stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koripallon I-divisioona-kausi 2013–2014
Tulokset > IB-divisioona > Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Finaali | Finaali | Finaali |
 
|   | 1 |  BC Jyväskylä | 3 |   |  |  |  |  |
|   | 4 |  HBA-Märsky | 0 |   |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  BC Jyväskylä | 3 |
|   |   |   |   |   |   | 2 |  KaU Koris | 0 |
|   | 2 |  KaU Koris | 3 |   |   |  |  |  |
|   | 3 |  Ura Basket | 0 |   |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Suomen koripalloliitto - Divisioona A (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen koripalloliitto - Divisioona B (Arkistoitu – Internet Archive)
Koripallon I-divisioonan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 |  |
Kai Öistämö

Kai Olavi Öistämö (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Vaisalan toimitusjohtajana vuodesta 2020 lähtien. Ennen Vaisalaa Öistämö työskenteli yhdysvaltalaisen teknologiayhtiö InterDigitalin operatiivinen johtajana. Hän työskenteli vuosina 2006–2014 Nokiassa eri johtotehtävissä. Öistämö oli Sanoman hallituksen jäsen vuosina 2011–2021. Vuodesta 2022 lähtien Öistämö on ollut Nokian hallituksen jäsen.
Kaakkolampi (Multia, Housukoski)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°29′26″N, 24°40′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.633.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,7 m  
Rantaviiva:  1,679 km  
Pinta-ala:  7,288 ha  
Saaria:  2 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Multialla Housukosken kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Soutujoen alueeseen (35.633) se kuuluu.
Julius Bergman

| Julius Bergman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. marraskuuta 1995 (ikä 28) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Nybro Vikings IF
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Karlskrona HK (Ruotsi I/Allsv.) Frölunda HC (SHL) Worcester Sharks (AHL) San Jose Barracuda (AHL) Belleville Senators (AHL) Hartford Wolf Pack (AHL) Pelicans (SML) Brynäs IF (SHL) Södertälje SK (Allsv.) HC Slovan Bratislava (SloEL)
NHL-varaus:  46. varaus, 2014 San Jose Sharks
KHL-varaus:  124. varaus, 2015 Lokomotiv Jaroslavl
Julius Bergman (s. 2. marraskuuta 1995 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Nybro Vikings IF:ssä.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Břeclav 2012 | jääkiekko |  |
Bergman pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän jakoi Ruotsin sisäisen tehotilaston voiton Lucas Wallmarkin kanssa lukemalla +3. Turnauksen pronssiottelussa Bergman nousi kuitenkin joukkueensa antisankariksi, kun hän taklasi toisessa erässä summerin soitua Slovakian Patrik Koyšia poikittaisella mailalla kaulaan. Bergmanille tuomittiin 5+20-minuutin rangaistus ja Slovakian Pavol Skalický iski kolmannen erän alussa ylivoimalla joukkueen 2–4-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaalin.
Bergman pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti pronssia. Bergman pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012. Yhteensä hän on pelannut 18 nuorten ja 34 poikien maaottelua. Bergman on myös kuulunut Ruotsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Pelityyli

Elite Prospects-sivuston David Enbomin mukaan Bergman on hyvä kahden suunnan puolustaja, jolla on hyvä laukaus. Hän myös avaa peliä hyvin ja tykkää pelata fyysisesti.
Karl Holma

Karl (Kaarlo) Viktor Holma (vuoteen 1906 Hellman) (16. huhtikuuta 1883 Hämeenlinna – 25. lokakuuta 1949 Lahti) oli suomalainen asianajaja ja pankinjohtaja. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana ja hänet valittiin eduskunnan oikeusasiamieheksi vuosiksi 1921–1922.
Holman vanhemmat olivat lehtori Anders Viktor Hellman ja Anna Ida Charlotta af Enehjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 ja maisteriksi 1907. Holma suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1909 ja sai varatuomarin arvon 1911. Holma  toimi asianajajana Helsingissä 1910–1915, Säästöpankkien keskuspankin johtajana 1915–1917, Kansallis-Osake-Pankin Turun konttorin johtajana 1917–1920, Suomen valtionhoitajan siviilikanslian päällikkönä 1919, asianajajana Helsingissä 1924–1934, Suomen puunvienti oy:n lakiasiainosaston johtajana 1935–1942 ja lopuksi asianajajana Lahdessa 1942–1949.
Holma oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.
Holma oli Helsingin kaupungin rahatoimikamarin jäsen, Yleisen autoliiton hallituksen puheenjohtaja, Turun suomalaisen yliopistoseuran hoitokunnan, Suomen suojelusliiton keskustoimikunnan ja Suomen laivastoyhdistyksen hallintoneuvoston jäsen, Suomen Punaisen Ristin rahastonhoitaja ja Veronmaksajain yhdistyksen asiamies.
Kaarlo Holma oli naimisissa vuosina 1910–1940 Anna Sofia Boreniuksen kanssa ja vuodesta 1940 Astrid Matilda Nymanin kanssa. Diplomaatti, assyriologi Harri Holma oli Kaarlo Holman veli.
Kaakkolampi (Petäjävesi, Kintaus)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°17′08″N, 25°19′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
Laskujoki:  oja Kipposeen 
Järvinumero:  14.551.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154,5 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,013 km  
Pinta-ala:  2,923 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Kintauden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 440 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Ala-Kintauksen valuma-alueella (14.55), jonka Huhtian alueeseen (14.551) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,5 metriä mpy.
Kalkkisienet

| Kalkkisienet |
| --- | --- |
 Kalkkisieniä esittävä kuvasivu Ernst Haeckelin teoksesta "Kunstformen der Natur" (1904)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eukarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Sienieläimet Porifera
Luokka::  Kalkkisienet Calcarea  Bowerbank, 1864
Katso myös
   Kalkkisienet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalkkisienet (Calcarea) ovat pienikokoisia merten matalien vesien sienieläimiä, joiden tunnusmerkkinä ovat kalsiitista tai aragoniitista muodostuneet spikulat eli neulamaiset ulokkeet.
Kalkkisieniä tunnetaan 400 lajia ja ne ovat pienin sienieläinten luokka. Pääjakson muut luokat ovat sarveispiisienet ja lasisienet. Useimmat kalkkisienilajit elävät trooppisissa tai subtrooppisissa merissä, esimerkiksi koralliriuttojen läheisyydessä.
Kalkkisienten muodot vaihtelevat poikkileikkaukseltaan säännöllisistä maljoista kapeisiin putkiin tai epäsäännöllisiin säkkeihin. Kaikkein pienimmillä lajeilla ei ole lainkaan kiinteää runkoa, mutta kookkaampien runko on rakenteeltaan verkko tai kennosto. Väreiltään ne ovat enimmäkseen epämääräisiä, mutta joitakin kirkkaan värisiä lajeja tunnetaan myös. Kuten muutkin sienieläimet, kalkkisienet elävät alustaansa kiinnittyneinä ja saavat ravintonsa vettä suodattamalla.
Aiheesta muualla

UniProt, Taxonomy: Calcarea (englanniksi)
Kaakkolampi (Laukaa, Ränssintaipale)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°26′35″N, 25°58′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saraaveden alue (14.32)
Laskuoja:  oja Härkölampeen 
Järvinumero:  14.321.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,506 km  
Pinta-ala:  0,978 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Ränssintaipaleen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on noin kaksi hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Saraaveden alueella (14.32), jonka Saraaveden lähialueeseen (14.321) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98 metriä mpy.
Kuninkaankatu (Tampere)

Kuninkaankadun kävelykatua kesällä 2022. Taustalla Puutarhakadun risteys.
Anttilan pysäköinti- ja tavaratalo valmistui Kuninkaankadun varrelle vuonna 1974.
Kuninkaankatu on pohjois-eteläsuuntainen katu Tampereen keskustassa. Se alkaa Finlaysonilta ja kulkee Tammerkosken kaupunginosan läpi Nalkalaan. Kuninkaankadun poikkikatuja ovat Puuvillatehtaankatu, Satakunnankatu, Puutarhakatu, Kauppakatu, Hämeenkatu, Hallituskatu ja Satamakatu.
Kuninkaankadun ja Hämeenkadun kulmassa sijaitsee Sokoksen tavaratalo. Aiemmin Kuninkaankadun varrella ovat toimineet myös Stockmann ja Anttila. 1980-luvulla osa Kuninkaankadusta muutettiin kävelykaduksi, ja myöhemmin kävelykatuosuutta on laajennettu. Nykyään se ulottuu Hämeenkadulta Satakunnankadulle asti. Pyörätie jatkuu Kuninkaankadun alusta loppuun.
Kadun historia ja nimi

Kuninkaankatu on Tampereen vanhimpia katuja; maanmittari Daniel Hall (1739–1803) piirsi lähes koko nykyisen katulinjan jo vuonna 1775 suunnitellessaan ”Tammerkosken kauppalan” tulevaa asemakaavaa. Tampereesta oli aluksi tarkoitus tehdä kauppala, mutta sen sijaan vuonna 1779 perustettiinkin kaupunki. Hallin päivittämästä kartasta tuli kaupungin ensimmäinen asemakaava.
Ensimmäisissä kartoissa Tampereen kaduilla ei ollut nimiä. Varhaisin tunnettu maininta Kuninkaankadusta on vuodelta 1790, jolloin sitä käytettiin eräässä esirukouksessa (muodossa Kuningan katu). Katujen nimet merkittiin ensimmäisen kerran karttaan maanmittari Johan Walleniuksen (1785–1849) vuosina 1825–1826 laatimassa Tampereen asemakaavaehdotuksessa. Siinä nimet olivat ruotsinkielisiä ja Kuninkaankatu esiintyi muodossa Kungs Gatan.
Kuninkaankadun nimi viittaa mahdollisesti kaupungin perustajaan Kustaa III:een. Kadunnimi on kuitenkin voitu muodostaa myös ulkomaisten mallien mukaan. ”Kuninkaankatu” on Euroopassa perinteinen kadunnimityyppi: se on ollut käytössä Englannissa jo 1100-luvulla (Cuningesstrete) ja Ruotsissa 1600-luvulla (Kungsgatan).
Nykyisestä Aleksis Kiven kadusta on käytetty ennen 1820-lukua nimeä Kuningattarenkatu.
Rakennuksia

Kuninkaankadulla sijaitsee useita rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta merkittäviä rakennuksia:
Kuninkaankatu 1: Finlaysonin palatsi; Lambert Petterson 1899
Kuninkaankatu 2: Taidekeskus Mältinranta; Eetu Murros 1929 (ent. vedenpuhdistuslaitos); Bertel Strömmer ja Eetu Murros 1928 (varastorakennus)
Kuninkaankatu 3: Finlaysonin tehtaanmyymälä; Bertel Strömmer ja Vilho Kolho 1923
Kuninkaankatu 4: Finlaysonin tallipiha; useita rakennuksia 1800-luvulta
Kuninkaankatu 4a: Finlaysonin kirkko; F. L. Calonius 1878
Kuninkaankatu 6: Tampereen ensimmäinen postitalo; E. J. Wennerqvist 1867
Kuninkaankatu 21: Tirkkosen talo; Lars Sonck ja Birger Federley 1899, 1905
Kuninkaankatu 26: Kansallispankintalo (ent. Kansallis-Osake-Pankin talo, alk. Tampereen Osake-Pankin talo); Birger Federley 1904, 1905, 1911, 1915; Bertel Strömmer 1938; Vartola-Erno-Laitinen 1991
Kuninkaankatu 28: Otran talo; Georg Schreck 1912–1914; Harry W. Schreck 1963; Taito Uusitalo 1981
Kuninkaankatu 30: Aamulehden talo; Birger Federley 1926; Harry W. Schreck 1950; Jaakko Tähtinen 1960
Taideteoksia

Kuninkaankadun kävelykadulla on Ukri Merikannon veistos Tietäjälintu (1998). Lisäksi Kuninkaankadun varrella sijaitsevassa Wilhelm von Nottbeckin puistossa on Kotkankallion muistomerkki (n. 1830–1840).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuninkaankatu Wikimedia Commonsissa
Tirkkosen talo Kuninkaankadun ja Kauppakadun kulmassa.
Kai Latvalehto

Kai Latvalehto (s. 1967) on ruotsinsuomalainen kitaristi ja opettaja, joka tuli tunnetuksi Laulu koti-ikävästä -dokumenttielokuvan päähenkilönä.
Tausta

Latvalehto vietti lapsuutensa Ruotsin Göteborgissa, mutta muutti Suomeen teini-iässä. Latvalehdon suvun juuret ovat Taivalkoskella ja hän on perheensä ainoa lapsi. Perhe muutti Ruotsiin Kain ollessa kaksivuotias. Hänen äitinsä teki Ruotsissa töitä Volvolla ja isänsä välillä merillä, välillä tehtailla. Elämä pyöri isän alkoholismin ympärillä. Suomeen palatessaan perhe muutti Haukiputaalle.
Kai omaksui lapsuutensa seurauksena ruotsinsuomalaisen identiteetin. Mukaan jäi myös tunne ulkopuolisuudesta. Latvalehto on asunut Oulussa vuodesta 1980 ja hän määrittelee itsensä Suomessa asuvaksi ruotsinsuomalaiseksi.
Lukion jälkeen Latvalehto opiskeli englantia Oulun yliopistossa. Latvalehto on koulutukseltaan kielten opettaja ja filosofian maisteri. Opettajan töidensä lisäksi Latvalehto on toiminut projektityöntekijänä Ruotsin kirkolle. Latvalehto on toiminut hankevetäjänäja projektipäällikkönä. Hän on tehnyt myös käännöstöitä oman yrityksensä kautta.
Ura

Kitaran soiton Latvalehto aloitti lukiossa. Latvalehto on soittanut kitaraa ja toiminut taustalaulajana Aknestik-bändissä vuosina 1984-2002.
Latvalehto on kääntänyt kirjan Kaaoksen ruhtinaat. Latvalehto on toiminut kääntäjänä Freetime Machos -dokumenttielokuvassa 2010 ja taustatoimittajana Suomirokin sankarit: Wigwam -dokumentissa 2006.
Latvalehto on esiintynyt isänsä Taunon ja poikansa Oivan kanssa elämästään ja suomalaissiirtolaisuudesta Ruotsissa kertovassa Laulu koti-ikävästä -dokumenttielokuvassa vuonna 2013. Elokuvassa Latvalehto matkusti isänsä kanssa lapsuutensa maisemiin Göteborgiin. Elokuvan keskiössä on kulttuurinen juurettomuus. Elokuvan ohjaaja oli Mika Ronkainen. Dokumenttia käsiteltiin Inhimillinen tekijä- ohjelmassa 2015. Siitä tehtiin myös versio teatteriin.
Latvalehto valittiin tämän johdosta vuoden 2013 ruotsinsuomalaiseksi.
Kun Pudasjärvi Ruotsiin lähti- siirtolaiskertomuksia muuttovirran varrelta, kirjaan Latvalehto on osallistunut kirjoittamalla. Hän on ollut myös kirjoittamassa kirjaa Monta oksaa, joka kertoo ruotsinsuomalaisten tarinoita.
Matka-apurahaa Latvalehto sai vuonna 2012 1200 euroa tutkimustyötään varten Oulun yliopiston tutkijakoululta.. Latvalehto sai Pohjois-Pohjanmaan kulttuurirahastolta apurahan toisen sukupolven ruotsinsuomalaista kulttuuri-identiteettiä käsittelevää väitöskirjaa varten vuonna 2013. Projekti alkoi Oulun yliopiston kautta ja siinä haastateltiin toisen polven ruotsinsuomalaisia. Se jatkui Åbo Akademissa. Latvalehto väitteli tohtoriksi toisen polven ruotsinsuomalaisten kulttuuri-identiteetistä 2018.
Vuonna 2019 Latvalehto sai Pohjois-Pohjanmaan rahastolta apurahaa 40 000 euroa ruotsinsuomalaisen taiteilijaresidenssin perustamiseksi Ouluun. Residenssi avattiin samana vuonna.
Yksityiselämä

Hän on naimisissa Päivi Latvalehdon kanssa ja hänellä on yksi, vuonna 2003 syntynyt poika.
Kaakkolampi (Pieksämäki, Mataramäki)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°26′13″N, 26°54′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  metsäoja 
Järvinumero:  14.718.1.076
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,6 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,905 km  
Pinta-ala:  1,625 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Mataramäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy.
Kapitalisti

Kapitalisti merkitsee joko rikasta pääoman eli kapitaalin omistajaa tai kapitalismin kannattajaa. Pääoman omistajasta sanaa käytetään varsinkin politiikasta puhuttaessa.
Kapitalisti on erityisesti pääoman tuotolla (korot, osingot, vuokrat tms.) eläjä, jonka ei tarvitse tehdä työtä elääkseen.[lähde? ]
Marxismin mukaan pääomatuloilla eläjä riistää työläisiä eli proletaareja.
Marxilaisen ajattelun mukaan kapitalistisessa yhteiskunnassa kapitalisti omistaa tuotantovälineet. Omistuksen nojalla hän saa määräysvallan tuotannon tuloksiin. Osan tuotannosta syntyneestä arvonnoususta kapitalisti maksaa työläisille palkkana, mutta loput hän pitää itse. Muita tuloja kapitalisti saattaa hankkia keinottelemalla ei-tuotannollisilla finanssipääomilla kuten arvopapereilla ja kiinteistöillä. Kapitalistit myös kilpailevat keskenään. Kilpailun seurauksena kapitalistien pääomat kasautuvat entistä harvempien kapitalistien käsiin.
Historia

Englantilainen kirjailija Arthur Young käytti termiä kapitalisti vuonna 1792 julkaistussa teoksessaan Travels during the years 1787, 1788 and 1789, undertaken more particularly with a view of ascertaining the cultivation, wealth, resources and national prosperity of the kingdom of France. Hän käytti termiä viitaten niihin, jotka omistivat talousjärjestelmässä pääomaa.
Koopa Troopa

| Konnasoturi> Koopa Troopa |
| --- | --- |
 Koopa troopa nykyisessä muodossaan.  Kuva pelistä Mario Party 9.
Pelisarja:  Mario
Ensimmäinen peli:  Mario Bros. – 1983
Luoja:  Shigeru Miyamoto
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Koopa Troopa (jap. ノコノコ, Nokonoko, vanha suomennos Konnasoturi) on Nintendon Mario-pelisarjassa esiintyvä, fiktiivisen koopa-kilpikonnalajin yleisin edustaja. Useimmat lajin edustajista työskentelevät koopien kuninkaalle, Bowserille. Ne ovat Goombien, Shy Guyden ja piranjakasvien kanssa yleisimpiä pelisarjassa esiintyviä vihollisia.
Koopa Troopia sanotaan usein yksinkertaisesti "Koopiksi" tai joskus myös "Troopiksi". Niiden tuhoaminen vaatii kaikissa sivuttain vierivissä Mario-peleissä tulipallojen käyttöä. Super Mario Worldissä ne voi tuhota myös kierrehypyllä.
Koopa Troopa piiloutuu kuoreensa, mikäli sen päälle hypätään (se tosin tulee ulos kuorestaan hetken kuluttua), ja toinen kosketus saa sen sinkoutumaan eteenpäin ja jyräämään kaiken, mitä sen alle jää (myös Marion, mikäli kuori kimpoaa tätä päin). Mikäli Mario hyppää Koopa Troopan päälle Super Mario 64:ssä, se tulee ulos kuorestaan ainoastaan housuihin ja kenkiin pukeutuneena ja juoksentelee kauhuissaan ympäri kenttää. Tämän jälkeen Mario voi skeitata kuorella, kunnes törmää johonkin, jolloin kuori häviää. Super Mario Bros. 2:ssa, Super Mario Bros. 3:ssa, Super Mario Worldissä, Super Mario Land 2: 6 Golden Coinsissa ja New Super Mario Bros. -pelissä on myös mahdollista kantaa kuorta ja potkaista se vihollista tai lohkaretta päin. Näissä peleissä voi myös tuhota itse kuoren sisällä olevan koopa troopan pudottamalla kuoren vieressä olevaa lohkaretta tai putkea päin.
Koopa Troopien historia > Muut esiintymiset

Koopa Troopat olivat Bowserin yleisimmin-nähtyjä apureita The Super Mario Bros. Super Showssa. Ne oli kuitenkin piirretty eri lailla kuin peleissä, ja ne olivat usein pukeutuneet saman teeman mukaan kuin kuningas Bowserkin kussakin jaksossa. Silloin tällöin Koopa Troopa näytettiin työskentelemässä myös Super Mario Bros 2:sta tuttujen Mouserin ja Tryclydenkin seurassa. The Adventures of Super Mario Bros. 3:ssa sekä Super Mario World:ssa Koopa Troopia ei nähty yhtä usein, mutta ne oli piirretty vastaamaan paremmin videopeleistä tuttuja Koopa Troopia. Super Mario Bros. -sarjakuvissa (joita ilmestyi Suomessa Nintendo-lehdessä vuosina 1990–1994) Koopa Troopat oli myös piirretty videopeleistä tuttuun muotoonsa.
Etymologia

Nimi Koopa tulee sanasta kappa, joka on viekas eläin japanilaisessa kansanperinteessä. Joskus Koopa Troopia sanotaan myös Koopa Troopereiksi, ja niiden vanha suomenkielinen käännös on konnasoturit. Konnasoturi-nimeä käytetään kuitenkin nykyään varsin harvoin, ja yleisesti on ruvettu puhumaan vain Koopa Troopista.
Erilaiset Koopat

Koopista on tehty monia erilaisia versioita kuten jalkapalloa potkivat ja bumerangia heittävät Koopat. Jalkapallon potkija potkii jalkapallon väristä kuorta. Bumerangia heittävän ase vahingoittaa vielä Koopan tuhouduttuakin. On myös tulipalloja sylkeviä Koopia ja jättimäinen Koopa joka on saanut megatähden.
Erilaiset Koopat > Koopa Paratroopa

Koopa Paratroopa (joskus myös Parakoopa) on Koopa Troopa, jolla on siivet. Paratroopasta tulee tavallinen Koopa Troopa, jos Mario hyppää sen päälle. Silloin se menettää siipensä eikä voi enää lentää. Tämä esiintyi ensimmäisen kerran pelissä Super Mario Bros, ja on ollut pelattavana muun muassa pelissä Mario Kart: Double Dash!! Tämä on esiintynyt myös useissa muissa Mario-tasohyppelyissä, joissa se joko lentää tai pomppii. Tämän hahmon pari pelissä Mario Kart: Double Dash!! oli tavallinen Koopa Troopa ja näitä kutsutaan yleisesti nimellä Paratroopa. Paratroopat ovat yhdessä Paragoombien kanssa erittäin yleisiä lentäviä vihollisia.
Erilaiset Koopat > Dry Bones

Dry Bonesin ensiesiintyminen tuli pelissä Super Mario Bros. 3. Ulkonäöltään Dry Bones muistuttaa Koopa Troopaa, mutta Dry Bones nimensä mukaisesti on luurankomainen Koopa. Niitä kutsutaan myös luuranko-Koopiksi.  Muita Dry Boneseja on Super Dry Bones, Dark Dull Bones, Dead Bones ja Vomer. Dry Bones on pelattavana hahmona muun muassa peleissä Mario Kart DS ja Mario Kart Wii. Näitä esiintyy myös Super Mario Worldissa, New Super Mario Bros-, Super Mario Galaxy- ja Paper Mario -peleissä. Kun Dry Bonesin päälle hyppää, se useimmiten pudottaa vain pääkallonsa tai hajoaa kokonaan kappaleiksi. Jonkin ajan kuluttua se kuitenkin kokoaa itsensä takaisin kokonaiseksi.
Vihreä Koopa Troopa pelissä Super Mario Bros.
Koopa Paratroopa.