stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erika Blanc

Blanc vuoden 1971 elokuvassa The Devil's Nightmare
Erika Blanc, oik. Enrica Bianchi Colombatto (s. 23. heinäkuuta 1942, Brescia, Lombardia, Italia) on italialainen näyttelijä.
Blancin tunnetuin rooli on ollut nimiosa ensimmäisessä Emmanuelle-filmissä Io, Emmanuelle (1969). Blanc on myös esiintynyt kauhufilmeissä including Kill, Baby ...Kill, The Nicht Evelyn Came Out of the Grave, Yö paholaisen linnassa ja Mark of the Devil II. Uusin elokuva, jossa hän on esiintynyt on vuoden 2006 elokuva Fratelli. Yhteensä hän on näytellyt 85 elokuvassa vuosina 1964-2006.
Aiheesta muualla

Erika Blanc Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kari Peitsamo Road Hogs

| Kari Peitsamo Road Hogs> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2010–2014
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti, suomi
Jäsenet:  Sir Peitsamo, kitaristi ja laulaja   Harri Mäkinen, rumpali   Sidi Selin, basisti  
Entiset jäsenet:  Sande Vettenranta, rumpali   Miki Peltola, basisti   Kari Killer Karlson, basisti   Rock Mauri, rumpali   Börje von Venom, basisti ja taustalaulaja   The Hog, rumpali  
Levy-yhtiö:  Rocket Records  
Aiheesta muualla
[www.karipeitsamo.com Kotisivut]
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kari Peitsamo Road Hogs oli Kari Peitsamon johtama yhtye.
Yhtyeen ensimmäisessä kokoonpanossa trion rytmiryhmän salanimien takaa löytyivät Hybrid Children -yhtyeen laulaja-kitaristi Jasse Salonen bassossa ja mediapersoona Wallu Valpio rummuissa. Tällä kokoonpanolla yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä, In Memory of Rigger Dan, toukokuussa 2011. Levyn tuotti Vilunki 3000. Kesällä 2011 Salonen ja Valpio erosivat yhtyeestä. Elokuussa 2011 Peitsamo ilmoitti vieraskirjassaan, että uudet jäsenet ovat Kari Killer Karlson (basso) ja Rock Mauri (rummut).
Joulukuun 2011 Peitsamo-haastattelussa jäseniksi mainitaan rumpali Sande Vettenranta ja basisti Miki Peltola. . Tämä kokoonpano levytti albumit Rautahepo ja Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti vuonna 2012.
Maaliskuussa 2013 julkaistiin albumi Pahat pojat ovat jälleen täällä. Yhtyeen kokoonpano oli jälleen muuttunut. Uuden Road Hogsin muodostivat Kari Peitsamo, Sidi Selin (basso) ja Harri Mäkinen (rummut).
Yhtye soitti viimeisen keikkansa vappuna 2014.
Diskografia

In Memory of Rigger Dan (2011)
Rautahepo (2012)
Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti (2012)
Pahat pojat ovat jälleen täällä (2013)
Aiheesta muualla

Ilkka Mattila: Kari Peitsamo kokosi uuden yhtyeen ja hylkäsi politiikan Helsingin Sanomat 20.5.2011.
Hippo Taatila: Haastattelussa Kari Peitsamo – ”Meillä on stadionbändin eleet ja tarvitsemme stadionbändin liksan” Rumba 13.6.2011.
Haastattelussa: Kari Peitsamo Turku Rock City 29.7.2011.
ESPN The Magazine

| ESPN The Magazine |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  urheilulehti
Julkaisija:  ESPN
ISSN:  ISSN 1097-1998
Perustettu:  1998
Päätoimittaja:  Chad Millman
Kotikunta:  Bristol, Connecticut
Kotimaa:   Yhdysvallat
Sivukoko:  Tabloidi
Ilmestymistiheys:  joka toinen viikko
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
ESPN The Magazine on joka toinen viikko julkaistava aikakauslehti Pohjois-Amerikassa. Sitä julkaisee Bristolissa, Connecticutissa toimiva ESPN-televisiokanava. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 11. maaliskuuta 1998.
Lehti keskittyy pääasiassa Pohjois-Amerikan suosituimpien ammattilaisliigojen, kuten NFL:n ja MLB:n asioihin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kari Peitsamon Skootteri (albumi)

| Kari Peitsamon Skootteri Kari Peitsamon Skootteri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Simopekka Savisaari
 Levy-yhtiö: Pyramid
Kari Peitsamon muut julkaisut
| Älä koskaan laula kantria 1985 | Kari Peitsamon Skootteri 1985 | Amatöörirakastaja 1986 |
Kari Peitsamon Skootteri on Kari Peitsamon Skootterin albumi vuodelta 1985.
Kappaleet > A-puoli

On pakko vatkaa	 – 2.44
Takaisin Teksasiin – 2.50
Unelmissa yli kuun – 4.44
Kun tukka lähtee – 2.56
Yksi kunnon piisi – 3.09
Kappaleet > B-puoli

Mississippi voodoo mies – 6.15
Sudenkorento – 2.53
Tillikan villikissa – 3.02
Kuka puijaa ketä – 5.29
Jääpallon SM-sarja 1944

| SM-kilpailu 1944 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  21
Sarjajärjestelmä:  Cup-kilpailu
Mestari:  Helsingin IFK
Toinen sija:  Warkauden Pallo -35
Paras maalintekijä:  Erik Åberg, HIFK (18)
  ← 1943 :  1945 → 
Jääpallon Suomen mestaruudesta vuonna 1944 pelattiin jatkosodasta huolimatta. Asemasotavaihe mahdollisti cup-muotoisen kilpailun järjestämisen. Kilpailuun osallistui 21 joukkuetta. Mukana oli myös yksi joukkue TUL:stä, Viipurin Toverit. Takaisin vallatussa Viipurissa voitiin taas järjestää otteluita, ja Ilves ja Sudet saivat pelata kotikaupungissaan vielä yhden kauden. Viipurilaisjoukkueista Viipurin Toverit ja Sudet kuitenkin putosivat cupista jo ensimmäisellä kierroksella. Ilves selvisi välieriin voittamalla kotonaan Helsingin Hukat, joka koostui pääasiassa vanhoista Viipurin Palloseuran pelaajista. Ilveksen ja Hukkien ottelu jäi viimeiseksi Viipurissa pelatuksi jääpallo-otteluksi. Välierissä HIFK voitti Ilveksen 4-1.  HIFK:n vastustaja loppuottelussa oli WP-35, Varkaudessa pelatun loppuottelun voitti jatkoajalla HIFK.
Alkukierrokset

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Porin Palloilijat | 7–2 | Rosenlewin Urheilijat -38 |
| Helsingin IFK | 7–0 | Viipurin Toverit |
| Hukat, Helsinki  | 5–2 | Helsingin Palloseura |
| Vaasan Palloseura | 4–2 | Vaasan Pallo-Veikot |
| Warkauden Pallo -35 | 6–1 | Savonlinnan Pallokerho |
| Kuopion Pallo-Toverit | 2–6 | Varkauden Pallo-Pojat |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 7–2 | Kronohagens IF |
| Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 2–7 | Viipurin Ilves |
| Ilves-Pojat, Tampere | 2–3 | Valkeakosken Haka |
| Vasa IFK | 5–0 | Vaasan Palloseura |
| Turun Palloseura | 1–2 | Porin Palloilijat |
| Viipurin Sudet | 3–4 | Warkauden Pallo -35 |
| Varkauden Pallo-Pojat | 1–5 | Helsingin IFK |
Puolivälierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 13–0 | Valkeakosken Haka |
| Porin Palloilijat | 3–4 | Vasa IFK |
| Warkauden Pallo -35 | 5–0 | Helsingin Jalkapalloklubi |
| Viipurin Ilves | 4–3 | Hukat |
Välierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Vasa IFK | 0–5 | Warkauden Pallo -35 |
| Helsingin IFK | 4–3 | Viipurin Ilves |
Loppuottelu

20.helmikuuta 1944 Varkaus
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 3–4 ja. (3-3) (1-2) | Helsingin IFK |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Helsingin IFK
2.: Warkauden Pallo -35
3.-4.: Viipurin Ilves
3.-4.: Vasa IFK
5.-8.: Porin Palloilijat
5.-8.: Hukat, Helsinki
5.-8.: Helsingin Jalkapalloklubi
5.-8.: Valkeakosken Haka
Suomen-mestarit

HIFK:n joukkue Herbert Lundström (mv), Pehr Lindholm, Frans Karjagin, Odert Forsstedt, Erik Åberg, Lars Green, Lasse Tiivola, Hans Byman, Leo Karjagin, Walter Svanström,  Torsten Svanström, Paul Wanner, Sture Svanström ja Nils Öhrnberg.
Ernesto Corripio y Ahumada

Ernesto Corripio y Ahumadan vaakuna.
Ernesto Corripio y Ahumada (29. kesäkuuta 1919 – 10. huhtikuuta 2008) oli roomalaiskatolisen kirkon meksikolainen kirkonmies. Hän syntyi Tampicossa, Tamaulipasin osavaltiossa.
Corripio y Ahumada sai pappisvihkimyksensä 25. lokakuuta 1942 ja ylennyksen kardinaaliksi 30. kesäkuuta 1979. Hän toimi muun muassa Méxicon arkkipiispana vuodesta 1977, kunnes erosi 75-vuotiaana 29. syyskuuta 1994.
Corripio y Ahumada ennätti olla kardinaalina lähes 29 vuotta. Siitä huolimatta hänellä ei ollut mahdollisuutta osallistua ainoaankaan konklaaviin; vuoden 1978 konklaavit olivat juuri menneet ohi, eikä kardinaali voinut vuonna 2005 äänestää korkean ikänsä johdosta. Hän oli viettänyt 80-vuotispäiväänsä kesäkuussa 1999.
Corripio y Ahumada kuoli Meksikossa 88 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

Catholic-Hierarchy.org: Ernesto Cardinal Corripio y Ahumada (englanniksi)
Kateryna Bondarenko

| Kateryna Bondarenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1986  Kryvyi Rih 
Kansalaisuus:   Ukraina
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–
Palkintorahat:  4 300 884 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  29. (12.10.2009)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  519–399
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2009, 2016, 2018)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2009)
Wimbledon:  3. kierros (2011)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2009)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  
Voitot/tappiot:  272–269
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Kateryna Bondarenko (s. 8. elokuuta 1986 Kryvyi Rih, Neuvostoliitto) on ukrainalainen tennispelaaja. Myös hänen siskonsa Alona Bondarenko on tennisammattilainen. Katerynaa valmentaa hänen äitinsä Natalja Bondarenko.
Tennis-ura

Australian avoin tennisturnaus 2008 päättyi naisten nelinpelin osalta Alonan ja hänen siskonsa Kateryna Bondarenkon voittoon. He voittivat finaalissa Shahar Pe'erin ja Viktoryja Azarenkan 2–6, 6–2, 6–4. Heistä tuli toinen sisaruspari, joka on voittanut Grand Slamin. Ensimmäinen oli Williamsin sisarukset.
Pariisin Gaz de France -turnauksessa Bondarenko pääsi puolivälierään asti, voittaen Nadja Petrovan ja Juliana Fedakin ennen häviämistään Jelena Dementjevalle. Nelinpelissä hän voitti siskonsa kanssa turnauksen.
Pekingin olympialaisissa 2008 Bondarenko hävisi Dementjevalle 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän tuli siskonsa kanssa neljänneksi. Australian avoimissa 2009 Bondarenko pudotti 9:nneksi sijoitetun Agnieszka Radwańskan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Zheng Jielle. Ranskan avoimissa 2009 hän pääsi kolmannelle kierrokselle ja Wimbledonissa toiselle kierrokselle.
Yhdysvaltain avoimissa 2009 Bondarenko voitti ensimmäisellä kierroksella Ana Ivanovicin 2–6, 6–3, 7–6(7). Seuraavilla kierroksilla hän voitti Shenay Perryn ja Anastasija Rodionovan. Neljännellä kierroksella tuli voitto Gisela Dulkosta murskaavasti 6–0, 6–0. Puolivälierässä tuli tappio Yanina Wickmayerille 5–7, 4–6. Bondarenkosta tuli ensimmäinen ukrainalainen naistennispelaaja, joka on päässyt puolivälieriin asti Grand Slam -turnauksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kateryna Bondarenkon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Bondarenkojen yhteiset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kateryna Bondarenko WTA:n sivuilla (englanniksi)
Eddy Etaeta

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. joulukuuta 1970 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Papeete, Tahiti
Pelipaikka: keskikenttä
Maajoukkue
| 1992–1998 |  Tahiti | 5 | (0) |
Valmennusura
2010–:  Tahiti

Eddy Etaeta (s. 16. joulukuuta 1970 Papeete) on tahitilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Nykyisin Etaeta toimii Tahitin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Hänet tunnetaan parhaiten siitä, että hän valmensi Tahitin Oseanian mestaruuteen 2012 ja näin ollen Tahiti selviytyi vuoden 2013 Maanosaliittojen cupiin Brasiliaan, jossa joukkue kuitenkin hävisi kaikki ottelunsa, mutta sai yleisön tuen. Peliurallaan Etaeta pelasi Tahitin maajoukkueessa viisi ottelua tekemättä maaliakaan.
Kari Peitsamon lauluja

| Kari Peitsamon lauluja eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Kesto: 21.42
 Levy-yhtiö: Rytmi-lehti
Kari Peitsamon lauluja on Rytmi-lehden vuonna 2002 julkaisema EP-mittainen tribuuttialbumi, jolla eri artistit esittävät Kari Peitsamon lauluja.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Kari Peitsamo.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Koottava lasinen muurahaispesä | Apulanta | 1.44 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Vedestä nousee kasvi | Sami Jones & Vaeltava Koira | 2.05 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Anna vielä aikaa | Yari | 8.19 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sunnuntai | Kauko Röyhkä | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kauppaopiston naiset | Sami Jones & Vaeltava Koira | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Täytyy mennä Viikiin | Kauko Röyhkä | 2.15 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Albumi Discogs-sivustolla
Albumi Finnmusic-sivustolla
Albumi Fono.fi-sivustolla
Ernesto Galán

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ernesto Galán Íñigo
Syntymäaika: 17. kesäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 181 senttimetriä
Junioriseurat
: Villaviciosa Odón
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2007 2006–2007 2007–2009 2009– 2009–2010 | Móstoles → Puertollano Lleida Espanyol → Girona | 32 (2) 14 (0) 55 (4) 22 (1) 37 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. kesäkuuta 2011.
Ernesto Galán Íñigo (s. 17. kesäkuuta 1986 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pelannut Espanjan Primera Divisiónissa Espanyolin joukkueessa ja alemmilla sarjatasoilla useissa muissa joukkueissa.
Galán edusti uransa alkuvaiheilla kolmea eri joukkuetta Espanjan alemmilla sarjatasoilla. Vuonna 2009 hän siirtyi barcelonalaisseura Espanyoliin, mutta kauden 2009–2010 hän pelasi kuitenkin lainalla Gironassa. Kausina 2010–2012 hän pelasi Espanyolissa 32 pääsarjaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

Ernesto Galánin esittely Espanyolin kotisivustolla (katalaaniksi) (englanniksi) (espanjaksi)
Ernesto Galánin tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)
Katherine Freese

| Katherine Freese |
| --- | --- |
 Freese vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1957 (ikä 67) Freiburg, Saksa
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Princetonin yliopisto   Columbian yliopisto   Chicagon yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  David Schramm
Instituutti:  Massachusetts Institute of Technology   Michiganin yliopisto   Nordita
Tutkimusalue:  astrofysiikka, kosmologia
Aiheesta muualla
www-personal.umich.edu/~ktfreese/index.html
Katherine Freese (s. 8. helmikuuta 1957 Freiburg, Saksa) on yhdysvaltalainen astrofyysikko ja professori, joka on tutkinut sekä pimeää ainetta että energiaa ja maailmankaikkeutta heti alkuräjähdyksen jälkeen. Freesen tutkimukset ovat muun muassa todistaneet, että niin sanottu pimeän aineen MACHO-teoria ei ollut mahdollinen.
Akateeminen ura

Freese opiskeli fysiikkaa Princetonin ja Columbian yliopistoissa. Hän suoritti Princetonissa alemman korkeakoulututkinnon, ja maisteriksi hän valmistui 1981 Columbiasta. Freesesta tuli 1984 fysiikan tohtori Chicagon yliopistosta.
Freese aloitti postdoc-tutkimuksen Harvard–Smithsonian Center for Astrophysicsissä, ja sitten hän sai stipendin teoreettisen fysiikan Kavli-instituuttiin sekä Berkeleyn Kalifornian yliopistoon. Freese toimi 1987–1981 apulaisprofessorina MIT:ssa.
Freese siirtyi MIT:sta Michiganin yliopistoon, missä hän on toiminut professorina. Hän oli myös vuosina 2014–2016 Tukholmassa toimivan teoreettisen fysiikan Nordita-tutkimuslaitoksen johtajana.
Tutkimustyö

Freese on tehnyt tutkimusta laaja-alaisesti teoreettisen kosmologian ja hiukkasastrofysiikan parissa. Hän on pyrkinyt tunnistamaan maailmankaikkeudesta sekä pimeää ainetta että energiaa. Lisäksi hän on yrittänyt rakentaa mallia maailmankaikkeudelle heti alkuräjähdyksen jälkeen.
Freese oli ensimmäisiä, jotka ehdotti erilaisia tapoja tunnistaa pimeää ainetta. Hän tutkimustensa ansiosta ns. MACHO-kappaleet voitiin hylätä pimeän aineen rakennuspalikoina. Freese on tutkinut MACHOja ja niiden vastineita WIMPejä, ja hän havaitsi, että massiivisia MACHO-kappaleita, kuten valkoisia ja ruskeita kääpiöitä, ei ollut maailmankaikkeudessa tarpeeksi selittämään pineää ainetta. Freesen tutkimukset ovat johtaneet tutkijat etsimään epäsuorasti pimeää ainetta ja esimerkiksi IceCube-neutriino-observatorion perustamiseen.
Freese on ehdottanut, että varhaisessa maailmankaikkeudessa oli pimeitä tähtiä, jotka kävivät pimeällä aineella. Hän on ehdottanut myös luonnollisen inflaation mallia selittämään kosmista inflaatiota. Freese ja Martin Wolfgang julkaisivat 2023 teorian, jonka mukaan pimeä aine syntyi vasta tavallisen aineen muodostumisen jälkeen. He ovat kutsuneet tätä tapausta pimeäksi alkuräjähdykseksi.
Freese on julkaissut yli 300 artikkelia eri fysiikan ja tähtitieteen lehdissä sekä kirjoittanut Princeton University Pressin julkaiseman tietokirjan Kosminen cocktail.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katherine Freese Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
Elin Waris

Elin Maria Gustava Waris (17. maaliskuuta 1875 Helsinki  – 17. huhtikuuta 1958 Helsinki) oli  suomalainen opettaja ja lastentarhaopettajien koulutuksen toteuttaja ja kehittäjä lähes neljän vuosikymmenen ajan.
Elin Wariksen vanhemmat olivat junamies Johan Waris ja Alvina Gustava Nikander. Hän kävi tyttökoulun 1892 ja lastentarhaseminaarin 1899 ja teki opintomatkoja Ruotsiin ja Saksaan. Waris toimi Sörnäisten kansanlastentarhan ja kasvattajaseminaarin opettajana vuodesta 1899 ja Ebeneserkodin johtajana vuodesta 1925 vuoteen 1938. Sitä ennen hän oli ollut vuodesta 1905 Ebeneserkodin yhteydessä toimineen lastentarhaopettajaseminaarin suomenkielisen kurssin vastuuhenkilö. Vaasaan Waris perusti lastentarhan 1900–1901. Hän oli useiden lastentarhaopettajien yhdistysten kunniajäsen ja tuki Suomen Lähetysseuran toimintaa eri tavoin vuosikymmenten ajan.
Kantri & rock

| Kantri & rock Jussi & The Boys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1975
 Julkaistu: 1975
 Tuottaja(t): Matti Laipio ja Jussi Raittinen
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 29.24
 Levy-yhtiö: Scandia
Jussi & The Boys muut julkaisut
| Pojat asialla 1974 | Kantri & rock 1975 | Kehä kaartuu 1975 |
Kantri & rock on suomalaisyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi vuodelta 1975. Se koottiin nopeasti ”Metsämökin tontun” voitettua Mainos-TV:n Syksyn sävel -kilpailun. Levyn A-puolelle äänitettiin alkuvuodesta 1975 neljä uutta kappaletta, kun taas B-puolelle valikoitiin kuusi kappaletta vuonna 1971 julkaistulta Kantri-albumilta. Myös A-puolen kakkosraita ”Lähde mukaan” oli mukana jo Kantri-albumilla, silloin Arto Sotavallan laulamana.
Kappaleet

Metsämökin tonttu – 2.35 (säv. ja san. K. W. Blomqvist)
Lähde mukaan (Hey Good Lookin’) – 2.36 (säv. Hank Williams, san. Kari Kuuva)
Syöpäsairaala (Folsom Prison Blues) – 3.50 (säv. Johnny Cash, san. Roy Rabb)
Valtatie 66 (Route 66) – 2.33 (säv. Bobby Troup, san. Raimo Kupiainen)
Luokkajuhlat (Garden Party) – 3.41 (säv. Eric Nelson, san. Jussi Raittinen)
Oon yksin niin (Oh Lonesome Me) – 2.27 (säv. Don Gibson, san. Jussi Raittinen)
Käy ohitsein (Walk On By) – 2.07 (säv. Kendall Hayes, san. Kari Tuomisaari)
Mä sulta ikävän sain (Singing the Blues) – 2.17 (säv. Melvin Endsley, san. Jussi Raittinen)
Nukkekoti – 3.20 (säv. ja san. Kari Kuuva)
Sydämein niin mustasukkainen (Jealous Heart) – 2.13 (säv. Jenny Lou Carson, san. Kari Kuuva)
Edessäin näen tien yksinäisen (Long Lonesome Highway) – 1.45 (säv. Jim Hendricks, san. Jussi Raittinen)
Soittajat

Jussi Raittinen – laulu, bassokitara
Kaj Westerlund – piano, sähköurut, kitarat, taustalaulu
Antero Jakoila – kitarat
Aimo Hakala – rummut
Soittajat > Vierailevat muusikot

Kalle Lae – kitara
Nono Söderberg – kitara
Roy Rabb – steel-kitara
Arto Sotavalta – laulu
Kari Kuuva – akustinen kitara, taustalaulu
Jarno Sarjanen – taustalaulu
Petri Hohenthal – viulu, akustinen kitara
Pentti Mutikainen – bassoviulu, bassokitara
Mikko Kuoppamäki – bongorummut
Sakari Helle – huuliharppu
Olli Heikkilä – urut
Jaakko Salo – urut
Maija Hapuoja – taustalaulu
Kaisa Martelius – taustalaulu
Kai Lind – taustalaulu
Kari Fall – taustalaulu
Esko Grundström

| Esko Grundström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1986
Ammatti:  muusikko, säveltäjä, sovittaja, tuottaja
Muusikko
Tyylilajit:  kansanmusiikki, maailmanmusiikki, taidemusiikki, lastenmusiikki
Soittimet:  kontrabasso, ukulelebasso, harmonikka, piano, kantele
Yhtyeet:  Ilkka Arola Sound Tagine Taipuva Luotisuora New Better Spring Band Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu! Le Landeur Poja!
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Esko Elias Grundström (s. 1986 Rauma)  on suomalainen muusikko, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja. Grundström on musiikin kandidaatti Sibelius-Akatemiasta pääaineenaan musiikkikasvatus.
Grundströmin toimialaa ovat etenkin kantaesitykset ja uuden musiikin tuottaminen.
Grundström on soittanut muun muassa seuraavissa yhtyeissä: Ilkka Arola Sound Tagine, Taipuva Luotisuora, New Better Spring Band, Ammuu!, Le Landeur ja Poja!.
Grundströmiä ovat työllistäneet muun muassa Suomen Kansallisteatteri, Svenska Teatern, Espoon kaupunginteatteri ja Konserttikeskus. Hän on sovittanut ja säveltänyt musiikkia Helsingin kaupunginorkesterille ja Lapin kamariorkesterille sekä useille pienille kokoonpanoille. Hän on toiminut Rovio Entertainmentin musiikkituottajana ja tuottanut Emma-palkinnolle ja -ehdokkuuksiin yltäneitä äänilevyjä.
Esko Grundström on muusikko Eero Grundströmin veli ja Otto Grundströmin serkku.
Karvakiviyrtti

| Karvakiviyrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Kiviyrttikasvit Woodsiaceae
Suku::  Kiviyrtit Woodsia
Laji::  ilvensis
Kaksiosainen nimi
 Woodsia ilvensis  (L.) R.Br. 
Katso myös
   Karvakiviyrtti Wikispeciesissä   Karvakiviyrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvakiviyrtti oikealla, haurasloikko (Cystopteris fragilis) vasemmalla.
Karvakiviyrtti (Woodsia ilvensis) on pienikokoinen, paahteisten kallioiden saniaislaji.
Ulkonäkö ja koko

Karvakiviyrtin maavarsi on lyhyt ja pysty. 5–20 cm pitkät, kertaalleen parilehdykkäiset lehdet kasvavat kimppuina. Lehtiruoti ja keskiranka ovat tiheäsuomuisia ja -karvaisia. Lehtilapa on kapeanpuikea. Lehdykät ovat kapeanpuikeita, liuskaisia, alta tiheäsuomuisia ja -karvaisia. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja ne ovat pitkien katesuomukarvojen ympyröimiä. Karvakiviyrtin itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa. Vanhat lehtiruotien tyviosat jäävät törröttämään moniksi vuosiksi kasvin juureen.
Karvakiviyrtti muistuttaa paljon tunturikiviyrttiä (W. alpina), jonka kanssa se myös voi risteytyä.
Levinneisyys

Euroopassa karvakiviyrtin päälevinneisyysalue painottuu Norjaan, Ruotsiin, Suomeen ja Venäjän Karjalaan ja edelleen itään Uralille saakka. Muualla Euroopassa levinneisyysalue on laikuttaisempi. Sitä tavataan muun muassa Islannissa, Skotlannissa, Saksassa, Puolassa, Alpeilla ja Karpaateilla. Aasian puolella laji on levinnyt laajalle Siperiassa. Pohjois-Amerikassa sitä tavataan Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Suomessa karvakiviyrttiä kasvaa koko maassa. Etelä- ja Itä-Suomessa laji on tavallinen, pohjoisempana se harvinaistuu ja puuttuu paikoitellen kokonaan.
Elinympäristö

Karvakiviyrtti kasvaa kuivilla ja tavallisesti paisteisilla, karuilla kallioilla, louhikoissa ja isoilla metsäkivillä. Toisinaan se esiintyy myös varjoisilla paikoilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Karvakiviyrtin (Woodsia ilvensis) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karvakiviyrtti (Woodsia ilvensis)
Pohjolan kasvien pauloissa: Woodsia ilvensis - karvakiviyrtti
Katherine Haataja

Katherine Haataja
Katherine Elina Haataja ( s. Hannikainen; 16. helmikuuta 1969) on ruotsalais-suomalainen mezzosopraano ja yrittäjä. Hän tukee yrityksenä kautta nuorten oopperataiteilijoiden työskentelyä. Hän on Hannikaisten- perheen säveltäjien ja kirjailijoiden jälkeläinen, Pietari Hannikainen oli hänen isänsä isoisän isoisä.