stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gaara
Gaaran elämäkerta > Sasuken palautus

Kun hiekkaninjat saivat tietää Orochimarun huijanneen heidät sotaan Konohaa vastaan, he tekivät rauhan Konohan kanssa. Gaara ja hänen sisaruksensa lähetettiin avustamaan Shikamarun johtamaa ryhmää, jonka tarkoituksena oli palauttaa äänininjojen mukana lähtenyt Sasuke. Gaara saapui pelastamaan Rock Leen taistelusta Kimimaro Kaguyaa vastaan.
Gaaran saapuessa Leen avuksi, hänen persoonallisuutensa oli muuttunut ja Gaara oli huolissaan Leen vammoista ja pahoillaan kaikesta mitä oli tehnyt hänelle. Hän käski Leen pysyä sivussa ja aloitti taistelun. Hän näytti taistelussa useita uusia taitoja, kuten hiekasta tehdyn hyökyaallon jonka lähetti vastustajaansa päin. Kimimaro joutuikin käyttämään toisen tason kirousmerkkiään taistelussa Gaaraa vastaan. Lopulta Gaara hautasi Kimimaron 200 metrin syvyyteen, missä paineen oli tarkoitus estää tätä edes liikuttamasta sormiaan.
Kimimaro kuitenkin pakeni tästä verilahjansa ansiosta luoden samalla huimaavan määrän luupiikkejä maasta. Tämä olisi tappanut Gaaran ja Leen, ellei Gaara olisi luonut heille hiekasta alustat ilmaan. Kimimaro vielä onnistui loikkaamaan Gaaran luokse ja ollessaan juuri iskemässä Gaaraa, hän kuoli omaan tautiinsa. Gaara totesi, että he olisivat kuolleet, jos Kimimaro ei olisi ollut kuolemansairas.
Gaaran elämäkerta > Gaara Shippuudenissa

Kahden ja puolen vuoden aikahypyn välissä, Gaara on onnistunut pääsemään viidenneksi Kazekageksi, mutta on joutunut Akatsuki nimisen ryhmän kohteeksi Gaaran sisällä olevan Shukakun takia. Kahden Akatsukin jäsenen hyökätessä kylään, Gaara taistelee toista jäsentä, Deidaraa vastaan. Taistelun lopussa, Gaara saa iskun Deidaran "pommilta" ja häviää. Tuossa taistelussa Deidara menettää kumminkin toisen kätensä. Konohan kuullessa tästä, lähetetään ryhmä Kakashi (johon kuuluu Naruto, Sakura ja Kakashi) hakemaan Gaara takaisin Akatsukilta kyläänsä. Gaaralta poistetaan Shukakun voimat, minkä seurauksena Gaara  kuolee. Ryhmä Kakashin matkan varrella hakemaan Gaaraa takaisin, he tapaavat Temarin, jolle kerrotaan mitä on käynyt, joten Temari vie ryhmä Kakashin nopeinta tietä kyläänsä. Kylässä Chiyo liittyy ryhmä Kakashiin ja he lähtevät etsimään Gaaraa. Ryhmä Kakashin löydettyä paikan, jossa Akatsukin piilopaikka on (jossa Shukakun voimat viedään), päästyään sisään, Gaara on jo kuollut ja Shukakun voimat poistettu. Gaara saadaan kumminkin herätettyä henkiin Chiyon tekniikalla (joka vaatii kuitenkin hänen oman henkensä) mutta tuon voimat eivät riitä ja Naruto tarjoutuu avuksi. Tällöin Gaara oli ensimmäistä kertaa näin rakastettu ja ikävöity. Kaikki olivat paikalla katsomassa kun Gaara heräsi kuolleista. Gaara oli jäykistynyt ihmetyksestä kun hiekkamaan asukkaat olivat häntä vastassa hänen palatessaan kotiin.
Kemijärven sellutehdas

Kemijärven sellutehdas
Kemijärven sellutehdas oli Stora Enson omistama sellutehdas, joka oli toiminnassa Kemijärvellä vuosina 1965–2008. Tehdas tuotti 2000-luvulla valkaistua havupuusellua 750 tonnia vuorokaudessa (kapasiteetti 250 000 t/a) mänty- ja kuusipuusta. Henkilöstöä oli lokakuussa 2007 noin 220.
Stora Enso ilmoitti lokakuussa 2007 suunnittelevansa sulkevansa tehtaan kesäkuun 2008 loppuun mennessä. Päätös tehtaan sulkemisesta tehtiin tammikuussa 2008 ja tehdas suljettiin 27. huhtikuuta 2008.
Sellutuotannon päätyttyä tehtaan tiloissa jatkoi Stora Enson ja valtion tukemana noin 100 henkeä työllistävä Arktos Group Oy:n (alkujaan Anaika Group) konepaja ja liimapalkkitehdas. Se haettiin konkurssiin vuonna 2013. 2014 tehtaan kiinteistön osti Keitele Group - Keitele työllistää Kemijärven liimapuutehtaallaan (v. 2020) noin n. 120 henkeä.
Suuri osa sellutehtaan koneista on myytiin vuonna 2010 Fortress Paper-yhtiölle Kanadaan.
Fortress Paper sijoitti ne Thurson erikoissellutehtaalle Kanadan Quebecissä noin 150 km Motrealista länteen. Tehtaan kapasiteetti on noin 200 000 tonnia liukosellua vuodessa ja se työllistää 336 henkilöä.
Toiminta Kemijärvellä

Tehdas perustettiin valtion toimin poistamaan Itä-Lapista puunkorjuun nolla-aluetta sekä parantamaan vaikean työttömyysalueen työllisyystilannetta 1960-luvulla. Itä-Lapin puun lisäksi tehdas käytti vuosikymmenien aikana huomattavan määrän myös Länsi-Venäjältä tuotua puuta. Enimmillään venäläisen puun osuus oli useita kymmeniä prosentteja tehtaan käyttämästä puusta.
Tehdas aloitti vuonna 1965 itsenäisenä Kemijärvi Oy:nä. Itsenäisen yhtiön toiminta oli raskaasti tappiollista, ja jo kolmantena toimintavuotenaan se liitettiin osaksi toista valtion omistamaa metsäyhtiötä, Veitsiluoto Oy:tä. Vuonna 1996 Veitsiluoto Oy ja Kemijärven sellutehdas fuusioitiin osaksi Enso Oy:tä. Kemijärven Sellu Oy:stä tuli Enso Groupin tytäryhtiö. Kaksi vuotta myöhemmin Enso ja Stora yhdistyivät Stora Ensoksi.
Toiminnan päättyminen

Stora Enso ilmoitti 25. lokakuuta 2007 suunnittelevansa sulkea tehtaan kesäkuun 2008 lopussa vähentääkseen riippuvuuttaan Venäjän puun tuonnista ja turvatakseen puun riittävyyden konsernin suurille integraateille Kemissä ja Oulussa. 17. tammikuuta Stora Enso ilmoitti, että tehdas suljetaan huhtikuun 2008 loppuun mennessä. Tehdas tuotti viimeiset sellupaalit 27. huhtikuuta 2008. Viimeisenä tuotantopäivänä töissä oli 185 henkilöä. Tehtaan työntekijät ja paikallinen väestö vastustivat tehtaan lakkauttamista. Asian ympärille syntyi Kemijärven massaliike. Tehtaan keittokattilat myytiin vuonna 2010 kanadalaiselle Fortress Paper -yhtiölle, joka on ottanut ne käyttöön vuonna 2011. Myös tehtaan kuivauskone myytiin uudelleen käytettäväksi.
Pankkiiriliike Mandatumin toimitusjohtaja Björn Wahlroos esitti Kemijärven selluloosatehtaan lakkauttamista jo vuonna 1995.
Toiminnan päättyminen > Kemijärven selluloosatehtaan lakkauttamista vastustava kansanliike

Kemijärven tehtaan lakkauttamista vastustamaan syntyi Kemijärven massaliikkeeksi nimetty kansanliike. Sen johtohahmoja olivat Kemijärven kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Heikki Nivala ja tehtaan pitkäaikainen työntekijä Juha Pikkarainen. Myös näyttelijä Kari Väänänen oli näkyvästi mukana liikkeen toiminnassa. Lakkauttamista vastustivat julkisesti muun muassa Kemijärven kaupunginhallituksen puheenjohtaja ja Lapin Kansan päätoimittaja Heikki Tuomi-Nikula. Vasemmistoliiton kansanedustaja Annika Lapintie kokosi vetoomuksen Stora Enson johdolle, jotta tehtaat olisivat saaneet jatkoaikaa vuoden 2009 loppuun saakka.
Lapin metsäkeskuksen johtaja Jukka Ylimartimo ilmoitti kirjeessään 18. joulukuuta 2007, että Lapin hakkuusuunnitteeseen lisätään vuodesta 2008 alkaen 1 400 000 kiintokuutiometriä. Määrä on sama kuin minkä Kemijärven selluloosatehdas on käyttänyt selluloosan valmistukseen.
Massaliike esitti 7. tammikuuta 2008 huolestumisensa siitä, että Suomessa keitettävistä 8 400 000 tonnista selluloosaa keitetään jatkuvatoimisissa sellukeittimissä 5 600 000 tonnia ja Pietarsaaren, Rauman, Lappeenrannan, Tainionkosken, Uimaharjun ja Kemijärven tapaan vain 2 800 000 tonnia eräkeittimissä. Koska puuntuonti Venäjältä oli vaarantumassa, on Suomessa esitetty, että kotimaisia hakkuita pitäisi lisätä 10–12 miljoonaa kiintokuutiometriä, jopa 20 miljoonaa kiintokuutiometriä. Suunnitelluista lisähakkuista 1/3 vuonna 2008 muodostuisi ensiharvennus- tai toisharvennusmäntykuitupuusta. Näin ollen selluloosapuun koko ja siitä saatavan selluloosahakkeen palakoko pienennee ja palakoon jakauma suurenee, mikä vaikeuttanee jatkuvatoimisten sellunkeittimien käyttöä. Massaliike uskoi Kemijärven sellutehtaan eräkeiton lopettamisen vaikeuttavan Pohjois-Suomen kuitupuun käytön lisäämistä, koska Kemin ja Oulun selluloosatehtaat ovat jatkuvatoimisia, toisin kuin Kemijärven eräsellunkeitin. Näin ollen massaliikkeen mukaan ei kaikkea sitä puuta, minkä Kemijärven sellutehdas kykenee eräkeitolla käyttämään voida käyttää Stora Enson ilmoituksen mukaisesti Oulun ja Kemin tehtailla, vaan osa puusta jää selluteollisuudessa käytämättä vaikuttaen metsänhoitoon.
Toisaalta sellunvalmistuksen kansainvälisen oppikirjan mukaan hakkeen koko vaikuttaa sellun laatuun aivan samalla tavoin sekä eräkeitossa että jatkuvassa keitossa - kirja ei mainitse ongelmia harvennuspuun käyttämisenä hakkeen raaka-aineena
Toiminnan päättyminen > Pakkolunastus ja suojeluhakemus

Kemijärven kaupunginhallitus päätti 25. maaliskuuta 2008 yksimielisesti esittää tehtaan pakkolunastamista Kemijärven kaupunginvaltuustolle. Kaupunginhallituksen puheenjohtaja Heikki Nivalan mukaan pakkolunastettava tehdas on kunnan kehittämisen kannalta välttämätön, ja hänen mukaansa tehtaalla on Kemijärvelle suurempi merkitys kuin Sipoon maa-alueen lunastuksella Helsingin kaupungille. Pakkolunastushakemusta käsiteltiin valtioneuvostossa 26. toukokuuta 2008, ja sanomalehti Kaleva uutisoi ennakolta, että Kemijärvi ei tule saamaan sellutehtaan pakkolunastuslupaa. Kalevan tietojen mukaan hallitukselle esitettäisiin, että lupahakemus hylätään. Valtioneuvoston päätöksestä voidaan kuitenkin valittaa 30 päivän kuluessa Korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Valitusoikeus koskee päätöksen laillisuutta, ei tarkoituksenmukaisuutta.
Kuukausi tuotannon loppumisen jälkeen Paperiliiton Kemijärven osasto ilmoitti 27. toukokuuta 2008 hakevansa Kemijärven sellutehdasta suojeluun perusteenaan, että "--tehdasmiljöö on kokonaisuus, jolla on teollisuus- ja kulttuurihistoriallista merkitystä." Osaston mukaan suojelu toteutuisi parhaiten, mikäli sellunvalmistustoiminta jatkuisi.
Uusia hankkeita

Keitele Group osti entisen sellutehtaan kiinteistön 2014 . Sen tehtaalla valmistetaan havupuusta sahatavaraa, höylätavaraa ja liimapuuta. Keitele työllistää Kemijärvellä (v. 2020) n. 120 henkeä (urakoitsijayhtiöt mukaan lukien).
Vuonna 2015 julkistettiin selvityksiä, joiden mukaan Kemijärvellä saattaa aloittaa toimintansa tuhat henkeä työllistävä sellua, energiaa sekä bioraaka-aineita tuottava tehdas. Boreal Biorefin tehdashanke olisi 800 miljoonaan euron investointi ja hankkeessa olisi mukana kiinalainen Cemce. Myöhemmin investoinnin suuruudeksi on tarkentunut 950 miljoonaa euroa ja hankkeeseen on tullut mukaan kiinalainen Shanying. Tehtaan ympäristöluvan saanti on viivästynyt vuonna 2018.
Boreal Biorefin tehdas käyttäisi puuta 2,8 miljoonaa kuutiometriä vuodessa, josta osa olisi muista tuotantolaitoksista saatavaa haketta.
Syyskuussa 2018 hanke odotti ympäristölupaa.
Aiheesta muualla

http://www.fortresspaper.com/
Kemijärvi Oy:n yhtiöesitys porssitieto.fi:ssä
Kemijärven sellutehdas lakkauttamisen jälkeen
Marcelino Correr

Marcelino Correr (11. tammikuuta 1932 – 18. huhtikuuta 2006) oli brasilialainen katolinen piispa. Hän kuului kapusiineihin ja sai pappisvihkimyksensä 15. kesäkuuta 1957. Hänet nimitettiin 13. maaliskuuta 1991 Carolinan hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat Daniel Tomasella ja Evangelista Alcimar Caldas Magalhães.
Correr erosi tehtävistään 15. lokakuuta 2003.
Kortelampi (Mäntyharju, Ketunkylä)

| Kortelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°34′18″N, 26°36′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Patajärveen 
Järvinumero:  14.853.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,8 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,5 km  
Pinta-ala:  8,429 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKortelampi 
Kortelampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Ketunkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 490 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Salasjoen valuma-alueeseen (14.853) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,8 metriä mpy.
Marika Sundin

Marika Sundin (s. 19. joulukuuta 1991) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Sollefteaa SK -seuraa.
Maailmancupissa Sundin kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaarassa 24. marraskuuta 2012 sijoittuen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 57:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan Liberecin perinteisen hiihtotavan sprintissä 19:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran maaliskuussa 2014 oltuaan Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemäs.
Sundin lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2016.
Random Avenger

| Random Avenger Magyar Posse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Headline Studio, Tampere
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2006
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: progressiivinen rock, post rock
 Kesto: 48.04
 Levy-yhtiö: Verdura Records
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 27 (21/2006)
Magyar Possen muut julkaisut
| Kings of Time 2004 | Random Avenger 2006 |   |
Random Avenger on vuonna 2006 ilmestynyt Magyar Possen kolmas ja myös viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se oli edeltäjiensä tapaan arvostelumenestys, saaden täydet pisteet muun muassa Pop-lehdeltä ja Helsingin Sanomilta. Musiikillisesti se eroaa yhtyeen kahdesta aikaisemmasta levystä monimutkaisemman ja vaihtelevamman rytmityksen ansiosta, lisäksi Random Avengerilla kuullaan huomattavasti enemmän laulua. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kahden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 27.
Levyn parhaana kappaleena pidetään sen avausraitaa Whirlpool of Terror and Tension, jonka verkkomedia Nuorgam vuonna 2012 valitsi 2000-luvun parhaiden kotimaisten kappaleiden listallaan sijalle 49. Lauri Warsta ja Jouni Karttunen ohjasivat siitä musiikkivideon, joka palkittiin Kultaisella Muuvilla sekä Oulun musiikkivideofestivaalien Kultapumpelilla ja yleisöäänestyksen pääpalkinnolla.
Kappaleet

Whirlpool of Terror and Tension – 5.50
Sudden Death – 8.56
Black Procession – 2.52
European Lover / Random Avenger – 12.32
Intercontinental Hustle – 7.37
One by One – 3.13
Popzag – 7.38
Muusikot

Mikko Rintala – kitara, basso
Harri Sippola – kitara
Olli Joukio – rummut
Jari Lähteinen – kosketinsoittimet
Pasi Salmi – kosketinsoittimet
Sandra Mahlamäki – viulu
Ilari Autio – sello (3, 7)
Noora Tommila – laulu (1, 4, 7)
Arvioita

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Pop-lehti:
Soundi:
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1961

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1961 oli 21. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kausi pelattiin kaksinkertaisena keväästä syksyyn 1961. Kauden päätteeksi Helsingin Kisa-Toverit voitti Suomen mestaruuden.
Runkosarja

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Kisa-Toverit | 22 | 20 | 2 | 1592 | 1253 | 40 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 22 | 17 | 5 | 1573 | 1276 | 34 |
| Torpan Pojat | 22 | 17 | 5 | 1381 | 1197 | 34 |
| Turun Riento | 22 | 14 | 8 | 1479 | 1346 | 28 |
| Lahden NMKY | 22 | 14 | 8 | 1406 | 1315 | 28 |
| Pantterit | 22 | 12 | 10 | 1458 | 1394 | 24 |
| Helsingin NMKY | 22 | 11 | 11 | 1415 | 1322 | 22 |
| Työväen Maila-Pojat | 22 | 10 | 12 | 1516 | 1437 | 20 |
| Tampereen Pyrintö | 22 | 10 | 12 | 1340 | 1332 | 20 |
| Kouvolan NMKY | 22 | 4 | 18 | 1116 | 1553 | 8 |
| Tampereen Kiertäjät | 22 | 2 | 20 | 1248 | 1462 | 4 |
| Helsingin Ilves | 22 | 1 | 21 | 1189 | 1597 | 2 |
3 viimeistä putosi, tilalle nousivat Sörnäisten NMKY, Porin Veto ja Turun NMKY
HKT:n joukkue: Matti Räty, Jaakko Manssila, Martti Liimo, Kari Liimo, Raimo Vartia, Jorma Neva-aho, Teijo Finneman, Kari Nyqvist, Erkki Ruotsalainen, Matti Köli, Pertti Risku, Heikki Lehtinen, Kalevi Kääriäinen.
Marika Salmi (ampumaurheilija)

| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten ammunta.Haulikkoammunnan MM-kilpailut   | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten ammunta.Haulikkoammunnan MM-kilpailut   | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten ammunta.Haulikkoammunnan MM-kilpailut   | Maa:  Suomi> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lonato 2015 | trap, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Moskova 2017 | trap, joukkuekilpailu |  |
| Haulikkoammunnan EM-kilpailut   | Haulikkoammunnan EM-kilpailut   | Haulikkoammunnan EM-kilpailut   |  |
|  Pronssia | Larnaka 2012 | trap, joukkuekilpailu |  |
Marika Salmi (s. 18. kesäkuuta 1988 Orimattila) on suomalainen haulikkoampuja, joka kilpailee trap-ammunnassa. Salmi edustaa Orimattilan Seudun Urheiluampujia ja hänen valmentajanaan toimivat Kari Kopra ja Erkki Inkiläinen.
Salmi saavutti joukkuehopeaa vuoden 2015 haulikkoammunnan MM-kilpailuista Lonatosta ja vuoden 2017 MM-kilpailuista Moskovasta. Vuoden 2012 haulikkoammunnan EM-kilpailuista Larnakasta hän saavutti pronssia niin ikään joukkuekilpailusta. Haulikkoammunnan MM-kilpailuihin hän on osallistunut kolmesti. Maailmancupissa Salmi on voittanut yhden osakilpailun.
Genesis G80

| Genesis G80 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea
Valmistaja:  Genesis Motors
Konserni:  Hyundai Motor Company
Valmistusvuodet:  2016–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Hyundai Genesis
Teknisesti samankaltaisia:  Genesis G90 Kia Quoris Kia Stinger
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  5
Vetotapa:  takaveto neliveto
Mitat
Pituus:  4 990 mm
Leveys:  1 890 mm
Korkeus:  1 480 mm
Genesis G80 on ylellinen, sedan-korimallinen henkilöauto, jota Hyundai Motor Company valmistaa Genesis Motors -brändin alla. Autoa kootaan Hyundai Motors Ulsan Plant-tehtaalla, Ulsanissa, Etelä-Koreassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genesis G80 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Genesis G90

| Genesis G90 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea
Valmistaja:  Genesis Motors
Konserni:  Hyundai Motor Company
Valmistusvuodet:  2015–
Muut nimet:  Genesis EQ900
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  Hyundai Equus
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai Equus Kia Quoris
Tekniset tiedot
Vetotapa:  takaveto neliveto
Mitat
Pituus:  5 200 mm
Leveys:  1 920 mm
Korkeus:  1 500 mm
Genesis G90 (Etelä-Koreassa Genesis EQ900) on ylellinen henkilöauto, jota Hyundai Motor Company valmistaa Genesis Motors -brändin alla. Malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2016.
G90 takaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genesis G90 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Marshall Lancaster

Marshall Lancaster (s. 5. lokakuuta 1974 Macclesfield, Cheshire, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Coronation Street, Holby Cityn sairaala, The Lakes ja Family Affairs. Lancaster on näytellyt myös DC Skeltonia BBC:n poliisisarjoissa Life on Mars ja Ashes to Ashes.
Aiheesta muualla

Marshall Lancaster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1968–1969

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1968–1969 oli 29. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kauden päätteeksi Tapion Honka voitti toisen peräkkäisen Suomen mestaruuden.
Runkosarja

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapion Honka | 18 | 17 | 1 | 1568 | 1194 | 34 |
| Helsingin Kisa-Toverit | 18 | 15 | 3 | 1406 | 1155 | 30 |
| Helsingin NMKY | 18 | 12 | 6 | 1333 | 1220 | 24 |
| Karkkilan Urheilijat | 18 | 11 | 7 | 1352 | 1335 | 22 |
| Pantterit | 18 | 8 | 10 | 1264 | 1337 | 16 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 18 | 7 | 11 | 1283 | 1325 | 14 |
| Torpan Pojat | 18 | 7 | 11 | 1192 | 1271 | 14 |
| Turun Riento | 18 | 6 | 12 | 1176 | 1370 | 12 |
| Kankaantaan Kisa | 18 | 4 | 14 | 1312 | 1435 | 8 |
| Työväen Maila-Pojat | 18 | 3 | 15 | 1173 | 1416 | 6 |
Hongan joukkue: Uolevi Manninen, Kari Lahti, Erkki Turunen, Kari Rönnholm, Jussi Keto, Lars Karell, Jorma Pilkevaara, Pertti Tuomarla, Jyrki Immonen, Mauno Pennanen, Matti Nenonen, Seppo Kuusela, Jaakko Stillman.
Marshall Napier

Marshall Napier (1951 Hutt Valley, Wellingtonin alue – 14. elokuuta 2022 Australia) oli uusiseelantilainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän tuli tunnetuimmaksi television draamasarjasta McLeodin tyttäret, jossa hän esiintyi Harry Ryanin roolissa viiden vuoden ajan vuodesta 2001.
Napier aloitti esiintymisen Wellingtonin Downstage Theatressa 23-vuotiaana. Hänellä oli rooleja McLeodin tyttärien lisäksi myös muun muassa televisiosarjoissa Ensiapuosasto, Sydneyn satamapoliisit ja Police Rescue. Elokuvia, joissa Napier esiintyi, olivat muiden muassa Goodbye Pork Pie, Came a Hot Friday, Footrot Flats: The Dog's Tale (ääninäyttelijänä), Babe – urhea possu, Down Under ja Little Monsters. Napier asui 1980-luvun loppupuolelta Australiassa, mutta palasi tämän jälkeenkin ajoittain synnyinmaahansa ja jatkoi työskentelemistä molemmissa maissa. Police Rescue -televisiodraamasta Napier pääsi vuonna 1992 ehdolle Australian elokuvainstituutin palkinnon saajaksi parhaasta esiintymisestä pääroolissa.
Napier kuoli 70-vuotiaana sairastettuaan lyhyesti aivosyöpää. Hän oli toisen McLeodin tyttärissä esiintyneen näyttelijän, Jessica Napierin isä. Hän sai myös pojan (Reuben) ja toisen tyttären (Rose). Napierin kuoltua hänen ystävänsä ja yhteistyökumppaninsa, näyttelijä Brian Sergent kertoi pitävänsä surullisena sitä, että "Napier joutui lähtemään Australiaan saadakseen ansaitsemansa tunnustuksen". Sergent arvioi Napierin jopa parhaaksi uusiseelantilaiseksi elokuvanäyttelijäksi.
Näytelmäkirjailijana Napier kirjoitti teoksen Freak Winds, joka on esitetty Uudessa-Seelannissa, Australiassa ja Kanadassa.
Aiheesta muualla

Marshall Napier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marshall McLuhan

Marshall McLuhan
Herbert Marshall McLuhan CC (21. heinäkuuta 1911 Edmonton Kanada – 31. joulukuuta 1980 Toronto, Kanada) oli kanadalainen kulttuurifilosofi.
Marshall McLuhanin vanhemmat olivat skotlantilais-irlantilaista syntyperää. McLuhan kävi koulunsa Winnipegissä, mihin perhe muutti, ja jatkoi edelleen opintojaan Manitoban yliopistossa. Alun perin McLuhanin oli tarkoitus valmistua insinööriksi, mutta hän vaihtoi alaa ja alkoi opiskella englanninkielistä kirjallisuutta. McLuhanin suosikkikirjailijoita olivat T. S. Eliot ja James Joyce. McLuhan väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1942. Kanadaan palattuaan hän työskenteli ensin Windsorin ja sitten Toronton yliopistossa, josta sai vakituisen viran vuonna 1952. Vuodesta 1968 alkaen hän johti kulttuurin ja teknologian keskusta. Hänellä oli vuoden (1967–1968) ajan oppituoli myös Fordhamin yliopistossa New Yorkissa.
McLuhanin ensimmäisen teos The Mechanical Bride: Folklore of Industrial Man (”Mekaaninen morsian: teollisen ihmisen kansanperinne”) ilmestyi vuonna 1951 ja vuonna 1962 julkaistiin teos The Gutenberg Galaxy: the Making of Typographic Man. McLuhanin pääteoksena pidetään vuonna 1964 ilmestynyttä kirjaa Understanding Media: the Extensions of Man, jonka Antero Tiusanen suomensi nimelle Ihmisen uudet ulottuvuudet. Suomennos ilmestyi vuonna 1968 ja sen esipuheen laati Anto Leikola.
McLuhanilta on peräisin kuuluisa sanonta: ”väline on viesti” (engl. medium is the message). Hän tarkoitti sillä, että medioiden sisällöt eivät ole kovinkaan merkittäviä verrattuna itse välineen vaikutuksiin. Sittemmin hän kirjoitti kirjan Medium is the Massage (viestin on ”hierontaa”).
Toisin kuin Neil Postman, joka väitti television tuhoavan järkiperäisen keskustelun yhteiskunnassa, McLuhan näki television vaikuttavan myönteisesti kulttuuriin (Postman: Huvitamme itsemme hengiltä, 1985).