stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Belgian lippu

Belgian lippu 23. tammikuuta 1831–. Mittasuhteet:13:15
Belgian alkuperäinen lippu vuodelta 1830.
Belgian kauppa- ja merenkulkulippu.
Belgian laivastolippu.
Belgian hallituksen lippu.
Belgian lippu koostuu kolmesta pystysuorasta raidasta, jotka ovat vasemmalta oikealle musta, keltainen ja punainen. Lipun suunnittelussa on otettu mallia Ranskan lipusta, mutta värit ovat Brabantin herttuakunnasta. Kun belgien kapina Alankomaiden hallintoa vastaan alkoi, kansallinen kaarti otti Brabantin maakunnan värit käyttöönsä.
Lippu otettiin käyttöön 23. tammikuuta 1831, pian sen jälkeen kun Belgia sai itsenäisyytensä Alankomailta vuonna 1830. Alkuperäisessä lipussa oli vaakasuorat raidat, mutta se muistutti liikaa Alankomaiden lippua, joten raidat vaihdettiin pystysuoriksi. Lipun mittasuhteet ovat 13:15, joten se on lähes neliön muotoinen.
Belgian perustuslain 193. artikla määrittelee maan kansallislipun väreiksi punaisen, keltaisen ja mustan.
Belgian lähes neliönmuotoisen valtiolipun lisäksi maassa on liittovaltion tasolla käytössä myös muita lippuja. Siviili- ja kauppa-aluksiin asennetaan samoin värein varustettu lippu kuin kansallislippu, mutta sen suhteet ovat 2:3, jolloin lippu muodostuu selvästi suorakaiteen muotoiseksi.
Sotalaivaston lipussa on Andreaksen risti, jossa on kansallislipun värit. Lisäksi keskellä alhaalla on ankkuri ja ylhäällä kaksi kanuunaa kannattelemassa umpikruunua. Lipun suhteet ovat samat 2:3 kuin kauppalipunkin.
Hallituksen lipussa ovat samat mittasuhteet 2:3 kuin kauppalipussa, mutta siinä on keltaisella pohjalla, keskelle sijoitettuna, musta pystyyn noussut leijona, jonka varusteet ovat punaiset. Leijonan yläpuolella on kuninkaan umpikruunu, jonka ääriviivat ovat mustat.
Kansallinen lippu esitti merkittävää osaa kapinoiden aikana, ja varsinkin kun Itävallan Alankomaiden vastainen Brabantin kapina oli käynnissä ennen Ranskan suurta vallankumousta.
Autonomisten alueiden liput

Bryssel (2015)
Flanderi (1985)
Vallonia (1913)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belgian lippu Wikimedia Commonsissa
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:   Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:   Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:   Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros
Behmin koulu

Behmin koulu 1860-luvun piirroksessa taustallaan Papulanvuori.
Behmin koulu (saks. Behmschen Privat-Lehranstalt zu Wiborg) oli vuosina 1853–1881 Viipurissa toiminut saksankielinen poikien sisäoppilaitos, jonka perusti teologi Karl Gottlieb Behm. Papulan kaupunginosassa sijainneesta kosmopoliittisesta koulusta tuli nopeasti Viipurin arvostetuin oppilaitos, jonne saapui opiskelijoita Suomen suuriruhtinaskunnan ohella myös Venäjältä ja Baltiasta.
Historia

Koulun perusti Pietarista Viipuriin muuttanut saksalaistaustainen teologi Karl Gottlieb Behm. Kaupungissa oli aikaisemmin 1840-luvulta saakka toiminut Peter Wilhelm Nokelinin sisäoppilaitos, joka kuitenkin suljettiin 1852. Behmin seuraavana vuonna perustama uusi koulu oli aluksi tarkoitettu lähinnä Viipurin saksankieliselle väestölle, mutta siitä tuli nopeasti suosittu myös suomen-, ruotsin- ja venäjänkielisten keskuudessa. Hyvän maineen saavuttaneeseen kouluun saavuttiin pian opiskelemaan myös muualta Suomesta sekä pietarin- ja baltiansaksalaisten keskuudesta.
Behm käytti oman koulunsa mallina Liivinmaan kuvernementin Võrussa ja Birkenruhissa, nykyisen Cēsisin Bērzainessa  toimineita yleisiä kouluja. Se sai myös pientä valtionavustusta, jota ei ennen 1870-lukua myönnetty kuin muutamalle yksityiselle oppilaitokselle. Behmin koulussa pystyi suorittamaan klassis- tai reaalipainotteisen oppimäärän. Koulusta valmistuneet omasivat saksan lisäksi hyvät taidot myös venäjän kielessä, koska sen opiskeluun kiinnitettiin paljon enemmän huomiota, kuin yleisissä suomen- ja ruotsinkielisissä kouluissa. Myöhemmin opetuksen painopiste siirtyi yleisten humanististen aineiden sijasta kauppasivistykseen, minkä vuoksi koulusta tuli erityisen suosittu kauppias- ja liikemiesperheiden poikien keskuudessa.
Carl Gottlieb Behm kuoli jo kolme vuotta koulun perustamisen jälkeen, mutta hän onnistui luomaan sille niin vankan maineen, että oppilaitosta kutsuttiin toimintansa loppuun saakka Behmin nimellä. Hänen kuolemansa aikaan koulussa oli noin 80 oppilasta, joista kymmenkunta oli suomalaisia ja loput Pietarista. Myös myöhemmin oppilasmäärä pysyi samoissa lukumäärissä, esimerkiksi lukuvuonna 1862–1863 koulussa oli 85 oppilasta.
Behmin kuoleman jälkeen koulun johtajaksi tuli aluksi opettajiston vanhin Ernst Ziemssen (1823–1901), joka oli Behmin opiskelutovereita, sekä hänen jälkeensä tehtävää koulun lopettamiseen saakka hoitanut saksalainen matematiikanopettaja Ferdinand Friedrich Zeidler. Vuonna 1878 Behmin koulu muutettiin lyseoksi, mutta lakkautettiin jo 1881, kun se ei enää pystynyt kilpailemaan 1870-luvun koulu-uudistusten jälkeen perustettujen uusien koulujen kanssa. Seuraavana lukuvuonna Behmin koulun toimintaa jatkoi kaupungin venäläisten kauppiaiden aloitteesta perustettu kuusiluokkainen venäjänkielinen reaalikoulu.
Koulurakennus

Karl Gottlieb Behm perusti koulunsa kilometrin päässä Viipurin keskustasta sijainneen Papulan kartanon eli Marienhoffin maille. Lääninrakennuskonttorin konduktöörin Anders Sandellin suunnittelema uusi koulurakennus valmistui vuonna 1856. Suuressa puurakennuksessa oli opetusluokkien ja opettajien työhuoneiden lisäksi musiikki- ja liikuntasalit, kirjasto, oleskelutila, keittiö, leipomo, ruokala, sairastupa ja sauna. Lisäksi rakennuksessa oli asuintiloja koulun palvelushenkilökunnalle. Rakennukseen kuului myös korkea kuusikulmainen torni. Pihamaalla oli erilaisia talousrakennuksia sekä ryytimaa ja puutarha koulun keittiön tarpeisiin.
Uuden koulun siipirakennus tuhoutui elokuussa 1857 raivonneessa tulipalossa, jolloin opettajana toiminut säveltäjä Richard Faltin menetti lähes koko omaisuutensa. Mukana oli useita arvokkaita instrumentteja sekä hänen omia sävellyksiään. Koulun sulkemisen jälkeen rakennus oli Ferdinand Zeidlerin lesken omistuksessa, kunnes senaatti osti sen vuonna 1897 Viipurin pataljoonan kasarmialueen laajentamista varten. Koulurakennus oli jonkin aikaa pataljoonan esikunnan käytössä, mutta nykyään sitä ei enää ole.
Oppilaita ja opettajia

Lukuisat Behmin koulun oppilaat nousivat myöhemmin merkittävään asemaan sekä Suomessa että Venäjällä. Heidän joukossaan oli erityisesti liikemiehiä ja talouselämän vaikuttajia, kuten teollisuusmies Arthur Sommer, kauppaneuvos ja valtiopäivämies Albert Oskar Snellman, vuorineuvos Johan Albert Edvard von Julin, pääjohtaja Wilhelm Hackman sekä useita Viipurin saksalaisten kauppiassukujen jäseniä. Koulua käyneiden kuuluisien venäläisten joukossa olivat muun muassa valtioneuvos Pjotr Štšukin sekä Moskovasta asti saapunut Alexander Roediger, joka myöhemmin toimi Venäjän sotaministerinä. Štšukin kertoi muistelmissaan, miten Behmin koulussa luettiin uutterasti latinaa ja kreikkaa, sillä oppilaita valmistettiin Tarton yliopistoon, jossa näiden kielten taito oli pääsyehto.
Behmin koulu tunnettiin myös laadukkaasta piirustusopetuksesta, jota antoi baltiansaksalainen taidemaalari Theodor Albert Sprengel. Hänen opissaan oli muun muassa kuvanveistäjä Johannes Takanen. Muita merkittäviä opettajia olivat musiikinopettajat Heinrich Wächter ja Richard Faltin sekä kieltenopettajana toiminut filologi Arvid Fritiof Nordqvist. Vuosina 1854–1860 opettajiin kuulunut Karl Gottlieb Behmin lanko Gustav Felix Rinne kehitti sittemmin pappina kuorolaulua Hiidenmaalla ja laati Behmin koulusta tutun Maamme-laulun säveleen Hiidenmaan hymnin.  Koulun rehtoreita ja tarkastajia olivat muun muassa oppikirjojen tekijänä tunnettu Alexander Edvard Modeen ja Carl Wilhelm Ahrenberg.
Muuta

Behmin kouluun opettajaksi saapunut Ferdinand Zeidler toi vuonna 1859 mukanaan Pohjois-Saksasta ruusulajikkeen, jota hän alkoi puolisonsa kanssa kasvattamaan koulun puutarhassa. Nykyään se tunnetaan nimellä Papulanruusu.
Belonoperca

| Belonoperca> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Tribus::  Diploprionini
Suku::  Belonoperca  Fowler & Bean, 1930
Katso myös
   Belonoperca Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Belonoperca on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva indopasifiselta merialueelta ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:
Belonoperca chabanaudi Fowler & Bean, 1930 – nuolisaippuakala
Belonoperca pylei Baldwin & Smith, 1998
Bellatrix-luokka

| Bellatrix-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  35,20 t (standardi) 40 t (kuormattu)
Pituus:  20,72 m
Leveys:  5,05 m
Syväys:  1,81 m
Koneteho:  2 x Cummins-dieselmoottoria
Nopeus:  14,1 solmua
Miehistöä:  7
Aseistus
Meritorjunta:  1 × Oerlikon 20 mm -tykki 2 × 7,62 mm MG42 -konekivääriä
Bellatrix-luokka oli Portugalin laivaston  partioveneluokka.
Alukset

Luokan alukset valmisti Bayerische Schiffbaugesellschaft GmbH ja Arsenal do Alfeite.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NRP Bellatrix | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1961 | poistettu palveluksesta 1974 |
| NRP Canopus | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1961 | poistettu palveluksesta 1974 |
| NRP Deneb | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1961 | poistettu palveluksesta 1974 |
| NRP Espiga | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1961 | poistettu palveluksesta 1974 luovutettu Angolalle 1975 |
| NRP Fomalhaut | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1961 | poistettu palveluksesta 1974 tutkimusalus |
| NRP Pollux | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1961 | poistettu palveluksesta 1974 luovutettu Angolalle 1975 |
| NRP Rigel | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1962 | poistettu palveluksesta 1974 luovutettu Angolalle 1975 |
| NRP Altair | Bayerische Schiffbaygesellschaft GmbH, Erlenbach am Main |  |  | 1962 | poistettu palveluksesta 1974 luovutettu Angolalle 1975 |
| NRP Arcturus | Arsenal do Alfeite, Lissabon |  | 13. joulukuuta 1967 | 17. toukokuuta 1968 | poistettu palveluksesta 1974 |
| NRP Aldebaran | Arsenal do Alfeite |  | 16. helmikuuta 1968 | 17. toukokuuta 1968 | poistettu palveluksesta 1974 |
| NRP Procion | Arsenal do Alfeite |  | 22. maaliskuuta 1968 | 17. toukokuuta 1968 | poistettu palveluksesta 1974 |
| NRP Sirius | Arsenal do Alfeite |  | 16. helmikuuta 1970 | 21. syyskuuta 1970 | poistettu palveluksesta 1974 luovutettu Mosambikille 1975 |
| NRP Vega | Arsenal do Alfeite |  | 16. helmikuuta 1970 | 21. syyskuuta 1970 | poistettu palveluksesta 1974 luovutettu Mosambikille 1975 |
Belgian naisten lentopallomaajoukkue

Belgian naisten lentopallomaajoukkue edustaa Belgiaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on pelannut MM-kilpailuissa kolme kertaa ja EM-kilpailuissa kymmenen kertaa. Se on saavuttanut EM-kilpailuissa pronssia vuonna 2013 ja ollut EM-kisojen järjestäjämaana kolmasti.
Arvokilpailut > MM-kilpailut

11:s 2014
13:s 1956
22:s 1978
Arvokilpailut > EM-kilpailut

Pronssia 2013
Kuudes 2015
Seitsemäs 2007
Yhdeksäs 2019
11:s 2009
12:s 1975, 1979, 1987
14:s 1967, 2017
Belbina (Saroniset saaret)

| Belbina> Βέλβινα.Sijainti |
| --- | --- |
 Belbina
Koordinaatit:  37°28′16″N, 23°55′53″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ágios Geórgios, Hydra, Saaret, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Saroniset saaret
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belbina (m.kreik. Βέλβινα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Ágios Geórgios) Saroninlahden suulla Kreikassa.
Maantiede

Belbinan kaupunkivaltio käsitti koko samannimisen saaren, eikä saarella ollut muita poliksia. Saari sijaitsi vajaan 20 kilometrin päässä Sunionin (nyk. Soúnio) niemestä, ja vaikka se oli lähempänä Attikaa kuin Peloponnesosta, se luettiin antiikin aikana osaksi jälkimmäistä. Saari oli kuten nykyäänkin pieni, jyrkkärinteinen ja vaikeapääsyinen, mutta tästä huolimatta asuttu.
Historia

Belbinan asukkaat olivat Peloponnesokselta tulleita doorilaisia, ja se oli todennäköisesti Lakonian ja Arkadian rajaseudulla sijainneen Belbinan (myös Belemina, Belmina) siirtokunta, mistä kaupunki myös sai nimensä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Belbinitēs (Βελβινίτης) ja Belbineitēs (Βελβινείτης).
Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena ainakin klassisella kaudella. Themistokles kutsui paikkaa yhdeksi koko Hellaan merkityksettömimmäksi. 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Belbina kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa.
Rakennukset ja löydökset

Asutuksen jäänteitä on löydetty ainakin yhden saaren kukkulan huipulta. Muualla saarella on paljon jäänteitä pengerryksistä, mikä on ollut välttämätöntä saaren jyrkkyyden vuoksi.
Melissa Belote

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Melissa Belote |  Melissa Belote |  Melissa Belote |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | 100 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | München 1972 | 200 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | München 1972 | 4×100 m sekauinti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 1973 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1973 | 100 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1973 | 4×100 m sekauinti |  |
Melissa Belote (s. 10. lokakuuta 1956) on entinen yhdysvaltalainen selkäuimari ja olympiavoittaja.
Belote voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kolme kultamitalia. Hän voitti 100 metrin selkäuinnin ajalla 1.05,78 voittaen Unkarin Andrea Gyarmatin 0,48 sekunnilla. Hän teki 200 metrin selkäuinnin alkuerissä maailmanennätyksen 2.20,58 ja paransi sitä loppukilpailussa aikaan 2.19,19 voittaen kultaa 1,19 sekunnin erolla maannaiseensa Susie Atwoodiin. Lisäksi hän voitti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui ensimmäisen osuuden ja jonka Yhdysvallat voitti maailmanennätysajalla 4.20,75.
Belgradin MM-kilpailuissa 1973 Belote voitti kultaa 200 metrin selkäuinnissa sekä hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Belinda

| Belinda |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  15. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  saksalainen Betlindis tai italialainen belina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Belinda on naisen etunimi. Nimi on alkujaan tullut tunnetuiksi oopperoista ja romaaneista, ja se on mahdollisesti muodostettu joko italian kielen sanasta belina, joka merkitsee leikkikalua, tai muinais­saksalaisesta nimestä Betlindis.
Suomessa nimi Belinda on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 323 henkilölle. Belindan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 15. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2015.
Tunnettuja Belindoja

Belinda Bauer (s. 1962), brittiläinen rikoskirjailija
Belinda Bencic (s. 1997), belgialainen tennispelaaja
Belinda Carlisle (s. 1958), yhdysvaltalainen laulaja
Belinda Emmett (1974–2006), australialainen näyttelijä ja laulaja
Belinda Lee (1935–1961), englantilainen näyttelijä
Belinda Peregrin (s. 1989), meksikolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
Nimen muita merkityksiä

Belinda, Uranuksen kuu
Bellingshauseninmeri

Englanninkielinen kartta Antarktiksesta. Bellingshauseninmeri on kartan vasemmassa laidassa.
Bellingshauseninmeren jääpeitettä vuonna 2012.
Bellingshauseninmeri on merialue eteläisellä Tyynellämerellä, Thurstonin- ja Aleksanterinsaaren välissä, Antarktiksen niemimaan länsipuolella. Alue on nimetty löytäjänsä Fabian Gottlieb von Bellingshausenin mukaan, joka saapui alueelle vuonna 1821. Hän johti aluetta tutkinutta venäläistä retkikuntaa.
Bellingshauseninmeren pinta-ala on noin 487 000 km² ja syvin kohta 4 115 metriä. Alue on 1 130 kilometriä leveä. Veden suolapitoisuus on 33 promillea. Alueelle iskeytyi asteroidi plioseenikaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bellingshauseninmeri Wikimedia Commonsissa
USGS CMG InfoBank Atlas: Bellingshausenin meren kartta (Arkistoitu versio) (englanniksi)
NASA:n satelliittikuva alueesta (englanniksi)
Marcus Grönholm

| Marcus Grönholm |
| --- | --- |
 Grönholm vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1968 (ikä 56) Kauniainen, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1989–2007, 2009–2010, 2019
Kartanlukija(t):   Timo Rautiainen
Entiset tallit:  Toyota, Peugeot, Ford
Kilpailuja:  153
Maailmanmestaruuksia:  2 (2000, 2002)
Voittoja:  30
Palkintosijoja:  61
Erikoiskoevoittoja:  542
MM-pisteitä:  615
Ensimmäinen kilpailu:  Jyväskylän suurajot 1989
Ensimmäinen voitto:  Ruotsin ralli 2000
Viimeinen voitto:  Uuden-Seelannin ralli 2007
Viimeinen kilpailu:  Ruotsin ralli 2019
Aiheesta muualla
www.mgr.fi
Marcus Ulf Johan "Bosse" Grönholm (s. 5. helmikuuta 1968 Kauniainen) on suomalainen uransa lopettanut ralliautoilija. Hän on kaksinkertainen ralliautoilun maailmanmestari ja eniten rallin MM-osakilpailuvoittoja saavuttanut suomalainen. Kartanlukijana Grönholmilla oli menestysvuosinaan Timo Rautiainen.
Ura > Alkuvuodet

Grönholm aloitti moottoriurheilu-uransa vuonna 1981 motocrossilla, josta hän polvien loukkaantumisten vuoksi siirtyi ralliin vuonna 1987. Hänen ensimmäinen MM-rallinsa oli vuoden 1989 Jyväskylän suurajot, jossa hän ylsi Lancian N-ryhmän autolla sijalle 23. Vuonna 1994 Grönholm voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa ajettuaan Suurajoissa viidennelle sijalle.
Vuonna 1998 Grönholm ajoi korkeilla sijoituksilla kärjen tuntumassa Jyväskylässä Toyota Corolla WRC -autollaan mutta joutui jättämään kisan kesken. Hänen ajamisensa kisassa oli kuitenkin sen verran vakuuttavaa, että jopa kolmen eri valmistajan tallit (Toyota, Ford ja Peugeot) ilmaisivat kiinnostuksensa nousevaan rallitähteen. Grönholm olisi itse halunnut Toyotalle, mutta Toyota ei tarjonnut vastakaikua hänen toiveilleen. Niinpä Grönholm otti vastaan Peugeotin tekemän tarjouksen.lähde?
Ura > Vuodet 2003–2005

MM-kauden 2003 avauskilpailussa Monte Carlossa Grönholm jäi kauas pistesijoista mutta Ruotsin rallissa hän ajoi voittoon. Turkin rallissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Uuden-Seelannin ja Argentiinan rallit Grönholm voitti ja oli MM-pisteissä toisena kaksi pistettä tasaisemmin alkukaudella ajaneen tallitoverinsa Richard Burnsin takana. Kahden heikomman kilpailun jälkeen Grönholm sijoittui Saksan rallissa toiseksi 3,6 sekuntia Citroën-kuljettaja Sébastien Loebille hävinneenä. Kolme seuraavaa rallia päättyivät Grönholmilta keskeytykseen, minkä jälkeen hän sijoittui Korsikalla neljänneksi ja Kataloniassa kuudenneksi. Kauden lopuksi Grönholm keskeytti Walesissa. Hän sijoittui 46 pisteellään MM-tuloksissa kuudenneksi. Maailmanmestaruuden voitti Norjan Petter Solberg 72 pisteellä.
Vuodeksi 2004 MM-sarja laajentui 16 osakilpailun mittaiseksi. Grönholm aloitti kauden uudella Peugeot 307:llä sijoittumalla Monte Carlossa vaihdelaatikko-ongelmien vaivaamana neljänneksi, Ruotsissa toiseksi ja Meksikossa kuudenneksi. Uuden-Seelannin rallissa Grönholm ajoi autonsa nurin ensimmäisenä päivänä mutta sijoittui toiseksi vain 5,9 sekuntia Petter Solbergiä hitaampana. Kyproksen rallissa Grönholm ajoi ykkösenä maaliin mutta sekä hänet että Harri Rovanperä hylättiin Peugeotin sääntöjen vastaisen vesipumpun vuoksi. Akropolis-rallissa Grönholm keskeytti ajettuaan kiveen ja Turkin rallissa hän sijoittui toiseksi Peugeotin vaihteiston edelleen oikutellessa. Argentiinan ralli ei tuottanut hänelle lisää MM-pisteitä.
Elokuussa 2004 Grönholm ajoi Suomen rallissa Peugeot 307 -mallille ensimmäisen MM-voiton. Saksan rallissa hän ajoi ulos jo ensimmäisellä erikoiskokeella. MM-sarjaan ensi kertaa kuuluneessa Japanin rallissa hän sijoittui neljänneksi. Walesin rallissa Grönholm ei päässyt maaliin saakka, Sardiniassa hän sijoittui seitsemänneksi ja Korsikalla hän ajoi neljänneksi Sébastien Loebin varmistaessa maailmanmestaruuden kakkossijallaan. Kataloniassa Grönholm sijoittui toiseksi ja kausi päättyi ulosajoon Australian rallissa. MM-sarjassa Grönholm sijoittui viidenneksi 62 pisteellä mestari Loebin kerättyä 118 pistettä.
MM-kauden 2005 alkupuoliskolla Grönholm keräsi pisteitä sijoittumalla Monte Carlossa viidenneksi, Meksikossa ja Uudessa-Seelannissa toiseksi, Sardiniassa ja Turkissa kolmanneksi sekä Akropolis-rallissa neljänneksi. Kauden yhdeksäs osakilpailu Argentiinassa toi kakkossijan ja Suomen ralli kauden ensimmäisen voiton. Saksan rallissa Grönholm oli kolmas mutta jäi ilman pisteitä Walesin rallissa, joka keskeytettiin Markko Märtinin kartanlukijan Michael Parkin kuoltua ulosajossa. Grönholm voitti Japanin rallin mutta ei päässyt kolmessa viimeisessä osakilpailussa enää pisteille. MM-sarjan lopputuloksissa hän oli kolmas tasapisteissä toiseksi sijoittuneen Petter Solbergin kanssa mutta 56 pistettä Sébastien Loebille hävinneenä.
Peugeotin ilmoitettua vetäytymisestään rallin MM-sarjasta kauden 2005 jälkeen Grönholm teki kahden vuoden sopimuksen Fordin tehdastallin kanssa.
Ura > Myöhemmät vuodet

Grönholm palkittiin erikoispalkinnolla urheilu-urastaan vuoden 2008 Urheilugaalassa.
Helmikuussa 2009 uutisoitiin Grönholmin tehneen yhden rallin ajosopimuksen englantilaisen Prodrive-tallin kanssa. Grönholm osallistui kartanlukijansa Timo Rautiaisen kanssa tallin tarjoamalla Subarun WRC-autolla huhtikuun alussa ajettuun Portugalin ralliin. Parhaimmillaan kisassa toisena ollut Grönholm joutui keskeyttämään moottoririkkoon neljänneltä sijalta ajettuaan ulos lauantaipäivän avaustaipaleella. Kaudella 2010 Grönholm osallistui Ruotsin ralliin Fordin kauden 2008 WRC-autolla.
Vuonna 2011 Grönholm voitti X Games -kilpailuissa kaksi mitalia, hopeaa RallyCar Racingistä ja pronssia RallyCrossista. Grönholmin oli määrä osallistua myös vuoden 2012 X Games -tapahtuman Rallycrossiin, mutta hän ajoi harjoituksessa betoniseinään menettäen tajuntansa. Grönholm ei loukkaantunut rytäkässä erityisen vakavasti, mutta menetti mahdollisuuden osallistua kisaan ja kilpailla vanhaa kilpakumppania Sébastien Loebia vastaan.
Grönholm palasi ralliauton rattiin Ruotsin rallissa vuonna 2019 Toyota Yarisilla.
Rallin MM-sarjan tulokset > Saavutukset

Kaksi maailmanmestaruutta (2000 ja 2002)
Seitsemän Suomen MM-rallin voittoa
Osakilpailuvoittoja: 30
Palkintopallisijoituksia: 62
MM-pisteitä: 615
MM-startteja: 150