stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maahockey kesäolympialaisissa 2024
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Alankomaat | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2. |  Kiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2. |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Argentiina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4. |  Intia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |
Mahratta

Mahratta voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Maratin valtakunta Intiassa vuoteen 1820
Maratinvinttikoira, intialainen koirarotu
Aluksia

SS Mahratta (1892), tuhoutui Goodwin Sandsin luona 1909.
SS Mahratta (1917), tuhoutui Goodwin Sandsin luona 1939.
RIM Mahratta (1889) Intian laivaston torpedovene TB.4
RIN Mahratta (1946) Flower-luokan korvetti
HMS Mahratta (1916), sluuppi
HMS Mahratta (G23), M-luokan hävittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mahratta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuvakirja

Kuvakirjoja
Kuvakirja on pääsääntöisesti alle kouluikäisille lapsille suunnattu kirja, joka sisältää sekä tekstiä että kuvia. Kuvakirjoiksi lasketaan yleensä myös samalle kohderyhmälle suunnatut kirjat, joissa tekstiä ei ole lainkaan. Kuvakirjojen voidaan ajatella olevan lastenkirjallisuuden alalaji. Tunnetuimpia suomalaisia kuvakirjailijoita ovat mm. Tove Jansson ja Mauri Kunnas.
Kuvakirjakuvituksen tarpeellisuus ja haitallisuus

Lastenkirjojen kuvittamisen hyödyllisyydestä ja haitallisuudesta on keskusteltu pitkään. Kuvituksen haitallisuutta perustellaan sanomalla kuvituksen häiritsevän lukijan omaa tulkintaa tarinasta. Satututkija Bruno Bettelheimin mukaan kirjan kuvitus tukahduttaa lapselta mahdollisuuden käyttää omaa mielikuvitustaan. Kuvituksen on myös arveltu sitovan katsojaa liikaa ja vieroittavan hänet tekstin ilmapiiristä.
Kuvituksen hyödyllisyyttä perustellaan puolestaan sillä, että lukutaidottoman lapsen on helpompi seurata kuvitettua tarinaa. Kyky vastaanottaa kuvallista kieltä kehittyy ennen kirjoitetun kielen ymmärtämistä. Tämän vuoksi asioiden havainnollistaminen kuvien avulla on sitä tarpeellisempaa, mitä pienemmästä lapsesta on kyse. Kuvitus myös ylläpitää lapsilukijan mielenkiintoa, ja siksi sillä on suuri vaikutus siihen, kuinka kauan lapsi kirjan parissa viihtyy. Kuvituksen avulla voidaan turvallisissa puitteissa käsitellä myös vaikeita ja pelottavia asioita, kuten eksymistä tai jopa läheisen menetystä. Kuvituksella on sanottu olevan myönteinen vaikutus myös lapsen lukemaan oppimisessa. Kuva auttaa lasta sanojen hahmottamisessa ja auttaa siten lasta ymmärtämään tekstiä. Kuvituksen tarpeellisuutta tai haitallisuutta lapsilukijalle on kuitenkin vaikea näyttää toteen.
Kuvakirjan historia Suomessa > Kuvakirjan ensiaskeleet

Varsinaista kuvakirjaa Suomessa edelsivät kuvitetut lastenkirjat, joissa tekstiä oli elävöitetty muutamalla kuvalla. Ensimmäinen Suomessa ilmestynyt kuvitettu lastenkirja, jonka sekä kuvittaja että kirjoittaja olivat suomalaisia, oli Sakari Topeliuksen vuonna 1847 julkaisema satukokoelma Sagor. Kirjan mustavalkoisesta kuvituksesta vastasi hänen vaimonsa Emilie Topelius. Myöhemmin Topeliuksen kirjoja kuvittivat muun muassa taidemaalarit Berndt Godenhjelm ja Robert Wilhelm Ekman. Toinen tunnettu 1800-luvulla kuvitettuja lastenkirjoja julkaissut kirjailija oli Hugo von Becker, jonka teoksia kuvitti muun muassa Albert Edelfelt.
Ensimmäiset Suomessa ilmestyneet varsinaiset kuvakirjat olivat käännöksiä. Tiettävästi ensimmäinen suomenkielinen kuvakirja oli Kaisa rouva ja hänen kissansa vuodelta 1865, joka perustui englantilaiseen lastenkamariloruun Old Dame Trot and Her Comical Cat. Kirja oli kuvitettu mustavalkoisilla kuparipiirroksilla. 1860-luvun lopulla ilmestyi Suomessa myös saksalaisen Oskar Pletschin suomennettu teos Pienokaiset (1869), sekä myös saksalaisen Heinrich Hoffmannin teos Jörö-Jukka, jonka ensimmäinen suomennos ilmestyi vuonna 1869.
Ensimmäinen kokonaan kotimainen kuvakirja ilmestyi vuonna 1875 sekä suomeksi että ruotsiksi. Kirja oli nimeltään Lapsien elämästä (Ur lifvets vår). Toinen 1870-luvulla ilmestynyt kuvakirja oli Sakari Topeliuksen Barnens sommar på landet, jonka kuvitti taidemaalari Alexandra Frosterus-Såltin. Se ilmestyi 1878, mutta käännettiin suomeksi vasta 1882 nimellä Lasten kesäinen elämä. Kummassakin teoksessa vallitsi maalaisidylli, ja lapset leikkivät pulleina ja onnellisina
Kuvakirjan historia Suomessa > Tunnettuja lastenkirjakuvittajia ennen sotia

Tunnetuimmat suomalaiset lastenkirjakuvittajat 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä olivat Rudolf Koivu ja Martta Wendelin, joita on kutsuttu ruotsalaisten John Bauerin ja Elsa Beskowin suomalaisvastineiksi.
Taidemaalariksi kouluttautunut Martta Wendelin aloitti kuvittajan uransa WSOY:n kirjankustantamossa vuonna 1919. Wendelin kuvitti muun muassa Anni Swanin ja Mary Marckin nuortenkirjoja, viihderomaaneja sekä satukirjoja kuten Sakari Topeliuksen Lukemisia lapsille -sarjaa. Kuvitustaiteessaan Wendelin vahvisti arkkityyppisiä ihanteita äideistä ja heidän enkelimäisistä lapsistaan, kodista ja isänmaasta.
Rudolf Koivun keskeisiä kuvitusaiheita olivat paitsi pehmeä suomalainen luonto, myös itämainen eksotiikka. 40-vuotisen uransa aikana hän kuvitti yli sata kirjaa, muun muassa monien kotimaisten klassikoiden, kuten Sakari Topeliuksen, Anni Swanin, Jalmari Finnen, Arvid Lydeckenin ja Larin-Kyöstin tekstejä. Rudolf Koivun itse kirjoittamia satuja julkaistiin ainakin Joulupukki-lehdessä.
Kuvakirjan historia Suomessa > 1940- ja 1950-luku

1940-lukua on pidetty anniltaan köyhänä Suomen kirjallisuushistoriassa. Sotavuodet madalsivat julkaisukynnystä ja kaunokirjallisuuden taso oli aiempaa heikompi. Tästä huolimatta 1940-luvulla käytiin jo tärkeää keskustelua lastenkirjallisuuden merkityksistä, tavoitteista ja sisällöistä.
1950-luvulla lastenkirjailijat halusivat jättää Topeliuksen kirjallisen perinnön taakseen ja luoda kirjallisuutta, joka vastasi vallitsevia oloja paremmin. Sodat ja niitä seurannut yhteiskunnallinen muutos synnyttivät tarpeen aivan uudenlaiselle lastenkirjallisuudelle. Elintason nousu ja lapsiluvun kasvu edistivät myös kiinnostusta lapsille suunnattua kirjallisuutta kohtaan. Vuonna 1952 Tammi alkoi julkaista alun perin amerikkalaista kuvakirjasarjaa Little Golden Books nimellä Tammen kultaiset kirjat. Värikylläiset ja teemoiltaan eksoottiset kirjat viehättivät haaleaan painojälkeen tottuneita suomalaislapsia.
Kuvakirjan historia Suomessa > 1960- ja 1970-luku

Tove Janssonin Kuinkas sitten kävikään ja Kuka lohduttaisi Nyytiä? merkitsivät modernin ilmaisun läpimurtoa suomalaisessa kuvakirjatuotannossa. Janssoniakin modernimpaa ilmettä suomalaiseen kuvakirjaan toi Oili Tanninen, jonka tekniikka perustui keinotekoiseen värimaailmaan ja humoristisiin tussipiirustuksiin. Määrältään 1960-luvun kuvakirjatuotanto oli kuitenkin vaatimatonta ja vain muutaman tekijän varassa.
1970-luvulla kuvakirjojen teemat siirtyivät yhä enemmän vastaamaan suomalaisen lapsen arkitodellisuutta. Esimerkkeinä tällaisista kirjoista voidaan mainita Maikki Harjanteen Minttu- ja Vanttu-kirjat ja Camilla Mickwitzin Jason- ja Emilia-kirjat. 1970-luvulla kuvitusuransa aloittivat myös kolme kansainvälisesti tunnettua suomalaiskuvittajaa, Kaarina Kaila, Pekka Vuori ja Hannu Taina.
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Rudolf Koivu-palkinto

Rudolf Koivu -palkinto on Rudolf Koivun elämäntyön kunniaksi vuodesta 1949 jaettu palkinto, joka jaetaan lasten- ja nuortenkirjan kuvittajalle. Palkinto jaetaan nykyisin joka toinen vuosi. Palkinnon saaneisiin kuvittajiin kuuluvat muun muassa Tove Jansson, Mauri Kunnas, Kristiina Louhi ja Mika Launis. Useimmin palkinto on myönnetty kuvittaja Erkki Tantulle, joka sai palkinnon vuosina 1952, 1956, 1967 ja 1969.
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Suomalainen kuvakirja -palkinto

Suomen Nuorisokirjailijat ry. jakoi Suomalainen kuvakirja -palkintoa vuosina 1982–1999. Vuosina 1989–1992 palkinto jaettiin nimellä Lasten Oman Kirjakerhon kuvakirjapalkinto. Viimeisen, vuonna 1999 jaetun Suomalainen kuvakirja -palkinnon sai Pekka Vuori teoksestaan Korvatunturi.
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Kieku, Kaiku ja Kukko -palkinnot

Kuvittajat ry jakaa Kieku, Kaiku ja Kukko -kuvittajapalkinnot joka toinen vuosi tunnustuksena ansioituneille kuvittajille. Kieku-palkinto myönnetään elämäntyöstä, Kaiku-palkinto annetaan kuvittajatulokkaalle ja Kukko-palkinto oppimateriaali- ja tietokirjakuvittajalle. Palkinnon saaneita kuvakirjan kuvittajia ovat mm. Oili Tanninen, Marika Maijala sekä Aino Havukainen ja Sami Toivonen.
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Tirlittan-palkinto

Suomen Kirjailijaliitto on jakanut Tirlittan-palkintoa vuodesta 1993. Palkinto myönnetään uudistavasta, yllättävästä tai muuten merkittävästä lasten- ja nuortenkirjasta. Palkinto jaetaan vähintään joka toinen vuosi. Tirlittan-palkinnon saaneisiin kuvakirjailijoihin kuuluvat muun muassa Maikki Harjanne ja Lea Pennanen.
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Finlandia Junior -palkinto

Finlandia Junior -palkinto on Suomen Kirjasäätiön vuonna 1997 perustama palkinto, joka myönnetään vuosittain ansiokkaalle lasten- tai nuortenkirjalle. Finlandia Junior -palkinnon saaneita kuvakirjoja ovat muun muassa Tyttö ja naakkapuu (Riitta Jalonen ja Kristiina Louhi, 2004) sekä Tatun ja Patun Suomi (Aino Havukainen ja Sami Toivonen, 2007).
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Arvid Lydecken -palkinto

Suomen nuorisokirjailijat ry jakaa Arvid Lydecken -palkinnon vuosittain korkeatasoisesta suomen- tai ruotsinkielisestä lastenkirjasta. Palkinnon rahoittaa Kustannusosakeyhtiö Tammi. Palkinto on myönnetty muun muassa Camilla Mickwitzin kuvakirjalle Jason muuttaa maasta (1979).
Kuvakirjoille ja -kirjailijoille myönnettäviä palkintoja Suomessa > Kaarina Helakisa -palkinto

Otavan Kirjasäätiö myöntää Kaarina Helakisa -palkintoa ensisijaisesti lasten- ja nuortenkirjallisuuden tekijöille tunnustuksena ansiokkaasta työstä suomalaisen kirjallisuuden hyväksi. Palkintoa on jaettu vuodesta 1999. Palkinnon saaneita kuvakirjailijoita ovat Kristiina Louhi (2001), Mauri Kunnas (2003), Maikki Harjanne (2004) sekä Aino Havukainen ja Sami Toivonen (2006).
Palkittuja suomalaisia kuvakirjasarjoja > Aino-sarja (Kristiina Louhi)

Kuvittaja, lastenkirjailija ja graafikko Kristiina Louhi on kirjoittanut Aino-lastenkirjasarjaa vuodesta 1984. Sarjasta on ilmestynyt yksitoista osaa vuoteen 2011 mennessä. Aino-kirjojen aiheet nousevat erilaisista arkisista ongelmatilanteista. Aino-sarjan ensimmäisessä osassa Aino on 2-vuotias, mutta kasvaa sarjan edetessä koululaiseksi. Aino-kirjoja on käännetty yli kymmenelle kielelle. Euroopassa kirjojen vastaanotto on ollut innostuneinta Saksassa, jossa päähenkilöä kutsutaan Lenaksi.
Tunnustuksena sarjasta Louhi on saanut muun muassa Rudolf Koivu -palkinnon vuonna 1989, Suomalaisen kuvakirjapalkinnon vuonna 1994, Kaarina Helakisa -palkinnon vuonna 2001 sekä Suomen tietokirjailijat ry:n tietoteospalkinnon Tietopöllö-palkinnon vuonna 2002.
Palkittuja suomalaisia kuvakirjasarjoja > Jason-sarja (Camilla Mickwitz)

Camilla Mickwitzin Jason-kirjat kertovat Jasonin ja hänen yksinhuoltajaäitinsä Kaarinan arkipäivän iloista ja ongelmista. Kirjasarjassa on kolme osaa: Jasonin kesä (1976), Jason muuttaa maasta (1978) ja Jason (1980). Kirjoista on otettu uusintapainoksia vielä 2000-luvullakin.
Mickwitz kertoi Jasonin tarinan ensimmäisen kerran animaatioelokuvina. Jasonin kesä valittiin vuonna 1975 Hollywoodin televisiofestivaaleilla parhaaksi animaatioelokuvaksi. Palkinto herätti myös kirjakustantamoiden mielenkiinnon ja Jasonista tehtiin myös kirjasarja.
Mickwitzin Jason muuttaa maasta voitti Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 1979, ja sai Finlandia Junior -raadilta kunniamaininnan vuonna 1977.
Palkittuja suomalaisia kuvakirjasarjoja > Tatu ja Patu -sarja (Aino Havukainen ja Sami Toivonen)

Aino Havukainen ja Sami Toivonen kirjoittavat ja kuvittavat sarjakuvamaiset Tatu ja Patu -kirjansa yhdessä. Tatu ja Patu lähestyvät arkipäiväisiä ilmiöitä ihmetellen ja selittävät kohtaamiansa ilmiöitä omalla, persoonallisella tavallaan.
Havukainen ja Toivonen ovat saaneet sarjasta Kaarina Helakisa -palkinnon vuonna 2006, Finlandia Junior -palkinnon vuonna 2007, sekä Lasten ja nuorten tietokirjapalkinto Tietopöllön vuonna 2010. Kirjasarjan oikeuksia on myyty tähän mennessä Alankomaihin, Albaniaan, Japaniin, Kiinaan, Latviaan, Liettuaan, Ranskaan, Ruotsiin, Saksaan, Serbiaan, Tanskaan, Turkkiin, Unkariin ja Venäjälle. Vuonna 2009 Tamperelainen Ahaa Teatteri teki teatterisovituksen kirjasta Tatun ja Patun outo loma.
Palkittuja suomalaisia kuvakirjasarjoja > Minttu-sarja (Maikki Harjanne)

Maikki Harjanteen Minttu-kuvakirjasarja on ilmestynyt vuodesta 1978. Minttu-kirjoissa korostetaan yhdessäolon ja yhdessä tekemisen merkitystä, sukupolvien välistä vuorovaikutusta, sekä etsitään positiivisia ratkaisumalleja arkipäivän konflikteihin. Harjanteen tuotanto korostaa myös vihreitä arvoja sekä naisen ja miehen välistä tasa-arvoa. Minttu on kirjasarjan alussa kolmivuotias, mutta kasvaa sarjan edetessä. Vanhimmillaan Minttu on esikouluikäinen.
Vuoteen 2012 mennessä Minttu-kirjoja on ilmestynyt lähes 40 kappaletta. Minttu-sarjassa on keskenään hyvin erilaisia kirjoja: pienikokoisista, vain vähän tekstiä sisältävistä kirjoista suurikokoisempiin, tietopainotteisiin kirjoihin. Harjanne on julkaissut myös lukuisia Minttu-sarjakuvia. Minttu-kirjoja on suomen lisäksi julkaistu myös norjaksi, ruotsiksi, saksaksi ja tanskaksi.
Harjanne palkittiin Kaarina Helakisa -palkinnolla vuonna 2004 ja Suomen Kirjailijaliiton Tirlittan-palkinnolla vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuvakirja Wikimedia Commonsissa
Maggie (televisioelokuva)

| Maggie |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Waris Hussein
Käsikirjoittaja:  Katherine Craddock
Tuottaja:  William Hill
Pääosat:  Stefanie Powers Ava Gardner Ian Ogilvy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Television
Ensi-ilta:   19. heinäkuuta 1986
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maggie on vuonna 1986 ensiesitetty Waris Husseinin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka pääosissa ovat Stefanie Powers, Ava Gardner ja Ian Ogilvy. Televisioelokuva on genreltään mysteerikomedia, ja se kertoo yläluokkaisesta lontoolaislesken Maggie Webbistä, jonka edesmennyt aviopuoliso ei jätä hänelle ison talon lisäksi muuta kuin suuren verovelan, minkä johdosta hyvään elämään tottunut Maggie joutuu töihin. Diane Webbin rooli jäi Gardnerin viimeiseksi roolityöksi. Televisioelokuva kuvattiin Lontoossa, ja se ensiesitettiin Yhdysvalloissa 19. heinäkuuta vuonna 1986.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Stefanie Powers  | … |  Maggie Webb   |
|  Ava Gardner  | … |  Diane Webb   |
|  Ian Ogilvy  | … |  Denholm Sinclair   |
|  Jeremy Lloyd  | … |  Jeremy Ashton-Davis   |
|  Herb Edelman  | … |  Harry ”Pidge” Pidgeon   |
|  Paul Geoffrey  | … |  Flintwright   |
|  Barry Corbin  | … |  Jimmy Scott Farnsworth   |
|  Deborah Foreman  | … |  Alyce Farnsworth   |
|  Alley Mills  | … |  Charlotte Farnsworth   |
|  Don Fellows  | … |  Ralph Booker   |
|  Betsy Blair  | … |  Eulene Booker   |
|  Marshall Colt  | … |  Charles McLean   |
Aiheesta muualla

Maggie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Manchesterin oopperatalo

Manchesterin oopperatalon julkisivu
Manchesterin oopperatalo on oopperatalo Manchesterissä Britanniassa. 1 920 katsojaa vetävässä oopperatalossa esitetään musikaaleja, baletteja, konsertteja ja joulun aikaan pantomiiminäytöksiä. Kaupungissa on myös toinen oopperatalo, Palace Theatre.
Oopperatalo avattiin tapaninpäivänä 1912. Siellä esitettiin Euroopan ensi-ilta West Side Storysta vuonna 1958, sekä Britannian alueellinen ensi-ilta Andrew Lloyd Webberin Oopperan kummituksesta 1993.
Aiheesta muualla

Oopperatalon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Manchester Opera House
Käännös suomeksi
M/V Princess Victoria (1939)

| M/V Princess Victoria |
| --- | --- |
Tyyppi:  autolautta
Lippuvaltio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Kotipaikka:  Stranraer
Tunnuskirjaimet:  34674
Operaattori:  London and North Western Railway
Omistaja:  London, Middland and Scottish Railway
Rakennustelakka:  William Denny and Brothers, Dumbarton
Rakennusnumero:  1333
Vesillelasku:  21. huhtikuuta 1939
Tekniset tiedot
Pituus:  98.1 m
Leveys:  14.7 m
Syväys:  13.0 m
Bruttovetoisuus (GT):  2197
Koneisto:  2 × Sulzer 7TS48
Nopeus:  19 kn
Matkustajia:  875 (1. lk), 542 (3. lk)
Autokapasiteetti:  24-64
Lähteet:  http://www.clydeships.co.uk/view.php?ref=15667
M/V Princess Victoria oli ensimmäinen brittiläinen takaaladattava kanaalinliikenteeseen suunniteltu autolautta. Kaksi kuukautta liikenteen aloittamisen jälkeen Amiraliteetti pakko-otti aluksen ja muutti sen apumiinalaivaksi. Alus upposi osuttuaan miinaan 19. toukokuuta 1940.
Valmistus

London, Midland and Scottish Railway tilasi aluksen Dumbartonista William Denny and Brothersilta, missä köli laskettiin Levenin telakalla telakkanumerolla 1333. Se laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1939 ja valmistui heinäkuussa.
Käyttö

Alus sijoitettiin Stranraerin ja Larnen väliselle reitille, missä se aloitti 8. heinäkuuta 1939.
Mahtava kansan sali

| Mahtava kansan sali> 人民大會堂 |
| --- | --- |
 Mahtava kansan sali
Sijainti:  Peking, Kiina
Koordinaatit:  39°54′12″N, 116°23′15″E
Valmistumisvuosi:  1959
Suunnittelija:  Zhang Bo
Rakennuttaja:  Kiinan valtio
Käyttäjä:  Kiinan kommunistinen puolue
Korkeus:  46,5 m
Kerrosala:  171800 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mahtava kansan sali (yksink.: 人民大会堂; perint.: 人民大會堂; pinyin: Rénmín Dàhuìtáng) on Kiinan kansantasavallan parlamenttitalo, jossa kokoontuu säännöllisesti Kiinan kommunistinen puolue. Rakennus sijaitsee Taivaallisen rauhan aukion vieressä Pekingissä. Rakennus valmistui vuonna 1959. Mahtavan kansan salin on suunnitellut kiinalainen arkkitehti Zhang Bo.  Rakennus edustaa tyyliltään sosialistista realismia.
Auditorio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahtava kansan sali Wikimedia Commonsissa
Lámpros Choútos

Lámpros Choútos (kreik. Λάμπρος Χούτος, s. 7. joulukuuta 1979 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti Kreikan maajoukkuetta kymmenen kertaa ja teki kolme maalia. Seuratasolla hän edusti Kreikan Superliigassa ja sen edeltäjissä Olympiakos Pireusta 1999–2004 ja Nea Smyrnin Panioniosta 2007-2009 sekä välillä PAOK Salonikia 2008. 177 senttimetriä pitkän Choútosin pelipaikka oli hyökkääjä.
Choútos edusti 1990-luvulla viisi kautta AS Romaa, jossa hänelle kertyi vain kolme ottelua Italian Serie A:ssa ja Inter Milanissa yhden. Toistaiseksi Inter on lainannut Choútosin Atalantaan ja Mallorcaan vuonna 2005 ja Regginaan vuonna 2006.
M/V Rabaul Queen

| M/V Rabaul Queen |
| --- | --- |
 M/V Rabaul Queen saapumassa Kimben satamaan vuonna 2009.
Tyyppi:  Matkustajalautta
Lippuvaltio:  Papua-Uusi-Guinea
IMO-numero:  8351297
Omistaja:  Rabaul Shipping
Luovutettu:  1983
Status:  Kaatui ja upposi 2. helmikuuta 2012
Tekniset tiedot
Pituus:  47 m
Bruttovetoisuus (GT):  259
Miehistö:  12
M/V Rabaul Queen oli papuauusiguinealaisen Rabaul Shipping -yrityksen omistama ja Star Shipsin operoima matkustajalautta, joka upposi Salomonmerellä helmikuussa 2012. Alus valmistui vuonna 1983 Japanissa, jossa se liikennöi vuoteen 1998. Tämän jälkeen alus siirtyi Papua-Uuteen-Guineaan, jossa se aloitti Kimben ja Laen välisellä reitillä.
Onnettomuus

2. helmikuuta 2012 aamuyöllä paikallista aikaa alus joutui kovan merenkäynnin keskelle. Kolme suurta aaltoa sai aluksen kaatumaan. Noin neljä tuntia myöhemmin kuuden aikaan aamulla paikallista aikaa (1.2. 20:00 UTC) alus upposi yhdeksän meripeninkulman (16 kilometrin) päähän Finschhafenista. M/V Rabaul Queen oli saapumassa määränpäähän lähes 20-tuntisen matkan jälkeen. Aluksessa oli tapahtumahetkellä 12 miehistön jäsentä ja arviolta 350 matkustajaa, vaikka on mahdollista, että lautta on saattanut kuljettaa jopa 500 matkustajaa. Laivaa operoineen Star Shipsin mukaan aluksessa ei luultavasti ollut ulkomaalaisia.
Onnettomuus > Pelastustyöt

Papua-Uusi Guinea ja Australia aloittivat yhteisen pelastusoperaation pian uppoamisen jälkeen. Merestä pelastettiin 246 eloonjäänyttä onnettomuuspäivänä. Ruumiita löydettiin kuusi. Selviytyneitä ei löytynyt onnettomuuspäivän jälkeen. Yli 100 ihmistä on edelleen kadoksissa. Seitsemän eloonjäänyttä kuljetettiin Angau Memorial Hospitaliin Laehen. Kolmella oli vakavia vammoja. 27 onnettomuudesta selvinnyttä olivat pelastautuneet asumattomalle saarelle. Erään heistä raportoitiin ottaneen matkapuhelimella yhteyttä perheeseensä.
Useita henkiinjääneitä pelasti kuusi kauppa-alusta, jotka hälytti apuun Australian Maritime Safety Authority (AMSA). Apua AMSAlta pyysi Rabaul Shipping laivan kadottua satelliittipaikannusjärjestelmästä. Seitsemän kiinteäsiipistä Royal Australian Air Forcen ilma-alusta osallistui eloonjääneiden etsintään. Myös kolme helikopteria ja seitsemän venettä avustivat pelastustöissä.
Aiheesta muualla

Yli 200 pelastettu Papua-Uuden-Guinean lauttaturmassa - Turun Sanomat 2.2.2012[vanhentunut linkki] (suomeksi)
About 100 feared trapped in sunken PNG ferry - Reuters 2.2.2012 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mahtava Morris (elokuva)

| Mahtava Morris> The Amazing Maurice |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Toby Genkel
Käsikirjoittaja:  Terry Rossio
Perustuu:   Terry Pratchettin kirjaan  Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät 
Tuottaja:   Emely Christians  Andrew Baker  Robert Chandler  Rob Wilkins 
Säveltäjä:  Tom Howe
Leikkaaja:  Friedolin Dreesen
Pääosat:   Hugh Laurie  Emilia Clarke  David Thewlis  Himesh Patel  Gemma Arterton  Joe Sugg  Ariyon Bakare  Julie Atherton  Rob Brydon  Hugh Bonneville  David Tennant 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  KMBO
Ensi-ilta:   2022-12-1616. joulukuuta 2022 (Yhdystynytkuningaskunta)  2023-2-33. helmikuuta 2023 (Yhdysvallat)  2023-5-2626. toukokuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mahtava morris (engl. The Amazing Maurice) on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Toby Genkel ja käsikirjoittanut Terry Rossio. Se perustuu löyhästi Terry Pratchettin kirjaan Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät.
Elokuva sai teatterijulkaisunsa Suomessa 26. toukokuuta 2023 julkaisijanaan Cinemanse Films.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Hugh Laurie | Ilari Johansson | Morris |
| Emilia Clarke | Emma Louhivuori | Malicia |
| David Thewlis | Carl-Kristian Rundman | Pomomies |
| Himesh Patel | Valtteri Turunen | Keith |
| Gemma Arterton | Maaria Nuoranne | Persikkasäilyke |
| Hugh Bonneville | Markus Bäckman | Pormestari |
| David Tennant | Markus Niemi | Vaarallinen papu |
| Rob Brydon | Tuukka Leppänen | Pied Piper |
| Julie Atherton | Hanna Mönkäre | Ravitseva |
| Ariyon Bakare | Jari Salo | Tummapaahto |
| Joe Sugg | Antti Lang | Sardiini |
| ? | Miro Lopperi | Billy |
| ? | Juha Paananen | Ron |
Suomenkielisestä toteutuksesta vastasi KM Studio ja ohjasi Jenni Sivonen.