stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Move
Yhtyeen vaiheet > Pääministerin suuttumus

Myöhemmin samana vuonna Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Harold Wilson haastoi yhtyeen kunnianloukkauksesta oikeuteen sen käytettyä singlelevynsä "Flowers in the Rain" mainonnassa seksuaalisesti vihjailevaa pilapiirrosta Wilsonista. Wilson voitti oikeudenkäynnin, jonka seurauksena oikeus määräsi hänet saamaan kaikki The Movelle osoitetut tekijänoikeuskorvaukset kyseisestä kappaleesta. Wilson lahjoitti saamansa tulot pysyvästi hyväntekeväisyyteen. Oikeuden päätös on yhä voimassa. Itse single nousi lokakuussa brittilistan toiselle sijalle. Tapauksen jälkeen yhtye päätti jättää julkisuustemppunsa ja keskittyä musiikkiin.
Yhtyeen vaiheet > Suosio säilyy, mutta rivit rakoilevat

The Move oli The Beatlesin ja The Rolling Stonesin ohella aikakautensa eniten julkisuutta saanut yhtye Englannissa. Aikaisemmin samana vuonna kokoonpanon jäsenet vierailivat taustalaulajina The Jimi Hendrix Experiencen albumilla Axis: Bold as Love (1967). Yhtyeen menestystä jatkoi single "Fire Brigade" (brittilistan kolmas sija maaliskuussa 1968). Keväällä Chris Kefford erosi yhtyeestä ja Trevor Burton ryhtyi soittamaan bassoa. Samoihin aikoihin ilmestyi myös yhtyeen ensimmäinen albumi Move, joka oli näyttö sen pop-rocktyylistä. Levy sisälsi myös yhtyeen jatkossa käyttämiä puhallin- ja jousisovituksia. Huhtikuussa 1968 albumi saavutti korkeimman sijoituksensa nousten Britannian LP-myynnissä sijalle 15. The Move kävi konsertoimassa myös Suomessa Helsingin Kulttuuritalolla joulukuussa 1967.
Etupäässä singleistään tunnetuksi tulleen The Moven pahin pettymys oli viidennen singlen eli kesällä 1968 ilmestyneen "Wild Tiger Womanin" jääminen Top 50:n ulkopuolelle. Kappale ei tuntunut kiinnostavan ostavaa yleisöä, ja yhtyeellä olikin edessään erilaisten musiikillisten kokeilujen sävyttämä loppuvuosi. Move päätti toistaiseksi pysytellä vanhalla linjallaan  julkaisten joulukuussa kuudennen singlensä "Blackberry Wayn", jonka levytyksessä oli käytetty aiempaa enemmän sellon kaltaisia orkesterisoittimia. Kappale, josta löytyi selviä yhtymäkohtia The Beatlesien klassikkoon Penny Laneen, nousi Top Ten -listan kärkipaikalle.
Vuonna 1969 The Moven rivit alkoivat rakoilla. Musiikillisten erimielisyyksien seurauksena Trevor Burton erosi kokoonpanosta heti vuoden alussa. Hänen tilalleen tuli bassokitaristi Rick Price. Tämän lisäksi yhtye vaihtoi manageria ja esiintyi entistä vähemmän.The Move konsertoi toisen kerran Helsingin Kulttuuritalolla maaliskuussa 1969. Loppukesällä singlehitti "Curly" nosti yhtyeen nimen jälleen listoille.
Yhtyeen vaiheet > Raskas tyylivaihe ja yhtyeen hajoaminen

Seuraava lp-levy oli Shazam (1970). Yhtye siirtyi musiikissaan monipuolisempaan ja raskaampaan ilmaisuun. Albumia pidetään usein varsin onnistuneena. Sen kannen suunnitteli Mike Sheridan. Levy sisältää muun muassa heavy metal -tyylisen kappaleen "Hello Susie" ja jousikvartetin säestämän balladin "Your Beautiful Daughter". Levyn myötä Roy Wood alkoi saada arvostusta lahjakkaana ja monitaitoisena muusikkona ja sovittajana. Vuoden 1970 loppupuolella laulaja Carl Wayne jäi pois kokoonpanosta siirtyen soolouralle ja kabareehen. Hänen seuraajakseen tuli kitaristi-laulaja Jeff Lynne (entinen The Idle Racen jäsen), joka soitti myös koskettimia ja bassoa. Samaan aikaan yhtye luopui esiintymisistä lähes kokonaan ja keskittyi sävellys- ja levytystyöhön.
Seuraavilla singleillään "Brontosaurus" ja "When Alice Comes Back To Farm" sekä albumillaan Looking On (1970) The Move siirtyi kokonaan Led Zeppelinin ja Black Sabbathin kaltaisen heavy metal -musiikin suuntaan. Seuraavana vuonna Rick Price erosi ja yhtye jatkoi kolmimiehisenä. Viimeisenä levynä ilmestyi Message from the Country (1971), jonka arvostettu amerikkalainen Rolling Stone -lehti valitsi vuoden albumiksi. Levyn saama vastaanotto oli kuitenkin kaupallisesti ajatellen  suhteellisen vaatimaton huolimatta Lynnen ja Woodin osoittamasta monilahjakkuudesta niin säveltämisen kuin laulullisen ilmaisun saralla. Vielä samana vuonna julkaistiin singlet "Tonight" ja "Chinatown" sekä vuoden 1972 puolella "California Man", joka nousi Top Ten -hitiksi. Roy Wood ja Jeff Lynne alkoivat kuitenkin keskittää aikaansa Electric Light Orchestran perustamiseen. Tulevan projektin valmistelu vei niin paljon aikaa, että keväällä 1972 The Move lopetti toimintansa.
Yhtyeen vaiheet > Hajoamisen jälkeen

The Moven hajoamisen seurauksena Electric Light Orchestraan tuli mukaan myös Bev Bevan. ELO:n ensilevyn jälkeen Roy Wood jäi pois kokoonpanosta jatkaen perustamassaan Wizzard-yhtyeessä ja samanaikaisesti alkaneella soolourallaan. Bev Bevan ja Jeff Lynne työskentelivät pitkään Electric Light Orchestran jäseninä. 1980-luvulla Bevan nähtiin myös toisen birminghamilaisyhtyeen, Black Sabbathin, rumpalina.
Diskografia > Albumit

Move  (1968)
Shazam  (1970)
Looking On  (1970)
Message from the Country  (1971)
Diskografia > Singlet

"Night of Fear" (1967)
"I Can Hear The Grass Grow" (1967)
"Flowers in the Rain" (1967)
"Fire Brigade" (1968)
"Wild Tiger Woman" (1968)
"Blackberry Way" (1968)
"Curly" (1969)
"Brontosaurus" (1970)
"When Alice Comes Back to the Farm" (1970)
"Tonight" (1971)
"Chinatown" (1971)
"Do Ya" (1972)
Diskografia > EP:t

Something Else from The Move  (1969)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Move Greatest Hits (1973)
Arsia Mons

| Arsia Mons |
| --- | --- |

Korkeus:  17 800 m
Sijaintitiedot
Sijainti:  Tharsis, Mars
Koordinaatit:  9.4°S, 120.5°W
Geologia
Tyyppi:  kilpitulivuori
Arsia Mons on tulivuori Marsissa. Se on eteläisin Tharsiksen ylängön kolmesta suuresta tulivuoresta (Tharsis Montes). Sen pohjoispuolella sijaitsee Pavonis Mons. Arsia Mons on toiseksi suurin Marsin tulivuorista. Vuori kohoaa yli 17 kilometrin korkeuteen, ja sen kaldera on noin 110 kilometriä leveä. Tulivuoren oletetaan purkautuneen viimeksi noin 700 miljoonaa vuotta sitten.
Luolastot

Maaliskuussa 2007 yhdysvaltalainen tutkijaryhmä raportoi havainneensa vuoren ympäristöstä seitsemän tummaa kohdetta, jotka termisen emissionsa perusteella eivät ole muuta maastoa tummempaa ainetta vaan ilmeisesti sisäänkäyntejä Marsin pinnan alla sijaitseviin luoliin. Näiden aukkojen läpimitat ovat 100–252 metriä ja niiden syvyys on ainakin sadan metrin luokkaa, sillä aukkojen seinämiä tai pohjaa ei ole havaittavissa. Juuri seinämien ja pohjan havaitsemattomuus erilaisissa valaistusoloissa viittaa siihen, etteivät kyseessä ole kraatterit tai vastaavat rakenteet vaan aukot ovat sisäänkäyntejä laajempaan tilaan. Tutkijaryhmä käyttää aukoista epävirallisia työnimiä Dena, Chloë, Wendy, Annie, Abbey, Nikki ja Jeanne. Aukkojen paljastamat luolastot saattaisivat toimia suojana, jossa mikrobitasoinen elämä olisi mahdollista. Ohut ilmakehä aukkojen leveysasteella estää kuitenkin toistaiseksi laskeutujan lähettämisen alueelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wynne et al. (2007) THEMIS observes possible cave skylights on Mars, LPSC XXXVIII proceedings (englanniksi)
NASAn Astronomy Picture of the Day -kuva aukosta
Läntinen suurpiiri

Läntinen suurpiiri (ruots. Västra stordistriktet) on Helsingin kaupungin läntisten kaupunginosien suuralue. Se kattaa viisi kaupungin suunnittelun, hallinnon ja palvelutuotannon peruspiiriä: Reijolan, Munkkiniemen, Haagan, Pitäjänmäen ja Kaarelan.
Kussakin Läntisen suurpiirin viidessä peruspiirissä on useampi osa-alue:
Reijolan peruspiiri
Laakso
Vanha Ruskeasuo
Pikku Huopalahti
Meilahti
Munkkiniemen peruspiiri:
Niemenmäki
Munkkivuori
Talinranta
Vanha Munkkiniemi
Kuusisaari
Lehtisaari
Haagan peruspiiri:
Etelä-Haaga
Kivihaka
Pohjois-Haaga
Lassila
Pikku Huopalahti
Pitäjänmäen peruspiiri:
Tali
Pajamäki
Pitäjänmäen yritysalue
Reimarla
Marttila
Konala
Kaarelan peruspiiri:
Kannelmäki
Malminkartano
Maununneva
Hakuninmaa
Kuninkaantammi
Honkasuo
Väestö ja työpaikat

Alla olevassa taulukossa on kuvattu väestön ja työpaikkojen muutokset vuosien 1995 ja 2015 välillä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Väkiluku (1.1) | Työpaikat (31.12) |
| 1995 | 95 135 | 47 029 |
| 2000 | 100 639 | 65 778 |
| 2005 | 98 545 | 69 862 |
| 2010 | 101 328 | 70 566 |
| 2015 | 106 287 | ei tiedossa |

Lähde: http://aluesarjat.fi
Kaupunginosat

Haaga
Kaarela
Konala
Laakso
Malminkartano
Meilahti
Munkkiniemi
Pitäjänmäki
Ruskeasuo
Nora (lentokenttä)

Tukikohdasta toiminut konetyyppi Hawker Hart I.
Nora oli etutukikohta, jonka ruotsalainen vapaaehtoisyksikkö Lentorykmentti 19 perusti talvisodan aikana 17. tammikuuta 1940 Hirvasjärvelle, 30 kilometriä Märkäjärveltä eli nykyisestä Sallan kirkonkylästä etelään. Tukikohdan nimi tuli ruotsin kielen sanasta norra. Kenttä oli varustettu toimimaan yksittäisten Hawker Hart I -pommikoneiden tukikohtana. Kenttä joutui 26. tammikuuta 1940 neuvostoliittolaisten pommitusten kohteeksi mutta ei kärsinyt vaurioita. 30. tammikuuta Noran toiminta siirrettiin Nora 2:lle.
Jura (departementti)

Jura on Juravuorten mukaan nimetty Ranskan departementti. Jura sijaitsee Itä-Ranskassa,  Burgundi-Franche-Comtén alueella, Ain'n, Doubs'n, Haute-Saônen, Côte-d'Orin ja Saône-et-Loiren  departementtien sekä Sveitsin kantoni Vaud'n naapurina.
Jura oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin osasta aiempaa Franche-Comtén provinssia. 2016 asti France-Comté oli Ranskan hallintoalue, joka käsitti Juran lisäksi Doubs'n, Haute-Saônen ja Territoire-de-Belfortin departementit. Vuoden 2016 alussa yhdistettiin Burgundi ja Franche-Comté ja muodostettiin Burgundi-Franche-Comté.
Juran departementin pinta-ala on 4 999 neliökilometriä ja väkiluku 257 401 (vuonna 2006). Sen pääkaupunki on Lons-le-Saunier.
Departementin kaksi kylää, Baume-les-Messieurs ja Château-Chalon, ovat päässeet Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi.
Nick Gore

| Niko Hurme |
| --- | --- |
 Kalma Lordin Devil is a Loser kappaleen musiikkivideolla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1974 (ikä 50)
Ammatti:  Basisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kalma, Nick Gore
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  Hard rock, heavy metal glam rock
Soittimet:  bassokitara, sähkökitara, laulu
Yhtyeet:  Stala & SO. (1997-)   Lordi (2002-2005)   Sampsa Astala & Qma
Levy-yhtiöt:  Sony BMG
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nick Gore (oik. Niko Hurme, s. 10. marraskuuta 1974 Karkkila, tunnetaan myös nimellä Kalma) on suomalainen muusikko. Nick Gore on suomalaisen Stala & SO. -yhtyeen basisti. Hän toimi suomalaisen Lordi-yhtyeen basistina vuosina 2002–2005, käyttäen taiteilijanimeä Kalma. Hän erosi yhtyeestä loppuvuonna 2005, koska koki, ettei hänellä ole Lordin lisäksi tarpeeksi aikaa perheelleen.
Hurme soitti Lordin albumeilla The Monsterican Dream ja The Arockalypse. Hänen hahmonsa Lordissa oli Biker Zombie from Hell eli moottoripyöräilijäzombi Helvetistä. Kalmasta käytettiin myös lempinimiä Kalmageddon ja Kalmisto. Hurme käytti Lordissa Ibanez Ergodyne- ja ESP LTD Viper-304 -bassoja.
Hurme on esiintynyt eroamisensa jälkeen kahdesti Lordin kanssa: 11. maaliskuuta 2006 Helsingin Nosturissa ja 31. lokakuuta 2006 Lontoossa.
Historia

Hurme aloitti basson soittamisen 1992 veljensä yhtyeessä. Vartuttuaan hän muutti Helsinkiin ja lähti opiskelemaan Diakonia-ammattikorkeakouluun. Hän suunnitteli nuoriso-ohjaajaksi ryhtymistä, mutta ei lopulta tehnyt kyseisiä töitä. Lopulta Hurme päätyi töihin maalausliikkeeseen. Samoihin aikoihin hän perusti ystävänsä Sampsa Astalan kanssa SO.-yhtyeen, jossa Astala lauloi ja soitti kitaraa, Hurme soitti bassoa. Myöhemmin Sampsa Astala pyysi Hurmetta liittymään toiseen yhtyeeseensä, Lordiin, joka tarvitsi uutta basistia. Hurme suostui ja vaikutti Lordissa vuosina 2002–2005.
Diskografia > Stala & SO.

It Is So. (2011) - bassokitara, taustalaulu
Play Another Round (2013) - bassokitara, taustalaulu
Diskografia > Lordi

The Monsterican Dream (2004) - bassokitara, taustalaulu
The Arockalypse (2006) - bassokitara, taustalaulu
Filmografia

The Kin (2004) – Kalma
Aiheesta muualla

Kalman haastattelu ja esittely MonsterDiscoHell.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Lordi |
| --- | --- |
 Mr. Lordi  Kone  Hiisi  Hella  Mana   G-Stealer  Magnum  Enary  Kalma  Kita  Otus  Awa  OX  Amen 
Studioalbumit:  Get Heavy  The Monsterican Dream  The Arockalypse  Deadache  Babez for Breakfast  To Beast Or Not To Beast  Scare Force One  Monstereophonic – Theaterror vs. Demonarchy  Sexorcism  Killection  Lordiversity  Screem Writers Guild 
Kokoelmat:  The Monster Show  Famous Five (EP)  Zombilation  Scarchives Vol. 1 
Singlet:  ”Would You Love a Monsterman?”  ”Devil Is a Loser”  ”My Heaven Is Your Hell”  ”Blood Red Sandman”  ”Hard Rock Hallelujah”  ”Who's Your Daddy?”  ”Would You Love a Monsterman 2006”  ”It Snows in Hell”  ”They Only Come Out at Night”  ”Beast Loose in Paradise”  ”Bite It Like a Bulldog”  ”Deadache”  ”This Is Heavy Metal”  ”Rock Police”  ”The Riff”  ”Nailed by the Hammer of Frankenstein”  ”Hug You Hardcore”  ”Your Tongue’s Got the Cat”  ”Naked in My Cellar”  ”Shake the Baby Silent”  ”I Dug a Hole in the Yard for You”  ”Like A Bee To The Honey”  ”Believe Me”  ”Abracadaver”  ”Borderline”  ”Merry Blah Blah Blah”  ”Demon Supreme”  ”Day Off Of The Devil”  ”Spear Of The Romans”  ”Reel Monsters”  ”Hard Rock Hallelujah” (Feat. Bürger Lars Dietrich)  ”Lucyfer Prime Evil”  ”Thing in the Cage”  ”Made Of Metal” 
DVD:t:  Market Square Massacre  Bringing Back the Balls to Stockholm 2006  Recordead Live – Sextourcism in Z7 
Elokuvat:  The Kin  Dark Floors 
Kirjat:  Mie oon Lordi  Songs for the Rockoning Day  Lordiary 
Varhaistuotanto:  Bend Over and Pray the Lord 
Muuta:  Lordin aukio  Lordi’s Rocktaurant  Bringing Back the Balls to Rock  Diskografia  Kappaleluettelo  Hahmokuvaukset 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz 2  3
Ernst G. Hedman

Ernst G. Hedman
Ernst Gustaf Hedman (18. joulukuuta 1867 Oulu – 21. lokakuuta 1933 Tammisaari) oli suomalainen arkkitehti.
Hedmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Sanfrid Hedman ja Anna Helena Blumenthal. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1890.
Hedman oli vuonna 1892 perustetun helsinkiläisen arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan osakkaana yhdessä Karl Gustaf Grahnin ja Knut Edgar Wasastjernan kanssa. Hedman toimi myös liikemiehenä Suomessa ja Venäjällä. Viimeksi Hedman oli oikeusministeriön vankeinhoito-osaston taloustarkastajana 1925–1932.
Hedman oli naimisissa vuodesta 1893 Elisabet Maria von Blumenthalin kanssa. Hedmanin veli oli Perttulan kasvatuslaitoksen perustaja ja johtaja filosofian maisteri Edvin Leopold Hedman (1863–1915).
Grahn, Hedman & Wasastjernan suunnittelemia rakennuksia

Asuinkerrostalo Pohjoinen Makasiinikatu 9, Helsinki 1894, purettu 1967
Kotkan kauppahalli 1897
Fennian talo, Helsinki 1899
Wasa Aktiebankin talo, Helsinki 1899
Sumeliuksen talo, Tampere 1901
1. palkinto Riian kaupungintalon suunnittelukilpailussa 1904
Aiheesta muualla

Arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna (Arkitekturbyrå), Aleksanterinkatu 46 (Central Passagen), Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmat Finnassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Hedmanin suunnittelema Vapaussodan muistomerkki Torniossa on paljastettu vuonna 1921.
Punamulta

Punamullalla värjätyllä keittomaalilla maalattuja taloja.
Punamulta (Fe2O3·H2O) on maaväripigmentti. Sitä käytetään yleisesti keittomaalin pigmenttinä. Punamulta on rautapitoista savimaata: hyvin hienojakoista hematiittia. Koostumus vaihtelee esiintymispaikan mukaan; parhaat punamullat sisältävät jopa 95 prosenttia rautaoksidia. Pigmentin sävyt vaihtelevat sen sisältämien sivuaineiden mukaisesti. Tyypillisesti punamulta sisältää noin prosentin lyijyä, 0,5 % kuparia ja 10 % luonnon kvartsia. Sävy määrittyy myös polton mukaan: mitä kuumempi poltto, sen tummempi sävy.
Punamullan valmistus

Pigmentin valmistuksessa maa lietetään, sekoitetaan ja poltetaan. Vanhojen punamultamaalien sävy oli varsin vaalea, koska lämpötilaa ei silloisilla uuneilla saatu kovin korkeaksi. 1900-luvun mittaan pigmenttien sävyjä on tasaisesti tummennettu, mutta myös vaaleampaa italianpunaista on saatavilla.
Käyttö

Punamultaa on käytetty jo esihistoriallisella ajalla, jolloin sillä on korostettu kalliomaalauksia, maalattu luolamaalauksia, värjätty haudattavia ja pieniä esineitä. Punamullalla on maalattu muun muassa Astuvansalmen kalliomaalaukset Ristiinassa. Suomessa kampakeraamisella kaudella (4200–2000 eaa.) valmistetut savihahmot värjättiin usein punamullalla.
Ruotsissa ensimmäiset tiedot punamullan käytöstä talomaalissa ovat 1500-luvulta,lähde? jolloin raaka-aineena käytettiin Falunin Kopparbergin kuparikaivosten jätekivestä valmistettua kaivoslesettä eli teknistä punamultaa. Punamultaa käytettiin keittomaalin pigmenttinä.
Aiheesta muualla

Suurvalta-ajasta valistuksen aikaan 1600–1775 Rakennusperintö.fi.  20.2.2006. Ympäristöministeriö ja Museovirasto. Arkistoitu 25.3.2008. Viitattu 5.3.2008.
Ivars, Marja: Urajärven punamultaresepti Rakennusperintö.fi.  2.8.2006. Ympäristöministeriö ja Museovirasto. Arkistoitu 17.11.2010. Viitattu 20.5.2010.
Sahlberg, Marja: Miten talon alkuperäinen väri selvitetään? Rakennusperintö.fi.  8.10.2007. Ympäristöministeriö ja Museovirasto. Arkistoitu 17.11.2010. Viitattu 20.5.2010.
Palttala-Heiskala, Outi: Ulkomaalaus -puujulkisivu Talotori.  2005. Forssan ammatti-instituutt. Arkistoitu 5.4.2008. Viitattu 5.3.2008.
Nièvre

Nièvre on Ranskan departementti Keski-Ranskassa, Burgundi-Franche-Comtén hallintoalueen lounaisosassa. Departementin nimi tulee Nièvre-joesta.
Ranskan kansallinen tilastokeskus, Insee, sekä posti ovat antaneet departementille koodin 58. Sen pääkaupunki on Nevers.
Nièvre on yksi Ranskan alkuperäisistä 83:sta departementista, jotka perustettiin Ranskan vallankumouksen jälkeen 4. maaliskuuta 1790. Nièvre muodostettiin osasta entistä Nivernais'n provinssia.
Alueella on 202 417 asukasta (vuonna 2021).
Nièvre on kuuluisa valkoviinistään Pouilly Fumésta. Alueen kyliä ympäröivät laajat viinitarhat. Sana fumé tarkoittaa savua, ja se kertoo alueen rypäleiden savuisesta mausta.
De civilitate morum puerilium

De civilitate morum puerilium (vapaasti suomennettuna Nuorukaisten hyvistä tavoista), ensimmäinen käytöksen kultainen kirja, oli humanisti Erasmus Rotterdamilaisen Baselissa vuonna 1530 kirjoittama teos, joka oli tarkoitettu lapsille ja nuorille opastukseksi muun muassa opinnoissa ja käytöstavoissa. Teos käännettiin aikanaan 14 kielelle, suomeksi vuonna 1670 nimellä Cullainen kiria. Teoksen uusi suomennos ilmestyi vuonna 2005 nimellä Kultainen kirja: nuorten hyvistä tavoista. Kirjaa käytettiin Ranskassa jopa 1800-luvulle asti oppikirjana ja se toimi yhtenä eurooppalaisen tapakulttuurin lähtökohtana.
Kirjassa Erasmus Rotterdamilainen kertoo muun muassa pöytätapojen oppimisen tapahtuvan parhaiten juurruttamalla ne jo lapsuusiässä.
Vaihtoehtoiset kirjan nimen kirjoitustavat:
De civilitate morum puerilium (yleisin)
Libellus aureus, De civilitate morum puerilium
De civilitate morum puerilium libellus
Kirjallisuutta

Erasmus Rotterdamilainen: Kultainen kirja: Nuorten hyvistä tavoista.  ((De civilitate morum puerilium, 1530.) Suomennos: Heli Paalumäki ja Hannu Salmi. Jälkisanat Hannu Salmi)  Turku:  Faros-kustannus, 2005.  ISBN 951-98968-9-9
Hintalautakunta

Hintalautakunta oli 1940–1949 toiminut kansanhuoltoministeriön alainen toimielin, joka valvoi tavaroiden hinnanmuodostusta. Sen muodosti viisi valtioneuvoston määräämää jäsentä, joista yksi toimi puheenjohtajana. Lautakunta antoi valtioneuvostolle ja kansanhuoltoministeriölle lausuntoja sille uskotuista asioista, jotka valmisteltiin kansanhuoltoministeriössä.
Käsiteltävät asiat esitteli lautakunnalle kansanhuoltoministeriön esittelijä. Asiat ratkaistiin äänten enemmistöllä ja äänten mennessä tasan ratkaisuksi tuli puheenjohtajan kanta. Lautakunta oli päätösvaltainen, kun kolme jäsentä oli paikalla. Sihteerinsä lautakunta sai valita itse.
Vaasan Ylioppilasteatteri Ramppi

Vaasan ylioppilasteatteri Ramppi ry on vuonna 1991 perustettu vaasalainen harrastajateatteri, jolla on n. 5-6 ensi-iltaa vuodessa. Vaasan ylioppilasteatteri on valtakunnallisen Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsen. Ramppi on myös Suomen ainoa virallisesti kaksikielinen ylioppilasteatteri.
Ramppi esiintyy kesällä 2021 Bock's Corner Villagen alueella ja muina aikoina omien esitystensä puitteissa Vaasan keskustassa Hietasaarenkadulla sijaitsevan Leipätehtaan tiloissa. Lisäksi teatteri tuo kutsuttaessa esityksiään myös yksityisisiin tilaisuuksiin.
Aiheesta muualla

Vaasan ylioppilasteatterin omat sivut
| n k Perustiedot Wikidatassa: Vaasan Ylioppilasteatteri Ramppi (Q18691481)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: teatterirakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Vaasa
Pohjolan Sanomat

Pohjolan Sanomat oli Meri-Lapin alueella kuutena päivänä viikossa ilmestynyt sanomalehti. Lehti kuului Lännen Media -konserniin.
Lehti oli ilmestymisensä viime vaiheissa Lapin Kansan erillispainos, johon vaihdettiin sisältöä. Se ei kuitenkaan omistajan mukaan riittänyt pitämään tulosta plussalla, ja lehti lakkautettiin kokonaan maaliskuussa 2017.
Pohjolan Sanomilla oli konttorit Kemissä ja Torniossa.
Kiinteistön omistaa keväästä 2022 lähtien Riku Matikainen yrityksineen.
Lehden historiaa

Pohjolan Sanomien edeltäjänä pidetään vuonna 1912 perustettua nuorsuomalaista Torniossa ilmestynyttä Tornion Laaksoa. Sen omistajat päättivät siirtää lehden Kemiin, ja aloittaa siellä uudella nimellä Pohjolan Sanomat.
Pohjolan Sanomat perustettiin vuonna 1915. Ensimmäinen numero ilmestyi 10. elokuuta samana vuonna. Kilpailevan silloisen paikallisen lehden päätoimittaja totesi:
»Mokomakin lehtiriepu, jonka koko painoksen pikku tyttö kepyesti kantaa kainalossaan postiin ...»
Nelisivuisen kolme kertaa viikossa ilmestyvän lehden painos oli 700 kappaletta. Lehti lisäsi ilmestymiskertojaan kolmesta kuuteen kertaan viikossa syksystä 1918 alkaen. Seitsenpäiväiseen ilmestymiseen päädyttiin marraskuussa 1980.
Pohjolan Sanomat täytti 90 vuotta vuonna 2005 ja juhlisti merkkipäivää järjestämällä Kemissä tapahtumia. Lehdestä julkaistiin myös toimittaja Pentti Jussilan tekemä sen 90-vuotisen toiminnan historiikki.
Pohjolan Sanomista tuli vuonna 2001 sitoutumaton sanomalehti. Sitä ennen se oli ollut vuodesta 1918 lähtien ensin Maalaisliiton ja sitten sitä seuranneen Keskustapuolueen äänenkannattaja.
Lehden levikki oli Levikintarkastuksen vuonna 2008 tekemässä tutkimuksessa 21 746. Lukijamääräksi lehti ilmoitti vuonna 2005 noin 59 000. Lehti oli läntisen Lapin maakuntalehti.
Pohjolan Sanomia kustansi Alma Media, joka joulukuussa vuonna 1998 omisti 78,7 prosenttia yhtiön osakkeista, mikä on 68,4 prosenttia kokonaisäänimäärästä.
Lehti muuttui broadsheet-koosta tabloidi-kokoiseksi vuonna 2011 ja vuoden 2014 alusta viisipäiväiseksi lehdeksi. Tässä vaiheessa Pohjolan Sanomat oli kaupunki- tai paikallislehti. Vuonna 2015 lehti lakkautettiin itsenäisenä lehtenä ja sen ilmestysmiskerrat kasvoivat kuuteen viikossa.
Lehden toimintaan liittyy kirjanpidollinen Nobiscum-yksikköselvennä. Vuonna 2016 Julkisen sanan neuvosto JSN julkaisi lehden toimintaan liittyen vetoomuksen luotettavan median puolesta; lehteä ei mainittu vetoomuksen allekirjoittaneiden joukossa.lähde?
Yhdistyminen Lapin Kansaan

Pohjolan Sanomien paperilehti yhdistyi Lapin Kansaan, josta ilmestyy Meri-Lapissa painos Pohjolan Sanomien nimellä osin eri sisällöllä. Lehtien toimitukset, mediamyynti ja tuotanto yhdistetään, ja irtisanomisia tullee noin 30.lähde tarkemmin? Digitaalinen lehti jatkoi ilmestymistä itsenäisenä seitsenpäiväisenä lehtenä verkossa. Se muuttui pääosin maksulliseksi. Maaliskuussa 2017 lehti lakkautettiin kokonaan.
Päätoimittajat

Heikki Kokko (1915–1917)
Uuno Hannula (1917–1944)
Veli Siikala (1944–1972)
Tapio Siikala (1972–1980)
Matti Lammi (1980–1994)
Reijo Alatörmänen (1980–1996)
Heikki Lääkkölä (1996–2014)
Maria Jauho (2014–2017)