stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Biosfääri
Alueet

Biosfääri on jaettu alueisiin, jotka ovat jäätiköt ja yhdeksän kasvillisuusaluetta: tundra, havumetsä, lauhkean vyöhykkeen lehtimetsä, aro, aavikko, vuoristokasvillisuus, Välimeren kasvillisuus, savanni ja sademetsä.
Biosfääri voidaan jakaa osiin siten, että sen osia ovat ilmakehän alaosa sekä hydrosfääri ja kryosfääri. Biosfäärin voidaan katsoa myös muodostuvan useista ekosysteemeistä.
Veden, hiilen ja typen kiertokulku

Vesi on oleellinen yhdiste biosfäärissä. Vesi kiertää luonnossa siten, että ensin sadevesi sataa sekä vesistöihin että maaperälle. Sadevettä imeytyy maahan. Vesi kulkeutuu muun muassa pohjaveden kautta. Veden haihtuessa ilmaan syntyy vesihöyryä, joka tiivistyy pilvissä. joskus vesi tiivistyy myös kasteeksi tai sumuksi. Hiili on olennainen alkuaine biosfäärissä, joka kiertää joskus nopeasti, joskus hitaasti. Nopeaa kiertoa sanotaan biosykliksi ja hidasta kiertoa geosykliksi. Biosyklissä ensin kasvit ottavat ilmasta hiilidioksidia ja yhteyttämisprosessin myötä sitovat hiilen ravintoketjuun. Hiili palautuu takaisin ilmakehään eläinten hengityksessä ja kuolleiden eliöiden maatuessa. Geosyklissä ensin hiilidioksidia liukenee vesistöön. Sieltä se kulkeutuu jossain vaiheessa ravintoketjun kautta maaperään ja kallioperään. Täten syntyy miljoonien vuosien kuluessa kivihiiltä, turvetta ja raakaöljyä. Myös typpi on oleellinen alkuaine biosfäärissä. Kaikki aminohapot sisältävät typpeä. Jotkut kasvit sitovat typpeä juuristoonsa bakteerien avulla. Typpeä vapautuu kuolleiden eliöiden maatuessa ja myös erilaisten eliöiden aineenvaihdunnan kautta.
Keinotekoisia kokeiluita

Biosfääri 2 = Biosphere 2, kokeilu Tucsonin lähellä Arizonassa. Numero 2 on annettu siksi, että numero 1 on varattu planeetta Maalle.
Biosfääri 3, venäläinen kokeilu
Kaksi viimeksi mainittua ovat keinotekoisia suljettuja ekosysteemejä.
Aiheesta muualla

GLOBIO
Biologia
| --- | --- |
Osa-alueita:   Aerobiologia  Anatomia  Astrobiologia  Biokemia  Ekologia  Eliömaantiede  Eläintiede  Etologia  Evoluutiobiologia  Fysiologia  Genomiikka  Hydrobiologia  Iktyologia  Kasvipatologia  Kasvitiede  Kehitysbiologia  Kudosoppi  Meribiologia  Mikrobiologia  Molekyylibiologia  Muoto-oppi  Neurotiede  Paleontologia  Parasitologia  Perinnöllisyystiede  Sienitiede  Solubiologia  Systematiikka  Taksonomia  Toksikologia 
Käsitteitä:   abioottinen  aineenvaihdunta  biodiversiteetti  biomi  biotooppi  biosfääri  DNA  ekologinen lokero  ekosysteemi  eliöyhteisö  evoluutio  kelpoisuus  lisääntyminen  luonnonvalinta  populaatio  ravinto  sukkessio  uhanalaisuusluokitus  yhteyttäminen  pääjakso  kaari 
Aiheeseen liittyvää:  biologian filosofia
Chameria

Chameria valkoisella.
Chameria on pääasiassa albaanien käyttämä nimi rannikkoalueesta, johon kuuluu osia historiallisen Epeiroksen alueesta Etelä-Albaniassa (Pohjois-Epeiros) sekä Kreikan Epeiroksesta. Chameria on Cham-albaanien perinteinen asuinalue. Albaaninationalistit pitävät Chameriaa osana Suur-Albaniaa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chameria
ChamSys

ChamSys Ltd. on brittiläinen valo-ohjaimia valmistava yhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2003. Suomen ChamSys-jälleenmyyjä on F-Pro Esitystekniikka / F-Musiikki.[lähde? ]
Aiheesta muualla

http://chamsys.co.uk/home
Liivinmaan sota

Liivinmaan sota käytiin vuosina 1558–1583 Liivinmaan eli nykyisten Viron ja Latvian alueen hallinnasta. Sota alkoi Liivinmaan liiton ja Venäjän välisenä sotana, mutta siihen osallistuivat myöhemmin myös Puola-Liettua, Ruotsi ja Tanska-Norja.
Sota päättyi Liivinmaan liiton hajoamiseen ja sen alueen jakamiseen muiden Itämeren valtioiden kesken. Vaikka Liivinmaan sota päättyikin vuonna 1583, sen ääripää ulotetaan joskus vuoteen 1629 tai jopa vuoteen 1661 saakka.
Tausta > Liivinmaan heikkeneminen

Liivinmaan liitto oli 1500-luvulle tultaessa heikentynyt useista ulkoisista ja sisäisistä syistä johtuen. Saksan apu Liivinmaalle oli lähes tyrehtynyt sen desentralisoitumisen myötä. Keisari Maksimilian I:n ja Kaarle V:n uudistukset keskusvallan lujittamiseksi eivät onnistuneet. Preussin jouduttua Puolan alaisuuteen vuonna 1525 Liivinmaan liitto ei voinut odottaa enää tukea siltäkään suunnalta. Preussin harjoittama politiikka palveli Puolan etuja. Liivinmaan liitto oli lisäksi sisäisesti hajaantunut uskonpuhdistuksen takia, mikä aiheutti keskinäisiä ristiriitoja eri territorioruhtinaiden välille.
Pitkän rauhallisen jakson myötä Liivinmaan liiton sotalaitos oli rappeutunut pahoin. Liivinmaan ritarikunnalla oli vain noin 150–200 ritariveljeä, mikä oli vain kolmasosa sen huippuajoista. Talonpojat olivat menettäneet aseenkanto-oikeutensa ja näin taisteluvalmiutensa. Liivinmaan liiton valtiollinen luonne oli perustaltaan heikko, sillä se perustui löyhään säätyvaltais-territoriaaliseen liittolaissuhteeseen. Liivinmaan liittoa oli yritetty modernisoida, mutta yritykset olivat kaatuneet uudistusten vaatiman maallistumisen vastustamiseen.
Tausta > Ulkoiset uhat

Samaan aikaan kun Liivinmaan liitto heikkeni monet sen naapureista vahvistuivat merkittävästi. Puola-Liettuan unioni oli myöhäiskeskiajalla noussut Keski-Euroopan voimakkaimpien valtojen joukkoon. Preussin alistamisen myötä se pääsi myös puuttumaan Baltian asioihin enenevissä määrin. Myös Skandinavian maat Ruotsi ja Tanska vahvistuivat unionitaisteluiden päätyttyä ja sisäisten uudistusten myötä.
Puola-Liettuaa ja Skandinaviaa suurempi uhka oli kuitenkin idässä oleva Venäjä. Moskovan suuriruhtinaskunta oli laajentunut voimakkaasti kaikkiin ilmansuuntiin. Moskovan ongelma, kuten myöhemmän Venäjänkin, oli sen hallitseman Itämeren rannikkoalueen suppeus. Erityisesti pyrkimys päästä Itämerelle ajoi Iivana IV Julmaa.
Venäjän tavoitteena oli estää Ruotsia ja Liivinmaan hallitsijoita liittoutumasta keskenään ja toisaalta se pyrki saamaan jalansijaa Itämeren rannalla. Venäjä oli käynyt sotaa aiemminkin Liivinmaan liiton kanssa, mutta maiden välillä vallitsi rauha, jota ylläpidettiin rauhansopimuksen uudistamisilla. Novgorodissa vuonna 1554 tehdyssä sopimuksessa Venäjän pyrkimys vaikuttaa Baltian asioihin tuli ilmi ensikertaa peittelemättömästi. Tällöin Moskova vaati Tarton hiippakuntaa maksamaan niin sanottua uskonveroa, jonka koko Liivinmaan piti taata. Ehtoihin ei Liivinmaan puolelta suostuttu ja seuraavien vuosien aikana näistä ehdoista käytiin pitkiä neuvotteluja.
Tausta > Koadjuuttorisota

Liivinmaalla puhkesi vuonna 1556 koadjuuttorisodaksi kutsuttu sisällissota, joka johti läheisempiin yhteyksiin Puola-Liettuan kanssa. Sota johtui Riian arkkipiispan maakreivi Wilhelmin yrityksestä päästä Liivinmaan johtoon, mihin hän käytti hyväkseen sukulaisuussuhteitaan Preussin ja Puolan hallitsijoihin.
Häntä tuki ritarikunnan maamarsalkka Jaspar Münster, joka tavoitteli maamestariksi pääsyä. Ennen kuin arkkipiispa ehti toimia juonittelut tulivat ilmi ja ritarikunnan joukot valloittivat arkkihiippakunnan. Puolalaisten painostus pakotti osapuolet kuitenkin neuvotteluihin. Posvolin sopimuksella 1557 sovittiinkin, että arkkipiispa pääsi takaisin virkaansa ja että ritarikunta solmisi Puolan kanssa Venäjän vastaisen puolustus- ja hyökkäysliiton. Liiton oli tarkoitus tulla voimaan viiden vuoden kuluttua.
Aselevon loppu

Liivinmaalla pidettiin jälleen maapäivät Riiassa, jossa päätettiin kantaa erityinen sotavero alueelta. Maamestari Kettler kokosi lisäksi joukkoja ritarikunnan vastahyökkäystä varten. Vastahyökkäys alkoikin aselevon päätyttyä 1. marraskuuta 1559. Hyökkäys sujui alussa hyvin ja se eteni Tarton edustalle saakka. Tarton linnaa ei kuitenkaan pystytty valtaamaan ja samoin kävi Lajusten linnan valtausyritykselle. Joulukuun aikana ritarikunnan hyökkäys tyrehtyi ja sitä seurasi venäläisten hävitysretket. Venäläiset piirittivät Marienburgin linnan ja se antautui piirityksen jälkeen 9. helmikuuta 1560.
Ritarikunta oli vararikon partaalla ja tilannetta helpottaakseen Kettler ryhtyi panttaamaan Kuurinmaan linnoja. Goldingenin, Hasenpothin ja Durbenin linnat annettiin Puolalle ja Grobin Preussille. Linnojen panttaamisesta huolimatta Puola ei tukenut Liivinmaata sotilaallisesti, vaan se yritti kiristää lisää linnoja. Tämän lisäksi Tanskan Magnus, jolle oli annettu alueita Saarenmaalta ja Kuurinmaalta, ja  Kettlerin välille syttyi sota, jonka ratkaisemiseksi saatiin aikaan sopimus vuoden 1560 elokuussa. Venäläisten uusi hyökkäys alkoi 2. elokuuta. Ritarikunta kävi viimeisen suuren kenttätaistelunsa Härgämäessä, jossa se kärsi suuren tappion.
Vaikka herttua Magnus oli luvannut auttaa ritarikuntaa, ei tältä suunnalta lopulta apua tullutkaan. Puolalaisilta tuli apuun vain pieniä joukko-osastoja. Pohjoisessa venäläiset piirittivät Viljandin. Puolustavat joukot aloittivat palkkojen maksun myöhästymisen takia kapinan ja linna kukistui 21. elokuuta. Ritarikunnan entinen maamestari Fürstenberg joutui venäläisten vangiksi. Viljannin valtauksen jälkeen venäläiset valtasivat ilman vastarintaa Tarvastun, Põltsamaan ja Ruhjan. Vain piiritetty Paidelinna piti yllä vastarintaa, vaikkakin puolustusta vaikeutti Läänemaalla alkanut talonpoikaiskapina. Venäläiset luopuivat Paldelinnan piirityksestä lokakuun lopulla. Piirityksen loppuminen pelasti Harjumaan ja Tallinnan. Etelässä venäläiset kukistivat pienet puolalaiset joukot Wendenissä. Tämän jälkeen he etenivät Väinäjoen lähistölle, mutta vetäytyivät sieltä takaisin. Venäläisten hyökkäys tyrehtyi lopulta lokakuussa.
Liivinmaan hajoaminen

Venäläisten hyökkäyksen jälkeen alkoi noin vuoden kestänyt vaihe, joka johti Liivinmaan lopulliseen hajoamiseen. Liivinmaan itäosa oli venäläisten hallussa ja he pitivät nämä alueet, vaikka puolalainen lähetystö vaatikin näitä alueita Puolalle Moskovassa vuonna 1561 käydyissä neuvotteluissa. Liivinmaan etelä- ja keskiosat joutuivat Kettlerin ja Puolan kuninkaan sopimuksen mukaisesti Puolan suojeluherruuteen. Vilnassa 28. marraskuuta 1561 käydyt neuvottelut johtivat ritarikunnan lopulliseen hajoamiseen. Kettler sai haltuunsa Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan ja Puola muut alueet lukuun ottamatta Riikaa, joka pysyi osana Saksan keisarikuntaa. Tanskalainen herttua Magnus sai 29. tammikuuta 1562 Vilnassa käydyissä neuvotteluissa puolet Virosta ja lisäksi hän sai pitää Kuurinmaan hiippakunnalliset osat.
Ruotsalaiset olivat aloittaneet aktiivisemman toiminnan Liivinmaalla Kustaa Vaasan kuoltua ja Eerik XIV:n noustua valtaan. Eerikin käskystä ruotsalaiset lähettivät lähetystön Tallinnaan, jossa neuvoteltiin Harju- ja Järvamaan liittämisestä Ruotsiin. Neuvottelujen tuloksena Tallinnan porvarit sekä Harju- ja Virumaan vasallit sanoivat irti uskollisuutensa Saksalaiselle keisarikunnalle ja vannoivat 4.–6. kesäkuuta 1561 uskollisuudenvalan Eerikille. Näin kaikki Liivinmaan naapurivallat olivat osallistuneet sen maiden jakamiseen keskenään. Sota ei kuitenkaan päättynyt tähän.
Pohjoismainen 25-vuotinen sota > Sodan loppu

Ruotsin levittäytymisen ja Pihkovan piirityksen pitkittymisen takia Puolan kuningas kallistui rauhan kannalle. Iivana IV oli valmis rauhaan. Jesuiitta Antonio Possevion välityksellä solmittiinkin 15. tammikuuta 1582 välirauha kymmeneksi vuodeksi Puolan ja Venäjän välille. Iivana tunnusti koko Baltian kuuluvan Puolalle, mukaan lukien Ruotsin valloittamat alueet. Puola puolestaan luovutti Baltian ulkopuoliset valloituksensa takaisin. Puola sai myös Riian haltuunsa vuonna 1581 ja puolalaiset ostivat Kuurinmaan hiippakunnalliset alueet Tanskalta vuonna 1585. Ruotsin ja Venäjän sota jatkui edelleen ja se päättyi 19. elokuuta 1583 solmittuun kolmevuotiseen välirauhaan, jota jatkettiin myöhemmin vuoteen 1590 saakka.
Sopimuksella Venäjä vahvisti Ruotsin Virossa valloittamien Läänemaan, Harjumaan, Virumaan ja Järvamaan omistusoikeuden. Ruotsi yhdisti valloituksensa vuonna 1584 Viron herttuakunnaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liivinmaan sota Wikimedia Commonsissa
Viktor Vasnetsov, Iivana IV Julma, 1897.
Boris Tšorikov, Narvan piiritys 1558, 1836.
”Venäläisten hirmutöitä Liivinmaalta”, piirros vuodelta 1561.
Tallinnalaisen Balthasar Russowin Liivinmaan kronikka sisältää silminnäkijäkertomuksia Liivinmaan sodasta.
Jan Matejko, Stefan Bathory Pihkovassa, 1872.
Carolyn Goodman

| Carolyn Goodman |
| --- | --- |

Las Vegasin 22. pormestari
 6. heinäkuuta 2011–  
Edeltäjä:  Oscar B. Goodman
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1939 (ikä 85) New York City, New York, Yhdysvallat
Puoliso:  Oscar B. Goodman (vih. 1962)
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Uskonto:  juutalaisuus
Carolyn Goodman (o.s. Goldmark, s. 25. maaliskuuta 1939 New York City, New York) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut Las Vegasin pormestarina 6. heinäkuuta 2011 lähtien. Hän on naimisissa Las Vegasin entisen pormestarin Oscar B. Goodmanin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carolyn Goodman Wikimedia Commonsissa
Charles Simmons (voimistelija)

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
Charles Simmons (24. joulukuuta 1885 Lontoo – 15. helmikuuta 1945 Willesden) oli brittiläinen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa pronssia joukkuevoimistelussa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Lisäksi hän jäi samoissa kisoissa moniottelun yksilökilpailussa 28. sijalle.
Bulgarian moottoritieverkko

Bulgarian moottoritieverkko
Bulgarian moottoritieverkko (bulg. Aвтомагистрала, Avtomagistrala) kattaa suuren osan maasta ja yhdistää tärkeimmät kaupungit toisiinsa. Maassa on vajaa 700 kilometriä moottoritietä, ja niiden nopeusrajoitus on tavallisesti 120 km/h ja kiihdytyskaistoilla 140 km/h.[lähde? ]
Suunniteltu moottoritieverkko

| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| , E80, E773 | Kalotina  | Burgas |  |  |  |  |
| , E70, E79, E83 | Sofia | Varna |  |  |  |  |
| , E79 | Pernik | Kulata  |  |  |  |  |
| , E80 | Chirpan | Kapitan Andrejevo  |  |  |  |  |
| , E87 | Burgas | Varna |  |  |  |  |
| , E871 | Sofia | Gjueševo  |  |  |  |  |
|  | Kjustendil | Potop |  |  |  |  |
Carolyn Jones

Jones ja John Church Broadway-näytelmässä The Homecoming.
Carolyn Sue Jones (28. huhtikuuta 1930 Amarillo, Texas – 3. elokuuta 1983 West Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli vuonna 1958 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Poikamiesilta.  Hän sai vuonna 1958 Sandra Deen ja Diane Varsin kanssa Golden Globen lupaavimpana naistulokkaana.
Jonesia koulutettiin Pasadena Playhousessa.
Jones esiintyi Morticia Addamsin roolissa televisiosarjassa The Addams Family ja Elvis Presleyn kanssa elokuvassa Kitara kainalossa (1958). Lisäksi hänellä oli rooleja muiden muassa elokuvissa Heikompi sukupuoli (1956), Kovanaama Nelson (1957), Läpiä päässä (1959), Uudet tähdet syttyvät (1959), Viimeinen juna Gun Hillistä (1959) ja Mies verkossa (1959).
Jones kirjoitti vuonna 1971 romaanin Twice Upon a Time.
Hän oli neljästi naimisissa. Hänen puolisoinaan olivat Donald G. Donaldson (1950–1951), Aaron Spelling (1953–1964), Herbert S. Greene (1968–1977) ja Peter Bailey-Britton (1982–1983). Hän kuoli 53-vuotiaana paksusuolen syöpään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Carolyn Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Carolyn Jones Elonetissä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Chalépan luostari

| Chalépan luostari Μονή Χαλέπας |
| --- | --- |
 Chalépan luostarin kirkko.
Sijainti:  Tsachianá, Mylopótamos, Réthymno, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°19′39″N, 24°50′45″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko, ekumeeninen patriarkaatti
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Chalépan luostari (kreik. Μονή Χαλέπας, Moní Chalépas) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle. Luostari sijaitsee lähellä Mylopótamoksen kunnan Tsachianán kylää noin 46 kilometriä itään Réthymnosta.
Luostari on rakennettu venetsialaisvallan lopulla ja se on ollut olemassa viimeistään vuonna 1555. Se oli alun perin nunnaluostari. Luostari tuhottiin turkkilaisvallan aikana Kreikan vapaussodan aikaan, mutta rakennettiin uudelleen 1830-luvulla. Tämän jälkeen se toimi munkkiluostarina. Luostari autioitui 1950-luvulla, mutta sitä on nykyisin kunnostettu ja se on jälleen toiminnassa. Hallinnoltaan luostari on stauropegiaalinen.
Luostarin pääkirkko (katholikon) on kaksilaivainen basilika, jossa ei ole kupolia. Se on omistettu Kristuksen syntymälle ja Vapahtajan kirkastumiselle. Alun perin kirkko oli yksilaivainen, mutta sitä on laajennettu. Kirkon ympärillä ovat 1800-luvulla aloitetun mutta kesken jääneen uuden kirkkorakennuksen valmistuneet osat. Nykyisin pystyssä olevien luostarirakennusten ympärillä on myös vanhempien rakennusten raunioita.
Noin 300 metriä luostarista etelään sijaitsee Pyhän Marinan (Pyhä Margareeta, Agía Marína) kirkko, jonka seinämaalaukset ovat 1200–1300-luvuilta.
Chalepán luostari.
Luostaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chalépan luostari Wikimedia Commonsissa
Charles Simpkins

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | kolmiloikka |  |
Charles Simpkins (s. 19. lokakuuta 1963) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti. Hän saavutti kolmiloikan olympiahopeaa Barcelonan olympialaisista vuonna 1992, minkä lisäksi hän sijoittui viidenneksi Soulin olympialaisissa vuonna 1988.
Ennätyksekseen Simpkins hyppäsi tuloksen 17,86 metriä vuonna 1985.
Bürkert

| Bürkert Fluid Control Systems |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  GmbH & Co. KG
Perustettu:  1946
Perustaja:  Christian Bürkert
Toimitusjohtaja:  Heribert Rohrbeck
Kotipaikka:  Ingelfingen, Saksa
Tuotteet:  Magneettiventtiilit, prosessi- ja säätöventtiilit, pneumatiikkaventtiilit, anturit, Microfluidics, MFC/MFM, proportionaaliventtiilit, säätö- ja ohjauslaitteet.
Liikevaihto:   455 miljoonaa euroa (2016)
Henkilöstö:  2 500
Kotisivu:  burkert.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bürkert Fluid Control Systems (Christian Bürkert GmbH & Co. KG) on saksalainen nestemäisten ja kaasumaisten prosessien mittaus- ja valvontajärjestelmien valmistaja, jonka pääpaikka on Ingelfingenissä. Bürkertin historia alkaa vuodesta 1946. Yrityksen perustajalla Christian Bürkertillä oli idea innovatiivisten tuotteiden valmistamisesta ja kehittämisestä sen ajan perustarpeisiin. Yritystoiminta aloitettiin valmistamalla termostaatteja uuneihin ja lämmönsäätelyjärjestelmiä jalkojen lämmitysmattoihin sekä hautomakoneisiin.
Segmentit

Vedenkäsittely
Kaasun käsittely
Hhygieeniset prosessit
Mikroselvennä
Bütgenbach

| Bütgenbach Butgenbach |
| --- | --- |
 vaakuna
 Bütgenbach
 Koordinaatit: 50°25′N, 6°12′E 
Valtio:  Belgia
Alue:  Vallonia
Maakunta:  Liège
Arrondissementti:  Verviers
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Emil Dannemark
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97,31 km²
Väkiluku (2014):  5 741
 – Väestötiheys:  58,9 as./km²
 
 www.buetgenbach.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bütgenbach (ransk. Butgenbach) on yksi Belgian kunnista. Se sijaitsee Vallonian alueella, Liègen maakunnassa. Se kuuluu myös Belgian saksankieliseen yhteisöön (Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens), yhteen Belgian kolmesta virallisesta kieliyhteisöstä. Vuoden 2020 alussa Bütgenbachissa asui 5 629 ihmistä. Pinta-alaltaan kunta on 97,31 neliökilometrin kokoinen, asukastiheyden ollessa näin noin 59 as./km².
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bütgenbach Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (saksaksi) (ranskaksi) (hollanniksi)
Liègen provinssin kunnat
Bridgwater

| Bridgwater |
| --- | --- |

 Bridgwater
 Koordinaatit: 51°7′40″N, 2°59′35″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Graham Granter
Väkiluku (2002):  46 000
 – Kesäaika:  UTC+1
Suuntanumero(t):  01278
Motto::  Home of Carnival
 
 www.bridgwater.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bridgwater on kaupunki Lounais-Englannissa Exeterin ja Bristolin puolivälissä. Vuonna 2002 siellä on noin 36 000 asukasta. Kaupunki tunnetaan suuresta karnevaalista, joka järjestetään joka vuosi Guy Fawkesin päivänä 5. marraskuuta (tai sitä lähimpänä perjantaina).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bridgwater Wikimedia Commonsissa
Camerata

De' Bardin cameratan muistolaatta.
Camerata oli renessanssin aikaisessa Firenzessä kokoontunut humanistien, muusikoiden, runoilijoiden ja intellektuaalien muodostama ryhmä. Niistä ensimmäinen toimi 1570- ja 1580-luvuilla kreivi Giovanni de' Bardin suojeluksessa. Ooppera-musiikki syntyi cameratojen piirissä.
Cameo

Cameo tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
cameorooli, jonkun esimerkiksi julkisuuden henkilön näyttäytyminen ohimenevässä roolissa elokuvassa tai muussa teoksessa
Cameo, yhdysvaltalainen 1970-luvulla aloittanut R&B-yhtye
Cameo, suomalainen 1970-luvun duoyhtye
kamee (engl. cameo), kaiverrettu reliefi, jota käytetään yleensä rintakoruna.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cameo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bridgmaniitti

Bridgmaniitti on maapallon yleisin mineraali.[lähde? ] Koko maapallon kiviaineksesta peräti 38 % on bridgmaniittia.[lähde? ] Bridgmaniittia esiintyy maapallon vaipassa 650–2 900 kilometrin syvyydessä. Bridgmaniittikerros tunnetaan seismisten tutkimusten perusteella.
Koostumukseltaan se on pääasiassa perovskiitti-kideraketeista magnesium- ja rautasilikaattia, (Mg,Fe)SiO3. Aineen koostumus on määritelty Australiasta löytyneiden meteoriitinkappaleiden perusteella. Törmätessään avaruudessa ne kuumenevat 2 100 asteeseen joutuen yhtä koviin paineisiin kuin mineraalit satojen kilometrien syvyydessä. Tutkijat pystyivät selvittämään synkrotronilla aineen kiderakenteen löydettyään sitä pieniä määriä meteoriitin pinnalta. Nimensä bridgmaniitti sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1946 saaneen Percy Bridgmanin mukaan.
Aiheesta muualla

Tekniikka & Talous: Maailman yleisin mineraali sai nimen vasta nyt - 38% Maan tilavuudesta, näytteenotto tuskan takana, Sofia Virtanen, 28.11.2014
Mindat: Bridgmanite (englanniksi)
Science: Oliver Tschauner, Chi Ma, John R. Beckett, Clemens Prescher, Vitali B. Prakapenka, George R. Rossman, Discovery of bridgmanite, the most abundant mineral in Earth, in a shocked meteorite (englanniksi)