stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kullervo (Sibelius)
Osat

Teoksen kesto on noin 70 minuuttia, ja se koostuu viidestä osasta, jotka kertovat Kullervon elämänvaiheista:
Johdanto (Allegro moderato). Vain orkesterille.
Kullervon nuoruus (Grave). Vain orkesterille.
Kullervo ja hänen sisarensa (Allegro vivace). Mieskuorolle, baritonille ja sopraanolle sävelletty kolmas osa kertoo Kalevalan 35. runon sanoin Kullervon matkasta ja hänen kohtaamisesta sisarensa kanssa. Mieskuoro toimii alkuosan kertojana ja solistit laulavat Kullervon ja tämän sisaren dialogia. Osa päättyy Kullervon sisaren hukuttautumiseen ja Kullervon valitukseen.
Kullervon sotaanlähtö (Alla marcia). Vain orkesterille.
Kullervon kuolema (Andante). Viimeisessä osassa mieskuoro kertoo Kalevalan 36. runon sanoin Kullervon dialogin miekkansa kanssa ja tämän kuoleman.
Kirjallisuutta

Heikkinen, Olli: Jean Sibeliuksen Kullervo ja Larin Paraske: Tarina suomalaisen sävelkielen synnystä osana kansalliskertomusta. – Musiikki 1/2012 (42 vsk.), s. 6–26.
Kuvanveistäjän tytär

Kuvanveistäjän tytär (ruots. Bildhuggarens dotter) on Tove Janssonin vuonna 1968 julkaisema teos. Se kertoo tekijänsä lapsuudesta boheemissa taiteilijaperheessä. Lapsen näkökulmasta kerrottu kirja koostuu novellimaisista luvuista.
Teoksessa on sekä omaelämäkerrallisia aineksia että fiktiivisiä osia. Kirjoittaja eläytyy taitavasti lapsen maailmaan, jossa tosi ja mielikuvitus eivät vielä ole täysin eriytyneet.
Kristiina Kivivuoren suomennos ilmestyi 1969.
Krösatågen

Krösatåg-juna Älmhultin asemalla vuonna 2020.
Krösatågen on Ruotsissa Jönköpingin, Kalmarin, Hallandin, Skånen, Kronobergin ja Blekingen lääneissä toimiva paikallisjunajärjestelmä, joka on perustettu vuonna 1985. Sana krösa tarkoittaa murteella puolukkaa. Vuosina 1990–2002 nimi oli Länstågen. Vuonna 2023 Krösatågen-junat liikennöivät kymmenellä linjalla, joiden varrella on yhteensä 80 asemaa. Junia on nimetty paikallisten kuuluisien henkilöiden, kuten Bruno Mathssonin ja Astrid Lindgrenin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krösatågen Wikimedia Commonsissa
Krøderin rata

| Krøderin rata Krøderbanen |
| --- | --- |
 Höyryjuna Krøderin radalla vuonna 2006.
Perustiedot
Reitti:  Vikersund–Krøderen
Avattu:  1872
Museorautatieksi:  1987
Tekniset tiedot
Pituus:  26,4 km
Krøderin rata (norj. Krøderbanen) on Norjassa sijaitseva museorautatie, joka ulottuu Vikersundista Krødereniin. Rataosa avattiin vuonna 1872 ja museoitiin 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krøderin rata Wikimedia Commonsissa
LCD-suljinlasit

LCD-suljinlasit vuodelta 1999.
LCD-suljinlasit eli nestekidesuljinlasit ovat lasit, jotka yhdessä 3D-näytön kanssa antavat kolmiulotteisen vaikutelman. Suljinlaseja hyödynnetään aktiivisessa 3D-näyttötekniikassa.
Kolmiulotteisuusvaikutelma perustuu siihen, että kuva näytetään vuorotellen vasemmalle ja oikealle silmälle ja ruudulla näytetty kuvakulma vaihtuu samalla tahdilla, ja siksi katsojalle syntyy vaikutelma, että silmien edessä on aito kolmiulotteinen kuva. Lasit sulkevat kuvan vuoroin kummaltakin silmältä videon ruudunpäivityksen tahdissa. Laseissa oleva anturi vastaanottaa joko infrapuna- tai bluetooth-signaalia synkronointia varten, ja laseissa oleva polarisoitu nestekide tummentaa lasin, kun siihen johdetaan sähköä.
LBK

LBK voi tarkoittaa seuraavia jalkapallaseuroja:
Larsmo Bollklubb
Lappfjärds Bollklubb
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”LBK”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kultainen talja (ritarikunta)

Ritarikunnan tunnukset. Ketjusta ja rintamerkistä roikkuu itse Kultainen talja eli kuolleen oinaan nahkaa esittävä riipus.
Kultaisen taljan ritarikunta (esp. Insigne Orden del Toisón de Oro, saks. Orden vom Goldenen Vlies, ransk. Le Noble Ordre de La Toison) on sekä espanjalainen että itävaltalainen ritarikunta.
Historia

Ritarikunnan perusti Burgundin herttua Filip III Hyvä vuonna 1430 Flanderissa. Ritarikunta haki inspiraatiota englantilaisesta sukkanauharitarikunnasta: molemmissa voi olla enintään vain 24 varsinaista jäsentä. Yhden tarinan mukaan ritarikunnan nimi tulee siitä, että Filip ihaili oinaantaljaan kietoutunutta rakastajatartaan, minkä jälkeen hän keksi ritarikunnalle nimen. Todellisuudessa ritarikunnan nimi vittaa antiikin mytologiassa esiintyvään kultaiseen taljaan.
Espanjan kuningas ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V piti itsellään yksinomaisen oikeuden tuomita ritarikunnan jäseniä näiden mahdollisista rikoksista. Habsburgien vallan päätyttyä Espanjassa vuonna 1700, Itävallassa oleskelevat Habsburgit eivät tunnustaneet Espanjassa Bourbon-suvulle siirtynyttä ritarikunnan suurmestarin titteliä.
Vuodesta 1740 lähtien ritarikunta on toiminut sekä Espanjan kuningaskunnassa että Itävallan arkkiherttuakunnassa ja Itävallan keisarikunnassa. Kunnianosoitus on rajattu perinteisesti vain korkean aatelisarvon omaaville katolilaisille. Esimerkiksi Itävallan hovissa nimitys ritarikuntaan oli korkea-arvoisen aatelisen uran huipentuma.
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä, ja Itävalta-Unkarin romahdettua, myös Belgian kuningas Albert I yritti tavoitella ritarikunnan suurmestarin titteliä, koska hän oli Burgundin herttuan jälkeläisiä. Espanja kuitenkin vastusti tätä, ja Itävalta tunnusti entisen keisariperheen pään omalta osaltaan ritarikunnan suurmestariksi vuonna 1957.
Nykyään

Nykyään ritarikunnalla on siis edelleen kaksi suurmestaria: Habsburg suvun päämies ja Espanjan kuningas.
Habsburgien alaisessa ritarikunnassa varsinaisten jäsenten määrä on rajoitettu 50:een. Näiden tulee aatelissukuisia miehiä, jotka on kastettu katolilaisiksi. Ritarikunnan jäsenillä on tapana kokoontua 30. marraskuuta, joka on ritarikunnan suojeluspyhimyksen Pyhän Andreaan muistopäivä.
Espanjan alaisessa ritarikunnassa jäsenyyttä jaetaan kuninkaan henkilökohtaisena tunnustuksena. Myös naiset voidaan nimittää ritarikunnan jäseniksi ja he ovat yleensä kuninkaallisia. Ritarikunnan tunnukset tulee palauttaa saajan kuoltua Espanjaan.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
ritari
Kyklooppi (Clive Cusslerin romaani)

Kyklooppi (engl. Cyclops) on Clive Cusslerin kirjoittama ja Simon & Schusterin julkaisema jännitysromaani vuodelta 1985. Sen päähenkilönä on Cusslerin romaanien vakiohahmo Dirk Pitt. Romaanin juoni käsittelee Pittin yrityksiä löytää vuonna 1918 uponnut Yhdysvaltain laivaston alus USS Cyclops ja siihen salaa lastattu Amerikan alkuperäiskansan kulta- ja jalokivipatsas, estää Neuvostoliittoa räjäyttämästä Havannaa ja Fidel Castroa lannoitteella täytetyllä rahtilaivalla ja selvittää, miksi ja miten kuolleen yhdysvaltalaisen miljonäärin ja tämän kumppanien ruumiin tilalle vaihdettiin neuvostoliittolaisten kosmonauttien ruumiit.
Kuva ja vastakuvat

| Kuva ja vastakuvat: Sukupuolen esittämisen ja katseen politiikkaa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Leena-Maija Rossi (toim.)
Kansitaiteilija:  Jari Setälä
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  1995
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  287
ISBN:  951-662-602-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuva ja vastakuvat: Sukupuolen esittämisen ja katseen politiikkaa on Leena-Maija Rossin kirjoittama ja toimittama kirja, joka ilmestyi vuonna 1995 Gaudeamuksen kustantamana.
Aiheesta muualla

Mäkelä, Tapio: Media-ajan sukupuolia rakennetaan performanssina (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 30.4.1995.
LA Without a Map

| L> A. Without A Map.LA Without a Map |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Mika Kaurismäki
Käsikirjoittaja:  Mika Kaurismäki, Richard Rayner
Tuottaja:  Pierre Assouline
Säveltäjä:  Sebastien Cortella
Kuvaaja:  Michel Amathieu
Leikkaaja:  Ewa J. Lind
Pääosat:  David Tennant, Vinessa Shaw, Julie Delpy, Vincent Gallo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska - Iso-Britannia - Suomi
Tuotantoyhtiö:  Marianna Films Oy
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  1:47:28
Alkuperäiskieli:  englanti ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
LA Without a Map on suomalaisen Mika Kaurismäen ohjaama pienen budjetin elokuva, jossa Johnny Depp oli mukana, vaikkakin miniroolissa. Elokuvan myötä Depp lupasi Kaurismäelle tulevansa jonain päivänä vierailemaan Suomeen.
Elokuva perustuu Richard Raynerin omaelämäkerralliseen romaaniin.
Se kertoo komedian keinoin elämän pinnallisuudesta Hollywoodissa . Keskeinen hahmo on skotlantilainen hautausurakoitsija (David Tennant), joka tulee Amerikkaan naisen (Vinessa Shaw) perässä.
Elokuvassa esiintyy myös Leningrad Cowboys.
Jevgeni Nabokov

| Jevgeni Nabokov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Ust-Kamenogorsk, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Kazakstan /  Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nabby, Bilo, John
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2015
Seurat:  Dynamo Moskova (RSL) San Jose Sharks (NHL) Metallurg Magnitogorsk (KHL) SKA Pietari (KHL) New York Islanders (NHL) Tampa Bay Lightning (NHL)
NHL-varaus:  219. varaus, 1994 San Jose Sharks
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jevgeni Nabokov talviolympialaisissa 2010.  |  Jevgeni Nabokov talviolympialaisissa 2010.  |  Jevgeni Nabokov talviolympialaisissa 2010.  |  |
Maa:   Venäjä
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
Jevgeni Viktorovitš Nabokov (ven. Евгений Викторович Набоков, s. 25. heinäkuuta 1975 Ust-Kamenogorsk, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläis-kazakstanilainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hänellä on Venäjän ja Kazakstanin kaksoiskansalaisuus. Nabokov muistetaan etenkin urastaan NHL-liigan San Jose Sharksissa, jossa hän pelasi kymmenen kautta. Hänellä on saavutuksena muun muassa tehty maali NHL:ssä ja MM kultaa vuodelta 2008.
NHL-ura (1997–2010)

San Jose varasi Nabokovin NHL:ään vuoden 1994 varaustilaisuudessa. Hänen varausnumeronsa oli 219. Nabokov siirtyi Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 1997–1998, mutta pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä vasta kaudella 1999–2000. Kaudeksi 2000–2001 hän nousi Steve Shieldsin ohi Sharksin ykkösvahdiksi. Kaudet 2001–2002 ja 2002–2003 Nabokov torjui Sharksin ykkösveskarina, suomalaisvahtien Vesa Toskalan ja Miikka Kiprusoffin kamppaillessa Sharksin kakkosmaalivahdin paikasta.
Kilpailu Toskalan ja Kiprusoffin välillä päättyi Kiprusoffin siirryttyä Calgary Flamesiin. Kaudella 2003–2004 Nabokov ja Toskala kilpailivat ykkösvahdin paikasta. Päävalmentaja Ron Wilson peluutti Nabokovia kauden aikana 59 ottelussa ja Toskalaa 28 ottelussa. Nabokov pelasi upean kauden, hänen torjuntaprosenttinsa oli 92,1% ja Sharks selvisi helposti pudotuspeleihin. Pudotuspeleissä Nabokov pelasi vielä paremmin 17 ottelua, torjuntaprosentti 93,5% ja Sharksin liito jatkui. Lopulta Sharks taipui konferenssi-finaalissa Kiprusoffin edustamalla Flamesille, ja Stanley Cup jäi haaveeksi.
NHL:n työsulun aikaan kaudella 2004–2005 Nabokov pelasi Metallurg Magnitogorskin paidassa, mutta palasi jälleen Sharksin ykkösvahdiksi kaudelle 2005–2006. Kausi 2005–2006 meni Nabokovilta kuitenkin penkin alle. Runkosarjassa torjuntaprosentti oli vaatimaton 88,5% ja Pudotuspeleissä Nabokov sai pelata ainoastaan yhden ottelun, ennen kuin Toskala nousi hänen edelleen ykkösvahdiksi.
Seuraavalla kaudella 2006–2007 "Nabby" valtasi jälleen ykkösvahdin paikan takaisin itselleen, hienojen peliotteidensa ansiosta. Lopulta Nabokovin ja Toskalan kilpailu päättyi ennen kautta 2007–2008, kun Toskala myytiin Toronto Maple Leafsiin. Kaudella 2007–2008 Nabokov torjui Sharksin maalilla runkosarjassa peräti 77 ottelussa. Pudotuspeleissä Sharks putosi toisella kierroksella. Kauteen 2008–2009 Sharks lähti kovin tavoittein, ja runkosarja sujuikin jälleen hienosti, mutta pudotuspeleissä Sharks putosi katastrofaalisesti jo ensimmäisellä kierroksella, eikä Nabokov ollut pudotuspeleissä lähelläkään parasta tasoaan.
Kaudelle 2009–2010 Sharks lähti jälleen tavoittelemaan Stanley Cupia. Nabokov pelasi upean runkosarjan, ja häntä povattiin jopa Vezina Trophy -ehdokkaaksi. Pudospeleissä Nabokov pelasi kelvollisesti, muttei huipputasolla ja Sharks putosi konferenssifinaalissa.
Kauden jälkeen GM Doug Wilson päätti ettei Nabokovin kuuden miljoonan dollarin sopimusta jatketa, ja niin venäläisveteraani sai alkaa etsiä uutta seuraa.
Siirto SKA Pietariin

Kaudeksi 2010–2011 Nabokov siirtyi nelivuotisella sopimuksella KHL-liigassa pelaavaan SKA Pietariin. Nabokov ei onnistunut KHL:ssä odotetusti ja sopimus purettiin joulukuussa 2010.
NHL-paluu (2011–)

Nabokov teki vapaana-agenttina loppukauden kattavan sopimuksen NHL seura Detroit Red Wingsin kanssa alkuvuodesta 2011. Sopimuksen arvo oli 421 393€, mutta tullessaan KHL-liigasta joutui hän menemään ensin waiver-listan kautta, jolloin millä tahansa muullakin NHL joukkueella oli mahdollisuus tarjota hänelle sopimusta. New York Islanders nappasi Nabokovin suoraan Detroitin nokan edestä waiver-listalta omaan joukkueeseensa, mutta Nabokov ei suostunut pelaamaan Islandersin joukkueessa eikä näin ollen koskaan saapunut joukkueen vahvuuteen. Nabokov ei pelannut sen jälkeen missään, vaikka hän oli Islandersin listoilla.
Kaudella 2011–2012 Nabokov vihdoin suostui pelaamaan Islandersissa. Nabokov torjui hienon kauden heikon Islandersin maalilla, ja oli joukkueen selvä tukipilari koko kauden ajan. Nabokov pelasi kaudella 42 ottelua, torjuntaprosentilla 91,4%. Hienot otteet "Saarelaisten" maalilla takasivat Nabokoville vuoden jatkosopimuksen Islandersin.
Nabokov pelasi jälleen hienon kauden Islandersin maalinsuulla 2012–2013 ja auttoi joukkueensa Islandersin  NHL:n pudotuspeleihin ensi kertaa sitten kauden 2006–2007. Pudotuspeleissä Islanders kuitenkin putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Kauden jälkeen kokenut Nabokov kirjoitti jatkosopimuksen Islandersiin.
Kesällä 2014 Nabokov siirtyi Tampa Bay Lightningiin yhden vuoden ja 1,55 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella. Helmikuussa 2015 Nabokov siirtyi San Jose Sharksiin, mikä synnytti spekulaatioita hänen uran lopetuksesta. Nabokov ilmoittikin viikko siirron jälkeen lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura

Maajoukkueuransa Nabokov aloitti Kazakstanin maajoukkueessa, Jääkiekon C-tason MM-kisoissa 1994, missä hän torjui Kazakstanin maalilla kolmessa ottelussa.
Seuraavan kerran Nabokov sai pelata maajoukkueessa vasta vuonna 2006, Torinon talviolympialaisissa Venäjää edustaen, kansainvälisen jääkiekkoliiton estettyä maajoukkueen vaihdon siihen asti. Nabokov oli turnauksen toiseksi paras maalivahti tilastojen valossa, Suomen Antero Niittymäen jälkeen. Venäjä sijoittui turnauksessa neljänneksi.
Nabokov edusti Venäjää vuoden 2008 MM-kisoissa, missä joukkue voitti Vjatšeslav Bykovin alaisuudessa MM-kultaa. Nabokovista tuli Bykovin luottomies, ja Bykov valitsi Nabokovin Venäjän joukkueeseen vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin. Nabokov torjui Venäjän maalilla kaksi alkusarjan ottelua, Ilja Bryzgalovin pelatessa yhden. Venäjä oli turnauksen suursuosikki, mutta Kanada murskasi Venäjänpuolivälierissä, tulittaen Nabokovin vaihtoon, loppulukemin 7–3.
Vaikka Nabokov oli ollut pitkään pelaamatta, Bykov valitsi hänet Venäjän ykkösvahdiksi vuoden 2011 MM-kisoihin. Nabokov pelasi heikosti Venäjän ensimmäisessä ottelussa Saksaa vastaan, jonka Venäjä hävisi 2–0. Seuraavassa ottelussa Venäjä voitti piskuisen Slovenian niukasti 6–4, Nabokovin pahoista virheistä huolimatta, sillä kaksi maalia meni "Nabbyn" piikkiin. Pelattuaan kisoissa 4 ottelua, Nabokov loukkaantui kesken turnauksen ja näin Konstantin Barulinista tuli ykkösvahti, ja kakkosvahdiksi hälytettiin Vasili Košetškin.
Erikoista

Nabokov on loukkaantunut kahdesti pahoin, kiekon mentyä läpi hänen kypärästään. Ensi kerran silloin kun hän pelasi San Jose Sharksissa ja toisen kerran kaudella 2011–2012 pelatessaan New York Islandersin paidassa. Nabokov on myös tehnyt maalin NHL:ssä.
Palkinnot ja saavutukset

Venäjän superliigan mestaruus 1995
Calder Memorial Trophy (NHL:n vuoden tulokas), 2001
MM-kulta (2008)
MM-kisojen paras maalivahti 2008
MM-kisojen All Stars -valinta 2008
Aiheesta muualla

Jevgeni Nabokov The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jevgeni Nabokov Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Scott Gomez | Calder Memorial Trophyn voittaja 2001 | Seuraaja: Dany Heatley |
Kuušilaiset kielet

Afroaasialaisten kielten puhuma-alueet. Kuušilaiset kielet merkitty sinisellä.
Kuušilaiset kielet ovat afroaasialaisten kielten alaryhmä, joita puhutaan Afrikan sarven alueella. Huomattavimpia kuušilaisia kieliä ovat oromo (30–35 miljoonaa puhujaa Etiopiassa ja Keniassa), somali (20 miljoonaa puhujaa Somaliassa, Djiboutissa ja Keniassa), sidamo (2 miljoonaa puhujaa Etiopiassa) ja afar (1,5 miljoonaa puhujaa Eritreassa, Etiopiassa ja Djiboutissa).
Kuušilaiset kielet jakautuvat neljään alaryhmään joissa on kussakin on useita kieliä: itä-, keski- ja eteläkuušilaiset kielet sekä bedžan kieli, jota joskus pidetään pohjoiskuušilaisen ryhmän ainoana kielenä, mutta jotkut tutkijat katsovat sen kuuluvan omana kokonaan erillisenä ryhmänään afroaasialaisiin kieliin.
Aiheesta muualla

http://www.africanlanguages.org/cushitic.html
Kyl

KYL voi tarkoittaa:
Kauppakorkeakoulun Ylioppilaskunnan Laulajat eli KYL, Helsinkiläinen mieskuoro
Jon Kyl, yhdysvaltalainen poliitikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kyl”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuvantunnistus

Kuvantunnistus engl. image recognition on tietokonenäön osa-alue kappaleen havaitsemiksi ja tunnistamiseksi.
Tyypillisiä algoritmeja ovat:
tekstintunnistus
hahmontunnistus
kasvojentunnistus
rekisterikilven tunnistus
tilan muutoksen tunnistus
Kuvantunnistuksen yhteydessä voidaan käyttää koneoppimista.
Aiheesta muualla

https://yle.fi/aihe/termi/yle/18-242752
Kurt Skutnabb

Kurt Theodor Skutnabb (16. kesäkuuta 1908 Helsinki – 1996 Espoo) oli suomalainen pikaluistelija, jonka parhaat luisteluvuodet olivat 1930-luvulla. Uransa jälkeen hän toimi Suomen maajoukkueen valmentajana.
Kurt Skutnabb osallistui ensimmäisen kerran vuoden 1929 SM-kisoihin. Hän edusti helsinkiläistä Helsingfors Skridskoklubb (HSK) -seuraa Sen jälkeen hän kilpaili 1930-luvulla kansallisella huipulla osallistuen neljä kertaa Euroopan mestaruuskisoihin (1933, 1935, 1938 ja 1939) sekä kolme kertaa maailmanmestaruuskisoihin (1934, 1937 ja 1939). Hänet viimeiset miesten SM-kisansa olivat vuonna 1948 eli ura kesti lähes 20 vuotta. Sen jälkeenkin hän osallistui useana vuonna ikämiesten SM-kisoihin. Parhaimmiksi sijoituksiksi tulivat vuoden 1933 EM-kisojen 5. sija ja vuoden 1934 MM-kisojen 9. sija.
Skutnabb pelasi kesäisin jalkapalloa KIF:n joukkueessa. Puolustajana pelannut Skutnabb pelasi kaikkiaan 23 pääsarjaottelua vuosina 1930-1932.
Kilpauransa jälkeen Kurt Skutnabb toimi Suomen maajoukkueen pikaluisteluvalmentajana vuosina 1953-1956. Hän oli mukana Cortina d’Ampezzon talviolympialaisiin vuonna 1956 osallistuneen pikaluistelujoukkueen valmennustehtävissä.
Kurt Skutnabbin vajaa 20 vuotta vanhempi serkku oli mestariluistelija, olympiavoittaja Julius Skutnabb. Koulutukseltaan Kurt Skutnabb oli teknikko ja työskenteli myyntivirkailijana Oy L.M.Ericsson Ab:n palveluksessa.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä 44,9 (Oslo, 22.1.1938)
1 000 metriä 1.37,6 (Tukholma, 23.2.1945)
1 500 metriä 2.26,3 (Oslo, 9.2.1941)
3 000 metriä 5.10,1 (Oslo, 22.1.1938)
5 000 metriä 8.56,9 (Kotka, 8.2.1941)
10 000 metriä 18.30,6 (Kotka, 9.2.1941)
Saavutukset

SM-hopeaa 1938 sekä SM-pronssia 1934 ja 1941 yhteispisteissä
SM-kultaa 1938 10 000 metrillä
La Catedral

Pablo Escobar
La Catedral oli Kolumbiassa Medellínin kaupungissa sijainnut vankila, joka rakennettiin huumeparoni Pablo Escobarin käskystä vuonna 1991. Escobar teki Kolumbian hallituksen kanssa sopimuksen, jonka mukaan hän antautuisi ja istuisi viisi vuotta itse rakennuttamassaan vankilassa eikä häntä luovutettaisi Yhdysvaltoihin. Escobar sai myös itse valita vankilan vartijat.
Vankilaa kutsuttiin usein "Hotel Escobariksi" tai "Club Medellíniksi" sen sisältämien ylellisyyksien vuoksi. Se sisälsi muun muassa jalkapallokentän, baarin, porealtaan sekä vesiputouksen.
PBS:n mukaan Kolumbian hallitus antoi Escobarin jatkaa huumeiden salakuljetusta La Catedralista käsin. Hallitus kuitenkin päätti siirtää Escobarin normaaliin vankilaan, kun neljä hänen miestään kidutettiin ja tapettiin La Catedralissa. Escobar kuitenkin kieltäytyi ja vuoden sekä yhden kuukauden jälkeen hän pakeni vankilasta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:La Catedral
Kurt Diemberger

Kurt Diemberger
Kurt Diemberger (s. 16. maaliskuuta 1932) on itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän osallistui Broad Peakin (1957) ja Dhaulagirin (1960) ensimmäisille valloituksille.
Diemberger oli Hermann Buhlin mukana, kun tämä kuoli Chogolisalla Pakistanissa 27. kesäkuuta 1957. Hän kiipesi vuonna 1986 myös K2:lle retkellä, jossa Alan Rouse sai surmansa.
Villachissa syntynyt Diemberger on julkaissut useita kirjoja.
Krødsherad

Krødsherad on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Krødsheradin kunta perustettiin vuonna 1901, kun se erotettiin Sigdalin kunnasta. Kunnan hallintokeskus on Noresund. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 211 asukasta.
Villa Fridheim, jossa on Peter Christen Asbjørnsenin ja Jørgen Moen elämäntyötä esittelevä museo.
Tunnettuja henkilöitä

Moltke Moe (1859–1913), folkloristi
Amund Ringnes (1840–1907), liikemies
Ellef Ringnes (1842–1929), liikemies
Tormod Skagestad (1920–1997), teatterinjohtaja ja kirjailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krødsherad Wikimedia Commonsissa
Buskerudin läänin kunnat
Drammen
Flesberg
Flå
Gol
Hemsedal
Hol
Hole
Kongsberg
Krødsherad
Lier
Modum
Nesbyen
Nore og Uvdal
Ringerike
Rollag
Sigdal
Ål
Øvre Eiker
Norjan läänit | Norja
Kulitsa

Kulitsa tai kulitša (ven. кулич) on pyöreäksi muotoiltu hiivataikinasta valmistettu vehnänen, joka on kotoisin Venäjältä ja kuuluu ortodoksien pääsiäisperinteisiin.
Kulitsat
Kulitsat
Pääsiäispöydän äärellä, maalaus vuodelta 1912. Pöydällä mm. pasha ja korkea kulitsa; perinteisesti korkea kulitsa oli arvostetumpi.
Kulitsan pintaan muodostellaan taikinasta kyrilliset kirjaimet ХВ - latinalaisittain HV, sanoista Hristos voskrese, 'Kristus on ylösnoussut'. Kirjainten ympärille painellaan rusinoita, jotka ovat kärsimyksen vertauskuva. Vaihtoehtoisesti XB-kuvio voidaan tehdä myös sokerikuorrutukseen. Kulitsaa syödään pääsiäisenä pashan kanssa.
Samankaltaisia reseptejä

Samanmuotoista ja samalla reseptillä valmistettavaa leipää syödään monissa muissakin maissa, kuten Italiassa, mutta ortodoksiperinteistä poiketen jouluna ja uutena vuotena. Tällaista leipää kutsutaan panettoneksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kulitsan teko-ohje (kotikokki.net)
Appelsiinipasha ja Valamon kulitsa (Arkistoitu – Internet Archive) (savonsanomat.fi)
Kulitsa "Andreaan risti" (Arkistoitu – Internet Archive) (yle.fi)
Isä Aleksanterin kulitsa (maku.fi)
Hesarin modernimpi kulitsa (Arkistoitu – Internet Archive) (hs.fi)
Kurt Böhme

Kurt Böhme vuonna 1974.
Kurt Gerhard Böhme (5. toukokuuta 1908, Dresden – 20. joulukuuta 1989, München) oli saksalainen bassolaulaja.
Böhme opiskeli Dresdenissä Adolf Klugen johdolla. Hän teki oopperadebyyttinsä esittämällä vuonna 1930 Casparin roolin Carl Maria von Weberin teoksessa Taika-ampuja.
Böhmestä tuli vakituinen tähti Dresdenin valtionoopperassa. Hän esiintyi Lontoon Covent Gardenissa ensimmäistä kertaa 1936. Hän vieraili myös mm. Wienissä, Bayreuthissa ja Milanossa. Hän teki myöhemmin vakituisi esiintymisiä Lontoossa.
Kurt Böhme esiintyi New Yorkin Metropolitan-oopperassa ensimmäistä kertaa marraskuussa 1954. Hän kuoli Münchenissä 81-vuotiaana.