stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hockey Hall of Fame
Ei-kanadalaiset

Muutamat muutkin kuin Kanadan kansalaiset ovat aikojen saatossa saaneet kunnian tulla valituksi HHOF:ään pelaajana. Kansallisuusrajojen ylityksiä on aikojen saatossa kuitenkin tapahtunut suuntaan jos toiseenkin: esimerkiksi Slovakiassa natsi-Saksan vaikutuspiirissä olleen nukkevaltion aikana syntynyt Stan Mikita muutti lapsena Kanadaan, ja Bryan Trottier ja Tony Esposito ovat edustaneet niin Kanadaa kuin Yhdysvaltojakin. Seuraavat ovat ei-kanadalaisia:
Valeri Harlamov
Aleksandr Jakušev
Daniel Alfredsson
Peter Forsberg
Nicklas Lidström
Börje Salming
Mats Sundin
Henrik Sedin
Daniel Sedin
Marián Hossa
Teemu Selänne
Jari Kurri
Riikka Sallinen
Dominik Hašek
Václav Nedomanský
Pavel Bure
Sergei Fjodorov
Pavel Datsjuk
Vjatšeslav Fetisov
Igor Larionov
Sergei Makarov
Vladislav Tretjak
Sergei Zubov
Hobey Baker
Frank Brimsek
Billy Burch
Chris Chelios
Cammi Granato
Frank Goheen
Phil Housley
Mark Howe
Pat LaFontaine
Rod Langway
Brian Leetch
Joe Mullen
Mike Modano
Angela Ruggiero
Kritiikki

Kiekkoilun Hall of Famen kanadalaispainotteisuus on saanut kritiikkiä, ja esimerkiksi Neuvostoliiton jääkiekkoilijoista vain viisi on päässyt sen jäseniksi. Useissa maissa on perustettu kansallisia kunniagallerioita ansioituneita pelaajia tai toimitsijoita varten. Suomessa tällaisen "kiekkoilun aatelin" muodostavat Suomen Jääkiekkoleijona -arvonimen saaneet henkilöt. Myös Kansainvälisellä jääkiekkoliitolla on oma kunniagalleriansa IIHF Hall of Fame.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wallander: Todistaja

| Wallander: Todistaja> Wallander: Vittnet |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kathrine Windfeld
Käsikirjoittaja:   Stephan Apelgren  Pernilla Oljelund  Henning Mankell 
Kuvaaja:  Peter Mokrosinski
Pääosat:   Krister Henriksson  Lena Endre  Mats Bergman  Fredrik Gunnarsson  Douglas Johansson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   2010-06-1919. kesäkuuta 2010  
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Edeltäjä:  Velkoja
Seuraaja:  Rauhaton mies
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Todistaja on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden kolmastoista ja viimeinen elokuva. Se on koko sarjan 26. elokuva.
Juoni

Elokuva kertoo oikeudenkäynnistä, jossa ystadilaista rakennusyhtiötä syytetään pimeän työvoiman käytöstä ja ihmiskaupasta. Yhtiö on käyttänyt työvoimanvuokrausyritystä, joka on hankkinut työvoimaa Liettuasta. Kiireellinen rakennusprojekti aiheuttaa onnettomuuden työmaalla, ja vuokrausyhtiön johtaja ajautuu entistä törkeämpiin rikoksiin. Liettualainen pikkutyttö on rikosten todistaja, josta on päästävä eroon.
Arvostelut

Telvis-sivuston arvostelun mukaan ”koko elokuvaa vaivaa tunnelma, jossa on tavoiteltu haikeaa luopumisen melankoliaa, mutta todellisuudessa kotikatsomossa ainoastaan haukotuttaa”. Iltalehden arvostelun mukaan elokuva on yksi sarjan huonoimmista ja vaikuttaa kuin ”tekijöiltä olisivat loppuneet voimat kesken”.
Useilta ruotsalaisilta arvostelijoilta elokuva sai myös heikohkon arvosanan.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Krister Henriksson  | … |  Kurt Wallander   |
|  Lena Endre  | … |  Katarina Ahlsell, syyttäjä   |
|  Mats Bergman  | … |  Nyberg, rikosteknikko   |
|  Douglas Johansson  | … |  Martinsson, rikostutkija   |
|  Fredrik Gunnarsson  | … |  Svartman, poliisi   |
|  Marianne Mörck  | … |  Ebba, poliisiaseman vastaanottovirkailija   |
|  Stina Ekblad  | … |  Karin Linder, kuolinsyytutkija   |
|  Thomas Hanzon  | … |  Zoran, vuokrausfirman työnjohtaja   |
|  Jeanett Zelba  | … |  Natalia, liettualainen pikkutyttö   |
|  Lisa Werlinder  | … |  Maja   |
|  Georgi Staykov  | … |  Vyautas   |
|  Claes Ljungmark  | … |  Lennart Sylwan, kunnanhallituksen puheenjohtaja   |
|  Håkan Paaske  | … |  Filip Pasolic, syytetty liikemies   |
|  Magnus Ehrner  | … |  Pasolicin asianajaja   |
Aiheesta muualla

Wallander: Todistaja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Welcome to Hard Times

| Welcome to Hard Times |
| --- | --- |

Kirjailija:  E. L. Doctorow
Kustantaja:  Simon & Schuster
Julkaistu:  1960
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Welcome to Hard Times on yhdysvaltalaisen kirjailijan E. L. Doctorowin esikoisromaani vuodelta 1960. Sen tapahtumapaikka on Hard Times -niminen pieni paikkakunta Dakotan territoriossa. Kun tyhjäntoimittajahulttio saapuu Hard Timesiin ja ryhtyy terrorisoimaan kaupunkia raiskaamalla, murhaamalla ja tuhopolttamalla, henkiin jääneet aloittavat jälleenrakennuksen. Lyhyen romaanin keskeinen teema on kirjan henkilöiden suhde pahaan, jota edustaa pelko "Bodiesta tullutta miestä" kohtaan. New York Timesin arviossa kirjassa nähdään yhtymäkohtia Joseph Conradin teokseen Pimeyden sydän:
»Romaanin keskeinen teema saattaa olla se, että pahaa voi vastustaa vain voimankäytöllä: kun järjen kontrolli, joka pitää ihmisen elämää järjestyksessä, vaimenee, tulee tuho. Conrad on sanonut sen mainiosti teoksessaan Pimeyden sydän, mutta Doctorow on sanonut sen tehokkaasti. Hänen kirjansa on hieno ja dramaattinen, jännittävä ja onnistuneen vertauskuvallinen.»
Juri Nummelinin mukaan se "purkaa kaikki länkkärien perustilanteet osiinsa, ja jäljelle jää vain tyhjyyttä ja kauhua". Elokuvakäsikirjoitusten lukijana työskennellyt Doctorow ryhtyi kirjoittamaan lännenromaanista omaa versiotaan, jossa genren asetelmat kääntyisivät ylösalaisin.
Tarina alkaa, kun paikkakunnalle saapuu paha mies, "Bodiesta tullut mies" ("Man from Bodie"). Hän ampuu puusepän ja baarinpitäjän ja raiskaa prostituoidun, ja ennen lähtöään hän sytyttää kylän tuleen. Autioon kylään jää vain kaupungin epävirallinen pormestari Blue, järkensä menettävä Molly, puusepän poika Jimmy ja puhumaton intiaani John Bear. Blue ryhtyy toimeen kylän henkiin herättämiseksi. Kylään saapuu venäläinen Zar-niminen mies mukanaan kolme prostituoitua ja vaunullinen viskiä, jolloin lähiseudun kaivosmiehet palaavat kylään, joka alkaa herätä eloon. Pahan varjo häilyy kuitenkin yhteisön yllä, ja tuho kohtaa kylän jälleen.
Burt Kennedy on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan Muukalainen lähestyy (1967), joka ei yllä Doctorowin romaanin tasolle.
Aiheesta muualla

Parody of Western in American Literature: Doctorow’s Welcome to Hard Times and R. Coover’s The Ghost Town
Humanistinen psykologia

Humanistinen psykologia on psykologian suuntaus, joka korostaa yksilön ainutlaatuisuutta ja luovuutta. Se sai alkunsa 1950-luvulla, kun joukko humanistisesti suuntautuneita psykologeja halusi korjata behaviorismin ja psykodynaamisen psykologian puutteita. Humanistisen psykologian mukaan ihmisen menneisyys ei esimerkiksi määrää hänen tulevaisuuttaan, vaan ihminen voi koska tahansa tehdä tulevaisuutta koskevat valintansa.[lähde? ]
Humanistiset psykologit uskoivat, että ihmisen käsittäminen ilman hänen kokemuksiensa huomioimista eri tilanteissa on mahdotonta. Siksipä humanistisessa psykologiassa ei pyritä tarkkaan ja mitattuun tietoon kuten behaviorismissa, vaan tärkeämpää oli kuvailla avoimesti ja monipuolisesti tutkimuksen kohteesta saatua tietoa. Humanistit eivät pyri yleistettävissä olevaan tietoon, vaan yksittäistapaukset ovat heille tärkeämpiä.[lähde? ]
Merkitys

Humanistinen psykologia on ollut merkittävä psykologian historialle, sillä sen parissa on kehitetty monia terapiamuotoja. Humanistisen psykologian ongelma on kuitenkin se, ettei sillä ole mitään yleistä teoriaa, jota kaikki humanistit kannattaisivat. Lisäksi se esittää psykologiatieteelle vieraita idealistisia käsityksiä siitä, miten asioiden tulisi olla ilman, että se vetoaa tutkimustuloksiin.
Humanistisia psykologeja

Abraham Maslow
Carl Rogers
David A. Kolb
Viktor Frankl
Hubble Deep Field South

Hubble Deep Field South
Hubble Deep Field South (lyhyemmin HDF-S) on galaksienvälistä avaruutta esittävä kuva. Se otettiin avaruusteleskooppi Hubblen Wide Field and Planetary Camera 2:lla kymmenen päivän aikana syys- lokakuussa vuonna 1998. Kuva otettiin eteläisen taivaan vastineeksi vuonna 1995 suurta huomiota saaneelle Hubble Deep Fieldille.
Hubble Deep Field South kuvattiin eteläiseltä taivaanpallolta, Tukaanin tähdistön alueelta, jonka epookin J2000.0 mukainen rektaskensio on 22h 32m 56.22s ja deklinaatio −60° 33' 02.69". Kuvassa näkyvä taivaan alue valittiin siten, että näkyvyys Linnunradan ulkopuolelle oli hyvä. Muiden Hubblen syvän taivaan kuvien tapaan Hubble Deep Field South kuvattiin kohdassa, johon jää mahdollisimman vähän oman galaksimme tähtiä ja toisaalta alue oli nähtävissä avaruusteleskoopista joka hetki sen kiertäessä Maata.
Tieteellinen arvo

Hubble Deep Field Southin suurin tieteellinen merkitys oli sen sisältämän galaksiotoksen samanlaisuus kokonaan toiselta puolen taivasta kuvatun Hubble Deep Fieldin kanssa. Kohteiden yhdenmukaisuus pohjoisen taivaan kuvan kanssa kaikilla mittareilla (galaksien väri, rakenne, lukumäärä etäisyyden kasvaessa jne.) mitattuna on suora osoitus kosmologisen periaatteen pätevyydestä maailmankaikkeudessa. Hyvän läpinäkyvyyden lisäksi kuvan ottopaikan valintaan vaikutti mahdollisuus saada optinen kuva tunnetusta kvasaarista (punasiirtymällä z = 2,24), mikä mahdollisti vertailun samalla etäisyydellä sijaitsevien galaksien ja kvasaarien välillä. Deep Field Southin analysoinnista saadut tulokset galaksien evoluutiosta ja tähtien syntymisnopeuksista myös vahvistivat aikaisemmat Hubble Deep Fieldistä saadut tulokset.
Aiheesta muualla

STScI:n tietosivu Deep Field Southista (englanniksi)
Hongshanin kulttuuri

Kiinan keskineoliittisia kulttuureja. Hongshanin kulttuuri on #1.
Hongshanin kulttuuriin kuuluva Sisä-Mongoliasta löydetty jadelohikäärme.
Hongshanin kulttuuri oli Kiinan neoliittinen kulttuuri ajanjaksolla 4700–2900 eaa.. Kulttuuri oli Yangshaon kulttuurin aikalainen.[lähde? ]
Hongshanin kulttuurista on löydetty maanalainen temppeli. Se on jumalatteren temppeli Niuheliassa. On myös löydetty eräitä varhaismmista jadetöistä, kuten jadelohikäärmeitä ja jadesikalohikäärmeitä, sekä varhaisia neliömäisiä ja pyöreitä "feng-shui" -muotoja. Kulttuuri ulottui Sisä-Mongoliasta Koillis-Kiinaan. 
Niuhelenginsiasta löydettyjen luiden isälinjan haplotyypit ovat Itä-Aasialle tyypillisiä N1, C ja O3a-tyyppejä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hongshanin kulttuuri Wikimedia Commonsissa
Hongshan culture china.org.cn
Huber (yritys)

| Huber |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1879
Perustaja:  Robert Huber
Omistaja:  Caverion
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huberin entinen pääkonttori Robert Huberin tiellä Vantaalla. Rakennuksessa toimii nykyisin vastaanottokeskus.
Huberin tehtaan työntekijöitä Helsingissä 1910-luvulla
Vesijohtoliike Huber oli sveitsiläissyntyisen Robert Huberin Helsinkiin 1800-luvun lopulla perustama yritys. Yritys aloitti tällä nimellä toimintansa vuonna 1891, jolloin vuonna 1879 perustettu Helsingin Vesi
johtokonttori vaihtoi nimeä.
Robert Huber ja hänen yrityksensä oli mukana useiden suomalaisten kaupunkien ensimmäisissä vesilaitoshankkeissa :
Helsinki (1876) - suomen ensimmäinen vesijohtolaitos
Tampere (1882)
Turku (1903)
Hämeenlinna (1910)
Sortavala (1914)
Huber oli vesi- ja lämpöjohtoalan asennus- ja tukkuliike. Sillä oli 1960-luvulla eri puolilla Suomea 19 sivuliikettä. Sen 1955 suurasiakkaita varten perustettu tytäryhtiö Oy Huberko Ab oli vesi- ja lämpöjohtoalan tukkuliike ja öljypoltintehdas.
Äitinsä puolelta Huberin sukuun kuuluva vuorineuvos Claes Wahlberg kehitti toimikaudellaan Huberista alan johtavan yrityksen.
Yrityksen osti vuonna 1995 YIT, ja se on nykyisin osa YIT:sta vuonna 2013 irronnutta Caverion-konsernia.
Sanontoja

Yrityksen nimi muodostui jopa synonyymiksi vedelle kansankielessä. Vettä kutsuttiin huuperiksi, ja sitä käytettiin sanonnoissa, esimerkiksi puhuttiin "huuperin kaljasta" (vesijohtovesi) tai vielä yleisemmin vedestä: "juakka huuperi vaa, kyll sitä kaivos piissa" .
Kirjallisuutta

Norrmén, G. W.: Oy Huber Ab 1879–1979. Helsinki 1979.
Waselius, Gunnar: Oy Vesijohtoliike–Huber Ab 1879–1954.  Helsinki:  Vesijohtoliike–Huber, 1954.
Aiheesta muualla

Huberista Pörssitiedon nettisivuilla
Homoseksuaalien vainot natsi-Saksassa

Homojen muistomerkki Mauthausen-Gusen keskitysleirillä.
Homoseksuaalit olivat yksi natsi-Saksan vainoamista vähemmistöistä.
Homojen asema sotaa edeltävässä Saksassa

Vuosina 1871–1994 Saksassa oli voimassa lakipykälä Paragraph 175, joka määritteli miesten väliset homoseksuaaliset teot rikollisiksi. Vuonna 1935 lakipykälää päivitettiin niin, ettei siinä varsinaisesti määritelty rikollista toimintaa tai sen edellytyksiä. Tämä teki pykälästä varsin tulkinnanvaraisen ja subjektiivisen, mikä mahdollisti homojen laillisen vainoamisen. Kaikki kahden miehen välinen toiminta flirttailusta rakkauskirjeisiin tulkittiin rikolliseksi.
Ennen toista maailmansotaa Weimarin tasavallan aikana "homojen pääkaupunkina" tunnetussa Berliinissä homokulttuuri kuitenkin kukoisti. Berliinissä oli kymmeniä homobaareja, klubeja ja kohtaamispaikkoja, ja siellä teetettiin arviolta 25 % kaikista sen hetkisistä LGBTQ+ journalismista ja lehdistä. Natsien noustua valtaan homojen vainoaminen alkoi, Berliinin homokulttuuri tukahdutettiin ja seksuaalivähemmistön edustajia vietiin ensimmäisille keskitysleireille. Homot nähtiin uhkana natsien arjalaiselle ihanteelle, jossa miehet olivat vahvoja, maskuliinisia sotilaita.
Keskitysleirit

Keskitysleireillä homot lukeutuivat hierarkian alimpaan kastiin. He kohtasivat rankkaa kidutusta, kuten pakkosterilointia, raiskauksia ja kivesten keittämistä vedessä. Homoilla teetettiin lukuisia lääketieteellisiä kokeita natsien yrittäessä löytää parannuskeinoa homoseksuaalisuuteen. Kokeissa kuoli lukuisia ihmisiä.
Paragraph 175:n mukaan vain miesten väliset homoseksuaaliset teot olivat laittomia, mutta myös lesboja vangittiin keskitysleireille. Keskitysleireille viedyt lesbot vangittiin yleensä "epäsosiaalisuudesta". Epäsosiaalisella tarkoitettiin ihmistä, joka poikkesi natsien naisihanteesta, eli henkilöstä joka siivoaa, valmistaa ruokaa sekä hoitaa lapsia ja taloa. Tällaisia olivat esimerkiksi seksityöntekijät ja lesbot.
Natsi-Saksan keskitysleireillä homomiehet merkittiin vaaleanpunaisella kolmiolla. Mustaa kolmiota natsit käyttivät puolestaan "epäsosiaalisten" ihmisten, kuten lesbojen merkitsemiseen. Juutalaisten homojen merkitsemiseen käytettiin puolestaan vaaleanpunaista kolmiota, jonka taustalla on keltainen kolmio. Seksuaalivähemmistön edustajat ovat sittemmin omineet symbolit itselleen, ja käyttävät niitä nykyään voimaannuttavina muistutuksina aktiivisesta taistelusta. Vaaleanpunainen kolmio oli myöhemmin myös osa AIDSin vastaisen taistelun symboliikkaa.
Erilaisten arvioiden mukaan yhteensä 5 000–15 000 homoa vangittiin natsi-Saksan keskitysleireille. Arviolta 60 % homovangeista kuoli, kun taas poliittisista vangeista 42 % ja Jehovan todistajista 35 %. Natsi-Saksan aikana tapettujen ja kuolleiden homojen tarkkaa määrää ei ole pystytty arvioimaan.
Sodan jälkeinen aika

Kumpikaan toisen maailmansodan jälkeisistä Saksan valtioista ei tunnustanut homoja holokaustin uhreiksi. Saksa alkoi käydä keskustelua vainotuiksi tulleista ryhmistä vasta 1980-luvulla ja tunnustaa homoseksuaalitkin osaksi holokaustin vainoa. Paragraph 175 poistettiin laista kokonaan vasta vuonna 1994 Saksan yhdistyttyä.
Natsien homouhreille on olemassa muistomerkkejä ympäri maailmaa, kuten natsismin alla vainottujen homoseksuaalien muistomerkki Berliinissä, Homomonument Amsterdamissa ja Vaaleanpunainen kolmio -puisto San Franciscossa.
War of the Worlds (televisiosarja)

| War of the Worlds |
| --- | --- |

Tyyli:  draama, science fiction
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Gabriel Byrne Elizabeth McGovern Léa Drucker Adel Bencherif Emilie de Preissac Natasha Little Daisy Edgar Jones Ty Tennant Bayo Gbadamosi Stephen Campbell Moore Stéphane Caillard Aaron Heffernan
Alkuperäiskieli:  englanti ranska
Verkko:  Canal+ Fox Networks Group AGC Television
Esitetty:   28. lokakuuta 2019  31. lokakuuta 2019  – jatkuu edelleen
Jaksoja:  24
Tuotanto
Tuottaja(t):  Gareth Williams
Vastaava(t) tuottaja(t):  Howard Overman Julian Murphy Johnny Capps Gilles Coulier
Ohjaaja(t):  Gilles Coulier Richard Clark
Käsikirjoittaja(t):  Howard Overman
Tuotantoyhtiö(t):  Urban Myth Films Fox Networks Group StudioCanal
Aiheesta muualla
IMDb 
War of the Worlds on brittiläis-ranskalainen science fiction draamasarja, jonka on luonut ja käsikirjoittanut Howard Overman. Sarjan ohjaa Gilles Coulier ja Richard Clark. Sarja perustuu H. G. Wellsin samannimiseen romaaniin The War of the Worlds.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gabriel Byrne  | … |  Bill Ward   |
|  Elizabeth McGovern  | … |  Helen Brown   |
|  Léa Drucker  | … |  Catherine Durand   |
|  Adel Bencherif  | … |  Colonel Mustafa Mokrani   |
|  Emilie de Preissac  | … |  Sophia Durand   |
|  Natasha Little  | … |  Sarah Gresham   |
|  Daisy Edgar-Jones  | … |  Emily Gresham   |
|  Ty Tennant  | … |  Tom Gresham   |
|  Bayo Gbadamosi  | … |  Kariem Gat Wich Machar   |
|  Stephen Campbell Moore  | … |  Jonathon Gresham   |
|  Stéphane Caillard  | … |  Chloe Dumont   |
|  Aaron Heffernan  | … |  Ash Daniel   |
|  Rupert Graves  | … |  Frederick   |
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi (2019)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Suomen esityspäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Osa 1 (Episode 1) | Gilles Coulier | Howard Overman | 28. lokakuuta 2019 | 31. lokakuuta 2019 |
| 2 | 2 | Osa 2 (Episode 2) | Gilles Coulier | Howard Overman | 28. lokakuuta 2019 | 31. lokakuuta 2019 |
| 3 | 3 | Osa 3 (Episode 3) | Gilles Coulier | Howard Overman | 4. marraskuuta 2019 | 7. marraskuuta 2019 |
| 4 | 4 | Osa 4 (Episode 4) | Gilles Coulier | Howard Overman | 4. marraskuuta 2019 | 14. marraskuuta 2019 |
| 5 | 5 | Osa 5 (Episode 5) | Richard Clark | Howard Overman | 11. marraskuuta 2019 | 21. marraskuuta 2019 |
| 6 | 6 | Osa 6 (Episode 6) | Richard Clark | Howard Overman | 11. marraskuuta 2019 | 28. marraskuuta 2019 |
| 7 | 7 | Osa 7 (Episode 7) | Richard Clark | Howard Overman | 18. marraskuuta 2019 | 5. joulukuuta 2019 |
| 8 | 8 | Osa 8 (Episode 8) | Richard Clark | Howard Overman | 18. marraskuuta 2019 | 12. joulukuuta 2019 |
War of the Worlds: Goliath

| War of the Worlds: Goliath |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joe Pearson
Käsikirjoittaja:   Joe Pearson  David Abramowitz 
Tuottaja:   Leon Tan  Joe Pearson  David Abramowitz 
Säveltäjä:  Luka Kuncevic
Pääosat:   Peter Wingfield  Elizabeth Gracen  Jim Byrnes  Adam Baldwin  Adrian Paul 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Malesia
Tuotantoyhtiö:  Tripod Entertainment
Ensi-ilta:  15. marraskuuta 2012
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  5 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
War of the Worlds: Goliath on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu malesialainen animaatioelokuva, joka perustuu H. G. Wellsin kirjoittamaan Maailmojen sota -tieteisromaanin jälkeisiin tapahtumiin ja Heavy Metal -lehden julkaisemiin lyhyttarinoihin. Elokuvan ohjasi Joe Pearson, joka vastasi myös elokuvan käsikirjoituksesta yhdessä David Abramowitzin kanssa. Pääosassa ääninäyttelevät Peter Wingfield, Elizabeth Gracen, Jim Byrnes, Adam Baldwin ja Adrian Paul.
Juoni

Vuonna 1900 marsilaiset hyökkäsivät Maahan 24 metrin korkuisilla lasersäteitä ampuvilla tripodkoneilla, mutta menehtyivät erään bakteerikannan vuoksi. 14 vuotta myöhemmin ihmiset ovat rakentaneet raunioksi menneen maailmansa uudelleen käyttäen hyväksi marsilaisten teknologiaa. Hallitus luo samalla ARESin, kansainvälisen nopean toiminnan joukot, jonka on tarkoitus toimia ihmiskunnan ensisijaisena puolustuksena mahdollista uutta marsilaisten hyökkäystä vastaan. Heidän tukikohtansa sijaitsee Manhattanin eteläosassa, jossa joukot harjoittelevat sotaministeri Theodore Rooseveltin ja kenraali Kushnirovin johdolla.
Marsilaiset palaavat 15 vuoden jälkeen edellisestä hyökkäyksestä vieläkin edistyksellisemmällä teknologialla varustetuilla aluksilla ja saavat vastaansa muun muassa Maan monikansallisen ryhmän, jotka ohjaavat tripodialusta nimeltä Goliath pelastaakseen planeettansa.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Wingfield  | … |  Eric Wells   |
|  Adrian Paul  | … |  Patrick O’Brien   |
|  Adam Baldwin  | … |  Wilson   |
|  Elizabeth Gracen  | … |  Jennifer Carter   |
|  Jim Byrnes  | … |  Theodore Roosevelt   |
|  Beau Billingslea  | … |  Abraham Douglas   |
|  James Arnold Taylor  | … |  saksalainen upseeri, sivuäänet   |
|  Joey D'Auria  | … |  Manfred von Richthofen   |
Youcef Belaïli

Youcef Belaïli (s. 14. maaliskuuta 1992 Oran) on algerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Tunisiassa ja Ranskassa.
Belaïli on pelannut Algerian maajoukkueessa 13 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia maaliskuusta 2015 alkaen. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019, joissa Algeria voitti kultaa, hän teki maalin alkulohko-ottelussa Senegalia vastaan ja neljännesvälierässä Guineaa vastaan.
Vuosina 2015–2017 Belaïli oli pelikiellossa dopingrikkeen vuoksi.
Youdiou

| Youdiou |
| --- | --- |
 Youdiou
 Koordinaatit: 14°16′39″N, 3°10′19″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Koron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  16 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Youdiou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 35 kilometriä Korosta luoteeseen. Kunnassa on 16 500 asukasta (vuonna 2009).
Youdioun kunta rajoittuu koillisessa Koron piirin Barapirélin, kaakossa Koron, lounaassa Koporo Penin ja luoteessa Madougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnassa on 12 kylää.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, riisi, maapähkinä, lehmänpapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Youdioun tori on piirin tärkeimpiä kauppapaikkoja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu seitsemän koulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä terveysasema.
What Kind of Fool (Heard All That Before)

| ”What Kind of Fool (Heard All That Before)” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Greatest Hits
 B-puoli: ”Things Can Only Get Better”
 Äänitetty : Lontoo, Englanti
 Julkaistu: 10. elokuuta 1992
 Formaatti: CDS
 Tekijä(t): Mike Stock, Kylie Minogue, Pete Waterman
 Tuottaja(t): Mike Stock, Pete Waterman
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 03.44
 Levy-yhtiö: PWL
Kylie Minoguen muut singlet
| ”Finer Feelings” 1992 | ”What Kind of Fool (Heard All That Before)” 1992 | ”Celebration” 1992 |
"What Kind of Fool (Heard All That Before)" on kappale Kylie Minoguen kokoelmalevyltä Greatest Hits (1992) ja se julkaistiin singlenä 10. elokuuta 1992. Kappaleen kirjoittivat Mike Stock, Kylie Minogue ja Pete Waterman, ja sen tuottivat Stock ja Waterman.
Kappaleet

"What Kind of Fool (Heard All That Before)"
"What Kind of Fool (Heard All That Before)" [No Tech No Logical Remix]
"What Kind of Fool (Heard All That Before)" [Tech No Logical Remix]
"Things Can Only Get Better" [Original 7" Mix]
"What Kind of Fool (Heard All That Before)"
"Things Can Only Get Better" [Original 7" Mix]
"What Kind of Fool (Heard All That Before)" [No Tech No Logical Remix]
"What Kind of Fool (Heard All That Before)" [Tech No Logical Remix]
"Things Can Only Get Better" [Original 12" Mix]
"What Kind of Fool (Heard All That Before)"
"Things Can Only Get Better" [Original 7" Mix]
Esitykset konserteissa

Showgirl Tour
Showgirl Homecoming Tour
For You, For Me Tour