stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GNU GRUB
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta GNU GRUB Wikimedia Commonsissa
GRUB GNU-projektin sivuilla (englanniksi)
boot.img has the exact size of 446 Bytes and is written to the MBR (sector 0). core.img is written to the empty sectors between the MBR and the first partition, if available (for legacy reasons the first partition starts at sector 63 instead of sector 1, but this is not mandatory). The /boot/grub-directory can be located on an distinct partition, or on the /-partition.
Gianni Rivera

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Giovanni Rivera
Syntymäaika: 18. elokuuta 1943 (ikä 81)
Syntymäpaikka:  Alessandria, Italia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä, piilokärki
Pituus: 175 senttimetriä
Lempinimi: Golden boy
Seura
Seura: Lopettanut uransa
Pelinumero: 10
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1958–1960 |  Alessandria Calcio | 20 | (6) |
| 1960–1979 |  AC Milan | 501 | (122) |
| Yhteensä | Yhteensä | 521 | (128) |
Maajoukkue
| 1962–1974 |  Italia | 60 | (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. elokuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. elokuuta 2012.
Giovanni (Gianni) Rivera (s. 18. elokuuta 1943 Alessandria, Italia) on italialainen jalkapalloilija.
Ura > Seurajoukkue

Rivera debytoi Alessandria Calcion riveissä Serie A:ssa 15-vuotiaana 2. kesäkuuta 1959 Internazionalea vastaan. Alessandriassa Rivera pelasi 21 ottelua joissa teki kuusi maalia. 16-vuotiaana hän siirtyi AC Milaniin silloisella ennätyssummalla, 200 000 dollarilla. 1962 Rivera voitti ensimmäisen Italian mestaruutensa Milanin riveissä. 1962 Rivera voitti Milanin riveissä myös Euroopan Cupin. Kaudella 1967–1968 Rivera voitti Milanossa toisen scudettonsa lisäksi myös Cup-voittajien Cupin.
Seuraavana vuonna Rivera voitti jälleen Milanin riveissä Euroopan Cupin ja hänet valittiin lisäksi Euroopan parhaaksi pelaajaksi. Vielä 1973 Rivera voitti Milanissa toisen Cup-voittajien cupinsa, ja myös seuraavana vuonna hän pelasi finaalissa. Kolmannen ja viimeisen Italian mestaruutensa Rivera saavutti Milanissa vuonna 1979. Kaikkiaan hän pelasi joukkueessa 501 ottelua ja teki 122 maalia.
Ura > Maajoukkue

13. toukokuuta 1962, 18-vuotiaana, hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Italian maajoukkueessa Saksan liittotasavaltaa vastaan 0–0 päättyneessä kamppailussa.
EM-kisoissa 1968 Rivera voitti Italian riveissä EM-kultaa. Vuoden 1970 MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa.
Riveran maajoukkueuran viimeiseksi peliksi jäi MM-kisojen 1974 ottelu Argentiinaa vastaan. Alkulohkon viimeisessä ottelussa Puolaa vastaan Rivera ei enää pelannut ja hävittyään tuon ottelun Italia jäi alkulohkoon. Maajoukkueessa Rivera pelasi 60 ottelua ja teki 14 maalia.
Urheilu-uran jälkeen

Peliuransa jälkeen Rivera on ollut poliittisesti aktiivinen ja istunut myös Italian parlamentissa. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2005–2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gianni Rivera Wikimedia Commonsissa
Gianni Rivera Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Kultainen pallo (Ballon d’Or)
1956: Stanley Matthews • 1957: Alfredo Di Stéfano • 1958: Raymond Kopa • 1959: Alfredo Di Stéfano • 1960: Luis Suárez • 1961: Omar Sivori • 1962: Josef Masopust • 1963: Lev Jašin • 1964: Denis Law • 1965: Eusébio • 1966: Bobby Charlton • 1967: Flórián Albert • 1968: George Best • 1969: Gianni Rivera • 1970: Gerd Müller • 1971: Johan Cruijff • 1972: Franz Beckenbauer • 1973: Johan Cruijff • 1974: Johan Cruijff • 1975: Oleh Bloh’in • 1976: Franz Beckenbauer • 1977: Allan Simonsen • 1978: Kevin Keegan • 1979: Kevin Keegan • 1980: Karl-Heinz Rummenigge • 1981: Karl-Heinz Rummenigge • 1982: Paolo Rossi • 1983: Michel Platini • 1984: Michel Platini • 1985: Michel Platini • 1986: Ihor Bjelanov • 1987: Ruud Gullit • 1988: Marco van Basten • 1989: Marco van Basten • 1990: Lothar Matthäus • 1991: Jean-Pierre Papin • 1992: Marco van Basten • 1993: Roberto Baggio • 1994: Hristo Stoitškov • 1995: George Weah • 1996: Matthias Sammer • 1997: Ronaldo • 1998: Zinédine Zidane • 1999: Rivaldo • 2000: Luís Figo • 2001: Michael Owen • 2002: Ronaldo • 2003: Pavel Nedvěd • 2004: Andri Ševtšenko • 2005: Ronaldinho • 2006: Fabio Cannavaro • 2007: Kaká • 2008: Cristiano Ronaldo • 2009: Lionel Messi
Gianni Rivera oli yksi menestyneimpiä italialaisia jalkapalloilijoita 1960-luvulla.
Gianfrancesco Pico della Mirandola

Gianfrancesco Pico della Mirandola
Gianfrancesco Pico della Mirandola (1469–1533) (myös Giovan Francesco Pico della Mirandola) oli italialainen filosofi, vähemmän kuuluisa kuin setänsä Giovanni Pico della Mirandola.  Setänsä tavoin hän omistautui filosofialle, mutta keskittyi enemmän Raamattuun ja sitä sivuaviin aiheisiin. Hän kirjoitti yksityiskohtaiset elämäkerrat sekä sedästään että Savonarolasta.
Gianfrancesco sai surmansa traagisessa perheselkkauksessa yhdessä poikansa Alberton kanssa veljenpoikansa Galoetton surmaamana.
Boneshaker

| Boneshaker Airbourne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2019
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 30.36
 Levymerkki: Spinefarm Records
Listasijoitukset
  18. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
Airbournen muut studioalbumit
| Breakin’ Outta Hell 2016 | Boneshaker 2019 |   |
Boneshaker on australialaisen rockyhte Airbournen viides studioalbumi. Se julkaistiin 25. lokakuuta 2019 levymerkillä Spinefarm.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Boneshaker | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Burnout the Nitro | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | This Is Our City | 3.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sex to Go | 2.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Backseat Boogie | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Blood in the Water | 2.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | She Gives Me Hell | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Switchblade Angel | 2.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Weapon of War | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Rock 'n' Roll for Life | 2.40 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 30.36 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Joel O’Keefe - Laulu, kitara
Matthew Harrison - kitara
Justin Street - basso
Ryan O’Keefe - rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Soundi:
Gilby Clarke

Gilby Clarke vuonna 2012.
Gilbert ”Gilby” Clarke (s. 17. elokuuta 1962 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hänet tunnetaan erityisesti Guns N’ Rosesin kitaristina. Clarke otettiin korvaamaan yhtyeestä lähtenyttä Izzy Stradlinia, mutta erotettiin yhtyeestä vuonna 1994. Sen jälkeen hän on suurimmaksi osaksi tehnyt soololevyjä sekä toiminut tuottajana.
Diskografia

Pawnshop Guitars (1994)
Blooze E.P. (1995) (Julkaistu vain Japanissa)
The Hangover (1997)
Rubber (1998)
99 Live (1999)
Swag (2002)
Gilby Clarke (2007)
Aiheesta muualla

Gilby Clarken kotisivut
Gabriele D’Annunzio

| Gabriele D’Annunzio |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1863 Pescara, Abruzzo, Italia
Kuollut: 1. maaliskuuta 1938 (74 vuotta) Gardone Riviera, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gabriele D’Annunzio (12. maaliskuuta 1863 Pescara, Abruzzo, Italia – 1. maaliskuuta 1938 Gardone Riviera, Italia) oli italialainen runoilija, kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Elämä

D’Annunzio syntyi varakkaan maanomistajan perheeseen Pescarassa, jossa hän myös vietti varhaislapsuutensa. D’Annunzio kävi Pratossa oppikoulua, jossa ollessaan hän julkaisi kuusitoistavuotiaana ensimmäiset runonsa. Vuonna 1881 hänet hyväksyttiin opiskelemaan La Sapienza -yliopistoon Roomaan, jossa hän osallistui monien kirjallisten ryhmien, esimerkiksi Cronaca Bizantinan, toimintaan ja kirjoitti paikallisiin lehtiin artikkeleita ja kirjallisuusarvosteluja. Noina vuosina hän aloitti myös oman varsinaisen kirjallisen uransa kirjoittamalla teokset Canto Novo (1882), Terra Vergine (1882), L’Intermezzo di Rime (1883), Il Libro delle Vergini (1884) sekä suurimman osan novelleista, jotka myöhemmin koottiin teokseksi San Pantaleone (1886). Arvostelijoista jotkut, jotka olivat aluksi tervehtineet häntä ihmelapsena, alkoivat nyt hyljeksiä hänen uutta tyyliään ja syyttivät häntä yleisen moraalin turmelemisesta. Toisaalta häntä kiitettiin Italian kirjallisuuden uudistajana ja sen elinvoiman palauttajana. Yliopistovuosiensa jälkeen D’Annunzio työskenteli toimittajana La Tribuna -sanomalehdessä, jossa hän nimimerkillä ”Duca Minimo” kirjoitti eräät terävimmistä teksteistään.[lähde? ]
Vuonna 1883 D’Annunzio meni naimisiin Maria Hardouin di Gallesen kanssa. Heille syntyi kolme poikaa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 1891. Sittemmin D’Annunziolla oli pitkäaikainen suhde näyttelijätär Eleonora Duseen, joka esiintyi monissa D’Annunzion kirjoittamissa näytelmissä, mutta hänellä oli myös useita muita rakastajattaria.
D’Annunzio vietti melko huimapäistä elämää ja velkaantui. Velkojiaan hän pakeni 1910 Ranskaan, jolloin myös suhde Eleonora Duseen päättyi. Ranskassa hän teki yhteistyössä säveltäjä Claude Debussyn kanssa musiikkinäytelmän Le martyre de Saint Sébastien. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua D’Annunzio palasi Italiaan, jossa hän julkisissa puheissaan kehotti Italiaa liittymään ympärysvaltojen rinnalle. Hän liittyi Italian ilmavoimiin ja taisteli sodassa hävittäjälentäjänä, jossa yhteydessä hänen toinen silmänsä sokeutui. Sota vahvisti hänen näkemyksiään siitä, että Italian oli omaksuttava vahvempi rooli kansainvälisessä politiikassa sodanaikaisten liittolaistensa rinnalla.[lähde? ]
Pariisin rauhankonferenssissa 1919 esitettyjen Fiumen kaupunkia koskevien alueluovutusten suututtamana D’Annunzio kokosi 2 000 miehen vahvuisen joukon, marssi heidän johdossaan Fiumeen ja vaati kaupungin liittämistä Italiaan. Kun se ei onnistunut, D’Annunzio julisti Fiumen itsenäiseksi valtioksi ja itsensä sen päämieheksi Duceksi. Joulukuussa 1920 Italian laivaston tulitettua Fiumea hän joutui kuitenkin luopumaan kaupungin hallinnasta. Tapahtuman jälkeen Benito Mussolini määräsi D’Annunzion kotiarestiin Gardajärvelle, jossa hän keskittyi kirjoittamiseen ja iloiseen elämään. Hänestä alettiin Mussolinin valtakaudella käyttää nimitystä Il Vate, Profeetta.
D’Annunzio nimitettiin Italian kuninkaallisen akatemian puheenjohtajaksi vuonna 1937. Hän kuoli aivohalvaukseen[lähde? ]kotonaan 1. maaliskuuta 1938.
Teokset > Romaaneja

Il piacere (1889)
Giovanni Episcopo (1891)
L’innocente (1892)
Il trionfo della morte, 1894; suom. Jalmari Hahl. Kuoleman riemuvoitto, Kustannusoy Kirja 1916
Le vergini delle rocce (1895)
Il fuoco (1900)
Forse che sì forse che no (1910)
Teokset > Näytelmiä

La città morta (1899)
La Gioconda (1899)
Francesca da Rimini (1902)
La figlia di Iorio (1904)
La fiaccata sotto il moggio (1905)
La nave (1908)
Fedra (1909)
Teokset > Runoteoksia

Primo vere (1879)
Canto novo (1882)
Poema paradisiaco (1893)
I quattro libri delle Laudi del cielo, del mare, della terre e degli eroi (1899; kokoelma käsittää neljä kirjaa: Maia, Elettra, Alcyone, Merope)
Teokset > Novellikokoelmia

Terra vergine (1882)
Le novelle della Pescara (1884–1886)
San Pantaleone (1886)
Kirjallisuutta

Helena Eskelinen: L’ekphrasis nei Romanzi della Rosa di Gabriele D’Annunzio.  (väitöskirja)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2013.  ISBN 978-952-10-8716-5.  Teoksen verkkoversio. (italiaksi)
Lucy Hughes-Hallett: The Pike: Gabriele D’Annunzio – Poet, Seducer & Preacher of War.  London:  Fourth Estate, 2013.  ISBN 978-0-00-721395-5.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabriele D’Annunzio Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Gabriele D’Annunzio on Wikiaineistossa
Vapaasti ladattavia Gabriele D’Annunzion e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Giancarlo Serenelli

Giancarlo "Gato" Serenelli Pellechia (s. 10. heinäkuuta 1981 Caracas) on venezuelalainen moottoriurheilija. Karting-uran jälkeen Serenelli ajoi Formula Fordia kotimaassaan Venezuelassa voittaen ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2000. Hän kilpaili vuonna 2001 Italian Formula Renault-sarjassa. Vuonna 2002 hän palasi takaisin Formula Fordiin voittaen jälleen mestaruuden. Vuonna 2007 Serenelli kilpaili Formula Renault 2.0 Panam GP-sarjassa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2008 Serenelli voitti LATAM Challenge Series-sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 hän oli sarjan toinen ja vuodet 2010 ja 2011 hän voitti sarjan mestaruudet. Vuonna 2012 Serenelli ajoi Auto GP World Series-sarjassa sijoittuen sarjan 12:ksi keräten 34 pistettä. Samana vuonna hän kilpaili GP2-sarjassa Venezuela GP Lazarus-tallissa saavuttamatta pisteitä. Hänet korvattiin loppukaudesta René Binderillä.
GP2 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Venezuela GP Lazarus | MALFEA 23 | MALSPR 20 | BHR1FEA 18 | BHR1SPR 21 | BHR2FEA 22 | BHR2SPR 21 | ESPFEA 25 | ESPSPR Kesk. | MONFEA 22 | MONSPR Kesk. | EURFEA Kesk. | EURSPR 16 | GBRFEA 19 | GBRSPR 16 | GERFEA 24 | GERSPR Kesk. | HUNFEA 20 | HUNSPR 22 | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | SINFEA   | SINSPR   | 0 | 33. |
Black & Blue Tour

| Black & Blue> Backstreet Boys |
| --- | --- |
Albumi:  Black & Blue
Black & Blue Tour -kiertue oli maailmanlaajuinen Backstreet Boys-poikabändin kiertue joka alkoi vuonna 2001. Ensimmäinen osa kiertuetta alkoi 22. tammikuuta 2001 Yhdysvalloista ja toinen osa 8. kesäkuuta ryhmän kotikaupungista Orlandosta, Floridasta, kiertue kuitenkin keskeytyi A.J.:n kirjauduttua vieroitukseen. Kiertue jatkui 24. elokuuta 2001 Milwaukeesta ja päättyi lokakuun 19. päivä Las Vegasiin. Sen jälkeen pojat jatkoivat kiertuettaan ympärimaailman vuoden 2001 loppuun asti.
Settilista

Kiertueella oli kaksi eri settilistaa, koska A.J.:n vieroituksen aikana monia kiertueen elementtejä muokattiin, mukaan lukien settilista, kappaleiden sovitukset, vaatetus ja sketsit.
Settilista > Ennen taukoa

"Everyone"
"Larger Than Life"
"Shining Star"
"What Makes You Different (Makes You Beautiful)"
"Yes I Will"
"More Than That"
"I Want It That Way"
"Not For Me"
"Show Me The Meaning Of Being Lonely"
"Quit Playing Games (With My Heart)"
"As Long As You Love Me "
"I'll Never Break Your Heart"
"I Promise You (With Everything I Am)"
"How Did I Fall In Love With Yo"
"Time"
"The Answer To Our Life"
"All I Have To Give"
"If You Stay"
"Everybody (Backstreet's Back)"
"Get Another Boyfriend"
"The Call"
"Shape Of My Heart"
Settilista > Tauon jälkeen

"Everyone"
"Larger Than Life"
"Not For Me"
"What Makes You Different (Makes You Beautiful)"
"Yes I Will"
"More Than That"
"I Want It That Way"
"Quit Playing Games (With My Heart)"
"As Long As You Love Me"
"I'll Never Break Your Heart"
"Don´t Want You back"
"Show Me The Meaning Of Being Lonely "
"How Did I Fall In Love With You"
"Time"
"The Answer To Our Life"
"All I Have To Give"
"If You Stay"
"Shining Star"
"Everybody (Backstreet's Back)"
"Get Another Boyfriend"
"The Call"
"Shape Of My Heart"
(Kiertueen viimeisessä esityksessä (Osakassa, Japanissa) ryhmä singlen "Drowning" kappaleen "Shape Of My Heart" jälkeen.)
Gilajoki

Gilajoen vesistöalue (keltainen) sijaitsee pääasiassa Arizonan osavaltiossa.
Gilajoki (engl. Gila River) on Coloradojoen sivujoki Yhdysvaltojen lounaisosassa Arizonan ja New Mexicon osavaltioissa. Se on noin 1 044 kilometriä pitkä.
Joen varrella on Gilajoen intiaanireservaatti. Vuosina 1848–1853 Yhdysvaltojen ja Meksikon välinen raja kulki jokea pitkin, kunnes Yhdysvallat pakotti Meksikon myymään joen eteläpuolisen alueen itselleen.
Bonfire (albumi)

| Bonfire AC/DC |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1974–1980
 Julkaistu: marraskuussa 1997
 Tuottaja(t): Harry Vanda, George Young, Mutt Lange
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Elektra Records
Listasijoitukset
  56. (16. marraskuuta 1997)   90. (1997)
AC/DC:n muut julkaisut
| Ballbreaker 1995 | Bonfire 1997 | Stiff Upper Lip 2000 |
Bonfire on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n vuonna 1997 julkaistu box-set. Se on tarkoitettu kunnianosoituksena yhtyeen edesmenneelle laulajalle Bon Scottille, joka kuoli vuonna 1980. Bonfire sisältää kaksi CD:tä Let There Be Rock elokuvan soundtrackilta ja kolme muuta CD:tä. Se sisältää myös remasteroidun version yhtyeen hitti albumista Back in Blackistä.
Kappaleet

Live from the Atlantic Studios
"Live Wire"
"Problem Child"
"High Voltage"
"Hell Ain't a Bad Place to Be"
"Dog Eat Dog"
"The Jack"
"Whole Lotta Rosie"
"Rocker"
Let There Be Rock: The Movie CD 1
"Live Wire"
"Shot Down in Flames"
"Hell Ain't a Bad Place to Be"
"Sin City"
"Walk All Over You"
"Bad Boy Boogie"
Let There Be Rock: The Movie CD 2
"The Jack"
"Highway to Hell"
"Girls Got Rhythm"
"High Voltage"
"Whole Lotta Rosie"
"Rocker"
"T.N.T."
"Let There Be Rock"
Volts
"Dirty Eyes"
"Touch Too Much"
"If You Want Blood (You've Got It)"
"Back Seat Confidential"
"Get It Hot"
"Sin City"
"She's Got Balls"
"School Days"
"It's A Long Way To The Top (If You Wanna Rock 'n' Roll)"
"Ride On"
Back in Black (Remastered)
"Hell's Bells"
"Shoot to Thrill"
"What Do You Do for Money Honey"
"Givin' the Dog a Bone"
"Let Me Put My Love into You"
"Back in Black"
"You Shook Me All Night Long"
"Have a Drink on Me"
"Shake a Leg"
"Rock And Roll Ain't Noise Pollution"
Arvostelut

All Music Guide lehden arvostelu:
Aiheesta muualla

Bonfire (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Bernd Schneider (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Bernd Schneider
Syntymäaika: 17. marraskuuta 1973 (ikä 50) 
Syntymäpaikka:  Jena, DDR
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 176 senttimetriä
Junioriseurat
1980–1983 1983–1991:  Aufbau Jena   Carl Zeiss Jena
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1991–1998 1998–1999 1999–2009 2009 |  Carl Zeiss Jena  Eintracht Frankfurt  Leverkusen  Leverkusen II | 158 (21) 33 (4) 262 (35) 8 (1) |
Maajoukkue
| 1999–2008 |  Saksan maajoukkue | 81 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. maaliskuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. huhtikuuta 2008.
Bernd ”Schnix” Schneider (s. 17. marraskuuta 1973 Jena, DDR) on saksalainen maajoukkuetason jalkapalloilija, pelipaikkanaan keskikenttä. Seuratasolla hän pelasi pisimpään Bayer Leverkusenissa. Hän oli mukana voittamassa MM-hopeaa vuoden 2002 ja -pronssia vuoden 2006 kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi 81 maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Schneider lopetti uransa keväällä 2009.
Aiheesta muualla

Leverkusen.comin pelaajaesittely (saksaksi)
Saksan joukkue – Maanosaliittojen cup 1999
1 Lehmann |
2 Wörns |
3 Heinrich |
4 Linke |
5 Doğan |
6 Maul |
7 Scholl |
8 Wosz |
9 Marschall |
10 Matthäus |
11 Preetz |
12 Enke |
13 Neuville |
14 Baumann |
15 Ballack |
16 Schneider |
17 Gerber |
18 Ricken |
19 Heldt |
20 Rink |
Valmentaja Ribbeck
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kahn |
2 Linke |
3 Rehmer |
4 Baumann |
5 Ramelow |
6 Ziege |
7 Neuville |
8 Hamann |
9 Jancker |
10 Ricken |
11 Klose |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Kehl |
16 Jeremies |
17 Bode |
18 Böhme |
19 Schneider |
20 Bierhoff |
21 Metzelder |
22 Frings  |
23 Butt  |
Valmentaja Völler
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2004
1 Kahn |
2 Hinkel |
3 Friedrich |
4 Wörns |
5 Nowotny |
6 Baumann |
7 Schweinsteiger |
8 Hamann |
9 Bobic |
10 Kurányi |
11 Klose |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Brdaric |
15 Kehl |
16 Jeremies |
17 Ziege |
18 Ernst |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Lahm |
22 Frings |
23 Hildebrand |
Valmentaja Völler
Saksan joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Kahn |
2 Hinkel |
3 Friedrich |
4 Huth |
5 Owomoyela |
6 Engelhardt |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Hanke |
10 Deisler |
11 Brdarić |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Ernst |
16 Hitzlsperger |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Schulz |
22 Kurányi |
23 Hildebrand |
Valmentaja Klinsmann
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Lehmann |
2 Jansen |
3 Friedrich |
4 Huth |
5 Kehl |
6 Nowotny |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Hanke |
10 Neuville |
11 Klose |
12 Kahn |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Hitzlsperger |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Metzelder |
22 Odonkor |
23 Hildebrand |
Valmentaja Klinsmann
Bretignolles-sur-Mer

| Bretignolles-sur-Mer |
| --- | --- |
 Kunnan keskusaukio
 vaakuna
 Bretignolles-sur-Mer
 Koordinaatit: 46°37′43″N, 1°51′14″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Vendée
Arrondissementti:  Les Sables-d'Olonne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,3 km²
Väkiluku (2015):  4 434 
 – Väestötiheys:  162 as./km²
Kunnan numero:  85035
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bretignolles-sur-Mer on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla.
Kunta on suosittu merenrantakohde, joka on etenkin surfaajien suosiossa. Kunnan nähtävyyksiä on Vendée Miniature, missä on kuvattuna todellinen paikallinen kylä 1:10 pienoismallina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bretignolles-sur-Mer Wikimedia Commonsissa
Bretigny (Côte-d’Or)

| Bretigny |
| --- | --- |
 Bretignyn kirkko
 vaakuna
 Bretigny
 Koordinaatit: 47°23′57″N, 5°06′12″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Dijon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,8 km²
Korkeus:  240 m
Väkiluku (2018):  904 
 – Väestötiheys:  132 as./km²
Kunnan numero:  21107
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bretigny on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Norgesjoen varrella, noin 11 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Georgesin kirkko oli alkujaan 1100-luvulla kappeli. Sitä muutettiin useita kertoja, erityisesti 1600- ja 1700-luvuilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bretigny (Côte-d’Or) Wikimedia Commonsissa
Bretignolles

| Bretignolles |
| --- | --- |
 Bretignollesin kartta
 Bretignolles
 Koordinaatit: 46°51′50″N, 00°36′19″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Bressuire
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,2 km²
Väkiluku (2016):  614
 – Väestötiheys:  46,7 as./km²
Postinumero:  79140
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bretignolles on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Bressuiren kaupungin luoteispuolella. Kunnan pinta-ala on 13,2 neliökilometriä ja siellä on arviolta 614 asukasta (vuonna 2016).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bretignolles Wikimedia Commonsissa
Grimaldi

Grimaldi tarkoittaa seuraavia:
Grimaldi, Monacon hallitsijasuku
Grimaldi, yksi Kuun kraattereista
Grimaldi Group, italialainen varustamo
Grimaldi Industri AB, ruotsalainen teollisuusyritys
Grimaldi kunta Italian Calabriassa