stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tonkininpystynenäapina

| Tonkininpystynenäapina |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Rhinopithecus
Laji::  avunculus
Kaksiosainen nimi
 Rhinopithecus avunculus  (Dollman, 1912) 
 Tonkininpystynenäapinan levinneisyys
Katso myös
   Tonkininpystynenäapina Wikispeciesissä   Tonkininpystynenäapina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tonkininpystynenäapina tai tonkininnenäapina (Rhinopithecus avunculus) on vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kädellislaji. Niitä tavataan vain Vietnamin koillisosassa muutamilla metsäalueilla.
Ulkonäkö ja koko

Tonkininpystynenäapinat ovat hoikkarakenteisia, ja niiden sormet ja varpaat ovat hoikempia kuin muiden Rhinopithecus-lajien. Turkin selkäpuoli on musta. Kyynärpäät, rinta, hännän alapuoli, raajojen sisäreunat ja osa kasvoista ovat puolestaan kermanvalkoisia. Osa naamasta, erityisesti silmien ja nenän ympäristö, on karvatonta. Iho on puolestaan naamassa hailean sininen. Nenä on muiden suvun lajien tapaan pysty. Kaulassa on oranssia väritystä ja suun ympäristössä mustaa. Koirailla oranssi ja musta väri erottuvat selvemmin. Nuorilla yksilöillä ei ole oranssia aluetta kaulalla, ja selkäpuoli on harmahtava.
Tonkininpystynenäapina on Vietnamin suurikokoisin apinalaji ihmisen jälkeen. Koiraan keskipaino on 13,8 kilogrammaa ja naaraan 18,3 kilogrammaa. Vartalon pituus on 51–65 senttimetriä ja hännän 66–92 senttimetriä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tonkininpystynenäapinaa tavataan vain Vietnamin koillisosissa Punaisenjoen itäpuolella. Sen ainoat tunnetut elinalueet ovat Hà Giangin ja Tuyên Quangin maakuntien metsäalueilla. Se asustaa vain trooppisissa ainavihannissa aarniometsissä.
Sen elinympäristöt ovat supistuneet radikaalisti metsäkadon ja metsästyksen takia. Lajia pidetäänkin äärimmäisen uhanalaisena, ja vuonna 2020 julkaistun arvion mukaan niitä elää vain 80–100 sukukypsää yksilöä.
Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa.
Käyttäytyminen

Tonkininpystynenäapinalla on ilmeisesti valikoivat ruokatottumukset, mutta sen tiedetään syövän 52 kasvilajia. Se syö lehtiä, raakoja ja kypsiä hedelmiä, kukkia sekä siemeniä. Laji on päiväaktiivinen ja elää pääosin puissa. Ne myös nukkuvat puissa tai jyrkkien vuorten rinteillä.
Tonkininpystynenäapinat elävät yhden koiraan ja usean naaraan noin 12–15 yksilön ryhmissä, joiden alue on noin 500 hehtaarin laajuinen. Syntymäryhmistänsä lähteneet koiraat elävät puolestaan pienemmissä yksiköissä, joissa on 1–2 aikuista ja 2–3 keskenkasvuista urosta. Toisinaan yhden koiraan johtamat ryhmät saattavat elää yhdessä keskenään. Syytä tällaiselle yhteiselolle ei ole tiedossa.
Perličky na dně

| Perličky na dně |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jiří Menzel  Jan Němec  Evald Schorm  Věra Chytilová  Jaromil Jireš 
Käsikirjoittaja:   Bohumil Hrabal (kirja)  Jiří Menzel  Jan Němec  Evald Schorm  Věra Chytilová  Jaromil Jireš 
Säveltäjä:   Jan Klusák  Jirí Sust 
Kuvaaja:  Jaroslav Kucera
Leikkaaja:   Miroslav Hájek  Jirina Lukesová 
Tuotantosuunnittelija:  Oldřich Bosák
Lavastaja:  Oldrich Okác
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tšekkoslovakia
Tuotantoyhtiö:  Filmové studio Barrandov
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  Tšekkoslovakia 7. tammikuuta 1966
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  tšekki
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Tšekin elokuva-arkisto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perličky na dně (kirjaimellisesti ’Syvyyden helmet’) on vuonna 1966 julkaistu episodielokuva, joka perustuu Bohumil Hrabalin tarinoihin. Elokuva koostuu viidestä lyhytelokuvasta, jotka ohjasivat Jiří Menzel, Jan Němec, Evald Schorm, Věra Chytilová ja Jaromil Jireš. Elokuvaa on joskus pidetty tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon epävirallisena manifestina.
Elokuvaa ei ole julkaistu Suomessa, joten sillä ei ole virallista suomenkielistä nimeä.
Episodit ja näyttelijät

Alun perin tarinoita oli seitsemän. Lopullisesta elokuvasta kuitenkin karsittiin Ivan Passerin ohjaama Fádní odpoledne (engl. Dull Afternoon) ja Juraj Herzin puolituntinen Sběrné surovosti (engl. Cruelties of Life). Kirjailijan lisäksi kaikkia lopullisen elokuvan episoideja yhdistää se, että niiden ohjaajat olivat opiskelleet Prahan televisio- ja elokuvakoulu FAMUssa.
Episodit ja näyttelijät > Smrt pana Baltazara

Jiří Menzelin ohjaama Smrt pana Baltazara (kirjaimellisesti ’Herra Baltazarin kuolema’) kertoo tarinan vanhasta pariskunnasta, joka matkustaa moottoripyöräkilpailuun.
Näyttelijät
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pavla Marsálková  | … |  Matka   |
|  Ferdinand Krůta  | … |  Otec František   |
|  Emil Iserle  | … |  Stryc   |
|  Miroslav Nohýnek  | … |  Chlapec   |
|  Vlasta Spánková  | … |  Dívka   |
|  Jiří Menzel  | … |  pyöräilijä   |
Episodit ja näyttelijät > Podvodníci

Jan Němecin ohjaama Podvodníci (kirjaimellisesti ’Teeskentelijät’) kertoo tarinan kahdesta vanhuksesta sairaalassa. Kumpikin on keksinyt henkilöhistorian, jota kertoo toiselle.
Näyttelijät
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Miloš Čtrnáctý  | … |  Zpěvák   |
|  František Havel  | … |  Novinář   |
|  Josef Hejl  | … |  Holič   |
|  Jan Vašák  | … |  Zřízenec   |
|  Jiří Reichl  | … |  poika, jolla on murtuma   |
Episodit ja näyttelijät > Dům radosti

Evald Schormin ohjaama Dům radosti (kirjaimellisesti ’Onnen talo’) kertoo tarinan kahdesta vakuutusasiamiehestä, jotka menevät vierailulle taloon, jossa asuva eläintentäyttäjä on myös taidemaalari. Hän asuu yhdessä vanhan äitinsä kanssa. Talon kaikki seinät ovat täynnä maalarin naivistisia maalauksia.
Näyttelijät
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Josefa Pechlatová  | … |  Matka   |
|  Václav Žák  | … |  Malíř   |
|  Ivan Vyskočil  | … |  Uředník   |
|  Antonín Pokorny  | … |  Uředník   |
Episodit ja näyttelijät > Automat Svět

Věra Chytilován ohjaama Automat Svět (engl. The World Café) tapahtuu kahvilassa, jossa yksi asiakkaista hirttää itsensä. Kahvilan työntekijä soittaa lääkärin ja poliisit. Viereisessä talossa on menossa hääjuhla, jonka sulhanen lyö yhtä poliiseista ja pidätetään. Humalainen morsian ei tahdo jäädä yksin ja lähtee kahvilasta taiteilijan kanssa.
Näyttelijät
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Věra Mrázková  | … |  Nevesta   |
|  Vladimír Boudník  | … |  Vytvarník   |
|  Alžběta Laštovková  | … |  Výčepní   |
|  Václav Chochola  | … |  SNB   |
|  Jan Vala  | … |  Cock   |
|  Aleš Košnar  | … |  Mládenec   |
|  Bohumil Hrabal   | … |  Bohumil Hrabal   |
Episodit ja näyttelijät > Romance

Jaromil Jirešin ohjaama Romance (kirjaimellisesti ’Romanssi’) kertoo nuorukaisen ja mustalaistytön rakkaustarinan.
Näyttelijät
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dana Valtová  | … |  mustalaistyttö   |
|  Ivan Vyskočil  | … |  Gaston   |
|  Karel Jeřábek  | … |  Hlídač   |
|  František Příhoda  | … |  katsoja   |
Vastaanotto ja merkitys

Uudella aallolla ei koskaan ollut muodollista poliittista manifestia tai ääneen lausuttuja yhteisiä esteettisiä tavoitteita. Uuden aallon tekiijöitä yhdisti lähinnä halu ravistella pölyttynyttä sosialistisen realismin elokuvakerrontaa. Myös episodielokuva Perličky na dně näkyvät tekijöiden erilaiset lähtökohdat ja esteettiset valinnat. Osa yksittäisistä episodeista on perinteistä elokuvakerrontaa, osa impressionistisia ja kokeellisia. Elokuvaa on kuitenkin usein pidetty uuden aallon epävirallisena manifestina. Elokuvan episodeissa näkyy yhteinen pyrkimys kuvata tavallisia ihmisiä ja ympäröivää yhteiskuntaa sankareiden ja eeppisten tapahtumien sijasta.
Lasse Karjalainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. lokakuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Botkyrka, Ruotsi
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja keskuspuolustaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
1979–1991: PPT
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991 | PPT | 2 | (0) |
| 1992–1994 | Jazz | 60 | (0) |
| 1995–2005 | Haka | 240 | (11) |
| 1995 | → Silkeborg (laina) | 0 | (0) |
| 2006 | PoPa | 24 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 326 | (15) |
Maajoukkue
| 1990 | Suomi U15 | 12 | (0) |
| 1990–1991 | Suomi U16 | 11 | (0) |
| 1991–1992 | Suomi U17 | 17 | (1) |
| 1993 | Suomi U18 | 5 | (1) |
| 1993–1995 | Suomi U21 | 14 | (0) |
| 1994–2002 | Suomi | 15 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Lasse Karjalainen (s. 22. lokakuuta 1974 Botkyrka, Ruotsi) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä ja puolustajana pelannut Karjalainen aloitti uransa Porin Pallo-Tovereissa 1991. Hän edusti nimensä seuraavana vuonna FC Jazziksi muuttannutta seuraa neljä kautta. Karjalainen siirtyi Porista Valkeakosken Hakaan kaudeksi 1995 ja pelasi seurassa 11 kautta. Vuonna 2006 hän palasi takaisin Poriin, tällä kertaa Kakkosessa pelanneeseen Porin Palloilijoihin. Karjalainen voitti Hakassa viisi Suomen mestaruutta ja Suomen Cupin kolmesti. Hän voitti myös yhden mestaruuden Jazzissa. Kaikkiaan Karjalainen pelasi 14 kauden aikana 302 liigaottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Maajoukkueessa Karjalainen pelasi vuosina 1994–2002 yhteensä 15 maaottelua.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1993, 1995, 1998, 1999, 2000, 2004
SM-hopea 2003
SM-pronssi 1992, 2002
Suomen Cup 1997, 2002, 2005
Liigacup 1995
Yli-Maarian koulu

| Yli-Maarian koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Kukkamaariankatu 44
Tyyppi:  Perusopetus
Perustettu:  2018
Rehtori:  Marianne Ulfstedt
Luokat:  1-9 (peruskoulu)
Oppilaita:  700
Verkkosivut
Yli-Maarian koulu, lyhenne YMAlähde?, on Pohjois-Turussa sijaitseva yhtenäiskoulu. Yli-Maarian koulu sijaitsee Monitoimitalo Ypsilonissa, jossa on tiloja perusopetukselle, varhaiskasvatukselle, kirjastolle, nuorisopalveluille, kouluterveydenhoidolle ja neuvolapalveluille. Pääkoulussa on noin 700 oppilasta, minkä lisäksi Moision yksikössä on tarkoitus olla noin 150 oppilaspaikkaa luokille 1–6. Koulun rehtorina toimii Marianne Ulfstedt.
Yli-Maarian koulun toinen yksikkö on Moision yksikkö
Yli-Maarian koulu aloitti toimintansa vuonna 2018. Oppilaat tulevat luokille 1–6 pääsääntöisesti Moisiosta ja Yli-Maariasta ja luokille 7–9 Moisiosta, Yli-Maariasta, Paattisilta ja Jäkärlästä. Koulussa ei ole erityisluokkia, vaan se tarjoaa perusopetusta kaikille oppilaille.
Koulun on suunnitellut arkkitehti arkkitehti Mikko Uotila ja rakennushankkeen päätoteuttajana on toiminut Hartela Oy:n, Ramboll Finland Oy:n, Granlund Turku Oy:n ja Arkkitehtitoimisto Mikko Uotila Oy:n hanketta varten perustama ryhmittymä. Arkkitehti Uotilan mukaan Yli-Maarian monitoimitalo Ypsilon on virikkeellinen, monikäyttöinen ja innovatiivinen toimintaympäristö, jossa eri-ikäiset käyttäjät pystyvät toimimaan pitkin päivää tarpeidenmukaisissa tilakokonaisuuksissa.
Katto-Kassinen (elokuva)

| Katto-Kassinen> Karlsson på taket |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vibeke Idsøe
Käsikirjoittaja:  Vibeke Idsøe
Tuottaja:   Kjetil Bjerkestrand  John M. Jacobsen 
Säveltäjä:  Kjetil Bjerkestrand
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi, Norja
Tuotantoyhtiö:   SF Svensk Filmindustri AB  Filmkameratene A/S 
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  74 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katto-Kassinen (Karlsson på taket) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Vibeke Idsoen ohjaama pitkä animaatioelokuva, joka perustuu Astrid Lindgrenin samannimiseen lastenkirjahahmoon.
Gebhard Fürst

Gebhard Fürst 2008

Gebhard Fürst (s. 2. joulukuuta 1948) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Georg Moser 27. maaliskuuta 1977, ja hänet nimitettiin Rottenburg-Stuttgartin hiippakunnan piispaksi 7. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Walter Kasper ja Johannes Kreidler.
Futuh

Futuh (arab. فتوح‎, futūḥ) tarkoittaa islamin poliittisessa sanastossa suunnilleen samaa kuin nykyään "vapauttaminen", ja sitä käytetään varsinkin puhuttaessa 600- ja 700-lukujen varhaisista arabivalloituksista, jotka koskivat Egyptiä, Syyriaa, Mesopotamiaa ja muita maita. Ilmaisu ei tarkoita vulgaaria valloittamista, vaan ihmisten pelastamista vääräuskoiselta hallinnolta. Futuh-kirjallisuus on näitä vapautussotia eli arabien valloitusretkiä kuvaavaa kirjallisuutta.
Futuh-kirjallisuus

| Tekijä | Teoksen nimi | Kotoisin | Kuolinvuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Ibn Ishaq | Sirat Rasul Allah (teos on kadonnut) | Medina | 767 |
| Al-Waqidi | Kitab al-Tarikh wa al-Maghazi | Medina | 822 |
| Ibn Hisham | Sirat Rasul Allah | Irak | 834 |
| Ibn Khayyat | Tarikh | Irak | 854 |
| Ibn Abd al-Hakam | Futuh al-Misr | Egypti | 871 |
| Baladhuri | Futūḥ al-buldān | Irak | 892 |
| Al-Tabari | Vuosikirjat ym. | Iran | 922 |
| Al-Azdi | Futuh al-Shaam |  ? |  ? |
| Pseudo-Waqidi | Futuh al-Shaam |  ? |  ? |
Islamin varhaisen vaiheen klassisessa kirjallisuudessa valloituksista kertova futuh-kirjallisuus muodostaa oman lajityyppinsä, jolle ovat ominaisia tietyt maneerit. Tavallisia ovat esimerkiksi pitkät keskustelut, jotka edeltävät sotatoimia. Toinen yleinen piirre on, että vastapuolen lähettiläs antaa tunnustusta muslimien korkealle moraalille ja ennakoi näiden voittoa. Islamilainen kirjallisuus 600-luvun muslimivalloituksista perustuu pääasiassa seuraaviin teoksiin. Luettelossa ovat mukana Ibn Ishaqin ja Ibn Hishamin teokset, jotka sisältävät sotaretkien kuvauksia, mutta pääosin ne edustavat toista lajityyppiä, elämäkertakirjallisuutta.
Futuh-kirjallisuus > Ibn Ishaq: Sirat Rasul Allah

Ibn Ishaqin (k. 767) teos Sirat Rasul Allah (Jumalan Profeetan elämäkerta) tunnetaan vain lähinnä Ibn Hishamin (k. 834) ja al-Tabarin (k. 923) tekemistä referaateista, joista A. Guillaume on koonnut ennallistuksen. Valtaosa Ibn Ishaqin kirjasta keskittyy Muhammedin tekemiin ryöstöretkiin ja niiden saalinjakoon. Orientalisti Hans Jansen arveleekin, että Ibn Ishaq olisi koonnut tarinat pääasiassa abbasidien sotilasleireistä.
Futuh-kirjallisuus > Al-Waqidi: Kitab al-Tarikh wa al-Maghazi

Al-Waqidi tunnetaan parhaiten hänen ainoasta kokonaan säilyneestä teoksestaan Kirja historiasta ja sotaretkistä (Kitab al-Tarikh wa al-Maghazi). Teos perustuu Ibn Ishaqin tekemään Muhammed-elämäkertaan Sirat Rasul Allah, mutta on sitä yksityiskohtaisempi sotaretkien kuvauksessa.
Futuh-kirjallisuus > Ibn Hisham: Profeetta Muhammedin elämäkerta

Ibn Hishamin laatima Profeetta Muhammedin elämäkerta on Ibn Ishaqin nyt jo kadonneen teoksen lyhennetty referaatti, joka on kirjoitettu 800-luvulla. Sen on lyhentäen suomentanut Jaakko Hämeen-Anttila.
Futuh-kirjallisuus > Khalifa ibn Khayyat: Kitāb al-Tārīkh

Ibn Khayyatin teos on yksi kolmesta varhaisimmasta islamilaisesta historiasta. Se esittää muslimiyhteisön historian Muhammedin päivistä 800-luvulle asti. Arabisti Joseph Schacht löysi teoksen vuonna 1966 Marokon pääkaupungin Rabatin julkisesta kirjastosta 1000-luvulta peräisin olevana kopiona. Teos on ensimmäinen täydellisenä säilynyt esimerkki arkaaisesta arabien historiankirjoituksesta.  Sen umaijadien historiaa käsittelevä osuus on käännetty englanniksi.
Futuh-kirjallisuus > Ibn Abd al-Hakam: Futuh al-Misr

Egyptiläinen oikeusoppinut Ibn Abd al-Hakam laati 800-luvulla Egyptin, Pohjois-Afrikan ja Espanjan valloituksista kertovan kirjan Futuh al-Misr. Robert Brunschvig osoitti 1940-luvulla, että teos oli pikemminkin juridinen tutkielma kuin historiateos.
Futuh-kirjallisuus > Baladhuri: Futuh al-Buldān

Baladhurin tärkein säilynyt teos on muslimien valloitussodista kertova  Futūḥ al-buldān ("Kirja valloituksista). Se kertoo profeetta Muhammedin ajoista alkavista valloituksista lännessä Egyptiin, Pohjois-Afrikkaan ja Espanjaan ja idässä Irakiin, Iraniin ja Sindhiin. Teos perustuu sekä suulliseen perimätietoon että varhaisempiin elämäkertoihin ja kampanjakuvauksiin. Teosta on myöhemmin paljon lainattu ja se on käännetty myös englanniksi.
Futuh-kirjallisuus > Tabari: Profeettojen ja kuninkaiden historia

Tärkein ja laajin valloitussodista kertova lähde on persialaisen al-Tabarin monumentaalinen Profeettojen ja kuninkaiden historia. Se on käännetty englanniksi nimellä The History of al-Tabari ja käsittää 40 osaa. Tabarin valtavan tuotteliaisuuden takia häntä on epäilty nimimerkiksi, jonka taustalla olisi Tabaristanissa eli nykyisessä Māzandarānissa vaikuttanut persialainen koulukunta. Tabarin kirjojen tyyli ei liioin vastaa hänen ilmoitetun elinaikansa eli 900-luvun arabiaa. Sen takia on myös arveltu, että tekstit olisi voitu ainakin osin kirjoittaa tai vähintäänkin viimeistellä vasta 1100- ja 1200-luvuilla.
Futuh-kirjallisuus > Al-Azdi: Futuh al-Shaam

Muita paljon myöhäisempi historiikki on Al-Azdin nimissä oleva teos Kitab Futuh al-Shaam (arab. كتاب فتوح الشام, Kirja Syyrian valloituksesta). Sen oletettu kirjoittaja on Abu al-Basri, joka tunnetaan paremmin nimellä al-Azdi. Kirjan ensimmäiset versiot ilmestyivät 1000- ja 1100-luvuilla islamilaisessa Espanjassa. Kirjoittajasta ei tiedetä mitään, ja hänen nimensä mainitaan ensimmäisen kerran vasta 1179. Al-Azdin teosta on luonnehdittu "historialliseksi fiktioksi", missä sankarit puhuvat enemmän kun tekevät.
Futuh-kirjallisuus > Pseudo-Waqidi: Futuh al-Shaam

Toinen muita myöhäisempi Syyrian valloituksista kertova lähde on toinen Futuh al-Shaam. Sen tekijälle on annettu nimeksi Pseudo-Waqidi, koska on osoitettu ettei kirjoittaja ole aiemmin oletettu al-Waqidi (k. 823). Kirjan katsotaan olevan peräisin joitakin vuosisatoja al-Waqidia myöhemmältä ajalta. Kirja on luultavasti tehty vasta ristiretkien aikaan, ja se sisältääkin paljon polemiikkia kristittyjä vastaan.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja

Boaz Shoshan on kuvannut neljän yllä mainitun muslimilähteen keskeisiä piirteitä valloitushistorian esittämisessä. Shoshan on etsinyt futuh-kirjallisuudesta toistuvia kirjallisia teemoja tai aihepiirejä (topos). Ensinnäkin hän toteaa, että tarinat loivat arvojärjestystä islamilaisessa maailmassa esittelemällä joidenkin klaanien ja yksilöiden mainetekoja ja toisten häpeällisiä tekoja. Esimerkiksi Ibn Hishamilla arvojärjestyksen luominen näkyi siinä, kuka ensimmäiseksi oli kääntynyt islamiin tai ketä Muhammed ensimmäiseksi tervehti. Umaijadikalifien esivanhemmat olivat pettureita jo Muhammedin eläessä, ja jonkun heistä Muhammed tappoikin omin käsin.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja > Vihollisen määrällinen ylivoima

Valloituskertomusten pysyvä teema on vihollisen valtava määrällinen ylivoima. Vihollisarmeijan tyypillinen koko on 100 000 sotilasta, jota vastassa on esimerkiksi 20 000 muslimia, kuten Jordanin laaksossa Fihlin luona. Vihollisista kaatui 7 000 ja muslimeista 17. Kesarean taistelussa kuolleita bysanttilaisia oli 100 000. Qinnasrinissa 2 000 muslimia löi 30 000 miehen bysanttilaisarmeijan. Tarinaan kuuluu, että bysanttilaiset olivat ensiluokkaisissa sotavarusteissa mutta muslimit tavallisissa arkivaatteissaan. Kalifi Abu Bakr joutuikin toteamaan, että yksi muslimi vastasi taistelussa tuhatta monijumalaista sotilasta.
Kuuluisan Jarmukin taistelun kuvauksissa, missä muslimit voittivat, vertailut ovat samanlaisia. Bysantin armeijan komentajan Vahanin kerrotaan todenneen, että Bysantin armeijassa oli kuninkaita ja prinssejä, kun taas muslimiarmeija koostui rääsyisistä arabeista. Historiikit esittävät sellaisia lukuja kuin 400 000 vastaan 30 000. Khalid hyökkää tuhannella ratsulla 100 000 bysanttilaista vastaan. Vihollisella oli Saifin kuvauksen mukaan 140 000 sotilasta, joista 40 000 oli kiinnitetty toisiinsa ketjuilla karkaamisen estämiseksi. Muita lukuja ovat 160 000 vastaan 36 000 ja 200 000 vastaan 46 000. Pseudo-Waqidi kertoo että 25 000 tai 41 000 muslimia taisteli "luotettavien tietojen mukaan" 600 000 tai 700 000 bysanttilaista vastaan. Abu Ubaida ilmoittaa vihollisarmeijan kooksi 800 000. On myös raportoitu, että kristityn armeijan koko oli 1,6 miljoonaa sotilasta. He marssivat 160 ristin alla taistelukentälle. Papit lukivat ääneen Raamattua ja veisasivat virsiä.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja > Kuoleman rakastaminen, marttyyrius ja jihad

Historiikeissa kerrotaan, että muslimit olivat miehiä, jotka rakastivat kuolemaa enemmän kuin polyteistit viiniä. Muslimin rakkaus jihadiin oli suurempaa kuin heidän rakkautensa esikoispoikaansa kohtaan. Abu Bakrin kerrottiin neuvoneen: "elä kuin jihadisti ja kuole marttyyrin kuolema". Pseudo-Waqidi, joka kirjoitti ilmeisesti ristiretkien aikaan, toistelee sanoja jihad ja marttyyri melkein joka sivulla.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja > Askeettisuus

Huolimatta siitä, että hyökkäävät muslimit pääsivät käsiksi ylellisiin mukavuuksiin, joita heidän valtaamansa kehittyneemmät sivilisaatiot tarjosivat, muslimit vastustivat kiusausta ja elivät islamin lain mukaisessa vaatimattomuudessa. Kyse ei ollut pelkästään uskontojen erosta vaan erilaisesta moraalista. Jopa vastustajat panivat merkille muslimien vaatimattomuuden: he eivät syö ennen nukkumista eivätkä aamulla herättyään vaan ainoastaan imeskelevät hammastikkua. Arabi ei anna arvoa ruualle tai vaatetukselle, kuten persialaiset. Havainnollinen kuvaus näistä eroista on voitetun persialaisen kuvernöörin matka tapaamaan kalifi Umaria. Kuvernööri oli puettu kultalangoilla kirjailtuun kalliiseen pukuun. Medinaan tultuaan hän sai tietää, että Umar oli nukkumassa moskeijassa. Kuvernööri tapasi kalifin siellä viitta käärittynä tyynyksi pään alle ja ilman yhtään vartijaa. Bysantin keisari Herakleois ihmetteli, miksi kalifi pukeutuu vain paikattuihin rääsyihin. Vastauksen tällaisiin kysymyksiin antaa muuan kristitty kuolinvuoteellaan: muslimit voittivat, koska heitä ei kiinnosta tämä maailma.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja > "Munkkeja yöllä ja sotureita päivällä"

Tämä lause toistuu raporteissa muslimien vastustajien puheena. Nämä kertovat muslimien kilpailevan keskenään nuolien ampumisessa samalla kun lausuvat ääneen Koraanin säkeitä. Sellaisia vastustajia kohdatessa olisi parempi olla maan alla kuin päällä. Myös keisari Herakleios oppii, että muslimit voittavat määrällisestä alivoimastaan huolimatta, koska he rukoilevat öisin, paastoavat päivisin, täyttävät lupauksensa, kehottavat hyvään ja kieltävät pahan. Miksi kristityt vertasivat muslimeja juuri munkkeihin? On arveltu, että kristilliset munkit olivat muslimeille hurskauden tärkeitä esikuvia. Muuan esimerkki siitä on tarina Bahirasta. Islamin viiden peruspilarin on nähty sisältävän kristilliseen luostarielämään kuuluvia piirteitä.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja > Muslimien tasa-arvoisuus

Valloitushistoriikit sisältävät esimerkkejä kalifien tasa-arvoisuudesta muiden muslimien kanssa. Al-Jabal kertoi bysanttilaisille: "Jos teidän kuninkaanne on Herakleois, meidän kuninkaamme on Jumala -- ja emiirimme on vain yksi meistä, jota seuraamme vain niin kauan kuin hän hallitsee Kirjamme ja Profeettamme sunnan mukaisesti. Muuten eroamme hänet. Jos hän varastaa, hänen kätensä katkaistaan, jos hän syyllistyy aviorikokseen, hänet ruoskitaan." Neuvottelijoiden on vaikea erottaa kalifia muiden joukosta, sillä tämä pukeutuu vaatimattomasti, kulkee kävellen ja syö vieläpä vaatimattomampaa ruokaa kuin muut.
Futuh-kirjallisuuden tyypillisiä teemoja > Vihollinenkin tunnustaa islamin ylivertaisuuden

Islamilaisten valloittajien vastustajat ylistävät muslimilähteissä toistuvasti Profeetan seuraajien moraalia ja heidän hengellistä ylemmyyttään. Persiassa kaupungin asukkaat tervehtivät valloittajina saapuvia muslimeja, jotka ovat vapauttaneet heidät pahan vallasta. Bysantin puolella pappi toteaa: "Totuus kuuluu näille ihmisille". Palmyran kuvernööri tunnustaa, että arabit ovat "rauhallisia, oikeudenmukaisia ja hyväluonteisia ihmisiä, jotka vastustavat pahuutta ja korruptiota." Myös juutalaiset asettuvat muslimien puolelle.