jone Ullakko, Jani Alkio, Signmark ja Ville Galle JVG:stä.
Aiheesta muualla

Pietarinkadun Oilers (Arkistoitu – Internet Archive)
Peukkula

Peukkulan pääsisäänkäynti.
Seikkailupuisto Peukkula (ent. Viherlaakso) oli vuosina 1997-2015 toiminut satu- ja seikkailupuisto Jyväskylässä Jyväsjärven lähellä. Viherlaakso perustettiin 1997 entisen Ympäristökeskus Kammin tiloihin, ja sen vetonauloja olivat Hilarius-hiiri ja Noita Nokkonen. Parhaimmillaan Viherlaakson kävijämäärä oli yli 30 000, ja se työllisti kesäisin noin 30 henkeä. Hilarius hiiren kehittänyt Marja-Liisa Mattila luopui kehittämästään lastenhahmosta terveydellisistä syistä vuonna 2007 ja myi brändin Suomen Metrotuotanto Oy:lle. Samassa yhteydessä tuotantoyhtiö purki yhteistyön Viherlaakson kanssa.
Vuonna 2008 Jyväskylän kaupunki ja Fortum myivät Viherlaakson toiminnan, ja uusi omistaja muutti puiston nimen Peukkulaksi. Peukkulan toiminta jakaantui kolmeen toiminta-alueeseen: sisäleikkipuistoon, ulkoleikkipuisto Temppulaaksoon sekä Satukylään. Peukkulan toiminta loppui tammikuussa 2015.
Peukkulan toiminta > Sisäleikkipuisto

Sisäpuiston salissa olivat käytettävissä toimintarata, pomppulinnat, pienten lasten leikkialue, keinuautomaatit, auto sekä piirustusnurkkaus. Satupolun leikkihuoneita olivat Kyläkauppa Pikku Penni, Noita Nokkosen köksä, prinsessa Vivianin teehuone, merirosvo Arpinaaman konttuuri, Linnan Tontun nikkarointinurkkaus sekä Peukkula Kino. Jokaisena lauantaina satuhahmot vauhdittivat lasten leikkejä. Talvella sisäpuistossa palveli Hilla Café, jossa tarjoiltiin perinteisiä kahvilaherkkuja.
Peukkulan toiminta > Tapahtumia

Peukkulassa järjestettiin ympäri vuoden erilaisia tapahtumia. Teemapäivistä tunnetuimpia olivat prinsessa- ja merirosvopäivät sekä noita Nokkosen Halloween juhla: Kurpitsajuhla. Jyväskylän alueen yritykset ja järjestöt järjestivät myös omia teemapäiviään Peukkulassa.
Peukkulan toiminta > Ulkoleikkipuisto Temppulaakso

Ulkopuisto oli avoinna keväästä syksyyn sään salliessa. Ulkopuiston aktiviteetteinä olivat krokorata, pomppulinnat, trampoliinit, polkuautot, pelialue, nikkarointiapaja, leluliiteri sekä Peukkulan linna.
Leluliiterissä olivat tarjolla perinteiset pihapelit ja mm. puujalat, joita voi lainata ja joiden kanssa voi viettää yhteistä aikaa koko perheen kesken.
Peukkulan toiminta > Satukylä

Satukylää asuttivat Peukkulan satuhahmot. Punaisessa Jepulassa asuivat Peukkis Peukalopotti pikkusiskonsa Pinnin kanssa, kun taas naapurin kiviluolassa asuivat Natro- ja Putro-peikot. Satukylänraitin varrelta löytyivät myös prinsessa Vivianin vaaleanpunainen Marenki-koti, noita Nokkosen jännittävä Mörskä, Kekko Keksijän putki sekä Merirosvo Arpinaaman laiva, Amanda. Kesäkaudella Satukylän asukkaat järjestivät monipuolista ohjelmaa lapsille ja aikuisille koko päivän. Peukkulan vieraille tarjottiin puistokonsertti, pihateatterin lasten näytelmä sekä lukuisia musiikki- ja satutuokioita sekä vauhdikkaampia seikkailuja.
Satukylässä palveli kesäisin Villa Café, jossa tarjoiltiin jäätelöannoksia sekä kahvilatuotteita.
Peukkulan toiminta > Ruokailu

Peukkulan päärakennuksessa sijaitsi ravintola Eväsherkku. Eväsherkun valikoimaan kuuluivat salaattipöydän antimet sekä hampurilais- sekä makkarabaariateriat. Eväsherkku oli avoinna koko kesän.
Aiheesta muualla

Peukkulan kotisivut
Minna Hiekkola: Jyväskylän seikkailupuisto Peukkulan kunnostus- ja hoitosuunnitelma (pdf) (opinnäytetyö)  syksy 2014. Hämeen ammattikorkeakoulu. Viitattu 8.7.2015.
Richard Lintern

| Richard Lintern |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1962 (ikä 62) Taunton, Somerset
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Richard Lintern (s. 8. lokakuuta 1962) on englantilainen näyttelijä, joka on tunnetaan parhaiten mittavasta teatteriurastaan. Hän on näytellyt muun muassa National Theatressa ja Royal Shakespeare Companyssä. Suomessa Lintern muistetaan parhaiten tilanhoitaja Ben Nortonin roolista draamasarjasta Sydämen asialla. Hän esitti Nortonia yli 20 jaksossa vuonna 2004.
Lintern näytteli vuonna 1998 elokuvassa Jinnah nuorta Muhammad Ali Jinnahia. Hän on myös näytellyt sarjassa The Bill vuosina 2000–2006. Vuodesta 2014 lähtien hän on esittänyt Tohtori Thomas Chamberlainia rikossarjassa Hiljainen todistaja.
Aiheesta muualla

Richard Lintern Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Potamologia

Peltojoki Inarissa.
Vettä tutkivat tieteet
Hydrobiologia
Limnologia
Meritiede
Aiheeseen liittyvää
Hulevesi
Rehevöityminen
Sedimentti
Valuma-alue
Vesimuodostuma
Vesistö
Joet ja järvet
Joen uoma
Järvityyppi
Koski
Suisto
Suolajärvi
Meret
El Niño
Merivirta
Trooppinen hirmumyrsky
Potamologia eli jokitiede (kreik. potamos, joki ja kreik. logos, oppi) tutkii virtavesiä eli jokia, puroja ja muita virtaavia vesistöjä. Se keskittyy erityisesti virtavesien elävän luonnon ja sen ympäristön välisiin suhteisiin, virtavesien geofyysisiin ominaisuuksiin ja vuorovaikutuksiin järvien kanssa. Potamologian tutkimusta ja opintoja tukevia perustieteitä ovat hydrologia, geologia, mikrobiologia, kasvitiede, eläintiede, fysiikka ja kemia. Sen sisartiede on limnologia eli järvitiede, joka on potamologian kanssa hydrologian alatiede. Myös muutkin akvaattiset tieteet sivuavat sitä läheisesti.
Aihepiirin asioita voi opiskella Helsingin ja Jyväskylän yliopistossa akvaattisten tieteiden aineopintojen yhteydessä . Osana vesistönhoitoa ja vesistöjen kunnostusta Suomessa tehdään silti myös muun muassa jokien kunnostusta ja purojen kunnostusta ja tehdään myös tämän edellyttämää tutkimusta. Tähän kuuluu muun muassa uomaverkoston hydrologinen mallinnus ja samanlainen biologinen tutkimus kuin järvivesissä.
Richard Libertini

Richard Libertini (21. toukokuuta 1933 Cambridge, Massachusetts – 7. tammikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen elokuvarooliensa joukossa olivat osat komedioissa Älkää ampuko hammaslääkäriä (1979) ja Nimeni on Fletch (1985). Vuonna 1980 hänellä oli rooli Kippari-Kallessa. Libertini esiintyi myös ääninäyttelijänä esimerkiksi animaatioelokuvassa Ankronikka: Kadonneen lampun metsästäjät (1990).
Libertini oli vuosina 1963–1978 naimisissa Melinda Dillonin kanssa. Liitosta syntyi poika.
Aiheesta muualla

Richard Libertini Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Riemukaari (täsmennyssivu)

Riemukaari viittaa seuraaviin:
Riemukaari eli triumfikaari, monumentaaliportti ja myös kirkkoarkkitehtuurin käsite
Riemukaari, Pariisin tunnetuin riemukaari
se ja muita riemukaaria on luokassa Riemukaaret
Riemukaari ry, kärköläläinen petankkiseura
The Tombstone Phantom Drifter / Riemukaari, yhtyeiden Acid Mothers Temple ja Circle split-singlelevy vuodelta 2002
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Riemukaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ro-57 (1921)

| Ro-57 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  20. marraskuuta 1920
Laskettu vesille:  3. joulukuuta 1921
Palveluskäyttöön:  30. heinäkuuta 1922
Poistui palveluskäytöstä:  20. marraskuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  897 t (pinnalla) 1 195 t (sukellus)
Pituus:  76,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,2 m
Syväys:  4,0 m
Koneteho:  2 400 bhp (pinnalla) 1 600 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  48
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 ilmatorjuntatykki 6 × 45 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-57 (aiemmin sukellusvene No. 46) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 3. joulukuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 30. heinäkuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 46.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-57:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945.
Rinnejalkasara

| Rinnejalkasara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  pediformis
Alalaji::  rhizodes
Kolmiosainen nimi
 Carex pediformis subsp. rhizodes  (Blytt) H.Lindb. 
Synonyymit
 Carex rhizina  Carex rhizodes 
Katso myös
   Rinnejalkasara Wikispeciesissä   Rinnejalkasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rinnejalkasara eli jalkasara (Carex pediformis subsp. rhizodes) on sarojen (Carex) sukuun kuuluvan jalkasaran (Carex pediformis) alalaji. Se kuuluu erilaistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se on kapealehtinen, löyhästi mätästävä, monivuotinen ruoho, joka muodostaa kasvustoja.
Ulkonäkö ja koko

Rinnejalkasaran mätäsmäiset ruusukkeet kasvavat vankasta pitkästä suikertavasta juurakosta. Varret, jotka ovat kohenevia, karheita ja tyvitupet tummanruskeita säikeiksi hajoavia, ovat 20–50 cm korkeita.
Lehdet ovat kellanvihreitä, 1,5–3 mm leveitä, varteen nähden melko pitkiä.
Kukinnon kärjessä on yksi yleensä perätön hedetähkä, 5–8 mm pitkä. Sen alapuolella emitähkiä on 2–3, ne ovat 15–30 mm pitkiä, harsuja ja pitkäperäisiä. Ylin emitähkä on enintään hedetähkän tasalla ulottuva. Tukilehdet ovat lyhyet, suipot, ruskeat. Tupet ovat 10–20 mm pitkät ja vihreät. Tähkäsuomut ovat pullakon pituisia, suippoja ja otakärkisiä, vaaleanruskeasta punaruskeaan. Pullakot ovat 3–4 mm pitkiä, päärynänmuotoisia ja niissä on lyhyttä karvaa. Kukintoranka on vihreä. Rinnejalkasara kukkii touko–kesäkuussa.
Elinympäristö

Rinnejalkasara kasvaa avoimilla lehtomaisilla harjun- ja kallionrinteillä, kallionaluslehdoissa sekä lehtomaisissa metsissä, harvemmin tuoreilla kankailla.
Levinneisyys

Rinnejalkasaraa esiintyy harvinaisena Lounais- ja Etelä-Suomessa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Rinnejalkasaran (Carex pediformis subsp. rhizodes) levinneisyys Suomessa
Richard Lewontin

Richard Lewontin vuonna 1998.
Richard Charles "Dick" Lewontin (29. maaliskuuta 1929 – 4. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen evoluutiobiologi, geneetikko ja yhteiskunnallinen keskustelija. Hän on johtavia matematiikan populaatiogenetiikkaan ja evoluutioteoriaan soveltajia.
Aiheesta muualla

Richard Lewontinin profiili ja bibliografia
Ro-54 (1920)

| Ro-54 |
| --- | --- |
 Ro-54

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  1. marraskuuta 1919
Laskettu vesille:  13. lokakuuta 1920
Palveluskäyttöön:  10. syyskuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  893 t (pinnalla) 1 195 t (sukellus)
Pituus:  70,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,9 m
Koneteho:  2 400 bhp (pinnalla) 1 600 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  48
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 ilmatorjuntatykki 6 × 45 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-54 (aiemmin sukellusvene No. 28) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 13. lokakuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1921 nimellä sukellusvene No. 28.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-54:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-52 (1920)

| Ro-52 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  10. elokuuta 1918
Laskettu vesille:  9. maaliskuuta 1920
Palveluskäyttöön:  30. marraskuuta 1920
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  893 t (pinnalla) 1 195 t (sukellus)
Pituus:  70,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,9 m
Koneteho:  2 400 bhp (pinnalla) 1 600 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  48
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 ilmatorjuntatykki 6 × 45 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-52 (aiemmin sukellusvene No. 26) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta nimellä sukellusvene No. 26.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-52:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Piranshahr

| Piranshahr (پيرانشهر, Pīrānshahr) پیرانشار |
| --- | --- |

 Piranshahr
 Koordinaatit: 36.6960°N, 45.1382°E 
Valtio:  Iran
Maakunta:  Länsi-Azerbaidžan
Väkiluku (2017):  138 864
Aikavyöhyke:  UTC+3:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piranshahr tai Piranshar  (pers. ‏پیرانشهر‎, kurdiksi پیرانشار‎) on Iranin Länsi-Azerbaidžanin provinssissa sijaitseva kaupunki ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki.
Kaupunki sijaitsee Urmiajärven lounaisipuolella lähellä Irakin rajaa noin 1 300 metrin korkeudessa. Suurin osa asukkaista kuuluu kurdeihin.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 25 454 (1996), 33 805 (2001), 58 177 (2006) ja 69 049 asukasta (2011). 138.864 (2017)
Piranshahr on Mukrianin alueen keskus.
Piranshahr on yksi Iranin vanhimmista kaupungeista ja sen perustukset ovat peräisin Iranin preislamiselta aikakaudelta ja Meedian valtakunnan syntymisestä.
Farsin kieli on Iranin virallinen kieli. Piranshahrissa jokainen lukutaitoinen henkilö osaa kommunikoida farsin kielellä. Lukutaitoisuusaste on 97 %.
Piranshahrin kaupunki tuottaa täyden valikoiman yli 100 erilaista graniittimateriaalia eri väreissä ja tekstuureissa. Piranshahrin graniittien laatu ja kauneus ovat yksi maailman tunnetuimmista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Piranshahrin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Iran’s non-oil exports via Piranshahr customs hit $125mn in 9 months. (englanniksi) (mefa.ir)
Royal Academy of Dramatic Art

Koulun 119 vuotta vanhaa julkisivua.
Royal Academy of Dramatic Art (RADA) on Lontoossa sijaitseva teatterikoulu, jota pidetään yhtenä maailman parhaista alallaan. Sen perusti Sir Herbert Beerbohm Tree vuonna 1904. Hän oli aikansa kuuluisin Shakespearen näytelmien ohjaaja.
RADAn alkuaikoina sen johtokuntaan kuului George Bernard Shaw, joka tuki koulua taloudellisesti lahjoittaen sille näytelmistään saamiaan rojalteja. Kuuluisia RADAn käyneitä näyttelijöitä ovat muun muassa Richard Attenborough (koulun johtaja 1973–2003), John Gielgud, Anthony Hopkins, Kenneth Branagh, Ralph Fiennes, Maggie Gyllenhaal ja Vivien Leigh.
Aiheesta muualla

Internet Movie Databasen lista RADAn käyneistä näyttelijöistä (englanniksi)
Pesäpallon suomensarja 1956

Pesäpallon suomensarja pelattiin kahdennentoista kerran kaudella 1956. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat, Katajanokan Haukat, Harjavallan Jymy ja Muhoksen Urheilijat nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1957. Tasaisinta nousukamppailu oli länsilohkossa, jossa peräti neljä joukkuetta sarjan kärjessä päätyi tasapisteisiin.
Suomensarja > Itälohko

Uusi itälohko muodostettiin edellisen kauden itälohkon ja sisä-Suomen lohkon joukkueista. Nousijana lohkoon liittyi Höytiäisen Urheilijat.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | P | HoNsU | KeMu | NuSe | HöU | JKV | LaLu | SP | PP | PTU | KNU | OP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 10 | 10 | 0 | 0 | 123–31 | 20 |  | 11–3 | – | 13–4 | – | – | – | 20–4 | 16–3 | 17–3 | – |
| Kuopion Kelta-Mustat | 10 | 7 | 2 | 1 | 56–32 | 16 | – |  | – | – | 6–2 | 12–2 | – | 6–4 | 6–2 | – | 7–1 |
| Nurmeksen Sepot | 10 | 6 | 3 | 1 | 64–49 | 15 | 1–13 | 2–2 |  | – | – | – | 4–4 | 8–2 | 8–2 | – | – |
| Höytiäisen Urheilijat | 10 | 5 | 2 | 3 | 49–36 | 12 | – | 0–0 | 1–2 |  | 1–3 | – | – | 10–2 | 5–3 | – | – |
| Jyväskylän Kiri-Veljet | 10 | 5 | 0 | 5 | 73–56 | 10 | 6–11 | – | 7–12 | – |  | 3–4 | 18–4 | – | – | – | 11–4 |
| Laukkalan Luja | 10 | 4 | 1 | 5 | 62–76 | 9 | 2–7 | – | 2–2 | 1–8 | – |  | – | – | – | 21–13 | 5–3 |
| Siilinjärven Ponnistus | 10 | 3 | 2 | 5 | 58–72 | 8 | 1–6 | 7–9 | – | 7–7 | – | 7–4 |  | – | 18–9 | – | – |
| Pieksämäen Palloilijat | 10 | 4 | 0 | 6 | 45–80 | 8 | – | – | – | – | 7–4 | 2–16 | 1–3 |  | – | 9–3 | 8–5 |
| Pankakosken Tehtaan Urheilijat | 10 | 3 | 0 | 7 | 70–87 | 6 | – | – | – | – | 1–8 | 19–5 | – | 5–6 |  | 12–6 | 14–9 |
| Keljon Nuorisoseuran Urheilijat | 10 | 2 | 0 | 8 | 59–101 | 4 | – | 1–5 | 9–12 | 1–5 | 6–11 | – | 6–4 | – | – |  | – |
| Outokummun Partio | 10 | 1 | 0 | 9 | 50–89 | 2 | 4–9 | – | 7–13 | 4–8 | – | – | 8–3 | – | – | 5–11 |  |