stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isopropyylikloridi

| Isopropyylikloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-klooripropaani
CAS-numero:  75-29-6
PubChem CID:  6361
SMILES:  CC(C)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H7Cl
Moolimassa:  78,536 g/mol
Sulamispiste:  -117,2 °C
Kiehumispiste:  35,7 °C 
Tiheys:  0,862 g/cm3
Liukoisuus veteen:  3,1 g/l (20 °C)
Isopropyylikloridi eli 2-klooripropaani (C3H7Cl) on kloorattu alkaani. Yhdistettä käytetään liuottimena ja valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä orgaanisella synteesillä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa isopropyylikloridi on väritön neste. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin. Isopropyylikloridille tapahtuu varsinkin eräiden metalli-ionien läsnä ollessa helposti dehydrohalogenoitumista, jolloin muodostuu propeenia. Se reagoi kuumennettaessa muun muassa hydroksidi-ionin ja amiinien kanssa nukleofiilisella substituutiolla.
Valmistus ja käyttö

Isopropyylikloridia voidaan valmistaa kahdella tavalla. Vetykloridi reagoi propeenin kanssa katalyytin, kuten alumiinikloridin, alumiinioksidin, kadmiumkloridin tai eräiden telluuriyhdisteiden läsnä ollessa. Sitä voidaan syntetisoida myös isopropanolin ja vetykloridin välisellä reaktiolla. Tätä reaktiota katalysoivat sinkkikloridi ja telluuriyhdisteet.
Isopropyylikloridia käytetään pääasiassa liuottimena teollisuudessa, mutta sitä voidaan käyttää myös valmistettaessa isopropyyliryhmän sisältäviä yhdisteitä.
Irakilainen keittiö

Masghouf, yksi Irakin kansallisruoista, joka juontaa juurensa muinaisista Mesopotamian ajoista. Kalaa, joka on pyydetty Eufratin ja Tigris-jokialueilta, maustettu miedosti suolalla ja pippurilla ja grillattu pitkään sivuttain loimutulen äärellä, pinnalta rapeaksi ja sisältä meheväksi. Lisukkeena erilaisia kasviksia. Kalana usein Irakissa yleisiä karppikaloja tai lukuisia muitakin kalalajeja.
Quzi, suosittu juhlaruoka, jopa koko päivän hitaasti kypsytetystä lampaasta, joka on täytetty maustetulla riisillä, kasviksilla, paahdetuilla pähkinöillä, rusinoilla. Irakin kansallisruokiin myös lukeutuva.
Kubba tai Kibbeh (seemiläis-arabialaisia sanoja, tarkoittaen palloa), Liha-, kasvis- yms. täytteiset, keitetyt tai paistetut, pyöreät tai litteämmät taikinapallot. Tunnetaan laajalti Lähi-idässä ja versioita on lukematon määrä. Kuvassa tomaatti- ja palsternakka-keitinliemessä, pita-leivän, hummuksen ja maustekurkkujen kera.
Kleicha, muinaisilta assyrilais-ajoilta juontava taateli-täytteinen keksi (kuvassa osa siivutettuina).
Kunafa-juustokakku, kataifi-taikinan ja juustojen pohjalla. Useimmiten päällä on vihertävää pistaasirouhetta.
Irakilainen arkinen päivällinen.
Irakilainen keittiö (arab. المطبخ العراقي‎, al-maṭbaḫ al-ʿirāqī) tai mesopotamialainen keittiö on keskeinen osa Lähi-idän ruokakulttuuria. Se on saanut alkunsa sumerilaisista, akkadilaisista, babylonialaisista, assyrialaisista, antiikin Iranilaisista ja muista alueen etnisistä ruokakulttuuriryhmistä.
Antiikin Mesopotamia oli korkeakulttuurinen keskus myös kulinarismin ja ruokailutapojen osalta. Irakista on löydetty muinaisia ruokaluetteloita, joissa luetellaan kymmeniä juustolaatujakin, sekä satoja ruokareseptejä ja monia keittokirjoja nykyajanlaskua edeltävien vuosituhansienkin ajoiltakin, nuolenpääkirjoituksina savitauluilla.
Irakilaisen keittiön huipennusaika oli Abbasidien kalifaatin (750 jaa – 1258 jaa) aikaan, jolloin Bagdad oli laajan, nyky-Tunisiasta aina nyky-Pakistaniin ulottuneen kalifaatin pääkaupunkina. Naapurialueiden, Iranin, Kaukasuksen, Levanttin ja Turkin, sekä muidenkin lähi- ja kaukoalueiden kesken on ollut ruokakulttuurivaikutteita.
Irakin alueiden kesken on eroja ruoka- ja ruoka-aines -kulttuureissa myös. Pohjoisessa viljellään enemmän vehnää, sekä viileämmän talviajan vaativia omenia ja kivihedelmiä (persikkaa, luumuja, kirsikoita) ja käytetään enemmän granaattiomenia ruokakulttuurissa. Pohjois-Irak (Kurdistan) oli 1980-luvun lopulle asti Irakin vilja-aitta, kunnes Al-Anfal-kampanja tyhjensi suuren osan maaseutukyliä kurdiasukkaista, eikä maanviljelys Irakissa ole toipunut entiseen omavaraisuuteen. Kaiken lisäksi Irakin väestömäärä on kolminkertaistunut 1980-luvun vajaasta 15 miljoonasta nykyiseen reiluun 40 miljoonaan asukkaaseen. Eteläisessä Irakissa viljellään enemmän ohraa ja riisiä, sekä sitrushedelmiä ja taateleita (joiden tuottajana Irak on yksi maailman suurimmista), sekä käytetään enemmän kalaa ruokakulttuurissa. Keskisessä Irakissa, Bagdadissa riisi ja makeat ruoat, leivonnaiset ovat yleisempiä.
Historia

Arkeologit ovat löytäneet todisteita Koillis-Irakissa sijaitsevassa Jarmosta tehdyistä kaivauksista, että pistaasipähkinät olivat yleinen ruoka jo 6750 eaa.
Irakista löydettyjen muinaisten tekstien joukossa on sumerin ja akkadin kielten kaksikielinen sanakirja, jossa on kirjattu kiilakirjoituksella 24 savitauluun noin vuonna 1900 eaa. Siinä luetellaan termit kahdella muinaisella irakilaisella kielellä yli 800 eri ruoalle ja juomalle. Mukana on 20 erilaista juustoa, yli 100 keittolajiketta ja 300 leipää; kullakin eri ainesosia, täytettä, muotoa tai kokoa.
Maailman vanhimmat reseptit on löydetty muinaisesta Irakista Mesopotamiassa, kiilakirjoituksina savitauluilla. 1700 eaa Babylonissa, 50 mailia Bagdadista etelään kirjoitetuista kolmesta savitauluista yksi sisältää 24 reseptiä lihoista ja vihanneksista keitetyistä muhennoksista, joita on parannettu ja maustettu purjolla, sipulilla, valkosipulilla, sekä mausteilla ja yrtteillä, kuten cassia, kumina, korianteri, minttu ja tilli. Muhennokset ovat pysyneet irakilaisen keittiön suosittuina ruokina myös keskiajalla ikivanhojen reseptien mukaisinakin ja myös nykyaikainen irakilainen keittiö todistaa asian.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Ainekset

Irakin keittiön tyypillisiä ainesosia ovat:
Vihannekset, kuten munakoiso, tomaatti, nauriit, pavut, salottisipuli, okra, sipuli, linssit, kressit, peruna, kaali, kesäkurpitsa, pinaatti, salaatit, purjo, artisokat, valkosipuli, paprikat ja chili.
Vilja, kuten riisi, bulghur-vehnä ja ohra.
Palkokasvit, kuten linssit, kikherneet, vihreät pavut, vihreät grammat ja cannellini.
Hedelmät, kuten oliivit, taatelit, rusinat, aprikoosit, luumut, viikunat, viinirypäleet, melonit, granaattiomena, omenat, kirsikat, kvitteni ja sitrushedelmät; appelsiini, sitruuna ja lime.
Juustot, kuten baladi, feta ja halloumi.
Yrtit ja mausteet, kuten kaneli, kardemumma, korianteri, sarviapila, kumina, juustokumina (jeera), oregano, minttu, rakuuna, timjami, sahrami, kuivattu kalkki, cassia, tilli, kurkuma, baharat, advieh, sumakki ja za'atar.
Pähkinät ja siemenet, kuten seesami, pistaasipähkinät, mantelit, saksanpähkinät, hasselpähkinät ja pinjansiemenet.
Muita irakilaiselle ​​kulinaarismille olennaisia ​​aineksia ovat oliiviöljy, seesamiöljy, tamarindi, vihermelli, tahini, hunaja, taatelisiirappi, jogurtti ja ruusuvesi.
Karitsa ja lammas on suosikkiliha, mutta syödään myös kanaa, naudanlihaa, vuohta ja kalaa. Suurin osa annoksista tarjoillaan riisin kanssa; yleensä timman anbar, kellertävä, erittäin aromaattinen, pitkäjyväinen riisi, jota kasvatetaan Anbarin ja Qadisiyyahin maakunnissa.
Bulghur-vehnää käytetään monissa ruokalajeissa, sillä se on ollut viljeltyä maassa muinaisten assyrialaisten päivistä lähtien. Ohutleipä on peruselintarvike, jonka kanssa nautitaan erilaisia ​​kastikkeita, juustoja, oliiveja ja hilloja joka aterialla.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Alkupalat

Baytinijan maqli, usein kylmänä tarjoiltu ruokalaji, joka sisältää paistettua munakoisoa tahinikastikkeella, salaattia, korianteria ja tomaattia, koristeltu sumakilla ja tarjoillaan pitaleivällä tai viipaloidulla leivällä, usein grillattua tai paahdettua. Vaihtelut sisältävät paprikaa tai valkosipulin sitruuna-ljy-seosta.
Fattoush, salaatti, joka on valmistettu useista puutarhavihanneksista ja paahdetuista tai paistetuista pita-leipäpaloista.
Tabbouleh, salaattiastia, jota käytetään usein osana alkupaloja. Sen tärkeimmät ainesosat ovat hienonnettu korianteri, bulgur, minttu, tomaatti, kampasimpukka ja muut yrtit sitruunamehulla, oliiviöljyllä ja erilaisilla mausteilla, yleensä mustapippurilla ja joskus kanelilla ja maustepippurilla.
Turshi, marinoituja vihanneksia monien Balkanin ja Lähi-idän maiden keittiössä. Se on perinteinen alkupala rakin kera.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Dipit

Baba ghanoush, astia paistettua munakoisoa, joka on sekoitettu ja sekoitettu erilaisiin mausteisiin.
Hummus, kastike tai levite, joka on valmistettu keitetyistä, soseutuneista kikherneistä, sekoitettuna tahinin, oliiviöljyn, sitruunamehun, suolan ja valkosipulin kanssa.
Muhammara, tulista pippuria, joka on kotoisin Aleposta Syyriasta.
Tsatsiki, turkkilaisen keittiön alkuperää oleva alkupala-dippi. Se valmistetaan sakeasta jogurtista (yleensä lampaan- tai vuohenmaidosta), johon on lisätty kurkkuja, valkosipulia, suolaa, yleensä oliiviöljyä, pippuria, tilliä, joskus sitruunamehua ja korianteria tai minttua. Kurkut ovat joko soseutettuja ja siivilöityjä tai siemenisiä ja hienoksi kuutioiksi. Oliiviöljyä, oliiveja ja yrttejä käytetään usein koristeina.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Nyytit ja lihapullat

Dolma (Sarma), täytettyjen kasvisruokien perhe. Viinirypäleenlehti-dolma on yleinen. Kesäkurpitsaa, munakoisoa, tomaattia ja pippuria käytetään yleisesti täytteinä. Täyte voi sisältää lihaa tai ei.
Falafel, maustetuista kikherneistä tai favapavuista valmistettu paistettu pallo tai pihvi. Egyptistä peräisin oleva falafel on eräänlainen pikaruokaa Lähi-idässä, jossa sitä tarjoillaan myös alkupaloina.
Kubba, burghul-vehnästä (tai nykyään usein riisistäkin), hienonnetusta lihasta, kasviksista ja mausteista valmistettu taikinakuorinyytti. Tunnetuin lajike on sukkulan muotoinen burghulikuori, joka on täytetty hienonnetulla lihalla ja paistettu. Muut lajikkeet paistetaan, keitetään (tai jopa tarjoillaan raakana, kuten libanonilaiset tunnetusti tekevät). Ne voidaan muotoilla palloiksi, pihveiksi tai tasaisiksi. Bagdadissa punervassa tomaatti-selleri -liemessä keitettävä Kubba Saray on tunnettu versio. Keski-Aasiassa, Venäjällä ja Karjalassakin valmistettavat taikinakuorinyytit pelmenit ja savolaiset mykyt ovat keittoruokina lähellä Lähi-idän kubbia. Vastaavantyylisiä taikinakuorellisia täytenyyttejä tehdään keitto- ja paistoruokina ympäri maailmaa.
Kofta, lihapallo- tai lihamureke-perhe Lähi-idän, Intian ja Balkanin keittiöissä. Yksinkertaisimmassa muodossa koftat koostuvat pilkotun tai jauhetun lihan, yleensä naudan- tai karitsan, palloista, joihin on sekoitettu mausteita tai sipulia. Kasvissyöjälajikkeisiin kuuluvat lauki kofta, shahi aloo kofta ja malai kofta.
Manti, lihan ja vihannesten kanssa täytetty taikinakuorinyytti. Tarjotaan rasvan ja sipulin kera.
Sarma Samosa, pieni paistettu tai uppopaistettu taikinanyytti, joka voi olla joko puolikuun muotoinen tai kolmiomainen.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Riisiruoat

Pitkäjyväinen riisi on peruselintarvike irakilaisessa ruoassa.
Irakin riisikeittäminen on samanlaista kuin Iranissa käytettävä menetelmä chelow, monivaiheinen prosessi, jonka tarkoituksena on tuottaa juuri pehmeitä, pörröisiä jyviä. Näkyvä osa Irakin riisikeittoa on hkaka, raikas pohjakuori. Se eroaa hieman iranilaisesta tahdig, joka on yksi paksu kappale; hkaka sisältää myös irtonaista riisiä. Ennen tarjoilua, hkaka hajotetaan paloiksi niin, että kaikille tarjotaan joitain pörröisen riisin kanssa.
Dolma, Jauhetun karitsan tai naudanlihan ja riisin seos valmistetaan yleensä monilla täytteillä samassa valmistusastiassa sekä granaattiomenamehulla, jota Pohjois-Irakilaiset käyttävät näkyvästi antamaan sille ainutlaatuisen maun. Irakin assyrialaiset voivat joko kutsua sitä dolma tai yaprekh, joka on syyrialainen termi täytetyille rypäleenlehdille. Irakin arabit tarjoilivat yleensä dolmaa ilman jogurttia. Usein kanan tai naudanlihan kylkiluut lisätään kattilaan, ja joskus tarjoillaan dolman kanssa masta tai khalwah. Irakin dolma valmistetaan yleensä ja tarjoillaan tomaattipohjaisessa kastikkeessa. Mosulissa dolma on erittäin suosittu. Mosulissa niitä ovat kesäkurpitsat, tomaatit, sipulit, paprikat ja rypälelehdet. Ne savustetaan toisinaan.
Biryani, joukko riisipohjaisia ​​elintarvikkeita, jotka on valmistettu mausteista, riisistä (yleensä basmatista) ja lihasta / vihanneksista. Kauppiaiden keskuudessa se on yleisesti suosittu Irakissa, Kuwaitissa, Iranissa, Afganistanissa, Pakistanissa, Bangladeshissa, Intiassa ja muslimien keittiön keskuudessa Sri Lankassa.
Khichdi, intialaista alkuperää oleva ruoka, joka on valmistettu riisistä ja linsseistä. Khichdiä pidetään yleisesti mukavuusruokana, ja se inspiroi kedgereen englantilais-intialaista ruokaa.
Mujaddara, ruokalaji koostuu keitetyistä linsseistä yhdessä vehnän tai riisin kanssa, koristeltu kasviöljyssä paistetulla sipulilla.
Pilahvi, samaan tapaan kuin Iranilaisessa keittiössä.
Quzi, riisipohjainen ruokalaji, joka tarjoillaan hyvin hitaasti kypsennetyn, täytetyn karitsan kera. Täytteessä riisin lisäksi paahdettuja pähkinöitä ja rusinoita.
Mutabbaq samak (arab. مطبق سمك‎), paistettua kalaa, jota tarjoillaan liha/kala/luuliemessä keitetyn riisin päällä.
Tibeat, kana, joka on täytetty (ja haudattu) riisillä (ja sisällä) riisiä, tomaatteja, kuivattuja aprikooseja ja rusinoita, vahvalla kardemummalla. Irakin-juutalainen ruoka.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Maitoruoat

Baladi-juusto, pehmeä, valkoinen juusto, joka on peräisin Lähi-idästä. Sillä on mieto mutta rikas maku.
Jameed, kova kuiva labaani (siivilöity jogurtti) valmistettu lampaanmaidosta.
Jibneh Arabieh, yksinkertainen juusto, joka löytyy kaikkialta Lähi-idästä. Se on erityisen suosittu Persianlahden alueella. Juustolla on avoin rakenne ja mieto maku, joka muistuttaa fetaa, mutta vähemmän suolaista.
Geimar, kermainen maitotuote, samanlainen kuin kokkaroitunut kerma, valmistettu Balkanilla, Turkissa, Iranissa, muissa Lähi-idän maissa ja Keski-Aasiassa. Se valmistetaan idässä olevien vesipuhvelien tai lännessä olevien lehmien maidosta.
Labneh, jogurtti, joka on suodatettu kankaassa tai paperipussissa tai suodattimessa, joka on valmistettu perinteisesti musliinista, heran poistamiseksi, jolloin jogurtin ja juuston koostumus on johdonmukainen säilyttäen jogurtin erottuvan happamen maun.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Voileivät ja wrapit

Shawarma, Lähi-idän arabialaistyylinen voileipämainen kääre (Irakissa Samoon- tai Lavash-leipä), jonka täyte koostuu yleensä siivutetusta karitsasta, vuohesta, kanasta, kalkkunasta, naudanlihasta tai lihaseoksesta, sekä, tai joskus vain sipulista ja kasviksista. Shawarma on suosittu ruokalaji ja pikaruoka Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Leivät ja leivonnaiset

Burek, eräänlainen paistettu tai friteerattu täytetty leivonnainen. Se on valmistettu ohuesta hiutaleisesta taikinasta, joka tunnetaan nimellä phyllo taikina (tai yufka taikina), ja se on täynnä suolaista juustoa (usein fetaa), jauhelihaa, perunaa tai muita vihanneksia.
Ka'ak, viittaa useisiin erityyppisiin leivonnaisiin, joita tuotetaan kaikkialla arabimaailmassa ja Lähi-idässä.
Kadaif, erittäin hieno vermisellin kaltainen leivonnainen, jota käytetään makeiden leivonnaisten ja jälkiruokien valmistamiseen.
Kahie tai Kahy, kerrokset ohutta filotaikinaa, nautitaan yleensä lämpimänä aamiaiseksi lisäämällä kerma
Kaymak ja kevyt sokerisiirappi.
Khubz, arabialainen leipä, joka on osa paikallista ruokavaliota monissa Länsi-Aasian maissa.
Laffa (irakilainen pita- tai naanleipä)
Lahmacun, ohut pizza jauhelihan, korianterin, tomaattien, punasipulin ja yrttien kera.
Lavash, pehmeä, ohut leipä.
Manakish, pizza, joka koostuu taikinasta, jonka päällä on timjamia, juustoa tai jauhettua lihaa.
Markook, eräänlainen ohutleipä, joka on yleinen Levantin maissa. Se on paistettu kupolilla tai kuperalla metallilevyllä, joka tunnetaan nimellä Saj. Se on yleensä kooltaan noin 2 jalkaa ja ohut, melkein läpinäkyvä.
Samoon, Pita Samoon, litteä ja puikulaisen teräväkärkinen leipä, jonka rakenne ja maku ovat samanlaisia ​​kuin italialaisella ciabattalla. Paistetaan kiviuunissa.
Sfiha, pizzan kaltainen ruokalaji, joka on perinteisesti valmistettu jauhetusta lampaanlihasta (eikä nykyaikaisemmasta lampaan tai naudanlihan sekoituksesta Brasiliasta). Ne ovat "avoimet kasvot" lihapiirakoita, joissa ei ole päässä taikinaa. Sfiha muistuttivat paljon dolmaa; yksinkertaisesti jauhettu karitsa, kevyesti maustettu, kääritty suolattuihin rypäleenlehteihin.
Irakilainen keittiö / Mesopotamialainen keittiö > Maustevalmisteet, kastikkeet ja mausteet

Amba, kirpeä mango-suolakurkkumauste. Syödään yleisesti lisukkeena ja joskus voileivän täytteenä.
Baharat, mausteseos. Tyypillisiä ainesosia ovat maustepippuri, mustapippurit, kardemumman siemenet, kassiakaneli, neilikka, korianterinsiemenet, kuminansiemenet, muskottipähkinä, kuivatut punaiset chilipippurit tai paprika.
Jallab, eräänlainen Lähi-idässä suosittu siirappi, joka on valmistettu taateleista, rypäleen melassista ja ruusuvedestä.
Mahleb, aromaattinen mauste, joka on valmistettu St Lucie Cherry -siemenistä (Prunus mahaleb).
Dibis, paksu, erittäin makea taatelisiirappi. Usein sekoitetaan tahiniin dipin luomiseksi.
Ruusuvesi (Mayy Wared), ruusuöljyn ja veden seos.
Tahini (t'heena), tahna jauhettuja seesaminsiemeniä, joita käytetään ruoanlaittoon. Lähi-idän tahini on valmistettu kuorituista, kevyesti paahdetuista siemenistä.
Za'atar, yrttien ja mausteiden seos, jota käytetään mausteena.
Juomat > Alkoholittomat juomat

Irakilainen tee tunnetaan siitä, että se on huomattavasti vahvempaa, rikkaampaa ja makeampaa kuin naapurimaiden tee, ja se valmistetaan yleensä heilillä (kardemummalla).
Vahva kahvi on myös suosittua Irakissa.
Sharbat, jäähdytetty, makea juoma, joka on valmistettu hedelmämehusta tai kukkien terälehdistä.
Shinēna, kylmä juoma jogurttia sekoitettuna kylmään veteen, joskus ripaus suolaa tai kuivattua minttua lisättynä.
Juomat > Alkoholijuomat

Olutta on valmistettu Assyriassa ja Babyloniassa jo ainakin 6000 vuotta sitten.
Viiniä tiedetään valmistetun Pohjois-Irakin kurdialueen ja Iranin vuoristoseuduilla, viinirypäleviljelmien seuduilla jo yli 7000 vuotta sitten.
Nyky-Irakissa alkoholia on osin yhä saatavilla, šiialaisten pyhiä kaupunkeja Karbala ja Najaf lukuun ottamatta, vaikka Irakin šiia-johtoinen parlamentti kielsi alkoholin valmistuksen, tuonnin ja anniskelun loppuvuodesta 2016.. Irakilaisten alkoholinkulutus oli 2016 virallisten tilastojen mukaan, koko väestöön jaettuna noin puoli litraa puhdasta alkoholia vuodessa. Varsinaisesti alkoholia käyttävien keskikulutus on reilut 14 litraa puhdasta alkoholia vuodessa.
Kirjallisuutta

Flink, Helen: Eksoottisia herkkuja.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-13047-1
Hallenberg, Helena & Perho, Irmeli: Ruokakulttuuri islamin maissa.  Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-165-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Irakilaisten ruokien reseptejä (Arkistoitu – Internet Archive). Maaseudun sivistysliitto.
15 suosituinta irakilaista ruokaa. Chef'sPencil, Saif Haider 2022.
Korvapuustimaiset Kulichat. Kurdin kanssa keittiössä.
Babylonialaisen ruoan laittoa, 4000-vuoden takaa. Yale university, Babylonian collection.
10 perinteistä irakilaista ruokaa. CultureTrip.
10 irakilaista ruokaa. Flavorverse.
Kaloja paistetaan nuotiolla Masgouf-ruokaan.
Masgouf-kalaruoka.
Irakilaistyylinen kebab -lihapala"puikko".
Irakilainen, kiviuunissa paistettava Samoon-hiivaleipä, jota käytetään täytettynä esim. Shawarna-pikaruoassa
Shawarma-pikaruoka, kuvassa pita-leivässä, kun taas Irakissa käytetään Samoon-leipää tai Lavash-leipää
Lahmacun, pizzamainen, päällä korianteria, tomaattia, punasipulia ja sitruunalohko
Lokma on yksi suosituimmista makeista leivonnaisista Mesopotamian keittiössä.
Zalabia, tunnetaan jo 900-luvun keittokirjoistakin ja yleisiä Lähi-idässä, Iranissa ja Etelä-Aasiassa. Todennäköisesti Tippaleivän esikuva.
Baklavaa valmistetaan Irakissa monenmallisina
Käännös suomeksi
Isoniittu

Isoniituntietä Pitkäjärven Isoniitulla.
Isoniittu (myös Isoniitty) on kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla lähellä Ypäjän rajaa.
Luonnonympäristö

Isoniitty on osa laajaa, Somerolta Loimaalle ulottuvaa savitasankoa, josta paikoin kohoaa kalliosydämisiä moreenimäkiä. Alueen halki kulkee katkonainen harjujakso, joka alkaa Pitkäjärven Kankaannummesta ja jatkuu Vilukselan Piilikankaalle. Ympäristön korkein kohta on harjujaksoon kuuluva Munitunmäki, joka kohoaa 124 metrin korkeuteen. Alueen eteläosassa virtaa vähäisessä notkossa Ruokjoki, joka laskee Paimionjoen sivujokeen Palojokeen. Alueen pohjoisosaan ulottuvat Loimijoen sivujoen Kuusjoen latvahaaroina olevat ojat.
Historiaa

Alun perin Isoniitty oli Someron Pitkäjärvellä sijaitsevan Långsjön kartanon ulkotila, josta kartanon jouduttua toisen maailmansodan jälkeen maanluovutusvelvolliseksi muodostettiin suuri joukko viljelystiloja Muolaasta tulleelle siirtoväelle. Ruokjoen varressa Kalahovissa oli Pitkäjärven Långsjön kartanon omistajalla Waldemar Sagulinilla (1852–1915) 1900-luvun alkupuolella kalanviljelyslaitos.
Isoniityn koulupiiri perustettiin vuonna 1946, koulu aloitti toimintansa vuokrahuoneissa vuonna 1946 ja sai oman koulutalon vuonna 1950. Isoniityn sivutilan entisten alueiden ohella koulupiiriin tuli kuulumaan myös vanhempia lohkotiloja sekä Vilukselan kylästä että Pitkäjärveltä. Koulun toiminta lakkasi vuonna 1966. 1960-luvulle asti Isoniityllä oli myös kauppa.
Yhdessä Kaurakedon kanssa Isoniitty oli Someron entisistä koulupiireistä ainoa toisen maailmansodan jälkeen perustettu.
Nykyään

Nykyään Isoniitty on osa Someron Pitkäjärven kyläkeskuksen vaikutusaluetta.
Isopökkelökehrääjä

| Isopökkelökehrääjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut  Caprimulgiformes
Heimo::  Pökkelökehrääjät  Nyctibiidae
Suku::  Pökkelökehrääjät  Nyctibius
Laji::  grandis
Kaksiosainen nimi
 Nyctibius grandis  (Gmelin, 1789) 
Alalajit
 N. g. grandis  N. g. guatemalensis 
Katso myös
   Isopökkelökehrääjä Wikispeciesissä   Isopökkelökehrääjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isopökkelökehrääjä (Nyctibius grandis) on pökkelökehrääjiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan laajalta alueelta Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Isopökkelökehrääjä on suurikokoisin kehrääjälinnuista ja voi kasvaa 48–60 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on suuripäinen ja pitkäpyrstöinen. Alalajin N. g. guatemalensis pyrstö ja siivet ovat pidemmät kuin nimialalajilla. Isopökkelökehrääjä on väritykseltään kauttaaltaan vaaleanharmaa mustin viiruin ja kuvioinnein. Vatsassa on valkoista. N. g. guatemalensis -alalaji on selästään ruskeampi kuin N. g. grandis. Linnun silmät ovat suuret ja väriltään ruskeat tai oranssit.
Levinneisyys ja elintavat

Isopökkelökehrääjää tavataan Meksikon eteläosista Boliviaan ja Brasiliaan asti ulottuvalta alueelta. Sen elinympäristöä ovat sademetsät ja metsät tyypillisesti alankomailla, mutta sitä on tavattu aina 2 900 metrin korkeudessa kasvavista metsistä. Laji viettää päivät nukkuen puiden oksilla ja on yöaktiivinen. Se saalistaa vaanimalla puiden oksilla ja syöksyy yllättäen saaliinsa kimppuun. Isopökkelökehrääjän ravintoa ovat pääasiassa lentävät hyönteiset, mutta se voi syödä myös pieniä lepakoita. Isopökkelökehrääjän pesimäkausi on kostealla kaudella, jonka ajankohta vaihtelee Keski- ja Etelä-Amerikassa. Pesä sijaitsee korkealla puussa kolossa tai oksanhaarukassa. Pesä on risuista rakennettu litteähkö alusta. Naaras munii tyypillisesti yhden valkoisen ja tummapilkullisen munan. Sekä koiras- että naarasisopökkelökehrääjät hautovat munia ja ruokkivat poikasia.