stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Typomitta
Historia

Ajatus kirjasinkokojen järjestämisestä tietyn pistejärjestelmän mukaan esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1723 ilmestyneessä kirjassa La Science pratique de l'imprimerie, jonka kirjoitti ranskalainen kirjapainaja ja -kauppias Martin-Dominique Fertel. Vuonna 1737 ranskalainen kaivertaja ja kirjakevalmistaja Pierre-Simon Fournier keksi neliön muotoisen työkalun, jota hän nimitti prototyypiksi , jonka avulla hän pystyi mittaamaan kirjasinkoot tarkasti. Hän loi myös Fournier-pisteen, jota voitiin käyttää ensimmäistä kertaa määrittämään korrelaatio fonttikoon ja vakioitujen pisteiden välillä.
Fournier ehdotti vuonna 1737 julkaisemassaan Mittasuhteiden taulukossa (Table des proportions) 144 typografisesta pisteestä koostuvaa asteikkoa, johon hän jakoi painokoneessa yleisesti käytetyt kirjasinkoot. Se kattoi koot Parisiennesta (pienin koko, harvoin käyettyä Perleä, lukuun ottamatta) Grosse nonpareilleen (Great nonpareil, suurin koko).
Fournierin prototyyppi oli kuitenkin ongelmallinen, koska sen mittajärjestelmää oli erittäin vaikea verrata Ranskassa tuolloin yleisesti käytettyihin kuninkaallisiin tuumiin (pouces de roi). Tästä syystä ranskalainen kirjailija François-Ambroise Didot (1730–1804) loi yksinkertaistetun järjestelmän, jota hän kutsui typomitaksi, joka perustui kuninkaalliseen jalkaan (pied du roi). Tämän kuvattiin ensimmäisen kerran François-Ambroisen pojan Pierre Didot'n kirjassa Essai de fables nouvelles.
Didotin mitta-asteikko jaettiin 288 typografiseen pisteeseen aiemman 144 sijasta, ja se määritteli 12 fonttikokoa Fournierin listaamien 20:n tai 22:n sijaan. Monet koot säilyttivät nimensä, mutta mitat muuttuivat, mikä aiheutti graafisen alan yhteisössä huomattavaa hämmennystä, ja sai osan kampanjoimaan vanhaan järjestelmään palaamisen puolesta. Tästä huolimatta Didot-pisteet otettiin käyttöön asteittain, kunnes ne vakiintuivat. Tämä keskiaikaisiin kuninkaallisiin yksiköihin perustuva kirjasimen mittaustapa pysyi käytössä myös Ranskan vallankumouksen jälkeen, vaikka Ranska otti käyttöön metrijärjestelmän.
Saksassa ranskalaista typografista pistejärjestelmää ei koskaan omaksuttu kunnolla, mikä johti metallikirjakkeiden mittojen suureen vaihteluun. Tämän tilanteen ratkaisemiseksi saksalais-preussilainen kirjapainaja ja liikemies Hermann Berthold ehdotti vuonna 1879 omaa järjestelmäänsä metrijärjestelmän perusteella määritettyjen typografisten pisteiden standardoimiseksi. Hän jakoi metrin 2660 typografiseen pisteeseen. Tämä mitta, joka on 0,0076 % leveämpi kuin Didot-piste, vakiintui graafisen alan standardiksi. Vuonna 1897 saksalainen valmistaja A. W. Faber toi markkinoille liukuviivaimen, jonka avulla typografit pystyivät määrittelemään asemointinsa helposti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
KTA-yhtiöt: Perinteisiä tuotteita
arjenhistoria.fi: Mittatyökalu, jonka on itselleen tehnyt käsinlatoja Juho Hintikka vuonna 1906
arjenhistoria.fi: Läpinäkyvä erikoismitta, Xx-studio Oy
arjenhistoria.fi: Läpinäkyvä erikoismitta, Reprotiimi Oy
UnitedHealth Group

Logo.
UnitedHealth Group on yhdysvaltalainen voittoa tavoitteleva terveydenhuoltoyritys, joka on liikevaihdoltaan yksi Yhdysvaltojen suurimmista ja maailman suurimmista yrityksistä. UnitedHealth Group on Yhdysvaltojen viidenneksi suurin yritys liikevaihdolla mitattuna. Yrityksen liikevaihto oli 226,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
Töysänjoki

| Töysänjoki |
| --- | --- |
 Töysänjoen alkupäätä
Alkulähde:  Ponnenjärvi, Alavus
Laskupaikka:  Lapuanjoki, Alavus
Maat:  Suomi
Töysänjoki on pieni joki Alavudella. Se saa alkunsa Ponnenjärvestä Töysän kirkonkylässä ja laskee Lapuanjokeen.
Kartassa Töysänjoki sinisellä, laskujoki Lapuanjoki punaisella ja sivuhaara Hakojoki vaaleansinisellä.
Kosket

Kosket ovat Töysänjoessa pieniä ja niitä on muutama.
Pennalankoski
Akonkoski
Tuurinkoski
Kallenkoski
Jylhänkoski
Särkikoski
Töyhtöpingviinit

| Töyhtöpingviinit |
| --- | --- |
 Kalliotöyhtöpingviinejä (Eudyptes chrysocome)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pingviinilinnut Sphenisciformes
Heimo::  Pingviinit Spheniscidae
Suku::  Töyhtöpingviinit Eudyptes  Vieillot, 1816
Katso myös
   Töyhtöpingviinit Wikispeciesissä   Töyhtöpingviinit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Töyhtöpingviinit (Eudyptes, "hyvä sukeltaja") sukuun kuuluu 5–7 lajia. BirdLife Suomi listaa sukuun viisi lajia, mutta esimerkiksi BirdLife Internationalin listauksessa on seitsemän lajia.
Kalliotöyhtöpingviini eli etelänkalliotöyhtöpingviini, Eudyptes chrysocome
Vuonopingviini, Eudyptes pachyrhynchus
Snaressaartenpingviini, Eudyptes robustus, luetaan usein vuonopingviinin alalajiksi
Macquarienpingviini, Eudyptes schlegeli, luetaan usein vuonopingviinin alalajiksi
Pystytöyhtöpingviini, Eudyptes sclateri
Kultatöyhtöpingviini, Eudyptes chrysolophus
Pitkätöyhtöpingviini, Eudyptes moseleyi, luetaan usein kalliotöyhtöpingviinin alalajiksi
Travisin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 8 |  |
| ↙Livealbumit | 1 |  |
| ↙Kokoelmat | 1 |  |
| ↙EP:t | 1 |  |
| ↙Singlet | 24 |  |
| ↙Videot | 3 |  |
Travis on Glasgow’ssa, Skotlannissa perustettu rockyhtye, joka on nimetty Wim Wendersin ohjaaman Paris, Texas -elokuvan päähenkilön mukaan.
Albumit

Good Feeling (1997)
The Man Who (1999)
The Invisible Band (2001)
12 Memories (2003)
The Boy with No Name (2007)
Ode to J. Smith (2008)
Where You Stand (2013)
Everything at Once (2016)
Livealbumit

Live at Glastonbury ‘99 (2019)
Kokoelmat

Singles (kokoelma) (2004)
EP:t

More Than Us (1998)
Singlet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  "All I Want to Do Is Rock" (1996)  "U16 Girls" (1997)  "All I Want to Do Is Rock" (1997)  "Tied to the 90's" (1997)  "Happy" (1997)  "Writing to Reach You" (1999)  "Driftwood" (1999)  "Why Does It Always Rain on Me?" (1999)  "Turn" (1999)  "Coming Around" (2000)  "Sing" (2001)  "Side" (2001)  |  "Flowers in the Window" (2001)  "Re-Offender" (2003)  "The Beautiful Occupation" (2004)  "Love Will Come Through" (2004)  "Walking in the Sun" (2004)  "Closer" (2007)  "Selfish Jean" (2007)  "My Eyes" (2007)  "J. Smith" (2008)  "Something anything" (2008)  "Song To Self" (2009)  "Another Guy" (2013)  |  "Where You Stand" (2013)  "Moving" (2013)  "Mother" (2013)  "Everything at Once" (2015)  "3 Miles High" (2016)  "Magnificent Time" (2016)  "Radio Song" (2016)  "Idlewild" (2016)  "Paralysed" (2016)  "Animals" (2016)  "Nothing Ever Happens (2016)  "Kissing In The Wind" (2019)  |
DVD:t

More Than Us (2002)
Travis at the Palace (2003)
Singles (2004)
Tyvimukula

Krookuksen mukuloita.
Tyvimukula on kasvin maanalaisen varren tyven mukula, joka toimii varastoelimenä. Se on toisin sanoen lyhyt, pystysuunnassa kasvava maavarsi.
Kasvien mukuloita jaetaan alatyyppeihin sen mukaan, mistä osasta ne kehittyvät. Maavarren yläpuolelle, maan pinnalle syntyvää mukulaa kutsutaan puolestaan varsimukulaksi eli bulbiksi ja varsiosan alapuolelle maan alle juuristo-osan alkuun kehittyvää mukulaa kutsutaan juurimukulaksi.
Tyvimukula on tyypillinen monille tropiikin kausivihannille vehkakasveille, kuten alokasiat, pökkövehkat, taarot ja kaakaotaarot. Eräitä näistä viljellään juureksina. Monet koristekasvina viljellyt kurjenmiekkakasvit, kuten sahramit eli krookukset, miekkaliljat, freesiat ja osa kurjenmiekoista kasvattavat lehtensä ja kukinnot tyvimukuloista.
Töölön Ketterä EP

| Töölön Ketterä EP Töölön Ketterä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. huhtikuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Handshaking
 Tyylilaji: hip hop, grime
 Kesto: 15.59
 Levy-yhtiö: PME Records
Töölön Ketterän muut julkaisut
|   | Töölön Ketterä EP 2015 | Mylly 2018 |
Singlet albumilta Töölön Ketterä EP
 ”Ludoo” Julkaistu: 11. maaliskuuta 2016
Töölön Ketterä EP on suomalaisen hip-hop duo Töölön Ketterän ensimmäinen extended play -julkaisu, jonka julkaisi PME Records 22. huhtikuuta 2016. EP:ltä julkaistiin vain yksi single, "Ludoo" joka ilmestyi 11. maaliskuuta 2016. Kappaleelle ilmestyi musiikkivideo
Kappaleet

Ketterä Intro – 1.25
Ludoo – 3.31
Käyttäydy huonosti – 3.48 (feat. G-Mies)
Kipee – 4.07 (feat. Pianomies)
Ludoo – 3.08 (Ed Checksumin remix)
Arvostelut

Rumba: 9/10
Uuno Pesonen

Uuno Pesonen (16. heinäkuuta 1892 Joensuu – 6. helmikuuta 1978) oli suomalainen geodeetti. Hän oli vanhempi valtiongeodeetti 1928–1959 ja professori vuodesta 1949. Hän oli Teknillisen korkeakoulun geodesian dosentti 1954–1959. Hän johti vuosina 1929, 1933, 1935 ja 1938 Itämeren ympärysmaissa Baltisen geodeettisen komission kansainvälisiä perusviivanmittausretkikuntia. Hän oli Suomen esperantoliiton puheenjohtaja vuosina 1938–1950.
Uyo

| Uyo |
| --- | --- |
 Uyo
 Koordinaatit: 5.0335°N, 7.9276°E 
Valtio:   Nigeria
Osavaltio:  Adamawa
Paikallishallintoalueet:  Uyo ja Itu
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  349,4 km²
Väkiluku (2006)  ():  436 606
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uyo on Nigerian Akwa Ibomin osavaltion pääkaupunki. Se sijaitsee Nigerian kaakkoisosassa, Oronista Ikot Ekpeneen johtavan maantien varrella. Uyo sijaitsee linnuntietä vajaa 450 kilometriä Nigerian pääkaupunki Abujasta etelään. Kaupungin katsotaan yleensä koostuvan kahdesta paikallishallintoalueesta (LGA): Uyo ja Itu. Näiden väkilukujen summana vuonna 2006 Yolan väkiluku olisi 436 606.
Uyosta tuli osavaltion pääkaupunki syyskuussa 1987, kun aiemmin laajemmasta Cross Riverin osavaltiosta lohkaistiin Akwa Ibomin osavaltio.
Uyon seutua auttavat pääosin ibibiot, jotka tuovat kaupunkiin myytäväksi jamssia,  kassavaa ja palmutuotteita kuten palmuöljyä ja öljypalmun siemeniä. 
Kaupungissa toimii muun muassa panimo, tekstiilitehdas ja Uyon yliopisto (1991, aiemmin  nimellä University of Cross River State vuodesta 1981).
Uyon yliopiston kampusalueen portti.
Liikenneympyrä.
Nigerian keskuspankin toimipiste.
Akwa Ibomin osavaltion Ibonmin e-kirjastoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uyo Wikimedia Commonsissa
Typistäminen

Kaksi bokseria, joista toisella on typistetyt, toisella luonnolliset korvat. Molemmilla on typistetty häntä.
Typistetty häntä kartanon ajohevosella. Kuva Suomesta, 1900-luvun alku.
Typistäminen on lähinnä koirille tai hevosille suoritettava toimenpide, jossa eläimen häntää tai korvia lyhennetään sen ollessa nuori.
Myös muita eläimiä typistetään: lampailla pitkä häntä, ja tehotuotannon kanoilla nokan kärki estämään nokkimisesta aiheutuvia haavoja.
Yleisyys ja kiellot

Typistäminen on maailmalla vielä yleistä, mutta muun muassa useimmissa EU-maissa se on kielletty eläinsuojelulakien nojalla. Suomessa kiellettiin koirien korvien typistys jo vuonna 1971 ja hännän typistys 1996. Typistettyjen koirien kilpailukielto on ollut voimassa Suomessa vuoden 2001 alusta alkaen.
Typistyskieltoa perustellaan sillä, että toimenpide aiheuttaa eläimelle tarpeetonta kärsimystä. Lisäksi hännän typistämisen myötä eläin menettää sille lajityypillisesti merkittävän viestintäkeinon, hevonen myös tärkeän vastakeinon ärsyttäviä hyönteisiä vastaan.
Koirien typistäminen on kiellettyä kokonaan muun muassa Pohjoismaissa ja suurimmassa osassa Euroopan maita sekä Australiassa. Osassa Euroopan maista typistäminen on edelleen sallittu tietyille metsästyskoiraroduille.
Perustelut

Koirien typistämistä on perusteltu käytännöllisyydellä: etenkin metsästys-, palvelus- ja laumanvartijakoiraroduilta on häntä ja/tai korvat typistetty, koska ne ovat vahingoittuneet tai saattaneet vahingoittua koiran työskennellessä. Nykyään yhä harvempi rotu on enää alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan ja peruste typistämiselle on useimpien rotujen kohdalla poistunut. Useissa maissa, joissa typistäminen on kielletty, typistetyillä koirilla ei ole oikeutta osallistua koirakokeisiin ja -näyttelyihin.
Hevosilla häntää on typistetty lähinnä pooloponeilla, metsästysratsuilla, työhevosilla ja hienoilla ajeluhevosilla. Typistämisen tarkoituksena on ollut estää hännän sotkeutuminen pitkiin ajo-ohjiin tai risukkoiseen maastoon metsästysreissuilla. Työ- ja ajohevosilla on myös pelätty tilannetta, jossa hevonen huitaisee hännänvartensa ohjan yli ja pelästyessään yllättävää kosketusta hännän herkällä alapinnalla painaa häntänsä ja samalla ohjan alas vaikeuttaen ohjaamista ja jopa ohjaten itseään. Hevonen saattaa pelästyessään myös reagoida voimakkaasti ja aiheuttaa vaaratilanteita. Hännän joutumista ohjan päälle ei voi estää paketoimalla tai palmikoimalla häntää; pitkien jouhien palmikoiminen ja palmikon kiinnittäminen aisaan kuitenkin on toimiva keino, jota on perinteisesti käytetty muun muassa huiskivilla ravihevosilla.
Nykyisin kun hevosia käytetään enää tuskin lainkaan ajoon, on monien rotujen kohdalla hännän typistämisessä kyse vain perinteestä ja tottumuksesta tiettyyn ulkoasuun. Pooloponien häntää ei enää typistetä vaan jouhet letitetään ja häntä kiedotaan patukaksi.
Aiheesta muualla

Kenneliitto: Koiriin liittyvä lainsäädäntö (Arkistoitu – Internet Archive)
Evira: Usein kysyttyä eläinsuojelusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Tykkivene Hämeenmaa

| Hämeenmaa |
| --- | --- |
 Uusimaa tai Hämeenmaa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kone ja Silta Oy, Helsinki
Laskettu vesille:  1917
Palveluskäyttöön:  22. syyskuuta 1917
Poistui palveluskäytöstä:  1953
Tila:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  400 t
Pituus:  52,0 m
Leveys:  7,5 m
Syväys:  3,4 m
Koneteho:  2 × 700 hv
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  2 × 102 mm Obuhov 1 × 40 mm ilmatorjuntatykki 1 × 20 mm ilmatorjuntatykki 3 × konekivääriä
Miinat:  12 miinaa
Miinantorjuntajärjestelmät:  raskaat raivausvinssit puomeineen
Tykkivene Hämeenmaa oli vuosina 1920–1953 Suomen merivoimien tykkivene, joka oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston Suomessa valmistettu Golub-luokan vartioalus.
Valmistus

Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi miina- ja suojaverkonlaskijan Pingvinin Kone ja Sillan veistämöltä Helsingistä. Alus laskettiin vesille 1917 ja liitettiin laivastoon 22. syyskuuta. Aluksen suunnittelussa oli otettu huomioon myös käyttö raskaassa miinanraivauksessa. Alustyyppi oli merikelpoinen ja voimakaskoneinen.
Palvelus

Alus otettiin maaliskuussa 1918 Suomen sisällissodan punaisten laivastoon. Saksalaiset valtasivat huhtikuussa aluksen Helsingin valtauksen yhteydessä nimeten sen Wulffiksi. Saksa luovutti marraskuussa aluksen Suomen merivoimille, joka nimesi sen Hämeenmaaksi.
Hämeenmaa osallistui toiseen maailmansotaan sisaraluksensa Uusimaan tavoin. Alusta käytettiin talvisodassa rannikkovartiointiin pohjoisella Itämerellä ja tammikuussa 1940 saattajana. Se toimi kahden saattueen saattajana ennen paluutaan Turkuun hankalan jäätilanteen ja vaurioituneen potkurin takia.
Alus otti osaa Somerin taisteluun kesäkuussa 1942 ja piti taistelun lopussa vihollisen matalana tykkitulellaan. Alus kuitenkin vaurioitui Neuvostoliiton ilmavoimien lentokoneen hyökkäyksessä ja menetti neljä miestä kaatuneina ja yhdeksän haavoittuneina lentopommin räjähdettyä tyhjässä ammusvarastossa. Aluksen saamat vauriot korjattiin Helsingissä. Hämeenmaa vaurioitui 4. heinäkuuta 1944 tukiessaan Teikarin puolustusta. Sotatoimien päätyttyä alus osallistui miinanraivaukseen. Alus poistettiin palveluksesta 1952 ja romutettiin 1953.
Ainoa Hämeenmaan suomalainen sisaralus oli tykkivene Uusimaa. Muita samaan luokkaan kuuluvia aluksia olivat venäläiset Korshun ja Kobtchnik, Chilen laivaston Colocolo, Leucoton, Elicura ja Orompello.
Aiheesta muualla

Lappalainen, Niilo: Veren kostuttamat saaret - Teikarin ja Melansaaren taistelut kesällä 1944.  Espoo:  Kustannuspiste Oy, 1983.  ISBN 951-95491-0-2.
Lappalainen, Niilo: Suursaari toisessa maailmansodassa.  Helsinki:  WSOY, 1987.  ISBN 951-0-14497-5.
Golub-luokan vartiolaivat
| --- | --- |
Venäjän keisarikunnan laivasto:  Bekas - Golub - Kulik - Pingvin - Chibis - Strizh
Suomen merivoimat:  Uusimaa - Hämeenmaa
Chilen laivasto:  Orompello - Elicura - Colocolo - Leucoton
VG-62

VG-62 on naantalilainen urheiluseura. VG-62:ella on monia urheilujaostoja:
VG-62, jääkiekkoseura
VG-62, jalkapalloseura
VG-62, ringetteseura
VG-62, lentopalloseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”VG-62”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vaajakosken liikuntapuisto

Vaajakosken liikuntapuisto
Vaajakosken liikuntapuisto on urheilukeskus Jyväskylässä. Siellä on jalkapallokenttä (nurmikenttä), yleisurheilukenttä (spurtan-joustopinnoite juoksuradoilla), tekojäärata ja ulkoilureittejä . Kenttä on FC Vaajakosken kotikenttä.
Töyhtöpääkyy

| Töyhtöpääkyy |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Kyykäärmeet Viperidae
Suku::  Puffadderit Bitis
Alasuku::  Calechidna
Laji::  caudalis
Kaksiosainen nimi
 Bitis caudalis  (Smith, 1839) 
Synonyymit
 Vipera caudalis Smith, 1839 
Katso myös
   Töyhtöpääkyy Wikispeciesissä   Töyhtöpääkyy Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtöpääkyy eli sarvikyy (Bitis caudalis) on kyykäärmeiden (Viperidae) heimoon kuuluva käärmelaji, joka elää Lounais-Afrikan aavikoilla ja pensaikkoalueilla. Se on 30–50 senttiä pitkä, vankkarakenteinen ja yöaktiivinen. Sillä on harmaita, hiekanvärisiä, oransseja ja punaruskeita laikkuja kolmessa suomurivissä. Alapuoli on täysin valkoinen. Töyhtöpääkyyn pää on kolmionmallinen ja sillä on sarvet kummankin silmän yläpuolella. Se synnyttää 4–27 elävää poikasta. Ravintona ovat matelijat, sammakkoeläimet ja nisäkkäät.
Aiheesta muualla

ITIS: Bitis caudalis (englanniksi)
The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Bitis caudalis (englanniksi)
Töölön Matkatoimisto

Töölön Matkatoimisto oli vuonna 1966 perustettu suomalainen matkatoimisto. Yhtiö oli Suomen suurin yksityinen matkatoimisto ja matkanjärjestäjä. 2000-luvulla yhtiö hankki omistukseensa Matkatoimisto Tourneen ja Diana Huntingin. 
Vuonna 2003 Töölön Matkatoimisto oli MTV:n Brand Tracking -tutkimuksen mukaan suomalaisten eniten arvostama matkailubrändi ennen Silja Linea ja Aurinkomatkoja.
Töölön Matkatoimisto on nykyään Oy SRG Finland Ab:n aputoiminimi.
Talousrikossyytteet 2005

Kireän rahoituksen vuoksi vieraan pääoman määrä kasvoi Töölön Matkatoimistossa huomattavaksi. Tutkimusten mukaan 2000-luvulla talouden hoito oli holtitonta, toimitusjohtajat vaihtuivat lähes vuosittain ja ennen konkurssia vuoden 2005 alussa kirjanpitorikokset paljastuivat vähitellen. Myös pääomistajan omistuksessa ollutta Mato Grosso Travel Systems Oy:tä (konkurssissa) epäillään käytetyn rahansiirtoihin. Omistajilla oli toimintaa Latviassa. Kirjanpitoa oli manipuloitu väärentämällä tulosraportteja, kirjaamalla tuloja väärälle tilikaudelle ja piilottamalla ostovelkoja. Yhtiö ajautui vakavien kirjanpitoepäselvyyksien seurauksena konkurssiin vuonna 2005, jolloin 180 työntekijää jäi työttömäksi. Poliisi käynnisti rikostutkinnan heti konkurssin jälkeen.
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi 12.3.2010 yhtiön pääomistajan kahden vuoden ja kuuden kuukauden ehdottomaan vankeuteen talousrikoksista. Talousjohtaja sai vuoden ja kymmenen kuukautta ehdotonta vankeutta kirjanpitorikoksista ja kavalluksesta. Pääkirjanpitäjä ja kaksi tilintarkastajaa katsottiin syyllisiksi kirjanpitorikoksen avustamiseen. Pääkirjanpitäjä on tuomittu neljän ja tilintarkastajat 10 kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. Viimeiseen toimitusjohtajaan kohdistuneet syytteet törkeästä petoksesta ja valmismatkarikoksesta hylättiin. Syyteoikeus petoksesta oli vanhentunut. Kahden henkilön syyksi on luettu Töölön Matkatoimisto Oy:n pääomistajaan kohdistunut törkeän kiristyksen yritys. Yhtiön kanssa aiemmin liikesuhteessa ollut liikemies tuomittiin 5 kuukauden ja toinen henkilö 3 kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. Hovioikeus alensi pääomistajan rangaistusta neljällä kuukaudella ja muutti talousjohtajan tuomion puolentoista vuoden ehdolliseksi vankeudeksi. Valituslupaa korkeimpaan oikeuteen ei saatu.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Töölön Matkatoimiston konkurssi jätti matkailualalle epäilyksen varjon
Urhea Musta

| Urhea Musta> Black Beauty |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Caroline Thompson
Käsikirjoittaja:  Caroline Thompson
Perustuu:  Anna Sewellin kirjaan Uljas Musta
Tuottaja:  Robert Shapiro
Säveltäjä:  Danny Elfman
Kuvaaja:  Alex Thomson
Leikkaaja:  Claire Simpson
Pukusuunnittelija:  Jenny Beavan
Pääosat:   Sean Bean  David Thewlis  Jim Carter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros.  Goodtimes Entertainment 
Levittäjä:  Warner Bros. Family Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Urhea Musta (engl. Black Beauty) on brittiläis-yhdysvaltalainen vuonna 1994 valmistunut lastenelokuva, joka perustuu Anna Sewellin kirjaan Uljas Musta. Elokuvan on ohjannut Caroline Thompson. Se kertoo hevosesta, joka joudutaan myymään isännän mentyä vararikkoon. Siitä alkaa hevosen kurja elämä entistä kehnompien omistajien hoidossa.
Aiempi elokuvasovitus Sewellin kirjasta on Mustan oriin seikkailut (1971).
Aiheesta muualla

Urhea Musta Elonet.
Urhea Musta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tähkylä

Kujasorsimon (Puccinellia distans) tähkylä eri puolilta kuvattuna
Tähkylä on heinäkasvien (Poaceae) kukinnon osa, joka toiminnaltaan vastaa terälehdellisen kasvin kukkaa. Tähkylässä on tavallisesti kahdesta kuuteen erillistä, kehätöntä kukkaa, ja näiden helpeet eli suojuslehdet sekä koko tähkylää suojaavat suojuslehdet eli kaleet. Yhdessä tähkylät muodostavat kukinnon, tavallisimmin tähkän tai röyhyn.
Tähkylän rakenne on tärkeä seikka heinäkasvien määrittämisessä. Tähkylässä on kaksi vastakkaista suomuriviä, joiden suomut ovat vuorotellen tähkylän keskirangalla. Kaksi alinta suomua eli kaleet ovat tyhjiä, mutta loput suomut eli helpeet suojaavat kukkia. Ulkohelve suojaa varsinaista kukkaosaa ulkopuolelta ja ohut, kalvomainen sisähelve sisäpuolelta. Kaleiden ja helpeiden päätteenä on usein yksi tai useampi vihne eli pitkä ja jäykkä karva. Varsinaiseen kukkaosaan kuuluu kaksi (joskus kolme tai ei yhtään) pientä suomua eli kaunaa, kolme (joskus 1–6) hedettä ja kaksi (joskus yksi tai kolme) sulkamaista luottia, jotka näkyvät yksilokeroisen sikiäimen yläosassa.
Yleensä tähkylä on kaksineuvoinen, vaikka muutamat kukat saattavat olla yksineuvoisia tai martoja. Joissakin kasveissa on erillisiä hede- ja emitähkylöitä. Joskus harvoin ne ovat eri kasviyksilössä. Kukat aukeavat vain muutamaksi tunniksi, jolloin tapahtuu tuulipölytys. Tähkylän perustyypissä on kaksi kaletta ja useita kukkia. Tästä perustyypistä on kuitenkin lukuisia muunnelmia, joissa osien koko, muoto, kuviointi, kukan sukupuoli tai osien lukumäärä vaihtelee.
VG-62 (ringette)

| VG-62 (ringette) |
| --- | --- |

Perustettu:  1979
Kaupunki:  Naantali, Suomi
Kotiareena:  Aurinkoareena
– kapasiteetti:  500
Sarjataso:  Ringeten SM-sarja
Värit:                
Päävalmentaja:  Arja-Riitta Oksanen
Mestaruudet:  6
Hopeaa:  5
Pronssia:  2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
VG-62 Ringette on naantalilainen ringetteseura, joka pelaa ringeten ykkössarjassa. Se on yksi VG-62-urheiluseuran urheilujaostoista. VG-62 Ringette on voittanut kuusi kultaa, viisi hopeaa ja kaksi pronssia vuonna 1987 perustetussa ringeten SM-sarjassa. Lisäksi VG-62:ella on B–F-juniorijoukkueet ringetessä.
Joukkueen kotihalli on vuonna 2002 valmistunut Aurinkoareena, jossa on 500-paikkainen katsomo.