stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haitin vallankumous
Vallankumous > Ranskan vastaisku ja sodan loppu

Ranskassa Napoléon päätti yrittää vallata takaisin entisen siirtokuntansa. Ison-Britannian kanssa oli solmittu Amiensin rauha lokakuussa 1801, mikä vapautti joukkoja Saint-Dominguen valtaamista varten. Helmikuussa 1802 saarelle saapui 20 000 kenraali Charles Leclercin johtamaa ranskalaista sotilasta. He valtasivat Santo Domingon sekä Saint-Dominguen satamakaupungit ja siirtokunnan eteläosan. Sisämaata he eivät kuitenkaan saaneet haltuunsa ja keltakuume alkoi verottaa heidän miehiään entiseen tapaan. Vain muutaman kuukauden jälkeen tautiin oli menehtynyt jopa puolet ranskalaisten joukoista. Tästä huolimatta kapinallisjohtajat Henri Christophe ja Jean-Jacques Dessalines siirtyivät yllättäen ranskalaisten puolelle. Toussaint luovutti yllättäen kenraalikuvernöörin valtansa Leclercille huhtikuun lopussa 1802. Jonkin aikaa Toussaintin vallasta luopumisen jälkeen Leclerc kutsui hänet illalliselle, jonka aikana hänet vangittiin ja lähetettiin Ranskaan. Toussaint kuoli vankeudessa vuonna 1803.
Kesällä 1802 Ranska otti orjuuden uudelleen käyttöön Guadeloupessa ja Leclerc alkoi valmistella samaa Sanit-Dominguella. Mustat paikalliset nousivat jälleen kapinaan Christophen ja Dessalinesin johdolla. Mukaan liittyi myös Alexandre Pétion ja ennen Ranskaa tukeneet värilliset. Mustien ylimmäksi johtajaksi oli noussut Dessalines. Taistelut olivat hyvin verisiä ja ranskalaisjoukot surmasivat niin antautuvia, sotivia kuin taisteluiden sivussa pysyneitä mustia. Leclerc kuoli keltakuumeeseen marraskuussa 1802 ja hänet korvattiin Donatien de Rochambeaulla, jonka mukana tuli Ranskasta 25 000 uutta sotilasta. Euroopassa Ranska ja Iso-Britannia ajautuivat jälleen sotaan toukokuussa 1803 ja näin ranskalaiset Saint-Dominguella eivät saaneet enää lisäjoukkoja. Lisäksi brittilaivasto piiritti ja tulitti alueen satamakaupunkeja. Marraskuussa 1803 vielä elossa olevat ranskalaiset ja noin 18 000 paikallista, suurin osa heistä valkoisia, poistuivat Saint-Dominguelta.
Seuraukset

Jean-Jacques Dessalines julisti Haitin itsenäiseksi 1. tammikuuta 1804. Haitista tuli näin Amerikan toinen itsenäistynyt valtio Yhdysvaltojen jälkeen. Dessalines otti keisarin arvonimen kutsuen itseään Jacques I:ksi. Orjien voitto Haitissa vaikutti myös muihin Etelä-Amerikan vapausliikkeisiin ja esimerkiksi Simón Bolívar vietti aikaa maanpaossa Haitissa.
Sodan raunioittama Haiti ajautui kuitenkin pian itsenäistymisensä jälkeen jälleen sekasortoon. Dessalines sai surmansa kukistaessaan kapinaa lokakuussa 1806. Pian maa oli jakautunut kahden eri presidentin, Henri Christophen ja Alexandre Pétionin hallitsemiin pohjois- ja eteläosaan. Jean-Pierre Boyer yhdisti maan vuonna 1820, mutta Haitin ongelmat jatkuivat seuraavien vuosisatojen ajan. Boyer suostui maksamaan Ranskalle korvauksena tilanomistajien menetyksistä 150 miljoonaa frangia, joka alennettiin vuonna 1838 summaan 60 miljoonaa frangia. Korvauksien maksamiseen kului vuosikymmeniä ja korvauksia varten otettujen lainojen viimeiset maksut saatiin tehtyä vasta 1940-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haitin vallankumous Wikimedia Commonsissa
Orjakapina Cap Françaisissa.
François-Dominique Toussaint.
Piirros ranskalaisten ja haitilaisten yhteenotosta.
Haimatulehdus

| Haimatulehdus> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  K85
ICD-9:  577.0
OMIM:  167800
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Haimatulehdus eli pankreatiitti on haiman tulehdus, jossa haiman omat aktivoituneet ruoansulatusentsyymit aiheuttavat haiman kudostuhoa. Tauti jaetaan yleensä akuuttiin, krooniseen ja perinnölliseen haimatulehdukseen. Akuutti haimatulehdus voi olla tyypiltään lievä tai vaikea. Vaikeassa haimatulehduksessa henkilölle kehittyy paikallinen komplikaatio, kuten haimakuolio, absessi, haiman pseudokysta. Tulehdus voi aiheuttaa myös elinvaurion, kuten hengitysvajauksen tai vaurion verenkiertoelimistöön, munuaisiin, maksaan tai muihin elimiin. Jos paikallisia komplikaatioita tai elinvaurioita ei esiinny, henkilön katsotaan sairastavan lievää haimatulehdusta. Toistuvat haimatulehdukset aiheuttavat kroonisen haimatulehduksen, jossa haiman toiminta ajan myötä heikkenee. Perinnöllisen haimatulehduksen aiheuttaa geenivaurio, esimerkiksi mutaatio kationisen trypsinogeenin geenissä.
Syyt

Haimatulehduksen yleisimmät aiheuttajat maailmanlaajuisesti ovat alkoholinkäyttö ja sappikivitauti, joista johtuu noin 80 prosenttia tapauksista. Sairauden muita mahdollisia aiheuttajia ovat muun muassa hypertriglyseridemia, virustulehdukset, vaskuliitit ja fyysinen vamma. Sappi- ja haimatiehyiden ERCP-tutkimuksen jälkeen osa henkilöistä sairastuu haimatulehdukseen. Jotkut lääkeaineet, kuten atsatiopriini, kortikosteroidit, tietyt diureetit ja tulehduskipulääkkeet, saattavat harvoin aiheuttaa haimatulehduksen.
Oireet

Akuutin haimatulehduksen oireet ja vaikeusaste vaihtelevat paljon. Useimmat henkilöt sairastuvat lievään tautiin, mutta noin 20 prosenttia tapauksista on vaikeita haimatulehduksia. Yleisin oire on voimakas vyömäinen ylävatsakipu, joka voi säteillä selkään. Muita oireita ovat oksentelu, kuume, ruokahaluttomuus ja pahoinvointi. Vaikea haimatulehdus aiheuttaa noin 20–80 prosentille sairastuneista systeemisen tulehdusreaktion ja siihen liittyviä elinvaurioita samoilla mekanismeilla kuin esimerkiksi vaikea palovamma, monivamma tai sepsis.
Kroonisen haimatulehduksen oireita ovat vatsakipu, ripuli ja pahoinvointi. Toistuva tai krooninen haimatulehdus johtaa haiman toiminnan heikkenemiseen, mistä voi olla seurauksena diabeteksen puhkeaminen, kun haiman endokriininen osa ei enää tuota insuliinia. Haiman ruoansulatusentsyymien erityksen loppuminen aiheuttaa ruoka-aineiden imeytymishäiriöitä.
Diagnostiikka

Paras tutkimus haimatulehduksen seulontaan on virtsan trypsinogeeni 2:n määritys liuskakokeella. Virtsan tai seerumin kohonnut amylaasipitoisuus viittaa haimatulehdukseen, ja riittävän korkea arvo on diagnostinen, mutta amylaasipitoisuus ei korreloi taudin vaikeusasteeseen. Seerumin lipaasipitoisuuden määrittämistä saatetaan myös käyttää. Haimatulehduksen vaikeusasteen selvittämisessä seurataan veren tulehdusarvoa eli CRP:tä. Radiologisista tutkimuksista parhaat ovat vatsan varjoainetehosteinen tietokonetomografia ja magneettikuvaus, mutta myös ultraäänitutkimusta voidaan käyttää apuna.
Hoito

Haimatulehdus hoidetaan sairaalassa. Hoidon perustana on riittävä suonensisäinen nesteytys, hengityksen ja verenkierron tukeminen, huolellinen seuranta ja kipulääkitys. Jos haimatulehdus johtuu sappikivitaudista, voidaan hoitona käyttää ERCP:n yhteydessä tehtävää sfinkterotomiaa eli sappitiehyen pääteosan (pohjukaissuolinystyn) halkaisua, jolloin tiehyeen kiilautunut sappikivi saadaan poistettua. Vaikeaa haimatulehdusta hoidetaan suojaavalla antibioottihoidolla, nesteytyksellä sekä toisinaan leikkauksella, jossa poistetaan tuhoutunutta haimakudosta. Vaikeaa haimatulehdusta sairastava henkilö saattaa tarvita teho-osastohoitoa, ja kuolleisuus vaikeaan tautimuotoon on 2–16 prosenttia. Suurin osa kuolemista johtuu tulehduksen aiheuttamasta elinvauriosta. Haimatulehdus saattaa parantumisenkin jälkeen uusiutua, ja paras ehkäisykeino on alkoholin käytön välttäminen.
Hiirikokeissa on havaittu, että tyydyttymätöntä rasvaa sisältävä ruokavalio lähes kymmenkertaistaa haimatulehdusta sairastavien hiirten kuolleisuuden verrattuna tyydyttynyttä rasvaa sisältävään ruokavalioon. Tämä saattaa johtua siitä, että tyydyttymätöntä rasvaa syövien hiirten haima tuottaa paljon enemmän vahingollisia NEFA-rasvahappoja.
Epidemiologia

Akuutin haimatulehduksen ilmaantuvuus Suomessa on noin 70/100 000 vuodessa. Sairaus on viime vuosina lisääntynyt. Haimatulehduksen aiheuttaa Suomessa yleisimmin alkoholi (noin 70 prosenttia tapauksista) ja toiseksi yleisimmin sappikivitauti (20 prosenttia tapauksista).
Haluan kuolla arvokkaasti

| Haluan kuolla arvokkaasti> A Short Stay in Switzerland |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Simon Curtis
Käsikirjoittaja:  Frank McGuinness
Pääosat:  Julie Walters Stephen Campbell Moore Lyndsey Marshal
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Levittäjä:  BBC One Netflix
Ensi-ilta:   25. tammikuuta 2009
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haluan kuolla arvokkaasti (engl. A Short Stay in Switzerland) on 25. tammikuuta 2009 ensi-iltansa saanut tositarinaan perustuva brittiläinen draamaelokuva. Elokuva kertoo tohtori Anne Turneristä (Julie Walters), jonka puoliso kuolee hitaasti etenevään rappeumasairauteen jonka jälkeen myös hän sairastuu siihen ja päättää hankkia itseleen eutanasian niin kauan kun pystyy siihen.
Tarina

Elokuva kertoo tohtori Anne Turneristä (Julie Walters), jonka puoliso kuolee elokuvan alussa PSP-rappeumasairauteen. Pian miehensä kuoleman jälkeen Annella todetaan sama rappeumasairaus, johon hänen miehensäkin menehtyi. Hän tietää mitä kärsimys voi pahimmillaan olla ja ilmoittaa lapsilleen haluavansa tehdä itsemurhan. Englannissa jokainen avustetussa itsmurhassa auttava voi saada 14 vuotta vankeutta joten hän joutui matkustamaan Zürichissä sijaitsevalle eutanasiaa tukevalle klinikalle. Hän matkustaa lastensa kanssa Zürichiin. Hän kutsui sinne myös BBC:n toimittajia koska halusi ihmisten saavan tietää kuinka väärin on että kuollakseen ihmisarvoisesti pitää matkustaa vieraaseen maahnan kuolemaan. Dignitasin eutanasiaklinikalla hän nauttii tappavan määrän barbituraatteja.
Elokuvan henkilöt ovat todellisuuteen perustuvia paitsi Claire (Harriet Walter), joka on Annen paras ystävä, syvästi uskonnollinen ja vastustaa itsemurhaa, on keksitty hahmo.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julie Walters  | … |  Tohtori Anne Turner   |
|  Stephen Campbell Moore  | … |  Edward   |
|  Lyndsey Marshal  | … |  Jessica   |
|  Liz White  | … |  Sophie   |
|  Michelle Fairley  | … |  Rouva Savery   |
|  Will Knightley  | … |  Jack   |
|  Patrick Malahide  | … |  Richard   |
|  Harriet Walter  | … |  Clare   |
|  Sagar Arya  | … |  Kedar   |
|  Anthony Shuster  | … |  Stephen   |
|  Fergus Walsh  | … |  Haastattelija   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Haluan kuolla arvokkaasti Yle TV1.  21.05.2012. Viitattu 27.3.2021.
Luopumisen tuskaa – Haluan kuolla arvokkaasti Iltalehti.  13.10.2009. Viitattu 27.3.2021.
Haluan kuolla arvokkaasti Keskisuomalainen.  4.5.2011. Viitattu 27.3.2021.
A Short Stay in Switzerland (TV) Filmaffinity. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi)
Torricellin laki

Torricellin laki. Avoimessa astiassa nesteen ulostulonopeus aukosta (outlet) on yhtä suuri kuin korkeudelta h pudotetun kappaleen nopeus sen pudottua tämä matka h.
Torricellin laki tai Torricellin teoreema liittyy virtausdynamiikkaan. Laki on nimetty lain 1643 löytäneen Evangelista Torricellin mukaan.
Lain mukaan avoimen astian nestepinnan ollessa jollakin korkeudella (kuvassa h) astian kyljessä olevasta reiästä, on nesteen virtausnopeus reiästä yhtä suuri kuin samalta korkeudelta pudonneen kappaleen nopeus.
Laki pätee jos neste oletetaan ideaalinesteeksi. Siihen ei siis vaikuta mm. ilmanvastus tai viskositeetti. Myöskään putoavaan kappaleeseen ei vaikuta ilmanvastus ja painovoiman kiihtyvyys g pysyy vakiona.
Putoavalle kappaleelle pätee kaava  v={\sqrt {2gh}}, missä v on kappaleen nopeus sen pudottua korkeudelta h, ja g on painovoiman aiheuttama putoamiskiihtyvyys (noin 9,81 m/s2).
Nesteen nopeudelle pätee seuraavanlainen Bernoullin laista johdettu kaava:
P_{0}+{\frac {1}{2}}\rho v^{2}+h_{2}=P\rho gh_{1}
Nopeuden v selvittämiseksi yhtälö muutetaan muotoon ottaen huomioon että h1 – h2 = h:
v={\sqrt {{\frac {2(P-P_{0})}{\rho }}+2gh}}
Jos P = P0, kuten se on avoimessa astiassa, jollaisessa Torricellin laki pätee, supistuu yllä olevasta kaavasta osa pois ja saadaan pudonneen kappaleen kaava:
v={\sqrt {{\frac {2\cdot 0}{\rho }}+2gh}}={\sqrt {2gh}}
P0 = paine reiän ulkopuolella, yleensä yhtä suuri kuin ilmanpaine (Pa)
P = paine astian sisällä (arvo voi olla eri kuin P0, jos astia on suljettu)
ρ = tiheys, rhoo (kg/m3)
Täpläfasaanit

| Täpläfasaanit |
| --- | --- |
 Palawanintäpläfasaani (Polyplectron napoleonis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Alaheimo::  Phasianinae
Suku::  Täpläfasaanit  Polyplectron  Temminck, 1813
Katso myös
   Täpläfasaanit Wikispeciesissä   Täpläfasaanit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täpläfasaanit (Polyplectron) on aitokanojen heimoon kuuluva kanalintusuku. Täpläfasaanien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kahdeksan lajia.
Lajit

Borneontäpläfasaani (Polyplectron schleiermacheri)
Hainanintäpläfasaani (Polyplectron katsumatae)
Harmaatäpläfasaani (Polyplectron bicalcaratum)
Malesiantäpläfasaani (Polyplectron malacense)
Palawanintäpläfasaani (Polyplectron napoleonis)
Sumatrantäpläfasaani (Polyplectron chalcurum)
Vietnamintäpläfasaani (Polyplectron germaini)
Vuoritäpläfasaani (Polyplectron inopinatum)
HIV-rokote

Erilaisia lähestymistapoja HIV-rokotteen kehitykseen. Teksti englanniksi.
Toimivaa rokotetta HIV:lle ei kyetty kehittämään. HIV-rokotetta on yritetty kehitellä jo kolmekymmentä vuotta. HIV-rokotteen kehittäminen on vaikeaa, koska taudilla on useita eri kantoja sekä HI-virus pystyy muuntautumaan ja välttämään immuunijärjestelmän torjuntayritykset. Onnistuessaan HIV-rokote voisi toimia joko taudin parantavana hoitokeinona tai taudin estävänä rokotteena.
Historia

Kun HIV paljastui AIDSin aiheuttajaksi vuosina 1983 ja 1984, oletettiin rokotteen olevan helposti kehitettävissä. Vuonna 1984 uskottiin rokotteen olevan käyttövalmis kahdessa vuodessa. Ensimmäiset rokotekokeet 1980-luvun puolivälissä perustuivat hepatiitti B -rokotteiden valmistusmenetelmään, jossa viruksen pintaproteiinia monistettiin hiivan avulla. Molekyylibiologian uusien menetelmien avulla pystyttiin selvittämään viruksen rakenneproteiinit ja perimä. Nämä auttoivat rokotteen kehittämistä alussa. Viruksen geneettisen monimuotoisuuden vuoksi rokotteet eivät kuitenkaan onnistuneet.
Rokotetta ei ole kyetty kehittämään kolmenkymmen vuoden aikana useista yrityksistä huolimatta. Tieteellisen konsensuksen mukaan rokote olisi yhä paras tapa estää HIV-tartuntojen leviäminen.
HIV:ta esiintyy nykyään laajiten Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. UNAIDS:in mukaan vuonna 2018 37,9 miljoonaa ihmistä oli sairastunut HIV-infektioon. Vuosittain 1,7 miljoonaa ihmistä saa HIV-tartunnan. Tartuntojen määrä on kasvussa maailmanlaajuisesti.
Tehokkaat estolääkkeet ovat muuttaneet HIV:n tappavasta taudista hallittavissa olevaksi. Nykyään 19 miljoonaa ihmistä on elinikäisellä estolääkityksellä. Estolääkityksellä voi olla kuitenkin vakavia sivuvaikutuksia terveyteen. Hoidon keskeytyminen tekee HIV:ta sairastavasta jälleen taudintartuttajan.
Haasteet rokotteen kehittämisessä > Geneettinen moninaisuus ja viruksen mutatoituminen

Vaikeimmat haasteet rokotteen kehittämiselle ovat olleet HIV-viruksen nopea mutatoituminen ja viruksen rekombinaatio monistuessa. HIV:lla on valtavan laaja geneettinen moninaisuus, joka erityisesti keskittyy viruksen suojakuoren glykoproteiiniin. Immuunipuolustusjärjestelmä tunnistaa taudin nimenomaan juuri näistä suojakuoren proteiineista. HIV-viruksella on taipumus tuottaa virheitä monistuessaan, joka aiheuttaa viruksen mutatoitumista, heikentää hoidon tuloksia ja aiheuttaa terveydellisiä seurauksia taudin kantajille. Virus tuottaa 1-10 mutaatiota genomia kohden jokaisessa monistumisessaan.
HIV-viruksen perimä voidaan jakaa neljään pääryhmään: M (Main), O (Outlier), N (non-M/non-O), ja P (pending). Lisäksi ryhmä M voidaan vielä jakaa 9 alatyyppiin, jotka on nimetty kirjaimin A, B, C, D, F, G, H, J, ja K. Alatyypeissä aminohappojen koostumus voi vaihdella keskenään jopa 30% ja suurimmillaan vaihtelu on 42%. Rokotteen kehittämiselle ongelman aiheuttaa myös se, että Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa 10-20% on sairastunut kahteen tai useampaan eri HIV-kantaan samanaikaisesti.
Haasteet rokotteen kehittämisessä > Suojakuori

Muodonmuutoksen lisäksi viruksen suuri suojakuori estää immuunijärjestelmän tuottamien vasta-aineiden ja puolustusmenetelmien tehokkuutta virusta vastaan.
Haasteet rokotteen kehittämisessä > Perinteisten menetelmien soveltumattomuus

HIV poikkeaa täysin kaikista muista taudeista, jota vastaan rokote on onnistuttu kehittämään. Useimmat perinteisesti rokotteiden kehittämisessä käytetyt menetelmät, kuten heikennetyt virukset, eivät ole turvallisia tai mahdollisia HIV-rokotteessa, sillä tällöin vaarana olisi HIV:n pysyvä yhteensulautuminen ihmisen perimään. Tästä syystä rokote voi sisältää vaan viruksen osia, mutta ei kokonaisia viruksia.
Haasteet rokotteen kehittämisessä > Tutkimus ja rahoitus

Ihannetapauksessa HIV-rokote olisi halpa valmistaa ja helppokäyttöinen, eikä tarvitsi kylmäketjua. Lisäksi sen suoja olisi ihanteellisessa tapauksessa elinikäinen. Näin sitä olisi parhaiten mahdollista käyttää Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa.
Lääketeollisuus ei ole ollut kiinnostunut rahoittamaan rokotteen tutkimusta merkittävästi. Lisäksi tutkijoilta puuttuu soveltuvat mallit eläinkokeita varten sekä ymmärrys yhteydestä immuunipuolustusjärjestelmään.
Toimintamekanismit > Laajavaikutteiset vasta-aineet (bNAbs)

Laajavaikutteiset vasta-aineet (bNAbs) tehoavat suurimpaan osaan HIV-kannoista. Niiden tehokkuus ja turvallisuus on osoitettu esikliinisissä ja kliinisissä tutkimuksissa. Hoidon teho perustuu hoidon kohdentamiseen viruksen muuntumattomiin osiin.
Rokotetutkimukset

Ensimmäiset rokotekokeet tehtiin Zairessa (nyk. Kongon demokraattinen tasavalta) vuonna 1986. Rokotetuille annettiin neljä vahvistusannosta. Näiden kokeiden jälkeen on rokotetutkimuksia tehty 250. Niistä noin 140 on tehty Yhdysvalloissa, loput Afrikan maissa ja Thaimaassa.
| Vuodet | Koe | Rokote(tyyppi) | Tutkimuspaikka | Tutkittava ryhmä | Immuunijärjestelmän vaste | Rokotteen suojateho |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 | VaxSyn | rgp160 glykoproteiini | Kanada | 72 aikuista | Neutraloivia vasta-aineita havaittiin | Ei tehoa |
| 1988 | HIVAC-1e | HIV gp160 ilmaiseva rokote | USA | 35 aikuista miestä | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 1998-2002 | Vax004 | AIDSVAX B/B gp120 | Pohjois-Amerikka | 5417 MSM ja 300 naista | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 1999-2003 | Vax003 | AIDSVAX B/E gp120 | Thaimaa | 2545 miestä ja naista | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 2009-2013 | HVTN 505 | Useita rokotteita | USA | 2504 MSM ja transnaista | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 2004-2007 | STEP/HVTN 502 | MRKAd5 HIV-1 trivalentti rokote | Pohjois- ja Etelä-Amerikka,  Karibia ja Australia | 3000 MSM ja hetero- naista ja miestä | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 2003-2007 | Phambili/HVTN 503 | rAd5 | Etelä-Afrikka | 801 aikuista | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 2003-2009 | RV144 | ALVAC-HIV ja AIDSVAX B/E | Thaimaa | 16402 riskiryhmään kuuluvaa naista ja miestä | IgG vasta-aineita niillä, joilla matala IgA-taso | 31,2% suojateho 42 kuukauden kohdalla |
| 2012-2017 | HVTN 305 | ALVAC-HIV ja AIDSVAX B/E | Thaimaa | 162 naista ja miestä | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 2013-2020 | HVTN 306 | ALVAC-HIV ja AIDSVAX B/E | Thaimaa | 360 kpl 20-40-vuotiasta miestä ja naista | Ei havaittu | Ei tehoa |
| 2012-2013 | HVTN 097 | ALVAC-HIV ja AIDSVAX B/E | Etelä-Afrikka | 100 kpl 18-40-vuotiasta tummaihoista aikuista | CD4+ T-solut ohjautuivat HIV-1 kohti | Ei tehoa |
| 2015-2018 | HVTN 100 | ALVAC-HIV ja gp120/MF59 | Etelä-Afrikka | 252 miestä ja naista | CD4+ T-soluilla vastetta ja gp120 sitoutui | Ei tehoa |
| 2016-2020 | HVTN 702 | ALVAC-HIV ja gp120/MF59 | Etelä-Afrikka | 5400 miestä ja naista | Ei havaittu | Ei tehoa |
*) MSM = Miesten kanssa seksiä harrastava mies.
Professori Dan Barouch johtamassa tutkimuksessa 393 koehenkilön joukossa saatiin aikaan HIV:tä torjuvia reaktioita aikaan. Todellisesta torjuntakyvystä ei ole tarkkaa tietoa. Saman hoidon saaneista reesus-apinoista 67 % sai suojan HIV:tä vastaan.
Tamperelainen yritys FIT Biotech oli aloittamassa hoitavan HIV-rokotteen kliiniset testaukset vuonna 2013. Tuolloin uskottiin rokotteen tulevan markkinoille muutaman vuoden kuluessa. Yritys kuitenkin hakeutui konkurssiin vuonna 2019.
Lyhytaikaisen suojan tarjoava lääke

Vuonna 2018 julkaistussa tutkimuksessa yhdysvaltalainen tutkimusryhmä, jota johti HIV-tutkija Malcolm Martin, kertoi onnistuneensa kehittämään vasta-aineen, joka esti reesus-apinoita saamasta tartuntaa 20 päivään. Kyseessä ei kuitenkaan ole rokote, vaan vähitellen tehoaan menettävä vasta-aine. Varsinaisen rokotteen tarkoituksena olisi saada ihmisen keho tuottamaan vasta-ainetta itse.
Tänään on loppuelämäsi viimeinen päivä

| Tänään on loppuelämäsi viimeinen päivä> Heute ist der letzte Tag vom Rest deines Lebens |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ulli Lust
Kieli:  saksa
Genre:  sarjakuvaromaani
Kustantaja:  Avant-Verlag
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  464
ISBN:  978-3-939080-36-7
Suomennos
Suomentaja:  Hannele Richert
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  462
ISBN:  978-952-01-0871-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tänään on loppuelämäsi viimeinen päivä (saks. Heute ist der letzte Tag vom Rest deines Lebens) on Ulli Lustin vuonna 2009 ilmestynyt, omaelämäkerrallisia aineksia sisältävä sarjakuvaromaani.
Aiheesta muualla

Jonna Tapanainen: Ulli Lustin sarjakuvaromaani sai italialaismiehet epävarmoiksi. Me Naiset 7.9.2013.
Joni Partanen: Saapasmaa on maskuliininen. Kvaak.fi 25.9.2013.
Harri Römpötti: Punkkarikulkurit seikkailevat 80-luvun Italiassa. Helsingin Sanomat 29.8.2013.
Tsendiin Damdin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tsendiin Damdin |  Tsendiin Damdin |  Tsendiin Damdin |  |
Maa:   Mongolia
Miesten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 65 kg |  |
Tsendiin Damdin (mong. Цэндийн Дамдин; 31. maaliskuuta 1957 – 22. helmikuuta 2018) oli mongolialainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Moskovan olympialaisissa 1980 alle 65-kiloisten sarjassa.
Täpläcelebesinmesikko

| Täpläcelebesinmesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Celebesinmesikot Myza
Laji::  sarasinorum
Kaksiosainen nimi
 Myza sarasinorum  Meyer & Wiglesworth, 1895 
Katso myös
   Täpläcelebesinmesikko Wikispeciesissä   Täpläcelebesinmesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläcelebesinmesikko (Myza sarasinorum) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Täpläcelebesinmesikkoa tavataan Celebesin saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tyler Hilton

Tyler Hilton
Tyler James Hilton (22. marraskuuta 1983 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä. Hiltonin musiikillisen lahjakkuuden huomasivat radiojuontajat Brian ja Mark, jotka kutsuivat hänet esiintymään ohjelmaansa 16-vuotiaana.
Hiltonilla on pikkusisko Brittany (s. 1985).
Filmografia

Tunteet pelissä (One Tree Hill, 2004–2007) – Chris Keller
Walk the Line (2005) – Elvis Presley
Charlie Bartlett (2007) – Murphey Bivens
Extant (2014–2015) – Charlie Arthurs
Diskografia

Tyler Hilton (2000)
Tyler Hilton EP (2004)
The Tracks of Tyler Hilton (2004)