Waterloo (kappale)
Kappaleen työstö

Marraskuussa 1973 ABBAn jäsenet Björn Ulvaeus ja Benny Andersson sekä manageri Stig Anderson oli kutsuttu tuomaan ehdokaskappale vuoden 1974 Eurovision laulukilpailun Ruotsin karsintaan, Melodifestivaleniin. Yhtye oli epäonnistunut vuoden 1973 karsinnoissa, joten kolmikko oli aiempaa innostuneempi kilpailusta. Lisäksi brittiläiset ja yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt suhtautuivat avoimen välinpitämättömästi ruotsalaiseen popmusiikkiin, joten ABBA tiesi euroviisujen olevan ainoa tie suuren, maailmanlaajuisen yleisön tietoisuuteen. Yhtye myös huomasi, ettei itse kilpailun voittaminen ollut tärkeintä, vaan ainoastaan esillä oleminen, sillä edellisvuoden toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneista kappaleista tuli maailmalla paljon suurempia hittejä kuin itse voittajasta.
Ulvaeus, Andersson ja Anderson tulivat siihen lopputulokseen, että ABBAn parhaat mahdollisuudet olisivat iloisessa ja nopeatempoisessa laulussa. Yhtyeen jäsenet Ulvaeus ja Andersson lähtivät työstämään laulua kesämökeilleen Viggsön saarelle Tukholman saaristoon. Tämä oli heidän tapansa, sillä Polar Music -yhtiön tuottajina saaristo soi kaksikolle rauhaisan paikan ilman häiriötekijöitä. Saarella Anderssonilla ja Ulvaeuksella oli tapana työskennellä tuntikausia yhdessä istuen, kitaraa ja pianoa soittaen, hyräillen melodioita ja yrittäen löytää uusia ideoita. Tulevasta euroviisukarsintakappaleesta saatiin aikaan kaksi eri versiota, joista toinen oli nopea rock-vivahteinen esitys, joka oli saanut vaikutteita Phil Spectorin 1960-luvulla tuottamista kappaleista. Se muistutti myös Wizzard-yhtyeen vuoden 1973 hittiä ”See My Baby Jive”. C-kasetille äänitetty demo, jolla kaksikko hyräili melodiaa pianon ja kitaran säestämänä, luovutettiin Stig Andersonille.
Stig Anderson oli ollut 1960-luvulta lähtien Ruotsin tuotteliaimpia sanoittajia, ja hän aloitti uuden kappaleen sanoittamisen yrittämällä keksiä sille sopivaa nimeä. Hän halusi nimeksi sellaisen, joka olisi maailmanlaajuisesti ymmärrettävissä.
»Pyrin löytämään sellaisen sanan, jota ei tarvitsisi kääntää. Jotakin sellaista, mikä olisi kaikille tuttua. Jotakin samantapaista kuin ”Ring Ring”. Haeskelin kolmitavuista ilmausta, joka sopisi yhteen melodian kanssa.» 
(Stig Anderson, ABBAn manageri ja ”Waterloon” sanoittaja)
Aluksi Anderson kokeili sanaa Honey Pie, joka ei kuitenkaan tuntunut johtavan mihinkään. Viikon miettimisen jälkeen hän lopulta löysi sanan Waterloo kirjasta, joka sisälsi arkisia ilmauksia. Se viittasi Napoleon Bonaparten kuuluisaan tappioon Waterloon taistelussa 18. kesäkuuta 1815. Muutamassa tunnissa hän oli saanut valmiiksi kappaleen ruotsinkieliset sanat, joissa Waterloon taistelu toimi metaforana naiselle, ”jolla ei ollut muuta mahdollisuutta kuin antautua kosijansa hellittämättömän piirityksen edessä”. Anderson soitti Benny Anderssonille ja lauloi hänelle sanoituksensa. Sekä Andersson että Björn Ulvaeus hyväksyivät Stig Andersonin tuotoksen.
Kappale äänitettiin Waterloo-albumin sessioiden lopulla joulukuussa 1973, kaksi päivää tekstin valmistumisen jälkeen. Kitaraa soitti Janne Schaffer, bassokitaraa Rutger Gunnarsson ja rumpuja Ola Brunkert. ABBAn jäsenistä Benny Andersson soitti pianoa. Oikea tunnelma kappaleeseen löydettiin muutaman yrityksen jälkeen. Kappaleen lopullisessa versiossa on kaikkiaan kaksi säkeistöä sekä kolme kertosäkeistöä. Sävellaji on D. Rateyourmusic-sivusto on kuvaillut kappaletta europopiksi, popiksi ja pop rockiksi. Vastaavasti Discogs-sivusto asettaa kappaleen genreiksi popin, rockin ja iskelmän.