stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salainen asiamies
Tuotanto > Roolijako

Hitchcockin edellinen elokuva 39 askelta oli menestynyt hyvin Yhdysvalloissa ja siksi hän valitsi Salaisen asiamiehen kahteen pääosaan yhdysvaltalaisten tuntemat näyttelijät Madeleine Carrollin ja Robert Youngin. Carroll oli näytellyt myös 39 askeleessa ja Young, joka tavallisesti näytteli rakkaus- tai komediaelokuvissa, sai tässä elokuvassa roiston roolin. Peter Lorre, joka oli näytellyt Hitchcockin Miehessä joka tiesi liikaa, sai näytellä epäilyttävää meksikolaista kenraalia.
Ashendenia näyttelemään Hitchcock halusi teatterinäyttelijä John Gielgudin, joka ei ollut kiinnostunut elokuvista. Hitchcock sai houkuteltua Gielgudin, että elokuva oli kuin nykyaikaan sijoitettu Hamlet-tarina, jossa päähenkilö on epätietoinen siitä, pitäisikö hänen tehdä velvollisuutensa vai ei. Kun Gielgud sitten viimein sai luettavakseen valmiin käsikirjoituksen, hän sai pettymykseen todeta, ettei Hamlet-teemaa ollut hyödynnetty siinä juuri lainkaan.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset eivät sujuneet hyvin John Gielgudin kannalta. Hänestä hänen roolihahmonsa oli latistettu jokseenkin mitäänsanomattomaksi. Lisäksi hän aristi Madeleine Carrollia, jota Hitchcock näytti lähes palvovan kuvauksissa. Gielgud ei myöskään ollut mielissään siitä, kuinka Peter Lorre näytti varastavan kaikki kohtaukset häneltä – puhumattakaan siitä, että Lorrella oli tapana kadota lyhyiksi ajoiksi lavasteisiin ottamaan morfiinipiikkiä.
Tuotanto > Jälkituotanto

Hitchcock oli varsin tyytyväinen valmiiseen elokuvaan – varsinkin kun hän ei ollut itse saanut valita materiaaliaan. Ensimmäinen ennakkoesitys studiolla epäonnistui, sillä Hitchcock ja Montagu olivat lisänneet junaonnettomuuskohtaukseen värillisen kohtauksen, joka näytti aivan siltä kuin filmi projektorissa olisi syttynyt tuleen. Niin kuin katsojat luulivatkin, vaikka elokuva jatkuikin sen jälkeen normaalisti. Johtoporras vaati otoksen poistamista, sillä he pelkäsivät sen aiheuttavan paniikkia elokuvateattereissa. Hitchcock suostui tähän, sillä vaikka hän olikin pitänyt ideaa hyvänä, hänestä se vaikutti nyt väkinäiseltä ja häiritsevältä.
Vastaanotto > Aikalaisvastaanotto

Salainen asiamies sai Britannian ensi-iltansa toukokuussa 1936. Se sai vaihtelevan vastaanoton niin kriitikoiden kuin katsojienkin taholta. Hitchcock itse oli silloin sitä mieltä, että syynä huonoon menestykseen lienee ollut aiheenvalinta: katsojat haluavat sankarin, johon he voivat samaistua ja joka tavoittelee jotain ja myös saakin sen lopussa. Tämä oli kuitenkin puuttunut Salaisesta asiamiehestä.
Herald Tribunen kriitikko kiitteli ennen kaikkea näyttelijöitä. Hänen mielestään Carroll oli vakuuttava ja humaani roolissaan ja Youngista löytyi yllättävää voimaa ja viekkautta. Kaikkein eniten kriitikko oli vaikuttunut Peter Lorren suorituksesta meksikolaisena ”kenraalina”. Kriitikon mielestä Hitchcockin olisi pitänyt poistaa häiritsevät romanttiset kohtaukset ja antaa enemmän tilaa Lorrelle.
Vaikka Salainen asiamies ei ollutkaan sellainen menestys kuin 39 askelta, se tuotti kuitenkin voittoa.
Analyysi > Miellyttävä roisto

Hitchcock oli leikitellyt sillä idealla, että roistojen ei pitäisi aina näyttää roistoilta. Hän halusi roiston charmantti, kohtelias ja luotettavanoloinen. Salaisessa asiamiehessä hän testasi tämän antamalla roiston roolin Robert Youngille ja kuvaamalla hänet charmikkaammaksi, hauskemmaksi ja komeammaksi kuin sankarin. Yleisö oli haltioissaan ja tätä teemaa Hitchcock muuntelikin koko uransa ajan aina Frenzyyn (1972) asti.
Analyysi > Viileä blondi

Madeleine Carrollia voidaan pitää ensimmäisenä todellisena hitchcockilaisena naissankarina. Carroll oli elegentti, viileä ja blondi. Hitchcockin asenne Carrolliin vaihteli jumaloinnista sadismiin – käyttäytymismalli, jota Hitchcock tulisi tulevaisuudessa noudattamaan useimpien naistähtiensä kanssa.
Analyysi > Politiikka

Hitchcock oli elokuvia tehdessään tunnetusti hyvin epäpoliittinen, koska politiikka tavallisesti vain sotki jännityselokuvan rakennetta. Salainen asiamies oli jo kuitenkin kolmas peräkkäinen elokuva (muina Mies joka tiesi liikaa ja 39 askelta), jossa elokuvan konnat ovat ilmiselvästi tunnistettavissa saksalaisiksi, vaikka heitä näissä elokuvissa ei suoraan nimitetäkään saksalaisiksi.
Aiheesta muualla

1000 kuvakaappausta Salaisesta asiamiehestä
Uikujoki

| Uikujoki |
| --- | --- |
 Uikujoen viimeiset kosket
Alkulähde:  Puudožin piirin alue
Laskupaikka:  Vienanmeri
Maat:  Venäjä
Pituus:  314 km
Valuma-alue:  27 156 (27 100 ) km²
Uikujoki (ven. Выг, Vyg) on joki Karjalan tasavallan itä- ja keskiosassa Venäjällä. Se saa alkunsa Puudožin piirin alueella ja virtaa Uikujärven kautta Vienanmereen. Uikujärveen laskevaa osuutta sanotaan Ylä-Uikujoeksi (ven. Verhni Vyg135 km)ja siitä eteenpäin virtaavaa osuutta Ala-Uikujoeksi (ven. Nižni Vyg, 188 km).
Uikujoen kokonaispituus on 314 kilometriä ja sadealueen pinta-ala 27 156 neliökilometriä. Joki muodostaa osan Vienanmeren–Itämeren kanavasta. Alajuoksulla on vesivoimalaitoksia ja kuuluisa Uikujoen kalliopiirrosalue.
Täplälampikorento

| Täplälampikorento |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Anisoptera
Heimo::  Varsinaiset sudenkorennot Libellulidae
Suku::  Lampikorennot Leucorrhinia
Laji::  pectoralis
Kaksiosainen nimi
 Leucorrhinia pectoralis  Charpentier, 1825 
Katso myös
   Täplälampikorento Wikispeciesissä   Täplälampikorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täplälampikorento (Leucorrhinia pectoralis) on Euroopan unionin luontodirektiivin neljännessä liitteessä mainittu sudenkorentolaji. Se on rauhoitettu Suomessa.
Koko ja ulkonäkö

Täplälampikorento muistuttaa muita lampikorentolajeja, mutta on yleisvaikutelmaltaan näitä rotevampi. Yleisväriltään se on mustan ja tummanpunaisen kirjava. Koiraan takaruumiin yläpinnalla on suuria oransseja laikkuja, jotka tummuvat myöhemmin ja takaruumiin tyvi on punainen. Sukukypsillä yksilöillä takaruumiin seitsemännen jaokkeen yläpinnalla on laaja, kirkkaan sitruunankeltainen täplä. Nuoret naaraat muistuttavat niin paljon isolampikorentoa että niiden varma määritys saattaa vaatia genitaalien tarkastelua. Takaruumiin pituus on 25–27 mm.
Levinneisyys

Täplälampikorento on levinneisyydeltään itäinen laji, jota tavataan Keski-Euroopasta ja Etelä-Skandinaviasta Keski-Aasiaan. Suomessa sitä tavataan etelärannikon tuntumasta sekä monin paikoin maan eteläosista. Se on selvästi harvinaisempi kuin muut lampikorennot. Merkittävimpiä esiintymisalueita ovat Päijät-Häme, Kymenlaakso sekä Suomenlahden rannikko. Levinneisyys painottuu maan kaakkoisosiin.
Elinympäristö ja elintavat

Täplälampikorento on paikoittainen ja harvinainen runsaskasvuisten vesistöjen asukki. Se suosii suojaisia vesiä, joilla on runsaasti vesikasvillisuutta ja erityisesti umpeenkasvavia laajoja vesistöjä. Umpeenkasvun edetessä laji kuitenkin jättää vesialueen ja siirtyy uusille elinpaikoille. Korentojen lento alkaa kesäkuun alkupuolelta ja jatkuu heinäkuun puoleenväliin. Suomessa toukan kehitys kestää ilmeisesti kaksi vuotta, etelämpänä vain vuoden.
Korennon rauhoittaminen luontodirektiivillä edellyttää sen tiukkaa suojelua, joten myös lajin elinpaikkojen hävittäminen ja heikentäminen on kiellettyä. Korento voi kuitenkin hyötyä esimerkiksi järvien niitoista ja ruoppauksista.
Aiheesta muualla

suojelutaso Suomessa.
Dragonfly pix. (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1540310  Wikispecies: Leucorrhinia pectoralis  BioLib: 1676  BOLD: 505740  CoL: 6PTYS  EoL: 130960  EUNIS: 207  Fauna Europaea: 214382  Fauna Europaea (new): 94593304-1ebd-4a61-a5f8-b3dab6fe8ecc  GBIF: 1429194  iNaturalist: 55403  IRMNG: 11014565  IUCN: 165486  NBN: NHMSYS0000532531  NCBI: 197166  Observation.org: 645  Open Tree of Life: 408262  WoRMS: 1037327  Laji.fi: MX.109
Täydellinen rikos

| Täydellinen rikos> Dial M for Murder |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alfred Hitchcock
Käsikirjoittaja:  Frederick Knott
Perustuu:  Frederick Knottin näytelmään Dial M for Murder
Tuottaja:  Alfred Hitchcock
Säveltäjä:  Dimitri Tiomkin
Kuvaaja:  Robert Burks
Leikkaaja:  Rudi Fehr
Tuotantosuunnittelija:  Edward Carrere
Pääosat:  Ray Milland Grace Kelly Robert Cummings
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:   29. toukokuuta 1954  12. marraskuuta 1954
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täydellinen rikos (engl. Dial M for Murder) on Alfred Hitchcockin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1954. Elokuva perustuu Frederick Knottin menestysnäytelmään, ja Knott kirjoitti myös elokuvakäsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa ovat Grace Kelly, Ray Milland ja Robert Cummings. Elokuva oli ensimmäinen Hitchcockin ja Kellyn kolmesta yhteisestä elokuvasta.
Täydellinen rikos kuvattiin Warner-studion painostuksesta kolmiulotteisella Naturalvision-tekniikalla. Elokuvan ensi-illan aikoihin 3D-villitys oli kuitenkin jo mennyt ohitse ja elokuvaa esitettiin enimmäkseen kaksiulotteisena. Kolmiulotteisen version nähneiden kriitikoiden mukaan Hitchcock hyödynsi uutta tekniikkaa onnistuneesti. Kolmiulotteisuus on vaikuttavimmillaan kuuluisassa saksimurhakohtauksessa, jossa Grace Kellyn käsi tuntuu työntyvän katsomoon hänen tavoitellessaan saksia.
Elokuvan keskipisteenä toimivaa murhakohtausta pidetään loistavana näytteenä ohjaajansa mustasta huumorista, kun kuristamiskohtaus on kuvattu rakastelukohtauksen tavoin.lähde?
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ray Milland  | … |  Tony Wendice   |
|  Grace Kelly  | … |  Margot Mary Wendice   |
|  Robert Cummings  | … |  Mark Halliday   |
|  John Williams  | … |  ylitarkastaja Hubbard   |
|  Anthony Dawson  | … |  Charles Alexander Swann / kapteeni Lesgate   |
|  Leo Britt  | … |  puhelias mies juhlissa   |
|  Patrick Allen  | … |  etsivä Pearson   |
|  George Leigh  | … |  etsivä Williams   |
|  George Alderson  | … |  ensimmäinen etsivä   |
|  Robin Hughes  | … |  ylikonstaapeli   |
Aiheesta muualla

Täydellinen rikos Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Classic Movies: Dial M for Murder (1954) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Töyhtöparatiisimonarkki

| Töyhtöparatiisimonarkki |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Töyhtöparatiisimonarkit Trochocercus
Laji::  cyanomelas
Kaksiosainen nimi
 Trochocercus cyanomelas  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Töyhtöparatiisimonarkki Wikispeciesissä   Töyhtöparatiisimonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtöparatiisimonarkki (Trochocercus cyanomelas) on laajalla alueella Afrikassa Saharan autiomaan eteläpuolella tavattava monarkkeihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan töyhtöparatiisimonarkki on noin 13–14 cm. Koiraan pää ja päälaella oleva töyhtö ovat väriltään sinimustat. Rinta on musta muodostaen kontrastin valkoiselle vatsalle. Siivet ovat tummat ja niissä on valkoinen sippijuova. Töyhtöparatiisimonarkin pyrstö on harmaa. Naaraat ovat vaaleampia, päästään ja selästään tumman harmaita. Vatsa on naaraillakin valkoinen. Töyhtöparatiisimonarkki muistuttaa ulkonäöltään mustatöyhtömonarkkia (Elminia albonotata), mutta eroaa siitä valkoisten siipijuovien ja valkoisemman vatsansa perusteella.
Elinympäristö

Töyhtöparatiisimonarkin elinympäristöä ovat itäisen ja eteläisen Afrikan rannikkojen pensaikkokerrokset, rannikkometsät ja vuoristometsät lähellä puroja. Laji elää yleensä yksin tai pareittain.
Pesiminen ja ravinto

Laji muodostaa pareja, jotka kestävät kunnes toinen linnuista kuolee. Töyhtöparatiisimonarkki rakentaa pesän puuhun tai pensaaseen. Naaras munii pesään kahdesta kolmeen valkoista munaa.
Töyhtöparatiisimonarkin ravinto koostuu hyönteisistä, joita se pyydystää ilmasta.
SM UC-8

| SM UC-8 |
| --- | --- |
 SM UC-8

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Vulcan, Hampuri
Laskettu vesille:  6. heinäkuuta 1915
Palveluskäyttöön:  5. heinäkuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  karille ajo 4. marraskuuta 1915
Loppuvaihe:  romutettu 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  168 t (pinnalla) 183 t (sukellus)
Pituus:  33,99 m
Leveys:  3,15 m
Syväys:  4,04 m
Koneteho:  89 bhp (dieselmoottori) 173 shp (sähkömoottori)
Nopeus:  6,2 solmua (pinnalla) 5,2 solmua (sukellus)
Miehistöä:  14
Aseistus
Aseistus:  6 × 100 cm miinanlaukaisuputkea 12 ×UC 120 miinaa 1 × 7,92 mm konekivääri
SM UC-8 oli Saksan keisarikunnan laivaston UC1-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Vulcanilta ja sen köli laskettiin telakkanumerolla 52. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1915 ja se otettiin palvelukseen 5. heinäkuuta 1915 koululaivana.
Palvelus

Alus ajoi 4. marraskuuta 1915 karille Hollannin rannikolla ollessaan matkalla Flanderiin. Se internoitiin Nieuwedieppiin ja Alkmaariin. Alankomaat osti 30. tammikuuta 1917 aluksen, joka liitettiin laivastoon 13. maaliskuuta 1917 nimellä M 1. Aluksen mukana tulleet kaksitoista Pistole 04 -pistoolia luovutettiin ilmavoimille lentäjien aseiksi. Aluksen Zeissin valmistama periskooppi siirrettiin Hr. Ms. O 8:aan ja alukselle asennettiin Hr. Ms. O 8:lta poistettu periskooppi.
Alus romutettiin vuonna 1932.
Töyhtöelenia

| Töyhtöelenia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Eleniat Elaenia
Laji::  flavogaster
Kaksiosainen nimi
 Elaenia flavogaster  (Thunberg, 1822) 
Alalajit 
 E. f. flavogaster  E. f. pallididorsalis  E. f. semipagana  E. f. subpagana 
Katso myös
   Töyhtöelenia Wikispeciesissä   Töyhtöelenia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtöelenia (Elaenia flavogaster) on Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Länsi-Intian saaristossa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan töyhtöelenia on 16–17 cm:n pituinen. Selästään laji on oliivinruskea, ja siivet ja pyrstö ovat harmaammat. Siivissä on myös kaksi valkoista siipijuovaa. Päälaella on selvästi erottuva töyhtö, ja silmien ympärillä on valkoiset renkaat. Vatsastaan töyhtöelenia on vaaleankeltainen. Ulkonäöltään töyhtöelenia muistuttaa erityisesti savannieleniaa (Elaenia chiriquensis), joka on kooltaan hieman pienempi ja jonka töyhtö ei ole yhtä selvästi erottuva.
Levinneisyys ja elinympäristö

Keski-Amerikassa töyhtöelenian levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Andeilla Venezuelasta Kolumbiaan, Guyanasta, Surinamesta, Ranskan Guayanasta, Brasiliasta, Paraguaysta ja Argentiinan pohjoisosista. Lintu puuttuu paikoitellen Amazonian keskiosista. Lisäksi töyhtöeleniaa tavataan Trinidad ja Tobagosta ja monilta muilta Pienten Antillien saarilta. Linnun elinympäristöä ovat metsät, savannit, pensaikot ja puutarhat. Töyhtöelenian elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Andeilla lajia tavataan korkeammallakin kasvavista metsistä.
Elintavat

Töyhtöeleniat liikkuvat yleensä pareittain, mutta niitä voi nähdä myös suurina äänekkäinä parvina hedelmäpuissa. Kun linnut ovat jännittyneitä, ne ovat erityisen äänekkäitä ja ne pitävät pään töyhtöään kohotettuna. Ravintonaan laji käyttää marjoja ja hedelmiä sekä hyönteisiä. Töyhtöelenian pesä on kuppimainen ja sijaitsee oksalla melko lähellä maanpintaa. Naaras munii kaksi munaa, ja joskus pesimäkaudessa on samalla parilla kaksi pesintää.
Täyskäsi-Kid

| Täyskäsi-Kid> The Cincinnati Kid |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Norman Jewison
Käsikirjoittaja:  Richard Jessup (kirja) Ring Lardner, Jr. Terry Southern
Tuottaja:  Martin Ransohoff John Calley
Säveltäjä:  Lalo Schifrin
Kuvaaja:  Philip H. Lathrop
Leikkaaja:  Hal Ashby
Pääosat:  Steve McQueen Edward G. Robinson Ann-Margret Karl Malden Tuesday Weld
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   15. lokakuuta 1965  29. huhtikuuta 1966
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täyskäsi-Kid (The Cincinnati Kid) on pokerin maailmasta realistisesti kertova elokuva vuodelta 1965. Nimiroolissa on Steve McQueen ("Kid") ja muissa rooleissa aikakauden tunnetuimpia tähtiä, kuten Edward G. Robinson "Mies" ("The Man"), Joan Blondell "Lady Fingers" ja Karl Malden "Shooter". Elokuvan tunnuskappaleen esittää Ray Charles. Kahden miehen välinen korttipeli käsittää lähes koko elokuvan keston. Elokuvassa pelataan Viiden kortin avopokeria.
Viimeinen käsi

Lady Fingers jakaa Miehelle 8♦, Kidille 10♣. Kid panostaa 500 dollaria ja Mies katsoo. Mies saa Q♦ ja Kid 10♠. Kidin panos 1 000 dollaria ja Mies nostaa 1 000 dollaria. Kid katsoo. Lady Fingers jakaa Miehelle 10♦ ja Kid saa A♣. Kid panostaa 3 000 dollaria ja Mies katsoo.
Miehen viimeinen kortti on 9♦; Kid saa A♠. Kid katsoo. Mies panostaa 1 000 dollaria. Kid nostaa 3 500 dollaria ja on todellisuudessa "all in". Mies ottaa lompakostaan vielä 5 000 dollaria​ ja nostaa. Mies hyväksyy Kidiltä velkakirjan (muuten pelissä olisi ollut tunti aikaa hankkia rahat jostain) ja Kid katsoo. Mies kääntää J♦ saaden värisuoran Q♦J♦10♦9♦8♦. Kid paljastaa A♥, häviten täydellä kädellä A♥A♣A♠10♣10♠.
Voitettuaan pelin Mies sytyttää sikarin ja sanoo Kidille: "Olet hyvä, Kid. Mutta niin kauan kuin minä olen elossa, olet ikuinen kakkonen." Hävinnyt Kid poistuu ja pelaa ulkona penninheittoa kengänkiillottajapojan kanssa ja häviää hänellekin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve McQueen   | … |   Eric "The Kid" Stoner   |
|  Edward G. Robinson   | … |   Lancey "The Man" Howard              |
|  Ann-Margret   | … |   Melba   |
|  Karl Malden   | … |   Shooter   |
|  Tuesday Weld   | … |   Christian   |
|  Joan Blondell   | … |   Lady Fingers   |
|  Rip Torn   | … |   Slade   |
|  Jack Weston   | … |   Pig   |
|  Cab Calloway   | … |   Yeller   |
|  Theodore Marcuse   | … |   Felix   |
|  Milton Selzer   | … |   Sokal   |
|  Karl Swenson   | … |   Mr. Rudd   |
|  Émile Genest   | … |   Cajun   |
|  Ron Soble   | … |   Danny   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo Täyskäsi-Kidiä tiukaksi korttipelileffaksi, johon turhaan sekoitetaan romanttisia sivujuonia. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Täyskäsi-Kid Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Täyskäsi-Kid Elonet.
Täysikuu (albumi)

| Täysikuu Tapani Kansa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: LP-levy (BBL 1097)   CD-levy (BBCD 1097)  C-kasetti (BBK 1097)
 Tuottaja(t): Tapani Kansa
 Tyylilaji: iskelmä, tango, valssi, balladi
 Kesto: 39.41
 Levy-yhtiö: Bluebird
 Levymerkki: Bluebird
Listasijoitukset
  Suomi: 25. (syyskuu 1991) 
 Tapani Kansan muut julkaisut
| Anna mulle aikaa 1990 | Täysikuu 1991 | Täysikuu-konsertti 1992 |
Singlet albumilta Täysikuu
 ”Hiljainen kitara” / ”Täysikuu” Julkaistu: 1991 (BBS 237)
Täysikuu on suomalaislaulaja Tapani Kansan 24. studioalbumi vuodelta 1991. Albumi koostuu pääasiassa tunnettujen iskelmäkappaleiden versioista, jotka Kansa ja Kaj Kuittinen ovat uudelleen sovittaneet. Mukana on myös yksi Kansan itse säveltämä ja sanoittama kappale ”Rakkautemme valssi”.
Albumi ylsi musiikkilistoilla parhaimmillaan 30 myydyimmän joukkoon sijalle 25. pysyen listalla yli 20 viikon ajan. Levyn nimikappale ”Täysikuu” oli parhaimmillaan radioiden kuudenneksi soitetuin kappale.
Levy julkaistiin Bluebird-levymerkillä vinyyli- ja CD-levyinä sekä C-kasettina.
Kappaleet > A-puoli

Täysikuu – 2.59 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, sov. Tapani Kansa / Kaj Kuittinen)
Muista minua – 3.08 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, sov. Tapani Kansa)
Tuulia – 2.28 (säv. & san. Lassi Utsjoki, sov. Tapani Kansa)
Rakkautemme valssi – 4.12 (säv., san. & sov. Tapani Kansa)
Usein itken illoin – 3.17 (säv. G. Malmstén, san. M. Maja, sov. Tapani Kansa)
Vihreät niityt – 4.20 (alkup. ”Greenfields”, säv. T. Gilkyson – R. Dehr – F. Miller, suom. san. Reino Helismaa, sov. Tapani Kansa)
Kappaleet > B-puoli

Minä soitan sulle illalla – 3.35 (säv. Toivo Kärki, san. Tatu Pekkarinen / Reino Helismaa, sov. Tapani Kansa / Kaj Kuittinen)
Tähdet meren yllä – 3.36 (säv. & san. Unto Mononen, sov. Tapani Kansa)
Hiljainen kitara – 3.14 (alkup. ”Gringo’s Guitar”, säv. Cindy Walker, suom. san. Juha Vainio, sov. Tapani Kansa)
Metsäkukkia – 2.49 (Trad., san. Anu Tuulos, sov. Kaj Kuittinen)
Onni jonka annoin pois – 2.37 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, sov. Kaj Kuittinen / Tapani Kansa)
Eron hetki on kaunis – 3.26 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, sov. Kaj Kuittinen / Tapani Kansa)
Tekijät > Yhtye

Tapani Kansa – laulu
Kaj Kuittinen – piano (myös soolot), sähköpiano, syntetisaattori, huuliharppu- ja akustiset kitarasoolot
Jari Nieminen – sähkö- (myös soolot) ja akustiset kitarat, steel-kitarat
Jari Heino – sähköbasso
Topi Kurki – rummut
Hannu Rantanen – basso (1, 5, 6, 8, 10)
Nono Söderberg – kitarat (3, 7)
Petri Vainio – tenorisaksofoni (myös soolot), klarinetti (myös soolot)
Raimo Korhonen – flyygelitorvi (3)
Tekijät > Tuotanto

Erik Uddström – kuvaus
Tapio Rantanen – ulkoasu (Private Eye)
Tapani Kansa – tuottaja
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2021

15. uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Yhdistyneiden arabiemiirikuntien Abu Dhabissa 16.–21. joulukuuta 2021. Ohjelmassa oli 22 miesten, 22 naisten ja kaksi sekajoukkueiden ratauintilajia. Menestyneimmät maat olivat yhdeksän kultamitalia saavuttanut Yhdysvallat, seitsemän kultamitalia saavuttanut Kanada ja viiden kultamitalin Italia.
Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää vuonna 2020 mutta ne siirrettiin vuodella eteenpäin koronaviruspandemian vuoksi.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2020

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2020 järjestettiin Budapestissa Unkarissa 10.–23. toukokuuta 2021. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti ja uimahypyt.
Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää toukokuussa 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi ne siirrettiin seuraavalle vuodelle.
Kilpailujen menestynein maa oli Venäjä. Ratauinnissa Iso-Britannia voitti 11 kultamitalia ja Venäjä yhdeksän.