stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karanmeri

Karanmeren sijainti. Rannikkoalue kuuluu hallinnollisesti pääasiassa Jamalin Nenetsiaan ja Krasnojarskin aluepiiriin.
Karanmeri (ven. Ка́рское мо́ре) on Pohjoiseen jäämereen kuuluva merialue Siperian pohjoispuolella. Sen erottaa lännessä Barentsinmerestä Karansalmi ja Novaja Zemlja. Idässä Severnaja Zemlja erottaa sen Laptevinmerestä.
Karanmeri on suunnilleen 1 450 kilometriä pitkä ja 970 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 880 000 km². Keskisyvyys on 110 metriä.
Neuvostoliitto ja sittemmin Venäjä on hävittänyt vanhoja ydinsukellusveneitään ja niiden reaktoreita hautaamalla ne Karanmereen. Karanmeren pohjassa on arviolta 17 000 säiliötä käytettyä ydinpolttoainetta, viisi ydinsukellusvenettä ja 16 entistä reaktoria. Ympäristöjärjestö Bellonan mukaan radioaktiivisessa romussa piilee uhka ympäristölle, sillä alueella etsitään aktiivisesti öljyä ja maakaasua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karanmeri Wikimedia Commonsissa
Kamtšatkan karhut

| Kamtšatkan karhut> Kamtšatskaja odisseja |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Sergey Gorshkov
Kuvittaja:  Sergey Gorshkov
Kieli:  venäjä
Genre:  kuvateos
Julkaistu:  2014
Suomennos
Suomentaja:  Paula Autio
Kustantaja:  Lumo Publishing
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  161 s.
ISBN:  978-952-68496-0-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kamtšatkan karhut on venäläisen valokuvaajan Sergey Gorshkovin teos, joka on ilmestynyt vuonna 2016 Lumo Publishingin kustantamana.
Alkusanoissa Gorshkov sanoo kuulleensa useasti elämänsä aikana, että "Kamtšatkan luonnosta saa aina hyviä kuvia, pystyttääpä kameransa minne tahansa". Hän myöntää sen todeksi ja sanoo siksi, ettei valokuvaajan uraa kannatakaan aloittaa sieltä, sillä "se on kuin pyrkisi parhaaksi kalastajaksi järvellä, joka kuhisee kalaa". Seudun kauneuden keskellä ei ole helppo löytää omaa aihepiiriään ja tyyliään.
Kamtšatkan niemimaalla on maailman suurin karhutiheys, ja Gorshkov on kuvannut siellä jopa ilman piilokojua.
Vuonna 1966 syntynyt Gorshkov on Venäjän tunnetuimpia luontokuvaajia ja arvostettu myös maailmalla. Hän on National Geographicin kuvaaja ja ensimmäinen lehteen kiinnitetty venäläinen valokuvaaja. Hän on voittanut kaksi kertaa Venäjän vuoden luontokuvaajan tittelin ja saanut useita palkintoja luontokuvakilpailussa Wildlife Photographer of the Year, viimeksi vuonna 2015. Gorshkov on entinen metsästäjä, joka puhuu valokuvaamisen puolesta ja trofee-metsästystä vastaan. Hän aloitti valokuvauksen vasta 2000-luvun alkupuolella. Hän on Venäjän luontokuvaajien järjestön perustajia.
Kirjan sisältö

Tekstiosuudessa Gorshkov käy läpi luontokuvaaja uransa alkamista ja siirtymistään metsästäjästä valokuvaajaksi. Hän kertoo tarinoita kuvausretkiltä ja kohtaamistaan ongelmista.
Karhukuvien lisäksi kirjassa on kuvia kuningasmerikotkasta, punalohesta ja ketusta.
Aiheesta muualla

Sergey Gorshkovin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sergey Gorshkovin kuvia verkossa
Kamtšatkan niemimaa

| Kamtšatkan niemimaa |
| --- | --- |
 Kamtšatkan niemimaan sijainti
Muut nimet:  полуо́стров Камча́тка/Poluostrov Kamtšatka
Sijainti:  Venäjän kaukoitä
Merialue:  Tyynimeri
Vesialue:  Ohotanmeri Beringinmeri
Pinta-ala:  370 000 km²
Korkein kohta:  Kljutševskaja sopka  4 750 m
Valtio
Valtio:   Venäjä
Alue:  Kamtšatkan aluepiiri
Väestö
Väkiluku:  322 079
Suurin kaupunki:  Petropavlovsk-Kamtšatski
Asutuskeskukset:  Petropavlovsk-Kamtšatski Jelizovo
Kielet:  venäjän kieli
Kamtšatkan niemimaa (ven. Полуо́стров Камча́тка, Poluostrov Kamtšatka) sijaitsee Venäjän itäosassa Ohotanmeren, Beringinmeren ja Tyynenmeren välissä. Niemimaan pituus on noin 1 200 kilometriä, levein kohta 560 kilometriä ja pinta-ala noin 370 000 neliökilometriä eli vähän enemmän kuin Suomen.
Luonto

Kamtšatka on pinnanmuodoltaan varsin vaihteleva. Niemimaan keskiosissa kohoavat korkeat Sredinnyivuoret, rannikolla ja Kamtšatkajoen laaksossa maasto on paikoin alankoa. Vulkaaninen toiminta on vilkasta: alueella on 127 tulivuorta, joista 27 on toimivaa. Korkein huippu on tulivuori Kljutševskaja sopka (4 750 m). Niemimaalla on myös geysirejä. Niemimaan ilmasto vaihtelee eri alueilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamtšatkan niemimaa Wikimedia Commonsissa
Kamtšatkalla on tulivuoria, kuvassa Avatša.
Wärtsilä Vasa 24

Wärtsilä Vasa 24 on Wärtsilän ensimmäinen itse suunnittelema laivojen voimanlähteeksi tarkoitettu dieselmoottorimalli. Mallin tuotanto alkoi 1961 nimellä Wärtsilä Vasa 14T. Luku tarkoitti yhden sylinterin iskutilavuutta litroina. Myöhemmin mallinimi muutettiin vastaamaan merimoottorien mallimerkinnöissä yleisesti vallalla olevaa käytäntöä, jossa luku tarkoittaa sylinterin halkaisijaa senttimetreinä. Myöhemmin tulivat TK- ja TS-versiot, joissa mallia oli paranneltu mm. lisäämällä siihen turboahdin. Valmistuksessa oli ainakin 6- ja 8-sylinteriset rivimoottorimallit. Kaikki Wärtsilä Vasa 24 -moottorit valmistettiin nimensä mukaisesti Vaasassa, jossa oli valmistettu aikaisemmin lisenssillä melko saman kokoisia ruotsalaisia NOHAB 25 -moottoreita. Vasa 24:n teknisissä yksityiskohdissa onkin monia yhteneväisyyksiä NOHAB:in kanssa.
Verrattuna myöhempiin Wärtsilän moottoreihin, Vasa 24:ssä on erikoista se että raamilaakerien alaosat on integroitu valettuun öljypohjaan. Sylinterikansissa on vain yksi imu- ja yksi pakoventtiili sylinteriä kohden. Kannet on kiinnitetty viidellä ruuvilla, kun myöhemmissä malleissa niitä oli vain neljä kantta kohden. Nokka-akseli on täysmittainen, kun myöhemmissä malleissa se koostuu paloista.
Mallin korvasi 1970-luvulla esitelty Wärtsilä Vasa 22.
Kankainen (Hämeenlinna)

Kankaisten sijainti Hämeenlinnassa.
Kankainen on Hämeenlinnan 35. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin itälaidalla, Kankaistenjärven rannalla noin kahdeksan kilometrin päässä keskustasta. Alueen pohjoislaitaa pitkin kulkee valtatie 10. Kankaisten kylän ja Kankaistenjärven rannan vapaa-ajanasutuksen lisäksi Kankaisilla ei ole juuri muuta asutusta,[lähde? ] ja muilta osin kaupunginosa koostuu pelloista ja metsistä. Kaupunginosaa rajaavat  Mäskälä, Taka-Hätilä, Hangasmäki, naapurikunta Janakkala sekä vuonna 2009 Hämeenlinnaan liitetty Tuuloksen entinen kunta.
Wólka Skotnicka

| Wólka Skotnicka |
| --- | --- |
 fiWólka Skotnicka 
 51°13′01″N, 19°57′00″E 
Väestö
Väkiluku (2011):  153
Wólka Skotnicka on kylä Aleksandrówin kunnassa Łódźin voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee noin 135 kilometriä Varsovasta etelään, 28 kilometriä Piotrków Trybunalskista kaakkoon sekä 72 kilometriä voivodikunnan pääkaupungista Łódźista kaakkoon. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Wólka Skotnickassa asui 153 asukasta.
Käännös suomeksi
Würzburgin valehtelevat kivet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Würzburgin valehtelevat kivet Wikimedia Commonsissa
Winbrick

Kuvakaappaus Winbrick96-pelin ensimmäisestä tasosta.
Winbrick on peli Windows-tietokoneille. Se on versio Breakout-kolikkopelistä. Peli on shareware, eli käyttäjä saa kokeiluversioksi viisi tasoa, lisätasot vaativat rekisteröitymisen.
Winbrick96

Ensimmäisessä versiossa on muutamia ominaisuuksia, kuten yksinpeli, kaksinpeli ja tietokonetta vastaan.
Winbrick2000

Winbrick2000:ssa on enemmän ominaisuuksia, kuten kauppa sekä verkkopeli (mukaan lukien juttelutoiminto). Siinä on myös enemmän tasoja.
3DWinbrick2001

Uusin versio pelistä on 3DWinbrick2001. Se sisältää 3D-grafiikan sekä enemmän tasoja.
Kalidou Koulibaly

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. kesäkuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Saint-Dié-des-Vosges, Ranska
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm
Paino: 85 kg
Seura
Seura: Al-Hilal
Junioriseurat
1999–2004: SR Saint-Dié
2004–2006: FC Metz
2006–2009: SR Saint-Dié
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2010 | Metz B | 30 | (2) |
| 2010–2012 | Metz | 41 | (1) |
| 2012–2014 | Genk | 64 | (3) |
| 2014–2022 | Napoli | 236 | (13) |
| 2022–2023 | Chelsea | 23 | (2) |
| 2023– | Al-Hilal | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2011–2012 | Ranska U20 | 11 | (0) |
| 2015– | Senegal | 71 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. heinäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. heinäkuuta 2023.
Kalidou Koulibaly (s. 20. kesäkuuta 1991 Saint-Dié-des-Vosges, Ranska) on Ranskassa syntynyt senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Hilalia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura > FC Metz

Koulibalyn ammattilaisuran ensimmäinen seura oli FC Metz, jonka ykkösjoukkueessa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa hän pelasi vuodet 2010–2012. Otteluita kertyi 41 ja maaleja yksi.
Seurajoukkueura > KRC Genk

Heinäkuussa 2012 Koulibaly siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguen KRC Genkiin. Hän voitti ensimmäisellä kaudellaan seurassa Belgian cupin. Koulibaly edusti Genkiä kaksi kautta tehden 64 pelaamassaan liigaottelussa kolme maalia ja pelasi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 yhteensä 18 ottelua Eurooppa-liigassa.
Seurajoukkueura > SSC Napoli

Heinäkuussa 2014 Koulibaly siirtyi Italian Serie A:n SSC Napoliin. Sarjadebyytti seuran paidassa tapahtui elokuussa 2014 Genoa CFC:tä vastaan ja avausmaali syntyi seuraavassa kuussa US Palermon verkkoon. Joulukuussa 2014 Koulibaly oli mukana voittamassa Italian supercupia. Kaudella 2014–2015 Koulibaly pelasi 27 ottelua tehden yhden maalin. Kaudella 2015–2016 hän pelasi 33 ottelua Serie A:ssa.
Seuraavina kausina Koulibaly pelasi 28, 35 ja 35 liigaottelua sekä teki niissä vastaavasti kaksi, viisi ja kaksi maalia. Kausina 2019–2020 ja 2020–2021 hän pelasi 25 ja 26 liigaottelua tekemättä maaleja. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Serie A:ssa 27 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti Italian cupin vuonna 2020 ja pelasi tuolloin täydet minuutit toisessa välieräottelussa ja loppuottelussa. Mestarien liigassa Koulibaly pelasi Napolin edustajana 26 ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi 34 ottelua.
Seurajoukkueura > Chelsea

Koulibaly siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 38 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2022. Hän pelasi Chelseassa 23 valioliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Seurajoukkueura > Al-Hilal

25. kesäkuuta 2023 ilmoitettiin, että Koulibaly teki sopimuksen Saudi-Arabian Valioliigan Al-Hilal-seuraan noin 20 miljoonan punnan palkkiolla.
Maajoukkueura

Koulibaly pelasi vuosina 2011–2012 Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua onnistumatta maalinteossa. Hän osallistui vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin pelaten siellä kuusi ottelua, kun Ranska sijoittui neljänneksi.
Koulibaly valitsi aikuisten maajoukkueekseen vanhempiensa kotimaan Senegalin. Hän debytoi Senegalin maajoukkueessa syyskuussa 2015 Afrikan-mestaruuskarsintaottelussa Namibiaa vastaan. Hän pelasi kolme ottelua MM-kilpailuissa 2018 ja neljä ottelua MM-kilpailuissa 2022. Jälkimmäisessä turnauksessa hän teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin Senegalin viimeisessä alkulohko-ottelussa Ecuadoria vastaan. Hän on pelannut Afrikan-mestaruuskilpailuissa kolme ottelua vuonna 2017, kuusi ottelua Senegalin saavuttaessa hopeaa vuonna 2019 ja viisi ottelua Senegalin voittaessa mestaruuden tammi-helmikuussa 2022. Finaalin rangaistuspotkukilpailussa hän onnistui maalin teossa ensimmäisenä laukojana. Koulibaly on pelannut 11. heinäkuuta 2023 mennessä 71 maaottelua. Hän on marraskuusta 2019 lähtien toiminut maajoukkueen kapteenina.
Katodi

Kemiassa katodilla tarkoitetaan sähkökemiallisen parin elektrodia, jossa tapahtuu pelkistyminen. Elektrolyyttisessä parissa katodi on negatiivisesti varautunut ja galvaanisessa parissa katodi on positiivisesti varautunut.
Fysiikassa katodilla tarkoitetaan tyhjiössä olevaa elektrodia, joka lähettää elektroneja. Elektronit saadaan irtoamaan katodilta joko kuumentamalla elektrodia, jolloin tapahtuu terminen emissio, tai synnyttämällä elektrodien väliin voimakas sähkökenttä, jolloin negatiiviselta elektrodilta eli katodilta tapahtuu kenttäemissio. Elektrodilta voi irrota elektroneja myös silloin, kun siihen osuu valonsäde, jonka aallonpituus on riittävän lyhyt. Tällöin puhutaan valosähköisestä emissiosta.
Katodeja, joita käytetään kenttäemission avulla tyhjiössä, kutsutaan kylmäkatodeiksi. Kuumakatodit, joita kutsutaan usein myös hehkulangoiksi, ovat yleisempiä. Useimmat radiot ja televisiot 1970-luvulle saakka käyttivät kuumakatodielektroniputkia signaalin vahvistukseen ja käsittelyyn. Myös kuvaputkitelevisioissa käytettyjen katodisädeputkien elektronilähde on kuumakatodi. Useimpien loisteputkivalaisimien elektrodeina käytetään kuumakatodeja, mutta loisteputkivaloja valmistetaan myös kylmäkatodisina.
Katoblepas

Katoblepas (kreik. καταβλέπω, 'katsoa alaspäin') on etiopialainen taruolento. Sen kuvaili ensimmäisenä Plinius vanhempi ja myöhemmin Claudius Aelianus. Sillä on puhvelin keho ja sian pää. Sen katse tai hengitys voi joko muuttaa ihmiset kiveksi tai tappaa heidät.
Plinius kuvaili sen olevan keskikokoinen, hidas olento, jolla on niin painava pää, ettei se itse jaksa sitä nostaa ja kasvot suunnattuna aina maata kohti. Hän päätteli sen katseen olevan kuolettava kuin basiliskilla, jolloin sen pään painavuus oli hyvä asia.
Claudius Aelianus tarjosi kattavamman kuvauksen: olento oli suunnilleen härän kokoinen kasvinsyöjä, jolla oli raskas harja, kapeat, verestävät silmät ja takkuiset kulmakarvat. Hänen kuvauksessaan eläimen katse ei ollut kuolettava, mutta sen hengitys oli myrkyllistä sen syömien myrkkykasvien vuoksi.
Molemmat kirjailijat saattoivat mahdollisesti viitata gnuuhun.
Kangasherkkutatti

| Kangasherkkutatti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Boletales
Heimo::  Boletaceae
Suku::  Kivitatit Boletus
Laji::  pinetorum
Kaksiosainen nimi
 Boletus pinetorum  M. Korhonen 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangasherkkutatti (Boletus pinetorum) on kivitattien sukuun kuuluva laji. Se on erinomainen ruokasieni.
Ulkonäkö

Kangasherkkutatti muistuttaa männynherkkutattia ja herkkutattia. Sen lakki on väriltään harmaan ja punertavanruskean sävyinen ja sen reuna on ryppyinen. Jalka on enimmäkseen valkoinen, mutta siinä on hieman punaruskeaa sävyä.
Elinympäristö

Kangasherkkutatti kasvaa männyn seurassa ja sitä esiintyy mäntymetsissä.
Wedding Album

| Wedding Album John Lennon & Yoko Ono |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 25.–31. maaliskuuta 1969; 22. huhtikuuta 1969; 27. huhtikuuta 1969
 Julkaistu: 20. lokakuuta 1969
 Tuottaja(t): John Lennon
 Tyylilaji: avantgarde
 Kesto: 47.38
 Levy-yhtiö: Apple
Listasijoitukset
  178.[lähde? ]
John Lennonin ja Yoko Onon muut julkaisut
| Unfinished Music No. 2: Life with the Lions 1969 | Wedding Album 1969 | Live Peace in Toronto 1969 1969 |
Wedding Album on John Lennonin ja Yoko Onon viimeinen kolmesta kokeiluluontoisesta, paljon nauhaefektejä sisältävästä avantgarde-tyylisestä albumista. Albumi poikkeaa edeltäjiensä tapaan vahvasti Lennonin aiemmasta musiikista The Beatlesissa sekä myös hänen myöhäisemmästä soolotuotannostaan. Albumeita ei yleensä lasketakaan mukaan Lennonin viralliseen diskografiaan.
Taustaa

Edellisen albumin julkaisun jälkeen John sai virallisesti avioeron Cynthiasta. Vuoden 1969 alussa John ja Yoko menivät naimisiin ja lähtivät häämatkalle Amsterdamiin, Alankomaihin. Siellä he järjestivät ”bed-in”-tapahtuman, mielenilmauksen jossa Lennon ja Ono istuivat sängyllä, puhuivat rauhasta ja vastailivat toimittajien kysymyksiin aiheesta. The Beatlesin äänitykset olivat tuolloin tauolla ja Lennon ja Yoko tekivät hotellissa ollessaan jälleen kokeellista avantgarde-musiikkia. He äänittivät hääalbumiaan maaliskuussa häämatkansa aikana ja se viimeisteltiin huhtikuussa Abbey Roadin studioilla Lontoossa. Albumi oli heidän ”hääalbuminsa” ja se kantoikin nimeä Wedding Album. Albumin kannessa John ja Yoko ovat hääasuissaan, vastavihittyinä. Albumi sijoittui pykälän edeltäjäänsä paremmin, ollen Amerikan albumilistalla 178. sijalla. Albumi oli myös Lennonin viimeinen kokeellinen albumi, ja tämän jälkeen hän palasi melodisen musiikin, rockin ja popin pariin.
Kappaleet > A-puoli

John & Yoko – 22.44
Kappaleet > B-puoli

Amsterdam – 25.00
Kappaleet > CD:n bonuskappaleet

Who Has Seen the Wind? – 2.05
Listen, the Snow Is Falling – 3.25
Don't Worry Kyoko (Mummy's Only Looking for Her Hand in the Snow) – 2.35
Arvostelut

Allmusic:
The Rolling Stone Album Guide:
Vuorilampi

Vuorilampi voi viitata seuraaviin:
Vuorilampi, lampi Alavuden Sulkavankylässä
Vuorilampi, lampi Hirvensalmella
Vuorilampi, lampi Ikaalisissa
Vuorilampi, lampi Jyväskylän Kortepohjan kaupunginosassa, lähellä Laajavuorta
Vuorilampi, lampi Jyväskylässä, Huhtasuon kaupunginosassa, lähellä Kangasvuorta
Vuorilampi, lampi Jyväskylässä, Keltinmäen ja Etelä-Keljon kaupunginosien rajalla, lähellä Ylä-Myllyjärven asuinaluetta
Vuorilampi, järvi Kivijärvellä
Vuorilampi, lampi Kouvolan Kuismassa
Vuorilampi, lampi Kouvolan Tirvassa
Vuorilampi, lampi Kouvolan Vainikassa
Vuorilampi, lampi Kuopion Kolmisopen kaupunginosassa
Vuorilampi, järvi Mäntyharjussa lähellä Hietaniemeä
Vuorilampi, lampi Petäjäveden kirkonkylässä
Vuorilampi, lampi Petäjäveden Liisalanperällä
Vuorilampi, lampi Rautalammilla
Vuorilampi, lampi Suonenjoella
Vuorilampi, lampi Toivakassa
Vuorilampi, järvi Viitasaaren Hämälänkylässä
Vuorilampi, järvi Viitasaaren Kotvalassa
Vuorilampi, lampi Äänekoskella
Vuorilampi, paikka Karjalan tasavallassa.
Pieni Vuorilampi, lampi Viitasaaren Hämälänkylässä
tai muodossa Vuorilammi
Vuorilammi, järvi Jämsän Koskenpäällä
Vuorilammi, lampi Mänttä-Vilppulassa
Vuorilammi, järvi Pälkäneellä.
Wärtsilä (Järvenpää)

| Wärtsilä |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Wärtsilä korostettuna.
Kaupunki:  Järvenpää
Suuralue:  Läntiset kaupunginosat
Kaupunginosa nro:  10 
Väkiluku:  74 (31.12.2014)
Wärtsilä on Järvenpään 10. kaupunginosa, ja sijaitsee kaupungin pohjoisrajalla pääradan ja Nummenkylän kaupunginosan välissä. Wärtsilä rajautuu pohjoisessa ja lännessä Tuusulan kunnanrajaan. Wärtsilä sijaitsee noin viisi kilometriä kaupungin keskustasta luoteeseen. Kaupunginosa on pääosin teollisuusaluetta. Wärtsilään kuuluvan Purolan rautatieasema sijaitsee Wärtsilässä.  Väkiluvultaan - 74 asukasta vuoden 2014 lopussa - Wärtsilä on Järvenpään pienimpiä kaupunginosia.
Wärtsilänkatu johtaa Järvenpään keskustasta pohjoiseen radan itäpuolta Sorron ja Jampan kaupunginosien läpi päättyen Wärtsilään. Wärtsilän rajanaapureita ovat Tuusulan kunta sekä Nummenkylän, Jampan  ja Saunakallion kaupunginosat.
Kaupunginosaa hallitsee 1970 valmistunut Wärtsilä-konsernin Helsingistä muuttama paperikoneita valmistava tehdas. Tehdas siirtyi 1986 Wärtsilän yhtiöjärjestelyissä Valmet Oy:lle, joka sulautui 1999 Rauma Oy:n kanssa Metso Oyj:ksi. Sittemmin Valmet perustettiin uudestaan, kun sellu-, paperi- ja voimantuotantoliiketoiminnat irrotettiin Metso Oyj:stä loppuvuonna 2013. Siten Järvenpään Wärtsilänkadun tehdas on nyt osa Valmet Oy:n sellu- ja paperitoimialaa.
Wärtsilän etelä- ja itäpuolella, pääradan vieressä on pieni asuinalue, jota kutsutaan Ala-Wärtsiläksi, ja se kuuluu Jampan kaupunginosaan.
Aiheesta muualla

http://www.valmet.com/
http://www.valmet.com/fi/valmet-yrityksena/valmet-lyhyesti/historia/
Waldstädte

Waldstädte Korkea-Reinin varrella Baselin itäpuolella.
Waldstädte oli osa Habsburgien Vorderösterreichia ja Breisgaun aluetta.
Waldstädte (suom. metsäkaupungit) on Korkea-Reinillä sijaitseva historiallinen alue nykyisen Saksan ja Sveitsin alueella. Alue oli 1800-luvun alkuun asti Habsburgien hallitsemaa aluetta, Vorderösterreichia.
Nykyinen alue

Waldstädte sijaitsi kuuden nykyisen Reininlaakson kaupungin alueella:
Nykyinen alue > Saksa

Bad Säckingen
Laufenburg
Rheinfelden
Waldshut-Tiengen
Nykyinen alue > Sveitsi

Laufenburg
Rheinfelden
Katajavuori

Katajavuori on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Arvi Katajavuori (1898–1973), jalkapalloilija, rehtori, opetusneuvos
Eino Katajavuori (vuoteen 1906 Ehnberg, 1905–1984), ksylofonisti, laulaja, näyttelijä ja orkesterinjohtaja
Esa Katajavuori (1940–2023), kosketinsoittaja ja jazzpianisti, Eino Katajavuoren poika
Heikki Katajavuori (1915–1998), meriupseeri, jääkiekkoilija ja uimari
Maria Katajavuori (oik. Katariina E. M. Vuorinen, s. 1993), ekologi, tutkija ja kirjailija
Riina Katajavuori (s. 1968), kirjailija
Salme Katajavuori (o.s. Alanne, 1912–2016), kansanedustaja (Kokoomus, POP)
Ulla Katajavuori (myöh. Katajavuori-Koskimies, 1909–2001), kanteletaiteilija, Eino Katajavuoren sisar.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Waldir Pires

Waldir Pires.
Francisco Waldir Pires de Sousa, tunnettu paremmin nimellä Waldir Pires (21. lokakuuta 1926 Acajutiba, Brasilia − 22. kesäkuuta 2018) oli brasilialainen poliitikko. Hän toimi maan puolustusministerinä 31. maaliskuuta 2006 lähtien, kunnes presidentti Luiz Inácio Lula da Silva erotti hänet 25. heinäkuuta 2007. Piresiä on syytetty tehottomasta johtamisesta Brasilian ilmailukriisissä 2006–2007, joka kulminoitui TAM Linhas Aéreasin lennon 3054 suuronnettomuuteen 17. heinäkuuta 2007. Hänet korvasi puolustusministerinä entinen Brasilian Korkeimman oikeuden presidentti Nelson Jobim.
Waldir Pires toimi myös Bahian osavaltion kuvernöörinä ajanjakson 15. maaliskuuta 1987 – 14. toukokuuta 1989.
Kankaantausta (Hämeenlinna)

Kankaantaustan sijainti Hämeenlinnassa.
Kankaantausta tai Kankaantaka on Hämeenlinnan 20. kaupunginosa. Vuoden 1948 osittaiseen kuntaliitokseen asti Kankaantaka oli yksi Vanajan kunnan kylistä. Kankaantausta sijaitsee 1–3 kilometriä Hämeenlinnan keskustan eteläpuolella, Myllymäen ja Hattelmalan kupeessa, rajoittuen pohjoisessa Jaakonkatuun, idässä Vanajaveteen, etelässä Turun valtatiehen ja lännessä Hattelmalanharjuun. Kaupunginosan kahtia jakavan Helsinki–Tampere-moottoritien itäpuolella Kankaantaustaan kuuluvat Virvelin ja Visamäen alueet. Kankaantaustassa on etupäässä omakoti- ja rivitaloja.
Kankaantaustan länsilaidalla sijaitsee Punaporttina tunnettu alue, johon kuuluvat muun muassa asuntolahotelli Punaportti sekä aiemmin Sibelius-opiston rakennuksena toiminut Aartelan talo. Kankaantaustan rajalla sijaitsi aiemmin Hämeenlinnan kaupungin ja Vanajan kunnan tulliraja, jolla perittiin ”pikkutullia” kaikista kaupunkiin tuotavista tavaroista. Tullin rakennus ja portti oli maalattu punaisiksi, josta alue sai nimensä Punaportti. Tämän paikan on tehnyt tunnetuksi kansanlaulaja Irwin Goodmanin laulama ja säveltämä sekä Vexi Salmen sanoittama ”Punaportin blues”.
Vanajan kunta rakennutti Kankaantaan kylään kansakoulun 1893–1894. Kankaantaan koulu oli Kanta-Hämeen maakunnan seitsemänneksi vanhin yhä käytössä oleva kansakoulutalo. Koulu lakkautettiin vuonna 2009, ja sen paikalle on suunniteltu asuntoja.
Kankaantaustan itäosaan, nykyiselle Visamäen asuinalueelle, rakennettiin 1950-luvulla piirimielisairaala ja sen myötä useita kerrostaloja niin sairaalan kuin sen henkilökunnankin käyttöön. Mielisairaalan lopetettua toimintansa nämä Vanhan- ja Nuoren-Lapion ratsutilojen maille rakennetut rakennukset ovat nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulun käytössä. Lisäksi samalle alueelle on vuonna 2006 valmistunut Innopark-niminen toimisto- ja toimintatilaa sisältävä suuryksikkö, joka tekee läheistä yhteistyötä ammattikorkeakoulun kanssa. Muutoinkin Visamäki on kehittyvää aluetta, ja sinne on valmistunut uutta rakennuskantaa tasaisesti 2000-luvun alusta lähtien.
Aiheesta muualla

Punaportti Häme-Wikissä (Arkistoitu – Internet Archive)