stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RN Monzambano (1923)
Valmistus

Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1921. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta 1923 ja liitettiin laivastoon 4. kesäkuuta 1924.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus poistettiin palveluksesta 15. huhtikuuta 1951.
Kekkilä

Kekkilä on noin 200 asukkaan kylä Saarijärvellä. Se sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Saarijärven keskustasta Viitasaarelle vievän maantien 6510 varressa Pyhäjärven rantamilla. Kylän keskustaksi miellettävä kohta on entisen, vuonna 1999 lakkautetun kansakoulun ja koko kyläkunnalle nimen antaneen Kekkilän talon vaiheilla, mutta varsinaista asutuskeskittymää kylällä ei ole, vaan talot ovat väljänä nauhana maantien vieressä sekä hajallaan Pyhäjärven rantojen lähettyvillä. Virallisesti Kekkilä ei ole kylä, vaan vain yksi Pyhäjärven rantoja kiertävän laajan Pyhäjärven kylän kyläkunnista.
Vuosina 1920–1999 toimineen koulun lakkauttamisen jälkeen kylän ainoat palvelut ovat olleet koulun pihapiirissä sijaitseva, kyläyhdistyksen ylläpitämä kokoontumispaikka Kylätupa ja kerran viikossa kulkeva kirjastoauto. Vielä 1970-luvulla kylällä oli kaksikin kauppaa, E-liike Mäkimatin myymälä sekä yksityinen Kankaisen kauppa. Vuonna 1925 valmistuneen puisen kyläkoulun lakkauttamisen jälkeen sen tiloissa oli vielä parin vuoden ajan lasten ryhmäpäivähoitotoimintaa, kunnes sekin lakkasi hoitolasten puutteen takia. Tämän jälkeen kunta laittoi koulukiinteistön myyntiin, ja se siirtyi yksityiseen omistukseen vuonna 2004.
Vuoden 2012 lopussa Kekkilässä asui 171 ihmistä, joista 36 oli yli 65-vuotiaita. Kylän vähenevä työikäisten joukko käy pääasiassa töissä kuntakeskuksessa tai kauempana Jyväskylän ja Äänekosken talousalueilla. Perinteisistä elinkeinoista metsätaloudella on edelleen merkitystä, kuten myös hiipuvalla maataloudellakin. Teollista tuotantoa kylällä ei ole harrastettu sitten 1930-luvun, jolloin siellä toimi lyhyen aikaa tervatehdas.
Ruotsin vallan aikaan Kekkilää pidettiin aatelisten ja suursukujen kohtaamispaikkana. Kekkilässä pidettiin joka vuosi papiston markkinat, jonne rahvaiden ei sallittu osallistua. Kekkilän merkitystä Ruotsin suurvallan kannalta ei voi väheksyäkenen mukaan?. Nousu suurvallaksi olisi rutiköyhälle valtiolle ollut mahdotonta ilman valtakunnan itäisen osan resursseja. Ja pienten markkinapaikkojen, kuten Kekkilän, olemassaolo vauhditti suunnattomasti kaupankäyntiä. Kun kauppiaita saapui kauempaakin, oli mahdollista saada hankituksi sellaisia tuotteita, joiden takia olisi muutoin pitänyt matkustaa pitkiä matkoja valtakunnan ulkopuolelle.
Aiheesta muualla

Kekkilän kyläsuunnitelma 2004 (Arkistoitu versio)
Kokovtsovin hallitus

| Kokovtsovin hallitus |
| --- | --- |
  Venäjän 4. hallitus
 Pääministeri Vladimir Kokovtsov
Toimikausi alkoi:  22. syyskuuta 1911
Toimikausi päättyi:  12. helmikuuta 1914
Valtionpäämies:  Nikolai II
Jäsenet
Hallituksen johtaja:  Vladimir Kokovtsov
Ministerien lukumäärä:  12
Historia
Edellinen:  Stolypin
Seuraava:  Goremykin II
Kokovtsovin hallitus oli Venäjän keisarikunnan neljäs hallitus, jonka virkakausi oli 22. syyskuuta 1911 – 12. helmikuuta 1914. Hallitusta johti pääministeri Vladimir Kokovtsov.
Hallituksen kokoonpano

| Virka | Nimi |
| --- | --- |
Pääministeri: Vladimir Kokovtsov
Valtiovarainministeri: Vladimir Kokovtsov
Sisäministeri: Aleksandr Makarov
Sisäministeri: Nikolai Maklakov
Ulkoministeri: Sergei Sazonov
Rautatieministeri: Sergei Ruhlov
Oikeusministeri: Ivan Štšeglovitov
Opetusministeri: Lev Kasso
Meriministeri: Ivan Grigorovitš
Sotaministeri: Vladimir Suhomlinov
Hoviministeri: Vladimir Frederiks
Kauppa- ja teollisuusministeri: Sergei Timašev
Maatalousministeri: Aleksandr Krivoshein
Valtiontarkastaja: Pjotr Haritonov
Pyhän synodin yliprokuraattori: Vladimir Sabler
Pynnönen

Pynnönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarne Pynnönen (s. 1946), kirjailija
Jarkko Pynnönen (s. 1998), jääkiekkoilija
Jesse Pynnönen (s. 1992), kilpasyömäri, YouTube-videoiden tekijä ja voimamies
Jouko Pynnönen, tietoturva-alan asiantuntija
Mirjam Pynnönen (1924–2017), lähetyssaarnaaja ja kirjailija
Mirva Pynnönen (s. 1962), kilpakävelijä
Pentti Pynnönen (s. 1940), jääkiekkoilija
Riikka Pynnönen (s. 1979), maantiepyöräilijä
Teijo Pynnönen (s. 1950), kymmenottelija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Päijälän linnavuori

| Päijälän linnavuori |
| --- | --- |

Sijainti
 Päijälän linnavuori
Koordinaatit:  61.6311444°N, 25.19543962°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Kuhmoinen
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi, keskiaika
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Päijälän linnavuori eli Kuhmoisten linnavuori on Pirkanmaalla Kuhmoisissa sijaitseva valtakunnallisesti merkittävä rautakautinen linnavuori.
Linnavuori

Päijälän linnavuori sijaitsee Päijälän kylän erämaassa Kuhmoisten kirkosta 7,5 kilometriä pohjoiskoilliseen. Muinaislinna sijaitsee Linnajärven ja Saaresjärven välisellä kannaksella. Lähes kilometrin lounaaseen sijaitsee kartoissa Linnamäki, jolla ei ole muinaislinnaa. Mäki kohoaa 40 metriä ympäristöään korkeammalle ja sen lakialue on halkaisijaltaan 100-metrinen kallioinen linnapiha, jossa on kaksi tasannetta. Huipulta voi nähdä Päijänteen itärannan. Kallion itä- ja eteläreunaa kiertää jyrkänne ja pohjoisrinteet ovat jyrkät. Puolustuksellisesti heikoin sivusta ovat länsipuoliset rinteet. Sieltä löytyy 25–40 metriä pitkä kivivalli, joka on 1,5–2,0 metriä leveä ja noin metrin korkea. Mäen luoteisrinteessä on ollut vallin jatkoa, mutta nämä kivet olisi Appelgrenin mukaan vieritetty ala rinteitä. Linnan alueelta on löytynyt joitakin liesiä ja rakennuksien pohjia. Sieltä löytyy myös 11 erillistä kivikasaa, joiden läpimitta on 1,5–2,9 metriä. Vallin itäpuolella on lähde, joka on muodostanut notkoon kosteikon.
Tutkimuksia

Linnavuori tunnettiin ainakin 1800-luvulla, sillä se on mainittu vuonna 1891 Hjalmar Appelgrenin väitöskirjassa. Linnavuorta on tutkittu arkeologisilla kaivauksilla vuosina 1985–1989 (Jussi-Pekka Taavitsainen) sen jälkeen, kun Hannu Kilpinen ilmoitti vuonna 1983 löytäneensä Linnavuorelta metallinilmaisimella kaksi keihäänkärkeä. Hän toimi myös avustajana kaivauksilla useina vuotena. Kaivauksilla löytyi runsaasti kiviraunioita, jäänteitä masuuneista ja liesiä, lukuisia rauta-, kupari- ja pronssiesineitä. Maaperästä ja puista otettiin useita näytteitä kohteen ajoittamiseksi. Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1907 (Hjalmar Appelgren), 1918 (Alfred Hackman), 1962 (Anna-Liisa Hirviluoto, 1970 (Matti Huurre) ja 2002 (Petteri Pietiläinen).
Tutkimuksia > Ajoitukset

Linnavuoren eri paikoista otettiin sekä radiohiili- (3) että termoluminenssinäytteitä (8), jotka kaikki sopivat aikahaarukkaan 1026–1281 jaa. Yksi liesistä ajoitettiin (radiohiiliajoituksen keskiarvo) noin 1220 jaa., kivivallin reuna 1040 jaa. ja toinen liesi 1260 jaa. Termoluminenssiajoituksella saatiin neljästä liedestä ajoitukset (keskiarvot) noin 1040 jaa., 1070 jaa., 1100 jaa. ja 1270 jaa.
Esinelöydöt, jotka olivat aseita, työkaluja ja koruja, ajoittuvat ristiretkiajalle ja varhaiselle keskiajalle (noin 1025–1150 jaa.). Linna lienee palanut 1100-luvun alussa, mutta on silti voinut olla vielä 1200-luvulla käytössä.
Historiaa

Linnavuoren seutu sijaitsee Kokemäenjoen vesistön ja Päijänteen vesistön vedenjakajalla ja keskiaikaisen ratsutien varrella. Se ei sijainnut asutuksen lähellä, vaan lähimmät rintamaat olivat Kuhmoisten kirkon ympäristössä. Kuhmoisten Päijälän arvellaan olleen valta- ja nautinta-alueiden raja-aluetta 1100- ja 1200-luvuilla, mikä selittää merkittävien linnavuorien ketjun alueella (mm. Jämsässä). Päijälän linnavuorikin lienee rakennettu vartioimaan erämaan kulkureittejä, ja ainakin alkujaan se liittynee hämäläisten ja karjalaisten keskenään käymään kilpailuun erämaiden omistuksesta.
Jussi-Pekka Taavitsaisen vuonna 1990 julkaisema väitöskirja keskittyy suurelta osin Päijälän linnavuoreen. Taavitsainen käyttää paikasta nimitystä Kuhmoisten linnavuori. Hänen mukaansa linnavuori on ollut sen puisten varustusten jäänteiden perusteella käytössä mahdollisesti vain joitain kymmeniä vuosia ja mahdollisesti tuhoutunut joskus 1100-luvulla. Linnavuorelta tehdyistä runsaista rautakautisista löydöistä suurin osa, noin 79 prosenttia, on hänen tulkintansa mukaan luokiteltavissa romumetalliksi ja olleen paikalla työskennelleiden seppien raaka-ainetta. Kuhmoisten kylässä on vuonna 1539 ollut noin 120 työikäistä henkilöä ja on syytä olettaa, että rautakaudella vastaava luku on ollut vielä pienempi. Linnavuoren varustamiseen on Taavitsaisen mukaan käytetty yhteensä noin 135 työpäivää, mikä tarkoittaa, että 10 työhön kykenevää miestä olisi voinut tehdä työn noin kahdessa viikossa.
Valtakunnallisesti merkittävä kulttuuriympäristö

Päijälän linnavuori kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin maisema-alueisiin. Se sisältyy myös valtakunnallisesti merkittäviksi arkeologisiksi kohteiksi ehdotettujen kohteiden joukkoon.
Hoitaminen ja opastus

Linnavuoren ympäristön hoitamisen tarkoitus on edistää muinaislinnan suojelua tuomalla esille sen rakenteita. Toinen tavoite on parantaa kohteen opetus- ja nähtävyyskäyttöä. Vallit vapautetaan puustosta ja aluskasvillisuus raivataan pois. Osa vuoren ympäristöstä on luonnonsuojelualuetta, joka sijaitsee Kuhmoisten seurakunnan mailla. Vuoren juurelle on tasoitettu paikoitusalue, jonne Kuhmoisten kotiseutuyhdistys on pystyttänyt informaatiotaulun. Uudempi informaatiotaulu sijaitsee mäen laella. Parkkialueelta huipulle johtava polku ei sovellu kulkurajoitteisille.
Kuhmoisten linnavuoren juurelta on kunnostettu polku ja vuonna 2020 rakennetut puiset portaat ylös Linnavuoren päälle.
Aiheesta muualla

Hackman, Alfred: Kuhmoinen Sysiömenhaka Lepsinkangas Notkonmäki Syrjänmäki Kiviröykkiöiden kaivauksia ja tarkastuksia (Arkistoitu – Internet Archive), 1918 (valokuvia)
Vilkuna Janne: Keski-Suomen esihistoria, Keski-Suomen historia I, 1999
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
RN Mitragliere (1941)

| RN Mitragliere |
| --- | --- |
 RN Mitragliere

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  CNR, Ancona
Kölinlasku:  7. lokakuuta 1940
Laskettu vesille:  28. syyskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  Ranskalle 8. elokuuta 1948 Julien de Gravière alusluettelosta 12. kesäkuuta 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 650 t (standardi) 2 590 t (kuormattu)
Pituus:  106,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,15 m
Syväys:  3,15 m
Koneteho:  48 000 hv
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  206
Aseistus
Aseistus:  8 x 120 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 1 x 120 mm valoammustykki 12 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 533 mm torpedoputkea 48 x miinaa
RN Mitragliere (ital. Regia Nave Mitragliere) oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Anconasta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 1940. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1941 ja liitettiin laivastoon 1. helmikuuta 1942.
Palvelus

Alus luovutettiin 8. elokuuta 1948 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa. Jurien de la Gravièreksi nimetty alus poistettiin alusluettelosta 12. kesäkuuta 1954.
R.550 Magic

| R> 550 Magic |
| --- | --- |
 R.550 -ilmataisteluohjus on sijoitettu Dassault Mirage 2000-monitoimihävittäjän siiven alle.
Tyyppi:  ilmataisteluohjus
Valmistushistoria
Valmistaja:  Matra
Ohjus
Massa:  89 kg
Räjähdysaineen massa:  13 kg
Mitat
Pituus:  2,72 m
Halkaisija:  157 mm
Matra R.550 Magic (suomeksi: Taikuus) on ranskalaisvalmisteinen, Matra-yhtymän valmistama ilmataisteluohjus. Sitä on käyttänyt usea Ranskan ilmavoimien sekä meri-ilmavoimien konetyyppi. Näitä ovat Vought F-8 Crusader, Mirage III sekä Mirage F1. Myös Dassault Rafale ja Mirage 2000 ovat tätä ohjustyyppiä aseistuksessaan käyttäneet.
Kuvan globaalisessa kartassa esiintyvät Matra R.550 Magic-ohjustyyppiä käyttäneet maat.
R.550:n edeltäjä on R.530. Asetyyppi käyttää infrapunahakujärjestelmää (englanniksi: infra-red homing) maalinhaussaan sekä muistuttaa suuresti yhdysvaltalaista AIM-9 Sidewinder-ohjustyyppiä. Asetyypistä on kehitetty niin kutsuttu päivitetty versio, eli Matra R.550 Magic II.
Kuvassa R.550 Magic-ohjus ecuadorilaisen Mirage F1E-tyypin hävittäjäkoneeseen asennettuna.
Ohjuksen teknisiä tietoja

Tyyppi: lyhyen kantaman ilmataisteluohjus (air-to-air missile, AAM)
Valmistajat: Matra ja MBDA
Käyttöönottovuosi: 1975 - Magic II, 1986
Taistelukärki: 13 kg, sirpaloituva tst-lataus
Maalinhakujärjestelmä: infrapunahaku (IR, infra-red homing)
Käyttövoima: kiinteä polttoaine
Toimintamatka: 300 m - 15 000 m
Toimintakorkeus: 11 000 m+
Nopeus: 2,5 Machia - Magic II, 2,7 Machia
Ohjuksen teknisiä tietoja > Ohjuksen ulkomitat

Pituus 2,72 m
Läpimitta 157 mm
Omamassa 89 kg
Taistelulataus 13 kg
Käännös suomeksi
Korpimetsän kolonna

| Korpimetsän kolonna |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino Pietola
Kansitaiteilija:  Kari Jalonen
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1982
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  265
ISBN:  951-20-2351-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Korpimetsän kolonna on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani.
R.I.O.

| R> I.O. |
| --- | --- |

 Yhtyeen laulaja vuonna 2011.
Tiedot
Toiminnassa:  2007–
Tyylilaji:  dancepop, synthpop
Jäsenet:  DJ Manian Yanou
Entiset jäsenet:  Neal Antone
Levy-yhtiö:  Zooland Records
Aiheesta muualla
rio-music.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
R.I.O. on saksalainen dance-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Manuel Reuter ja Yann Peifer. Yhtye on menestynyt hyvin Keski-Euroopassa. Sveitsissä yhtyeen single ”Turn This Club Around” sijoittui singlelistan ykköseksi ja Itävallassa sijalle viisi. Kotimaassaan Saksassa sama single sijoittui parhaimmillaan singlelistan sijalle kolme.
Studioalbumit

Shine On (The Album) (2010)
Sunshine (2011)
Turn This Club Around (2011)
Ready Or Not (2013)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
Kiss Kiss, Bang Bang

| Kiss Kiss, Bang Bang> Kiss Kiss Bang Bang |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shane Black
Käsikirjoittaja:  Shane Black
Perustuu:  Brett Hallidayn romaaniin Bodies Are Where You Find Them
Tuottaja:  Joel Silver
Säveltäjä:  John Ottman
Kuvaaja:  Michael Barrett
Leikkaaja:  Jim Page
Pääosat:   Robert Downey Jr.  Val Kilmer  Michelle Monaghan  Corbin Bernsen  Dash Mihok 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros  Silver Pictures 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  15 000 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiss Kiss, Bang Bang (Kiss Kiss Bang Bang) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Shane Black. Elokuva perustuu Brett Hallidayn romaaniin Bodies Are Where You Find Them.
Juoni

Epäonnisen pikkurikollisen Harryn keikat menevät huonosti ja yhdellä keikalla jopa hänen ystävänsä menettää henkensä. Paetessaan poliiseja hän juoksee Hollywood-elokuvan koekuvauksiin ja saa yllättäen roolin yksityisetsivänä. Gay Perry on oikea yksityisetsivä ja hän saa tehtäväkseen opastaa Harrya ja näyttää yksityisetsivän arkea. Kesken rutiinien he päätyvät keskelle murhamysteeriä ja samalla Harryn pitäisi vielä vakuuttaa lapsuudenystävänsä Harmony, johon hän on rakastunut.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Downey Jr.  | … |  Harry Lockhart   |
|  Val Kilmer  | … |  Gay Perry   |
|  Michelle Monaghan  | … |  Harmony Faith Lane   |
|  Corbin Bernsen  | … |  Harlan Dexter   |
|  Dash Mihok  | … |  Mr. Frying Pan   |
|  Larry Miller  | … |  Dabney Shaw   |
|  Rockmond Dunbar  | … |  Mr. Fire   |
|  Shannyn Sossamon  | … |  Pink Hair Girl   |
|  Angela Lindvall  | … |  Flicka   |
Soundtrack

Elokuvan soundtrack sisältää seuraavat kappaleet:
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Fair | 1.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Main Titles | 1.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Innocent Times | 2.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Toy Heist | 1.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Lovely Confessions | 2.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Surveillance Lesson | 3.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Harry Smartens Up | 1.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Dead Girl In Shower | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Harmony Is Dead? | 1.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Saving Perry | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Flashback/Dropping Off Body | 2.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | They Took My Crickets | 1.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Oh, Nuts! | 2.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Whoa, Who's This? | 1.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Harmony Lives | 2.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Doggie Treat/First To Kill | 2.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Going Home | 1.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Harmony Sees A Clue | 1.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Harry's Rage | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Painful Pieces | 1.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | That's The Story | 2.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | "Broken" (featuring Robert Downey Jr.)  | 5.10 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 54.35 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto (englanniksi)
Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko

| Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko |
| --- | --- |
 Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko
Sijainti:  Mikkeli
Seurakunta:  Saimaan ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1958
Suunnittelija:  Ilmari Ahonen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko on Mikkelin ortodoksisen seurakunnan keskus, joka aloitti toimintansa vuonna 1958 arkkipiispa Paavalin vihkimänä.
Kellotorni.
Kirkko rakennettiin arkkitehti Ilmari Ahosen piirustusten mukaan. Sen edeltäjä, Georgios Voittajan kirkko oli ollut poissa käytöstä vuodesta 1917 lähtien ja purettiin vuonna 1958.
Kirkossa syttyi 7. lokakuuta 2018 tulipalo, joka ehti aiheuttaa savuvahinkoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko Wikimedia Commonsissa
Korpiliekosammal

| Korpiliekosammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Kerrossammalet Hylocomiaceae
Suku::  Liekosammalet Rhytidiadelphus
Laji::  subpinnatus
Kaksiosainen nimi
 Rhytidiadelphus subpinnatus  (Lindb.) T.J.Kop. 
Katso myös
   Korpiliekosammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korpiliekosammal (Rhytidiadelphus subpinnatus) on liekosammalten sukuun kuuluva laji. Varsi on litteän puoleinen ja siinä on hieman sulkamaisia haaroja. Lehdet ovat kapeakärkisiä ja kärjet kääntyvät taaksepäin. Lehdet ovat vihreitä, mutta varressa on punaruskeaa väriä. Kasvusto on mattomaista ja löyhää. Korpiliekosammalta esiintyy korpimetsissä, tuoreissa lehtometsissä ja puronvarsilla.
Kolbe

Kolbe on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Georg Kolbe (1877–1947), saksalainen kuvanveistäjä ja graafikko
Hermann Kolbe (1818–1884), saksalainen kemisti
Laura Kolbe (s. 1957), suomalainen historiantutkija
Maximilian Kolbe (1894–1941), puolalainen fransiskaaniveli
Peter-Michael Kolbe (1953–2023), saksalainen soutaja
Pirkko Kolbe (1932–2008), suomalainen toimittaja, Helsingin Sanomien pakinoitsija Pii
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kolb

Kolb on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Claudia Kolb (s. 1949), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
David A. Kolb (s. 1939), yhdysvaltalainen kasvatustieteilijä ja professori
Hanna Kolb (s. 1991), saksalainen maastohiihtäjä
Kevin Kolb (s. 1984), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lisa Kolb (s. 2001), itävaltalainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pyramid

| Pyramid Musiikki |
| --- | --- |
Perustettu:  1984
Lakkautettu:  2007
Perustajat:  Pekka Aarnio, Atte Blom
Tyylilajit:  rock, pop ja poliittinen laululiike
Kotimaa:   Suomi
Sijainti:  Helsinki
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyramid oli helsinkiläisen Pyramid Musiikki Ky -yhtiön levymerkki vuosina 1984–1989 ja sen jälkeen Johanna Kustannuksen levymerkkinä. Atte Blomin ja Pekka Aarnion perustama yhtiö toimi loppuvuodesta 1984 vuoteen 2007. Artisteista useat olivat jo tuttuja Johanna- ja jopa Love Records -levymerkeiltä asti.
Pyramid Musiikki syntyi lähinnä Johanna-levymerkkiä julkaisseen Johanna Kustannus -yrityksen mentyä konkurssiin vuonna 1984. Yhtiön lähiyhtiöitä ja läheisessä yhteistyössä toimineita ovat olleet muun muassa Love Kustannus Oy, Megamania Musiikki Ky, Johanna Kustannus ja nykyinen tuotannon omistaja Universal Music Oy.