stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Holland (albumi)
Kappaleet

Sail On, Sailor (Brian Wilson/Tandyn Almer/Ray Kennedy/Jack Rieley/Van Dyke Parks) – 3:19
Blondie Chaplin päälaulajana
Steamboat (Dennis Wilson/Jack Rieley) – 4:33
Carl Wilson päälaulajana
California Saga: Big Sur (Mike Love) – 2:56
Mike Love päälaulajana
California Saga: The Beaks of Eagles (Robinson Jeffers/Al Jardine/Lynda Jardine) – 3:49
Mike Love kertojana (ensimmäinen ja kolmas säkeistö), Al Jardine päälaulajana ja kertojana (toinen säkeistö)
California Saga: California (Al Jardine) – 3:21
Mike Love päälaulajana
The Trader (Carl Wilson/Jack Rieley) – 5:04
Carl Wilson päälaulajana
Leaving This Town (Ricky Fataar/Blondie Chaplin/Carl Wilson/Mike Love) – 5:49
Blondie Chaplin päälaulajana
Only with You (Dennis Wilson/Mike Love) – 2:59
Carl Wilson päälaulajana
Funky Pretty (Brian Wilson/Mike Love/Jack Rieley) – 4:09
Carl Wilson, Al Jardine, Blondie Chaplin ja Mike Love päälaulajina
Mt. Vernon And Fairway (Theme) (Brian Wilson) – 1:34
Jack Rieley kertojana
"I'm the Pied Piper (Instrumentaali)" (Brian Wilson/Carl Wilson) – 2:20
Jack Rieley kertojana
Better Get Back in Bed (Brian Wilson) – 1:39
Jack Rieley kertojana, Carl Wilson päälaulajana
Magic Transistor Radio (Brian Wilson) – 1:43
Jack Rieley kertojana, Brian Wilson päälaulajana
"I'm the Pied Piper" (Brian Wilson/Carl Wilson) – 2:09
Jack Rieley kertojana, Brian Wilson laulusolistina ja Pied Piperin äänenä
Radio King Dom (Brian Wilson/Jack Rieley) – 2:38
Jack Rieley kertojana
Arvostelut

AllMusic:
Anghel Iordănescu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. toukokuuta 1950 (ikä 74)
Syntymäpaikka: Bukarest, Romania
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1962–1968: Steaua Bukarest
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1968–1982 | Steaua Bukarest | 317 | (155) |
| 1982–1984 | OFI Kreeta | 54 | (7) |
| 1985–1986 | Steaua Bukarest | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 371 | (162) |
Maajoukkue
| 1971–1981 | Romania | 57 | (21) |
Valmennusura
1984–1986: Steaua Bukarest (apuv.)
1986–1990: Steaua Bukarest
1990–1992: Anorthosis Famagusta
1992–1993: Steaua Bukarest
1993–1998: Romania
1998–1999: Kreikka
1999–2000: Al-Hilal
2000: Rapid Bukarest
2001–2002: Al Ain
2002–2004: Romania
2005–2006: Al-Ittihad
2006: Al Ain
2014–2016: Romania
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. joukukuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. tammikuuta 2019.
Anghel Iordănescu (s. 4. toukokuuta 1950 Bukarest) on romanialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana > Seurajoukkueura

Iordănescu on Steaua Bukarestin kasvatti. Hän edusti seuraa vuosina 1968–1982 tehden 317 ottelussa peräti 155 maalia, joilla hän on seuran historian paras maalintekijä. Kaudella 1981–1982 Iordănescu voitti Liga I:n maalikuninkuuden. Hän saavutti seuran paidassa ensimmäisellä jaksollaan muun muassa kahdesti Liga I:n mestaruuden. Vuodet 1982–1984 Iordănescu edusti kreikkalaista OFI Kreetaa, ennen kuin palasi vuonna 1985 Steaua Bukarestiin, jossa hän voitti Euroopan cupin viimeisellä kaudellaan 1985–1986. Finaalissa FC Barcelonaa vastaan Iordănescu tuli vaihdosta kentälle.
Ura pelaajana > Maajoukkueura

Iordănescu kuului Romanian jalkapallomaajoukkueeseen vuosina 1971–1981. Hän pelasi maajoukkueessa 57 ottelua ja teki niissä 21 maalia.
Ura valmentajana

Iordănescu aloitti valmentajanuransa vuonna 1984 Steaua Bukarestin, jota hän edusti samaan aikaan myös pelaajana, apuvalmentajana. Myös hänen ensimmäinen päävalmentajapestinsä oli samassa seurassa, vuosina 1986–1990. Hän voitti Steauan kanssa neljästi Romanian liigan kahdella jaksollaan seurassa. Vuonna 1993 Iordănescu nimettiin Romanian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hän toimi maajoukkueen päävalmentajana vuodet 1993–1998 johtaen maan kaksiin MM-kilpailuihin (1994, 1998) ja maan historian parhaaseen sijoitukseen, puolivälieräpaikkaan vuoden 1994 MM-kilpailuissa.
Vuodet 1998–1999 Iordănescu toimi Kreikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Hänen toinen jaksonsa Romanian maajoukkueen päävalmentajana ajoittui vuosiin 2002–2004. Iordănescu on toiminut seurajoukkueen valmentajana kotimaansa lisäksi myös Kyproksella, Saudi-Arabiassa ja Arabiemiraateissa. Al-Hilalin ja Al-Ittihadin kanssa Iordănescu on voittanut AFC Champions Leaguen. Vuonna 2006 hän siirtyi eläkkeelle arabiemiirikuntalaisesta Al Ainista.
Vuonna 2014 Iordănescu pyörsi lopettamispäätöksensä ja hän siirtyi kolmatta kertaa urallaan Romanian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän johti joukkueen vuoden 2016 EM-kilpailuihin. Lopputurnauksessa Romanian menestys jäi kehnoksi ja turnaus päättyi alkulohkon jumbosijaan yhdellä pisteellä. Turnauksen jälkeen hän erosi tehtävistään.
Muuta

Ensimmäisen lopettamispäätöksensä jälkeen Iordănescu siirtyi politiikkaan. Hän toimi Romanian sosiaalidemokraattisen puolueen jäsenenä maan senaatissa vuodesta 2008 alkaen.
Myös Iordănescun poika Edward Iordănescu on toiminut jalkapallouransa jälkeen valmentajana muun muassa Liga I:ssä.
Saavutukset > Pelaajana

Steaua Bukarest
Liga I: 1975–1976, 1977–1978
Romanian cup: 1969–1970, 1970–1971, 1975–1976, 1978–1979
Euroopan cup: 1985–1986
Henkilökohtainen
Liga I:n paras maalintekijä: 1981–1982
Saavutukset > Valmentajana

Steaua Bukarest
Liga I: 1986–1987, 1987–1988, 1988–1989, 1992–1993
Romanian cup: 1986–1987, 1988–1989
Euroopan supercup: 1986
Al-Hilal
AFC Champions League: 1999–2000
Saudi Crown Prince Cup: 1999–2000
GCC Champions League: 2000
Al Ain
UAE President’s Cup: 2001
Al-Ittihad
AFC Champions League: 2005
Arabian Mestarien liiga: 2005
Arijan Ademi

Arijan Ademi Kroatian ja Portugalin välisessä maaottelussa vuonna 2013.
Arijan Ademi (s. 29. toukokuuta 1991 Šibenik, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialaissyntyinen, vuodesta 2014 Pohjois-Makedoniaa edustanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut seuratasolla Dinamo Zagrebia vuodesta 2010.
Ademi pelasi ensimmäisen ottelunsa Kroatian pääsarjassa maaliskuussa 2008 kotikaupunkinsa Šibenikin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi jo 28 ottelua, ja kaudella 2009–2010 liigaotteluita kertyi 27 ja maaleja kaksi. Kesällä 2010 hän siirtyi Dinamo Zagrebiin, jota hän on siitä saakka edustanut lukuun ottamatta puolen vuoden lainaa saman kaupungin Lokomotivassa kevätkaudella 2012, jolloin hän pelasi vain kolme liigaottelua. Kauden 2020–2021 päättyessä hän on pelannut Kroatian pääsarjassa 250 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia.
Ademi pelasi Kroatian maajoukkueessa kolme maaottelua vuonna 2013. Lokakuussa 2014 hän pelasi ensi kerran Pohjois-Makedonian maajoukkueessa, jossa hän on kesäkuun 20. päivään 2021 mennessä pelannut 22 ottelua sekä tehnyt maalin kesäkuussa 2015 EM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan, lokakuussa 2017 MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan, syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Israelia vastaan ja maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Romaniaa vastaan.
Billy Sharp

William Louis "Billy" Sharp (s. 5. helmikuuta 1986 Sheffield) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on edustanut elokuusta 2023 alkaen yhdysvaltalaista Los Angeles Galaxya. Hän toimi Englannin mestaruussarjassa Sheffield Unitedin kapteenina kesään 2023 saakka, jolloin hänen sopimuksensa seuran kanssa päättyi. Hän aloitti liigauransa Sheffield Unitedissa kaudella 2004–2005 ja on lisäksi edustanut Rushden & Diamondsia, Scunthorpe Unitedia, Doncaster Roversia, Southamptonia, Nottingham Forestia, Readingia ja Leeds Unitedia.
Sharp on pelannut suurimman osan urastaan Englannin mestaruussarjassa, jossa hänellä on takana 399 ottelua ja 130 tehtyä maalia. Valioliigassa hän pelasi kaksi ottelua kaudella 2012–2013 Southamptonin joukkueessa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa Sheffield Unitedin joukkueessa 25 ottelua. Hän teki maalin kauden ensimmäisessä liigaottelussaan Bournemouthia vastaan, helmikuussa jälleen Bournemouthia vastaan ja maaliskuussa Norwich Cityä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän teki 16 valioliigaottelussa kolme maalia. Hän on pelannut myös Englannin ykkösliigassa 172 ottelua ja tehnyt 104 maalia sekä Englannin kakkosliigassa 16 ottelua, joissa teki yhdeksän maalia.
Arabikapina

Arabikapina oli ensimmäisen maailmansodan aikainen arabinationalistien kapina brittien ja ranskalaisten tuella suurta osaa Lähi-idästä hallitsevaa Osmanien valtakuntaa vastaan. Kapinallisten tavoitteena oli luoda arabien yhtenäinen kansallisvaltio. Kapinaa johti Mekan šarif Husain ibn Ali.
Taustaa

Vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankaappaus johti Turkin sulttaanin vallan vähenemiseen ja vuoden 1876 perustuslain ottamiseen jälleen käyttöön. Vasta- ja vastavastavallankaappauksen jälkeen koottiin parlamentti, johon koko imperiumin kansallisuudet saivat edustuksensa.
Parlamentissa oli 142 turkkilaista edustajaa ja 60 arabia muiden vähemmistöjen lisäksi. Kun osmanit hylkäsivät panislamilaisen politiikan ja valtasuuntaukseksi tuli sekulaarinen turkkilaisnationalismi, vähemmistökansallisuuksien syrjintä lisääntyi. Arabian kielen käyttö ja opetus koulussa säilyi kiellettynä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Osmanien valtakunta osallistui sotaan keskusvaltojen puolella osmanien ja Saksan välisen sopimuksen mukaisesti.
Varsinkin sodan aikana arabianationalisteja vangittiin Damaskoksessa ja Beirutissa. Turkkilaisten otetta valtakunnasta edisti rakenteilla ollut Hijazin rautatie Damaskoksesta Medinaan, joka salli nopeat joukkojen siirrot kapinoiden kukistamiseksi.
Sodan aikana šarif Husain liittoutui Britannian kanssa kesäkuussa 1916. Arabien joukkoja johtivat hänen poikansa Abdullah ja Feisal. Brittihallitus lähetti Egyptiin edustajakseen nuoren kapteeni T. E. Lawrencen. Hän vakuutti arabeille Medinan valloituksen olevan hyödytöntä ja joukot ryhtyivät iskuihin Hijazin rautatietä vastaan, mikä sitoi runsaasti joukkoja sen korjaukseen ja puolustukseen. Lawrence sai yhdistettyä arabien joukot Auda ibu Tayin puolta vaihtaneisiin joukkoihin. 6. heinäkuuta 1917 kapinalliset hyökkäsivät Akabaan, joka valloitettiin. Sataman valloitus vaikutti brittien kenraali Edmund Allenbyn Egyptian Expeditionary Forcen huoltoon ja Allenby valtasi Jerusalemin joulukuussa 1917. Allenbyn joukot marssivat vastarintaa kohtaamatta Damaskokseen 30. syyskuuta 1918 emiiri Faisalin joukkojen kanssa. Sodan lopussa Egyptian Expeditionary Force oli valloittanut nykyiset Palestiinan, Jordanian, Libanonin, suuren osan Arabianniemimaata ja Etelä-Syyriaa.
Britannia suostui Henry McMahonin ja Husainin käymässä kirjeenvaihdossa tukemaan arabien itsenäisyyttä vastineeksi kapinasta osmaneja vastaan. Kuitenkin Britannia, Ranska ja Venäjä jakoivat entiset osmanien alueet arabien kannalta epäedullisella tavalla Sykes-Picot-sopimuksessa 16. toukokuuta 1916. Tilannetta monimutkaisti edelleen vuoden 1917 Balfourin julistus, jossa luvattiin juutalaisille "kansallinen kotimaa" Palestiinaan. Hijaz jäi Husainin kuningaskunnaksi, mutta Ibn Saud valloitti sen 1924 ja liitti Saudi-Arabiaan.
Aiheesta muualla

The Great Arab Revolt Jordanian kuningaskunnan sivuilla (englanniksi)
Revolt Arabiassa (englanniksi)
Arabisotilaat kantavat kapinallisten lippua kapinan aikana
Irma

| Irma |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  31. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  31. maaliskuuta
– ortodoksinen:  4. syyskuuta
Muunnelmia:  Irmeli
Vastineita eri kielissä:  Irmelin
Nimen alkuperä:  germ. Irmin, Ermen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Irma on naisen etunimi. Nimi on germaanista perää ja johtuu mahtavaa tai suurta tarkoitavasta sanasta irmin. Emma on muunnos samasta nimestä. Suomessa samasta nimestä esiintyy myös muunnelma Irmeli.
Suomalaisessa kalenterissa Irman ja Irmelin nimipäivä on 31. maaliskuuta.
Helmikuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan  20 016 naista ja alle viisi miestä on saanut nimen Irma. Heistä noin puolet on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä.
Kuvitteellisia Irmoja

Irma, Tuula-Liina Variksen samannimisen romaanin päähenkilö
Irma, Kati Outisen näyttelemä naispäähenkilö Aki Kaurismäen elokuvassa Mies vailla menneisyyttä (2003)
Irma, Tintti-sarjakuvan oopperadiiva Bianca Castafioren kamarineito
Irma, Georg Malmsténin iskelmä (1931)
”Irma la Douce”, Billy Wilderin elokuvan Irma la Douce – pikku pariisitar (1963) henkilöhahmo
Irma, Karvinen-sarjakuvan kuppilan pitäjä
Irma Alajoki, televisiosarjassa Uusi päivä
Irma Halonen, televisiosarjassa Salatut elämät
Irma Prilli, Tylypahkan kirjastonhoitaja J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irma Wikimedia Commonsissa
Çağlar Söyüncü

Çağlar Söyüncü maaliskuussa 2016.
Çağlar Söyüncü (s. 23. toukokuuta 1996 İzmir) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia.
Söyüncü pelasi ensimmäiset liigaottelunsa Turkin kakkostasolla Altınordun joukkueessa kausina 2014–2016. Hän siirtyi kesällä 2016 saksalaisseura Freiburgiin ja pelasi kahden kauden aikana Bundesliigassa 50 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kesällä 2018 hän siirtyi Leicester Cityyn ja pelasi kaudella 2018–2019 Valioliigassa kuusi ottelua. Kaudella 2019–2020 hän kuului alusta saakka joukkueen pelaavaan kokoonpanoon ja teki Valioliigassa ensimmäisen maalinsa marraskuussa kauden 11. ottelussa Crystal Palacea vastaan. Hän pelasi kauden aikana 34 valioliigaottelua kolmen viimeisen jäätyä pelaamatta heinäkuussa Bournemouth-ottelussa saadun ulosajon ja sen seurauksena tulleen pelikiellon vuoksi. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 23 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Hän joutui jättämään pelejä väliin lihasvamman ja koronaviruksen vuoksi. Leicesterin voittamassa FA Cupissa hän pelasi kaikissa kuudessa ottelussa. Hän oli voittamassa FA Community Shieldiä 2021. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 28 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi vain seitsemän liigaottelua ja teki yhden maalin. Hän siirtyi Primera Divisiónin Atlético Madridiin ilmaissiirrolla kesällä 2023.
Söyüncü on pelannut Turkin maajoukkueessa heinäkuun 14. päivään 2023 mennessä 53 ottelua, joista ensimmäiset vuonna 2016. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan ja toisen maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi täyden ajan Turkin kaikissa kolmessa ottelusa kesälle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa. Hän on pelannut 14 MM- ja kuusi EM-karsintaottelua.
Alanna Kennedy

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alanna Stephanie Kennedy
Syntymäaika: 21. tammikuuta 1995
Syntymäpaikka: Campbelltown, Australia
Pelipaikka: keskuspuolustaja/keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Manchester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2011 | Sydney FC | 1 | (0) |
| 2011–2012 | Newcastle Jets | 9 | (1) |
| 2012–2013 | Sydney FC | 12 | (3) |
| 2013–2014 | Western Sydney Wanderers | 9 | (1) |
| 2014–2015 | Perth Glory | 13 | (2) |
| 2015–2017 | Sydney FC | 24 | (3) |
| 2016 | Western New York Flash | 17 | (0) |
| 2017–2020 | Orlando Pride | 60 | (8) |
| 2017–2018 | → Melbourne City | 14 | (1) |
| 2018–2020 | → Sydney FC | 22 | (3) |
| 2020 | → Tottenham Hotspur | 5 | (0) |
| 2021 | Tottenham Hotspur |  |  |
| 2021– | Manchester City |  |  |
Maajoukkue
| 2008–2009 | Australia U17 | 10 | (6) |
| 2011–2014 | Australia U20 | 3 | (0) |
| 2012– | Australia | 109 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. heinäkuuta 2023.
Alanna Stephanie Kennedy (s. 21. tammikuuta 1995 Campbelltown) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Sarjatasolla Kennedy edustaa Englannin FA WSL -liigassa Manchester Cityä, johon hän siirtyi Tottenham Hotspurista vuonna 2021. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 109 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Kennedy pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2012, ja hän on kuulunut MM-kisajoukkueeseen vuosina 2015 ja 2019. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikissa neljässä ottelussa täyden ajan siihen saakka kunnes hänet ajettiin ulos jatkoajalla neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan.
Kennedy on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja Englannissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alanna Kennedy Wikimedia Commonsissa
Australian joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Williams |
2 Simon |
3 Luik |
4 Polkinghorne |
5 Roestbakken |
6 Logarzo |
7 Catley |
8 Kellond-Knight |
9 Foord |
10 van Egmond |
11 De Vanna |
12 Micah |
13 Yallop |
14 Kennedy |
15 Gielnik |
16 Raso |
17 Fowler |
18 Arnold |
19 Gorry |
20 Kerr |
21 Carpenter |
22 Harrison |
23 Allen |
Valmentaja Milicic
Australian joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Williams |
2 Kerr |
3 Cooney-Cross |
4 Polkinghorne |
5 Luik |
6 Logarzo |
7 Catley |
8 Kellond-Knight |
9 Foord |
10 van Egmond |
11 Fowler |
12 Carpenter |
13 Yallop |
14 Kennedy |
15 Gielnik |
16 Raso |
17 Simon |
18 Micah |
19 Nevin |
20 Grant |
21 Brock |
22 Arnold |
Valmentaja Gustavsson
Australian joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Williams |
2 Nevin |
3 Luik |
4 Polkinghorne |
5 Vine |
6 Wheeler |
7 Catley |
8 Chidiac |
9 Foord |
10 van Egmond |
11 Fowler |
12 Micah |
13 Yallop |
14 Kennedy |
15 Hunt |
16 Raso |
17 Simon |
18 Arnold |
19 Gorry |
20 Kerr |
21 Carpenter |
22 Grant |
23 Cooney-Cross |
Valmentaja Gustavsson
Australian joukkue – Kesäolympialaiset 2024
1 Arnold |
2 Heyman |
3 Torpey |
4 Polkinghorne |
5 Vine |
6 Gorry |
7 Catley |
8 Cooney-Cross |
9 Foord |
10 van Egmond |
11 Fowler |
12 Carpenter |
13 Yallop |
14 Kennedy |
15 Hunt |
16 Raso |
17 Wheeler |
18 Micah |
Valmentaja Gustavsson
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
André Calisir

André Calisir
André Jack Calisir (arm. Անդրե Չալիշիր, Andre Kalisir; s. 13. kesäkuuta 1990 Tukholma) on ruotsalais-armenialainen jalkapalloilija, joka pelaa IFK Göteborgissa Allsvenskanissa. Hän edustaa maajoukkuetasolla Armeniaa.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Abby Erceg

Abby Erceg
Abby Erceg (s. 20. marraskuuta 1989) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 141 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän on toiminut myös maajoukkueen kapteenina.
Erceg edustaa seuratasolla yhdysvaltalaista North Carolina Couragea.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abby Erceg Wikimedia Commonsissa
Uuden-Seelannin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Nayler |
2 Percival |
3 Green |
4 Bott |
5 Stratford |
6 Stott |
7 Riley |
8 Erceg |
9 Kete |
10 Longo |
11 Gregorius |
12 Hassett |
13 White |
14 Bowen |
15 Morton |
16 Duncan |
17 Wilkinson |
18 Skilton |
19 Satchell |
20 Cleverley |
21 Esson |
22 Chance |
23 Olla |
Valmentaja Sermanni
Uuden-Seelannin joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Nayler |
2 Percival |
3 Green |
4 Bott |
5 Moore |
6 Bunge |
7 Riley |
8 Erceg |
9 Rennie |
10 Longo |
11 Chance |
12 Hassett |
13 Satchell |
14 Bowen |
15 Cleverley |
16 Rolston |
17 Wilkinson |
18 Leat |
19 Anton |
20 van der Meer |
21 Robertson |
22 Esson |
Valmentaja Sermanni
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Albin Ridefelt

Albin Ridefelt (ensimmäisenä) vuonna 2016.
Albin Ridefelt (s. 1991 Uppsala) on ruotsalainen suunnistaja. Sarpsborgin MM-kilpailussa 2019 Ridefelt sijoittui pitkällä matkalla kahdeksanneksi ja Strömstadin MM-kilpailuissa 2016 keskimatkalla kahdenneksitoista. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Ridefelt voitti viestin maailmanmestaruuden. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Ridefelt saavutti pronssia Ruotsin viestijoukkueessa. Suunnistuksen EM-kilpailuissa Unkarissa 2024 Ridefelt oli keskimatkalla kolmas ja suunnisti myös Ruotsin toiseksi tulleessa viestijoukkueessa.
Juniorien MM-kilpailuista Ridefeltillä on viestistä yksi kulta ja yksi hopea. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailuissa Ridefelt on sijoittunut kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi.
Ridefelt edustaa seuratasolla OK Linnéä, jonka joukkueessa sijoittui neljänneksi Jukolan Viestissä vuonna 2019. Vuoden 2022 Tiomilassa Ridefelt oli voittaneessa OK Linnén joukkueessa.
KK Olimpija

| KK Olimpija |
| --- | --- |


Lempinimet:  Lohikäärmeet
Liiga:  1. A SKL Adrianmeren liiga
Perustettu:  1946
Historia:  1946-
Areena:  Stožice Arena kapasiteetti 12 480
Kotipaikka:  Ljubljana, Slovenia
Värit:           
Presidentti:   Tomaž Berločnik
Päävalmentaja:   Zoran Martič
Mestaruudet:   6 Jugoslavian mestari  16 Slovenian mestari  20 Slovenian Cup  1 Saporta Cup  1 Adrianmeren liiga 
Kotisivu:  petrol.olimpija.com
KK Olimpija on slovenialainen koripalloseura. Joukkue on Slovenian suurseura ja on hallinnut Slovenian liigaa 2000-luvulla. Joukkue on silti voittanut Adrianmeren liigan ainoastaan kerran. Seuran paras saavutus Euroliigassa on vuodelta 1997, jolloin se sijoittui kolmanneksi.
Historia

Koripalloseura perustettiin vuonna 1946 osana Svoboda-urheiluseuraa. Saman vuoden lopulla nimeksi vaihdettiin Enotnost, joka oli seuralla aina vuoteen 1954 asti. Tällöin nimeksi vaihdettiin AŠK OLIMPIJA. Ensimmäisen Jugoslavian mestaruuden joukkue voitti vuonna 1957. Union Olimpija voitti vielä viisi mestaruutta ennen kuin Slovenia itsenäistyi. Kun Jugoslavia kaatui, kaatui myös sen korkeatasoinen koripallokulttuuri, jolloin Slovenian piti viedä koripalloaan eurooppalaisempaan suuntaan. Maan itsenäistyessä alkoikin seuran kultakausi, kun joukkue voitti seitsemän liigamestaruutta ja -cupia 1990-luvulla. Paras kansainvälinen menestys osui vuoteen 1994, kun joukkue voitti Saporta Cupin finaalissa Taugres Vitorian. Vuonna 1997 joukkue pääsi Euroliigan final fouriin, jossa se hävisi kuitenkin kauden voittaneelle Olympiakosille.
Joukkue on käyttänyt sponsorinimiä vuodesta 1976 lähtien. Vuosina 1997–2017 sen sponsorinimi oli Union Olimpija.
Pelaajia > Slovenialaiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Borut Bassin   Sani Bečirovič   Primož Brezec   Ivo Daneu   Jaka Daneu   Goran Dragić   Vital Eiselt   Gregor Fučka   Boris Gorenc |     |   Dušan Hauptman   Roman Horvat   Vinko Jelovac   Marjan Kandus   Slavko Kotnik   Tine Logar   Miha Lokar   Marko Milič   Boštjan Nachbar |     |   Radoslav Nesterovič   Jože Papič   Pavle Polanec   Slobodan Subotič   Marko Tušek   Beno Udrih   Peter Vilfan   Jurij Zdovc   Aljoša Žorga |  |
Pelaajia > Ulkomaalaiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Radisav Čurčić   Vinko Jelovac   Šarūnas Jasikevičius   Vlado Ilievski   Yotam Halperin   Jiří Welsch   Vladimir Stepania   Manuchar Markoishvili |     |   Ariel McDonald   Vladimir Boisa   Soumaila Samake   Walter Berry   Ivica Jurković   Jasmin Hukić   Emilio Kovačić   Mindaugas Žukauskas |     |   Roberts Štelmahers   Marino Baždarić   Ender Arslan   Vitalij Nosov   Jurica Golemac   Marjan Kraljević   Teemu Rannikko   Sasu Salin |  |
Saavutukset

Jugoslavian Liiga 1957, 1959, 1961, 1962, 1966, 1970 (6)
Slovenian Liiga 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2001, 2002, 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2017, 2018 (17)
Slovenian Cup 1992, 1993, 1994, 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2017 (20)
SuperCup 2003, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2013, 2017 (8)
Adrianmeren liiga 2002 (1)
Saporta Cup 1994 (1)
SBA Liiga 1994, 1995 (2)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (sloveeniksi)
Joukkue Euroliigan sivuilla (englanniksi)
Joukkueen profiili Basketpedyan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)