stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksi Valavuori
Yksityiselämä ja muuta

Valavuori kihlautui Susanna Ilon kanssa joulukuun alussa vuonna 2009. He saivat toukokuussa vuonna 2012 esikoispojan ja joulukuussa 2015 tyttären. Valavuori erosi kihlatustaan vuonna 2019. Valavuori kertoi vuonna 2024 olevansa parisuhteessa ja meni naimisiin elokuussa.
Valavuori oli vuoden 2007 eduskuntavaaleissa kokoomuksen ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 2 188 ääntä eikä tullut valituksi.
Aiheesta muualla

Twitch.tv | Valavuori Live
Aleksi Valavuori Twitterissä
Aleksi Valavuori Videotreffit-ohjelmassa
Italian Grand Prix 1970

Italian Grand Prix 1970 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. syyskuuta 1970 Monzan radalla. Kilpailun voitti sveitsiläinen Clay Regazzoni, jolle voitto oli kauden ja samalla koko uran ensimmäinen.
Kilpailua varjosti MM-pistejohdossa olleen Jochen Rindtin kuolema harjoituksissa kilpailua edeltäneenä päivänä. Rindtin kuoleman takia muutama kuljettaja vetäytyi kilpailusta.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 68 | 1:39:07.1 | 3 | 9 |
| 2 | 18 |  Jackie Stewart | March-Ford | 68 | 5.73 | 4 | 6 |
| 3 | 40 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra | 68 | 5.8 | 14 | 4 |
| 4 | 30 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 68 | 6.15 | 9 | 3 |
| 5 | 46 |  Rolf Stommelen | Brabham-Ford | 68 | 6.41 | 17 | 2 |
| 6 | 20 |  François Cevert | March-Ford | 68 | + 1:03.46 | 11 | 1 |
| 7 | 48 |  Chris Amon | March-Ford | 67 | + 1 krs. | 18 |   |
| 8 | 34 |  Andrea de Adamich | McLaren-Alfa Romeo | 61 | + 7 krs. | 12 |   |
| NC | 32 |  Peter Gethin | McLaren-Ford | 60 | Ei sijoitusta | 16 |   |
| Kesk. | 8 |  Jackie Oliver | BRM | 36 | Moottori | 6 |   |
| Kesk. | 52 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 35 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 44 |  Jack Brabham | Brabham-Ford | 31 | Onnettomuus | 8 |   |
| Kesk. | 2 |  Jacky Ickx | Ferrari | 25 | Kytkin | 1 |   |
| Kesk. | 12 |  George Eaton | BRM | 21 | Ylikuumeneminen | 20 |   |
| Kesk. | 54 |  Tim Schenken | De Tomaso-Ford | 17 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 6 |  Ignazio Giunti | Ferrari | 14 | Polttoaineen syöttö | 15 |   |
| Kesk. | 42 |  Henri Pescarolo | Matra | 14 | Moottori | 5 |   |
| Kesk. | 10 |  Pedro Rodríguez | BRM | 12 | Moottori | 2 |   |
| Kesk. | 50 |  Jo Siffert | March-Ford | 3 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 14 |  John Surtees | Surtees-Ford | 0 | Sähköt | 10 |   |
| WD | 28 |  Graham Hill | Lotus-Ford |   | Vetäytyi |   |   |
| WD | 24 |  John Miles | Lotus-Ford |   | Vetäytyi |   |   |
| DNS | 22 |  Jochen Rindt | Lotus-Ford |   | Kohtalokas onnettomuus |   |   |
| DNQ | 38 |  Jo Bonnier | McLaren-Ford |   |   |   |   |
| WD | 26 |  Emerson Fittipaldi | Lotus-Ford |   |   |   |   |
| DNQ | 36 |  Nanni Galli | McLaren-Alfa Romeo |   |   |   |   |
| DNQ | 56 |  Silvio Moser | Bellasi-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Nopein kierros: Clay Regazzoni - 1:25.2
Italia talviolympialaisissa 1932

Italia osallistui Lake Placidin talviolympialaisiin 1932 12 miesurheilijan joukkueella. rattikelkkailussa ja pohjoismaisissa hiihtolajeissa kilpailleet italialaiset jäivät ilman mitaleja. Parhaan sijoituksen saavutti maan neljän miehen kelkkojen joukkue oltuaan viides.
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Maastohiihto

| Matka | Urheilija | Kilpailu> Aika | Kilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- |
| 18 km | Severino Menardi | 1:43.04 | 34. |
| 18 km | Gino Soldà | 1:39.43 | 26. |
| 18 km | Andrea Vuerich | 1:38.42 | 25. |
| 50 km | Giovanni Delago | kesk. | – |
| 50 km | Francesco de Zulian | kesk. | – |
| 50 km | Erminio Sertorelli | 4:59.00 | 12. |
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Mäkihyppy

| Urheilija | Sijoitus |
| --- | --- |
Ingenuino Dallagio: 16.
Severino Menardi: 27.
Ernesto Zardini: 14.
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Yhdistetty

| Urheilija | Sijoitus |
| --- | --- |
Ingenuino Dallagio: 17.
Severino Menardi: 21.
Ernesto Zardini: 12.
Joukkue > Rattikelkkailu

| Urheilijat | Laji | 1>  lasku.Aika | 1>  lasku.Sija | 2>  lasku.Aika | 2>  lasku.Sija | 3>  lasku.Aika | 3>  lasku.Sija | 4>  lasku.Aika | 4>  lasku.Sija | Yhteensä> Aika | Yhteensä> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Teofilo Rossi di Montelera Italo Casini | kahden miehen kelkat | 2.15,45 | 6. | 2.08,10 | 5. | 2.06,58 | 6. | 2.06,20 | 6. | 8.36,33 | 6. |
| Agostino Lanfranchi Gaetano Lanfranchi | kahden miehen kelkat | 2.20,08 | 10. | 2.13,47 | 8. | 2.08,00 | 7. | 2.09,11 | 7. | 8.50,66 | 8. |
| Urheilijat | Laji | 1>  lasku.Aika | 1>  lasku.Sija | 2>  lasku.Aika | 2>  lasku.Sija | 3>  lasku.Aika | 3>  lasku.Sija | 4>  lasku.Aika | 4>  lasku.Sija | Yhteensä> Aika | Yhteensä> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Teofilo Rossi di Montelera Agostini Lanfranchi Gaetano Lanfranchi Italo Casini | neljän miehen kelkat | 2.07,87 | 5. | 2.06,62 | 5. | 2.07,94 | 7. | 2.01,78 | 6. | 8.24,21 | 5. |
Italian Grand Prix 1980

Italian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. syyskuuta 1980 poikkeuksellisesti Monzan sijasta Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet. Vuosina 1981–2006 Imolassa ajettiin San Marinon Grand Prix.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | 60 | 1.38.07,52 | 5 | 9 |
| 2 | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 60 | + 28,93 | 6 | 6 |
| 3 | 28 |  Carlos Reutemann | Williams-Ford | 60 | + 1.13,67 | 3 | 4 |
| 4 | 12 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 59 | + 1 krs. | 18 | 3 |
| 5 | 21 |  Keke Rosberg | Fittipaldi-Ford | 59 | + 1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 25 |  Didier Pironi | Ligier-Ford | 59 | + 1 krs. | 13 | 1 |
| 7 | 8 |  Alain Prost | McLaren-Ford | 59 | + 1 krs. | 24 |  |
| 8 | 1 |  Jody Scheckter | Ferrari | 59 | + 1 krs. | 16 |  |
| 9 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Ford | 59 | + 1 krs. | 20 |  |
| 10 | 16 |  René Arnoux | Renault | 58 | + 2 krs. | 1 |  |
| 11 | 50 |  Rupert Keegan | Williams-Ford | 58 | + 2 krs. | 21 |  |
| 12 | 31 |  Eddie Cheever | Osella-Ford | 57 | + 3 krs. | 17 |  |
| 13 | 3 |  Jean-Pierre Jarier | Tyrrell-Ford | 54 | Jarrut | 12 |  |
| Kesk. | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 53 | Vaihdelaatikko | 2 |  |
| Kesk. | 9 |  Marc Surer | ATS-Ford | 45 | Moottori | 23 |  |
| Kesk. | 11 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 40 | Moottori | 10 |  |
| Kesk. | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 38 | Moottori | 7 |  |
| Kesk. | 4 |  Derek Daly | Tyrrell-Ford | 33 | Onnettomuus | 22 |  |
| Kesk. | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 20 | Renkaan laakerit | 14 |  |
| Kesk. | 6 |  Hector Rebaque | Brabham-Ford | 18 | Jousitus | 9 |  |
| Kesk. | 20 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 17 | Onnettomuus | 15 |  |
| Kesk. | 2 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 5 | Rengasrikko | 8 |  |
| Kesk. | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 5 | Rengasrikko | 4 |  |
| Kesk. | 22 |  Vittorio Brambilla | Alfa Romeo | 4 | Ulosajo | 19 |  |
| DNQ | 43 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford |  | Karsiutui |  |  |
| DNQ | 30 |  Manfred Winkelhock | Arrows-Ford |  | Karsiutui |  |  |
| DNQ | 14 |  Jan Lammers | Ensign-Ford |  | Karsiutui |  |  |
| DNQ | 41 |  Geoff Lees | Ensign-Ford |  | Karsiutui |  |  |
Muuta

Paalupaikka: René Arnoux – 1.33,988
Nopein kierros: Alan Jones – 1.36,089 (kierroksella 47)
NCAA

| National Collegiate Athletic Association> NCAA |
| --- | --- |

 NCAA:n toimisto Indianapolisissa.
Laji:   amerikkalainen jalkapallo  ammunta  baseball  golf  haavipallo  hiihto  jalkapallo  jääkiekko  keilailu  koripallo  lentopallo  maastojuoksu  maahockey  miekkailu  paini  rantalentopallo  softball  soutu  sukellus  tennis  uinti  vesipallo  voimistelu  yleisurheilu 
Tyyppi:  yliopistourheilun kattojärjestö
Toimialue:  Yhdysvallat ja Kanada
Perustettu:  31. maaliskuuta 1906
Päämaja:  Indianapolis, Indiana
Presidentti:  Charlie Baker
Jäsenet:  Noin 1 100 koulua
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
National Collegiate Athletic Association (lyh. NCAA, aik. Intercollegiate Athletic Association) on Yhdysvaltain yliopistourheilun kattojärjestö. NCAA on perustettu vuonna 1906. Järjestö hallinnoi ja laatii kilpailusäännöt miesten ja naisten yliopistourheilulle sekä valvoo korkeakoulujen välisiä urheilukilpailuja. NCAA:n piirissä järjestetään lähes 90 kansallista mestaruuskilpailua useissa eri urheilulajeissa. NCAA:n päämaja ja museo sijaitsevat Indianan Indianapolisissa. NCAA:n kansallisen toimiston johtaja on vuodesta 2022 lähtien ollut Charlie Baker
NCAA on järjestetty vuodesta 1973 lähtien kolmeen divisioonaan kilpailutason mukaan. Kussakin divisioonassa järjestetään kansalliset mestaruuskilpailut eri urheilulajeissa. Korkeakoulut voivat valita divisioonan, johon he osallistuvat.
NCAA laatii myös tilastoja eri yliopistourheilulajeista kuten amerikkalaisesta jalkapallosta, baseballista, koripallosta, jalkapallosta, jääkiekosta ja haavipallosta. NCAA julkaisee myös sääntökirjoja ja oppaita näiden urheilulajien lisäksi myös hiihdosta, uinnista, sukelluksesta, yleisurheilusta ja painista.
Historia

NCAA perustettiin vuonna 1906 nimellä Intercollegiate Athletic Association. Järjestön tehtävänä oli laatia kilpailu- ja kelpoisuussäännöt amerikkalaiselle jalkapallolle sekä muille korkeakoulujen välisille urheilulajeille. Nykyisen nimensä NCAA otti käyttöön vuonna 1910. Ensimmäiset kansalliset korkeakoulujen väliset yleisurheilumestaruuskilpailunsa NCAA järjesti vuonna 1921. Järjestö laajensi sen jälkeen toimivaltaansa vaiheittain muihin lajeihin ja niiden yliopistourheiluliittoihin. Vuonna 1942 NCAA sai valtuudet omien sääntöjensä täytäntöönpanoon. Vuonna 1952 NCAA alkoi säännellä yliopistojalkapallon suoria televisiolähetyksiä.
Ensimmäinen Yhdysvaltojen ulkopuolinen yliopisto NCAA:ssa oli kanadalainen Simon Fraser University, joka otettiin mukaan kaudelle 2011–2012.
Hallinto ja talous

NCAA on jäsentensä johtama järjestö. NCAA:n kansallisen toimiston työntekijät valvovat kaikkia NCAA:n mestaruuskilpailuja, opiskelijaurheilijoiden ohjelmia sekä tukevat säännöt ja toimintaperiaatteet laativien jäsenkomitoiden työtä. Säännöt koskevat muun muassa rekrytointia, sääntöjen noudattamista, akateemista toimintaa ja mestaruuskilpailuja. Jäsenkoulut ja -konferenssit päättävät viime kädessä itsenäisesti, mitkä säännöt ne ottavat käyttöön omassa divisioonassaan.
NCAA:n piirissä on noin 1 100 jäsenoppilaitosta ja yli 500 000 korkeakoulu-urheilijaa. Jäsenoppilaitosten koko vaihtelee satojen opiskelijoiden oppilaitoksista kymmenien tuhansien opiskelijoiden oppilaitoksiin. NCAA:n oppilaitokset myöntävät vuosittain urheilustipendejä lähes 3,5 miljardin dollarin edestä.
Kilpailut > Divisioonat

NCAA:n piirissä järjestetään 90 kansallista mestaruuskilpailua 24 urheilulajissa. NCAA:n kolmessa divisioonassa on vuosittain yli 57 000 osallistujaa ja lähes 20 000 joukkuetta. NCAA:n nykyinen kolmen divisioonan rakenne otettiin käyttöön vuonna 1973. Divisioonarakenteen tarkoitus on taata tasapuoliset toimintaedellytykset samankaltaisten koulujen joukkueille. Divisioonarakenteella pyritään myös tuomaan enemmän mahdollisuuksia opiskelijoille kisata kansallisesta mestaruudesta.
I-divisioonan kouluissa on yleensä suurimmat opiskelijamäärät, suurimmat urheilubudjetit ja suurin määrä urheilustipendejä. II-divisioonassa pyritään yhdistämään kasvumahdollisuudet akateemisten saavutusten, korkeatasoiset urheilukilpailut sekä yhteisön palveleleminen. III-divisioonan tarkoitus on mahdollistaa osallistuminen kilpailukykyisiin urheiluympäristöön ja kehittymien lajissa.
Kilpailut > Divisioonat > Divisioona I

NCAA:n I-divisioonaan osallistuu kaikkiaan 350 oppilaitosta ja yli 6 000 joukkuetta. I-divisioonan lajeissa kilpailee vuosittain yli 170 000 opiskelijaurheilijaa. I-divisioonan oppilaitokset tukevat opiskelijaurheilijoita täydellä apurahalla, stipendeillä, tutkinto-ohjelmilla. Lisäksi NCAA jakaa akateemisia tuloja kriteerit täyttäville kouluille.
I-divisioonalle ainutlaatuista on sen jako sponsoroinnin perusteella amerikkalaisessa jalkapallossa. Football Bowl Subdivisioniin kuuluvat koulut voivat kilpailla bowl-peleissä. Tähän kuuluu College Football Playoff, jota hallinnoi NCAA:n hallintorakenteen ulkopuoliset 10 konferenssia. NCAA:n hallinnoimaan mestaruuskilpailuun osallistuvat koulut kuuluvat Football Championship Subdivisionin. Kolmas I-divisioonaryhmä ei sponsoroi lainkaan jalkapalloa. Alajako koskee ainoastaan amerikkalaista jalkapalloa. Kaikki muut lajit toimivat yksinkertaisesti I-divisioonassa ja NCAA:n hallinnoimissa mestaruuskilpailuissa.
Kilpailut > Divisioonat > Divisioona II

NCAA:n II-divisioonaan osallistuu kaikkiaan 300 oppilaitosta. II-divisioonassa pyritään tasapainoon kilpailukykyisen urheilu ja koulutuksen välillä. II-divisioona tarkoitus on tukea opiskelijaurheilijoita opiskelussa, harjoittelussa sekä kansainvälisissä opinnoissa.
Kilpailut > Divisioonat > Divisioona III

NCAA:n III-divisioonaan osallistuu kaikkiaan yli 450 oppilaitosta. III-divisioonan lajeissa kilpailee vuosittain yli 200 000 opiskelijaurheilijaa. III-divisioonan tarkoitus on mahdollistaa urheilu osana yliopistokokemusta, jonka päätavoitteena on kuitenkin tutkinnon suorittaminen. III-divisioonassa ei sallita urheilustipendejä. Kuitenkin noin 80 prosenttia saa jonkinlaista apurahaa tai tarveperustaisia stipendejä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Hallinnollinen sivusto
National Collegiate Athletic Associationin päämaja Indianapolisissa.
Italian Grand Prix 1979

Italian Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta 1979 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut eteläafrikkalainen Jody Scheckter. Samalla hän varmisti uransa ensimmäisen kuljettajien maailmanmestaruuden.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  Jody Scheckter | Ferrari | 50 | 1.22.00,22 | 3 | 9 |
| 2 | 12 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 50 | + 0,46 | 5 | 6 |
| 3 | 28 |  Clay Regazzoni | Williams-Ford | 50 | + 4,78 | 6 | 4 |
| 4 | 5 |  Niki Lauda | Brabham-Alfa Romeo | 50 | + 54,40 | 9 | 3 |
| 5 | 1 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 50 | + 59,70 | 10 | 2 |
| 6 | 4 |  Jean-Pierre Jarier | Tyrrell-Ford | 50 | + 1.01,55 | 16 | 1 |
| 7 | 2 |  Carlos Reutemann | Lotus-Ford | 50 | + 1.24,14 | 13 |  |
| 8 | 14 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 49 | + 1 krs. | 20 |  |
| 9 | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 49 | + 1 krs. | 4 |  |
| 10 | 3 |  Didier Pironi | Tyrrell-Ford | 49 | + 1 krs. | 12 |  |
| 11 | 9 |  Hans Joachim Stuck | ATS-Ford | 49 | + 1 krs. | 15 |  |
| 12 | 36 |  Vittorio Brambilla | Alfa Romeo | 49 | + 1 krs. | 22 |  |
| 13 | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 47 | + 3 krs. | 17 |  |
| 14 | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 45 | Moottori | 1 |  |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Ford | 41 | Moottori | 7 |  |
| Kesk. | 20 |  Keke Rosberg | Wolf-Ford | 41 | Moottori | 23 |  |
| Kesk. | 25 |  Jacky Ickx | Ligier-Ford | 40 | Moottori | 11 |  |
| Kesk. | 18 |  Elio de Angelis | Shadow-Ford | 33 | Kytkin | 24 |  |
| Kesk. | 35 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 28 | Ulosajo | 18 |  |
| Kesk. | 16 |  René Arnoux | Renault | 13 | Moottori | 2 |  |
| Kesk. | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 13 | Kolari (Jarier) | 19 |  |
| Kesk. | 8 |  Patrick Tambay | McLaren-Ford | 3 | Moottori | 14 |  |
| Kesk. | 30 |  Jochen Mass | Arrows-Ford | 3 | Jousitus | 21 |  |
| Kesk. | 6 |  Nelson Piquet | Brabham-Alfa Romeo | 1 | Ulosajo | 8 |  |
| DNQ | 17 |  Jan Lammers | Shadow-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 22 |  Marc Surer | Ensign-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 24 |  Arturo Merzario | Merzario-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 31 |  Hector Rebaque | Rebaque-Ford |   | Karsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Jean-Pierre Jabouille – 1.34,580
Nopein kierros: Clay Regazzoni – 1.35,60 (kierroksella 46)
Jakub Kamiński

Jakub Piotr Kamiński (s. 5. kesäkuuta 2002 Ruda Śląska, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen ja edustaa Saksan pääsarjassa Bundesliigassa pelaavaa Wolfsburgia sekä Puolan maajoukkuetta.
Kamiński edusti uransa aluksi Lech Poznańin alle 19-vuotiaiden joukkuetta, jossa hän voitti Puolan mestaruuden kaudella 2017–2018. Hän liittyi seuran ammattilaisjoukkueeseen vuonna 2019 ja voitti kolmen vuoden aikana kerran Puolan pääsarjamestaruuden kaudella 2021–2022. Hän pelasi joukkueessa 102 ottelua, joissa hän teki 16 maalia ja antoi 17 maalisyöttöä.
Kamiński edusti uransa aluksi Puolan nuorisomaajoukkueita, kunnes liittyi ammattilaisjoukkueeseen syyskuussa 2021. Hän on pelannut tammikuuhun 2025 mennessä 18 ammattilaisottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2022.
Luettelo Suomen golfkentistä

Tammer-Golf, Tampere
Luettelo Suomen golfkentistä sisältää tällä hetkellä 134 kenttää.
Uusimaa

Eke Golf, Raasepori
Espoo Ringside Golf, Espoo
Espoon Golfseura, Espoo
Golf Talma, Sipoo
Gumböle Golf, Espoo
Hangon Golf, Hanko
Helsingin Golfklubi, Helsinki
Helsingin Golfmiehet, Helsinki
Hiekkaharju Golf, Vantaa
Hill Side Golf, Vihti
Hirsala Golf, Kirkkonummi
Hirvihaaran Golf Mäntsälä, Mäntsälä
Hyvinkään Golf, Hyvinkää
Isosaari Golf & Yacht Club, Isosaari
Keimola Golf, Vantaa
Kotojärven Kartanogolf, Pornainen
Kullo Golf Club, Porvoo
Kurk Golf, Kirkkonummi
Kytäjä Golf, Hyvinkää
Löfkulla Golf, Espoo
Master Golf Club, Espoo
Nevas Golf, Sipoo
Nordcenter Golf & Country Club, Raasepori
Nurmijärven Golfklubi, Nurmijärvi
Paloheinän golfkenttä, Helsinki
Peuramaa Golf Hjortlandet, Kirkkonummi
Pickala Golf Club, Siuntio
Porvoo Golf - Borgå Golf, Porvoo
Ruukkigolf, Raasepori
Sarfvik Golfklubi, Kirkkonummi
Sea Golf Rönnäs, Loviisa
St. Laurence Golf, Lohja
Suur-Helsingin Golf, Espoo
Tapiola Golf, Espoo
Tuusulan Golfklubi, Tuusula
Vihti Golf Club, Vihti
Virvik Golf, Porvoo
Vuosaari Golf Helsinki, Helsinki
Lounais-Suomi

Alastaron Golf, Loimaa
Archipelagia Golf Club, Parainen
Aura Golf, Turku
Aurinko Golf, Naantali
Bjärkas Golf & Country Club, Nivelax
Kyrkoby Golfklubb, Eckerö
Harjattula Golf & Country Club, Turku
Hirvensalon Golf, Turku
Kalafornian golfkenttä, Pori
Kankaisten Golf, Masku
Kultaranta Golf Club Naantali, Naantali
Loimijoki Golf, Ypäjä
Meri-Teijo Golf, Salo
Nakkila Golf, Nakkila
Pitkäjärvi Golf, Kokemäki
Rauma Golf, Rauma
Salo Golf, Salo
Uudenkaupungin Golfklubi, Uusikaupunki
Wiurila Golf & Country Club, Halikko
Yyteri Golf, Pori
Ålands Golfklubb, Kastelholm
Keski-Suomi

Aulangon Golfklubi, Hämeenlinna
Golf Pirkkala, Pirkkala
Golf-Virrat, Virrat
Hartolan Golfklubi, Hartola
Hattula Golf, Hattula
Hiisi-Golf, Lempäälä
Himos-Patalahti Golf, Jämsä
Jyväs-Golf, Jyväskylä
Kanavagolf Vääksy, Vääksy
KäkiGolf, Pälkäne
Lahden Golf, Lahti
Lakeside Golf Vammala, Sastamala
Laukaan Peurunkagolf, Laukaa
Lepaa Golf, Lepaa
Messilä Golf, Lahti
Muuramen Golfseura, Muurame
Nokia River Golf, Nokia
Pirkanmaan Golf, Tampere
Poltinkoski Golf, Ikaalinen
Revontuli Golf, Hankasalmi
Tammer-Golf, Tampere
Tawast Golf, Hämeenlinna
Vanajanlinna Golf & Country Club, Hämeenlinna
Vierumäen Golfseura, Vierumäki
Itä-Suomi

Anola Golf Club, Pieksämäki
Eerikkala Golf, Tervo
Golf-Porrassalmi, Mikkeli
Holiday Club Golf, Lappeenranta
Iitti Golf, Iitti
Imatran Golf, Imatra
Kaakon Golf, Virolahti
Karelia Golf, Kontioniemi
Kartanogolf, Joroinen
Kerigolf, Savonlinna
Koski-Golf, Kuusankoski
Lampila Golf, Jaala
Leppävirran Golfseura, Leppävirta
Mikkelin Golf, Mikkeli
Mussalon golfkenttä, Kotka
Outokummun Golfseura, Outokumpu
Pielis-Golf, Nurmes
PuulaGolf, Kangasniemi
Rantasalmi Golf, Rantasalmi
Syväri Golf, Nilsiä
Tahkon Golfseura, Tahkovuori
Tarinagolf, Siilinjärvi
Viipurin Golf, Lappeenranta
Ylä-Savon Golfseura, Iisalmi
Pohjanmaa

Botnia Golf, Kauhajoki
Härmä Golf & Academy, Ylihärmä
Jakobstads Golf - Pietarsaaren Golf, Pietarsaari
Järviseudun Golfseura, Lappajärvi
Kokkolan Golf, Kokkola
Kuortane Golf, Kuortane
Remson Golf Club, Pännäinen
Ruuhikosken golfkenttä, Nurmo
Vaasan Golf, Vaasa
Vörå Golf - Vöyrin Golf, Vöyri
Ähtärin Golf, Ähtäri
Pohjois-Suomi

Aavasaksa Golf, Aavasaksa
Kajaanin Golf, Kajaani
Kalajokilaakson Golf, Kalajoki
Katinkulta Golf, Vuokatti
Kemin Golf Klubi, Kemi
Kuusamo Golf, Kuusamo
Levi Golf, Kittilä
Meri-Lapin Golfklubi, Tornio
Nivalan Seudun Golf, Nivala
Oulujokilaakson Golfklubi, Muhos
Paltamon Golf, Paltamo
Raahentienoon Golf, Siikajoki
Sankivaaran golfkenttä, Oulu
Santa Claus Golf Club, Rovaniemi
St. Lake Golf Club, Pyhäsalmi
Virpiniemen golfkenttä, Oulu
Aiheesta muualla

Kenttäranking
Italian Grand Prix

|  Italian Grand Prix  |
| --- | --- |

Rata:  Autodromo Nazionale Monza
Sijainti:  Monza, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,793 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 306,720 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Michael Schumacher,  Lewis Hamilton (5) 
Tallit:  Ferrari (20)
Viimeisin kilpailu (2024):
Voittaja:   Charles Leclerc   (Ferrari)
Voittoaika:  1:14.40,727
Toinen:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Paaluaika:  1.19,327
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Kierrosaika:  1.21,432 (kierroksella 53)
Paikkakunnat, joissa Italian Grand Prix on järjestetty.
Italian Grand Prix (ital. Gran Premio d’Italia) on Monzassa Italiassa järjestettävä vuosittainen Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Italian Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1921 ja Monzassa vuonna 1922. Formula 1:n MM-sarjaan se on kuulunut jo ensimmäisestä Formula 1 -kaudesta 1950 lähtien. Kaudella 1980 kilpailu ajettiin poikkeuksellisesti Imolan radalla.
Eniten voittoja on Michael Schumacherilla ja Lewis Hamiltonilla, kummallakin viisi. Nico Rosberg on vuoden 2016 voitollaan toistaiseksi ainoa Suomen kansalainen, joka on voittanut kilpailun.
Italian Grand Prix 1990

Belgian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta 1990 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli jo kauden kuudes.