stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Commerzbank

| Commerzbank AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  FWB: CBK
ISIN:  DE000CBK1001
Perustettu:  26. helmikuuta 1870
Toimitusjohtaja:  Martin Blessing
Puheenjohtaja:  Klaus-Peter Müller
Kotipaikka:   Frankfurt am Main, Saksa
Toiminta-alue:  Saksa, Eurooppa
Toimiala:  Vähittäis- ja liikepankkitoiminta, kiinteistökehitys
Tuotteet:  Rahoituspalvelut, kiinnitykset
Liikevaihto:  7,879 mrd. euroa (2007)
Liikevoitto:   2,513 mrd. euroa (2007)
Tilikauden tulos:   1,917 mrd. euroa (2007)
Henkilöstö:  41 600
Tytäryhtiöt:  Eurohypo
Kotisivu:  commerzbank.de
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norman Fosterin suunnittelema Commerzbank Tower Frankfurt Am Mainissa.
Commerzbank AG on Saksan toiseksi suurin pankki (1. Deutsche Bank). Sen varallisuus on 615,2 miljardia euroa. Commerzbankin osakkeella käydään kauppaa Frankfurtin pörssissä, jonka DAX-indeksiin se kuuluu.
Commerzbank ajautui ongelmiin tarjouduttuaan elokuussa 2008 ostamaan 9,8 miljardilla (laski myöhemmin 5,1 miljardiin) eurolla Allianzilta Dresdner Bankin, jonka 1 074 Saksan konttorin verkoston se näki houkuttelevana. Kokonaan osakevaihdolla toteutettavan kaupan jälkeen Allianz omistaisi noin 30 prosenttia Commerzbankista. Hintaa pidettiin tuoreeltaan liian kovana. Vaikka se puolittuikin pankkisektorin alamäen myötä, niin sama finanssikriisi heikensi Commerzbankin toimintakykyä vielä enemmän.
8. tammikuuta 2009 umpikujaan ajautunut Commerzbank jouduttiinkin kansallistamaan osittain. Saksan valtio ottaa pankista haltuunsa 25 prosentin osuuden (ei kuitenkaan äänioikeutta) vastineeksi 10 miljardin euron pääomaruiskeesta. SPD-puheenjohtaja Franz Münteferingin mielestä kyse ei ole kansallistamisesta ja toteaa, että valtio aikoo olla mukana vain lyhytaikaisesti. Commerzbankia oli tuettu jo kuukautta aikaisemmin 8,2 miljardilla eurolla ja 15 miljardin euron lainatakauksella. Commerzbank omisti 8. tammikuuta 2009 Dresdner Bankista 60 prosenttia, ja loppuosa on tarkoitus lunastaa kuun lopussa.
Commerzbankin oma investointipankkitoiminta aiheutti vuosina 2002–2004 650 miljoonan euron tappiot, jonka johdosta liiketoimintayksikkö Commerzbank Securities lakkautettiin.
Yrityksen päämaja, 258,7 metriä (300,1 metriä antenneineen) korkea Commerzbank Tower valmistui 1997. Se oli valmistuttuaan aina vuoteen 2004 asti Euroopan korkein pilvenpiirtäjä. Aikaisempi korkein rakennus oli samaten Frankfurt Am Mainissa sijaitseva Messeturm (257 m).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yrityksen nettisivut
Eurohypon nettisivut
| n k  DAX-indeksi |
| --- | --- |
 Adidas  Airbus Group  Allianz  BASF  Bayer  Beiersdorf  BMW  Brenntag  Commerzbank  Continental  Covestro   Daimler Truck  Deutsche Bank  Deutsche Börse  Deutsche Post  Deutsche Telekom  E.ON  Fresenius  Hannover Rueckversicherung  HeidelbergCement  Henkel  Infineon Technologies  Mercedes-Benz Group  Merck  MTU Aero Engines  Munich Re  Porsche  Porsche Automobile Holding  Qiagen  Rheinmetall  RWE  SAP  Sartorius  Siemens  Siemens Energy  Siemens Healthineers  Symrise  Volkswagen  Vonovia  Zalando 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
Dammarhartsi

Canarium strictum-puun dammarhartsia.
Dammarhartsi on muun muassa Dipterocarpaceae-heimon puista erittyvää ainetta, joka kovettuu hartsiksi.
Dammarhartsin väri vaihtelee kirkkaasta vaalean kellertävään. Se liukenee hyvin tärpättiin ja lakkabensiiniin, mutta spriihin heikosti. Dammarhartsin CAS-numero on 9000-16-2.
Tärpättiin liuotettua dammarhartsia käytetään öljymaalauksia sekä entisöitäviä puupintoja suojaavana vernissana. Se tekee pinnasta kiiltävän ja syventää värejä. Sitä voidaan käyttää öljymaalauksessa myös maalausaineena, joka mahdollistaa ohuiden läpikuultavien maalikerrosten tekemisen. Jauhettua dammarhartsia on käytetty myös grafiikassa akvatintan tekemiseen.
Aiheesta muualla

Coloria.net: Dammarhartsi
Dammar gum FAO. (englanniksi)
Material Safety Data Sheet: Damar gum. ScienceLab. Arkistoitu 18.10.2012. (englanniksi)
Whale

| Whale> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  rock, alternative rock
Kotipaikka:  Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Cia Berg, laulu (1993–1999)  Henrik Schyffert, kitara (1993–1999)  Jon Jefferson Klingberg, kitara   Jörgen Wall, rummut (1993–1999)  Heikki Kiviaho, basso  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Whale oli 1990-luvulla toiminut ruotsalainen rock-yhtye. Yhtyeen jäsenet olivat laulaja Cia Berg, kitaristi Henrik Schyffert ja basisti Gordon Cyrus. Whalen suurin hitti oli vuonna 1993 julkaistu Hobo Humpin' Slobo-Babe. Yhtye julkaisi vuonna 1995 singlen sisältäneen Trickyn osittain tuottaman albumin We Care.
Whalen kierrettyä Yhdysvaltoja yhdessä Blurin kanssa vuonna 1996 Gordon Cyrus erosi yhtyeestä. Hänen tilalleen tuli Heikki Kiviaho. Samoihin aikoihin yhtyeen kokoonpano vakiintui viisimiehiseksi uusien jäsenten rumpali Jörgen Wallin ja kitaristi Jon Klingbergin myötä. Tällä kokoonpanolla Whale levytti vuonna 1998 toisen albuminsa All Disco Dance Must End In Broken Bones. Levyn vastaanotto jäi ensimmäistä albumia laimeammaksi ja yhtye hajosi pian Trickyn kanssa tehdyn Yhdysvaltain kiertueen jälkeen.
Diskografia > Studioalbumit

We Care (1995)
All Disco Dance Must End in Broken Bones (1998)
Diskografia > Singlet & EP:t

Hobo Humpin' Slobo Babe (1993)
Pay for Me (1995)
I'll Do Ya (1995)
Kickin (feat. Tricky) (1995)
Hobo Humpin' Slobo Babe (1995, uusintapainos)
Heavy Stick (1997)
Four Big Speakers (feat. Bus 75) (1998)
Crying at Airports (feat. Bus 75) (1998)
Deliver the Juice (1999)
Rissanen

Rissanen on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarne Rissanen (1914–2006), virkamies ja yritysjohtaja, maanviljelysneuvos
Aila Rissanen (s. 1946), sisätautien erikoislääkäri ja professori
Aki Rissanen (s. 1980), jazzpianisti, -säveltäjä, yhtyeenjohtaja ja musiikkipedagogi
Antti Rissanen (1931–2019), kivääriampuja
Antti Rissanen (s. 1975), jazzpasunisti, -kapellimestari ja -säveltäjä
Arvo Rissanen (1902–1985), teollisuusneuvos, uimahyppääjä ja taidemaalari
August Rissanen (1881–1967), toimittaja, sosialidemokraatti ja työläisaktivisti
Eero Rissanen (s. 1948), jalkapalloilija
Eetu Rissanen (1906–1999), pappi, kirjailija ja kirkkoneuvos
Eetu Rissanen (s. 2002), jalkapalloilija
Eeva Rissanen (1921–2004), Etelä-Suomen Sanomien päätoimittaja
Esko Rissanen (s. 1951), näyttelijä
Helena Rissanen (s. 1949), poliitikko, ammattiyhdistysjohtaja ja Pirkkalan pormestari
Ilpo Rissanen (1950–1992), koripalloilija
Jaakko Rissanen (s. 1989), jääkiekkoilija
Jari Rissanen (s. 1956), muusikko
Jarmo Rissanen (s. 1979), maantiepyöräilijä
Johan Valter Rissanen (alk. Jalmari Rasi, 1893–1934), kommunistipoliitikko
Jorma Rissanen (1932–2020), informaatioteoreetikko ja professori
Juha Rissanen (s. 1958), jalkapalloilija
Juho Rissanen (1873–1950), taidemaalari
Jussi Rissanen (1898–1985), diplomi-insinööri, Yleisradion teknillinen johtaja
Kalle Rissanen (1885–1958), kirjailija
Kari Rissanen (s. 1966), jalkapalloilija
Kari Rissanen (s. 1959), kemian professori ja akatemiaprofessori
Kerttu Rissanen (s. 1996), näyttelijä
Kirsi Rissanen, laulaja, vuoden 1988 tangokuningatar
Kirsti Rissanen (s. 1943), juristi
Laura Rissanen (s. 1976), kokoomuslainen poliitikko
Maija Rissanen (s. 1979), näyttelijä
Matti Rissanen (1937–2018), professori ja kielitieteilijä
Mika Rissanen (s. 1978), historiantutkija ja tietokirjailija
Olavi Rissanen (s. 1947), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Olli Pekka Rissanen (1885–1953), Maalaisliiton kansanedustaja
Oskari Rissanen (1893–1957), estejuoksija ja keskimatkojen juoksija
Pentti Rissanen (s. 1943), asianajaja ja pankinjohtaja
Pentti Rissanen (1932–2002), lääkäri, sädehoito-opin professori
Pirjo Rissanen (s. 1945), kirjailija
Ragni Rissanen (1931–2023), ravintoloitsija
Rasmus Rissanen (s. 1991), jääkiekkoilija
Reino Rissanen (1899–1967), insinöörikenraalimajuri
Ritva-Hillevi Rissanen (s. 1947), suomalais-saksalainen pianisti.
Robert Rissanen (1840–1889), kauppias ja valtiopäivämies
Santeri Rissanen (1880–1939), kirjailija
Seppo Rissanen (s. 1954), teologi, Suomen Lähetysseuran johtaja ja Suomen Lähetyssanomien päätoimittaja
Taavi Rissanen (1864–1934), poliitikko
Tapani Rissanen (s. 1939), Mielenterveyden keskusliiton perustaja
Tero Rissanen, muusikko ja toimittaja
Timo Rissanen (s. 1964), teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja
Tuomo Rissanen (s. 1981), liikemies ja sijoittaja
Veikko Rissanen (1930–2010), kirjailija
Yrjö Rissanen, Yrjö Kivimäki (1902–1942), neuvostoliitonsuomalainen kirjailija ja lehtimies.
Kuvitteellisia Rissasia

Rouva Rissanen, sosiaalityöntekijä Peppi Pitkätossu sarjassa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Cape Breton Eagles

| Cape Breton Eagles |
| --- | --- |

Perustettu:  1969
Entiset nimet:  Sorel Éperviers (1969–1977) Verdun Éperviers (1977–1979) Sorel/Verdun Éperviers (1979–1980) Sorel Éperviers (1980–1981) Granby Bisons (1981–1995) Granby Prédateurs (1995–1997) Cape Breton Screaming Eagles (1997–2019) Cape Breton Eagles (1997– ) 
Kaupunki:   Sydney, Nova Scotia
Kotiareena:  Centre 200
– kapasiteetti:  5 000
Sarjataso:  QMJHL
Divisioona:  Rannikko
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Sylvain Couturier
Puheenjohtaja:   Gerard Shaw
Päävalmentaja:   Jon Goyens
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cape Breton Eagles on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotipaikka on Sydneyn kaupunki Nova Scotian provinssissa.
Cape Breton Screaming Eagles on perustettu vuonna 1997, jolloin Granby Prédateurs muutti Granbyn kaupungista Sydneyhin. Tätä ennen joukkue on muuttanut useasti, mutta lähtöisin se on Sorel-Tracyn kaupungista, jossa Sorel Éperviers perustettiin vuonna 1969.
Cape Breton Screaming Eagles on jäädyttänyt seurassa vuosina 2000–2004 pelanneen maalivahdin Marc-André Fleuryn pelinumeron.
Cape Breton Screaming Eagles ei ole koskaan voittanut konferenssiaan, mutta on päässyt neljästi konferenssin välieriin.
Kaudesta 2019-2020 eteenpäin joukkue on toiminut nimellä Cape Breton Eagles.
Joukkue

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
|   |  | Jakub Milota | L | 2006 | Ostrava, Tšekki |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 3 |  | Tomas Lavoie | R | 2006 | Repentigny, Québec, Kanada |
| 15 |  | Owen Arnold | R | 2005 | Quispamsis, New Brunswick, Kanada |
| 17 |  | Xavier Daigle | L | 2005 | Lévis, Québec, Kanada |
| 84 |  | Brayden Schmitt | R | 2004 | Truro, Nova Scotia, Kanada |
|   |  | Andrew Brown | L | 2005 | Oakville, Ontario, Kanada |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 9 |  | Antoine Roy | L | KH | 2004 | Bathurst, New Brunswick, Kanada |
| 10 |  | Luke Patterson | L | KH | 2005 | Moncton, New Brunswick, Kanada |
| 12 |  | Cam Squires | R | OLH | 2005 | Charlottetown, Prinssi Edwardin saari, Kanada |
| 23 |  | Jude Campbell | R | OLH | 2005 | Mermaid, Prinssi Edwardin saari, Kanada |
| 27 |  | Cameron Henderson | L | KH | 2005 | New Minas, Nova Scotia, Kanada |
| 81 |  | Angelo Fullerton | L | VLH | 2005 | Quispamsis, New Brunswick, Kanada |
| 91 |  | Jacob Newcombe | L | KH | 2004 | Sambro, Nova Scotia, Kanada |
|   |  | Dylan Andrews | L | KH | 2004 | Dartmouth, Nova Scotia, Kanada |
|   |  | Cole Burbidge | L | KH | 2005 | Windsor, Nova Scotia, Kanada |
|   |  | Lewis Gendron | R | OLH | 2005 | Sherbrooke, Québec, Kanada |
|   |  | Alexandre Guy | R | OLH | 2005 | Saint-Jérôme, Québec, Kanada |
|   |  | Joseph Henneberry | L | KH | 2004 | Halifax, Nova Scotia, Kanada |
|   |  | Noah Larochelle | R | OLH | 2006 | Québec, Québec, Kanada |
|   |  | Nathan Plouffe | L | VLH | 2006 | Blainville, Québec, Kanada |
|   |  | Lucas Romeo | R | OLH | 2005 | Oakville, Ontario, Kanada |
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Jon Goyens
Apuvalmentaja: Matthew Anthony
Apuvalmentaja: Nick MacNeil
Maalivahtivalmentaja: Scott Gouthro
Videovalmentaja: Brett Dickie
Huoltopäällikkö: Aidan Rafuse
Puheenjohtaja: Gerard Shaw
Toimitusjohtaja: Sylvain Couturier
Apulaistoimitusjohtaja: John Hanna
Lähde: EliteProspects
Pekka Perjo

Pekka Urpo Juhani Perjo (23. heinäkuuta 1936 Helsinki – 30. marraskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti.
Perjo oli kolmilapsisen perheen esikoinen. Hänen työnsä olivat monipuolisia ja hän oli Sisustusarkkitehdit SIO:n kunniajäsen. Perjon suunnittelutöihin kuului ravintoloita, toimitiloja, laivoja ja myymälöitä.
Tärkeimpänä työnään Perjo piti Pohjolan pääkonttorin kokonaisvaltaista sisustusta, jonka huonekaluista Easy Chair -nojatuoli on tunnetuin. Perjo suunnitteli myös muun muassa Finnjetin, Viking Sagan ja Viking Sallyn alkuperäisiä sisustuksia sekä toimitiloja Shellille, Yhdyspankille ja Kansallispankille.
Helsingin Töölössä varttunut Perjo jätti oppikoulun kesken, mutta pääsi opiskelemaan Taideteolliseen oppilaitokseen ja perusti oman sisustusarkkitehtitoimiston 1969. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli sisustusarkkitehti Marja-Liisa Tavio. Perjo oli vuosina 1991–2002 naimisissa entisen missin ja mallin Virpi Miettisen kanssa.
Boxers de Bordeaux

| Boxers de Bordeaux |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Kaupunki:   Ranska, Bordeaux
Kotiareena:  Mériadeck
– kapasiteetti:  3200
Sarjataso:  Synerglace Ligue Magnus
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Stéphan Tartari
Puheenjohtaja:   Thierry Parienty
Päävalmentaja:   Olivier Dimet
Kapteeni:   Maxime Legault
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Boxers de Bordeaux on ranskalainen jääkiekkoseura Bordeaux’n kaupungista. Seura on pelannut joitakin kausia Ranskan pääsarjassa ennen 2000-lukua, mutta konkurssin jälkeen pääasiassa alemmilla tasoilla. Kauden 2014-2015 päätteeksi seura onnistui nousemaan takaisin maan pääsarjaan 16 kauden tauon jälkeen.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 32 |  | Quentin Papillon | L | 2025 | Rouen, Ranska |
| 35 |  | Victor Bodin | L | 2025 | Singapore, Singapore |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 5 |  | Bastien Lemaitre | R | 2025 | Fontainebleau, Ranska |
| 20 |  | Kévin Dusseau | L | 2025 | Rouen, Ranska |
| 44 |  | Kevin Spinozzi | L | 2025 | Granby, Québec, Kanada |
| 57 |  | Axel Prissaint | L | 2025 | Amiens, Ranska |
|   |  | Justin Hamonic | R | 2025 | Winnipeg, Manitoba, Kanada |
|   |  | Maxim Lamarche | R | 2025 | Laval, Québec, Kanada |
|   |  | Ulysse Tournier | L | 2025 | Bordeaux, Ranska |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 9 |  | Rudolfs Polcs | L | H | 2025 | Riika, Latvia |
| 10 |  | Emīls Ģēģeris | L | VLH | 2025 | Riika, Latvia |
| 11 |  | Julius Valtonen | R | OLH | 2025 | Tuusula, Suomi |
| 13 |  | Julien Guillaume (A) | R | KH | 2025 | Besançon, Ranska |
| 19 |  | Mathieu Pompei | R | KH | 2025 | Laval, Québec, Kanada |
| 24 |  | Enzo Carry | L | KH | 2025 | Bayonne, Ranska |
| 27 |  | Loïk Poudrier (A) | L | KH / VLH | 2025 | Thetford Mines, Québec, Kanada |
| 71 |  | Ņikita Jevpalovs | R | KH / OLH | 2025 | Riika, Latvia |
| 72 |  | Baptiste Bruche | R | LH | 2025 | Amiens, Ranska |
| 73 |  | Tommy Giroux | L | VLH | 2025 | Quebéc, Quebéc, Kanada |
| 76 |  | Aina Rambelo | L | H / P | 2024 | Bordeaux, Ranska |
| 91 |  | Samuel Salonen | L | OLH | 2025 | Vaasa, Suomi |
|   |  | Tom Guidoux | R | LH | 2025 | Grenoble, Ranska |
|   |  | Kaylian Leborgne | L | KH | 2025 | Mont-Saint-Aignan, Ranska |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Olivier Dimet
Apuvalmentaja: Nicolas Courally
Fysiikkavalmentaja: Brice Lefebure
Huoltopäällikkö: Jimmy Hanocq
Puheenjohtaja: Thierry Parienty
Toimitusjohtaja: Stéphan Tartari
Lähde: EliteProspects
Daihachirō Uematsu

Daihachirō Uematsu (s. 1946 tai 1947) on Suomessa asuva japanilainen kenraali evp ja budō-opettaja (ZNKR-kendō 7. dan kyōshi. Uematsu muutti Suomeen eläköityään Japanin Itsepuolustusjoukoista kenraalimajurin arvoisena. Daihachirō Uematsu on vaikuttanut suuresti suomen kendoharjoitteluun 80- ja 90-luvun vaihteessa. Tällöin hän toimi everstin arvolla sotilasasiamiehenä Suomen Japanin suurlähetystössä vuosina 1987–1990.
Eversti Uematsu ja Suomen kendo

Daihachirō Uematsu oli ensimmäinen ZNKR:stä valtuutuksensa saanut kendō-opettaja Suomessa. Hän työskenteli Japanin suurlähetystössä vuosina 1987–1990 sotilasasiamiehenä, everstin arvoisena, kunnes lopetti sotilasuransa ja siirtyi työskentelemään vakuutusalalla. Kolmen vuoden ajan hän opetti ja pohjusti Suomen kendōn kehitystä omalla vapaa-ajallaan  Uematsun komennuksen päätyttyä ZNKR aloitti ohjelman, jossa Suomeen lähetettiin joka vuosi kendō-opettaja noin kolmeksi kuukaudeksi kerrallaan. Jäätyään eläkkeelle Japanin itsepuolustusvoimista (kenraali evp) ja palveluksen jälkeisestä siviilityöstään Uematsu-sensei muutti syystalvella 2012 Japanista vaimonsa Masako Uematsun kanssa Turkuun, josta he muuttivat edelleen 2014 Helsinkiin.
Uematsu-sensei (7-dan kyōshi) toimii yhä aktiivisesti Suomen kendon hyväksi ja toimii muun muassa pääopettajana Leppävaaran budoseurassa Espoossa.
Carl Fredrik Adelcrantz

Carl Fredrik Adelcrantz
Carl Fredrik Adelcrantz (30. tammikuuta 1716 Tukholma, Ruotsi – 17. maaliskuuta 1796 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen arkkitehti ja vapaaherra. Hänen vanhempansa olivat Göran Josuæ Adelcrantz ja Anna Maria Köhnmann. C. F. Adelcrantz tunnetaan keskeisenä vaikuttajana varhaiskustavilaisessa arkkitehtityylissä.
Työuransa C. F. Adelcrantz aloitti isän toivomuksesta virkamiehenä. Vasta isänsä kuoltua 1739, lähti hän Ranskaan ja Italiaan neljäksi vuodeksi opiskelemaan taiteita. Tultuaan takaisin valvoi hän yhdessä Carl Hårlemanin kanssa Nicodemus Tessin nuoremman suunnitteleman Tukholman kuninkaallisen linnan rakennustöiden loppuunsaattamista.
Seuraavina vuosina C. F. Adelcrantzin ura lähti jyrkkään nousuun. Vuonna 1750 hänestä tuli hovi-intendentti, vuonna 1757 yli-intendentti ja vuonna 1766 hänet korotettiin vapaaherraksi.
C. F. Adelcrantzin merkittävimpiä luomuksia ovat Drottningholmin linnateatteri (1766), Kiinalainen paviljonki (1769), Aadolf Fredrikin kirkko (1774) ja Kustaa III:n aikana rakennetteu Ruotsin kuninkaallinen ooppera (1782), joka kuitenkin purettiin 1891 nykyisen tieltä. Suomeen hän on myös suunnitellut Vaasan hovioikeuden talon (1786), joka muutettiin Vaasan palon jälkeen Mustasaaren kirkoksi.
C. F. Adelcrantzin sisarenpoika ja oppilas oli Carl Fredrik Sundvall.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Fredrik Adelcrantz Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  EUTA 
Muut:  IdRef
Nemesis (mytologia)

Nemesis, Alfred Rethel (1837)
Nemesis (m.kreik. Νέμεσις) on kreikkalaisessa mytologiassa jumalaisen koston henki niitä vastaan, jotka sortuvat hybrikseen. Hän on koston ruumiillistuma säälimättömän jumalattaren hahmossa. Nimi Nemesis liittyy kreikan kielen sanaan νείμειν, joka tarkoittaa lähinnä "antaa ansionsa mukaan".
Vääjäämätön jumalainen kosto on yksi hellenistisen maailmankatsomuksen pääteemoista, joka yhdistää Sofokleen tragedioita ja monia muita kirjallisia tuotoksia. Joissain tarustoissa Nemesis synnytti munan, josta kuoriutuivat kahdet kaksoset: Helena ja Klytaimestra sekä dioskuurit Kastor ja Polydeukes.
Nemesis-sanaa käytettiin homeerisisissa runoissa ainoastaan abstraktina henkilöitymänä. Hesiodos kertoo, kuinka "Nyks synnytti Nemesiksen kuolevaisia vaivatakseen". Nemesis esiintyy vielä konkreettisemmassa muodossa eepoksessa Kypria.
Vaikka Nemesis onkin leppymätön oikeudenjakaja jonka on määritellyt Zeus Olympoksen hallitsemassa maailmassa on selvää, että Nemesiksen palvonta ulottuu aikaan ennen Zeusta. Hänestä tehdyt kuvat yhdistävät hänet toisiin jumalattariin, jotka ovat ilmentymiä aiemmasta Äiti Maasta: Kybele, Rhea, Demeter ja Artemis.
Rhamnuksen jumalattarena Nemesistä kunnioitettiin ja lepyteltiin muinaisessa pyhäkössä syrjäisellä Rhamnuksen alueella Koillis-Attikassa. Siellä häntä pidettiin Okeanoksen, maailman läpi virtaavan alkujoen tyttärenä. Pausanias huomasi siellä häntä symboloivan patsaan. Sillä oli hirvensarvet, ja pienet Niket muassaan. Patsaan oli tehnyt Feidias Marathonin taistelun (490 eaa.) jälkeen. Hän veisti sen Paroksen marmorista, jonka itsevarmat persialaiset olivat tuoneet mukanaan ajatellen tehdä siitä muistomerkin odotetun voiton kunniaksi.
Sana Nemesis on alun perin tarkoittanut onnentuojaa – tosin ei hyvän eikä pahan – yksinkertaisesti kullekin ansionsa mukaan. Sittemmin nemesis edusti katkeruutta, jonka aiheutti mikä tahansa häiriö tähän ansioiden ja onnen väliseen tasapainoon; oikeudentajua, joka ei voinut sallia tällaisen tapahtua rankaisutta. Yleensäkin nimi yhdistettiin katkeruuden tunteeseen. Neljännestä vuosisadasta alkaen Nemesis, joka tasapainottaa sattumanvaraisesti onnea jakavaa Fortunaa, voitiin liittää Tykheen.
Kreikkalaisessa tragediassa Nemesis esiintyy pääasiassa rikosten kostajana ja hybriksen rankaisijana ollen siten sukua Atelle ja Erinyksille. Yleensä Nemesis kuvataan Okeanoksen tai Zeuksen tyttärenä, mutta Hesiodoksen mukaan hän oli Ereboksen ja Nyksin lapsi. Nemesistä on kuvailtu myös pelkästään Nyksin tyttäreksi.
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
| Maakoodi: | Maakoodi: |  FIN |  FIN |  FIN |
| IAAF:n jäsenliitto: | IAAF:n jäsenliitto: | Suomen Urheiluliitto / EAA | Suomen Urheiluliitto / EAA | Suomen Urheiluliitto / EAA |
Berliini 2009
Sijoitus mitalitaulukossa: '
|   |   | Yhteensä | miehet | naiset |
| Urheilijoita | Urheilijoita | 19 | 13 | 6 |
|  kultaa |  kultaa | - | - | - |
|  hopeaa |  hopeaa | - | - | - |
|  pronssia |  pronssia | - | - | - |
| pistesijat 4.–8. | pistesijat 4.–8. | 3 | 3 | - |
Osallistumisvuodet
1983 • 1987 • 1991 • 1993 • 1995 • 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2022
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 käsittelee Suomen joukkueen valintaa Berliinissä 15.–23.8.2009 pidettyihin vuoden 2009 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin ja menestymistä niissä. Suomi on ollut alusta asti jokaisissa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa mukana ja osallistui kisoihin 12. kerran. Joukkueen tavoite oli kaksi mitalia ja kaksi pistesijaa
Finalistit

Seuraavassa taulukossa 12 parhaan joukkoon sijoittuneet urheilijat.
| Sija | Urheilija | Laji |
| --- | --- | --- |
| 5. | Tero Pitkämäki | Keihäänheitto |
| 6. | Antti Ruuskanen | Keihäänheitto |

| 8. | Jukka Keskisalo | 3000 m estejuoksu |
| 9. | Jarkko Kinnunen | 50 km kävely |
| 9. | Teemu Wirkkala | Keihäänheitto |
| 11. | Tero Järvenpää | Keihäänheitto |
| 12. | Frantz Kruger | Kiekonheitto |
Valinnat

Suomen Urheiluliitto SUL valitsi joukkueeseen kuusi urheilijaa 29. kesäkuuta, jota ennen oli valittu jo seitsemän urheilijaa. 27. heinäkuuta uutisoitiin, että Francis Kirwa ja Antti Kempas eivät pystykään osallistumaan kisoihin loukkaantumisten takia. Joukkuetta täydennettiin vielä kahdeksalla urheilijalla 2. elokuuta, jolloin joukkueen kooksi tuli 19 urheilijaa.
Ensimmäinen valinta
Miehet: 3000 m esteet: Jukka Keskisalo, maraton: Francis Kirwa, moukari: Olli-Pekka Karjalainen, keihäs: Tero Järvenpää ja Tero Pitkämäki, 50 km kävely: Antti Kempas ja Jarkko Kinnunen
Toinen valinta
Miehet: pituus: Tommi Evilä, kiekko: Frantz Kruger, keihäs: Teemu Wirkkala
Naiset: korkeus: Hanna Grobler, moukari: Merja Korpela, keihäs: Mikaela Ingberg
Kolmas valinta
Miehet: 400 m aj: Jussi Heikkilä, korkeus: Oskari Frösen, seiväs: Eemeli Salomäki, moukari: David Söderberg, keihäs: Antti Ruuskanen
Naiset: 3 000 m ej: Sandra Eriksson, seiväs: Minna Nikkanen, Vanessa Vandy