stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saudi-Arabian maantiede

Saudi-Arabian maantiede kertoo Saudi-Arabian maantieteestä. Saudi-Arabia sijaitsee Arabian niemimaalla, ja se ulottuu Punaiseltamereltä Persianlahdelle. Sen pohjoispuolella ovat Jordania, Irak ja Kuwait, eteläpuolella ovat Jemen ja Oman ja itäpuolella Yhdistyneet arabiemiirikunnat.

Saudi-Arabiaan kuuluu suurin osa Arabian niemimaasta, erityisesti sisämaan hiekka-aavikot, joista täysin autio Rub’ al-Khali on suurin. Maan pinta-ala on yli kaksi miljoonaa neliökilometriä, mutta väkiluku vain 26 miljoonaa. Vain 1,7 prosenttia maan alasta on viljelykelpoista, ja väestö on keskittynyt rannikkoalueille sekä keitaille. Rantaviivaa Saudi-Arabialla on 2 640 kilometriä. Enimmäkseen autiomaasta koostuvassa kuivassa Saudi-Arabiassa sateet ovat epäsäännöllisiä ja niukkoja. Lämpötilaeroja esiintyy vuodenajasta ja alueesta riippuen.
Lähellä Punaisenmeren rannikkoa on vuoristoa. Maan lounaisosassa on maan korkein vuori Jabal Sawda ja aivan Punaisenmeren rannikolla on Tihaman tasanko.
Saudi-Arabiaan kuuluu myös lähes 1300 saarta, joista 1150 sijaitsee Punaisellamerellä ja 135 Persianlahdella. Koralliriutasta muodostuneet Farasan-saaret sijaitsevat maan kaakkoisrannikolla, ja niitä on 170 kappaletta.
Saudi-Arabian ilmasto on hyvin kuiva, ja vain merenrannikkoalueilla ilmasto on jotakuinkin kostea. Sisämaassa saattaa olla sateetonta kymmenenkin vuotta. Suurin osa maan pinta-alasta on aavikkoa. Maan eteläosassa on Jemenin puolelle jatkuva, Arabian niemimaan laajin aavikko, Rub al Khalin hiekka-aavikko. Maan keskiosassa on Najin aavikko, missä on kallioista ja kivistä maastoa. Siellä on kivilaakioita, joissa on porrasmaisia sedimenttikerrostumia. Kivilaakioiden välissä on kuivia laaksoja, joissa vettä vertaa vain joinakin vuosina. Muita aavikkoalueita ovat Najista itään sijaitseva Ad Dahnan aavikko ja maan pohjois-osasta Syyriaan saakka ulottuva An Nafudin hiekka-aavikko, jossa oleva hiekka on punaruskeaa.
Savustuspussi

Savustuspussi on suomalainen keksintö, joka mahdollistaa kalan, kanan, lihan, makkaratuotteiden ja vihannesten savustamisen sähköuuneissa ja grilleissä. Tiiviisti suljettavissa olevan foliopussin pohjalle on sijoitettu savustukseen soveltuvaa ainesta, kuten leppälastua, josta pussin kuumetessa pienistä rei'istä pussin ruokaa sisältävään osaan erittyvä savu yhdessä kuumuuden kanssa valmistaa ruoan ja antaa siihen savuaromin ilman, että savu leviää pussin ulkopuolelle. Keksintö on levinnyt maailmanlaajuiseen kaupalliseen menestykseen ja saanut huomiota esimerkiksi Yhdysvalloissa sekä yleislehdistössä että ruoka-alan lehdissä.
Historia

Kertakäyttöisen savustuspussin patentoi vuonna 1993 Kaavilla perustettu Oy Hope Finlandia Ltd, joka kykeni hyödyntämään keksinnön kaupallistamisen, markkinoinnin ja tuotannon sekä kansainvälistymisprosessin varsin tehokkaasti. Savustuspussin keksi yrityksen perustaja Tapani Tirkkonen, jolla on myöhemmin useita patentoituja keksintoja. Jo vuonna 1994 yhtiön liikevaihto oli yli 15 miljoonaa markkaa ja viennin osuus 85 %. Keksintö sai toisen sijan Innosuomi-palkinnon ensimmäisenä jakovuonna 1994.
Savustuspussit valmistettiin aluksi käsin, mutta niiden tuotantoon kehitettiin myöhemmin Suomessa automaattilinja.
Keksintöä valmistaa, myy ja markkinoi kansainvälisesti tuotemerkillä SAVU-savustuspussit (engl. SAVU Smoker Bags) Sinituote Oy Kokemäellä.
Savustuspussin käyttö

Kertakäyttöistä savustuspussia valmistetaan sekä sähköuuni- että grillikäyttöön. Pussissa voi savustaa kerralla noin kilon ruokaa. Grillipussin käytössä on varmistettava, että grillissä ei ole enää liekkejä. Yleensä savustettavat ruoka-aineet kannattaa tasaannuttaa huoneenlämpöisiksi ennen savustusta. Lihasta ja kanasta kannattaa poistaa nahka, fileroitu kala kannattaa savustaa nahka alaspäin savunimeytymisen edistämiseksi. Grilli tai uuni pitää esilämmittää kuumaksi ennen savustamista, eikä kiertoilmatoimintoa pidä käyttää kyseisissä uuneissa. Savustuspussi ei sovellu mikroaaltouuniin.
Savustaminen sinänsä ei anna väriä ruokaan, jolloin värin saamiseksi on käytettävä muita keinoja. Savustuspussin yläosaan voi leikata reiän viimeiseksi kymmeneksi minuutiksi, jolloin kosteus haihtuu pois ja ruoka voi ruskistua. Pussiin voi laittaa myös pari palaa sokeria, jolloin ruoka saa ruskean sävyn tai ruoan päälle voi laittaa jotain väriä antavaa sopivaa maustetta.
Savuton Suomi 2030 -verkosto

Savuton Suomi 2030 -verkoston toiminnan tavoitteena on tupakaton ja nikotiiniton Suomi. Verkosto työskentelee erityisesti tulevien sukupolvien hyväksi.
Toiminnalla tuetaan tupakkalain tavoitetta, joka on tupakka- ja nikotiinituotteiden käytön loppuminen vuoteen 2030 mennessä. Tavoite on saavutettu, kun alle viisi prosenttia aikuisväestöstä käyttää tupakka- tai muita ei-lääkkeellisiä nikotiinituotteita vuonna 2030.
Verkosto välittää tietoa savuttomuuden ja nikotiinittomuuden hyödyistä sekä tupakka- ja nikotiinituotteiden käytön seurauksista. Lisäksi se laatii lausuntoja ja kannanottoja sekä tekee aloitteita. Toiminta  perustuu tieteelliseen tutkimusnäyttöön ja hyviin käytäntöihin.
Verkoston toimintaa koordinoi Suomen ASH ry ja sen puheenjohtaja on Helsingin yliopiston professori Kari Reijula.
Verkostolla on 26 jäsentä (2021): Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry, Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry, ETRA-liitto ry, Filha ry, Hengitysliitto ry, HUS Sydän- ja keuhkokeskus HYKS, Kirkkohallitus, Liikunnan ja Terveystiedon Opettajat ry, Lääkärit tupakkaa vastaan -verkosto (Doctors Against Tobacco DAT), Opetusalan Ammattijärjestö OAJ, Pohjois-Karjalan kansanterveyden keskus, Savuton kunta -ohjelma (Savon Sydänpiiri ry), SOSTE Suomen sosiaali- ja terveys ry, Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, Suomen ASH ry, Suomen Hammaslääkäriliitto, Suomen Kardiologinen Seura, Suomen Keuhkolääkäriyhdistys ry, Suomen Lääkäriliitto, Suomen Luustoliitto ry, Suomen Rehtorit ry, Suomen Sydänliitto ry, Suomen Syöpäyhdistys ry, Suomen terveyttä edistävät sairaalat ja organisaatiot ry STESO, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos ja Työterveyslaitos.
Historia

Eduskunnan puhemiehenä toiminut Paavo Lipponen esitti vuonna 2006 vision savuttomasta Suomesta. Paavo Lipponen esitti, että Suomesta tulisi tehdä savuton vuoteen 2040 mennessä. Vision innoittamana joukko terveysalan vaikuttajia lähti viemään ajatusta eteenpäin, ja vähitellen mukaan liittyi useita tupakoinnin vähentämistyötä tekeviä organisaatioita. Vuonna 2008 savuttomuutta edistävät tahot muodostivat Savuton Suomi 2040 -verkoston. Verkostossa mukana olevat tahot sitoutuivat toimimaan aktiivisesti, jotta päätöksenteossa tuettaisiin tupakkatuotteiden käytön haittojen ehkäisyä ja loppumista.
Vuonna 2013 verkoston työryhmä visioi savuttoman Suomen saavuttamista edistäviä toimenpiteitä, jotka julkaistiin Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen raporttina Tupakkapolitiikan uusi aika. Työryhmän esittämät toimenpide-ehdotukset pohjustivat Suomen tupakkapolitiikan linjauksia ja myös vuonna 2016 voimaan tullutta tupakkalakia.
Punnitessaan tupakkapolitiikan kehittämistarpeita työryhmä katsoi, että tavoite savuttomasta Suomesta on saavutettavissa jo vuonna 2030.  Tämän vuoksi Savuton Suomi -verkoston nimi muuttui Savuton Suomi 2030 -verkostoksi.
Aiheesta muualla

Tavoitteena savuton Suomi – Järjestö 100 -kampanjan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tupakkapolitiikan uusi aika : Tupakkapolitiikan kehittämistyöryhmän ehdotukset
Sahahauru

| Sahahauru |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Chromalveolata
Kaari::  Ruskeat levät Heterokontophyta
Luokka::  Ruskolevät Phaeophyceae
Lahko::  Fucales
Heimo::  Haurut Fucaceae
Suku::  Haurut Fucus
Laji::  serratus
Kaksiosainen nimi
 Fucus serratus  Linnaeus (1753)  
Katso myös
   Sahahauru Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sahahauru eli sahalevä eli sahalaitalevä (Fucus serratus) on tuuhea ruskolevä, jota tavataan Pohjois-Atlantissa ja Itämeressä.
Lajikuvaus

Sahahauru on oliivinruskea makrolevä, joka muodostaa tuuheita, pensasmaisia kasvustoja. Sillä on sahalaitaiset sekovarret, jotka haarautuvat kahteen osaan tasaisin välein. Sekovarret ovat noin 2 senttimetrin levyiset ja niistä puuttuvat kaasurakkulat. Koko ruskolevä voi kasvaa noin 60 senttimetrin mittaiseksi.
Levinneisyys

Sahahauru elää laajalla alueella Itämeressä ja Pohjois-Atlantissa. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Huippuvuorille ja etelässä Kanariansaarille.
Elinympäristö

Sahahauru kasvaa suojaisilla rannoilla kiinnittyneenä koville pinnoille lähelle vesirajaa.
Käyttö

Sahahaurua on käytetty jonkin verran eläinten ravitsemuksessa sekä lannoituksessa.
San Antónin kirkko (Bilbao)

| Iglesia de San Antón |
| --- | --- |

Sijainti:  Bilbao
Rakentamisvuosi:  1400–1500-luku
Tyylisuunta:  Gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Antónin kirkko (esp. La Iglesia de San Antón) on Bilbaossa, Espanjassa sijaitseva kirkko. Kirkon nimi tulee munkki Antonios Suurelta.
Kirkko on rakennettu kaupungin rajamuurille 1300-luvulla, ja siunattu käyttöön vuonna 1433.
Nykyinen kirkkorakennus on rakennettu 1500-luvun puolivälissä. Se edustaa tyyliltään gotiikkaa, mutta julkisivu on renessanssia ja kellotorni barokkia. Kirkossa on näkyvissä osa edellisestä, vanhemmasta kirkkorakennuksesta, sekä paikalla kulkeneesta kaupunginmuurista.
San Bernardino

San Bernardino on usean maantieteellisen paikan nimi:
Guatemala
San Bernardino, Suchitepéquez
Italia
San Bernardo alle Terme
San Bernardino Verbano
Paraguay
San Bernardino
San Bernardinon alue
Filippiinit
San Bernardinon salmi
Sveitsi
San Bernardino, Graubünden
San Bernardinon tunneli
San Bernardinon sola
Yhdysvallat
San Bernardino, Kalifornia
San Bernardinon piirikunta, Kalifornia
San Bernardino Valley
San Bernardinon vuoret
Pienet San Bernardinon vuoret
San Bernardinon kansallismetsä
San Bernardino Freeway
San Bernardino International Airport
San Bernardino Valley College
Venezuela
San Bernardino, Libertador, Caracas
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”San Bernardino”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Shakin I divisioona

Shakin I divisioona on Suomen shakin toiseksi korkein liiga. Siinä on kaudella 2008–2009 mukana 24 joukkuetta. Kaudella 2008-2009 SM-liigasta putoaa suoraan kaksi joukkuetta ilman karsintoja. 1. divisioonaa pelataan 4 lohkossa, joiden voittajat muodostavat kaksi otteluparia. Otteluvoittajat nousevat liigaan.
Aiheesta muualla

SM-kilpailun pysyväismääräykset
SM-LIIGA * SARJAKAUSI 2008-09
Seurajoukkueiden SM-kilpailu, kausi 2008-2009
SM-kirlailun erikoismääräykset kaudelle 2008 – 2009
Shanghain stadion

| Shanghain stadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Shanghai, Kiina
Avattu:  1997
Omistaja:  Shanghai East Asia Sports & Culture Center
Kenttä:  nurmi
Katsojakapasiteetti
 80 000 (jalkapallossa 65 000) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Shanghain stadion (kiin.: 上海体育场; pinyin: Shànghǎi tǐyùchǎng) on monikäyttöinen stadion Shanghaissa, Kiinassa. Sitä käytetään kuitenkin pääasiassa jalkapallo-otteluissa. Stadion rakennettiin 1997, kun kahdeksannet Kiinan kansalliset kisat järjestettiin Shanghaissa. Stadionille mahtuu 80 000 henkeä, joten sitä on alettu kutsua 80 000 ihmisen stadioniksi (kiin.: 八万人体育场; pinyin: bā wàn rén tǐyùchǎng). Stadion on luultavasti yksi maailman suurimmista jalkapalloareenoista, ja Kiinan toiseksi suurin heti Pekingin kansallisen stadionin jälkeen vuonna 2007. Areenaa käytettiin vuoden 2008 olympialaisten jalkapallo-otteluiden isännöimiseen. Areenalla pelattiin kuusi alkulohko-ottelua sekä semifinaali ja pronssiottelu.
Roukojärvi

| Roukojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kolari
Koordinaatit:  66°59′06″N, 24°20′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Laskujoki:  Roukojoki 
Järvinumero:  67.958.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,9 m  
Rantaviiva:  4,338 km  
Pinta-ala:  39,03 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRoukojärvi 
Roukojärvi  on Lapissa Kolarissa Pasmajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Lompolojoen valuma-alueeseen (67.958) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,9 metriä mpy.
Tampereen Vesi

| Tampereen Vesi |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1898
Toimitusjohtaja:  Petri Jokela 
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Toiminta-alue:  Tampere, Pirkkala, osin muut naapurikunnat
Toimiala:  vesihuolto
Liikevaihto:  63,0 milj. € (2019) 
Henkilöstö:  160 (2019)
Emoyhtiö:  Tampereen kaupunki
Omistaja:  Tampereen kaupunki
Kotisivu:  https://www.tampereenvesi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tesoman vesitorni
Tampereen Vesi on tamperelainen kunnallinen vesihuoltoalan osakeyhtiö, jonka nimi oli aikaisemmin Tampereen vesilaitos. Tampereen Vesi toimittaa vettä Tampereen lisäksi Pirkkalaan ja tarpeen mukaan myös Nokialle, Lempäälään ja Kangasalle sekä osalle Ylöjärveä.
Ensimmäinen moderni vesilaitos perustettiin Tampereelle 1898.
Tampereen kaupunki yhtiöitti Tampereen Vesi liikelaitoksen 1.1.2024.
Vedenotto

Tampereen Veden päävedenottamo sijaitsee Ruskossa, ja se ottaa veden Roineesta. Ruskon päävedenottamo valmistui vuonna 1972. Se rakennettiin kun Näsijärven vedenlaatu heikkeni teollisuuden päästöjen vuoksi.
Uutta päävedenottamoa rakennetaan Kauppiin. Kaupissa on vanha vedenottamo, joka on rakennettu vuonna 1928. Sitä on laajennettu useasti, kunnes 1990-luvulla siitä tuli varavedenottamo. Parhaillaan saneerattava Kaupinojan päävedenottamo ottaa veden Näsijärvestä.
Tampereen Vedellä on lisäksi viisi pohjavedenottamoa. Mustalammen pohjavedenottamo Kalkussa on valmistunut 1950-luvulla. Se saneerattiin vuonna 2012. Muut Tampereella olevat pohjavedenottamot ovat Messukylässä ja Hyhkyssä. Lisäksi Ylöjärvellä sijaitsevat Pinsiön ja Julkujärven pohjavedenottamot.
Vesijohtoverkosto

Tampereen Veden vesijohtoverkoston pituus on 738 kilometriä. Suurimmat syöttöputket ovat halkaisijaltaan 800 mm ja pienimmät kiinteistöliittymät 25 mm.
Veden varastointi

Tampereen Vedellä on kuusi vesitornia: Pyynikillä, Tesomajärvellä, Multisillassa, Hervannassa ja Petsamossa vanha ja uusi torni.
Viemäriverkosto

Tampereen Veden viemäriverkoston pituus on 800 kilometriä. Suurimman osan jätevesi liikkuu painovoiman avulla, mutta silti verkostossa on noin sata pumppaamoa pitämässä jäteveden liikkeellä.
Vedenpuhdistus

Tampereen Vedellä on neljä jätevedenpuhdistamoa. Viinikanlahden jätevedenpuhdistamo käsittelee 80 % talousalueen vedestä, eli Tampereen (Pispalasta itään oleva alue), Kangasalan, Lempäälän ja Vesilahden jätevedet. Se on rakennettu vuonna 1972. Vuonna 1962 valmistuneessa Raholan jätevedenpuhdistamossa käsitellään läntisen Tampereen sekä Pirkkalan ja Ylöjärven jätevedet. Näiden lisäksi on kaksi pienpuhdistamoa: Polsossa ja Kämmenniemessä.
Uusia hankkeita > Tavase

Vuonna 2003 aloitettiin Tampereen seudun kuntien yhteinen tekopohjavesihanke, jota varten perustettiin Tavase Oy. Myöhemmin mm. Valkeakoski ja Kangasala ovat pyrkineet eroon hankkeesta.
Uusia hankkeita > Sulkavuoren keskuspuhdistamo

Viinikanlahden ja Raholan jätevedenpuhdistamot aiotaan korvata Sulkavuoreen rakennettavalla keskuspuhdistamolla, jonka on tarkoitus aloittaa toimintansa vuonna 2024. Puhdistamon paikalle suunnitellaan uutta asuinaluetta.
Aiheesta muualla

Tampereen Veden kotisivut
Watering the City of Tampere from the mid- 1800s to the 21st Century (englanninkielinen Tampereen Veden historiikki)
KAUPUNKI JA VESI. Tampereen vesihuollon ympäristöhistoria 1835–1921, Petri Juutin väitöskirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Tavase, Tampereen ja Valkeakosken seudun kuntien tekopohjavesihanke (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen vuoden 2012 presidentinvaalin kannatusmittaukset

Presidenttiehdokkaiden gallup-kannatus 2012 sivu seuraa  ennen vuoden 2012 Suomen presidentinvaalia ehdokkaiden kannatuksen kehitystä kokoamalla yhteen ja esittämällä graafisesti mielipidemittausten eli gallupien tuloksia. Lähteinä ovat tiedotusvälineiden tilaamat ja raportoimat mielipidetiedustelut.
Ensimmäiset mielipidetiedustelut ovat elo–syyskuulta 2011, jolloin vaaliasetelmat ja ehdokkaiden nimet alkoivat olla tiedossa. Presidentinvaalin  ensimmäinen kierros toimitetaan tammikuussa 2012. Helsingin vaalialueen vaalilautakunta on arponut ehdokkaiden numerot, jotka ovat seuraavat, Pekka Haavisto ehdokasnumerolla 2, Timo Soini numerolla 3, Paavo Väyrynen 4, Paavo Lipponen 5, Sauli Niinistö 6, Sari Essayah 7, Eva Biaudet 8 ja Paavo Arhinmäki 9.
Mielipidetiedustelujen teettäjät

Mielipidetiedusteluja julkaisseet tiedotusvälineet ja niiden taulukossa käytettyjen nimien lyhenteet ovat seuraavat:
Yle, Yleisradio
HS, Helsingin Sanomat
IL, Iltalehti
IS, Ilta-Sanomat
Kannatuksen esitystavat

Ehdokkaiden kannatus voidaan ilmoittaa kahdella eri tavalla . Eduskuntavaaleissa ja aiemmissa presidentinvaaleissa on käytetty tapaa, jossa kannatusprosentit lasketaan kyselyssä kantansa ilmaisseiden perusteella, ts. ehdokkaiden kannatustenprosenttien summa on sata. 2012 presidentinvaalien kamppailun aikana tiedotusvälineet ovat alkaneet suosia uutta tapaa, jossa ns. "ei osaa sanoa" (EOS) ja "ei ilmoittanut kantaansa" ryhmät lasketaan omaksi luokakseen, jolloin ehdokkaiden yhteen laskettu kannatus on alle sata prosenttia, tyypillisesti n. 70 - 80%. Vielä elokuussa 2011 Yle laski kannatuksen vain kantansa ilmaisseista. Lokakuussa herätti hämmennystä iltapäivälehtien erilainen tapa julkaista luvut. Iltalehti laski kannatukseen mukaan myös kantansa ilmoittamatta jättäneiden osuuden. MTV3:n Timo Haapalan mukaan Ilta-Sanomien tapa julkaista kannatus kantansa ilmaisseiden mukaan on huono ja esimerkiksi Iltalehden tapa on "linjassa sen tavan kanssa, miten presidentinvaaligallupeja on tehty ennenkin". MTV3:n asiantuntijana käyttämän Pertti Suhosen mukaan ristiriidoissa ei ole ongelmaa, kunhan ilmaistaan selkeästi, kumpaa tapaa on käytetty. Ylen Jari Korkki perusteli tapaa sillä, että kantansa piilottaville pitää antaa mahdollisuus miettiä kantaansa.. Tässä artikkelissa kannatusta on laskettu molemmilla tavoilla.
Ensimmäinen kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tutkimusaika | Tekijä / Teettäjä | Otos | Paavo Arhinmäki | Eva Biaudet | Sari Essayah | Pekka Haavisto | Paavo Lipponen | Sauli Niinistö | Timo Soini | Paavo Väyrynen | Ei kerro / ei osaa sanoa / ei kukaan näistä |   |
| Tutkimusaika | Tekijä / Teettäjä | Otos |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |
| 2012-01-19  10.–18.1.2012 | Taloustutkimus  / YLE | 1457 1 457 | 4 % | 2 % | 2 % | 12 % | 5 % | 29 % | 6 % | 10 % | 30 % |  |
| 2012-01-17 11.1.2012–15.1.2012 | TNS-Gallup / Helsingin Sanomat | 1408 1 408 | 6 % | 2 % | 3 % | 17 % | 6 % | 39 % | 9 % | 17 % | —1 (31 %) |  |
| 2012-01-17 9.1–13.1.2011 | Research Insight Finland / MTV3 | 1014 1 014 | 3 % | 2 % | 2 % | 11 % | 3 % | 37 % | 7 % | 12 % | 22 % |  |
| 2012-01-14 9.1.2012–11.1.2012 | MC-Info / Ilta-Sanomat | 1000 1 000 | 7 % | 2 % | 3 % | 12 % | 5 % | 49 % | 9 % | 13 % | —1 (18,5 %) |   |
| 2012-01-05 19.12.2011–3.1.2012 | Taloustutkimus  / YLE | 1464 1 464 | 4 % | 2 % | 1 % | 8 % | 4 % | 37 % | 7 % | 8 % | 29 % |  |
| 2012-01-05 21.–29.12.2011 | Research Insight Finland / Iltalehti | 1011 1 011 | 3 % | 1 % | 2 % | 8 % | 6 % | 41 % | 9 % | 11 % | 19 % |  |
| 2012-01-03 13.–30.12.2011 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 1473 1 473 | 4 % | 2 % | 2 % | 7 % | 7 % | 38 % | 9 % | 9 % | 21 % |  |
| 2011-12-23 15.–20.12.2011 | MC-Info / Ilta-Sanomat | 1000 1 000 | 4 % | 3 % | 3 % | 9 % | 9 % | 51 % | 11 % | 11 % | —1 (18 %) |  |
| 2011-12-15 30.11.–14.12.2011 | Taloustutkimus / Yle | 1685 1 685 | 3 % | 3 % | 2 % | 6 % | 5 % | 40 % | 7 % | 9 % | 25 % |  |
| 2011-12-17 29.11.–12.12.2011 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 1979 1 979 | 5 % | 4 % | 2 % | 6 % | 6 % | 43 % | 11 % | 9 % | 14 % |  |
| 2011-11-29 15.–26.11.2011 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 978 978 | 4 % | 3 % | 2 % | 5 % | 7 % | 41 % | 9 % | 8 % | 21 % |  |
| 2011-12-2 14.–25.11.2011 | Research Insight Finland / Iltalehti | 1000 1 000 | 3 % | 3 % | 1 % | 6 % | 6 % | 43 % | 6 % | 7 % | 26 % |  |
| 2011-11-18 9.–17.11.2011 | Taloustutkimus / Yle | 1452 1 452 | 3 % | 3 % | 1 % | 6 % | 7 % | 49 % | 8 % | 8 % | 15 % |  |
| 2011-11-15 31.10.–13.11.2011 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 999< 1 000 | 3 % | 3 % | 1 % | 6 % | 7 % | 44 % | 11 % | 10 % | 14 % |  |
| 2011-11-09 24.10–4.11.2011 | Research Insight Finland / MTV3 | 1001> 1 000 | 1 % | 2 % | 1 % | 6 % | 5 % | 47 % | 9 % | 6 % | 23 % |  |
| 2011-10-18 4.–15.10.2011 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 980980 | 2 % | 3 % | 2 % | 6 % | 7 % | 50 % | 8 % | 6 % | 16 % |  |
| 2011-09-1 26.–29.9.2011 | Research Insight Finland / Iltalehti | 1010 1 010 | 2 % | 2 % | 1 % | 6 % | 11 % | 49 % | 11 % | 6 % | 15 % |  |
| 2011-09-2 vko 39/2011 | Taloustutkimus / Ilta-Sanomat | 980 9 80 | 3 % | 5 % | —2 | 6 % | 7 % | 62 % | 9 % | 6 % | —1 |  |
| 2011-09-17 13.–15.9.2011 | Taloustutkimus / Ilta-Sanomat | 10881 088 | 4 % | 4 % | —2 | 6 % | 12 % | 54 % | 8 % | 8 % | —1 |  |
1 Kannatus on laskettu kantansa ilmaisseista. 2 Ehdokas ei ollut mukana kyselyssä.
Toinen kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tutkimusaika | Tekijä / Teettäjä | Otos | Pekka Haavisto | Sauli Niinistö | Ei kerro / ei osaa sanoa / ei aio äänestää |   |
| Tutkimusaika | Tekijä / Teettäjä | Otos |  |  |  |   |
| 2012-01-31 25.1–1.2.2012 | Taloustutkimus / YLE | 1492 1 492 | 38 % | 62 % | —1 (23 %) |  |
| 2012-01-31 25.–31.1.2012 | Research Insight Finland / MTV3 | 1109 1 014 | 37 % | 63 % | —1 (24 %) |  |
| 2012-01-31 26.–29.1.2012 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 1109 1 109 | 36 % | 64 % | —1 (26 %) |  |
| 2012-01-26 23.–26.1.2012 | Research Insight Finland / Iltalehti | 1019 1 019 | 36 % | 64 % | —1 (23 %) |  |
| 2012-01-23  23.–24.1.2012 | MC-Info / Ilta-Sanomat | 1342 1 342 | 35 % | 65 % | —1 (31 %) |  |
1 Kannatus on laskettu kantansa ilmaisseista.
Graafeja

Tiedotusvälineet tilaavat mittaukset yrityksiltä, joiden käyttämät kyselytavat ja raakatiedon käsittelyssä käyttämät menetelmät poikkeavat toisistaan. Tämän vuoksi jopa samaan aikaan tehtyjen kyselyiden tuloksissa on isojakin eroja.
Nuorisovaalit

Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi järjesti nuorisovaalit, joissa ensimmäisellä kierroksella äänensä antoi 76 417 nuorta 650 koulusta, äänet jakautuivat ehdokkaiden kesken seuraavasti (pyöristetty ensimmäiseen desimaaliin): Sauli Niinistö 36,1 %, Timo Soini 20,3 %, Pekka Haavisto 16,2 %, Paavo Arhinmäki 7,9 % , Paavo Väyrynen 7,4 %, Paavo Lipponen 5,3 %, Eva Biaudet 4,5 %, Sari Essayah 2,4 %. Nuorisovaaleissa äänioikeutetuista nuorista 63,5 % on yläkoululaisia, 33 % lukiolaisia ja 10 % toisen asteen ammatillisten oppilaitosten opiskelijoita.
Aiheesta muualla

Yle (Arkistoitu – Internet Archive)
HS  (Arkistoitu – Internet Archive)
Iltalehti
YLEn vaalikone (Arkistoitu – Internet Archive)
MTV3:n vaalikone
TS-Yhtymän vaalikone (Arkistoitu – Internet Archive)
HS:n vaalikone (Arkistoitu – Internet Archive)
Ehdokkaiden kannatus ilman EOS-ryhmää
Ehdokkaiden kannatustaulukko ilman EOS-ryhmää
Ehdokkaiden kannatus, EOS-ryhmä mukana
Ehdokkaiden kannatustaulukko, EOS-ryhmä mukana