stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ludvig XI
Avioliitot ja lapset

Ludvig avioitui vuonna 1436 Skotlannin 12-vuotiaan prinsessan, Jaakko I:n ja Joan Beaufortin tyttären Margaret Stuartin kanssa (1424–1445). Pelkästään poliittisista syistä solmittu liitto ei ollut onnistunut eikä heillä ollut jälkeläisiä. Hän avioitui toisen kerran vuonna 1451 Savoijin 10-vuotiaan prinsessa Charlotten (1441–1483) kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta, joista kolme eli aikuisikään asti:
Louis (18. lokakuuta 1458–1460), kuoli alle 3-vuotiaana
Joachim (15. heinäkuuta 1459 – 29. marraskuuta 1459), kuoli alle puolivuotiaana
Louise (heinäkuu 1460 – 1460), kuoli alle vuoden ikäisenä
Anne de Beaujeu (3. huhtikuuta 1461 – 14. marraskuuta 1522), avioitui Bourbonin herttua Pierre II:n (1438–1503) kanssa. Toimi puolisonsa kanssa veljensä Kaarle VIII:n sijaishallitsijsna tämän alaikäisyyden aikana. Ludvig sanoi tytärtään Ranskan vähiten typeräksi naiseksi.
Jeanne (23. huhtikuuta 1464 – 4. helmikuuta 1505), avioitui 1476 Ludvig XII:n kanssa. Lapseton liitto mitätöitiin vuonna 1498.
François/Louis (4. joulukuuta 1466 – 4. joulukuuta 1466), kuoli vastasyntyneenä
Kaarle VIII (30. kesäkuuta 1470 – 7./8. huhtikuuta 1498)
François (3. syyskuuta 1472 - marras/heinäkuuta 1473) Berryn herttua, kuoli alle vuoden ikäisenä
Perintö

Ludvig XI:n merkittävin saavutus oli feodaaliherrojen vallan kukistaminen ja sitä kautta voimakkaan ja yhtenäisen kuningaskunnan luominen. Ludvig XI:n toimista suuttuneet feodaaliherrat yrittivät Burgundin herttua Kaarle Rohkean johdolla vedota kansaan ja alempiin aatelisiin ”yhteisen hyvän” nimissä, mutta Ludvig XI kukisti kapinayritykset poliittisella juonittelulla ja toisinaan sotilaallisilla operaatioilla. Hänen hallintokautensa lopussa Ranska oli yhtenäisempi kuin koskaan aiemmin. Hän järkiperäisti ja tehosti hallintoa monin tavoin, tuki taiteita ja sivistystä ja sekaantui myös ruusujen sotaan auttaen Englannin Henrik VI:n lyhytaikaiselle uudelle kaudelleen. Ludvig XI:tä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Kaarle VIII.
Viimeiset vuodet

Viimeisinä ikävuosinaan Ludvigia kiusasi kalvava levottomuus ja kuolemanpelko. Hän sulkeutui Plessisin linnaan La Richen luona, Loiren laaksossa, joka oli ympäröity kolminkertaisilla muureilla ja vallihaudoilla ja johon oli vain yksi portti, sekin turvattu laskettavalla ristikkoseinällä (portcullis) ja nostosillalla. Kuninkaan luvatta ei kukaan, eivät edes hänen omat lapsensa, uskaltanut käydä linnassa. Vartijat oli määrätty surmaamaan kaikki pimeän aikaan alueella liikkuvat. Luostareille ja kirkolle annettiin suuria lahjoituksia, jotta niissä pidettäisiin esirukouksia kuninkaan hengen puolesta. Vanha kuningas kuoli muusta maailmasta eristyneenä kallonsisäiseen arterioskleroosiin vuonna 1483. Pojalleen hänen kerrotaan lausuneen kuolinvuoteellaan: "Ken ei kykene teeskentelemään, hänestä ei ole hallitsijaksi."
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ludvig XI Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kaarle VII Voitokas | Ranskan kuningas   | Seuraaja: Kaarle VIII |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef 
Ludvig XI kuvattuna Jean Du Tillet'n käsikirjoituksessa Recueil des rois de France 1550
Burgundin herttua Kaarle Rohkea taisteluhaarniskassa
Ranskan kuningatar, Savoijin prinsessa Charlotte
Plessisin linna
Viktor Thor

Viktor Thor (s. 17. maaliskuuta 2000 Hudiksvall, Ruotsi) on ruotsalais-suomalainen pikajuoksija. Thor edustaa Ruotsissa Strands IF:ia ja Suomessa Porvoon Akillesta. Kansainvälisellä tasolla Thor edustaa Ruotsia. Hän on 175 cm pitkä ja painaa 70 kg.
Boråsin alle 20 vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 Thor juoksi pikaviestissä karsiutuen ajalla 41,57. Ruotsin mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 100 metrillä vuonna 2022 ja 60 metrillä pronssia vuonna 2023 ja hopeaa 2024.
Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 4 x 100 metrin viestissä vuonna 2021 ja pronssia 2023.
Hänen kaksoisveljensä William Thor on myös pikajuoksija.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,69 | Växjö | 21.1.2023 |
| 100 m | 10,46 | Vaasa | 28.6.2024 |
| 150 m | 15,95 | Espoo | 22.8.2023 |
| 200 m | 21,42 | Borås | 29.8.2021 |
| 300 m | 35,33 | Sundsvall | 22.5.2022 |
| Pituus | 6,82 | Växjö | 23.2.2021 |
Kaikenkarvaisten koirien joulu

| Kaikenkarvaisten koirien joulu> An All Dogs Christmas Carol |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Paul Sabella
Käsikirjoittaja:  Jymn Magon
Perustuu:  Charles Dickensin Joulukertomukseen Don Bluthin Kaikenkarvaiseen Charlieen
Tuottaja:  Paul Sabella Jonathan Dern
Säveltäjä:  Mark Watters
Pääosat:  Ernest Borgnine Steven Weber Dom DeLuise Sheena Easton Charles Nelson Reilly Bebe Neuwirth
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer Animation
Levittäjä:  MGM Home Entertainment
Ensi-ilta:  17. marraskuuta 1998
Kesto:  73 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Kaikenkarvainen Charlie 2
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaikenkarvaisten koirien joulu (engl. An All Dogs Christmas Carol) on vuonna 1998 suoraan videolle julkaistu piirroselokuva. Elokuva perustuu Charles Dickensin Joulukertomukseen. Se on elokuvasarjan Kaikenkarvainen Charlie kolmas ja viimeinen osa, se on myös animaatiosarjan finaali. Toisin kuin kahdessa aiemmassa elokuvassa, jossa päähenkilöt ovat Charlie ja Itchy, Carface on tarinan päähenkilö.
Juoni

Joukko enkelipentuja pyytää whippet Annabellea kertomaan heille tarinan. Hän alkaa kertoa heille kuinka Carface pelasti joulun Charlien ja Itchyn opastuksella.
San Franciscon kujalla Charlie, Itchy ja Sasha auttavat ystäviään koristamaan joulujuhlia. Charlie ja Itchy hoitavat nuoria pentuja, erityisesti Timmy nimistä pentua, jolla on kipeä jalka. Koirat ovat keränneet rahaa Timmyn leikkausta varten. Juhlien pilaamiseksi Carface ja Killer saapuvat paikalle keräämään velkojaan. Carface puhaltaa salaperäisen koirapilliä, joka hypnotisoi jokaisen luopumaan luistaan. Lähtiessään Carface ja Killer ottavat ruuat, lahjat ja rahat mukaan lukien Timmyn hoitosäästöt.
Charlien ja Itchyn yritykset saada takaisin tavaransa epäonnistuvat, mutta he huomaavat, että Carface työskentelee Annabellen pahalle serkulle Belladonnalle, joka suunnittelee massiivisen koirapillin avulla hypnotisoida jokainen kaupungin koira varastamaan perheidensä joululahjat, jolloin heidät heitetään pois kodeistaan ​​ja ovat omistajiensa hylkäämiä, aivan samalla tavalla kuin Carfacelle oli tapahtunut pentuna. Charlie suunnittelee pelottaakseen Carfacen ja pyytää Annabellelta apua, minkä seurauksena heistä tulee Joulukertomuksen hahmoja. Itchystä tulee menneiden joulujen haamu, Sashasta nykyisten joulujen haamu ja Charliesta tulevien joulujen haamu.
Jokainen heistä vierailee Carfacen luona ja oppii vähitellen kuinka hänestä tuli paha. Itchyn vaatimuksesta Carface paljasti että hän oli onnellinen pentu, mutta hänen omistajansa syyttivät häntä joulukoristeiden sotkemisesta, jonka takia hänet heitettiin pois. Sasha kertoo hänelle, että ilman rahaa Timmy kuolee. Lopuksi Charlie näyttää, että toimintansa vuoksi Carface aiheuttaa oman kuolemansa ja joutuu helvettiin ikuisiksi ajoiksi. Carface nähtyään itsensä Timmyssä, kiirehtii pysäyttämään pillin. Petettynä Belladonna raivoaa kiihkeästi ja aikoo tappaa Carfacen ja Killerin, mutta Annabelle pelastaa heidät ja vangitsee Belladonnan lumen alle. Kun lunta alkaa sataa, kaikki juhlivat, mutta Itchy valittaa lahjojen puutetta. Sillä hetkellä Carface saapuu Killerin vetämällä reellä ja palauttaa kaiken ja antaa enemmän. Kun Timmyn rahalaatikko palautetaan, se on täynnä. Carface kääntyy lähteäkseen, mutta Sasha kutsuu hänet jäämään. Hän kieltäytyy kunnioittavasti ja päättää käydä äitinsä luona, mutta toivottaa kaikille hyvää joulua.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ernest Borgnine  | … |  Carface  |
|  Steven Weber  | … |  Charlie B. Barkin  |
|  Dom DeLuise  | … |  Itchy Itchiford  |
|  Sheena Easton  | … |  Sasha La Fleur  |
|  Charles Nelson Reilly  | … |  Killer  |
|  Bebe Neuwirth  | … |  Annabelle, Belladonna  |
|  Taylor Emerson  | … |  Timmy  |
|  Beth Anderson  | … |  Martha  |
HK Rostov

| HK Rostov |
| --- | --- |
Perustettu:  2013
Kaupunki:   Rostov-na-Donu
Kotiareena:  Sport-Don
– kapasiteetti:  3 845
Sarjataso:  VHL
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Toomas Kull
Puheenjohtaja:   Robertas Kučinskas
Päävalmentaja:   Grigorijs Panteļejevs
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Rostov on venäläinen jääkiekkojoukkue Rostov-na-Donun kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2013 ja se pelasi Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatalossa VHL-B:ssä vuodet 2013-2019. Kaudeksi 2019–2020 joukkue siirtyi pelaamaan Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL-liigaan.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 31 |  | Nikita Tulinov | L | 2026 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Ilja Gorbunov | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Sergei Makarov | L | 2025 | Penza, Venäjä |
| 18 |  | Aleksandr Kokarev | L | 2025 | Miskovo, Venäjä |
| 67 |  | Jevgeni Tsalpanov | R | 2025 | Pietari, Venäjä |
|   |  | Jegor Balanov | L | 2025 | Voronež, Venäjä |
|   |  | Nikita Baklašjov | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Nikita Dimitrov | L | 2025 | Novotšerkassk, Venäjä |
|   |  | Roman Gapotškin | L | 2025 | Bobrov, Venäjä |
|   |  | Ilja M. Vasiljev | L | 2025 | Mytištši, Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 11 |  | Ivan Smoljov | L | H | 2024 |  |
| 19 |  | Daniil Averšin | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 21 |  | Jaroslav Sergijevski | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 28 |  | Danila Klimov | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 64 |  | Semjon Sorokin | L | KH | 2025 | Saratov, Venäjä |
| 78 |  | Dmitri Utkin | L | KH | 2025 | Solnetšnogorsk, Venäjä |
| 98 |  | Artjom Levinski | L | LH | 2025 | Pietari, Venäjä |
|   |  | Daniil Kalmikov | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Jevgeni Kamenski | L | KH | 2026 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Pavel Makarenko | L | KH / VLH | 2024 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Zakhar Mits | L | H | 2026 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Oleg Sedantsov | R | VLH / KH | 2025 | Penza, Venäjä |
|   |  | Danila Sokolov |  | H | 2025 | Tver, Venäjä |
|   |  | Aleksei Tšiplakov | L | KH | 2025 | Pietari, Venäjä |
|   |  | Stepan Urulin | L | H | 2025 |  |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Grigorijs Panteļejevs
Apuvalmentaja: Sergei Suharev
Maalivahtivalmentaja: Boris Tortunov
Fysiikkavalmentaja: Roman Razbeiko
Puheenjohtaja: Robertas Kučinskas
Varapuheenjohtaja: Jakov Tyšlangov
Toimitusjohtaja: Toomas Kull
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Valeri Nasedkin
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (venäjäksi)
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova
Mosambik

Mosambikin tasavalta (port. República de Moçambique) eli Mosambik (port. Moçambique) on valtio eteläisessä Afrikassa. Sen rajanaapurit ovat Etelä-Afrikka, Swazimaa, Zimbabwe, Sambia, Malawi ja Tansania. Idässä se rajoittuu Intian valtamereen. Mosambikissa on maan tilastokeskuksen arvion mukaan noin 29,3 miljoonaa asukasta, ja sen pinta-ala on hieman alle 800 000 neliökilometriä. Mosambikin pääkaupunki on Maputo, ja maa on monipuoluedemokratia, jonka valtionpäämies on presidentti.
Arabikauppiaat liittivät Mosambikin rannikon kansainväliseen kauppaverkostoon. Portugalilaiset perustivat 1500-luvulla rannikolle useita kauppa-asemia, mutta koko Mosambik siirtyi varsinaisesti siirtomaahallintoon vasta 1800-luvun lopulla. Monet Afrikan siirtomaat itsenäistyivät pian toisen maailmansodan jälkeen. Portugalin siirtomaissa kehitys oli hitaampaa, eikä Portugali halunnut antaa itsenäisyyttä siirtomailleen. Mosambikin itsenäisyyssota alkoi 1964 ja loppui pian itsenäistymiseen Portugalin neilikkavallankumouksen jälkeen. Mosambik oli alkujaan kommunistinen yksipuoluevaltio Mosambikin kansantasavalta, jota Frelimo hallitsi. Renamo-liike käynnisti 1977 yli 10 vuotta kestäneen tuhoisan sisällissodan, joka raunioitti maan talouden.
Mosambik on yksi maailman köyhimmistä valtioista, mutta maassa on huomattavasti hyödyntämättömiä luonnonvaroja ja maan talouskasvu on ollut 1990-luvun alun jälkeen huomattavan nopeaa. Suurin osa väestöstä saa elantonsa omavaraisviljelystä. Mosambik on Portugalinkielisten maiden yhteisön ja Kansainyhteisön jäsen, vaikka maa ei ole koskaan ollut osa brittiläistä imperiumia.
Maantiede ja luonto

Mosambik sijaitsee Kaakkois-Afrikassa. Sillä on yhteistä maarajaa Tansanian, Malawin, Sambian, Zimbabwen, Etelä-Afrikan ja Swazimaan kanssa. Mosambikin itäpuolella on Mosambikin kanaali, joka erottaa Madagaskarin Afrikan mantereesta. Maan jakaa kahtia pohjois-etelä-suunnassa Sambesijoki. Itä-Afrikan hautavajoama ulottuu eteläosastaan Mosambikiin. Mosambikin korkein kohta on Monte Binga, joka kohoaa 2 436 metriin merenpinnan yläpuolelle.
Mosambikia halkovista joista suurimpia ovat Sambesi ja Limpopo. Muita merkittäviä jokia ovat Buzi, Chinde, Komati, Maputo, Mazowe, Pungwe, Ruvuma, Save ja Shire. Niihin on rakennettu patoja ja tekoaltaita sähkön tuotantoa varten. Monet joista tulvivat sadekaudella. Mosambikissa on kaksi suurta järveä. Maan pohjoisosan Njassajärvi on Afrikan kolmanneksi suurin järvi ja kuuluisa kotoperäisistä kalalajeista. Mosambikin alueella järvestä on kolmasosa. Teten maakunnassa on Cahora Bassan tekojärvi.
Nacalan luonnonsatama on 14 metriä syvä ja Kaakkois-Afrikan paras. Maputon pohjoispuolella on miltei puolet maan pinta-alasta kattava rannikkotasanko, joka on maan tärkeimpiä viljelyalueita. Maan eteläosien sisämaa on pääosin kumpuilevaa savannia. Pohjoisosat ovat pääasiassa ylänköä.
Limpopon luonnonpuisto maan eteläosassa, Gazan maakunnassa, on osa hanketta, jonka tavoitteena on luoda suuri yhtenäinen suojelualue kolmen valtion alueelle: Mosambikiin, Zimbabween ja Etelä-Afrikkaan. Koko suojelualueen tavoitekoko on 4,4 miljoonaa hehtaaria.
Mosambikin rannikolla Intian valtameressä olevat Bazaruton ja Quirimbasin saaristot ovat osittain kansallispuistoina ja houkuttelevat turisteja hiekkarannoilla ja koralliriutoilla.
Etelä-Mosambikin maisemaa hallitsee pohjoista kohti kapeneva rannikkotasanko. Rannikolta sisämaahan mentäessä maa kohoaa portaittain High Veldin laakioiksi. Sisämaan ylängön korkeus on 250–600 metriä. Etelässä on hiekkakivitasankoja ja Sambesijoen pohjoispuolella niitä korkeampia graniittitasankoja. Mosambikin länsirajalla ylänkö muuttuu vuoristoksi. Luoteessa maa viettää jyrkästi Njassajärven rantaa kohti. Mosambikin kallioperä muodostuu maan pohjois- ja luoteisosassa pääosin prekambrisen kauden kivilajeista. Etelämpänä taas on mesotsooisen ja kenotsooisen maailmankauden sedimenttejä.
Maantiede ja luonto > Eläimistö

Mosambikin eläimistö on monimuotoinen, ja sen metsistä löytyy edelleen aiemmin tuntemattomia eläinlajeja. Eri lintulajeja on havaittu yli 750. Nisäkäslajeja on laskettu 195, matelijoita 228 ja sammakkoeläimiä 59 lajia.
Useimmat norsut, puhvelit ja seeprat elävät maan pohjoisosassa Niassan suojelualueella. Siellä on myös joitakin leijonia ja leopardeja. Niassan alueella elää 450 yksilön populaatio erittäin uhanalaisia hyeenakoiria.
Gorongosan kansallispuistossa oli ennen sisällissotaa noin 2 200 norsua, sodan jälkeen vuonna 1994 niitä löydettiin enää sata. Vuoteen 2011 mennessä määrä oli noussut jo kolmeensataan. Puistoon on istutettu myös naapurimaista tuotuja yksilöitä.
Maantiede ja luonto > Kasvisto

Suurin osa Mosambikin maa-alasta, 70 prosenttia, on miombo-savannia, jonka pääasiallinen kasvisuku on leimupuut. Saman suvun puita ja pensaita kasvaa muuallakin Afrikassa, mutta Mosambikissa leimupuu-pensastot ovat korkeampia ja tiheämpiä kuin muualla. Maan eteläosan savanneilla ja toisaalta pohjoisosien jokivarsilla kasvaa myös akaasioita. Sambesin suistossa ja muilla tulvien vaivaamilla alangoilla on ruoikkoisia soita ja niiden keskellä palmyrapalmuja. Rannikoilla kasvaa palmulehtoja ja tiheää pensastoa. Varsinaista metsää on vain Gorongosa-vuoren rinteiden ja läntisen Zambezian ylänköalueiden sademetsissä sekä Cabo Delgadon ja Dondon kuivien ylänköjen metsissä. Rannikon mangrovevyöhyke on 2 700 kilometriä pitkä ja yksi Afrikan laajimmista.
Mosambikissa tiedetään esiintyvän ainakin 5 600 eri kasvilajia. Kotoperäisiä lajeja on 250. Yksin Chimanimanin vuoristossa kasvaa 45 kotoperäistä lajia. Toinen kasvistostaan kuuluisa alue on kosteikkoalue, joka jatkuu St. Lucian suomaan luonnonsuojelualueelta Etelä-Afrikan puolelta Maputon maakuntaan, ja jopa Xai-Xain kaupunkiin asti.
Maantiede ja luonto > Ilmasto

Mosambikissa on trooppinen ilmasto. Sadekausi on marraskuusta maaliskuuhun. Lämpimin kuukausi on tammikuu, viilein heinäkuu.
Etenkin maan pohjoisosissa vuotuinen sademäärä on suuri. Sateisimpia osia ovat toisaalta ylänköalueet Zimbabwen ja Malawin rajalla, toisaalta rannikko Maputon ja Beiran väliltä, joka on alttiina pasaatituulten tuomille sateille ympäri vuoden. Tyypillinen sademäärä siellä on 1 000–1 500 millimetriä vuodessa. Sambesijoen eteläpuolella ilmasto on paljon kuivempaa. Siellä vuotuinen sademäärä jää 500–750 millimetriin, paikoin jopa alle 400 millimetrin. Madagaskarin vuoristoinen saari suojaa osaa rannikon alavista osista pasaatituulilta, kovimmilta sateilta ja myös trooppisilta sykloneilta, jotka kulkevat useimmin Madagaskarin itäpuolelta.
Kuivuus, aavikoituminen ja trooppisten syklonien aiheuttamat kaatosateet aiheuttavat ympäristöongelmia. Vuonna 2000 koetut tulvat ja hirmumyrsky olivat pahimmat 50 vuoteen. Sadattuhannet perheet joutuivat lähtemään kodeistaan. Väestön katastrofivalmius on kuitenkin parantunut, ja kevään 2007 tulvatuhot olivat merkittävästi pienemmät. Keväällä 2008 tulva-alueilla tehtiin suuria evakuointeja.
Historia > Varhaiset vaiheet

Mosambikin ensimmäiset asukkaat olivat saneja (busmanneja). Muutaman viimeisen vuosisadan aikana ennen ajanlaskun alkua alueelle saapui pohjoisesta bantukansojen jäseniä. Keskiajalla Mosambikin rannikolle saapui arabikauppiaita, jotka liittivät sen osaksi Intiaan ja Arabian niemimaalle ulottuneita kauppaverkostoja ja toivat islamin alueelle. Arabien ja persialaisten reitit ulottuivat etelässä Mosambikin saarelle asti, ja koko maa sai nimensä saarella eläneen Musa Bin Biki -nimisen arabisheikin mukaan, jonka Vasco da Gama kohtasi siellä vuonna 1498.
Alueella on elänyt varsin löyhästi organisoituneita heimoja, jotka ajoittain muodostivat liittoja. Keskisen Mosambikin alueella nämä liittoumat yhdistyivät 1100-luvulla Zimbabwen kuningaskuntaan, joka samoin kuin sen seuraaja Mwene Mutapan kuningaskunta sijaitsi nykyisten Mosambikin ja Zimbabwen alueilla. Bantukansojen hallitsema Maravi-valtakunta levisi Malawi-järveltä kohti Intian valtameren rannikkoa, ja kattoi laajimmillaan 1600-luvun puolivälissä suuria alueita nykyisen Mosambikin pohjoisosista, Mogincualin ja Angochen välille asti. Nykyisen Niassan maakunnassa eli yao-kansaa, joka muodosti löyhärakenteisen valtakunnan. Nampulan ja Zambezian maakunnissa makuat ja lomwet järjestäytyivät enimmäkseen kyläyhteisöiksi, mutta 1500-luvulla kehittyi jonkinlaisia laajempia valtarakenteita. Etelässä kylä- ja heimotason hallinto säilyi pisimpään, ja ensimmäinen järjestäytynyt valtakunta oli vasta Soshanganen hallitsema Gazan kuningaskunta 1800-luvulla.
Historia > Eurooppalaiset yhteydet

Portugalilainen Vasco da Gama saapui Mosambikin rannikolle vuonna 1498, jolloin alueella oli useita arabien asutuskeskuksia ja paikallisia sulttaanikuntia. Portugalilaiset rakensivat ja valtasivat 1500-luvulla useita satamia ja tukikohtia Intiaan suuntautuneen kaupan välietapeiksi. Alun perin portugalilaisten tärkein tukikohta oli Mosambikin saarella sijainnut São Sebastião de Moçambiquen kaupunki. Kullan rinnalle kauppatavaraksi nousi ensin norsunluu ja myöhemmin orjat. On arvioitu, että Mosambikin satamien kautta myytiin yli miljoona orjaa. Arabien ja portugalilaisten harjoittama orjakauppa maassa jatkui vuoteen 1877.
Portugalilaisten mielenkiinto keskittyi rannikon kauppasatamiin. Sisämaasta he valtasivat vähitellen arabien perustamia kauppapaikkoja kuten Teten ja Senan. 1600-luvulla portugalilaiset läänittivät suuria alueita prazos-nimisiksi suurtiloiksi. Berliinin sopimuksen ja Transvaalin kultakuumeen jälkeen 1800-luvun lopulla portugalilaiset ottivat myös sisämaan tiukemmin hallintaansa. Vuonna 1878 Portugalin hallitus luovutti suuren osan maata yksityisen, pääasiassa brittiläisomisteisen, Mozambique Companyn hallintaan. Komppanioiden valta jatkui vuoteen 1932. Suurimmat näistä olivat Zambezia Company, joka toimi nykyisten Teten ja Zambezian maakuntien alueella, Mozambique Company Manicassa ja Sofialassa ja Niassa Company Cabo Delgadossa ja Niassan maakunnassa. Näistä vain ensiksi mainittu tuotti voittoa.
Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali sopivat Mosambikin siirtomaan rajoista vuonna 1891. Siirtomaakaudella Mosambikia kehitettiin eurooppalaissiirtolaisten ehdoilla, eikä alkuperäisasukkaiden oloista piitattu. Oloihin turhautuminen nostatti ensimmäisen kapinan vuonna 1917, jolloin Portugali menetti hallinnan osassa siirtomaata peräti kolmeksi vuodeksi.
1900-luvun alussa naapurimaissa Etelä-Afrikassa ja Rhodesiassa perustettiin suuria kultakaivoksia, ja monet etelämosambikilaiset muuttivat sinne töihin.