stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KaPa

KaPa voi tarkoittaa seuraavia urheiluseuroja:
Kajaanin Palloilijat
Kankaanpään Pallo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KaPa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juuan kunnankirjasto

| Juuan kunnankirjasto |
| --- | --- |
 Juuan kunnankirjasto syyskuussa 2020.
Sijainti:  Poikolantie 6 f, 83900 Juuka 
Tyyppi:  kunnankirjasto
Kokoelman koko:   38 423 (2019)
Lainauksia vuodessa:   55 399 (2019)
Asiakkaita:   1 581 (2019)
Budjetti:   0,298 milj. euroa (2019)
Työntekijöitä:   3,7 (2019)
Kotisivut
Juuan kunnankirjasto on Juuan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Rihveliksi nimetty kirjastorakennus on vuodelta 1993.
Juuan kunnankirjasto on mukana Vaara-kirjastojen kirjastokimpassa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös Juuan kirjaston lainaajien käytettävissä.
Kirjaston naapurina on Poikolan koulu (yhtenäiskoulu) ja lähistöllä sijaitsee myös Juuan kunnantalo.
Aiheesta muualla

Juuan kunta. Kirjastopalvelut (suomi.fi)
János Varga

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  János Varga vuonna 2014. |  János Varga vuonna 2014. |  János Varga vuonna 2014. |  |
Maa:   Unkari
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | 57 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsingborg 1963 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Edmonton 1970 | 57 kg |  |
|  Hopeaa | Bukarest 1967 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Sofia 1971 | 57 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Minsk 1967 | 57kg |  |
|  Kultaa | Itä-Berliini 1970 | 57kg |  |
|  Hopeaa | Västerås 1968 | 57kg |  |
Miesten vapaapaini
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Jokohama 1961 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Toledo 1962 | 57 kg |  |
János Varga (21. lokakuuta 1939 Abony, Pest, Unkari – 29. joulukuuta 2022) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari sekä vapaapainin MM-mitalisti. Hän edusti Budapest Honvédia, ja oli pituudeltaan 170 cm..
Varga voitti olympiakultaa kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg:n painoluokassa Méxicossa 1968. Hänen ottelunsa hopeamitalisti Ion Baciuta vastaan päättyi tasapeliin. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui samassa sarjassa neljänneksi. Tokiossa 1964 hän paini 57-kiloisissa sekä kreikkalais-roomalaista että vapaapainia, muttei sijoittunut kummassakaan kuuden parhaan joukkoon.
Varga voitti kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuden 57 kg:n sarjassa Helsingborgissa 1963 ja Edmontonissa 1970, sai MM-hopeaa Bukarestissa 1967 ja pronssia Sofiassa 1971 sekä sijoittui kuudenneksi Toledossa 1962. Vapaapainissa hän saavutti 57-kiloisissa MM-hopeaa Jokohamassa 1961 ja pronssia Toledossa 1962.
Varga voitti Euroopan-mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg:n painoluokassa Minskissä 1967 ja Itä-Berliinissä 1970 sekä sai hopeaa Västeråsissa 1968. Hän sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi vapaapainin 48 kg:n sarjassa 1969.
Juuan kirkko

| Juuan kirkko |
| --- | --- |
 Juuan kirkko kesällä 2007
Sijainti:  Tuhkalantie, Juuka
Koordinaatit:  63°14′43″N, 029°15′28″E
Seurakunta:  Juuan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1782, laajennettu 1850-1851
Suunnittelija:  C. A. Gustavsson
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  900
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juuan kirkko sijaitsee Juuan keskustassa, Pohjois-Karjalassa. Se on järjestyksessä kolmas Juuan kirkoista. Ensimmäinen kirkko valmistui 1746 ja toinen vuonna 1782. Kirkon kellotapulin juukalaiset rakensivat omatoimisesti vuonna 1796.
Juuan kellotapuli (1796, yläosa uudistettu 1851). Etualalla Paalasmaan moottoriveneonnettomuudessa 1959 hukkuneiden 15 nuoren muistomerkki (Heikki Konttinen, 1962).
Nykyinen, eli kolmas kirkko rakennettiin vuosina 1850–1851, ja sen on suunnitellut C. A. Gustavsson. Kirkko otettiin käyttöön vuonna 1851 ja vihittiin  10. heinäkuuta 1859. Kirkko peruskorjattiin 1973–74 ja maalattiin kokonaan uudestaan sisäpuolelta 1989. Kirkossa on istumapaikkoja 900 henkilölle. Kirkon alttaritaulu on "Kristus ristillä", joka on Kaarlo Kiljanderin tekemä jäljennös Adolf von Beckerin maalaamasta, tuhoutuneesta Kaavin kirkon alttaritaulusta. 22-äänikertaiset mekaaniset urut valmisti Kangasalan Urkutehdas 1974.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juuan kirkko Wikimedia Commonsissa
Juuan kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Juuan ev.lut. seurakunta
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense

Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense, tunnetaan myös nimellä Grêmio tai Grêmio FBPA, on brasilialainen jalkapalloseura Porto Alegresta, Rio Grande do Sulista, perustettu 15. syyskuuta 1903. Seura pelaa Brasilian korkeimmalla sarjatasolla Série A:ssa.
Seuran suurimpiin saavutuksiin kuuluu Intercontinental Cupin voitto vuonna 1983, Copa Libertadoresin voitto vuosina 1983, 1995, 2017 ja Série A:n voitto vuosina 1981 ja 1996. Grêmion kasvatti Ronaldinho on maailman kuuluisimpia jalkapalloilijoita.
Meriitit > Kansainväliset meriitit

Intercontinental Cup (1): 1983
Copa Libertadores (3): 1983, 1995, 2017
Recopa Sudamericana (1): 1996
Meriitit > Kotimaiset meriitit

Campeonato Brasileiro Série A (2): 1981, 1996
Copa do Brasil (5): 1989, 1994, 1997, 2001, 2016
Campeonato Brasileiro Série B (1): 2005
Rio Grande do Sulin osavaltiomestaruus (35): 1921, 1922, 1926, 1931, 1932, 1946, 1949, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1977, 1979, 1980, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1993, 1995, 1996, 1999, 2001, 2006, 2007
Entisiä pelaajia

Zinho
Mário Jardel
Émerson Leão
Ronaldinho
Anderson
Emerson
Gilberto
Ânderson Polga
Lucas
Marcelinho Paraíba
Felipe Melo
Renato Portaluppi
Danrlei
Douglas Costa
Hugo de León
Roger Machado
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Campeonato Brasileiro Série A kausi 2018
América | Atlético Mineiro | Atlético Paranaense | Bahia | Botafogo | Ceará | Chapecoense | Corinthians | Cruzeiro | Flamengo | Fluminense | Grêmio | Internacional | Palmeiras | Paraná | Recife | Santos | São Paulo | Vasco da Gama | Vitória
Juha Kiilholma

| Juha Kiilholma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1982 (ikä 42) Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kinu, Kilu
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  87 kg
Pelinumero:  37
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Ässät (SML) Tappara (SML) IFK Arboga IK (Allsv.) Herning Blue Fox (Tanska) Hokki (Mestis) Kärpät (SML) VIK Västerås HK (Allsv.) SaiPa (SML) HPK (SML) Karhu HT (Suomen Cup) Unia Oświęcim (Puola) Heerenveen Flyers (BeNeLiga)
Juha Kiilholma (s. 26. kesäkuuta 1982 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi BeNe Leaguen Heerenveen Flyersissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Kiilholma toimi kaudella 2015–2016 SM-liigajoukkue Porin Ässien kapteenina.
Harava

Raskas harava maanmuokkaukseen ja kivien haravointiin.
Kevyt harava ruoholle ja lehdille.
Kaksipuolinen harava
Harava on työväline, jota käytetään mm maataloudessa, puutarhassa ja kasvimaalla lehtien tai muun irtaimen aineksen siirtämiseen tai maanpinnan muokkaukseen. Harava koostuu varresta ja lavasta, jossa on piikkejä. Haravanvarsi on yleensä noin 1,5–2 metriä pitkä. Varren alapäähän on kiinnitetty poikittain lapa, jossa ovat haravanpiit (piikit, hampaat).
Heinäharavaa käytetään niitetyn heinän ja ruohon haravoimiseen. Kevyttä, viuhkamaista, alun perin itäaasialaista, lehtiharavaa käytetään lehtien kokoamiseen. Rautaharavalla voidaan kasvimaalla ja puutarhassa kevyesti tasoittaa ja muokata maata sekä kerätä rikkaruohojen juuria.
Nykyaikaisissa haravissa on yleensä muovista, teräksestä tai bambusta tehdyt piikit (piit, hampaat), kun taas ennen ne tehtiin puusta tai rautaharavissa koko lapa piikkeineen raudasta. Varsi tehdään yleensä puusta, joskus myös muovista.
Aikaavievää haravointia alettiin koneellistaa 1800-luvun lopulla, jolloin keksittiin hevosvetoinen, pyörillä kulkeva haravakone. Suomessa se alkoi yleistyä 1920-luvulla.
Nykyisin traktoreissa on entistä kehittyneempiä versioita haravakoneista, kuten erilaisia pöyhimiä ym.
János Melich

János Melich (16. syyskuuta 1872 Szarvas, Unkari –  20. marraskuuta 1963 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kielentutkija, filosofian tohtori 1896. Hän oli vuodesta 1896 kirjastonhoitajana Unkarin kansallismuseon kirjastossa, vuodesta 1901 unkarin kielen etymologian dosenttina Budapestin yliopistossa, vuodesta 1911 ylimääräinen professori (honoris causa). Hän julkaisi unkarilaisen ja slaavilaisen kielitieteen alalta useita tutkimuksia ja lisäksi muutamien vanhojen unkarin sanakirjojen ja unkarilaisten painotuotteiden uusintapainoksia. Hän julkaisi vuodesta 1914 yhdessä Zoltán Gomboczin kanssa unkarin kielen etymologista sanakirjaa Magyar Etymológiai Szótár. Hänet nimitettiin ensimmäisen maailmansodan aikana Unkarin kansallismuseon kirjastonjohtajaksi ja 1921 slaavilaisen kielitieteen professoriksi Budapestin yliopistoon.
Julkaisut

Szláv jövevényszavaink ('Slaavilaiset lainasanamme', 1903-05)
A magyar A magyar szótárirodalom  története ('Unkarin sanakirjan historia', 1907)
Deutsche Ortsnamen und Lehnwörter des ungarischen Sprachschatzes 1900 (yhdessä Victor Lumtzellerin kanssa) .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta János Melich Wikimedia Commonsissa
Juuan terveysasema

| Juuan terveysasema |
| --- | --- |

Osoite:  Aimontie 7, 83900 Juuka
Sijainti:  Juuka
Koordinaatit:  63.24149°N, 29.25752°E
Valmistumisvuosi:  1975
Runkorakenne:  betoni
Julkisivumateriaali:  tiili
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  6 100 m2
Juuan terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juuan terveysasema on pohjoiskarjalaisessa Juuan kunnassa sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna arkisin kello 8-16. Palvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Siun sote). Aiemmin terveyskeskus on ollut joitain vuosia myös yksityisen hoivapalveluyrityksen hoitamana.
Betonirinkoinen, tiiliverhoiltu, yksikerroksinen terveyskeskusrakennus valmistui vuonna  1975.
Terveysaseman aukioloaikojen ulkopuolella eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin Juuasta voi hakeutua kiireellistä hoitoa tarvitessaan Pohjois-Karjalan keskussairaalan yhteispäivystykseen Joensuussa (Tikkamäentie 16, J2-talon katutaso).
Aiheesta muualla

Juuan terveysasema[vanhentunut linkki] (suomi.fi)
Harbardsbreen

Harbardsbreen on lakijäätikkö Sognin ja Fjordanen läänissä, Vestlandetssa, Norjassa. Pinta-alaltaan 36 km² laajuinen jäätikkö on Norjan kymmenenneksi suurin, ja sijaitsee Lusterin kunnan alueella, Breheimenin kansallispuistossa.
Harhakuva.org

| Harhakuva> org |
| --- | --- |
Tyyppi:  Internet-yhteisö
Rekisteröinti:  vaihtoehtoinen
Avattu:  syyskuu 2005
Harhakuva.org oli Iikka Koistisen syyskuussa 2005 perustama internetgalleria, joka esitteli taiteen harrastajien teoksia. Sivusto keskittyi valokuvaukseen, mutta nähtävillä oli myös muuta kuvataidetta, musiikkia sekä kaunokirjallisuutta.
Taideyhteisön tavoitteena oli taiteilijana kehittyminen kritiikin kautta, minkä mahdollisti toisten teosten kommentointiominaisuus. Harhakuva.org antoi käyttäjilleen mahdollisuuden esitellä vapaasti teoksiaan internetissä sekä tulla näin tunnetummiksi taiteen saralla. Toisaalta kykyjen ja kuvittajien etsijät löysivät sivustolta alan ammattilaisia.
Vuoden 2009 alussa Harhakuva.orgissa oli jäseniä 11 000 ja töitä esillä noin 53 000. Sivusto suljettiin lopullisesti maaliskuussa 2016.
Jäähyväiset presidentille

| Jäähyväiset presidentille |
| --- | --- |
Kirjailija:  Pentti Kirstilä
Kieli:  suomi
Genre:  jännitys
Julkaistu:  1979
ISBN:  951-0-09207-X
Sarja: Komisario Hanhivaara
Edeltävä:  Jäähyväiset ilman kyyneleitä
Seuraava:  Jäähyväiset lasihevoselle
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jäähyväiset presidentille on Pentti Kirstilän jännitysromaani vuodelta 1979. Komisario Hanhivaara -sarjaan kuuluva romaani kertoo poliitikkoja vihaavasta aseharrastajasta, joka päättää murhata Suomen presidentin. Vuonna 1987 sai ensi-iltansa romaaniin pohjautuva samanniminen elokuva, jonka ohjasi Matti Kassila.
Giulio Andreotti

| Giulio Andreotti |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 17. helmikuuta 1972 – 7. heinäkuuta 1973  
Presidentti:  Giovanni Leone
Edeltäjä:  Emilio Colombo
Seuraaja:  Mariano Rumor
 29. heinäkuuta 1976 – 4. elokuuta 1979  
Presidentti:  Giovanni Leone Sandro Pertini
Varapääministeri:  Ugo La Malfa
Edeltäjä:  Aldo Moro
Seuraaja:  Francesco Cossiga
 22. heinäkuuta 1989 – 24. huhtikuuta 1992  
Presidentti:  Francesco Cossiga
Varapääministeri:  Claudio Martelli
Edeltäjä:  Ciriaco De Mita
Seuraaja:  Giuliano Amato
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1919 Rooma
Kuollut: 6. toukokuuta 2013 (94 vuotta)
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Livia Danese
Tiedot
Puolue:  Italian kristillisdemokraattinen puolue (1942–1994) Italian kansanpuolue (1994–2001) Sitoutumaton (2002–)
Uskonto:  Katolinen kirkko
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.giulioandreotti.org
Giulio Andreotti  kuuntele ääntämys (ohje)(14. tammikuuta 1919 – 6. toukokuuta 2013) oli italialainen poliitikko. Hän oli sodanjälkeisen Italian vaikutusvaltaisimpia poliitikkoja ja kiistelty hahmo, sillä hänellä oli tiiviit yhteydet niin mafiaan kuin Vatikaaniinkin. Hän oli pääministerinä seitsemässä hallituksessa vuosina 1972–1973, 1976–1979 ja 1989–1992, ja ulkoministerinä 1983–1989 sekä sisä- ja puolustusministerinä. Andreotti edusti konservatiivista kristillisdemokraattista puoluetta. Hän istui parlamentin alahuoneessa yhtäjaksoisesti vuodesta 1946, ja hänet nimitettiin elinikäiseksi senaattoriksi 1991.
Nuoruus ja opiskelu

Giulio Andreotti syntyi Roomassa vuonna 1919. Giulion ollessa kaksivuotias hänen isänsä kuoli, ja perhe joutui tulemaan toimeen äidin pienellä leskeneläkkeellä. Vaikka hän tuli vaatimattomista oloista, hän pääsi opiskelemaan lakitiedettä yliopistoon Roomassa. Andreotti erikoistui kanoniseen oikeuteen ja valmistui 1941. Hän liittyi jo opiskeluaikana Italian katolisten opiskelijoiden liittoon, ja hänet valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1942. Andreotti johti liittoa vuoteen 1945 ja toimitti sen viikoittaista lehteä.
Ura > Nopeasti hallitukseen

Andreotti tapasi 1942 tehdessään tutkimustyötä Vatikaanissa kirjastonhoitajana toimineen Alcide De Gasperin, joka toivoi pystyvänsä herättämään henkiin kristillisdemokraattisen puolueen. De Gasperi rekrytoi Andreottin auttamaan perustamaan puoluetta, ja De Gasperista tuli Andreottin poliittinen oppi-isä. Andreotti valittiin vuonna 1946 perustuslakia säätävään kokoukseen ja oli näin luomassa uutta fasistisen ajan jälkeistä Italian perustuslakia. Uuden tasavallan ensimmäiset parlamenttivaalit pidettiin 1948, ja Andreotti valittiin niissä edustajainhuoneeseen.
De Gasperi nimitti Andreottin apulaisministeriksi. Hän piti tehtävänsä myös sen jälkeen, kun Giuseppe Pella oli korvannut De Gasperin pääministerinä. Andreotti toimi apulaisministerinä seitsemän vuoden ajan. Yksi hänen tehtävistään tuona aikana oli Italian elokuva-alan organisointi. Tuotanto siirtyi enemmän valtion vastuulle, minkä ansiosta Italia nousi vuonna 1954 Yhdysvaltain jälkeen toiseksi suurimmaksi elokuvien tuottajaksi. Andreotti hyökkäsi myös tuolloin vallinnuta neorealistista liikettä kohtaan.
Andreottista tuli 1954 ensimmäisen Amintore Fanfanin hallituksen sisäministeri. Vuosina 1955–1958 hän toimi valtiovarainministerinä ja vuosina 1959–1966 sisäministerinä, vaikka tuona aikana pääministerin paikalla kävi viisi poliitikkoa. Andreotti kuului 1960-luvun alussa puolueensa oikeistosiipeen ja pyrki estämään keskusta-vasemmistolaisen koalition muodostumisen. Hän siirsi kuitenkin lopulta tukensa Fanfanin ja Aldo Moron ajamalle koalitiolle. Andreotti teki päätöksensä varmistuttuaan sekä Yhdysvaltain että Vatikaanin tuesta. Hän oli puolustusministerinä merkittävässä yhteydessä Yhdysvaltoihin ja tunsi hyvin tulevan paavin Paavali VI:n. Sisäministerikautensa jälkeen hän toimi 1966–1968 teollisuusministerinä.
Ura > Pääministerikaudet

Andreotti oli hallituksen ulkopuolella vuosina 1968–1972. Italian hallitus kaatui 1972, kun sosialistinen puolue oli vetänyt tukensa siltä. Ilman sosialisteja oli vaikea saada tasapainoista hallitusta. Andreottista tuli ensimmäisen kerran pääministeri vuonna 1972, mutta hänen johtamansa heikko keskusta-oikeistolainen koalitio oli vallassa vain seuraavaan vuoteen.
Kommunistinen puolue sai vaalivoitot sekä vuonna 1975 että 1976 ja ehdotti kristillisdemokraattien kanssa ”historiallista kompromissia”. De facto -puoluejohtaja Aldo Moro piti sopimusta kommunistien kanssa välttämättömänä, mutta liiton toimeenpanemisessa piti edetä varovasti. Onnistuakseen hallituksen piti pystyä tyynnyttelemään Yhdysvaltoja, Vatikaania, Euroopan yhteisöä ja Italian talouselämää. Andreotti valittiinkin pääministeriksi, jona toimi tällä kertaa vuodesta 1976 vuoteen 1979. Marxilais-leninistisen Punaisten prikaatien aiheuttama poliittinen kriisi kaatoi kuitenkin puolueiden yhteistyön. Ryhmittymä kaappasi ja murhasi 1978 Aldo Moron. Terroristit vaativat oikeudessa olleiden johtajiensa vapauttamista, mutta Andreotti kieltäytyi neuvottelemasta heidän kanssaan, vaikka Andreottin vanhimpiin yhteistyökumppaneihin kuulunut Moro pyysi kirjeessään vapauttamaan vangit. Muutamia viikkoja myöhemmin Moron ruumis löytyi läheltä kristillisdemokraattien päämajaa. Andreottin kriitikot olivat sitä mieltä, että hän kieltäytyi lähinnä poliittisista syistä.
Andreotti oli vuosina 1979–1983 hallituksen ulkopuolella. Hän muodosti tuolloin liiton antikommunistisen sosialistin Bettino Craxin ja kristillisdemokraattien ja kommunistien välistä liittoa vastustaneiden kristillisdemokraattien kanssa. Craxista tuli pääministeri 1983 ja Andreottista ulkoministeri. Ulkoministerikaudellaan Andreotti pyrki vahvistamaan siteitään Yhdysvaltoihin ja vaikuttamaan Euroopan yhteisön vahvistamiseen ja integraatioon. Andreotti oli ulkoministerinä heinäkuulle 1989, jolloin hänestä tuli jälleen pääministeri. Hänet valittiin uudestaan pääministeriksi huhtikuussa 1991, vaikka kristillisdemokraatit kärsivät vaalitappion. Andreotti oli pääministerinä kesäkuulle 1992. Andreottin kiinnostus Italian sisäisiin asioihin väheni koko ajan, ja hän oli myös vaikuttamassa vuonna 1992 Maastrichtin sopimuksen syntymiseen.
Ura > Ensimmäisen tasavallan kaatuminen ja oikeudenkäynnit

Vuodesta 1946 Italiaa hallinneet kristillisdemokraatit menettivät valtansa vuonna 1992 alkaneissa korruptiotutkimuksissa, niin sanotussa tangentopolissa. Andreotti näytti selviävän niistä, mutta pian alkoi tulla epäilyjä Andreottin mafiayhteyksistä. Maaliskuussa 1992 Andreottin linkkinä mafiaan pidetty Salvatore Lima murhattiin Sisiliassa. Myöhemmin mafian ilmiantaja Tommaso Buscetta kertoi, että Andreotti olisi vaihtanut mafiajohtaja Salvatore Riinan kanssa rituaalisuudelman.
Parlamentti poisti 1993 Andreottin syytesuojan, ja häntä syytettiin Palermossa 1995 yhteyksistään mafiaan ja 1996 Perugiassa toimittaja Carmine Pecorellin murhasta. Palermolainen tuomioistuin totesi tutkimusten jälkeen, että Andreottilla oli ollut yhteyksiä mafiaan, mutta yhteydet olivat päättyneet vuonna 1980 eikä häntä enää voitu siksi asettaa syytteeseen. Andreottin mafiayhteydet eivät tulleet kenellekään yllätyksenä, mutta hänen viimeinen hallituksensa oli kuitenkin ollut toisen maailmansodan jälkeisen Italian mafiavastaisin. Osittain tämä oli vuonna 1992 murhattujen tuomareiden Giovanni Falconen ja Paolo Borsellinon ansiota, mutta Andreotti itsekin toimi toistuvasti mafiaa vastaan. Andreotti vapautettiin 1999 syytteistä myös Pecorellin murhaan. Pecorelli oli pienen Osservatore Politico -aikakauslehden päätoimittaja, jonka on väitetty saaneen todisteita ”salaisen palvelun” ja Andreottin osuudesta Aldo Moron murhaan, mitä väitettä ei ole koskaan voitu näyttää toteen. Vetoomustuomioistuin kumosi vapauttavan tuomion 2002 ja tuomitsi Andreottin 24 vuodeksi vankeuteen. Seuraavana vuonna hänet kuitenkin vapautettiin korkeimmassa oikeudessa.
Andreottin poliittista uraa ja erityisesti 1990-luvun alun oikeudenkäyntejä ja kuulusteluja käsitteli myös Paolo Sorrentinon ohjaama elokuva Il Divo – Giulio Andreottin merkillinen elämä (Il Divo). Elokuva voitti Cannesin elokuvajuhlilla 2008 tuomariston palkinnon.
Yksityiselämä

Andreottin vaimo oli Livia, jonka kanssa hän meni naimisiin 1945. He saivat kaksi poikaa ja kaksi tyttöä. Andreottit elivät melko vaatimattomasti, eikä Andreotti pyrkinyt urallaan luomaan itselleen varallisuutta tai edistämään lähimpien sukulaistensa ansioita. Andreottilla oli pieni epämuodostuma selkärangassa, minkä vuoksi hän käveli hieman kumarassa. Hänet esitettiinkin usein pilakuvissa ilkeänä, kyttyräselkäisenä kääpiönä, vaikka hän oli todellisuudessa melko pitkä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Andreotti Valkoisessa talossa Frank Sinatran ja Richard Nixonin kanssa 1973.
Hansa (auto)

Hansa 1500
Hansa oli saksalainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1905–1961. Hansa oli osa Borgward-autotehdasta, joka sijaitsi Bremenissä. Autotehtaan muut automerkit olivat Borgward, Lloyd ja Goliath.
Toisen maailmansodan jälkeen Borgward-autotehtaan tuotanto alkoi uudestaan. Vuonna 1949 tehdas esitteli ensimmäisen sodan jälkeen suunnitellun uuden saksalaisen auton Hansa 1500:n.
Vuonna 1951 Borgward esitteli ison kuusisylinterisen Hansa 2400 -mallin, jonka valmistus alkoi seuraavana vuonna. Vuosina 1958-1961 Borgward-yhtymä valmisti pienehköä Hansa 1100 -mallia, jota se oli aiemmin vuodesta 1957 elokuuhun 1958 valmistanut Goliath 1100 -nimisenä.
Vuonna 1961 loppui Hansan ja kaikkien muidenkin Borgward-yhtymän autojen valmistus. Tosin yhtymälle jäi vielä pesänselvityksen jälkeen varoja, joten konkurssi oli kyseenalainen. Borgwardin konkurssin jälkeen pienyritykset hankkivat varastoista osia ja kokosivat niistä vielä 487 autoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hansa (auto) Wikimedia Commonsissa
Jägerhorn (täsmennyssivu)

Jägerhorn tarkoittaa seuraavia:
Jägerhorn, Valais'n Alpeilla sijaitseva 3 970 metriä korkea vuorenhuippu
Jägerhorn, sukunimi tai suvun vaakunaa kuvaava nimi
Blechard Gustaf Jägerhorn (1803–1879), suomalainen juristi, virka- ja valtiopäivämies
Carl Georg Jägerhorn (1866–1945), suomalainen juristi, virka- ja valtiopäivämies
Carl Johan Jägerhorn (1819–1890), kuvernööri, valtioneuvos
Carl Magnus Jägerhorn (1730–1782), everstiluutnantti, Oulun läänin maaherra
Fredrik Anders Jägerhorn (vanhempi) (1723–1801), everstiluutnantti, Karjalan rakuunoiden komentaja.
Fredrik Adolf Jägerhorn (1760–1817), eversti, maaherra
Georg Henrik Jägerhorn (1747–1826), suomalainen upseeri
Inger Jägerhorn (s. 1938), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Johan (Jan) Anders Jägerhorn (nuorempi) (1757–1825), everstiluutnantti, niin sanottuja Anjalan miehiä
Reinhold Ernst Petter Jägerhorn (1838–1926), juristi, kartanonhoitaja ja yhdistys- ja valtiopäivämies
Reinhold Johan Jägerhorn (1716–1790), everstiluutnantti, tunnettu "aitona suomalaisena"
Reginald Jägerhorn (s. 1932), taloustieteilijä, professori
Robert Jägerhorn (s. 1965), taikuri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jägerhorn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.