stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kulttuuritalo
Kulttuuritalossa esiintyneitä ulkomaisia artisteja

Georg Ots 1957 ja 1958
Quincy Jones 1960
Duke Ellington 1961 ja 1964
John Coltrane 1961 ja 1962
Dizzy Gillespie 1961 ja 1965
Count Basie 1962
Ella Fitzgerald 1963, 1964 ja 1965
The Modern Jazz Quartet 1965
Stan Getz 1966
The Spencer Davis Group vuonna 1967
The Jimi Hendrix Experience 1967
The Hollies 1967, 1968, 1969 ja 1970
Sarah Vaughan 1967
John Mayall's Bluesbreakers 1967
Bukka White 1967
Cream 1967
The Move 1967 ja 1969
Traffic 1968
Fleetwood Mac 1968 ja 1969
Blind Faith 1969
Steppenwolf 1969
Ten Years After 1969
Albert Lee 1969
Jethro Tull 1970, 1994, 2000, 2001, 2006, 2009, 2022, 2023
Led Zeppelin 1970
Muddy Waters 1970
Buddy Miles 1971
Weather Report 1971 ja 1977
Sun Ra 1971
Mott The Hoople 1972
B.B. King 1972, 1973, 1980, 1982 ja 1989
Fairport Convention 1972
MC5 1972
Edita Pieha 1973
Quilapayun 1973
Status Quo 1974 ja 2017
The Sweet 1974
Frank Zappa 1974 ja 1977
Demis Roussos 1974
Queen 1974
Suzi Quatro 1976
Rory Gallagher 1976
Hot Tuna 1976 ja 2013
J. J. Cale 1976 ja 1977
Camel 1976
Patti Smith 1976
Jerry Lee Lewis 1977
Ramones 1977 ja 1990
AC/DC 1977
Iggy Pop 1978 ja 2022
Gillan 1982
Tina Turner 1982
Duran Duran 1982
Saxon 1983
Accept 1983
Dio 1983
Gary Moore 1984
Metallica 1984
Bon Jovi 1985
Kraftwerk 1991
Whitesnake 1994 ja 1997
Ritchie Blackmore's Rainbow 1995
Iron Maiden 1995
Judas Priest 2001
Marianne Faithfull 2004 ja 2010
Bill Wyman's Rhythm Kings 2005
W.A.S.P. 2006, 2009 ja 2015
In Flames 2006
Róisín Murphy 2008
Blondie 2008
N.E.R.D. 2008
Larry Carlton ja Robben Ford (yhteinen keikka) 2008
Todd Rundgren 2008
Lady Gaga 2009
Michael Winslow 2009, 2010 ja 2015
Chris Isaak 2010
Procol Harum 2013
Dream Theater 2015
Opeth 2015
Nick Masonin Saucerful of Secrets 2022
Sunmi 2022
Sigur Rós 2022
Carpenter Brut 2022
Counting Crows 2022
Soft Machine 2022
Katatonia 2023
Obituary 2023
Trivium 2023
Devin Townsend 2023
Steve Vai 2023
Patti Smith 2023
Billy Gibbons 2023
Meshuggah 2023
Kvelertak 2023
Elvis Costello 2023
Symphony X 2024
Leprous 2024
The Darkness 2024
Bruce Dickinson 2024
Pixies 2024
Alcest 2024
Ad Infinitum 2025
Infected Rain 2025
Eluveitie 2025
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kulttuuritalo Wikimedia Commonsissa
Kulttuuritalon kotisivut
Pörssitieto: Helsingin Kulttuuritalo Oy
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929: Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945: Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959: Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969: Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991: Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Julkisivun tiilimuurausta.
Katos, takana toimistosiipi.
Musiikkiesitys kulttuuritalon pääsalissa.
Poppers

Poppers-valmisteita rivissä. Osa tuotteista on merkitty ilmanraikastimiksi.
Poppers (englannin kielen sanasta pop, ’poksahtaa’) on yhteisnimitys joukolle alkyylinitriittejä, joita käytetään pääosin päihteinä ja tehostamaan seksuaalista kokemusta. Alkyylinitriittien suosio tanssilattioilla on säilynyt 1970-luvun diskoista 1990-luvun rave-tapahtumiin.
Poppers-tuotteissa käytettyjä nitriittejä ovat muun muassa amyylinitriitti, isobutyylinitriitti ja isopentyylinitriitti.
Vaikutukset > Haittavaikutukset

Verisuonten laajeneminen voi aiheuttaa ihon (etenkin kasvot ja niska) punastumista ja päänsärkyä, myös sydämentykytykset ovat tavallisia. Sydänongelmista (esim. rytmihäiriöt) kärsiville poppersin käyttö saattaa olla vaarallista. Joillekin saattaa myös ilmaantua mietoja allergisia oireita. Lisäksi poppers kuivattaa ihoa ja limakalvoja, ja aiheuttaa niiden ärtymistä ja halkeilua. Brittiläisen tutkimuksen mukaan joiltakin käyttäjiltä on löydetty näköä heikentävää vauriota silmästä.
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen tiede- ja teknologiavaliokunta laati vuonna 2005 luokittelun, jossa 20 eri päihdettä tai päihderyhmää asetettiin järjestykseen niiden haitallisuuden mukaan. Alkyylinitriitit luokiteltiin toiseksi haitattomimmaksi päihteeksi, ainoastaan khatia pidettiin haitattomampana. Fyysistä riippuvuutta aineeseen ei kehity, mutta psyykkinen riippuvuus on mahdollinen.
Vaikutukset > Yhteisvaikutukset

Poppersia ei tule käyttää samanaikaisesti erektiohäiriölääkkeisiin kuuluvien sildenafiilin (Viagra), vardenafiilin (Levitra) tai tadalafiilin (Cialis) kanssa. Nitriitin ja erektiolääkkeen yhdistelmä saattaa aiheuttaa vaarallisen suuren verenpaineen alenemisen.
Käyttö > Lääketieteellinen käyttö

Nopealiukoiset inhaloitavat nitriitit tulivat lääkemarkkinoille alun perin angina pectoriksen hoitoon ääreisverenkierron vastusta ja siten verenpainetta voimakkaasti alentavan vaikutuksen vuoksi. Amyylinitriitti on menettänyt tyystin merkityksensä sepelvaltimotaudin oireiden lievittäjänä parempien lääkevalmisteiden tultua markkinoille. Seksi- ja viihdekäytön ohella amyylinitriitin ainoa jäljellä oleva lääketieteellinen käyttötarkoitus oli syanidimyrkytyksen hoito, kunnes hydroksokobolamiini syrjäytti sen 2000-luvulla.
Käyttö > Viihdekäyttö

Poppersin käyttö seksistimulanttina alkoi pääasiassa homoseksuaalisten miesten parissa, mutta levisi nopeasti myös muihin väestöryhmiin. Vaikka poppersin käyttäjätutkimuksissa on rajoituksensa, tutkimus vuodelta 1988 osoitti että 69 prosenttia homoista Baltimoren/Washington DC:n alueellaselvennä oli joskus käyttänyt poppersia, kun taas koko väestössä luku oli kolme prosenttia.
Popperseja käytetään hengittämällä haihtuvaa yhdistettä nenän kautta. Suun kautta nautittuna yhdisteet ovat erityisen vaarallisia, ja myös kuolemantapauksia on raportoitu. Suun kautta nautittuna poppersista ei myöskään saa toivottuja vaikutuksia. Poppersin nuuhkaisu rentouttaa mm. peräaukon sulkijalihasta, minkä vuoksi käyttö on ollut muuta väestöä yleisempää homo- ja biseksuaalimiesten keskuudessa.
Nimi poppers (’poksahtajat’) on laina englannin kielestä. Yksi aikaisista amyylinitriittituotteista oli sideharsoon tai vaahtomuovivaippaan kääritty lasiampulli, joka taitettiin rikki ja nopeasti haihtuvaa nitriittia voitiin siten nuuhkia vaipan läpi. Ampullia taitettaessa kuului tyypillinen poksahtava ääni pop.
Lainsäädäntö

Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean mukaan päihteenä käytetyt poppersit rinnastetaan amyylinitriitin kaltaisiksi lääkkeiksi, minkä vuoksi poppersien tilaaminen ulkomailta on Fimean mukaan kiellettyä ilman asianmukaista lupaa.
Suomessa poppers-tuotteita on myyty ainakin aikuisviihdeliikkeissä. Valmisteita on ollut tilattavissa myös internetin välityksellä. Vuonna 2019 Tulli takavarikoi ratsioissa poppers-tuotteita aikuisviihdeliikkeistä 600 000 euron arvosta. Tapauksen johdosta Tulli epäilee useita aikuisviihdeliikkeitä johtaneita henkilöitä lääkeainerikoksista ja salakuljetuksesta. Tullin mukaan esitutkinta olisi valmistunut vuoden 2020 aikana, mutta julkisuuteen ei ole tullut tietoa siitä, mihin toimenpiteisiin esitutkinta on mahdollisesti johtanut.
Aiheesta muualla

Esa Perkiö: Poppers - huuruista himoa Päihdepäivät 2019.
Isoamyylinitriitin kemiallinen rakenne.
Indianapolis

| Indianapolis |
| --- | --- |

 lippu
 Vasemmalla Marionin piirikunta, Indianapolis punaisella. Oikealla Indianan osavaltio, Marionin piirikunta oranssilla.
 Indianapolis
 Koordinaatit: 39°46′0″N, 86°9′0″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Indiana
Piirikunta:  Marion
Hallinto:  
 – Pormestari:  Joe Hogsett
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  936,1 km²
 – Josta vettä:  17,9 km² (1,86 %)
Korkeus:  218 m m
Väkiluku (2014):  848 788
 – Väestötiheys:  924,4 as./km²
 – Metropolialue:  2 353 935
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Lempinimi::  Indy, The Circle City, Naptown, The Crossroads of America, The Racing Capital of the World, Amateur Sports Capital of the World, Railroad City, Capital City
 
 www.indy.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Indianapolis on Indianan osavaltion pääkaupunki Yhdysvalloissa. Se sijaitsee melko lähellä osavaltion keskustaa White Riverin varrella. Siellä oli 848 788 asukasta vuonna 2014, ja sen pinta-ala on 936,1 neliökilometriä. Indianapolis käsittää lähes kokonaan Marionin piirikunnan. Indianapolis on myös noin 2,3 miljoonan asukkaan metropolialueen keskus.
Indianapolis perustettiin 1820-luvulla, kun Indianasta tuli osavaltio ja sen pääkaupunki haluttiin siirtää lähemmäksi osavaltion maantieteellistä keskipistettä. Sen asemakaava suunniteltiin Washingtonin asemakaavan pohjalta, ja Indianan parlamentti kokoontui kaupungissa ensimmäisen kerran 1824. Indianapolis alkoi kasvaa teollisuuskeskukseksi sisällissodan jälkeen. Vuonna 1969 muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta Marionin piirikunnan kunnat liitettiin Indianapolisiin, ja ne muodostivat yhteisen Unigov-hallinnon.
Indianapolis tunnetaan muun muassa lempinimillä ”Yhdysvaltain risteyskohta” ja ”maailman amatööriurheilun pääkaupunki”. Edellinen nimitys tulee siitä, että kaupungissa risteää useita suuria valtateitä. Lisäksi kaupungissa sijaitsee Indianapolisin kansainvälinen lentoasema, joka on merkittävä rahtiliikenteen solmukohta. Jälkimmäinen nimitys tulee siitä, että kaupunki alkoi 1970-luvulla panostaa urheiluun ja turismiin, ja siitä on tullut muun muassa NCAA:n kotipaikka. Tunnetuin Indianapolisiin liitetty urheilutapahtuma on Indianapolis 500.
Maantiede > Sijainti ja ilmasto

Indianapolisin pinta-ala on 936,1 neliökilometriä. Se sijaitsee White Riverin varrella lähellä Indianan osavaltion keskikohtaa paikassa, jossa Fall Creek yhtyy siihen. Kaupunki on rakennettu tasaiseen laaksoon, jota reunustavat kukkulat. Kaupunki on 200–280 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Indianapolisin ilmasto on tyypillinen Keskilännen itäosille. Kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä ja sateet ovat jakautuneet melko tasaisesti ympäri vuoden. Vuoden keskimääräinen sadanta on noin 990 millimetriä. Lunta sataa vuodessa keskimäärin 50 millimetriä. Päivälämpötila on tammikuussa noin -3 astetta ja heinäkuussa noin 24 astetta.
Maantiede > Kaupunkikuva

Indianapolisin kaupungin sydän on Monument Circle, joka on iso ympäränmuotoinen aukio Meridian- ja Marketkatujen risteyksessä. Sen keskellä on Sotilaiden ja merimiesten monumentti. Monument Circlea ympäröi Indianapolisin keskikaupunki, jonka asemakaava laskettiin Washingtonin mallin mukaisesti. Downtown Indianapolis on noin 17 neliökilometrin laajuinen, ja siellä on noin 20 000 asukasta. Monument Circlestä pohjoiseen on kaksi historiallista aluetta; Indiana World War Memorial Plaza ja Lockerbie Square, joka on yksi Indianapolisin vanhimpia asuinalueita. Tunnettuja nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Indianapolisin taidemuseo ja Indianapolisin lastenmuseo, joka on maailman suurin laatuaan ja Yhdysvaltain 20 suosituimman museon joukossa.
Ydinkeskustan lähellä on noin neliökilometrin laajuinen White Riverin osavaltionpuisto, jossa sijaitsee muun muassa Indianapolisin eläintarha. Eagle Creekin puisto on yksi Yhdysvaltain suurimpia kunnallisia puistoja, ja sen pinta-ala on noin 16 neliökilometriä.
Historia

Indianapolisin alueella asui Mississippin kulttuurin kummunrakentaja, jotka kuitenkin katosivat 1400-luvun puolivälissä. Historioitsijat eivät tiedä alueen tapahtumista seuraavaan pariin vuosistaan. Kun eurooppalaiset saapuivat 1600-luvulla Indianaan, Indianapolisin alueella asui miameja ja potawatomeja. Eurooppalaiset laajensivat Indianan aluetta ostamalla maita intiaaneilta. Indianasta tehtiin osavaltio vuonna 1820, jolloin sen pääkaupunki oli Corydon, joka sijaitsi kuitenkin Indianan eteläosassa. Uuden pääkaupungin paikka valittiin keskemmältä osavaltiota, ja Indianapolis perustettiin. Sen nimen keksi tuomari Jemeriah Sullivan, joka yhdisti Indianan ja kreikan kielen sanan polis, ”kaupunki”.
Alexander Ralston, joka oli aiemmin ollut suunnittelemassa Washingtonin asemakaavaa, suunnitteli myös Indianapolisin kaavan. Indianapolisista tuli Marionin piirikunnan pääkaupunki 1821. Indianan osavaltion parlamentti kokoontui ensimmäisen kerran 1824, jolloin Indianapolis oli 600 asukasta. Indianapolis kasvoi hitaasti, sillä se ei ollut vesiyhteyksien varrella. Se sai kunnallisoikeudet 1832, jolloin siellä oli vasta 1 000 asukasta. Indianapolisista kehittyi pian liikenteen solmukohta, kun valtatie 40 saapui 1834 ja rautatie 1847.
Kaupunginoikeudet Indianapolis sai 1847, jolloin siellä oli 6 000 asukasta. Asukaslukua alkoivat kasvattaa erityisesti saksalaiset ja irlantilaiset uudisasukkaat, ja hieman ennen sisällissotaa kaupungissa oli jo 18 611 asukasta. Sisällissodan aikana Indianapolis oli pohjoisvaltioiden merkittävä keskus ja tuotti muun muassa ammuksia. Sodan jälkeen kaupunki koki kasvun aikaa, ja sinne asennettiin yhtenä ensimmäisistä kaupungeista sähköiset katuvalot 1881 ja sen kaupunkikuvaa uusittiin. 1880-luvulla Indianapolisin merkittävimmiksi aloiksi nousivat lihanjalostus- ja metalliteollisuus. Jälkimmäisestä kehittyi autoteollisuus, josta tuli kaupungin keskeisin teollisuudenala. Indianapolisissa oli 233 000 asukasta vuonna 1910 ja 17 autotehdasta tai autonosien valmistajaa. Vaikka lopulta Indianapolis hävisi autoteollisuuskeskuksen aseman Detroitille, sinne jäi vuonna 1909 rakennettu Indianapolis Motor Speedway ja yksi maailman suurimmista yhden päivän urheilutapahtumista, Indianapolis 500.
Indianapolisin ja Marionin piirikunnan hallinnot yhdistettiin 1969, ja ne ovat vuodesta 1970 toimineet yhdessä nimellä Unigov. Neljä kaupunkia jäi liittymättä yhteishallintoon.
Hallinto

Indianapolisin ja Marionin piirikunnan hallinnot on yhdistetty Unigoviksi. Se käsittää Beech Grovea, Lawrencea, Southportia ja Speedwaytä lukuun ottamatta koko Marionin piirikunnan. Näiden asukkaatkin saavat osallistua pormestarin- ja valtuustonvaaleihin. Lisäksi alueella on 10 kuntaa, jotka ovat säilyttäneet osittaisen itsenäisyytensä. Toimeenpanovaltaa käyttää pormestari, jonka toimikausi kestää neljä vuotta. Valtuustossa on 29 jäsentä, ja niistä 25 valitaan vaalipiireistä ja 4 koko piirikunnan alueelta.
Talous

Indianapolisin hyvät maa- ja ilmayhteydet ja sijainti Yhdysvaltojen maissivyöhykkeellä sekä lähellä merkittäviä hiilikaivoksia ovat mahdollistaneet kaupungin kasvun merkittäväksi kauppa-, finanssi- ja teollisuuskeskukseksi. Tärkeimpiä teollisuustuotteita ovat lääkkeet, kemikaalit, muovit, paperi, liikennevälineet ja elektroniikka. Vuonna 2005 Indianapolisin suurimmat työnantajat olivat lääkeyritys Eli Lilly and Company, Purduen yliopisto ja Marsh Supermarkets. Indianapolisissa päämaajansa pitävistä yhtiöistä Forbes Global 2000 -listalle pääsivät 2008 Eli Lillyn lisäksi WellPoint ja Simon Property Group.
Liikenne

Indianapolis tunnetaan lempinimellä ”Yhdysvaltain risteyskohta”, sillä siellä risteää kuusi Interstate-valtatietä ja yhdeksän osavaltiontietä. Uusi Indianapolisin kansainvälinen lentoasema valmistui 2008. Sitä käyttää 11 lentoyhtiötä, ja sieltä on yhteydet 43 kohteeseen. Lentoasemalla on FedEx Expressin toiseksi suurimman toimipisteen päämaja, ja asema onkin merkittävä rahtiliikenteen solmukohta. Indianapolis oli joskus Yhdysvaltain suurimpia matkustajajunaliikenteen keskuksia, mutta nykyään sen kautta kulkee enää kaksi Amtrakin junareittiä. IndyGo on paikallisliikenteen liikennöitsijä, ja sillä on kaupungissa 34 bussireittiä.
Väestö

Indianapolisissa oli Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskennassa 829 718 asukasta. Se on selvästi Indianan osavaltion suurin kaupunki, sillä toiseksi suurimmassa kaupungissa Fort Waynessä oli noin 250 000 asukasta. Indianapolisin asukkaista valkoisia oli 61,8 prosenttia, tummia 27,5 prosenttia. Latinotaustaisia asukkaista oli 9,4 prosenttia. Indianapolisia ympäröi metropolialue, jossa on 1 834 672 asukasta. Se ulottuu yhdeksän piirikunnan alueelle, ja sen toiseksi suurin kaupunki on 79 000 asukkaan Carmel.
Indianapolisin peruskoulutuksesta vastaa Indianapolis Public Schools, joka on Indianan suurin koulupiiri. Lukuvuonna 2009–2010 sen kouluissa oli 33 372 oppilasta. Indianapolisissa on useita yliopistoja. Indiana University – Purdue University Indianapolis on Indianan yliopiston ja Purduen yliopiston yhteinen kampus. Yksityisiä yliopistoja ovat Butler-yliopisto ja Indianapolisin yliopisto.
Kulttuuri

Indianapolisissa on monipuolinen taidevalikoima. Indiapolisin taidekeskus tarjoaa taideopetusta ja järjestää näyttelyitä. Indianapolisin taidemuseossa on Yhdysvaltain laajin englantilaisen William Turnerin taidekokoelma ja runsaasti taidetta esimerkiksi neoimpressionisteilta ja Japanin Edo-kaudelta. Esittävää taidetta edustavat vuonna 1930 perustettu Indianapolisin sinforniaorkesteri, Indianapolisin ooppera, Indianapolisin lastenkuoro ja aktiivinen teatteriyhteisö.
Elvis Presley esitti kaupungissa viimeisen konserttinsa 26. kesäkuuta 1977. Yleisöä oli 18 000 ja konsertti sai hyvät arvostelut.
Vuodesta 2003 saakka Indianapoliksessa on järjestetty Gen Con, yksi Pohjois-Amerikan suurimmista pelitapahtumista.
Indianapolisissa pelaa NBA-joukkue Indiana Pacers ja naisten NBA:n Indiana Fever. Pacers oli ABA-liigan menestynein seura, kun sarja yhdistyi NBA:n kanssa 1976. Amerikkalaisen jalkapallon NFL-sarjassa pelaa Indianapolis Colts, jonka kotikenttä on 2008 valmistunut Lucas Oil Stadium. Indianapolisissa alettiin 1970-luvulla panostamaan urheiluturismiin, ja urheilusta onkin tullut merkittävä tekijä kaupungin taloudessa. Kaupunki tunnetaankin ”maailman amatööriurheilun pääkaupunkina”, ja esimerkiksi Yhdysvaltain merkittävin amatööriurheilujärjestö NCAA:n päämaja on Indianapolisissa. Tunnetuin Indianapolisiin liitetty urheilutapahtuma on kuitenkin Indianapolis 500 -ajot, jotka ajetaan Indianapolis Motor Speedwaylle, jossa ajetaan myös Brickyard 400 -ajot ja jossa on järjestetty Formula 1:sten Yhdysvaltain Grand Prix. Indianapolis Motor Speedway ei sijaitse varsinaisesti Indianapolisissa vaan sen sisällä sijaitsevassa Speedwayn kunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indianapolis Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Indianapolis Wikivoyagessa (englanniksi)
Kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Indianapolisin viralliset turismisivut (englanniksi)
Alexander Ralstonin suunnittelema kaava vuodelta 1821.
Indianan parlamenttirakennus.
Indianapolisin tiekartta.
Indiana University – Purdue University Indianapolis.
NASCAR-autoja vuoden 2009 Brickyard 400 -ajoissa.
Kaksoisfluidireaktori

Kaksoisfluidireaktori (engl. dual fluid reactor, DFR) on sulasuolareaktorista kehitetty ydinreaktori, jossa jäähdytysaine ja polttoaine kiertävät toisistaan erillisissä piireissään fluidina. Reaktorin jäähdytyksen ensiöpiirissä on kaavailtu käytettäväksi sulaa lyijyä. Näin kyseessä olisi nestemäisellä metallilla jäähdytetty reaktori. Sula lyijy toimii myös neutroniheijastimena ja vähentää myös reaktorin gammasäteilyä. Mitään neutronihidastimia ei tarvita eikä käytetä, vaan reaktori on niin sanottu nopea hyötöreaktori. Reaktorin korkean lämpötilan vuoksi voimalalta voidaan odottaa korkeaa termistä hyötysuhdetta. Myös vedyn tuotanto hyvällä hyötysuhteella korkean lämpötilan elektrolyysissä olisi mahdollista. Koska reaktorin lämpötila pysyy jäähdytysaineen ja polttoaineen kiehumispisteen alapuolella, kumpaakaan näistä ei tarvitse paineistaa, ja näin reaktoria ei tarvitse sijoittaa paineastiaan. Reaktorin passiivisen turvallisuuden oletetaan myös olevan korkealla tasolla, sillä pääasiassa polttoaineen lämpölaajeneminen estää reaktorin ylikuumenemisen. Kaksoisfluidireaktorista on suunnitelmissa kaksi eri versiota. Enemmän sulasuolareaktoria muistuttava DFR/s käyttää polttoainepiirissään aktinoidien suoloja. Vielä suurempaan tehotiheyteen pääsee DFR/m, jonka polttoainepiirissä virtaa sula metalli. Ensimmäinen kaksoisfluidireaktori aiotaan rakentaa Ruandaan. Sen arvellaan valmistuvan vuonna 2026.
Neljännen sukupolven reaktori

Kansainvälinen järjestö GIF on nimennyt neljännen sukupolven ydinreaktoreihin kuusi merkittävää teknologiaa noin sadan ehdokkaan joukosta:
Kaasujäähdytteiset nopeat reaktorit (GFR)
Lyijyjäähdytteiset nopeat reaktorit (LFR)
Superkriittiset vesijäähdytteiset reaktorit (SCWR)
Erittäin korkean lämpötilan reaktorit (VHTR)
Sulasuolareaktorit (MSR)
Natriumjäähdytteiset reaktorit (SFR)
Näistä kuudesta neljännen sukupolven reaktoriteknologiasta kaksoisfluidireaktori yhdistää kolme: LFR, VHTR ja MSR.
Nopean reaktorin erityinen etu on mahdollisuus hyödyntää polttoaineenaan muiden ydinvoimaloiden käytettyä polttoainetta, jolloin ongelmalliset pitkäikäiset radioaktiiviset isotoopit saadaan hyödynnettyä ja hajotettua nopeutetusti. Samalla ydinpolttoaine saadaan hyödynnettyä satakertaisesti.
Kaksoisfluidireaktori on valittu Puolan ydinenergiaohjelman lupaavaksi tutkimuskohteeksi kaasujäähdytteisen korkean lämpötilan reaktorin ohella.
Neljännen sukupolven reaktori > Nopea hyötöreaktori

Hyötöreaktorit, jollainen kaksoisfluidireaktorikin on, kykenevät muuttamaan fissiileiksi ytimiksi fertiilejä ytimiä niin tehokkaasti, että reaktorin käynnistyksen jälkeen reaktori kykenee tuottamaan fertiileistä ytimistä kaiken tarvitsemansa reaktoripolttoaineen.
Reaktorin toiminnan kannalta tärkeimmät ydinreaktiot ovat hyötöreaktio ja fissio eli ytimen halkeaminen.
Plutoniumin fissio
Yksi plutoniumytimen halkaisu tuottaa kolme nopeaa neutronia. Vaikka joka kerta plutoniumin 239Pu ydin ei halkeakaan, neutronikaappauksessa syntyvä 240Pu ydin on myös fissiili. Suurienergiainen nopea neutroni kykenee halkaisemaan nämä sivutuotteina syntyvät ytimet paljon todennäköisemmin kuin hitaat neutronit. Ytimien onnistunut halkaiseminen on oleellista ydinreaktorin neutronitalouden ja ketjureaktion jatkumisen kannalta.
Uraanin hyötöreaktio
Hyötöreaktiossa fertiili 238U ydin muuttuu fissiiliksi 239Pu ytimeksi.
Torium polttoaineena
Kaksoisfluidireaktori on hyvän neutronitaloutensa ansiosta lupaava ehdokas toriumia polttoaineenaan käyttäväksi hyötöreaktoriksi. Käytettäessä toriumia reaktorin polttoaineena hyötöreaktiossa muodostuu fissiiliä uraanin isotooppia 233U, jonka fissio tuottaa pääosan reaktorin neutronivuosta.
Neljännen sukupolven reaktori > DFR/s

Kaksoisfluidireaktorin ensimmäinen vaihtoehto DFR/s muistuttaa polttoainepiirinsä puolesta sulasuolareaktoria. Reaktorin polttoaineeksi on ajateltu plutoniumtrikloridia, uraanitrikloridia ja toriumtrikloridia. Kloorin ja erityisesti 37Cl -isotoopin soveltuvuus nopeisiin hyötöreaktoreihin on tunnettu vuosikymmeniä. Reaktori soveltuu myös köyhän uraanin ja ydinjätteen hävittämiseen. Reaktorin lämpötila on korkea, noin 1 000 °C. Reaktorin lämpötila asettaa vaatimuksia käytettävien suolojen suhteen ja erityisesti sopivan kiehumispisteen kannalta. Korkea lämpötila yhdessä sulan suolan kemiallisen korroosiotaipumuksen kanssa edellyttää paljon reaktorin polttoainepiirin putkistolta. Volframin seoksista ja piikarbidista oletetaan saatavan riittävän kestävät materiaalit reaktorin putkistoon.