stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veikko Valavaara

Frans Kaino Veikko Valavaara  (27. syyskuuta 1911 Turku – 2. toukokuuta 2002 Turku) oli suomalainen elintarvikealan yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Valavaaran vanhemmat olivat vaatturimestari Frans Petter Valavaara ja Anna Katariina Lehtonen ja puoliso vuodesta 1938 Svea Magdalena Blomberg. Vuonna 1934 filosofian kandidaatiksi valmistunut Valavaara toimi aluksi kansalaisopiston johtajana ja verovirkamiehenä. Molempiin sotiin osallistunut Valavaara yleni reservin majuriksi vuonna 1968. Sotien jälkeen vuonna 1944 hän meni työhön Huhtamäki-yhtymän  sosiaalipäälliköksi.
Vuonna 1948 Valavaarasta tuli yhtymän makeistehdas Hellaksen tuotannon johtaja ja 1950-luvun alussa paitsi Turun paikallisjohtaja, myös yhtymän koko tuotannon johtaja. Vuonna 1958 hänet nimitettiin yhtymän varatoimitusjohtajaksi. 1960-luvulta aina eläkkeelle jäämiseensä asti, vuoteen 1974, Valavaaran vastuulla olivat Huhtamäen elintarviketuotannon ohella konsernin esikunnan tekniset osastot. Huhtamäen varapääjohtaja Valavaara oli 1972–1974. Hän osallistui myös yhtymää merkittävästi koskeneisiin elintarvikealan järjestelyihin, alan järjestötoimintaan laajemmin sekä Turun yliopiston taloushallituksen työhön. Teollisuusneuvoksen arvonimen Valavaara sai vuonna 1967.
Vartiomoottorivene 6

| VMV-6 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uudenkaupungin veneveistämö
Poistui palveluskäytöstä:  25. huhtikuuta 1959
Tekniset tiedot
Uppouma:  30 t
Pituus:  24,6 m
Leveys:  4,4 m
Syväys:  1,1 m
Koneteho:  1 × 8-sylinterinen Ares, 450 hv ja risteilymoottori 140 hv
Nopeus:  24,6 solmua
Miehistöä:  8
Aseistus
Aseistus:  1 × Madsen 20 mm
Vartiomoottorivene 6 (VMV 6) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene, joka tilattiin Uudenkaupungin Veneveistämöltä ja valmistui 1931.
Palvelus

Vene kuului kolmanteen vartiomoottoriveneiden tilausvaiheeseen VMV 5:n tavoin. Se osallistui 1935-1936 yhdessä VMV 5:n kanssa Risto Orkon ohjaaman Suomifilmin elokuvan VMV 6 tekemiseen. Elokuva kuvattiin pääosin Pirttisaaressa ja Söderskärillä ja se esitettiin ensimmäisen kerran 1936.
VMV 6 palveli vuosina 1939–1940 varmistuslaivueessa, vuonna 1941 vartiomoottoriveneryhmässä, vuonna 1942 2. vartiomoottorivenelaivueessa ja vuosina 1943–1944 1. vartiomoottorivenelaivueessa. Alus upotti 22. toukokuuta 1943 Vaindlon itäpuolella yhdessä Ruotsinsalmen ja Riilahden kanssa syvyyspommein Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen Štš-408.
Sotien jälkeen VMV 6 oli ensin miinanraivaustehtävissä, minkä jälkeen se palasi rajavartioston käyttöön. Aluksen pohja uusittiin 1949 ja sen kansi ja keskikone uusittiin 1953.
Valpaços

| Valpaços |
| --- | --- |
 Valpaçosin kirkko
 lippu:  vaakuna
 Valpaços Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 41°36′N, 7°19′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Norte
Ala-alue:  Alto Trás-os-Montes
Piiri:  Vila Real
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  António Joaquim de Medeiros
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  549 km²
Väkiluku (2022):  14 571
 – Väestötiheys:  26,6 as./km²
 
 www.valpacos.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valpaços on Portugalin kunta Vila Realin piirissä Norten hallintoalueella. Sen pinta-ala on 549 neliökilometriä ja väkiluku noin 14 571 (vuonna 2022). Kunnan väestötiheys on siten 26,6 asukasta neliökilometrillä.
Valpaçosin pormestari on sosiaalidemokraattipuolueen António Joaquim de Medeiros. Kunnan juhlapäivä on 6. marraskuuta.
Freguesiat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Água Revés e Crasto  Argeriz  Bouçoães  Canaveses  Carrazedo de Montenegro e Curros  Ervões  Fornos do Pinhal  Friões  |  Lebução, Fiães e Nozelos  Padrela e Tazem  Possacos  Rio Torto  Santa Maria de Emeres  Santa Valha  Santiago da Ribeira de Alhariz  São João da Corveira  |  São Pedro de Veiga de Lila  Serapicos  Sonim e Barreiros  Tinhela e Alvarelhos  Vales  Valpaços e Sanfins  Vassal  Veiga de Lila  Vilarandelo  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valpaços Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Vila Realin piirin kunnat
Alijó
Boticas
Chaves
Mesão Frio
Mondim de Basto
Montalegre
Murça
Peso da Régua
Ribeira de Pena
Sabrosa
Santa Marta de Penaguião
Valpaços
Vila Pouca de Aguiar
Vila Real
V (Spock’s Beardin albumi)

| V Spock’s Beard |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. elokuuta 2000
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 63.29
 Levy-yhtiö: InsideOut
Spock’s Beardin muut julkaisut
| Day for Night 1999 | V 2000 | Snow 2002 |
V on Spock’s Beardin viides studioalbumi, joka julkaistiin 22. elokuuta 2000.
Kappaleet

At the End of the Day – 16.30
Revelation – 6.04
Thoughts (Part II) – 4.41
All On a Sunday – 4.12
Goodbye to Yesterdays – 4.40
The Great Nothing – 27.18
From Nowhere
One Note
Come Up Breathing
Submerged
Miss Your Calling
The Great Nothing
Kokoonpano

Neal Morse – laulu, koskettimet, akustinen kitara
Ryo Okumoto – Hammond-urut, mellotron
Nick D’Virgilio – rummut, lyömäsoittimet, laulu
Dave Meros – basso, käyrätorvi
Alan Morse – kitara, laulu, Sello ja sampler
Arvostelut

AllMusic:
V (yhtye)

V oli brittiläinen vuosina 2004–2005 toiminut poikabändi, jonka jäseniä olivat Antony Thomas Brant, Aaron Buckingham, Mark Harle, Kevin McDaid ja Leon Pisan. Päälaulaja Antony Brant keksi yhtyeen nimeksi roomalaisissa numeroissa viittä tarkoittavan kirjaimen V, koska yhtyeessä oli viisi jäsentä. Yhtye oli kuitenkin koossa vain noin vuoden.
Elokuussa 2005 Westlife-yhtyeen Mark Feehily ilmoitti olevansa homoseksuaali ja seurustelevansa V-yhtyeen Kevin McDaidin kanssa. Heinäkuussa 2006 myös toinen V:n jäsen, Aaron Buckingham, tunnusti olevansa homoseksuaali. Mark Harle on nykyään rumpali indie-yhtyeessä Little Comets.
MySpacen mukaan Kevin on nykyään valokuvaaja ja Aaron laulaa teatteriesityksissä Yhdysvalloissa.
Singlet

"Blood, Sweat and Tears" (Kesäkuu 2004, #6)
"Hip To Hip/Can You Feel It" (Elokuu 2004 #5)
"You Stood Up" (Marraskuu 2004, #12)
"Earth, Wind & Fire" (Helmikuu 2005, peruutettu brittisingle)
Albumit

You Stood Up (Marraskuu 2004, #86)
Aiheesta muualla

V Myspacessa (englanniksi)
Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019

| Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 |
| --- | --- |
Sijainti:  Dubai Arabiemiraatit
Kilpailupaikka:  Dubai Club for People with Determination
Kilpailulajeja:  95 (miehet), 76 (naiset)
Avajaiset:  7. marraskuuta
Päättäjäiset:  15. marraskuuta
Kotisivu:  Virallinen sivusto
 ← 2017 2021 → 
Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Dubaissa, Arabiemiraateissa 7. marraskuuta – 15. marraskuuta. Kilpailut olivat järjestyksessään yhdeksännet vammaisyleisurheilun MM-kilpailut. Kisojen paikkana toimi Dubai Club for People with Determination.
Maailmanmestaruuskilpailuihin osallistui yli 1400 urheilijaa 122 maasta. Kisoissa on 95 miesten ja 76 naisten lajia.
Vesirokkorokote

Vesirokkorokote
Vesirokkorokote on vesirokon torjumiseen tarkoitettu rokote. Rokote sisältää elävää varicella zoster -virusta. Suomen kansallisen rokotusohjelman vesirokkorokotukset alkoivat syyskuussa 2017, josta alkaen rokotetta on tarjottu maksutta kaikille niille 1,5–11-vuotiaille, jotka eivät ole sairastaneet vesirokkoa. Ennen syyskuuta 2017 rokote ei ole kuulunut Suomessa maksutta tarjottaviin rokotteisiin vaan on ollut hankittavissa apteekista. Pienten lasten vereen ilmestyy virusvasta-aineita jo yhden vesirokkorokoteannoksen jälkeen. Aikuisina ja yli murrosikäisinä rokotetuista noin 90 %:lle kehittyy vasta-aineita yhden ja lähes 100 %:lle kahden rokotuskerran jälkeen.
Rokotus suojaa vaikealta vesirokolta ja lieventää taudin oireita, mikäli rokotettu henkilö sairastuu.[lähde? ]
Vartiomoottorivene 20

| VMV-20 SP-42 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Tolkkinen
Palveluskäyttöön:  1944
Poistui palveluskäytöstä:  1970
Tekniset tiedot
Pituus:  21 m
Koneteho:  2 × 140 hv
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  8
VMV-20 (ent. Suojeluskuntajärjestön SP-42) oli Suomen merivartiolaitoksen vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.
Valmistus

Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista. SP-42:ksi nimetty alus valmistui 1943. Männystä valmistetun rungon pituus oli 21 metriä. Aluksen koneteho oli 2 x 140 hv, jolla saavutettiin 10 solmun nopeus. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö.
Palvelus

Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen alus luovutettiin  merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi järjestysnumerolla 20, jolloin sen nimeksi tuli VMV-20.
Se poistettiin käytöstä 1970 ja vuonna 2007 aluksen kotipaikka oli Lappeenranta.
Veikko Valli

Veikko Valli
Veikko Valli (s. 1976) on suomalainen yrittäjä ja Suomen kunniakonsuli Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Valli on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Hankenista pääaineenaan rahoitus ja suorittanut Chartered Alternative Investment Analyst (CAIA) -tutkinnon. Päätoimenaan Valli työskentelee Snowstorm Capital LLC:n sijoitusjohtajana keskittyen ison datan hyödyntämiseen eurooppalaisten osakkeiden tulosyllätysten ennustamisessa.
Valli on työskennellyt rahoitusalalla Helsingissä, San Franciscossa ja Lontoossa yrityskauppojen, osakeanalyysin ja rahastosijoittamisen asiantuntijana.
Opiskeluaikanaan hän toimi muun muassa Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajana vuonna 1999 , Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön YTHS:n varapuheenjohtajana vuonna 2000 ja edustajana Hankenin yliopiston hallituksessa.
Valli on toiminut Suomen kunniakonsulina Oregonin osavaltiossa vuodesta 2021 ja asunut Portlandissa vuodesta 2016.
Teokset

The Value-Relevance of the Differences between IAS and US GAAP , Hanken (2002).
Content Generation in the Wireless Space with a Focus on Southern California , Tekes (2000). Muut tekijät Tuomas Pollari.
Vammaistuki

Vammaistuki on Suomessa Kansaneläkelaitoksen maksama rahallinen avustus. Vuoden 2008 alun jälkeen käytössä on kaksi hieman erilaista etuutta: alle 16-vuotiaan vammaistuki ja 16 vuotta täyttäneen vammaistuki. Oikeus tukeen on lapsella, jonka sairauden tai vamman hoidosta ja kuntoutuksesta aiheutuu vähintään kuuden kuukauden ajan rasitusta ja sidonnaisuuttaselvennä. Tukea maksetaan myös 16 vuotta täyttäneelle henkilölle, jonka toimintakyky on sairauden tai vamman vuoksi heikentynyt vähintään vuoden ajan.
Käytössä on kolme erisuuruista vammaistukea: perusvammaistuki, korotettu vammaistuki ja ylin vammaistuki. Tuki myönnetään määräajaksi tai toistaiseksi Suomessa asuvalle vammaiselle tai pitkäaikaissairaalle.
Vuosina 1989–2007 käytössä ollut vammaistuki oli invalidirahan seuraaja. Kansaneläkelaitos maksoi tukea Suomessa asuvalle 16–64-vuotiaalle henkilölle, joka ei saanut työkyvyttömyys- tai varhennettua vanhuuseläkettä. Tuki voitiin myöntää määräajaksi tai toistaiseksi. Vammaistukea ei maksettu jatkuvasti laitoshoidossa olevalle henkilölle ajalta, jonka hoito kesti yli kolme kuukautta. Vammaistukea maksettiin henkilöille, joiden toimintakyky oli alentunut sairauden tai vamman vuoksi ainakin vuoden ajaksi. Tuella korvattiin haitan, tarvittavan avun, palvelusten ja erityiskustannusten aiheuttamia menoja.
Vesiränni

Vesiränni
Vesiränni eli syöksytorvi on rakennuksen ulkoseinään kiinnitetty pystysuora putki, jota pitkin katolle satanut ja räystäskouruun kertynyt vesi virtaa alas. Rännin alapäässä oleva suuaukko ohjaa veden yleensä poispäin rakennuksen perustuksista, esimerkiksi ojaan, viemäriin, kouruun tai sadevesitynnyriin. Talvipakkasella ränniin kertyvä vesi saattaa jäätyä. Varsinkin runsasliikenteisten katujen varrella sijaitsevien kerrostalojen kohdalla tämä ongelma on estetty sähköisellä sulanapitokaapelilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vesiränni Wikimedia Commonsissa
Vartiomoottorivene 7

| VMV-7 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Turun Veneveistämö, Turku
Palveluskäyttöön:  23. elokuuta 1932
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutui 1. lokakuuta 1933
Tekniset tiedot
Uppouma:  30 t
Pituus:  24,6 m
Leveys:  4,2 m
Syväys:  1,1 m
Koneteho:  8-sylinterinen Ares-moottori 450 hv risteilymoottori: 140 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  8
Aseistus
Aseistus:  1 × Madsen 20 mm
Vartiomoottorivene 7 (VMV 7) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene.
Valmistus

Alus tilattiin vartiomoottoriveneiden neljännessä tilausvaiheessa Turun Veneveistämöltä. Se valmistui 23. elokuuta 1932 ja luovutettiin merivartiolaitokselle..
Palvelus

VMV 7 oli 1. lokakuuta 1933 partiomatkalla Suomenlahdella, kun aluksen konehuoneessa räjähti. Miehistö yritti lähes tunnin sammuttaa räjähdyksen aiheuttamaa tulipaloa ennen kuin jätti aluksensa. Kaksi räjähdyksessä loukkaantunutta miehistönjäsentä siirrettiin lähistöllä olleeseen salakuljetusalus Omariin.
Varusmiessoittokunnan reserviläiset

Varusmiessoittokunnan reserviläiset ry on koko Suomen alueella toimiva rekisteröity yhdistys, jonka tavoitteena on mm. edistää ja kehittää Puolustusvoimien soittokunnissa palvelleiden reserviläistoimintaa niin musiikillisesti kuin sotilaallisesti. Yhdistyksen jäseneksi voivat liittyä sellaiset henkilöt, jotka ovat varusmiehenä tai kantahenkilökuntana palvelleet missä tahansa suomalaisessa sotilassoittokunnassa.
Yhdistys järjestää musiikillista toimintaa, kuten konserttiperiodeja sekä sotilaallisia harjoituksia yhteistyössä Puolustusvoimien Varusmiessoittokunnan ja MPK:n kanssa.
Historia

Varusmiessoittokunnan reserviläiset ry. on perustettu 2014 Varusmiessoittokunnassa palvelleiden reserviläisten toimesta reserviläistoiminnan organisoimiseksi ja kehittämiseksi.
Vartiomoottorivene 3

| VMV-3 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ares ja U. Suortin Veneveistämö, Helsinki
Palveluskäyttöön:  10. kesäkuuta 1931
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutui 11. kesäkuuta 1931
Tekniset tiedot
Uppouma:  30 t
Pituus:  24,6 m
Leveys:  4,2 m
Syväys:  1,1 m
Koneteho:  8-sylinterinen Ares-moottori 450 hv
Nopeus:  23,3 solmua
Miehistöä:  8
Aseistus
Aseistus:  1 × Madsen 20 mm
Vartiomoottorivene 3 (VMV 3) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene.
Valmistus

Komentajakapteeni Väinö Miettinen (merivartiolaitoksen päällikkö 27. kesäkuuta 1930) suunnitteli 1929 alkaen merivartiolaitoksen perustamista (laki esitys 28. helmikuuta 1930) sisäasiainministeriön toimeksiannosta. Esityksen mukaan merivartiostolle tuli hankkia kahdeksan nopeaa ja ajanmukaista vartiolaivaa. Vartiomoottorivene 3 oli yksi esitetyistä aluksista.
Alus tilattiin U. Suortin Veneveistämöltä Helsingistä. Se valmistui 1930, minkä jälkeen se otettiin palvelukseen vastaperustetussa merivartiostossa. Se oli ensimmäinen tilattu vartiomoottorivene, mutta myöhästymisensä johdosta VMV 1 ja VMV 2 ehtivät valmistua ennen sitä, joten se sai nimen VMV 3.
Tuhoutuminen

Vene tuhoutui 11. kesäkuuta 1931 konehuonepaloa seuranneessa polttoainesäiliön räjähdyksessä. Palossa ei tullut henkilövahinkoja, koska sammuttamista yrittäneet ehtivät hypätä veteen ennen räjähdystä. Tuhoutumista tutki ulkopuolinen tutkijalautakunta, joka suositteli bensiinimoottoreista luopumista ja lisäksi Miettinen lupasi kiinnittää tarkempaa huomiota ammattitaitoisen henkilöstön palkkaamiseen.
Veneen tuhon jälkeen tehtiin teknisiä parannuksia seuraavien alusten tilauksiin. Näitä olivat muun muassa polttoainesäiliöiden sijoittaminen eristettyihin osastoihin, polttoaineputkien suojaaminen ja niiden johtaminen säiliöiden yläosaan, pääputkijohto sulkeminen kannelta mahdollistettiin, parannettiin tuuletusta ja akun paikkaa vaihdettiin.
Vieremän kirjasto

| Vieremän kunnankirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Lyhtytie 2, 74200 Vieremä 
Tyyppi:  kunnankirjasto
Kokoelman koko:   56 167 (2019)
Lainauksia vuodessa:   52 680 (2019)
Asiakkaita:   1 216 (fyysiset ja verkkokäynnit nousseet)(2019)
Budjetti:   0,313 milj. euroa (2019)
Työntekijöitä:   3,7 (2019)
Kotisivut
Vieremän kunnankirjasto on Pohjois-Savon Vieremällä toimiva kunnallinen kirjasto. Se palvelee asiakkaitaan erityisesti kirjastorakennuksen toimintojen, kirjastoauton ja Rutakko-kirjastoverkon verkkokirjaston välityksellä.
Vieremän kirjasto on perustettu vuonna 1924. Nykyinen kirjastorakennus on arkkitehti Pekka Harjun suunnittelema ja vuodelta 2002.   Kirjaston sisäseinällä on kuvataiteilija Jaakko Rönkön seinämaalaus Virtaaminen (2011). Tiloissa on järjestetty myös näyttelytoimintaa.
Valpolicella

Viinitarhoja Valpolicellan alueella.
Valpolicella on maantieteellinen alue Italiassa, Veneton alueella, Veronan maakunnassa, Veronan kaupungin luoteispuolella. Alue on tunnettu erityisesti viineistään. Seudulla on myös marmorin tuotantoa.
Maantieteellinen alue

Valpolicellan alue muodostuu Fumanen, Maranon ja Negrarin laaksoista. Etelässä alueen rajana on Adigejoki, pohjoisessa Lessinian vuoret. Alue koostuu seitsemästä kunnasta (Pescantina, San Pietro in Cariano, Negrar, Marano, Fumane, Sant’Ambrogio di Valpolicella ja Sant’Anna d’Alfaedo) ja siihen kuuluu myös osia Veronan kaupungista sekä Dolcèn kunnasta.
Viinialue

Valpolicellan viinialue on huomattavasti maantieteellistä aluetta laajempi. Valpolicellan maantieteellisen alueen eteläosa on Valpolicella Classico -viinien tuotantoalue. Viinien tuotantoalue ulottuu Veronan itäpuolelle aina Cazzano di Tramignaan asti.
Laatuluokiteltuja Valpolicella-viinityyppejä ovat
Amarone della Valpolicella (DOCG)
Recioto della Valpolicella (DOCG)
Valpolicella (DOC) ja
Valpolicella Ripasso (DOC).
Viinit valmistetaan pääosin Corvina-, Corvinone-, Molinara- ja Rondinella-rypäleistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valpolicella Wikimedia Commonsissa
Valpolicellan matkailusivut
Valpolicellan maantieteellinen alue.
Valpolicella-viinien tuotantoalue.
Vebjørn Turtveit

Vebjørn Turtveit (s. 12. elokuuta 1994) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Voss IL -seuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Turtveit kilpaili ensimmäisen kerran Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2016 sijoittuen 25:nneksi ja saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Parhaimmillaan Turtveit on ollut kahdeksas helmikuussa 2019 Cognessa 15 kilometrin perinteisellä.
Vieremän kirkonkylä

| Vieremän kirkonkylä |
| --- | --- |
 Vieremän kirkonkylä
 Koordinaatit: 63.74307°N, 27.00157°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjois-Savo
Kunta:  Vieremä
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kirkonkylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,56 km2 km²
Väkiluku (2019):  1 354
 – Väestötiheys:  528,9 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2019 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vieremän kirkonkylä on Vieremän kunnan keskustaajama ja kirkonkylä, joka sijaitsee Pohjois-Savon pohjoisosassa, Vieremänjärven pohjoispuolella. Vieremän kirkonkylä sijaitsee maanteitse noin 25 kilometriä Ylä-Savon keskuksena toimivaan Iisalmen pohjoispuolella.
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Vieremän kirkonkylän pinta-ala oli 2,56 neliökilometriä ja asukasluku 1 354. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta.
Vieremäjärven kylä mainitaan vuoden 1557 papinveroluettelossa. Vieremän seurakunta erotettiin Iisalmesta vuonna 1897. Kylän ja kunnan nimi perustuu järven nimeen (nyk. Vieremänjärvi), joka lienee nimetty järven eteläpuolisen mäen mukaan. Mäen nykynimi on Vieremänmäki.
Umpikuja

Umpikujaksi (tai umpitieksi tai umpikaduksi) kutsutaan päättyvää katua tai tietä, josta on vain yksi liittymä muuhun tieverkkoon. Umpikuja voi päättyä joko rakenteellisesti tai liikennemerkin osoittamaan ajokieltoon. Umpikujalla ei näin ollen ole autojen läpiajoliikennettä vaan kaikki liikenne liittyy umpikujan varsilla oleviin kiinteistöihin.
Umpitiehen liittyvät liikennemerkit Suomessa

Suomessa umpikujasta kerrotaan yleisen väylän alussa tienkäyttäjille tieliikennelain liitteessä kolme määritellyllä liikennemerkillä. Merkki sijoitetaan niin, että se näkyy selvästi risteävältä väylältä. Merkistä on kolme perusversiota, joiden kuvioita voidaan soveltaa tilanteen mukaan. Merkkiä F24.3 käytetään, kun umpikuja jatkuu pyörätienä.
Sanan muut merkitykset

Sanaa umpikuja käytetään myös vertauskuvallisesti tukalasta tilanteesta, josta ei näytä olevan poispääsyä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umpikuja Wikimedia Commonsissa
F24.1 Umpitie
F24.2. Umpitie
F24.3. Umpitie
Valkeajärvi (Mänttä-Vilppula, Kuoreniemi)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa, Keski-Suomi
Kunnat:  Mänttä-Vilppula, Jämsä
Koordinaatit:  61°58′56″N, 24°36′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuoreveden alue (35.61)
Laskujoki:  oja Umpianjärveen 
Järvinumero:  35.611.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,4 m  
Rantaviiva:  1,732 km  
Pinta-ala:  11,106 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Jämsässä Kuoreniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Valkeajärvi (Orivesi, Lyytikkälä)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°40′15″N, 24°28′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Viuhonojaan 
Järvinumero:  35.741.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,9 m  
Rantaviiva:  1,703 km  
Pinta-ala:  10,755 ha  
Saaria:  1 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Lyytikkälän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,8 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Oriveden Lyytikkälän ja Laasolan välisellä mäkisellä ylänköalueella. Järven rantoja reunustavat metsäisten mäkien jykähköt rinteet. Sen länsipuolella kohoaa Valkeevuori yli 20 metrin korkeuteen ja itäpuolella kartalla oleva nimetön mäki 30 metrin korkeuteen. Järven muoto on kuin kolme lahtea olisi muodostanut järven. Järvellä on pohjoisen lahden suulla saari, jonka läpimitta on 50 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Se on autio eikä sinne johda tietä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,9 metriä mpy. Järveen ei tule mistään ojia, mutta sillä on laskuoja, joka lähtee sen luoteisrannasta. Oja yhtyy mäen alarinteillä Kortelahdenniityllä Kortejärveltä tulevaan Viuhonojaan, joka laskee Oriselkään laskevaan Myllyhautaan.
Valpuri

| Valpuri, Valborg |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Valpuri: 1. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  Valborg: 1. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Vappu
Vastineita eri kielissä:  Walburga, Wobbe
Nimen alkuperä:  Valburg
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valpuri on naisen etunimi. Nimen ruotsinkielinen vastine on Valborg. Valpurin nimipäivä on vappuna eli 1. toukokuuta, joka on myös ruotsinkielisen kalenterin mukaan Valborgin nimipäivä. Nimi on muunnos germaanisesta nimestä Walburga, joka merkitsee linnoituksen valtiasta.. Nimen on tehnyt suosituksi katolinen pyhimys Valburg (710 – 25.2.779).
Suomessa nimi Valpuri on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 
1900-luvun alusta vuoden 2019 mennessä 3151 ja Valborg 1271 henkilölle.