stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tammenterho
Ravintona

Tammenterhot ovat tärkeää ravintoa monille nisäkkäille ja linnuille. Niitä syövät esimerkiksi orava, metsähiiri, pähkinähakki ja sepelkyyhky. Sen sijaan koiralle ne voivat olla vaarallisia.
Kaikki tammenterhot soveltuvat ihmisravinnoksi. Niiden korkean tanniinipitoisuuden vuoksi terhot on käsiteltävä ennen syömistä. Tanniini ja kitkeryys poistetaan terhoista liuottamalla tai keittämällä ne vedessä tietyn ajan. Keittovesi vaihdetaan aina kun se on värjäytynyt tanniinista, ja keittäminen voidaan lopettaa, kun vesi ei enää värjäydy.
Tammenterhosta puristettu öljy muistuttaa oliiviöljyä, ja sitä käytetään ruoanlaitossa Pohjois-Afrikassa. Tammenterhoista tehdään myös jauhoa ja korvikekahvia. Portugalissa ja Espanjassa terhoja kasvatetaan sianrehuksi.
Tammenterhojen ravintosisältö vaihtelee lajeittain. 100 grammassa terhoja on tyypillisesti 500 kilokaloria energiaa, 30 grammaa rasvaa, 50 grammaa hiilihydraattia ja 8 grammaa proteiinia, sekä 50 milligrammaa kalsiumia ja 700 milligrammaa kaliumia sekä runsaasti mangaania. Terhoissa on myös runsaasti rautaa sekä A- ja E-vitamiineja.
Länsimaissa tammenterhoja ei juurikaan enää syödä, vaan tammet käytetään mieluummin puuntuotantoon kuin terhojen tuotantoon. Tammenterhot kuuluvat kuitenkin joidenkin Yhdysvaltain intiaanien sekä joidenkin Aasian, Turkin ja Lounais-Euroopan asukkaiden ruokavalioon. Koreassa terhoja kerätään vuosittain yli miljoona tonnia ihmisravinnoksi.
Aiheesta muualla

The Acorn Harvest: Acorn Foraging and Recipes Fres Bites Daily (englanniksi)
Morttelireikiä tammenterhojen hienontamiseen Kaliforniassa.
Puolan armeijan ilmavoimat

| Puolan armeijan ilmavoimat |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1943 – 1947
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Osa joukkoa:  Puolan asevoimia
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Puolan armeijan ilmavoimat (puol. Lotnictwo Wojska Polskiego) oli Neuvostoliiton ilmavoimien alaisuudessa toimineet ja Neuvostoliiton valvomat Puolan ilmavoimat vuosina 1943–1947. Ilmavoimat olivat merkittävä Puolan asevoimien osa itärintamalla toisessa maailmansodassa.
Taustaa

Neuvostoliitossa alkoi Puolan ilmavoimien, joista Puolan nykyiset ilmavoimat periytyvät, muodostaminen vuoden 1943 jälkipuoliskolla. Neuvostoliiton ja Puolan Neuvostoliittoon paenneet kommunistijohtajat sopivat Puolan maajoukkojen perustamisesta ja toukokuussa 1943 perustettiin noin 150 kilometriä Moskovasta kaakkoon Sielcessä 1. Kosciuzko jalkaväkidivisioona, jonka komentajana oli eversti Zygmunt Berling. Divisioona päätettiin laajentaa Puolan I armeijakunnaksi, joka laajeni edelleen Puolan 1. armeijaksi. Puolan sotilasjohto päätti perustaa omat ilmavoimat tukemaan maajoukkojen taistelua.
Ilmavoimien perustaminen Neuvostoliitossa kohtasi suuria haasteita. Neuvostoliitto oli saanut valvontaansa noin tuhat Puolan ilmavoimien sotilasta ja 120 lentokonetta, joista pääosa oli RWD8 ja PWS26-koulukoneita, vallatessaan Puolan itäosat syyskuussa 1939. Vuosien 1941-1942 vankeudesta selvinneet olivat siirtyneet Lähi-itään ja edelleen brittien hallitsemille alueille Stalinin ja Sikorskyn tekemän sopimuksen jälkeen. Kalusto taas oli täysin tuhoutunut saksalaisten hyökättyä Neuvostoliittoon, eli ilmavoimien perustaminen jouduttiin aloittamaan tyhjästä.
Taistelutehtävät

Heinä-elokuun vaihteessa 1944 puna-armeija saavutti leveänä rintamana Veikselin ja loi joen länsirannalle kolme sillanpäätä Sandomierziin, Kazimierziin ja Warkaan, joista viimeksi mainittu oli alle 50 kilometrin päässä Varsovasta. Saksalaisten puolustus vahvistui ja he tekivät vastahyökkäyksiä tuhotakseen sillanpäät.
Taistelutehtävät > Pommeri

1. rykmentin suojaama 3. rykmentti hyökkäsi 1. maaliskuuta Zabinin alueella Bojurskin eteläreunassa ollutta saksalaisten puolustusryhmitystä vastaan sekä kukkulalle 156.6 valmisteltaessa Puolan 1. armeijan hyökkäystä alueelle. Myöhemmin samana päivänä rykmentit tukivat maajoukkojen hyökkäystä Wierzchowon, Zabinin ja Zabinekin alueilla. Seuranneet kaksi päivää rykmentit tukivat maajoukkoja pommituksin ja rynnäköin sekä tiedustelemalla.
Kołobrzegin taistelussa 5.–17. maaliskuuta divisioonan kolme rykmenttiä siirrettiin 5.-11. Mirosławieciin. Divisioonan toimintaa haittasi pilvinen sää ja polttoainepula, erityisesti Po-2 koneiden käyttämästä B-70-polttoaineesta oli pula. Ongelmien vuoksi koneet lensivät ainoastaan 9.–11. ja 13.–15. maaliskuuta ja Po-2 konein varustettu 2. rykmentti lensi ainoastaan 11.–12. välisenä yönä. Noina muutamana lentopäivänä suorituksia oli kuitenkin 127 kappaletta, joiden aikana pudotettiin 25 tonnia pommeja. Divisioona upotti yhden kuljetusaluksen ja neljä proomua, joiden lisäksi se tuhosi yhdeksän heitinpatteria, kolme kenttätykistöpatteria, kahdeksan ilmatorjuntapatteria sekä useita asemia.
Taistelun jälkeen 19. maaliskuuta – 8. huhtikuuta divisioonan yksiköt partioivat Itämeren rannikolla Kołobrzegistä Dzwidnowiin sekä tekivät tiedustelulentoja Wolinin ja Chrząszczewskan saarissa olleisiin saksalaisjoukkojen asemiin. Lisäksi 1. rykmentti suojasi maajoukkoja Luftwaffen hyökkäyksiltä ja valvoi tiedustelulennoin Chrząszczewskan saaren V2-ohjusten laukaisupaikkaa. 3. rykmentti pommitti myöhemmin laukaisupaikkaa vaurioittaen sitä pahoin. Länsi-Pommerin valvonta oli 2. rykmentin ja 103. laivueen tehtävänä. Koneiden havaitessa saksalaisjoukkojen jäänteitä ne ohjasivat maajoukot niiden perään.
Saavutukset

Puolan armeijan ilmavoimien päätehtävänä oli maavoimien tukeminen. Ilmavoimien tilatot olivat seuraavat:
13 624 lentosuoritetta, joista 5 687 taistelulentoja
1 300 tuhottua pyöräajoneuvoa
290 tuhottua junanvaunua
28 tuhottua veturia
25 tuhottua panssarivaunua
4 maahan tuhottua lentokonetta
1 upotettu kuljetusalus
4 upotettua proomua
yli 400 tuhottua kenttätykistöpatteria
25 tuhottua heitinkomppaniaa
371 tuleen sytytettyä rakennusta
16 alasammuttua lentokonetta 57 ilmataistelussa
94 kaatunutta lentäjää
36 tuhoutunutta lentokonetta
24 vaurioitunutta lentokonetta.
Pušnoi (Karjalan tasavalta)

| Pušnoi Пушной |
| --- | --- |
 Pušnoin taajamaa.
 Pušnoi
 Koordinaatit: 64°24′5″N, 34°8′34″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Belomorskin piiri
Kunta:  Sosnavitsa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  maaseututaajama
Väkiluku (2013):  417
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pušnoi (ven. Пушно́й) on maaseututaajama Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Murmanskin välisen M18-valtatien varrella 19 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Vuonna 2013 taajamassa oli 417 asukasta.
Taajama on perustettu vuonna 1958 entisen Kurjavaaran (ven. Kurjavaraka) kylän paikalle. Se kuului Lehdon kyläneuvostoon, jonka keskus siirrettiin Pušnoihin vuonna 1973. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Lehdon kylähallinto yhdistettiin Sosnavitsan maalaiskuntaan.
Neuvostoaikana Pušnoin suurin työnantaja oli turkistarha, jonka toiminta loppui vuonna 2004. Nykyään taajamassa toimii metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluvat poliklinikka, keskikoulu ja kerhotalo. Majoitusta tarjoaa motelli Pušnoi.
Aiheesta muualla

Pušnoin keskikoulun sivusto (venäjäksi)
Pussycat

Pussycat vuonna 1977
Pussycat oli hollantilainen country- ja popyhtye, jonka rungon muodostivat kolme Kowalczykin sisarusta – Tonny, Betty ja Marianne. Muut yhtyeen jäsenet olivat Lou Willé (Tonnyn ex-aviomies), Theo Wetzels, Theo Coumans ja John Theunissen.
Ennen laulajiksi ryhtymistään sisarukset toimivat puhelinkeskusoperaattoreina kotikaupungissaan Limburgissa, kun taas Theunissen, Coumans ja Wetzels soittivat yhtyeessä nimeltään Scum. Willé soitti puolestaan yhtyeessä Ricky Rendall and the Centurions kunnes avioitui Tonnyn kanssa ja perusti yhtyeen nimeltään Sweet Reaction, josta sitten hieman myöhemmin tuli Pussycat.
Vuonna 1975 yhtye julkaisi Euroopassa suuren suosion saavuttaneen kappaleen ”Mississippi”. Lokakuussa 1976 kappale nousi Britannian singlelistan ykköseksi.
Pussikiipijät

| Pussikiipijät |
| --- | --- |
 Kettukusu (Trichosurus vulpecula)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Phalangeriformes
Yläheimo::  Phalangeroidea
Heimo::  Pussikiipijät Phalangeridae  Thomas, 1888
Alaheimot
 Ailuropinae  Phalangerinae 
Katso myös
   Pussikiipijät Wikispeciesissä   Pussikiipijät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pussikiipijät (Phalangeridae) on pussieläinheimo, johon kuuluu noin 25 lajia kuskuksia ja kusuja. Pussikiipijöitä esiintyy Australiassa, Uudessa-Guineassa ja Indonesian itäosissa Sulawesiille ja Timorille asti. Kettukusua on lisäksi istutettu Uuteen-Seelantiin ja harmaakuskusta muun muassa Salomonsaarille.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että tämän heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin kuskukset. Nykymerkityksessään kyseinen nimi tarkoittaa vain Phalanger-sukua.
Pussikiipijät ovat keskikokoisia eläimiä, joilla on suhteellisen vahvarakenteinen vartalo. Niillä on pieni pää ja eteenpäin suuntautuneet silmät toimivat apinamaisesti. Pussikiipijöiden häntä pitkä ja yleensä karvainen. Turkki on tuuhea ja väriltään vaihtelee mustasta harmaaseen ja punaruskeaan.
Aiheesta muualla

Fauna of Australia: Phalangeridae (pdf) (englanniksi)
ITIS: Phalangeridae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q23230  Wikispecies: Phalangeridae  ADW: Phalangeridae  AFD: Phalangeridae  BOLD: 1057  CoL: 625X5  EoL: 1702  EPPO: 1PHAGF  GBIF: 5459  iNaturalist: 42804  IRMNG: 103174  ITIS: 552321  MSW: 11000031  NCBI: 9335  NZOR: c2413fa3-0b73-4641-8a2f-393eaf51e529  Open Tree of Life: 323239  Paleobiology Database: 40120  uBio: 107532
Purjeliskokalat

| Purjeliskokalat |
| --- | --- |
 Purjeliskokala (Alepisaurus ferox)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Auloppikalat Aulopiformes
Heimo::  Purjeliskokalat  Alepisauridae  Regan, 1911
Katso myös
   Purjeliskokalat Wikispeciesissä   Purjeliskokalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Purjeliskokalat (Alepisauridae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Lajit ja anatomia

Purjeliskokaloihin kuuluvien lajien määrä vaihtelee lähteittäin. Suppeimman määritelmän mukaan heimoon kuuluu 1 suku ja 2 lajia. Lajit ovat purjeliskokala (Alepisaurus ferox) ja pohjanpurjeliskokala (A. brevirostris). Eräät lähteet lukevat heimoon myös naskalileuat (Omosudidae) ja keihäskalat (Anotopteridae).
Purjeliskokalat ovat pitkäomaisia ja hoikkia kaloja. Lajeista suurempi purjeliskokala voi saavuttaa 215 cm:n pituuden ja pienempi pohjanpurjeliskokala kasvaa suurimmillaan noin metrin mittaiseksi. Tunnusomaisin piirre on lähes koko ruumiin mittainen ja hyvin korkea purjemainen selkäevä, jonka takana on pieni rasvaevä. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut ja vatsaevät ovat rintaeviä pidemmät. Suu on suuri, ja suussa on muutama kookas torahammas ja useita pienempiä hampaita. Purjeliskokaloilla ei ole uimarakkoa. Väritykseltään heimon kalat ovat hohtavansinisiä selästä ja hopeanharmaita vatsasta. Evät ovat sinertävän mustat. Purjeliskokalalajit ovat hermafrodiitteja eli samalla yksilöllä on sekä koiraan että naaraan sukupuolielimet.
Levinneisyys ja elintavat

Purjeliskokalalajeja tavataan Atlantin, Välimeren, Intian valtameren ja Tyynenmeren lämpimissä ja lauhkeissa vesissä. Niitä tavataan niin lähellä meren pintaa kuin aina 1 800 metrin syvyydessäkin. Purjeliskokalat ovat ahnaita petoja, joiden ravintoa ovat pääjalkaiset, kuten mustekalat, salpat, äyriäiset ja toiset kalat.
Puolan käsipallomaajoukkue

Puolan käsipallomaajoukkue edustaa Puolaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Puolan käsipalloliitto.
Puolalaiset ovat käsipallon rutinoituneita arvokisakävijöitä kirkkaimpina saavutuksinaan olympiapronssi vuodelta 1976 sekä maailmanmestaruuskilpailuista yksi hopea ja kolme pronssia. EM-kilpailuista Puolalla ei ole mitalia vaan joukkueen paras saavutus on neljäs sija vuodelta 2010.
Sijoitukset arvoturnauksissa > Olympialaiset

1972 - 10.
1976 -  pronssia
1980 - 7.
2008 - 5.
2016 - 4.
Sijoitukset arvoturnauksissa > MM-kilpailut

1958 - 5.
1967 - 12.
1970 - 14.
1974 - 4.
1978 - 6.
1982 -  pronssia
1986 - 14.
1990 - 11.
2003 - 10.
2007 -  hopeaa
2009 -  pronssia
2011 - 8.
2013 - 9.
2015 -  pronssia
2017 - 17.
2021 - 13.
2023 - 15.
Sijoitukset arvoturnauksissa > EM-kilpailut

2002 - 15.
2004 - 16.
2006 - 10.
2008 - 7.
2010 - 4.
2012 - 9.
2014 - 6.
2016 - 7.
2020 - 21.
2022 - 12.
2024 - 16.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puolan käsipalloliiton kotisivut (puolaksi)
EHF:n maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Färsaaret | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Makedonia | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | IVY | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Serbia ja Montenegro | Tšekkoslovakia
Pussikaniinit

| Pussikaniinit |
| --- | --- |
 Isopussikaniini (Macrotis lagotis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Pussimäyrät Peramelemorphia
Heimo::  Pussikaniinit Thylacomyidae  Bensley, 1903
Suku::  Macrotis  Reid, 1837
Lajit 
 isopussikaniini (M. lagotis)  pikkupussikaniini (M. leucura) † 
Katso myös
   Pussikaniinit Wikispeciesissä   Pussikaniinit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pussikaniinit (Thylacomyidae) ovat kaikkiruokaisia pussieläimiä. Ne ovat pussimäyrien lahkon (Peramelemorphia) suurimpia jäseniä. Pussikaniineita on elossa enää yksi laji, isopussikaniini (Macrotis lagotis). Pikkupussikaniini (Macrotis leucura) kuoli sukupuuttoon 1950-luvulla.
Pussikaniineilla on lahkonsa muiden eläinten tapaan pitkä kuono ja todella pitkät korvat. Muihin lahkon lajeihin verrattuna niillä on pitempi häntä ja korvat sekä pehmeämpi turkki. Pussikaniinit ovat yöaktiivisia eläimiä, jotka saavat kaiken nesteensä ravinnostaan, johon kuuluu kaikkea hämähäkeistä hedelmiin.
Pussikaniinit ovat loistavia kaivautujia ja tekevätkin laajoja tunnelisysteemejä. Ne käyttävät vahvoja eturaajojaan ja hyvinkehittyneitä kynsiään. Niillä on usein pesänsä alueella useita muita koloja, joihin ne menevät suojaan petoeläimiä ja päivän kuumuutta.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut Macrotis-suvulle uutta suomenkielistä nimeä ”korvapusselit”.
Aiheesta muualla

Fauna of Australia: Thylacomyidae (pdf) (englanniksi)
Video ja kuvia isopussikaniinista ARKivessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Bilbies make historical return to NSW
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q617087  Wikispecies: Macrotis  ADW: Macrotis  AFD: Macrotis  BOLD: 26181  CoL: 5JR8  EoL: 41547  GBIF: 2435345  iNaturalist: 43324  ITIS: 552421  MSW: 10900003  NCBI: 92650  Paleobiology Database: 40117  Paleobiology Database: 40117
Puškinin lentotukikohta

Puškinin lentotukikohta Pietarin kaupungin kartalla. Lentotukikohta sijaitsee Pietarin kaupungin eteläosassa, Puškinista 5 km lounaaseen.
Puškinin lentotukikohta (ven. Военный аэродром Пушкин, Vojennyi aerodrom Puškin, Puškinin sotilaslentoasema; ICAO: ULLP) on Pietarin kaupungin metropolialueella sijaitseva yhteistoimintalentoasema ja lentotukikohta. Se sijaitsee viisi kilometriä Puškinin kaupungin keskustasta lounaaseen. Tukikohta rakennuksineen sijaitsee runsas neljä kilometriä eurooppatie E 95:n itäpuolella. Tukikohdalla on 2,5 kilometrin kiitotie.
Lentotukikohdassa toimii 332. helikopterirykmentti (332 GvOVP, yksikkö 12633). Lentävään kalustoon kuuluu Mil Mi-8MT/MTV-5, Mil Mi-28N sekä Mil Mi-24P ja Mil Mi-35M -koptereita. Yleisölle avoimina päivinä tukikohdassa on 2010-luvulla ollut esillä myös muuta lentokalustoa. Yhden lähteen mukaan tukikohdassa toimisi kuitenkin osa osin Viipurin piirin Pribylovoon jaetusta 549. helikopterirykmentistä (549 OVP)
Aiheesta muualla

Vojennyi aerodrom Puškin (venäjäksi) (wikimapia.org)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
Pusulan vaakuna

Pusulan vaakuna (1963–1980)
Pusulan vaakuna on saanut aiheensa pitäjän historiasta. Alueen viljelysmaat on aikanaan saatu kaskenraivauksella, johon vaakunan vesuri ja oksakoro viittaavat.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä oksakoroinen oikea pieli ja vesuri; molemmat hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 19. syyskuuta 1963. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1981 Pusulan ja Nummen kuntien yhdistyttyä Nummi-Pusulan kunnaksi.
Pussipäästäiset

| Pussipäästäiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Pussipäästäiset Paucituberculata  Ameghino, 1894
Heimo::  Pussipäästäiset Caenolestidae  Trousseart, 1898 
Suvut
 3 sukua, katso teksti. 
Katso myös
   Pussipäästäiset Wikispeciesissä   Pussipäästäiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pussipäästäiset ovat eteläamerikkalaisia pieniä päästäismäisiä pussieläimiä, joita kutsuttiin aiemmin inkapäästäisiksi. Pussipäästäisiä on jäljellä kuusi lajia yhdessä lahkossa (Paucituberculata) ja heimossa (Caenolestidae).
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus pussipäästäisten uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on supiaisopossumit. Supiainen on päästäisen kansanomainen nimitys. Ehdotettu nimi supiaisopossumit voi olla sikäli harhaanjohtava, että pussipäästäiset eivät ole läheistä sukua päästäisopossumeille (Monodelphis), jotka kuuluvat pussirottien (Didelphimorphia) lahkoon.
Pussipäästäiset elävät Andien syrjäisissä metsissä ja ruohomailla. Hyönteissyöjien puuttuessa Etelä-Amerikasta pussipäästäiset täyttävät niiden ekologisen lokeron.
Kooltaan pussipäästäiset vastaavat pientä rottaa (9–14 cm). Niillä on ohuet raajat, pitkä ja teräväkärkinen kuono sekä hoikka ja karvainen häntä. Pussipäästäiset syövät lähinnä pieniä eläimiä, kuten hyönteisiä, kastematoja ja pieniä selkärankaisia. Pussipäästäisillä on pienet silmät ja heikko näkö. Ne saalistavat pääasiassa varhain aamulla tai yöllä käyttäen kuuloaan sekä pitkiä ja herkkiä viiksikarvojaan saaliin paikallistamiseen.
Pussipäästäiset tunnetaan melko huonosti niiden eristäytyneen asuinympäristön takia. Niitä on aiemmin luultu harvinaisiksi, mutta uusimmat tutkimukset osoittavat, että eläimet ovatkin oletettua yleisempiä.
Luokittelu

Heimo Caenolestidae:
Suku Caenolestes (4 lajia)
Suku Lestoros (1 laji, perunpussipäästäinen (Lestoros inca))
Suku chilenpussipäästäiset (Rhyncholestes) (1 laji, chilenpussipäästäinen (Rhyncholestes raphanurus))
Puolan miesten lentopallomaajoukkue

| Puola |
| --- | --- |

Liitto:  Puolan lentopalloliitto
Maanosaliitto:  Euroopan lentopalloliitto
Kenttä:  Spodek Hall, Katowice
Valmentaja:  Vital Heynen
Kapteeni:  Michał Kubiak
FIVB-sijoitus:  4. sija (lokakuu 2018)
MM-kilpailut
Esiintymiset:  18 (ensimmäiset 1949)
Paras sijoitus:  kultaa (1974, 2014, 2018)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puolan miesten lentopallomaajoukkue edustaa Puolaa miesten lentopallon arvokisoissa. Se on tällä hetkellä maailmanrankingissa neljännellä sijalla. Joukkue on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme kultaa ja kaksi hopeaa sekä EM-kilpailuissa kaksi kultaa, viisi hopeaa ja neljä pronssia. Viimeisimmät arvokisamitalit ovat kulta vuosien 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa ja hopea vuoden 2022 MM-kilpailuissa sekä kulta vuoden 2009 ja 2023 EM-kilpailuissa sekä pronssi vuosien 2011, 2019 ja 2021 EM-kilpailuissa.
Historia > Menestyksen alku

Puola saavutti ensimmäisen miesten lentopallon arvokisamitalinsa, pronssia, Istanbulin EM-kisoissa 1967. Maailmancupissa se oli hopealla 1965. Keskivaiheilla 1970-luvun joukkue otti itsellensä useiksi vuosiksi maailman lentopallovaltikan, kun se alkoi saavuttaa arvokisavoittoja. Méxicon MM-kisoissa 1974 se voitti kultaa. Belgradin EM-kisoissa 1975 joukkue jäi hopealle, mutta Montrealin 1976 olympialaisissa se voitti kultaa kukistettuaan niin jatkolohkossa pronssijoukkue Kuuban, välieräottelussa neljänneksi sijoittuneen Japanin kuin finaalissa hopeajoukkue Neuvostoliitonkin eräluvuin 3–2. Seuraavina vuosina joukkue saavutti EM-hopeaa 1983.
Historia > Heikompi menestys

Puolan lentopallomaajoukkue esiintyi ensimmäisen kerran maailmanliigassa kaudella 1998 sijoittuen kymmenennelle sijalle. Kaudella 1999 maailmanliigassa joukkue paransi sijoitustaan kahdeksanneksi, joka toistui myös seuraavalta kaudelta. Vuonna 2001 Puola isännöi maailmanliigan lopputurnausta Katowicessa, mutta jäi yleisön pettymykseksi vasta seitsemänneksi. Vuosi tästä myöhemmin maajoukkue otti askeleen eteenpäin valmentaja Waldemar Wspanialyn kanssa, ja saavutti lopputurnauspaikan jossa sijoittui lopulta viidenneksi.
Puolan kultamitalijoukkue Montrealin 1976 olympialaisissa

Lähde:
Włodzimierz Stefański
Bronisław Bebel
Lech Łasko
Edward Skorek
Tomasz Wójtowicz
Wiesław Gawłowski
Mieczysław Rybaczewski
Zbigniew Lubiejewski
Ryszard Bosek
Włodzimierz Sadalski
Zbigniew Zarzycki
Marek Karbarz
Puolan miesten lentopallomaajoukkue, Poznań 2008.
Puolan meri-ilmavoimien kalusto

Luettelo Puolan meri-ilmavoimien kalusto sisältää Puolan merivoimien ilma-aseen lentokaluston.
Palveluksessa olevat alukset

| Malli> Sukellusveneet | Lukumäärä> Sukellusveneet | Palvelukseen> Sukellusveneet | Muuta> Sukellusveneet | Kuva> Sukellusveneet | Sukellusveneet | Sukellusveneet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaman SH-2G Super Seasprite | 4 | - | - | - |  |  |
| Mil Mi-17 | 2 | - | - | - |  |  |
| PZL W-3RM Anakonda ja W-3T | 10 | - | - | - |  |  |
| PZL Kania (Mil Mi-2) | 5 | - | - | - |  |  |
| Mil Mi-14PL/R | 10 | - | - | - |  |  |
| PZL M28 Bryza | 12 | - | - | - |  |  |
Palveluksesta poistetut

21 MiG-21bis
5 MiG-21UM
3 Mi-14PS
12 TS-11
6 TS-11R
Antonov An-2
Antonov An-28
11 I-22
Lim-5
MiG-21PF