stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shoemaker–Levy 9
Törmäys Jupiteriin

Komeetan laskettiin myös osuvan Jupiteriin, ja Nasalla oli avaruusalus ensimmäistä kertaa todistamassa aurinkokunnan taivaankappaleiden törmäämistä. Galileo-avaruusluotain seurasi heinäkuussa 1994 tapahtuneita törmäämisiä. Palaset nimettiin kirjaimilla A:sta W:hen, ja ensimmäinen törmäys tapahtui 16. heinäkuuta ja viimeinen 22. heinäkuuta. Muut havainnointilaitteet, kuten maanpäälliset kaukoputket ja Hubble-avaruusteleskooppi, pääsivät tarkastelemaan vasta myöhemmin Jupiterin pyörimisliikkeen vaikutuksesta esille tulleita törmäysjälkiä.
Törmäysten voimaksi on laskettu noin 300 miljoonaa atomipommia, ja ne aiheuttivat 2 000 – 3 000 kilometriä korkeita suihkuja. Kaasukehä lämpeni 30 000 – 40 000 celsiusasteeseen.
Tapahtuma havainnollisti Jupiterin roolia ”imurina”, joka pitää Aurinkokunnan sisemmän osan suhteellisen puhtaana asteroideista ja komeetoista, mikä on elämän kehittymiselle välttämätöntä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sinappikuoriainen

| Sinappikuoriainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Lehtikuoriaiset Chrysomelidae
Alaheimo::  Chrysomelinae
Suku::  Phaedon
Laji::  cochleariae
Kaksiosainen nimi
 Phaedon cochleariae  (Fabricius, 1792) 
Katso myös
   Sinappikuoriainen Wikispeciesissä   Sinappikuoriainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinappikuoriainen (Phaedon cochleariae) on lehtikuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen sinappikuoriainen on ulkonäöltään pyöreä, metallinkiiltoinen ja väriltään tummanvihreä tai melkein musta. Aikuisena sen pituus on 3,5–4,5 mm. Lajin tuntosarvet ovat pitkät, ohuet ja pääasiallisesti mustat. Sinappikuoriaisen muna on vaaleankeltainen, pituudeltaan noin 1 mm ja muodoltaan soikea. Yksi sinappikuoriaisnaaras voi tuottaa 400 munaa. Alkioiden kehitys kestää 9–10 päivää. Toukka on väriltään likaisen keltainen ja sillä on kiiltävän musta pää. Toukan pituus on 5,5 mm.
Sinappikuoriaista esiintyy Euroopassa, Etu- ja Keski-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Sinappikuoriainen on Suomessa luokiteltu vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi lajiksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Sinappikuoriainen (Phaedon cochleariae)
Sinappipitta

| Sinappipitta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pitat Pittidae
Suku::  Pitat Pitta
Laji::  versicolor
Kaksiosainen nimi
 Pitta versicolor  Swainson, 1825 
Katso myös
   Sinappipitta Wikispeciesissä   Sinappipitta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinappipitta (Pitta versicolor) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinappipittaa tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uusi-Guineassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 445 000 km2. Sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen ja kissojen aiheuttaman saalistuksen vuoksi. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Skills Finland

| Skills Finland ry – Skills Finland rf |
| --- | --- |
[[Tiedosto:Skills Finlandin logo.|200px|]]
Perustettu:  1993
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminnanjohtaja:  Maria Ekroth
Puheenjohtaja:  Marja Vartiainen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skills Finland ry on vuonna 1993 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää ammatillisen koulutuksen ja ammatillisen osaamisen arvostusta ja tunnettuutta yhteiskunnassa, ammatillisen koulutuksen oppimistuloksia, opiskelijoiden kiinnostusta ammattitaidon jatkuvaan kehittämiseen sekä opiskelijoiden kiinnostusta itsenäiseen yrittäjyyteen.
Skills Finland järjestää vuosittain yhteistyökumppaniensa kanssa Taitaja-tapahtuman sekä valmentaa ja lähettää Suomen ammattitaitomaajoukkueen kansainvälisiin EuroSkills-, WorldSkills- ja Abilympics-ammattitaitokilpailuihin.
Yhdistyksen taustavoimia ovat muun muassa ammatillisen koulutuksen järjestäjät, Opetushallitus, opetus- ja kulttuuriministeriö sekä keskeiset työmarkkina- ja opetusalan järjestöt Suomessa. Lisäksi yhdistyksellä on noin sata henkilöjäsentä.
Skills Finland on jäsenenä kansainvälisissä WorldSkills International, WorldSkills Europe ja International Abilympics -järjestöissä.
Helsingin eläinsuojeluyhdistys

| Helsingin eläinsuojeluyhdistys HESY |
| --- | --- |
Perustettu:  1874
Toimiala:  eläinsuojelutyö
Kotipaikka:  Helsinki
Puheenjohtaja:  Nina Immonen (2020–)
Jäsenlehti:  HESY
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helsingin eläinsuojeluyhdistys - Helsingfors djurskyddsförening HESY ry on vuonna 1874 perustettu suomalainen yhdistys, joka ajaa eläinten oikeuksia, vastustaa kaikenlaista eläinten väärinkäyttöä ja rääkkäystä ja tekee myös käytännön eläinsuojelutyötä. Se ottaa talteen löytöeläimiä, opastaa eläinsuojelussa ja vastustaa eläinten väärinkäyttöä laillisin toimin. HESY pitää myös eläinten hautausmaata Helsingin keskuspuistossa, Metsäläntien eteläpuolella.
Toiminta

HESYn päätoiminta-alueena on ollut kodittomien eläinten auttaminen. HESY hoitaa pääkaupunkiseudun löytöeläimet Viikin löytöeläintalolla ja hoitaa niiden eläinten jatkohoidon, jotka eivät Viikin kautta löytäneet omistajaa. HESY huolehtii myös Siuntion löytöeläimistä koiria lukuun ottamatta. HESY auttaa resurssiensa mukaan myös maakuntien eläinsuojelujärjestöjä sekä avustuksilla että ottamalla eläimiä hoitoon omiin tiloihinsa. HESYn hoitoon tulee myös yhä enemmän huostaanotettuja eläimiä. Kukin eläin saa loishäädön, rokotteet ja tunnistusmerkinnät, ja eläimet myös steriloidaan tai kastroidaan. Eläimet asuvat HESYn hoivissa aina siihen asti, että niille löydetään niille sopiva loppuelämän koti.
Vuonna 2019 HESY muutti aiemmista Itä-Pakilan tiloistaan Helsingin Pitäjänmäessä sijaitsevaan HESY-keskukseen.
Yhdistyksen varoista yli 95 prosenttia kerätään jäsenmaksuilla, lahjoituksilla, lipaskeräyksillä sekä järjestämällä tapahtumia ja ylläpitämällä eläinsuojelupuotia. HESY ottaa vastaan myös tavaralahjoituksia, kuten eläinten ruokaa ja tarvikkeita.
HESY-jäsenlehti ilmestyy kaksi kertaa vuodessa, keväällä ja syksyllä.
Historia

HESYn edeltäjä Maj Föreningen, Kevätyhdistys, perustettiin 1874. Sen tärkein suojelukohde olivat pikkulinnut. Maj Föreningeniä oli perustamassa muun muassa Zacharias Topelius. Pian yhdistystä laajennettiin auttamaan muitakin apua tarvitsevia eläimiä. Hankkiakseen rahaa toimintaansa yhdistys toimitti keräyslistoja kirjakauppoihin ja lähetti avustuskirjeitä. Avustuksien ja lahjoituksien avulla yhdistys alkoi rikastua. Jäseniä alkoi liittyä nopeaan tahtiin, jopa ulkomailta.
Yhdistyksen toiminta keskittyi alkuaikoina pääasiassa loppuun ajettuihin hevosiin. Yhdistyksen kirjanpidon mukaan näitä hevosia ostettiin vuosittain jopa useita satoja ja ne lopetettiin kivuttomasti. Nykyisinkin käytössä oleva yhdistyksen ansiomitali on perua tuolta ajalta – ensimmäisen kerran vuonna 1893 lyödyssä mitalissa on kuvattu hevosenpää.
Yhdistys järjesti ensimmäisen koko Suomen kattavan eläinsuojelukokouksen Helsingissä 1899. Puheenjohtajana 1916-1926 toiminut Constance Ullner edusti yhdistystä vuonna 1900 pidetyssä 13. Kansainvälisessä eläinsuojelukongressissa Pariisissa. Hän toi Suomeen ajatuksen eläinten päivän viettämisestä. Ullnerin aloitteesta Suomessa vietettiin eläinten päivää ensimmäisen kerran vuonna 1909 ja sitä vietetään edelleen joka vuosi 4. lokakuuta. Tammikuussa 1918 yhdistys oli mukana perustamassa Eläinsuojeluyhdistysten keskusliittoa.
Sodan jälkeen HESYä työllistivät kulkukoirat. Viimeiset vuosikymmenet yhdistys on keskittynyt etsimään koteja kodittomiksi jääneille lemmikeille. Yhdistystä työllistävät varsinkin kodittomat kissat, ja viime vuosina heitteille jätettyjen eläinten lajivalikoima on huomattavasti laajentunut. Viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana HESYn kautta uuden kodin on saanut noin 30 000 lemmikkiä.
Ongelmia

Vuonna 2014 pitkään yhdistyksessä vaikuttanut Hannele Luukkainen syrjäytettiin puheenjohtajan paikalta. Syksyllä 2015 toiminnasta lyhyen aikaa vastannut toiminnanjohtaja erosi ja samaan aikaan erosi yhdistyksen puheenjohtaja Susanna Paavilainen. Paavilaisen jälkeen kauden loppuun asti vastuussa oli varapuheenjohtaja Anne Roine.
Ongelmien aiheuttajaksi on nimetty huonot henkilösuhteet ja valtataistelu. Yhdistyksessä oli ongelmia jo vuonna 2009, jolloin osa työntekijöistä oli lakossa työehtosopimuskiistan vuoksi. HESY oli Aluehallintoviraston seurannassa vuodesta 2009. Vuoden 2016 aikana julkisuudessa kerrottiin HESYn sisäisen ilmapiirin ongelmista. Työntekijät sanoivat joutuvansa ostamaan eläinten hoitotarvikkeita omilla rahoillaan, ja eläintenhoitajia oli ongelmien takia eronnut. Palkanmaksu oli takkuillut, ja taloutta oli Yleisradion uutisten mukaan hoidettu huolimattomasti. Aluehallintovirasto teki HESYyn maaliskuussa 2016 tarkastuksen, eikä aiemmin osoitettuja puutteita ollut korjattu, joten HESYlle asetettiin 8 000 euron uhkasakko. Yhdistyksen entisten eläinhoitajien mukaan kiistat eivät näy eläinten hoidossa eikä eläinten hoidon vaatimissa lääkäri- ja leikkauskuluissa ole tingitty.
Hannele Luukkainen valittiin HESYn puheenjohtajaksi jälleen kevään 2016 vuosikokouksessa. Kesällä 2016 yhdistys palkkasi toiminnanjohtajan työnjohtotehtäviin. Vuoden 2020 vuosikokouksessa HESYn uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Nina Immonen.
Luettelo puheenjohtajista

Theodor Sederholm 1874–1877, senaattori
Abtib Almberg 1877–1879, maisteri
Wilhelm Lavonius 1879–1881, lakitieteen tohtori
Gustaf Lundgren 1881–1884, eläinlääkäri
Abel Landen 1884–1886, vaakamestari
Zacharias Topelius 1886–1895, valtioneuvos
Theodor Cederholm (ent. Sederholm) 1895–1896, senaattori
E. J. Mellberg 1896–1904, professori
C. E. Degerholm 1904–1915, kunnallisneuvos
Allan Höijer 1915–1916, läänineläinlääkäri
Constance Ullner 1916–1926, rouva
Volmar Lindman 1926–1936, kirjailija, toimittaja
Hans Söderlund 1936–1938, eläinlääketieteen tohtori
Karl Einar Brander 1938–1939, metsänhoitaja
Bruno Enkvist 1939–1951, tohtori
Conrad Rafn ?–1968
Yngve Ericsson 1968–1982, eversti
Carl-Heinz Klatt 1982–1986, eläinlääketieteen tohtori, kaupungineläinlääkäri
Hannele Luukkainen 1986–2014, valtiotieteen lisensiaatti, kaupunginvaltuutettu
Susanna Paavilainen 2014–2015, lemmikkihotelliyrittäjä
Anne Roine, varapuheenjohtaja, 2015-2016
Hannele Luukkainen, 2016–2020
Nina Immonen 2020–
Aiheesta muualla

HESYn sivut
Näkymä Eläinten hautausmaalta Helsingin keskuspuistossa, Pasilan kaupunginosassa.
Second in Command

| Second in Command |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Simon Fellows
Käsikirjoittaja:  Jonathan Bowers David Corley Jayson Rothwell
Tuottaja:  Brad Krevoy Donald Kushner Pierre Spengler
Säveltäjä:  Mark Sayfritz
Kuvaaja:  Douglas Milsome
Pääosat:  Jean-Claude Van Damme
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Romania
Tuotantoyhtiö:  Motion Picture Corporation of America Castel Film Romania Clubdeal
Levittäjä:  Sony Pictures Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  2. toukokuuta 2006
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  noin 12 000 000 dollaria
Tuotto:  10 400 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Second in Command (televisioesityksessä käytetty myös nimeä Kakkosmies) on vuonna 2006 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalais-romanialainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Simon Fellows ja käsikirjoittanut Jonathan Bowers, David Corley ja Jayson Rothwell. Pääosissa näyttelivät Jean-Claude Van Damme, Julie Cox ja Alan McKenna.
Juoni

Entinen Navy SEAL -erikoisjoukon jäsen komentaja Sam Keenan nimitetään Moldoviassa sijaitsevan Yhdysvaltain suurlähetystön uudeksi turvallisuusavustajaksi. Saapuessaan Moldoviaan hän saa huomata maan olevan sisällissodassa, kun raskaasti aseistetut kapinalliset ovat vallanneet kaupungin keskustan. Tilanne muuttuu vielä vaikeammaksi, kun Yhdysvaltain suurlähettiläs tapetaan ja kapinalliset uhkaavat kaapata vallan presidentiltä. Keenan nimitetään kriisitilanteessa epävirallisesti operaation johtoon ja hän turvaa Yhdysvaltain suurlähetystön ja vie presidentin turvapaikkaan. Samalla hänen on keksittävä keino kukistaakseen kapinalliset, ennen kuin he tuhoavat koko suurlähetystön ja heidän sotilaat mennessään.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean-Claude Van Damme  | … |  komentaja Sam Keenan   |
|  Julie Cox  | … |  Michelle Whitman   |
|  Alan McKenna  | … |  kapteeni John Baldwin   |
|  William Tapley  | … |  Frank Gaines   |
|  Razaaq Adoti  | … |  Tykistön kersantti Earl "Gunny" Darnell   |
|  Velibor Topic  | … |  Anton Tavarov   |
|  Warren Derosa  | … |  Mike Shustec   |
|  Ian Virgo  | … |  Will Butler   |
|  Raffaello Degruttola  | … |  PFC Zanger   |
|  Serban Celea  | … |  presidentti Yuri Amirev   |
|  Vlad Ivanov  | … |  RSO John Lydon   |
|  Emanuel Parvu  | … |  Chevanton   |
|  Razvan Oprea  | … |  PFC Devereaux   |
|  Elizabeth Barondes  | … |  Jennifer Lennard   |
Suomessa

Suomessa elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 7. kesäkuuta 2006.
Kuvaukset

Elokuva kuvattiin Romaniassa Castle Film Studiossa ja Bukarestin keskustassa.
| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Telvis.fi: 2/5
Sixtus II

| Sixtus II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: n. 215 Kreikka
Kuollut: 6. elokuuta 258 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  30. elokuuta 257
Paavius päättyi:  6. elokuuta 258
Edeltäjä:  Stefanus I
Seuraaja:  Dionysius
Sixtus II (n. 215–6. elokuuta 258) oli paavina 30. elokuuta 257 – 6. elokuuta 258. Hän koki marttyyrikuoleman Rooman keisarin Valerianuksen vainoissa.
Liber Pontificalisin mukaan Sixtus oli syntyjään kreikkalainen. Hän korjasi Afrikan ja Idän kirkkojen välit, jotka hänen edeltäjänsä Stefanus I oli saanut katkeamaan.
Keisari Valerianuksen vainojen aikaan menettivät monet papit ja piispat henkensä. Sixtus II oli ensimmäisiä uhreja. Hänet pidätettiin hänen ollessaan toimittamassa messua katakombissa, josta hänet raahattiin oikeuteen ja teloitettiin 6. elokuuta 258.
Siwalikvuoret

Siwalikvuoret vihreällä kaistaleella satelliittikuvassa Gangesin-Himalajan alueella
Siwalikvuoret (kirjoitetaan myös Sivalik) on Himalajan eteläisin ja geologisesti nuorin vuoriketju. Sen huiput kohoavat 600–1200 metrin korkeuteen.  Ketju on 1600 km pitkä ja monihaarainen. Se ulottuu Bhutanin, Intian, Nepalin ja Pakistanin alueille.
Nepalissa Siwalikvuoret tunnetaan myös nimellä Churevuoret. Sieltä on louhittu runsaasti rakennusmateriaalia ja viety Intian puolelle, mikä on aiheuttanut ympäristöongelmia. Vuoden 2010 alussa Nepal kielsi soran ja rakennuskiven viennin.
Ganges virtaa Siwalikvuorten välissä Rishikeshissä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siwalikvuoret Wikimedia Commonsissa
Sofija Rudjeva

Sofija Rudjeva
Sofija Andrejevna Rudjeva (ven. София Андреевна Рудьева; s. 15. marraskuuta 1990 Leningrad) on vuoden 2009 Miss Venäjä, joka myös edusti Venäjää vuoden 2009 Miss Universum -kilpailussa. Hän oli ennen Miss Venäjä -voittoaan osallistunut kaksiin alueellisiin kauneuskilpailuihin, joista ensimmäisestä hän ei voittanut mitään ja toisesta vain vähäisen palkinnon. Miss Venäjä -kilpailun voitto toi hänelle satatuhatta dollaria.
Rudjevan esiintyminen paljastavissa internetkuvissa ennen misseyttä synnytti skandaalin ilmi tultuaan.
Sofim

Sofim (Società Franco Italiana Motori) on italialainen moottorivalmistaja, joka syntyi Fiatin, Saviemin (Renault) ja Alfa Romeon yhteisyrityksenä vuonna 1974. Hyötyajoneuvoja valmistava Iveco osti yhtiön 1981.
Seppo Alahonko

Seppo Juhani Alahonko (s. 27. maaliskuuta 1947 Hongonjoki) on suomalainen everstiluutnantti ja filosofian maisteri, joka toimi muun muassa opettajana Maanpuolustuskorkeakoulussa ja Taistelukoulussa sekä YK-tehtävissä.
Henkilöhistoria ja sotilasura

Alahonko syntyi Jussi Alahongon ja Anna Saaren perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on Ritva Vesasto.
Alahonko tuli ylioppilaaksi Honkajoen yhteiskoulusta 1967 ja suoritti Kadettikoulun 1971 ja Sotakorkeakoulun 1981. Hän toimi opetusupseerina Porin prikaatissa 1968 ja 1971–1972 ja Reserviupseerikoulussa 1972–1973. Uudenmaan jääkäripataljoonassa hän oli komppanian varapäällikkö 1973–1975 ja komppanianpäällikkö 1976–1979. YKSV2-joukko-osastossa Alahonko toimi komppanian varapäällikkönä 1975, UNTSO:n tarkkailija hän oli 1986–1987. Hän oli toimistoupseeri Länsi-Uudenmaan sotilaspiirin esikunnassa 1981–1984 ja toimistopäällikkö Helsingin sotilaspiirin esikunnassa 1984–1986. Pääesikunnassa Alahonko työskenteli toimistoesiupseerina 1987–1989 ja opiskeli sitten Cambridgessa 1989–1991. Hän toimi Taistelukoulun opettajana 1991–1993 ja Maanpuolustuskorkeakoulussa opettajana 1993 ja ainelaitoksen johtajana 1996. Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkö Alahonko oli 1993–1996 ja komentajan sijainen 1996. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta viimeksi mainittuna vuonna. Sotilasuran jälkeen Alahonko toimi konsulttina vuodesta 1997.
Alahonko ylennettiin vänrikiksi 1968, luutnantiksi 1971, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1979, majuriksi 1984 ja everstiluutnantiksi 1991.
Aiheesta muualla

Timo Soini riemastui ex-upseerin eläinlahjasta - "Tässä meitä on kaksi luupäätä vierekkäin" Iltasanomat, 10.2.2015. (Viitattu 27.3.2017)
Satanic Masowhore

| Satanic Masowhore Impaled Nazarene |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: joulukuu 1993
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 03.23
 Levy-yhtiö: Osmose Productions
Impaled Nazarenen muut singlet
| Sadogoat 1993 | Satanic Masowhore 1993 | Enlightenment Process 2010 |
Satanic Masowhore on black metal -yhtye Impaled Nazarenen toinen single, joka on julkaistu vuonna 1993.
Kappaleet

Satanic Masowhore – 2.09
Conned Thru Life (Diabolic Penis Mix) – 1.14 (Extreme Noise Terror -cover)
Kokoonpano

Sluti666 – laulu
Jarno Anttila – kitara
Taneli Jarva – bassokitara
Kimmo Luttinen – rummut
Aiheesta muualla

Albumi Satanic Masowhore Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Impaled Nazarene
| --- | --- |
Studioalbumit:   Tol Cormpt Norz Norz Norz  Ugra-Karma  Suomi Finland Perkele  Latex Cult  Rapture  Nihil  Absence of War Does Not Mean Peace  All That You Fear  Pro Patria Finlandia  Manifest  Road to the Octagon  Vigorous and Liberating Death  Eight Headed Serpent 
EP:t:   Goat Perversion  Motörpenis  Die in Holland 
Kokoelmat:  Decade of Decadence
Livealbumit:  Death Comes in 26 Carefully Selected Pieces
Splitit:  Impaled Nazarene / Driller Killer
Demot:   Shemhamforash  Taog Eht Fo Htao Eht 
Singlet:   Satanic Masowhore  Sadogoat  Enlightenment Process  Die in Holland 
Videografia:   1999: Karmakeddon Warriors  1990–2012
Sharon Bezaly

Sharon Bezaly (s. 2. lokakuuta 1972 Tel Aviv, Israel) on israelilaissyntyinen huilutaiteilija. Hän oli levytuottaja Robert von Bahrin puoliso, ja hän sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 2006.[lähde? ]
Bezaly aloitti huilunsoiton 11-vuotiaana. Hän piti ensikonserttinsa Israelin filharmonikkojen solistina 14-vuotiaana, kapellimestarina oli Zubin Mehta. Huilutaiteilija Jean-Pierre Rampalin kannustamana hän jatkoi opintojaan Pariisissa. Bezaly on sittemmin esiintynyt solistina muun muassa Tokion filharmonikkojen, Minnesotan sinfoniaorkesterin, Amsterdamin Concertgebouw-orkesterin, BBC Wales -sinfoniaorkesterin ja Camerata Academica Salzburg -orkesterin kanssa useissa maailman tunnetummissa konserttisaleissa, kuten Wienin Musikvereinissa ja Châtelet’ssa Pariisissa. Lisäksi hän on tehnyt uraa kamarimuusikkona ja esiintynyt muun muassa Gidon Kremerin kanssa.[lähde? ]
Bezaly on saanut muun muassa saksalaisen Echo Klassikin Vuoden instrumentalisti -palkinnon, ja Cannes Classicalin Vuoden nuori taiteilija -palkinnon. Lisäksi hänen levynsä ovat saaneet useita kansainvälisiä äänitepalkintoja. Monet nykysäveltäjät, kuten Kalevi Aho, Sofija Gubaidulina, Christian Lindberg ja Christopher Rouse, ovat omistaneet teoksiaan hänelle.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Bezalyn sivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Sosiaalinen koheesio

Sosiaalinen koheesio  tarkoittaa ihmisten muodostaman ryhmän tai ihmisjoukon yhteenkuuluvuutta. Koheesio mittaa tarkasteltavaan ryhmään kuuluvien ihmisten välisten suhteiden muotoa ja laatua, ja suhdetta ryhmään.
Koheesio on monitahoinen prosessi, ja se voidaan jakaa neljään osaan: sosiaaliset suhteet, tehtävälliset suhteet, koettu yhtenäisyys ja tunteet.[lähde? ]
Laajan sosiaalisen koheesion omaavassa ryhmässä jäsenet ovat taipuvaisia osallistumaan ryhmän toimintaan, ja pysymään ryhmässä.[lähde? ]
Siirtola

Siirtola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Anni Siirtola (s. 1998), suomalainen pika-aitajuoksija
Siiri Siirtola (s. 2005), suomalainen pika-aitajuoksija
Tapani Siirtola, tamperelainen säveltäjä ja äänisuunnittelija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sloop John B

Sloop John B on The Beach Boysin Pet Sounds -albumin seitsemäs kappale ja ensimmäinen single. Se nousi Yhdysvaltain singlelistan kolmannelle sijalle ja oli täten levyn suurin hitti Yhdysvalloissa. Laulu kertoo hirveällä tavalla pieleen menneestä purjehdusmatkasta.
”Sloop John B” on alun perin vanha kansansävelmä. Se on levytetty ensimmäistä kertaa tiettävästi jo vuonna 1927. Brian Wilson teki oman versionsa yhtyetoveri Al Jardinen ehdotuksesta ja muokkasi laulua rankalla kädellä omaan tarkoitukseensa sopivaksi. Uusi versio päätyi lopulta Pet Sounds -albumille. Se on levyn ainoa kappale, jonka säveltäjä ei ole Brian Wilson.
Wilson muutti kappaleen sanoitusta muutamasta kohtaa. Hän muutti rivin ”This is the worst trip since I’ve been born” muotoon ”This is the worst trip I've ever been on”, ja rivin ”I feel so break up” muotoon ”I feel so broke up”. Myös rivi ”broke into the people’s trunk” on muutettu paremmin tarinaan sopivaksi: ”broke in the captain’s trunk”.
”Sloop John B:sta” on tehty The Beach Boysin version lisäksi lukuisia muita coverversioita. Muun muassa Tom Fogerty, Roger Whittaker, Dick Dale ja Johnny Cash ovat levyttäneet oman versionsa laulusta. Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet Brita Koivunen ja Eino Virtanen nimellä ”Mä veneen omistin”.
Vuonna 2003 The Sun-Herald Magazinen toimittaja Peter Holmes valitsi The Beach Boysin ”Sloop John B:n” maailman kaikkien aikojen 30. parhaaksi pop-lauluksi.
Sharma

Sharma (hindiksi शर्मा) on intialainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anushka Sharma (s. 1988), intialainen näyttelijä ja malli
Astra Sharma (s. 1995), australialainen tennispelaaja
Evelyn Sharma (s. 1986), saksalainen näyttelijä ja malli
Kim Sharma (s. 1980), intialainen näyttelijä ja malli
Konkona Sen Sharma (s. 1979), intialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Leena Sharma (s. 1967), Suomen Kuvalehden toimittaja
Neha Sharma (s. 1987), intialainen näyttelijä ja malli
Rakesh Sharma (s. 1949), intialainen avaruuslentäjä
Shankar Dayal Sharma (1918–1999), Intian presidentti 1992–1997
Shivkumar Sharma (1938–2022), intialainen muusikko
Suraj Sharma (s. 1993), intialainen näyttelijä
Tunisha Sharma (2002–2022), intialainen televisio- ja elokuvanäyttelijä.
Kuvitteellisia henkilöitä

Charity Sharma, Charity Dingle, Jai Sharman ent. vaimo televisiosarjassa Emmerdale
Jai Sharma, televisiosarjassa Emmerdale
Nikhil Sharma, Jai Sharman veli televisiosarjassa Emmerdale
Priya Sharma, Jai ja Nikhil Sharman sisko televisiosarjassa Emmerdale
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Shoham

| Shoham |
| --- | --- |

 Shoham
 Koordinaatit: 31°59′48″N, 34°56′34″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Keski-Israel
Väkiluku (2018):  20 990
 
 www.shoham.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shoham (hepr. ‏שוהם‎) on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1993 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 20 990.