stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venlojen viesti
Venlojen juoksun parhaat 1951–1977

| Vuosi | Lähteneitä | Voittaja | Seura |
| --- | --- | --- | --- |
| 1951 | 57 |  Irja Petäjä (Niemelä) (1.) |  Epilän Esa |
| 1952 | 70 |  Irja Petäjä (Niemelä) (2.) |  Epilän Esa |
| 1953 | 44 |  Kaija Hohti (1.) |  Inkeroisten Terho |
| 1954 | 49 |  Tyyne Leskinen (1.) |  Vehkalahden Veikot |
| 1955 | 78 |  Irja Niemelä (3.) |  Epilän Esa |
| 1956 | 78 |  Suoma Ilves (1.) |  Lahden Suunnistajat -37 |
| 1957 | 61 |  Aili Salo (1.) |  Kouvolan Urheilijat |
| 1958 | 79 |  Eeva Aspi (1.) |  Artjärven Ahjo |
| 1959 | 81 |  Eila Hanelius (1.) |  Järvenpään Palo |
| 1960 | 76 |  Eila Hanelius (2.) |  Järvenpään Palo |
| 1961 | 79 |  Kaija Lahti (1.) |  Helsingin Toverit |
| 1962 | 80 |  Tuula Hovi (1.) |  Haminan Tarmo |
| 1963 | 62 |  Raila Hovi (1.) |  Haminan Tarmo |
| 1964 | 54 |  Tuula Hovi (2.) |  Haminan Tarmo |
| 1965 | 89 |  Irja Niemelä (4.) |  XYZ |
| 1966 | 77 |  Raila Hovi (2.) |  XYZ |
| 1967 | 115 |  Anna-Liisa Nissi (1.) |  Maarian Mahti |
| 1968 | 89 |  Pirjo Seppä (1.) |  Virolahden Sampo |
| 1969 | 92 |  Airi Ahonen (1.) |  Paimion Urheilijat |
| 1970 | 128 |  Pirjo Seppä (2.) |  Virolahden Sampo |
| 1971 | 90 |  Sinikka Kukkonen (1.) |  Pielaveden Sampo |
| 1972 | 206 |  Pirjo Seppä (3.) |  Virolahden Sampo |
| 1973 | 244 |  Sinikka Kukkonen (2.) |  Pielaveden Sampo |
| 1974 | 246 |  Liisa Veijalainen (1.) |  Liedon Parma |
| 1975 | 275 |  Liisa Veijalainen (2.) |  Liedon Parma |
| 1976 | 307 |  Hennariikka Lonka (1.) |  Kalevan Rasti |
| 1977 | 325 |  Monica Andersson (1.) |  IK Jarl |
Aiheesta muualla

Jukolan viestin kotisivut
YLE Elävä arkisto: Jukolan viesti (Arkistoitu – Internet Archive)
Salmenkylä, Matti (päätoim.): Jukolan viestin tarina 1949-1988.  Kaukametsäläiset ry, 1989.  ISBN 952-90077-0-1
Uljas, Reimo (toim.): Jukolan viestit 1989–2008.  Kaukametsäläiset ry, 2009.  ISBN 978-952-92-5583-2
| n k Jukolan viestit ja Venlojen viestit |
| --- | --- | --- |
| Viestit |  1949  1950  1951  1952  1953  1954  1955  1956  1957  1958  1959  1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024  2025  2026  2027  2028  |  |
Venlojen juoksun lähtö Paimiossa 1972.
Venlojen viestin etenemistä seurataan Valio-Jukolassa Vantaan Hakunilassa 2012.
Helmi Rapu

| Helmi Rapu |
| --- | --- |
Luoja(t):  Stephen Hillenburg
Näyttelijä(t):  Lori Alan Suomeksi: ? (Paavo Pesusieni - elokuva) Ella Pyhältö (jaksot 1–130, Paavo Pesusieni kuivalla maalla) Iina Salin (jaksot 131–241) Jepa Lambert (jaksot 242–)
Ensi- esiintyminen:  Paavo Pesusieni -televisiosarjan jakso Vinkuvat saappaat
Kustantaja:  Nickelodeon
Henkilötiedot
Status:  Aktiivinen
Sukupuoli:  Nainen
Asuinpaikka:  Tangala
Suhteet
Vanhemmat:  Johtaja Rapu (isä)
Isovanhemmat:  Punaparta (isoisoisoisä)
Tutut:  Paavo Pesusieni Jalmari Kalmari Rouva Pöhö Santa-Sanna Kaarina Sulevi Plankton
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helmi Rapu (engl. Pearl Krabs) on johtaja Ravun 16-vuotias tytär, joka on valas. Sarjassa ei ole vielä selitetty kuinka tämä on mahdollista, eikä esitelty hänen äitiään.
Helmi Ravun loi Stephen Hillenburg ja häntä ääninäyttelee Lori Alan ja suomeksi Ella Pyhältö, Iina Salin ja Jepa Lambert.
Pirkanmaan historia

Pirkanmaan historia käsittää ajanjakson aina ensimmäisestä asutuksesta nykyaikaiseen Pirkanmaan maakuntaan. Pirkanmaa kuuluu historialliseen Satakuntaan lukuun ottamatta maakunnan eteläosaa, joka kuuluu historialliseen Hämeeseen. Pääosa nykyisestä Pirkanmaasta on ollut historiallista Ylä-Satakuntaa, joka kuitenkin ulottuu myös kauas nykyisen Satakunnan maakunnan puolelle, samalla kun pieni osa nykyisestä Pirkanmaasta on myös vanhaa Ala-Satakuntaa. Maakunnan asutuksen painopiste on ollut jo vuosisatoja nykyisen Tampereen tienoilla. Alueen pohjoisosa oli pitkään erämaata. Vuonna 1779 perustetusta Tampereesta tuli maakunnan keskus voimakkaan teollistumisen myötä 1800-luvulla. Sitä ennen Pirkanmaa oli lähinnä Porin, Turun ja Hämeenlinnan vaikutuspiirissä. Nykyajan Pirkanmaa sijaitsee keskimäärin etelämpänä kuin vanha Ylä-Satakunta. Pohjoisia pitäjiä on liitetty naapurimaakuntiin, muun muassa Keuruu ja Multia Keski-Suomeen. Etelässä Pirkanmaahan on liittynyt Tampereen imussa vanhaan Hämeen maakuntaan kuuluvia pitäjiä kuten Akaa ja Urjala.
Esihistoriallinen aika

Pirkanmaan alueella on asuttu kauan. Kangasalan Sarsasta on löydetty jäänteitä esihistoriallisilta aikakausilta, muun muassa todisteita asutuksesta viidenneltä vuosituhannelta ennen ajanlaskun alkua. Sarsan kivikautiset tekstiilikeramiikkalöydöt on nimetty sarsankeramiikaksi. Kaikkiaan maakunnasta on löydetty yli 200 kivikautista asuinpaikkaa. Väestön määrän kivikaudella on arvioitu olleen parisen sataa. Maakunnasta on löydetty esimerkiksi niin kutsutut Aitoniemen hiilipussit, jotka kuuluvat maailman vanhimpiin eloperäisiin jäänteisiin. Niiden iäksi on arvioitu kaksi miljardia vuotta. Pronssikauden myötä maanviljelys alkoi syrjäyttää pyyntitaloutta. Pronssikauden lopulla Tampere–Kuhmoinen-linjan pohjoispuolella asui vielä lappalaisia. Esimerkiksi Oriveden Siitaman kylän nimi viittaa lappalaisten talvileireihin eli siitteihin. Etelämpänä ydin-Hämeessä saamelaisperäiset paikannimet ovat sen sijaan harvinaisia. Rautakaudella ulottui Eurajoelta Längelmäveden tienoille yhtenäinen ja kohtalaisen vauras asutus, joka 800-luvulta alkaen oli Suomen nykyisen alueen pohjoisin vakiintuneen talonpoikaiskulttuurin seutu.
Keskiaika

Pirkanmaan kehitykselle olivat merkittäviä pohjoiseen avautuvat vesireitit sekä alueen halki lännestä itään kulkevat vesi- ja maantiet. Rautakaudella ja varhaiskeskiaikana vesi- ja maantieverkon solmukohta oli Nokian–Viikin tienoilla ja Pirkkalankylässä. Kun maanteiden käyttö yleistyi, tieverkon risteyskohta muotoutui Pispalanharjun varteen.
1000-luvulla Pirkanmaan alueen asutus oli keskittynyt Kokemäenjoen varrelle Sastamalaan sekä nykyisen Nokian paikkeille ja Pyhäjärven etelärannalle. Varsinais-Suomessa ja Hämeessä 1000-luku oli levotonta aikaa. Tutkijat ovat huomioineet, että kyseisiltä alueilta on löydetty runsaasti maahan kätkettyjä hopea-aarteita. Satakunnan historiallisesta maakunnasta eli myös nykyisen Pirkanmaan alueelta tällaisia löytöjä on niukalti. On päätelty, että alue oli verrattain rauhallista ja turvallista. 1300-luvulla nykyistä Pirkanmaata alettiin kutsua Ylä-Satakunnaksi. Pohjanlahden rannikolla ja Pohjanmaalla yläsatakuntalaisia pidettiin hämäläisinä. Pohjanlahden rannikolle asettuneet ruotsalaiset uudisasukkaat sanoivat valloittamiensa metsäalueiden sijainneen Hämeessä, ”in Tavastia”. Varhaisin todiste tästä on vuodelta 1303. Maakuntakäräjiä varten alueen asukkaat kokoontuivat Hämeen linnaan. Nykyajan Pirkanmaasta kuitenkin vain eteläosa on kuulunut Hämeen linnan lääniin.
1430-luvulla Ylä-Satakunnassa syttyi kansannousu, niin kutsuttu Davidin kapina. Se johtui luvatun veroalennuksen viivästymisestä. Seuraavan vuosisadan alussa Pirkanmaalla otettiin käyttöön maanjaossa säädetty sarkajako. Maanviljelys syrjäytti elinkeinona riistanpyyntiä yhä laajemmalti. 1500-luvulla asutuksen pohjoisraja kulki linjalla Teisko–Orivesi–Längelmäki. Linjan pohjoispuolella sijaitsi asumaton erämaa-alue, jota alettiin asuttaa kruunun määräyksestä vuonna 1542. 1560-luvulla Pirkanmaan suurimmat väestötihentymät olivat edelleen Kokemäenjoen ja Pyhäjärven rantamilla. Tiheimmin asuttua oli jo tuolloin nykyisen Tampereen eteläosa. Pirkanmaan alueen väkiluvun 1500-luvun puolivälissä on arvioitu olleen 25 000–29 000.
Hallinnon kehittyminen

Satakunnassa hallintopitäjät noudattivat kirkkopitäjien rajoja tarkemmin kuin muissa maakunnissa. Ylä-Satakunnan neljä 1200-luvulla syntynyttä emäseurakuntaa olivat Kyrö, Pirkkala, Sastamala ja Vesilahti. Näistä Pirkkala oli merkittävin. Vesilahti kuului alun perin Pirkkalaan, mutta lienee erotettu siitä jo 1200-luvun lopussa. Kangasala irtautui Pirkkalasta seuraavan vuosisadan lopulla ja Lempäälä erosi Vesilahdesta luultavasti 1410-luvulla. Samalla vuosikymmenellä Kokemäenkartanon lääni jaettiin Ylä- ja Ala-Satakuntaan. Uusi Ylä-Satakunnan kihlakunta vastasi osapuilleen nykyistä Pirkanmaan maakuntaa. Ylä-Satakuntaa kutsuttiin 1400-luvulla muutamaan otteeseen Pirkkalan kihlakunnaksi, jota on pidetty eräänä historiallisesti merkittävänä perusteena Pirkanmaa-nimen käyttöönotolle. Vuonna 1641 Ylä-Satakunnan kihlakunta jaettiin yliseen ja aliseen kihlakuntaan. Vuonna 1693 tapahtui merkittävä aluemuutos, kun aliseen kihlakuntaan liitettiin Huittisten, Loimaan ja Punkalaitumen pitäjät. Viimeksi mainittu kuuluu nykyisin Pirkanmaahan. Kihlakunta oli melko kiinteä kokonaisuus. Ruotsin vallan aikana Ylä-Satakunnalla oli oma valtiopäivämies talonpoikaissäädyssä, myös kihlakunnan kahtiajaon jälkeen.
Ylä-Satakunnan pitäjät noin 1400–1693:
| Alinen kihlakunta (1641–1690) |
| --- | --- |
Emäpitäjä: Nykyiset ja entiset kunnat vastaavalla alueella
Ala-Sastamala eli Tyrvää: Sastamala (entiset Kiikka, Kiikoinen, Tyrvää ja Vammala), Kauvatsan kylä Kokemäellä (Satakunta)
Ylä-Sastamala eli Karkku: Sastamala (entiset Karkku ja Mouhijärvi), Suoniemi (nykyisin Nokiaa), Lavia (Satakunta), Entisen Noormarkun Lassilan kylä (Satakunta)
Kyrö: Hämeenkyrö, entinen Viljakkala, Kihniö, Ikaalinen, Parkano, Jämijärvi (Satakunta), Kankaanpää (Satakunta), Karvia (Satakunta), Honkajoki (Satakunta), Pomarkun Tuunajärven kylä (Satakunta), Siikaisten Sammin kylä (Satakunta)
Vesilahti: Vesilahti, Tottijärvi (nykyisin Nokiaa), osa entisestä Viialasta (nykyisin Akaata)
| Ylinen kihlakunta (1641–1690) |
| --- | --- |
Emäpitäjä: Nykyiset ja entiset kunnat vastaavalla alueella
Lempäälä: Lempäälä, osa entisestä Viialasta (nykyisin Akaata)
Pirkkala: Pirkkala, entinen Nokian kauppala, Tampere, Ylöjärvi
Kangasala: Kangasala, Orivesi, Kuhmalahti, Juupajoki, osa entisestä Längelmäestä,  Kuorevesi (nykyisin Jämsää)
kihlakunnan erämaa-alue: Ruovesi, Virrat, Mänttä-Vilppula, Kihniö, entinen Kuru (nykyisin Ylöjärveä);  Keski-Suomesta Multia ja osa Keuruusta;  Etelä-Pohjanmaasta Ähtäri, osa Töysästä, Soinista ja entisestä Lehtimäestä;  Satakunnasta Kankaanpää, Karvia, Honkajoki, Siikainen, osa Pomarkusta ja Noormarkusta
Eräkaudesta teollisuuden aikaan

Eräkauden loppuvaiheessa eli noin vuosina 1300–1550 Ylä-Satakunta oli melko yhtenäinen talousalue, joka pirkkalaisliikkeen tyrehdyttyä nivoutui läheisesti Hämeeseen. 1500-luvun puolivälissä enää noin seitsemäsosa Ylä-Satakunnan talollisista harjoitti erätaloutta. 1600-luvun lopun katovuosina Pirkanmaalla kärsivät pahimmin Pirkkalan ja Längelmäen seudut, joissa jopa puolet väestöstä sai surmansa. Suuri Pohjan sota saavutti Pirkanmaan 1713. Taistelutantereita olivat muun muassa Kostianvirta ja Tammerkoski.
Nykyisen Pirkanmaan alueen halkaisi pohjois–eteläsuuntaisesti lääninraja yli 220 vuotta, kun Hämeen lääniä laajennettiin Kustaa III:n määräyksestä länteen 1775. Siihen asti Ylä-Satakunnan kihlakunta oli kuulunut Turun ja Porin lääniin.
Eräkauden jälkeen koitti 1800-luvun alkuun kestänyt aikakausi, jolloin kaupunkien puuttuminen ja tuotantorakenteen yksipuolisuus hidastivat maakunnan kehitystä. Ylä-Satakunta jäi jälkeen naapurimaakunnistaan. Yläsatakuntalaisten markkinamatkojen kohde oli yleensä Turku. Ajanjaksoa on kutsuttu myös nimellä ”Turun aika”. Kuningas Kustaa III teki periaatepäätöksen Tampereen kaupungin perustamisesta 6. kesäkuuta 1775. Virallisesti kaupunki perustettiin 1. lokakuuta 1779. Aluksi Tampere kasvoi hitaasti ja sen vaikutus oli vähäinen. 1840-luvulla kaupungista kehittyi koko Suomen merkittävin teollisuuskeskus. Muuallakin maakunnassa alkoi kehittyä teollisuutta. Uudet keksinnöt – puuhioke sekä selluloosan valmistus ja paperin teko molemmista – olivat keskeisiä Pirkanmaan kehitykselle. Tampereen ohella teollista toimintaa syntyi muun muassa Valkeakoskelle, Nokialle ja Mänttään. Orivedellä puolestaan aloitettiin kenkä- ja nahkateollisuus 1890-luvulla.
Nopean kasvun myötä Tampere nousi maakunnan keskukseksi. Siitä alkoi kehittyä maantieliikenteen ja 1870-luvulla rautatieliikenteen solmukohta. Tampereen vetovoima voitti Porin ja Hämeenlinnan. 1900-luvun alussa Tampere oli lähes Turun ja Viipurin tasoinen keskus.
Pirkanmaa Suomen itsenäisyyden aikana

Suomen sisällissodan kuukausina lähes koko Pirkanmaa oli punaisten hallussa ja Tampere oli punaisten keskus. Maakunnassa oli runsaasti teollisuustyöläisiä ja torppareita, minkä johdosta siitä muotoutui ”punaisen Suomen” keskusalue. Sodan jälkeen teollistuminen leimasi entistä voimakkaammin koko maakuntaa. Talvisodan aikana Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat Tamperetta. Myös Mänttä ja Nokia joutuivat pommitusten kohteiksi.
Pirkanmaan maakuntaliitto perustettiin vuonna 1956. Maakuntaa kutsuttiin myös Tammermaaksi, mutta vähitellen Pirkanmaa vakiintui alueen nimeksi. Tammermaa-nimi elää kuitenkin edelleen useiden yritysten ja yhdistysten nimissä. 1950-luvulla maakunnan ainoa kaupunki oli edelleen Tampere. Kauppaloita sen sijaan oli useita: Ikaalinen, Mänttä, Nokia, Toijala, Valkeakoski ja Vammala. Vuosina 1963–1977 ne muutettiin kaupungeiksi. Myöhemmin kaupungeiksi virallistettiin Orivesi, Parkano ja Virrat. Kuntien määrä väheni huomattavasti 1900-luvun jälkipuoliskolla ja edelleen 2000-luvulla. Vanhoja pitäjännimiä, kuten Akaa ja Sastamala, otettiin uudelleen käyttöön kuntaliitosten myötä.
Tampere ympäristökuntineen määriteltiin tieteellisesti Tampereen liikennealueeksi vuonna 1944. Läänin perustamista Tampereen talousalueelle suunniteltiin vuosina 1941, 1944 ja 1953. Eduskunnassa valmisteltiin jälleen 1960-luvun alussa Tampereen ja Satakunnan läänien perustamista. Uudistuksen vaatimat lainmuutokset oli jo tehty, mutta suunnitelma haudattiin. Seuraavan kerran Pirkanmaasta kaavailtiin lääniä 1980-luvulla nimellä Pirkanmaan lääni, mutta tuolloinkin suunnitelma kariutui eduskunnassa, joskin äärimmäisen niukalla äänten enemmistöllä. Vuonna 1997 maakunta liitettiin uuteen Länsi-Suomen lääniin, joka lakkautettiin 1. tammikuuta 2010. Yli neljännes läänin asukkaista asui Pirkanmaalla.
Sastamalan keskiaikainen Pyhän Marian kirkko sijaitsee Rautaveden rannalla.
Ylöjärven kirkko valmistui vuonna 1850.
Valtaosa pirkanmaalaisista asuu Tampereella ja sen ympäristökunnissa.
Lumisadenäkö

| Lumisadenäkö |
| --- | --- |
 Animoitu esimerkki lumisadenäössä esiintyvästä kohinasta
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Lumisadenäkö (engl. visual snow) on huonosti tunnettu oireyhtymä, jota sairastava näkee lakkaamatta pieniä, väriseviä valkoisia tai harvemmin mustia pisteitä näkökentässään analogisen television kohinan eli ”lumisateen” tavoin. Potilaat kärsivät usein myös monista muista näköhäiriöistä, kuten valoyliherkkyydestä, hämäränäön heikkoudesta, jälkikuvista, lasiaissamentumista ja silmiä kiinni pidettäessä näkyvistä liikkuvista väripilvistä.
Monet potilaat eivät huomaa tilassaan mitään poikkeuksellista, koska he ovat aina nähneet maailman lumisateen läpi ja sen vuoksi ajattelevat muidenkin näkevän samoin. Tästä syystä on vaikea arvioida häiriön yleisyyttä.
Nykykäsityksen mukaan oireyhtymä on synnynnäinen ja jatkuu läpi elämän. Virallista hoitokeinoa ei ole löydetty, mutta lamotrigiinista, asetatsolamidista ja verapamiilista on ollut apua osalle potilaista.
Oireet

Lumisadenäön keskeisin oire on analogisen television ”lumisateen” kaltainen jatkuva näön häiriötila, jossa pienet, vilkkuvat pisteet peittävät koko näkökenttää kauttaaltaan mutta eivät kuitenkaan estä näkemistä niin, ettei potilas voisi toimia normaalisti elämässä. Lumisade näkyy molemmissa silmissä ja usein myös silloin, kun ne ovat suljettuina.
Muita näköaistiin liittyviä oireita ovat valoyliherkkyys, kuvan tai värin viipyminen usein vastaväreinä sen jälkeen, kun se on poistunut näkökentästä, heikko hämäränäkö, liikkuvien kohteiden ”hännät”, lasiaissamentumat, jälkikuvat, valkoisten pintojen värinä, silmiä kiinni pidettäessä näkyvät liikkuvat väripilvet, näkökentän äkillinen välähtäminen valkoisena salaman tavoin, valonlähteistä lähtevät pitkät valopylväät ja hetkittäisesti maailman näkeminen ikään kuin harmaan sumuverhon läpi eli käytännössä kontrastin väheneminen.lähde?
Näköaistiin liittymättömiä oireita ovat migreeni, tinnitus, korvanpaineongelmat, huimaus ja tasapaino-ongelmat, derealisaatio, puhe- ja keskittymisvaikeudet, ahdistus, masennus ja paniikkituntemukset.
Oireiden havaitaan pahenevan usein aivojen ja silmien rasittuessa esimerkiksi tietokoneen ruutua katsoessa tai stressin vuoksi.
Syyt

Oireyhtymän syytä ei tunneta. Tutkijat ovat arvelleet, että perimmäisenä syynä saattaisi olla näköaivokuoren neuronien yliaktiivisuus aivojen takaraivolohkossa.
Lumisadenäkö saattaa olla yksi lakkaamattoman ja infarktittoman migreeniauran oireista tai seurauksista.
Hallusinogeenien rooli oireyhtymän synnyssä on epäselvä. Hallusinogeenien käytöstä johtuva aistivääristymien jäännöstila (HPPD) yhdistetään usein oireyhtymään, sillä joillakin oireet ovat alkaneet niiden käytön jälkeen.
Moni neuro-oftalmologi uskoo, ettei oireyhtymä ole lääketieteellinen sairaus vaan jonkin muun sairauden huonosti ymmärretty oire.
Hoitokeinot

Oireyhtymään ei ole tunnettua hoitokeinoa. Mikään tutkittu hoitokeino ei ole kyennyt parantamaan oireita, mutta osalle potilaista oireiden lievittäminen on ollut mahdollista lamotrigiinilla, asetatsolamidilla tai verapamiililla.
Aiheesta muualla

Simulaatio lumisadenäöstä
Visual Snow Guide: Everything You Wanted to Know About Visual Snow Axon Optics. 2022. Viitattu 16.5.2022. (englanniksi)
Lara Williams: ​The mysterious eye condition of 'visual snow'​ The Guardian. 8.8.2016. Viitattu 16.5.2022.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Visual snow
Tämän lääketieteellistä aihetta käsittelevän artikkelin tarkoitus on tarjota vain yleistä tietoa aihepiiristä. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Käännös suomeksi
Gamelon Productions

Gamelon Productionsin logo
Gamelon Productions oli suomalainen videopelejä kehittävä tiimi, joka perustettiin Lapinlahdella vuonna 1994. Tiimi julkaisi Freeware-pelejä ja Vera: Warrior Princess -teaser trailerin. Henri Sorvali antoi tiimin käyttöön kaksi kappaletta tiimin tekeillä olevaan peliin vuonna 2004. Hän halusi pitää tekijänoikeudet kappaleisiin itsellään. Kappaleet olivat mukana vuonna 2005 julkaistussa Arena Mania -teknologiademossa. Yhtä kappaleista käytettiin myös tiimin vuonna 2006 julkaisemassa Archonita-nimisessä pelissä pelin soundtrackina.
Tiimin pelejä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pelin nimi | Julkaisuvuosi | Alusta(t) | Genre | Pelimoottori(t) | Ohjelmointikielet | Muuta | Lähde |
| Gamelon Map Knowledge | 1998 | MS-DOS | Älypeli |  | QuickBasic 4.5 | Peli mainitaan kahdessa eri MikroBitti-lehdessä vuonna 1998.  Se julkaistiin sekä MikroBitti Virtuaalilehti 1998 -cd-rom-levyllä (C-levyllä) että MikroBitti-lehden Huvi & Hyöty 1999 -cd-rom-levyllä.  Se on tallennettu Kansalliskirjaston kokoelmiin. |  |
| Gamelon Robin Hood | 1998 | Windows 3.1, Windows 95,  Windows XP, Windows 7 | Toiminta, Fantasia | Klik & Play, Corel Click & Create,  Multimedia Fusion 1.2, Multimedia Fusion 1.5, Multimedia Fusion 2.0 |  | Peli mainitaan MikroBitti-lehdessä vuonna 1999.  Se oli Päivän peli MBnetissä kaksi kertaa: 20.3.1999 ja 29.1.2000.   Se julkaistiin MikroBitti Virtuaalilehti 1999 -cd-rom-levyllä (B-levyllä). |  |
| Hot Hot Sauna | 2004 | Windows XP | Elämäsimulaatio | Multimedia Fusion 1.5 |  | Peli on suomipelit.com -pelintekokilpailun pelejä.  Se ei toimi Windows Vista/7/8/10/11 -käyttöjärjestelmissä. |  |
| Clonez Revolution | 2004 | Windows XP | Puzzle | Multimedia Fusion 1.5 |  | Peli toimii Windows 11 -käyttöjärjestelmässä. |  |
| Archonita | 2006 | Windows XP | Lautapeli, Fantasia | Torque Game Builder | TorqueScript | Peli on suomipelit.com -pelintekokilpailun pelejä.  Se toimii Windows 11 -käyttöjärjestelmässä. |  |
| Marttyyrit | 2009 | Windows XP | Kauhu | Multimedia Fusion 1.5 |  | Peli on suomipelit.com -pelintekokilpailun pelejä.  Se ei toimi Windows Vista/7/8/10/11 -käyttöjärjestelmissä. |  |
Tiimin teknologiademo

Arena Mania (2005)
Luettelo Etelä-Amerikan kaupungeista väestön mukaan kaupunkirajojen sisällä

Tämä on luettelo Etelä-Amerikan suurimmista kaupungeista. Sijoitukset perustuvat kaupunkien hallinnollisten rajojen sisällä oleviin väestömääriin  toisin kuin kaupunkialueisiin tai metropolialueisiin  joilla on välttämättä suurempi väestö.
Lihavoitu edustaa maan suurinta kaupunkia kursivoitu pääkaupunkia.
Chicago Bears

| Chicago Bears |
| --- | --- |

Lempinimet:  Da Bears, The Monsters of the Midway
Perustettu:  1919
Kotikenttä:  Staley Field (1919–1920)  Wrigley Field (1921–1970)  Soldier Field (I) (1971–2001)  Memorial Stadium (Champaign) (2002)  Soldier Field (II) (2003–)
– kaupunki:  Chicago, Illinois
Tunnuslaulu:  Bear Down, Chicago Bears
Maskotti:  Staley Da Bear
Värit:  Tummansininen, oranssi ja valkoinen
Omistaja:  Virginia Halas McCaskey
Toimitusjohtaja:  Ryan Poles
Päävalmentaja:  Ben Johnson
Saavutukset
Liigamestaruudet:  9 *NFL:n mestaruudet (8) 1921, 1932, 1933, 1940, 1941, 1943, 1946, 1963
Super Bowlit:  1 1985 (XX)
Konferenssin mestaruudet:  4 *NFL Western: 1956, 1963 NFC: 1985, 2006
Divisioonan mestaruudet:  19 *NFL West: 1933, 1934, 1937, 1940, 1941, 1942, 1943, 1946 NFC Central: 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1990, 2001  NFC North: 2005, 2006, 2010, 2018
Liigahistoria
NFL aloitusvuosi:  1920
Divisioonahistoria:  Western Division (1933–1949)  National Conference (1950–1952)  Western Conference (1953–1969) Central Division (1967–1969)  National Football Conference (1970–) Central Division (1970–2001)  Northern Division (2002–)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chicago Bears on vuonna 1920 perustettu amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisjoukkue, jonka kotipaikka on Chicago, Illinois. Chicago Bears pelaa National Football Leaguen National Football Conference-sarjassa. Bears pelaa kotiottelunsa Soldier Fieldillä.
Chicago Bears on yksi amerikkalaisen jalkapallon menestyneimmistä joukkueista. Bears on voittanut kahdeksan NFL:n mestaruutta ja yhden Super Bowlin.
Seuran omistaa McCaskeyn perhe. Chicago Bears oli vuonna 2023 Forbesin listauksessa maailman seitsemänneksi arvokkain urheiluseura 6,3 miljardin dollarin arvolla.
Historia

Joukkue perustettiin vuonna 1919 Decaturissa Illinois’ssa, josta se muutti Chicagoon vuonna 1921. Vuosina 1971–2001 ja vuodesta 2003 asti joukkue on pelannut kotiottelunsa Chicagon Soldier Fieldissä. Joukkue pelasi kauden 2002 pelit Champaignin Memorial Stadiumissa, sillä Soldier Fieldiä peruskorjattiin ja laajennettiin.
Chicago Bearsilla on ollut jo kauan kiihkeä ja perinteinen kilpasuhde Green Bay Packersin kanssa, jota vastaan joukkue on pelannut 180 ottelua voittaen niistä 92.
Joukkueen tunnetuin lempinimi on The Monsters of the Midway. Sillä nimellä joukkue tunnettiin erityisesti 1940-luvun alussa ja vuonna 1985, jolloin Bears voitti Super Bowlin. Joukkue oli erityisen tunnettu dominoivasta puolustuksestaan ja voitti vuonna 1985 15 peliä häviten vain yhden runkosarjan aikana. Myös viimeisten vuosien joukkuetta on kutsuttu dominoivaksi juuri puolustuspäässä, jossa myös NFL:n vuoden 2005 paras puolustuspään pelaaja tukimies Brian Urlacher pelaa. Seuran historian muita kuuluisia tukimiehiä ovat muun muassa Mike Singletary sekä Dick Butkus.
Vuonna 1985 Bears voitti valmentajansa Mike Ditkan ja puolustavan linjamiehen William "Jääkaappi" Perryn johdolla tähän mennessä historiansa ainoan Super Bowl-mestaruuden. Bears kukisti loppuottelussa New England Patriotsin 46-10.