stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dublinilaisia
Suomennokset

Pentti Saarikosken suomennos julkaistiin vuonna 1965 Tammen Keltainen kirjasto -sarjassa. Vuonna 2012 Basam Books julkaisi teoksesta toisen, Heikki Salojärven tekemän suomennoksen, johon liittyy Jyrki Vainosen esipuhe.
Tarja Pulli toteaa arviossaan molempien suomennosten ansiot. Saarikosken suomennos ei ole vanhentunut, mutta Salojärven käännös on helppolukuinen. Hän suosittelee kokoelmaa Ulysseksen kanssa kamppailevalle nuorisolle ja palaamaan Ulyssekseen kahdenkymmenen vuoden kuluttua.
Novellien aiheet lyhyesti

Sisaret kertoo papin, isä Flynnin, kuolemasta ja siitä kuinka nuori poika ja tämän perhe ovat surevinaan hänen poismenoaan.
Tapaaminen kertoo kahden nuoren koululaisen seikkailusta Dublinin lähettyvillä.
Arabia kertoo siitä kuinka eräs dublinilainen poika rakastuu ystävänsä sisareen.
Eveline – Eveline suunnittelee karkaavansa rakastamansa merimiehen, Frankin, kanssa avioon Argentiinan Buenos Airesiin, mutta empii viime hetkillä.
Kilpa-ajojen jälkeen – Lyhyt kertomus kilpa-ajosta, Jimmy Doylestä ja tämän ystävistä.
Kaksi liehakkoa kertoo kahdesta huijarista, Lenehanista ja Corleystä, jotka huijaavat nuorta naista.
Täyshoitola – Rouva Mooney taktikoi yllättäen tyttärensä Pollyn ja herra Doranin naimisiin. Kertomus kuvastaa hyvin katolisuutta.
Pieni pilvi on kertomus Pikku Chandlerin politiikkasävytteisestä illallisesta vanhan ystävänsä Ignatius Gallaherin kanssa.
Vastineet kertoo turhautuneesta apulaisesta herra Farringtonista ja hänen juopottelustaan.
Savea – Eräs neito, Maria, juhlii halloweenia entisen kasvatuslapsensa, ystävänsä Joe Donnellyn ja tämän perheen kanssa.
Surullinen tapaus – Herra Duffy lopettaa romanssin naimisissa olevan rouva Sinicon kanssa. Neljä vuotta tämän jälkeen herra Duffy lukee lehdestä rouva Sinicon kuolemasta ja romanssin aiheuttamasta tuskasta.
Murattipäivä komitean istuntohuoneessa – Pari irlantilaista poliitikkoa epäonnistuu yrittäessään parantaa Charles Parnellin mainetta. Parnell on ”Irlannin kruunamaton kuningas”, vapaustaistelija ja Joycen poliittinen esikuva.
Äiti – Rouva Kearney yrittää järjestää täydellisen pianoesityksen tyttärelleen Kathleenille.
Armo – Herra Kernan joutuu pubikahakkaan ja hänen ystävänsä yrittää saada hänet perääntymään.
Kuolleet – Gabriel Conroy loukkaa juhlissa kolmea naista ja tajuaa kuinka hänen kaltaisensa intohimottomat ihmiset ovat jo käytännössä kuolleita.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Dublinilaisia on Wikiaineistossa
Bertel Laurén

Artur Bertel Laurén, vuoteen 1945 Gustafsson (20. lokakuuta 1909 Karjaa – 30. toukokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Laurénin vanhemmat olivat talonomistaja Arthur Karl Gustaf Gustafsson ja Sigrid Matilda Strandberg ja puoliso vuodesta 1935 farmaseutti Hilja Emilia Lehtinen. Laurén kävi keskikoulun 1925 ja kauppaopiston 1928. Diplomiekonomiksi hän valmistui  Svenska handelshögskolanista 1932. Opintomatkoja Laurén teki lukuisiin eri maihin. Hän oli Oy Fiskars Ab:n konttoriharjoittelija 1927, Andelsbodenin päämyymälän lähettäjä ja konttoristi Karjaalla 1928–1929, SOK:n säästökassaosaston tarkastaja 1932–1936 ja mainososaston myymäläneuvoja 1936–1941, Keskeytysvakuutus Oy Otson tarkastaja 1941–1946, Hangö-Bromarf Handelslagin apulaisjohtaja 1946–1948, Lohjan Seudun Osuusliikkeen toimitusjohtaja 1948–1950, Oy Sokos Ab:n toimitusjohtaja 1950–1962 sekä SOK:n tavaratalo-osaston päällikkö 1960–1965 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1961. Laurénilla oli myös sekä kotimaisia että kansainvälisiä liike-elämän ja osuustoiminnallisia luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1942). Kauppaneuvoksen arvonimen Laurén sai 1970.
Bertel Juslén

Bertel Juslén (13. elokuuta 1880 Tammisaari – 19. kesäkuuta 1951 Kotka) oli suomalainen apteekkari ja olympiapurjehtija.
Bertel Juslénin isä oli apteekkari Wilhelm Juslén. Hän tuli apteekkioppilaaksi 17-vuotiaana, suoritti farmaseuttitutkinnon 1901 ja tuli proviisoriksi 1908. Hän oli työssä lankonsa Walter Karstensin apteekissa Fredrikintorilla Helsingissä vuoteen 1928, kunnes hän muutti itsenäiseksi apteekkariksi Kotkaan.
Juslén kuului Suomen Farmaseuttisen yhdistyksen hallitukseen 1910–1928 ja oli yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1919 alkaen. Samanaikaisesti hän johti yhdistyksen toimistoa ja edusti yhdistystä eri toimikunnissa ja pohjoismaisissa kongresseissa sekä oli mukana perustamassa Apteekkimuseota.
Juslén oli Helsingin suojeluskunnan Old Boys-rykmentin II pataljoonan lääkintämiehenä 1920–1923 ja kuului myöhemmin Kotkan suojeluskuntaan. Juslén oli Nyländska Jaktklubbenin jäsen ja vuosina 1922–1923 NJK:n palkintolautakunnan puheenjohtaja.
Juslén osallistui vuonna 1912 Tukholman olympialaisten purjehduskilpailuihin Nynäshamnissa kahdeksikkojen sarjassa Örn-veneen miehistössä (Gustaf Estlander, Curt Andstén, Jarl Andstén, Carl-Oscar Girsén ja Bertel Juslén). Vene sijoittui neljänneksi.
Bertel Långhjelm

Bertel Långhjelm
Curt Bertel Casimir Långhjelm (4. kesäkuuta 1903 Helsinki – 16. helmikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1962.
Långhjelm oli Wärtsilä-yhtymän apulaispääjohtaja 1951–1961, pääjohtaja 1962–1970, Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen puheenjohtaja 1957–1959 ja Suomen Teollisuusliiton puheenjohtaja vuodesta 1960. Wärtsilän hallituksen varajäsen hän oli 1954–1955, jäsen 1956–1976 ja puheenjohtaja 1969–1976.
Einar Rosenbröijer

Nils Einar Rosenbröijer (12. elokuuta 1883 Baku, Venäjän keisarikunta – 29. huhtikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitoksen johtaja.
Einar Rosenbröijerin vanhemmat olivat merikapteeni Hugo Boris Rosenbröijer ja Josefina Katarina Fredrika Lindstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1901 ja hän suoritti insinööritutkinnon 1908 Polyteknillisessä opistossa. Rosenbröijer oli aluksi valtionrautateiden palveluksessa, ensin insinöörinä koneosaston piirustuskonttorissa ja sitten ensin Tampereen ja sitten Pietarin varaston johtajana aina vuoteen 1914 saakka. Rosenbröijer oli 1914–1916 Pietarissa työssä insinööritoimisto Wegassa ja sen jälkeen toiminimi A. Liliuksen teknillisenä johtajana Helsingissä 1916–1919 ja Oy Traden johtajana 1919–1921. Rosenbröijer osallistui Suomen sisällissodan aikana Helsingin suojeluskunnan mukana Helsingin valtaukseen 12. huhtikuuta 1918. Hän tuli 1921 Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitoksen tarkastajaksi ja oli puhtaanapitolaitoksen johtajana 1927–1939. Hän oli matemaattisten aineiden opettajana Helsingin teollisuuskoulussa 1922–1930.
Rosenbröijer kehitti johtamansa laitoksen sellaiselle tasolle, että se kiinnitti huomiota sekä kotimaassa että ulkomaillakin. Hän osallistui useihin alan ulkomaisiin kongresseihin muun muassa Saksassa, Unkarissa ja Ranskassa 1923, Kölnissä 1927 ja Stuttgartissa 1930. Vuonna 1927 hänet valittiin puhtaanapitolaitosten johtajien yhdistyksen jäseneksi Saksassa. Hänellä oli myös muita kunnallisia ja yksityisiä luottamustoimia.
Julkaisuja

Väitetyt väärinkäytökset Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitoksessa: kaupunginhallituksen ilmianto ei perustu todennäköisiin syihin, sanoo virallinen syyttäjä. Tekijä, Helsinki 1933
Aiheesta muualla

Einar Rosenbröijer : Katujen puhtaanapidon koneellistaminen. Esitelmä Kunnallisteknillisen yhdistyksen kokouksessa 22.IX.1928, Suomen kunnallislehti, 01.01.1928, nro 7, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Av-arkki

AV-arkki on suomalaisen mediataiteen keskus. Se on taiteilijoiden vuonna 1989 perustama voittoa tavoittelematon yhdistys, joka ajaa jäsentensä etua ja edistää mediataiteen ja -kulttuurin asemaa yleisesti. Yhdistyksen jäseninä on yli 300 suomalaista tai Suomessa asuvaa mediataiteilijaa. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on levittää ja edistää suomalaista mediataidetta ja kokeellista audiovisuaalista taidetta. Lisäksi AV-arkki edistää yhteistyössä Kansallisen audiovisuaalisen instituutin kanssa mediataiteen pitkäaikaisarkistointia. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Elena Näsänen.
AV-arkki levittää suomalaista mediataidetta niin kansainvälisesti kuin kotimaassa. AV-arkki tarjoaa teoksia ja teoskokonaisuuksia vuosittain satojen eri puolilla maailmaa järjestettävien tapahtumien ohjelmistoon. Suomalaisen mediataiteen koko kehityskaaren kattava levitysarkisto mahdollistaa myös vanhempiin suomalaisiin mediataideteoksiin tutustumisen ja palvelee erityisesti tutkijoiden tarpeita. AV-arkki on jäsenmäärältään ja toimintansa laajuudelta suurin kotimainen ja valtakunnallinen mediataidealan järjestö.
Festivaalien, museoiden, näyttelyiden ja tapahtumien lisäksi AV-arkki levittää mediataidetta myös mediakasvatus- ja opetustarkoituksiin. AV-arkki tarjoaa tapahtumiin yksittäisten taiteilijoiden teoksia sekä kuratoituja kokonaisuuksia. AV-arkki toimii myös asiantuntijoina yhteistyöprojekteissa. AV-arkki järjestää suomalaisen ja kansainvälisen mediataiteen näyttelyitä ja näytöksiä yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa. AV-arkin levitysarkisto on avoinna kaikille mediataiteesta kiinnostuneille.
AV-arkki myönsi aikaisemmin vuosittain kiertopalkinnon henkilölle tai taholle suomalaisen mediataiteen edistämisestä. Palkinnon saivat Perttu Rastas (2005), Lauri Anttila (2006), Marikki Hakola (2007), Minna Tarkka (2008), Anneli Nygren (2009) ja Päivi Talasmaa (2011).
Mediataide kasvattaa! on AV-arkin ylläpitämä media- ja taideakasvatuksen oppimateriaaleja tuottava ja tarjoava verkkopalvelu.
Aiheesta muualla

AV-arkin verkkosivut
Dugi Otok

Dugi Otok
Dugi Otokin sijainti Adrianmerellä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Isola Lunga
Sijainti:  Zadarin piirikunta Zadar Kroatia
Korkein kohta:  337 m
Pinta-ala:  113,3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  1 655 (2011)
Suurin kaupunki:  Sali
Asutuskeskukset:  Sali, Brbinj, Božava, Zaglav, Žman, Luka, Savar, Dragove
Kieli:  kroatia
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Dugi Otok (ital. Isola Lunga, suomeksi Pitkä saari) on Adrianmeren seitsemänneksi suurin saari. Se kuuluu Kroatiaan ja sijaitsee Pohjois-Dalmatian rannikolla, Zadarista länteen. Dugi Otok on Zadarin saariston suurin ja läntisin saari. Sen pinta-ala on 113,3 neliökilometriä. Saari on saanut nimensä selvästi pitkulaisesta muodostaan: pituutta sillä on noin 43 km ja leveyttä vain 4,6 km. Saaren korkein kohta on Vela Straža, joka nousee 337 metriä merenpinnan yläpuolelle. Monilla korkeilla paikoilla kasvaa rannikkomäntyä. Saaren länsipuoli on karu, joten asutus on keskittynyt itäosaan.
Dugi Otokilla on kauniita luonnonrantoja, kuten kuvassa oleva Sakarun.
Saarella asuu noin 1 500 asukasta. Saarelle on kaksi lauttayhteyttä Zadarista.
Sali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dugi Otok Wikimedia Commonsissa
Daphne du Maurier

| Daphne du Maurier |
| --- | --- |
 Daphne du Maurier 1930-luvun vaihteessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1907
Kuollut: 19. huhtikuuta 1989 (81 vuotta)
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Daphne du Maurier DBE (13. toukokuuta 1907 – 19. huhtikuuta 1989) oli brittiläinen kirjailija. Hänet muistetaan varsinkin novellista Linnut (1952) ja romaanista Rebekka (1938), jotka molemmat olivat pohjana Alfred Hitchcockin elokuville.
Maurier syntyi Lontoossa. Hän oli naimisissa kenraaliluutnantti Frederick Browningin kanssa ja sai kolme lasta. Hän vietti huomattavan osan elämästään Cornwallissa, jossa hän kuoli 81-vuotiaana.
Maurier julkaisi useita romaaneja, novellikokoelmia, kolme näytelmää ja varsinkin myöhemmällä iällään elämäkertoja. Usein hänen mainitaan olleen biseksuaali.
Suomennetut teokset

Rebekka (1938)
Merirosvo ja kartanonrouva (1941)
Neljänteen polveen (1943)
Kuninkaan kenraali (1946)
Kolmen piiri (1949)
Serkkuni Raakel (1951)
Linnut (1952)
Mary Anne (1954)
Kaksoisolento (1957)
Lasinpuhaltajat (1963)
Haukan lento (1965)
Tapahtui eräänä päivänä (Rule Britannia, 1972)
Kauhunkierre: viisi kertomusta (Not After Midnight, 1976)
Elokuvat > Ohjaajana Hitchcock

Alfred Hitchcock ohjasi Rebekka-romaanin pohjalta ensimmäisen yhdysvaltalaisen elokuvansa Rebekka vuonna 1940. Hitchcockin elokuvista se oli ainoa, joka sai parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Rebekka oli Hitchcockin toinen ohjaus du Maurierin teoksen pohjalta. Hänen edellinen ohjaustyönsä Jamaica Innin rannikkorosvot perustui niin ikään du Maurierin romaaniin. Hitchcockin kolmas du Maurier -filmatisointi oli Linnut vuonna 1963. Daphne Du Maurierin isä, näyttelijä, tuottaja ja kirjailija, Gerald du Maurier oli Hitchcockin ystävä.
Elokuvat > Elokuvaksi sovitettuja du Maurierin kirjoituksia

Jamaica Innin rannikkorosvot (1939)
Rebekka (1940)
Siksi, että vaikenit... (1946)
Nälkävuoren kosto (1947)
Serkkuni Raakel (1952)
Kaksoisolento (1959)
Linnut , 1963
Kauhunkierre, 1973
Aiheesta muualla

Du Maurier, Daphne Kirjasampo. Viitattu 1.1.2021.
Gildersleeve, Jessica: Guide to the classics: Rebecca by Daphne du Maurier — gender, gothic haunting and gaslighting The Conversation.  20.10.2020. Viitattu 1.1.2021. (englanniksi)
Daphne du Maurier’s Cornwall Breaks in Cornwall. Viitattu 1.1.2021. (englanniksi)
Crysis

| Crysis |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Crytek Frankfurt
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Electronic Arts, GOG.com, Steam ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Cevat Yerli
Tuottaja:  Bernd Diemer
Suunnittelija:  Jack Mamais
Käsikirjoittaja:  Martin Lancaster Tim Partlett Greg Sarjeant
Säveltäjä:  Inon Zur
Pelisarja:  Crysis
Pelimoottori:  CryEngine 2 (Windows) CryEngine 3 (PlayStation 3, Xbox 360)
Julkaistu:  WindowsNA 13. marraskuuta 2007AUS 15. marraskuuta 2007EU 16. marraskuuta 2007JP 29. marraskuuta 2007 Xbox 360 4. lokakuuta 2011 PlayStation 3NA 4. lokakuuta 2011EU 5. lokakuuta 2011JP 18. lokakuuta 2011
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 16 USK: 18
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray, Steam
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 91/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Gamereactor: 10/10
IGN: 9,4/10
Pelit: 88/100
V2.fi: 80/100
Peliplaneetta.net: 89/100
Crysis on Crytekin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema science fiction -aiheinen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin alun perin Microsoft Windowsille vuonna 2007 sekä myöhemmin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle vuonna 2011.
Peli käyttää Crytekin itse kehittämää CryEngine 2 -pelimoottoria, jonka aikaisempi versio pyöritti samaisen yrityksen Far Cry -peliä. Uusi moottori tukee muun muassa Microsoftin DirectX 10 -rajapintoja. Pelin PlayStation 3 ja Xbox 360 -versioiden pelimoottori on CryEngine 3.
Pelaaminen

Crysis sijoittuu avoimeen ympäristöön, mikä mahdollistaa tehtävien suorittamisen monilla eri lähestymistavoilla.
Pelaaja ohjastaa Yhdysvaltain erikoisjoukkojen sotilasta Jake Dunnia (koodinimeltään ”Nomad”), jonka aseita voi muokata ja kustomoida kesken pelin ilman erillistä pysäytysvalikkoa. Valittavana on esimerkiksi äänenvaimentimia, kiinnitettäviä lamppuja ja erilaisia tähtäimiä.
Muokattavien aseiden laaja arsenaali antaa pelaajille rajattomat mahdollisuudet muokata omaa pelityyliään. Pelin tekoäly on korkealaatuinen. Kun korealaissotilaat eivät tiedä pelaajasta, he juttelevat, polttavat tupakkaa ja tekevät muita inhimillisiä asioita. Kuullessaan pienenkin äänen kuten risun raksahduksen jalan alla tai ammuksen lähietäisyydellä sotilaat havahtuvat ja kutsuvat joskus apua.
Pelaaminen > Nanopuku

Nanopuku on Crysiksessä pelattavuuden kannalta hyvin keskeisessä roolissa. Se on kuvitteellisen yhdysvaltalaisen erikoisjoukon, Raptor Squadin, käyttämä taisteluasu, joka antaa pelaajalle mahdollisuuden muokata kykyjään ja taktiikoita reaaliajassa. Puvun avulla pelaaja pystyy kehittämään nopeuttaan, voimiansa, suojaustansa sekä naamioitumista lähestyäkseen kulloistakin tilannetta sen vaatimalla tavalla.
Puvun suojausominaisuus perustuu pinnalla sijaitsevien iskusensorien toimintaan. Ne havaitsevat kaikki henkilöön kohdistuvat ulkoiset hyökkäykset, kuten luodit ja tulen. Ominaisuus latautuu nopeasti, mutta hidastaa pelaajan liikkumisnopeutta. Toisaalta puvun nanobitit kykenevät vaikuttamaan lihasten hermotoimintaan siten, että henkilö voi liikehtiä erityisen nopeasti. Tämä koskee juoksemisen lisäksi myös aseiden lataamiseen käytettyä aikaa.
Taistelupuvun saa myös vahvistamaan käyttäjän lihaksistoa niin, että esimerkiksi aseiden tuottaman rekyylin vaikutus vähenee. Voimien suuruusluokasta kertoo hyvin se, että pelaaja pystyy ominaisuuden aikana heittelemään täysikasvuisia miehiä. Viimeisenä elementtinä on ihmissilmällä katsoen lähes täydellisen maastoutumisen takaava häivemoodi. Menetelmä perustuu miljardeihin nanodeihin, jotka kerääntyvät puvun uloimalle kerrokselle. Luonnollisesti valo ei kuitenkaan läpäise pukua, jolloin pelaajan voi nähdä varjoistaan.
Pelaaminen > Ympäristö

Crysiksen tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle Lingshanin saarille, jotka ovat kuvitettu erittäin yksityiskohtaisesti. Peli tunnetaankin näyttävistä grafiikoistaan ja ”kovista” laitteistovaatimuksistaan. Lukuisat metsäalueet ovat täynnä tarkasti mallinnettuja puita, pensaita sekä aluskasvillisuutta, jotka liikehtivät realistisesti tuulessa sekä hahmojen kävellessä niiden läpi. Jokainen puu ja rakennus on myös tuhottavissa. Myöskään pelikenttää ei ole rajoitettu tiukasti, vaan pelaaja voi useimmiten valita reittinsä vapaasti. Mikäli ei, esteet ovat yleensä ”luonnollisia”, kuten jyrkkiä kallionseinämiä.
Juoni

Kansainväliset suhteet ovat saavuttaneet kiehumispisteensä, kun Yhdysvallat ja Pohjois-Korea alkavat selvitellä arkeologien löytämän, mystisen esineen taustaa. Paikalle lähetetään Yhdysvaltain erikoisyksikkö Raptor Squad. Esineen todellinen luonne selviää pian: se viittaa alien-rodun läsnäoloon maapallolla ja lopulta laukaisee massiivisen invaasion.
Yhdysvaltain erikoissotilas Jake Dunn (pelaaja, koodinimeltään ”Nomad”) varustetaan taisteluun muokattavalla aseistuksella ja korkeaa teknologiaa edustavalla nanopuvulla. Niiden avulla hänen on mahdollista mukauttaa taktiikkansa ja kykynsä vihamieliseen ja alati muuttuvaan ympäristöön sekä siellä lymyäviin vihollisiin.
Laitteistovaatimukset

|  | Minimi | Suositus |
| --- | --- | --- |
| Käyttöjärjestelmä | Windows XP | Windows Vista/7 |
| Suoritin | Intel Pentium 4 2.80 GHz (Vistalla 3.2 GHz),   Intel Core 2.0 GHz (Vistalla 2.2 GHz),   AMD Athlon 2800+ (Vistalla 3200+) | Core 2 Duo tai Athlon X2 |
Keskusmuisti: 1 GB XP:llä ; 2 GB Vistalla
Kovalevyn tila: 12 GB
| Näytönohjain | NVIDIA GeForce 6800 GT,   ATI Radeon 9800 Pro   (Vistalla Radeon X800 Pro) | NVIDIA 8800 -sarjalainen,   ATI Radeon hd 3870 -sarjalainen |
| VRAM | 256MB | 640MB |
DirectX -versio: DirectX 9.0c tai DirectX 10
Äänikortti: Direct X 9.0c:n kanssa yhteensopiva
Internet: 1 Mbit/s
Aiheesta muualla

Crysis MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (englanniksi)
inCrysis -fanisivusto (englanniksi)
Eestinmäki

| Eestinmäki> Estbacka |
| --- | --- |
Kaupunki:  Porvoo
Suuralue:  Porvoon maalaiskunta
Kaupunginosa nro:  24
Väkiluku:  2 041 (2 014)
Postinumero(t):  06450 Porvoo / Borgå
M-Market Kupsu Eestinmäessä
Eestinmäki (ruots. Estbacka) on Porvoon kaupunginosa, joka sijaitsee noin 4 kilometrin päässä Porvoon keskustasta. Eestinmäki sijaitsee nimensä mukaisesti mäellä. Asukkaista suurin osa on suomenkielisiä.
Eestinmäki kuului vuoteen 1997 asti Porvoon maalaiskuntaan (Borgå landskommun). Sen toiseksi suurin taajama oli Eestinmäki. Suurin oli Gammelbacka, joka sijaitsee lähellä Eestinmäkeä. Eestinmäki rakennettiin 1970-luvulla täyttämään Neste Oy:n työntekijöiden asuntotarvetta. Neste Oy omisti pitkään suurimman osan alueen kerrostaloista ja huolehti kunnossapidosta. Asuntojen laatuun panostettiin ja erityisesti äänieristykseen oli kiinnitetty huomiota, koska taloissa asui käytännössä vain vuorotyöläisiä. 1990-luvun alkupuolella Eestinmäessä oli kaksi päiväkotia, suuri leikkipuisto, kirjasto, nuorisotila, kuntosali, ruokakauppa ja pubi.
Alueen kerrostalot on rakennettu 1970-luvulla. Niihin on tehty 2000-luvulla julkisivuremontti. Alueen asunnoista suurin osa on nykyisin yksityisessä omistuksessa.
Eestinmäessä on muun muassa pizzeria, kuntosali ja ruokakauppa . Eestinmäkeen pääsee Porvoon paikallisliikenteen bussivuoroilla ja Helsingin seudun bussivuoroilla.
Väestö äidinkielen mukaan

suomenkielisiä 56,8 %
ruotsinkielisiä 34,1 %
muita 9,1 %
Elzie Segar

Elzie Crisler Segar
Elzie Crisler Segar (8. joulukuuta 1894 Chester, Illinois – 13. lokakuuta 1938 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan parhaiten sarjakuvahahmo Kippari-Kallen (Popeye) luojana.
Segar työskenteli nuoruudessaan talo- ja kylttimaalarina sekä elokuvateatterin koneenkäyttäjänä. Hänen ensimmäiset sarjakuvansa eivät kelvanneet lehdille, joten hän kävi piirtämisen kirjekurssin. Sarjakuvapiirtäjä Richard F. Outcault järjesti Segarille työpaikan Chicagossa ilmestyneestä Chicago Heraldista, johon hän piirsi Charlie Chaplin’s Comic Capers -nimistä sarjakuvaa, kunnes koko lehti lakkasi ilmestymästä vuonna 1917. Vuonna 1919 Segar alkoi piirtää King Features Syndicatelle Thimble Theatre -nimistä sarjaa, joka toimi Kippari-Kallen edeltäjänä. Sarjassa esiintyivät alun perin Olga (Olive Oyl), hänen veljensä Castor Oyl ja poikaystävänsä Ham Gravy. Voimakas merimies Kippari-Kalle tuli sarjaan alun perin sivuhahmona tammikuussa 1929, mutta kohosi vähitellen päähenkilöksi. Sarjakuva muodostui hyvin suosituksi ja Max Fleischer ryhtyi tuottamaan sen pohjalta suosittuja animaatioita. Segar kuoli vuonna 1938 maksasairauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Hän piirsi Kippari-Kallea ennenaikaiseen kuolemaansa asti.
Betchworthin rautatieasema

| Betchworth |
| --- | --- |

Perustiedot
Lyhenne:  BTO
Rataosa:  North Downs Line
Sijainti:  51°14′52.8″N, 0°16′01.2″W
Osoite:  Pebble Hill Road, Betchworth, Surrey, RH3 7BZ
Paikkakunta:  Betchworth
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Avattu:  4. heinäkuuta 1849
Liikenne
Käyttäjiä (v.):  14 972 (2017–2018)
Liikennöitsijä(t):  Great Western Railway
Ratapiha
Raiteisto:  2 laituriraidetta
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Betchworthin rautatieasema on rautatieasema Betchworthin kylässä Surreyssä. Se sijaitsee North Downs Linen varrella.
Asema avattiin 4. heinäkuuta 1849. Sitä käytti 14 972 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Bertel Lindroos

Bertel Ossian Lindroos  (27. maaliskuuta 1911 Turku – 20. heinäkuuta 1982 Maarianhamina) oli suomalainen metsänhoitaja ja metsäasiantuntija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Lindroosin vanhemmat olivat merikapteeni Paul Gideon Lindroos ja opettaja Ida Teresia Westerlund ja puoliso vuodesta 1940 käsityönopettaja Rakel Werna Helena Lassfolk, kauppaneuvos Anders Lassfolkin tytär. Lindroos tuli ylioppilaaksi Svenska Lyceum i Åbosta 1931 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1936. Hän oli Metsähallituksen harjoittelija Korkeakosken hoitoalueella 1933 ja Iisalmen itäisen hoitoalueella 1934, Korkeakosken hoitoalueen kunnostaja 1935, ylimääräinen metsänhoitaja Luiron hoitoalueella 1936–1937, Esbo-Sibbo privata skogsrevirin harjoittelija Kauniaisissa 1937, Östra Nylands privata skogsrevirin metsänhoitaja Loviisassa 1937–1939 ja Pohjanmaan Puu Oy:n metsänhoitaja Pietarsaaressa 1939–1951 ja ylimetsänhoitaja 1951–1952.
Ruotsissa Lindroos oli Svenska Cellulosa Ab:n apulaismetsäpäällikkö Munksundissa 1952–1957 ja Forskningsstiftelsen SDA:n metsänhoitaja Tukholmassa 1957–1960. Tämän jälkeen hän oli Ahvenanmaan maakuntametsänhoitaja 1960–1975. Lindroos oli myös  pääesikunnan huoltoesikunnan tarvepuukuljetusten tarkastaja Pietarsaaren piirissä 1942–1943 ja Vaasan piirissä 1943–1945 sekä Pietarsaaren uittopiirin tarkastaja 1943–1944. Hän oli jääkiekon Suomen mestari Helsingfors Skridskoklubbin joukkueessa 1933 ja 1934. Lindroosilla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1966.
Aiheesta muualla

Tiina Hemminki: Bertel Lindroos Biografiasampo.