stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gavino Matta

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | kärpässarja |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Milano 1937 | kärpässarja |  |
Gavino Matta (9. kesäkuuta 1910 – 20. tammikuuta 1954) oli italialainen nyrkkeilijä. Hän voitti hopeaa Berliinin 1936 olympialaisten kärpässarjassa (alle 50,8 kg) voitettuaan puolivälierissä Belgian Raoul Degrysen ja välierissä Yhdysvaltain Louis Daniel Laurian sekä hävittyään finaalissa Saksan Willy Kaiserille.
Luftflotte 1

| Luftflotte 1 |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1939-1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Ilmavoimat
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Albert Kesselring
Luftflotte 1 eli Saksan 1. ilma-armeija oli Saksan ilmavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Se perustettiin 1. helmikuuta 1939 Berliinissä Luftwaffengruppenkommando 1:stä. Yhtymä oli sijoitettuna Baltian maihin ja Suomen Immolaan tukemaan akselivaltojen itärintaman pohjoisosan joukkoja. Sen esikunta oli 26. kesäkuuta 1944 Malpilsissa, Latviassa.
Komentajat

marsalkka Albert Kesselring 1. helmikuuta 1939 – 11. tammikuuta 1940
kenraalieversti Hans-Jürgen Stumpff 12. tammikuuta – 10. toukokuuta 1940
kenraali Wilhelm Wimmer 11. toukokuuta – 19. elokuuta 1940
kenraalieversti Alfred Keller 20. elokuuta 1940 – 12. kesäkuuta 1943
kenraalieversti Günther Korten 12. kesäkuuta – 23. elokuuta 1943
kenraali Kurt Pflugbeil 24. elokuuta 1943 – 16. huhtikuuta 1945
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Luftflotte 1
Käännös suomeksi
Galátsi

| Galátsi Galátsin kunta Γαλάτσι Δήμος Γαλατσίου |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Galátsi
 Koordinaatit: 38°00′49″N, 23°45′11″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Keski-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4503
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,026 km²
Väkiluku (2011):  59 345
 – Väestötiheys:  14 740,44 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  111 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
 
 www.galatsi.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Galátsi (kreik. Γαλάτσι; kath.kreik. Γαλάτσιον, Galátsion) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γαλατσίου, Dímos Galatsíou), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,026 neliökilometriä ja väkiluku 59 345 (vuonna 2011).
Galátsin kaupunkia.
Galátsi sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiskoilliseen. Kaupungissa tulevat sijaitsemaan Ateenan metron rakenteilla olevat asemat Álsos Veḯkou, Elikónos ja Galátsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galátsi Wikimedia Commonsissa
Δήμος Γαλατσίου. Galátsin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Luettelo tuulivoimalaitoksien valmistajista

Multibrid 5000 Prototype, Bremerhavenista pohjoiseen (Saksa)
Wakamatsu tuulipuisto, Kitakyushu, Japani
Tanska

Vestas  (Tanska), maailman suurin tuuliturbiinien valmistaja
Suomi

Windside  (Suomi)
Suomen Tuulienergia – FWT Oy
Finnwind Oy  – pientuulivoimala (Suomi)
Eivät enää toiminnassa
WinWinD  (Suomi). Konkurssi 2013
Windspiral – Tuulispiraali  (Suomi) Ei toimintaa, ei yritysrekisterissä.
Tuulivoimala.com Finland OY  (Arkistoitu – Internet Archive) (Suomi) Lopettanut 2013
Cypress Wind Turbines OY  (Suomi) Lopetettu 2012
Eagle Windpower  (Suomi)  Yhtiö asetettiin konkurssiin kesällä 2012.
Mervento Oy  (Arkistoitu – Internet Archive) (Suomi). Lopetettu 2014
Saksa

DeWind  (Saksa)
Enercon  (Saksa)
Fuhrländer  (Saksa)
REpower  (Saksa)
Multibrid Entwicklungsgesellschaft  (Saksa)
Nordex  (Saksa)
Siemens [vanhentunut linkki] (Tanska/Saksa)
Vensys  (Saksa)
AN Windenergie  (Saksa) – Siemens osti 2005, nyt Siemens Wind Power GmbH
Espanja

Acciona Energy  (Espanja)
Ecotècnia  (Espanja)
Eozen  (Arkistoitu – Internet Archive) (Espanja)
Gamesa Eólica  (Arkistoitu – Internet Archive) (Espanja)
MTorres  (Espanja)
Japani

Mitsubishi Heavy Industries  (Arkistoitu – Internet Archive) (Japani)
Yhdysvallat

Clipper Windpower  (Arkistoitu – Internet Archive) (USA)
General Electric [vanhentunut linkki] (USA)
Northern Power  (USA)
Southwest Windpower  (USA)
Muut

Emergya Wind Technologies (EWT)  (Arkistoitu – Internet Archive),(Hollanti)
Kestrel Wind Turbines  (Etelä-Afrikka)
Zephyros  (Hollanti)
Leitwind  (Italia)
A.Ayvazian & Associates (Iran)
Suzlon  (Intia)
Goldwind  (Arkistoitu – Internet Archive) (Kiina)
Scanwind  (Norja)
Windflow  (Uusi-Seelanti)
Windmine  (Arkistoitu – Internet Archive) (UK)
Osien valmistajat

LM Glasfiber tuuliturbiinien siipiä  (Tanska)
Obelux Oy Tuuliturbiinien lentoestevaloja (Suomi)
Ferenc Puskás -stadion

| Puskás Ferenc Stadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Budapest, Unkari
Koordinaatit:  47°30′11″N, 19°05′54″E
Rakennustyöt aloitettu:  1948
Avattu:  20. elokuuta 1953
Suljettu:  2016
Purettu:  2017
Omistaja:  Unkarin jalkapalloliitto
Aiemmat nimet:  Népstadion
Käyttäjät
 Unkarin jalkapallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 38 652 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ferenc Puskás -stadion (unk. Puskás Ferenc Stadion) oli Unkarin pääkaupungissa Budapestissa sijaitseva jalkapallo- ja yleisurheilustadion. Se sijaitsi XIV osa-alueella, Pestin keskustan itäpuolella Istvánmezőn kaupunginosassa. Stadion vihittiin käyttöön kommunistiaikana vuonna 1953 nimellä Népstadion (Kansanstadion). Vuonna 2002 se nimettiin uudelleen Ferenc Puskásin mukaan. Stadion suljettiin 2016, purettiin 2017, ja sen tilalle rakennettiin uusi jalkapallostadion Puskás Arena. Uusi stadion on yksi 2020 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen pelipaikoista.
Stadionia käytettiin pääasiassa jalkapalloon. Se oli Unkarin maajoukkueen kotikenttä. Stadionin historian kuuluisin ottelu oli Unkarin ja Englannin kohtaaminen vuonna 1954. Unkari aiheutti tuolloin Englannille sen historian suurimman tappion voittamalla peräti 7–1. Stadionia käytettiin myös yleisurheiluun. Sillä järjestettiin EM-kilpailut vuosina 1966 ja 1998. Stadionilla pidettiin myös konsertteja, muun muassa Queen konsertoi sillä viimeisellä kiertueellaan.[lähde? ]
Uusi stadion

Ensimmäiset suunnitelmat uudesta Puskás Ferenc Stadionista tehtiin vuonna 2011. Stadion oli päässyt huonoon kuntoon, ja siksi se oli kelvoton jalkapallo-otteluiden järjestämiseen. Vanhan stadionin purkaminen aloitettiin helmikuussa 2016, ja se saatiin päätökseen saman vuoden elokuussa. Helmikuussa 2017 stadionin kustannukset nousivat 100 miljardista forintista 190 miljardiin forinttiin.
Uusi stadion avattiin 15. marraskuuta 2019 Unkarin ja Uruguayn ystävyysottelun yhteydessä. Uuden stadionin kapasiteetti on 67 889.
Kuvia

Stadion maaliskuussa 2014.
Purettu stadion heinäkuussa 2016.
Aiheesta muualla

Info
François de La Rocque

François de La Rocque puhumassa PSF:n puoluekokouksessa vuonna 1936.
François de La Rocque (1885 Cantal – 28. huhtikuuta 1946 Pariisi) oli ranskalainen sotilas ja jyrkän oikeistolainen poliitikko, joka toimi 1930-luvulla Tuliristi-järjestön ja sen jälkeen itse perustamansa Ranskan sosiaalisen puolueen (PSF) johtajana.
La Rocque syntyi vanhaan upseerisukuun ja hänen isänsä oli kenraali. Hän valmistui itse upseeriksi Saint-Cyrin sotilasakatemiasta ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Sen jälkeen hän palveli marsalkka Ferdinand Fochin esikunnassa sekä vuosina 1922–1924 Puolassa ja vuosina 1924–1928 Marokossa mutta erosi lopulta armeijasta.
Vuonna 1931 La Rocque valittiin kiihkokansallismielisen veteraanijärjestön Tuliristin (Croix-de-Feu) puheenjohtajaksi. Staviskyn tapauksen nostatettua Ranskassa kuohuntaa hän asettui johtamaan Pariisin kaduilla 6. helmikuuta 1934 syntyneitä suurmielenosoituksia, jotka johtivat Édouard Daladierin hallituksen eroon samana iltana. La Rocquella arveltiin olleen tilaisuus jopa vallan kaappaamiseen, mihin hän ei kuitenkaan ryhtynyt. Tapauksen jälkeen Tuliristin maine kärsi pahoin, ja kansanrintamahallitus lakkautti sen vuonna 1936. La Rocque perusti sen seuraajaksi Ranskan sosiaalinen puolue (Parti Social Français) -nimisen oikeistoradikaalin puolueen.
Toisen maailmansodan miehityksen aikana La Rocque alkuun tuki Vichyn hallitusta ja mukautti PSF:n toiminnan uuteen tilanteeseen. Vuodesta 1942 alkaen hän kuitenkin muutti näkemyksiään ja alkoi lähentyä Ranskan vastarintaliikettä. Saksalaiset pidättivät hänet vuonna 1943 ja hän vietti sodan loppuajan vankeudessa Saksassa. Sodan jälkeen hän ei enää palannut Ranskan politiikkaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François de La Rocque Wikimedia Commonsissa
Human Rights Protection Party

Human Rights Protection Party on vuonna 1979 perustettu samoalainen puolue. HRPP:n nykyinen johtaja on Tuila'epa Sailele Malielegaoi. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa puolue sai 35 paikkaa 49:stä.
Festivals of Atonement

| Festivals of Atonement Nile |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 10. helmikuuta 1995
 Tyylilaji: tekninen death metal death metal
 Kesto: 32.27
 Levy-yhtiö: Anubis Records
Nilen muut julkaisut
| Nile (demo) 1994 | Festivals of Atonement 1995 | Amongst the Catacombs of Nephren-Ka 1998 |
Festivals of Atonement on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Nilen vuonna 1995 julkaistu EP-levy.
Kappaleet

Divine Intent – 6.27
The Black Hand of Set – 2.20
Wrought – 8.44
Immortality Through Art / Godless – 5.16
Extinct – 9.40
Kokoonpano

Karl Sanders – laulu, kitara, kosketinsoittimet
Chief Spires – laulu, basso
Pete Hammoura – rummut
Aiheesta muualla

Albumi Festivals of Atonement Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lulu (yritys)

Robert "Bob" Young
Lulu on kirjapainoyritys, joka toimii Pohjois-Carolinan Morrisvillessä Yhdysvalloissa. Sen perusti vuonna 2003 Bob Young, eräs Red Hatin johtajista, joka luonnehti yritystä "kokeelliseksi omakustanneyritykseksi".
Lulu on yksi suurimmista omakustannekirjoja tuottavista yrityksistä. Kirjojen julkaiseminen Lulun kautta on ilman erillisiä lisäpalveluja maksutonta, ja kaikki toiminta tapahtuu automaattisesti Internetin välityksellä. Kirja toimitetaan joko verkkosivuilla olevan muokkausjärjestelmän kautta, tai lähettämällä valmiiksi ladottu kirja PDF-muodossa. Tekijä voi ostaa kirjansa verkkosivujen kautta, tai voi antaa kirjan myytäväksi Lulun verkkokaupan kautta. Lisämaksusta kirjalle voidaan hankkia ISBN-numero ja se voidaan laittaa myytäväksi isojen verkkokauppojen, kuten Amazon.com, kautta. Tekijänoikeudet ovat kirjan tekijällä. Kirjat painetaan eri digipainojen kautta tilauksen mukaan.
Kirjojen lisäksi Lulu painaa myös ohjekirjan kanssa pakattuja tietokoneohjelmia. aikakauslehtiä, kalentereja, CD- ja DVD-levyjä, ja myy soittoääniä.
Aiheesta muualla

Lulu
Ich tu dir weh

| ”Ich tu dir weh” Rammstein |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Liebe ist für alle da
 Julkaistu: helmikuu 2010
 Tuottaja(t): Jacob Hellner ja Rammstein
 Tyylilaji: Neue Deutsche Härte, industrial metal
 Kesto: 05.02
 Levy-yhtiö: Universal
Rammsteinin muut singlet
| ”Pussy” 2009 | ”Ich tu dir weh” 2010 | ”Haifisch” 2010 |
”Ich tu dir weh” on toinen single Rammsteinin kuudennelta albumilta Liebe ist für alle da ja se julkaistiin helmikuussa 2010. Kappaleen tuotti Jacob Hellner. Kappaleesta julkaistiin 21. joulukuuta 2009 Visit-X:n internetsivuilla musiikkivideo, jonka ohjaajana oli ruotsalainen Jonas Åkerlund.
Gavin Smith

| Gavin Smith |
| --- | --- |
 Gavin Smith World Series of Poker-turnauksessa vuonna 2005.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Kanada
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  38
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  6 ,321 096
Päivitetty:  2. helmikuuta 2019
Gavin Smith (4. syyskuuta 1968 Guelph, Ontario –  14. tammikuuta 2019 Houston, Texas) oli kanadalainen pokeriammattilainen.
Smith aloitti jakajana vuonna 1996 ja siirtyi ammattilaiseksi 1998. Samana vuonna hän pelasi ensimmäiset turnauksensa (World Poker Finals, Foxwoodin kasinolla) ja oli kahdesti finaalipöydässä. Seuraavana vuonna hän otti ensimmäisen turnausvoittonsa World Poker Finalsissa no limit texas hold 'emissä. Vuonna 2000 hän oli ykkönen seven card studissa.
Vuonna 2005 Smith voitti World Poker Tourin Mirage Poker Showdown -turnauksen Las Vegasissa lyöden lopun kaksinpelissä Ted Forrestin. Ykköspalkinto oli 1 128 278 dollaria. Hän oli samana vuonna WPT:n finaalipöydässä vielä kahdesti. Heinäkuussa 2006 hän oli ykkönen World Pro-Am Challenge -tapahtumassa ja voitti 500 000 dollaria.
World Series of Pokerin pääturnauksessa Smith oli parhaimmillaan 52. (vuonna 2004). Hän oli rahoilla myös 2003, 2005 ja 2007. 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.-turnauksessa heinäkuussa 2006 hän oli yhdestoista (palkinto 205 920 dollaria). Kesäkuussa 2007 Smith oli toinen WSOP:n 1 500 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa. Toukokuussa 2006 Smith oli WSOP:n oheisturnauksessa (World Series of Poker circuit event) Harrah's New Orleans -kasinolla kakkonen (293 930 dollaria).
Ainoan WSOP-turnausvoittonsa Smith otti vuonna 2010 $2,500 Mixed Limit/No-Limit Hold'em -turnauksesta. Pääpalkinto oli 268 238 dollaria.
Huhtikuusta 2006 lokakuuhun 2006 Smith isännöi Card Player -lehden nettiradio-ohjelmaa The Circuit. Hän edusti Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta ja pelasi internetissä nimimerkillä birdguts.
Tammikuussa 2019 Gavin Smithin pokeriuran turnausansiot ylittivät 6,3 miljoonaa dollaria. The Hendon Mobin kaikkien aikojen rahalistalla hän on 13. paras kanadalainen.
Aiheesta muualla

Kotisivu Full Tilt Pokerilla
WPT:n profiili
Gavin Smith The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Ichigo 100%

Ichigo 100% on japanilainen manga- ja animesarja, joka kertoo Junpei Manakasta ja hänen ystävistään. Sarjan tekijä on Mizuki Kawashita.
Sarjan muita henkilöitä ovat Aya Toujo, Rikiya Komiyama, Tsukasa Nishino, Okusa, Hiroshi Sotomura, Amachi, Satsuki Kitaoji, Misuzu Sotomura ja Chinami Hashimoto.
Juoni

Eräänä kauniina päivänä Junpei Manaka menee koulunsa katolle katsomaan kaunista näköalaa. Katolla Junpei huomaa kauniin koulutytön joka kaatuu ja tuulen nostaessa tytön hametta, paljastuu hänen mansikka-alushousunsa. Tyttö juoksee pois ennen kuin Junpei saa selville hänen nimeään. Junpei, joka haluaa tulla elokuvaohjaajaksi ajattelee, että tämä olisi täydellinen kohtaus elokuvaan. Niinpä hän alkaa etsiä tyttöä ainoana vihjeenään, että hänellä on mansikka-alushousut.
Lueyi Dovy

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 2005 | 4×100 m |  |
Lueyi Dovy (s. 10. marraskuuta 1975 Marseille, Ranska) on ranskalainen pikajuoksija. Hän voitti Ladji Doucourén, Ronald Pognonin ja Eddy De Lépinen kanssa 4 x 100 metrin viestijuoksun 2005 Helsingin MM-kilpailuissa.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metriä – 10,24 (2005)
200 metriä – 20,68
Aiheesta muualla

Lueyi Dovy Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
François de Malherbe

| François de Malherbe |
| --- | --- |
 François de Malherbe
Henkilötiedot
Syntynyt: 1555 Caen
Kuollut: 1628 (72–73 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
François de Malherbe (1555 Caen – 1628) oli ranskalainen runoilija. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Caenissa sekä Baselissa ja Heidelbergissä lakitiedettä, asettui sitten Aixiin Ranskan suurpriorin sihteeriksi ja saavutti tämän kuoltua runoillaan Henrik IV:n suosion. Hän pääsi 1605 hoviin ja sai runsaan palkan.
Malherben runot ovat kauttaaltaan lyyrisiä. Ne ovat pirteitä ja säntillisiä mutta hieman kylmiä. Häntä pidetään kuitenkin ranskalaisen runouden uudistajana, ja hänen vaikutuksensa on ollut suuri. Malherben pääansio on se, että hän saattoi runouden yksinkertaisemmaksi, rationaalimmaksi, joten hänestä tuli suurten ranskalaisten klassillisten kirjailijoiden esikuva.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François de Malherbe Wikimedia Commonsissa
Gavin ja Stacey

Gavin ja Stacey on BBC:n milloin? tuottama tilannekomedia. Sarjan pääosia näyttelevät Mathew Horne ja Joanna Page. Sarjan ovat kirjoittaneet James Corden ja Ruth Jones, jotka näyttelevät sarjassa myös Gavinin ja Staceyn ystäviä Smithyä ja Nessaa.
Henkilöt

Gavin Shipman (Mathew Horne) - Gavin on 29-vuotias ja perheensä ainoa lapsi, joka asuu vanhempiensa kanssa Essexissä. Hänen paras ystävänsä Smithy asuu kadun toisessa päässä.
Stacey Shipman (Joanna Page) - Stacey on 28-vuotias ja on kotoisin Barrystä. Hänen isänsä Trevor kuoli 3 vuotta sitten ja hän asuu äitinsä kanssa. Stacey on ollut kihloissa 6 kertaa, mutta naimisissa vain kerran Gavinin kanssa. Hänen paras ystävä on Nessa.
Neil "Smithy" Smith (James Corden) - Smithy on Gavinin ystävä ja he ovat tunteneet toisensa ala-asteelta lähtien. Smithyllä on tyttöystävä nimeltä Lucy, jota ei sarjassa kuitenkaan koskaan näytetä. Smithy on pakkomielteinen ystävyyssuhteestaan Gaviniin ja oletti tämän soittavan, joka päivä häämatkaltaan Staceyn kanssa.
Vanessa "Nessa" Shanessa Jenkins (Ruth Jones) - Nessa on Staceyn paras ystävä ja on myös kotoisin Barrystä. Tuli 1. tuotantokaudella raskaaksi Smithylle. Omistaa useampia tatuointeja ja oli ketjupolttaja (ennen raskautta).
Michael "Mick" Shipman (Larry Lamb) - Mick on Gavinin isä, rauhallinen jalat maassa oleva mies.
Pamela "Pam" Andrea Shipman (Alison Steadman) - Pam on Gavinin ylpeä äiti. Hän on erittäin huolehtiva Smithystä ja kohtelee tätä kuin omaa poikaansa.
Bryn West (Rob Brydon) - Staceyn setä. Hän nauttii sarjoista kuten Täydelliset naiset ja Sinkkuelämää. Hän innostuu usein liikaa nykyajan keksinnöistä kuten internetistä.
Gwen West (Melanie Walters) - Gwen on Staceyn äiti. Hän inhoaa laulaja James Bluntia, jonka laulujen sanoissa ei hänen mielestään ole järkeä.
Luis Guzmán

| Luis Guzmán |
| --- | --- |
 Luis Guzmán vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1956 (ikä 68) Cayey, Puerto Rico
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Angelita Galarza-Guzmán
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–
Merkittävät roolit:  Carlito’s Way Boogie Nights Anger Management Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Luis Guzmán (s. 28. elokuuta 1956 Cayey, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä. Hän syntyi Cayeyssä, mutta kasvoi New Yorkissa ja valmistui City College of New Yorkista.
Guzmán aloitti uransa sosiaalityöntekijänä, mutta siirtyi vähitellen entistä enemmän esiintymiseen. Hän asuu vaimonsa Angelitan ja lastensa kanssa Vermontissa.
Gusmán on myös ääninäytellyt Ricardo Diaz -nimistä hahmoa videopeleissä Grand Theft Auto: Vice City (2002) ja Grand Theft Auto: Vice City Stories (2006).
Aiheesta muualla

Luis Guzmán Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luis Guzmán Elonetissä.
Luis Hernández

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Arturo Hernández Carreón
Syntymäaika: 22. joulukuuta 1968
Syntymäpaikka: Poza Rica de Hidalgo, Meksiko
Pelipaikka: hyökkääjä
Lempinimi: "El Matador"
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1991  1991–1992  1992–1994  1994–1997  1997  1997–1998  1998–2000  2000–2001  2000–2002  2003  2004  2004–2005 | Cruz Azul  Queretaro FC  Monterrey  Necaxa  Boca Juniors  Necaxa  UANL Tigres  Los Angeles Galaxy  Club América  CD Veracruz  Jaguares de Chiapas  Lobos BUAP   Yht. | 018 00(1) 028 0(11)  058 0(14)  100 0(32)  004 00(2)  012 00(9)  064 0(38)  030 0(13)  016 00(2)  018 00(5)  005 00(1)  009 00(4)  362 (132) |
Maajoukkue
| 1995–2002 | Meksiko | 0850(35) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Luis Hernández (s. 22. joulukuuta 1968 Poza Rica de Hidalgo, Veracruz, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnettiin lempinimellä "El Matador", "matadori". Hän pelasi 85 maaottelua ja teki niissä 35 maalia vuosina 1995–2002.
Ura

Pitkästä vaaleasta hiuskuontalostaan tunnettu Hernández aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Meksikossa Cruz Azulin joukkueessa. Pääsarjadebyyttinsä hän teki elokuussa 1990. Vuonna 1992 hän siirtyi Querétaroon, ja sittemmin tie vei Monterreyhin ja sieltä Necaxaan, missä Hernández pääsi vuonna 1995 juhlimaan CONCACAF:n cup-voittajien cupin voittoa, Meksikon mestaruutta vuosina 1995 ja 1996 sekä maan cup-mestaruutta vuonna 1995.
Vuonna 1995 Hernández debytoi Meksikon maajoukkueessa ja vakiinnutti pian paikkansa joukkueen ykkösmaalintekijänä. Hän voitti joukkueessa Pohjois-Amerikan CONCACAF-maaosaliiton Gold Cupin vuosina 1996 ja 1998, ja Etelä-Amerikan mestaruusturnauksessa Copa Américassa Hernández voitti kuudella maalillaan turnauksen maalikuninkuuden Meksikon joukkueen sijoiuttutta pronssille. Hänen kykynsä pantiin merkille suurseuroissa, ja 1997 hän siirtyikin itsensä Diego Maradonan kehotuksesta argentiinalaiseen suurseuraan Boca Juniorsiin. Peliaika jäi kuitenkin vähäiseksi ja samana vuonna hän palasi takaisin Necaxaan. Hernándezin maalivire jatkui kuitenkin hyvänä seuraavana kesänä Ranskan MM-lopputurnauksessa, missä Meksiko eteni neljännesvälieriin saakka. Neljässä pelaamassaan ottelussa Hernández teki neljä maalia.
Vuosina 1998–2000 Hernández pelasi Tigres UANL:n joukkueessa ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin Los Angeles Galaxyyn, missä visiitti jäi vain vuoden mittaiseksi.  Hernández edusti urallaan vielä Club Américaa, Veracruzia,  Jaguares de Chiapasia ja Lobos de la BUAPia ennen lopettamistaan vuonna 2005. Meksikon maajoukkueessa hän oli mukana vielä vuoden 2002 MM-lopputurnauksessa.
Saavutuksia

CONCACAF:n cup-voittajien cupin voitto 1995
Meksikon mestaruus 1995 ja 1996
Meksikon cupin voitto 1995
Meksikon supercupin voitto 1995
CONCACAF Gold Cupin voitto 1996 ja 1998
Copa Américan pronssia 1997 ja 1999
Aiheesta muualla

Tilastoja
Kaikki maaottelut
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Pérez |
2 de Anda |
3 García |
4 Márquez |
5 Vidrio |
6 Torrado |
7 Morales |
8 García Aspe |
9 Borgetti |
10 Blanco |
11 Luna |
12 Sánchez |
13 Mercado |
14 Villa |
15 Hernández |
16 Carmona |
17 Palencia |
18 J. Rodríguez |
19 Caballero |
20 Brown |
21 Arellano |
22 A. Rodríguez |
23 Campos |
Valmentaja Aguirre