stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aamos
Elämä > Aamoksen kirja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Aamos vastasi hänelle: ”En ole profeetta enkä profeetan oppilas, vaan karjankasvattaja ja metsäviikunoiden viljelijä. Herra otti minut laumojeni keskeltä ja sanoi minulle: ’Mene ja julista kansaani Israelia vastaan!’” | ” |
– Aamos kertoo itsestään Aamoksen kirjassa pappi Amasjalle.
Aamoksen kirjan mukaan Aamos oli kotoisin pienestä Tekoan kaupungista Juudan kuningaskunnasta noin kymmenen kilometrin päässä Betlehemistä ja noin 20 kilometrin päässä Jerusalemista. Kaupungista on nykyään jäljellä vain raunioita. Aamoksen kirjassa hän sanoo olevansa ammatiltaan karjapaimen ja metsäviikunoiden viljelijä. ʿĀmōs merkitsee heprean kielessä kuormitettua, vaivattua tai taakankantajaa. Hänen arvioidaan eläneen 700-luvulla eaa.
Aamos ei ollut käynyt mitään profeettakoulua, mutta omien sanojensa mukaan Jumala kutsui hänet profetoimaan Israelin kuningaskunnalle. Hänen profeetalliset näkynsä ja toimintansa ajoittuvat ajanjaksoon, jolloin Juudan kuninkaana oli Ussia ja Israelin kuninkaana Jerobeam II. Hänen kirjansa alussa hänen näkyjensä sanotaan alkaneen ”kaksi vuotta ennen maanjäristystä”. Tämä sijoittuisi 700-luvun puolivälin eaa. tienoille.
Tuohon aikaan molemmat valtakunnat olivat aineellisessa mielessä kukoistavia ja vauraita, mutta niiden uskonnollisen ja moraalisen tilan sanotaan olleen heikolla tolalla. Epäjumalanpalvelusta harjoitettiin ja rikkaat elivät yltäkylläisyydessä toisten kärsiessä puutetta. Tässä tilanteessa Israelin Betelissä naapurivaltakunnasta tullut Aamos alkoi julistaa suuren sadonkorjuujuhlan aikana. Julistuspaikasta huolimatta hänellä oli julistettavana sanomia molemmille kuningaskunnille, myös omalleen, sekä lisäksi naapureille, Edomille, Filistealle, Tyyrokselle, ammonilaisille, Moabille sekä Damaskokselle. Aamoksen julistuksessa oli voimakas siveellinen painotus, ja hän julisti ”Herran päivää”, joka merkitsi kuolemaa, tuomiota ja tuhoa.
Toisaalta Aamos julisti myös mahdollisuutta kääntymykseen ja toivoi kovasti, että kansa myös kääntyisi. Tuomion ja rangaistuksen ohella hänen julistuksessaan näkyivät armon lupaukset kääntyneille ja Jumalan laupeus kansaansa kohtaan. Tuomion tarkoitus oli puhdistaa, ei hävittää kansa, ja sillä oli yhä mahdollisuus kääntyä ja muuttaa tapansa ja ajatuksensa. Aamos myös painotti yksijumalaisuutta aikana, jolloin monet palvoivat myös toisia jumalia.
Aamos sai osakseen syytteitä vehkeilystä kuningas Jerobeamia vastaan ja Betelin ylipappi Amasja esitti häntä vastaan uhkauksiaan (Aam. 7:10). Saatettuaan tehtävänsä profeettana Aamos mahdollisesti palasi Juudaan. Hänen kirjansa ei kerro hänen myöhemmästä elämästään tai kuolemastaan.
Elämä > Myöhempi perimätieto

Raamatun ulkopuolella Aamoksen myöhemmistä vaiheista kertoo apokryfinen teos Profeettojen elämät, joka on viimeistään ensimmäisen vuosisadan alussa hepreaksi tai kreikaksi kirjoitettu teksti. Se on säilynyt ainoastaan kristillisinä versioina kreikaksi, syyriaksi, armeniaksi ja arabiaksi. Sen mukaan Aamos olisi joutunut edellä mainitun pappi Amasjan pojan surmaamaksi. Aamos oli moittinut tätä siitä, että Israelissa palvottiin kahta kultaista vasikkaa. Tämän kertomuksen mukaan Amasjan poika iski Aamosta sauvalla päähän kuolettavasti. Aamos oli vajonnut maahan mutta onnistunut kuitenkin palaamaan vielä kotimaahansa Juudaan, jossa hän kuitenkin menehtyi kaksi päivää myöhemmin ja haudattiin isiensä viereen.
Talmudiin kuuluvassa Mišnassa vuosina 180–279 elänyt rabbi Yoḥanan bar Nafḥa kirjoittaa, kuinka profeetat olivat kaikki varakkaita ja käyttää esimerkkinä Aamosta. Mišnan Nedarimissa Aamoksen varakkuutta selitetään Aamoksen omilla sanoilla. Hän oli sanonut olevansa paimen ja metsäviikunapuiden viljelijä eikä profeetta. Hänellä oli siis karjaa ja puita eikä hänellä ollut siksi taloudellista syytä ryhtyä profeetaksi. Tähän liittyy myös jossain määrin raamatuntutkimus, sillä Aam. 1:1 oleva Aamoksen ammattia kuvaava sana nōqēd viittaisi hänen olleen jonkinlainen paimenten esimies, joka olisi mahdollisesti vastannut siitä, että Jerusalemin temppelissä olisi riittänyt uhrattavaa. Hänen kotipaikkansa Tekoahan oli vain 20 km Jerusalemista etelään.
Kirkkohistorioitsija Eusebioksen (k. 339) sekä Hieronymuksen (k. 420) mainintojen mukaan heidän elinaikanaan Tekoassa esiteltiin edelleen hautakammiota, jonka sanottiin kuuluvan profeetta Aamokselle.
Teologia

Aamos uskoi Jumalan täydelliseen suvereeniuteen suhteessa ihmiseen. Hän katsoi Jumalan vaativan sosiaalista oikeudenmukaisuutta kaikille ihmisille, niin rikkaille kuin köyhillekin. Vaikka juutalaiset olivat Jumalan valittu kansa ei se tehnyt poikkeusta tähän sääntöön, vaan myös heidän oli kärsittävä rangaistus rikkoessaan sitä. Aamos katsoi moraalisen järjestyksen menevän yli kansallisten intressien.
Historiallisuus

Aamoksen elämänvaiheista tiedetään vain se, mitä Aamoksen kirja hänestä kertoo. Kirjan on todennäköisesti kirjoittanut joku muu kuin päähenkilö itse. Kyse ei ole historiankirjoituksesta vaan profeetallisesta kirjallisuudesta, eikä tekstissä juurikaan mainita historiallisia tapahtumia, joiden avulla voitaisiin hahmotella aikalaiskontekstia. Jos Aamos todella kirjoitti kirjansa itse, hän joko oli lukutaitoinen tai hyödynsi kirjurin palveluja.
Aamoksen kirjan alussa hänen sanotaan aloittaneen toimintansa kaksi vuotta ennen maanjäristystä. Samaan Juudan kuningas Ussian aikana tapahtuneeseen maanjäristykseen viitataan myös Sakarjan kirjassa. Myös juutalainen historioitsija Josephus kirjoittaa siitä teoksessaan Juutalaisten muinaisajat. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty todisteita mittavasta maanjäristyksestä alueella ja se on ajoitettu vuoden 760 eaa. tienoille.
Aamoksen kirjan mukaan Israelin kuningas oli tuolloin Jerobeam II ja Juudan kuninkaana Ussia. Tapahtumat sijoittuvat lähinnä Israeliin, ja historiantutkimus on perinteisesti antanut kirjalle suuren arvon Jeroboam II:n valtakauden (785–744) olosuhteiden kuvaajana. Mahdollisesti kirjassa on kuitenkin useita redaktion kerrostumia, mikä näkyy erilaisina anakronismeina. Monet Aamoksen suuhun pannut profetiat ja näyt saattavatkin todellisuudessa heijastella myöhäisempiä tapahtumia: Tiglatpileser III:n sotaretkiä vuosina 738–732 sekä niiden Israelissa aiheuttamia tuhoja.
Merkitys

Juutalaisten Talmudissa Aamoksen tulkitaan olevan yksi niistä kahdeksasta ruhtinaasta, joiden Miikan kirjassa sanotaan ilmestyvän aikojen lopulla Assyrian uhatessa Pyhää maata. Muut ovat Iisai, Saul, Samuel, Sefanja, Sidkia, Messias sekä Elia. Näiden lisäksi ilmestyisi seitsemän paimenta, Talmudin mukaan Daavid, Aadam, Set, Metusalah, Abraham, Jaakob sekä Mooses.
Ortodoksinen kirkko kunnioittaa Aamosta pyhänä ja viettää hänen muistopäiväänsä 15. kesäkuuta. Katolisen kirkon Marttyyriluettelossa häntä muistetaan myös 15. kesäkuuta, joissain katolisen kirkon kalentereissa myös 31. maaliskuuta. Aamos lasketaan kuuluvaksi niin sanottujen 12 pienen profeetan joukkoon, mutta tämä nimitys perustuu heidän profeettakirjojensa lyhyyteen suhteessa Jesajan, Jeremian ja Hesekielin kirjoihin kirjoihin eikä siis tarkoita, että ne olisivat vähemmän merkittäviä. Aamoksen, kuten muidenkin Vanhan testamentin profeettojen, tekstejä luetaan myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jumalanpalveluksissa. Suomessa toimii ainakin yksi Aamoksen mukaan nimetty seurakunta, Laitilassa toimiva ja Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan kuuluva Aamoksen seurakunta.
Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko tulkitsee Aamoksen kirjan 3. luvun 7. jaetta (”Ei Herra Jumala tee mitään ilmoittamatta suunnitelmiaan palvelijoilleen, profeetoille.”) siten, että Jumala antaa jatkuvasti uutta ilmoitusta profeettojensa kautta. Tätä opetti muun muassa liikkeen presidentti Nathan Eldon Tanner (1898–1982). Kirkon presidentti toimii samalla sen profeettana.
Aamoksen tekstejä on hyödynnetty myös muissa kuin uskonnollisissa puheissa. Eräs suosittu kohta on Aamoksen kirjan 5. luvun jae 24, joka menee vuoden 1992 raamatunkäännöksessä seuraavasti: ”Mutta oikeus virratkoon kuin vesi ja vanhurskaus kuin ehtymätön puro”. Martin Luther Kingin kuuluisassa ”I Have a Dream” -puheessa on selkeä viittaus tähän hänen sanoessaan ”we will not be satisfied until justice rolls down like waters and righteousness like a mighty stream”. Bernie Sanders käytti sitä myös puheessaan vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentivaalikampanjan aikana. James Comey käytti kyseistä kohtaa twiitissään kommentoidessaan Michael T. Flynnin toteamista syylliseksi FBI:n agenteille valehtelemiseen osana Venäjän vaalivaikuttamista koskevaa tutkintaa.
Kirjallisuus

A. F. Puukko: Israelin profeettain sosiaaliset mielipiteet, WSOY, Porvoo 1948 (2.p)
Aarre Lauha: Jumalan soihdun kantajia – henkilökuvia Vanhan testamentin ilmoituksen historiasta, Kirjapaja, 1966 (5.p)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aamos Wikimedia Commonsissa
Aamos Gustave Dorén kuvaamana.
Slottsbron

| Slottsbron |
| --- | --- |

 Slottsbron
 Koordinaatit: 59°19′22″N, 13°06′10″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Värmlandin lääni
Maakunta:  Värmlanti
Kunta:  Grums
Väkiluku (2021):  1 074
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slottsbron on taajama Grumsin kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 074 asukasta vuonna 2021. Slotssbron kasvoi aikoinaan nyt jo lakkautetun sulfiittitehtaan ympärille.
Dansband Sven-Ingvars on kotoisin Slottsbronista.
Kuvia

Slottsbrons IF:n jääpallojoukkue voitettuaan Ruotsin mestaruuden vuonna 1934.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slottsbron Wikimedia Commonsissa
Skin uusi kirkko

| Skin uusi kirkko Ski nye kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Nordre Follo, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1988
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skin uusi kirkko (norj. Ski nye kirke) on Nordre Follon kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1988.
Kuvia

Urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skin uusi kirkko Wikimedia Commonsissa
Heimo Keränen

Heimo Keränen (s. 1959 Hyrynsalmi) on Hyrynsalmen kunnanjohtaja vuodesta 2017, hän toimi samassa virassa myös vuosina 2005–2013. Ensimmäisen kunnanjohtajakautensa jälkeen Keränen toimi Kainuun liiton aluekehitysjohtajana vuosina 2013–2017. Ennen Hyrynsalmen kunnanjohtajan virkaa hän oli Oulun yliopiston Kajaanin kehittämiskeskuksen kehityspäällikkö.
Koulutukseltaan Keränen on filosofian tohtori. Hän väitteli vuonna 2012.
Sanikiluaq

| Sanikiluaq (ᓴᓂᑭᓗᐊᖅ) |
| --- | --- |

 Sanikiluaq
 Koordinaatit: 56°32′34″N, 79°13′30″W 
Valtio:   Kanada
Territorio:  Nunavut
Hallinnollinen alue:  Qikiqtaalukin alue
HBC:n kauppa-asema:  1928
Pikkukyläksi:  1971
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Pikkukylä
 – Pormestari:  Davidee Kowcharlie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  114,98 km²
Korkeus:  104 m
Väkiluku (2006):  744
 – Väestötiheys:  6,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  X0A 0W0
Suuntanumero(t):  867
 
 Kylän www-sivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sanikiluaq (inuktitutiksi ᓴᓂᑭᓗᐊᖅ) on pieni, 744 asukkaan (2006) pikkukylä Hudsoninlahdella sijaitsevassa Belchersaarten saaristossa Nunavutin territoriossa Kanadassa. Kylä kuuluu hallinnollisesti Qikiqtaalukin alueeseen. Kylä on Nunavutin territorion eteläisin paikkakunta, ja sen pormestari on Davidee Kowcharlie.
Kylässä sijaitsevalta Sanikiluaqin lentoasemalta on kolmesti viikossa lentoyhteys mannermaalle. Kentän ainoat käyttäjät ovat Air Inuit ja Kivalliq Air. Kylässä on myös 300 oppilaan koulu, Nuiyak School, joka työllistää 23 henkeä.
Historia

Saarta on tutkimusten mukaan asuttanut Dorsetin kulttuurin asukkaat 500-luku eaa. – 1000-luku välisenä aikana. Heidän kulttuurinsa kadottua, alueella asuivat Thulen kulttuurin edustajat 1200-luvulta 1400-luvulle. Inuiitit ovat asuneet saarille kevät ja kesäkausina liikkuessaan riistaeläinten perässä. Ensimmäisenä eurooppalaisena Sanikiluaqin löysi vuonna 1610 tutkimusmatkailija Henry Hudson. Vuonna 1928 Hudson's Bay Company perusti alueelle kauppa-aseman, joka toimi satunnaisesti 1950-luvulle saakka. 1960-luvulla saarella sijaitsi kaksi eri yhdyskuntaa, kunnes vuonna 1971 Kanadan valtio keskitti alueen palvelut, siirsi rakennukset ja asukkaat nykyiselle paikalle.
Landsat-satelliittikuva Belchersaarista
M-Sport

| M-Sport |
| --- | --- |

Perustettu:  1979
Perustaja:  Malcolm Wilson
Kotipaikka:   Cockermouth, Cumbria, Englanti
Toimiala:  moottoriurheilu
Kotisivu:  m-sport.co.uk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
M-Sportin Bentley Continental GT3.
M-Sport on vuonna 1979 perustettu brittiläinen moottoriurheiluun ja erityisesti ralliautoiluun erikoistunut yritys. Yrityksen perustaja ja johtaja on entinen ralliautoilija Malcolm Wilson. M-Sportin päämaja sijaitsee Cockermouthissa, Cumbrian kreivikunnassa Luoteis-Englannissa.
M-Sport vastasi vuosina 1997–2012 Fordin virallisen tehdastallin toiminnasta rallin MM-sarjassa. Vuonna 2006 talli voitti valmistajien mestaruuden ensimmäistä kertaa 25 vuoteen. Sittemmin M-Sport on ajattanut Ford Fiesta RS WRC -autoja yksityistallina tehtaan osittaisella tuella M-Sport World Rally Team -nimellä.
Vuosina 2014-2019 talli toimi Bentley Motorsportin kanssa GT World Challenge Europe Endurance Cup -sarjassa (ent. Blancpain Endurance Series). Bentleyn aikomuksena oli osallistua Intercontinental GT Challenge -sarjaan M-Sportin kanssa, mutta perui aikomuksensa joulukuussa 2020.
Vuonna 2023 M-Sport osallistui ensi kertaa erämaaralliin Baja Aragón -kilpailussa.
Käännös suomeksi
ArmA

| ArmA |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Bohemia Interactive
Lajityyppi:  taktinen ammuntapeli
Ensijulkaisu:  Armed Assault (2006)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
ARMA (tyyliteltynä ArmA) on Bohemia Interactiven taktisten ammuntapelien sarja.
ArmA voi viitata myös sarjan ensimmäiseen osaan Armed Assault.
Bohemia kehitti aiemmin Operation Flashpoint: Cold War Crisis -pelin. Nimen jäätyä sen julkaisijan Codemastersin omistukseen Bohemia otti käyttöön uuden nimen Armed Assault.
Vuonna 2011 Bohemia Interactive antoi Operation Flashpoint -pelille jälkikäteen nimen Arma: Cold War Assault.
Pelit

Operation Flashpoint: Cold War Crisis (myöhemmin Arma: Cold War Assault)
Armed Assault
ARMA 2
Arma 3
Arma 4 (tulossa)
Pelit > Spin-offit

ARMA Tactics
ArmA Mobile OPS
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Helsingin luonnontiedelukio

| Helsingin luonnontiedelukio |
| --- | --- |
 Helsingin luonnontiedelukion uusi rakennus Pietari Kalmin kadulla elokuussa 2023.
Sijainti:  Pietari Kalmin katu 7, 00560 Helsinki
Koordinaatit:  60°12′14″N, 24°57′45″E
Tyyppi:  lukio
Perustettu:  1999
Rehtori:  Kaisa Tikka
Luokat:  1–4 (lukio)
Opiskelijoita:  n. 1 000 (2023)
Verkkosivut
Helsingin luonnontiedelukio on Helsingin Kumpulassa Helsingin yliopiston Kumpulan kampuksella sijaitseva lukio.
Lukiossa on yleislinja ja luonnontiedelinja. Syksyllä 2023 sekä luonnontiedelinjalla että yleislinjalla aloitti noin 160 opiskelijaa. Helsingin luonnontiedelukio on lempinimeltään Hellu. Koulu on ollut vuosittain mukana kansainvälisissä hankkeissa, joihin on kuulunut esimerkiksi opiskelijavaihtoa.
Helsingin luonnontiedelukio on perustettu vuonna 1999. Lukiossa oli noin 1 000 opiskelijaa vuonna 2023. Opettajia on noin 70. Koulun rehtorina toimii Kaisa Tikka ja apulaisrehtoreina Anna Karhumaa ja Juha Salo. Alimmat keskiarvot vuonna 2024 olivat yleislinjalle 8,46 ja luonnontiedelinjalle 9,03.
Historia

Helsingin luonnontiedelukio perustettiin keväällä 1999 yhdistämällä Käpylän ja Meilahden lukio. Ajatusta uuden luonnontiedepainotteisen lukion perustamisesta oli vahvasti ajanut professori, Skepsis ry:n entinen puheenjohtaja ja kunniajäsen Nils Mustelin. Hänen testamenttilahjoituksellaan perustettu Nils Mustelinin säätiö on vuodesta 2007 alkaen myöntänyt yhdelle luonnontiedelukion oppilaalle 100 euron suuruisen stipendin "tieteellisen ajattelun harrastuksesta ja hyvästä opintomenestyksestä".
Helsingin luonnontiedelukio sijaitsi vuoteen 2023 asti osoitteessa Mäkelänkatu 84, 00610 Helsinki. Koulun rakennus oli siitä poikkeuksellinen, että sitä ei ole alun perin suunniteltu koulurakennukseksi, vaan se on entisen Paragon-yhtiön pääkonttori. Rakennus valmistui vuonna 1973 ja sen on suunnitellut tunnettu arkkitehti Aarno Ruusuvuori.
Luonnontiedelinja

Helsingin luonnontiedelukio on nimensä mukaisesti luonnontieteiden opetuksen erikoistehtävän saanut kaupungin lukio. Noin kolmasosa opiskelijoista opiskelee luonnontiedelinjalla. Luonnontiedelinjalle on tiukempi seula kuin lukion yleislinjalle.
Luonnontiedelinjalla opiskelija painottaa opiskelussaan luonnontiedeaineita valitsemalla vähintään 12 kurssia biologiaa, fysiikkaa, kemiaa tai maantiedettä pakollisten kurssien lisäksi. Tällöin opiskelija voi halutessaan jättää opinto-ohjelmastaan pois kahdeksan muiden aineiden pakollista kurssia. Kustakin oppiaineesta on kuitenkin suoritettava vähintään puolet pakollisista kursseista.
Rakennus

Helsingin luonnontiedelukio sai Helsingin yliopiston rakennuttamat uudet toimitilat Kumpulan kampuksella. Opetus alkoi uusissa tiloissa syksyllä 2023. Uudet tilat tarvittiin sen takia, että alkuperäinen rakennus oli suunniteltu vain noin 700 opiskelijalle, mikä on käynyt ahtaaksi opiskelijamäärän kasvettua. Uudet tilat mahdollistavat myös entistä tiiviimmän yhteistyön yliopiston kanssa. Lukiolaiset tulevat esimerkiksi käymään yliopiston auditorioissa, liikuntatiloissa ja laboratorioissa.
Muuta

Helsingin luonnontiedelukio on osa lukiokampusta, johon kuuluu lisäksi Helsingin medialukio ja Mäkelänrinteen lukio. Helsingin kaupungilla on yhteensä kolme kampusta joista Helsingin luonnontiedelukio kuuluu Kakkoskampukseen. Kampus jakaa opiskelijoille yhteisiä kursseja ja tarjoaa yhteisellä kurssitarjottimella esimerkiksi reaaliaineiden kertauskursseja sekä vieraita kieliä, kuten ranskaa, saksaa, venäjää ja italiaa. Lukiot tekevät yhteistyötä myös yli kampusten rajojen.
Lukiossa on mahdollista suorittaa musiikin, kuvataiteen ja liikunnan lukiodiplomi.
Keskiarvorajat 2000–2024

| Vuosi | Luonnontiedelinja,  painotettu keskiarvo | Yleislinja, KA-raja |
| --- | --- | --- |
| 2000 |  9,30 |  8,33 |
| 2001 |  9,30 |  8,40 |
| 2002 |  8,70 |  8,18 |
| 2003 |  8,80 |  8,36 |
| 2004 |  8,30 |  8,27 |
| 2005 |  8,50 |  8,20 |
| 2006 |  8,85 |  8,41 |
| 2007 |  8,79 |  8,33 |
| 2008 |  8,79 |  8,23 |
| 2009 |  8,71 |  8,25 |
| 2010 |  8,80 |  8,17 |
| 2011 |  8,86 |  8,25 |
| 2012 |  9,00 |  8,00 |
| 2013 |  8,79 |  8,25 |
| 2014 |  8,97 |  8,31 |
| 2015 |  8,94 |  8,50 |
| 2016 |  9,06 |  8,50 |
| 2017 |  9,22 |  8,54 |
| 2018 |  9,03 |  8,50 |
| 2019 |  9,35 |  8,75 |
| 2020 |  9,32 |  8,15 |
| 2021 |  9,31 |  8,25 |
| 2022 |  9,5 |  8,46 |
| 2023 |  9,03 |  8,58 |
| 2024 |  9,03 |  8,46 |
Kuuluisia koulussa opiskelleita

Eveliina Heinäluoma (SDP:n kansanedustaja)
Fatbardhe Hetemaj, (kokoomuslainen poliitikko, Vuoden 2009 pakolaisnainen)
Aiheesta muualla

Helsingin luonnontiedelukion sivusto
Opintopolku: Helsingin luonnontiedelukio
Helsingin luonnontiedelukion entinen rakennus Mäkelänkadulla vuonna 2011.
Lewis and Clarkin piirikunta

Lewis and Clarkin piirikunta (engl. Lewis and Clark County) on Yhdysvaltojen Montanan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 70 973 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Helena. Piirikunta perustettiin vuonna 1865 nimellä Edgertonin piirikunta (engl. Edgerton County), ja nykyisen nimensä se sai kaksi vuotta myöhemmin.
Väestö

Vuoden 2020 väestönlaskennassa Lewis and Clarkin piirikunnan asukasluku oli 70 973. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 93,6 %, alkuperäisasukkaita 2,2 %, aasialaisia 0,9 %, mustia 0,6 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 2,7 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 3,2 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,9 % asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lewis and Clarkin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Bambarat

Bambaranaamio Castello Sforzescon taidekokoelmasta.
Naista esittävä patsas Musée du quai Branlyssa.
Bambarat (myös bamanat) ovat mande- eli mandingoryhmään kuuluva kansa Malin länsi- ja keskiosissa, Norsunluurannikolla, Guineassa ja Gambiassa. Pieniä bambararyhmiä elää myös Burkina Fasossa ja Senegalissa. He puhuvat mandelaisiin kieliin kuuluvaa bambaraa ja osa myös ranskaa. Ulkonäöltään bambarat ovat negridejä. Yli 70 prosenttia heistä on sunnalaisia muslimeja ja loput harjoittavat perinteistä uskontoa. Bambaroita arvioidaan olevan lähes neljä miljoonaa henkeä, joista valtaosa asuu Malissa. Asutus on keskittynyt Nigerin yläjuoksun ja sen sivujokien varrelle.
Etninen historia

Bambaroiden lähisukukansoja ovat mandekieliä puhuvat malinket, djulat ja soninket. Heidän esi-isänsä asuivat keskiaikaisen Malin valtakunnan itäosassa. Kansan omakielinen nimi on bamana. Nimitys bambara (”uskoton”, ”vääräuskoinen”) juontuu siitä, että he vastustivat sitkeästi muslimien käännyttämisyrityksiä.
Erilliseksi kansaksi bambarat muodostuivat 1600-luvulla syntyneessä Segun valtakunnassa, josta myöhemmin irtautui Kaarta ja joukko muita pikkuvaltioita. Islam levisi alueelle vasta 1800-luvun puolivälistä lähtien. Siirtomaa-aikana bambarat muodostivat huomattavan osan Ranskan armeijan alkuasukasjoukoista (Tirailleurs Sénégalais). Nykyään he ovat Malin pääkansallisuus, jonka kieltä ymmärtää noin 80 % maan väestöstä.
Elinkeinot ja aineellinen kulttuuri

Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, maissi, tomaatit, kurpitsat, vesimelonit ja mausteet. Myyntiin kasvatetaan puuvillaa ja maapähkinää. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa. Käsityöammatteja ovat metallin käsittely, saviastioiden ja korujen valmistus sekä kehrääminen ja kankaiden kutominen.
Perinteisiä asumuksia ovat savesta valmistettu sudanilaistyyppinen pyöreä ja olkikattoinen maja tai Saharan liepeillä neliskulmainen ja tasakattoinen talo. Miesten perinteinen vaatetus koostuu lyhyistä housuista, hihattomasta paidasta ja puuvillaisesta vinoneliön muotoisesta päähineestä. Naiset ovat kuuluisia liskoja, kilpikonnia ja krokotiileja esittävillä abstrakteilla kuvioilla koristelluista puvuistaan. Nykyään suuri osa kansasta asuu kaupungeissa ja käyttää eurooppalaisia vaatteita. Ruokavalio käsittää liha-, vihannes, ja kalakastikkeilla maustettuja puuroja. Juomia ovat olut ja palmuviini.
Yhteiskunta ja henkinen kulttuuri

Perinteiseen yhteiskuntarakenteeseen kuuluvat endogamiset sukuyhteisöt sekä kastijärjestelmä, jonka huipulla ovat maanviljelijät ja soturit. Kuuluisia ylhäisiä sukuja ovat Keita ja Traoré. Sukulaisuussuhteet ovat patrilineaarisia ja avioliitto virilokaalinen (vaimo muuttaa miehen luokse). Moniavioisuus on yleistä. Kyläyhteisöä hallitsee kylän perustajasuvun vanhimman miehen johtama neuvosto. Initiaatioriitin läpikäyneet miehet muodostavat salaseuroja.
Bambaroiden perinteinen uskonto käsittää esi-isien palvontaa, myyttejä, magiaa ja naamioriittejä. Polyteistista jumalolentojen kokonaisuutta johtaa veden jumala Faro. Rikkaaseen kansanperinteeseen kuuluu vaeltavien griot-laulajien esittämä eepos sekä satuja, lauluja, tansseja ja sanontoja. Bambaran kirjakieli luotiin 1960-luvulla, ja ensimmäinen kaunokirjallinen teos ilmestyi vuonna 1977.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bambarat Wikimedia Commonsissa
Art & Life in Africa: Bamana Information (englanniksi)
Tribal African Art: Bambara (englanniksi)