Suomen Vapaakirkon historia
Vapaakirkon historia vuosina 1900–1923 > Joukkoherätysten aika 1911–1921

1911 alkoi kaupunkiherätyksen aikakausi. Veljekset, Eeli ja William Jokinen pitivät useita viikkoja kestäviä kokouksia Oulussa, Kuopiossa ja Mikkelissä. Saman vuoden aikana oli Helsingissä kokoussarja, joka kesti 12 viikkoa. Hämeenlinna, Lahti ja Viipuri sekä Jyväskylä olivat 1912 Jokisten veljesten toiminnan kohteina. Ihmisiä tuli runsaasti uskoon, heidät ohjattiin CE-liikkeen (Christian Endeavor) jäsenyyteen. Turun kokouksissa 1914 tuli uskoon 10 viikon aikana useita satoja, joista 300 liittyi CE-yhdistykseen. Tampereen kokouksissa 1915, jotka kestivät kokonaiset 10 viikkoa, tuli uskoon ainakin 400 ihmistä.
Lahdessa pidettiin 1915 ensimmäiset koko maan käsittävät nuorisojuhlat. Nuorten liitto sai oman lehtensä 1916, kun Nuorten Todistus -lehti perustettiin.
Mikkelissä pidettiin Vapaan Lähetyksen vuosikokous 8.–11. kesäkuuta 1916, mukana oli osallistujia 53 seurakunnasta, yhteensä 96 edustajaa. Kokouksessa valittiin piirijohtajiksi suomalaisiin piireihin. Vaismaa, M. Saarinen ja P. R. Viitanen ja ruotsalaisiin piireihin E. Landell ja Aug. Dahlbäck. Vapaan Lähetyksen yhteyteen otettiin vastaperustettu Ilmajoen seurakunta. Keskuskomitean puheenjohtajaksi valittiin Emil Sarjaoja, varapuheenjohtajaksi Sulo Salmensaari ja sihteeriksi P. R. Viitanen.
Vuonna 1916 Vapaan Lähetyksen työ menestyi Karhulassa, Kotkassa, Kuopiossa, Mikkelissä ja Kokonvaarassa niin hyvin, että puhuttiin jo herätyksestä. Nuoria oli tullut uskoon runsaasti Sortavalassa, Joensuussa ja Suistamolla. Varsinais-Suomessa toimintaa oli hidastanut työntekijöiden vähyys. Raumalle ja Riihimäelle oli perustettu CE-yhdistykset. Oulussa työ oli menestynyt hyvin, puhuttiin herätyksestä. Porvooseen ja Sipooseen saatiin vakituiset saarnaajat.
Tampereen Saarnaajakoulun johtajana toimi Eskil Renfors, joka opetti Raamattua, pastroraaliteologiaa, laulua ja soittoa. Muina opettajina toimivat neidit H. Sutinen ja T. Lindberg sekä kirkko- ja lähetyshistoriaa opettanut Kaarlo Vaismaa. Koulua pidettiin Puutarhakadun rukoushuoneella ja neiti A. Renforssin huvilassa.
Vuonna 1916 Vapaan Lähetyksen jäsenmäärä oli 2207 jäsentä ja seurakuntia oli 68. Suurimmat seurakunnat olivat Koivulahti 82 jäsentä, Tampere 141 jäsentä, Lammi 75 jäsentä, Turku 146 jäsentä, Helsinki 244 jäsentä, Sipoo 84 jäsentä.
Vuoden 1921 vuosikokouksessa Kuopiossa 9.–14. kesäkuuta 1921 ruotsalainen kieliryhmä esitti kielellistä jakoa Vapaassa Lähetyksessä, mutta äänestyksessä ehdotus hylättiin, jonka jälkeen ruotsalainen kieliryhmä ilmoitti eroavansa Vapaasta Lähetyksestä. Keskuskomitean ehdottama yhteinen ulkolähetysseura pakanalähetystyötä varten hyväksyttiin. Joensuun seurakunta liitettiin Vapaaseen Lähetykseen. Piirijohtajaksi valittiin M. Saarinen ja A. Terävä ja V. Tuominen. Keskuskomitean puheenjohtajaksi valittiin Sulo Salmensaari ja Kaarlo Vaismaa varapuheenjohtajaksi.
Vapaan Lähetyksen Tampereella sijaitsevassa lastenkoti Toivontuvassa oli 13 lasta. Sandössä pidettiin kolme kuukautta kestänyt raamattukurssi, johon osallistui 12 veljeä. Kurssien johtajana toimi Kaarlo Vaismaa, opettajina ja taloudenhoitajina lähetyssaarnaajat Eeli ja Sonja Ollila. Naisevankelista-kurssit pidettiin Sandössä kevättalvella 1921, opettajina toimivat Ida Hagan ja Kati Pelkonen.
Vapaan Lähetyksen jäsenmäärä vuonna 1921 oli 1 202, seurakuntia oli 43, saarnaajia oli 16 ja CE-yhdistykseen kuului 1030 jäsentä.
Jokisten veljekset kävivät Virossa 1920 ja Amerikassa 1922.