stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Walking Dead

| The Walking Dead |
| --- | --- |

Tyyli:   post-apocalypse  kauhu  draama 
Kestoaika:  42–45 minuuttia, 70 minuuttia
Kehittäjä(t):  Frank Darabont
Perustuu:  Robert Kirkmanin, Tony Mooren ja Charlie Adlardin sarjakuvaan The Walking Dead
Pääosissa:   Andrew Lincoln  Jon Bernthal  Sarah Wayne Callies  Lauren Cohan  Jeffrey DeMunn  Steven Yeun  Chandler Riggs  Norman Reedus  Michael Rooker  David Morrissey  Melissa McBride 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    AMC   FOX 
Esitetty:  2010-10-3131. lokakuuta 2010 – 2022-11-2020. marraskuuta 2022
Tuotantokausia:  11
Jaksoja:  177 (luettelo jaksoista)
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Frank Darabont  Gale Anne Hurd  David Alpert  Robert Kirkman  Charles H. Eglee  Glen Mazzara 
Tuotantoyhtiö(t):   AMC Studios  Circle of Confusion  Darkwood Productions  Valhalla Motion Pictures 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Walking Dead on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka perustuu Robert Kirkmanin luomaan samannimiseen sarjakuvaan. Siinä joukko ihmisiä on selvinnyt zombiepidemialta ja etsii turvapaikkaa zombien valtaamasta maailmasta. Pääosassa on apulaissheriffi Rick Grimes (Andrew Lincoln), joka herää sairaalasta ja huomaa zombien hallitsevan maailmaa. Hän lähtee etsimään perhettään ja tapaa muita selviytyjiä matkan varrella.
Sarjaa alettiin esittää Yhdysvalloissa AMC-kanavalla 31. lokakuuta 2010. Se sai hyvän vastaanoton ja sarjaa päätettiin jatkaa. Sarja on ansainnut useita ehdokkuuksia, kuten Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta draamasarjasta. Vuonna 2011 sarja sai Emmy-palkinnon maskeerauksesta. Sarjaa on tehty yksitoista tuotantokautta.
Suomessa sarjaa esittää Fox, joka on neljännestä kaudesta lähtien esittänyt jaksot alle vuorokauden viiveellä Yhdysvaltojen ensiesityksestä. The Walking Deadin sisarsarjaa Fear the Walking Dead alettiin esittää AMC:lla elokuussa 2015. Sittemmin The Walking Dead on saanut myös muita spin-off-sarjoja: World Beyond (2020–2021), Tales of the Walking Dead (2022), Dead City (2023–), Daryl Dixon (2023–) ja The Ones Who Live (2024).
Yleiskatsaus

The Walking Dead kertoo pienestä ryhmästä ihmisiä, jotka ovat selvinneet hengissä zombiepidemiasta. Suurin osa sarjan ensimmäisestä kaudesta sijoittuu Atlantan metropolialueelle ja loput kaudet Pohjois-Georgiaa ympäröivälle maaseudulle.
Elonjääneet etsivät turvapaikkaa zombeilta (”kulkijoilta”), jotka yrittävät syödä kaikki elävät olennot. Sarjan keskeisessä osassa ovat ryhmän ongelmat ja heidän selviytymisensä uudessa maailmantilanteessa. Ryhmän johtaja on Rick Grimes, joka toimi kotikaupunkinsa apulaissheriffinä ennen zombiepidemian puhkeamista.
Tuotanto > Konsepti

Sarjakuvan luonut Robert Kirkman kertoi harkinneensa Walking Dead -televisiosarjaa.  Frank Darabont ilmaisi kiinnostuksensa sovittaa sarjakuvasta televisiosarja.
Darabont itse oli ollut zombi-tyylilajin fani nähtyään George A. Romeron vuoden 1968 elokuvan Night of the Living Dead neljätoistavuotiaana.  Darabont luki The Walking Dead-sarjakuvan vuonna 2005 ja ryhtyi haalimaan sen oikeuksia. Hän rakasti ajatusta laajennetusta, jatkuvasta ja dramaattisesta kerronnasta, joka sijoittuisi keskelle zombiepidemiaa.
Tuotanto > Käsikirjoitus

Darabontin alkuperäinen käsikirjoitus sarjan aloitusjaksoon jaettiin kahtia ja sitä kaunisteltiinselvennä, ja siitä tehtiin kaksi jaksoa. He hidastivat sarjan kerrontaa ja syventyivät henkilöhahmoihin enemmän.
Kirjoittaakseen tuotantokauden loput jaksot Darabont palkkasi Charles H. Egleen, Adam Fierron ja Glen Mazzaran, joiden kanssa hän oli työskennellyt aiemminkin. Myös Jack LoGiudice liittyi käsikirjoittajatiimiin. Hän ja Kirkman toimivat myös sarjan tuottajina.
Tuotanto > Kuvaukset

Aloitusjakson keskeiset kuvaukset alkoivat 15. toukokuuta 2010, ja seuraavien viiden jakson kuvaukset alkoivat muutamaa viikkoa myöhemmin 2. kesäkuuta. Ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin Atlantassa, jonne myös tarina pääasiassa sijoittuu.
Vastaanotto > Arvostelut

Arvostelijat ylistivät sarjan ensimmäistä tuotantokautta. Tuotantokauden keskiarvo Metacritic-verkkosivustolla on 82/100. TV Guiden Matt Roush luonnehti sarjaa karuksi kuvaukseksi ja ylisti sitä visuaalisesti upeaksi. Slant Magazinen Simon Abrams antoi tuotantokaudella kolme ja puoli tähteä neljästä.
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

Sarjan aloitusjakso eli pilottijakso palkittiin parhaan maskeerauksen Emmy-palkinnolla vuonna 2011, ja se oli ehdolla myös parhaasta äänityksestä ja parhaista visuaalisista erikoistehosteista. Sarja oli ehdolla parhaaksi draamasarjaksi vuoden 2011 Golden Globe -palkintogaalassa, mutta palkinnon voitti lopulta Boardwalk Empire. Sarja sai myös parhaan uuden sarjan Writers Guild of America -ehdokkuuden vuonna 2011.
Yhdysvaltain elokuva-akatemia laatii vuosittain listan parhaista televisio-ohjelmista. The Walking Dead oli ehdolla listalle vuoden 2010 parhaista ohjelmista. Vuoden 2011 Saturn-palkintogaalassa sarja ansaitsi kuusi ehdokkuutta: paras televisioesitys, paras miespääosa (Andrew Lincoln), paras naispääosa (Sarah Wayne Callies), paras miessivuosa (Steven Yeun), paras naissivuosa (Laurie Holden) ja paras vieraileva tähti (Noah Emmerich). Sarja oli ehdolla myös parhaaksi draamasarjaksi Critics' Choice Television Award -gaalassa vuonna 2011.
Sarjan toinen tuotantokausi sai kolme ehdokkuutta Emmy-gaalassa:, paras maskeeraus televisiosarjassa, minisarjassa, TV-elokuvassa tai erikoisjaksossa, paras äänieditointi ja parhaat visuaaliset erikoistehosteet minisarjassa, TV-elokuvassa tai erikoisjaksossa. Sarja voitti myös Saturn-palkinnon parhaasta televisioesityksestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Walking Dead Wikimedia Commonsissa
Sarah Wayne Callies ja Andrew Lincoln vuonna 2010.
The Walking Dead -lavastus San Diego Comic-Con International -tapahtumassa 2010.
Mike Tramp

Mike Tramp esiintymässä White Lionin konsertissa vuonna 2008.
Mike Tramp (s. 14. tammikuuta 1961) on Tanskassa syntynyt laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan White Lion -yhtyeessä, johon hän on kuulunut koko sen olemassaolon ajan, 1983–1991 ja uudestaan 1999 alkaen. Lisäksi Tramp on tehnyt viisi sooloalbumia, jotka ovat menestyneet kohtalaisen hyvin. Hän kuului myös Freak Of Nature -yhtyeeseen koko sen olemassaolon ajan vuosina 1991–1994.
Diskografia > White Lion

Fight to Survive (1985)
Pride (1987)
Big Game (1989)
Mane Attraction (1991)
The Best of White Lion (1992, kokoelma)
Remembering White Lion (1999)
Anthology 83–89 (2004, kokoelma)
Rocking the USA (2005, livealbumi)
The Definitive Rock Collection (2007, kokoelma)
Return of the Pride (2008)
Diskografia > Freak Of Nature

Freak Of Nature (1993)
Gathering Of Freaks (1994)
Outcasts (1998)
Diskografia > Soolotuotanto

Capricorn (1998)
Recovering The Wasted Years (2002)
More To Life Than This (2003)
Rock And Roll Alive (2003, livealbumi)
Songs I Left Behind (2004)
Aiheesta muualla

Mike Trampin viralliset sivut (englanniksi)
Oinas (tähdistö)

| Oinas |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Aries
Lyhenne:  Ari
Genetiivi:  Arietis
Rektaskensio:  3h
Deklinaatio:  +20°
Ala taivaasta:  441 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  2
Kirkkain tähti:  Hamal (2,0 mag.)
Meteoriparvet:  Toukokuun Arietidit  Syksyn Arietidit  Delta Arietidit  Epsilon Arietidit  Päivän Arietidit  Aries-Triangulidit
Naapuri- tähdistöt:  Perseus  Kolmio  Kalat  Valaskala  Härkä
 Näkyy leveysasteiden +90° ja −60° välillä  Näkyy Suomessa parhaiten joulukuussa 
Oinas (latinaksi Aries, genetiivi Arietis) on pienehkö pohjoistaivaan tähdistö Kolmion alla ja Härän länsipuolella. Oinas on eläinradan ensimmäinen tähdistö, jossa aurinko sijaitsi kevätpäiväntasauksen aikaan yli 2000 vuotta sitten. Maan prekession takia kevättasauspiste on siirtynyt Kalojen tähdistöön.
Gamma (γ) Arietis on kaksoistähti, jonka Robert Hooke löysi vuonna 1664 yhtenä ensimmäisistä kaukoputkella löydetyistä kaksoistähdistä. Sen komponenttien väli on 8 kaarisekuntia.
Suomessa Oinas näkyy hyvin elokuusta helmikuuhun.
Yleisnimenä oinas tarkoittaa kuohittua uroslammasta eli pässiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oinas (tähdistö) Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Tähdet:  α Ari, β Ari, 41 Ari, γ1 Ari, δ Ari, 39 Ari, ε Ari, ε Ari, 35 Ari, λ Ari, γ2 Ari, ζ Ari, 14 Ari, κ Ari, ι Ari, 63 Ari, 38 Ari, η Ari, π Ari, τ Ari, 33 Ari, ν Ari, 52 Ari A, ξ Ari, 64 Ari, σ Ari, 62 Ari, 21 Ari, θ Ari, ρ Ari, 10 Ari, 31 Ari, 15 Ari, 19 Ari, μ Ari, 55 Ari, 7 Ari, 45 Ari, ο Ari, 56 Ari, 20 Ari, 47 Ari, 1 Ari, 40 Ari, 4 Ari, 1 Ari, 49 Ari, 59 Ari, 54 Cet, 29 Ari, 11 Ari, 16 Ari, 66 Ari, 65 Ari, 53 Ari, 26 Ari, 60 Ari, 27 Ari, 54 Ari, 85 Cet, 36 Ari, HD 20367, 30 Ari A, 51 Ari, 52 Ari B, ρ1 Ari, 30 Ari B, HD 12661, HD 14810, BD +20°307, TZ Arietis, Teegardenin tähti
Eksoplaneetat:  HD 20367 b, HD 12661 b, HD 12661 c
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
The Best of White Lion

| The Best of White Lion White Lion |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1985–1991
 Julkaistu: 15. syyskuuta 1992
 Tuottaja(t): Michael Wagener
 Levy-yhtiö: Atlantic Records J!mco Records (Japanin painos)
White Lionin muut julkaisut
| Mane Attraction 1991 | The Best of White Lion 1992 | Remembering White Lion 1999 |
The Best of White Lion on vuonna 1983 perustetun yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye White Lionin ensimmäinen kokoelmalevy. Yhtyeen hajotessa vuonna 1991 Michael Wagener, joka oli tuottajana levyillä Pride (1987) ja Big Game (1989), kasasi jäsenet vielä kerran koolle tekemään kokoelmalevyä, joka omistettiin yhtyeelle. Se on White Lionin toiseksi myydyin julkaisu.
Kappaleet

Wait
Radar Love
Broken Heart
Broken Heart (demo)
Broken Heart (live)
Hungry
Little Fighter
Lights and Thunder
All You Need Is Rock N’ Roll (live)
When the Children Cry
Love Don’t Come Easy
Cry for Freedom
Lady of the Valley (live)
Tell Me
Farewell to You
Kokoonpano

Mike Tramp - laulu
Vito Bratta - soolo-, rytmikitara
James LoMenzo - bassokitara
Greg D'Angelo - rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

The Best of White Lion Discogs.com-sivustolla (englanniksi)
The Definitive Rock Collection

| The Definitive Rock Collection White Lion |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–1999
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Mike Tramp, Michael Wagener
 Levy-yhtiö: Atlantic
White Lionin muut julkaisut
| Rocking the USA 2005 | The Definitive Rock Collection 2007 | Return of the Pride 2008 |
The Definitive Rock Collection on yhdysvaltalaisen hardrockyhtye White Lionin kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2007. Albumi sisältää demoja, livekappaleita sekä studiokappaleita.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Fight to Survive – 5.13  El Salvador – 4.49  Wait – 4.01  Tell Me – 4.29  When the Children Cry – 4.23  Lonely Nights – 4.11  Don't Give Up – 3.15  Sweet Little Loving – 4.03  Little Fighter – 4.22  Radar Love – 5.57  Goin' Home Tonight – 4.48  Let's Get Crazy – 4.51  Don't Say It's Over – 4.04  Cry for Freedom – 6.10  Love Don't Come Easy – 4.09 :  CD 2 Broken Heart – 4.08  (Demo)  Lights and Thunder – 4.58  (Edit)  Farewell to You – 4.19  (Version 2) Hungry – 4.58  (Live)  Don't Give Up – 3.32  (Live)  Lonely Nights – 4.19  (Live)  Sweet Little Loving – 4.00  (Live)  Broken Heart – 4.33  (Live)  Fight to Survive – 4.48  (Live)  Tell Me – 5.01  (Live)  All Join Our Hands – 4.03  (Live)  Wait – 3.53  (Live)  Lady of the Valley – 7.38  (Live)  The Road to Valhalla – 3.06  (Live)  All You Need Is Rock N Roll – 5.44  (Live)
Kokoonpano

Mike Tramp – laulu
James Lomenzo – bassokitara
Vito Bratta – soolo-,rytmikitara
Greg D'Angelo – rummut
Felix Robinson – bassokitara 2-levyn 2 ensimmäisellä raidalla
Nicki Capozzi – rummut 2-levyn 2 ensimmäisellä raidalla
Arvostelut

Sea of Tranquility:
Aiheesta muualla

The Definitive Rock Collection discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Kuopion keskuskenttä

| Kuopion keskuskenttä |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Kaartokatu 6, 70620 Kuopio
Koordinaatit:  62°53′04″N, 027°40′15″E
Avattu:  1939
Remontoitu:  2003–2005
Omistaja:  Kiinteistö Oy Kuopion Keskuskenttä
Hoitaja:  Kuopion kaupunki
Kenttä:  Lämmitetty tekonurmi
Kustannukset:  5,9 M€
Arkkitehti:  Arkkitehtuuritoimisto Seppo Valjus Oy
Aiemmat nimet:  Magnum Areena,  Savon Sanomat Areena
Käyttäjät
 KuPS  Kuopio Steelers  Pallokissat  SC KuFu-98 
Katsojakapasiteetti
 Yhteensä: 4 778 Pääkatsomo: 2 700  Päätykatsomo: 500 
Kentän mitat
 105 × 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kuopion keskuskenttä (myös Keskuskentän jalkapallostadion, sponsorinimiltään Väre Areena, Magnum Areena ja Savon Sanomat Areena) on Kuopiossa Haapaniemellä sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1939. Stadion toimii Veikkausliigassa ja Kansallisessa liigassa pelaavan KuPSin kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 4 778 katsojaa.
Kenttää kiersi 40 vuoden ajan myös ravirata, jolla järjestettiin muun muassa 1959 ja 1967 kuninkuusravit.
Historia > Vanha stadion

Alue rakennettiin alun perin raviradaksi vuonna 1906. Jalkapallokentän se sai vuonna 1931. Keskusurheilukenttää ryhdyttiin suunnittelemaan 1930-luvulla. Paikaksi valikoitui Maljapuron, Niiralan, Puijonlaakson ja raviradan joukosta viimeksi mainittu. Radan pohjoispäähän tehtiin Kuopion ensimmäinen jalkapallonurmi ja eteläosaan urheilukenttä 400 metrin juoksuratoineen. Työ valmistui 1939. Avajaisiin 29. toukokuuta 1939 osallistui 7000–8000 ihmistä.
Keskuskentän ensimmäinen jalkapallon SM-sarjapeli pelattiin elokuussa 1947. Mestaruussarjaan ensi kertaa noussut KuPS hävisi hallitsevalle mestarille HIFK:lle. Ensimmäinen kuopiolaisjoukkueiden kohtaaminen mestaruussarjassa nähtiin 16. kesäkuuta 1954, jolloin KuPS ja KPT kohtasivat. Euro-otteluista ensimmäinen pelattiin lokakuussa 1969, jolloin Cup-voittajien cupin 1. kierroksella kohtasivat Academica Coimbra ja KuPS.
Keskuskenttä toimi jalkapallon, yleisurheilun ja pesäpallon harjoittelu- ja kilpailuympäristönä. Se oli myös raviratakäytössä, ja rata tasattiin ajoittaisia auto- ja pyöräkilpailuja varten. Yleisurheilua harrastettiin keskuskentällä Väinölänniemeä vähemmän. Pääosa käytöstä oli jalkapallo-otteluita. Nurmikentän pelikausi oli Väinölänniemen kenttää pidempi, ja sitä pidettiin kaupungin ensimmäisenä kunnollisena jalkapallokenttänä. Kenttää laajennettiin Helsingin olympialaisten jalkapallon karsintoja varten vuonna 1952. Pohjoispäätyyn tehtiin toinen sorakenttä, maalit ja katsomo vuonna 1958. Keskuskentällä oli 1900-luvun keskivaiheilla kolme jalkapallokenttää, joista kaksi oli hiekka- ja yksi nurmikenttä sekä lisäksi yksi jonkinasteinen lentopallokenttä. Urheilu- ja nurmikenttiä uudistettiin vuonna 1962. Sorsasaloon valmistui uusi ravirata 1980, ja viimeiset ravit ajettiin 25. kesäkuuta 1980. Vuonna 2005 Keskuskentälle valmistui jalkapallostadion.
KuPS pelasi takavuosina sekä keskuskentällä että Väinölänniemellä. Molemmat toimivat KuPSin kotikenttinä muun muassa seuran viidellä ensimmäisellä mestaruuskaudella (1956, 1958, 1966, 1974 ja 1976).  Viime vuosikymmeninä käytettiin pelkästään Väinölänniemeä, kunnes vuonna 2005 valmistunut uusittu stadion siirsi koko Kuopion jalkapalloilun keskuskentälle.
Historia > Uusi stadion

Vuonna 2003 keskuskentälle asennettiin uuden sukupolven tekonurmi, ja kesäkuussa 2005 valmistui uusi 2 700 kuppi-istuimella varustettu pääkatsomo sekä päädyn seisomakatsomo. Uuden pelikentän kooksi tuli UEFA:n suosittelema 105 × 68 metriä. Kylmistä kevätsäistä aiheutui rakennusurakkaan kuukauden verran myöhästymistä, minkä takia avajaisotteluna toimi 3. heinäkuuta 2005 KuPS–Haka suunnitellun 4. kesäkuuta KuPS–IFK Mariehamn sijaan.
Avajaisiin Hakaa vastaan saapui 4 416 katsojaa ja se on nykymuotoisen, uuden stadionin kävijäennätys. Stadionin vihkimisseremoniat suoritti kyseisessä pelissä Kuopiossa nuoruutensa viettänyt KuPSin kannattaja, eduskunnan puhemies Paavo Lipponen, jolla on kymmenien muiden ohella katsomossa oma nimikkotuolinsa.
Hintaa stadionille kertyi noin 5,9 miljoonaa euroa (kentän osuus 1,6 miljoonaa euroa, katsomon 4,3 miljoonaa), minkä lisäksi pienempiä lisäkustannuksia on syntynyt muista pakollisista töistä. Stadionin valmistumista edelsi vuosien suunnittelu ja poliittinen valmistelu. Keskuskentälle oli yritetty saada uutta jalkapalloareenaa jo vuosikymmenien ajan.
Tulostaulu valmistui 4. elokuuta 2006 pelatun KuPS Akatemia–KäPa -ottelun alla. Kuukauden päästä siihen asennettiin vielä lisäosa.
Saltex Oy:n valmistamaa keskuskentän ensimmäistä tekonurmea käytettiin vuosittain jopa noin 3 000 tuntia, mikä aiheutti alustan nopeutettua kulumista ja suurempaa huoltotarvetta. Vertailukohtana esimerkiksi Finnair Stadiumin tekonurmea käytettiin vuonna 2006 FIFA:n raportin mukaan vain 948 tuntia. Tekonurmien käyttökeskiarvo Euroopassa on ESTOn (European Syntethic Turf Organisation) mukaan noin 1 500 tuntia per vuosi.
Verrattuna Kuopioon, jossa kaikki merkittävä jalkapallon peli- ja harjoitustoiminta tapahtuu keskuskentällä, Helsingissä Finnair Stadiumin yhteydessä olevalla Töölön pallokentällä on useita harjoitus- ja pelikäyttöön tarkoitettuja nurmia tasaamassa käyttöä.
Keväällä 2009 Kuopion kaupunginvaltuusto päätti, että keskuskenttä saa uuden tekonurmen. Nurmi oli kulunut kovassa käytössä huonoon kuntoon, eikä täyttänyt enää vuosiin Veikkausliigan vaatimuksia. Vanha tekonurmi siirrettiin keskuskentän toiselle puolelle, läheisen kuplahallin (purettu 2019) taakse harjoitusalustaksi. KuPSin ensimmäinen ottelu uudella tekonurmella oli 4. heinäkuuta 2009.
Osa stadionin ohi menevästä kadusta nimettiin Aulis Rytkösen kaduksi syksyllä 2010. KuPSin kasvatti Rytkönen on yksi suomalaisen jalkapallon suurimmista nimistä.
Kesällä 2011 stadionille asennettiin 500 kuppi-istuinta päätykatsomoon.
Keväällä 2020 stadionin tekonurmi uusittiin, koska vanha ja kulunut tekonurmi ei läpäissyt UEFAn testejä, ja uhkasi siksi vaarantaa KuPS:n kotikentällä pelattavat Mestarien liigan karsintaottelut.
Ominaisuudet

Kuopiolaisseurat KuPS ja Pallokissat pelaavat kotiottelunsa keskuskentällä. Edellä mainituilla seuroilla kuten myös Palloliiton Itä-Suomen piirillä on toimistot pääkatsomon kivijalassa. Lisäksi päädyssä on pelien aikana avoinna urheiluhenkisesti sisustettu pubi Paitsio.
Stadionin omistaa Pohjois-Savon jalkapallosäätiön vuonna 2004 perustama Kiinteistö Oy Kuopion Keskuskenttä, joskin sen markkinointi- ja myyntioikeudet on vuokrattu 5 + 3 -vuotisella sopimuksella Kuopion Palloseuralle. Toukokuussa 2005 Kuopion kaupunginhallitus päätti, että se vuokraa verovaroilla Kiinteistö Oy Kuopion keskuskentän katsomo- ja muita tiloja 1. toukokuuta 2005 – 30. huhtikuuta 2030 väliseksi ajaksi 280 000 eurolla vuodessa.
Joulukuussa 2005 KuPS Oy (hallitsee stadionin markkinointioikeuksia) julkisti 4+3-vuotisen sopimuksen stadionin nimestä GB Glacen kanssa. Keskuskentästä tuli täten Magnum-areena sopimuskauden ajaksi. Vuonna 2010 palattiin nimeen Kuopion keskuskentän jalkapallostadion. Huhtikuussa 2012 KuPS solmi paikallislehti Savon Sanomien kanssa 3+2-vuotisen sopimuksen, jonka mukaan stadion nimettiin Savon Sanomat -areenaksi.
Tulevaisuus

Loppuvuodesta 2006 KuPSin pääomistajaksi tullut Ari Lahti kertoi Savon Sanomissa tavoitteekseen rakentaa stadionille lisää katsomoita. Tämän jälkeen on käyty eri medioissa keskustelua pääkatsomon tapaisen vastakatsomon rakentamisesta. Vielä ei ole tehty päätöksiä uudesta katsomosta, mutta täyttääkseen Veikkausliigan olosuhdevaatimukset keskuskentällä tulisi olla 4 000 katettua istumapaikkaa nykyisen 2 700 sijaan. Mikäli lisenssiehdot halutaan täyttää, joudutaan lisäkatsomo tulevaisuudessa rakentamaan. Katsojamäärien puolesta laajennukselle ei kuitenkaan ole ilmennyt akuuttia tarvetta.
Areenan tilalle on 2010-luvulla suunniteltu huomattavasti suurempaa, katettua stadionia. Kuopion Palloseura on toivonut vähintään 6000 istumapaikan katettua katsomoa, ja Suomen Palloliitto on toivonut vähintään 8 000 istumapaikan katettua katsomoa jalkapallon miesten maaotteluita varten. Suunnitelmissa on myös, että uusi monitoimistadion palvelisi 10 000 hengen massatapahtumia. Kuopion kaupunki on aloittanut Mölymäen kaupunginosan kaavamuutoksen kesällä 2018, osittain liittyen uuteen stadionhankkeeseen. Vuonna 2018 joulukuussa Kuopion kaupunginvaltuustossa päätettiin stadionhankkeen suunnittelurahasta. Silloisen tiedon mukaan 2020-luvulla Kuopioon valmistuisi työryhmän esittämä 8000 katsojan stadion, mikä mahdollistaisi myös 20 000 henkilön suurtapahtumat. UEFAn luokitukseen neljä sijoittuva Kuopion tuleva stadion tulee olemaan arvoasteikossa valtakunnan kakkosstadion heti Helsingin Olympiastadionin jälkeen. Stadionhanke on saanut kannatusta Kuopiossa ja sen ulkopuolella. Vuoden 2019 lopulla stadionhankkeen eteneminen vielä seisoi, ja vaihtoehtoiseksi ratkaisuksi on myös suunniteltu pienempää, 4500–6000 henkilön stadionia.
Ennätykset

Keskuskentän jalkapallo-otteluiden yleisöennätys 8 543 on vuodelta 2024 Veikkausliigan päätöskierroksen ottelusta KuPS–Ilves.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuopion keskuskenttä Wikimedia Commonsissa
Veikkausliigan stadionit
Hietalahden jalkapallostadion
Kuopion keskuskenttä
Kupittaan jalkapallostadion
Lahden stadion
OmaSp Stadion
Oulunkylän jalkapallostadion
Raatin stadion
Tammelan stadion
Tammisaaren keskuskenttä
Tehtaan kenttä
Töölön jalkapallostadion
Wiklöf Holding Arena
Jalkapallostadion rakennusvaiheessa.
Aulis Rytkösen katu. Taustalla keskuskenttä.
Oi miten suuria voimia!

| Oi miten suuria voimia! Regina |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Mikko Pykäri
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 38.13
 Levy-yhtiö: Next Big Thing White Wabbit Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 13.
Reginan muut julkaisut
| Katso maisemaa 2005 | Oi miten suuria voimia! 2007 | Puutarhatrilogia 2009 |
Oi miten suuria voimia! on suomalaisen elektronista popmusiikkia soittavan Reginan toinen albumi. Se julkaistiin Suomessa maaliskuussa 2007, ja se nousi virallisen albumilistan sijalle 13 viikolla 13.
Levyn on julkaissut vuonna 2007 myös Taiwanissa White Wabbit Records.
Kappaleet

Paras aika vuodesta – 4.48
En tiennyt että osaan tanssia – 4.17
Tässä vaiheessa kaikki on jo niin vakavaa – 5.07
Naapurissa puretaan taloa – 2.41
Kuka on tuo mies? – 3.33
Päivä järvellä – 4.26
Suuria voimia! – 4.03
Vesisadetta, vaihtelevaa pilvisyyttä – 4.06
Soitan sitten sinulle – 3.33
Tumma tuokio – 1.36
Arvostelut

Desibeli.net:
Dome.fi:
Nyt.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

Oi miten suuria voimia! Last.fm:ssä (englanniksi)