stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salaperäinen tähti
Juoni

Eräänä iltana taivaalla näkyy suuri kirkas tähti, joka aiheuttaa korkea-asteisen lämpöaallon. Tintti ja Milou käyvät observatoriossa, jossa professori Kaila kertoo tähden olevan valtava meteoriitti, joka on törmäämäisillään Maahan. Uutisesta sekaisin mennyt professori Filippulus julistaa itsensä profeetaksi ja ennustaa maailmanloppua. Mutta seuraavana aamuna ilmeneekin, että meteoriitti menikin vain Maan ohi. Siitä oli kuitenkin irronnut palanen, joka oli syöksynyt Pohjoiseen jäämereen. Ilmenee, että meteorissa on uutta ennennäkemätöntä alkuainetta, jonka professori Kaila nimeää kailaaniksi. Tintti, Milou ja professori Kaila lähtevät eurooppalaisia tiedemiehiä mukana etsimään meteoria kapteeni Haddockin Aurora -aluksella.
Samaan aikaan São Ricosta on lähtenyt pankinjohtaja Bohlwinkelin rahoittama retkikunta Peary -nimisellä aluksella. Bohlwinkel yrittää useaan otteeseen sabotoida Auroran matkaa piilottamalla sinne dynamiittia sekä palkkaamalla muita laivoja upottamaan sen. Yritykset epäonnistuvat ja Aurora jatkaa matkaansa.
Mutta juuri kun Aurora on saamaisillaan Pearyn kiinni, he saavat hätäkutsun toiselta laivalta. Tintti kuitenkin huomaa hätäkutsun tekaistuksi. Kun he lopulta saapuvat meteorin luokse, Peary on jo sen vieressä, mutta ei ole vielä ehtinyt viemään lippuaan sinne. Lentokoneen kyydissä Tintti kuitenkin pääsee meteorille ja Aurora saa meteorin haltuunsa ensin vain sekunteja ennen Pearya.
Meteorin luona Tintti todistaa kailaanin ihmeellisiä vaikutuksia. Meteorista kasvaa suuria räjähtäviä sieniä, omenasta kasvaa hetkessä puu täynnä valtavia omenia, omenan sisällä ollut toukka muuttuu hetkessä isoksi perhoseksi ja Tintin eväiden joukossa ollut hämähäkki kasvaa jättiläiseksi. Sitten meteori alkaakin upota kokonaan mereen. Tintti onnistuu palaamaan Auroralle mukanaan palanen kailaania.
Bohlwinkel pidätetään retken sabotointiyrityksistä ja Aurora matkaa takaisin Eurooppaa kohti.
Eroavaisuudet alkuperäisversiosta

Alkuperäisessä versiossa Pearyn ryhmä oli Yhdysvalloista ja sen rahoittaja Blumenstein, stereotyyppinen juutalainen. Toisen maailmansodan jälkeen Hergé vaihtoi Blumsteinin Bohlwinkeliksi ja Yhdysvallat São Ricoksi.
Santa María de Guadalupe

Yleiskuva luostarialueesta.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Santa María de Guadalupe on luostari Espanjassa, Cáceresin maakunnassa. Se oli alueen merkittävin luostari yli neljän vuosisadan ajan. Nyt se on Unescon maailmanperintökohde.
Luostari sai alkunsa 1200-luvulla, kun paikallinen lammaspaimen löysi Guadalupejoen rantapenkasta Madonnan patsaan. Patsas oli luultavasti piilotettu maurien valloituksen aikana vuoden 714 paikkeilla. Patsaan löytöpaikalle rakennettiin kappeli. Kuningas Alfonso XI arveli patsaan edessä rukoilemisen siivittäneen hänet merkittävän taistelun voittoon ja teki kappelista kuninkaallisen pyhiinvaelluskohteen.  Vuonna 1389 siitä laajennettiin luostari.
Luostarin sairaalat ja lääketieteellinen koulu olivat kuuluisia, sen scriptoriumissa ja kirjastossa on monipuoliset kokoelmat ja monet tunnetut taiteilijat työskentelivät siellä.
Luostarilla on ollut monipuolinen yhteys Espanjan siirtomaihin Etelä- ja Keski-Amerikassa. Täällä Kolumbus kiitti Jumalaa Amerikan löytämisestä. Guadalupen neitsyt on Meksikon kansallispyhimys, joka on ilmestynyt meksikolaisille unessa ja jolle on pyhitetty suuri basilika.
1900-luvulla luostari siirtyi fransiskaaniveljeskunnan haltuun.
Salvage Corps

New Yorkissa toimineen Salvage Corps -joukko New York Fire Patrolin asema Manhattanilla.
Salvage Corps (’pelastusjoukot’) oli vakuutusyhtiöiden rahoittama palokunnan kaltainen joukko, jonka tehtävä oli tulipalon sattuessa suojata omaisuutta ja estää lisävahinkojen synty. Itse palovahinkojen lisäksi sen tehtävä oli suojata omaisuutta palojen sammutuksessa käytetyn veden ja kemikaalien aiheuttamilta vahingoilta. Tunnetuimmat ja pisimpään toimineet Salvage Corpsit sijaitsivat Lontoossa, Liverpoolissa ja Glasgow’ssa.
Salvage Corps sai alkunsa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vakuutusyhtiöiden perustamista yksityisistä palokunnista, joissa työskenteli varsinaisten palomiesten lisäksi porteriksi kutsuttuja miehiä. Heidän tehtävänsä palopaikalla oli pelastaa omaisuutta palosta ja vähentää vakuutusyhtiölle koituvia vahinkoja. Kun vakuutusyhtiöiden palokunnat vuonna 1865 säädetyn lain myötä lakkautettiin ja korvattiin kunnallisilla palokunnilla, vastaava tehtävä siirtyi varta vasten perustetuille Salvage Corps -joukoille.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa viimeiset Salvage Corps -joukot lakkautettiin vuonna 1984 ja niiden toiminnot yhdistettiin palolaitoksiin, joiden katsottiin kykenevän vahingontorjuntaan kustannustehokkaammin kuin erikseen sitä varten ylläpidettyjen joukkojen. New Yorkissa vastaava joukko, nimeltään New York Fire Patrol, toimi vuoteen 2006 asti.
Ryhmän esitys

Ryhmän esitys on ryhmäteoriassa käytetty tapa esittää abstrakti ryhmä vektoriavaruuksien lineaarimuunnoksina. Esityksiä voidaan käyttää erityisesti ryhmäelementtien esittämiseen matriiseina, jolloin ryhmäoperaatio  voidaan esittää matriisitulona. Esitykset mahdollistavat monien ryhmäteoreettisten ongelmien palauttamisen lineaarialgebran ongelmiksi, jotka joissain tapauksissa voivat olla helpompia ratkaista. Ryhmien esityksiä käytetään mm. fysiikassa, jossa ne konkretisoivat symmetriaryhmän vaikutuksen fysikaalista systeemiä kuvaavien yhtälöiden ratkaisuihin.
Matemaattisesti esitys tarkoittaa homomorfismia ryhmästä (tietyn objektin) automorfismiryhmään. Mikäli objekti on vektoriavaruus, kyseessä on lineaariesitys. Usein ryhmän esityksestä puhuttaessa tarkoitetaan nimenomaan lineaariesitystä.
Ryhmän esitysteoria jakautuu alateorioiksi kuvaamiensa ryhmien mukaan. Esimerkkeinä esitysteoriassa käsitellyistä ryhmistä ovat 
äärelliset ryhmät, kompaktit ryhmät, Lie-ryhmät, lineaarialgebralliset ryhmät ja ei-kompaktit topologiset ryhmät.
Esitysteoria on riippuvainen käytettävän vektoriavaruuden tyypistä. Puhutaan äärellisistä ja ääretönulotteisista esityksistä riippuen kyseisen vektoriavaruuden dimensioista.
Määritelmiä

Ryhmän G esitys vektoriavaruudessa V (kunnan K yli) on ryhmähomomorfismi ryhmästä G yleiseen lineaariryhmään GL(V) V:ssä.
Toisin sanoen, ryhmän esitys on kuvaus
siten että
Vektoriavaruutta V kutsutaan esitysavaruudeksi ja sen dimensiota kutsutaan esityksen dimensioksi. Usein avaruutta V itseään voidaan suoraan kutsua esitykseksi, mikäli homomorfismi käy selväksi kontekstista.
Mikäli V:n dimensio n on äärellinen, voidaan sille määritellä kanta ja identifioida GL(V) ryhmän GL(n, K) kanssa, joka on n×n-dimensioisten kääntyvien matriisien muodostama ryhmä kentän K yli.
Kahden esityksen
ja
sanotaan olevan ekvivalentteja tai isomorfisia, mikäli on olemassa vektoriavaruusisomorfismi
siten että kaikille g ryhmässä G
Ekvivalentteja esityksiä merkitään  V\cong W.
Muita ryhmille määriteltäviä käsitteitä ovat mm. jatkuva esitys, uskollinen esitys sekä esityksen ydin.
Esimerkkejä

Tarkastellaan kompleksilukua  u = e2πi / 3. Tällä on ominaisuus u3 = 1. Syklisellä ryhmällä C3 = {1, u, u2} on esitys ρ avaruudessa C2:
Tämä esitys on uskollinen, koska  ρ on injektiivinen kuvaus.
C3:lle voidaan löytää isomorfinen esitys:
Ryhmä C3 voidaan myös esittää uskollisella esityksellä avaruudessa R2 seuraavasti:
jossa  a=\Re (u)=-1/2 ja  b=\Im (u)={\sqrt {3}}/2.
Redusoituvuus

Esitysavaruuden V aliavaruutta W, joka on invariantti ryhmäoperaation suhteen, kutsutaan aliesitykseksi. Mikäli avaruudella V on täsmälleen kaksi aliesitystä, nimittäin nolla-dimensioinen aliavaruus sekä avaruus V itse, esityksen sanotaan olevan redusoitumaton (tai irredusoituva); mikäli sillä on ei-triviaali aliesitys (jonka dimensio ei ole nolla), esityksen sanotaan olevan redusoituva. Nolla-dimensioisen esityksen ei ajatella olevan sen paremmin redusoituva kuin irredusoituva.
Tietyin edellytyksin äärellisen ryhmän esitys voidaan muodostaa redusoitumattomien aliesitysten suorana summana.
Edellisessä esimerkissä kaksi ensimmäistä esitystä ovat molemmat hajotettavissa kahteen 1-dimensioiseen aliesitykseen (span{(1,0)} ja span{(0,1)}), kun taas kolmas annettu esitys on redusoitumaton.
Kirjallisuutta

Fulton-Harris. Introduction to representation theory with emphasis on Lie groups.
Yurii I. Lyubich. Introduction to the Theory of Banach Representations of Groups. Birkhäuser Verlag. 1988.
Saapaskari (Simo)

Saapaskari
| --- | --- |
Sijainti:  65°30.425′N, 024°50.249′E, Simo Suomi
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Saapaskari on asumaton karikoiden ympäröimä kallioluoto Perämerellä Simon edustalla Härkäleton pohjoispuolella. Saari sijaitsee noin kahdenkymmenen kilometrin päässä Simonkylästä lounaaseen ja noin 14 kilometrin päässä Iin Vatungista länsilounaaseen.
Saapaskari (Oulu)

Saapaskari
| --- | --- |
Sijainti:  65°03′14.3″N, 025°10′22.9″E, Oulu Suomi
Vesialue:  Perämeri 
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Saapaskari on saari Saapaskarinselällä Perämerellä Oulun edustalla. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Oulunsalon Riutunkarista pohjoiseen ja noin 13 kilometriä luoteeseen Oritkarin satamasta ja Oulujoen suulta. Läheiset saaret ovat Laitakari, Äijänkumpele ja Korkiakari. Saarella on vanha kalastajamaja, joka toimii Oulun Työväen Pursiseura ry:n sauna- ja retkipaikkana. Saapaskari on metsästyskieltoaluetta.
Saari on pääosin koivumetsän ja harmaaleppäpensaikon peitossa, rannoilla kasvaa ruoikkoa. Saaren koillispuolella on pieni kivikkosaareke.
SVG

| Scalable Vector Graphics |
| --- | --- |

 Esimerkki SVG-koodista.
Tiedostopääte:  .svg, .svgz
Mediatyyppi:  image/svg+xml
Omistaja:  World Wide Web Consortium
SVG (lyhenne sanoista Scalable Vector Graphics) on kaksiulotteisten vektorikuvien kuvauskieli, joka perustuu World Wide Web Consortiumin kehittämään avoimeen kuvamuotoon.[lähde? ] Teknisesti SVG-kuvatiedostot on tehty XML-merkintäkielellä. Kuvissa on mahdollista esittää myös liikettä.
SVG-esimerkistä muodostettu staattinen rasterikuva. Alkuperäinen tiedosto vaatii selaintuen tai -laajennuksen.
Yleiskatsaus

SVG tukee kolmea erilaista graafista objektia:
Vektorikuvia (l. suorista viivoista ja kaarista muodostuvat reitit sekä niiden rajaamat alueet)
Rasteri- / digitaalisia kuvia
Tekstiä
Jos tallennustilasta on puutetta, SVG-kuvat voidaan pakata gzipin avulla. Tällöin tiedostoja voidaan kutsua "SVGZ-tiedostoiksi". Koska tiedostoformaatti muodostuu tekstistä, se pakkautuu erittäin hyvin. Usein jo pakkaamaton SVG-muotoinen kuvatiedosto on vastaavaa kuvaa esittävää rasterikuvatiedostoa pienempi.
Historia

SVG:n ensimmäinen hahmotelma julkaistiin vuonna 1999, ja elokuussa 2000 World Wide Web Consortium julkisti ensimmäisen ehdotuksensa suositukselle. Se keräsi pian suosiota, kun Adobe julkaisi SVG Viewer 3:n. Adobe Flashin suosion kasvu teki SVG:stä puolestaan vähemmän suosittua.
Apple kuitenkin ilmoitti vuonna 2008 estävänsä Flashin. IE9 alkoi tukea SVG:tä 2010 ja Android 2012. Sen tuki on sen jälkeen levinnyt kaikkiin moderneihin selaimiin.
Ominaisuudet

SVG:llä voidaan kuvata vektorigrafiikkakuvia, bittikarttakuvia (esimerkiksi digitaaliset valokuvat) ja tekstiä samassa dokumentissa. Kaikki SVG:n määritykset ovat XML-koodia, joka voidaan myös syvätä mihin tahansa muuhun XML-dokumenttiin.
SVG-kuvia voidaan dynaamisesti muokata selaimessa DOM-rajapinnan kautta, esimerkiksi JavaScript-kielellä. Myös SMIL-kieltä voidaan käyttää animaatioiden ohjaukseen.
SVG-standardissa on myös kaksi profiilia (SVG Tiny ja SVG Basic), jotka sopivat matkapuhelimiin.
Standardit

SVG 1.2 (luonnos) (englanniksi)
SVG 1.1 (englanniksi)
SVG Mobile 1.2 (luonnos) (englanniksi)
SVG Mobile (englanniksi)
SVG Print (englanniksi)
Aiheesta muualla

W3C:n SVG-sivusto (englanniksi)
Apache Batik (englanniksi)
SVG Authoring Guidelines (englanniksi)
Johdatus SVG-kieleen (englanniksi)
SVG selaintuki (englanniksi)
about-svg.de (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
SVG-tiedostomuotoon tallennettu piirros örkistä
Saamenmaa

Saamelaisten perinteinen asuinalue Euroopassa.
Saamenmaa (pohjoissaameksi Sápmi tai Sámeeana(n), inarinsaameksi Säämi tai Sämieennâm, koltansaameksi Sääʹmjânnam) tarkoittaa saamelaisten asuttamaa aluetta Fennoskandiassa. Saamenmaa ulottuu Suomen Lapin, keskisen Ruotsin, keski-Norjan ja Venäjän Kuolan niemimaan alueelle.
Suomessa Saamenmaa, saamelaisalue sekä perustuslaissa edellytetty saamelaisten kotiseutualue tarkoittavat kaikki saamelaisten yhtenäisesti asuttamaa aluetta Enontekiön (Eanodat), Inarin (Aanaar) ja Utsjoen (Ohcejohka) kunnissa sekä Sodankylän (Soađegilli) Lapin paliskunnassa. Yleisesti ottaen Saamenmaa tarkoittaa aluetta, jossa on saamelaisia, saamelaista kulttuuria ja saamea puhuvia. Hallinnollinen Saamenmaa käsittää vain osan saamelaisten perinteisistä asuinalueista.
Nimen historia ja käyttö

Suuri osa Saamenmaasta sijaitsee Pohjoiskalotin alueella, mutta huomattava osa saamelaisista asuu nykyään perinteisen asuinalueen ulkopuolella, esimerkiksi Helsingissä. Saamelaiset ovat Euroopan unionin alueen ainoa alkuperäiskansa. Puhuttuja saamen kieliä on yhdeksän. Saamelaisia on laskutavasta riippuen 60 000 – 100 000, Suomessa saamelaisia asuu noin 10 000. Suomen saamelaisia kieliryhmiä ovat pohjoissaamelaiset, inarinsaamelaiset ja kolttasaamelaiset.
Etenkin saamelaisille Saame on maa. Saamenmaa ei ole valtio, vaikka saamelaisilla on ollut oma hallintomuoto: siida eli lapinkylä. Siidat toimivat osittain edelleen poronhoidon yhteydessä Norjassa ja Ruotsissa. Poronhoito on keskeinen saamelainen elinkeino, joskin vain 10–15 % saamelaisista työskentelee poronhoidon piirissä. Poronhoitoalue on määritelty laissa.
Saamelaiskäräjät toimivat saamelaisten virallisina edustajina kussakin valtiossa. Norjan saamelaiskäräjät avattiin vuonna 1989, Ruotsin saamelaiskäräjät 1993 ja Suomen saamelaiskäräjät 1996. Venäjällä ei ole saamelaisten kansanedustuslaitosta.
Saamelaisasiain komitean mietintö (1952) käytti termiä saamelaisalue, vuoden 1995 saamelaislaki termiä Saamelaisten kotiseutualue. Molemmat tarkoittavat samaa aluetta. Valtioiden käytännön kannalta Saamenmaa merkitsee lähinnä kunkin valtion omaa Saamenmaata. Saamenmaan sijaan käytetään muita nimityksiä kuten Lapin maakunta, Tromssan ja Finnmarkin lääni tai Norrbottenin lääni.
Saamenmaan nimiä ovat Saemie (eteläsaame), Sábmie (uumajansaame), Sábme (piitimensaame ja luulajansaame), Соаме/Soame, (kildininsaame) ja Sámme (turjansaame). Nimen Sápmi suomennettua muotoa Saamenmaa on käytetty 1900-luvun lopulta alkaen. Nimen tavallinen taivutusmuoto on Saamenmaassa : Saamenmaasta : Saamenmaahan.
Samuel Adams (kuvernööri)

Samuel Adams
Samuel Adams (5. kesäkuuta 1805 – 27. helmikuuta 1850)  oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arkansas'n osavaltion kolmantena kuvernöörinä huhtikuusta marraskuuhun 1844.
Elämä

Samuel Adams syntyi Halifaxin piirikunnassa, Virginiassa 5. kesäkuuta 1805. Hän ei saanut nuorena muodollista koulutusta. Enimmäkseen hän opiskeli asiat omatoimisesti. Vuonna 1835 hän muutti Arkansas’n osavaltioon, jossa toimi puutarhurina.
Adams aloitti poliittisen uransa 1840, kun hänet valittiin Arkansas’n osavaltion senaattiin. Hänet valittiin myös toiselle toimikaudelle, jonka aikana hän toimi senaatin puheenjohtajana. Kuvernööri Archibald Yell päätti pyrkiä Yhdysvaltain kongressiin ja jätti siksi virkansa kuvernöörinä huhtikuussa 1844. Adamsista tuli virkaatekevä kuvernööri 29. huhtikuuta 1844.  Hän toimi kuvernöörinä 5. marraskuuta 1844 asti.
Kuvernöörinä Adams jatkoi edeltäjänsä aloittamien sisäisten uudistusten toteuttamista ja osavaltion koulutusjärjestelmän kehittämistä.  Hän kannatti myös kuvernööri Yellin taloudellisia toimintaohjelmia. Hänen onnistui koota osavaltion kassaan rahaa. Adamsin jättäessä kuvernöörin tehtävän marraskuussa 1844 osavaltion budjetti oli ylijäämäinen.
Jätettyään kuvernöörin viran Adams valittiin 1846 Arkansas’n osavaltion valtiovarainhoitajaksi.  Hän jatkoi tässä tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Adams kuoli Salinen piirikunnassa, Arkansas'ssa 27. helmikuuta 1850. Hänet haudattiin Mount Hollyn hautausmaalle Little Rockiin.
Perhe

Samuel Adams oli ensimmäiseksi naimisissa Rebecca Mayn (1807–40) kanssa.. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan 5 lasta: John (1827–1892), Jesse (1830–1851), Joyx (1835–1861), David (1838–1852) ja Jackson (s. & k. 1840).. Lisäksi hän adoptoi James Fleming Faganin (1828–93), josta tuli sittemmin konfederaation kenraali.. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän Samuel Adams solmi uuden avioliiton Catherine Stephensin kanssa.
San Antonio de Palé

| San Antonio de Palé |
| --- | --- |
 San Antonio de Palé ilmasta nähtynä vuonna 2007. Taustalla lentoaseman kiitotie.
 San Antonio de Palé
 Koordinaatit: 01°24′S, 005°38′E 
Valtio:  Päiväntasaajan Guinea
Provinssi:  Annobón
Väkiluku (2001)  (väestönlaskenta):  5 008
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Antonio de Palé on Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren merkittävin asutuskeskus ja Annobónin provinssin pääkaupunki. Provinssissa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 5 008 asukasta, jotka kaikki asuivat San Antonio de Paléssa. Vuoden 1983 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 910. Kaupunki sijaitsee Atlantin valtameren rannalla saaren pohjoisosassa, ja siellä sijaitsevat esimerkiksi vuonna 2010 avatut lentoasema sekä syväsatama. San Antonio de Paléen ovat keskittyneet saaren tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluvat kalastus ja puutavarateollisuus. Kaupungissa on myös paikallishallinnon ylläpitämä radioasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Antonio de Palé Wikimedia Commonsissa
Santa Marta de Tormes

| Santa Marta de Tormes |
| --- | --- |
 Plaza Mayor
 lippu:  vaakuna
 Santa Marta de Tormes
 Koordinaatit: 40°57′0″N, 5°38′0″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Kastilia ja León
Maakunta:  Salamanca
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10 km²
Väkiluku (2016):  14 939
 
 http://www.santamartadetormes.es/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Santa Marta de Tormes on kunta Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Paikkakunnan asukasluku on noin 15 000 (2016).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santa Marta de Tormes Wikimedia Commonsissa
Samuel Alopaeus

| Samuel Alopaeus> Sortavalan kirkkoherra |
| --- | --- |
 1755–1793 
Edeltäjä:  Johan Hoffrén
Seuraaja:  Kristian Hornborg
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1721 Kupanitsa
Kuollut: 14. lokakuuta 1793 (72 vuotta) Sortavala
Ammatti:  kirkkoherra, kivilouhoksen perustaja
Vanhemmat:  Johan Alopaeus Anna Maria Majdell
Puoliso:   Anna Katarina Sigfren (vih. 1752–81)  Anna Helena Dannenberg (vih. 1785–88)  Ulrika Sofia Ursinus (vih. ) 
Muut tiedot
Tutkinnot:  Turun akatemia Hallen yliopisto Kielin yliopisto
Merkittävät teokset:   Lyhykäinen Katekismus (1780)  Kurze Beschreibung der in Russisch-Kaiserlichen Carelien befindlichen Marmor- und andern Steinbrüchen, Berg- und Steinarten (1787) 
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  pietismi
Samuel Alopaeus (9. tammikuuta 1721 Pietari – 14. lokakuuta 1793 Sortavala) oli suomalainen kirkkoherra ja mineralogi.
Alopaeuksen vanhemmat olivat Inkerinmaan Kupanitsan kirkkoherra Johan Alopaeus (1686–1748) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Maidelin. Hän kävi Pietarin akateemista lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Kielissä 1742. Alopaeus vihittiin papiksi Narvassa 1751.
Alopaeus oli Viipurin katedraalikoulun kielimestarina 1745–1747 ja hän oli Pietarin suomalaisessa seurakunnassa armovuodensaarnaajana 1751 ja kirkkoherrana vuodesta 1752. Alopaeus oli Sortavalan kirkkoherrana vuodesta 1755 alkaen ja vuodesta 1765 hän oli Viipurin konsistorin jäsenenä. Hänestä tuli lääninrovasti 1770.
Alopaeus oli mineralogian ja muiden luonnontieteiden harrastaja ja hänen kerrotaan löytäneen 1760-luvulla Ruskealan marmoriesiintymät. Hän julkaisi Karjalan kiviesiintymistä vuonna 1787 saksankielisen selostuksen.
Alopaeus oli naimisissa 1752–1781 Anna Katarina Sigfrénin (k. 1781) kanssa tämän toisessa avioliitossa ja 1785–1788 Anna Helena Dannenbergin (k. 1788) kanssa tämän toisessa avioliitossa sekä viimeksi Räisälän kirkkoherra Petter Ursinuksen (1718–1771) tyttären Ulrika Sofia Ursinuksen (k. 1833) kanssa tämän toisessa avioliitossa.
Julkaisut

Kurze Beschreibung der in russisch-kaiserl. Carelien befindlichen Marmor- und andern Stein-Brüchen, Berg- und Steinarten. Von Samuel Alopäus, Präpositus und Pastor zu Sordawala. St. Petersburg : gedruckt bey Johann Karl Schnoor, 1787.
Lyhykäinen katekismus. Käännetty wenäjän kielestä suomexi, grekan uskon seurakunnan hyödytyxexi suomen maalla. St. Petersburgisa : prändetty Weitbrecht ja Schnoor, wuonna 1780. Huomautus:Anonyymi, Pippingin mukaan suomentaja Samuel Alopaeus. (Teos Dorian Kansallsikirjastossa)
Aiheesta muualla

Samuel Alopaeus. Eräs Itä-Suomen 1700-luvun pappismies, Laatokka, 14.07.1950, nro 157, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sandro Gamba

| Sandro Gamba |
| --- | --- |
 Gamba 1970-luvun alussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alessandro ”Sandro” Gamba
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1932 (ikä 92) Milano, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Koripalloilija
Pituus:  190 cm
Paino:  80 kg
Maajoukkueet
:   Italia
Ottelut (pisteet):  64 (210)
Valmennusura
1979–1985 1987–1992:   Italia  Italia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten koripallo (valmentajana). Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten koripallo (valmentajana). Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten koripallo (valmentajana). Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten koripallo (valmentajana). |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ranska 1983 |  |  |
|  Hopeaa | Italia 1991 |  |  |
|  Pronssia | Länsi-Saksa 1985 |  |  |
Alessandro ”Sandro” Gamba (s. 3. kesäkuuta 1932 Milano) on italialainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Elämä ja urheilu-ura

Gamba edusti pelaajana Italian miesten maajoukkuetta Rooman kesäolympialaisissa 1960 sekä vuosien 1955 ja 1957 EM-kilpailuissa. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 1965 mutta jatkoi lajin parissa valmentajana ollen muun muassa Olimpia Milanon apuvalmentaja vuosina 1965–1973 sekä Italian miesten maajoukkueen päävalmentaja vuosina 1979–1985 ja 1987–1992. Gamba valmensi maajoukkuetta vuosien 1980, 1984, 1988 ja 1992 kesäolympialaisissa ja seitsemissä EM-kilpailuissa. Hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandro Gamba Wikimedia Commonsissa
Sandro Gamba Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Toinen profiili FIBA Archive (englanniksi)
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Sacchetti |
5 Brunamonti |
6 Sylvester |
7 Gilardi |
8 Della Fiori |
9 Solfrini |
10 Bonamico |
11 Meneghin |
12 Villalta |
13 Vecchiato |
14 Marzorati |
15 Generali |
Valmentaja Gamba
Italian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1983
4 Caglieris |
5 Tonut |
6 Bonamico |
7 Gilardi |
8 Costa |
9 Brunamonti |
10 Villalta |
11 Meneghin |
12 Riva |
13 Vecchiato |
14 Marzorati |
15 Sacchetti |
Valmentaja Gamba
San Antonio Brahmas

| San Antonio Brahmas |
| --- | --- |

Seura
Perustettu:  2022
Kotikenttä:  Alamodome
Kaupunki:   San Antonio, Texas
Miesten sarjataso:  XFL (Eteläinen divisioona)
Värit:  Keltainen, musta, harmaa               
Omistaja:  Alpha Acquico, LLC (RedBird Capital, Dwayne Johnson, Dany Garcia)
Toimitusjohtaja:  Mike Sheehan
Miesten päävalmentaja:  Hines Ward
Mitalit
Infobox OKNimi-testi OK: 
San Antonio Brahmas on ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Texasin San Antoniosta. Joukkue pelaa XFL-liigassa osana Eteläistä divisioonaa.
Joukkueen perusti Vince McMahonin Alpha Entertainment -yritys vuonna 2022, joka omistaa ja hallinoi XFL-liigaa ja kaikkia sen joukkueita. Brahmasin kotikenttä on Alamodome.
Brahmas liittyi XFL:ään kaudeksi 2023 ensimmäisenä uutena joukkueena. Se korvasi kaudella 2020 pelanneen Los Angeles Wildcatsin, joka lopetti toimintansa.
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut