stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikadosampi

| Mikadosampi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Rustokiillesuomuiset Chondrostei
Lahko::  Sampikalat Acipenseriformes
Heimo::  Sammet Acipenseridae
Suku::  Sammet Acipenser
Laji::  mikadoi
Kaksiosainen nimi
 Acipenser mikadoi  Hilgendorf, 1892 
Katso myös
   Mikadosampi Wikispeciesissä   Mikadosampi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mikadosampi (Acipenser mikadoi) on äärimmäisen uhanalainen sampilaji..
Kala voi kasvaa jopa 150 cm  pitkäksi. Sillä on suuri pää ja pitkä, litteä kuono. Kyljissä on kapea kellertävä raita.
Mikadosampea tavataan Venäjän ja Japanin välisellä merialueella. Se nousee muutamiin pieniin jokiin sekä Venäjän puolella että Japanissa Hokkaidōn saarella. Ainoa tunnettu kutupaikka on Tumninjoessa. Lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut kalastus, elinympäristön saastuminen ja padot.
Mikadosampea kasvatetaan Japanissa kalanviljelylaitoksissa.
Mercedes-Benz S-sarja (W126)

Mercedes-Benz 300 SEL (W126)
Mercedes-Benz W126 / C126 (valmistusvuodet 1979–1991) on S-sarjan Mercedes-Benz.
Yleistä

Auton ensiesittely tapahtui vuoden 1979 lopussa ja se oli Mercedes-Benzin lippulaiva 1981 lähtien, jolloin mallin 600/W100 valmistus loppui. W126:sta oli olemassa myös kaksiovinen Coupé-versio C126. Auton suunnittelu käynnistyi vuonna 1972, ja taloudellisuuteen oli kiinnitetty erityistä huomiota. Ilmanvastuskerroin (0,36) oli 14 prosenttia edeltävää W116-mallia alempi. Auto oli myös kevyempi kuin edeltäjänsä. Ajettavuus oli yllätyksetön. Jousitus oli suunniteltu nopeaan ajoon ja pienillä nopeuksilla se oli melko kova. Auto oli lähes äänetön nopeassakin ajossa. Kokoonsa nähden auto oli erittäin ketterä. Sisätilojen mataluus oli ongelma, erityisesti kattoluukulla varustetuissa malleissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz S-sarja (W126) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz C126
Mercedes-Benz S-sarja (W223)

| Mercedes-Benz W223 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Indonesia  Intia  Saksa  Thaimaa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2020–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz W222
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-AMG SL Mercedes-Benz W206
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Mercedes-Benz MRA 2
Moottori:  R6 V8 V12
Iskutilavuus:  2,9–6,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  9-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W223 on Mercedes-Benz S-sarjan seitsemännen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2020 lähtien. Se korvasi edeltäneen W222-mallin.
Mercedes-Benz W223 (2020–)

Mercedes-Benz W223 esiteltiin syyskuussa 2020. Se oli ensimmäinen malli, joka perustui modulaarisen MRA-pohjalevyn uudistetulle versiolle. Toisin kuin edeltävästä S-sarjan sukupolvesta, W223-mallista ei ole tarkoitus esitellä coupé- eikä cabriolet-versioita. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi 54 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 71 millimetriä akseliväliltään. Pidennetty Lang-versio on 34 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 51 millimetriä akseliväliltään aiempaa pidempi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz S-sarja (W223) Wikimedia Commonsissa
Middlesexin piirikunta

Middlesexin piirikunta on viiden hallintoalueen nimi:
Yhdysvallat:
Middlesexin piirikunta, Connecticut
Middlesexin piirikunta, Massachusetts
Middlesexin piirikunta, New Jersey
Middlesexin piirikunta, Virginia
Kanada:
Middlesexin piirikunta, piirikunta Ontariossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Middlesexin piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mauritania kesäolympialaisissa 2016

Mauritania osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kaksi urheilijaa, molemmat yleisurheilussa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi pikajuoksija Jidou El-Moctar.
Joukkue > Yleisurheilu

Jidou El-Moctar – miesten 100 m
Houleye Ba – naisten 800 m
Martin Wegelius

| Martin Wegelius |
| --- | --- |
 Martin Wegelius 1900-luvun alussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1846 Helsinki
Kuollut: 22. maaliskuuta 1906 (59 vuotta) Helsinki
Ammatti:  säveltäjä, pedagogi
Muusikko
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki 
Soittimet:  piano 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Martin Wegelius (10. marraskuuta 1846 Helsinki – 22. maaliskuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, jota voidaan hyvällä syyllä pitää Suomen musiikkikasvatuksen isänä.
Henkilöhistoria

Wegelius syntyi pietistihenkiseen helsinkiläiseen virkamieskotiin, hänen isänsä oli yliopiston kamreeri Adolf Wilhelm Wegelius ja äitinsä Sofia Charlotta Fredrika Wendell. Adolf Wegeliuksen puoliso vuodesta 1837 oli Hanna Bergroth (k. 1906). Martin Wegelius tuli ylioppilaaksi 1864 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869.  Hänen ensimmäinen pianonsoiton opettajansa oli Gabriel Linsén, myöhempiä ruotsalainen Philip Jacobsson ja saksalainen Emil Zech. Valmistuttuaan filosofian maisteriksi hän opiskeli valtion myöntämän stipendin turvin musiikkia Leipzigin konservatoriossa, Wienissä ja Münchenissä.
Helsingin Musiikkiopiston perustajana vuonna 1882, Jean Sibeliuksen opettajana ja Akadeemisen laulukunnan pitkäaikaisenaä johtajana Wegelius oli eittämättä merkittävä musiikkihenkilö. Wegeliuksen oppilaina olivat myös mm. Armas Järnefelt, Toivo Kuula, Erkki Melartin ja Selim Palmgren. Helsingin Musiikkiopistoon, joka on vuodesta 1939 tunnettu nimellä Sibelius-Akatemia, Wegelius pyrki saamaan mahdollisimman monipuolisesti kansainvälisiä vaikutteita ja muokkasi niistä omaperäisen kokonaisuuden. Hän kutsui opiston opettajiksi tunnettuja nuoria ulkomaisiakin kykyjä, mm. italialais-saksalaisen Ferruccio Busonin. Opetustyönsä ohessa Wegelius toimi musiikkikriitikkona Helsingfors Dagbladissa, konserttipianistina ja Suomalaisen Oopperan kapellimestarina.
Wegelius julkaisi useita pitkään käytössä olleita oppikirjoja sekä omaa opistoaan että kansa- ja oppikoulujen musiikinopetusta varten. Niitä olivat muun muassa. yleisen musiikkiopin oppikirja Lärobok i allmän musiklära och analys I−II (1888–1889), säveltapailun oppikirja Lärobok och läsebok i tonträffning (1893), sointuopin oppikirja Kurs i homofon sats (1897) sekä musiikinhistorian oppikirja Den västerländska musikens historia (1893). Kaikki edellä mainitut kirjat ilmestyivät myös suomeksi. Wegelius sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1902 ja hänet kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1904. Wegelius valmisteli laajaa tutkielmaa suuresti ihailemastaan Richard Wagnerista mutta ei ehtinyt saada sitä valmiiksi ennen kuolemaansa.
Taiteellinen tuotanto

Wegeliuksen ainoa laaja kamarimusiikkiteoksensa on viulusonaatti vuodelta 1876. Hänen tunnetuimpana teoksenaan pidetään yksinlaulua Karin Månsdotters vaggvisa Topeliuksen tekstiin. Wegeliuksen sävellyksiä ovat muun muassa seuraavat:
Orkesteriteoksia: Scherzo 1871, Daniel Hjort -alkusoitto 1872, Divertissement à la hongroise av Franz Schubert op. 54 1880, fantasia pianolle ja orkesterille 1872, variaatioita jousikvartetille, scherzo jousikvartetille 1874, viulusonaatti 1879–1880
Näyttämömusiikkia sekä laulu- ja soitinteoksia: Oceanidernas sång 1868, Två terzetter ur et divertissement  av E. F., Näcken, dramatis tollruna i en akt 1888, Hymn till kärleken, juhlakantaatti 1867, Ballad ur Lycksalighetens ö 1872, Mignon 1875, Julnatten 1879, Den 6 maj 1879, noin 20 yksinlaulua, 18 kansanlaulusovitusta kuorolle, 6 pianokappaletta.
Kirjallisuutta

Bonsdorff, Lena von: I väntan på Herkules: Martin Wegelius – banbrytande musikpedagog.  (Skrifter utgivna av Svenska folkskolans vänner, 213)  Helsingfors:  Svenska folkskolans vänner, 2017.  ISSN 1456-8233.  ISBN 978-952-7076-32-3.
Karl Flodin, Martin Wegelius : levnadsteckning / Karl Flodin., Helsinki, 1922 (ISSN 0039-6842 ja 2490-1547, verkkoversio)
Sarjala, Jukka: ”Wegelius, Martin (1846–1906)”, Suomen kansallisbiografia, osa 10, s. 402–404.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-451-2.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Martin Wegelius. 375 humanistia 6.5.2015. Helsingin yliopisto.
Wegelius, Martin hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Mauritania olympialaisissa

Mauritania osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Mauritania on osallistunut olympialaisissa painiin ja yleisurheiluun. Se ei ole saavuttanut yhtään mitalia eikä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Aiheesta muualla

Mauritania Kansainvälisen olympiakomitean sivustolla (englanniksi)
Valtiot olympialaisissa
Metsäsuikerosammal

| Metsäsuikerosammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Suikerosammalet Brachytheciaceae
Suku::  Metsäsuikerosammalet Sciuro-hypnum
Laji::  curtum
Kaksiosainen nimi
 Sciuro-hypnum curtum  (Lindb.) Ignatov 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metsäsuikerosammal (Sciuro-hypnum curtum) on metsäsuikerosammalten (Sciuro-hypnum) sukuun kuuluva lehtisammallaji. Verso on litteä, hajanaisesti haarova ja siinä on juurtumahapsia. Lehdet ovat soikeat, siirottavat ja niiden reuna on hieman hampainen. Kasvusto on mattomainen ja maanmyötäinen. Metsäsuikerosammalta esiintyy tuoreilla ja lehtomaisilla kankailla ja korpimetsien mättäillä.
Aiheesta muualla

Luopioisten kasvisto: Metsäsuikerosammal (Sciuro-hypnum curtum)
Michael Duberry

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Michael Wayne Duberry
Syntymäaika: 14. lokakuuta 1975 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Enfield, Englanti
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: ei seuraa
Pelinumero: 29
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1999 1995 1999–2005 2004–2005 2005–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2013 2013  | Chelsea → Bournemouth (lainalla) Leeds United → Stoke City (lainalla) Stoke City Reading Wycombe St. Johnstone Oxford United Hendon | 87 (1) 7 (0) 57 (4) 15 (0) 80 (1) 48 (0) 18 (0) 50 (1) 47 (3) 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. syyskuuta 2013.
Michael Wayne Duberry (s. 14. lokakuuta 1975 Enfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on puolustaja. Chelseassa pelatessaan Duberry oli voittomassa Englannin liigacupia, Cup-voittajien cupia ja UEFA Super Cupia.
Ura

Duberry aloitti uransa Chelseassa, jossa hän debytoi kaudella 1993–1994. Chelsea pestinsä aikana Duberry vietti seitsemän ottelua lainassa Bournemouthissa. Yhteensä kuuden Chelsea-kauden aikana Duberry pelasi 115 ottelua (87 liigassa) ja teki kolme maalia, mukaan lukien maali Old Traffordilla 2–1-voitto-ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Lontoolais-seuran sinipaidassa Duberry oli mukana voittamassa Englannin liigacupia, Cup-voittajien cupia ja UEFA Super Cupia. Kun peliaika Chelseassa alkoi vähetä, siirtyi Duberry kesäkuussa 1999 Leeds Unitediin 4,5 miljoonalla punnalla.[lähde? ]
Leedsissa Duberry ei koskaan täysin pystynyt murtautumaan avaukseen, kun joukkueessa pelasi muun muassa sellaisia nimiä kuin Rio Ferdinand, Jonathan Woodgate ja Dominic Matteo. Ensimmäinen kausi, jolloin Duberry sai peliaikaa säännöllisesti, oli 2003–2004. Leedsin ajauduttua vaikeuksiin Duberry siirtyi vuonna 2005 Stoke Cityyn, jossa hän oli pelannut jo lainalla Leedissa ollessaan. Stokessa Duberry oli selkeä avauskokoonpanon pelaaja eikä joutunut istunut 80 liigaottelun aikana kertaakaan penkillä.[lähde? ] Hän oli myös joukkueen kapteeni.
31. tammikuuta 2007 Duberry siirtyi Readingiin, jossa hän teki ensiesiintymisensä 24. helmikuuta 2007 ottelussa Middlesbroughia vastaan. Readingissa Duberry pelasi heinäkuulle 2009, jolloin hän teki kaksivuotisen sopimuksen Englannin ykkösliigan Wycombe Wanderersin kanssa. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin ensimmäisen vuoden jälkeen, ja hän siirtyi helmikuussa 2010 Skotlannin valioliigan St. Johnstoneen.
Duberry pelasi yhden kauden St. Johnstonessa, mutta hän ilmoitti kauden jälkeen, ettei palaisi enää joukkueeseen. Hänen perheensä asui Lontoossa, vaikka hän itse pelasi jalkapalloa Skotlannissa. Duberry ilmoitti haluavansa löytää joukkueen lähempää perhettään. Hän tekikin kesäkuussa 2011 sopimuksen Englannin kakkosliigan Oxford Unitedin kanssa. Duberry pelasi avauskokoonpanossa Oxfordissa, mutta hän pystyi pelaamaan kaudella 2012–2013 vain 13 ottelussa vakavan niskavamman takia. Hän halusi kuitenkin jatkaa edelleen uraansa. Duberry harjoitteli kesän 2013 puoliammattilaisjoukkue Hendonin kanssa. Hän teki seuran kanssa lyhyen sopimuksen elokuun alussa, mutta hänet vapautettiin sopimuksesta jo kuun lopulla.
Aiheesta muualla

Duberryn profiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Michael Ignatieff

Michael Ignatieff.
Michael Ignatieff (s. 12. toukokuuta 1947 Toronto, Kanada) on kanadalainen älykkö, historioitsija ja poliitikko, joka toimi vuosina 2008–2011 Kanadan liberaalipuolueen johtajana. Hänellä on ollut akateeminen virka Cambridgen, Oxfordin ja Harvardin yliopistoissa. Hän on myös palkittu kirjailija ja toimittaja sekä dokumenttielokuvien tekijä.
Vuodet 1978–2000 Ignatieff asui Britanniassa. Tuolloin hän työskenteli Oxfordissa ja Cambridgessä ja toimi Britannian yleisradioyhtiö BBC:n kommentaattorina ja elokuvantekijänä. Vuosina 2000–2005 hän asui Yhdysvalloissa, jossa toimi Harvardin Carr Centre for Human Rights Policyn johtajana. Ignatieff nimitettiin pitämään kuuluisia Gifford-luentoja Britanniassa vuonna 2002. Vuonna 2005 hän palasi Kanadaan työskentelemään Toronton yliopistossa.
Vuonna 2006 Ignatieff valittiin Kanadan edustajainhuoneen jäseneksi. 10. joulukuuta 2008 hänet valittiin Kanadan liberaalipuolueen johtajaksi ja valinta vahvistettiin 2. toukokuuta 2009 järjestetyssä puoluekokouksessa, jossa hän sai 97 % kannatuksen. Äänestys oli lähinnä muodollinen, sillä Ignatieff oli ainoa ehdolla ollut. Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa liberaalipuolue saavutti historiansa heikoimman vaalituloksen, 34 paikkaa 308:sta, mikä oli 43 vähemmän kuin vuoden 2008 vaaleissa, ja puoluejohtaja Ignatieff menetti oman parlamenttipaikkansa Etobicoke—Lakeshoren vaalipiirissä. Vaaleja seuraavana päivänä hän ilmoitti, ettei enää jatka puolueensa johdossa.
Ignatieff sijoittui Maailman intellektuellit 2005 -äänestyksessä tilalle 37.
Ignatieffin suvussa on monia maineikkaita henkilöitä, muun muassa hänen isoisänsä Pavel Ignatjev oli ennen vallankumousta Venäjällä opetusministerinä ja isä George Ignatieff oli kanadalainen diplomaatti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Ignatieff Wikimedia Commonsissa
Michael I. Posner

| Michael Posner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1936 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  psykologian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Washingtonin yliopisto, (B.Sc. 1957, M.Sc. 1959) ja Michiganin yliopisto (Ph.D. 1962)
Instituutti:  Oregonin yliopisto, psykologian laitos
Tutkimusalue:  tarkkaavaisuus
Palkinnot:  mm. Grawemeyer-palkinto (psykologia, 2001); National Medal of Science (2008)
Michael I. Posner (synt. 12. syyskuuta 1936, Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen psykologian emeritusprofessori ja tunnettu tarkkaavaisuuden tutkija. Vuonna 2002 yhdysvaltalaiset psykologit luokittelivat hänet psykologian 56. tunnetuimmaksi vaikuttajaksi.
Aiheesta muualla

Michael Posnerin julkaisuja (englanniksi) (researchgate.net)
Mauritanian jalkapallomaajoukkue

Mauritanian jalkapallomaajoukkue edustaa Mauritaniaa kansainvälisessä jalkapallossa. Joukkue ei ole koskaan selviytynyt MM-kilpailuihin, ja Afrikan-mestaruuskilpailuissakin se pelasi ensimmäisen kerran vasta vuonna 2019. Sen korkein FIFA-ranking-sijoitus on 85 joulukuussa 1995 ja alin sijoitus 206, joulukuussa 2012. Joukkueen päävalmentajana toimii Corentin Martins.
MM-kilpailut

1930–1974 - Ei osallistunut
1978 - Ei selviytynyt karsinnoista
1982–1994 - Ei osallistunut
1998–2010 - Ei selviytynyt karsinnoista
2014 - Ei osallistunut
2018 - Ei selviytynyt karsinnoista
Afrikan-mestaruuskilpailut

1957–1978 - Ei osallistunut
1980 - Ei selviytynyt karsinnoista
1982 - Ei selviytynyt karsinnoista
1984 - Ei osallistunut
1986 - Ei selviytynyt karsinnoista
1988 - Ei osallistunut
1990 - Vetäytyi
1992 - Ei selviytynyt karsinnoista
1992 - Vetäytyi
1996 - Ei selviytynyt karsinnoista
1998 - Ei selviytynyt karsinnoista
2000 - Vetäytyi
2002–2010 - Ei selviytynyt karsinnoista
2012 - Vetäytyi
2013 - Ei osallistunut
2015 - Ei selviytynyt karsinnoista
2017 - Ei selviytynyt karsinnoista
2019 - Ensimmäinen kierros
Memnon (mytologia)

Eos nostaa poikansa Memnonin ruumiin, punakuviomaljan sisäosa, noin 490–480 eaa.
Memnon (m.kreik. Μέμνων) oli kreikkalaisessa mytologiassa etiopialainen kuningas ja Tithonoksen ja Eoksen poika. Priamoksen veljenpoikana hän saapui Troijan avuksi suuren armeijan kanssa Troijan sodan kymmenentenä vuonna pian Hektorin kuoleman jälkeen.
Memnon surmasi useita kreikkalaisia, mutta hänen kukistettuaan Antilokhoksen, Nestorin pojan, tästä suuttunut Akhilleus tappoi hänet keihäällään. Zeus kuitenkin heltyi Eoksen kyyneliin ja teki Memnonista kuolemattoman. Ovidiuksen mukaan Memnonin hautajaisroviosta nousi lintuja, jotka nimettiin hänen mukaansa.
Myöhemmin kreikkalaiset olettivat eräiden Egyptissä Luxorin läheisyydessä sijaitsevien korkeiden kivisten veistosten esittävän Memnonia. Tämän vuoksi niistä käytetään edelleen nimitystä Memnonin kolossit, vaikka nykyisin niiden tiedetään esittävän faarao Amenhotep III:ta.
Memorial

Memorial voi viitata seuraaviin:
Memorial, kansainvälinen ihmisoikeusjärjestö
Memorial, portugalilaisen metalliyhtyeen Moonspellin albumi
Memorial, israelilaisen metalliyhtyeen Distortedin albumi
Memorial, Michael Nymanin sävellys
Mémorial, Luxemburgin virallinen lehti
Memorial: Letters from American Soldiers, dokumenttielokuva vuodelta 1991
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Memorial”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mertalampi (Keuruu)

| Mertalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°21′20″N, 24°33′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kupanjoen valuma-alue (35.66)
Laskujoki:  oja Kupanjokeen 
Järvinumero:  35.662.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,7 m  
Rantaviiva:  0,747 km  
Pinta-ala:  3,794 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMertalampi 
Mertalampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Suolahden Mäkikylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kupanjoen yläosan aeseen (35.662) se kuuluu.
Mertalammi

| Mertalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°53′45″N, 23°52′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Lautaportaanjärveen 
Järvinumero:  35.936.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,9 m 
Rantaviiva:  0,449 km 
Pinta-ala:  0,0129 km² 
 fiMertalammi 
Mertalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Lampeen laskee muutama suo-oja. Sen luusuat sijaitsevat lammen pohjoisrannalla, josta saa alkunsa noin kilometrin pituinen laskuoja Lautaportaanjärveen.
Lammen rantaviiva on 450 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin suota, jota ympäröi moreenipohjainen metsämaasto. Idässä kohoaa Mertalamminkallio noin 20 metriä korkeammalle. Rannat ovat rakentamattomat eikä lammen rantaan johda teitä.
Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin "Mertaslampi".
Mertalampi (Ikaalinen)

| Mertalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°49′37″N, 23°07′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Röyhiönjärveen 
Järvinumero:  35.527.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113 m 
Rantaviiva:  2,127 km 
Pinta-ala:  0,11504 km² 
 fiMertalampi 
Mertalampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Mertalampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 600 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Se sijaitsee Röyhiönjärven kupeessa ja on itsekin puoliksi peltojen ympäröimä. Siihen laskee kuusi pelto- tai suo-ojaa. Oma laskuoja lähtee pohjoiskärjestä ja laskee 250 metriä Röyhiönjärven Salminlahteen. Pohjois- ja lounaiskulmien rannat ovat suota ja avosuota. Järvessä on kaksi saarta, joista suurempi on 100 metriä pitkä. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Järvellä on kolme maatilaa ja viisi vapaa-ajan asuntoa. Seututie 276 ohittaa järven 300 metriä etelästä.
Historiaa

Vuoden 1959 peruskartassa järvelle oli piirretty kolmas saari pohjoisesta työntyvän niemen nokkaan. Sitä ei enää näyt uusissa kartoissa.
Middlesbrough 1986: The Right Stuff

| Middlesbrough 1986: The Right Stuff Robert Calvert |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1986
 Julkaistu: toukokuu 2006
 Tyylilaji: rock elektroninen musiikki pop
 Levy-yhtiö: Voiceprint
Robert Calvertin muut julkaisut
| Rehearsals 1987: Radio Egypt 2006 | Middlesbrough 1986: The Right Stuff 2006 | Cardiff 1988: Ejection 2006 |
Middlesbrough 1986: The Right Stuff on Robert Calvertin arkistolivejulkaisu. Se kuuluu Voiceprintin heikosta äänenlaadusta kritisoituun Calvert-livesarjaan.
Kappaleet

Quark Strangeness And Charm (Calvert/Brock)
Acid Rain
Test Tube Conceived
The Right Stuff
Rah Rah Man
All The Machines Are Quiet
Telekinesis
On Line
Save Them From The Scientists
Spirit Of The Age (Calvert/Brock)
Ned Ludd
kaikki kappaleet Robert Calvert ellei toisin mainita