stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flapper
Tyyli > Kosmetiikka

Flapper-tyyli edellytti runsasta ehostusta verrattuna siihen, mitä tuolloin pidettiin hyväksyttynä. Flapperit suosivat ”kiss proof” -huulipunan käyttöä. Metallisen huulipunarasian ja puuteripeilin keksiminen nostivat huulipunan muotiin. Tummat silmät, varsinkin kajaalilla reunustetut, kuuluivat tähän tyyliin. Myös poskipunan käyttö yleistyi, kun sen lisääminen ei ollut enää yhtä sotkuista puuhaa kuin aikaisemmin.
Alun perin kalpeaa ihoa pidettiin kaikkein puoleensavetävimpinä. Päivettyneestä ihosta tuli kuitenkin suosittu enenevissä määrin sen jälkeen, kun Coco Chanel sai rusketuksen vietettyään liian pitkään auringossa lomallaan – se kuvasti vapaa-aikaa, elämää ilman tarvetta tehdä raskasta työtä. Naiset halusivat näyttää hyväkuntoisilta, urheilullisilta ja kaikin puolin terveiltä.
Tyyli > Hiukset ja asusteet

Muodissa olivat poikamaiset kampaukset, erityisesti polkkatukka ja kaksi muuta lyhyen tukan mallia, joita kutsuttiin nimillä ”eton crop” ja ”shingle bob”. Hatut, muun muassa kellohatut, kuuluivat yhä oleellisena osana vaatetukseen.
Korut muodostettiin tavallisesti art deco -palasista, varsinkin monikerroksiset helmikaulakorut. Pinnit, sormukset ja rintaneulat kuuluivat tyyliin oleellisena osana. Sarvireunuksiset silmälasit olivat myös suosittuja.
Flapperit hylkäsivät korsetit ja suuret aluspöksyt ja käyttivät niiden sijasta pikkuhousuja ja keveitä rintaliivejä, jotta he pystyisivät tanssimaan helpommin. He käyttivät myös uudentyyppisiä, pehmeämpiä ja taipuisampia lanteille ulottuvia korsetteja, jotka litistivät koko kehon saaden naiset näyttämään suorilta ja ryhdikkäiltä, vastakohtana vanhoille korseteille, jotka kavensivat vyötäröä ja levensivät lantiota ja rintakehää. Korsetin muodostamien naisellisten kurvien puuttuminen korosti heidän poikamaista ilmettään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flapper Wikimedia Commonsissa
Näyttelijä Vilma Banky ajan muodin mukaisissa lyhyissä hiuksissa ja kellohatussa vuonna 1927.
Forrea

Forrea on historiallinen alue nykyisen Guinea-Bissaun lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Corubaljokeen ja lännessä Rio Granden sivujokeen Saholiin. Etelässä alue käsittää pienen osan nykyistä Guineaa.
Forrean kanta-asukkaita olivat biafadat ja nalut. Biafadat hallitsivat yhtätoista ja nalut neljää päällikkökuntaa. Mandinkojen forreaksi eli ’vapaaksi maaksi’ kutsumien alueiden päälliköt maksoivat veroa Kaabun hallitsijalle, joka ei kuitenkaan suoraan puuttunut heidän toimintaansa.
1800-luvulla Forreaan siirtyi Kaabusta paenneita fulbeja, jotka pian ottivat Futa Djallonin avulla alueen hallintaansa. Vuonna 1868 perustettiin Forrean fulbevaltio, jonka hallitsija oli Futa Djallonin vasalli. Vuosina 1878–1890 fulbet kävivät alueella veristä sisällissotaa, johon biafadat ja mandinkat yhtyivät.
Portugali käytti sisällissotaa hyväkseen asemansa lujittamiseksi. He tarjosivat Forrean kapinallisille ja pakolaisille turvapaikan Bubassa, minkä johdosta fulbet alkoivat hävittää portugalilaisten linnoituksia ja plantaaseja Rio Grandella. Portugali vastasi lähettämällä afrikkalaisista liittolaisistaan koostuvia rangaistusretkikuntia, jotka päättyivät fulbepäällikköjen kanssa solmittuihin liittosopimuksiin. Sotien seurauksena Forrea menetti suuren osan väestöstään ja sen talous romahti pitkäksi aikaa.
Kansalliskieli

Kansalliskieli on valtion tai alueen virallinen kieli, jota esimerkiksi viranomaiset saattavat käyttää. Suomen kansalliskieliä ovat suomi ja ruotsi.
Vitold Fokin

| Vitold Fokin |
| --- | --- |

Ukrainan pääministeri
 23. lokakuuta 1990 – 1. lokakuuta 1992  
Edeltäjä:  Vitali Masol
Seuraaja:  Valentyn Symonenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1932 Novomykolajivka, Zaporižžjan alue Ukrainan SNT
Tiedot
Puolue:  Ukrainan kommunistinen puolue
 Nimikirjoitus
Vitold Pavlovytš Fokin (ukr. Фокін Вітольд Павлович; s. 25. lokakuuta 1932) on ukrainalainen poliitikko. Hän oli vuonna 1991 itsenäistyneen Ukrainan ensimmäinen pääministeri. Fokinin pääministerikausi alkoi Ukrainan ollessa vielä osa Neuvostoliittoa 23. lokakuuta 1990 ja se päättyi eroon 1. lokakuuta 1992 Ukrainan jo itsenäistyttyä. Poliittisia päätöksiä Fokinin pääministerikaudella teki etenkin presidentti Leonid Kravtšuk ja Fokinin vaikutusvalta oli vähäinen. Hän keskittyi etenkin talouspolitiikkaan, joka seurasi Neuvostoliiton kauden mallia.
Fokin on pääministerikautensa jälkeen toiminut useissa eri tehtävissä. Hän oli jonkin aikaa mukana esimerkiksi Itä-Ukrainan sodan rauhanneuvotteluissa Minskissä ennen erottamistaan syyskuussa 2020.
Elämäkerta > Nuoruus ja poliittinen ura

Vitold Fokin syntyi Novomykolajivkan kylässä Ukrainan Zaporižžjan alueella tuolloisessa Neuvostoliitossa 25. lokakuuta 1932. Hänen isänsä oli ammatiltaan opettaja. Fokin opiskeli Artemin kaivosinstituutissa Dnipropetrovskissa ja Moskovan kaivosinstituutissa. Vuonna 1954 Fokin aloitti työt hiilikaivoksella Luhanskin alueella, jossa hän yleni kaivoksen pääinsinööriksi. Vuosien 1963–1971 välillä hän työskenteli useiden eri kaivosten johdossa ja vuodesta 1971 Ukrainan neuvostotasavallan suunnittelutoimistossa (Deržplan) Kiovassa. Hänestä tuli suunnittelutoimiston varapuheenjohtaja vuonna 1972 ja puheenjohtaja 1987. Näiden toimiensa ohella Fokin oli Ukrainan kommunistisen puolueen ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomiteoiden jäsen. Vuosina 1989–1991 Fokin oli myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsen.
Neuvostoliiton johtaja Mihail Gorbatšov oli aloittanut varovaisen demokratisoinnin ja samaan aikaan Ukrainassa kasvoi oppositioliike, joka piti ensimmäiset joukkokokouksensa kesällä 1988. Heinäkuussa 1989 Fokin valittiin neuvottelijaksi Donbassin alueen kaivostyöläisten lakon päättämisen ehdoista. Lakko oli ollut ensimmäinen vastaava massamielenilmaus Ukrainassa. 23. lokakuuta 1990 Ukrainan presidentti Leonid Kravtšuk nimitti Fokinin hieman yllättäen Ukrainan neuvostotasavallan pääministeriksi Kravtšukin erotettua aikaisemman pääministeri Vitali Masolin.
Elämäkerta > Pääministerinä

Fokinin pääministerikaudella järjestettiin kansanäänestys Neuvostoliiton säilyttämisestä, annettiin Ukrainan itsenäisyysjulistus ja järjestettiin ensimmäiset presidentinvaalit. Kansanäänestyksessä maaliskuussa 1991 70,5 % Ukrainan äänestäjistä kannatti Neuvostoliiton säilyttämistä. Itsenäisyydellä ei ollut vielä enemmistön kannatusta. Elokuussa 1991 Moskovassa tehtiin epäonnistunut vallankaappausyritys, jonka jälkeen kommunistijohtoisen järjestelmän purkamista pelännyt Kravtšuk vei läpi Ukrainan itsenäisyysjulistuksen, joka edellytti vielä uutta kansanäänestystä. 1. joulukuuta 1991 järjestettiin kansanäänestys itsenäisyydestä, sekä samalla ensimmäiset presidentinvaalit. 90 % äänestäneistä kannatti itsenäisyyttä ja presidentiksi valittiin Kravtšuk. 8. joulukuuta Belavežan sopimus lakkautti Neuvostoliiton lopullisesti. Sen tilalle perustettiin Itsenäisten valtioiden yhteisö. Fokinin vaikutusvalta tapahtumien kulkuun oli vain vähäinen. Niiden sijaan hän keskittyi etenkin talouspolitiikkaan. Talouspolitiikka muotoiltiin puolestaan Kravtšukin ja Ukrainan parlamentin populististen ideoiden mukaisesti ja paljolti Neuvostoliiton kauden tapaan. Hän tuli kansan keskuudessa erityisen tunnetuksi kuponin isänä. Kupon oli Ukrainan valuutta ennen hryvnian käyttöönottoa. Lopputuloksena valtionbudjetin alijäämä vuonna 1992 oli 33 %. Kravtšuk päätti lopulta toteuttaa joitakin uudistuksia. Fokinia alettiin syyttää korruptiosta ja hän erosi tehtävistään 1. lokakuuta 1992. Ukraina ajautui syvälle taloudelliseen kriisiin bruttokansantuotteen puolittuessa vuoteen 1996 mennessä.
Elämäkerta > Pääministerikauden jälkeen

Fokin toimi pääministerikautensa jälkeen esimerkiksi luennoijana Moskovan maailmantalouden ja kansainvälisten suhteiden instituutissa, sekä Ukrainan presidentin talousneuvoston jäsenenä. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Fokinin Ukrainan lähetystöön Itä-Ukrainan sodan rauhanneuvotteluihin Minskissä. Fokin oli kannattanut myönnytyksiä, kuten yleistä armahdusta ja Donbassin alueen erityisasemaa Ukrainan osana. Hänen mukaansa Venäjän osallisuudesta sodassa ei ollut todisteita. Kapinalliset olivat Fokinin mukaan useista eri maista ja vain osalla oli tukea Venäjältä. Zelenskyi erotti Fokinin neuvotteluryhmästä 29. syyskuuta 2020.
Vasemmalta oikealle Vitold Fokin, Boris Jeltsin, Leonid Kravtšuk ja Stanislav Šuškevitš Belavežan sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa joulukuussa 1991.
Formosus

| Formosus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 816 Rooma
Kuollut: 4. huhtikuuta 896 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  6. lokakuuta 891
Paavius päättyi:  4. huhtikuuta 896
Edeltäjä:  Stefanus V
Seuraaja:  Bonifatius VI
Stefanus VI ja Formosuksen ruumis oikeudenistunnossa. Jean-Paul Laurensin maalaus vuodelta 1870.
Formosus (s. 816 Rooma – 4. huhtikuuta 896) oli paavina 6. lokakuuta 891 – 4. huhtikuuta 896. Ennen paaviksi tuloaan hän toimi piispana. Hän osti paavin istuimen eli viran ja joutui tämän vuoksi oikeuteen yhdeksän kuukautta kuolemansa jälkeen. Formosus kaivettiin haudasta tuomiolle yhteensä kaksi kertaa kahden myöhemmän paavin valtakaudella. Oikeudenistunnon päätteeksi Formosuksen nimi poistettiin paavien luettelosta ja ruumis heitettiin Tiberjokeen.
Formiae

Formiae oli antiikin aikana kaupunki Latiumissa, Italiassa. Se sijaitsi Via Appian varrella. Kaupungin ilmastoa pidettiin hyvänä ja sen takia monet roomalaiset rakennuttivat sinne huviloita. Cicerolla oli kaupungissa huvila, jossa hän myös kuoli proskriptioiden uhrina vuonna 43 eaa.
Lähde

Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja, s. 101, 177.  Helsingissä:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-12387-4
Fonsecanlahti

| Fonsecanlahti |
| --- | --- |
 Fonsecanlahti satelliittikuvassa
Koordinaatit:  13°15′N, 87°45′W
Sijainti:  Keski-Amerikka
Valtio:  El Salvador, Honduras, Nicaragua
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  1 800 km²
Fonsecanlahti (esp. Golfo de Fonseca) on Tyynenmeren lahti Keski-Amerikassa. Sen rannalla ovat El Salvador, Honduras ja Nicaragua. Se on nimetty arkkipiispa Juan Rodríguez de Fonsecan mukaan.
Maantiede

Fonsecanlahti on Tyynenmeren lahti ja se ulottuu noin 65 kilometrin päähän sisämaahan. Sen suu on 32 kilometriä leveä El Salvadorin Cape Amapalasta Nicaraguan Cape Cosigüinaan. Leveimmillään lahti on noin 80 kilometriä leveä, ja pinta-alaltaan se on noin 1 800 neliökilometriä. Lahteen laskevat Hondurasin puolella Goascorán- ja Cholutecajoet ja Nicaraguassa Estero Real.
Lahdessa on useita saaria, muun muassa Meanguera, Meanguerita ja El Tigre. WWF on luokitellut saarten mangroven omaksi eliömaantieteelliseksi alueeksi. Saaret saavat runsaasti sadetta.
Historia

Ensimmäinen eurooppalainen lahden rannalla oli 1523 Gil González Dávila, joka nimesi sen suojelijansa, arkkipiispa Juan Rodríguez de Fonsecan mukaan.
El Salvadorin ja Hondurasin välinen raja Fonsecanlahdella on ollut pitkään maiden välisen riitojen kohteena. Kansainvälinen tuomioistuin sopi maiden välisen riidan 1992 ja päätti, että lahti tulee kuulua kaikille kolmelle maalle.
Conchaguan tulivuori kohoaa Fonsecanlahden rannalla El Salvadorissa.
Formaali ajattelu

Formaali eli muodollinen ajattelu tarkoittaa kykyä ajatella loogisesti ja abstraktisesti (Inhelder & Piaget, 1958).
Jean Piaget ja Bärbel Inhelder esittivät, että lapsi tulee formaalien operaatioiden kauteen noin 11–12-vuotiaana, murrosiässä. Nuori käyttää ajattelussaan symboleja. Tällöin nuori pystyy myös hypoteettis-deduktiiviseen päättelyyn eli soveltamaan yleisiä sääntöjä yksittäisiin tapauksiin.
Formaali ajattelu on Piaget'n kehitysteorian korkein vaihe, jonka kehitys on johdonmukainen jatke sensomotoriselle, esioperationaalille ja konkreetille ajattelulle. Sen aikana ajattelu kehittyy käsitteelliseksi, hypoteettiseksi, ja siinä sovelletaan erilaisia logiikan päättelysääntöjä. Skeemat eli toimintarakenteet muodostavat ajattelun kokonaisrakenteen, formaalin struktuurin. Skeemoja on useammanlaisia, mm. perustava skeema on muuttujien eristäminen ja kontrollointi. Korkeatasoisessa formaalissa ajattelussa kyetään esimerkiksi luomaan kokeellinen asetelma jonkun tekijän vaikutuksen ymmärtämiseksi. Piaget ja Inheöder (1958) käyttivät luonnontieteellisiä tehtäviä, kuten heiluria, formaalin ajattelun mittaamiseen.
Suomessa formaalin ajattelun tutkimusta ovat tehneet Hautamäki (1984) ja Seppälä (2013) (vrt. Kallio, 2011). Näissä tutkimuksissa on todettu, että Suomessa formaalia ajattelua eivät saavuta kaikki nuoret eivätkä myöskään kaikki korkeakouluopiskelijat. Korkeimmillaan noin 2/3 korkeakouluopiskelijoista hallitsee tämän ajattelumuodon (Seppälä, 2013). Tulokset vahvistavat kansainvälisiä havaintoja siitä, että Piaget oli ylioptimistinen olettaessaan formaalin ajattelun olevan universaali kaikkien nuorten ja aikuisten hallitsema taito.
Formaalin ajattelun jälkeisenä uutena kehitysvaiheena on pidetty postformaalia ajattelua, mutta kaikki eivät hyväksy tätä näkemystä. Tällaiseen "postformaaliin ajatteluun" katsotaan sisältyvän relativistinen (suhteellinen) ja dialektinen (ristiitoja yhdistävä) ajattelu (Kallio, 2016). Tutkimuksessa on väitetty (Kallio, emt.) että ristiriitoja ratkaiseva ajattelu on osa viisautta , tosin viisauteen ilmiönä sisältyy myös laajemmin personallisuuteen, tunteisiin ja eettiseen arviointiin liittyviä piirteitä.
Kirjallisuutta

Bärbel Inhelder & Jean Piaget: The Growth of Logical Thinking From Childhood to Adolescence an Essay on the Construction of Formal Operational Structures.  Routledge & Kegan Paul., 1958.
Jarkko Hautamäki: Peruskoululaisten loogisen ajattelun mittaamisesta ja esiintymisestä.  Joensuu Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta. Määritä julkaisija!
Eeva Kallio,: Ajattelun kehitys aikuisuudessa: kohti moninäkökulmaisuutta.  (1. ja 2. painos 2016)  Helsinki:  Suomen kasvatustieteellinen seura, julkaisuja 71, 2016.  ISBN 978-952-5401-73-8
Hannele Seppälä,: Students' scientific thinking in higher education: Logical thinking and conceptions of scientific thinking in universities and universities of applied sciences.  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2013.
Rolando Fonseca Jiménez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rolando Fonseca Jiménez
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: San José, Costa Rica
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 172 senttimetriä
Junioriseurat
:  Saprissa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989–1995 |  Saprissa | 28 | (33) |
| 1996 |  Pachuca | 27 | (9) |
| 1996 |  Independiente Medellín | 12 | (7) |
| 1997 |  América de Cali | 22 | (0) |
| 1997 |  Alajuelense | 11 | (2) |
| 1998–2000 |  Comunicaciones | 40 | (44) |
| 2000–2001 |  Saprissa | 34 | (18) |
| 2001–2002 |  La Piedad | 12 | (5) |
| 2002–2007 |  Alajuelense | 117 | (61) |
| 2003 | →  Comunicaciones (laina) | 23 | (10) |
| 2006 | →  Comunicaciones (laina) | 17 | (4) |
| 2007 |  Municipal Liberia | 15 | (5) |
| 2008–2011 |  Comunicaciones | 79 | (36) |
| 2012 |  Carmelita | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 440 | (234) |
Maajoukkue
| 1992–2011 |  Costa Rica | 104 | (45) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Rolando Fonseca Jiménez (s. 6. kesäkuuta 1974 San José) on uransa lopettanut costaricalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan yhteensä 440 peliä Costa Rican, Guatemalan, Meksikon ja Kolumbian sarjoissa. 
Maajoukkueessa Fonseca, lempinimeltään El Principito (pikku prinssi) tai El Rolo, pelasi 104 ottelua ja teki niissä 45 maalia. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Saavutukset

CONCACAF Champions League 1993, 1995, 2004
Costa Rican mestaruus 1993–94, 1994–95, 1996–97, 2001–02, 2004–05
Guatemalan mestaruus 1998–99, 1999–00 (Apertura), 2008 (Apertura), 2010–2011 (Apertura)
Aiheesta muualla

Profiili Transfermarkt-tietokannassa (englanniksi)
Profiili maajoukkuepelaajien tietokannassa (englanniksi)
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Lonnis
2 Drummond
3 Marín
4 Wright
5 Martínez
6 López
7 Fonseca
8 Solís
9 Wanchope
10 Centeno
11 Gómez
12 Parks
13 Vallejos
14 Rodríguez
15 Wallace
16 Bryce
17 Medford
18 Mesén
19 Cordero
20 Sunsing
21 Chinchilla
22 Castro
23 Morgan
Valmentaja Guimarães
Kim Floor

| Kim Floor |
| --- | --- |
 Kim Floor vuonna 1969.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kim Floor
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1948 (ikä 76) Porvoo
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Merkonomi / Näyttelijä / Monialayrittäjä
Muusikko
Laulukielet:  suomi, ruotsi
Tyylilajit:  iskelmä / viisu / trubaduuri
Soittimet:  Kitara ja laulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kim Floor (s. 14. maaliskuuta 1948 Porvoo) on suomenruotsalainen viisulaulaja ja näyttelijä.
Kim opiskeli vuosina 1969–1973 oli oppilaana Svenska Teaterns elevskola (Ruotsinkielinen teatterikoulu) Helsingissä, josta valmistui näyttelijäksi. Vuonna 1970 hän voitti kykyjenetsintälaulukilpailun olemalla vuoden kyky Finlands svenska talangjakt, jonka järjesti FSU - Finland svensk ungdom.
Vuonna 1972 Hän edusti Suomea yhdessä Päivi Paunun kanssa Eurovision laulukilpailussa vuonna 1972 kappaleella ”Muistathan”. Laulu sijoittui Edinburghissa 12. sijalle.
Televisiotyö

Floor näytteli 1970-luvun puolivälissä Matti Tapion ohjaamassa televisiosarjassa Oi kallis kaupunki. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi vuosina 1993-1996 esitetystä televisiosarjasta Metsolat, jossa hän esitti Heikki Metsolaa. Lisäksi hän juonsi vuonna 1993 Onnenpyörä-visailuohjelmaa.
Levytyksiä

Hänellä on muutamia levytyksiä yhdessä Päivi Paunun kanssa ja yksin mm. Evert Tauben laulu (Änglamark-Keijumaa, s.Heikki Harman (Hector)) ja On meillä nyt häät (Martimony - Gilbert O´Sullivan). Hänen ainoaksi jäänyt LP oli Pentti Saaritsan suomeksi käännettyjä Evert Tauben lauluja.
Teatterivierailuja

Hän on vieraillut eri teattereissa mm;
Operettiteatteri (Annie mestariampuja 1971)
Keskuspuiston kesäteatterissa (Mikumärdi 1974)
Kansallisteatterissa (Johnny Johnsson 1974)
Intiimiteatterissa (Tsau 1975)
Imatran Teatteri (Masurkka 1976)
Lappeenrannan kesäteatteri (Palloseura Salama 1977)
Lahden kaupungin teatteri (Pienet ketut 1990) ohjaus Oleg Tabakov
Lilla Teatern (Camera obscura 1993) ohj. Marcus Groth ja Stulen Lycka 1994)
Yrittäjänä

Kim Floor on toiminyt myös yrittäjänä. Vuonna 1976 hän perusti Imatralle rakennuskonevuokrausfirman Lainavehe Oy ja toimi sen toimitusjohtajana vuoteen 1985. Vuosina 1986-1992 hänellä oli Imatralla videovuokraamomo Montevido. Lahdessa vuosina 1988–1994 perhe Floorilla oli Huoneistohotelli (Floor`In). Vuosina 1992–1995, 1990-luvun laman aikana, Floor piti vanhojen tavaroiden kauppaa Lahdessa (Realmarket). Vuosina 1994–2017 Floorin perhe toimi tuotemarkkinoijina ja kouluttajina amerikkalaisen lisäravinnefirman Herbalife Nutrition kanssa.
Levytyksiä

Kim Floor Evert Taube, Rca yfpl 1 838
Huomiseen mä luotan vieläkin, Finnlevy sflp 9541 (lp)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kim Floor Wikimedia Commonsissa
Kim Floor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Päivi Paunu ja Kim Floor: Muistathan Ylen Elävässä arkistossa
| n k Suomen euroviisuedustajat |
| --- | --- | --- |
| 1960-luku | Laila Kinnunen Marion Rung Laila Halme Lasse Mårtenson Viktor Klimenko Ann-Christine Fredi Kristina Hautala Jarkko ja Laura |  |
| 1970-luku | 1970 Markku Aro & Koivistolaiset Päivi Paunu & Kim Floor Marion Rung Carita Holmström Pihasoittajat Fredi & The Friends Monica Aspelund Seija Simola Katri Helena |  |
| 1980-luku | Vesa-Matti Loiri Riki Sorsa Kojo Ami Aspelund Kirka Sonja Lumme Kari Kuivalainen Vicky Rosti & Boulevard Boulevard Anneli Saaristo |  |
| 1990-luku | Beat Kaija Kärkinen Pave Maijanen Katri Helena CatCat 1995 Jasmine 1997 Edea 1999 |  |
| 2000-luku | Nina Åström 2001 Laura Voutilainen 2003 Jari Sillanpää Geir Rönning Lordi Hanna Pakarinen Teräsbetoni Waldo’s People |  |
| 2010-luku | Kuunkuiskaajat Paradise Oskar Pernilla Karlsson Krista Siegfrids Softengine Pertti Kurikan Nimipäivät Sandhja Norma John Saara Aalto Darude feat. Sebastian Rejman |  |
| 2020-luku | Aksel Kankaanranta Blind Channel The Rasmus Käärijä Windows95man feat. Henri Piispanen |  |
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Formidabile-luokka

| Formidabile-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 682 t (normaali)
Pituus:  65,80 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,44 m
Syväys:  5,45 m
Koneteho:  1 080-1 100 ihp
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  371
Aseistus
Meritorjunta:  16 × 164 mm tykkiä 4 × 203 mm tykkiä
Formidabile-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama panssarikorvettiluokka. Luokan alukset olivat Italian laivaston ensimmäiset ironcladit.
Alukset

Alukset tilattiin Ranskasta Conte di Cavourin ollessa laivastoministerinä ja ne suunniteltiin alun perin panssaroiduiksi kelluviksi pattereiksi rannikkopuolustuksen tueksi. Alukset muutettiin ennen valmistumista panssarikorveteiksi, jolloin ne soveltuivat myös avomerellä käytäviin taisteluihin. Muutostöiden seurauksena alusten aseistus väheni kolmestakymmenestä kahteenkymmeneen tykkiin.
Alusten kylkien suojana oli 4,3 tuuman rautalevyt. Alukset oli takiloitu kolmimastoisiksi kuunareiksi. Vuosina 1872-1873 alusten kattilat vaihdettiin ja vuonna 1878 aseistukseksi muutettiin kahdeksaksi kahdeksan tuuman tykiksi.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| RN Terribile | Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne | kesäkuu 1860 | 16. helmikuuta 1861 | syyskuu 1861 | poistettu 1904 |
| RN Formidabile | Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne | joulukuu 1860 | 1. lokakuuta 1861 | toukokuu 1862 | poistettu 1903 |
FS Forfait (1859)

| Forfait |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Augustin Normand, Le Havre
Kölinlasku:  1856
Laskettu vesille:  28. joulukuuta 1859
Palveluskäyttöön:  27. heinäkuuta 1860
Poistui palveluskäytöstä:  21. heinäkuuta 1875
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 226 t
Pituus:  67,67 m
Leveys:  9,69 m
Syväys:  4,16 m
Koneteho:  792 hv
Nopeus:  11,59 solmua
Miehistöä:  136
Aseistus
Aseistus:  1859: 4 × 160 mm tykkiä 1866: 6 × 140 mm tykkiä
Forfait oli Ranskan laivaston vuonna 1859 vesillelaskettu aviso, joka luokiteltiin myöhemmin potkurikorvetiksi.
Valmistus

Alus tilattiin Le Havresta Augustin Normandilta ja sen köli laskettiin 1856. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1859 ja se otettiin palvelukseen 27. heinäkuuta 1860.
Palvelus

Jeanne d'Arc törmäsi 21. heinäkuuta 1875 Forfaitiin, joka upposi.
Dag Fornæss

Dag Fornæss
Dag Fornæss (s. 30. kesäkuuta 1948 Hamar) on norjalainen pikaluistelun maailmanmestari.
Fornæss oli vuonna 1968 Norjan maajoukkueen ensimmäinen varamies MM-kilpailuissa ja EM-kilpailuissa eikä päässyt kilpailemaan myöskään Grenoblen olympialaisissa. Seuraavan vuoden tammikuussa hän voitti Norjan-mestaruuden ja Inzellissä Euroopan-mestaruuden sijoittuen matkakohtaisesti toiseksi 500 metrillä ja 10 000 metrillä, kolmanneksi 5 000 metrillä ja neljänneksi 1 500 metrillä. Cortina d'Ampezzossa hän luisteli 3 000 metrillä uransa ainoan maailmanennätyksen  4.17,4 ja voitti sitten Deventerissä maailmanmestaruuden (matkakohtaisesti toinen 500 metrillä ja 10 000 metrillä, kolmas 1 500 metrillä ja kahdeksas 5 000 metrillä).
Vuonna 1970 Fornæss saavutti EM-hopeaa ja voitti Norjan-mestaruuden. Vuonna 1971 hän voitti Heerenveenissä sateisissa ja tuulisissa olosuhteissa toisen Euroopan-mestaruutensa oltuaan nopein 1 500 metrillä ja 5 000 metrillä, neljäs 10 000 metrillä ja seitsemäs 500 metrillä. Samana vuonna hän voitti kolmannen Norjan-mestaruutensa. Sapporon olympialaisissa 1972 hän sijoittui 13:nneksi 1 500 metrillä ja 10 000 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä: 39,1
1 000 metriä: 1.20,6
1 500 metriä: 2.01,98
3 000 metriä: 4.17,4
5 000 metriä: 7.20,6
10 000 metriä: 15.23,8