stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen ilmasto
Vuodenajat

Suomessa erotetaan vuorokauden keskilämpötilan perusteella neljä vuodenaikaa: talvella keskilämpötila on pysyvästi nollan alapuolella ja kesällä +10 asteen yläpuolella. Kevät ja syksy asettuvat sille välille.
Vuodenajat > Kesä

Terminen kesä on silloin, kun vuorokauden keskilämpötila pysyy +10 asteen yläpuolella. Suomen eteläisimmissä maakunnissa kesä kestää neljä kuukautta, toukokuun puolesta välistä syyskuun puoleenväliin, muualla Etelä- ja Keski-Suomessa hieman alle 4 kuukautta; toukokuun lopusta syyskuun puoleenväliin. Oulun korkeudella kesän pituus on keskimäärin hieman yli kolme kuukautta touko-kesäkuun vaihteesta syyskuun alkupäiviin. Lapissa terminen kesä kestää kahdesta kolmeen kuukautta, lyhyin se on Pohjois-Lapissa, jossa se alkaa yleensä juhannuksena ja loppuu jo ennen syyskuuta. Kilpisjärven tunturiylängöllä kesä kestää vain muutamia viikkoja heinäkuulla.
Vuosien 1952–2006 aikana terminen kesä kesti Kilpisjärven alueella lyhimmillään vain 12 vuorokautta ja pisimmillään 76 vuorokautta.
Kesäisin napapiirillä ja sen pohjoispuolisilla alueilla aurinko paistaa ympäri vuorokauden, mitä kutsutaan yöttömäksi yöksi.
Kesäkuussa sademäärät alkavat kohota, mutta kesän sateet tulevat usein kuuromaisina, joten auringonpaistetta saadaan paljon. Hellepäiviä, jolloin lämpötila on yli 25 °C, on kesän aikana Etelä-Suomessa keskimäärin 17, Keski-Suomessa ja Etelä-Lapissa noin 10 ja Pohjois-Lapissa vain noin 2. Korkein Suomessa mitattu lämpötila on 37,2 °C, joka mitattiin Joensuun lentoasemalla Liperissä 29. heinäkuuta 2010.
Vuodenajat > Syksy

Termisen syksyn aikana vuorokauden keskilämpötila pysyy +10 ja 0 asteen välillä. Syksy alkaa Etelä-Suomessa syyskuun puolessa välissä ja kestää noin kaksi ja puoli kuukautta. Se loppuu yleensä marras-joulukuun vaihteessa mutta saattaa venyä rannikoilla pitkälle joulukuuhun. Pohjois-Suomessa terminen syksy ei kestä näin kauan, mikä johtuu sekä ilmastollisista että maantieteellisistä syistä. Pohjois-Suomessa syksy kestää yleensä noin kaksi kuukautta. Oulun seudulla on syksy syyskuun alusta marraskuun alkuun ja Pohjois-Lapissa elokuun puolestavälistä lokakuun puoleenväliin. Kasvukausi päättyy suunnilleen termisen syksyn puolessa välissä, kun vuorokauden keskilämpötila jää alle +5 asteen: Enontekiöllä syyskuun puolivälissä ja maan lounaisosassa loka-marraskuun vaihteessa. Terminen syksy on Suomessa vuodenajoista toiseksi lyhyin.
Syksyt ovat Pohjolassa kosteita ja harmaita, sillä Atlantti ja Itämeri ovat varanneet lämpöä kesän aikana ja viiletessään ne luovuttavat lämmön lisäksi paljon kosteutta, joka kulkeutuu matalapaineiden reittejä pitkin Keski-Euroopan ja Pohjolan yli.  Loppusyksystä maahan sataa ensimmäinen lumikerros, joka todennäköisesti kuitenkin sulaa pois ennen talven alkua. Ruskan ajankohta riippuu valon määrästä, ja pysyy siksi suunnilleen samana vuodesta toiseen. Ruskaantuminen alkaa Lapissa jo elokuun lopulla ja on parhaimmillaan syyskuun puolessa välissä. Eteläisissä rannikkomaakunnissa ruskaantuminen alkaa syyskuun puolessa välissä ja on parhaimmillaan lokakuun alkupäivinä.
Vuodenajat > Talvi

Termisen talven aikana vuorokauden keskilämpötila pysyy 0 asteen alapuolella ainakin 5–7 vuorokautta. Terminen talvi on Pohjois-Suomessa pisin vuodenajoista, eikä se rajoitu vain tyypillisiin talvikuukausiin joulu–helmikuuhun, vaan se voi kestää huomattavasti pidemmän aikaa. Lapissa talven kesto on puoli vuotta, kun taas etelässä sen kesto on noin kolmasosan vuodesta.  Pohjoisimmassa Lapissa talvi alkaa tyypillisesti lokakuussa ja kestää noin 200 päivää. Kilpisjärvellä on vuosina 1952–2006 terminen talvi kestänyt pisimmillään 227 päivää. Etelä-Suomessa terminen talvi alkaa keskimäärin marraskuun lopulla ja aivan etelärannikolla joulukuussa. Siellä talvi on yleensä Suomen lyhyin, ja se kestää noin 100 päivää. Saaristossa talvi alkaa joulu-tammikuussa. Toisinaan termistä talvea ei saaristossa tai eteläisessä Suomessa tule juuri lainkaan.
Talvella napapiirin pohjoispuolella aurinko ei nouse päivälläkään (kaamos). Lumi on olennainen osa Suomen talvea. Pysyvä lumikerros sataa maahan hieman talven alkamisen jälkeen, ja suurimmillaan kinokset ovat maaliskuussa. Enimmillään lumipeitteen paksuus vaihtelee lounaan 20–30 senttimetristä pohjoisen jopa 90 senttimetriin. Järvet jäätyvät loppuvuodesta, ja paksuimmillaan jäät ovat huhtikuussa, jolloin jääkerros on keskimäärin 50–65-senttimetrinen. Talvella säät vaihtelevat korkea- ja matalapaineiden reittien mukaan, mutta yleisesti alku- ja keskitalvi ovat syksyn kosteuden jäljiltä hyvin harmaat, kevättalvella aurinkoiset päivät lisääntyvät. Talven lämpötilat voivat olla Lapissa ja Itä-Suomessa alimmillaan −45…−50 °C, muualla Suomessa on leudompaa. Alin Suomessa koskaan mitattu lämpötila on −51,5 °C (28. tammikuuta 1999 Kittilän Pokassa).
Vuodenajat > Kevät

Terminen kevät on silloin, kun vuorokauden keskilämpötila pysyy 0 ja +10 asteen välillä. Terminen kevät on Suomessa lyhyt, vain puolestatoista kahteen kuukautta, ja se alkaa Suomen lounais- ja etelärannikolla tavallisesti maaliskuun lopussa. Valtaosassa Suomea kevät alkaa huhtikuussa, Lapissa huhtikuun loppupuoliskolla ja pohjoisimmissa osissa vasta toukokuun alussa. Termisen kevään alkaessa lumipeite sulaa pois. Maa on lumeton Etelä-Suomessa yleensä huhtikuun 10. päivän tienoilla ja Pohjois-Lapissa toukokuun lopulla.
Kevät on Suomen vuodenajoista lyhin, mutta sen aikana luonto muuttuu paljon. Kun keskilämpötila kohoaa +5 asteeseen, suunnilleen termisen kevään puolessa välissä, alkaa kasvukausi. Tällöin esimerkiksi puut alkavat tulla lehteen ja kasvit kasvaa. Kasvukausi alkaa Suomen etelärannikolla yleensä huhtikuun viimeisellä viikolla, Oulun ja Etelä-Lapin korkeudella ennen toukokuun puoliväliä ja pohjoisimmassa Lapissa toukokuun lopulla.
Ilmastonmuutos Suomessa

Suomessa ilmaston ennustetaan lämpenevän nopeammin kuin maapallolla keskimäärin, ja suurin lämpeneminen ajoittuu talvipuolelle vuotta. IPCC:n käyttämät ilmastomallit ennustavat keskimääräisen lämpötilan nousevan vuosien 1971–2000 keskilämpötilasta reilulla kahdella asteella vuoteen 2040 mennessä. Vuoden 2040 jälkeen tapahtuvista muutoksista on erilaisia ennusteita: pessimistisimpien ennusteiden mukaan lämpötila nousee vuoteen 2100 mennessä melkein kuusi astetta mainitusta keskiarvosta, optimistisimpienkin mukaan yli kolme astetta. Arviot sademäärien kasvusta vuoteen 2100 vaihtelevat 12 ja 22 prosentin välillä.
Ilmastonmuutoksessa on alueellisia eroja, mikä näkyy oletetuissa lumipeitteen muutoksissa. Etelä- ja länsiosissa maata entistä suurempi osa sateista tulee vetenä, ja lumipeitepäivät vähenevät siellä 40 prosenttia 2050-luvulle mennessä. Idässä ja pohjoisessa talvilämpötilat pysyvät vielä pakkasella, mutta lämpeneminen vähentää pakkasen kireyttä, jolloin sademäärät suurenevat ja lumen määrä saattaa jopa kasvaa.
Muualla maailmassa tapahtuvan ilmastonmuutoksen heijastusvaikutukset saattavat kuitenkin vaikuttaa Suomen yhteiskuntaan enemmän kuin varsinainen, paikallinen ilmastonmuutos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen ilmasto Wikimedia Commonsissa
| n k Ilmasto Euroopan maissa |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Epäitsenäiset ja kiistanalaiset alueet:  Abhasia  Etelä-Ossetia  Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta  Transnistria  Vuoristo-Karabah 
Itsehallinnolliset alueet:  Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Jersey  Mansaari 
| n k  Artikkelit Suomesta |
| --- | --- |
Historia:  Suomen asutushistoria  Suomen esihistoria  Ruotsin vallan aika Suomessa  Suomen suuriruhtinaskunta  Itsenäisen Suomen historia  Suomen sotahistoria 
Maantiede:  Geologia  Ilmasto  Joet  Järvet  Kansallispuistot  Kaupungit  Kaupunkialueet Helsinki  Tampere  Turku  Oulu  Jyväskylä  Kunnat  Linnut  Luonto  Luonnonsuojelualueet  Läänit  Maakunnat Ahvenanmaa  Metsät  Nisäkkäät  Saaret  Taajamat  Ääripisteet 
Hallinto:  Asevoimat NATO  Eduskunta  Hallinnolliset alueet  Ihmisoikeudet  Korruptio  Laki  Oikeusjärjestelmä  Perustuslaki  Poliisi  Politiikka  Presidentti  Puolueet  Pääministeri  Ulkopolitiikka  Vaalit  Valtioneuvosto  Valtion talousarvio 
Talous:  Eläkejärjestelmä  Energia  Liikenne  Maatalous  Matkailu  Meriteollisuus  Metsätalous  Keskuspankki  Pörssi  Teollisuus  Tiede  Tulopolitiikka  Valtionyhtiöt  Verotus  Viestimet  Yrittäjyys 
Yhteiskunta:  Hyvinvointi  Ihmiskauppa  Ilmastonmuutos  Kielet Suomi  Ruotsi  Pohjoissaame  Inarinsaame  Koltansaame  Karjala  Koulutus  Naiset  Prostituutio  Rikollisuus  Sensuuri  Siirtolaisuus  Suomalaiset  Terveydenhoito  Uskonto  Väestö 
Kulttuuri:  Arkkitehtuuri  Elokuva  Itsenäisyyspäivä  Juhlapäivät  Kansallislaulu  Kansanperinne  Kansallissymbolit  Keittiö  Kirjallisuus Kalevala  Lippu  Maailmanperintökohteet  Musiikki  Mytologia  Sauna  Taide  Urheilu  Valokuvaus  Vaakuna 
Järvet tasaavat lämpötilan vuorokausivaihtelua ja torjuvat hallaa.
Kattojen pitää kestää alueelle tyypillinen lumikuorma (kuva Oulun Pikisaaresta)
Båtskärin tuulivoimala Ahvenanmaalla.
Helsinkiä loppukesän iltapäiväauringossa.
Ruskaa Turussa 3. lokakuuta 2003
Lucksta

| Lucksta |
| --- | --- |
 Lucksta
 Koordinaatit: 62°18′35″N, 17°02′39″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvall
Väkiluku (31.12.2023):  612
Lucksta on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 612 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucksta Wikimedia Commonsissa
Tunadal

| Tunadal |
| --- | --- |
 Tunadalin satama
 Tunadal
 Koordinaatit: 62°25′00″N, 17°23′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvall
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tunadal on asuinalue Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Tunadal muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Sundsvallin keskustaajaman kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tunadal Wikimedia Commonsissa
Helena Westermarck

| Helena Westermarck |
| --- | --- |
 Helena Westermarck.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Helena Charlotta Westermarck
Syntynyt: 20. marraskuuta 1857 Helsinki
Kuollut: 6. huhtikuuta 1938 (80 vuotta) Helsinki
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Silittäjättäret
Palkinnot
 Valtion kirjallisuuspalkinto (1900) 
Helena Westermarck: Lapsia tuvassa (1892).
Helena Charlotta Westermarck (20. marraskuuta 1857 Helsinki – 6. huhtikuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kirjailija ja naisasianainen. Hänen veljensä oli antropologi Edvard Westermarck.
Elämäkerta

Westermarck opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä vuosina 1874–1877, jonka jälkeen opinnot jatkuivat taidemaalari Adolf von Beckerin johdolla vuoteen 1880 asti. Westermarck muutti 1880 Ranskaan Pariisiin, jossa opiskeli Académie Colarossissa vuosina 1880–1881 ja 1884.
Pariisissa Westermarck sairastui keuhkotautiin eikä voinut enää jatkaa maalaamista, vaikka toipuikin taudista. Hän alkoi sairasaikanaan kirjoittaa esseitä ja taidearvosteluita Finsk Tidskrift -aikakauslehteen. Myöhemmin Westermarck kirjoitti yhä enemmän naisen asemasta yhteiskunnassa sekä naishistoriasta. Hän oli Naisasialiitto Unionin ensimmäisiä vaikuttajia, kun yhdistys perustettiin vuonna 1892.
Westermarckin kuuluisimpiin töihin kuuluu maalaus Silittäjättäret (1883). Hänen taulunsa Les Paresseuses sai kunniamaininnan Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1889.
Kirjallinen tuotanto

Ur studieboken I–II, berättelser och utkast. 1890-1891. Novelleja ja esseitä.
George Eliot och den engelska naturalistiska romanen: en literär studie. Wentzel Hagelstam, Helsingfors 1894
Framåt: berättelse. Bonnier, Stockholm 1894
Nyländska folksagor berättade för ungdom af Helena Westermarck. 1897. Satukokoelma.
Lifvets seger: berättelse. Söderström, Helsingfors 1898
Tecken och mineskrift från adertonhundratalet (I fru Ulrikas hem). 1900. Romaani.
Ljud i natten. 1903. Romaani.
Fredrika Runeberg: en litterär studie. Söderström, Helsingfors 1904
Dolda makter: bilder och hägringar. Söderström, Helsingfors 1905
Bönhörelse: en historia. Söderström, Helsingfors 1909
Vandrare. 1910. Romaani.
Fredrika Runeberg: ett föredrag. Helsingfors 1912, suomeksi nimellä Fredrika Runeberg: esitelmä. Martta-yhdistys, Helsinki 1912
Om kvinnorörelsen och dess upp komst. Helios, Helsingfors 1913
Kvinnospår: kulturbilder från 1800-talets förra del. Söderström, Helsingfors 1913
Nyländska folksagor berättade för ungdom. 2. Lilius & Hertzberg, Helsingfors 1913
Nyland i skaldernas sång och saga. Lilius & Hertzberg, Helsingfors 1915
Elisabeth Blomqvist, hennes liv och gärning: en biografisk studie, enligt brev och dagboksanteckningar. 1-2. Söderström, Helsingfors 1916-1917
Hundrade minnen från Österbotten jämte österbottniska anekdoter: en efterskörd efter Sara Wacklin; ; utgivna och försedda med en levnadsteckning av Helena Westermarck. Schildt, Helsingfors 1919, suomeksi nimellä Satanen muistelmia Pohjanmaalta ynnä Saara Wacklinin kuoltua julkaistuja pohjalaisia kaskuja. Gummerus 1924
Vägvisare: berättelse. Söderström, Helsingfors 1922
Mathilda Rotkirch, Finlands första målarinna: en kulturbild. Söderström, Helsingfors 1926
Adelaïde Ehrnrooth: Kvinnosprår i finländskt kulturliv. 1928. Elämäkerta.
Finlands första kvinnliga läkare Rosina Heikel: kvinnospår i finländskt kulturliv. Söderström, Helsingfors 1930
Några anteckningar om Konstnärsgillet i Finland. 1934
Tre konstnärinnor: Fanny Churberg, Maria Wiik och Sigrid af Forselles. Söderström, Helsingfors 1937
Mina levnadsminnen. 1941. Postuumi muistelmateos.
Berättelser i urval. Söderström, Helsingfors 1951
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1900
Kirjallisuutta

Dahlberg, Julia: Konst och vetenskap: Intellektuell gemenskap i Helena Westermarcks brev till sin bror. Niin & näin 2/2016.
Dahlberg, Julia: Konstnär, kvinna, medborgare: Helena Westermarck och den finska bildningskulturen i det moderna genombrottets tid 1880–1910.  (Diss. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk, 201)  Helsingfors:  Finska Vetenskaps-Societeten, 2018.  ISSN 0067-8481  ISBN 978-951-653-420-9  Teoksen verkkoversio.
Dahlberg, Julia (2018). "Konstnär, kvinna, medborgare. Helena Westermarck och den finska bildningskulturen i det moderna genombrottets tid, 1880–1910. Lectio praecursoria 3.3.2018". Ennen ja nyt. Historian tietosanomat.
Dahlberg, Julia (2018). ”When Artists Became Intellectuals. Female Artistic Persona and Science as a Significant Other”, Persona Studies 4:1 (2018), 60–73. Teoksen verkkoversioon.
Konttinen, Riitta: ”Westermarck, Helena (1857–1938)”, Suomen kansallisbiografia, osa 10, s. 458–460.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-451-2  / Teoksen verkkoversio.
Toftegaard Pedersen, Arne: Helena Westermarck: Intellektets idoga arbetare.  (Skrifter utgivna av Svenska folkskolans vänner, 207)  Helsingfors:  Svenska folkskolans vänner, 2016.  ISSN 1456-8233  ISBN 978-952-7076-23-1
Weckman, Harriet: Kynällä vai siveltimellä: Helena Westermarck 1857–1938. Otava, 2009.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helena Westermarckin digitoituja teoksia Kansalliskirjastossa.
Westermarck, Helena hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  Musée d'Orsay 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Kangar

| Kangar |
| --- | --- |

 Kangar
 Koordinaatit: 06°26′13″N, 100°11′47″E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Perlis
Väkiluku (2005):  48 898
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kangarin kartta.
Kangar on Malesian pienimmän osavaltion Perlisin pääkaupunki. Kaupungissa asuu noin 50 000 asukasta.
Adolf Noreen

Adolf Noreen 1917
Adolf Gotthard Noreen (13. maaliskuuta 1854 Östra Ämtervik, Värmlanti, Ruotsi – 13. kesäkuuta 1925 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen kielitieteilijä, Uppsalan yliopiston professori 1887–1919 sekä Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1919 alkaen ja kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1917.
Noreen opiskeli Leipzigissa vuonna 1879. Hän tutustui siellä liettuan kieleen tunnetun slaavilaisuuden tutkijan August Leskienin johdolla, ja sai kielitieteellisen innostuksen, joka johti hänet huomattavaan tiedeuraansa.
Noreen tutki enimmäkseen ruotsia ja sen sukulaiskieliä. Hänen pääteoksenaan pidetään laajaa nykyruotsin kielioppia Vårt Språk alkaen 1903, johon hän ehti laatia useita niteitä, mutta joka jäi keskeneräiseksi. Teoksessa hän pyrki eroon kaavamaisista klassisista kieliopillisista kaavoista. Hänen kielioppinsa jakoperusteena olivat äänneoppi eli fonologia, muoto-oppi eli morfologia ja merkitysoppi eli semologia, jossa hän tutki ”semeemejä” kuten esimerkiksi sanojen etu- ja jälkiliitteitä, päätteitä ja sanayhtymätyyppejä. Hän julkaisi myös saksaksi useita teoksia, muun muassa Altswedische Grammatik ilmestyi vuonna 1904.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adolf Noreen Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Gustaf Retzius | Ruotsin akatemia, tuoli 12 1919–1925 | Seuraaja: Bo Bergman |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Banjaran Crocker

Näkymä vuorijonolle Kinabaluvuoren länsipuolella
Banjaran Crocker on merkittävä vuorijono ja suojelualue Sabahissa, Malesiaan kuuluvassa osassa Borneon saarta. Tämä laaja vuoristoalue, joka ulottuu pohjoisesta etelään, on yksi Sabahin tärkeimmistä luonnonalueista, joka tarjoaa elinympäristön monille harvinaisille ja endeemisille lajeille sekä muodostaa tärkeän vedenjakajan alueen paikallisille joille.
Int’Air Îles

| Int’Air Îles |
| --- | --- |
 Lentoyhtiön Saab 340 Moronissa.
 IATA: I7  –  ICAO: IIA 
Kutsukoodi:  INTER ILES
Perustettu:  2007
Solmukohdat:  Ouanin lentoasema
Kotipaikka:   Komorit
Allianssi:  Vanilla Alliance
Yhtiön sivut:  www.inter-iles-air.com
Int’Air Îlesin entinen Airbus A320.
Int’Air Îles (IATA: I7, ICAO: IIA, kutsukoodi: INTER ILES) oli komorilainen lentoyhtiö, jonka kotipaikkana toimi Ouanin lentoasema Anjouanissa. Yhtiö perustettiin vuonna 2007 nimellä Inter Îles Air, ja se uudelleenbrändättiin vuonna 2015. Lentoyhtiö lopetti toimintansa vuonna 2024. Se lensi alueen saarille ja Afrikan mantereelle.
Int’Air Îlesin kohteisiin lukeutui Komorien saaret, Mayotte, Tansania ja Madagaskar. Se oli yksi Vanilla Alliance -lentoyhtiöallianssin perustajajäsenistä.
Onnettomuudet

27. marraskuuta 2012: Int’Air Îlesin Embraer EMB-120 Brasilia -potkuriturbinikone putosi mereen pian noustuaan Prinssi Said Ibrahimin lentoasemalta Moronista. Kone oli matkalla Ouanin lentoasemalle. Kaikki 25 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä pelastettiin merestä. Matkustajan mukaan koneesta vuosi polttoainetta, ja lentäjä yritti palata takaisin lentoasemalle siinä onnistumatta.
Carl Magnus Fürst

| Carl Magnus Fürst |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1854 Karlskrona, Ruotsi
Kuollut: 12. huhtikuuta 1935 (80 vuotta) Lund, Ruotsi
Ammatti:  lääkäri
Muut tiedot
Koulutus: Uppsalan yliopisto Karoliininen instituutti
    
Carl Magnus Fürst (14. joulukuuta 1854 Karlskrona – 12. huhtikuuta 1935 Lund) oli ruotsalainen lääkäri ja anatomian professori Lundin yliopistossa. Hän oli kiinnostunut antropologiasta ja rotuopista ja julkaisi Gustaf Retziuksen kanssa vuonna 1922 teoksen Antropologia Suecica, jossa kuvailtiin ruotsalaista ruumiinrakennetta asevelvollisilla tehtyjen mittausten perusteella. Fürst johti myös muun muassa Kaarle XII:n, Pyhän Birgitan ja Maunu Ladonlukon jäännösten tutkimuksia. Fürst oli näkyvimpiä Rotubiologian tutkimuslaitoksen perustamisen tukijoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Magnus Fürst Wikimedia Commonsissa
Alor Setar

| Alor Setar |
| --- | --- |

 lippu
 Alor Setar
 Koordinaatit: 06°07′N, 100°22′E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Kedah
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  160 km²
Väkiluku (2009):  300 000
 – Väestötiheys:  1358,55 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alor Setar (tai Alor Star) on kaupunki Malesian luoteisosassa. Se on Kedahin osavaltion pääkaupunki. Alor Setar on maan tärkeimmän riisinviljelyalueen keskuspaikka, ja siellä sijaitsee myös yksi maan suurimmista moskeijoista. Suurkaupunkialueella on noin 300 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luettelo Ruotsin pientaajamista

Tämä artikkeli on luettelo Ruotsin pientaajamista vuoden 2010 tilanteen mukaisesti.
Luettelossa on ensimmäisenä pientaajaman nimi, toisena se kunta johon pientaajama kuuluu, kolmantena lääni jossa pientaajama pääosin sijaitsee ja viimeisenä pientaajaman väkiluku vuoden 2010 lopussa. Pientaajamat ovat ruotsinkielisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos pientaajaman nimen perässä on asteriski (*), niin silloin kyseinen pientaajama kuuluu osittain myös johonkin toiseen kuntaan. Tällöin kuntasarakkeessa on mainittu kaikki ne kunnat, joihin pientaajamasta kuuluu osia. Kunnat on järjestetty sen mukaan, missä kunnassa asuu suurin osa pientaajaman väestöstä. Jos pientaajama kuuluu useampaan kuin yhteen lääniin, niin sekin on mainittu luettelossa.
Vuoden 2010 lopussa pientaajamien kokonaismäärä oli 2 920 kappaletta. Tuolloin pientaajamissa oli 281 091 asukasta. Kaikkien pientaajamien maapinta-ala oli yhteensä 85 080 hehtaaria ja väestötiheys 330 asukasta maaneliökilometriä kohti. Ruotsin väestöstä 1 118 682 henkilöä eli 12 prosenttia asui taajamien ja pientaajamien ulkopuolella.
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (kartta Ruotsin aluejaoista)
| n k Ruotsin aluejaotukset |
| --- | --- |
Nykyiset hallintoalueet: 21 lääniä • 20 maakäräjää • 290 kuntaa • 2 523 piiriä (Ruotsin piirit) • kunnanosia (joissakin kunnissa)
Kuntauudistukset: Ruotsin kuntauudistukset • Ruotsin kunnat 1952
Historialliset kuntamuodot: kaupunki (Ruotsin kaupungit) • kauppala (Ruotsin kauppalat) • maalaiskunta • taajaväkinen yhdyskunta (Ruotsin taajaväkiset yhdyskunnat) • epäitsenäinen kauppala (Ruotsin epäitsenäiset kauppalat)
Historialliset pääalueet: Götanmaa • Sveanmaa • Norlanti
Muita historiallisia aluejaotuksia: 25 maakuntaa • kihlakunta/laivakunta/vuorikunta/käräjäkunta (Ruotsin kihlakunnat) • pitäjä • neljänneskunta • ruotu
Epävirallisia alueita: Bergslagen • Glasriket • Mälarinlaakso • Sjuhärad • Ruotsin ruukkialueet
Tilastollisia aluejakoja: 1 940 taajamaa (Ruotsin taajamat) • 2 876 pientaajamaa (Ruotsin pientaajamat) • 21 NUTS-aluetta (Ruotsin NUTS-alueet) • 291 kuntien keskustaajamaa
Ruotsin kirkon aluejaot: 13 hiippakuntaa • 130 rovastikuntaa • pastoraatteja • 1 439 seurakuntaa • seurakuntayhtymiä
Charlotte Ramplingin filmografia

Charlotte Rampling vuonna 2015.
Tämä on Charlotte Ramplingin filmografia.
Televisioelokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | Sherlock Holmes in New York | Sherlock Holmes in New York | Irene Adler |
| 1992 | La Femme abandonnée | La Femme abandonnée | Fanny de Lussange |
| 1995 | Samson le magnifique | Samson le magnifique | Isabelle de Marsac |
| 1996 | La Dernière fête | La Dernière fête | Prien markiisitar Jeanne-Agnès Berthelot de Pléneuf |
| 2020 | I Love You coiffure | I Love You coiffure | lastenvahti |