stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gabrielin torvi
Näennäinen paradoksi > Maalarin paradoksi

Koska torvella on äärellinen tilavuus, mutta ääretön pinta-ala, näyttäisi siltä, että se voitaisiin täyttää äärellisellä määrällä maalia, mutta sama määrä maalia ei riittäisi peittämään sen sisäpintaa, mikä vaikuttaa paradoksilta.
Jos maalikerros olisi äärettömän ohut, riittäisi pisarakin maalia maalaamaan koko torven. Todellisuudessa näin ei tietenkään ole, vaan maalikerroksella on aina jokin positiivinen, nollaa suurempi paksuus. Gabrielin torven sisäpinnalle levitetty kerros ei kuitenkaan voisi olla tasapaksu, vaan kohdassa x = a sen paksuus voisi olla enintään  {\frac {1}{a}}, ja a:n kasvaessa tämä paksuus pienenee rajatta. Tätä paksumpi maalikerros ei torven sisään kyseiseen kohtaan mahtuisikaan. Puhtaan matemaattisessa mielessä äärellinen määrä maalia tosiaan voi peittää äärettömän pinta-alan, kunhan vain maalikerroksen paksuus yhä kauemmas mentäessä pienee tarpeeksi nopeasti, jotta sen pieneneminen kompensoi pinta-alan kasvun. Gabrielin torven tapauksessa sen paksuuden pienenemisen tekeekin välttämättömäksi myös torven kapeneminen. Sen sijaan sen ulkopinnan peittäminen tasapaksulla maalikerroksella, olipa se kuinka ohut tahansa, edellyttäisi äärettömän paljon maalia.
Näin ollen paradoksi on ratkaistavissa siinäkin tapauksessa, että maali ja torven materiaali oletetaan jatkuvaksi aineeksi. Todellisuudessa aine ei kuitenkaan ole loppumattomiin jaettavissa, ja jossakin kohdassa torvi tulee liian kapeaksi, jotta sisään mahtuisi edes yksi molekyyli maalia. Sitä paitsi torvi itsekin koostuu atomeista tai molekyyleistä, eikä sen pinta tarkkaan katsottuna ole jatkuva sileä käyrä. Täten paradoksin edellyttämä tilanne ei edes ole fysikaalisesti toteutettavissa, ja siihen johtava päättely menettää merkityksensä, sillä jatkuvan aineen sijasta on lopulta käsiteltävä erillisiä hiukkasia ja niiden välisiä etäisyyksiä ja tällöin turvauduttava kvanttifysiikkaan.
Käänteinen tilanne

Gabrielin torvelle käänteistä tilannetta, jossa pyörähdyspinnan ala olisi äärellinen mutta se rajoittaisi äärettömän tilavuuden, ei voi esiintyä. Tämä voidaan todistaa seuraavasti:
Käänteinen tilanne > Lause

Olkoon f: [1,∞) → [0,∞) jatkuvasti differentioituva funktio. Olkoon S pyörähdyskappale, joka syntyy käyrän  y=f(x) pyörähtäessä x-akselin ympäri. Jos tämän kappaleen pinnan ala on äärellinen, myös kappaleen tilavuus on äärellinen.
Käänteinen tilanne > Todistus

Koska torven poikkipinta-ala  A on äärellinen, saadaan yläraja-arvo:
On siis olemassa sellainen  t_{0}, että pienin yläraja  {f(x)|x\geq t_{0}} on äärellinen. Niinpä myös
on äärellinen, koska f on jatkuva funktio, mistä seuraa, että f on rajoitettu välillä [1,∞).
Lopuksi todetaan, että tilavuus
Niinpä jos pinta-ala A on äärellinen, myös tilavuus V on äärellinen. mot.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gabriel's horn
Kirjallisuutta

William P. Loce: Supersolids: Solids Having Finite Volume and Ininite Surfaces. The Mathematics Teacher, Tammikuu 1989, 82. vsk, nro 1, s. 60–65.  Artikkelin verkkoversio.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gabriel's Other Possessions tandfonline.com. doi:10.1080/10511970.2010.517601
Gabriel's Wedding Cake people.emich.edu. Arkistoitu 8.1.2016. Viitattu 23.9.2016.
A Paradoxical Paint Pail maa.org.
Gabriel's Horn Wolfram MathWorld.
Gabriel's Horn Wolfram Demonstrations Project.
Gabriel's Horn: An Understanding of a Solid with Finite Volume and Infinite Surface Area palmbeachstate.edu.
Funktion  x\mapsto {\tfrac {1}{x}} kuvaaja, hyperbeli
Käännös suomeksi
Kefisofon

| Kefisofon> Κηφισοφῶν.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku eaa.
Ammatti:  näyttelijä
Kefisofon (m.kreik. Κηφισοφῶν, Kēfisofōn, lat. Cephisophon; 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli tragediakirjailija Euripideen ystävä tai orja. Hänen sanotaan paitsi toimineen päänäyttelijänä Euripideen tragedioissa, myös auttaneen neuvoillaan niiden kirjoittamisessa.
Kefisofon liitetään perinteisesti aviorikosskandaaliin jonkun Euripideen vaimoista kanssa. Tämä on esitetty syyksi Euripideen väitetylle vihamielisyydelle naissukupuolta kohtaan. Kertomusta on kuitenkin epäilty sillä perusteella, ettei Euripidesta muutoin pilkannut Aristofanes mainitse koko tapausta, ellei siihen sitten viitata komediassa Sammakot, niin kuin jotkut ovat ajatelleet. On kuitenkin pidetty luultavana, että Aristofanes olisi huomioinut tapauksen näyttävämminkin, erityisesti Naistenjuhlassa ja Sammakoissa, mikäli se olisi ollut tosi.
Keemun (tee)

| Keemuntee Qimen-tee |
| --- | --- |

Tyyppi:  maustamaton musta tee
Muut nimet:  yksink.: 祁门红茶; perint.: 祁門紅茶; pinyin: Qímén hóng chá
Alkuperä:  Qimenin piirikunta, Huangshanin prefektuuritason kaupunki, Anhuin maakunta, Kiina
Kuvaus:  Kiinan kuuluisin, arvostetuin musta tee. Teestä on kymmenen eri laatuluokkaa: hao ya A, hao ya B, erityisluokka ja luokat 1-7.  Arvostetuinta on hao ya A ja heikointa taatua edustaa luokan 7 tee. Parhaiden teeluokkien teelehdet on valmistettaessa kierretty tiukoiksi neulasiksi.
Keemun- eli Qimen-tee (yksink.: 祁门红茶; perint.: 祁門紅茶; pinyin: Qímén hóng chá, ’Qimenin punainen tee’) on kiinalaista mustaa teetä, jota tuotetaan Anhuin maakunnan Huangshanin prefektuuritason kaupungin Qimenin piirikunnassa. Se on yli sadan vuoden ajan ollut Kiinan kuuluisin musta tee.
Qimenin piirikunnan keskustaajama sijaitsee  noin 50 kilometriä kuuluisasta Huangshanista (Huangvuoresta) länsilounaaseen. Nimi Keemun on Qimenin englanninkielinen kirjoitusasu. Keemunteen kiinankielinen nimi on Qihong lyhennyksenä sanoista qímén hóngchá (Qimenin punainen tee).
Tarinan mukaan Qimenin piirikunnassa ei ennen 1870-lukua tuotettu kuin vihreää teetä. Tuotannon aloitti nuori mies, joka virkamiehen tehtävästä työttömäksi jäätyään oli isänsä neuvoa Ammattitaito on parempi toimeentulon turvaaja kuin epävarma virkamiehen paikka noudattaen lähtenyt Fujianin maakuntaan oppimaan mustan teen valmistamista. Palattuaan Qimeniin hän käynnisti vuonna 1875 siellä kolme teetehdasta. Mustan teen valmistustapa sopi mainiosti piirikunnan lämpimän kosteassa ilmastossa ja hiekkaperäisessä maassa kasvaneiden teepensaiden lehdille.
Tuotetun Qimen-teen aromikkuus saavutti suurta suosiota. Tee voitti myös kansainvälisiä palkintoja jo varsin varhain: vuonna 1913 tee sai kultaisen palkinnon Italiassa pidetyssä näyttelyssä ja vuonna 1915 Panamassa pidetyssä näyttelyssä. Suurinta suosiotaan tämä tee nautti 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Qimen-tee luetaan yhä nykyäänkin Kiinan kymmenen arvostetuimman teen joukkoon.
Qimen-teetä, hao ya -laatu.
Qimenin piirikunta sijaitsee Kiinan Anhuin maakunnan Huangshanin lounaispuolella.
Teetä valmistetaan kymmentä eri laatua: hao ya A, hao ya B, erityisluokka ja luokat 1-7. Luokista arvostetuin on hao ya A ja alhaisin on luokan 7 tee. Valmistettaessa parempia teeluokkia teelehdet kierretään tiukoiksi neulasiksi. Kalliimmat qimen-teet tuovat parhaiten esille, mistä teen maine on peräisin.
Suositeltava haudutusaika on 5–6 minuuttia. Keemunin haudutus on lisäksi tehtävä huolellisesti, ja haudutuksen loppuvaiheessa teesuodatin sen sisältämine teelehtineen on poistettava teestä varovasti ja sekoittamatta, etteivät aromit peity.
Juomana Keemun on keskivahvaa, tummanpunaruskeaa. Hienon Keemunin mausta voi löytää esimerkiksi aavistuksen orkideaa ja kevyttä suklaisuutta, samoin kuin kevyttä paahteisuutta. Sitä on joskus kutsuttu kiinalaisen mustan teen burgundinviiniksi.
Keemuntee sopii iltapäiväteeksi sekä nautittavaksi päivällisen jälkeen, ja monet pitävät siitä aamiaisteenä. Periaatteessa Keemunia voi pitää hyvänä yleisteenä.
Kazimierz

Katu Kazimierzissa
Kazimierz on Krakovan vanha juutalaiskaupunginosa. Kuningas Kasimir III Suuri perusti sen erilliseksi kaupungiksi 1300-luvulla. Siitä kehittyi juutalaiskeskus, kun kuningas Juhana Albert määräsi juutalaiset muuttamaan alueelle vuonna 1495. Toisen maailmansodassa 21. maaliskuuta 1941 natsit siirsivät alueen juutalaisasukkaat Podgórzen gettoon. Useimmat surmattiin geton hävityksessä tai keskitysleireillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kazimierz Wikimedia Commonsissa
Kažym

Kažym (komiksi ja venäjäksi Ка́жым, venäjäksi myös Ка́жим, Kažim) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Koigorodokin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sysolaan laskevan Kažim-joen rannalla 37 kilometriä Koigorodokista kaakkoon. Asukkaita on 1 100 henkeä (vuonna 2002).
Vuonna 1755 kauppias Ivan Kurotškin sai luvan rakentaa rautatehtaan Kažim-joelle Sysolan suomalmiesiintymien yhteyteen. Kažymin ja lähistöllä sijainnut Njutšpasin tehdas aloittivat toimintansa vuonna 1759. Tehtaalla työskennelleet maaorjat siirrettiin paikalle Vjatkan ja Veliki Ustjugin lääneistä. Avustavissa tehtävissä toimi komitalonpoikia, joista eräät ryhtyivät vakituisiksi työntekijöiksi. Tehtaan ympärille syntyi taajama, jonka keskellä oli vuonna 1761 rakennettu puinen kirkko. Vuosina 1817–1826 rakennettiin uusi kivikirkko. Maaorjuuden lakkauttamisen jälkeen tehdas suljettiin, mutta vuonna 1872 se avattiin uudelleen. 1900-luvun alussa Kažymissa oli noin 800 asukasta ja tehtaalla vajaat 200 työntekijää.
Venäjän vallankumouksen ja kansalaissodan jälkeen tehtaan tuotanto väheni huomattavasti ja vuonna 1928 se suljettiin lopullisesti. Neuvostoaikana paikkakunnalle perustettiin metsäteollisuuspiiri ja puunjalostuslaitoksia. Vuosina 1944–1991 Kažymilla oli kaupunkimaisen taajaman status. Vuonna 1959 asukkaita oli 2 600 ja vuonna 1989 1 400 henkeä.
Aiheesta muualla

Kažym Koigorodok.ru-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kedirin kuningaskunta

| Kedirin kuningaskunta > 1045–1221 |
| --- | --- |
   Kaakkois-Aasian kauppareitit 1100- ja 1200-lukujen vaihteen aikoihin. Punainen: Kediri; oranssi: Srivijaya; vaaleanpunainen: Khmerien valtakunta; keltainen: Champa;vaaleankeltainen: Đại Việt 
Valtiomuoto:  kuningaskunta
Pääkaupunki:  Kediri
Uskonnot:  hindulaisuus, buddhalaisuus
Kielet:  klassinen jaava
Edeltäjä(t):  Kahuripan (Mataram)
Seuraaja(t):  Singhasari
Kedirin kuningaskunta, alun perin Panjalu oli hindulais-buddhalainen kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa Itä-Jaavalla 1045-1221. Laajimmillaan se käsitti nykyisestä Indonesiasta Keski- ja Itä-Jaavan, Borneon etelä- ja lounaisrannikot, Pienet Sundasaaret, Molukit ja Sulawesin eteläkärjet sekä nykyisen Itä-Timorin.
Historia

Kedirin kuningaskunta syntyi, kun Kahuripanin (entisen Mataramin) kuningas Airlangga jakoi valtakuntansa kahden poikansa kesken. Toinen sai Panjalun, jota myöhemmin nimitettiin Kediriksi sen pääkaupungin mukaan, ja toinen sai Janggalan. Kediriin kuuluivat valtakunnan länsiosat ja Janggalaan sen itäosat.
Janggala ei säilynyt itsenäisenä pitkään, sillä jo 1117 Kedirin kuningas Kamesvara nai Janggalan prinsessan ja yhdisti valtakunnat.
Kuningas Joyoboyon hallituskautta 1135–1157 pidetään klassisen jaavankielisen kirjallisuuden kulta-aikana. Joyoboyon kerrotaan myös ennustaneen, että Indonesiaa hallitsisi ensin valkoinen rotu pitkän aikaa, sitten keltainen rotu lyhyen ajanjakson, minkä jälkeen Indonesia olisi itsenäinen.
1221 Ken Arok, joka hallitsi Kedirille kuuluvaa Tumapelin kaupunkia, voitti Kedirin kuninkaan Kertayan Genterin taistelussa.
Katharévousa

Alkukreikka
(n. 2000 eaa.)
Mykeneläinen kreikka
(n. 1600–1100 eaa.)
Muinaiskreikka
Homeerinen kreikka
Klassinen kreikka
(n. 800–300 eaa.)
Koinee-kreikka
(n. 300 eaa.–330)
Bysantin kreikka
(n. 330–1453)
Nykykreikka
(1453–)
Katharévousa
Dimotikí
Kreikan kielikiista
Katso myös
Kreikkalaisen kirjaimiston historia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Katharévousa (myös katharévusa, kreik. Καθαρεύουσα [kaθaˈɾevusa]; ’puhdistava [kieli]’) on nykykreikan kirjakielen osin keinotekoinen muoto, jossa kieltä on pyritty muokkaamaan klassisen kreikan suuntaan. Se kehitettiin Kreikan kansallisuusaatteen myötä 1800-luvun alussa, ja oli aina vuoteen 1976 saakka Kreikan valtion virallinen kielimuoto. Nykyisin se on pääosin korvautunut kansan puhekieleen pohjautuvalla dimotikílla.
Nimi ”katharévousa” viittasi alun perin oppineeseen, ”puristiseen” eli puhdistavaan kielimuotoon, josta oli pyritty poistamaan kreikan kieleen vuosisatojen kuluessa tullut turkin, albaanin, italian ja muiden kielten vaikutus.
Historia > Synty

Osmanivallan aikana kansanomaista nykykreikkaa ei juurikaan kirjoitettu missään. Ortodoksinen kirkko käytti vanhaa, muinaiskreikasta periytynyttä koinee-kreikkaa (tai sen keskiaikaista muotoa bysanttilaista kreikkaa), ja opetti sitä. Kirjakielen kehittäminen nykykreikalle alkoi kansallisen heräämisen myötä 1700–1800-lukujen taitteessa, jo ennen Kreikan itsenäistymistä. Ensimmäisenä kirjakielen muotona kehitettiin katharévousa. Sen ideoijana pidetään Adamántios Koraísia (1748–1833). Katharévousan varhaisiin puolestapuhujiin kuului myös muun muassa Nikifóros Theotókis (1731–1800), jolta tunnetaan varhaisin ilmaisun katharévousa käyttö kyseisestä kielimuodosta, vuodelta 1796.
Katharévousan kannattajat, jotka olivat yleensä oppineita ja osasivat klassista kreikkaa, näkivät kansan puhuman kielen vulgaarina ja turmeltuneena kielenä. Tuon ajan kansankielessä olikin paljon nykyistä enemmän turkin, albanian ja muiden kielten vaikutusta. Jyrkimmät, kuten Koraís, näkivät minkä tahansa poikkeaman klassisesta kreikasta turmeltuneena ja virheellisenä. Koraís halusi puhdistaa kielen klassisen kreikan kieliopin mukaiseksi. Puhdistettuun kieleen oli kyllä tarkoitus ottaa vaikutteita ja sanastoa kansan puhekielestä, mutta se piti saada niin klassisen kreikan mukaiseksi ja näköiseksi kuin mahdollista. Tarkoituksena oli voida osoittaa, että nykykreikkalaiset olivat antiikin kreikkalaisten henkisiä perillisiä.
Katharévousan kannattajilla, kuten Koraísilla, oli usein yhteyksiä Länsi-Eurooppaan, ja he kohtasivat siellä toisia oppineita, jotka tunsivat kreikan vain klassisena kreikkana, ja joutuivat puolustelemaan näille ”kreikan kielen huonoa tilaa”. Koraís itse oli asunut pääasiassa ulkomailla, mutta tunsi kreikan Smyrnasta, missä kieli oli täynnä turkkilaisia ja italialaisia vaikutteita. Klassisesta kreikasta ammentava kieli tuotti sen sijaan kansallisylpeyttä.
Katharévousa yritti näin palauttaa kreikan kielen vuosisatojen takaiseen asuunsa. Eräänä ajatuksena oli saada tavallinen, oppimattomana ja kulttuuriltaan monin tavoin ei-kreikkalaisena pidetty kansa vähitellen omaksumaan muinaiskreikka kielekseen. Käytännössä päämääränä oli näin herättää muinaiskreikka uudelleen henkiin, hieman samalla tavalla kuin heprea herätettiin myöhemmin henkiin uudelleen syntyneessä Israelin valtiossa.
Kirjakielen perustaminen antiikkiseen esikuvaan rinnastui laajalle levinneeseen pyrkimykseen perustaa uusi Kreikan valtio helleenisen sivistyksen pohjalle myös muilla aloilla: arkeologit aloittivat antiikin aikaisten muistomerkkien esiinkaivamisen ja kunnostamisen, arkkitehtuurissa käytettiin laajalti uusklassista tyyliä, uusien kaupunkien (kuten Spárti) asemakaavat perustettiin Hippodamoksen asemakaavaan, ja niin edelleen.
Historia > Nykyinen käyttö

Vaikka katharévousaa ei enää juurikaan käytetä kirjakielenä, sillä on ollut suuri vaikutus dimotikín kehitykseen, ja monet dimotikín sanat ja ilmaisut ovat peräisin katharévousasta. Katharévousan ilmaisuja käytetään erityisesti tieteessä. Monissa tapauksissa arkisessa käytössä käytetään dimotikín sanaa, tieteellisessä ja täsmällisemmässä käytössä puolestaan katharévousan sanaa. Katharévousa vaikuttaa myös kirja- ja puhekieleen kielen ylemmissä ja oppineemmissa rekistereissä. Voidaankin sanoa, että kreikan nykyinen kirjakieli on dimotikía, joka on suodatettu katharévousan läpi, samoin kuin Kreikan nykyinen kansallinen ideologia on suodatettu hellenisointiprosessin läpi.
Katharévousan käyttöä ei ole Kreikassa kielletty, ja monet konservatiivit ja myös jotkut kirjailijat kannattavat sen käyttöä yhä. Sitä käytetään myös joissakin hallinnollisissa ja juhlallisissa yhteyksissä, tiedotteissa, kylteissä, opasteissa, perinteisten instituutioiden nimimuodoissa jne. Kreikan ortodoksinen kirkko ja monet muut ortodoksiset instituutiot, kuten ekumeeninen patriarkaatti, käyttävät katharévousaa virallisissa julkaisuissaan.
Piirteet > Erot dimotikíin

Katharévousan muinaiskreikkaan palautuvia piirteitä suhteessa dimotikíin ovat muun muassa:
Muinaiskreikkaan palautuva sanasto, esim.:
ἱερεύς, ieréfs, 'pappi' (dimotikí: παπάς, papás)
ἰχθύς, ichthýs, 'kala' (dimotikí: ψάρι, psári)
οἶκος, oíkos, 'talo' (dimotikí: σπίτι, spíti)
οἶνος, oínos, 'viini' (dimotikí: κρασί, krasí)
Maskuliinien yksikön nominatiivin päätteenä myös muun muassa -ευς, -efs (dimotikí: -εας-/ιας, -eas/-ias ), -ηρ, -ir (dimotikí: -ηρας, -iras ) ja -ων, -on (dimotikí: -ωνας, -onas ), esim.:
βασιλεύς, vasiléfs, 'kuningas' (dimotikí: βασιλιάς/βασιλέας, vasiliás/vasiléas)
κρατήρ, kratír, 'kraatteri' (dimotikí: κρατήρας, kratíras)
Ὀδυσσεύς, Odysséfs (dimotikí: Οδυσσέας, Odysséas)
Πλάτων, Pláton (dimotikí: Πλάτωνας, Plátonas)
Feminiinien yksikön nominatiivin päätteenä myös muun muassa -ας, -as ja -ις, -is (dimotikíssa -η, -i tai -α, -a tai -αδα, -ada tai -ιδα, -ida ), esim.:
διάστασις, diástasis, 'ulottuvuus' (dimotikí: διάσταση, diástasi)
πόλις, pólis, 'kaupunki' (dimotikí: πόλη, póli)
Ἀμαλιάς, Amaliás (dimotikí: Αμαλιάδα, Amaliáda)
Ἀργολίς, Argolís (dimotikí: Αργολίδα, Argolída)
Feminiinien monikon pääte -αι, -ai (dimotikí: -ες, -es ), esim.:
κόραι, kórai, 'tytöt' (dimotikí: κόρες, kóres)
Σέρραι, Sérrai (dimotikí: Σέρρες, Sérres)
Neutrien yksikön nominatiivin päätteenä -ον, -on (dimotikí: -ο, -o ), esim.:
μουσεῖον, mouseíon, 'museo' (dimotikí: μουσείο, mouseío)
πλοῖον, ploíon, 'laiva' (dimotikí: πλοίο, ploío)
Ζάππειον, Záppeion (dimotikí: Ζάππειο, Záppeio)
Datiivin säilyttäminen.
Prepositioiden yhteydessä tai tiettyjen verbien objektina voidaan käyttää akkusatiivi-, genetiivi- tai datiivimuotoisia sanoja, siinä missä dimotikí käyttää aina akkusatiivia.
Sivulauseiden ja hypotaksiksen käyttö parataksiksen sijasta.
Jähmeys uusien sanojen, erityisesti yhdyssanojen sekä nykyaikana tarvittujen uusien sanojen muodostamisessa.
Polytoninen ortografia (kolme aksenttimerkkiä, henkosmerkit yms.), vaikka tarkkeet eivät vaikuta lausumiseen. Katharévousaa lausutaan samalla tavalla kuin dimotikí-nykykreikkaa, eli huolimatta muinaiskreikkaa muistuttavasta sanastosta ja kieliopista sen lausumisessa ei pyritty koskaan jäljittelemään muinaiskreikkaa.
Piirteet > Vaikutus dimotikíin

Seuraavat esimerkit havainnollistavat katharévousan vaikutusta dimotikíin. Piirteet eivät olleet osa alkuperäistä dimotikía, vaan ne ovat tulleet kieleen katharévousan kautta erityisesti kirjoitetussa mutta joskus myös puhutussa muodossa.
Sanoja ja sanontoja
Osa sanastosta on tullut dimotikíin muinaiskreikasta katharévousan kautta; monet sanat ovat edelleen tieteellisessä, teknisessä yms. käytössä tai erityismerkityksissä tai osana yhdyssanoja, esim.:
ιχθυο (ichthyo) -alkuiset yhdyssanat kalatalouteen liittyvässä käytössä
οικο (oiko) -alkuiset yhdyssanat kotiin tai talouteen liittyvässä käytössä
οινο (oino) -alkuiset yhdyssanat viinistä puhuttaessa
πτέρυγα, ptéryga < kath. πτέρυξ, ptéryx, 'siipi', puhuttaessa ornitologiasta, lentokoneiden tekniikasta tai organisaatioiden osista (dimotikí: φτερό, fteró, puhuttaessa siivistä arkikäytössä)
Ilmaisuja, esim.:
είναι γεγονός ότι..., eínai gegonós óti... ('on fakta, että...')
ενδιαφέρων, endiaféron ('mielenkiintoista')
νίπτω τας χείρας μου, nípto tas cheíras mou (kielikuva, 'pesen käteni (jostakin asiasta)'), peräisin Uudesta testamentista
προς το παρόν, pros to parón ('toistaiseksi')
την απήγαγε, tin apígage ('hän sieppasi hänet')
τουλάχιστον, touláchiston ('vähintään')
Erityisesti muuten poistuneessa datiivimuodossa olevia ilmaisuja, esim.:
δόξα τω Θεώ, dóxa to Theó ('kiitos Jumalalle')
εν ονόματι..., en onómati... ('(jonkun) nimessä...)
εν συνεχεία, en synecheía ('minkä jälkeen')
εν τω μεταξύ, en to metaxý ('sillävälin')
εν αγνοία, en agnoía ('tietämättä (jostakin)')
επί τω έργω, epí to érgo ('työssä')
ἰδίοις χερσί, idíois chersí ('omakätisesti')
συν τοις άλλοις, syn tois állois ('lisäksi')
τοις εκατό, tois ekató ('prosentti', kirjaimellisesti 'sadassa')
τοις μετρητοίς, tois metritoís ('käteisenä')
Morfologisia piirteitä
Adjektiivit, jotka päättyvät -ων, -ουσα, -ον (-on, -ousa, -on, esim. ενδιαφέρων, endiaféron, 'mielenkiintoista') tai -ων, -ων, -ον (-on, -on, -on, esim. σώφρων, sófron, 'syvällinen'), erityisesti kirjoitetussa kielessä.
Taipuva aoristin partisiippi, esim. παραδώσας, paradósas ('toimitettuaan'), γεννηθείς, gennitheís ('synnyttyään'), erityisesti kirjoitetussa kielessä.
Reduplikaatio verbien perfektimuodoissa, esim. προσκεκλημένος, proskekliménos ('kutsuttu'), πεπαλαιωμένος, pepalaioménos ('vanhentunut').
Fonologisia piirteitä
Nykykreikassa esiintyy useita kirjainyhdistelmiä, joita perinteinen dimotikí vältti, esim.:
-πτ- (-pt-, esim. πταίσμα, ptaísma, 'rikkomus'), dimotikíssa mieluummin -φτ- (-ft-, esim. φταίω, ftaío, 'tehdä rikkomus')
-κτ- (-kt-, esim. κτίσμα, ktísma, 'rakennus', 'rakennelma'), dimotikíssa mieluummin -χτ- (-cht-, esim. χτίστης, chtístis, 'kiviseppä')
-ευδ- (-eud-, esim. ψεύδος, psévdos, 'epätotuus', 'vale'), dimotikíssa mieluummin -ευτ- (-eut-, esim. ψεύτης, pséftis, 'valehtelija')
-σθ- (-sth-, esim. ηρκέσθην / αρκέσθηκα, irkésthin/arkésthika, 'minulle riitti'), dimotikíssa mieluummin -στ- (-st-, esim. αρκέστηκα, arkéstika)
-χθ- (-chth-, esim. (ε)χθές, (e)chthés, 'eilen'), dimotikíssa mieluummin -χτ- (-cht-, esim. (ε)χτές, (e)chtés)
Keepers of the Flame

| Keepers of the flame: Understanding Amnesty International |
| --- | --- |

Kirjailija:  Stephen Hopgood
Kieli:  englannti
Kustantaja:  Cornell University Press
Julkaistu:  15 huhtikuuta 2006
Sivumäärä:  272
ISBN:  978-0801472510
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Keepers of the flame: Understanding Amnesty International on Stephen Hopgoodin vuonna 2006 ilmestynyt kirja, jossa kirjoittaja käsittelee Amnesty Internationalin toimintaa.
Hopgood sai järjestön johdolta luvan tehdä kirjaansa varten tutkimusta Amnestyn päätoimistossa Lontoossa. Hän teki siellä tutkimusta vuoden ajan syyskuusta 2002 syyskuuhun 2003. Tutkimus sisälsi yli 150 haastattelua järjestön nykyisten ja entisten työntekijöiden kanssa. Hopgood osallistui myös kansainvälisen sihteeristön, kansainvälisen johtokunnan (IEC, International Executive Council) ja Amnestyn korkeimman päättävän elimen eli kansainvälisen edustajainkokouksen (ICM, International Council Meeting) kokouksiin. Tämän lisäksi hän perehtyi kansainvälisen sihteeristön arkistoon.
Kirjassa Hopgood käy läpi Amnestyn historiaa sekä kertoo järjestön sisäisestä toimintakulttuurista ja järjestön läpikäymistä muutoksista.