stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vallankumouskalenteri

Vuoden 2 vallankumouskalenteri Lausannen historiallisessa museossa.
Vallankumouskalenteri eli tasavaltalaiskalenteri (ransk. Calendrier républicain) oli käytössä Ranskassa vallankumouksen jälkeen 24. lokakuuta 1793 - 1. tammikuuta 1806.
Vallankumousajanlasku alkoi takautuvasti 22. syyskuuta 1792, Ranskan tasavallaksi julistamisen päivästä. Näin ollen vuoden ensimmäinen päivä sattui yhteen syyspäiväntasauksen kanssa. Vuodessa oli 12 30-päiväistä kuukautta, joista kukin jakautui tasan kolmeen kymmenpäiväiseen ”viikkoon” eli dekadiin (ransk. décade). Jokaisen dekadin viimeinen päivä, décadi, oli lepopäivä, joka sellaisena korvasi sunnuntain. Se, että säännöllinen vapaapäivä oli enää vain joka kymmenes, ei enää joka seitsemäs päivä, ymmärrettävästi herätti suuttumusta ranskalaisissa työläisissä. Aluksi kuukaudet ilmaistiin vain järjestysnumeroin, mutta sitten niille annettiin vuodenaikoja kuvanneet nimet. Sen sijaan että katolisella kirkolla oli tapana nimetä päivät pyhimysten mukaan, vallankumouskalenterissa päivät oli nimetty työkalujen, kasvien ja eläinten mukaan. Ylimääräiset viisi tai kuusi päivää lisättiin vuoden loppuun ja ne oli nimetty hyveiden mukaan. Ne olivat vapaapäiviä.
Suunnitelmissa oli myös muuttaa vuorokautta lyhemmät aikayksiköt kymmenjärjestelmän mukaisiksi. Niinpä vuorokausi jaettiin kymmeneen ”tuntiin”, joista kussakin oli sata ”minuuttia”, joista kussakin oli sata ”sekuntia”.lähde?
Kymmenpohjainen kellotaulu.
Kymmenpohjaisesta kellojärjestelmästä luovuttiin nopeasti, koska ihmiset eivät oppineet käyttämään sitä. Koska lepopäiviä oli aiemman joka seitsemännen sijasta vain joka kymmenes, työväestö ei pitänyt kalenterista. Kalenteria yritettiin vuosien vieriessä parannella. Sitä ennen kuitenkin suuri osa kalenterin laatimiseen osallistuneista tiedemiehistä oli mestattu.
Kirkon vaatimuksesta sunnuntait palautettiin lepopäiviksi vuonna 1802. Napoleon poisti vallankumouskalenterin käytöstä vuonna 1806, ja Ranskassa palattiin gregoriaaniseen kalenteriin. Vallankumouskalenteria käytti lyhytaikaisesti vielä Pariisin kommuuni vuonna 1871.
Joihinkin Ranskan vallankumoushistorian kuuluisiin tapahtumiin viitataan edelleen vallankumouskalenterin mukaisilla päivämäärillä. Kuuluisia ovat esimerkiksi nimellä Thermidor-käänne tunnettu Maximilien Robespierren syrjäyttäminen 27. heinäkuuta 1794 (9. Thermidor-kuuta vuonna II) sekä Napoleon Bonaparten valtaan nostanut Brumairekuun 18. päivän vallankaappaus 9.–10. marraskuuta 1799 (18.–19. Brumaire-kuuta vuonna VIII). ”Thermidor” ja ”Brumairekuun 18.” ovat sittemmin muodostuneet käsitteiksi, joilla on viitattu myös muiden vallankumousten vastaaviin käännekohtiin.
Kuukaudet

Vallankumouskalenterin vuosi alkoi syyspäiväntasauksena ja siinä oli 12 kuukautta, joista kullakin oli 30 päivää.
Syksy:
Vendémiaire (latinasta vindemia, ”(viini)sato”) alkoi 22. syyskuuta (tai 23. tai 24.)
Brumaire (ranskasta brume, ”usva”) alkoi 22. lokakuuta, (tai 23. tai 24.)
Frimaire (ransk. frimas, ”halla”) alkoi 21. marraskuuta, (tai 22. tai 23.)
Talvi:
Nivôse (lat. Nivosus, ”luminen”) alkoi 21. joulukuuta, (tai 22. tai 23.)
Pluviôse (lat. pluviosus, ”sateinen”) alkoi 20. tammikuuta, (tai 21. tai 22.)
Ventôse (lat. ventosus, ”tuulinen”) alkoi 19. helmikuuta, (tai 20. tai 21.)
Kevät:
Germinal (lat. germen, ”siemen”) alkoi 20. maaliskuuta (tai 21.)
Floréal (lat. flor, ”kukka”) alkoi 20. huhtikuuta (tai 21.)
Prairial (ransk. prairie, ”niitty”) alkoi 20. toukokuuta (tai 21.)
Kesä:
Messidor (lat. messis, ”elonkorjuu”) alkoi 19. kesäkuuta (tai 20.)
Thermidor (kreikasta thermos, ”kuuma”) alkoi 19. heinäkuuta (tai 20.)
Fructidor (lat. fructus, ”hedelmät”) alkoi 18. elokuuta (tai 19.)
Nimien päätteet on ryhmitelty vuodenajan mukaan ja etuliitteet on muodostettu joko ranskan, latinan tai kreikan pohjalta.
Viikonpäivät

Kuukaudessa oli kolme viikkoa, jossa kussakin oli 10 päivää. Nimet olivat latinan järjestysnumeroiden pohjalta muodostettuja:
primidi (ensimmäinen päivä)
duodi (toinen päivä)
tridi (kolmas päivä)
quartidi (neljäs päivä)
quintidi (viides päivä)
sextidi (kuudes päivä)
septidi (seitsemäs päivä)
octidi (kahdeksas päivä)
nonidi (yhdeksäs päivä)
décadi (kymmenes päivä)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heikki Oja: ”Vallankumouksellisia kalentereita”, Aikakirja 2013, s. 62–64.  Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2013.  ISBN 952-10-3221-9  Teoksen verkkoversio.
Valtuutus

Valtuutus on henkilön edustajalleen antama lupa erilaisten oikeustoimien tekemiseen valtuuttajan puolesta.
Valtuutettu voi tehdä valtuuttajan puolesta varallisuusoikeudellisia sopimuksia ja muita oikeustoimia. Hän toimii valtuutetun edustajana ja voi antaa tahdonilmaisuja toisen puolesta harkintansa mukaan. Valtuutettu toimii päämiehensä puolesta niin, että jää itse sopimussuhteen ulkopuolelle. Valtuutetun tekemän sopimuksen vaikutukset kohdistuvat välittömästi valtuuttajaan. Valtuuttajan tulee olla oikeustoimikelpoinen, joten alaikäinen tai vajaavaltainen ei voi valtuuttaa toista toimimaan puolestaan silloin, kun ei itse olisi toimeen oikeutettu.
Yksilöidystä valtuutuksesta ilmenevät valtuutuksen rajat. Esimerkiksi valtuutettu voi olla kelpoinen tekemään valtuuttajan puolesta kiinteistökaupan, kunhan se tapahtuu määräajassa ja valtuuttajan ilmoittamalla hinnalla. Kiinteän omaisuuden panttaamiseen ja luovuttamiseen toisen puolesta tarvitaan yksilöity valtakirja. Sen vastakohta on yleisvaltakirja, joka suo valtuutetulle melko laajan kelpoisuuden. 
Oikeudenkäynnissä käy myös niin sanottu avoin asianajovaltakirja.
Henkilön asemaan toisen palveluksessa liittyy usein niin sanottu asemavaltuutus. Niinpä kaupassa myyjänä olevan henkilön kanssa voidaan tehdä kauppiasta sitovia oikeustoimia niissä puitteissa, jotka voidaan katsoa myyjällä tavanomaisesti olevan.
Jos valtuutettu ylittää valtuutensa, jotka päämies on hänelle antanut, sitoo valtuutetun tekemä sopimus kuitenkin valtuuttajaa, jos sopimuskumppani on toiminut vilpittömässä mielessä.
Blade

| Blade |
| --- | --- |

Luoja(t):  Marv Wolfman Gene Colan
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  The Tomb of Dracula nro 10 (heinäkuu 1973)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Eric Brooks
Pituus:  188 cm
Paino:  82 kg
Ryhmäsidokset:   MI13  Yövaanijat  Vanguard  Keskiyön pojat 
Henkilöllisyydet:  Daywalker Frank Blade SwitchBlade
Blade, oikealta nimeltään Eric Brooks, on Marvel Comicsin kuvitteellinen sarjakuvahahmo. Hahmon loivat Marvin A. "Marv" Wolfman ja Gene Colan vuonna 1973 Tomb of Dracula -lehteen vampyyrien prinssin vastustajaksi. Blade tuli mukaan lehteen hyvin varhaisessa vaiheessa sivuhahmona, ja on sen jälkeen esiintynyt monissa omissa seikkailuissaan. New Line Cineman tuottama Blade-elokuva (1998) sisälsi joitakin sarjakuvan henkilöistä ja pääosaa esitti Wesley Snipes. Vaikka Marvelin alkuperäinen versio Bladesta syntyi Lontoossa, ja oli täysin brittiläinen, on hahmo muutettu elokuviin ja televisiosarjaan chicagolaissyntyiseksi amerikkalaiseksi. Elokuva on saanut kaksi jatko-osaa. Vuonna 2006 esitettiin Blade: The Series, jossa pääosaa näyttelee Sticky Fingaz Snipesin kieltäydyttyä roolista. Spike TV:n tuottamaa sarjaa tuotettiin vain yhden tuotantokauden verran. Mahershala Ali tulee näyttelemään uutta versiota Bladesta Marvel Studiosin elokuvissa.
Blade erottui muista sarjakuvasankareista suoran ja joskus töykeän puhetapansa johdosta. Dialogin oli tarkoitus kuvastaa 1970-luvun slangia.
Sarjakuvissa

Kaikissa medioissa sarjakuvien lisäksi Bladen äiti joutui vampyyrin puremaksi tämän vielä ollessa raskaana, mutta muuten Bladen sarjakuva- ja elokuvaversioissa on vain hyvin vähän yhtäläisyyksiä. Kuitenkin elokuvien menestymisen myötä Marvel Comics ponnisteli lähentääkseen sarjakuva-Bladea elokuvien versioon. Tämä saavutettiin laittamalla Morbius, elävä vampyyri, puremaan Bladea käteen. Puremasta syntynyt haava aiheutti Bladen muuttumisen puoliksi vampyyriksi, josta seurauksena Blade sai kaikki vampyyrien voimat, mutta ei heidän heikkouksiaan.
Hänestä tuli yli-inhimillisen vahva ja ketterä, sekä immuuni Auringon valolle. Aikana, jolloin Morbius puri Bladea, tämän epätavallisiin kykyihin kuului immuniteetti vampyyrien puremia vastaan ja hidastunut ikääntyminen. Molemmat kyvyt olivat seurausta hänen äitinsä saamasta puremasta. Koska Morbius ei ollut oikea vampyyri, vaan eräänlainen hybridi, ei Blade ollut immuuni hänen puremalleen, joka muutti hänen jo valmiiksi epätavallisia kykyjään lähemmäs Morbiuksen kykyjä.
Blade syntyi Sohossa sijaitsevassa bordellissa, Isossa-Britanniassa. Miehen itsensä mukaan hänen tarkka syntymäpäivänsä on 24. lokakuuta 1929 – joka tunnetaan myös "Mustana Torstaina" Wall Streetin pörssiromahduksen vuoksi. Bladen mukaan hänen ikänsä on 72 vuotta, mutta hänen vampyyriset kykynsä ovat hidastaneet ikääntymistä. Bladen äiti, Tara Brooks; prostituoitu Madame Vanityn bordellista, kärsi väkivaltaisista komplikaatioista synnytyksen aikana, jonka seurauksena tohtori kutsuttiin paikalle.
"Tohtori" Deacon Frost, oikeasti nälkäinen vampyyri, saapui paikalle. Frost söi Bladen äidistä lapsen syntymän aikana, joka johti Taran kuolemaan. Frostin ruokailu Tarasta synnytyksen aikana aiheutti muutamien vampyyrientsyymien siirtymisen lapsen verenkiertoon. Tämän vuoksi Blade sai yli-inhimilliset kyvyt, kuten immuniteetin vampyyrin puremia vastaan, kyvyn "haistaa" yliluonnolliset otukset ja pitkän elämän. Hän sietää myös auringonvaloa, toisin kuin tavalliset vampyyrit.
Blade selvisi synnytyksestä hengissä kuolleen äitinsä työtovereiden hyökätessä Frostin kimppuun. Naiset onnistuivat ajamaan nälkänsä tyydyttäneen vampyyrin tiehensä, ja he huolehtivat Tara Brooksin pojasta aina 9 vuoden ikään asti.
Blade muissa medioissa > Animaatio > Hämähäkkimies

Blade vieraili Hämähäkkimies-animaatiosarjassa 1990-luvulla. Hahmon äänenä toimi J. D. Hall. Jaksot, joissa hän esiintyi:
22 "Blade Vampyyrinmetsästäjä"
23 "Kuolematon vampyyri"
48 "Vampyyrikuningatar"
62 "Gauntlet of the Red Skull"
Blade muissa medioissa > Animaatio > Marvel Anime: Blade

2011 Japanissa esitettiin Bladeen perustuvaa animesarjaa, jossa hahmon äänenä oli Akio Ohtsuka ja englanniksi dubatussa versiossa Harold Perrineau. Sarja kesti kaksitoista jaksoa, joka kertoi hahmon vieraillessa Japanissa, jossa hän etsii käsiinsä äitinsä tappajaa Deacon Frostia, mutta joutuu samalla taistelemaan salaperäistä vampyyriorganisaatiota vastaan, "Existence". Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin 2012 englanniksi dubattuna G4-kanavalla.
Blade muissa medioissa > Animaatio > Ultimate Spider-Man

Blade vieraili Ultimate Spider-Man animaatiosarjan toisen tuotantokauden kaksiosaisessa jaksossa "Blade and the Howling Commandos". Hän liittoutuu Hämähäkkimiehen kanssa taistelemaan vampyyreja vastaan, jotka työskentelevät Draculalle. Blade vannoo vievänsä muinaisen egyptiläisen voimakkaan taikaesineen nimeltä Tekamentepin Ankh Nick Furylle hinnalla millä hyvänsä. Taikaesineen avulla kykenisi kommunikoimaan kuolleiden kanssa ja sen joutuessa Draculan käsiin hänestä tulisi kuolematon, jota Blade ja kumppanit eivät halua tapahtuvan. Jakson aikana selviää, että Blade oli ollut aikaisemmin yksi Nick Furyn Howling Commandos ryhmän jäsenistä. Hän kuitenkin jätti ryhmän.
Blade muissa medioissa > Elokuvat > New Line Cineman elokuvat

Blade teki ensiesiintymisensä elokuvissa 1998 nimikkoelokuvassaan Blade, jossa hahmoa näytteli Wesley Snipes. Hahmo esitetään täysin erilaisena sarjakuviin nähden, jossa Blade oli puhelias ja ylimielinen. Elokuvassa Blade oli enemmän rauhallinen ja hiljaisempi. Lisäksi sarjakuvissa hänet esitetään tavallisena ihmisenä, joka on immuuni vampyyreille ja heidän hypnoosille taitojensa ansiosta, kun taas elokuvassa Blade kuvattiin yli-inhimillisenä, jolla on vampyyrin voimat, mutta ei ollenkaan niiden heikkouksia. Ainoastaan heidän verenhimonsa johon hän käyttää Abraham Whistlerin kehittämää seerumia, jolla Blade saa tyydytettyä oloaan. Hän ei myöskään ole sarjakuvan tavoin Englannista, vaan Detroitista, Yhdysvalloista. Ensimmäisessä elokuvassa Bladesta on tullut vampyyrien metsästäjä ja vannoo kostoa olennoille, jotka tappoivat hänen äitinsä. Hän liittoutuu Whistlerin kanssa, joka on eläköitynyt vampyyrien metsästäjä ja aseasiantuntija. Alamaailmassa on samaan aikaan käynnissä riita vampyyrien kesken kuka on aito vampyyri ja kuka on muuttunut vampyyriksi pureman kautta. Bladen tutkiessa heidän toimintaansa hän törmää Deacon Frostiin, jolla on suunnitelmissa tulla vampyyrien valtiaaksi.
2002 julkaistiin Blade II, jossa Snipes jatkoi roolissaan. Tällä kertaa harvinainen mutaatio on syntynyt vampyyrien keskuudessa, jonka myötä Reaperseiksi kutsutut vampyyrit jahtaavat niin ihmisiä, kuin vampyyreja verenhimossa. Myös heidän uhreista tulee mutaation jatkajia, joka vain uhkaa vampyyrien olemassaoloa lähes sukupuuttoon. Blade ja Whistler, sekä tekniikan asiantuntija Scud saavat varjoneuvostolta kutsun auttaa heitä tuhoamaan uuden uhkan. Blade ja hänen joukkonsa saavat avukseen tahtomattaan eliittivampyyrijoukon, jotka ovat alun perin harjoitelleet tappamaan Bladen. Ryhmä pettääkin Bladen, jonka myötä hän joutuu taistelemaan Whistlerin kanssa estääkseen Reapereita hävittämästä koko vampyyri- ja ihmiskuntaa.
Elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa Blade: Trinity julkaistiin 2004, jossa vampyyrit ovat onnistuneet lavastamaan Bladen tappaneen ihmisen. FBI yhdessä  vampyyrinmetsästäjäryhmän Yövaanijoiden kanssa ovat hänen perässään. Sillä välin Blade etsii uusien liittolaistensa Hannibal Kingin ja Whistlerin tyttären Abigail Whistlerin kanssa Danica Talosin, joka tietää uudelleen herätetyn Draculan olinpaikan. Pysäyttääkseen Draculan Bladen myrkytettävä hänet viruksella, joka hävittää kaikki vampyyrit mahdollisesti myös Bladen.
Blade muissa medioissa > Elokuvat > Marvel Cinematic Universe

Toukokuussa 2013 Marvel Studios oli jo saanut takaisin Bladen elokuvaoikeudet ja alkoi toteuttaa uutta Blade-elokuvaa. Heinäkuussa 2015 Wesley Snipes oli keskustellut Marvelin kanssa rooliinsa palaamisesta. Heinäkuussa 2019 San Diego Comic-Con Internationalissa Marvel paljasti Mahershala Alin tulevan näyttelemään Bladea Marvel Cinematic Universessa.
Ali teki kreditoimattoman cameoesiintymisen Bladen roolissa vuoden 2021 elokuvan Eternals lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa. Hänestä kuullaan vain ääni puhumassa Dane Whitmanille, joka on aikeissa ensi kertaa koskettaa Eebenmiekkaa.
Blade muissa medioissa > Videopelit

Blade esiintyy pelattavana hahmona elokuvaan perustuvissa videopeleissä Blade ja Blade II.
Blade on lukittuna hahmona Marvel: Ultimate Alliancessa.
Blade on toisen kerran lukittuna hahmona Spider-Man: Friend or Foe -pelissä.
Bladen asu on yksi neljästä lukittavissa olevista elokuvaan perustuvassa videopelissä Ghost Rider.
Blade esiintyy kolmannen kerran lukittuna hahmona Marvel: Ultimate Alliance 2:n PlayStation 2, PlayStation Portable ja Wii-versioissa.
Blade oli pelattavana hahmona Facebook-selainpelissä Marvel: Avengers Alliance, jossa sille sai myös muutamia vaihtoehtoisia asuja.
Blade on pelattavana hahmona 2013 PC:n Marvel Heroesissa ja myöhemmin 2017 Playstation 4:lle julkaistussa Marvel Heroes Omega -versiossa.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996–1997  | J. D. Hall | Hämähäkkimies |  |  |
| 1998 2002 2004 2024 | Wesley Snipes |  | Blade Blade II Blade: Trinity Deadpool & Wolverine |  |
| 2000 | Redd Pepper |  |  | Blade |
| 2002 | Tom Clark |  |  | Blade II |
| 2006 | Sticky Fingaz | Blade: The Series |  |  |
| 2006–2007 2009 | Khary Payton |  |  | Marvel: Ultimate Alliance Spider-Man: Friend or Foe Marvel: Ultimate Alliance 2 |
| 2007 | Fred Tatasciore |  |  | Ghost Rider |
| 2011 | Tony Todd |  |  | Marvel Super Hero Squad Online |
| 2012 | Harold Perrineau | Marvel Anime |  |  |
| 2013 | Dave Fennoy |  |  | Marvel Heroes |
| 2013–2014 | Terry Crews | Ultimate Spider-Man Hulk ja M.Ä.I.S.K.:n agentit |  |  |
| 2013 | Phil LaMarr |  |  | Lego Marvel Super Heroes |
| 2021, TBA | Mahershala Ali |  | Eternals Blade |  |

Blade Hämähäkkimiehen piirrossarjassa
Valtiotieteen historia

Yleistä
Teoriat
Historiankirjoitus
Jako aikakausittain
Esihistoriallinen aika
Antiikin tiede
Keskiajan tiede
Renessanssin tiede
Tieteellinen vallankumous
Valistusajan tiede
Tiede teollisen vallankumouksen aikana
1900-luvun tiede
Jako aloittain
Matematiikka
Filosofia
Luonnontieteet
Tähtitiede
Biologia
Kemia
Ekologia
Maantiede
Geologia
Fysiikka
Yhteiskuntatieteet
Taloustiede
Kielitiede
Valtiotiede
Psykologia
Sosiologia
Uskontotiede
Tekniikka
Maataloustiede
Sähkö ja elektroniikka
Rakennustekniikka
Arkkitehtuuri
Kartografia
Kemiantekniikka
Tietokoneteknikka
Tietojenkäsittelytiede
Materiaalitiede
Lääketiede
Farmasia
Katso myös: Näennäistieteen historia
Valtiotiede kantaa kahta tutkimusperustaa, saksalaistaustaista Staatslehre-perinnettä ja anglosaksista politiikan tutkimusta (political science). Saksalainen tutkimus oli luonteeltaan filosofista, juridista ja historiallista. Se painottui selvästi enemmän rationalistiseen päättelyyn kuin havaintojen keruuseen, joka on ollut politiikan tutkimukselle ominainen työote.
Suomen valtiotieteessä on alun perin vallinnut saksalainen suuntaus. Suomen kielessä sana valtio viittaa paikkaan, jossa käytetään valtaa. Sanan on kehittänyt Paavo Tikkanen vuonna 1846. Monien eurooppalaisten kielten stat/state-tyyppiset sanat taas viittaavat arvojärjestykseen ja pysyvyyteen. Suomen valtio on merkitykseltään aktiivisempi ja positiivisempi kuin stat, myös sellaisina sanaliittoina kuin itsenäinen valtio, hyvinvointivaltio. Niinpä suomen kielen Valtiollinen-sana tarkoitti 1950-luvulle saakka osittain samaa kuin poliittinen. Vasta 1950-luvulla alettiin puhua poliittisista puolueista ja poliittisesta elämästä eikä käytetty niissä valtiollinen-sanaa kuten siihen saakka. Tutkijat pyrkivät nykyisin korvaamaan valtiotiede-termin politiikan tutkimuksella.
Länsimaisen politiikantutkimuksen keskeisiä tutkimuskohteita ovat olleet vapauden ja oikeudenmukaisuuden ihanteet. Platonista alkaen tutkijat ovat etsineet sellaista yhteiskuntaa, joka parhaiten toteuttaisi nämä ihanteet. Keskiajan jälkeen rationalismin piirissä pohdittiin niin sanottua vapauden ja välttämättömyyden ongelmaa. Ihminen on toisaalta vapaata harkintaa käyttävä aktiivinen toimija, toisaalta hän kohtaa välttämättömyyden ympäristön ja luonnonlakien muodossa.
8b/10b-koodaus

Tietoliikenteessä 8b/10b on linjakoodausmenetelmä, jossa 8 bitin jono eli tavu muunnetaan 10 bittiseksi jonoksi.Tämän avulla saadaan tasapainotettua ykkösten ja nollien määrä, mikä mahdollistaa joissain käytöissä tasavirtabalanssin riippumatta siitä, millaista dataa siirretään. Ero ykkösten ja nollien lukumäärässä on enintään 2 bittiä vähintään 20 bitin pituisessa jonossa, ja pidemmissä jonoissa tämä ero pienenee suhteessa jonon pituuteen.
IBM:n vuonna 1982 jättämässä patenttihakemuksessa keksijöiksi mainitaan Al Widmer ja Peter Franaszek.
Käyttökohteita

Aurora
CoaXPress
Common Public Radio Interface (CPRI)
DVB Asynchronous Serial Interface (ASI)
DVI ja HDMI
DisplayPort Main Link
Fibre Channel
Gigabit Ethernet (paitsi 1000Base-T)
HyperTransport
IEEE 1394b
InfiniBand
UniPro M-PHY
OBSAI RP3 rajapinta
PCI Express alle 8.0 GT/s nopeuksilla
Serial RapidIO
Serial ATA
SAS
SSA
ServerNet (alkaen ServerNet2)
USB 3.0
XAUI
Valtio (romaani)

| Valtio> Nation |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kansitaiteilija:  Jonny Duddle
Genre:  fantasia, vaihtoehtohistoria, nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  416
ISBN:  0385613709
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kansitaiteilija:  Jonny Duddle
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  488
ISBN:  978-951-23-5151-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valtio (engl. Nation) on Terry Pratchettin vuonna 2008 ilmestynyt nuortenkirja. Teos oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana vuonna 2009.
Tarina

Valtio on kertomus 1800-luvun vaihtoehtoisesta historiasta. Tapahtumat sijoittuvat Suurelle Eteläiselle Valtamerelle, toiseen universumiin jossa päähenkilö Maun kotikylä tuhoutuu tulivuoren purkauksen aiheuttaman hyökyaallon seurauksena. Mau on samaan aikaan Poikien saarella suorittamassa aikuistumisriittiään, ja kun hän palaa kotisaarelleen, hän huomaa kaiken tutun kadonneen. Aalto on hukuttanut alleen talot ja ihmiset. Mau on heimonsa ainoa eloonjäänyt.
Saarella on kuitenkin Maun lisäksi myös toinen asukas: haaksirikkoutuneen laivan matkustajana ollut Englannin kuninkaan sukulaistyttö Daphne. Maulla ja Daphnella ei ole yhteistä kieltä ja toisen tavat vaikuttavat aluksi hyvin omituisilta. Alun vaikeuksista huolimatta nuoret alkavat pikkuhiljaa ymmärtää toisiaan ja alkavat rakentaa saarelle uutta. Saaren rantaan ajautuu myös muita hyökyaallosta selvinneitä. Uuden valtion luominen ei suju ongelmitta, kun on päätettävä kuka sitä johtaa ja kenen jumaliin uskotaan. Lisäksi saaren asukkaita uhkaavat kapinalliset merimiehet sekä kannibaalit.
Valoherkkyys

Filmikamera
Valokuvafilmi
mustavalkofilmi
värifilmi
dia
filmiherkkyys
Digitaalikamera
Valokuvakenno
CMOS
CCD
rajauskerroin
kohina
ISO-luku
Digitaalinen tallennusmedia
Muistikortti
CF
SD
xD
Memory Stick
Valokuvien tiedostomuoto
JPEG
RAW:t
TIFF
Objektiivi
laajakulma
normaali
kauko
bokeh
tynnyri
tyyny
vinjetointi
Kuvankäsittely
Kuvankäsittelyohjelma
Photoshop
Photo-Paint
GIMP
Krita
PaintShop Pro
Pixel32
Paint.NET
RawTherapee
Teemasivu
n
k
Eri valoherkkyyksillä otettuja valokuvia.
Valoherkkyys kuvaa filmin tai digitaalikennon herkkyyttä eli kykyä reagoida valoon.
Herkkä filmi tarvitsee vähemmän valoa valottuakseen, sillä on siis helpompi kuvata hämärässä, mutta suuri herkkyys lisää kuvaan tulevaa kohinaa. Hidas epäherkempi filmi taas tarvitsee enemmän valoa, mutta toisaalta lopullisen kuvan laatu on tarkempi. Normaalin värifilmin herkkyys on tyypillisesti 100/21°ISO, eli 100 ASA-yksikköä tai 21° DIN-yksikköä.
Valoherkkyyden asteikot

Filmin herkkyyttä voidaan ilmoittaa kolmella eri asteikolla. Perinteisiä asteikoita olivat eurooppalainen DIN (Deutsches Institut für Normung) ja amerikkalainen ASA (American Standard Association, nykyinen American National Standards Institute eli ANSI). Nykyisin herkkyyttä ilmaisee ISO-lukema (International Organization for Standardization - "lyhenne" tulee kreikan kielen sanasta isos, joka tarkoittaa yhtäläistä). ISO-lukema on kahden edellisen yhdistelmä. Varsinaisen standardin tunniste on ISO 2240:2003.
ASA-asteikolla lukeman kaksinkertaistuminen tarkoittaa samalla herkkyyden kaksinkertaistumista ja lukeman puolittuminen herkkyyden puolittumista. 200 ASA:n filmi on siis kaksi kertaa herkempää kuin 100 ASA:n.
DIN-asteikolla vastaava ero on kolme DIN-astetta. 21° DIN:in herkkyys vastaa 100 ASA:n herkkyyttä ja 27° DIN:in herkkyys 400 ASA:n herkkyyttä.
ISO-asteikko on ASA- ja DIN-asteikon yhdistelmä.  Oikeaoppisesti ISOa käytettäessä kuuluisi ilmoittaa molemmat lukemat, esimerkiksi 100 / 21° ISO. Usein näkee kuitenkin myös ilmoitettavan pelkän ASA-luvun (esimerkiksi digitaalikameroiden valikoissa), vaikka yksiköksi on merkitty ISO. Tämä johtunee tilan säästön tarpeesta.
Herkkyydet voi jaotella karkeasti ottaen kolmeen eri kategoriaan:
Merkintätapa

Yksikön kirjoittaminen joko lukeman eteen tai taakse on myös monesti hieman epäselvä asia. Kansainvälisillä kentillä se merkitäänkin yleensä luvun eteen, esimerkiksi ISO 50/18°, mutta Suomen kielitoimiston suosituksen mukaisesti tulisi suomea kirjoitettaessa merkitä yksikkö luvun perään, siis 50/18° ISO (vastaavasti 30 euroa tai 100 m).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valoherkkyys Wikimedia Commonsissa
Valtionhallinto

Valtionhallinto on hallintoa, joka määrittyy valtiosta käsin perustuen valtion suvereniteettiin. Valtionhallintoa yhtenäisvaltiossa edustaa keskushallinto. Liittovaltioissa sitä edustavat keskushallinto ja liittovaltion jäseninä olevien osavaltioiden hallinto. Näin valtionhallinto voi jakautua kahteen osaan: liittovaltiohallintoon ja osavaltiohallintoon.
Valtionhallinnon lisäksi on paikallishallintoa, joka perustuu paikalliseen tai alueelliseen autonomiaan, jonka valtionhallinto on vahvistanut.