stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Semtex

Semtex H -muoviräjähde.
Semtex on muoviräjähde, joka koostuu pentriitistä, heksogeenista ja lisäaineista. Se on kehitetty 1950-luvun lopulla Tšekkoslovakiassa. Se tuli tuotantoon 1960-luvulla.
Semtex on muovailtava niin kuin muutkin muoviräjähteet, mutta toimii laajalla lämpötila-alueella. Se tunnetaan julkisuudessa terroristiyhteyksistä, sillä muun muassa suurta huomiota herättäneessä Lockerbien pommi-iskussa käytettiin sitä.
Semtex on tehokkain muoviräjähde ja huomattavasti perinteistä TNT:tä tehokkaampaa. Sen painoon suhteutettu räjähdystehoindeksi (R.E. factor) on 1,66 kun TNT:n on 1 (C-4:n 1,34). Riittäväksi määräksi lentokoneen tuhoamiseksi on mainittu 250 grammaa Semtexiä. Lockerbien pommi-iskussa matkustajakoneen tuhosi 12 unssia (noin 340 grammaa) Semtexiä.
Koostumus

Semtexin pääosat ovat PETN ja RDX. Semtex H:ssa PETN:iä on 49,8 prosenttia ja RDX:ää 50,2 prosenttia. Semtex A:ssa on PETN:iä 94,3 prosenttia ja RDX:ää 5,7 prosenttia.
Räjähdysaineen lisäksi Semtexin koostumukseen kuuluu antioksidanttia, pehmenninainetta ja sidosainetta. Havaitsemisen helpottamiseksi on lisätty vielä etyleeniglykolidinitraattia.
Historia

Semtexin keksi vuonna 1966 Stanislav Brebera. Se luotiin maamiinojen raivaukseen sekä käsiteltävyydeltään entisiä räjähdysaineita turvallisemmaksi vaihtoehdoksi kaupallisiin räjäytystöihin. Neuvostoliiton miehitettyä Tšekkoslovakian 1968 Semtexin kehitystyö otettiin pois Breberan käsistä.
Semtex sai nimensä Pardubicen (sijaitsee Itä-Tšekissä) esikaupungista Semtínistä, missä tätä räjähdeseosta ensiksi valmistettiin. Valmistajana toimi aluksi Semtín Glassworks, sittemmin VCHZ Synthesia ja nykyisin valtionyhtiö Explosia, a.s..
Tuotanto

Semtexiä tuotettiin ensin B 1 -tuotemerkin alla sotilaskäyttöön. Vuodesta 1964 tuotemerkki oli Semtex 1A, vuodesta 1967 Semtex H ja vuodesta 1987 Semtex 10. Semtex 1A:ta käytettiin lähinnä Tšekkoslovakiassa. Semtex H:ta vietiin lähinnä Vietnamiin miinanraivaustarkoituksiin. Vuonna 1981 vienti riskialueille kiellettiin ja Semtexiä sai jatkossa viedä enää Varsovan liiton maihin. Vuonna 1989 vienti lopetettiin tilapäisesti kokonaan.
Semtex oli pitkään C-4:n tavoin lähes mahdotonta havaita. 1990-luvun alussa Explosia a.s. osallistui kansainvälisiin neuvotteluihin Montréalissa koskien muoviräjähteiden merkitsemistä ja uusia keinoja niiden havaitsemisen lisäämiseksi. Tšekkoslovakia oli ensimmäisiä konventin pohjalta tehdyn sopimuksen (DMNB) ratifioineita maita. Sopimuksen mukaan kaupallisiin räjäytystöihin tarkoitetun Semtexin tuli olla kirkkaan puna-oranssia, turvailmaisimissa havaittavaa sekä tehottomampaa kuin sotilaskäyttöön tarkoitettu Semtex. Vienti sallittiin viranomaisten valvomana jälleen vuonna 1991. Myynti aleni romahdusmaisesti, kun se tuli tunnetuksi terroristien käyttämänä räjähteenä.
Tuotanto > Terrori-iskut toivat muutoksia koostumukseen, tuotannossa ja jakelussa ammottavia aukkoja

Muoviräjähteitä ei tunnettu yleisesti ennen terrori-iskuja. Lockerbien johdosta Semtexiin lisättiin metallikomponentteja sekä merkintä-ainetta, joka tuottaa havaittavan hajun. Myös valvontaa laajennettiin viennistä kattamaan koko Semtexin myynti. Uusi Semtex säilyy myös alkuperäistä lyhyemmän aikaa (pehmenninaineen vaikutus katoaa), kolme vuotta edellisen version kahteenkymmeneen verrattuna.
Nykyään Semtexiä tuotetaan uutena enää 10 tonnia vuodessa, pääosin Tšekin armeijan käyttöön. Explosian päähuomio on Tšekin armeijan varastoissa olevan vanhan räjähdysainemateriaalin uudelleenkäsittelyssä, merkinnässä ja tuhoamisessa.
Valvonnasta huolimatta Semtexin salakuljetustapauksia on paljastunut. Sitä kerrotaan myös varastettavan huomattavia määriä työmailta myytäväksi mustassa pörssissä.
Vuonna 2002 Sunday Mirrorin tutkijat löysivät turvallisuusaukon Pardubicessa sijaitsevalla Semtex-tehtaalla. He kävelivät useampana päivänä kadulta suoraan sisään tehtaaseen kenenkään estämättä ja saivat kierrellä tiloissa vapaasti.
Semtex-nimen muita käyttäjiä

Pop-ikoni Madonnan vuonna 2006 perustama uusi yhtiö Semtex Girls Ltd. herätti tuotemerkin omistavan räjähdeyhtiön huomion. Tšekkiyhtiö on aikaisemminkin taistellut luvatonta tuotemerkin käyttöä vastaan lakiteitse, mutta päätyi sopimaan mm. tapauksen, joka koski Semtex-nimistä suosittua tšekkiläistä energiajuomaa.
Aiheesta muualla

Brief history of plastic explosive Semtex®
Ten Mistakes in Causa Semtex
Semtex A -muoviräjähde.
Nelsonin yliopisto

| Nelsonin yliopisto> Nelson University |
| --- | --- |
Motto:  Higher Education for a Higher Purpose
Perustettu:  1927
Sijainti:  Waxahachie, Texas  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.nelson.edu
Nelsonin yliopisto (engl. Nelson University, aik. Southwestern Assemblies of God University, lyh. SAGU) on Yhdysvaltain Texasissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1927, ja se sijaitsee Waxahachien kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan helluntailainen, ja se toimii Assemblies of God-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Oliver Stone

| Oliver Stone |
| --- | --- |
 Oliver Stone San Diegon Comic-Conissa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Oliver Stone
Syntynyt: 15. syyskuuta 1946 (ikä 78) New York City, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, elokuvatuottaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1971–
Tunnetuimmat ohjaukset:   Platoon – nuoret sotilaat  Syntynyt 4. heinäkuuta  JFK – avoin tapaus  Syntyneet tappajiksi  Nixon 
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Parhaan ohjauksen Oscar  1986 Platoon – nuoret sotilaat  1989 Syntynyt 4. heinäkuuta  Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar  1978 Keskiyön pikajuna 
Aiheesta muualla
www.oliverstone.com
IMDb 
Elonet
William Oliver Stone (s. 15. syyskuuta 1946 New York City, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Stone tunnetaan Vietnamin sotaa ja muita yhteiskunnallisia asioita kommentoineista elokuvistaan, joita ovat esimerkiksi JFK – avoin tapaus, Syntynyt 4. heinäkuuta ja Platoon – nuoret sotilaat. Hänet on palkittu kahdella parhaan ohjauksen Oscarilla elokuvista Platoon – nuoret sotilaat ja Syntynyt 4. heinäkuuta, ja hän on saanut Oscarin käsikirjoituksestaan elokuvaan Keskiyön pikajuna.
Varhainen elämä ja opiskelu

Oliver Stone syntyi 15. syyskuuta 1946 New Yorkissa ja varttui siellä. Hänen isänsä oli amerikanjuutalainen ja varakas pörssimeklari. Taustastaan huolimatta Stone ei harjoita juutalaista uskontoa, vaan buddhalaisuutta. Stone opiskeli lyhyen aikaa Yalessa, mutta lähti opettamaan englantia Etelä-Vietnamiin. Sen jälkeen Stone asui vuoden ajan Meksikossa ja palasi lyhyeksi ajaksi Yaleen.
Vuonna 1967 Stone värväytyi armeijaan ja taisteli Vietnamissa ansaiten kaksi purppurasydäntä ja pronssitähden. Vietnamin jälkeen Stone meni New Yorkin yliopiston elokuvakouluun, jossa hän sai opetusta ohjaaja Martin Scorseselta ja valmistui vuonna 1971. Hänen kurssielokuviensa aiheena oli usein Vietnamin sota.
Ura

Valmistumisensa jälkeen Stone ohjasi kauhuelokuvan Seizure (1974). Hän sai Oscar-palkinnon parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta elokuvassa Keskiyön pikajuna (1978), joka kertoo huumeiden salakuljetuksesta vangitusta miehestä Turkissa.
1980-luvun alussa Stone ohjasi kauhuelokuvan Kuristava kauhu (1981), minkä jälkeen hän keskittyi muutamaksi vuodeksi käsikirjoittamiseen. Hän palasi ohjaamiseen itse käsikirjoittamallaan elokuvalla Salvador (1986), joka kertoo lehtimiehestä keskellä El Salvadorin kapinoita. Seuraava ohjaus, Vietnamin sodan traumoihin palaava Platoon – nuoret sotilaat (1986) toi Stonelle parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon. Talousmaailman ahneutta ja petosta arvostelevassa elokuvassaan Wall Street – rahan ja vallan katu (1987) Stone hyödynsi muistojaan isänsä ammatista.
Stonen seuraavia elokuvia olivat näytelmäsovitus Talk Radio (1988) sekä jälleen yksi Vietnam-aiheinen elokuva Syntynyt 4. heinäkuuta (1989), josta Stone sai toisen Oscarinsa parhaasta ohjauksesta. Vuoden 1991 ohjaustyö JFK – avoin tapaus kuvaa presidentti Kennedyn salamurhan tutkimuksia, ja samana vuonna julkaistu The Doors kertoo samannimisen rockyhtyeen noususta ja tuhosta. Taivas ja maa (1993) lähestyy Vietnamin sotaa nuoren vietnamilaisnaisen näkökulmasta. Syntyneet tappajiksi (1994) on Quentin Tarantinon käsikirjoittama väkivaltakuvaus, ja Nixon (1995) kertoo harkitsevaan sävyyn presidentti Richard Nixonista. Ohjaustensa ohella Stone kirjoitti käsikirjoituksen elokuvaan Evita (1996).
Elokuvallaan Minä päivänä tahansa (1999) Stone palasi vallan ja väkivallan kuvaukseen. Aleksanteri (2004) on elämäkertaelokuva Aleksanteri Suuresta. World Trade Center (2006) kertoo New Yorkin terrori-iskun tarinan kahden poliisin näkökulmasta. Elokuvaa kiiteltiin mutta samalla arvosteltiin siitä, että elokuva oli tehty liian pian tragedian jälkeen. W. (2008) on elokuva presidentti George W. Bushista.
Stone ohjasi vuonna 2010 elokuvan Wall Street: Money Never Sleeps, joka on jatko-osa hänen vuoden 1987 elokuvalleen. Raakalaiset (2012) on trilleri huumekaupasta. Snowden (2016) käsittelee Edward Snowdenia ja hänen tekemiään paljastuksia NSA:n harjoittamasta valvonnasta.
Ohjaamisen ja käsikirjoittamisen lisäksi Stone on tuottanut useat omista elokuvistaan. Hän on tehnyt myös dokumenttielokuvia latinalaisen Amerikan politiikasta ja sen vasemmistojohtajista kuten Fidel Castrosta. Peter Kuznickin kanssa Stone teki 10-osaisen televisiodokumentin Oliver Stone’s Untold History of the United States (2012) ja siihen liittyvän kirjan, joissa tehdään katsaus Yhdysvaltain poliittiseen historiaan 1900-luvulla. The Putin Interviews (2017) sisältää Stonen keskusteluja Venäjän presidentin Vladimir Putinin kanssa.
Omaperäinen piirre Stonen elokuvissa on erilaisten kameroiden ja filmiformaattien käyttö, VHS:stä ja 8 millimetrin filmistä aina 70 millimetrin filmiin.
Yksityiselämä

Stone on ollut kolme kertaa naimisissa. Ensimmäinen liitto Najwa Sarkisin kanssa kesti vuodet 1971–1977, toinen liitto Elizabeth Burkit Coxin kanssa vuodet 1981–1993 ja kolmas liitto Sun-jung Jungin kanssa alkoi 1996. Stonella on kaksi poikaa toisesta avioliitostaan ja yksi tytär kolmannesta.
Elokuvat > Ohjaukset ja käsikirjoitukset

Last Year in Viet Nam, lyhytelokuva (1971)
Seizure (1974)
Mad Man of Martinique, lyhytelokuva (1979)
Kuristava kauhu (The Hand) (1981)
Salvador (1986)
Platoon – nuoret sotilaat (Platoon) (1986)
Wall Street – rahan ja vallan katu (Wall Street) (1987)
Talk Radio (1988)
Syntynyt 4. heinäkuuta (Born on the Fourth of July) (1989)
The Doors (1991)
JFK – avoin tapaus (JFK) (1991)
Taivas ja maa (Heaven & Earth) (1993)
Syntyneet tappajiksi (Natural Born Killers) (1994)
Nixon (1995)
U-käännös helvettiin (U Turn) (1997, ei käsikirjoittanut itse)
Minä päivänä tahansa (Any Given Sunday) (1999)
Comandante, dokumenttielokuva (2003)
Persona Non Grata (2003)
Aleksanteri (Alexander) (2004)
World Trade Center (2006)
W. (2008)
South of the Border, dokumenttielokuva (2009)
Wall Street: Money Never Sleeps (2010)
Raakalaiset (2012)
Castro in Winter, dokumenttielokuva (2012)
The Untold History of the United States, 10-osainen TV-dokumentti (2012–2013)
Mi Amigo Hugo, dokumenttielokuva (2014)
Snowden (2016)
JFK Revisited: Through the Looking Glass, dokumenttielokuva  (2021)
Nuclear Now, dokumenttielokuva (2022)
Lula, dokumenttielokuva (2024)
Elokuvat > Muiden elokuvien käsikirjoitukset

Keskiyön pikajuna (1978)
Conan – barbaari (1982)
Scarface – arpinaama (1983)
Lohikäärmeen vuosi (1985)
8 miljoonaa tapaa kuolla (1986)
Evita (1996)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oliver Stone Wikimedia Commonsissa
Oliver Stone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
Katalonia

| Katalonia Catalunya (kat> ) Cataluña (esp.) Catalonha (oks.) |
| --- | --- |
 Riberes de l'Alt Segre, Baixa Cerdanya, Lleida
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Euroopassa
Valtio:  Espanja
Maakuntia:  4
Kuntia:  947
Itsehallinto:  9. syyskuuta 1932 22. joulukuuta 1979
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Barcelona
 – itsehallintoalueen puheenjohtaja:  Pere Aragonès (ERC)
Edustus:  Espanjan parlamentti
 – Kongressi:  47 paikkaa
 – Senaatti:  16 paikkaa
Pinta-ala:  32 114 km²
Väkiluku (2017):  7 477 131
 – väestötiheys:  234 as./km²
Kielet:  katalaani ja espanja, Val d’Aranin piirikunnassa myös oksitaani
Symbolit:  
 – Kansallislaulu:  Els Segadors 
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CT
 
Generalitat de Catalunya
Katalonia (kat. Catalunya, esp. Cataluña, oksitaaniksi Catalonha) on itsehallintoalue Espanjassa. Sitä rajoittavat pohjoisessa Ranska ja Andorra, idässä Välimeri, etelässä Valencian itsehallintoalue ja lännessä Aragonian itsehallintoalue. Sen pääkaupunki on Barcelona.
Katalonia on yksi Espanjan 17 itsehallintoalueesta. Sen itsehallinto perustuu Espanjan perustuslakiin (esp. Constitución española de 1978) sekä Katalonian itsehallintolakiin (kat. Estatut d'Autonomia).
Katalonian parlamentti äänesti alueen itsenäisyydestä 27. lokakuuta 2017 julistaen Katalonian tasavallan. Espanjan keskushallinto mitätöi itsenäisyysjulistuksen ja otti Katalonian suoraan hallintaansa. Espanjan senaatti päätti itsehallintoelinten siirtämisestä väliaikaisesti keskushallinnosta riippuvaisiksi. Itsehallinto siirtyi takaisin Katalonian aluevaaleilla valitulle hallitukselle 2. kesäkuuta 2018.
Katalonian viralliset kielet ovat katalaani ja espanja, Val d’Aranissa myös oksitaani.
Maantiede

Katalonia rajoittuu pohjoisessa Pyreneiden vuoristoon, ja sitä edeltävään vuoristoiseen niin sanottuun Esi-Pyreneiden alueeseen. Pyreneiden korkeimmat huiput alueella yltävät noin 3 000 metriin. Katalonian länsiosissa on laaja tasankoalue, joka muuttuu vaihtelevammaksi rannikkoa lähestyttäessä. Tasankoa rikkovat useat jokiuomat, kuten Ebro. Pääkaupunki Barcelonaa ympäröi Collserolan vuorijono.
Maantiede > Ilmasto

Suurin osa Kataloniaa kuuluu lauhkeaan välimerelliseen ilmastoalueeseen, vain Aranin laakso kuuluu atlanttiseen ilmastoon. Kesä on kuuma ja suhteellisen kuiva, talvi leuto. Sademäärät ovat suurimmillaan keväisin ja syksyisin, jolloin sateet voivat tulla rankkasateina. Sisämaan ja rannikon ilmastossa on selviä eroja. Sisämaassa ilmasto on mannermaisempi, kesät kuumia ja kuivia ja talvet viileitä. Rannikolla lämpöerot tasoittuvat. Vuoristossa noin 1 500 metrin yläpuolisille alueille sataa talvisin pysyvä lumikerros. Korkeimmilla huipuilla vallitsee alppi-ilmasto
Maantiede > Vesistöt ja joet

Luontaisten vesistöjen osuus pinta-alasta on pieni, mutta Pyreneillä on joitakin pieniä järviä tai lampia. Suurimmat vesialueet muodostuvat padoista, joista suurimpia ovat esimerkiksi La Baells. Suuri osa luontaisista kosteikkoalueista, kuten Empordà, El Prat ja Ebron delta-alue, on joko kuivatettu, otettu muuhun viljelykäyttöön tai rakennettu. Luontaisten makeanvedenvarojen niukkuus ja saastuminen on ongelma kasvavan väestön, teollisuuden, matkailun ja maatalouden vedenoton takia.
Suurimmat joet ovat Ebro, Llobregat, Besos ja Gardener. Välimerellisten jokien virtausmäärät vaihtelevat suuresti vuodenaikojen mukaan, ja niitä on valjastettu 1950-luvulta lähtien. Tulviminen voi olla ongelma.
Maantiede > Rannikko

Katalonian rannikko on pohjoisessa suurimmalta osin kallioinen, mutta muuttuu etelämpänä tasaisemmaksi. Lomarakentaminen on voimakasta koko rannikon alueella, erityisesti Costa Bravan ja Tarragonan alueella. Barcelonan metropolialueella rantaviiva on lähes kokonaan rakennettu, mutta kaupungin edustalla on useita suosittuja hiekkarantoja.
Maantiede > Maakunnat

Katalonia jaetaan neljään maakuntaan (kat. província, esp. provincia), jotka on nimetty pääkaupunkiensa mukaan. Suluissa on väkiluku vuonna 2017.
Barcelona (5 576 037 asukasta)
Girona (esp. Gerona) (755 716 asukasta)
Lleida (esp. Lérida) (432 384 asukasta)
Tarragona (791 693 asukasta)
Maantiede > Suurimmat kunnat

| Kunta | Asukasluku (2017) |
| --- | --- |
Barcelona: 1 620 809
L’Hospitalet de Llobregat: 257 349
Badalona: 215 848
Terrassa: 216 428
Sabadell: 209 931
Lleida: 137 327
Tarragona: 131 507
Mataró: 126 127
Santa Coloma de Gramenet: 117 597
Reus: 103 123
Historia > Vanha aika

Katalonian alueella on ollut asutusta jopa yli 50 000 vuoden ajan. Neandertalinihmisen asumisesta alueella on löydetty varmoja todisteita, kuten tulisijoja ja työkaluja. Kivikauden jälkeen alueella oli lukuisia iberiheimoja. Antiikin ajalla sinne saapui foinikialaisia ja kreikkalaisia kauppiaita, jotka perustivat Empúriesin satamakaupungin. Puunilaissotien aikaan noin vuonna 218 eaa. Empúriesiin rantautui roomalaisia, jotka valloittivat myöhemmin alueen ibereiltä ja hallitsivat sitä aina Rooman valtakunnan sortumiseen 400-luvulle saakka.
Historia > Keskiaika ja itsehallinto

Myöhemmin nykyisen Katalonian aluetta hallitsivat visigootit, joiden valta päättyi muslimivalloitukseen 800-luvulla. Katalonian pohjoisosissa muslimikausi jäi verrattain lyhyeksi, noin 80 vuodeksi, mutta eteläiset alueet kuten Lleida, Tarragona, Balaguer ja Tortosa olivat Al-Andalusin hallinnassa lähes neljä vuosisataa. Kaarle Suuri muodosti nykyisen Espanjan ja Ranskan välille eräänlaisen suojavyöhykkeen, Marca Hispanican, Ranskassa sijainneen frankkivaltakunnan ja Córdoban kalifaatin hallitsemien muslimialueiden väliin. Tätä aluetta hallitsivat pienet kreivikunnat, kuten Besalú tai Girona, joiden myöhempää liittoutumista pidetään Katalonian poliittisen yhteyden alkuna. Myöhemmin muslimien vaikutusvalta alueella heikkeni ja kristityt kreivikunnat laajenivat etelään. Vuonna 785 frankit valloittivat Gironan ja vuonna 801 Barcelonan. Vuonna 988 kuningas Borrell II peruutti uskollisuuslupauksensa frankeille, mikä teki Kataloniasta itsenäisen de facto.
Historia > Keskiaika ja itsehallinto > Laajentuminen

Valta siirtyi Barcelonan kreiveille. Vuonna 1137 Katalonia muodosti valtioliiton Aragonian kanssa, kun Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV solmi avioliiton Aragonian prinsessa Peronellan kanssa. Katalonia-Aragonia osallistui muslimeja vastaan käytyihin sotiin valloittamalla Valencian, Alicanten, Murcian ja Baleaarit. Murciasta valloittajat luopuivat Espanjan kuninkaiden hyväksi.
Córdoban kalifaatin hajotessa sisällissotaan vuonna 1031 Katalonia laajeni etelään valloittaen arabialueita. Valloitusten mukana tuli suuri islamilainen väestö. Kristityt valloittajat suhtautuivat muslimeihin suvaitsevaisesti. Nämä saivat jatkaa uskontonsa harjoittamista ja hallita itseään šarialain säädösten mukaisesti.
Välimerelliseksi merimahdiksi kohonnut Katalonia-Aragonia hallitsi alueita myös Italiassa, Kreikassa ja Ranskassa (Roussillon).
Historia > Keskiaika ja itsehallinto > Aseman heikentyminen

Katalonian vaikutusvalta väheni 1350-luvun jälkeen vallanperimyskiistojen, poliittisten ja sosiaalisten mullistusten, taloudellisen taantuman ja tautiepidemioiden kuten mustan surman aiheuttaman väkiluvun vähenemisen myötä. Amerikan löytyminen 1492 vähensi Välimeren kaupankäynnin merkitystä ja vahvisti Espanjan asemaa. Kataloniasta tuli osa Espanjan kuningaskuntaa, kun Aragonian kuningas Ferdinand II ja Kastilian kuningatar Isabella I solmivat avioliiton. Katalonia säilytti liitossa itsehallinnon, jonka se menetti lopullisesti vasta Espanjan perimyssodassa vuonna 1714.
Historiallinen Katalonia ulottuu pohjoisessa Pyreneiden yli sisältäen Roussillonin historiallisen kreivikunnan, joka on kuulunut Ranskaan (Pyrénées-Orientalesin departementti) vuodesta 1659, jolloin solmittiin Pyreneiden rauha Ranskan ja Espanjan välillä.
Historia > Kumousaatteet

Katalonia menestyi 1700- ja erityisesti 1800-luvulla taloudellisesti, jolloin siellä koettiin teollisuusvallankumous ensimmäisten joukossa Espanjassa. Erityisesti tekstiiliteollisuuden merkitys oli suuri. Kansallismieliset aatteet heräsivät kansallisromantiikan kaudella 1800-luvulla.lähde?
Teollistumista seurasi 1850-luvulla työväenliikkeen synty. Anarkismi sai paljon jalansijaa Katalonian työväenliikkeen piirissä, ja katalonialaiset toimivat näkyvästi  kansainvälisessä työväenliitossa. Työväenliike levisi myös maatyöväen keskuuteen. Esimerkiksi vuoden 1890 viinikriisi synnytti viinin vuokraviljelijöiden liikkeen, joka vuonna 1909 aloitti väkivaltaisen kapinan, jota kutsutaan traagiseksi viikoksi.
Historia > Francon diktatuuri 1939−1975 ja uudelleen demokratisoituminen

Espanjan toisen tasavallan perustamisvaiheen aikana Katalonia ennätti julistautua itsenäiseksi tasavallaksi vuonna 1931, mutta Espanjan keskushallinto ei tunnustanut yksipuolista julistusta. Seuraavana vuonna hallitus myönsi Katalonialle itsehallinnon, mutta perui sen 1934 epäonnistuneen itsenäistymisyrityksen jälkeen. Itsehallinto palautettiin 1936 Kansanrintaman voitettua vaalit, jolloin Lluís Companys palasi Katalonian johtoon.lähde? Espanjan sisällissodassa Katalonia puolusti Espanjan tasavaltaa kenraali Francon johtamia kapinallisia vastaan. Kapinalliset valloittivat Barcelonan tammikuussa 1939, ja sota päättyi kapinallisten voittoon 1. huhtikuuta 1939, jolloin Franco julistautui yksinvaltiaaksi.
Katalonia joutui sodan jälkeen vainon kohteeksi: poliittiset vapaudet ja itsehallinto purettiin, katalaanin käyttö kiellettiin. Katalonian aluehallitus, generalitat, toimi maanpaossa yli 40 vuotta. Diktatuuri päättyi Francon kuoleman myötä 4. marraskuuta 1975, jolloin alkoi vuoteen 1978 kestänyt siirtymäkausi demokratiaan. Katalonialaiset vaativat itsemääräämisoikeutta, ja se toteutui, kun Espanjan hallitus päätti palauttaa itsehallinnon 30. syyskuuta 1977. Katalonian itsehallinto perustettiin vuonna 1978.
Historia > Pujolin kausi 1981−2003

Keskusta-oikeistolaisen Convergèncian ja kristillisdemokraattisen Unión yhdessä muodostama kansallismielinen puolue Convergència i Unió CiU hallitsi Katalonian politiikkaa puheenjohtaja Jordi Pujolin johdolla ensimmäisistä vapaista itsehallinnon ajan vaaleista vuodesta 1981 vuoteen 2003 saakka. Pujolin kaudella Kataloniaan rakennettiin nykyaikainen hallintomalli ja infrastruktuuri. Pujol teki useita hallitusliittoja Madridissa ensin Felipe Gonzálezin johtamien sosialistien ja vuonna 1996 José María Aznarin Kansanpuolueen kanssa.
Historia > 2003−2010

Vuonna 2003 valtaan nousi kolmen puolueen muodostama enemmistöhallitus, ”Tripartit”. Hallituspuolueet olivat Katalonian sosialistien puolue PSC, joka on Espanjan sosialistisen puolueen PSOE:n katalonialainen sisarpuolue, itsenäisyysmielinen Esquerra Republicana de Catalunya ERC ja vasemmiston ja vihreiden liittoutuma Katalonian vihreä aloite – Yhdistynyt ja vaihtoehtoinen vasemmisto (ICV-EUiA). Puheenjohtajaksi nousi Pasqual Maragall.
Kolmen vasemmistopuolueen ensimmäinen kausi 2003–2006 toi joitakin muutoksia muun muassa sosiaali- ja ympäristöpolitiikan alalla. Lisäksi vaalikaudella laadittiin ja käsiteltiin uutta itsehallinnon peruskirjaa. 18. kesäkuuta 2006 Katalonia hyväksyi uuden itsehallintolain kansanäänestyksessä, jossa 73,96nbsp;% äänesti lain puolesta ja 20,8 % vastaan. Äänestysprosentti oli alhainen: 49 %. Kausi oli myös riitainen ja skandaalien täyttämä ja se päättyi ennenaikaisiin vaaleihin sen jälkeen, kun ERC erotettiin aluehallituksesta.
Syksyn 2006 vaaleissa CiU sai niukasti eniten ääniä, mutta jäi oppositioon, kun kolme vasemmistopuoluetta muodostivat uuden liiton syksyn 2006 vaalien jälkeen. Paikallishallinnon puheenjohtajaksi nousi PSC:n uusi johtohahmo José Montilla, josta tuli ensimmäinen Katalonian ulkopuolella syntynyt puheenjohtaja. Vasemmistohallitus sai kutsumanimen "Entesa", jolla tarkoitetaan yhteisymmärrystä. Samalla aluehallitus halusi tehdä pesäeroa edellisen hallintokauden virheisiin. Vähitellen nimitys unohtui, ja liittoumaa kutsuttiin jälleen nimellä Tripartit.