stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Havukosken koulu

| Havukosken koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Tarhakuja 2, 01360 Vantaa
Koordinaatit:  60.3184°N, 25.0779°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Rehtori:  Arto Martikainen, apulaisrehtori Esa Oila
Luokat:  6–9
Oppilaita:  noin 410
Verkkosivut
Havukosken koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Havukosken kaupunginosassa sijaitseva noin 410 oppilaan suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 6–9).
Lukuvuonna 2018–2019 koulurakennusta peruskorjattiin ja koulu toimi Tikkurilassa osoitteessa Lummetie 2b.
Havukosken koulua on Vantaan Havukoskella.
Pihanäkymä Havukosken koululta.
Helheim

Skandinaavisen mytologian yhdeksän maailmaa.
Helheim, myös Helgard tai Hel, on skandinaavisessa mytologiassa kuolleiden valtakunta. Mytologian mukaan maailma on jakautunut yhdeksään maailmaan, joista Helheim sijaitsee alimmaisena. Maailmoja yhdistää elämänpuu Yggdrasil. Helheimin kerrotaan sijaitsevan Yggdrasilin kolmannen pääjuuren alla, lähellä Hvergelmiriä ja Naströndia.
Helia kuvataan nälän ja sairauksien vaivaamaksi paikaksi. Tie Helille kulkee pohjoiseen ja sen jälkeen maan alle, Gjallarbruan yli Helgrindaan, jota vartioi demoninen koira Garm. Helin valtakuntaan joutuivat kuoleman jälkeen ne, jotka olivat kuolleet vanhuuteen tai sairauteen. Sinne joutuivat myös ne, jotka rikkoivat eläessään valansa tai olivat muuten epärehellisiä. Helheimistä kuolleet saattoivat jatkaa matkaansa Niflheimiin tai joutua karkotetuksi Naströndiin eli ruumisrannikolle, jossa hirviömöinen lohikäärme Nidhöggr asui syöden Yggdrasilin juuria. Taistelussa kuolleet soturit puolestaan pääsivät Valhallaan loputtomiin juhliin, jota isännöi Odin, taistelun jumala.
Helheimin valtiatar oli Hel, kuoleman jumalatar, jonka ruumis oli puoliksi elävä ja puoliksi mädäntynyt.
Haagin keskusrautatieasema

| Den Haag Centraal |
| --- | --- |

Perustiedot
Lyhenne:  Gvc
Sijainti:  
Kunta:  Haag
Avattu:  1975
Liikenne
Kaukoliikenne:  kyllä
Paikallisjunat:  kyllä
Vaihtoyhteydet:  raitiovaunut, metro, bussi
Asemarakennus
Tyyppi:  pääteasema
Valmistunut:  1975
Lipunmyynti:  kyllä
Ratapiha
Raiteisto:  12 laituriraidetta
Haagin keskusrautatieasema (holl. Den Haag Centraal) on Alankomaiden Haagissa sijaitseva rautatieasema. Asemalla on 12 raidetta ja se on valmistunut vuonna 1975.
Nykyisen aseman paikalla oli vanhempi rautatieasema vuodesta 1843 1970-luvulle asti, jolloin Nederlandse Spoorwegen, maan rautatieyhtiö, päätti rakentaa uuden aseman vanhan tilalle. Hollands Spoorin asema vaikutti parhaimmalta sijainnilta sille, koska se oli Amsterdamin ja Rotterdamin välisen pääradan varrella. Haagin kaupunki kuitenkin vaati aseman sijoitettavan Staatsspoor-aseman vierustalle. Nykyinen asema rakennettiin viimeksi mainitulle paikalle ja vanha asemarakennus purettiin.
Asema toimii Haagiin saapuvien ja lähtevien junien pääte- ja lähtöasemana. Muut Intercity- sekä kansainväliset junat käyttävät Hollands Spoorin asemaa. Nykyään Haag on Alankomaiden ainoa kaupunki, jossa on kaksi suurta rautatieasemaa.kenen mukaan? Muut Alankomaiden suuret rautatieasemat ovat Rotterdamin ja Amsterdamin asemat.
Helgolandin meritaistelu (1864)

Helgolandin meritaistelu käytiin Pohjanmerellä Helgolandin saaren pohjoispuolisella merialueella 9. toukokuuta 1864 osana toista Saksan–Tanskan sotaa. Vastakkain olivat komentajakapteeni Edouard Suensonin komentama Tanskan laivaston osasto, johon kuuluivat höyryfregatti Jylland, höyryfregatti Niels Juel ja höyrykorvetti Hejmdal, ja vapaaherra Wilhelm von Tegetthoffin komentama preussilais-itävaltalainen laivasto-osasto, johon kuului kaksi höyryfregattia, yksi siipirataslaiva ja kaksi tykkivenettä.
Yli kaksi tuntia kestäneen tulituksen jälkeen von Tegetthoffin lippulaiva fregatti SMS Schwarzenberg syttyi tuleen, ja hän käski osastonsa perääntymään tuolloin Britannialle kuuluneen Helgolandin vesille. Britannian Kuninkaallisen laivaston fregatti HMS Aurora esti tanskalaisia ajamasta vihollista takaa Britannian aluevesillä. Seuraavana yönä von Tegetthoffin alukset pakenivat Cuxhavenin suuntaan. Ajan tavan mukaisesti molemmat osapuolet julistautuivat taistelun voittajiksi. Preussilais-itävaltalaisen laivasto-osaston miestappiot olivat kuitenkin selvästi raskaammat. Tanskalaisia voidaan pitää voittajina, koska he ajoivat vihollisen pakoon.
Yhteenottoa pidetään historian viimeisenä suurena meritaisteluna, joka käytiin puualusten välillä. Voitto oli kuitenkin strategisesti merkityksetön, eikä se vaikuttanut kolme päivää myöhemmin Tanskan tappioon päättyneen sodan tulokseen.
Niels Juelin kannella Helgolandin meritaistelun aikana.
Hahnemann

Hahnemann on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä::
Marcus Hahnemann (s. 1972), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti
Samuel Hahnemann (1755–1843), saksalainen lääkäri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hansaprint

Hansaprint Oy on  suomalainen painotalo ja markkinointiviestinnän palveluita tarjoava yhtiö. Yritys on osa TS-Yhtymää, sen toinen merkittävä omistaja on Sanoma. Toimipisteet sijaitsevat Turussa, Helsingissä ja Turengissa.
Hansaprintin palveluita ovat:
painopalvelut
monikanavapalvelut
asiakasratkaisut
Painopalvelut ovat Hansaprintin toiminnan ydin. Hansaprintin painopalveluita ovat muun muassa aikakauslehdet, asiakas- ja järjestölehdet, erilaiset markkinointimateriaalit, esitteet ja kuvastot.
Aiheesta muualla

Hansaprintin kotisivut
Hansaviertel

Kartta Hansaviertelin alueesta.
Hansaviertel on Mitten hallintoalueeseen kuuluva kaupunginosa Berliinin keskustan lähellä. Se käsittää Grosser Tiergarten -puiston ja Spreejoen väliin jäävän alueen. Vuoden 2011 lopussa alueella oli 5 629 asukasta. Usein Hansaviertelillä tarkoitetaan sitä osaa kaupunginosasta, jonka rakennuskanta rakennettiin vuoden 1957 kansainvälisen Interbau-arkkitehtuurinäyttelyn yhteydessä. Tällä Hansaplatzia ympäröivällä alueella melkein kaikki rakennukset ovat eri kansallisuuksia edustavien maailmankuulujen arkkitehtien suunnittelemia.
Alkuperäinen Hansaviertel rakennettiin vuodesta 1875 alkaen huvilakaupunginosaksi, joka nimettiin keskiajan Hansaliiton mukaan. Alue oli liitetty osaksi Berliiniä yhdessä Moabitin kanssa vuonna 1861. Hansaviertelin vanha rakennuskanta tuhoutui lähes täydellisesti toisen maailmansodan pommituksissa, erityisesti marraskuun 1943 pommitusaallossa. Alueen pohjoisosassa on kuitenkin säilynyt joitain 1800-luvun lopulla rakennettuja taloja.
Vuonna 1957 Länsi-Berliinissä järjestetty Interbau-näyttely liittyi Itä- ja Länsi-Saksan väliseen propagandakilpailuun. Tarkoituksena oli näyttää koko maailmalle, että sodassa raunioitunut Berliini jälleenrakennettaisiin kansainvälistä huipputasoa edustavalla modernilla arkkitehtuurilla. Interbau-näyttelyn sydämeksi valittiin sodassa tuhoutunut Hanseviertelin kaupunginosa, johon rakennettiin 36 rakennusta ja 1 160 asuntoa käsittänyt mallikortteli. Suunnittelijoina oli yli 50 nimekästä saksalaista ja ulkomaalaista arkkitehtia, muun muassa Walter Gropius, Max Taut, Oscar Niemeyer ja Alvar Aalto. Alue rakennettiin vuosina 1956–1960. Useimmat rakennuksista ovat suuria, yksilöllisesti suunniteltuja kerros- ja tornitaloja, jotka on sijoiteltu vapaasti vihreään maisemaan. Joukossa on niin lamellitaloja, pistetaloja kuin omakotitalojakin. Kokonaisuus suunniteltiin noin 3 500 asukkaalle ja rakennukset oli tarkoitettu vuokrataloiksi, mutta nykyään niissä on pääasiassa omistusasuntoja. Asuintalojen lisäksi kokonaisuuteen kuuluu Hansaplatzin metroasema, kaksi kirkkoa, ostoskeskus, kirjasto, teatteri ja koulu. Myöhemmin lisättiin vielä Berliinin taideakatemian näyttelytila. Alueella on nykyään 48 suojeltua rakennusta.
Hansavierteliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hansaviertel Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
HMS Donegal (1902)

| HMS Donegal |
| --- | --- |
 HMS Donegal

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  14. helmikuuta 1901
Laskettu vesille:  4. syyskuuta 1902
Palveluskäyttöön:  5. marraskuuta 1903
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1. heinäkuuta 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 950 t
Pituus:  141,3 m
Leveys:  20 m
Syväys:  7,6 m
Koneteho:  22 000 ihp
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  678
Aseistus
Aseistus:  14 × BL 6" Mk VII -tykkiä 9 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 3 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Donegal oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 14. helmikuuta 1901. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1902 ja valmistui 5. marraskuuta 1903.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1. heinäkuuta 1920.
Gregoriaaninen kalenteri

Ruotsalainen almanakka vuodelta 1753, jolloin gregoriaaninen kalenteri otettiin Ruotsissa käyttöön.
Gregoriaaninen kalenteri eli uusi luku on nykyään yleisimmin käytössä oleva kalenteri. Gregoriaanisessa kalenterissa vuoteen lisätään karkauspäivä neljällä jaollisina vuosina lukuun ottamatta sadalla jaollisia vuosia, jotka eivät ole jaollisia 400:lla. Gregoriaanisessa ajanlaskussa 400 vuotta sisältää siis 97 karkausvuotta (eli vuotta, jossa on karkauspäivä), ei sataa, kuten juliaanisessa ajanlaskussa. Karkauspäivä on nykyisin helmikuun 29. päivä, mutta vielä 1990-luvulle asti karkauspäiväksi oli Ruotsissa ja Suomessa nimetty helmikuun 24. päivä.
Uuteen kalenteriin siirryttiin Italiassa, Espanjassa, Portugalissa ja Puolassa 4. lokakuuta 1582, jolloin kevätpäivän tasauksen ajankohta korjattiin jättämällä kalenterista 10 päivää pois ja siirtymällä suoraan lokakuun 15. päivään. Ranska, osa Alankomaita ja Luxemburg siirtyivät joulukuussa 1582, ja useimmat katoliset maat seurasivat pian perässä. Protestanttiset ja ortodoksiset maat ovat seuranneet esimerkkiä myöhemmin. Iso-Britannia ja sen siirtomaat siirtyivät uuteen kalenteriin vuonna 1752. Ruotsissa ja Suomessa kalenteriin siirryttiin 1753 jättämällä pois 11 päivää, 17. helmikuuta 1753 jälkeen tuli 1. maaliskuuta.
Rakenne

| Nro | Kuukausi | Päiviä |
| --- | --- | --- |
| 1 | tammikuu | 31 |
| 2 | helmikuu | 28 tai 29 |
| 3 | maaliskuu | 31 |
| 4 | huhtikuu | 30 |
| 5 | toukokuu | 31 |
| 6 | kesäkuu | 30 |
| 7 | heinäkuu | 31 |
| 8 | elokuu | 31 |
| 9 | syyskuu | 30 |
| 10 | lokakuu | 31 |
| 11 | marraskuu | 30 |
| 12 | joulukuu | 31 |
Gregoriaaninen kalenteri on pieni korjaus juliaaniseen kalenteriin. Juliaanisessa kalenterissa karkauspäivä pidetään joka neljäs vuosi, jolloin vuoden keskipituus on 365,25 päivää. Koska vuoden oikea pituus on noin 365,2422 päivää, tästä aiheutuu noin kahdeksan päivän virhe tuhannessa vuodessa. Gregoriaanisessa kalenterissa vuoden keskipituus on 365,2425 päivää, joten virhettä kertyy tuhannessa vuodessa vain noin 0,3 päivää.
Kalenteri yhtenäistää myös aiemmin käytettyjä kirjavia käytäntöjä: siinä vuosi vaihtuu 1. tammikuuta ja ajanlaskun alkupiste on munkki Dionysius Exiguuksen 500-luvulla laskema Jeesuksen syntymä.
Gregoriaaninen kalenteri jakautuu 12 epäsäännöllisen pituiseen kuukauteen.
Gregoriaaninen kalenteri on huomattavasti tarkempi ajanlaskujärjestelmä kuin edeltäjänsä juliaaninen kalenteri. Viikonpäivät siirtyvät vuodessa yleensä yhden päivän eteenpäin (karkauspäivät aiheuttavat tähän sääntöön poikkeuksia). Esimerkiksi 20. toukokuuta oli vuonna 2005 perjantai, vuonna 2006 lauantai, vuonna 2007 sunnuntai, vuonna 2008 tiistai, vuonna 2009 keskiviikko, vuonna 2010 torstai ja vuonna 2011 jälleen perjantai. Pääsiäisen ja sen mukana monen muunkin pyhäpäivän paikka vaihtelee yli kuukauden verran.
Historiaa

Vuonna 46 eaa. Julius Caesar oli määrännyt juliaanisen kalenterin otettavaksi käyttöön Rooman valtakunnassa. Siihen aikaan kevätpäiväntasaus sattui tavallisesti maaliskuun 25. päiväksi. Vuonna 325 Nikean kirkolliskokous otti käyttöön karkean pääsiäissäännön, jonka mukaan pääsiäinen on kevätpäiväntasauksen jälkeisen täydenkuun jälkeinen sunnuntai. Kevätpäiväntasaukseksi määrättiin 21. maaliskuuta, päivä, joksi kevätpäiväntasaus tavallisimmin sattuu.
1500-luvulle tultaessa kevätpäiväntasaus oli ajautunut jo niin paljon taaksepäin, että se sattui yleensä 11. maaliskuuta, mutta pääsiäisen ajankohtaa määritettäessä sen oletettiin edelleen olevan 21. maaliskuuta, joten suhteessa luonnollisiin vuodenaikoihin pääsiäisen keskimääräinen ajankohta siirtyi vähitellen yhä myöhemmäksi. Lopulta katolinen kirkko alkoi pelätä, että tämä keväinen juhla siirtyisi suorastaan keskikesään.
Kalenterin korjaajaksi tuli paavi Gregorius XIII. Paljon tarkempi sääntö olisi ollut, että 128:lla jaolliset vuodet eivät ole karkausvuosia. Jostakin syystä Gregorius XIII valitsi epätarkemman säännön, jonka mukaan sadalla jaollisista vuosista vain 400:lla jaolliset vuodet ovat karkausvuosia. Toki valittu sääntö on paljon helpompi muistaa. Esimerkiksi vuodet 1700, 1800 ja 1900 eivät olleet karkausvuosia, mutta vuodet 1600 ja 2000 olivat. Gregoriaaninen kalenteri aiheuttaa yhden päivän virheen noin 3 000 vuodessa.
Nimestä huolimatta karkaussekunti ei liity millään tavalla karkausvuoteen. Karkaussekunti on koordinoituun yleisaikaan (UTC) ajoittain tehtävä yhden sekunnin suuruinen korjaus, jonka tarkoitus on pitää atomikelloilla mitattu UTC-aika lähellä maapallon pyörimisestä mitattua UT1-aikaa.[lähde? ]
Gregoriaaninen kalenteri nimettiin Gregorius XIII:n mukaan, sillä hän julkaisi 24. helmikuuta 1582 bullan Inter gravissimas, jonka mukaan uuteen ajanlaskuun oli siirryttävä saman vuoden lokakuun 4. päivän jälkeen.
Käyttöönotto eri maissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Maa | 1. tammikuuta  hyväksyttiin  uudenvuodenpäiväksi | Gregoriaaninen kalenteri  otettiin käyttöön |
| Venetsia | 1522 | 1582 |
| Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta | 1544 | 1583 |
| Espanja, Portugali ja Etelä-Alankomaat | 1556 | 1582 |
| Preussi | 1559 | 1700 |
| Tanska | 1300-luvun alussa | 1700 |
| Ruotsi (ja Suomi) | 1559 | 1753 |
| Ranska | 1564 | 1582 |
| Lothringen | 1579 | 1682 |
| Skotlanti | 1600 | 1752 |
| Venäjä | 1700 | 1918 |
| Toscana | 1721 | 1750 |
Iso-Britannia siirtomaineen Skotlantia lukuun ottamatta: 1752
Uuteen kalenteriin siirryttiin Italiassa, Espanjassa, Portugalissa ja Puolassa 4. lokakuuta 1582, jolloin kevätpäivän tasauksen ajankohta korjattiin jättämällä kalenterista 10 päivää pois ja siirtymällä suoraan lokakuun 15. päivään. Ranska, osa Hollantia ja Luxemburg siirtyivät joulukuussa 1582, ja useimmat katoliset maat seurasivat perässä lähivuosina.
Protestanttiset ja ortodoksiset maat ovat seuranneet esimerkkiä myöhemmin. Iso-Britannia siirtyi uuteen kalenteriin vuonna 1752. Ruotsissa ja Suomessa kalenteriin siirryttiin 1753 jättämällä pois 11 päivää, 17. helmikuuta 1753 jälkeen tuli 1. maaliskuuta (katso myös: ruotsalainen kalenteri).
Kerrotaan, että gregoriaanisen kalenterin tullessa käyttöön monet luulivat menettäneensä elämästään yhtä monta päivää kuin kalenterista jätettiin pois. On väitetty, että Englannissa järjestettiin tämän vuoksi jopa mielenosoituksia ("antakaa meille takaisin yksitoista päiväämme!"). Kyseessä on kuitenkin luultavasti pelkkä myytti.
Käyttöönotto eri maissa > Suomi

Suomen suuriruhtinaskunnassa Venäjän vallan alla käytettiin gregoriaanista kalenteria, joka erosi muun keisarikunnan ajanlaskusta 1800-luvulla 12 päivää ja 1900-luvulla 13 päivää. Koska Venäjällä ja Suomessa noudatettiin eri kalenteria, kaikki Pietarissa laaditut Suomea koskevat dokumentit saivat kaksoispäiväyksen, yhden ”uutta” ja toisen ”vanhaa” lukua varten. Siksi Venäjän lokakuun vallankumous tapahtui juliaanisen kalenterin mukaan lokakuussa, mutta sen muistoa vietettiin gregoriaanisen kalenterin mukaan marraskuussa. Gregoriaaninen kalenteri otettiin Venäjällä käyttöön vasta 1918, jolloin 31. tammikuuta 1918 seurasi suoraan 14. helmikuuta 1918.
Suomen ortodoksinen kirkko noudatti vielä Venäjän vallan aikana juliaanista kalenteria ja siirtyi gregoriaaniseen kalenteriin vasta 1920-luvulla. Silloinkin asiasta käytiin kirkkokunnan sisällä pitkällisiä kiistoja. Venäjän ortodoksinen kirkko käyttää edelleen juliaanista kalenteria, mistä syystä joulua vietetään Venäjällä 7. tammikuuta (gregoriaanisen kalenterin mukaan; juliaanisen kalenterin mukaan päivä on 25. joulukuuta). Myös jotkut muut ortodoksiset kirkot käyttävät yhä juliaanista kalenteria. Pääsiäisen paikka määräytyy kuitenkin kaikissa ortodoksisissa kirkoissa juliaanisen kalenterin perusteella, Suomen ortodoksista kirkkoa lukuun ottamatta.
Muuta

Jotkin protestanttiset maat määräsivät otettuaan gregoriaanisen kalenterin käyttöön pääsiäisen paikan aluksi hieman eri tavalla (todellisten täydenkuun ja kevätpäiväntasauksen mukaisesti) kuin gregoriaanisessa kalenterissa tavallisesti, koska ne eivät halunneet noudattaa paavin määräystä täysin sellaisenaan. Tällaista gregoriaanisen kalenterin muunnosta, jossa päivämäärät ovat samat, mutta pääsiäinen ja sen mukana liikkuvat pienemmät pyhät eivät aina ole samassa paikassa kuin tavallisessa gregoriaanisessa kalenterissa, on kutsuttu myös ”parannetuksi kalenteriksi”. Tällaista kalenteria käytettiin gregoriaanisen kalenterin käyttöönoton jälkeen aluksi myös Ruotsissa ja sen myötä Suomessakin. Kun Ruotsi siirtyi tavalliseen gregoriaaniseen kalenteriin, oli Suomi jo liitetty Venäjään, joten Suomi noudatti parannettua kalenteria tämän jälkeenkin. Suomi eli parannetun kalenterin mukaan viimeisenä maana maailmassa. Tästä johtui, että Suomessa juhlittiin kerran, vuonna 1845, pääsiäistä eri aikaan kuin missään muualla; tavallista gregoriaanista kalenteria noudattavissa maissa pääsiäinen oli sinä vuonna aikaisemmin (23. maaliskuuta) ja Venäjällä myöhemmin kuin Suomessa. Suomessa se oli silloin 30. maaliskuuta.
Gregoriaanista kalenteria käyttävissä maissa vuoden ensimmäinen päivä on yleensä tammikuun 1. päivä. Kuitenkin esimerkiksi kirkkovuosi alkaa ensimmäisestä adventtisunnuntaista. Roomalaisten taruaikaisessa kalenterissa oli vain kymmenen kuukautta: vuosi loppui joulukuun lopussa ja seuraava alkoi vasta maaliskuun alussa. Tammikuun 1. päivä vakiintui 152 eaa. mennessä konsulien virkavuoden vaihteeksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Calendopaedia – The Gregorian Calendar Calendopaedia - The Encyclopaedia of Calendars. Viitattu 24.2.2019.
Oja, Heikki: Aikakirja 2013.  Helsinki:  Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2013.  ISBN 951-1-16334-5.  Teoksen verkkoversio (viitattu 24.2.2019).
Grand Declaration of War

| Grand Declaration of War Mayhem |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 2000
 Tuottaja(t): Mayhem
 Tyylilaji: avantgardemetalli, progressiivinen metalli, black metal
 Kesto: 45.52
 Levy-yhtiö: Season of Mist
Mayhemin muut julkaisut
| Mediolanum Capta Est 1999 | Grand Declaration of War 2000 | Chimera 2004 |
Grand Declaration of War on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2000. Levyn tyylilaji on kuitenkin lähempänä progressiivista ja avant-garde metalia black metalin jäädessä taka-alalle. Grand Declaration of War on konseptialbumi, jonka sanoitusten aiheena ovat sota ja maailmanloppu. Levyllä on myös piilotettu kappale, jonka saa kuuluviin kuuntelemalla kappaleen ”Completion in Science of Agony (Part II of II)” väärinpäin. Piilokappale on myös saatavilla Mayhemin kotisivuilta.[lähde? ]
Kappaleet

A Grand Declaration of War – 4.14
In the Lies Where Upon You Lay – 5.59
A Time to Die – 1.48
View from Nihil (Part I of II) – 3.04
View from Nihil (Part II of II) – 1.16
A Bloodsword and a Colder Sun (Part I of II) – 0.33
A Bloodsword and a Colder Sun (Part II of II) – 4.27
Crystallized Pain in Deconstruction – 4.09
Completion in Science of Agony (Part I of II) – 9.44
To Daimonion (Part I of III) – 3.25
To Daimonion (Part II of III) – 4.52
To Daimonion (Part III of III) – 0.07
Completion in Science of Agony (Part II of II) – 2.14
Kokoonpano

Maniac – laulu
Blasphemer – kitara
Necrobutcher – basso
Hellhammer – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Soundi:
Aiheesta muualla

Grand Declaration of War Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Grand Declaration of War Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Glam punk

| Glam punk |
| --- | --- |
Alkuperä:  punk   glam rock   rock   garage rock   protopunk   rhythm and blues   rock and roll
Alkuperämaa:  Iso-Britannia   Suomi   Yhdysvallat   Pohjoismaat
Kehittymisen ajankohta:  1970-luvulta ja 1980-luvulta-
Tyypillisiä soittimia:  kitara   basso   rummut   piano
Glam punk (myös glitter punk) on tyylilaji, jota käytetään kuvailemaan glam rockia, protopunkia tai punkia yhdistelleitä yhtyeitä. Glam rockin ja punkin lisäksi myös perinteisellä rockilla on suuri vaikutus näihin yhtyeisiin.
Tyylilajin merkittävimmät kehittelijät ovat aikajärjestyksessä olleet New York Dolls, Hanoi Rocks, Manic Street Preachers ja D Generation. New York Dollsia voidaan tavallaan pitää glam rockin ja erityisesti glam punkin "kantaäitinä". Hanoi Rocksin erittäin tärkeä esikuva oli juuri New York Dolls ja se jatkoi tyylisuunnan kehittymistä enemmän kohti 1980-luvun hard rockia. Manic Street Preachers on toiminut 1980-luvun puolivälistä lähtien ja D Generation oli 1990-lukulainen versio glam punkista. Kaiken kaikkiaan glam punkin keskeisimmät luojat ja vaikuttajat ovat olleet yhdysvaltalainen New York Dolls ja suomalainen Hanoi Rocks.
Tyylilajin pohja on protopunk-liikkeessä ja vuoden 1977 punk rockissa. Myös garage rockilla on ollut vaikutusta tyylilajin syntyyn. Kaikki alkoi New York Dollsin aloittamasta feminiinisestä pukeutumista ja raa'asta punk-tyylisestä soitosta.