stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joe Sakic
Saavutukset ja palkinnot

| --- | --- |
 NHL Stanley Cup -mestaruus (1996, 2001)  Conn Smythe Trophy (NHL:n pudotuspelien paras pelaaja, 1996)  Hart Memorial Trophy (NHL:n runkosarjan arvokkain pelaaja, 2001)  Lady Byng Memorial Trophy (NHL:n herrasmiespelaaja, 2001)  Lester B. Pearson Award (pelaajien valitsema NHL:n paras pelaaja, 2001)  NHL Plus/Minus Award (NHL:n parhaan plus/miinus-tilaston saavuttanut pelaaja, 2001)  Pelasi NHL:n tähdistöottelussa (1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1996, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2004 ja 2007)  NHL:n tähdistöottelun arvokkain pelaaja (2004)  Colorado Avalanche on jäädyttänyt Sakicin pelinumeron 19. :  Maajoukkue Olympiakultaa (2002)  MM-kultaa (1994)  MM-hopeaa (1991)  Maailmancup-kultaa (2004)  Maailmancup-hopeaa (1996)  Alle 20-vuotiaiden MM-kultaa (1988)  Olympiakisojen arvokkain pelaaja (2002)  Olympiakisojen tähdistökentällisessä (2002) WHL ja CHL CHL:n vuoden pelaaja (1988)  WHL:n vuoden pelaaja (1987, 1988)  Jim Piggot Memorial Trophy (WHL:n kauden paras tulokaspelaaja, 1987)  Bob Clarke Trophy (WHL:n pistepörssin voittaja, 1988)  Pelasi WHL:n tähdistöottelussa (1987, 1988)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joe Sakic The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Claude Lemieux | Conn Smythe Trophyn voittaja 1996 | Seuraaja: Mike Vernon |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Chris Pronger | Hart Memorial Trophyn voittaja 2001 | Seuraaja: José Théodore |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pavol Demitra | Lady Byng Memorial Trophyn voittaja 2001 | Seuraaja: Ron Francis |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jaromir Jagr | Lester B. Pearson Awardin voittaja 2001 | Seuraaja: Jarome Iginla |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Chris Pronger | NHL Plus/Minus Awardin voittaja 2001 (yhdessä Patrik Eliášin kanssa) | Seuraaja: Chris Chelios |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Marty Turco | NHL Foundation Player Awardin voittaja 2007 | Seuraaja: Vincent Lecavalier & Trevor Linden |
Sakic lämmittelee ennen ottelun alkua Calgaryssa vuonna 2007.
Sakic (19) kuvassa Paul Stastnyn kanssa. Sakic pelasi NHL:ssä yhdessä Paulin isän, Peter Šťastnýn kanssa ja sai oppinsa häneltä. Vastaavasti Sakic ohjasi omat oppinsa seuraavalle sukupolvelle.
Justin Chon

| Justin Chon |
| --- | --- |
 Justin Chon
Henkilötiedot
Koko nimi:  Justin Jitae Chon
Syntynyt: 29. toukokuuta 1981 (ikä 43) Irvine, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005 -
Merkittävät roolit:  Peter Wu   Wendy Wu: Homecoming Warrior
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Justin Jitae Chon (s. 29. toukokuuta 1981 Irvine, Kalifornia) on yhdysvaltalainen, sukujuuriltaan korealainen näyttelijä.
Ura

Chon aloitti näyttelemisen vuonna 2005 ja esiintyi sarjoissa kuten Jack & Bobby ja Taki & Luci. Vuonna 2006 hän tuli tunnetuksi Disney Channelin elokuvassa Wendy Wu: Homecoming Warrior, jossa hän esitti Peter Wuta. Hän esitti myös Tony Leetä Nickelodeonilta tulleessa tilannekomediassa Just Jordan. Vuonna 2008 Chon esitti Eric Yorkieta Stephenie Meyerin fantasiakirjasarjaan perustuvassa elokuvassa Twilight – Houkutus. Hän jatkoi samassa roolissa elokuvan vuoden 2009 jatko-osassa Twilight – Uusikuu. Hän oli myös mukana elokuvasarjan kolmannessa osassa Twilight – Epäilys (2010). Viimeisen kerran hän jatkoi Ericin roolissa elokuvasarjan viimeisessä elokuvassa Twilight – Aamunkoi osa 1 (2012).
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Taki & Luci | Drug Buyer | TV-sarja |  |
| 2005 | Jack & Bobby | Greek Chorus | TV-sarja |  |
| 2006 | Wendy Wu | Peter Wu | Elokuva |  |
| 2006 | Puff, Puff, Pass | Bobbi | Elokuva |  |
| 2006 | O.C. | Big Korea | TV-sarja |  |
| 2006 | Fleetwood | Rong | Elokuva |  |
| 2007 | Zoom! | Chester Lopman | Elokuva |  |
| 2007 - 2008 | Just Jordan | Tony Lee | TV-sarja |  |
| 2008 | Twilight – Houkutus | Eric Yorkie | Elokuva |  |
| 2009 | Ball's Out: The Gary Houseman Story | Joe Chang | Elokuva |  |
| 2009 | Rajattu maa | Yong Kim | Elokuva |  |
| 2009 | Twilight – Uusikuu | Eric Yorkie | Elokuva |  |
| 2010 | Twilight – Epäilys | Eric Yorkie | Elokuva |  |
| 2011 | Twilight – Aamunkoi osa 1 | Eric Yorkie | Elokuva | Elokuvasarjan viimeinen |
Fritzlin insestitapaus

Italialainen toimittaja Fritzlin talon edessä Amstettenissa.
Fritzlin insestitapauksessa Itävallan Amstettenissa asuva 49-vuotias (tapauksen paljastumishetkellä 73-vuotias) sähköinsinööri Josef Fritzl (s. 9. huhtikuuta 1935) huumasi ja vangitsi 28. elokuuta 1984 tuolloin 18-vuotiaan tyttärensä Elisabethin (tapauksen paljastumishetkellä 42-vuotias) kellariinsa ja piti tätä seksiorjanaan 24 vuoden ajan.
Amstettenin sijainti Itävallassa.
Elisabet Fritzl synnytti isälleen tuona aikana kaikkiaan seitsemän lasta, joista yksi menehtyi kolme päivää synnytyksen jälkeen. Kolme lapsista Fritzl päästi myöhemmin vapauteen adoptoimalla nämä (lapset ilmestyivät yksitellen Fritzlien talon edustalle, minne Elisabethin luultiin heidät tuoneen salaa). Fritzlin epäillään käyttäneen seksuaalisesti hyväksi myös 19-vuotiasta tyttärensä tytärtä. Ensin syytteet kiellettyään Fritzl tunnusti maaliskuussa 2009 syyllisyytensä kaikkiin rikoksiin, joista häntä syytettiin, eli yli 3000 raiskausta, 24 vuoden pituinen vangitseminen ja yksi murha.
Vuonna 2024 Fritzlin tuomion voimaan astumisesta tulee kuluneeksi 15 vuotta, ja Itävallan lakien mukaan hän voi hakea ehdonalaiseen päästämistä. Tämä kuitenkin edellyttää, että Fritzl istuu tuomiotaan tavallisessa vankilassa, mutta toistaiseksi häntä on pidetty vankimielisairaalassa.
Avaintapahtumat

| Ajankohta | Tapahtuma |
| --- | --- |
1977: Josef Fritzl alkaa käyttää 11-vuotiasta tytärtään Elisabethia seksuaalisesti hyväkseen.
29. elokuuta 1984: Fritzl houkuttelee 18-vuotiaan tyttärensä Elisabethin kellariin ja vangitsee hänet sinne.
Marraskuu 1986: Elisabeth saa keskenmenon 10. raskausviikolla.
1989: Ensimmäinen lapsi, Kerstin, syntyy. Hän on vankina kellarissa vuoteen 2008 saakka.
1990: Stefan syntyy. Hänkin pysyy kellarissa vuoteen 2008 saakka.
Elokuu 1992: Lisa syntyy. Koska kellarissa alkaa jo olla ahdasta, niin  toukokuussa 1993, hänet löydetään 9 kk vanhana talon ulkopuolelta, mukamas Elisabethin sinne jättämänä. Lapsen mukana on lappu, jossa pyydetään huolehtimaan lapsesta.
Joulukuu 1994: Neljäs lapsi, kymmenen kuukauden ikäinen Monika, löydetään lastenvaunuista talon sisäänkäynnin edestä. Hetki tapahtuneen jälkeen Rosemarie saa puhelun, ilmeisesti Elisabethilta. Soittaja pyytää Rosemarieta huolehtimaan lapsesta. Myöhemmin on esitetty, että Fritzl olisi käyttänyt nauhoitetta Elizabethin äänestä. Rosemarie kertoi asiasta poliisille ilmaisten ällistyksensä siitä, että Elisabeth tiesi heidän uuden ja salaisen puhelinnumeronsa.
Toukokuu 1996: Elisabeth synnyttää kaksoset. Toinen kaksosista kuolee kolmen päivän kuluttua ja Fritzlin on esitetty tässä vaiheessa vieneen pojan ruumiin kellarista ja polttaneen sen. Eloonjäänyt kaksonen, Alexander, viedään yläkertaan 15 kuukauden ikäisenä. Hänet "löydetään" samankaltaisista olosuhteista kuin hänen kaksi siskoaankin.
Joulukuu 2002: Felix syntyy. Fritzlin lausunnon mukaan hän piti Felixiä kellarissa yhdessä Elisabethin ja hänen kahden vanhimman lapsensa kanssa, koska hänen vaimonsa ei kyennyt huolehtimaan tästäkään lapsesta.
19. huhtikuuta 2008: Fritzl järjestää kriittisesti sairaalle 19-vuotiaalle Kerstinille pääsyn paikalliseen sairaalaan.
26. huhtikuuta 2008: Illan aikana Fritzl vapauttaa Elisabethin kellarista poikiensa Stefanin ja Felixin kanssa, vie heidät yläkertaan ja ilmoittaa vaimolleen, että Elisabeth on päättänyt palata kotiin 24 vuoden poissaolon jälkeen. Myöhemmin illalla nimettömän vihjeen jälkeen Fritzlin ja Elisabethin vieraillessa sairaalassa, poliisi pidättää heidät ja kuulusteluissa Elisabeth paljastaa poliisille vuosikymmeniä kestäneen vankeutensa.
16. maaliskuuta 2009: Oikeudenkäynti alkaa St. Pöltenissä, Itävallassa.
18. maaliskuuta 2009: Fritzl muuttaa lausuntoaan ja tunnustaa syyllisyytensä kaikkiin rikoksiin, joista häntä syytetään.
19. maaliskuuta 2009: Josef Fritzlille luetaan elinkautinen vankeusrangaistus murhasta, insestistä ja tyttärensä vangitsemisesta.
Lähde:
Josef Fritzl > Henkilöhistoria

| Josef Fritzl> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1935 (ikä 89) Amstetten, Itävalta
Ammatti:  sähköinsinööri (eläkkeellä)
Josef Fritzl syntyi 9. huhtikuuta 1935 Amstettenissa Itävallassa. Hän kasvoi perheen ainoana lapsena ilman isää Fritzlin isän jätettyä perheensä Fritzlin ollessa 4-vuotias.
Valmistuttuaan Höhere Technische Lehranstaltista sähkötekniikan puolelta, hän työskenteli terästehtaalla Linzissä. 21-vuotiaana vuonna 1956, hän avioitui 17-vuotiaan Rosemarien kanssa. Fritzl ja hänen vaimonsa saivat kaksi poikaa ja viisi tytärtä.
Vuonna 1967 Fritzl sai tuomion raiskauksesta. Vankeustuomion suoritettuaan hän hankki työpaikan rakennusmateriaaliyrityksestä Amstettenista, jossa hän työskenteli vuosina 1969–1971. Myöhemmin hän ryhtyi teknisten laitteiden myyjäksi kiertäen eri puolilla Itävaltaa.
Vuonna 1972 Fritzl hankki majatalon ja sen läheiset leiriytymisalueet Mondsee-järven rannalta. Hän pyöritti sitä yhdessä vaimonsa kanssa vuoteen 1996 saakka.
Fritzl jäi eläkkeelle täytettyään 60, mutta jatkoi joitain liiketoimiaan vielä työelämästä vetäydyttyään.
Amstettenin talonsa lisäksi Fritzl omisti useita kiinteistöjä, joita hän vuokrasi. Amstettenin talo, jossa rikokset tapahtuivat sijaitsi osoitteessa Ybbsstraße 40.
Josef Fritzl > Aiemmat rikostuomiot ja murhaepäily 1980-luvulta

Josef Fritzl oli syyllistynyt vuonna 1967 24-vuotiaan naisen raiskaukseen ja saanut 18 kuukauden vankeustuomion. Lisäksi hänet on tuomittu raiskauksen yrityksestä ja itsensäpaljastamisesta.
Poliisi alkoi insestitutkinnan yhteydessä selvittää, onko Josef Fritzlillä osuutta marraskuussa 1986 tapahtuneeseen 19-vuotiaan Martina Poschin selvittämättömään murhaan. Posch oli löydetty Mondsee-järven rantavedestä, 150 kilometrin päässä Amstettenista. Järven vastarannalla oli Josef Fritzlin vaimon pitämä täysihoitola. Tapauksen tutkintaa vaikeuttaa se, että poliisilla ei ole jäljellä käyttökelpoisia DNA-näytteitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Insesti-isä piti tytärtään kellarissa 24 vuotta, MTV3, 27.4.2008 (video)
Itävallan insesti-isä tunnustaa kaiken, MTV3, 18.3.2009 (video)
Juho Raappana

Juho Raappana (25. syyskuuta 1869 Rantsila – 13. syyskuuta 1923 Oulu) oli suomalainen asianajaja ja toimittaja. Hänet tunnetaan muun muassa sanomalehti Kalevan sekä viikkolehti Nyyrikin perustajana.
Raappanan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Raappana ja Brita Liisa Pekkala. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1891. Raappana toimi lehtimiehenä Oulussa ja hän oli toimittajana Kaiku-lehdessä ja sitten perustamansa Kalevan päätoimittajana vuodet 1899–1904 kunnes joutui eroamaan lehden jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin. Asianajajana Raappana toimi kotikaupunkinsa Oulun lisäksi myös Kemissä. Raappana oli naimisissa Maria Loviisa Steniuksen kanssa. Heidän poikansa oli kenraali Erkki Raappana.
Juho Puttonen

Teollisuusneuvos Juho Puttonen (1961)
Juho Erkki Puttonen (21. maaliskuuta 1895 Laukaa – 21. syyskuuta 1980) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Puttosen vanhemmat olivat mylläri Otto Puttonen ja Silja Tarvainen ja puolisot 1926–1939 Lyydia Unkuri ja vuodesta 1941 Edit Sofia Ruottinen. Puttonen kävi kauppakoulun ja toimi ensin Jyväskylässä Fredriksonin varasto- ja konttorimiehenä vuodesta 1912 ja sitten Pietarissa viljatukkukaupan kirjanpitäjänä 1914–1916 ja viljan ja rehun ostajana 1917. Tämän jälkeen Puttonen toimi konttoristina San Franciscossa, Chicagossa ja New Yorkissa vuoteen 1920.
Suomeen palattuaan hän oli nahkatukkuliikkeen prokuristi 1920 ja yhtiömies 1924–1928, kunnes perusti Juho Puttonen -nimisen nahka- ja jalkinetuotteiden tuonti- ja tukkuliikkeen ja vielä Kuomiokoski-yhtiön, joka valmisti ensin irtopohjallisia ja sitten jalkineita. Mäntyharjulle Puttonen perusti 1954 Mäntyharjun Kenkätehdas -yhtiön, joka oli 1950-luvulla Suomen suurimpia. Puttosen kenkäliiketoiminta kasvoi edelleen 1960-luvulla, kun siitä tuli maan suurin kenkätarvikkeiden valmistaja. Teollisuusneuvoksen arvon Puttonen sai 1962, toimitusjohtajan tehtävät kolmessa eri yhtiössään hän jätti 1969, mutta jatkoi vielä niiden johtokuntien puheenjohtajana.
Mäntyharjun Kenkätehtaan, vuodesta 1988 Askel-osakeyhtiö, toimitusjohtajana jatkoi Puttosen jälkeen Ismo Kiviharju. Myös hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen, vuonna 1987.
Jouko J. Salminen

Jouko Juhani Salminen (27. kesäkuuta 1927 Helsinki – 5. toukokuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen agronomi ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Salmisen vanhemmat olivat pankinjohtaja Aamos Juhani Salminen ja Aura Amanda Jokela ja puoliso vuodesta 1952 kotitalousopettaja Raija Anneli Lauro. Salminen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1945 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1950. Yleisradion selostajakurssin hän kävi 1962 ja jatkokurssin 1963 ja teki useita opintomatkoja 1950-luvulta 1980-luvulle. Salminen oli Keski-Suomen maanviljelysseuran harjoittelija 1948–1949, Oulun läänin talousseuran veroluokittaja 1949, Kuopion maanviljelysseuran luokitusagronomi 1950, Satakunnan maanviljelysseuran kartoitustoimiston esimies 1950–1954, Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran kartoitustoimiston esimies 1954–1961, kasvinviljelyagronomi 1961–1969 ja toiminnanjohtaja 1969, Etelä-Pohjanmaan maatalouskeskuksen johtaja 1970–1979 ja Maatalouskeskusten Liiton toimitusjohtaja 1979–1987. Hän oli myös Yleisradion maatalousohjelmien freelancetoimittaja Etelä-Pohjanmaalla 1962–1968 ja hänellä oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat muun muassa vapaaehtoinen maanpuolustustyö, filatelia ja puutarhanhoito. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Salminen sai 1984.
Salminen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Jouko J. Salmisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Justin DiBenedetto

| Justin DiBenedetto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1988 (ikä 36) Etobicoke, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Dornbirner EC
Sarja:  EBEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Bridgeport Sound Tigers (AHL) New York Islanders (NHL) EC Salzburg (EBEL) Örebro HK (SHL) Blues (SML)
NHL-varaus:  175. varaus, 2008 New York Islanders
Justin DiBenedetto (s. 25. elokuuta 1988 Etobicoke, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Dornbirner EC:ssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta DiBenedetto osaa pelata myös keskushyökkääjänä. Hänen vahvuuksiin kuuluu monipuolisuus, maalintekotaidot, syöttäminen ja fyysinen peli.
Ura > Junioriura

OHL-joukkue Toronto St. Michael's Majors varasi DiBenedetton 18. pelaajana vuonna 2004. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2004–2005. Kahden siellä pelatun vuoden jälkeen DiBenedetto vaihtoi OHL-seuraa ja siirtyi kaudeksi 2006–2007 Sarnia Stingin riveihin. Hän teki edellisestä, St. Michael's Majorsissa pelatusta kaudesta (30 tehopistettä) yli kaksi kertaa enemmän tehopisteitä tehtyään Stingissä 58 runkosarjaottelussa tehot 28+35=63. DiBenedetto voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +21.
Kaudella 2007–2008 DiBenedetto oli tehoilla 39+54=93 Stingin toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Steven Stamkosin jälkeen. New York Islanders varasi hänet kuudennella kierroksella 175. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008. DiBenedetto pelasi vielä kauden 2008–2009 Stingissä, jonka sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin hän voitti tehoilla 45+48=93. DiBenedetto sijoittui koko OHL:n piste- ja maalipörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +14. DiBenedetto palkittiin kauden päätteeksi OHL:n parhaana yli-ikäisenä pelaajana Leo Lalonde Memorial Trophylla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen. OHL-kauden jälkeen hän pelasi keväällä 2009 myös amatööritry-out -sopimuksella Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä.
Ura > Ammattilaisura

Huhtikuussa 2009 DiBenedetto teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa 2009–2010 kokonaan farmijoukkue Sound Tigersissa, jossa tulokaskausi toi 67 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14. Kaudella 2010–2011 DiBenedetto nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli 19 osumallaan Sound Tigersin kolmanneksi paras maalintekijä. Hän debytoi samalla kaudella myös NHL:ssä, jossa DiBenedetto pelasi kahdeksan ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 2. maaliskuuta 2011 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Kauden 2011–2012 DiBenedetto pelasi taas kokonaan farmissa. Hän oli Rhett Rakhshanin kanssa joukkueen toiseksi paras maalintekijä 20 osumallaan.
Kaudeksi 2012–2013 DiBenedetto siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaan EC Red Bull Salzburgiin, jonka paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 19+25=44. Kaudella 2013–2014 DiBenedetto jatkoi uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL:n nousijajoukkue Örebro HK:ssa. Hänet hankittiin kärkiketjujen hyökkääjäksi, mutta DiBenedetto ei kuitenkaan vastannut häneen kohdistuneisiin odotuksiin. Hän teki 35 runkosarjaottelussa tehot 7+5=12 ja istui joissakin peleissä myös katsomossa. Tammikuussa 2014 DiBenedetto lopulta lähti Örebrosta ja siirtyi loppukaudeksi SM-liigajoukkue Espoo Bluesiin.
DiBenedetto palasi kaudeksi Itävaltaan ja vuoden mittaisella sopimuksella Dornbirner EC:hen.
Focke-Wulf

| Focke-Wulf Flugzeugbau |
| --- | --- |
Perustettu:  24. lokakuuta 1923
Perustaja:  Henrich Focke, Georg Wulf
Lakkautettu:  1963
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Focke-Wulf-Flugzeugbau AG (vuodesta 1936 yhtiömuoto GmbH) oli vuosina 1923–1963 toiminut saksalainen lentokonetehdas.
Historia

Yhtiön perustivat 24. lokakuuta 1923 Henrich Focke, Georg Wulf ja Werner Naumann nimellä Bremer Flugzeugbau AG. Yhtiössä olivat osallisina bremeniläiset liikemiehet Otto Bernhard, Otto Schurig ja Ludwig Roselius. 1. tammikuuta 1924 yhtiön nimeksi tuli Focke-Wulf-Flugzeugbau AG. Henrich Focke toimi tehtaan pääsuunnittelijana, Georg Wulf pääkoelentäjänä ja Werner Naumann kaupallisena johtajana. Ensimmäinen tilaus oli Focke-Wulf A 16, joka oli pieni liikennelentokone. Georg Wulf sai surmansa sen koelennoilla 29. syyskuuta 1927. Vuonna 1931 yhtiö osti Albatros Flugzeugwerken. Vuonna 1933 Focke vetäytyi yhtiön johdosta ja Kurt Tankista tuli tekninen johtaja. Focke-Wulf rakensi vuosina 1932-1938 lisenssillä espanjalaista Cierva C30 -autogiroa. Henrich Focke oli alkanut suunnitella helikopteria jo vuonna 1932 ja maailman ensimmäinen helikopteri, Focke-Wulf Fw 61, lensi ensilentonsa vuonna 1936.
Yhtiö kuului Saksan tärkeimpiin ilma-aseeseen liittyviin tehtaisiin. Kurt Tankin merkittävin työ oli Focke-Wulf Fw 190. Sodanaikainen kysyntä vaati toisen tehtaan rakentamista Marienburgiin, Länsi-Preussiin.
Uusi alku 1951 ja sulautuminen 1963

Sodan jälkeen yhtiön toiminta oli rauhanentojen mukaisesti päätetty. NATOn luomisen jälkeen, jo vuonna 1951, yhtiö alkoi valmistaa purjelentokoneita ja 1955 moottorikoneita. Italialaisen Piaggio P.149-sotilaskoulukoneen valmistus oli ensimmäisiä isoja sotilaallisia valmistuseriä.
Vuonna 1963 Focke-Wulf yhdistyi Weser Flugzeugbau -yhtiön kanssa ja niistä muodostui Vereinigte Flugtechnische Werken. Se on sittemmin sulautunut muihin yhtiöihin ja on nykyään osa EADSia.
Yhtiön suunnittelemat lentokoneet

Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz
Focke-Wulf Fw 56 Stösser
Focke-Wulf Fw 57
Focke-Wulf Fw 58 Weihe
Focke-Wulf Fw 61, helikopteri
Focke-Wulf Fw 62
Focke-Wulf Ta 152
Focke-Wulf Ta 154 Moskito
Focke-Wulf Fw 159
Focke-Wulf Ta 183
Focke-Wulf Fw 186, autogiro
Focke-Wulf Fw 187 Falke
Focke-Wulf Fw 189 Uhu
Focke-Wulf Fw 190
Focke-Wulf Fw 191
Focke-Wulf Fw 200 Condor
Yhtiön suunnittelemat lentokoneet > Kesken jääneitä suunnitelmia

Focke-Wulf Fw 259 Frontjäger
Focke-Wulf Ta 283
Focke-Wulf Fw 300
Focke-Wulf Fw 400
Focke-Wulf Fw P.0310.025-1006
Focke-Wulf Fw Triebflugel
Focke-Wulf VTOL Project
Focke-Wulf Fw 1000x1000x1000
Focke-Wulf Fw 'Super Lorin'
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Focke-Wulf aircraft data (Arkistoitu – Internet Archive)
Focke-Wulf Fw 190
Focke-Wulf Fw 200 Condor
John Thaw

| John Thaw |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1942 Longsight, Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 21. helmikuuta 2002 (60 vuotta) Luckington, Wiltshire, Englanti
Puoliso:  Sally Alexander (vih. )   Sheila Hancock (vih. )
Lapset:  Abigail Thaw
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Kavanagh QC   Komisario Morse
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Edward Thaw (3. tammikuuta 1942 Longsight, Manchester – 21. helmikuuta 2002 Luckington, Wiltshire) oli englantilainen näyttelijä, joka esiintyi elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Thaw tunnetaan roolistaan komisario Morse samannimisessä televisiosarjassa.
Ura

Thaw opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa. Hänen ensimmäinen pääroolinsa televisiossa oli ylikonstaapeli John Mann sarjassa Redcap (1964–1966), jota seurasi suurempi läpimurto kovaotteisen komisario Jack Reganin osassa poliisisarjassa The Sweeney (1975–1978). [lähde? ]
Kolmannen kerran Thaw sai esitettäväkseen poliisin roolin vuonna 1987, jolloin hänestä tuli oluesta pitävä, punaisella Jaguarilla ajava ylikomisario Morse. Morse-sarjaa tehtiin vuosina 1987–2000 yhteensä 33 jaksoa, joista osa perustui Colin Dexterin romaaneihin. Thaw sai osastaan Bafta-palkinnot vuosina 1990 ja 1993. [lähde? ]
Vuosina 1995–1999 Thaw esitti asianajaja James Kavanaghia sarjassa Kavanagh QC. [lähde? ]
John Thaw esiintyi myös useissa elokuvissa. Hän näytteli Richard Attenborough’n ohjaamissa elokuvissa Chaplin sekä Huuto vapaudelle, josta hän oli ehdolla parhaan sivuosan Bafta-palkinnon saajaksi. [lähde? ]
Yksityiselämä

Thaw oli naimisissa Sally Alexanderin kanssa, josta hän kuitenkin erosi neljä vuotta myöhemmin. Hän avioitui myöhemmin näyttelijätär Sheila Hancockin kanssa. Thaw’n tytär Abigail Thaw ensimmäisestä ensimmäisestä avioliitosta on näyttelijä.
Vuonna 2004 julkaistussa elämäkerrassaan The Two of Us: My Life with John Thaw Hancock kertoi Thawn 1970-luvun lopulta asti sairastaman alkoholismin vaikuttaneen heidän elämäänsä ja aiheuttaneen katkoksia Thawn uralla. Thawn toipui alkoholismistaan ennen kuolemaansa. [lähde? ]
Thaw nimitettiin Brittiläisen imperiumin komentajaksi vuonna 1994. [lähde? ]
Thaw kuoli ruokatorven syöpään.
Valikoitu filmografia

| --- | --- |
 Elokuvat Kaikista kapinallisin (1962)  Viimeiseen veripisaraan (The Last Grenade, 1969)  Vampyyrin kosto (The Abominable Dr. Phibes, 1971)  Ruoho laulaa (The Grass is Singing, 1981)  Kiistetty oikeus (1987)  Huuto vapaudelle (1987)  Chaplin (1992) :  Televisio Redcap (1964–1966)  The Sweeney (1975–1978)  Komisario Morse (1987–2000)  Kavanagh QC (1995–1999)  Lasinen elämä (2001)