stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nunavutin parlamentti

| Legislative Assembly of Nunavut (en> )   Assemblée législative du Nunavut (fr.)   ᓄᓇᕗᒥ ᒪᓕᒐᓕᐅᕐᕕᐊ (iu.)  Nunavut Maligaliurvia (ikt.) |
| --- | --- |
 
Historia
Perustettu:  1999
Johto
Puhemies:  Paul A. Qussa
Kokoonpano
Edustajia:  22
 
Puolueet:       Sitoutumattomia
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  30. lokakuuta 2017
Kokouspaikka
 Nunavutin parlamenttitalo.
Kotisivut
 https://assembly.nu.ca
Parlamentin puhemiehen sauva, joka on tehty sarvivalaan sarvesta.
Nunavutin parlamentti (inuktitutiksi ᓄᓇᕗᒥ ᒪᓕᒐᓕᐅᕐᕕᐊ, Nunavumi Maligaliurvia, engl. Legislative Assembly of Nunavut, ransk. Assemblée législative du Nunavut) on Nunavutin territorion alueparlamentti. Se säätää lakeja territorion alueella Kanadan keskushallinnon suomissa puitteissa.
Edustajat eivät parlamentin sääntöjen mukaan edusta mitään poliittista puoluetta, vaan päätöksiä tehdään konsensuksen pohjalta.
Historia

Ensimmäiset vaalit pidettiin vuonna huhtikuussa 1999 territorion luomisen jälkeen.
Kuningatar Elisabet II vieraili uuden territorion parlamentissa valtaannousunsa 50-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 2002. Hän päätti tuolloin pitämänsä englannin- ja ranskankielisen puheen inuktitutiksi ”Nakurmiit ammalu quviasugitsi”, mikä tarkoittaa ”kiitos ja pysykää onnellisina”.
Parlamentti vahvisti Nunavutin virallisten symbolit, lipun, vaakunan ja puhemiehen sauvan lisäksi, 1. toukokuuta 2000: virallinen eläin (kanadaneskimokoira), kukka (sinirikko) ja lintu (kiiruna).
Nunavutin parlamentti isännöi G7-maiden kokousta 2010.
Kokoonpano

Viimeisimmät vaalit pidettiin 2017.
| Vaalipiiri | Edustaja |
| --- | --- |
Aggu: Paul Quassa
Aivilik: Patterk Netser
Amittuq: Joelie Kaernerk
Arviat North-Whale Cove: John Main
Arviat South: Joe Savikataaq
Baker Lake: Simeon Mikkungwak
Cambridge Bay: Jeannie Ehaloak
Gjoa Haven: Tony Akoak
Hudson Bay: Allan Rumbolt
Iqaluit-Manirajak: Adam Arreak-Lightstone
Iqaluit-Niaqunnguu: Pat Angnakak
Iqaluit-Sinaa: Elisapee Sheutiapik
Iqaluit-Tasiluk: George Hickes
Kugluktuk: Mila Adjukak Kamingoak
Netsilik: Emilino Qirngnuq
Pangnirtung: Margaret Nakashuk
Quttiktuq: David Akeeagok
Rankin Inlet North-Chesterfield Inlet: Cathy Towtongie
Rankin Inlet South: Lorne Kusugak
South Baffin: David Joanasie
Tununiq: David Qajaakuttuk Qamaniq
Uqqummiut: Pauloosie Keyootak
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut

Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut on amatööri- eli olympiatyylin nyrkkeilyn merkittävin arvoturnaus olympialaisten rinnalla.
Kilpailut järjestää kansainvälinen amatöörinyrkkeilyliitto AIBA. Nykyisin maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Ensimmäiset miesten MM-kilpailut järjestettiin vuonna 1974 Kuuban Havannassa ja ensimmäiset naisten kilpailut vuonna 2001 Scrantonissa, Yhdysvalloissa.
Vuonna 2003 miesten painoluokkien määrä vähennettiin kahdestatoista yhteentoista, kun alempi keskisarja (alle 71 kg) poistettiin. Vuonna 2011 painoluokkia vähennettiin jälleen yhdellä, kymmeneen, kun höyhensarja (alle 57 kg) poistettiin. Vuoden 2019 kisoihin painoluokkien määrä pudotettiin kahdeksaan. Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa on vielä höyhensarja ja yhteensä kymmenen painoluokkaa.
Suomalaisnyrkkeilijät ovat MM-kilpailuissa saavuttaneet kaikkiaan yhdeksän mitalia, joista kolme on hopeaa ja kuusi pronssia.
MM-kilpailut > Miehet

1974 Havanna, Kuuba
1978 Belgrad, Jugoslavia
1982 München, Saksan liittotasavalta
1986 Reno, Yhdysvallat
1989 Moskova, Neuvostoliitto
1991 Sydney, Australia
1993 Tampere, Suomi
1995 Berliini, Saksa
1997 Budapest, Unkari
1999 Houston, Yhdysvallat
2001 Belfast, Pohjois-Irlanti
2003 Bangkok, Thaimaa
2005 Mianyang, Kiina
2007 Chicago, Yhdysvallat
2009 Milano, Italia
2011 Baku, Azerbaidžan
2013 Almaty, Kazakstan
2015 Doha, Qatar
2017 Hampuri, Saksa
2019 Jekaterinburg, Venäjä
2021 Belgrad, Serbia
2023 Taškent, Uzbekistan
MM-kilpailut > Naiset

2001 Scranton, Yhdysvallat
2002 Antalya, Turkki
2005 Podolsk, Venäjä
2006 New Delhi, Intia
2008 Ningbo, Kiina
2010 Bridgetown, Barbados
2012 Qinhuangdao, Kiina
2014 Jeju, Etelä-Korea
2016 Astana, Kazakstan
2018 New Delhi, Intia
2019 Ulan-Ude, Venäjä
2022 Istanbul, Turkki
2023 New Delhi, Intia
Aiheesta muualla

Kansainvälinen amatöörinyrkkeilyliitto AIBA (Arkistoitu – Internet Archive)
Ola Zweygbergk

Ola Georg Ludvig Von Zweygbergk (19. marraskuuta 1912 – 30. elokuuta 2004) oli suomenruotsalainen kirjankustantaja ja pilapiirtäjä.
Zweygbergk piirsi poliittisia pilakuvia 1930-luvun puolivälistä lähtien nimimerkillä Cato. Kohteina olivat tuon ajan mahtimiehet, kuten Stalin, Hitler ja Mussolini. Sodassa Zweygbergk sai vakavan vamman vasempaan käteensä, mutta oikeakätisen piirtäjän ura saattoi jatkua sotien jälkeenkin varsinaisen leipätyön, kirjankustannuksen ohella. Tuotteliainta kautta oli 1950-luku, jolloin Zweygbergkin kuvia julkaisivat oikeistolainen Appell, Hufvudstadsbladet ja Suomen Työnantajain Keskusliiton äänenkannattaja Teollisuuslehti.
Teokset

Barck, Per Olov & Zweygbergk, Ola (toim.). Finlands natur i dikt och konst. 2. uppl. Helsingfors: Holger Schildt 1946
Zweygbergk, Ola (). Om bokförlag och bokförläggare i Finland: en översikt utredigerad av Ola Zweygbergk på uppdrag av Finlands förlagsförening. Helsingfors: Finlands förlagsförening 1958
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1977

Vuoden 1977 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 28. toukokuuta – 5. kesäkuuta 1977 Hallessa. Nämä järjestyksessään 22. kisat oteltiin yhdessätoista painoluokassa ja niihin osallistui 146 nyrkkeilijää 27 maasta.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kevyt kärpässarja (alle 48 kg) |  Henryk Średnicki |  Georgi Georgiev |  Anatoli Klujev  Philip Sutcliffe |
| Kärpässarja (alle 51 kg) |  Leszek Błażyński |  Aleksandr Tkatšenko |  Plamen Kamburov  Nuri Eroğlu |
| Kääpiösarja (alle 54 kg) |  Stefan Förster |  Teodor Dinu |  Manfred König  Dimitar Pehlivanov |
| Höyhensarja (alle 57 kg) |  Richard Nowakowski |  Roman Gotfryd |  Viktor Rybakov  Titi Tudor |
| Kevytsarja (alle 60 kg) |  Ace Rusevski |  Christian Zornow |  René Weller  Abdel Kerzazi |
| Kevyt välisarja (alle 63,5 kg) |  Bogdan Gajda |  Ulrich Beyer |  Calistrat Cuțov  Memet Bogujevci |
| Välisarja (alle 67 kg) |  Valeri Limasov |  Karl-Heinz Krüger |  Vasile Cicu  Plamen Jankov |
| Kevyt keskisarja (alle 71 kg) |  Viktor Savtšenko |  Markus Intlekofer |  Jerzy Rybicki  Kalevi Marjamaa |
| Keskisarja (alle 75 kg) |  Leonid Šapošnikov |  Bernd Wittenburg |  Ilja Angelov  Svatopluk Žáček |
| Raskas keskisarja (alle 81 kg) |  David Kvašadze |  Ottomar Sachse |  Ion Györfi  Rauno Pellikainen |
| Superraskassarja (yli 81 kg) |  Jevgeni Gorstkov |  Jürgen Fanghänel |  Mircea Şimon  Atanas Suvandšijev |
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Neuvostoliitto | 5 | 1 | 2 | 8 |
| 2 |  Puola | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 3 |  Itä-Saksa | 2 | 6 | 0 | 8 |
| 4 |  Jugoslavia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 |  Bulgaria | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 5 |  Romania | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 7 |  Länsi-Saksa | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 8 |  Suomi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 9 |  Irlanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Turkki | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 11 | 11 | 22 | 44 |
Suomen joukkue

| Painoluokka | Nyrkkeilijä | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Kääpiösarja | Veli Koota | 1. kierros |
| Kevyt välisarja | Esko Pallaspuro | 1. kierros |
| Välisarja | Kalevi Kosunen | 1. kierros |
| Kevyt keskisarja | Kalevi Marjamaa | Pronssia |
| Keskisarja | Tarmo Uusivirta | 2. kierros |
| Raskas keskisarja | Rauno Pellikainen | Pronssia |
Order of the Federal Republic

Ritarikunnan tunnuksia
Order of the Federal Republic (suom. Nigerian liittotasavallan ansioritarikunta) on ainoa yleinen Nigerian valtion jakama kunniamerkki. Sitä on jaettu vuodesta 1963.
Nigerialaiset ovat seuranneet brittiläistä esimerkkiä ritarikunnan muodossa ja rakenteessa. Kunniamerkki voidaan myöntää siviileille sekä sotilaille, ja sotilasnauhassa on keskellä pieni punainen viiva.
Kunniamerkkejä jaetaan neljässä eri luokassa:
Sotilas luokka
Siviili luokka
Nöjesfältet

| Nöjesfältet |
| --- | --- |
 Nöjesfältet vuonna 1936. Oikealla Gröna Lund
Sijainti:  Tukholma, Ruotsi
Koordinaatit:  59°19′29″N, 18°5′42″E
Omistaja:  Johan Lindgren (1924-1940) John Lindgren (1940–1957)
Avattu:  1923
Suljettu:  1957
Laitteet:  5
 n • k • 
Nöjesfältet oli Tukholman Djurgårdenissa sijainnut huvipuisto Ruotsissa. Huvipuisto vihittiin käyttöön vuonna 1923, ja se suljettiin vuonna 1957. Se sijaitsi Gröna Lundia vastapäätä Allmannä gränd -nimisen kujan pohjoispuolella. Teemapuiston vetäjänä toimi Johan Lindgren, joka oli jo aiemmin työskennellyt viihdemaailmassaselvennä.
Nöjesfältet oli alueellisesti Gröna Lundia suurempi ja se oli ainut huvipuisto josta oli vapaa näkymä merelle, kunnes Gröna Lund sai mahdollisuuden laajentua. Siellä oli myös Tukholman ensimmäinen vuoristorata.
Vuonna 1940 Johan Lindgren kuoli ja hänen poikansa John Lindgren otti huvipuiston haltuunsa. Hän avioitui Gröna Lundin perillisen Ninni Nilssonin kanssa vuonna 1942 ja he työskentelivät Nöjesfältetissä sen sulkemiseen asti vuoteen 1957. Sen jälkeen pariskunta päätyi kujan toiselle puolelle ja Lindgrenistä tuli Gröna Lundin toimitusjohtaja. Sulkemisen jälkeen Nöjesfältet purettiin ja nykyään alue on pääosin pysäköintialuetta, sekä vuoristoradan paikalla sijaitsee Aquaria-vesimuseo.
John Lindgrenin ja Ninni Nilssonin tarinasta on tehty vuonna 2019 julkaistu elokuva nimeltä Eld & Lågor (eng. Swoon).
O. M. Reuter

Odo Morannal Reuter
Odo Morannal Reuter (28. huhtikuuta 1850 Turku – 2. syyskuuta 1913 Turku) oli suomalainen eläintieteen professori, hyönteistutkija ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkejä O.R., Peregrinus ja -r-R-r.
Henkilöhistoria

Reuterin vanhemmat olivat rehtori Edvin Titus Feodor Reuter ja Aline Procopé. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1867 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 ja lisensiaatiksi 1876. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1877. Reuter teki tutkimusmatkoja muun muassa muihin Pohjoismaihin, Ranskaan, Skotlantiin sekä Shetland- ja Orkneysaarille. Reuter oli erityisesti nivelkärsäkkäiden asiantuntija. Hän toimi Helsingin yliopiston eläintieteen dosenttina 1877–1882 ja eläintieteen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1882–1910. Reuter oli useiden ulkomaisten hyönteistieteellisten seurojen ja yhdistysten jäsen ja kunniajäsen. Hän toimi Suomen Tiedeseuran puheenjohtajana vuosina 1884–1885.
Reuterin puoliso oli Maria Sofia Dahlman (s. 1869), metsänhoitaja Allan Einar Reuter (s. 1889) oli heidän poikansa. Reuterin veljiä olivat professorit Julio Nathaniel Reuter ja Enzio Rafael Reuter sekä agronomi Arno Reuter.
Julkaisuja

Tieteellisten julkaisujen lisäksi Reuter julkaisi myös yhdeksän runokokoelmaa ja kirjoitti muun muassa matkakirjoja ja -oppaita.
Julkaisuja > Tieteellisiä julkaisuja

Revisio critica Capsinarum praecipue Scandinaviae et Fenniae, väitöskirja. 1875
Hemiptera Gymnoceratae Europae I-V. 1878–1896
Ad cognitionem Reduviidarum. 1881
Monographia Anthocoridarum orbis terrestris. 1885
Nya rön om myrornas omtviflade medlidande och hjälpsamhet.  1888
Revisio synonymica Heteropterarum palearcticarum. 1888
Corrodentia Fennica. 1892
Ängsmasken, dess härjningar i Finland och medlen till deras bekämpande. Finska Hushållningssällskapet, Åbo 1892 (suomeksi nimellä Niittymato, sen tuhotyöt Suomessa ja keinot niiden ehkäisemiseksi, Suomen Talousseura, Turku 1892)
Monographia Ceratocombidarum orbis terrestris. 1893
Monographia generis Holotrichius Burm.  1893
Monographia generis Reduvius Fabr., Lam.  1893
Ängsmasken 2, Berättelse öfver en på K. Finska hushållningssällskapets bekostnad sommaren 1892 företagen resa i och för studium af ängsmasken och de naturenliga medlen till dess utrotande.  Finska Hushållningssällskapet, Åbo 1893 (suomeksi nimellä Niittymato : kertomus eräästä matkasta K. Suomen Talousseuran kustannuksella niittymadon ynnä sen luonnonmukaisten hävityskeinojen tutkimista varten kesällä 1892, Suomen Talousseura 1893)
Ängsmasken 3,Berättelse öfver på K. Finska hushållningssällskapet bekostnad sommaren 1893 företagna undersökningar om ängsmasken och medlen till dess utrotande.  Finska Hushållningssällskapet, Åbo 1894 (suomeksi nimellä Niittymato : kertomus niittymatoa ja sen hävittämiskeinoja koskevista tutkimuksista K. Suomen Talousseuran kustannuksella kesällä 1893, Suomen Talousseura 1894)
Neuroptera fennica : förteckning och beskrifning öfver Finlands Neuropterer.  1894
Species palæarcticae generis Acanthia Fabr., Latr.  1895
Species palaearcticae generis Acanthia Fabr., Latr. dispositae.  1896
Skadeinsekter i våra fruktträdgårdar.  1897
Thysaunoptera Fennica : förteckning och beskrifning öfver finska Thysanoptera. 1898–1899
Monographia generis Heteropterorum Phimodera Germ. Cum tabulis duabus.  1908
Monographia Nabidarum orbis terrestris : pars prior : cum tabula colorata.  1910 (B. Poppiuksen kanssa)
Insekternas levnadsvanor och instinkter intill gryningen av de sociala instinkterna.  1913 (suomeksi nimellä Hyönteisten elintavat ja vaistot : yhteiskunnallisten vaistojen sarastukseen saakka, Otava 1917–1919)
Julkaisuja > Runoteoksia

Karin Månsdotters saga: en diktcykel. 1880
Dikter 1881
Nya Dikter 1889
I brytningstid:  tolf dikter.  1899
Dikter III 1906
Nattens sånger 1911
Julkaisuja > Muita teoksia

Intressanta reseruter i Finland.  Edlund, Helsingfors 1882 (nimimerkillä Peregrinus)
Om Finlands fiskar och fisket i Finland.  Svenska folkskolans vänner, Helsingfors 1893 (suomeksi nimellä Suomen kalat ja kalastus Suomessa, WSOY 1893)
Finlands natur, folk och kultur : en öfverblick.  Söderstrm 1899
Uno Cygnæus och folkbildningen i Finland : med ett porträtt.  1899
Finland i ord och bild, dess natur, folk och kultur.  Fröléen & C:o, Stockholm 1901 (suomeksi nimellä Suomea samoilemassa. Maamme luonto, kansa ja kehitys, Helios, Helsinki 1904–1907)
Åland : vägledning för turister och badgäster som besöka Åland och Mariehamn.  Helsingfors 1902
Frihet, jämlikhet, broderskap.  Hemskolexpeditionen, Helsingfors 1906 (nimimerkillä O.M.R.)
Ledsven i Helsingfors.  Aksel Paul, Helsingfors 1906
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Odo Morannal Reuterin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Reuterin elämäkerta Kansallisbiografiassa.
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1983

Vuoden 1983 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 7.–15. toukokuuta 1983 Bulgarian Varnassa. Nämä järjestykseltään 25. kisat oteltiin 12 painoluokassa ja niihin osallistui 149 nyrkkeilijää 19 maasta.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kevyt kärpässarja (48 kg) |  Ismail Mustafov |  Salvatore Todisco |  Mustafa Genç    Beibout Jesšanov |
| Kärpässarja (51 kg) |  Petar Lessov |  János Váradi |  Constantin Titoiu    Rachit Kabirov |
| Kääpiösarja (54 kg) |  Juri Aleksandrov |  Sami Buzoli |  Klaus-Dieter Kirchstein    Pavel Madura |
| Kääpiösarja (54 kg) |  Serik Nurkazov |  Plamen Kamburov |  Róbert Gönczi    Frank Rauschning |
| Kevytsarja (60 kg) |  Emil Čuprenski |  Carlo Russolillo |  Tibor Puha    Viktor Demjanenko |
| Kevyt välisarja (63,5 kg) |  Vasili Šišov |  Mirko Puzovic |  Jordan Lessov    Siegfried Mehnert |
| Välisarja (67 kg) |  Pjotr Galkin |  Luciano Bruno |  Mihai Ciubotaru    Kieran Joyce |
| Kevyt keskisarja (71 kg) |  Valeri Laptev |  Ralf Hunger |  Mihail Takov    Gheorghe Simion |
| Keskisarja (75 kg) |  Vladimir Melnik |  Doru Maricescu |  Henry Maske    Nusret Redžepi |
| Raskas keskisarja (81 kg) |  Vitali Kozhanovski |  Paweł Skrzecz |  Pero Tadić    Eyüp Çiftçi |
| Raskassarja (91 kg) |  Aleksandr Jagubkin |  Gyula Alvics |  Grzegorz Skrzecz    Paul Golumbeanu |
| Superraskassarja (yli 91 kg) |  Francesco Damiani |  Ulli Kaden |  Aleksandr Mirošnitšenko    Petar Stoimenov |
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Neuvostoliitto | 8 | 0 | 4 | 12 |
| 2 |  Bulgaria | 3 | 1 | 3 | 7 |
| 3 |  Italia | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 4 |  Itä-Saksa | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 5 |  Jugoslavia | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 6 |  Unkari | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 7 |  Romania | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 8 |  Puola | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 9 |  Turkki | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 11 |  Irlanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 12 | 12 | 24 | 48 |
Suomen joukkue

| Painoluokka | Nyrkkeilijä | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 57 kg | Veli Koota | Tappio 1. ottelussa |
| 60 kg | Jose Tuominen | Tappio 1. ottelussa |
| 75 kg | Pekka Laasanen | Tappio 1. ottelussa |
Olli Klemetti

Olli Klemetti (7. maaliskuuta 1973 Helsinki – 20. huhtikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen graffititaiteilija. Hän oli alan suomalaisia pioneereja, jolla oli suuri vaikutus suomalaiseen graffitikulttuuriin. Klemetti aloitti maalaamisen Helsingin Pasilassa jo 1980-luvun puolivälissä käyttäen tagia Chew ja otti myöhemmin 1990-luvun alussa käyttöön tunnetun taginsa Astron. 1980-luvulla Klemetti oli myös yksi Suomen ensimmäisistä rullalautailijoista.
Klemetti kuoli äkillisesti 44-vuotiaana huhtikuussa 2017. Hänen haaveenaan oli kirjan tekeminen töistään, mutta suunnitelma ei ehtinyt toteutua.
Oklahoma!

| Oklahoma! |
| --- | --- |

Kirjoittaja:  Oscar Hammerstein II
Musiikki:  Richard Rodgers
Oklahoma! on Richard Rodgersin säveltämä ja Oscar Hammerstein II:n käsikirjoittama musikaali vuodelta 1943. Se on ensimmäinen Rodgersin ja Hammersteinin yhteistyönä syntynyt musikaali, ja se juurrutti sääntöjä ja käytäntöjä joiden mukaan musikaaleja nykyisinkin tehdään. Musikaali sijoittuu 1900-luvun alun villiin länteen ja kertoo komean Curly-cowboyn ja maalaistalon tyttären Laurien tarinan.
Tästä musikaalista ovat ikivihreiksi kohonneet laulut ”Oh, What a Beautiful Morning”, ”The Surrey with a Fringe on Top” ja  ”People Will Say We’re in Love”. Oklahoma! sai Pulitzer-palkinnon ja sitä esitettiin Broadwayllä ennennäkemättömät 2 248 kertaa. Siitä tehtiin elokuvaversio vuonna 1955.
Vuonna 2003 musikaalin alkuperäistuotannon esiintyjien vuonna 1943 tekemät levytykset Oklahoman musiikista valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Musikaali Suomessa

Helsingin Svenska Teatern esitti Oklahomaa 1940-luvun lopulla ruotsinkielisenä versiona, vaatimattomalla menestyksellä. Syksyllä 1973 Helsingin kaupunginteatteri kantaesitti Esko Elstelän laatiman suomenkielisen version ohjaajana Eugen Terttula, kapellimestarina Ilkka Kuusisto ja keskeisissä osissa Saara Pakkasvirta, Eila Pehkonen ja Jarkko Rantanen. Sitä esitettiin 88 kertaa 1973–1974. Musikaalia ovat esittäneet myös Kouvolan Teatteri 2001 ja Samppalinnan kesäteatteri Turussa 2003 sekä Pieksämäellä toimiva Poleenin teatteri 2004, ohjaajana Eeva Eloranta.
Olli Kolehmainen

Olli Petteri Kolehmainen (s. 31. toukokuuta 1967 Mikkeli) on suomalainen meloja.
Kolehmainen edusti Suomea Soulin 1988 olympialaisissa. Hän karsiutui välierissä kajakkikaksikoissa 500 metrillä ja 1 000 metrillä, joissa hän meloi veljensä Mikko Kolehmaisen kanssa. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonan 1992 olympialaisissa Kolehmaisen veljekset karsiutuivat taas välierissä kajakkikaksikoissa 500 metrillä.
Luettelo vaalikauden 1972–1975 kansanedustajista

Tämä on luettelo vaalikauden 1972 kansanedustajista. Eduskuntavaaleissa 1972 valittu eduskunta toimi tammikuusta 1972 syyskuuhun 1975.
Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä

Mikko Asunta
Elsi Hetemäki-Olander
Matti Hokkanen
Harri Holkeri
Erkki Huurtamo
Juuso Häikiö
Erkki Häkämies
Raimo Ilaskivi
Lauri Impiö
Matti Jaatinen
Pekka Jokinen
Tuure Junnila
Eeva Kauppi
Esko Koppanen
Gunnar Laatio
Arto Lampinen
Sirkka Lankinen
Eero Lattula
Anna-Liisa Linkola
Sinikka Linkomies-Pohjala
Olavi Lähteenmäki
Mauri Miettinen
Saara Mikkola
Salme Katajavuori (→PKP)
Jouni Mykkänen
Pentti Mäki-Hakola
Timo Mäki
Olavi Nikkilä
Kullervo Rainio
Antero Salmenkivi
Pertti Salolainen
Mauri Seppä
Ilkka Suominen
Sami Suominen
Alli Vaittinen-Kuikka
Tauno Vartia
Juha Vikatmaa
Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä

Lyyli Aalto
Matti Ahde
Arvo Ahonen
Aimo Ajo
Pirkko Aro →(LKP)
Reino Breilin
Pauli Burman
Margit Eskman
Anni Flinck
Mauno Forsman
Ralf Friberg
Kalervo Haapasalo
Antti Halme
Sulo Hostila
Heikki Hykkäälä
Riitta Järvisalo
Osmo Kaipainen
Meeri Kalavainen
Seija Karkinen
Sakari Knuuttila
Leo Kohtala
Taimi Tellervo Koivisto
Tellervo Maria Koivisto
Lasse Lehtinen
Eeli Lepistö
Erkki Liikanen
Bror Lillqvist
Lars Lindeman
Eino Loikkanen
Sinikka Luja-Penttilä
Salme Myyryläinen
Uljas Mäkelä
V.O. Mäkinen
Valde Nevalainen
Esko Niskanen
Pertti Paasio
Rafael Paasio
Tyyne Paasivuori
Veikko Pajunen
Antti Pohjonen
Kaisa Raatikainen
Jorma Rantala
Akseli Rodén
Aune Salama
Kaarle Salmivuori
Eero Salo
Valdemar Sandelin
Sylvi Siltanen
Kalevi Sorsa
Ulf Sundqvist
Jacob Söderman
Ilkka Taipale
Paavo Tiilikainen
Seppo Tikka
Ville Tikkanen
Erkki Tuomioja
Väinö Turunen
Pirkko Työläjärvi
Väinö Vilponiemi
Uuno Voutilainen
Keskustan eduskuntaryhmä

Katri-Helena Eskelinen
Erkki Haukipuro
Esko Härkönen
Mikko Kaarna
Orvokki Kangas
Reino Kangas
Ahti Karjalainen
Aino Karjalainen
Reino Karpola
Heimo Linna
Eino Lottanen
Mauno Manninen
Olavi Martikainen
Matti Mattila
Niilo Nieminen
Paavo Niinikoski
Ahti Pekkala
Pentti Pekkarinen
Veikko Pihlajamäki
Pentti Poutanen
Matti Ruokola
Sylvi Saimo
Toivo Saloranta
Juhani Saukonen
Jouko Siikaniemi
Aulis Sileäkangas
Vieno Johannes Sukselainen
Sulo Suorttanen
Lea Sutinen
Taisto Tähkämaa
Eino Uusitalo
Pekka Vilmi
Johannes Virolainen
Paavo Väyrynen
Toivo Yläjärvi
Saimi Ääri
Suomen kansan demokraattisen liiton eduskuntaryhmä

Paavo Aitio
Ele Alenius
Ilkka-Christian Björklund
Mikko Ekorre
Kaino Haapanen
Veikko Helle
Kuuno Honkonen
Anna-Liisa Hyvönen
Mikko Jokela
Anna-Liisa Jokinen
Aulis Juvela
Matti Järvenpää
Lauri Kantola
Kalevi Kivistö
Osmo Kock
Anna-Liisa Korpinen
Rauno Karlsson
Niilo Koskenniemi
Aarne Koskinen
Ensio Laine
Siiri Lehmonen
Pentti Liedes
Heikki Mustonen
Lauha Männistö
Niilo Nieminen
Helvi Niskanen
Pauli Puhakka
Aarne Pulkkinen
Heimo Rekonen
Irma Rosnell
Veikko I. Rytkönen
Pauli Räsänen
Aarne Saarinen
Veikko Saarto
Pekka Salla
Veikko Salmi
Taisto Sinisalo
Kauko Tamminen
Mirjam Vire-Tuominen
Kaisu Weckman
Toivo Åsvik
Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen eduskuntaryhmä

Matti Asunmaa
Matti Hannola
Kalevi Huotari
Heikki Kainulainen
Mauno Kurppa
Lauri Linna
Aune Mänttäri
Artturi Niemelä
Kalevi Remes
Arvo Sainio
Viljo Suokas
Olavi Tupamäki
Hannes Volotinen
Suomen maaseudun puolueen eduskuntaryhmä

Pentti Antila
Matti Asunmaa
J. Juhani Kortesalmi
Mauno Kurppa
Rainer Lemström
Lauri Linna
Aune Mänttäri
Artturi Niemelä
Kalevi Remes
Arvo Sainio
Viljo Suokas
Olavi Tupamäki
Mikko Vainio
Pekka Vennamo
Veikko Vennamo
Hannes Volotinen
Kalevi Huotari
Heikki Kainulainen
Perustuslaillisen kansanpuolueen eduskuntaryhmä

Georg C. Ehrnrooth →(RKP)
Salme Katajavuori →(Kok.)
Ruotsalainen kansanpuolue

Georg C. Ehrnrooth →(PKP)
Kristian Gestrin
Ragnar Granvik
Robert Häggblom
Victor Procopé
Elly Sigfrids
Pär Stenbäck
Carl Olof Tallgren
Grels Teir
Henrik Westerlund
Liberaalinen kansanpuolueen eduskuntaryhmä

Pirkko Aro→(SDP)
Olavi Borg
Kerttu Hemmi
Aili Laitinen
Pekka Tarjanne
Irma Toivanen
Seppo Westerlund