stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lunarcop

| Lunarcop |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Boaz Davidson
Käsikirjoittaja:  Terrence Paré
Tuottaja:  Danny Lerner
Säveltäjä:  Don Peake
Kuvaaja:  Avraham Karpick
Leikkaaja:  Marcus Manton
Pääosat:  Michael Paré
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Nu World Services
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lunarcop on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Boaz Davidson ja käsikirjoitti Terrence Paré. Pääosassa esiintyi Michael Paré.
Juoni

Eräs moottoripyörällä ajava poliisi lähetetään kuusta maaplaneetalle pysäyttämään erään seerumin levitystä, jonka hän uskoo tuhoavan koko maapallon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Paré  | … |  Joe Brody   |
|  Billy Drago  | … |  Kay   |
|  Walker Brandt  | … |  Thora   |
|  Robin Smith  | … |  Stopper   |
|  Gavin Van Der Berg  | … |  Lane   |
|  Wilson Dunster  | … |  Pent   |
|  Ron Smerczak  | … |  Aragon   |
|  David Sherwood  | … |  Janeway   |
|  Greg Latter  | … |  Milo   |
|  David Clatworthy  | … |  Zak   |
|  Ian Yale  | … |  Lester   |
|  Susan Allison  | … |  Miranda   |
|  Molemo Maarohanye  | … |  Randy   |
Leon White

| Leon White |
| --- | --- |
 Vader vuonna 1996.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1955 Lynwood, Kalifornia
Kuollut: 18. kesäkuuta 2018 (63 vuotta) Denver, Kolorado
Ammatti:  Showpainija
Muut tiedot
Aktiivisena:  1985–2017
Leon Allen White (14. toukokuuta 1955 – 18. kesäkuuta 2018) tunnettiin paremmin kehänimellä Big Van Vader tai yksinkertaisesti Vader, oli yhdysvaltalainen showpainija ja amerikkalaisen jalkapallon ammattipelaaja.
White painiurallaan New Japan Pro-Wrestling (NJPW), World Championship Wrestling (WCW), World Wrestling Federation (WWF) ja All Japan Pro Wrestling (AJPW) organisaatioissa. Valittiin WWE Hall of Fameen vuonna 2022.
Amerikkalainen jalkapalloura

Vuoden 1978 NFL Draftissa Low Angeles Rams valitsi Whiten kolmannen kierroksen 24:nnellä varauksella. Whiten ensimmäisellä kaudella Rams pääsi aina Super Bowl:iin asti, jossa hävisi Pittsburgh Steelers:ille, hän joutui kuitenkin lopettamaan uransa polvivamman takia.
Ammattipainijan ura > American Wrestling Association (1985–1987)

White sai ensimmäisen kerran kansallista näkyvyyttä American Wrestling Association:issa (AWA), jossa hän ensin esiintyi nimellä Baby Bull, joka myöhemmin muutettiin Bull Power:iksi.
Ammattipainijan ura > Catch Wrestling Association (1986–1991)

Toukokuussa 1986 White lähti kilpailemaan Catch Wrestling Association promootioon käyttäen nimeä Bull Power, alkuun kiertäen Euroopassa. Maaliskuussa 1987 hän voitti ensimmäisen mestaruutensa, CWA World Heavyweight Championship, menettäen sen kuitenkin neljän kuukauden päästä.
Vuonna 1989 Bull Power palasi CWA ja voitti mestaruuden toistamiseen, menettäen sen kuitenkin taas 4 kuukauden jälkeen. Vuotta myöhemmin hän voitti vielä kolmannen ja viimeisen kerran CWA World heavyweight mestaruuden. Tällä kertaa hän piti mestaruutta hallussaan 6 kuukautta. 1991 luvun lopussa hänet vielä vihittiin CWA Intercontinental Heavyweight mestariksi. Hän vapautti tittelin allekirjoitettuaan sopimuksen World Championship Wrestling:in kanssa vuonna 1992.
Ammattipainijan ura > New Japan Pro-Wrestling (1987–1992)

Alun perin All Japan Pro Wrestling:iin (AJPW) sovittu sopimus vaihdettiin New Japan Pro-Wrestling:iin (NJPW). Liityttyään NJPW:hen Whitelle annettiin kehänimi Big Van Vader ja hän alkoi käyttää mustaa paininaamiota. Uusi identiteetti perustui japanilaisen kansanperinteessä esiintyvän saman nimiseen soturiin.
Vader oli ensimmäinen gaijin (ei-japanilainen) joka on voittanut IWGP Heavyweight mestaruuden.
Vuonna 1990 Super Fight in Tokyo Dome Vader kohtasi Stan Hansen:in. Ennen Vaderin kehään saapumista, Hansen vahingossa mursi Vaderin nenän paksulla köydellä (bull rope) jota hän kantoi kehään ennen otteluitaan. Ottelun aikana vaihtaessaan kovia lyöntejä Hansen vahingossa työnsi peukalonsa Vaderin vasempaan silmään, joka aiheutti silmän putoamisen kuopastaan. Poistettuaan maskinsa ja työnnettyään silmänsä takaisin ja pitäen sen paikallaan silmäluomellansa, Vader jatkoi painimista kunnes ottelu keskeytettiin. Vamman seurauksena hänelle asetettiin kirurgisesti metallilevy silmän alle.
Vaderin menestys herätti World Championship Wrestling:in (WCW) huomion, joka suostutteli hänet työskentelemään heille samalla kun hän kilpaili NJPW:ssä ollen IWGP Heavyweight hallitseva mestari.
Vuonna 1991 Vader voitti kolmannen IWGP mestaruuden, mutta ottelun aikana alkoi hänen silmänsä vuotamaan verta vaatien leikkauksen.
1992 Hän voitti IWGP Tag Team mestaruuden Bam Bam Bigelow:in kanssa. Samana vuonna Vader loukkasi aidosti polvensa ottelussa Mutoh:ia vastaan, tämä vamma vaikutti Tag Team mestaruuden menetykseen, samalla hänen esiintymisensä NJPW väheni kun Vader alkoi keskittymään täysin WCW promootioon.
Ammattipainijan ura > Universal Wrestlin Association (1989–1990)

White, kehänimellä Big Van Vader esiintyi myös Meksikossa Universal Wrestling Association:issa voittaen UWA World Heavyweight mestaruuden, hän piti mestaruutta hallussaan yli vuoden.
Ammattipainijan ura > World Championship Wrestling (1990–1995)

Ensimmäisenä vuotenaan WCW:ssä Vaderiä käytettiin harvoin. Vuonna 1992 hän aloitti täysipäiväisesti WCW organisaatiossa ja sai mahdollisuuden WCW World Heavyweight mestaruusotteluun Sting:iä vastaan, mutta hävisi hylkäyksellä. Ottelussa Stingiltä murtui kylkiluita ja repesi perna Vaderin käyttäessä nimikkoliikettään Vader Bomb. Vader sai uusintaottelun Stingiä vastaan, jonka hän voitti ja hänet kruunattiin uudeksi WCW World Heavyweight mestariksi. Hän kuitenkin menetti mestaruuden nopeasti uudistuneen polvivammansa johdosta. Myöhemmin samana vuonna sekä seuraavan vuoden alussa mestaruus vaihtoi useaan otteeseen hallitsijaa.
1993 Painilegenda Mick Foleyn palatessa WCW:hen kehänimellä Cactus Jack, Vader otteli häntä vastaan pariinkin otteeseen. Huhtikuun 17. päivä käydyssä Saturday Night ottelussa Jackiltä murtui nenä sekä sai naamaansa 27 tikkiä vaatineen haavan, televisioitua lähetystä jouduttiin reilusti leikkaamaan sillä WCW ei halunnut näyttää suurta verenvuotoa. Uusintaottelussa viikkoa myöhemmin Vader heitti Jackin betonilattialle kehän ulkopuolella aiheuttaen Jackille aivotärähdyksen. Vader ja Jack kohtasivat vuonna 1994 Saksassa ja ottelun aikana Mick Foleyn oikea korva repeytyi irti hänen päänsä takertuessa köysiin.
Terveysongelmat ja kuolema

Vuosien alkoholin väärinkäytön ja matkustamisen takia eronnut vaimostaan 2007, lopetti juomisen ja vähensi matkustelua.
Tupla polven tekonivelleikkaus, josta aiheutunut tulehdus piti vuoteenomana 6 kuukautta. Pian tervehtymisen jälkeen menetti tajuntansa lennolla Japaniin nimikirjoitustapahtumaan, oli koomassa 33 päivää jonka aikana menetti 50 kiloa painostaan.
2016 joutui auto-onnettomuuteen menettäen tajunsa 35 minuutiksi. Diagnosoitiin sydämen vajaatoiminta.
2018 White kävi sydänleikkauksessa. Myöhemmin samana vuonna kuukauden sairaalassa keuhkokuumeen takia oltuaan White kuoli ollessaan 63-vuotias.
Ammattipainija tyyli ja persoona

Whitea pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista super-raskaansarjan ammattipainijana. Hän käytti kokoaan ja painoaan osana liikkeitään saaden ne näyttämään paljon kivuliaammilta kuin puolet hänen kokoisensa tekemänä, esimerkiksi hänen lopetusliikkeensä Vader Bomb (Vaderpommi) jossa hän pomppii kehäkulmassa keskiköysien päällä hypäten ja laskeutuen makuullaan vastustajan päälle. Hän oli myös vaikuttavan ketterä 200kg painosta huolimatta. Yksi hänen nimikkoliikkeitään oli Vader Sault, jossa hän hyppää takaperinvoltilla yläköydeltä vastustajan päälle.
Englannin muodolliset kreivikunnat

Englannin muodolliset kreivikunnat.
Englannin muodolliset kreivikunnat (ceremonial counties) muodostavat aluejaon, jossa Englanti on jaettu seremoniallisista syistä 47 kreivikuntaan. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija nimittää jokaiseen kreivikuntaan lordiluutnantin (lord-lieutenant) ja suurseriffin (high sheriff), jotka edustavat toisaalta hallitsijaa kreivikunnassa ja toisaalta kreivikuntaa hovin tilaisuuksissa. Koska Englannin kaikki osat kuuluvat johonkin muodolliseen kreivikuntaan, niitä käytetään myös Englannin tilastollisena ja maantieteellisenä aluejakona. Muodolliset kreivikunnat poikkeavat historiallisista kreivikunnista.
Suur-Lontoo ja muutamat muut metropolikreivikunnat ovat yhteneväisiä muodollisten kreivikuntien kanssa. Jokainen hallinnollinen kreivikunta sisältyy samannimiseen muodolliseen kreivikuntaan, mutta Englannissa on myös muodollisia kreivikuntia, joihin ei sisälly hallinnollista kreivikuntaa. Muodolliseen kreivikuntaan voi sisältyä myös yksi tai useampia yhtenäishallintopiirejä.
Faros-seura

Faros-seura oli 1960-luvulla Helsingissä toiminut vasemmistolainen keskustelukerho. Sitä on pidetty yhtenä ensimmäisistä uusvasemmistolaisuuden ilmentymistä Suomessa.
Faros-seuran perustivat vuonna 1958 Työterveyslaitoksen psykologeina työskennelleet Jyrki Juurmaa, Aarne Sipponen ja Johan Weckroth. Juurmaa oli seuran kantava voima ja puheenjohtaja vuoteen 1967. Seura perustettiin virallisesti yhdistyksenä joulukuussa 1960 ja rekisteröitiin alkuvuodesta 1961. Se kokoontui Ratakadulla Helsingin Punavuoressa. Faros-seuran perustajat halusivat ylittää kylmän sodan kahtiajaon sosiaalidemokraattisen ja kommunistisen liikkeen välillä. Päätavoitteekseen seura ilmoitti sosialistisen yhteiskunnan luomisen edistämisen kansanvaltaisin ja rauhanomaisin keinoin. Se pyrki tuomaan yhteen kolmen sosialistisen puolueen, SDP:n, SKDL:n ja TPSL:n edustajat sekä puolueettomat vasemmistolaiset teoreettisen keskustelun merkeissä.
Faros-seura järjesti puoluerajat ylittäneitä keskustelutilaisuuksia, joissa pohdittiin vasemmiston yhteistyön mahdollisuuksia ja demokraattisen sosialismin sisältöä. Kootut keskustelupuheenvuorot julkaistiin kahtena kirjana, Ihmisyyden yhteiskunta (1963) ja Entäs nyt, vasemmisto? (1966). Vasemmistopuolueiden saavutettua voiton vuoden 1966 eduskuntavaaleissa ja ryhdyttyä hallitusyhteistyöhön Faros-seuran tavoitteet katsottiin saavutetuiksi ja sen toiminta hiipui. Faros-seura ilmoitettiin uudelleenperustetuksi vuonna 1990, jolloin sen vanhat aktiivit julkaisivat kirjan Uusi Eurooppa – haaste vasemmistolle.
Faros-seuran jäsenet olivat pääosin 1930-luvulla syntyneitä nuoren polven vasemmistolaisia. Seuraan kuuluivat muun muassa Kalevi Suomela, S. Albert Kivinen, Jermu Laine, Kyösti Skyttä, Teuvo Olli ja Timo I. Vasama.
Frederick Merriman

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten köydenveto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
Frederick Harris Merriman (18. toukokuuta 1873 Chipping Campden, Gloucestershire – 27. kesäkuuta 1940 Gloucester, Gloucestershire) oli brittiläinen köydenvetäjä ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen London City Police -joukkueeseen.
Frederick Moloney

| Frederick Moloney> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Frederick Graham "Fred" Moloney
Syntynyt: 4. elokuuta 1882 Ottawa, Yhdysvallat
Kuollut: 24. joulukuuta 1941 (59 vuotta) Chicago, Yhdysvallat
Yleisurheilija
Laji:  pikajuoksu  aitajuoksu
Ennätykset:  110 metrin aitajuoksu: 15.4 (1900)
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | 110 metrin aitajuoksu |  |
Frederick Graham "Fred" Moloney (4. elokuuta 1882 Ottawa – 24. joulukuuta 1941 Chicago) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Moloney kilpaili sekä sileillä että aidatuilla pikamatkoilla.
Moloney osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900 Pariisissa. Hän saavutti kisoista pronssia 110 metrin aitajuoksusta. Lisäksi Moloney osallistui myös 100 metrin juoksuun sekä 200 metrin aitajuoksuun, mutta näillä matkoilla hän ei menestynyt.
Ennätyksekseen Moloney juoksi 110 metrin aidoissa tuloksen 15.4 vuonna 1900.
Lunar Prospector

| Lunar Prospector |
| --- | --- |
 Lunar Prospector.
Organisaatio:  Nasa
Tehtävätyyppi:  kiertolais- ja Iskeytymisluotain
Kohde:  Kuun magneetti- ja painovoimakenttien tutkiminen.
Laukaisu:  1. tammikuuta 1998 Cape Canaveral Air Force Station laukaisukompleksi 46, Florida
Laukaisualus:  Athena 2
Kohteessa:  11. tammikuuta 1998
Tehtävän kesto:  1. tammikuuta 1998 – 31. heinäkuuta 1999
Massa:  158,7 kilogrammaa
Teho:  202 wattia
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
COSPAR ID::  1998-001A
Lunar Prospector oli yhdysvaltalainen Kuuta kiertänyt miehittämätön avaruusluotain, joka laukaistiin 7. tammikuuta 1998 Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 46:sta, Floridasta. Luotain saavutti Kuun kiertoradan neljä päivää myöhemmin. Lunar Prospector kiersi Kuun pintaa muun muassa kuvantaen Kuuta tutkimalla sen magneetti- ja painovoimakenttää. Siinä ei ollut kameraa, mikä vähensi lennon huomiota julkisuudessa.
Tehtävä

Luotaimen napojen kautta kiertävä rata oli matala, ja se kiersi Kuuta alimmillaan vain 10 kilometrin korkeudessa. 31. heinäkuuta 1999 luotain ohjattiin iskeytymään Kuun etelänavalle. Tarkoitus oli yrittää paljastaa mahdollinen vesi Kuussa, joka höyrystyisi törmäyksessä. Törmäyspilveä ei kuitenkaan onnistuttu havaitsemaan. Luotaimen 570 päivää kestänyt lento maksoi 62,8 miljoonaa dollaria.
Eugene Shoemaker

Eugene Shoemaker, tunnettu planeetta- ja komeettatutkija, joka myös löysi komeetta Shoemaker-Levy 9:n, halusi aikanaan päästä astronautiksi Apollo-ohjelmaan, mutta terveyssyistä tämä ei onnistunut. Shoemakerin kuoltua hänen ruumiinsa tuhkattiin ja laitettiin pieneen koteloon Lunar Prospectorin sisään. Kun luotain iskytyi Kuuhun, Shoemakerin tuhka levisi Kuun etelänavalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lunar Prospector Wikimedia Commonsissa
Mazarico, Erwan & Rowlands, D. D. & Neumann, G. A. & Smith, D. E. & Torrence, M. H. & Lemoine, F. G. & Zuber, M. T.: Orbit determination of the Lunar Reconnaissance Orbiter. Journal of Geodesy, 8.9.2011.  Springer-Verlag. doi:10.1007/s00190-011-0509-4.  Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 11.12.2020. (englanniksi)
Luettelo tunnetuista kuuroista

Tämä on luettelo tunnetuista kuuroista.
Kuuroja

Robert Grant Aitken (1864–1951), yhdysvaltalainen astronomi, alkoi menettää kuuloaan asteittain lapsena.
Guillaume Amontons (1663–1705), ranskalainen keksijä, kuuroutui nuorena.
Linda Bove (s. 1945), yhdysvaltalainen näyttelijätär, syntyi kuurona.
Luis Buñuel (1900–1983), espanjalainen elokuvaohjaaja, kuuroutui vanhemmalla iällään.
Vint Cerf (s. 1943), tietokonetieteilijä, yksi "Internetin isistä", lähes täysin kuuro.
Laurent Clerc (1785–1869)
John Cornforth (1917–2013), Nobelin kemianpalkinnon voittaja, kuuro nuoruusiästä lähtien.
Gertrude Ederle (1906–2003), yhdysvaltalainen kilpauimari ja ensimmäinen nainen, joka ui Englannin kanaalin yli. Lapsuudestaan kuulovammainen, myöhemmin täysin kuuro.
Thomas Edison (1847–1931), yhdysvaltalainen keksijä, menetti teini-iässä kuulonsa vasemmasta korvasta ja suurimman osan myös oikeasta korvasta.
Phyllis Frelich (s. 1944), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Tyrone Giordano (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä.
John Goodricke (1764–1786), brittiläinen tähtitieteen harrastaja.
Francisco de Goya (1746–1828), espanjalainen taidemaalari, tuli kuuroksi sairauden takia 1792. Kuoli kuurosokeana.
Oliver Heaviside (1850–1925), englantilainen insinööri, matemaatikko ja fyysikko, menetti kuulonsa sairauden takia.
Helen Keller (1880–1968), tunnettu kuurosokea.
Jim Kyte (s. 1964), kanadalainen jääkiekkoilija, ensimmäinen vaikeasti kuulovammainen NHL-pelaaja.
Gary Malkowski (s. 1958), kanadalainen poliitikko.
Katie Leclerc
Ryan Lane
Sean Berdy
Emanuelle Laborit
John Maucere
Marlee Matlin (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä, kuuroutui lähes täysin lapsena.
Kathleen Ollerenshaw (1912–2014), brittiläinen matemaatikko ja poliitikko, lapsuudestaan kuuro.
Curtis Pride (s. 1968), yhdysvaltalainen baseballinpelaaja, jonka kuurouden aiheutti rubella-virus.
Slava Raškaj (1877–1906), kroatialainen taiteilija.
Granville Redmond (1871–1935), yhdysvaltalainen taidemaalari, tuli kuuroksi noin 3-vuotiaana sairastettuaan tulirokon.
Judith Scott (1943–2005), yhdysvaltalainen taiteilija.
Mathias Stoltenberg (1799–1871), norjalainen taidemaalari.
Douglas Tilden (1861–1935), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä, jonka kuuroutti tulirokko lapsena.
Juho Talvia (1879–1960), suomalainen kuuromykkä kuvanveistäjä ja taidemaalari
Konstantin Tsiolkovski (1857–1935), venäläinen fyysikko ja avaruusmatkailun uranuurtaja.
Heather Whitestone (s. 1973), ensimmäinen kuuro Miss America 1995.
Judith Wright (1915–2000), australialainen runoilija, alkoi menettää kuuloaistiaan asteittain nuorella aikuisiällä, kuoli kuurona.
Kuuroja muusikkoja

Sean Forbes
Shawn Dale Barnett (1963–2003), rumpali, syntyi kuurona.
Ludwig van Beethoven (1770–1827), saksalainen säveltäjä, alkoi kuuroutua asteittain aikuisiällä todennäköisesti lyijymyrkytyksen seurauksena.
Gabriel Fauré (1845–1924), ranskalainen säveltäjä, jatkoi uraansa tultuaan vanhemmiten kuuroksi.
Robert Franz (1815–1892), saksalainen säveltäjä, kuuroutui aikuisiällä asteittain.
Evelyn Glennie (s. 1965), skotlantilainen lyömäsoittaja, lapsuudestaan kuuro.
Johnnie Ray (1927–1990), yhdysvaltalainen muusikko. Menetti 12-vuotiaana kuulon oikeasta korvastaan, ja tuli lähes täysin kuuroksi myöhemmän operaation seurauksena.
Marko Vuoriheimo (s. 1978), "Signmark", suomalainen viittomakielinen rap-artisti.
Bedřich Smetana (1824–1884), tšekkiläinen säveltäjä, tuli kuuroksi syfiliksen seurauksena 1874.
Ralph Vaughan Williams (1872–1958), brittiläinen säveltäjä, tuli vanhuudessaan kuuroksi.
Kuvitteellisia kuuroja

Sue Thomas: F.B.Eye, yhdysvaltalainen televisiosarja, suurin osa jaksoista fiktiivisiä. Oikea kuuro Sue Thomas oli tosiaan ollut F.B.I:ssä töissä.
Switched at Birth
Avis de mistral
L'amore è sordo
Fanjingvuori

Fanjingvuori on vuori Lounais-Kiinassa. Se on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2018. Fanjingvuori on metamorfisten kivilajien saareke karstimaan keskellä, ja siellä elää monia kotoperäisiä kasvi- ja eläinlajeja.
Kaikkiaan sen alueella elää 2 000 kasvilajia, joista 31 on uhanalaisia, sekä 19 uhanalaista eläinlajia. Niiden joukossa on eräs apinalaji, myskihirvilaji, kiinanjättisalamanteri ja kuningasfasaani.
Vuori on buddhalaisten pyhä paikka Tang-dynastian ajoista asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fanjingvuori Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Fosfoglyseraattikinaasi

Fosfoglyseraattientsyymin rakenne.
Fosfoglyseraattikinaasi on entsyymi, joka katalysoi glykolyysissä 1,3-bisfosfoglyseraatin ja ADP-molekyylin reaktiota. Tuotteina syntyy 3-fosfoglyseraattia ja ATP:tä. Entsyymi kykenee avustamaan myös tämän reaktion käänteisreaktiota. Muita reaktioita, joita fosfoglyseraattikinaasi katalysoi ovat myös guanosiinitrifosfaatin muuntuminen guanosiinidifosfaatiksi ja inosiinitrifosfaatin muuntaminen inosiinidifosfaatiksi.
Ominaisuudet ja olosuhteet

Fosfoglyseraattikinaasin massa vaihtelee eliöstä riippuen 34–180 kilodaltonin välillä. Entsyymi toimii vaihtamalla fosfaattiryhmän yhdeltä molekyyliltä toiselle. Entsyymin kofaktoreina toimivat ATP ja ADP. Entsyymin inhibiittoreita ovat monet metalli-ionit kuten Co2+ ja Mn2+ sekä useat erilaiset orgaaniset yhdisteet kuten AMP. Entsyymi toimii tehokkaimmin, kun lämpötila on eliöstä riippuen 20–70 asteen välillä ja pH 5,5–8,3 välillä.
Frederick Orpen Bower

Frederick Orpen Bower
Frederick Orpen Bower (4. marraskuuta 1855 – 11. huhtikuuta 1948) oli brittiläinen kasvitieteilijä. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1891. Hän oli myös Linnean Societyn jäsen. Hänelle myönnettiin Royal Medal ja lisäksi Linné-mitali vuonna 1909 sekä Darwin-mitali vuonna 1938. Hän toimi Royal Society of Edinburghin puheenjohtajana. Hänen kasvitieteellinen nimensä on Bower.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Frederick Orpen Bower
Even Hovland

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Even Hovland
Syntymäaika: 14. helmikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Vadheim, Norja
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura: Rosenborg
Pelinumero: 16
Junioriseurat
: Vadheim
: Høyang
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2011 | Sogndal | 93 | (10) |
| 2012–2014 | Molde | 51 | (3) |
| 2014–2017 | 1. FC Nürnberg | 71 | (4) |
| 2017–2018 | Sogndal | 10 | (0) |
| 2018– | Rosenborg | 27 | (0) |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Norja U21 | 6 | (0) |
| 2012– | Norja | 25 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. joulukuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. joulukuuta 2018.
Even Hovland (s. 14. helmikuuta 1989 Vadheim, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Eliteserienissä pelaavaa Rosenborgia. Tämän lisäksi hän kuuluu myös Norjan jalkapallomaajoukkueeseen.
Aiheesta muualla

Even Hovlandin esittely Norjan jalkapalloliiton sivustolla (norjaksi)
Luettelo James Bond -kirjoista

Luettelo James Bond -kirjoista sisältää James Bond -aiheiset romaanit.