stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Don Balón

Don Balón on espanjalainen viikoittain ilmestyvä jalkapalloiluun keskittyvä aikakauslehti. Espanjalainen urheilutoimittaja José María Casanovas perusti lehden 1975. Lehden nykyinen päätoimittaja on Juan Carlos Casas
Vuodesta 1989 Don Balón on kuulunut European Sports Magazines -yhdistykseen, johon kuuluu Euroopan tärkeimmät jalkapalloon erikoistuneet lehdet. Yhdistykseen kuuluvat myös muun muassa Kicker (Saksa), La Gazzetta dello Sport (Italia) ja World Soccer (Iso-Britannia)
Vuodesta 1976 lähtien Don Balón on jakanut vuosittain arvostettua Don Balón -palkintoa (Premio Don Balón) Espanjan La Ligan parhaalle espanjalaiselle pelaajalle, parhaalle ulkomaalaiselle pelaajalle, parhaalle erotuomarille ja parhaalle tulokaspelaajalle.
Aiheesta muualla

donbalon.com (espanjaksi)
Koripaju

| Koripaju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Pajut Salix
Laji::  viminalis
Kaksiosainen nimi
 Salix viminalis  L. 
Katso myös
   Koripaju Wikispeciesissä   Koripaju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koripaju (Salix viminalis) on pajuihin kuuluva 3–6 metrin korkuinen isohko pensas tai pieni puu. Aluksi versojen väri on harmaa, mutta ne muuttuvat keväällä kellanharmaiksi. Lehdet ovat kapeita (noin 1 × 15 cm), yläpuolelta kiiltäviä ja alapuolelta karvaisia. Kapeasta muodostaan huolimatta lehdet eivät roiku alaspäin. Koripajua tavataan Keski-Euroopasta Siperiaan Lenajoelle asti. Nimetyt lajikkeet kasvavat lähinnä vain Keski-Euroopassa. Koripaju on myös hyvä laji punontaan.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Koripajun (Salix viminalis) levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Koripaju (Salix viminalis)
ITIS: Salix viminalis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Salix viminalis (englanniksi)
Daniel-François-Esprit Auber

Daniel-François-Esprit Auber.
Daniel-François-Esprit Auber (29. tammikuuta 1782 Caen – 13. toukokuuta 1871 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, joka tuli tunnetuksi ennen kaikkea oopperoistaan.
Auber syntyi Caenissä, Normandiassa. Hän oppi jo nuorena soittamaan useita instrumentteja muun muassa ensimmäisen opettajansa, tirolilaisen säveltäjän Josef Alois Ladurnerin johdolla. Kaksikymmentävuotiaana hän matkusti Lontooseen viimeistelemään kauppaopintojaan. Palattuaan Ranskaan hän aloitteli säveltäjänuraansa muun muassa säveltämällä viulukonserton, jonka saama ylistys rohkaisi häntä koettamaan koomisen oopperan Julien uudelleensovitusta. Hän meni italialaisen säveltäjän Luigi Cherubinin oppiin kehittyäkseen oopperasäveltäjänä. Auberin yksinäytöksisen oopperan Le séjoir militairen saaman kylmänkiskoisen vastaanoton jälkimainingeissa säveltäjä kuitenkin jätti musiikin muutamaksi vuodeksi kokonaan. Asiat muuttuivat vuonna 1819, kun Auberin isä kuoli. Liiketoimet olivat myös menneet huonosti ja Auber päätti palata sävellystyöhön. Hän sai Cherubiniltä kolme librettoa sävellettäväksi. Hänen oopperansa Le testament et les billets-doux samalta vuodelta ei räjäyttänyt pankkia, mutta säveltäjä ei lannistunut vaan palasi työhön. Seuraavana vuonna hänen säveltämästään kolminäytöksisestä La bergère châtelainestä tuli ensimmäinen lenkki pitkässä menestysten ketjussa.
Vuonna 1822 Auber aloitti yhteistyön libretisti Eugène Scriben kanssa. Auberin suurin menestys tuli ooppera La muette de Portici vuonna 1828 – sen alkusoittoa, lauluja ja kuoro-osuuksia lauleskeltiin ympäri Eurooppaa. Duetto ”Amour sacré de la patrie” otettiin vastaan uuden marseljeesin tavoin. Vuonna 1842 Auber valittiin Cherubinin seuraajaksi Pariisin konservatorion johtoon. Hän oli myös Kunnialegioonan jäsen vuodesta 1825.
Pariisin oopperalle johtava katu on nimeltään Rue Auber ja läheinen metroasema on myös nimetty säveltäjän mukaan Auberiksi.
Auberin oopperoita

La bergère châteleine (1819)
Emma (1821)
Leicester (1823)
Le maçon (1825)
La Muette de Portici (1828)
La Fiancée (1829)
Fra Diavolo (1830)
Gustave III (1833)
Lestocq (1834)
Le cheval de bronze (1835)
L' ambassadrice (1836)
Le domino noir (1837)
Le lac des fées (1839)
Les diamants de la couronne (1841)
Haydée (1847)
Marco Spada (1853)
Manon Lescaut (1856)
La fiancée du Roi de Garbe (1864).
Aiheesta muualla

Daniel-François-Esprit Auber International Music Score Library Project (englanniksi)
Kortinheitto

Kortinheitto tai kortin heittäminen on pelikorttien, tai siihen tarkoitukseen valmistettujen korttien heittämistä haluttuun kohteeseen.
Oletettavasti tunnetuin kortinheittäjä on yhdysvaltalainen Rick Smith Jr. (synt. 5.3.1981) joka on saavuttanut kolme Guinnessin maailmanennätystä eri kategorioissa: pisin heitto, tarkin heitto ja korkein heitto. 
Kortinheiton kohteina toimivat käytännössä mitkä vain esineet tai soveltuvat taustat. Tärkeimmät ominaisuudet kortinheittotaustassa ovat, että kortit tarttuvat siihen helposti ja ettei tausta riko kortteja. Esimerkiksi harjoiteltaessa on järkevämpää heittää taustaan, kuin esimerkiksi kovaan seinään. Kortteja hajoaa taustasta ohi heitettäessä joka tapauksessa paljon varsinkin aluksi aloitettaessa harrastusta. Jo pieni vääntyminen tai kortin kulman katkeaminen aiheuttaa kortin lento-ominaisuuksiin muutoksen. Kaikkien korttien heittopakassa olisi syytä lentää samalla tavalla, ja mahdollisen osumatarkkuuden muutosten syy pitäisi olla vain itse heittäjässä. Edellä mainittu korttien samanlaisuus mahdollistaa heittämisessä kehittymisen ilman sekoittavaa tekijää heittäessä.
Kortin lentäminen tarkasti n. viiteen metriin vaatii paljon harjoittelua, jotta osuu edellä mainitun matkan päästä muutamalla yrityksellä pieneen kohteeseen. Kortinheitossa on karkeasti kaksi kategoriaa, jotka voi tällä hetkellä jakaa, lajin ollessa suhteellisen tuore: voimaheittämiseen, jossa tarkoitus on heittää lujaa, esimerkiksi tarkoituksena katkaista esine tai vaikkapa vihannes, kuten porkkana, tai vaikkapa hedelmä kuten banaani. Tämän lisäksi on olemassa tekniikoita, joissa kortti lentää pyörien paljon ja tarkasti, muttei niin kovalla vauhdilla. Näissä molemmissa gategorioissa on mahdollisuus kehittyä tarkaksi heittäjäksi. Tällä hetkellä on makuasia millä tyylillä kortteja heittää. Lajissa ei kuitenkaan kilpailla vielä niin, että se olisi millään tavalla virallista, eikä vakiintuneita sääntöjä ole olemassa.
Laji hakee vielä suuntaviivojaan, mutta on kovassa nousussa varsinkin Yhdysvalloissa.
Pelikortteja valmistetaan pääasiassa paperista ja muovista. Muovinen pelikortti, tai heittoon valmistettu heittokortti, jotka ovat tunnetuimmista merkeistä tällä hetkellä artikkelia kirjoittaessa aina muovia, toimivat parhaiten heittämisessä kortin ollessa painavampi kuin paperista valmistettu kortti. Kortin lentäminen kauemmas vaatii kortin pyörimisnopeuden kehittämisen heittäessä mahdollisimman suureksi.
Don Airey

| Don Airey |
| --- | --- |
 Don Airey esiintymässä vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1948 (ikä 76)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1969–
Tyylilajit:  rock, hard rock, heavy metal, blues rock, progressiivinen rock, fuusiojazz
Soittimet:  kosketinsoittimet, laulu
Yhtyeet:  Deep Purple, Rainbow, Ozzy Osbourne, Black Sabbath, Electric Light Orchestra, Gary Moore, Glenn Tipton, Wishbone Ash, Whitesnake, Jethro Tull, Uriah Heep
Aiheesta muualla
www.donairey.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Donald Smith "Don" Airey (s. 21. kesäkuuta 1948 Sunderland) on englantilainen muusikko ja Deep Purplen nykyinen kosketinsoittaja. Hän liittyi yhtyeeseen alkuperäisen kosketinsoittajan Jon Lordin erottua siitä vuonna 2002. Airey on toiminut myös sessio- ja keikkamuusikkona. Yhtyeitä ja artisteja, joiden kanssa hän on ollut tekemisissä, ovat muiden muassa Colosseum II, Black Sabbath, Ozzy Osbourne, Jethro Tull, Judas Priest, Gary Moore, Whitesnake, Rainbow, Living Loud ja musikaalisäveltäjä Andrew Lloyd Webber.
Deep Purplen eräissä Suomen-konserteissa Airey on saanut yleisöltä raikuvat aplodit soitettuaan katkelman Jean Sibeliuksen Finlandiaa. Tuurin Miljoona Rockissa vuonna 2005 Airey soitti Finlandian hienon valoshow'n siivittämänä.
Vuoden 1997 euroviisuissa Airey toimi kilpailun voittaneen Ison-Britannian Love Shine a Lightin kapellimestarina.
Tammikuussa 2020 Airey toimi kahdella keikalla Uriah Heepin kosketinsoittajana Phil Lanzonin sijaisena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Don Airey Wikimedia Commonsissa
Rainbow
| --- | --- |
Studioalbumit:  Ritchie Blackmore's Rainbow ·  Rising ·  Long Live Rock 'n' Roll ·  Down to Earth ·  Difficult to Cure ·  Straight Between the Eyes ·   Bent Out of Shape ·  Stranger in Us All
EP:t:  Jealous Lover
Livealbumit:  On Stage ·  Finyl Vinyl ·  Live in Germany 1976 ·  Live in Munich 1977 ·  Live Kölner Sporthalle 25.9.1976 ·   Live Düsseldorf Philipshalle 27.9.76 ·  Live Nürnberg Messezentrum 28.9.1976
Kokoelmat:  The Best of Rainbow ·  The Very Best of Rainbow ·  20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Rainbow ·   Classic Rainbow ·  Pot of Gold ·  All Night Long: An Introduction ·  Catch the Rainbow: The Anthology ·   Winning Combinations: Deep Purple and Rainbow ·  Colour Collection ·  The Collection
Videot ja DVD:t:  Live Between the Eyes/The Final Cut ·  Live in Munich 1977
voittoesitysten kapellimestarit
| --- | --- |
1950-luku:   Fernando Paggi  Dolf van der Linden  Franck Pourcel  Dolf van der Linden 
1960-luku:   Franck Pourcel  Léo Chauliac  Franck Pourcel  Kai Mortensen  Gianfranco Monaldi  Alain Goraguer  Hans Hammerschmid  Kenny Woodman  Rafael de Ibarbia Serra  Franck Pourcel  Frans de Kok  Johnny Harris  Augusto Algueró 
1970-luku:   Dolf van der Linden  Jean-Claude Petit  Klaus Munro  Pierre Cao  Sven-Olof Walldoff  Harry van Hoof  Alyn Ainsworth  Raymond Donnez  Nurit Hirsh  Kobi Oshrat 
1980-luku:   Noel Kelehan  John Coleman  Norbert Daum  Michel Bernholc  Curt-Eric Holmquist  Terje Fjærn  Jo Carlier  Noel Kelehan  Atilla Şereftuğ  Nikica Kalogjera 
1990-luku:   Gianni Madonini  Anders Berglund  Noel Kelehan  Noel Kelehan  esitettiin ilman orkesterisäestystä  Geir Langslet  Noel Kelehan  Don Airey  esitettiin ilman orkesterisäestystä  (orkestereiden käyttö lopetettiin vuonna 1999)
Don Antonio de Ulloa (1887)

| Don Antonio de Ulloa |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de la Carraca, Cadiz
Kölinlasku:  1883
Laskettu vesille:  23. tammikuuta 1887
Palveluskäyttöön:  1889
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 1. toukokuuta 1898
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 152 t
Pituus:  64,01 m
Leveys:  9,75 m
Syväys:  4,17 m
Koneteho:  1 500 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  173
Aseistus
Aseistus:  4 × 12 cm tykkiä 4 × 76 mm tykkiä 1 × konekivääriä 2 × 356 mm torpedoputkea
Don Antonio de Ulloa oli Espanjan laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin laivastontelakalta Cadizista, missä köli laskettiin vuonna 1883. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1887 ja se valmistui vuonna 1889.
Palvelus

Pian valmistumisensa jälkeen alus siirrettiin vuonna 1890 Karoliineille torjumaan Saksan keisarikunnan siirtomaapolitiikan aiheuttamaa uhkaa. Myöhemmin samana vuonna alus siirrettiin Filippiineille, jossa se korvasi taifuunissa tuhoutuneen sisaraluksensa Gravinan.
Alus otti osaa Filippiinien kansannousun tukahduttamiseen vuosina 1896-1897. Alus muun muassa kuljetti maihinnousujoukon Zamboangaan vuonna 1897. Aluksen propulsiojärjestelmä oli keväällä 1898 huollon tarpeessa eikä se voinut osallistua sotatoimiin. Alus makasi ankkurissa Cavitessa ja sen rannikon puoleiset tykit oli siirretty rannikkolinnakkeisiin. Aluksen miehistöön kuului ainoastaan puolet, mikä riitti merenpuoleisten tykkien käyttöön.
Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa huhtikuussa 1898 alus oli edelleen samassa tilassa. Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain laivaston Aasianlaivue hyökkäsi 1. toukokuuta, mistä seurasi Manilanlahden taistelu. Alukseen osui joitakin kranaatteja, joista pahin oli kannelle osunut raskas kranaatti. Osuman seurauksena sai surmansa yhdeksän miestä ja haavoittui kymmenen. Aluksella ei ollut ketään laskemassa taistelulippua ja Deweyn laivasto-osasto tulitti alusta upottaen sen. Aluksen hylystä löytyi neljä kahdeksan tuuman, kolme kuuden tuuman, yksi viiden tuuman ja 25 kappaletta 47 ja 37 millimetrin osumaa.
Taistelun jälkeen USS Petrelin lähettämä valtausosasto sytytti hylyn tuleen. Sotatoimien päätyttyä Yhdysvaltain laivasto tutki hylyn todeten sen korjauskelvottomaksi. Hylky romutettiin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Don Antonio de Ulloa
Käännös suomeksi
Dioscoreales

| Dioscoreales |
| --- | --- |
 Dioscorea elephantipes (syn. Testudinaria elephantipes)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Dioscoreales  Hook.f.
Katso myös
   Dioscoreales Wikispeciesissä   Dioscoreales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dioscoreales on yksisirkkaisiin kuuluva koppisiemenislahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat jamssit (Dioscorea) ja suoliljat (Narthecium).
Lahkoon kuuluu varsin erinäköisiä enimmäkseen ruohovartisia kasveja. Yhdessä heimossa (Burmanniaceae) on vaihtelevassa määrässä sienijuuren varassa eläviä ruohoja.
Lahkon kasvien kukinnoissa tai kukissa on rauhaskarvoja, emin vartalo on lyhyt, kehälehdet säilyvät hedelmässä ja siemenen alkio on lyhyt.
Heimot

Lahkossa on viisi heimoa.
Nartheciaceae
4–5 sukua, 41 lajia pääasiassa pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä
Burmanniaceae
9 sukua ja 95 lajia enimmäkseen tropiikissa
Dioscoreaceae – jamssikasvit
4 sukua, 870 lajia enimmäkseen tropiikissa
synonyymit: Avetraceae, Stenomeridaceae, Tamaceae, Tamnaceae, Trichopodaceae
Taccaceae
1 suku (viiksikit eli takat Tacca), 12 lajia tropiikissa
Thismiaceae
5 sukua, 45 lajia
Delirium

Delirium (latinan ilmauksesta de lira ire ’poiketa suorasta linjasta’) tarkoittaa sekavuustilaa, joka johtuu aivojen vajaatoiminnasta. Sen voivat aiheuttaa erilaiset sairaudet ja elimelliset tekijät, kuten esimerkiksi mielenterveyden häiriö tai liiallinen alkoholin käyttö. Se voi myös aiheutua muista huumeista tai myrkyistä, hapenpuutteesta, elektrolyyttien epätasapainosta tai unenpuutteesta. Delirium kehittyy yhdestä tunnista yhteen vuorokauteen, ja sen aikana tajunnan taso, tarkkaavaisuus ja huomiokyky ovat heikentyneet.
Delirium tremens

Delirium tremens eli juoppohulluus tarkoittaa tilaa, joka saattaa syntyä lopetettaessa alkoholin käyttö (äkillisesti) pitkäaikaisen käytön jälkeen. Tila syntyy usein 2–4 päivää alkoholinkäytön lopettamisen jälkeen, eli alkoholin aiheuttama kehon myrkytystila (krapula) ja sen mukana tullut tajunnan ja tarkkaavaisuuden hetkellinen heikentymä on jo yleensä loppunut.
Delirium tremensille ovat ominaisia kouristukset ja vapina sekä epämiellyttävät ja pelottavat aistiharhat. Delirium tremens voi johtaa jopa kuolemaan.
Hoito

Delirium vaatii useimmiten hoitoa sairaalassa, koska deliriumpotilaat ovat usein levottomia ja aggressiivisia. Sairaalassa potilas on jatkuvan tarkkailun alaisena. Usein potilas joudutaan myös eristämään tai sitomaan lepovöin, jotta hän ei vahingoittaisi muita potilaita tai itseään. Tilan hoito perustuu yleensä lääkitykseen muun muassa bentsodiatsepiineilla (esimerkiksi diatsepaami) ja haloperidolilla.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto.fi: Sekavuustila (delirium)
Kirjoharlekiini

| Kirjoharlekiini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Harlekiinit Eurylaimidae
Suku::  Aasianharlekiinit Eurylaimus
Laji::  ochromalus
Kaksiosainen nimi
 Eurylaimus ochromalus  Raffles, 1822 
Katso myös
   Kirjoharlekiini Wikispeciesissä   Kirjoharlekiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjoharlekiini (Eurylaimus ochromalus) on harlekiinien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kirjoharlekiinia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Singaporesta se on hävinnyt. Se on edelleen paikallisesti yleinen, mutta vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö

Kirjoharlekiini elää alankojen metsissä 1 200 metrin korkeuteen asti. Se voi elää myös hakatuissa metsissä, jos niihin jätetty korkeita puita.
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1980

Vuoden 1980 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Jugoslaviassa 19.–28. syyskuuta. Kisoihin osallistui 14 maata. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Puola ja pronssia Jugoslavia. Turnauksen korikuningatar oli Jugoslavian Zorica Ðurković.
Sijoitukset

Neuvostoliitto
Puola
Jugoslavia
Tšekkoslovakia
Bulgaria
Alankomaat
Unkari
Romania
Italia
Espanja
Ranska
Suomi
Belgia
Englanti
Kortinpelaajat

Kortinpelaajat on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1961. Maalauksen koko on 49,5 × 65,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Kortinpelaajat on Dahlmanin kolorialistisia maalauksia, jonka hän toteutti pastellisävyin. Maalauksessa nainen ja tyttö ovat pitkän pöydän ääressä uppoutuneet kortinpeluutunnelmiin. Tunnelmassa on samaan aikaan leikkisyyttä ja totisuutta, mihin punaiset hedelmät pöydällä olevassa korissa viittaavat.[lähde? ]
Kortisto

Kortisto on tietokokoelma, jossa tietoa säilytetään ja järjestetään pahvisten korttien avulla.
Kirjastokortisto, Library of Congress
Kortti, johon on merkitty yhden teoksen nimi ja sijaintipaikat.
Daniel Rahimi

| Daniel Rahimi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Uumaja, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi  Iran
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  98 kg
Pelinumero:  48
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  IF Björklöven (Allsv.) Manitoba Moose (AHL) Victoria Salmon Kings (ECHL) Rögle BK (SEL) HV71 (SEL) Linköpings HC (SEL/SHL) HC Davos (NLA) Växjö Lakers HC (SHL)
NHL-varaus:  82. varaus, 2006 Vancouver Canucks
Johan Daniel Rahimi (pers. ‏دانیال رحيمي‎; s. 28. huhtikuuta 1987 Uumaja, Ruotsi) on ruotsalais-iranilainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Seuraura

Rahimi on IF Björklövenin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa kaudella 2005–2006, jolloin Rahimi pelasi sarjassa kuusi ottelua. Vancouver Canucks varasi hänet kolmannella kierroksella 82. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2006–2007 Rahimi teki 33 runkosarja- ja kymmenessä Kvalserien-ottelussa yhteensä kolme syöttöpistettä. Hän keräsi runkosarjassa myös 104 jäähyminuuttia, joilla Rahimi jakoi Björklövenin sisäisen jäähypörssin voiton Alexander Hellströmin kanssa. Allsvenskan-kautensa päätteeksi hän siirtyi loppukevääksi Vancouver Canucksin farmijoukkue Manitoba Mooseen, AHL:ään.
Kaudesta 2007–2008 Rahimi pelasi suurimman osan AHL:ää Moosessa, jossa tulokaskausi toi 41 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5. Iso osa hänen kaudestaan eteni myös ECHL-joukkue Victoria Salmon Kingsissa. Kauden 2008–2009 Rahimi pelasi kokonaan Moosessa. Elokuussa 2009 Canucks kauppasi hänet ja Patrick Whiten San Jose Sharksiin vaihdossa Christian Ehrhoffiin ja Brad Lukowichiin. Rahimi ei kuitenkaan siirtynyt Sharksin organisaatioon, vaan palasi syyskuun loppupuolella takaisin kotimaahansa ja siirtyi Elitserien-joukkue Rögle BK:n riveihin. Hänen tulokaskautensa Ruotsin pääsarjatasolla toi 55 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8 ja kymmenessä Kvalserien-ottelussa tehot 1+1=2. Röglen kausi päättyi lopulta pudotukseen seuraavaksi kaudeksi Allsvenskaniin.
Rahimi jatkoi kaudella 2010–2011 Elitserien-uraansa kaksivuotisella sopimuksella HV71:ssä, jonne hän siirtyi try-outin kautta. HV71-vuosiensa jälkeen Rahimi siirtyi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella sopimuksella Linköpings HC:n joukkueeseen. Kaudella 2013–2014 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2014–2015 Rahimi teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+12=14 ja hän voitti Linköpingin sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Kaudella 2015–2016 Rahimi voitti koko SHL:n jäähypörssin 84 minuutillaan. Määrä on vähiten 2000-luvulla, mitä liigan historiassa on tarvittu kärkisijaan.
Kaudeksi 2016–2017 Rahimi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin National League A:n HC Davosiin. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös seuran perinteisesti isännöimässä Spengler Cupissa. Kaudeksi 2017–2018 Rahimi palasi kotimaahansa ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Växjö Lakers HC:hen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rahimi Oddset Hockey Gamesissa toukokuussa 2014. |  Rahimi Oddset Hockey Gamesissa toukokuussa 2014. |  Rahimi Oddset Hockey Gamesissa toukokuussa 2014. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Minsk 2014 | jääkiekko |  |
Rahimi edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Rahimin turnaus päättyi kuitenkin jo toiseen otteluun hänen loukattuaan munuaisensa. Yhteensä Rahimi on pelannut 42 A-maaottelua tehopistein 1+8=9. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 20. huhtikuuta 2013 Krefeldissä Saksaa vastaan. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan A-maajoukkuemaalinsa Rahimi teki Euro Hockey Challengessa 16. huhtikuuta 2014 Ängelholmissa Tanskaa vastaan.
Rahimi pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Yhteensä hän on pelannut 20 nuorten maaottelua.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin mukaan Rahimi on puolustava puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu oman pään pelaaminen, fyysisyys, maalinedustapelaaminen, laukausten blokkaaminen ja liike.
Muuta

Rahimin isä on iranilainen ja äiti ruotsalainen.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1963

Vuoden 1963 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Brasiliassa 12.-25. toukokuuta. Kisakaupunkeja oli viisi, suurin osa otteluista pelattiin Rio de Janeirossa. Kisoihin osallistui 13 maata. Brasilia voitti toisen maailmanmestaruutensa, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Neuvostoliitto. Turnauksen korikuningas oli Perun Ricardo Duarte.
Sijoitukset

Brasilia
Jugoslavia
Neuvostoliitto
Yhdysvallat
Ranska
Puerto Rico
Italia
Argentiina
Meksiko
Uruguay
Kanada
Peru
Japani
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  BrasiliaAmaury Pasos Wlamir Marques Ubiratan Pereira Carlos Domingos Massoni Benedito Cícero Tortelli Carmo de Souza Jatyr Eduardo Schall Luiz Cláudio Menon Antônio Salvador Sucar Victor Mirshauswka Waldemar Blatskauskas Friedrich BraunValmentaja: Togo Renan Soares |  JugoslaviaSlobodan Gordić Radivoj Korać Trajko Rajković Dragan Kovačić Josip Đerđa Dragoslav Ražnatović Ivo Daneu Zvonko Petričević Vital Eiselt Vladimir Cvetković Nemanja Đurić Miodrag NikolićValmentaja: Aleksandar Nikolić |  NeuvostoliittoGuram Minašvili Juris Kalniņš Vаdym Hlаdun Viktor Zubkov Vladimer Ugrekhelidze Aleksandr Travin Anzor Ležava Juri Kornejev Aleksandr Petrov Gennadi Volnov Vjatšeslav Hrynin Leonid IvanovValmentaja: Aleksandr Gomelski |