stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tagalaht (Haapsalu)
Luontoarvoja ja ominaispiirteitä > Mutakerrostumat

Tagalahden rannikkovyöhykkeellä ja matalassa vedessä lähellä rantaa on mutaa ja turvetta. Turvetta on kerrostunut myös paikoin saven päälle ja sillä paksuutta ei ole kovin paljon, n. 0,5–1 metriä. Lääkemutakerrostumia löytyy Takalahdessa, Saunjanlahden suulla ja Sutlepan rannikkojärvessä, joka on vielä yhteydessä mereen. Aleuriitit jakautuvat pääasiassa Haapsalunlahden kolmelle alueelle: Tagalahden keskiosaan, Võnnun niemimaan ja Noarootsin väliin ja Saunjanlahden eteläosaan. Kaikki kolme kohtaa ovat sedimenttejä, joilla on samanlaiset ominaisuudet ja jotka sopivat käytettäväksi lääketieteellisiin hoitoihin.
Tagalahden keskiosaan kerrostunutta veden ja saves- tai silttiaineksen juoksevan tai puolijuoksevan seoksen löytöä on tutkittu ajan saatossa. Seos sisältää hienoa ja karkeaa silttikiveä ja jopa 10% orgaanista ainetta. Sen tiheys on pieni (1,28 kg/m³) ja vesipitoisuus korkea n. 60–70 prosenttia, joten tämän lääkemudan plastisia ominaisuuksia voi pitää hyvinä. Sitä pidetään kohtalaisen sitkeästi kiinnitarttuvana, hitaasti juoksevana ja pehmeänä, mutta se on vaikeasti poispestävissä. Tätä hienorakeista merimutaa on käytetty lääketieteellisesti 1800-luvun alusta lähtien, mutta kansanlääketieteessä vielä aikaisemmin. Mutakerrostuman keskimääräinen paksuus on 0,5 ja suurin 1,3 metriä. Kerrostuman muta on väriltään sinertäväharmaamusta ja ilmassa se joskus muuttuu ruskeaksi. Historiallisia lähteitä Viron lääkemudan kemiallisista tutkimuksista on eniten koskien Haapsalun Tagalahtea ja Mullutu-Suurlahtea. Tämän mutaesiintymän hyödyntäminen eroaa muista siinä, että löydön ympärille on perustettu tuhat metriä leveä suojavyöhyke suojaamaan keräämispaikkaa. Alueella ympäristöministeriön asetuksien mukaisesti talous- ja rakennustoimintaa on rajoitettu ja moottorilaivaliikenne että jääratojen rakentaminen ja jään kerääminen mutaesiintymän yläpuolella ovat kiellettyjä.
Aiheesta myös

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tagalaht (Haapsalu) Wikimedia Commonsissa
Veneet Tagalahdella
São Paulon ePrix 2023

|  São Paulon ePrix 2023 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2022–2023. 

Päivämäärä:  25. maaliskuuta 2023
Sijainti:  São Paulon katurata, São Paulo
Rata:  Katurata   2,960 km
Pituus:  35 kierrosta, 103,60 km
 
Paalupaikka
Kuljettaja:   Stoffel Vandoorne  (DS Penske)
Aika:  1:11.904
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sam Bird  (Jaguar)
Aika:  1:13.684 (kierroksella 30)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Mitch Evans  (Jaguar)
Toinen:   Nick Cassidy  (Envision)
Kolmas:   Sam Bird  (Jaguar)
São Paulon ePrix 2023 (virallisesti 2023 Julius Baer São Paulo E-Prix) oli Formula E -sarjan kauden 2022–2023 kuudes osakilpailu sekä ensimmäinen São Paulon ePrix. Kilpailu ajettiin väliaikaisellä katuradalla Brasilian São Paulossa.
Lähtökohdat

Viiden ajetun osakilpailun jälkeen MM-sarjaa johti saksalainen Pascal Wehrlein 18 pisteen erolla britti Jake Dennisiin. Kolmantena ollut Jean-Éric Vergne oli jäänyt Wehrleinista 30 pistettä. Tallien MM-sarjaa johti Porsche 126 pisteellä. Toisena, 42 pistettä vähemmän keränneenä, oli Envision Racing.
Rata

São Paulon katurata on 2 960 metriä pitkä ja piti sisällään 11 mutkaa. Rata kierrettiin vastapäivään. Rata koostui kolmesta pitkästä suorasta, joita yhdisty tiukat mutkat ja šikaanit. Radan pääsuoraa käytettiin tavallisesti karnevaaleissa ja juhlintaa.
Tulokset > Aika-ajot

| Lohkojako |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lohko A |  WEH |  JEV |  CAS |  RAS |  HUG |  LOT |  EVA |  SET |  ROW |  MOR |  MUE |
| Lohko B |  DEN |  DAC |  BUE |  BIR |  DIG |  VAN |  NAT |  TIC |  FEN |  GUE |  FRI |
Tulokset > Aika-ajot > Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Finaali | Finaali | Finaali |
 
|   | A3 |   Edoardo Mortara |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | A2 |   Nick Cassidy |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | A2 |   Nick Cassidy |   |   |   |   |   Edoardo Mortara |   |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |   Edoardo Mortara |   |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |   Stoffel Vandoorne |   |   |  |  |  |  |
|  | A1 |   Stoffel Vandoorne |   |   |   |   |   Stoffel Vandoorne |   |   |  |  |  |  |
|  | A1 |   Stoffel Vandoorne |   |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | A4 |   Jake Hughes |   |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   Stoffel Vandoorne |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   António Félix da Costa |   |
|   | B3 |   António Félix da Costa |   |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | B2 |   Maximilian Günther |   |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | B2 |   Maximilian Günther |   |   |   |   |   António Félix da Costa |   |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |   António Félix da Costa |   |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |   Mitch Evans |   |   |  |  |  |  |
|  | B4 |   Mitch Evans |   |   |   |   |   Mitch Evans |   |   |  |  |  |  |
|  | B4 |   Mitch Evans |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | B1 |   Sam Bird |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Tulokset > Aika-ajot > Aika-ajon tulokset

| Sij>  | No>  | Kuljettaja | Talli | A | B | QF | SF | F | Ruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Stoffel Vandoorne | DS Penske | 1:12:761 | — | 1:11:920 | 1:11:929 | 1:11:904 | 1 |
| 2 | 13 |  António Félix da Costa | Porsche | — | 1:12:837 | 1:11:982 | 1:11:982 | 1:11.967 | 2 |
| 3 | 9 |  Mitch Evans | Jaguar | — | 1:12:950 | 1:11:843 | 1:12.022 | — | 3 |
| 4 | 48 |  Edoardo Mortara | Maserati | 1:12:893 | — | 1:12:132 | 1:12.109 | — | 4 |
| 5 | 10 |  Sam Bird | Jaguar | — | 1:12:669 | 1:12:037 | — | — | 10 |
| 6 | 37 |  Nick Cassidy | Envision-Jaguar | 1:12:852 | — | 1:12:150 | — | — | 5 |
| 7 | 7 |  Maximilian Günther | Maserati | — | 1:12:698 | 1:12:189 | — | — | 9 |
| 8 | 5 |  Jake Hughes | McLaren-Nissan | 1:12:909 | — | 1:12:657 | — | — | 6 |
| 9 | 25 |  Jean-Éric Vergne | DS Penske | 1:13:157 | — | — | — | — | 7 |
| 10 | 17 |  Norman Nato | Nissan | — | 1:12:971 | — | — | — | 8 |
| 11 | 58 |  René Rast | McLaren-Nissan | 1:13:161 | — | — | — | — | 11 |
| 12 | 16 |  Sébastien Buemi | Envision-Jaguar | — | 1:12:971 | — | — | — | 12 |
| 13 | 51 |  Nico Müller | ABT-Mahindra | 1:13:200 | — | — | — | — | 13 |
| 14 | 27 |  Jake Dennis | Andretti-Porsche | — | 1:12:991 | — | — | — | 14 |
| 15 | 94 |  Pascal Wehrlein | Porsche | 1:13:280 | — | — | — | — | 18 |
| 16 | 23 |  Sacha Fenestraz | Nissan | — | 1:13:040 | — | — | — | 15 |
| 17 | 3 |  Sérgio Sette Câmara | NIO | 1:13:025 | — | — | — | — | 16 |
| 18 | 33 |  Dan Ticktum | NIO | — | 1:13.045 | — | — | — | 17 |
| 19 | 8 |  Oliver Rowland | Mahindra | 1:13:330 | — | — | — | — | 19 |
| 20 | 4 |  Robin Frijns | ABT-Mahindra | — | 1:13:671 | — | — | — | 20 |
| 21 | 36 |  André Lotterer | Andretti-Porsche | 1:13:382 | — | — | — | — | 21 |
| - | 11 |  Lucas di Grassi | Mahindra | — | 1:24:491 | — | — | — | 22 |
Lähde:
Tulokset > Kilpailu

| Sij>  | No>  | Kuljettaja | Talli | Kier>  | Aika/keskeytys | Ruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9 |  Mitch Evans | Jaguar | 35 | 53:25.536 | 3 | 25 |
| 2 | 37 |  Nick Cassidy | Envision-Jaguar | 35 | +0.284 | 5 | 18 |
| 3 | 10 |  Sam Bird | Jaguar | 35 | +0.507 | 10 | 16  |
| 4 | 13 |  António Félix da Costa | Porsche | 35 | +3.487 | 2 | 12 |
| 5 | 25 |  Jean-Éric Vergne | DS Penske | 35 | +4.042 | 7 | 10 |
| 6 | 1 |  Stoffel Vandoorne | DS Penske | 35 | +4.576 | 1 | 11  |
| 7 | 94 |  Pascal Wehrlein | Porsche | 35 | +5.659 | 18 | 6 |
| 8 | 5 |  Jake Hughes | McLaren-Nissan | 35 | +6.141 | 6 | 4 |
| 9 | 58 |  René Rast | McLaren-Nissan | 35 | +7.403 | 11 | 2 |
| 10 | 16 |  Sébastien Buemi | Envision-Jaguar | 35 | +7.976 | 12 | 1 |
| 11 | 7 |  Maximilian Günther | Maserati | 35 | +15.192 | 9 |  |
| 12 | 36 |  André Lotterer | Andretti-Porsche | 35 | +15.345 | 21 |  |
| 13 | 11 |  Lucas di Grassi | Mahindra | 35 | +19.247 | 22 |  |
| 14 | 4 |  Robin Frijns | ABT-Mahindra | 35 | +20.751 | 20 |  |
| 15 | 8 |  Oliver Rowland | Mahindra | 35 | +21.465 | 19 |  |
| 16 | 3 |  Sérgio Sette Câmara | NIO | 35 | +31.514 | 16 |  |
| 17 | 33 |  Dan Ticktum | NIO | 35 | +34.398 | 17 |  |
| Kesk. | 51 |  Nico Müller | ABT-Mahindra | 19 |  | 13 |  |
| Kesk. | 48 |  Edoardo Mortara | Maserati | 19 |  | 4 |  |
| Kesk. | 27 |  Jake Dennis | Andretti-Porsche | 13 | Kolari | 14 |  |
| Kesk. | 23 |  Sacha Fenestraz | Nissan | 6 | Onnettomuus | 15 |  |
| Kesk. | 17 |  Norman Nato | Nissan | 0 | Kolari | 8 |  |
Lähde:
Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Huomiot

↑  Lisäpiste nopeimmasta kierroksesta.
↑  Kolme lisäpistettä paalupaikasta.
Kim Petras

| Kim Petras |
| --- | --- |
 Kim Petras vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1992 (ikä 32) Köln, Saksa
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  BunHead, Amigo and Republic Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kim Petras (s. 27. elokuuta 1992, Köln, Saksa) on saksalainen poplaulaja. Hän julkaisi itse videoita internetissä, ja levy-yhtiö Joyce Records löysi hänet sitä kautta. Ensimmäinen kaupallisen levy-yhtiön julkaisu Fade Away ilmestyi syksyllä 2008. Vuonna 2017 Petras julkaisi Dr. Luken tuottaman kappaleen ”I Don’t Want It at All”, joka päätyi Spotifyn Viral Top 50 -listan kärkeen.
Elämä

Kim Petras syntyi vuonna 1992 Kölnissä. Hänen vanhempansa ovat Lutz ja Konni Petras, ja hänellä on kaksi vanhempaa sisarta.
Petras on transsukupuolinen: hänellä on naisen sukupuoli-identiteetti, vaikka hän syntyikin anatomialtaan poikana ja sai nimen Tim. Tim alkoi ilmentää naisen sukupuoli-identiteettiä jo 2-vuotiaana.  Timin perhe suhtautui ymmärtäväisesti lapsensa haluun elää tyttönä, mutta häntä kiusattiin koulussa. Tim muutti lopulta etunimensä alkukirjaimen, aloitti hormonihoidon vain 12-vuotiaana ja kävi 16-vuotiaana sukuelinten muutosleikkauksessa. Tapaus teki Petraksesta maailmanlaajuisesti kuuluisan, ja hän on työskennellyt tukeakseen muita transsukupuolisia nuoria.
Petras muutti 19-vuotiaana Los Angelesiin tavoittelemaan laulajanuraa. Hän on julkaissut musiikkialbumit Feed The Beast ja Problématique. Petras on ensimmäinen avoimesti transsukupuolinen muusikko, joka on noussut Yhdysvalloissa musiikkilistan kärkeen ja voittanut Grammy-palkinnon merkittävässä kategoriassa.
Diskografia > Studioalbumit

Feed The Beast (2023)
Problématique (2023)
Diskografia > Mixtape

Clarity (2019)
Turn Off the Light (2019)
Diskografia > EP:t

One Piece of Tape (2011)
Turn Off The Light Vol.1 (2018)
Slut Pop (2022)
Slut Pop Miami (2024)
Diskografia > Singlet

Fade Away (2008)
Last Forever (2009)
Die for You (2009)
Boomerang (2009)
I Don’t Want It at All (2017)
Hillside Boys (2017)
Hills (feat. Baby E) (2017)
Slow It Down (2017)
Faded (feat. Lil Aaron) (2017)
Heart to Break (2018)
Can’t Do Better (2018)
All the Time (2018)
Feeling Of Falling (feat. Cheat Codes & Steve Aoki), Steve Aoki remix (2019)
1,2,3 dayz up (feat. SOPHIE) (2019)
Broken (2019)
Got My Number (2019)
Blow It All (2019)
Another One (2019)
Reminds Me (2020)
Malibu (2020)
Jenny (Studio Killers feat. Kim Petras) (2021)
Future Starts Now (2021)
Coconuts (2021)
Running Up That Hill (2022)
Unholy (Sam Smithin kanssa) (2022)
If Jesus Was a Rockstar (2022)
Brrr (2023)
Alone (ft. Nicki Minaj) (2023)
Timo Kietäväinen

Timo Päivö Kalervo Kietäväinen (s. 31. tammikuuta 1957 Juva) on suomalainen virkamies ja entinen kansanedustaja. Hän toimi keskustan kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä 1983–1991. Kietäväinen aloitti Kevan toimitusjohtajana toukokuussa 2016 ja jäi tehtävästä eläkkeelle marraskuussa 2021.
Ura

Kietäväinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1976, valtiotieteiden kandidaatiksi 1981 ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1982. Valmistuttuaan hän toimi Juvan kunnan suunnittelusihteerinä. Vuosina 1989–1990 Kietäväinen toimi Juvan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Eduskuntaan Kietäväinen valittiin vuoden 1983 vaaleissa. Kansanedustajana hän oli jäsen laki- ja talousvaliokunnassa (1983–1986) ja talousvaliokunnassa (1985–1986). Presidentin valitsijamiehenä Kietäväinen oli vuosien 1982 ja 1988 vaaleissa.
Eduskuntauransa Kietäväinen toimi Suomen Kunnallisliiton (nyk. Kuntaliitto) toimitusjohtajana 1992–1993. Vuodesta 1993 hän toimi Kuntaliiton varatoimitusjohtaja.
Kietäväinen valittiin Kevan toimitusjohtajaksi helmikuussa 2016. Hän aloitti tehtävässä toukokuussa 2016. Eläkkeelle hän jäi marraskuussa 2021.
Luottamustehtäviä

Kietäväinen on toiminut muun muassa
Kunnallisliiton hallituksen puheenjohtajana
Osuuskunta Suomen Asuntomessujen hallituksen puheenjohtajana
Osuuspankkien Keskuspankin (OKO) ja Osuuspankkien keskusjärjestön hallintoneuvostojen jäsenenä
Ekokemin hallituksen puheenjohtajana
Novo Groupin hallintoneuvoston puheenjohtajana
FCG Finnish Consulting Groupin hallituksen varapuheenjohtajana ja
Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n hallituksen jäsenenä
Tunnustuksia

Vuonna 2018 presidentti Sauli Niinistö myönsi Kietäväiselle maaneuvoksen arvonimen.
Väli-Amerikka

Väli-Amerikan sijainti.
Väli-Amerikka on Yhdysvaltain eteläpuolinen osa Pohjois-Amerikkaa. Se käsittää Meksikon, Keski-Amerikan sekä Karibian. Rajaus perustuu erityisesti Pohjois-Amerikan merkittävimpään kieli- ja kulttuurieroon: Väli-Amerikka kuuluu Latinalaiseen Amerikkaan, kun taas muu Pohjois-Amerikka Grönlantia lukuun ottamatta muodostaa Anglo-Amerikan.
Itsenäiset valtiot ja itsehallintoalueet

| Valtio / Itsehallintoalue | Väkiluku | Pinta-ala (km2) | asukastiheys (km2) | Pääkaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Meksiko | 127 575 529 | 1 943 945 | 65,6 | México |
|  Guatemala | 17 581 472 | 107 158 | 164,1 | Guatemala |
|  Kuuba | 11 333 483 | 109 883 | 103,1 | Havanna |
|  Haiti | 11 263 770 | 27 557 | 408,7 | Port-au-Prince |
|  Dominikaaninen tasavalta | 10 738 958 | 48 329 | 222,2 | Santo Domingo |
|  Honduras | 9 746 117 | 111 888 | 87,1 | Tegucigalpa |
|  Nicaragua | 6 545 502 | 119 994 | 54,5 | Managua |
|  El Salvador | 6 453 553 | 20 720 | 311,5 | San Salvador |
|  Costa Rica | 5 047 561 | 51 049 | 98,9 | San José |
|  Panama | 4 246 439 | 74 333 | 57,1 | Panamá |
|  Jamaika | 2 948 279 | 10 831 | 272,2 | Kingston |
|  Puerto Rico | 2 933 408 | 9 104 | 322,2 | San Juan |
|  Belize | 390 353 | 22 805 | 17,1 | Belmopan |
|  Bahama | 389 482 | 9 997 | 39,0 | Nassau |
| Yhteensä | 217 193 906 | 2 667 593 | 81,4 | – |
Luonto ja ilmasto

Väli-Amerikan pinnanmuodoille tyypillisiä ovat terävähuippuiset vuoret ja tulivuoret. Myös monet saarista ovat tuliperäisiä. Ilmasto vaihtelee maanpinnan korkeuden mukaan trooppisesta lähes lauhkeaan. Väli-Amerikan pohjoisimmassa osassa, Meksikossa, esiintyy aavikkoa ja puoliaavikkoa, etelämpänä Keski-Amerikassa trooppista sademetsää. Väli-Amerikkaa koettelevat usein hurrikaanit ja El Niño -ilmiö.
Väestö

Mantereella asuu yhteensä noin 130 miljoonaa asukasta ja saarilla lähes 37 miljoonaa (luvut vuodelta 1998). Mantereella elinajanodote miehillä on 68,8 vuotta ja naisilla 74,6 vuotta, saarilla miehillä 67 vuotta ja naisilla 71,4 vuotta. Väli-Amerikassa sijaitsee myös maailman yksi väkirikkaimmista kaupungeista, Ciudad de México.
Talous

Väli-Amerikan maiden talous rakentuu pitkälti maatalouden varaan, suurimpana asiakkaana on Yhdysvallat. Tärkeimpiä viljakasveja ovat maissi, vehnä, riisi. Plantaaseilla tuotetaan sokeriruokoa, kahvia, kaakaota ja banaaneja. Alueella on paljon naudanlihan tuotantoa, ja lisäksi kalateollisuus on runsasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väli-Amerikka Wikimedia Commonsissa
Väli-Amerikan valtiot
| --- | --- |
Mantereen maat:   Belize  Costa Rica  El Salvador  Guatemala  Honduras  Meksiko  Nicaragua  Panama 
Saarivaltiot:   Antigua ja Barbuda  Bahama  Barbados  Dominica  Dominikaaninen tasavalta  Grenada  Haiti  Jamaika  Kuuba  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Trinidad ja Tobago 
Itsehallintoalueet:   Anguilla  Aruba  Bonaire  Brittiläiset Neitsytsaaret  Caymansaaret  Curaçao  Guadeloupe  Martinique  Montserrat  Navassa  Puerto Rico  Saba  Saint Barthélemy  Saint-Martin  Sint Eustatius  Sint Maarten  Turks- ja Caicossaaret  Yhdysvaltain Neitsytsaaret 
| n k Maapallon alueet |
| --- | --- |
 Afrikka:  Eteläinen Afrikka  Itä-Afrikka  Keski-Afrikka  Länsi-Afrikka  Pohjois-Afrikka 
 Amerikka:  Etelä-Amerikka  Keski-Amerikka  Latinalainen Amerikka  Pohjois-Amerikka  Väli-Amerikka 
 Aasia:  Etelä-Aasia  Etu-Aasia  Itä-Aasia  Kaakkois-Aasia  Keski-Aasia  Pohjois-Aasia 
 Eurooppa:  Etelä-Eurooppa  Itä-Eurooppa  Keski-Eurooppa  Länsi-Eurooppa  Pohjois-Eurooppa 
 Oseania:  Australaasia  Melanesia  Mikronesia  Polynesia 
 Napa-alueet:  Antarktis  Arktis 
 Valtameret:  Atlantin valtameri  Eteläinen jäämeri  Intian valtameri  Pohjoinen jäämeri  Tyynimeri
Paula Kokkonen

| Paula Kokkonen |
| --- | --- |
 Kokkonen Helsingin kirjamessuilla 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Paula Tellervo Kokkonen
Syntynyt: 17. tammikuuta 1946 Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Poliitikko ja apulaiskaupunginjohtaja
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Paula Tellervo Kokkonen (s. 14. tammikuuta 1946 Turku) on suomalainen poliitikko ja Helsingin entinen apulaiskaupunginjohtaja. Hän oli sosiaali- ja terveystoimesta vastaava apulaiskaupunginjohtaja 16. elokuuta 2004 lähtien, kunnes jäi eläkkeelle 15. elokuuta 2011.
Ura

Kokkonen oli kansanedustaja Helsingin vaalipiiristä vuosina 1995–2003 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–1996 sekä 2000–2004. Hän toimi eduskuntavuosinaan muun muassa perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana vuosina 2000–2003. Hän oli ensimmäinen kyseisen valiokunnan puheenjohtajana toiminut nainen. Kokkonen oli myös vuonna 2001 lähellä päästä Suomen ulkomaankauppaministeriksi, mutta hän hävisi kilpailun paikasta arvanheitolla Jari Vilénille kokoomuksen eduskuntaryhmän tasan menneen äänestyksen jälkeen. Kokoomuslainen Kokkonen oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2003, mutta jäi tuolloin valitsematta.
Ennen apulaiskaupunginjohtajuutta Kokkonen työskenteli ylijohtajana sosiaali- ja terveyshallituksessa vuosina 1991–1992 ja terveydenhuollon oikeusturvakeskuksessa vuodesta 1992. Hän oli virkavapaalla TEO:n ylijohtajan tehtävästä toimiessaan kansanedustajana. Koulutukseltaan Kokkonen on oikeustieteen kandidaatti. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1974.
Kokkonen oli Kelan hallituksen jäsen 2008–2009.
Hän oli edustamassa Suomen osalta Bilderberg-ryhmää Paavo Lipposen kanssa kesällä 2003.
Antti Kuisma (poliitikko)

Antti Kuisma (15. toukokuuta 1892 Sakkola – 27. huhtikuuta 1971 Turku) oli suomalainen johtaja, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja.
Kuisman vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Kuisma ja Anni Meskanen. Hän kävi kansakoulun ja 1912 kansanopiston sekä 1915 kauppakoulun. Kuisma oli maanviljelijänä Sakkolassa ja toimi maalaisliiton Viipurin läänin itäisen piirin matka- ja piirisihteerinä 1917–1925 sekä Suomen Maatalouspankin Kiviniemen konttorin johtajana Sakkolassa 1926–1932. Hän oli sitten Alkoholiliikkeen myymälänesimiehenä ja paikallisjohtajana Viipurissa 1936–1939 sekä Alkoholiliikkeen piiritarkastajana Helsingissä ja paikallisjohtajana Naantalissa 1939–1947. Viimeksi Kuisma toimi Louhintatyöt Oy:n konttoripäällikkönä Naantalissa 1947–1950 ja Turun veropiirin verotarkastajana Turussa 1951–1959.
Kuisma oli maalaisliiton kansanedustajana 1922–1929, 1930–1933 ja 1935–1936 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana 1928–1929. Kuisma tuli kolmannelle edustajakaudelleen 15. marraskuuta 1935 kesken edustajakautensa kuolleen maalaisliiton Jooseppi Kaurasen tilalle. Kuisma oli presidentin valitsijamiehenä vuoden  1925 presidentivaaleissa ja toimi Sakkolan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli maalaisliiton Viipurin läänin itäisen piiritoimikunnan jäsen ja toimi Karjalan kannaksen liiton hallituksen, Jääkärikotisäätiön ja Vapaussodan invalidien liiton puheenjohtajana. Kuisma sai kunnallisneuvoksen arvon 1957.
Petri Tamminen

Tamminen Turun Kirjamessuilla 2010.
Petri Tamminen (s. 23. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja freelancetoimittaja.
Vuonna 2002 Tamminen sai Kalevi Jäntin palkinnon teoksesta Piiloutujan maa. Vuonna 2006 hän oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi teoksellaan Enon opetukset. Tammisen teoksia on käännetty englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, sloveniaksi, latviaksi, tšekiksi, puolaksi ja japaniksi.
Elämä ja ura

Tamminen valmistui ylioppilaaksi Turussa vuonna 1985 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1995 pääaineenaan tiedotusoppi. Vuosina 1995–1997 Tamminen työskenteli toimittajana. Hän on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1998. Tamminen on pitänyt luovan kirjoittamisen kursseja ja luennoinut kirjoittamisesta Tampereen yliopistossa. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa Annaan, Kaksplussaan, Sunnuntaisuomalaiseen ja Hyvä Terveys -lehteen.
Tamminen on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja lyhytproosaa, eli proosaa, joka koostuu novellia lyhyemmistä suorasanaisista teksteistä. Tammista on luonnehdittu lakonisen huumorin mestariksi ja hänen kirjoitustyyliään minimalistiseksi. Hän käyttää teksteissään paljon lyhyitä päälauseita ja samanlaisina toistuvia lauserakenteita. Tamminen on kuvaillut esikoisteoksensa Elämiä (1994) tyyliä seuraavasti: ”Rivien välit kirjoitin tilaviksi, toivoin, että lukija mahtuisi niihin ja toisi mukanaan omat muistonsa. Tämä perusajatus on mukana kaikissa kirjoissani.” Häntä onkin kehuttu taitavaksi aukkojen käyttäjäksi. Kirjallisiksi vaikutteikseen Tamminen on maininnut muun muassa Veijo Meren, Antti Hyryn ja Antti Tuurin novellit.
Tamminen on asunut Asikkalassa, Vääksyssä vuodesta 1998. Kirjailija Antti Rönkä on Petri Tammisen poika. Heidän kirjeenvaihdostaan on julkaistu teos Silloin tällöin onnellinen (2020).
Tuotanto > Novellikokoelmat

Elämiä.  Helsinki:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-13422-1
Miehen ikävä.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14675-0
Tuotanto > Lyhytproosa

Piiloutujan maa.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18279-X
Muistelmat.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19901-3
Muita hyviä ominaisuuksia.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24576-6
Suomen historia.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-30775-4
Se sano: unohtumattomat lausahdukset.  Helsinki:  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-37898-3
Urheilijaelämäkerta.  Helsinki:  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-46344-3
Tuotanto > Romaanit

Väärä asenne.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16810-X
Enon opetukset.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21150-1
Mitä onni on.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-23012-0
Rikosromaani.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26464-4
Meriromaani.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-28605-9
Musta vyö.  Helsinki:  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-34381-3
Tuotanto > Novellit

Panettelija (Image 1995, nro 3)
Salkku (Äidinkielen opettajain vuosikirja 2000, nro 44)
Hääpäivä (Suomen Kuvalehti 2001, nro 32–35)
Tuotanto > Kuunnelmat

Kapeita lautoja (YLE/Radioteatteri, 2001)
Kaikki häviävät ennen pitkää (YLE/Radioteatteri, 2005)
Stetsonipäinen (YLE/Radioateatteri, 2007)
Isä urheilee (YLE/Radioateatteri, 2013)
Tauon paikka (YLE/Radioateatteri, 2016)
Lähde
Tuotanto > Tietokirjat

Juntunen, Helena & Tamminen, Petri: Joskus liikaa, aina liian vähän : oopperalaulaja Helena Juntusen elämäntarinoita.  Helsinki:  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-47233-9
Palkinnot

J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1989
Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1994
Nuoren taiteen Suomi-palkinto 1997
Kalevi Jäntin palkinto 2002
Hämeen taidetoimikunnan taidepalkinto 2002
Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinto 2002
Otavan kirjasäätiön Veijo Meri -palkinto 2016
Lähde