stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hui-Ying Liu-Tawaststjerna

Hui-Ying Liu-Tawaststjerna (劉慧瑛; s. 19. lokakuuta 1950 Taipei) on taiwanilaissyntyinen pianisti, joka asuu Suomessa. Liu-Tawaststjerna on ollut Sibelius-Akatemian pianomusiikin lehtori vuodesta 1985.
Hui-Ying Liu-Tawaststjerna sai pianistinkoulutuksensa New Yorkissa. Hän debytoi Carnegie Hallissa vuonna 1974. Hän on konsertoinut mm. Jean-Jacques Kantorowin, Patrick Gallois’n ja Esa-Pekka Salosen johtamien orkestereiden solistina. Hän on esiintynyt myös pianoduona puolisonsa professori Erik T. Tawaststjernan kanssa.
Hui-Ying Liu-Tawaststjerna tunnetaan erinomaisena pedagogina,[lähde? ] jonka entisiin ja nykyisiin oppilaisiin lukeutuvat mm. palkitut pianistit Antti Siirala, Juho Pohjonen, Uki Ovaskainen ja Irina Zahharenkova. Hän on osallistunut pianokoulun Pianon avain kirjoitustyöhön.
Levytyksiä

Miniature masterpieces for piano (1990)
Huonot naiset

| Huonot naiset |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Niklas Lindgren
Käsikirjoittaja:  Karoliina Lindgren Niklas Lindgren
Tuottaja:  Miia Haavisto Marja Pihlaja
Säveltäjä:  Artturi Taira
Kuvaaja:  Aarne Tapola
Leikkaaja:  Katja Pällijeff
Pääosat:   Leea Klemola  Emma Kilpimaa  Anna Ackerman  Mikko Penttilä  Jussi Vatanen  Rea Mauranen  Tomi Alatalo  Eeva Semerdjiev  Kari Ketonen  Anna-Leena Sipilä 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Tekele
Levittäjä:  SF Film Finland
Ensi-ilta:   2022-02-044. helmikuuta 2022  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huonot naiset on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Niklas Lindgren. Elokuvassa seurakuntatalon emäntä Johanna on järjestämässä häitä, kun venäläisiä seksityöläisiä kuljettava linja-auto rikkoutuu lähistöllä, ja Johanna joutuu majoittamaan bussin matkustajat seurakuntataloonsa.
Lehdistöarviot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Episodi Jesse Raatikainen: 
Film-O-Holic.com Juuso Kilpeläinen: 
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Ilta-Sanomat Taneli Topelius: 
Karjalainen Jussi Virratvuori: 
Kulttuuritähdet Marko Kilpilampi: 
Turun Sanomat Päivi Valotie:
Housulammi (Ähtäri, eteläinen)

| Housulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°28′36″N, 24°16′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskupuro:  Haukipuro Lienjokeen 
Järvinumero:  35.483.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  180,5 m  
Rantaviiva:  0,769 km  
Pinta-ala:  2,606 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHousulammi 
Housulammi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joista tämä on niistä eteläisempi ja suurempi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 180,5 metriä mpy.
Hr. Ms. Amsterdam (D819)

| Hr>  Ms. Amsterdam |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Amsterdam

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Amsterdamin telakka
Kölinlasku:  26. maaliskuuta 1955
Laskettu vesille:  25. elokuuta 1956
Palveluskäyttöön:  10. huhtikuuta 1958
Poistui palveluskäytöstä:  Perulle 1980
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 497 t (standardi) 3 070 t (kuormattu)
Pituus:  116,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,7 m
Syväys:  5,2 m
Koneteho:  60 000 shp
Nopeus:  36 solmua 20 solmua
Miehistöä:  284
Aseistus
Aseistus:  4 x Bofors 120 mm -tykkiä 6 x Bofors 40 mm 8 x 357 mm sukellusveneentorjuntaheitintä 2 x syvyyspommikiskoa
Hr. Ms. Amsterdam (runkonumero D819) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1955. Se laskettiin vesille 25. elokuuta 1956 ja valmistui 10. huhtikuuta 1958.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1980 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Villar.
Hope Mirrlees

| Hope Mirrlees> Helen Mirrlees |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1887 
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  runoilija, kääntäjä, romaanikirjailija
Kirjailija
Pääteokset:  Paris: A Poem (1920); Lud-in-the-Mist (1926 )
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hope Mirrlees (oik. Helen Mirrlees; 8. huhtikuuta 1887 Chislehurst, Kent – 1. elokuuta 1978 Thames Bank, Oxfordshire) oli englantilainen kirjailija. Hänen isänsä oli varakas kauppias William Julius Mirrlees ja äitinsä Emily Lina Moncrieff.
Alun perin Hope Mirrlees halusi näyttelijäksi, mutta päätti sen sijaan opiskella klassisia kieliä Cambridgen yliopistossa. Hänen opettajanaan toimi kielitieteilijä Jane Ellen Harrison (1850–1928). Ikäerostan huolimatta ystävystyi läheisesti Harrisonin kanssa ja he asuivat yhdessä vuodesta 1913 vuoteen 1928. Heidän tarkoituksenaan oli asua vuorotellen Britanniassa ja Ranskassa, mutta enimmäkseen he pysyivät vuodesta 1920 alkaen Pariisissa Harrisonin leukemian takia. He matkustelivat kylläkin jaksamisensa mukaan muissa Euroopan maissa. Molemmat opiskelivat venäjää ja Mirrlees aloitti kääntäjän uransa julkaisemalla englanniksi venäläistä kirjallisuutta. Samaan aikaan Mirrlees tutustui ja ystävystyi myös William Butler Yeatsin, T. S. Eliotin ja Virginia Woolfin kanssa.
Näinä vuosina Mirrlees kirjoitti ja julkaisi myös runoja, romaaneja, esseitä ja arvosteluita. Hän julkaisi elämässään kolme romaania: Madeleine: One of Love's Jansenists (1919), The Counterplot (1922) ja fantasiaromaani Lud-in-the-Mist (1926). Runoelmaa Paris: A Poem, jonka Mirrlees kirjoitti vuonna 1919, on kuvattu modernismin kadonneeksi mestariteokseksi. Siinä Mirrlees kokeili typografiaa, kollaaseja ja sirpalointia saadakseen aikaan surrealistisen tekstin, joka hän halusi edustavan 1900-luvun alun kaupunkien nykyaikaa. Harrisonin kuolema vuonna 1928 aiheutti pitkän katkoksen Mirrleesin tuotantoon.
Mirrlees otti elämäntyökseen tehdä elämäkerran 1700-luvulla eläneestä historiantutkijasta Sir Robert Bruce Cottonista. Sen ensimmäinen osa A Fly in Amber (1962) syntyi T. S. Eliotin avustamana, mutta Mirrlees ei koskaan saanut valmiiksi teoksen toista osaa. 1960- ja 1970-luvuilla häneltä ilmestyi kaksi runoteosta, joka eroavat huomattavasti Pariisin modernistisesta kokeilusta: Poems (1963) ja Moods and Tensions (1976). Mirrlees asui Etelä-Afrikassa toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina ja palasi Englantiin vuonna 1963. Hän asui Thames Banksissa, Oxfordshiressa, kuolemaansa asti.
Teoksia > Romaanit

Madeleine: One of Love's Jansenists, W. Collins Sons & Co. Ltd (1919)
The Counterplot, W. Collins Sons & Co. Ltd (1924)
Lud-in-the-Mist (1926)
Teoksia > Runokokoelmat

Paris: A Poem, Hogarth Press (1919)
Poems, Cape Town, Gothic (1963)
Moods and Tensions: Poems (1976)
Collected Poems of Hope Mirrlees (2011), toim. Sandeep Parmar
Teoksia > Tietotekstit

Quelques aspects de l’art d’Alexis Mikhailovich Remizov, aikakauskirjassa Le Journal de Psychologie Normale et Pathologique, (1926)
Listening in to the Past, lehdessä The Nation & Athenaeum, 11.9.1926
The Religion of Women, lehdessä The Nation & Athenaeum, 28.5.1927
Gothic Dreams, lehdessä The Nation & Athenaeum, 3.3.1928
Bedside Books, in Life and Letters, joulukuu 1928
A Fly in Amber: Being an Extravagant Biography of the Romantic Antiquary Sir Robert Bruce Cotton (1962)
Hurmaava joukkoitsemurha

| Hurmaava joukkoitsemurha |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kansitaiteilija:  Pekka Vuori
Kieli:  suomi
Genre:  huumori
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1990
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  280
ISBN:  951-0-16513-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hurmaava joukkoitsemurha on Arto Paasilinnan kirjoittama kirja joukosta ihmisiä, jotka päättävät tehdä joukkoitsemurhan. Kirjasta on myös tehty samanniminen elokuva.
Hopeakylki

| Hopeakylki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Hopeakylkikalat Atheriniformes
Heimo::  Hopeakyljet Atherinidae
Suku::  Atherina
Laji::  presbyter
Kaksiosainen nimi
 Atherina presbyter  Cuvier, 1829 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeakylki (Atherina presbyter) on hopeakylkikalojen lahkoon kuuluva pienikokoinen Itä-Atlantin rannikoiden kalalaji.
Ulkonäkö ja koko

Kalalla on hopeiset silmät. Kylki näyttää vedessä sinertävältä. Hopeakylki voi elää neljän vuoden ikäiseksi ja kasvaa 20 senttimetrin mittaiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Hopeakylki esiintyy lähinnä pohjoisen Afrikan ja Länsi-Euroopan rannikoilla, mahdollisesti myös Välimeressä  Turkissa. Laji elää meri- ja murtovedessä. Lajin on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ravinto ja elintavat

Hopeakyljet syövät lähinnä äyriäisiä. Kalat kutevat keskikesällä. Ne elävät matalikoilla, mutta viettävät talven syvemmissä vesissä.
Hope Pym

| Hope Pym |
| --- | --- |
Luoja(t):  Tom DeFalco ja Ron Frenz
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  A-Next #7 (huhtikuu 1999)
Henkilötiedot
Ryhmäsidokset:  Revengers
Henkilöllisyydet:  Punainen Kuningatar, Hope van Dyne, Ampiainen
Voimat:  Lentäminen, bioenergiaiskut, pidennettävät kynnet hansikkaissa
Hope Pym on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Hän on Hank Pymin ja Janet van Dynen tytär ja toimii superroistona nimeltä Punainen Kuningatar (engl. Red Queen) MC2-universumissa.
Marvel Cinematic Universessa hahmo esiintyy nimellä Hope van Dyne ja teki ensiesiintymisensä elokuvassa Ant-Man (2015) näyttelijänään Evangeline Lilly. Elokuvan jatko-osassa Ant-Man and the Wasp (2018) Hope teki ensiesiintymisensä Ampiaisena. Hän esiintyy myös elokuvissa Avengers: Endgame (2019) ja Ant-Man and the Wasp: Quantumania (2022)
Hahmon fiktiivinen historia

Vanhempiensa kuoleman jälkeen Hope ja hänen kaksoisveljensä Henry Pym Jr. kieltäytyivät hyväksymästä A-Next -ryhmän asemaa Kostajien "uutena sukupolvena". He käyttivät vanhempiensa omaisuutta muodostaakseen superrikollisryhmän nimeltä Revengers ja hyökkäsivät Kostajien kartanoon vanhempiensa turvakoodeilla. Hope oli aikeissa kiduttaa Cassandra Langia, Scott Langin tytärtä, koska tunsi itsensä Kostajien todelliseksi perilliseksi. Henry kuitenkin esti tämän sekä Hopen yrityksen laukaista kartanon itsetuhomekanismi, jolloin sekä A-Nextin että Revengersin jäsenet olisivat kuolleet.
Muissa medioissa > Elokuvat

Evangeline Lilly näyttelee Hope van Dynea Marvel Cinematic Universen elokuvissa.
Vuoden 2015 elokuvassa Ant-Man hän oli etääntynyt isästään Hank Pymistä ja ottanut äitinsä Janet van Dynen tyttönimen sukunimekseen. Hope oli Darren Crossin alainen Pym Technologiesin hallituksessa ja auttoi isäänsä vastentahtoisesti valmentamaan Scott Langista uuden Muurahaismiehen. Scottin kannustuksesta Hope tekee sovinnon isänsä kanssa ja Pym tunnustaa halunneensa vain suojella tytärtään samalta kohtalolta kuin Janet, joka oli kadonnut kvanttimaailmaan. Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa Hope saa isältään modernisoidun version Ampiaisen puvusta.
Evangeline Lilly palasi rooliinsa vuonna 2018 elokuvassa Ant-Man and the Wasp Marvel Cinematic Universen toisena Ampiaisen titteliä kantavana henkilönä. Hän ja hänen isänsä olivat etsintäkuulutettu, koska Scott oli elokuvan Captain America: Civil War tapahtumien aikana käyttänyt heidän keksimäänsä teknologiaa ja rikkonut Sokovian sopimusta. He aikoivat rakentaa kvanttitunnelin, jolla tuoda Janet kvanttimaailmasta takaisin Maahan ja Janetin mieli kvanttikietoutuu Scottin mielen kanssa, mikä antaa heille mahdollisuuden jäljittää Janetin olinpaikka. Heidän suunnitelmansa hankaloituu, kun mustan pörssin kauppias Sonny Burch sekä Pymin edesmenneen kollegan Elihas Starrin tytär Ava Starr kiinnostuvat heidän teknologiastaan. Pym onnistuu tuomaan Janetin takaisin ja Scott ja Hope jatkavat suhdettaan. Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa hän muuttuu vanhempiensa ohella tomuksi Thanoksen käytettyä Ikuisuuskivien voimaa tuhotakseen puolet maailmankaikkeuden elollisista olennoista elokuvan Avengers: Infinity War tapahtumien aikana.
Elokuvassa Avengers: Endgame (2019) Hope ja hänen vanhempansa palautuvat ennalleen Bruce Bannerin käytettyä Ikuisuuskiviä Starkin rakentamalla hanskalla ja Hope osallistuu taisteluun vuodesta 2014 nykyhetkeen matkustanutta Thanosta ja tämän joukkoja vastaan. Taistelu päättyy Tony Starkin uhrattua itsensä tuhotakseen Ikuisuuskivillä koko Thanoksen armeija ja Hope nähdään vanhempiensa kanssa vieraana Starkin hautajaisissa.
Elokuvassa Ant-Man and the Wasp: Quantumania (2023) Hope johtaa Pym van Dyne -säätiötä, joka käyttää Pym-hiukkasia innovaatio- ja hyväntekeväisyystarkoituksiin. Hän ja Pym auttoivat myös Cassie’ä keksimään kvanttisatelliitin, joka päätyy lähettämään heidät sekä Scottin ja Janetin väkisin kvanttimaailmaan. Hope oli aluksi katkera äidilleen siitä, että tämä ei kerro kaikkea kokemuksistaan kvanttimaailmassa. Mutta hän alkaa suhtautua ymmärtäväksi kuultuaan tämän Janetin kokemuksista Kang Valloittajan kanssa. Kun muut pääsevät lopulta takaisin Maahan, Hope palaa hetkellisesti takaisin kvanttimaailmaan pelastaakseen Scottin ja auttaakseen tätä Kangin päihittämisessä.
Muissa medioissa > Television

Hope Pymin versio Ampiaisesta esiintyy animaatiosarjan Avengers Assemble neljännellä kaudella Avengers: Secret Wars.
Hr. Ms. Alkmaar (M850)

| Hr>  Ms. Alkmaar |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Alkmaar

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Van der Giessen de Noord, Alblasserdam
Kölinlasku:  1979
Laskettu vesille:  18. toukokuuta 1982
Palveluskäyttöön:  28. toukokuuta 1983
Poistui palveluskäytöstä:  Latvialle 2005 nimellä Rusins
Tekniset tiedot
Uppouma:  562 t (standardi) 595 t (kuormattu)
Pituus:  51,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  9 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  1 900 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  1 x 20 mm ilmatorjuntatykki 2 x 12,7 mm konekivääriä
Hr. Ms. Alkmaar (runkonumero M850) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Alkmaar-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin Van der Giessen de Noordilta Alblasserdamista, missä köli laskettiin 1979. Se laskettiin vesille 18. toukokuuta 1982 ja valmistui 28. toukokuuta 1983.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 12. toukokuuta 2001 ja myytiin 2005 Latvialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Rusins runkonumerolla M-08.
Huonosti käyttäytyvät miehet

| Huonosti käyttäytyvät miehet> Men Behaving Badly |
| --- | --- |
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  n. 30 minuuttia
Pääosissa:  Martin Clunes  Neil Morrissey  Caroline Quentin  Leslie Ash  Harry Enfield  Ian Lindsay  Valerie Minifie
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ITV BBC One
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  42
Tuotanto
Tuottaja(t):  Beryl Vertue
Ohjaaja(t):  Martin Dennis
Käsikirjoittaja(t):  Simon Nye
Tuotantoyhtiö(t):  Hartswood Films
Aiheesta muualla
IMDb 
Huonosti käyttäytyvät miehet (Men Behaving Badly) on vuosina 1992–1998 tehty Simon Nyen käsikirjoittama brittiläinen tilannekomediasarja. Sarjaa tehtiin 42 jakson ja seitsemän tuotantokauden verran. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Nelonen, TV5 ja Kutonen. Sarjasta tehtiin myös ainoastaan kaksi tuotantokautta kestänyt yhdysvaltalainen versio, jossa pääosissa olivat muun muassa Rob Schneider, Ron Eldard, Justine Bateman ja Julia Campbell.
Hahmot

Gary Strang (Martin Clunes) on noin 35-vuotias mies. Hän toimii johtajana murtohälyttimiä myyvän yrityksen aluekonttorissa, jossa on kolme työntekijää. Gary ja Dorothy ovat olleet yhdessä monta vuotta, ja viimeisessä erikoisjaksossa he saivat lapsen. Garyn suosikki artisti on Barry White, ja Gary suojelee Barry Whiten LP-levyjä silmä tarkkana.
Tony Smart (Neil Morrissey) on Garyn alivuokralainen ja oli sarjassa mukana 7. jaksosta lähtien Dermotin poistuttua. Vaikka Tony on Garyn alivuokralainen, eräässä jaksossa selvisi ettei hän ole koskaan maksanut vuokraansa. Tony on työskennellyt useissa ammateissa ja saanut aina potkut. Hän on ollut mm. levydivarin myyjä, vanhainkodin työntekijä, murtovaras ja kadulla esiintyvä pantomiimikko. Tony oli viimeisessä erikoisjaksossa postimies. Tony ja Gary puhuvat usein Kylie Minoguesta ja parhaimmista rinnoista. Tony on äänestetty Huonosti käyttäytyvien miesten nettisivuilla sarjan hauskimmaksi henkilöksi.
Dorothy (Caroline Quentin) on seurustellut sarjan alkaessa Garyn kanssa jo viiden vuoden ajan ja heidän suhteensa on tärkeässä roolissa koko sarjan ajan. Hän on ammatiltaan sairaanhoitaja. Sarjan viimeisessä erikoisjaksossa Gary ja Dorothy saivat lapsen. Dorothylla on sarjan aikana myös muitakin miehiä Garyn lisäksi, mm. Graham ja Jamie. Dorothy meni myös Tonyn kanssa sänkyyn jaksossa "Vieraissa".
Deborah (Leslie Ash) asuu Garyn ja Tonyn yläkerran asunnossa. Tony on ihastunut Deborahiin, mutta ei onnistu saamaan tästä tyttöystävää. Hän on ammatiltaan tarjoilija. Jaksosta Häät lähtien Tony ja Deborah ovat olleet seksisuhteessa. Deborahia kutsutaan usein pelkästään nimellä "Debs".
Dermot Povey (Harry Enfield) on Garyn alivuokralainen sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella. Dermot oli myös ihastunut Deborahiin. Tony korvasi Dermotin toisella tuotantokaudella eikä Dermotia sen jälkeen enää nähty sarjassa.
George (Ian Lindsay) on työntekijä Garyn firmassa. Hän puhuu usein vaimostaan Marjoriesta, jota ei koskaan nähdä sarjassa.
Anthea (Valerie Minifie) on sihteeri Garyn firmassa. Hän on vanhapiika ja asuu siskonsa kanssa. Anthea joutuu usein paniikkiin ja puhuu sekavia. Anthealla on Cindy-niminen koira.
Les (Dave Atkins) on The Crown -pubissa juomien tarjoilijana "Hyvä pubi" -jaksoon saakka. Les on vähä-älyinen, lihava ja melkein kalju mies, joka röyhtäilee ja piereskelee baaritiskillä.
Kenneth, "Ken" (John Thomson) on uusi The Crownin pitäjä jaksosta "Hyvä pubi" lähtien. Ken ei joskus tunnu saavan sanaa suustaan, ja änkyttää.
Clive on Garyn ystävä, joka vihaa Garya ja toisin päin. Dorothy varsinkin vihaa häntä. Jaksossa "Häät" Clive nähdään ainoan kerran koko sarjan historian aikana. Clivea jaksossa esittää sarjan kirjoittanut Simon Nye. Jaksossa kuullaan myös ainoan kerran Cliven puhetta (tosin Clive on videokameran takana).
Hr. Ms. Alkmaar (1939)

| Hr>  Ms. Alkmaar |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cochrane & Sons, Selby
Laskettu vesille:  1914
Palveluskäyttöön:  12. syyskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  14. toukokuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  310 t
Koneteho:  550 hv
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  15
Aseistus
Aseistus:  2 x 12,7 mm konekivääriä
Hr. Ms. Alkmaar (HMV.3 Hulp Mijnen Veger No. 3) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston apumiinanraivaaja.
Valmistus

Cochrane & Sons Selbystä valmisti aluksen nimellä IJM 31 Alkmaar.
Palvelus

Alankomaiden laivasto liitti 1939 aluksen laivastoon Alankomaiden asettaessa joukkonsa liikekannalle. Saksalaiset valtasivat toukokuussa 1940 aluksen ja se tuhoutui ollessaan Saksan laivastossa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: nl:Hr.Ms. Alkmaar (1939)
Käännös suomeksi
Hr. Ms. Hermerlijn (F819)

| Hr>  Ms. Hermerlijn |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Shipbuilding & Engineering Works, Boston
Kölinlasku:  2. maaliskuuta 1953
Laskettu vesille:  6. maaliskuuta 1954
Palveluskäyttöön:  5. elokuuta 1954
Loppuvaihe:  romutettu 1987
Tekniset tiedot
Uppouma:  808 t (standardi) 975 t (kuormattu)
Pituus:  56,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,0 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  1 600 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x 3" tykki 4 x Bofors 40 mm 8 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 2 x syvyyspomminheitintä
Hr. Ms. Hermerlijn (runkonumero F819) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Bostonista General Shipbuilding & Engineering Worksiltä, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1953. Se laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1954 ja valmistui 5. elokuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1987.
Hr. Ms. Isaac Sweers (F814)

| Hr>  Ms. Isaac Sweers |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Amsterdamin telakka
Kölinlasku:  5. toukokuuta 1965
Laskettu vesille:  10. maaliskuuta 1967
Palveluskäyttöön:  15. toukokuuta 1968
Poistui palveluskäytöstä:  Indonesian laivastolle 1989 nimellä KRI Karel Satsuitubun
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 200 t (standardi) 2 850 t (kuormattu)
Pituus:  113,4 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,5 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  30 000 shp
Nopeus:  28,5 solmua
Miehistöä:  251
Aseistus
Aseistus:  1 x Sea Cat 2 x QF 4,5" Mk V 1 x Mk.10 Limbo 1 x Westland Lynx
Hr. Ms. Isaac Sweers (runkonumero F814) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Van Speijk -luokan ohjusfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1965. Se laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1967 ja valmistui 15. toukokuuta 1968.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja luovutettiin 1989 Indonesialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä KRI Karel Satsuit Tubun.
Hr. Ms. Jaguar (F822)

| Hr>  Ms. Jaguar |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Avondale Marine, New Orleans
Kölinlasku:  10. joulukuuta 1952
Laskettu vesille:  20. maaliskuuta 1954
Palveluskäyttöön:  22. kesäkuuta 1954
Loppuvaihe:  romutettu 1988
Tekniset tiedot
Uppouma:  808 t (standardi) 975 t (kuormattu)
Pituus:  56,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,0 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  1 600 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x 3" tykki 4 x Bofors 40 mm 8 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 2 x syvyyspomminheitintä
Hr. Ms. Jaguar (runkonumero F822) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin New Orleansista Avondale Marinelta, missä köli laskettiin 10. joulukuuta 1952. Se laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1954 ja valmistui 22. kesäkuuta 1954.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1988.
Hugh MacDiarmid

| Hugh MacDiarmid> Christopher Murray Grieve.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. elokuuta 1892 Langholm, Dumfriesshire, Skotlanti
Kuollut: 9. syyskuuta 1978 (86 vuotta) Edinburgh, Skotlanti
Kansalaisuus:  Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti, skotlanninenglanti
Kirjallinen suuntaus: skotlantilainen renessanssi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hugh MacDiarmid, oik. Christopher Murray Grieve, (11. elokuuta 1892 Langholm, Dumfriesshire, Skotlanti – 9. syyskuuta 1978 Edinburgh, Skotlanti) oli skotlantilainen runoilija. Hän oli 1900-luvun alkupuolen Skotlannin kirjallisuuden renessanssin keskeinen hahmo.
MacDiarmid opiskeli Edinburghin yliopistossa ja oli useiden lehtien päätoimittaja. Hän oli politiikassa mukana vasemmistossa. Hän kirjoitti paitsi englanniksi, myös skotlanninenglanniksi. Hän hyödynsi skotlantilaisia kansanballadeja. Runoissa on tekopyhyyden kritiikkiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugh MacDiarmid Wikimedia Commonsissa