stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kraśnikin piirikunta

Kraśnikin piirikunta (puol. powiat kraśnicki) on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 95 348. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Annopol, Dzierzkowice, Gościeradów, Kraśnik, Szastarka, Trzydnik Duży, Urzędów, Wilkołaz ja Zakrzówek.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Kraśnikin piirikunnan asukkaista 51,4 prosenttia oli naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 720 lasta. Kraśnikin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 72 654 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kraśnikin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Lego City Undercover: The Chase Begins

| Lego City Undercover: The Chase Begins |
| --- | --- |

Kehittäjä:  TT Fusion
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Lego City
Julkaistu:  NA 21. huhtikuuta 2013 EU 26. huhtikuuta 2013 AU 27. huhtikuuta 2013
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Nintendo 3DS Game Card
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Lego City Undercover: The Chase Begins ON TT Fusionin kehittämä ja Nintendon julkaisema avoimeen pelimaailmaan sijoittuva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Nintendo 3DS:lle huhtikuussa 2013. Peli on jatko-osa Lego City Undercoverille. Pelin tapahtumat sijoittuvat aikaan ennen edellistä peliä. Tässäkin pelissä pelaaja ohjaa Lego-minihahmoa, joka on agentti Lego Cityssä.
Krokotiilin kyyneleet

Krokotiilin kyyneleet on sanonta, jolla tarkoitetaan teeskenneltyä itkua. Krokotiilien esiintymisalueilla kerrotaan tarinoita, joissa krokotiili ensin itkee nähdessään ihmisen ja sitten syö tämän.
Krokotiilit eivät tiettävästi itke, mutta niillä on kyynelrauhaset, joista erittyvä neste kostuttaa silmiä. Toisinaan kyynelnestettä valuu myös silmien ympäristöön, mikä voi näyttää siltä, että krokotiili itkisi.
Koi no vacance

| ”Koi no vacance” W(ダブルユー) |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Duo U&U
 Julkaistu: 19. toukokuuta 2004
 Tuottaja(t): Tsunku
 Tyylilaji: J-pop
 Levy-yhtiö: Zetima
W(ダブルユー):n muut singlet
|   | ”Koi no vacance” 2004 | ”Aa Iina!” 2004 |
恋のバカンス (Romaji: Koi no Bakansu; suomi: Rakkauden loma) on W(ダブルユー):n ensimmäinen single. Se julkaistiin 19.5.2004. 23.6.2004 julkaistulla DVD:llä on sekä normaali musiikkivideo (PV), tanssiversio että 'making of'. PV:n ohjasi 河谷英夫.
Kuten kaikki kappaleet W(ダブルユー):n ensimmäisellä albumilla, on Koi no Vacance:kin cover,  alun perin se oli The Peanutsin. Sanoitukset on kirjoittanut Iwatani Tokiko ja musiikin on säveltänyt Miyagawa Yasushi.
Kappalelista > CD

恋のバカンス (Koi no Vacance)
月影のナポリ (Tsukikage no Napoli)
悲しき16才 (Kanashiki 16sai)
恋のバカンス (Instrumentaaliversio Koi no Vacancesta)
Kappalelista > DVD

恋のバカンス (Koi no Vacance)
恋のバカンス (Tanssiversio)
メイキング映像 ('Making of')
TV-esiintymiset

27.11.2004 Best Hits 2004
22.1.2005 MUSIC FAIR 21
Koirankeksi

Costco Kirkland -koirankeksi
Koirankeksi on koiranruoaksi tarkoitettu kiinteä ravintotiiviste, jossa on tärkeimmät koiran tarvitsemat ravintoaineet. Keksin sideaineena on jauhotaikina, jossa on pääasiassa jauhettua viljaa, lihajauhoja ja luujauhoja sekä vitamiineja. Koirankeksit voidaan tarjota koiralle sellaisenaan tai vedellä liuotettuina.
Lihan ja eläinperäisten sivutuotteiden lähteenä voi olla esimerkiksi siipikarja ja lammas, jolloin keksit maistuvat kanalle ja lampaalle. Kekseissä voi olla myös rasvoja ja öljyjä, maitoa, maitovalmisteita sekä hedelmää ja vihanneksia, väriaineita ja säilöntäaineita ynnä muita aineita. Viljattomia keksejä valmistetaan viljoille allergisille tai herkille koirille, ja vegetaarisia keksejä proteiineille herkille koirille. Paino-ongelmia omaaville koirille on tarjolla vähäenergisiä kevytkeksejä ja iho-ongelmien vaivaamille koirille valmistetaan allergiaystävällisiä koirankeksejä.
Koirankeksejä voi käyttää koiran palkitsemiseen ja kouluttamiseen sekä herkkupaloiksi ruokailujen välillä. Tehdasvalmisteisten keksien ostaminen on nopeaa, mutta jos haluaa tietää mitä keksit tarkalleen sisältävät, niin koirankeksejä voi valmistaa itse.
Koigi järv

| Koigi järv |
| --- | --- |
 Koigin järven rantakaislikkoa
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Saarenmaa
Kunnat:  Saarenmaan kunta
Koordinaatit:  58°29′27″N, 22°57′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kuke kraavi
Järvinumero:  VEE2071500
Mittaustietoja
Rantaviiva:  8,434 km
Pinta-ala:  122,3  ha 
Keskisyvyys:  0,5 m
Suurin syvyys:  1,1 m
Valuma-alue:  47,7 km²
Saaria:  6
 fiKoigi järv 
Koigi järv  on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on matala ja sen vedenpinnankorkeus vaihtelee suuresti. Tästä johtuu, että sen rantaviiva piirretään eri yhteyksissä eri lailla . Järven pinta-ala on 115 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Saaria on 6, joiden yhteinen pinta-ala on 6,4 ha, mutta saarien reunat ja niiden välit ovat tiheänä ruovikkoja, jotka rikkovat avovesialueen. Siihen laskee lounasrantaan Kuke kraavi, joka on turvetuotantoalueen johto-oja, ja sen jatkeena toimii samanniminen laskuoja, joka lakaa järven kaakkoisrannasta. Järven luoteisrantaan laskee suoraksi kaivettu Lõhmuste kraavi, joka kokoaa kokoaa siellä laajan turvesuon kuivatusvedet järveen. Etelästä järvenn on yhdistetty Ûmmargune järven kaivettu laskuoja. Järven valuma-alueen laajuus on 47,7 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 1,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00057 kuutiokilometriä eli 0,57 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä ja rannat ovat ruovittunutta suomaata.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (vir. kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus, jolloin se luokitellaan myös dystrofiseksi järveksi.
Luontoarvot

Järven ympäristö on Koigi soo, jonka linnustolliset arvot tunnetaan. Järven rantaan johtaa pitkospuut ja siellä on 10 metriä korkea lintutorni. Alueen muita järviä ovat Ümmargune järv, Pitkjärv ja Naistejärv.
Leinesfjorden

| Leinesfjorden |
| --- | --- |
 Steigenin kunnantalo
 Leinesfjorden
 Koordinaatit: 67°46′29″N, 15°00′58″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordland
Kunta:  Steigen
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,27 km²
Väkiluku (2023):  251
 – Väestötiheys:  929,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leinesfjorden tai Leinesfjord  on taajama Steigenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 251 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leinesfjorden Wikimedia Commonsissa
Koidulan rautatieasema

Koidulan rautatieasema (vir. Koidula raudteejaam) sijaitsee Kaakkois-Virossa, Setomaan kunnan Kolodavitsan kylässä, Viron ja Venäjän rajalla. Asemalla yhdistyvät rautatiet Valgasta ja Tartosta. Koidulasta rata jatkuu rajan yli Venäjälle, Petseriin.
Rautatieasema avattiin 3. syyskuuta 2011. Aseman rakentamiseen liittyy uuden yhdysradan rakentaminen vanhalta Tartto–Petseri-radalta Valga–Petseri-radalle. Uuden rataosuuden myötä rengasradasta Tartto–Valga–Koidula tuli Viron ja EU:n sisäinen yhteys ja rajanylitysmuodollisuudet Venäjälle saadaan hoidettua asianmukaisesti.
Liikenne

Koidulan rautatieasemalta on kesäaikaan Elronin henkilöjunayhteys Tarttoon ja läheiseen Piusaan. Henkilöliikennettä rajan yli ei ole.
Koidula on erityisesti tavaraliikenteen raja-asema.
Koidulan ratapiha lännestä nähtynä.
Koidulan kääntöpöytä.
Edelaraudteen DR1-juna kulkee kesäisin Tartosta Koidulan kautta Piusaan.
Koidula–Piusa-juna. Tarton-rata erkanee oikealle.
Aiheesta muualla

Uutinen Viron presidentin virallisilla sivuilla
Kouvolan lakritsi

| Kouvolan Lakritsi Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Tällaista lakritsin kuuluukin olla
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1906
Toimitusjohtaja:  Timo Nisula
Kotipaikka:  Kouvola
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  makeiset
Kotisivu:  kouvolanlakritsi.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kouvolan Lakritsin Vaarin piippuja
Kouvolan Lakritsi on suomalainen makeisvalmistaja, jonka tehdas sijaitsee Kouvolan Tornionmäessä. Lakritsin lisäksi yritys valmistaa marmeladeja. Yrityksen hankki vuonna 2008 omistukseensa tukkukauppa Makeisneuvos Oy. Sen liikevaihto on neljän miljoonan euron luokkaa. Yrityksessä on noin 30 työntekijää. Kouvolan lakritsia viedään Skandinaviaan, erityisesti Tanskaan, jossa lakritsipiiput ovat suosittuja.
Yrityksen historia alkaa vuodesta 1906, jolloin Papulan Vesitehdas Oy aloitti toimintansa Viipurin maalaiskunnan Papulassa. Sodan takia yhtiö joutui vuonna 1944 lähtemään evakkoon Lappeenrantaan. Pian yritys kuitenkin muutti Kouvolaan ja aloitti vuonna 1948 toimintansa Tornionmäellä uudessa tuotantorakennuksessa. Vesitehdas laajensi 1940-luvun lopulla toimintaansa käynnistämällä leipomon ja 1950-luvun alussa se avasi kahvilan.
Makeis- ja Mehu Oy aloitti tuotantonsa Viipurissa vuonna 1942, mutta senkin kohtalona oli joutua muuttamaan sodan takia pois. Tehdas siirtyi vuonna 1944 Uuteenkaupunkiin. Sieltä makeistuotanto siirrettiin vuonna 1960 Kouvolaan, ja yhtiön lakritsista tuli Kouvolan Lakritsia. Papulan Vesitehdas lopetti vesien tuotannon 1970-luvun alussa. Tuotanto jatkui Makeis- ja Mehun nimellä, kunnes yhtiö joutui vuonna 1990 lopettamaan toimintansa. Lakritsin valmistusta jatkettiin Papulan Vesitehtaan nimissä aina vuoteen 1997, jolloin tämäkin yhtiö joutui lopettamaan toimintansa. Lakritsia tehdään vastedes Kouvolan Lakritsi Oy:n nimellä.
Vuonna 2008 Kouvolan Lakritsi siirtyi lahtelaisen tukkukaupan Makeisneuvos Oy:n omistukseen.
Kouvolan Lakritsi Oy teki vuonna 2020 Guinnessin maailmanennätyksen maailman suurimmalla makeispussilla. Samanlaista ennätysyritystä ei ole vielä aiemmin kukaan yrittänyt. Mittausten keskiarvoksi saatiin 832,8 kiloa, joka on ennätyspussin virallinen paino. Tästä sisällön määrä on 829,1 kiloa.
Kouvolan Lakritsi valittiin vuosina 2021 ja 2022 brittiläisen aikakauslehti LUXLifen järjestämissä Food & Drink Awardseissa maailman parhaaksi lakritsin valmistajaksi.
700 000 kiloa lakritsia vuodessa valmistavan yrityksen toimitilat ovat jääneet pieneksi, ja se etsii laajennusmahdollisuutta voidakseen kasvattaa tuotantoaan. Kouvolan Lakritsi aikoo pitää lakritsituotantonsa Kouvolassa ja suunnittelee uutta tehdasta Salpausselänkadun ja Hallituskadun risteyksessä sijaitsevaan rakennukseen. Kaksikerroksisessa rakennuksessa on aikaisemmin toiminut kauppaoppilaitos.
Tuotteita

Lakritsipalat
Salmiakki-lakritsipalat
Melkein metrilaku
Lakupiiput
Lakritsijauhe
Lakritsikastike
Vanhan Viipurin Lakritsipalat
Tervanmakuiset lakritsipalat
Marmeladit
Lakritsi joulukalenteri
Laitilan Lakritsi Portteri (5,4 %)
Arctic Blue Gin Laku likööri
Koria Palviliha Oy, Kouvolan lakritsi grillimakkara
Forsman tea, lakutee
Aiheesta muualla

Kouvolan Lakritsi Oy:n kotisivut
https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/papulanvesit.shtml
Kouvolan Lakritsin tehdasmyymälä
Kovarianssimenetelmä

Kovarianssimenetelmä eli pyörrekovarianssi-tekniikka (engl. eddy covariance method) on ilmakehän rajakerroksessa käytetty menetelmä, jolla määritetään jonkun ominaisuuden, tyypillisesti jonkun kaasun vuo. Menetelmässä tehdään samassa paikassa tiheästi mittauksia ilman virtauksesta ja tutkittavasta suureesta kuten hiilidioksidin pitoisuudesta. Virtausmittaukset kertovat turbulenttisten pyörteiden aiheuttamasta pystynopeuden vaihtelusta. Pystyvuo voidaan laskea mitatun suureen sekä tuulen pystynopeuden vaihteluiden kovarianssina. Ilmakehän pyörteisyyden takia ilma liikkuu vuorotellen ylöspäin ja alaspäin. Jos ylös nousevan ilman hiilidioksidipitoisuus on pienempi kuin laskevan ilman hiilidioksidipitoisuus, voidaan päätellä, että mittauspaikalla on hiilidioksidivuo alaspäin. Tämä voi kertoa siitä, että alla oleva kasvillisuus sitoo hiilidioksidia yhteyttämällä. Mastoon sijoitettu mittauslaite tuottaa tietoa, joka kertoo vuosta noin kymmenen hehtaarin kokoisella alueella.
Pyörrekovarianssimasto Sonic IRGA
Koska mittaukset perustuvat ilmakehän turbulenttiseen virtaukseen ne tehtävä ilmakehän turbulenttisessa osassa, rajakerroksessa, ja vielä tarkemmin sen pintakerroksessa, missä vuot pysyvät vakioina korkeuden suhteen. Mittaustaajuuden täytyy olla suuri (10–20 Hz) jotteivät pienet, nopeat pyörteet jäisi mittaamatta.  Moniin muihin rajakerroksen vuon mittaustekniikkoihin verrattuna kovarianssimenetelmää pidetään luotettavimpana.
Historia ja sovellusalueet

Menetelmän teoreettinen pohja kehitettiin 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa. Sen soveltaminen sai vauhtia akustisten anemometrien kehittymisen myötä. 1950-luvulta 1970-luvulle menetelmää käytettiin turbulenssin perustutkimuksessa, 1980-luvulla tutkittiin liikemäärän, lämmön ja kosteuden vuota vaihtelevalla alustalla. Jatkuvan mittauksen ja tiedonkeruun kehittyessä 1990-luvulla menetelmää alettiin soveltaa hiilidioksidin ja vesihöyryn vaihtoon ilmakehän ja kasvillisuuden välillä. Laitteiden kehittyessä edelleen alettiin mitata muitakin kaasuja.
Kovarianssimenetelmällä voidaan mitata tuulen kolmea komponenttia, lämpötilaa sekä mm.
Liikemäärän horisontaalivuot  \tau _{x}=-\rho \cdot {\overline {u'w'}};\tau _{y}=-\rho \cdot {\overline {v'w'}}
Havaittavan lämmön vuo  H=\rho \cdot c_{p}\cdot {\overline {\Theta 'w'}}
Vesihöyryn vuo  E=\rho \cdot {\overline {q'w'}}
Kasvihuonekaasun (hiilidioksidi, metaani, typen oksidit) vuo  F={\overline {c'w'}}
Mittausten teoria

Ilmakehän turbulenssin voidaan kuvitella koostuvan erikokoisista ja nopeuksisista pyörteistä. Nämä turbulenttiset pyörteet kuljettavat lämpöä, kosteutta, liikemäärää ja kaasuja ilmakehässä. Tätä kuljetusta kutsutaan pyörrevuoksi. Pyörrekovarianssi-tekniikka mittaa pyörteiden aiheuttamaa pystytuulen nopeuden vaihtelua sekä vaihtelua pyörteiden kuljettamissa suureissa.
Mittausten teoria > Matemaattinen pohja

Mikä tahansa aikasarjana mitattava suure a voidaan jakaa sen keskiarvo- ja vaihteluosaan kaavan

 a(t)={\bar {a}}+a'

mukaisesti, missä  {\bar {a}} on pyörrekovarianssimittausten tapauksessa yleensä mittauksista laskettu puolen tunnin keskiarvo ja  a' hetkellisen mittauksen ero keskiarvosta. Pystyvuo voidaan nyt laskea halutun suureen ja tuulen pystynopeuden vaihteluiden kovarianssina . Esimerkiksi hiilidioksidivuo 
 F_{c}={\overline {c'w'}}
missä  c' on hiilidioksidikonsentraation ja  w' tuulen pystynopeuden hetkellinen vaihtelu.
Taylorin hypoteesi

Turbulenssia tutkittaessa on hankala määrittää turbulenssi paikan funktiona. Pyörrekovarianssimaston paikka on ainut kohta, jonka turbulenttisuus voidaan määrittää mittausten avulla. Jotta voitaisiin määrittää turbulenssin paikallista vaihtelevuutta, tulisi näin ollen rakentaa useita vierekkäisiä mastoja, mikä olisi hyvin kallista. Tämän takia paikallista vaihtelua kuvataan Taylorin hypoteesilla, jota käytetään muuntamaan ajasta riippuvat mittaukset paikasta riippuviksi.
Jos pyörteet ovat pienehköjä ja keskituulen kuljettamia, ne saattavat hetkellisesti säilyttää muotonsa. Tällöin voidaan ajatella turbulenssin olevan hetkellisesti "jäätynyttä" ja mittaustuloksia voidaan tulkita turbulenttisten pyörteiden advektiona. Visuaalinen peruste Taylorin hypoteesille voidaan nähdä esimerkiksi savupiipuissa, kun piipusta lähtevän savuvanan turbulenttinen pyörre liikkuu ainakin muutaman sekunnin ajan lähes muotoaan muuttamatta tuulen mukana.
Taylorin hypoteesin mukaisen turbulenttisen virtauksen matka  x, kulmataajuus  \omega  ja kulma-aaltoluku  k saadaan keskituulen  U, ajan  t ja pyörteiden halkaisijan koon  D avulla  :
x=U*t

 \omega =U*k

 k={\frac {2\pi }{D}}
Kuva turbulenttisten pyörteiden kulkemisesta pyörrekovarianssimaston ohi
Kuisma ja Helinä

Kuisma ja Helinä voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kuisma ja Helinä Larin-Kyöstin runoelma vuodelta 1902
Kuisma ja Helinä, Väinö Syvänteen näytelmä vuodelta 1931
Kuisma ja Helinä, Antero Siljon näytelmä vuodelta 2005
Kuisma ja Helinä, Kalle Kaarnan ohjaama elokuva vuodelta 1932
Kuisma ja Helinä, Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1951.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuisma ja Helinä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laurinlampi (Kangasniemi, Pyyvinkylä)

| Laurinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°07′05″N, 26°36′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  Leppäpuru Tuomikonlampeen 
Järvinumero:  14.927.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,3 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  1,028 km  
Pinta-ala:  3,497 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLaurinlampi 
Laurinlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Pyyvinkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 480 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Malloksen valuma-alueeseen (14.927) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,3 metriä mpy.
Kuisma ja Helinä (runoelma)

| Kuisma ja Helinä |
| --- | --- |
Kirjailija:  Larin-Kyösti
Kieli:  suomi
Genre:  eeppinen runoelma
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1902
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuisma ja Helinä on vuonna 1902 julkaistu Larin-Kyöstin kertova runoelma. Se koostuu yhdestätoista laulusta ja on kuvaus kolmiodraamasta, kun kasakkajoukko majoittuu 1880-luvulla hämäläiseen taloon.
Larin-Kyösti oli leinolainen uusromantikko. Tähän kuten moneen muuhunkin teokseensa hän sai innoituksen rakkaudestaan menneeseen maailmaan ja runomuotoon.
Runoelman tapahtumaympäristönä on hämäläinen maalaisympäristö ja aiheena tuhoisa ja mustasukkainen lemmentarina.
Kōnan (Aichi)

| Kōnan (江南市) |
| --- | --- |
 Kōnanin siluetti
 lippu:  Symboli
 Kōnanin sijainti Aichin prefektuurissa
 Kōnan
 Koordinaatit: 35°19′56″N, 136°52′14″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Aichin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,20 km²
Väkiluku (03/2020):  100 478
 – Väestötiheys:  3 327,1 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Ilex rotunda
 – Kukka:  Japaninsinisade
 
 https://www.city.konan.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kōnan (jap. 江南市, Kōnan-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Nōbin tasangolla. Pohjoisessa se rajautuu Kisojokeen ja Gifun prefektuuriin. Kōnanissa on 100 478 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 30,20 neliökilometriä.
Nykymuotoinen Kōnanin kaupunki perustettiin vuonna 1954 yhdistämällä kolme maaseutukaupunkia ja yksi kyläkunta. Kaupungin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee joen (kō), tässä tapauksessa Kisojoen, eteläpuolella (nan). Perinteinen elinkeino alueella oli Meiji-kaudelta lähtien silkinviljely. Toisen maailmansodan jälkeen Kōnan on kehittynyt Nagoyan esikaupunkina ja sinne on sijoittunut keinokuitujen ja kodintekstiilien valmistusta sekä koneteollisuutta. Maaseutumaisilla alueilla viljellään esimerkiksi vihanneksia ja koristekukkia.
Kōnanin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Mandara-jin buddhalainen temppeli, joka tunnetaan japaninsinisateistaan, ja vuonna 1624 rakennettu Miyaushiro Hachiman-shan šintolainen pyhäkkö. Kōnania palvelee Nagoya-rautateiden Inuyama-linja.
Kuvia

Mandara-ji
Flower Park Kōnan
Kitano Tenjin-sha
Suitopia Kōnan
Aigin suursilta ylittää Kisojoen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kōnan Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kouvolan seudun ammattiopisto

Kouvolan seudun ammattiopisto (KSAO) oli Kouvolan seudulla toimiva monialainen toisen asteen oppilaitos, jossa voi opiskella lähes viittäkymmentä perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoa. Opiskelijoita KSAO:lla oli lähes 3 150, joista noin 2 100 nuorta opiskelee KSAOn seitsemässä eri toimipisteessä, noin 800 KSAO Aikuisopistossa sekä noin 500 oppisopimuksella. Henkilökuntaa KSAO:lla oli yhteensä noin 250.
Kouvolan seudun Ammattiopisto KSAO ja Aikuiskoulutus Taitaja yhdistyivät vuoden 2022 alussa Kouvolan Ammattiopisto Oy, EduKoksi.
Opintoalat

KSAO:n seitsemältä eri koulutusalalta löytyi lähes 40 eri perustutkintomahdollisuutta. Opintoaloja olivat luonnontieteiden ala, tekniikan ja liikenteen ala, kulttuuriala, luonnonvara- ja ympäristöala, sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala, yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala, matkailu, ravitsemus ja talousala.
Toimipisteet

Sosiaali ja terveys
Kauppakatu 1–3, 45700 Kuusankoski
Oppisopimustoimisto
Utinkatu 44, 45200 Kouvola
Tekniikka ja palvelut
Utinkatu 44–48, 45200 Kouvola
Kehittämisyksikkö
Utinkatu 44–48, 45201 Kouvola
Kulttuuri ja tekniikka
Utinkatu 85, 45200 Kouvola
Lentokoneala
Kopterikuja 65, 45410 Utti
Logistiikka-ala
Tiilitie 5, 45200 Kouvola
Lakkautetut toimipisteet

KSAO Aikuisopisto
Salpausselänkatu 57 (PL 22), 45101 Kouvola
Viitakummuntie 2, 45200 Kouvola
Liiketalous
Salpausselänkatu 57 (PL 22), 45101 Kouvola
Luonnonvara
Ankkapurhantie 5, 46910 Anjala
BioSampo koulutus- ja tutkimuskeskus
Ankkapurhantie 10, 46910 Anjala
KSAO rautatieala
Aleksis Kiven katu 17A, 00510 Helsinki
Tekniikka ja palvelut, Kuusankoski
Uimahallintie 3, 45700 Kuusankoski
(rakennus purettiin vuonna 2018)
Utinkatu 85:ssä olevan toimipisteen rakennuksen audiotorio-osaa.
Lauri Könönen

Lauri Sakari Johannes Könönen (4. huhtikuuta 1904 Hamina – 1. maaliskuuta 1971) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja.
Könönen kävi reserviupseerikoulun 1924–1925 sekä Kadettikoulun 8. kadettikurssin 1925–1927. Hän toimi nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Polkupyöräpataljoona 3:ssa (myöh. JP 3) 1927–1939. Talvisodassa Könönen jatkoi JP 3:ssa komppanianpäällikkönä ja myöhemmin JP 3:n komentajana. Hän toimi myös pataljoonankomentajana JR 8:ssa ja sittemmin komensi PPP 5:a marraskuuhuun 1940 asti. Hän komensi myös JP 2:a vuoden 1940 lopussa.
Jatkosodan alussa Könönen komensi Sissipataljoona 3:a syyskuuhun 1941, jolloin hän haavoittui. Kesäkuussa 1943 hänet nimitettiin JR 32:n komentajaksi toimien tehtävässä 23.3.1944 asti. Kesäkuusta 1944 eteenpäin hän komensi JR 52:a. Hänet ylennettiin myös everstiksi 23.6.1944. Myöhemmin vuonna 1944 hän toimi Maasotakoulun johtajan apulaisena. Hän osallistui myös Lapin sotaan JP 3:n komentajana sekä Kevyen prikaatin komentajan sijaisena.
Sodan jälkeen Könönen komensi JR 3:a 1946–1948. Joensuun sotilaspiirin komentajaksi hän oli sijoitettuna 1948–1949. JR 1:a (myöhemmin 1. prikaati) hän komensi 1949–1955. Hämeenlinnan sotilaspiiriä hän komensi 1955–1963. Samalla hän toimi Hämeen sotilasläänin komentajan sijaisena 1957–1960 ja uransa päätteeksi toimi myös vuodet 1963–1964 Hämeen sotilasläänin vakinaisena komentajana.