Kyūdō
Tekniikka > Ampumisen kahdeksan vaihetta

Ashibumi, jalkojen asetus, ampuja asettuu ampumalinjalle (shai) asettaen jalkansa puolen vartalonmitan päähän toisistaan, jalkaterät noin 60° kulmaan. Varpaankärjet ovat linjalla maalitauluun nähden, ampuja  tähtää ikään kuin varpaillaan.
Dōzukuri, vartalon asennon hakeminen. Kyūdōssa tasapaino on tärkeää, vartalon tulee olla symmetrinen ja suora.
Yugamae, valmistautuminen ammuntaan. Oikea käsi tarttuu jänteeseen (torikake), vasen käsi muodostaa ampumisotteen jousen kahvalla (tenouchi) ja ampuja suuntaa katseensa maalitauluun (monomi).
Uchiokoshi. Jousi nostetaan pään yläpuolelle. Koulukunnasta riippuen joko vartalon edessä tai sen vasemmalla sivulla. Jousta avataan.
San bun no ni. Ulosvedon aikana pysähdytään hetkeksi kulmakarvojen kohdalle (Heki Ryūssa). Jousen avaaminen jatketaan.
Tsumeai, täysi veto, nuoli osoittaa keskelle taulua, jänne koskettaa rintaa ja nuoli poskea.
Nobiai, venyttäminen. Lisätään voimaa ja vääntöä. Vetoa tulee lisää ehkä 10–15 mm.
Yagoro, hetki ennen laukaisua, jossa voima jännitetään äärimmilleen
Kaikki nämä ovat eri tapoja kuvata voiman kasvattamista ja suuntaamista kehossa.
Hanare, laukaus. Hanaressa jousi kiertyy kädessä ampujan työntäessä vasemman peukalonhankansa ns. tsunomipisteellä jousen oikeaa reunaa kohti maalitaulua (Tsunomi no hataraki), samalla vääntäen ja kiertäen jousta sekä pituusakselinsa että käden pituusakselin suuntaisesti.
Zanshin, tajunnan palaaminen, pysähtynyt muoto. Jälkitila, jossa ampuja on ensin yhä jännittynyt, hänen asentonsa on laukauksessa vapautuneiden voimien seurausta.
Vaativan ammuntatekniikan opettelu on aikaavievää. Harjoittelu aloitetaan gomuyumilla, jousen kahvaosalla, johon on kiinnitetty kuminauha. Tämän laitteen avulla opetellaan tekniikan alkeet turvallisesti, ennen kuin voidaan aloittaa jousen käsittely. Ammuntatekniikan alkeiden opettelu näin on tärkeää, koska muuten jänne saattaisi vahingoittaa ampujaa. Tämä vaihe kestää yleensä muutaman kuukauden, jonka jälkeen seuraa karabiki, harjoittelu tyhjällä jousella ilman nuolta ja käsinettä. Tämän lyhyen vaiheen tarkoituksena on totuttaa ampuja jouseen, antaa lihaksille oikeanlainen tuntuma. Vähitellen otetaan mukaan nuoli ja käsine, yritetään laukaisua verkkoon, kokeillaan, miten nuoli irtoaa laukaisussa. Ennen kuin ampuja on valmis ampumaan täyttä matkaa, on hänen vielä hiottava taitojaan makiwaran edessä. Makiwara on telineellä seisova tiukkaan kääritty olkirulla, johon ammutaan noin kahden metrin etäisyydeltä. Vasta, kun ampuminen makiwaraan sujuu vaikeuksitta, ampuja on valmis siirtymään täyden matkan ammuntaan. On huomattava, että yhden senttimetrin poikkeama nuolen paikassa makiwarassa vastaa noin puolta metriä maalitaulussa. Täyttä matkaa aloittelija on valmis ampumaan vajaan vuoden kuluttua aloittamisestaan.
Maalitaulu (mato) on halkaisijaltaan 36 cm, ja etäisyys siihen on 28 metriä. Maalitaulu on paperia, joka on pingotettu puiseen kehään. Oikealla dojolla maalitaulut nojaavat hiekkavalliin, urheiluhalleissa ammuttaessa käytetään synteettistä taustamateriaalia ja taustaverkkoja. Voidaan myös ampua 60 m:n matkalta halkaisijaltaan metriseen tauluun (enteki).
Kilpailuissa ei ole sarjoja, vaan miehet ja naiset kilpailevat samassa sarjassa. Kilpailussa on tavallisesti kaksi osaa, tyylikilpailu ja finaali. Tyylikilpailusta 10 parasta osallistuvat finaaliin, jossa vain osumat lasketaan. Kilpailuja on niin yksilökilpailuja kuin joukkuekilpailuja. Lajissa käydään SM-, EM- ja MM-mittelöitä.