stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Belgia
Talous > Liikenne

Belgiassa on 41 lentopaikkaa, joista kuudella on yli kolme kilometriä pitkä kiitotie. Rautatietä on 3 233 kilometriä ja päällystettyä maantietä 120 514 kilometriä, josta 1 756 kilometriä moottoritietä. Suurimmat rahtisatamat ovat Antwerpen, Gent, Liege ja Zeebrugge. Belgian ja Britannian välillä on autolauttaliikennettä. Maan sisäisessä liikenteessä juna on tärkein kulkuneuvo, paitsi Ardenneilla turvaudutaan linja-autoihin. Paikallisliikennettä hoidetaan busseilla ja joissakin kaupungeissa raitiovaunuilla, Brysselissä ja Antwerpenissa on myös metro. Moottoritiet ovat kokonaan valaistuja ja pienikokoisen maan puolelta toiselle ajaa muutamassa tunnissa. Brysseliä kiertävät kehätiet ovat muodoltaan litistyneitä soikioita, koska ne kiertävät niitä vastustaneiden asukkaiden asuinalueet. Autoilijat pitävät kiinni etuajo-oikeudestaan, ja liikenneonnettomuuksien määrä onkin Euroopan suurimpia.
Väestö > Uskonto

Vuonna 2013 Belgiassa oli 10 444 268 asukasta. Valtauskonto on katolilaisuus, jonka seuraajia arvioidaan olevan 50 prosenttia väestöstä. Protestantteja on 2,5 prosenttia. Kristinuskon jälkeen eniten on islamilaisia (5 %), juutalaisia (0,4 %) ja buddhalaisia (0,3 %). Uskonnottomia väestöstä on 41 prosenttia, joista 9 % on ateisteja.
Väestö > Kielet

Belgiassa on kolme virallista kieltä, hollanti, ranska ja saksa. Kullakin kielellä on hallinnollisesti itsenäisen kieliyhteisön asema. Kieliyhteisöt vastaavat muun muassa koulutuksesta ja kulttuurista. Kielistä hollanti ja ranska ovat selvästi tärkeimmät. Hollanninkielisillä alueilla elää 58 prosenttia väestöstä, ranskankielisillä 31 prosenttia, kaksikielisen Brysselin asukkaita on 10 prosenttia ja saksankielisiä noin 0,7 prosenttia asukkaista.
Koska kielikysymykset ovat herkkiä ja riitaisia, Belgian väestönlaskennoissa ei vuoden 1961 jälkeen ole kysytty, mitä kieltä kansalaiset puhuvat. Ethnologue-kirjan mukaan suuri osa (noin kuusi miljoonaa) hollanninkielisiksi laskettavista belgialaisista puhuu flaamin murretta, vuoden 1987 arvion mukaan 4,6 miljoonaa varsinaista hollantia. Belgiassa puhuttu ranska poikkeaa vain hieman Ranskassa puhutusta ranskasta lähinnä muutamien paikallisten sanojen ja sanontojen osalta sekä puhujasta riippuen myös ääntämykseltään. Vallonian alueella ranskan kieli on 1900-luvun aikana syrjäyttänyt vallonin kielen, jota joskus pidetään myös ranskan murteena. Noin 600 000 puhuu limburgin kieltä tai murretta. Vuonna 1987 saksankielisten määräksi arvioitiin 150 000.
Väestö > Suurimmat kaupungit

| Nimi | Asukasluku 2022 |
| --- | --- |
Antwerpen: 530 630
Gent: 265 086
Charleroi: 202 421
Liège: 195 278
Bryssel: 188 737
Schaerbeek: 130 690
Anderlecht: 122 547
Brugge: 118 509
Namur: 112 559
Leuven: 102 236
Kulttuuri > Kirjallisuus > Kirjallisuuden historia

Alankomaiden keskiaikainen kulttuuri kukoisti erityisesti nykyisessä Belgiassa, ja hollantilaiset alueet olivat siitä syrjässä. Kun Alankomaat itsenäistyi 1500-luvulla, taantui nykyisen Belgian alueen kirjallisuus pitkäksi aikaa. Ensimmäinen nimeltä tunnettu alueen kirjailija on Hedrik Van Veldeke, joka on kuollut ennen vuotta 1200. Huomattava on myös kirjailija Hadewijch, jota pidetään Euroopan ensimmäisenä kansankielisten (flaaminkielisten) uskonnollisten runojen tekijänä. Niistä tunnetuin on Beatrijs-runo. Muutoin hänen elämästään tiedetään varsin vähän. Flaamilaisen runouden varsinaisena perustajana pidetään Jacob van Maerlantia (n. 1225–n. 1300). Keskiajalla kukoisti myös näyttämötaide.
Alueella ei sittemmin ilmestynyt merkittävää kirjallisuutta ennen 1800-lukua. 1700-luvun ja 1800-luvun alun muistetuin ranskankielinen belgialainen kirjailija oli marsalkka Charles Joseph de Ligne. Belgian itsenäistyttyä vuonna 1830 alkoi kirjallisuuden, varsinkin runouden, uusi kukoistusaika. 1800-luvun runoilijoista tunnetuimpia ovat Hendrik Conscience ja Guido Gezelle. Symbolismi sai voimakkaasti jalansijaa seuraavan sukupolven, kuten Stijn Streuvelsin ja Herman Tierlinckin tuotannossa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alkoi ekspressionismin kausi, jonka tunnetuin nimi on Paul van Ostaijen.
Kulttuuri > Kirjallisuus > Nykykirjallisuus

Sarjakuvat ovat Belgiassa suosittuja, ja maa on muun muassa Hergén (Tintti), Morrisin (Lucky Luke), Peyon (Smurffit) ja Boulen ja Billin (Vili & Bill) kotimaa. Komisario Maigret’n työtä käsittelevistä salapoliisiromaaneistaan tunnettu Georges Simenon on kotoisin Liègestä. Muita tunnettuja belgialaisia kirjailijoita ovat Hendrik Conscience, Suzanne Lilar ja Amélie Nothomb sekä runoilija Émile Verhaeren. Runoilija ja näytelmäkirjailija Maurice Maeterlinckille annettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1911.
Kulttuuri > Kuvataiteet ja tekstiilit

Belgialaisen maalaustaiteen kulta-aika kesti 1300-luvulta 1600-luvulle. Flaamilaiset mestarit muodostivat Euroopan toisen taidekeskuksen Italian ohella. Jan van Eyck ja Rogier van der Weyden hakivat realistisia materiaaleja ja värejä. Pieter Brueghel vanhempi maalasi värikästä maalaiselämää. Peter Paul Rubens oli aikansa kuuluisin maalari, joka keskittyi ihmisten kuvaamiseen. 1800-luvulla taide oli alamaissa, mutta 1900-luvulla James Ensor ja René Magritte johtivat avant-gardea.
1600-luvulla Belgia oli johtava pitsintuottaja, ja Englannissa jopa säännösteltiin belgialaisen pitsin maahantuontia valuuttavarojen hallitsemiseksi. Pitsiä tuotetaan edelleen – vaikka se ei olisi muuten muodissa, sitä menee esimerkiksi ristiäismekkoihin. 1400-luvulta 1800-luvulle Belgiassa tuotettiin maailmankuuluja kuvakudoksia. Alan huippukaudella Flanderissa työskenteli 50 000 kutojaa.
Kulttuuri > Musiikki

Nykyinen Belgian seutu oli huomattava eurooppalaisen musiikin keskus 1400- ja 1500-luvulla, jolloin sitä nimitettiin alankomaalaiseksi koulukunnaksi (ransk. École franco-flamande). Se muodostui kahdesta osasta: flaamilaisesta koulukunnasta, jolla oli yhteyksiä Saksaan päin, ja vallonilaisesta koulukunnasta, joka liittyi ranskalaisuuteen. Varhaisiin säveltäjiin kuuluivat Josquin Desprez (1450–1521) ja Orlando di Lasso (k. 1594). Myöhempiä musiikin huippuja olivat oopperasäveltäjä André Ernest Modeste Grétry (1741–1813) ja säveltäjä César Franck (1822–1890). Belgialainen Adolphe Sax kehitti saksofonin vuonna 1846. Belgian 1900-luvun kuuluisimmat muusikot olivat elektronimusiikkisäveltäjä Henri Pousseur, laulaja-lauluntekijä Jacques Brel ja jazzmuusikko Toots Thielemans.  Nyky-Belgiassa elää voimakkaasti myös afrikkalainen, erityisesti kongolainen musiikki.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Belgialaista perusruokaa ovat perunat ja leipä. Useimpiin aterioihin kuuluu sian-, kanan- tai naudanlihaa, pohjoisosassa myös kalaruoat ovat suosittuja. Paistamiseen käytetään useammin voita kuin ruokaöljyä.
Vohvelit ja ranskanperunat ovat alkujaan lähtöisin Belgiasta. Waterzooi on Flanderin alueelta peräisin oleva yleensä kalapohjainen pata. Belgia on myös tunnettu suklaakonvehdeistaan ja vahvoista oluistaan. Belgiassa myydäänkin useita satoja paikallisia oluttyyppejä, joiden joukossa on myös erikoisuuksia, kuten luostariolutta panevat Trappist-panimot ja villihiivapohjainen lambic.
Kulttuuri > Maailmanperintö

Unescon Maailmanperintöluettelossa on Belgiasta kymmenen kohdetta.
Belgian ja Ranskan kellotornit, jaettu Ranskan kanssa
Bruggen historiallinen keskusta
Brysselin Grand-Place
Canal du Centren neljä nostolaitetta ja niiden ympäristö, La Louvière ja Le Roeulx
Flaamilaisten begiinien talot
Plantin-Moretus-museo
Spiennesin (Monsin) neoliittiset piikivikaivokset
Stoclet-palatsi
Tournain Notre-Damen katedraali
Victor Hortan kaupunkihuvilat
Kulttuuri > Urheilu

Belgiassa suosittuja lajeja ovat jalkapallo ja pyöräily. Belgiassa kansallissankarin asemaan on noussut viisinkertainen Ranskan ympäriajojen voittaja, pyöräilijä Eddy Merckx. Tom Boonen on menestyksekäs nykypyöräilijä.
Belgian jalkapallomaajoukkuetta, jota kutsutaan Punaisiksi paholaisiksi (Les Diables Rouges, Rode Duivels), voi pitää yhdistävänä tekijänä muuten hajanaisessa maassa. Paras saavutus on MM-kisoissa 2018, jolloin joukkue sijoittui kolmanneksi. Toukokuussa 2020 joukkue oli FIFA-rankingissa ykkösenä.
2000-luvulla maailman huipulla on ollut kaksi belgialaista naistennispelaajaa, Kim Clijsters ja Justine Henin.
Belgiassa on myös autourheiluratoja, joista tunnetuimmat ovat Formula 1 -rata Spa-Francorchamps ja Zolderin rata. Belgian Grand Prix on vuodesta 1925 alkaen järjestetty autokilpailu, joka on vuodesta 1950 ollut lähes joka vuosi osana Formula 1 -luokan maailmanmestaruussarjaa.
Belgia on isännöinyt kerran kesäolympialaisia, Antwerpenissa vuonna 1920. Maan menestyksekkäimmät urheilumuodot olympialaisissa, joihin maa on osallistunut vuodesta 1900, ovat olleet jousiammunta ja pyöräily. Eniten mitaleita on saanut jousiampuja Hubert Van Innis: kuusi kultaa ja neljä hopeaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belgia Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Belgia Wikimatkoissa
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k Euroopan unionin jäsenvaltiot |
| --- | --- | --- | --- |
|  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |  |
| n k  Pohjois-Atlantin liitto |
| --- | --- | --- |
| Jäsenvaltiot |  Alankomaat   Albania   Belgia   Bulgaria   Espanja   Islanti   Italia   Kanada   Kreikka   Kroatia   Latvia   Liettua   Luxemburg   Montenegro  Norja   Pohjois-Makedonia   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi  Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi  Tanska   Tšekki   Turkki   Unkari   Viro   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat  |  |
| Rakenne |  Päämaja  Pääsihteeri  Supreme Headquarters Allied Powers Europe  Parlamentaarinen yleiskokous  Standardointisopimus  |  |
| Kahdenväliset suhteet |  Major non-NATO ally  Naton rauhankumppanuus  |  |
| Tunnukset |  Naton lippu  |  |
Belgian kartta
Roomalaisen villan jäännökset Habayssä.
Belgian vuoden 1830 vallankumouksen episodi, Egide Charles Gustave Wappers (1834), taidemuseossa Brysselissä.
Saksalaisia sotilaita Belgiassa toukokuussa 1940.
Philippe, Belgian kuningas vuodesta 2013
Charles Michel, Belgian pääministeri vuosina 2014–2019 ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja vuodesta 2019
Belgian senaatti kokoontuu samassa rakennuksessa Belgian edustajainhuoneen kanssa.
Flanderi
  Vallonia
  Bryssel
Peltoa Belgiassa.
Ydinvoimala ja 1600-luvulla rakennettu tuulimylly Doelissa Beverenin kunnassa.
Antoing
Floreffe
Belgian viralliset kieliyhteisöt:
  hollanninkielinen
  ranskankielinen
  saksankielinen.
Brysselin alueella on sekä hollannin- että ranskankielinen yhteisö.
La vie d’Hercule, kuvakudos 1400-luvulta.
Belgialaista suklaata.
Eddy Merckx, 1973.
Makedonian kieli

| Makedonia |
| --- | --- |

Oma nimi:  македонски (makedonski)
Tiedot
Alue:  Albania Bulgaria Kreikka Pohjois-Makedonia Serbia
Virallinen kieli:  Pohjois-Makedonia
Puhujia:  1 620 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielenhuolto:  Institut za makedonski jazik
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  baltoslaavilaiset kielet – slaavilaiset kielet – eteläslaavilaiset kielet – itäiset
Kielikoodit
ISO 639-1:  mk
ISO 639-2:  mac (T), mkd (B)
ISO 639-3:  Mkd
 Ohje 
Makedonian kieli (mak. македонски јазик, makedonski jazik) on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva kieli. Se kuuluu slaavilaisten kielten eteläslaavilaiseen haaraan ja on läheistä sukua bulgarian kielelle. Sitä kirjoitetaan kyrillisin kirjaimin. Makedonian kieltä puhuu noin 1,6 miljoonaa ihmistä, joista suurin osa asuu Pohjois-Makedoniassa.
Makedonia on osa eteläslaavilaista kielijatkumoa, johon kuuluvat pohjoisesta alkaen sloveeni, kroaatti, serbia (serbokroaatti), makedonia ja bulgaria sekä muinaiskirkkoslaavi. Siirtymä serbiasta makedoniaan ja bulgariaan on vaiheittainen ja näiden keskinäinen ymmärrettävyys korkea. Osa tutkijoista pitää makedoniaa bulgarian murteena, mutta toiset kiistävät tämän voimakkaasti. Bulgarian valtion virallinen kanta oli pitkään, että makedonia on vain bulgarian kielen murre. Nyttemmin Bulgaria on tunnustanut makedonian omaksi erilliseksi kielekseen, tosin bulgarialaiset nationalistit eivät tätä hyväksy.
Makedoniaa on kirjoitettu kyrillisellä kirjaimistolla vuodesta 1944 alkaen. Oikeinkirjoitus on lainattu pääasiassa serbiasta ja siten kauempana bulgariasta ja venäjästä. Sanastoa taas on lainattu kreikasta, turkista ja serbiasta.
Nykyisen makedonian kielen käyttö kirjallisesti alkoi 1700-luvun lopun eteläslaavilaisen nationalismin myötä. Aluksi makedonialaiset ja bulgarialaiset kirjailijat tekivät yhteistyötä, mutta yhteistä perustaa kirjakielelle ei saatu luotua, mikä johti 1800-luvun puolivälissä välirikkoon. Bulgarialaiset hylkäsivät makedonialaismurteet ja alkoivat vaatia makedonialaisia opettelemaan standardibulgariaa. Myöskään maailmansotien välisessä Jugoslaviassa makedoniaa ei hyväksytty, vaan sitä pidettiin serbian murteena, ja kouluissa opetettiin valtakunnan yhteistä serbokroatiaa, vaikkakin kieltä siedettiin kansanperinteenä. Toisen maailmansodan aikana Makedonian miehittivät Bulgarian fasistit, jolloin kouluissa opetettiin standardi-bulgariaa. Kieli vakioitiin kirjakieleksi viimein osana Titon aikaista kulttuuriautonomiaa 1940-luvulla, ja se saavutti lopullisen muotonsa 1950-luvun alussa.
Äännerakenne

Prilep-Bitolan murteeseen perustuvan standardimakedonian äännerakenne on seuraavanlainen:
|  | etu | keski | taka |
| --- | --- | --- | --- |
| suppea | i |  | u |
| väli | ɛ | (ə) | ɔ |
| väljä |  | a |  |
Švaa /ə/ on foneeminen useissa murteissa ja vaihtelee korkeudeltaan [ʌ]:n ja [ɨ]:n välillä; standardikielessä sen esiintyvyys on kuitenkin marginaalista. Oikeinkirjoituksessa murteellisia sanoja kirjoittaessa se esitetään yleensä heittomerkkiä käyttäen, esimerkiksi ⟨к’смет⟩ /kəsmɛt/, ⟨с’нце⟩ /səntsɛ/.
Vokaalin pituus ei ole foneemisesti merkittävä. Kaksitavuisten sanojen painollisen avotavun vokaali ääntyy usein pitkänä; myös /aa/ ääntyy usein pitkänä [aː]:na.
|  | Labiaalit | Dentaalit | Alveolaarit | Palataalit | Velaarit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaalit | m | n̪ |  | ɲ |  |
| Klusiilit | p b | t̪ d̪ |  | c ɟ | k g |
| Affrikaatat |  | t̪s̪ d̪z̪ |  | tʃ dʒ |  |
| Frikatiivit | f v | s̪ z̪ |  | ʃ ʒ | x |
| Approksimantit |  | ɫ̪ |  | j |  |
| Tremulantit |  |  | r |  |  |
| Lateraalit |  |  | l | ʎ |  |
/r/ voi esiintyä syllabisena, esimerkiksi ⟨прст⟩ [ˈpr̩st]. Myös /n̪/ ja /ɫ̪/ voivat esiintyä syllabisina joissakin sanoissa.
/n/:n allofoneja ennen labiodentaaleja /f v/ on [ɱ], ja ennen /k g/ vastaavasti [ŋ].
Paino on sanassa yleensä kolmanneksi viimeisellä tavulla eli antepenultimalla ja kaksitavuississa sanoissa ensimmäisellä tavulla. Poikkeuksen muodostavat verbeistä johdetut, ⟨-ќи⟩-päätteiset adverbit, joiden paino on toiseksi viimeisellä tavulla, sekä vierasperäiset lainasanat, jotka usein säilyttävät alkuperäiskielensä mukaisen painon.
Makedonialainen aakkosto

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А | Б | В | Г | Д | Ѓ | Е | Ж | З | Ѕ | И | Ј |
| К | Л | Љ | М | Н | Њ | О | П | Р | С | Т | Ќ |
| У | Ф | Х | Ц | Ч | Џ | Ш |  |  |  |  |  |
Kielinäyte

»Ситe чoвeчки суштeствa сe рaѓaaт слoбoдни и eднaкви пo дoстoинствo и прaвa. Tиe сe oбдaрeни сo рaзум и сoвeст и трeбa дa сe oднeсувaaт eдeн кoн друг вo дуxoт нa oпштo чoвeчкaтa припaднoст.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makedonian kieli Wikimedia Commonsissa
Slaavilaiset kielet
bosnia
bulgaria
interslaavi
kantaslaavi
kašubi
kirkkoslaavi
kroatia
makedonia
molisenkroatia
montenegro
muinaiskirkkoslaavi
polabi
puola
ruteeni
serbia
serbokroatia
sleesia
slovakki
sloveeni
slovintsi
sorbi
tšekki
ukraina
valkovenäjä
venäjä
Niklas Nordgren (ruotsalainen jääkiekkoilija)

| Niklas Nordgren |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Örnsköldsvik, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  85 kg
Pelinumero:  13
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2015
Seurat:  Modo Hockey (SEL/SHL) Örnsköldsviks SK (Hockeyettan) Sundsvall Hockey (Allsv.) Timrå IK (SEL) Lowell Lock Monsters (AHL) Carolina Hurricanes (NHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Rapperswil-Jona Lakers (NLA) Kloten Flyers (NLA)
NHL-varaus:  195. varaus, 1997 Carolina Hurricanes
Niklas Nordgren (s. 28. kesäkuuta 1979 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hänen vahvuuksiinsa kuuluivat luisteluvoima, vaistot, kiekonliikuttaminen, työmoraali ja monipuolisuus. Nordgren laukoi oikealta.
Ura > Seuraura > Uran alku ja vuodet alemmissa sarjoissa

Nordgren on MODO:n oma kasvatti. Hän voitti U16 SM:n kultaa vuonna 1994 ja J18 Allsvenskanin kultaa vuonna 1996. Nordgren debytoi Elitserienissä 17-vuotiaana kaudella 1996–1997, jolloin hän pelasi siellä viisi runkosarjaottelua. Carolina Hurricanes varasi Nordgrenin 195. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1997. Kaudella 1997–1998 hän pelasi ainoastaan MODO:n J20-junioreissa ja kaudella 1998–1999 Elitserien-otteluita kertyi seitsemän. Suurimman osan kaudestaan Nordgren pelasi kuitenkin I-divisioonan Örnsköldsviks SK:ssa.
Kaudeksi 1999–2000 Nordgren siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Sundsvalliin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 21+11=32. Nordgren pelasi kauden aikana myös kaksi EHL-ottelua MODO:ssa. Kaudella 2000–2001 hän oli tehoilla 22+19=41 Sundsvallin paras pistemies ja maalintekijä. Nordgren jakoi koko Allsvenskanin maalipörssin neljännen sijan Nyköpings HK:n Fredrik Zetterlingin ja Bofors IK:n Robert Medinin kanssa.
Ura > Seuraura > Läpimurto Elitserienissä ja siirtyminen NHL:ään

Nordgren siirtyi kaudeksi 2001–2002 Timrå IK:hon, jossa hänen ensimmäinen kokonainen Elitserien-kautensa toi 49 runkosarjaottelussa tehot 8+6=14 sekä kymmenessä Kvalserien-ottelussa tehot 3+3=6. Kaudella 2002–2003 Nordgren teki läpimurtonsa Elitserienissä ja voitti Timrån sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 20+23=43. Hän sijoittui koko liigan pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 2003–2004 Nordgren oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+15=28. Kevään 2004 Kvalserienissä hän oli Timrån paras maalintekijä neljällä osumallaan. Kaudella 2004–2005 Nordgren jakoi tehoilla 19+17=36 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Henrik Zetterbergin kanssa ja sisäisen pistepörssin toisen sijan Fredrik Modinin kanssa. Hän jakoi myös Timrån sisäisen tehotilaston voiton Teemu Aallon kanssa lukemalla +16. Maaliskuussa 2005 Nordgren teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Nordgren ei jatkanut sopimuksestaan huolimatta Timråssa, sillä elokuussa 2005 hän teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 450 000 dollarin arvoisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Nordgren pelasi alkukaudella 2005–2006 kahdeksan ottelua AHL-joukkue Lowell Lock Monstersissa. Hän pelasi suurimmaksi osaksi NHL:n puolella Hurricanesissa tehden 43 runkosarjaottelussa tehot 4+2=6. Siirtotakarajalla, maaliskuussa 2006 Hurricanes kauppasi Nordgrenin, Krystofer Kolanosin ja kesän 2007 toisen kierroksen varausvuoron Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Mark Recchiin. Nordgren pelasi loppukaudella Penguinsissa 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Ura > Seuraura > Paluu Eurooppaan

Kaudeksi 2006–2007 Nordgren siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersiin. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä 17 osumallaan. Kaudella 2007–2008 Nordgren oli Rapperswilin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+31=51. Hän jakoi koko NLA:n maalipörssin kymmenennen sijan neljän muun pelaajan kanssa ja sijoittui liigan jäähypörssissä kolmanneksi 131 minuutillaan. Nordgren voitti myös kevään 2008 pudotuspeleissä Rapperswilin sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 5+1=6. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 25+28=53 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Stacy Roestin jälkeen. Nordgren jakoi koko NLA:n maalipörssin toisen sijan kolmen muun pelaajan kanssa edellään vain HC Luganon Brady Murray. Hän jakoi myös pistepörssin kymmenennen sijan ZSC Lionsin Ryan Gardnerin kanssa. Helmikuussa 2009 Nordgren teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Rapperswilin kanssa.
Kaudella 2010–2011 Nordgren oli Rapperswilin toiseksi paras pistemies Stacy Roestin jälkeen. Kevään 2011 karsintasarjassa hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+6=7. Kaudeksi 2011–2012 Nordgren siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kloten Flyersiin. Hänen kautensa jäi loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain 14 runkosarja- ja kolmen playoff-ottelun mittaiseksi. Nordgren edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi kotimaahansa ja Timrå IK:n paitaan. Nordgren voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 9+20=28. Timrån kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Allsvenskaniin.
Marraskuussa 2013 Nordgren palasi kasvattajaseuraansa MODO:on oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2013–2014. Heinäkuussa 2014 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 1997 | jääkiekko |  |
Nordgren pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997, jolloin hän voitti hopeaa. Nordgren oli viidellä osumallaan Ruotsin paras maalintekijä. Ruotsin A-maajoukkueessa hän on pelannut yhteensä 60 ottelua tehopistein 13+9=22.
Muuta

Nordgrenin pikkuveli Anders on pelannut Ruotsin alemmissa sarjoissa.
707

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Syntyneitä

Teudoald, Austrasian major domus
Kuolleita

Paavi Johannes VII.
Japanin keisari Monmu.