stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikka-kirjasto

American Resource Center eli Amerikka-kirjasto oli Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystön ylläpitämä kirjasto ja tietopalvelu Helsingin yliopiston kirjaston yhteydessä Kaisa-talossa. Amerikka-kirjaston edeltäjän, America Centerin kirjaston juuret ovat toisen maailmansodan jälkeisessä ajassa, jolloin Yhdysvallat perusti pieniä kirjastoja suurlähetystöjensä yhteyteen ympäri maailmaa. Suomessa kirjastopalvelu alkoi vuonna 1946. Tuolloin Kalevankadulla sijainneen kirjaston kokoelma sisälsi n. 2 000 nidettä.
1950-luvun puolivälin jälkeen Amerikka-kirjasto muutti Kaivokadulle vastapäätä rautatieasemaa. Ensimmäisenä vuotenaan Kaivokadulla kirjasto rekisteröi 13 000 uutta lainaajaa. Kokoelmiin tulivat mukaan myös äänilevyt.
Yhdysvaltojen talouden muutokset vaikeuttivat myös Helsingin Amerikka-kirjaston toimintaa. Äänilevyt poistuivat valikoimista ja lahjoitukset vähenivät. 1980-luvun puolivälissä Yhdysvallat ilmoitti Amerikka-kirjaston sulkemispäätöksestä. Helsingissä tämä aiheutti kohua. Helsingin Sanomat ja monet muut lehdet yhtyivät vastalauseisiin. Silloinen ulkoministeri Paavo Väyrynen valitteli USA:n ulkoministeri George Shultzille Helsingin Amerikka-kirjaston lakkauttamispäätöstä vierailullaan Washingtoniin vuonna 1986. Väyrynen korosti erityisesti kirjaston merkitystä opiskelijoille. Helsingin Amerikka-kirjasto säilyi.
Tilanne uusiutui 1990-luvulla, mutta ratkaisuksi löytyi silloin yhteistyösopimus Helsingin yliopiston kanssa. Kirjasto muutti Helsingin yliopiston kirjaston eli Kansalliskirjaston yhteyteen Unioninkadulle. Vuonna 2012 Amerikka-kirjasto muutti uuteen Helsingin yliopiston Kaisa-kirjastoon Fabianinkadulle. Amerikka-kirjaston kokoelma käsitti yli 12 000 kirjaa, noin 100 DVD-levyä, 75 amerikkalaista aikakauslehteä sekä New York Times -sanomalehden.
Amerikka-kirjasto pyrki tarjoamaan luotettavaa ja ajankohtaista tietoa Yhdysvaltojen yhteiskunnasta, politiikasta, taloudesta, kansainvälisistä suhteista ja kulttuurista. Kokoelma oli avoin kaikille.
Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystö ilmoitti sulkevansa kirjaston 7. kesäkuuta 2020. Kokoelma sulautettiin Kaisa-talon olemassa oleviin kokoelmiin.
Aleksandr Dutov

Aleksandr Dutov
Aleksandr Iljitš Dutov (ven. Алекса́ндр Ильи́ч Ду́тов; 17. elokuuta (J: 5. elokuuta) 1879 – 7. maaliskuuta 1921) oli venäläinen kenraali, joka toimi Venäjän sisällissodassa valkoisten puolella.
Dutov valmistui  Nikolajevskin ratsuväkikoulusta. Dutov taisteli ensimmäisessä maailmansodassa (1914–1918). Helmikuun vallankumouksen jälkeen Dutov liittyi Venjän valkoiseen armeijaan.
Marraskuussa Dutovin joukot nousivat kapinaan neuvostoviranomaisia vastaan Orenburgissa. Kesäkuussa 1918 Dutov, joka sai apua tšekkiläiselta legioonalta, alkoi organisoida hyökkäystä punaisten kimpuun Uralilla. Vuonna 1920 Dutov auttoi monia venäläisiä pakenemaan Venäjältä Kiinaan. Heidän joukossa oli myös Vasili Balabanov, Venäjän väliaikaishallituksen jäsen. Dutovin armeija hävisi punaisille ja Dutov pakeni Kiinaan, jossa bolševikki Мahmud Hadžamirov murhasi hänet helmikuussa vuonna 1921.
Alain Poher

| Alain Poher |
| --- | --- |
 1969
Euroopan parlamentin puhemies
 1966–1969  
Edeltäjä:  Victor Leemans
Seuraaja:  Mario Scelba
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1909 Ablon-sur-Seine
Kuollut: 9. joulukuuta 1996 Pariisi
Tiedot
Puolue:  Demokraattinen keskusta
Alain Émile Louis Marie Poher (ranskaksi: [alɛ̃ pɔɛʁ]; (17. huhtikuuta 1909 – 9. joulukuuta 1996) oli ranskalainen Demokraattisen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Val-de-Marnen senaattorina vuosina 1946–1995.
Poher oli Euroopan parlamentin puhemies 1966–1969.
Hän oli Ranskan senaatin presidentti 3. lokakuuta 1968 – 1. lokakuuta 1992 ja toimi sen lisäksi kahdesti maan väliaikaisena presidenttinä. Poher oli presidenttiehdokas vuoden 1969 presidentinvaaleissa, jossa hän hävisi toisella kierroksella Georges Pompidoulle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alain Poher Wikimedia Commonsissa
Alois Kayser

Naurulla oleva Kayserin muistokivi.
Alois Kayser (1877–1944) oli saksalainen katolinen lähetyssaarnaaja. Hän vietti noin neljäkymmentä vuotta elämästään Naurun saarella, Tyynellämerellä. Hän kuoli Chuukissa, Mikronesiassa.
Kayser kirjoitti naurun kielen kieliopin sekä mahdollisesti sanakirjan. Naurun hallitus nimesi myöhemmin maan ainoan koulun Kayserin mukaan.
Andrzej Myśliwiec

Andrzej Myśliwiec (s. 3. heinäkuuta 1957 Katowice) on puolalainen entinen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa ja kuului siellä neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Alois Stadlober

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alois Stadlober vuonna 2016. |  Alois Stadlober vuonna 2016. |  Alois Stadlober vuonna 2016. |  |
Maa:   Itävalta
Miesten hiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | viesti |  |
|  Hopeaa | Ramsau 1999 | 10 km (p) |  |
Alois Stadlober (s. 11. huhtikuuta 1962 Judenburg) on entinen itävaltalainen maastohiihtäjä.
Stadloberin uran huippu ajoittui 1999 Ramsaun MM-kisoihin, joissa hän voitti viestikultaa ja saavutti hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Maailmancupissa hän sijoittui lisäksi kerran palkintokorokkeelle, 12. joulukuuta 1998 Dobbiacossa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Kaikkiaan hän osallistui 65 maailmancupin osakilpailuun.
Stadlober lopetti uransa vuonna 2000. Seuratasolla hän edusti SC Radstadtia. Siviiliammatiltaan hän on juristi. Stadlober on avioliitossa entisen alppihiihtäjän Roswitha Steinerin kanssa ja heidän lapsensa Luis Stadlober ja Teresa Stadlober ovat myös kansainvälisen tason hiihtäjiä.
Anastasia Romanova

Anastasia Romanova voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Anastasia Nikolajevna Romanova, Venäjän keisarin Nikolai II:n nuorin tytär
Anastasia Mihailovna Romanova, venäläinen suuriruhtinatar, myöhemmin Mecklenburg-Schwerinin suurherttuatar
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anastasia Romanova”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anastasian matti

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Tyypillinen Anastasian matti
Anastasian matti on shakkimattikuvio, jossa pelaaja tekee matin tornilla, ratsun vartioidessa laidassa olevan kuninkaan pakoruutuja ja sotilaan tukkiessa yhden pakoruudun. Diagrammissa on esitetty tyypillinen Anastasian matti.
Alvaro Mancori

Alvaro Mancori (15. syyskuuta 1923 Rooma – 24. kesäkuuta 2011 Rooma) oli italialainen elokuvaaja ja elokuvatuottaja.
Mancori aloitti elokuvauransa kuvaaja Mario Albertellin assistenttina. Vuodesta 1946 lähtien hän työskenteli kameramiehenä ja myöhemmin elokuvaajana kuvaten lukuisia lähinnä mustavalkoisia filmejä aina vuoteen 1966 saakka. Vuonna 1963 Mancori perusti Elios-studion, jolla tehtiin monia spaghettiwesternejä. Hän toimi myös elokuvatuottajana ja ohjasi muutaman viihde-elokuvan taiteilijanimellä Al World.
Elokuvia

Maciste ja manalan valtiatar, 1961 (kuvaaja)
Venetsian pyöveli, 1963 (kuvaaja)
Il leone di San Marco, 1963 (kuvaaja)
Ercole l’invincibile, 1964 (ohjaaja ja käsikirjoittaja)
La sfida dei giganti, 1965 (kuvaaja)
Aiheesta muualla

Alvaro Mancori Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alvaro Mancori Elonetissä.
Alleganyn piirikunta (New York)

Alleganyn piirikunta (engl. Allegany County) on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 091 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Belmontin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1806.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alleganyn piirikunta (New York) Wikimedia Commonsissa
Aholampi (Äänekoski)

| Aholampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°48′23″N, 25°47′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Lekopuroon 
Järvinumero:  14.421.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,9 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,567 km  
Pinta-ala:  2,062 ha  
Tilavuus:  0.000094 km³ 
Keskisyvyys:  4,57 m  
Suurin syvyys:  7,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAholampi 
Aholampi  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Ruuttupohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 94 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,6 metriä ja suurin syvyys on 7,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,9 metriä mpy.
Anastasianismi

Liikkeen asutusta.
Anastasianismi on new age -tyylisenä uskontona usein pidetty liike: Se perustettiin Venäjällä 1997 ja on levinnyt muuallekin maailmaan.
Liike pohjautuu Vladimir Megren kirjoittamiin teossarjaan 'Soivat seetripuut'. Monet liikkeen kannattajat ovat myös slaavilaisen muinaisuskon kannattajia, mutta liike ei edusta tätä uskoa. Liike on luonnonuskoa, jossa pyritään harmoniseen vuorovaikutukseen luonnon kanssa. Se korostaa moraalista vastuuta, koska ihmiset kytkeytyvät kaikkeen ympärillä olevaan: luontoon, toisiin ihmisiin .Liikkeen perusarvoja ovat perhe, perinne ja ympäristöaate. Venäjän ortodoksikirkko suhtautuu kielteisesti anastasianismiin.[lähde? ]
Liikkeen perusarvoja ovat perhe, perinne ja ympäristöaate.
Aleksi Litovaara

Lauri Aleksi Litovaara (s. 22. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen entinen lumilautailija, joka osallistui Naganon talviolympialaisiin vuonna 1998. Urheilu-uransa jälkeen hän on työskennellyt muun muassa televisiojuontajana, valmentajana ja luennoitsijana.
Urheilu-ura

Litovaara voitti half-pipessa Suomen mestaruuden ja Suomi-Cupin vuonna 1994 sekä junioreiden maailmanmestaruuden 1995. Vuonna 1996 hän oli half-pipen maailman rankinglistan ykkönen ja voitti maailmancupin. Vuonna 1997 Litovaara voitti half-pipen EM-pronssia. Hän kilpaili half-pipessa myös vuoden 1998 talviolympialaisissa, joissa lumilautailu oli ensimmäistä kertaa olympialajina, ja sijoittui neljänneksitoista.
Litovaara on ainoa suomalainen, joka on voittanut International Snowboard Federationin miesten maailmancupin kokonaiskilpailun. Lisäksi hän on ensimmäinen suomalainen lumilautailija, joka on saanut omaa nimeään kantavan pro model -nimikkolaudan. Laudan valmistaja oli ranskalainen Rossignol ja siitä tuli maailman myydyin pro model vuonna 1996 sekä Ranskan myydyin lumilauta. Litovaaralle kertyi pro model -lautoja urallaan yhteensä kolme.
Muuta

Nykyään Litovaara työskentelee mindfulness-ohjaajana, business coachina, työnohjaajana, ratkaisukeskeisenä lyhytterapeuttina, parisuhdevalmentajana, Firstbeat-asiantuntijana ja luennoitsijana. Hän on toiminut myös Mäkelänrinteen urheilulukion psyykkisenä valmentajana. Litovaara kirjoittaa myös blogia Hidasta elämää -sivustolla.
Vuosina 2001–2010 Litovaara teki Aleksi Litovaara Snowboarding (ALS) -nimistä lumilautailusta kertovaa televisio-ohjelmaa. Se äänestettiin vuoden 2005 toiseksi parhaaksi suomalaiseksi urheiluohjelmaksi. Syksyllä 2009 Litovaara juonsi MTV3:n Ennätystehdas-ohjelmaa.
Aiheesta muualla

Aleksi Litovaaran kotisivut
Alunaliuske

Alunaliuske on saviliusketta, jossa on sivuaineena hiiltä ja bitumiaineita. Alunaliuske on väriltään mustanruskeaa tai mustaa, ja se sisältää aina jonkin verran rikkikiisua. Alunaliuskeessa on vaihteleva määrä hiilipitoisia palavia aineita sekä usein myös pieni määrä typpeä ja bitumipitoisen kalkkikiven kappaleita. Lisäksi on tavattu pieniä esiintymiä, joissa on uraanipitoista radioaktiivista kivihiiltä. Poltettu alunaliuske on väriltään punaista, mikä johtuu rautaoksidista. Aiemmin liusketta on käytetty alunan valmistukseen.
Anastasia de Torby

Mihail Mihailovitš Romanov lapsineen. Keskellä Anastasia de Torby.
Anastasia de Torby (9. syyskuuta 1892 – 7. joulukuuta 1977) oli kreivitär ja Mihail Mihailovitš Romanovin vanhin tytär. Kreivittären arvo on peräisin Luxemburgin suurherttualta Aadolfilta, joka aateloi perheen sen muutettua pois Venäjältä.
Hänen isovanhempansa olivat Mihail Nikolajevitš Romanov ja Cecili von Baden. Mihail oli Nikolai I:n poika. Nadeždan äidin isoisä oli kirjailija Aleksandr Puškin. De Torbyn isoisoisä oli Pietari Suuren adpotoima afrikkalainen orja Ibrahim Petrovitš Gannibal. Anastasia de Torby oli Nadežda de Torbyn vanhempi sisar.
Torby avioitui 20. heinäkuuta  1917 englantilaisen kenraalimajuri sir Harold Augustus Wernherin kanssa (1893–1973), joka oli varakkaan rahoittajan Julius Werhnerin poika. Hän oli saanut omaisuuden Etelä-Afrikan timanteilla. Kun sir Haroldin isä sir Julius kuoli, Harold peri isänsä Luton Hoon kartanon, joka sijaitsee Lutonissa. Anastasia kuoli Lontoossa vuonna 1977.
Al-Falaq

Faramarz tappaa demonien kuninkaan.900-luvun persialainen kuva.
اَلْفَلَق
Al-Falaq (arab. سورة الفلق‎, suom. Sarastuksen suura) on Koraanin 113. suura. Siinä on 5 säettä ja se on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa mainitusta sarastuksesta. Suura muodostaa rukouksen, jossa pyydetään Jumalan varjelusta erityisesti tuntemattoman pelkoa vastaan. Yhdessä seuraavan suuran (al-Nas, Ihmisten suura) kanssa al-Falaq muodostaa Mu’awwidhatainina tunnetun kokonaisuuden. Ne ovat pahoja voimia vastaan suunnattuja rukouksia, joita on tapana lukea sairaana ollessa tai nukkumaan mennessä.
Teksti

Suura kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti:
Sano: »Minä etsin turvaa päivänkoiton Herrasta,
sitä pahaa vastaan, mikä on liikkeelle pantu,
ja sitä pahaa vastaan, jonka pimeä yö tuo mukanaan,
niiden pahuutta vastaan, jotka viettelevät päätöksessään lujittuvia,
sekä pahaa vastaan, joka leviää kateellisesta, kun hän kadehtii.”
Sisältö

Suura alkaa verbillä "sano". Sitä käytetään tilanteissa, missä tekstin sisältö ei sovellu Jumalan omaksi  puheeksi. Verbin avulla sisällöstä tulee Jumalan kehotus lausua sanotulla tavalla. Suura 113 on muodoltaan rukous, jossa etsitään turvaa Herralta. Siksi ei voi ajatella, että Jumala itse rukoilisi näin. Samaa keinoa käytetään Koraanissa useissa kohdissa.
Historia

Suurat 113 ja 114 puuttuvat joistakin varhaisista Koraanin käsikirjoituksista. Orientalisti Karl-Heinz Ohlig arvelee, että Koraania kootessa haluttiin päästä juuri lukuun 114 suurien määrässä. Tähän viittaisi se, että mukana ovat suurat 1, 113 ja 114, jotka eivät retorisesti ole Jumalan puhetta, vaan rukouksia tai loitsuja. Lisäksi lyhimmät suurat ovat vain muutaman sanan pituisia. Syynä lukumäärään olisi voinut olla halu jäljitellä Tuomaan evankeliumia, jossa on tasan 114 Jeesuksen sanomaksi kerrottua lauselmaa. Tuomaan evankeliumi syntyi itäisessä Syyriassa, missä apostoli Tuomasta pidettiin jopa kristinuskon kantaisänä. Teoriaan sopisi, että Koraanin myyttinen kokoaja ”Uthman” on Tuomaan metateesi eli sana, jossa kirjaimet ovat vaihtaneet paikkaa.
Aiheesta muualla

Suura 113
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä suura: al-Ikhlas | Koraanin suurat | Seuraava suura: al-Nas |
| Edeltävä suura: al-Ikhlas | al-Falaq | Seuraava suura: al-Nas |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
Al-Dukhan

Al-Dukhan (arab. سورة الدخان‎, Sūrat ad-Duḫān, suom. ’Savun suura’) on Koraanin 44. suura, ja siinä on 59 jaetta. Theodor Nöldeken jaottelussa suura kuuluu mekkalaiseen ryhmään. Jae 15 on kuitenkin osoitettu irralliseksi ja muuta tekstiä myöhemmäksi.
Muhammed vierailee Paratiisissa. Alareunassa Paratiisin neitsyitä (hur) kamelin selässä. Kuva persialaisessa 1400-luvun käsikirjoituksessa.
Mystiset kirjaimet

Suuran ensimmäinen säe on niin sanottu "muqatta'at" eli mystinen kirjainyhdistelmä, joka esiintyy yhteensä 29 suuran alussa. Tässä tapauksessa kirjaimet ovat ḥā ja mīm (arab. حم‎), jotka löytyvät myös suurien 40, 41, 42, 43, 45 ja 46 alusta. Muita yhdistelmiä ovat esimerkiksi ’alif, lām ja rā’ sekä ’alif, lām ja mīm.
900-luvulla Tabari esitteli useita teorioita kirjainten ḥā’ ja mīm tulkinnasta. Hän luettelee seuraavia annettuja selityksiä: kirjaimet eivät liity tosiinsa, vaan viittaavat Jumalan kahteen nimeen; kyseessä on Jumalan esittämä kirous ja yksi hänen nimistään; kyseessä on yksi Koraanin nimistä; ne ovat aakkosten kirjaimia; se on suuran nimi. Tabari itse ratkaisee kirjainten arvoituksen siten, että mystiset kirjaimet ovat toisistaan irrallisia ja tarkoittavat useita eri asioita, niiden joukossa Jumalan kaikki nimet ja hänen ominaisuutensa.  Jaakko Hämeen-Anttila puolestaan katsoo, että kirjainten tarkoituksena on vain luoda otollista tunnelmaa Koraanin sanoman vastaanottamiselle.
Christoph Luxenberg on hakenut ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä jumalanpalvelustekstien esittämistapa. Lyhenteet viittasivat muun muassa siihen, millä sävelmällä aloituspsalmi kuului laulaa, mikä psalmi oli kyseessä tai oliko mukana vuorolaulua. Psalmit mainitaan Koraanissa yhdeksän kertaa, joten psalttari oli Koraanin tekstien kirjoittajille tuttu teos. Esimerkiksi suurat 57, 59, 61, 62 ja 64 alkavat lauseella: ”Kaikki mikä on taivaassa ja maassa, ylistää Jumalaa.” Lause on peräisin psalmista 69:35 ”Taivas ja maa ylistäkööt häntä.” Kirjaimet voisivat siten olla viittauksia tiettyyn aloituspsalmiin, ja suura itse olisi varhaiskristillinen hartausteksti.
Paratiisin neitsyet

Savun suurassa puhutaan myös Paratiisin neitsyistä eli huureista. Jae 54 kuuluu Hämeen-Anttilan suomentamana seuraavasti:
»Me annamme heille puolisoiksi tummasilmäisiä neitoja»
Suomennosta voi verrata joihinkin tärkeimpiin Koraanin käännöksiin. Arvostettu englantilainen Pickthallin käännös ilmaisee saman seuraavasti: "And We shall wed them unto fair ones with wide, lovely eyes." Saudi-Arabian hyväksymä Sahih International -käännös antaa seuraavan tulkinnan:  "And We will marry them to fair women with large, [beautiful] eyes".  Rudi Paretin arvostettu saksannos puhuu "suurisilmäisistä" puolisoista: "Und wir geben ihnen grossäugige Huris als Gattinnen".  Richard Bellin käännös kuuluu "and we have paired them with dark-, wide-eyed (maidens)".
Tabarin tulkinnan mukaan jakeessa puhutaan naisista, joilla on suuret, rakastettavat silmät. Sana hūr  ei tarkoita neitsyttä vaan on sanan hawrā' monikkomuoto ja tarkoittaa puhtaan valkoista. Tabarin mukaan sana tarkoittaa, että naiset ovat puhtaan valkoisia. Tabari torjuu siten tulkinnan, että sana hūr (valkoinen) tarkoittaisi, että neitsyet olisivat "valkosilmäisiä". Sen sijaan sana in merkitsee, että naisten silmät ovat suuria.
Paratiisin neitsyet > Christoph Luxenbergin tulkinta

Christoph Luxenberg toteaa, että jakeessa ei missään esiinny naista tarkoittavaa sanaa. Hän katsoo lisäksi, että avioitumista koskeva verbi on käännösvirhe, joka on syntynyt, kun Koraanin tekstiä on myöhemmin täydennetty lisäämällä siihen diakriittiset merkit, jotka täsmentävät kirjainten merkityksen. Luxenbergin mukaan tekstissä ei lue "annamme avioitua" vaan "annamme levätä". Preposition bi tulkinnassa Luxenberg siirtyy syyro-arameaan, sillä hän katsoo, että Koraanin kieli ei ole puhdasta arabiaa, kuten kirja itse väittää, vaan syyro-aramean ja arabian sekakieltä.
Hän on samaa mieltä Tabarin kanssa siitä, että hūr ei viittaa neitsyen silmien väriin, sillä valkoisista silmistä ei ole missään tapana puhua kauniina. Koska tulkitsijat ovat olettaneet jakeen puhuvan miespuolisten henkilöiden avioitumisesta, he ovat tulkinneet "valkoisen" (hūr) olevan metonyymi Paratiisin neitsyelle. Luxenberg löytää sanalle hūr myös merkityksen, joka tarkoittaa valkoisia viinirypäleitä.   Niinpä hän päätyy lopulta seuraavaan käännökseen:
»"Teemme olosi mukavaksi valkoisten kristallin(kirkkaiden)  (viinirypäleiden) alla.»
Kyse ei siten olisi neitsyistä, vaan Paratiisin viinirypäleistä, ja hedelmistä puhutaankin heti suuran seuraavassa jakeessa: "siellä heidän tarvitsee vain pyytää, niin he saavat kaikkia hedelmiä".
Luxenbergin ratkaisua ei ole yleisesti hyväksytty, mutta keskustelu oikeasta käännöksestä osoittaa, millaisia kielitieteellisiä vaikeuksia Koraanin scripta defecta tuottaa sen tulkinnalle. Kyse ei ole vaikeudesta kääntää toiselle kielelle runomuotoista tekstiä,  vaan ongelmat ovat itse alkutekstin merkityksen tulkitsemisessa.
Kirkkohistorian professori Jouko Martikainen on esitellyt Luxenbergin tulkintaa Paratiisin neitsyistä Perusta-lehden artikkelissa vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Savun suura
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä suura: al-Zukhruf | Koraanin suurat | Seuraava suura:  al-Jathiya |
| Edeltävä suura: al-Zukhruf | al-Dukhan | Seuraava suura:  al-Jathiya |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
Alkulukupari

Alkulukupariksi eli alkulukukaksosiksi kutsutaan kahta alkulukua, joiden erotus on 2. Kymmenen ensimmäistä alkulukuparia ovat (3, 5), (5, 7), (11, 13), (17, 19), (29, 31), (41, 43), (59, 61), (71, 73), (101, 103) ja (107, 109).
Alkulukupareja arvellaan olevan äärettömän monta, mutta tätä ei ole todistettu. 14. toukokuuta 2013 Zhang Yitang New Hampshiren yliopistosta julkaisi todistuksen, jonka mukaan on olemassa äärettömän monta alkulukua  p ja  p+k, missä  2\leq k<70000000. Myöhemmin  k:n arvo on saatu pudotettua lukuun 246.
Kaikki alkulukuparit lukuun ottamatta paria (3, 5) ovat muotoa (6n − 1, 6n + 1), jossa n on luonnollinen luku, jonka täytyy päättyä numeroon 0, 2, 3, 5, 7 tai 8, lukuun ottamatta tapausta n = 1.
Clementin lauseen mukaan (m, m + 2) on alkulukupari, jos ja vain jos
Lisäksi on todistettu seuraava lause:
Sergusovin lauseen mukaan  n ja  n+2 ovat alkulukuja jos ja vain jos
Suurin tunnettu alkulukupari

Suurin tunnettu alkulukupari on 14. syyskuuta 2016 löydetty  2996863034895\cdot 2^{1290000}\pm 1. Molemmissa alkulukuparin luvuissa on 388 342 numeroa.
Alkulukuparien määrä

Alkulukupareja arvellaan olevan äärettömän monta, mutta tätä ei ole todistettu. Niiden lukumäärä onkin lukuteorian suurimpia ratkaisemattomia ongelmia. Alkulukupareille on kuitenkin olemassa samankaltainen laskufunktio kuin alkuluvuillekin,  \pi _{2}(n), joka ilmaisee lukua n pienempien alkulukuparien määrän.
| n |  \pi _{2}(n) |
| --- | --- |
 10^{2}: 8
 10^{3}: 35
 10^{4}: 205
 10^{5}: 1 224
 10^{6}: 8 169
 10^{7}: 58 980
 10^{8}: 440 312
 10^{9}: 3 424 506
 10^{10}: 27 412 679
 10^{11}: 224 376 048
 10^{12}: 1 870 585 220
 10^{13}: 15 834 664 872
 10^{14}: 135 780 321 665
n:ää pienempien tai yhtä suurten alkulukuparien määrä