Ruotsalaiset amerikkalaisessa elokuvateollisuudessa
Historiaa > 1985−2004

Kuvaaja Sven Nykvistin ura Yhdysvalloissa sai nostetta 1980-luvulla, kun Bergmanin Fanny ja Alexander -elokuva menestyi hyvin. Nykvist oli ollut mukana useissa amerikkalaisissa elokuvissa jo 1970-luvun alussa, mutta 1980-luvulla hän tuli kunnolla tunnetuksi. Hän sai työskennellä kuuluisien ohjaajien, kuten Woody Allenin, Martin Scorsesen ja Philip Kaufmanin, kanssa. Hän toimi kuvaajana muun muassa elämäkerrallisessa suurelokuvassa Chaplin, jossa näyttelevät Robert Downey Jr. ja Anthony Hopkins. Elokuvan on ohjannut Oscar-palkittu Richard Attenborough.
Vuonna 1985 ensi-iltaan tuli Lasse Hallströmin elokuva Elämäni koirana. Elokuva oli yksi Ruotsissa parhaiten menestyneistä elokuvista, ja se hurmasi katsojat elokuvafestivaaleilla. Kaksi vuotta myöhemmin Hallström ohjasi viimeisen ruotsalaisen elokuvansa 25 vuoteen; loput hänen elokuvistaan ovat amerikkalaisia. Vuonna 1994 Hallström meni naimisiin ruotsalaisen näyttelijän Lena Olinin kanssa, joka on myös näytellyt Yhdysvalloissa ja on erityisen tunnettu roolistaan elokuvassa Olemisen sietämätön keveys. Hallström on ohjannut myös menestyselokuvan Gilbert Grape, jolla hän löi itsensä läpi Yhdysvalloissa, sekä elokuvat Oman elämänsä sankari ja Pieni suklaapuoti. Olinista tuli suosittu 2000-luvun alussa esiintyessään televisiosarjassa Alias.
Esiinnyttyään useissa ruotsalaisissa elokuvissa Peter Stormare sai ensimmäisen roolinsa Yhdysvalloissa elokuvassa Heräämisiä, jossa näyttelee myös Robert De Niro. Hän nousi pinnalle roolistaan Coenin veljesten elokuvasta Fargo, jossa hän esittää armotonta murhaajaa. Stormare sai erinomaisia arvioita suorituksestaan, ja seuraavan roolinsa hän sai lurjusmaisena dinosauruksenmetsästäjänä Steven Spielbergin elokuvasta Kadonnut maailma – Jurassic Park. Dinosaurusten hyökkäyksen jälkeen Stormare käytti tilaisuuden hyväksi ja kiroili elokuvassa ruotsiksi. Steven Spielberg on ottanut tavaksi liittää Stormaren ruotsinkielisen kiroilun elokuviinsa. Spielbergin elokuvassa Minority Report Stormare esittää hullua ruotsalaista silmälääkäriä ja huutaa ruotsiksi assistentilleen (jota näyttelee Caroline Lagerfelt). Vuotta myöhemmin hän näytteli natsi Ernst Röhmiä TV-elokuvassa Hitler – pahuuden nousu.
Stormaren ystävä, näyttelijä Stellan Skarsgård on myös menestynyt Hollywoodissa. Von Sydowin tavoin hän aloitti Yhdysvaltain uransa lännenelokuvassa. Skarsgård oli ehdolla näyttelemään Oscar Schindleriä Spielbergin elokuvassa Schindlerin lista, ja hän väittää, että ihmiset ovat luulleet häntä Liam Neesoniksi, joka lopulta sai roolin Schindlerinä. Skarsgårdin mukaan hän on ulkomaalaisista näyttelijöistä joutunut kilpailemaan eniten juuri Neesonin kanssa, sillä Neeson on Schidlerin listan lisäksi saanut kaksi roolia, joihin Skarsgård on ollut ehdolla. Skarsgård oli nimittäin ehdolla näyttelemään Neesonin hahmoa Tähtien sota -elokuvissa. Skarsgård pääsi kuitenkin myöhemmin Spielbergin elokuvaan Amistad (1997). Suurelokuvassa Kuningas Arthur (2004) Skarsgård näyttelee saksilaisten päällikköä Cedriciä.
Ruotsalaisia näyttelijöitä ei juuri nähty Bond-elokuvissa 90-luvulla, mutta elokuvassa 007 ja kultainen silmä, jossa Pierce Brosnan esittää James Bondia, puolalaissyntyinen ruotsalaisnäyttelijä Izabella Scorupco näyttelee kaunista venäläisnaista Natalya Simonovaa, elokuvan Bond-tyttöä.
Reine Brynolfsson on ruotsalainen näyttelijä, joka on työskennellyt osittain Yhdysvalloissa. Hän esittää ainoan amerikkalaisen roolinsa elokuvassa Kurjat, joka perustuu kuuluisan ranskalaisen kirjailijan Victor Hugon romaaniin.
Vuonna 1999 jälleen uusi ruotsalainen näyttelijä nousi pinnalle amerikkalaisesta elokuvasta: Pernilla August sai roolin Anakin Skywalkerin äitinä Shmi Skywalkerina neljännessä Tähtien sota -elokuvassa Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka. Hän palasi rooliinsa elokuvan jatko-osassa Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys.
Ohjaaja Mikael Håfström tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa, kun hänen elokuvansa Pahuus nimettiin Oscar-ehdokkaaksi. Hänen ensimmäinen elokuvansa Leva livet voitti Ruotsissa Guldbagge-palkintoja. Pahuus myytiin 130 eri maahan, ja se oli hyvin suosittu Yhdysvalloissa. Suosion myötä Håfströmille alkoi vyöryä tarjouksia. Hänen amerikkalaiset elokuvansa ovat tosin saaneet huonoja arvioita kriitikoilta mutta ovat Shanghaita lukuun ottamatta tuottaneet paljon.
Vuonna 2004 ilmestyi elämäkerrallinen elokuva The Life and Death of Peter Sellers. Näyttelijöiden tai työryhmän joukossa ei ollut ruotsalaisia, mutta Charlize Theron näytteli Sellersin toista vaimoa, edellä mainittua Britt Eklandia. Ekland kritisoi elokuvaa paljon ja yritti jopa estää elokuvan teon, koska hänestä heidän avioliittonsa oli kuvattu virheellisesti. Hän arvosteli ohjaaja Stephen Hopkinsia Sellersin kuvaamisesta liian kilttinä hahmona, ja lisäksi parin kohtaaminen ja ero oli kuvattu virheellisesti. Elokuvassa Sellers myös lyö vaimoaan, mutta Eklandin mukaan Sellersin väkivalta oli vain verbaalista. Kaikesta huolimatta Ekland saapui elokuvan ensi-iltaan Lontooseen käsi kädessä näyttelijä Charlize Theronin kanssa.