stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkjärvi (Hämeenkyrö)
Maantieto

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 28,7 hehtaaria. Siihen laskee kuusi tulo-ojaa, jotka tuovat vettä lähinnä ojitetuilta soilta. Luusua sijaitsee pohjoispäässä, mistä virtaa laskuoja Hautasuon halki. Laskuoja yhtyy 800 metrin jälkeen Turkkilanjärvenojaan Myllykylässä. Järveä ympäröivät korkeahkot mäet ja rantaviiva, jota on 3,2 kilometriä, on metsämaastoa. Vain pohjoispäässä ja Myllymäen suunnassa on rantaan ulottuva peltomaata. Järven itärannalle on rakennettu useita vapaa-ajan asuntoja, mutta niitä löytyy myös vastarannalta. Asunnoille johtaa tiet valtatieltä 3 Uskelassa erkanevalta, Myllymäen ja Timin yhdistävältä tieltä.
Tšetšeenit

| Tšetšeenit> Hохчий tai Noxc̈iy |
| --- | --- |
Väkiluku:  1–2 miljoonaa
Asuinalueet:   Venäjä  1 360 253  Euroopan unioni 100 000  Turkki 31 141  Kazakstan 15 000  Jordania 25 000  Itävalta  25 000  Azerbaidžan 5 000  Georgia 10 000   Ukraina 2 877  Yhdysvallat 500  Kanada 100
Kielet:  venäjä, tšetšeeni
Uskonnot:  sunni-islam
Tšetšeenit (tšetšeeniksi нохчий, nohtši) ovat Venäjän Pohjois-Kaukasian suurin etninen ryhmä. Suurin osa heistä asuu Tšetšenian tasavallassa. Lisäksi heitä asuu ympäröivillä alueilla, kuten Dagestanin länsiosassa. Historiallisesti heitä on asunut myös Hasavjurtin, Novolakin, Kazbekin, Babajurtin, Kiziljurtin ja Kizljarin kunnallisalueilla Dagestanissa, Sunžan ja Malgobekin alueilla Ingušiassa ja Akhmetan alueella Georgiassa. Tšetšeenien kokonaismäärä maailmassa on 1 550 000  henkeä.
Nimen alkuperä

Nimi "tšetšeenit" tuli Georgian ja Länsi-Euroopan kieliin venäjän kielen kautta 1700-luvulla. Aluksi sanan tšetšeenit rinnalla käytettiin muotoa "tšetšeny" (ven. чечены, tšetšeny). Ennen vuoden 1917 vallankumousta ja neuvostovaltion ensimmäisinä vuosikymmeninä Venäjän etnologiatutkijat yhdistivät kaikki nakhien etnoalueryhmät (akkinit, batsbit, orstkhoit ja muut, mukaan lukien itse tšetšeenit ja joskus jopa inguušit) samalle nimelle tšetšeenit (eli nakhche). Nykytieteessä tätä yhteisöä kutsutaan nakh-kansoiksi.
Tšetšeenit ovat pystyneet säilyttämään yhteiset kansalliset piirteensä suojassa Kaukasusvuoriston keskellä. Tšetšeenien lähimmät sukulaiskansat ovat Ingušiassa asuvat inguušit ja Georgiassa asuvat batsin kieltä puhuvat karjataloudesta elävät batsit. Tšetšeenien omat pääkielet ovat tšetšeeni ja venäjä.
Tšetšeenit jakaantuvat klaaneihin, joita he nimittävät teipeiksi.
Maantiede

Suurin osa tšetšeeneistä asuu Tšetšeniassa, joka on Venäjän federaation tasavalta. Tšetšeniassa on käyty Venäjän sisäistä konfliktia vuosina 1994–1996 ja jälleen taas vuodesta 1999 lähtien.
Tšetšeenejä asuu muuallakin kuin Tšetšeniassa, muun muassa Turkissa, Jordaniassa ja Syyriassa. Näiden maiden tšetšeenivähemmistöt syntyivät, kun 1850-luvun puolivälissä osa tšetšeeneistä joutui pakenemaan venäläisjoukkojen valloitusta. Tämän sodan aikana Venäjän keisarikuntaan liitettiin Ossetia ja Tšetšenia Ingušia-nimisenä alueena.
Väestö

Tšetšeniassa asuu 1,3 miljoonaa ihmistä, ei-tšetšeenit mukaan lukien, joista 33 % asuu kaupungeissa ja 60 % maaseudulla.[lähde? ] Silti yli miljoona tšetšeeniä asuu muualla Kaukasiassa, Keski-Aasiassa ja Venäjällä. Tämä johtuu siitä, että paljon tšetšeenejä on karkotettu useita kertoja Venäjän hallinnon käskystä eri puolille valtakuntaa niin keisarikunnan kuin neuvostovallankin aikana. Viimeisin suuri tšetšeenien karkotus oli vuonna 1944, jolloin Stalinin käskystä koko tšetšeenikansa pakkosiirrettiin Kazakstaniin. Kyyditykset ja karkotus tuhosivat kolmasosan tšetšeenikansasta. Tšetšeenit saivat palata kotimaahan vuonna 1957. Vaikka ankarat kansanmurhat, Tšetšenian uudelleenasuttaminen toisilla kansoilla, karkotukset ja sodat ovat vähentäneet tšetšeenien määrää, on kansa silti säilynyt. Tällä hetkellämilloin? tšetšeenikansan suurimmat uhat ovat maassa käynnissä olevat miehitys, sotatila ja venäläistäminen.
Kulttuuri

Vaikka tšetšeenit ovat muslimeita, heillä on edelleen erilaisia pakanallisia riittejä ja juhlia. Riitit liittyvät yleensä maanviljelyyn, kuten sateeseen ja ensimmäiseen kyntöpäivään.
Tšetšeenit jakautuvat 130 klaaniin eli teipiin. Klaanit perustuvat enemmän maantieteeseen, paikallisuuteen, vereenselvennä tai sukuun. Klaanit eivät yleensä ole olleet kovin hyvissä väleissä rauhan aikana, mutta sota-aikoina, kuten nyt,milloin? ne ovat yhdistyneet yhdeksi erittäin vahvaksi liitoksi. Klaanit jakaantuvat haaroihin eli garseihin, jotka taas jakautuvat isäjohtoisiin nekyeihin. Tšetšeenien sosiaalinen säännöstö kiteytyy sanaan nokchallah, joka sisältää tšetšeenien moraalisen ja eettisen käyttäytymismallin, johon kuuluu anteliaisuus, vieraanvaraisuus ja naisten kunnian puolustaminen ja suojeleminen.
Tšetšeniassa ovat yleistyneet myös kunniamurhat, joissa uhreina on lähinnä naisia ja nuoria tyttöjä, jotka "häpäisivät" koko suvun ja klaanin. Puhdistus on mahdollista vain veren kautta tai karkottamalla perheestä pois.
Kulttuuri > Naisten asema

Naisen kunnia on tšetšeeneille tärkeä. Tšetšeenit uskovat, että perheen kunnia on nainen, siksi naista pitää suojata kaikelta pahalta ja väärältä. Tšetšeniassa naisen odotetaan olevan lempeä, rauhallinen ja kunnianhimoinen perheen äiti, jotta hän ei häpäisisi sukulaisiaan. Naisen ei kuulu keskustella ja olla tekemisissä toisen sukupuolen kanssa, jos toista sukupuolta oleva henkilö ei ole hänen kanssaan avioliitossa tai hänen sukulaisensa. Naisen seksuaalisuus ja neitsyys on keskeinen kunniaan liittyvä kysymys. Yksi suurimmista naisiin kohdistuvaa kunniamurhan syistä on aviorikos ja avioliiton ulkopuolinen seksi. Kunniamurhan toteuttavat vain sukulaiset (yleensä perheen isä tai veli). Naiset eivät saa osallistua murharituaaliin.
Kulttuuri > Uskonto

Tšetšenia on uskonnoltaan islamilainen maa. Tšetšeenit kääntyivät sunnimuslimeiksi Ottomaanien valtakunnan aikana 1400-luvulla[lähde? ]. Jokaisella tšetšeeniklaanilla on johtajanaan oma hengellinen mystikko. Osa kuuluu sunnimuslimien suufilaiseen haaraan nimeltä muridismi. Noin puolet tšetšeeneistä kuuluu suufilaisiin veljeskuntiin tai liikkeisiin eli tariqoihin. Pohjois-Kaukasiassa vaikuttaa kaksi suufilaista tariqoa, jotka ovat Naqshbandiya ja Qadiriya. Naqshbandiya on erityisesti vahva Dagestanissa ja Itä-Tšetšeniassa. Qadiriya taas vaikuttaa muissa osissa Tšetšeniaa ja Ingušiaa. Uusin suuntaus on salafismi, joka tuli kansan keskuuteen 1950-luvulla. Osa tšetšeenikapinallisissa, erityisesti kapinallisjohtaja Šamil Basajevin joukot, ovat salafisteja, mutta suurin osa väestöstä ei ole.
Tšetšeniassa vaikuttaa useita islamilaisia suuntauksia ja liikkeitä. Viimeisten Tšetšenian sotien aikana islamilaisuus tšetšeenien kansallisen vastarinnan ja kulttuurin osana on radikalisoitunut ja tullut näkyvämmäksi. Siksi Tšetšenian vastarintaliikkeen vahvin ja näkyvin osa on islamistisuuteen taipuvaa ja maassa on noussut esille erilaisia islamistisia pyrkimyksiä. Uutta tšetšeenien perinteisessä islamilaisuudessa on joidenkin kapinallisryhmien tavoitteet islamilaisen tasavallan pystyttämiseksi, mikä on luonut kasvualustaa erilaisille kansainvälisille ääri-islamistisille terroristisoluille.
Historia

Tšetšeenit kääntyivät kristinuskoon 1100–1200-luvuilla, mutta 1700-luvulla he kääntyivät islamiin. Vuonna 1818 he joutuivat ensimmäisen kerran Venäjän keisarikunnan alaisuuteen. Vuosina 1839–1859 he kapinoivat Venäjää vastaan ja jäivät tämän jälkeen joksikin aikaa vapaiksi. Vuosina 1877–1878 tšetšeenit taas kapinoivat Venäjää vastaan, mutta kapina kukistettiin ja suuri osa tšetšeeneistä muutti Ottomaanien valtakuntaan. Josif Stalin karkotti 1944 tšetšeenit Siperiaan, missä heitä kuoli paljon. Myöhemmin tšetšeenit saivat palata kotimaahan. Tšetšenia itsenäistyi Neuvostoliiton hajotessa, kun radikaali itsenäisyyslinja sai maassa jalansijan. Venäjän isänmaalliset piirit halusivat pitää Tšetšenian osana maataan, mikä ajoi maan sotiin Venäjän kanssa. Tšetšeeniseparatistit voittivat Jeltsinin aloittaman ensimmäisen Tšetšenian sodan mutta hävisivät toisen sodan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšetšeenit Wikimedia Commonsissa
Tšetšeenisotilas, 1892
Rukoilevia naisia Tšetšeniassa.
Toinen vuosituhat

Toinen vuosituhat oli tuhannen vuoden ajanjakso, joka kesti matemaattisessa mielessä vuoden 1001 alusta vuoden 2000 loppuun. Usein yleiskielessä sanotaan vuosituhannen alkaneen ja päättyneen vuotta aikaisemmin.
Tapahtumia

Suuri skisma eli kristillisen kirkon jakautuminen idän ja lännen kirkoiksi 1054
Renessanssi Euroopassa 1300–1500
Eurooppalainen kolonisaatio 1400–1500-luvulta lähtien ja sen purkautuminen vuosituhannen lopulla (siirtomaat)
Kapitalismi ja sosialismi yhteiskunta- ja talousjärjestelminä syntyvät
Teollinen vallankumous alkaa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa
Ranskan suuri vallankumous 1789–1815
Yleinen ja yhtäinen äänioikeus 1900-luvulla
Ensimmäinen maailmansota 1914–1918 ja toinen maailmansota 1939–1945
Neil Armstrong ja Edwin Aldrin kävivät ensimmäisinä ihmisinä Kuussa 1969
Väestöräjähdys ja globalisaatio
Keksintöjä ja löytöjä

Kirjapainotaito keksitään Euroopassa 1400-luvulla.
Ruuti
Höyrykone 1700-luvulla
Sähkö: sähköoppi alkaa kehittyä 1700-luvulla
Generaattori
Turbiini
Polttomoottori 1800-luvulla
Lennätin ja puhelin 1800-luvulla
Tieteellinen metodi
Differentiaalilaskenta
Perinnöllisyystieteen keksiminen ja DNA:n löytyminen 1900-luvulla
Lentokoneen kehittäminen 1900-luvulla
Avaruustoiminta
Transistori ja elektroniikka
Ydinvoima ja ydinpommi kehitetään Yhdysvalloissa 1940-luvulla
Tietokone ja Internet
Evoluutioteoria
Kvanttifysiikka
Henkilöitä > Valtiojohtajia ja poliitikkoja

Tšingis-kaani 1162/1167-1227, mongolivaltakunnan hallitsija
Ludvig XIV 1638-1715, Ranskan kuningas
Napoleon Bonaparte 1769–1821, Ranskan konsuli ja keisari
Otto von Bismarck 1815–1898, saksalainen poliitikko
Vladimir Iljitš Lenin 1870–1924, Neuvostoliiton ensimmäinen johtaja
Josif Stalin 1878-1953, Neuvostoliiton johtaja
Adolf Hitler 1889–1945, Saksan diktaattori
Winston Churchill 1874–1965, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
Mao Zedong 1893-1976, Kiinan johtaja
Henkilöitä > Keksijöitä ja tiedemiehiä

Johannes Gutenberg 1398–1468, metallisten irtokirjakkeiden keksijä
Nikolaus Kopernikus 1473-1543, tähtitieteilijä
Galileo Galilei 1564-1642, tähtitieteilijä
Isaac Newton 1642–1727, fyysikko
Benjamin Franklin 1706-1790, keksijä ja tiedemies
James Watt 1736–1819, matemaatikko ja insinööri, höyrykoneen kehittäjä
Thomas Edison 1847-1931, keksijä
Charles Darwin 1809–1882, biologi
Albert Einstein 1879–1955, suhteellisuusteorian kehittäjä
Henkilöitä > Taiteilijoita

Dante Alighieri 1265-1321, kirjailija
Leonardo da Vinci 1452-1519, yleisnero
Michelangelo 1475–1564, kuvanveistäjä, taidemaalari, arkkitehti ja runoilija
William Shakespeare 1564–1616, näytelmäkirjailija
Rembrandt 1606–1669, taidemaalari
Honoré de Balzac 1799–1850, kirjailija
Charles Dickens 1812–1870, kirjailija
Leo Tolstoi 1828–1910, kirjailija
Pablo Picasso 1881–1973, taidemaalari, graafikko ja kuvanveistäjä
Henkilöitä > Muita

Kristoffer Kolumbus 1451–1506, tutkimusmatkailija
Martti Luther 1483–1546, teologi ja pappi
Karl Marx 1818–1883, yhteiskuntafilosofi
Neil Armstrong 1930–2012, avaruuslentäjä
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vuosisata: Vuosikymmen
| 900-luku: | 900, | 910, | 920, | 930, | 940, | 950, | 960, | 970, | 980, | 990 |
| 1000-luku: | 1000, | 1010, | 1020, | 1030, | 1040, | 1050, | 1060, | 1070, | 1080, | 1090 |
| 1100-luku: | 1100, | 1110, | 1120, | 1130, | 1140, | 1150, | 1160, | 1170, | 1180, | 1190 |
| 1200-luku: | 1200, | 1210, | 1220, | 1230, | 1240, | 1250, | 1260, | 1270, | 1280, | 1290 |
| 1300-luku: | 1300, | 1310, | 1320, | 1330, | 1340, | 1350, | 1360, | 1370, | 1380, | 1390 |
| 1400-luku: | 1400, | 1410, | 1420, | 1430, | 1440, | 1450, | 1460, | 1470, | 1480, | 1490 |
| 1500-luku: | 1500, | 1510, | 1520, | 1530, | 1540, | 1550, | 1560, | 1570, | 1580, | 1590 |
| 1600-luku: | 1600, | 1610, | 1620, | 1630, | 1640, | 1650, | 1660, | 1670, | 1680, | 1690 |
| 1700-luku: | 1700, | 1710, | 1720, | 1730, | 1740, | 1750, | 1760, | 1770, | 1780, | 1790 |
| 1800-luku: | 1800, | 1810, | 1820, | 1830, | 1840, | 1850, | 1860, | 1870, | 1880, | 1890 |
| 1900-luku: | 1900, | 1910, | 1920, | 1930, | 1940, | 1950, | 1960, | 1970, | 1980, | 1990 |
| 2000-luku: | 2000, | 2010, | 2020, | 2030, | 2040, | 2050, | 2060, | 2070, | 2080, | 2090 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toinen vuosituhat Wikimedia Commonsissa
Ulappamonni

| Ulappamonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Nahkamonnit Auchenipteridae
Suku::  Ageneiosus
Laji::  inermis
Kaksiosainen nimi
 Ageneiosus inermis  (Linné, 1766) 
Katso myös
   Ulappamonni Wikispeciesissä   Ulappamonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulappamonni (Ageneiosus inermis) on nahkamonnien heimoon kuuluva makeanveden kala, joka elää Etelä-Amerikassa. Laji painaa noin 3 kilogrammaa. Ulappamonni voi kasvaa parhaimillaan 65 senttimetrin mittaiseksi. Käyttää ravinnokseen pikkukaloja ja äyriäisiä. Ulappamonnin liha on arvostettua sen hyvän maun vuoksi. Laji elää trooppisissa, 22–24 celsiusastetta lämpimissä vesissä. Carl von Linné kuvasi lajin vuonna 1766.
Aiheesta muualla

ITIS: Ageneiosus inermis (englanniksi)
Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys

Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys perustettiin 8. joulukuuta 1896. Se toimi ensimmäiset vuotensa vuonna 1887 perustetun Turun työväenyhdistyksen (TTY) jaostona.  Vuoden 1919 lopulla yhdistyksen nimeksi muutettiin Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys ry. Uusi nimi otettiin käyttöön vuoden 1920 alussa.
Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys on ensimmäinen Suomessa perustettu puoluepoliittinen naisyhdistys. Se on myös yksi maailman vanhimmista poliittisista naisyhdistyksistä. Myös muualle Suomessa perustettiin sosialidemokraattisia naisyhdistyksiä. Vuonna 1900 ne perustivat Suomen työläisnaisten liiton.
Miksi yhdistys perustettiin?

Perimmäinen syy naisyhdistyksen perustamiseen oli TTY:n tarve saada naisia mukaan yhdistyksen toimintaan.  Erityisesti  puheenjohtajana tuolloin toiminut Nils Robert af Ursin kantoi huolta naisten osallistumisesta.
Voi sanoa, että TTY onnistui tavoitteessaan. Turun sos.dem. naisyhdistys oli toimintansa alkuvuosikymmeninä perustamassa useita ammattiosastoja naisvaltaisille aloille, tuki niiden toimintaa ja vastasi pitkälle Turussa ja muuallakin Varsinais-Suomessa työväenliikkeen naisten parissa tekemästä poliittisesta ja järjestöllisestä työstä. Alkuvuosina yhdistyksessä toimivat lisäksi mm. naiskuoro, puhujaseura ja ompelukerho.
Toinen syy yhdistyksen perustamiseen oli naisten tarve omaan ja omannäköiseen poliittiseen ja järjestölliseen toimintaan.
Työväenpuoletta perustamassa 1899

Naisyhdistyksen edustajat osallistuivat Suomen työväenpuolueen perustamiskokoukseen Turussa 1899. Yhdistyksellä oli lisäksi merkittävä rooli  äänioikeustaistelussa ja raittiustyössä.
Äänioikeusuudistuksen toteuduttua naisyhdistys oli mukana vaalityössä ja edesauttoi mm. Ida Aalle-Teljon valintaa kansanedustajaksi Turun eteläisestä vaalipiiristä. Myöhemmin Aino Lehtokoskesta tuli naisyhdistyksen pitkäaikainen "oma" kansanedustaja. Ensimmäinen eduskuntaan valittu yhdistyksen jäsen oli vuoden 1914 vaaleissa valituksi tullut Elviira Wihersalo. Hänen kohtalonaan oli kuolla kansalaissodan jälkeen Venäjällä.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä yhdistys oli kansainvälisen työläisnaisliiton pasifistisella linjalla. Kansalaissodassa yhdistys suhtautui kielteisesti naiskaarteihin eikä sen jäseniä osallistunut kaartin aseelliseen toimintaan.
Kansalaissodan jälkeen työväenliike jakautui sosialidemokraatteihin ja kommunisteihin. Riidassa valtakunnallinen naisliitto jäi kommunisteille, naisyhdistys pysyi sosialidemokraattisessa puolueessa.
Ompelukerho: sivistystä ja varainhankintaa

Turun työväenyhdistyksen ompelukerho perustettiin vuonna 1889. Samaan aikaan Turussa rakennettiin Suomen ensimmäistä työväentaloa, minkä rakentamiseen ompelukerhon perustaminen liittyi.
TTY oli talon rakentamisen takia isoissa veloissa ja keskeisellä sijalla sen varainhankinnassa olivat arpajaiset ja myyjäiset. Niihin kumpaankin ompelukerho valmisti käsitöitä joko voitoiksi tai myytäväksi.
Naisyhdistyksen perustamisen jälkeen ompelukerho siirtyi sen alaisuuteen. Naisyhdistyksen jäsenet osallistuivat myös huvitilaisuuksien järjestämiseen.
Toisen maailmansodan jälkeen ompelukerhoihin liitettiin opintotoimintaa luentojen ja opintokerhojen muodossa.
Ompelukerhon toiminta loppui 1970-luvulla. Se alkoi uudelleen  2010-luvulla.
Lasten kesäsiirtola

Vuonna 1908 yhdistys järjesti ensimmäisen siirtolansa. Vuotta 1918 ja mahdollisesti yhtä tai kahta 1920-luvun kesää lukuun ottamatta siirtola järjestettiin joka kesä vuoteen 1974. Kesäsiirtola oli tarkoitettu vähävaraisten perheiden lapsille.
Erityismaininnan ansaitsee kesän 1919 siirtola. Olot olivat työväenliikkeessä toimiville tuolloin äärimmäisen ankarat: takana oli kansalaissota ja valkoinen terrori oli voimissaan.
Vuonna 1927 siirtola sai Frans ja Tekla Tuomolan lahjoituksena pienen maapaikan Piikkiössä.
Lasten siirtola loppui 1974. Aika oli ajanut vaatimattoman siirtolan ohi. Lasten siirtolan loputtua naisyhdistys järjesti Piikkiön kesäkodissa vanhusten lomaleirejä vuosina 1975–1986.  Kesällä 2014 yhdistys myi Piikkiön kesäkodin.
Sotavuosista 2000-luvulle

Sotavuosiin asti Turun sosialidemokraattista naisyhdistystä voi luonnehtia naisten työväenyhdistykseksi, joka vastasi Turussa pitkälle SDP:n naistoiminnan järjestämisestä.
Sotien jälkeen SDP:n toiminta vilkastui, jäsenmäärä kasvoi ja naisvaltaisille ammattialoille perustettiin puolueosastoja. Tässä murroksessa naisyhdistys menetti asemansa keskeisenä naisten toiminnan järjestäjänä. Tämän jälkeen naisyhdistyksen toiminnassa ovat korostuneet sosiaalinen toiminta, kulttuuri sekä raittius- ja lapsityö.
Kaksituhatluvulla  yhdistys on hakenut uutta asemaa ja toimintamallia sosialidemokraattisessa kentässä sekä turkulaisena ja yhteiskunnallisena toimijana.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivu: https://turunsosdemnaisyhdistys.sdp.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Vaigatš (täsmennyssivu)

Vaigatš tarkoittaa seuraavia:
Vaigatš, saari Venäjän Arktiksella
Vaigatš, vuonna 1909 valmistunut venäläinen jäänmurtaja
Vaigatš, vuonna 1989 valmistunut venäläinen jäänmurtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vaigatš”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vaihdantatalous

Vaihdantatalous tarkoittaa järjestelmää, jossa erikoistutaan tarvittavien hyödykkeiden aikaansaamiseksi. Talous perustuu vaihdantaan, ja siinä voidaan käyttää rahaa tai vaihtaa hyödykkeitä.
Vaihdantataloutta edeltää omavaraistalous. Kun omavaraistalouksien välillä syntyy erikoistumista ja vaihdantaa, alkaa kehitys kohti monimutkaista vaihdantataloutta. Aluksi käytiin vaihtokauppaa, mutta kehittyneessä vaihdantataloudessa on erikoistuttu ja käytetään rahaa vaihdannan välineenä.
Vasta-aihe

Vasta-aihe eli kontraindikaatio tarkoittaa lääketieteessä jotakin sairautta tai tilaa, joka estää jonkin hoidon tai tutkimuksen käytön.
Vaihde

Vaihde tarkoittaa seuraavia asioita:
vaihde, vaihdelaatikolla säädettävä moottorin ja renkaiden välityssuhde
puhelinvaihde, laite, jolla muodostetaan kytkentöjä puhelinlinjojen välille
rautatievaihde, paikka, jossa kaksi raidetta yhtyy yhdeksi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vaihde”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vassåsin kirkko

Vassåsin kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Vassåsin kirkko, kirkko Bindalin kunnassa Norjassa
Vassåsin kirkko, kirkko Holmestrandin kunnassa Norjassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vassåsin kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vaihdannainen algebra

Vaihdannainen algebra eli kommutatiivinen algebra on algebran osa-alue, joka tutkii vaihdannaisia renkaita, niiden ideaaleja ja moduleida kyseisten renkaiden yle. Sekä algebrallinen geometria että algebrallinen lukuteoria rakentuu vaihdannaisen algebran päälle. Esimerkkejä vaihdannaisista renkaista ovat polynomirenkaat, algebrallisten kokonaislukujen renkaat samoin kuin tavalliset kokonaisluvut, ja p-aditiset kokonaisluvut
Vaihdannainen algebra on pääasiallinen työkalu skeemojen tutkimisessa.
Epävaihdannaisen algebraan kuuluvat esimerkiksi rengasteoria, esitysteoria ja Banachin algebrojen teoria.
Varjus

| Varjus Saija Varjus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: lokakuu 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Ari Kankaanpää
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 43.53
 Levy-yhtiö: Motley
Saija Varjuksen muut julkaisut
| Ihana aamu 2002 | Varjus 2007 |   |
Varjus on Saija Varjuksen viides studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2007.
Levy sisältää pääosin uusia kappaleita, mutta mukana on myös Eppu Normaali -cover "Pimeyden tango" sekä Juice Leskinen -cover "Mimosan hipiä". Leskinen lupasi Varjuksen mukaan alkujaan säveltää levylle yhden täysin uuden kappaleen levyn tuottaneen Kankaanpään melodian pohjalta, mutta työ jäi kuitenkin kesken. Sen sijaan hän ehdotti, että Varjus voisi täysin uuden kappaleen sijaan laulaa levylle version Juice Leskinen Grand Slamin balladista "Mimosan hipiä".[vanhentunut linkki] Singlenä julkaistu "Sähköö" on duetto Pate Mustajärven kanssa.
Albumia on kutsuttu iskelmämusiikin ja manserockin yhteensulautumaksi. Sen tuotti Ari Kankaanpää.
Kappaleet

Pahan siemen (alkup. I Hate You) – 3.44
Haaveilen tänään – 3.15
Pimeyden tango – 4.23
Vieläkö sä unta näät – 4.17
Mitä puhutaan – 4.11
Luotasi pois – 4.22
Jalat irti maasta – 3.56
Mimosan hipiä – 3.49
Sähköö – 3.23  (feat. Pate Mustajärvi)
Mieleesi jään – 4.13
Eksyttiin – 4.17
Vanajan voimalaitos

| Vanajan voimalaitos |
| --- | --- |
Osoite:  Voimatie 32, 13110 Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°58′29″N, 24°30′19″E
Rakennustyyppi:  voimalaitos
Valmistumisvuosi:  1939
Omistaja:  Loimua
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vanajan voimalaitos on Loimuan yhteistuotantovoimalaitos Hämeenlinnassa. Vanajan kaupunginosassa sijaitsevan voimalaitoksen polttoaineina ovat  biopolttoaineet, maakaasu, turve ja moottoripolttoöljy. Sen sähköntuotannon kapasiteetti on 61 MW ja kaukolämmöntuotannon 105 MW.
Historia

Vanajan höyryvoimalaitoksen rakentamisen aloitti vuonna 1937 Imatran Voima, ja sen ensimmäinen vaihe kytkettiin verkkoon vuonna 1939. Se oli tuolloin ensimmäinen höyryvoimalaitos joka oli kaupallisessa käytössä, ja toimi vara- ja huippuvoimalana ja sitä käytettiin myös jännitteensäätöön. Välille Vanaja-Valkeakoski-Tampere rakennettiin voimalinja jotta laitos pysyisi toimittamaan sähköä myös Tampereelle. Vuonna 1983 laitoksella otettiin käyttöön kaukolämminvaihdin, että se pysyisi tuottamaan Hämeenlinnaan kaukolämpöä, ja se on tuottanut sen jälkeen suurimman osan Hämeenlinnan lämmöstä.