stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Telstar

Telstar-satelliitti
Telstar on useiden tietoliikennesatelliittien nimi. Telstar 1 ja 2 laukaistiin 1960-luvun alussa, mutta lisää samannimisiä satelliitteja on tehty 1980-luvulta alkaen.
Telstar I laukaistiin 10. heinäkuuta 1962 ja samana päivänä se välitti suoraa televisiolähetystä Yhdysvalloista Ranskaan.  Se oli AT&T-tietoliikenneyhtiön ensimmäinen tietoliikennesatelliitti, muttei maailman ensimmäinen tietoliikennesatelliitti.
Historia

J. R. Pierce ym. Bell Labsin tutkijoita oli pohtinut 1950-luvun lopulla satelliittitietoliikennettä. Syksyllä 1960 Bell-yhtiö aloitti Telstarin kehitysprojektin. Tavoitteena oli toteuttaa tietoliikenneyhteys 50–120 yksinkertaisen n. 11 300 km korkealla kiertoradalla lentävän satelliitin avulla. Bell Labs arvioi, että tällainen konstellaatio satelliitteja kattaisi koko maailman, kun vähintään 40 satelliittia lentää naparadoilla ja 15 ekvaattoriradoilla. Järjestelmä olisi tarvinnut 25 maa-asemaa. Tavoitteena oli, että tusina piensatelliittia laukaistaisiin samalla kantoraketilla. Kustannukset olisivat olleet silloisen näkökannan mukaan valtavat, silloisessa rahassa 500 miljoonaa dollaria. AT&T oli kuitenkin tuolloin Yhdysvalloissa puhelinoperaattorina monopoliasemassa ja olisi pystynyt kuolettamaan panostuksen ja keräämään katettakin.
Bell Telephone Laboratories suunnitteli ja rakensi Telstar-satelliitin AT&T:n rahoituksella. NASAn osa projektissa oli satelliittien laukaisu ja seuranta. Tästä AT&T maksoi NASAlle kuusi miljoonaa dollaria. Koska NASAlla oli kantorakettien monopoli, se pystyi neuvottelemaan aseman, jossa hanke katsottiin merkittävältä osalta NASAn hankkeeksi. NASA otti nimiinsä osan Telstarin kehityksestä syntyneistä patenteista. Kyse oli Yhdysvaltain liittovaltion laajemmasta operaatiosta, jossa pyrittiin estämään satelliittitietoliikenteen monopolit, mm. Hughes Aircraft kärsi tästä.
1950-luvun lopussa Eisenhowerin hallitus salli myös yksityisten yritysten kehittävän satelliittitietoliikennettä. Elokuussa 1960 NASA päätti alkaa tutkia tietoliikennesatelliitteja, mutta GEO-radan satelliittien kehittäminen oli tässä jätetty Yhdysvaltain asevoimille, jolla oli Project Advent jo menossa. AT&T ja Hughes olivat molemmat osoittaneet NASAlle kykynsä tällä alalla, NASA valitsi RCA:n kehittämään Relay-satelliittia. Kyse oli viestintäpolitiikasta, jossa NASAn lisäksi vaikutti ja päätti Yhdysvaltain viestintävirasto FCC, ja siitä seuranneesta työnjaosta avaruusteollisuudessa. 24. heinäkuuta 1961 Kennedy julkisti lausunnon, jossa tuli ilmi, että hallitus pyrki estämään yhden yrityksen pääsyn monopoliasemaan satelliittitietoliikenteessä.
Telstar 1

Telstar 1 laukaistiin 10. heinäkuuta 1962 952 km x 5650 km kiertoradalle Delta-kantoraketilla. Satelliitin massa oli 77,6 kg. Se oli kulmikas mutta perusmuodoltaan pallomainen, halkaisijaltaan 88 cm. Kuudesta rakennetusta prototyyppisatelliitista laukaistiin kaksi. Runkoon kiinnitetyt aurinkopaneelit tuottivat 15 W sähkötehon. Satelliitti oli spin-stabiloitu ja pyöri 200 kierrosta minuutissa. Sen vastaanottotaajuus oli 6390 MHz ja lähetystaajuus 4170 MHz.
Telstar oli ensimmäinen satelliitti, joka käytti kulkuaaltoputkea (TWT, travelling wave tube) vahvistimena, koska transistorivahvistimilla ei saatu vaadittua 3 W lähetystehoa.
Telstar 1 > Maa-asema

AT&T rakensi satelliitin maa-aseman Andoveriin, Maineen. Ranskan Pleumeur-Bodoussa oli sen kopio, ja Englannissa Goonhilly Downsissa kolmas maa-asema. Satelliitti asettui matalalle kiertoradalle, kiersi maapallon kahden ja puolen tunnin aikana. Sen sijainti salli mannertenvälisen tiedonsiirron 20 minuutin ajan joka kierroksella. Satelliitti pystyi välittämään yhtä mustavalkoista televisiokanavaa ja 600 puhelua.
Telstar 1 > Lyhyt toiminta-aika

9. heinäkuuta 1962 Yhdysvallat räjäytti Operaatio Fishbowlin puitteissa  Starfish-ydinkokeen ydinaseen avaruudessa. Neuvostoliitto teki oman ydinkokeensa avaruudessa lokakuussa 1962. Telstar 1 kärsi joko näistä ydinkokeista tulleesta säteilystä tai normaalista avaruussäteilystä, jolloin osa sen transistoreista hajosi neljän kuukauden toiminnan jälkeen. Korjaavat ratkaisut mahdollistivat satelliitin käytön vielä kaksi kuukautta pidempään.
Poliittinen näkyvyys

Telstar sai länsimaissa suuren mediahuomion. Esimerkiksi Britanniassa sen väitettiin tulleen tunnetummaksi kuin Sputnik oli ollut 1957. Sen tarkoitus oli osoittaa, että Yhdysvaltain avaruustoiminta on hyödyllistä. Se esitettiin Yhdysvaltain liittovaltion saavutuksena vaikka oli yksityisen yrityksen toteuttama hanke.
AT&T menetti tavoittelemansa roolin GEO-radan tietoliikenteessä. 31. elokuuta 1962 Kennedy allekirjoitti lain satelliittitietoliikenteestä (Communications Satellite Act), joka antoi kansainvälisen satelliittitietoliikenteen monopoliaseman Comsat-yhtiölle, jossa myös valtio oli osakkaana.
Telstar 2

AT&T laukaisi Telstar II -satelliitin 7. toukokuuta 1963. Bell Labs oli kehittänyt teknologiaa, kuten transistoreita, aurinkokennoja ja TWT-vahvistimia. Muut yhtiöt saivat kuitenkin valtion päätöksellä hyödyn. Satelliitissa, jonka paino oli 80 kg, oli 3600 aurinkokennoa.
Satelliitti joutui 240 km aiottua korkeammalle radalle. Rata oli elliptinen: apogeum oli 975 km, perigeum oli 10800 km ja inklinaatio 43 astetta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Universalin uutiskatsaus Telstarista (video, 12.7.1962)
Daniel R. Glover: NASA Experimental Communications Satellites, 1958-1995 NASA History Series -sarjan julkaisuja (englanniksi)
Tuomas Linnake: Tv-kuva valtameren yli: Telstarista 50 vuotta itviikko.fi.  11.7.2012. Viitattu 13.7.2012.
Tähden hetki

| Tähden hetki> A hora da estrela.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Clarice Lispector
Kieli:  portugali
Kustantaja:  Editora Rocco
Julkaistu:  1977
Sivumäärä:  87
Suomennos
Suomentaja:  Tarja Härkönen
Kustantaja:  Ai-ai
Julkaistu:  1996
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  107

Edeltävä:  Visão do Esplendor
Seuraava:  Um Sopro de Vida
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tähden hetki (port. A hora da estrela), on viimeinen Clarice Lispectorin elinaikanaan julkaisema teos, ja se ilmestyi Lispectorin kuolinvuonna 1977. Hän käytti tässä kenties kuuluisimmassa romaanissaan samaa katkelmallista muotoa kuin vasta postuumisti ilmestyneessä teoksessa Um sopro de vida: pulsações, jota hän kirjoitti samaan aikaan. Hän liitti tarinan yhteen Olga Borellin avulla muistiinpanoista, joita hän oli kyhännyt irtolappusille. Tähden hetken erikoisuus on, että se puuttuu Brasilian ajankohtaisiin yhteiskunnallisiin ongelmiin, joita Lispector kuitenkin käsitteli laajasti lehtikolumneissaan.
Elokuvan Tähden aika videon kansi.
Nuoren brasilialaistytön tarinan kertoo kirjassa mies, jonka Lispector nimesi Rodrigo S.M:ksi. Teoksen alkuosassa kertoja kuvailee kertomuksen synnyn taustoja. Vasta kirjan puoliväliä lähestyttäessä, kun tyttö tutustuu poikaystäväänsä, Rodrigo mainitsee tämän nimen Macabéa. Nimi viittaa makkabealaisiin, ja se on yksi hyvin harvoista avoimen juutalaisista viittauksista Lispectorin teoksissa. Teos keskeiset henkilöhahmot ovat Brasilian köyhiä ja syrjäytyneitä.
Teos on esitetty Yleisradiossa 11-osaisena jatkoluentana 2007, lukijana Pekka Kyrö.
Kirjan pohjalta on valmistunut 1985 elokuva A hora da estrela (Tähden aika), jonka on ohjannut Suzana Amaral.
Aiheesta muualla

A hora da estrela Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Toivo Raita

Raidan näytelmä Äänekosken Työväen Näyttämöllä noin vuonna 1950.
Toivo Raita, sukunimi vuoteen 1922 Espoo (13. maaliskuuta 1893 Sippola – 4. elokuuta 1933 Sippola) oli suomalainen työläis- ja näytelmäkirjailija.
Kansakoulun käynyt Toivo Raita, jonka isä oli seppä työskenteli sepän apulaisena ja sähköasentajana eri puolilla Etelä-Suomea. Viimeksi hän toimi sähkölaitoksen hoitajana Sippolassa. Toivo Raita aikoi aluksi romaanikirjailijaksi ja hän kirjoitti myös runoja joita julkaistiin työväenlehdissä. Hänet tunnettiin kuitenkin parhaiten näytelmäkirjailijana. Hän kirjoitti vakavia draamoja ("Älkää tuomitko","Suuri päämäärä", "Mitä olen minä tehnyt?", "Näkymätön ohjaaja") ja lisäksi komedioita ja satiirisia huvi- ja seuranäytelmiä (komediat "Kultaisen miekan ritari", "Varokaa! Korkeajännite" sekä seuranäytelmät "Kujeileva onnetar","Maa ja maailma", "Ei lemmestä leluksi"). Raidan näytelmiä esitettiin varsinkin Kotkan, Tampereen, Viipurin ja Turun teattereissa.
Teoksia

Alas sota! : rajuja riimejä, tekijät Toivo Raita ja Jali Joutsen. Työläiskynäilijäin kustannusliike, Helsinki 1917
Pettymyksiä : kertomus. Arthur Runehjelm, Helsinki 1918
Ei lemmestä leluksi : 1-näytöksinen näytelmä. K.K:n juhlaohjelmakirjasia n:o 7. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1926
Suuri päämäärä : näytelmä. 1927
Kultaisen miekan ritari : 4-näytöksinen huvinäytelmä. Kansanvallan näytelmistö n:o 3. Kansanvalta, Helsinki 1928
Kujeileva onnetar : 3-näytöksinen huvinäytelmä. Kansanvallan näytelmistö n:o 7. Kansanvalta, Helsinki 1929
Elämän velka : 1-näytöksinen tilannekuva. Toivo Raita, Valkeala 1930
Mitä olen minä tehnyt : nelinäytöksinen näytelmä. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 120. WSOY 1930
Stenka Rasin : 4-näytöksinen näytelmä kuuluisasta kasakkapäälliköstä. Toivo Raita, Valkeala 1930
Korkeajännite - varokaa! : näytelmä. 1931
Maa ja maailma : radiokuunnelma. 1933
Heikompi astia : 3-näytöksinen tragikomedia. 1920-luvulla
Tummansininen sävel

| Tummansininen sävel Topi Sorsakoski |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2011
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 33.19
 Levy-yhtiö: Parlophone
Listasijoitukset
  1.
Topi Sorsakosken muut julkaisut
| Itse asiassa 2009 | Tummansininen sävel 2011 |   |
Singlet albumilta Tummansininen sävel
 ”Tummansininen sävel” Julkaistu: 2011  ”Viimeiseen korttiin” Julkaistu: 2011
Tummansininen sävel on suomalaislaulaja Topi Sorsakosken postuumi studioalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2011. Albumin ensimmäinen singlelohkaisu, Tummansininen sävel, on alun perin Olavi Virran jo vuonna 1962 levyttämä käännösbiisi kappaleesta Blue Melodie. Single jaettiin radioille soitettavaksi 22. elokuuta lähtien, ja digitaalisena singlenä kappale julkaistiin 16. syyskuuta. Niin singlevalinta kuin julkaisuaikataulukin oli Sorsakosken manageri Juhani Mansikkamäen mukaan sovittu Topi Sorsakosken kanssa ennen tämän menehtymistä. Levystä on julkaistu myös rajoitettu 2000 kpl:n numeroitu vinyylipainos.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 1, jolla se pysyi kolme ensimmäistä listaviikkoaan. Yhteensä albumi oli listalla 18 viikkoa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Tuopin jäljet | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tummansininen sävel | 2.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Viimeiseen korttiin | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sateinen ilta | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Paras päivä | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Jos jätät minut | 2.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Levoton mieli | 4.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Voi yksi päivä olla sata vuotta | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Broken Promise Land | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 33.23 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Rumba:
Rytmi:
Soundi:
Tomokazu Seki

| Tomokazu Seki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1972 (ikä 52)  Tokio
Ammatti:  ääninäyttelijä laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Sōsuke Sagara (Full Metal Panic!)
Aiheesta muualla
www.sekitomokazu.com ja heroq.com/members/seki_tomokazu
IMDb 
Tomokazu Seki (jap. 関 智一 Seki Tomokazu, s. 8. syyskuuta 1972 Tokio) on  japanilainen ääninäyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan animesarjoista, kuten One Piece, Fruits Basket ja Full Metal Panic!. Hän on myös laulanut muutamien sarjojen teemalaulut, kuten Anime Tenchou, Demon Lord Dante ja Psychic Force.
Hän on ääninäytellyt urallaan yli 230 animessa.
Teltta

Pääasiassa kupolitelttoja leirintäalueella
Sisäkuva nykyaikaisesta teltasta
Huvilateltta auton katolla
Sotilasteltta, huomaa hiekkasäkit kiilojen korvaajina
Vankkuri/Kaariteltta
Kupoliteltta
Taukoteltta
Teltta on tukirakenteen ylle pingotetun kankaan (erityisesti telttakangas) muodostama asumus. Telttaa käytetään lähinnä väliaikaisessa majoituksessa ja yöpymisessä luonnossa. Varsinkin retkeilyssä telttaa käytetään paljon. Telttoihin majoitetaan myös katastrofialueen kodittomiksi joutuneita ihmisiä.
Rakenne

Teltan tukirakenne voi muodostua tukikepeistä, kaarista tai monimutkaisemmasta rungosta, jonka ylle pingotetaan telttakangas. Teknisiä ratkaisuja on useita riippuen siitä onko haettu keveyttä, tukevuutta, pystytyksen helppoutta tai jotain muuta ominaisuutta. Yleensä telttana pidetään asumusta, joka kattaa sisustansa sekä yläpuolelta että useimmilta sivuilta. Mikäli tukirakenteet eivät muodosta vapaasti seisovaa telttaa, kangas kiristetään maahan upotettavilla vaarnoilla ( näistä saatetaan joskus käyttää virheellistä nimitystä kiila ) ja naruilla.
Teltassa on yleensä yksi tai useampia kulkuaukkoja, tuuletusaukkoja sekä mahdollisesti valoa läpäiseviä ikkunoita. Aukot ovat yleensä suljettavia, toisinaan kulkuaukon lisäksi voidaan käyttää paremman tuuletuksen sallivaa hyönteisverkkoa. Teltan sisään muodostuvan ja ulkokankaaseen tiivistyvän kosteuden hallitsemiseksi sekä lämmöneristyksen parantamiseksi teltat saattavat olla useampikerroksisia. Telttoja voidaan lämmittää kamiinalla, ilmanvaihto ja tulenarkuus huomioiden, tulenkäyttö teltassa on aiheuttanut useita onnettomuuksia ja johtanut kuolemaan.
Pohjoismaissa valmistetuissa retkeilyteltoissa on tyypillistä, että varsinaisen teltan muodostaa sateenpitävä ulkoteltta ja sisäteltta ripustetaan sen sisälle. Usein ulkotelttaa voidaan käyttää ilman sisätelttaa. Pohjois-amerikkalaisissa teltoissa puolestaan sisäteltta on usein varsinainen teltta ja ulkoteltta voidaan levittää sen päälle sateen uhatessa.
Rakenne > Teltan kulkuaukot

Teltan kulkuaukon tehtävänä on mahdollistaa kulku telttaan ja suojata sisällä olevia ihmisiä ja varusteita. Kulkuaukko koostuu yleensä avattavasta kangasläpästä, joka kiinnitetään nyöreillä tai vetoketjulla. Joissain telttamalleissa oven oma paino riittää pitämään oven aloillaan ja arktisissa olosuhteissa käytetään toisinaan ihmisen kontattavaa lyhyttä tunnelia myrskyovena.
Rakenne > Teltan pystytys ja purkaminen

Teltan pystytys riippuu telttamallista. Usein teltan mukana tulee valmistajan ohjeet pystytyksestä.
Jos teltta ei ole vapaastiseisova, se on pystytysvaiheessa kiinnitettävä maahan. Vapaastiseisovatkin teltat on syytä kiinnittää ainakin tuulisilla paikoilla. Teltta ankkuroidaan maahan kiinni kiinnitysnaruilla maahan iskettyihin kiinnitystappeihin eli vaarnoihin. Kiinnitystapit voivat olla metallia tai muovia. Niissä on terävä kärki ja koukku, johon naru sidotaan kiinni. Teltan kiinnitysnarujen toinen pää on kiinteästi telttakankaassa kiinni. Teltan alaosassa voi olla kumisia renkaita, joilla teltan lattia levitetään maahan siten, että se ei liikkuessaan muuta asumuksen muotoa.
Prisman muotoiset harjateltat pystytetään nostamalla teltta tukisalkojen varaan ja kiristämällä päätynarut.
Tunneliteltat pystytetään yleensä kiinnittämällä tuulenpuoleinen pää maahan, kiristämällä kaaret kaaritunneleihin ja nostamalla koko teltta pystyyn vetämällä suojanpuoleisesta päästä.
Puolustusvoimien käyttämä puolijoukkueteltta pystytetään nostamalla teltta joka toisen sivukepin varaan ja kiristämällä tämä neliö, kiristämällä sitten toiset neljä keppiä ja viemällä keskisalko viimeiseksi telttaan. Näin teltta saadaan kireäksi eikä sadevesi muodosta lammikoita katolle.
Huvilateltoissa rakennetaan usein runko kasaan ja nostetaan telttakangas sen päälle.
Purettaessa on syytä muistaa että useimmat telttakeppimallit koostuvat osista, jotka eivät lukitu toisiinsa, joten niitä ei voi vetää kangastunneleista, vaan ne on työnnettävä. Telttakeppejä ei kannata työntää hankeen pystyyn, koska ne jäätyvät kiinni, jolloin ne on kaivettava ulos (koska vetäminen ei toimi). Kuminauhoilla kiinnitettyjen telttakeppien taittaminen kannattaa aloittaa keskeltä, jolloin kuminauha venyy tasaisesti eikä toisesta päästään. Jos kaksi telttakepin osaa on jumiutunut yhteen, ne kannattaa irrottaa tasaisella vedolla, esimerkiksi kyykistymällä, asettamalla keppi polvien taakse, tarttumalla siitä polvien ulkopuolelta ja vetämällä jalkoja levittämällä.
Pakattaessa kannattaa pyrkiä siihen, että teltta on puhdas ja kuiva. Viimeistään retken jälkeen teltta kannattaa kuivattaa huolellisesti. Vaikka retkellä ei olisi satanut, telttaan tiivistyy kosteutta joka yö ulkokankaan sisäpuolelle ja teltan pohjakankaan ulkopuolelle.
Teltan eri osat on syytä säilyttää yhdessä, vaikka ne retkellä kuljetettaisiinkin erillään.
Rakenne > Telttakankaan materiaalit

Telttakankaalta toivotaan vedenpitävyyttä ja keveyttä, lisäksi teltan tulisi hengittää. Nykyisissä retkeilyteltoissa telttakangas on vettähylkivää tai vedenpitävää ja hengittävyys järjestetään tuuletusaukoilla. Vedenkestävyyttä kuvataan ns. vesipatsasarvolla (esimerkiksi 4000 mm), joka kertoo kuinka korkeaa vesipatsasta vastaava paine voi kankaan toisella puolella olla ennen kuin vesi alkaa tihkua läpi. Vaikka teltta on harvoin käytössä neljän metrin vesipatsaan alla, tuuli, kuluminen, lika, venyminen, saumat jne. vaikuttavat teltan vedenpitävyyteen. Jos kangas on riittävän vedenpitävää, sen koskemista ei tarvitse varoa, mutta nukkujien luovuttama kosteus tiivistyy sen sisäpinnalle.
Leirintäkäyttöön suunnitellut teltat saattavat olla vedenpitävästä materiaalista, mutta usein myös puuvillakankaasta. Puuvilla pitää sateen ulkopuolella niin kauan kuin se on puhdasta, sen päällä ei ole lammikoita ja siihen ei kosketa. Koskeminen rikkoo pintajännityksen ja kangas alkaa vuotaa tästä kohdasta. Puuvillakangas voi olla myös käsitelty vettä hylkiväksi ja paloa hidastavaksi. Puuvillakankaan etuna on hengittävyys, se ei ole sateettoman yön jälkeen sisältä märkä.
Jos teltta ei pidä sadetta, se tarvitsee sateen ja tuulen suojaksi muovin tai muun katteen, joka kattaa katon pinta-alan ja osittain sivustoja.
Rakenne > Lämmitys

Teltassa voi olla kamiina, jolla teltan lämpötilaa voidaan nostaa. Samalla se kuivattaa kosteutta ja lämmössä voi kuivattaa märkiä varusteita. Kamiinan savutorvea varten teltassa on reikä. Reiän reunus on vahvistettu metallirenkaalla, jotta savutorven asettaminen ei repisi telttakangasta ja jotta kuuma savuhormi ei sytyttäisi telttakangasta tuleen. Mikäli kaminassa poltetaan puuta, teltan on hyvä olla palosuojattu, koska kipinät laskeutuvat usein teltan katolle. Kuumuus voi nousta hyvin korkeaksi palavan teltan alla, esimerkiksi rinkan alumiinirungon sulaminen ei ole tavatonta.
Telttatyyppejä

kupoliteltta
harjakattoteltta
kaariteltta
komentoteltta
huvilateltta
vaellusteltta
sissiteltta (kuva)
puolijoukkueteltta
asuntovaunun sivuteltta
kaapeliteltta
Huvilateltoissa on kaksi telttaa. Sisempi teltta on tarkoitettu nukkumiseen. Ulompi teltta sisältää oleskelutilan, jossa pohjana on maa. Huvilateltan oleskeluosassa voi olla ikkuna.
Vaellusteltat ovat tavallisesti kaksiosaisia, jolloin niissä on sisempi ja ulompi teltta. Ulompi telttakangas on vettähylkivää. Se estää näin tavaroiden ja vaatteiden kastumisen luonnossa esiintyvien sadekuurojen aikana. Ulompi teltta estää myös tuulen läpipuhaltamisen. Sisempi teltta varmistaa osaltaan sadeveden ulkona pysymistä, ja estää myös teltan ulomman kankaan sisäpintaan helposti tiivistyvän veden tippumista sisällä olevien ihmisten päälle. Ulomman ja sisemmän teltan väliin jää useissa malleissa suojaisa paikka (ns. apsidi) retkivarusteiden säilytykseen.
Asuntovaunun sivuteltta kiinnitetään asuntovaunun sivuun (ovipuolelle). Teltan katto myötäilee asuntovaunun profiilia. Se on jatke asuntovaunulle.
Sissitelttojen ja puolijoukkuetelttojen kangas on maaston värinen, jotta sitä ei havaittaisi helposti. Havaittavuutta voidaan heikentää naamioinnilla. Puoluejoukkueteltan ja sissiteltan lämmittäminen kaminalla kuitenkin parantaa havaittavuutta pimeänäkölaitteella tai lämpökameralla.
Aiheesta muualla

Tietoa teltan hankkimisesta vaellus- ja retkeilykäyttöön (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuomas Kansikas

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Tuomas Kansikas kentällä vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Valkeala, Suomi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 174 cm
Junioriseurat
1986–1991: Sudet
1992–1995: FC Kouvola
1996–1998: Kumu JT
1999: MyPa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2003 | FC Kuusankoski | 77 | (5) |
| 2004–2007 | MyPa | 81 | (1) |
| 2004–2005 | → Rakuunat (laina) | 13 | (0) |
| 2008–2013 | HJK | 97 | (0) |
| 2009 | → Klubi 04 | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 262 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tuomas Kansikas (s. 15. toukokuuta 1981 Valkeala) on suomalainen uransa kauteen 2013 päättänyt jalkapalloilija. Hän edusti vuodet 2008–2013 Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Kaudet 2004–2007 hän pelasi Myllykosken Pallossa. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.
Ennen liigauraansa Kansikas pelasi Susissa, Kumu JT:ssä ja FC Kuusankoskessa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2005, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
Suomen Cup 2004, 2008, 2011
Tulijärvi (Ylöjärvi)

| Tulijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°46′40″N, 23°30′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Majaveteen 
Järvinumero:  35.315.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,9 m  
Rantaviiva:  2,796 km  
Pinta-ala:  19,389 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTulijärvi 
Tulijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heinälammin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,4 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,9 metriä mpy.
The Guest

| The Guest Phantom Planet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999–2003
 Julkaistu: 5. kesäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Tchad Blake & Mitchell Froom
 Tyylilaji: alternative rock, pop rock, power pop
 Levy-yhtiö: Epic
Phantom Planetin muut julkaisut
| Polaroid 1999 | The Guest 2002 | Phantom Planet 2004 |
The Guest on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Phantom Planetin studioalbumi vuodelta 2002. Albumi oli kaupallinen menestys ja yhtyeen kansainvälinen läpimurto. Levy oli viimeinen studiojulkaisu rumpali Jason Schwartzmanin kanssa, joka erosi yhtyeestä kiertueen päätyttyä. Albumin hitti ”California” on ollut myös O.C.- ja Smallville-televisiosarjojen tunnuskappale.
Kappaleet

California – 3.14
Always On My Mind – 3.27
Lonely Day – 3.41
One Ray of Sunlight – 4.44
Anthem – 4.22
In Our Darkest Hour – 3.02
Turn Smile Shift Repeat – 5.22
Hey Now Girl – 2.44
Nobody’s Fault – 2.35
All Over Again – 3.24
Wishing Well – 4.20
Something Is Wrong – 2.02
Kappaleet > 2CD Limited Edition

The Guest – 3.44
Do The Panic – 3.03 (live)
California – 3.19 (live)
Kokoonpano

Alex Greenwald – laulu
Jacques Brautbar – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu
Sam Farrar – basso, taustalaulu
Jason Schwartzman – rummut, taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Tchad Blake – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Mitchell Froom – tuottaja
Jacquie Blake – äänittäjä
Bob Ludwig – masteroija
Detourists – musiikkiohjelmointi
Arviot

Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

The Guest discogs.com-sivustolla