Unblack metal
Kiistanalaisuus

Tiettyjen kriitikoiden kuten Sue-lehden Jussi Lahtosen mielestä tyylin kristillisen vastineen erottaminen black metalista eri termeillä "tuntuu melko turhalta" ja on lähinnä "semanttista kikkailua". Kuitenkin varhaiset yhtyeet Antestor ja Horde kieltäytyivät nimittämästä musiikkiansa black metaliksi, koska aikanaan tyyli yhdistettiin julkisesti viestimissä saatananpalvontaan. Siksi Horde nimitti tyyliänsä "holy unblack metaliksi", ja Antestor käytti nimitystä "sorrow metal". Light in Darkness -- Nemesis Divina -dokumentin ohjaaja Stefan Rydehed, joka sanoo tienneensä unblack metal -käsitteestä jo 1990-luvun alussa vaikkei hyväksynyt sitä, kertoo eräässä haastattelussa suuntauksen asemasta:
»Kristityt black metal -muusikot näkevät itsensä osana black metal -yhteisöä, mutta heidän on vaikea saada hyväksyntää. Ei ainoastaan muilta black metal -muusikoilta, vaan myös yhteiskunnalta ja tavallisilta kristityiltä.» 
(Dokumenttiohjaaja Stefan Rydehed kristityistä black metal -muusikoista.)
Nykyisin useimmat kristilliset black metal -yhtyeet ajattelevat black metalin muuttuneen aatteellisesta suuntauksesta puhtaasti musiikilliseksi, ja siksi ne kutsuvat omaakin musiikkiaan black metaliksi. Ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen laulaja Simon "Pilgrim" Rosén sanoo haastattelussa vuonna 2005: "Emme halua kutsua musiikkiamme unblack metaliksi tai white metaliksi, me soitamme black metalia." Rosén perustelee kantansa tarkemmin Ultimate Metal -zinen 24. toukokuuta 2005 julkaistussa haastattelussa:
»Uskomme, että nykyisin kaikenlainen musiikki on neutraalia itsessään. Tarkoitan, ei mikään musiikkilaji voi olla 'paha' sinänsä. Kaikki riippuu tarkoituksesta, että miksi tätä tehdään ja mistä sanoitukset kertovat. Käytän vertauskuvaa: murhaajan hallussa veitsi voi tappaa, mutta lääkärin kädessä se voi pelastaa. Onko veitsi itsessään paha? Ei, riippuu, miten sitä käytetään. Meillä on valta päättää, mihin käytämme musiikkia. Tiedän, että monet black metal -harrastajat suhtautuvat pahasti siihen, että käytämme sanaa 'black metal' kuvaamaan musiikkiamme, ja olemme pahoillamme, jos jotkut pahastuvat siitä. Meille black metal on kuitenkin musiikin tyylilaji. Kuunnelkaa Veil of Remembrancea ja kertokaa millaista musiikkia se on. Tiedän, että aluksi black metal tarkoitti saatanallisia ja okkultistisia metalliyhtyeitä. Kuitenkin tänä päivänä jopa sekulaaripiirit sanovat muuta, koska on monia saatanallisia ja okkultistisia sanoituksia tekeviä yhtyeitä (Deicide, Morbid Angel, God Among Insects), joita ei kutsuta 'black metaliksi'. Ja miksi näin? Black metal on kasvanut ja muuttunut. Uskomme myös, että Jumala loi kaikki soinnut sekä harmoniat ja jopa musiikkityylit. Ihmiskunta voi käyttää näitä lahjoja eri tavoin ja tyylein.» 
(Simon "Pilgrim" Rosén (Crimson Moonlight) Ultimate Metal -sivuston haastattelussa 2005.)
Usein "kristillinen black metal" nähdään mahdottomana käsitteenä: Shash Median ja Rockworld TV:n yhteistyönä tuottamassa black metal -dokumentissa Murder Music – A History of Black Metal (2007) kaikki haastateltavat muusikot ovat asiasta kysyttäessä sitä mieltä, että black metal ei voi olla kristillistä. Dokumentissa muusikot esittivät asiasta hämmentyneitä lausuntoja. Esimerkiksi englantilaisen Sabbat-yhtyeen laulaja Martin Walkyier ihmetteli: "Kristillinen black metal? Mitä ne [yhtyeet] tekevät? Rakentavatko ne kirkkoja? Korjaavatko ne niitä, siis sen jälkeen kun black metal -yhtyeet ovat polttaneet ne? (naurua)" Brittiläisen metallilehti Terrorizerin toimittaja Jonathan Selzer kertoo dokumentissa kokemuksistaan ja ajatuksistaan aiheesta:
»Lehden kirjepalstalla oli kuusi viikkoa kestänyt keskustelu siitä, voiko soittaa kristillistä black metalia vai ei, ja  se kaikki alkoi [kristillisen black metal -albumin] arvostelusta, jossa toimittaja ei tiennyt mitä ajatella asiasta. Miten voi [black metalissa] harjoittaa uskontoa, jonka keskeinen sanoma on Pelastus? Se on yksi vastakkaisimmista aiheista mitä black metalissa voi olla. Black metalin ei ole tarkoitus johtaa ihmisiä Jumalan luokse. Kristinuskossa saattaa olla joitain piirteitä, ehkä jotain Vanhan testamentin 'hirttäkää heidät' -tyyppistä vimmaa, joka saattaisi jopa olla rinnastettavissa black metaliin. Hieman samalla tavalla kuin 16 Horsepower, vaikka se ei ole black metalia. He edustavat kristinuskon vanhaa muotoa, joka käsittelee pitkälti Jumalan raivoa.» 
(Metallilehti Terrorizerin toimittaja Jonathan Selzer pohtii kristillistä black metal -käsitettä Murder Music -dokumentissa 2007.)
Beat the Blizzard -verkkolehden artikkelissa vuodelta 2007 kirjoittaja Jan Lindsø sanoo: "Monet metalliharrastajat ovat sitä mieltä, että 'ei pitäisi sallia' kristittyjen käyttää black metal -estetiikkaa musiikillisesti, koska heillä ei luonnostaan ole tätä pahuutta ja mahdollisesti ihmisvihaisia piirteitä, jotka monien mielestä ovat välttämättömiä, jos halutaan olla vakuuttavia black metal -muusikoina." Mayhemista vuonna 1988 uskoon tulonsa takia eronnut Kittil Kittilsen esitti eräässä haastattelussa huolenaiheensa suuntauksen muusikoita kohtaan: "Mielestäni he ovat täysin hakoteillä. En voi ymmärtää kuinka vakavasti he edes pystyvät tekemään sen (soittamaan black metalilta kuulostavaa musiikkia kristittyinä). He ovat täysin hukanneet päämäärän. Tarkoitan, jos haluaa olla kristitty, on oltava sitä kauttaaltaan, jos haluaa olla metal, on oltava sitä kauttaaltaan. Jos nuo ihmiset todella ottaisivat uskonsa vakavasti ja seuraisivat Sen opetuksia, johon sanovat hartaasti uskovansa, he eivät saattaisi itseään tuollaiseen asemaan. He ovat törmäyskurssilla kristillisen elämän ja opin kanssa. Sanon näin omasta kokemuksestani ja siitä mitä Raamatussa on kirjoitettu. Rockmusiikki, metallimusiikki ei liity mitenkään kristilliseen toimintaan!" Screams of Abel -lehdessä Antestorin entinen jäsen Morten Mageroy suhtautui myös varauksella unblack metalin yleistymiseen: "Toivon todella, että [kristillistä, black metalilta kuulostavaa musiikkia soittavat] ihmiset tietävät mitä tekevät. Tämä kuulostaa tylyltä, mutta olen nähnyt kun ihmiset menevät mukaan johonkin jota eivät tunne. En väitä, että nämä ihmiset pilaavat elämänsä, mutta olen nähnyt sen tapahtuvan joillekin, ja se pelottaa minua paljon." Mageroy puolustaa kuitenkin muusikoiden tarkoitusperiä: "Monet kristilliset yhtyeet ovat tehneet upeita asioita antaessaan Jumalan johtaa heitä. Tiedän, että Jumala käyttää monenlaisia tapoja viestintään, ja on tärkeätä, että kristityt vaikuttavat joka alueella, jokaisessa tyylilajissa, yksityisesti ja työssä."
Tietyt alkuperäiset black metal muusikot ovat nykyisin sillä kannalla, että black metal ei edusta enää mitään aatetta. Esimerkiksi Mayhem-yhtyeen rumpali Jan Axel Blomberg (Hellhammer) kertoo venäläisen Metal Library -sivuston haastattelussa 7. tammikuuta 2007: "Mielestäni black metal on tänä päivänä vain musiikkia. Sanon teille, etten minä tai Mayhemin muut [nykyiset] jäsenet koskaan olleet todella uskontoa tai muuta vastaan. Meitä kiinnostaa pääsääntöisesti vain musiikki." Satyricon-yhtyeen laulaja Sigurd Wongraven (Satyr) sanoo samaisessa dokumentissa, että vaikka hän ei hyväksy kristillistä black metalia, "black metalin ei välttämättä tarvitse olla saatanallista, mutta se on oltava synkkää."