stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Messier 96
Aiheesta muualla

SEDSin Messier -sivu M096 (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  Regulus, γ1 Leo, Denebola, δ Leo, ε Leo, θ Leo, ζ Leo, η Leo, ο Leo A, ο Leo B, γ2 Leo, ρ Leo, μ Leo, ι Leo, σ Leo, 54 Leo, υ Leo, λ Leo, 31 Leo, 60 Leo, φ Leo, κ Leo, 93 Leo, 72 Leo, χ Leo, π Leo, 61 Leo, 87 Leo, 40 Leo, 58 Leo, τ Leo, 59 Leo, ξ Leo, 10 Leo, 6 Leo, 48 Leo, 75 Leo, ν Leo, 92 Leo, 22 Leo, 73 Leo, 53 Leo, ψ Leo, 79 Leo, ω Leo, 69 Leo, 37 Leo, 46 Leo, HD 94402, 52 Leo, 51 Leo, 65 Leo, 95 Leo, 86 Leo, 81 Leo, 44 Leo, 15 Leo, 18 Leo, 49 Leo, 67 Leo, 3 Leo, 8 Leo, 85 Leo, 89 Leo, 39 Leo, 76 Leo, 55 Leo, 56 Leo, 35 Leo, 62 Leo, 90 Leo, 45 Leo, R Leo, 43 Leo, 20 Leo, 42 Leo, 13 Leo, 88 Leo, 54 Leo, 7 Leo, 80 Leo, 37 Sex, 34 Leo, 19 Leo, 23 Leo, 64 Leo, 83 Leo A, 18 LMi, 9 Leo, 11 Leo, 52 LMi, 71 Leo, HD 89307, 83 Leo B, HD 81040, HD 88133, HD 100777, GJ 436, CW Leo, Wolf 359
Eksoplaneetat:  83 Leonis B b, HD 81040 b, HD 88133 b, GJ 436 b
Messierin luettelo
Mahlatikat

| Mahlatikat |
| --- | --- |
 Mahlatikka (Sphyrapicus varius)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Mahlatikat Sphyrapicus  Baird, 1858
Katso myös
   Mahlatikat Wikispeciesissä   Mahlatikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mahlatikat (Sphyrapicus) on tikkojen heimoon kuuluva lintusuku.
Mahlatikkoihin (Sphyrapicus) kuuluvia lajeja

Lännenmahlatikka (Sphyrapicus nuchalis)
Mahlatikka (Sphyrapicus varius)
Punamahlatikka (Sphyrapicus ruber)
Vuorimahlatikka (Sphyrapicus thyroideus)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mathew Belcher

| Mitalit> Maa:  Australia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Australia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Australia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:  Australia> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 470 |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 470 |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | 2000 | 420 |  |
|  Kultaa | Haag 2010 | 470 |  |
|  Kultaa | Perth 2011 | 470 |  |
|  Kultaa | Barcelona 2012 | 470 |  |
|  Kultaa | La Rochelle 2013 | 470 |  |
|  Kultaa | Santander 2014 | 470 |  |
|  Kultaa | Haifa 2015 | 470 |  |
Mathew "Mat" Belcher (s. 20. syyskuuta 1982 Gold Coast, Queensland) on australialainen kilpapurjehduksen olympiavoittaja ja maailmanmestari. Belcher on 173 senttimetriä pitkä ja 62 kilogrammaa painava.
Belcher voitti Malcom Pagen kanssa kultaa 470-luokasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista Belcherillä on yksi kulta 420-luokasta vuodelta 2000 ja kuusi kultaa 470-luokasta. Vuoden 2012 olympialaisten jälkeen Belcherin uudeksi pariksi tuli Will Ryan.
Belcherin valmentajana toimii Victor Kovalenko. Hän aloitti purjehduksen seitsenvuotiaana.
Martin Hansson

| Martin Hansson |
| --- | --- |
 Martin Hanson syyskuussa 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Martin Hansson
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Holmsjö, Ruotsi
Jalkapallotuomari
Pituus:  190 senttimetriä
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 1999– 2001– | Allsvenskan FIFA |  |  |

Martin Hansson (s. 6. huhtikuuta 1971 Holmsjö, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen eruotuomari vuonna 2001.
Hansson työskentelee siviiliammatissaan palomiehenä. Hän puhuu sujuvasti kolmea eri kieltä  ruotsia, englantia ja saksaa. Harrastuksikseen hän on ilmoittanut olevan metsästys ja kalastus.
Hän on tuominnut urallaan seurajoukkuetasolla kotimaansa pääsarjan lisäksi otteluita myös UEFA Cupissa ja Mestarien liigassa. Maajoukkuetasolla hän tuominnut otteluita vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa sekä vuoden 2010 MM-kilpailuissa.
Hansson tuomitsi kyseenalaisen 18. marraskuuta 2009 pelatun karsintaottelun vuoden 2010 MM-kilpailuihin Ranskan ja Irlannin välillä. Ottelun jatkoajalla hän ei huomannut ranskalaispelaaja Thierry Henryn tekemää käsivirhettä vastustajan rangaistusalueella, joka lopulta johti William Gallasin laukomaan voittomaalin ja täten Irlannin tippumiseen jatkosta. Molemmat ranskalaispelaajat Henry sekä Gallas olivat myös samaisessa tilanteessa paitsiossa. Ottelun jälkeinen kritiikkivyöry oli valtaisaa ja jossain vaiheessa puhuttiin jopa uusintaottelun järjestämisestä. Tämä ei kuitenkaan lopulta toteunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Hansson Wikimedia Commonsissa
Esittely FIFA:n kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 tuomarit
| --- | --- |
AFC:  Khalil Al Ghamdi •  Ravshan Ermatov •  Subkhiddin Mohd Salleh •  Yūichi Nishimura
CAF:  Koman Coulibaly •  Jerome Damon •  Eddy Maillet
CONCACAF:  Joel Aguilar •  Benito Archundia •  Carlos Batres •  Marco Rodríguez
CONMEBOL:  Héctor Baldassi •  Jorge Larrionda •  Pablo Pozo •   Óscar Ruiz •  Carlos Simon •  Martín Vázquez
OFC:  Michael Hester •  Peter O'Leary
UEFA:  Olegário Benquerença •  Massimo Busacca •  Frank De Bleeckere •   Martin Hansson •  Viktor Kassai
UEFA:  Stéphane Lannoy •  Alberto Undiano Mallenco •  Roberto Rosetti •  Wolfgang Stark •  Howard Webb
Ohtakari

Ohtakari
Luotsitupa Ohtakarin saarella.
| --- | --- |
Sijainti:  64°5.428′N, 023°24.315′E, Kokkola Keski-Pohjanmaa Suomi
Vesialue:  Perämeri
Korkein kohta:  8  m 
| --- | --- |
Luokitus:  Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ohtakarin kivikkoista merenrantaa
Hukkuneiden kalastajien muistomerkki Ohtakarissa.
Ohtakari on saari ja kalastajakylä Kokkolan kaupungissa, entisen Lohtajan kunnan alueella. Ohtakari sijaitsee Lohtajan Vattajanniemen kärjessä, pengertien päässä, viimeisenä saarena ennen ulkomerta. Lohtajan kirkonkylältä Ohtakariin on matkaa noin 10 kilometriä.
Ohtakarissa on muun muassa kalasatama, kalastusmuseo, SLEY:n Ohtakarin leirikeskus ja vanha jatulintarha. Ohtakarissa on myös näkötorninakin toimiva tunnusmajakka, Ohtakarin pooki. Ohtakari on kuulu myös jokavuotisista kalajuhlistaan ja juhlilla tarjottavasta Ohtakarin siikavellistä.
Saaressa toimii kesäisin grilli-baari Katiska-Baari. Ohtakarin välittömässä läheisyydessä Vattajanniemen uimarannalla on toinen näkötorni ja grillikioski.
Historiaa

Kalastajat asuivat mökeissään saaressa parhaana pyyntiaikana. Saaressa toimi myös luotsiasema yli sadan vuoden ajan. Entisaikojen kalastajien toimia esittelee saaressa sijaitseva kalastusmuseo. Saareen Vattajanniemeltä johtava pengertie valmistui 1970-luvulla. Vanhimmat verokirjamerkinnät Ohtakarista ovat 1500-luvulta.
Etäisyydet

Lohtajan kirkonkylä – noin 10 km
Kokkola – noin 45 km
Himanka – noin 20 km
Aiheesta muualla

Ohtakarin kalastajayhdyskunta ja luotsiasema Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
Ohtakarin kalastusmuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Ohtakarin kalastajakylä.
Martin Hanzal

| Martin Hanzal |
| --- | --- |
 Martin Hanzal kaudella 2013–2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1987 (ikä 37) České Budějovice, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  197 cm
Paino:  104 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–2020
Seurat:  HC České Budějovice (CĚL) Arizona Coyotes Minnesota Wild Dallas Stars
NHL-varaus:  17. varaus, 2005 Phoenix Coyotes
Martin Hanzal (s. 20. helmikuuta 1987 České Budějovice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan NHL-liigassa 673 ottelua edustaen Arizona Coyotesia, Minnesota Wildia ja Dallas Starsia vuosina 2007–2020.
Ura

Coyotes varasi Hanzalin vuoden 2005 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Hän teki tulokaskaudellaan 2007–2008 pisteet 8+27. Hanzal on toimi Coyotesin varakapteenina vuodesta 2011 lähtien.
Helmikuussa 2015 hän joutui selkäleikkaukseen, eikä pelannut enää loppukaudella.
Hanzal siirtyi Minnesota Wildiin helmikuussa 2017. Kaudeksi 2017–2018 Hän siirtyi Dallas Starsiin.
Hanzal on edustanut Tšekkiä jääkiekon alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005, nuorten MM-kisoissa 2006 ja 2007, sekä aikuisten MM-kisoissa 2008 ja 2013, sekä vuoden 2014 talviolympialaisissa.
Nännälampi

| Nännälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°16′16″N, 26°57′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Likolahteen 
Järvinumero:  14.984.1.056
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,5 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  0,933 km  
Pinta-ala:  3,366 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNännälampi 
Nännälampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Haimin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,5 metriä mpy.
Martin Hangl

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vail 1989 | supersuurpujottelu |  |
Martin Hangl (s. 17. kesäkuuta 1962 Samnaun, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja supersuurpujottelun maailmanmestari. Hän kilpaili maailmancuptasolla vuosina 1982–1991.
Hangl sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 1985 pujottelussa 11:nneksi ja suurpujottelussa 14:nneksi. Hän voitti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden Vailissa 1989 0,28 sekunnin erolla Pirmin Zurbriggeniin. Samojen kisojen suurpujottelussa hän sijoittui viidenneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi.
Hangl voitti maailmancupissa kolme osakilpailua, kolme kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas. Hän sijoittui supersuurpujottelucupissa neljänneksi kaudella 1988–1989 ja suurpujottelucupissa viidenneksi kaudella 1984–1985.
Myös hänen veljensä Marco Hangl on entinen huipputason alppihiihtäjä.
Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa

Lähde: FIS
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Laji | Sijoitus |
| 19. joulukuuta 1983 |  Madonna di Campiglio | supersuurpujottelu | 2. |
| 8. joulukuuta 1984 |  Puy St. Vincent | suurpujottelu | 2. |
| 17. joulukuuta 1984 |  Madonna di Campiglio | supersuurpujottelu | 3. |
| 8. tammikuuta 1985 |  Schladming | suurpujottelu | 3. |
| 16. maaliskuuta 1986 |  Whistler | supersuurpujottelu | 2. |
| 24. maaliskuuta 1988 |  Saalbach | supersuurpujottelu | 1. |
| 25. marraskuuta 1988 |  Saalbach | suurpujottelu | 1. |
| 8. tammikuuta 1989 |  Laax | supersuurpujottelu | 1. |
Martin Agricola

Jousisoittimet, jotka on esitetty Martin Agricolan Musica Instrumentalis Deudschin teoksessa (1528-1545).
Martin Agricola (6. tammikuuta 1486 Ala-Sleesia – 10. kesäkuuta 1556 Magdeburg) oli saksalainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko. Hänen oikea saksalainen nimensä oli Sohr tai Sore. Vuodesta 1524 kuolemaansa saakka Agricola asui Magdeburgissa, jossa hän toimi opettajana. Vuonna 1529 hän kirjoitti soittimista kertoneen kirjan Musica instrumentalis deudsch. Hänen kirjoittamistaa kirjoista on saatu arvokasta tietoa sen ajan sottimista, niiden sormituksista, virityksistä ja tekniikasta. Hän käänsi latinan kielisiä lauluja ja musiikkitermejä saksaksi.

Muiden töidensä lisäksi Agricola sävelsi ensimmäisenä neliosaisen Martti Lutherin koraalin Ein' feste Burg (Jumala ompi linnamme).
Martin Agricolan julkaisi ainakin nämä kirjat:
Ein kurtz deutsche Musica (1528)
Musica instrumentalis deudsch (1529, 1530, 1532, 1542, 1545)
Musica figuralis deutsch (1532)
Von der proportionibus (noin 1532)
Rudimenta musices (1539)
Duo libri murices (1561)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Agricola, Martin & Eitner, Robert: Musica instrumentalis deudsch: 1. Und 4. Ausg., Wittemberg, 1528 und 1545.  Leipzig:  Breitkopf & Härtel, 1896.  Teoksen verkkoversio.
Martin Andersson

Martin Andersson (s. 1964) on suomalainen Sipoossa asuva valtiotieteiden maisteri ja tietokirjailija, joka kirjoittaa ruotsiksi ja suomeksi historiasta. Andersson työskentelee Liikenne- ja viestintävirastossa johtavana asiantuntijana.  Andersson on naimisissa koulutuskoordinaattori Elina Vuorjoki-Anderssonin kanssa. Heillä on kaksi poikaa.
Andersson on kirjoittanut Suomen sisällissodan tapahtumista Sipoossa sekä Pellingin retkestä, suomenruotsalaisista natsien kannattajista 1930- ja 1940-luvuilla, jatkosodan alussa Sipoossa ja Pornaisissa toimineista desanteista, suomalaisista arvokisaedustajista korkeushypyssä ja ensimmäisen maailmansodan aikana kesällä 1916 Sipooseen linnoitustöihin tuoduista kiinalaisista. Andersson on kirjoittanut myös yhden Turkuun kesään 1963 sijoittuvan tositapahtumiin perustuvan rikosromaanin. Lakkokenraalin kuolema kertoo Eero Antikaisen oudosta kuolemantapauksesta Tukholmassa 1960. Andersson on kirjoittanut jääkärieversti ja Mannerheim-ristin ritarista Verner Viiklasta. Anderssonin yhdeksäs teos kertoo Nikkilän sairaalan pimeästä historiasta.  Anderssonin kymmenes teos, joka julkaistiin keväällä 2021, käsittelee poliittisia murhia ja murhayrityksiä Suomessa. Viimeisin teos käsittelee Sipoossa tehtyjä henkirikoksia 1920-luvulla.
Teoksia

Inbördeskrigets händelser i Sibbo. Martin Andersson, Paipis 2014, suomeksi nimellä Sisällissodan tapahtumia Sipoossa ; suomentanut Maija-Liisa Vuorjoki. Martin Andersson, Sipoo 2014
Hotet från skyn : desanterna i Sibbo och Borgnäs 1941. Skrifter utgivna av Sibbo hembygdsforskningsföreningen 16. Sibbo 2014, suomeksi nimellä Uhka taivaalta : desantit Sipoossa ja Pornaisissa 1941 ; suomenkielinen käännös: Maija-Liisa Vuorjoki. Skrifter utgivna av Sibbo hembygdsforskningsföreningen 19. Sipoo 2015
Hakkorset på vikingaseglet : nazismens kopplingar till Svenskfinland 1932-48. Martin Andersson, Paipis 2015
Riman ylittäjät : suomalaiset korkeushyppääjät arvokisoissa. Martin Andersson, Paipis 2015
Gula faran. Skrifter utgivna av Sibbo hembygdsforskningsföreningen 20. Sibbo 2016
Kadonnut kuristaja : rikosromaani. Martin Andersson, Paipis 2017
Strejkgeneralens död - Lakkokenraalin kuolema. Martin Andersson, Paipis 2018; suomentanut Maija-Liisa Vuorjoki
Jääkärieversti Verner Viikla. Mannerheim-ristin ritari numero 45. Martin Andersson, Sipoo 2019
Nickby sjukhus mörka historia - Nikkilän sairaalan pimeä historia 2020, suomentanut Maija-Liisa Vuorjoki
Politiska mord och mordförsök i Finland - Poliittiset murhat ja murhayritykset Suomessa, Sipoo 2021, suomentanut Maija-Liisa Vuorjoki
Brott mot liv i Sibbo på 1920-talet - Henkirikokset Sipoossa 1920-luvulla, Sipoo 2022, suomentanut Maija-Liisa Vuorjoki
Mangoneli

Mangoneli
Mangoneli
Mangoneli oli keskiaikainen piirityskoneena käytetty katapultti, jolla ampumalla pyrittiin murtamaan linnan muuri. Mangoneli ei ollut kovin tarkka, mutta ammuksen kantomatka oli jopa 400 metriä, mikä oli merkittävästi pidempi kuin hieman tuliaseita aikaisemmin kehitetyllä trebuchetilla. Mangonelin ammuksen lentorata oli matalampi kuin trebuchetilla.
Käyttö taistelussa

Mangonelit sinkosivat raskaita ammuksia varren päässä sijaitsevassa kupissa. Ammukset saattoivat olla kiviä tai palavaa nestettä sisältäviä säiliöitä. Epätavallisempia ammuksia olivat mädäntyneet eläimen tai ihmisen raadot, joita käytettiin laskemaan puolustajan taistelutahtoa ja levittämään sairauksia. Tämä taktiikka saattoi olla kohtalokasta muutenkin huonosta huollosta ja hygieniasta kärsiville piiritetyille.
Pienemmässä mittakaavassa mangoneleita on ehkä käytetty vihollisia vastaan taistelukentälläkin, kuten Aleksanteri Suuri käytti katapultteja.
Kömpelyydestään huolimatta mangoneli oli keskiajalla tärkein piirityksessä käytettävä katapultti. Mangoneli oli tekniikaltaan yksinkertaisempi kuin vastapainokatapultti, koska mangoneli toimi ihmisten vetovoimalla, joten sitä voi myös kutsua vetovoimalla toimivaksi trebuchetiksi.
Mihail Štšennikov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mihail Štšennikov |  Mihail Štšennikov |  Mihail Štšennikov |  |
Miesten yleisurheilu
Maa:   Neuvostoliitto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1991 | 20 km kävely |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 1987 | 5 000 m kävely |  |
|  Kultaa | Budapest 1989 | 5 000 m kävely |  |
|  Kultaa | Sevilla 1991 | 5 000 m kävely |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Haag 1989 | 5 000 m kävely |  |
|  Kultaa | Glasgow 1990 | 5 000 m kävely |  |
Maa:   Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 50km kävely |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1997 | 20km kävely |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Toronto 1993 | 5 000 m kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1994 | 20km kävely |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1994 | 5 000 m kävely |  |
Mihail Štšennikov (ven. Михаил Щенников, s. 24. joulukuuta 1967 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on kävelijä, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa ja myöhemmin Venäjää ja voitti useita arvokisamitaleja niin sisä- kuin ulkoradoilla.
Vuonna 1985 Štšennikov voitti Euroopan juniorimestaruuden ja vuonna 1986 maailman juniorimestaruuden 10 000 metrillä. Hallikisoissa 5 000 metrillä hän voitti neljästi maailmanmestaruuden (1987, 1989, 1991, 1993) ja kolmesti Euroopan mestaruuden (1989, 1990, 1994). Ulkoradoilla Štšennikov voitti 20 kilometrin Euroopan mestaruuden 1994 Helsingistä. MM-hopeaa hän saavutti 1991 Tokiosta ja 1997 Ateenasta. 50 kilometrillä hän saavutti hopeaa 1996 Atlantan olympialaisista.
Kävelyn maailmancupissa Štšennikov voitti 20 kilometrin kilpailun vuonna 1991 ja oli toinen vuosina 1989 ja 1995. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti vuonna 1989 20 kilometrillä ja hallissa 5 000 metrillä.
Magian väri

| Magian väri> The Colour of Magic |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Julkaistu:  1983
Suomennos
Suomentaja:  Marja Sinkkonen
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  253
ISBN:  951-23-4106-9
Sarja: Kiekkomaailma
Seuraava:  Valon tanssi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Magian väri (engl. The Colour of Magic) on vuonna 1983 julkaistu Terry Pratchettin ensimmäinen Kiekkomaailmaan sijoittuva romaani. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2000.
Juoni

Kirjan päähenkilö on kehnonlainen ja kyyninen velho Rincewind, joka vasten tahtoaan joutuu oppaaksi naiiville turistille, Kakskukalle. Joutuessaan pakenemaan Ankh-Morporkista, Kiekkomaailman suurimmasta kaupungista, he joutuvat matkalle ympäri Kiekkoa. He eivät tiedä, että heidän seikkailunsa onkin oikeastaan lautapeliä pelaavien jumalten ohjaama.
Matka jatkuu aina Wyrmbergiin, lohikäärmeiden kotiin ja monien mutkien kautta yli maailman reunan.
Tarinan toinen osa, Valon tanssi, ilmestyi kolme vuotta myöhemmin, ja se kertoo jännittävän lopun Rincewindin ja Kakskukan seikkailulle, joka paljastuu yhä vain entistä merkittävämmäksi.
Rakenne

Magian väri on yksi kahdeksasta Kiekkomaailma-kirjasta, jotka on jaettu lukuihin. Muita lukuihin jaettuja teoksia ovat Pyramidit, Posti kulkee ja Lyödään rahoiksi sekä erityisesti nuoremmille lukijoille suunnatut Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät, Vapaat pikkumiehet, Tähtihattu ja Talventakoja.
Aiheesta muualla

Juhani Hinkkanen: Magian väri. Spin 3/1985.
Mariestads-Tidningen

| Mariestads-Tidningen (MT) |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  NWT Media AB
ISSN:  ISSN 1103-9663
Levikki:  9 800 (2021)
Perustettu:  1817
Päätoimittaja:  Karin Eriksson
Kotikunta:  Mariestad
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ma–pe
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mariestads-Tidningen (lyh. MT) on ruotsalainen vuonna 1817 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Mariestad. Se kuuluu NWT Media AB -konserniin ja ilmestyy viidesti viikossa. Lehti uutisoi Mariestadin lisäksi Törebodan ja Gullspångin kuntien alueelta.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
Max Wolf (voimistelija)

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | Joukkuekilpailu |  |
Max Wolf oli yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Wolf kilpaili St. Louisin olympialaisissa 1904, jossa hän sai joukkuekilpailun hopeaa seuransa New York Turnvereinin jäsenenä. Henkilökohtaisissa lajeissa hän osallistui kolmiotteluun (lajeina 100 jaardin juoksu, pituushyppy ja kuulantyöntö), kuusiotteluun ja yhdeksänotteluun. Kolmiottelussa hän sijoittui 63:nneksi, kuusiottelussa 34:nneksi ja yhdeksänottelussa 33:nneksi.
Markku Heikura

| Markku Heikura> Verohallinnon pääjohtaja |
| --- | --- |
 5. helmikuuta 2018–  
Edeltäjä:  Pekka Ruuhonen
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1961 (ikä 63) Oulu, Suomi
Tiedot
Koulutus:  diplomi-insinööri, Oulun yliopisto, 1986
Markku Heikura (s. 2. lokakuuta 1961 Oulu) on suomalainen virkamies, joka toimii Verohallinnon pääjohtajana. Hänet nimitettiin pääjohtajan viisivuotiseen määräaikaiseen virkaan helmikuussa 2018. Ennen nykyistä tehtäväänsä Heikura työskenteli Verohallinnon tietohallintojohtajana vuodesta 2009 alkaen. Aikaisemmin hän on toiminut VTT:n ja Valtiokonttorin tietohallintojohtajana sekä IT-johtajana Sinebrychoffilla ja Partek Betoniteollisuudella. Koulutukseltaan Heikura on diplomi-insinööri Oulun yliopistosta.
Martin Hagfors

Eliel August Martin Hagfors (7. huhtikuuta 1901 Impilahti – 19. maaliskuuta 1959) oli suomalainen metsätieteilijä.
Henkilöhistoria

Hagforsin vanhemmat olivat Myrskylän kirkkoherra Erik Wilhelm Hagfors (1863–1956) ja opettaja Frida Augusta Ekroos (s. 1862). Hänen puolisonsa vuodesta 1926 oli Mirjam Gretel Linsén. Hagfors tuli ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1919 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1923 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1925. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1930 aiheesta Über die ökonomischen Ziele bei der Bewirtschaftunng der Wälder. Ennen tutkijanuraansa Hagfors työskenteli sekä opettajana että metsänhoitajana, mutta myös muun muassa tilastonhoitajana ja Suomen sähkötukkuliikkeiden asiamiehenä. Hän toimi Helsingin yliopiston metsäekonomian laitoksella metsätalouden liiketieteen dosenttina 1952–1955.
Hagfors oli mukana perustamassa 1931 Vapaussodan Kenttäharmaat-yhdistystä.