stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikolai Kiseleff

Nikolai Kiseleff. Valokuvaaja C. A. Hårdh.
Nikolai Kiseleff (ven. Николай Фёдорович Киселёв, Nikolai Fjodorovitš Kiseljov; 15. helmikuuta 1820 Helsinki – 18. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli suomenvenäläinen kauppaneuvos ja mesenaatti. Kiseleffit nousivat Helsingin varakkaimpien kauppiassukujen joukkoon 1800-luvun alussa ja pyrkivät sulautumaan Helsingin ruotsinkieliseen eliittiin. Nikolai Kiseleff johti Kiseleffin kauppahuoneen ohella Töölön sokeritehdasta ja Helsingin kaasulaitosta 1870- ja 1880-luvulla.
Nikolai Kiseleff työskenteli isänsä Feodor (Fjodor) Kiseleffin perustamassa kauppahuoneessa. Hän hankki myös yliopistokoulutuksen, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1844 ja täydensi opintojaan Moskovan yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Isänsä kuoltua vuonna 1847 Nikolai Kiseleff johti F. P. Kiseleff & Söner -nimiseksi muutettua perheyritystä yhdessä veljensä Feodorin kanssa. Tärkeimmän osan siitä muodosti Töölön sokeritehdas, joka muutettiin vuonna 1859 Tölö Sockerbruks Bolag -nimiseksi osakeyhtiöksi. Feodor nuorempi toimi molempien yritysten toimitusjohtajana vuonna 1874 tapahtuneeseen kuolemaansa asti, minkä jälkeen Nikolai oli F. P. Kiseleffin toimitusjohtajana ja Töölön sokeritehdasyhtiön isännöitsijänä omaan kuolemaansa saakka. Molemmat Kiseleffin veljekset olivat myös tärkeitä osakkaita ja johtokunnan jäseniä vuonna 1860 perustetussa Helsingin kaasulaitoksessa. Nikolai Kiseleff omisti 1850-luvulta alkaen Oitbackan kartanon Kirkkonummella ja käytti sitä kesäasuntonaan. Hän rakennutti kartanoon yhdessä Feodor-veljensä kanssa uuden päärakennuksen, jonka suunnitteli kolmas veli, arkkitehti Constantin Kiseleff.
Kiseleff oli myös huomattava mesenaatti. Hän keräsi ulkomaista ja kotimaista taidetta. Hän omisti muun muassa Helene Schjerfbeckin maalauksen Tanssiaiskengät. Kiseleff tuki Helsingin Svenska Teaternin (tuolloin Nya Teatern) toimintaa ja oli teatterin johtajana vuosina 1867–1876 ja 1878–1880. Hän esiintyi itsekin näyttämöllä ja käänsi ulkomaisia näytelmiä ruotsiksi. Lisäksi Kieseleff kuului vuosikymmenten ajan Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan (SKS), Suomen Taideyhdistyksen johtokuntaan ja Societas pro Fauna et Flora Fennica -tiedeseuraan. Hän lahjoitti SKS:lle 150 hopearuplaa annettavaksi parhaalle suomenkieliselle kirjalliselle teokselle. Kilpailun voitti vuonna 1860 ylioppilas Alexis Stenvall eli Aleksis Kivi tragediallaan Kullervo.
Kiseleff kuului vuodesta 1875 Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hän sai vuonna 1876 kauppaneuvoksen arvonimen. Hän kuoli vuonna 1883 sydänkohtaukseen.
Nana (kirja)

| Nana |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Émile Zola
Kieli:   ranska
Genre:  romaani
Julkaistu:  1880
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
Suomennos
Suomentaja:  Georgette Vuosalmi
Kustantaja:  KK laakapaino
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
Sivumäärä:  335
Sarja: Les Rougon-Macquart
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Édouard Manet’n maalaus "Nana" (1877). Manet’n katsotaan inspiroituneen aiheesta luettuaan Zolan kuvauksen Nanasta teoksessa Ansa (L'Assommoir).
Nana on ranskalaisen kirjailijan Émile Zolan romaani, jota pidetään tekijänsä tunnetuimpana kirjana. Nana ilmestyi vuonna 1880 ja on yhdeksäs osa Les Rougon-Macquart -romaanisarjaa. Romaanin päähenkilö Nana on pariisilainen näyttelijätär ja kurtisaani, joka valloittaa miehet lumoavalla kauneudellaan ja riuduttaa rikkaimmatkin miehet köyhiksi tuhoten heidän elämänsä. Nana oli heti ilmestyttyään huikea menestys ja sitä myytiin puolessa vuodessa 150 000 kappaletta. Uskaliaan sisältönsä takia teos herätti närkästystä ja aiheutti kohua.
Juoni

Kirjan päähenkilö Anna "Nana" Coupeau on pääesiintyjä ranskalaisen Variétés-teatterin uudessa näytelmässä ”Vaalea Venus”. Nana ei osaa laulaa eikä tanssia, mutta hurmaa ensi-illassa Pariisin eliitin kauneudellaan. Nana on samanaikaisesti sekä näyttelijätär, että kurtisaani, yönsä hän viettää eri miesten kanssa. Nanan kamarineiti Zoé hoitaa hänen kotiaan, ottaa vastaan vieraita ja avustaa Nanaa esimerkiksi pukeutumisessa.
Nanasta ja ”Vaaleasta Venuksesta” muodostuu koko Pariisin kiinnostuksenkohde. Nana järjestää suuret illalliset, joihin hän kutsuu yläluokan edustajia tehdäkseen vaikutuksen heihin. Hän tutustuu paremmin kesteissä moniin henkilöihin, mm. Léon Faucheryyn, joka on Le Figaron pakinoitsija, tämän serkkuun Hector de la Faloiseen, sekä kreivi Muffat de Beauvilleen. Kirjan aikana erityisesti kreivi Muffat kiintyy Nanaan ja ostaa tälle mahtavan talon kaikkine mukavuuksineen, minkä johdosta Nanasta tulee osa yläluokkaa. Siitä huolimatta Nana tuo yhä taloonsa miehiä. Vähitellen Nana alkaa kylvämään tuhoa ympärilleen riuduttamalla hänen luokseen tulevat miehet köyhiksi. Hän pitää miehiä pilkkanaan ja tuhoaa heidän elämänsä.
Romaanin lopussa Nana lähtee tapaamaan sairasta poikaansa, saa tältä tappavan tartunnan ja kuolee siihen. Nanan kuolema yllättää kaikki ja hänen surkea loppunsa vie päätökseen hänen loisteliaan elämänsä.
Henkilöluettelo (kuten kirjassa)

Nana
Léon Fauchery, Le Figaron pakinoitsija
Hector de la Faloise, hänen serkkunsa
Herra Bordenave, teatterin johtaja
Pankkiiri Steiner
Kreivi Xavier de Vandeuvres
Foucarmont, meriupseeri
Kreivi Muffat de Beauville
Kreivitär Sabine Muffat, hänen puolisonsa
Markiisi de Chouard, kreivitär Sabinen isä
Labordette, puolimaailmannaisten taloudellinen neuvonantaja
Paul Daguenet, jota sanotaan Mimiksi
Georges Hugon, 17-vuotias nuorukainen
Kapteeni Philippe Hugon, edellisen vanhempi veli
Puolimaailmannaisia:
Lucy Stewart
Caroline Héquet
Blanche de Sivry
Léa de Horn
Gaga
Amélie, Gagan tytär, jota sanotaan Liliksi
Tatan Néné
Maria Blond
Louise Violaine
Näyttelijättäriä:
Clarisse Besnus
Simonne Cobiroche
Rose Mignon
Näyttelijöitä:
Auguste Mignon, Rosen mies
Fontan
Prulliére
Muita henkilöitä:
Bosc
Rouva Lerat, Nanan täti
Rouva Maloir, Nanan seuranainen
Zoé, Nanan kamarineito
Rouva Robert, korkeamman luokan puolimaailmannainen
Satin, katutyttö
Rouva Tricon, bordellin emäntä
Tyyli

Nana kuin muidenkin Zolan kirjojen katsotaan olevan malliesimerkki naturalisistisesta tyylisuuntauksesta.
Noûs

Noûs on neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Blackwell Publishing. Sen perusti Hector-Neri Castañeda vuonna 1966. Nykyisin sitä toimittavat Jaegwon Kim ja Ernest Sosa. Julkaisu on asettanut tehtäväkseen julkaista artikkeleita kaikilta filosofian keskeisimmiltä alueilta sekä laajoja kriittisiä arvosteluja merkittävistä kirjoista.
Noûs on nimetty kreikan kielen sanan nous, ”mieli” tai ”järki”, mukaan. Aiemmin vuodesta 1987 itsenäisenä ilmestynyt Philosophical Perspectives on ilmestynyt Noûsin osana vuodesta 1995.
Aiheesta muualla

Noûs (Arkistoitu – Internet Archive) – verkkosivut. (englanniksi)
Nissan Skyline (V35)

| Nissan Skyline |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2001–2007
Korimalli:  4-ovinen sedan 2-ovinen coupé
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Nissan Skyline R34
Seuraaja:  Nissan Skyline V36
Tekniset tiedot
Moottori:  V6
Iskutilavuus:  2987–3498 cm3
Teho:  260–268 hv
Huippunopeus:  -
Kiihtyvyys:  -
Vetotapa:  takaveto, neliveto
Kulutus:  -
Nissan Skyline V35 perustuu Nissanin FM-pohjalevyyn, jota käyttää myös Nissan 350Z. Auton ulkonäkö on hyvin erilainen edeltäjään verrattuna. Auton sedan-versio on takavedon lisäksi saatavana myös nelivetoisena. V35 Skyline on ensimmäinen Skyline-malli, jota viedään myös Yhdysvaltoihin. Siellä mallia on kuitenkin hieman muutettu ja myydään nimellä Infiniti G35.
Skyline-mallisto muuttui V35-mallin myötä huomattavasti. Mallissa ei käytetä Suora-6-moottoria, vaan on siirrytty lyhyempään V6 -tyyppiseen moottoriin. Autosta ei ole myöskään olemassa turbo- eikä GT-R-versioita. Aikaisemmasta mallista poiketen auto ei ole ollut kovinkaan suosittu virittäjien keskuudessa.
Moottorit

300 GT (2987 cm3) - 260 hv @ 6400 r/min, 324 Nm @ 4800 r/min
350 GT-8 (3498 cm3) (VQ35DE) - 268 hv @ 6000 r/min, 353 Nm @ 4800 r/min
Nadia Tereszkiewicz

| Nadia Tereszkiewicz |
| --- | --- |
 Tereszkiewicz vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1996 (ikä 28) Versailles, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska  Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Nadia Tereszkiewicz (s. 24. toukokuuta 1996 Versailles, Ranska) on suomalais-ranskalainen näyttelijä.
Elämä ja ura

Tereszkiewicz syntyi Ranskassa suomalaiselle äidille ja puolalaistaustaiselle isälle. Hänen äidinkielensä on suomi, jota hän käytti äitinsä seurassa. Hän varttui Pariisissa, mutta vietti useimmat kesänsä Suomessa.
Tereszkiewicz opiskeli tanssia ja kirjallisuutta. Opintojensa aikana hän teki pieniä esiintymisiä tanssijana elokuvissa ja mainoksissa. Hänet nähtiin ensimmäistä kertaa valkokankaalla vuoden 2016 elokuvassa The Dancer. Näyttelemisestä kiinnostuneena Tereszkiewicz aloitti opinnot teatterikoulussa, jotka keskeytyivät pian hänen saadessaan roolin elokuvassa Wild (2018).
Tereszkiewicz näytteli vuoden 2022 elokuvassa Forever Young teatterikouluopiskelija Stellan roolissa. Hänet palkittiin roolisuorituksestaan parhaan uuden naisnäyttelijän César-palkinnolla helmikuussa 2023. Hänen mainettaan Ranskassa kasvatti myös esiintyminen hittikomediassa Rikos on minun (2023).
Osittainen filmografia

| Vuosi | Elokuva | Roolihahmo |
| --- | --- | --- |
| 2019 | Seules les bêtes | Marion |
| 2022 | Babysitter | Amy |
| 2022 | Forever Young | Stella |
| 2023 | Rikos on minun (Mon crime) | Madeleine Verdier |
| 2023 | Rosalie | Rosalie Deluc |
| 2023 | Punainen saari | Colette Lopez |
Aiheesta muualla

Nadia Tereszkiewicz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nro. 13

| Nro>  13 L Ketterä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tyylilaji: gangsta rap
 Levy-yhtiö: Firma Records
Lasse K:n muut julkaisut
| Hämpton Sound 2005 | Nro. 13 2006 | Katupaskaa 2008 |
Nro. 13 on suomalaisen rap-artisti Lasse K:n vuonna 2006 Firma Recordsin kautta julkaistu albumi. Lasse K julkaisi albumin käyttäen nimeä L Ketterä.
Kappaleet

Intro – 2.31
Taas kerran – 3.04
Elämä on parasta huumetta – 3.51
Näin on – 2.58
Vitun nisti – 3.35
RAP musiikkii – 3.00
Niin turhaan – 3.24
Vapaa tyyli – 4.26 (mukana Laiska Leppone)
Älä dissaa – 3.55
Ystävä fiilistelyä – 4.43
Hämpton tyyliin – 3.50
Aika kasvaa – 3.41
Outro – 2.46
Muita asioita – 3.39
Pidä homma aitona – 3.14 (mukana KPV)
CDP (Laiska Leppone) – 4.26
Ojalan laskuoppi

Ojalan laskuoppi viittaa sanontaan ja matematiikankirjoihin joita kirjoitettiin 1900-luvun vaihteessa. Ojalalla voidaan tarkoittaa:
Herman Ojalaa
Nestor Ojalaa
Nożykin synagoga

Nożykin synagoga
Nożykin synagoga on Varsovan ainoa synagoga, joka selvisi ehjänä toisesta maailmansodasta. Se valmistui vuonna 1902 ja on edelleen käytössä. Saksalaiset käyttivät sitä sota-aikana tallina ja varastona. Sodan loputtua se luovutettiin takaisin juutalaisyhteisölle.
Aiheesta muualla

Nożyk Synagogue
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ojakylä (Ii)

Ojakylä on kylä ja taajama Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylän alueesta käytetään joskus myös nimeä Etelä-Ii. Vuoden 2022 lopussa taajaman väkiluku oli 298 ja maapinta-ala 2,10 km². Ojakylä sijaitsee valtatien 4 läheisyydessä kunnan keskustaajaman eteläpuolella. Kylällä toimii vuonna 2001 uudistettu noin 100 oppilaan Ojakylän koulu. Ojakylä jakaantuu pohjoisempaan varsinaiseen Ojakylään sekä etelässä lähellä Haukiputaan kunnanrajaa sijaitsevaan Räinänperään sekä valtatien 4 Ojakylästä itäpuolella olevaan Sorosenperään, jossa sijaitsee mm. Kärkkäisen tavaratalo, liikenneasema Autokeidas, sekä Micropolis ja muita yrityksiä. Ojakylässä on aikaisemmin ollut enimmillään kolme kauppaa, josta viimeinen suljettiin 1980-luvulla. Nykyisin Kärkkäisen tavaratalon ja autokeitaan yhteydessä sijaitsee SHOP! (ennen K-Market).
Npm

npm on JavaScript-ohjelmointikielen paketinhallintatyökalu, jota ylläpitää npm, Inc. -yhtiö. Npm on oletuspaketinhallintatyökalu JavaScriptin ajonaikaiselle ympäristölle Node.js:lle. Npm koostuu komentorivityökalusta ja tietokannasta, joka ylläpitää sekä julkisia että maksua vastaan yksityisiä paketteja. Tietokantaa kutsutaan npm-rekisteriksi. Rekisteriä voi käyttää sekä komentorivityökalulla että selata npm:n www-sivuston kautta.
| --- | --- |
kehittäjä: Isaac Z. Schlueter
kehitys/ylläpito: npm, Inc. (GitHubin tytäryhtiö, Microsoftin tytäryhtiö)
julkaistu: 12.01.2010
ohjelmointikieli: JavaScript
alusta: Alustariippumattomuus
tyyppi: Paketinhallintajärjestelmä
lisenssi: Artistic License 2.0
www-sivu: www.npmjs.com
Aiheesta muualla

Forget CommonJS. It's dead. **We are server side JavaScript.**
Niilo Pajunen

| Niilo Pajunen> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 1.9.1933–31.8.1936  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1894 Tyrvää
Kuollut: 5. tammikuuta 1983 (88 vuotta) Vammala
Ammatti:  sekatyömies
Niilo Sakarias Pajunen (8. syyskuuta 1894 Tyrvää – 5. tammikuuta 1983 Vammala) oli suomalainen poliitikko, joka toimi sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1933–1936.
Elämä

Tyrvään Kaltsilan kylässä syntynyt Pajunen kävi kiertokoulua, ja työskenteli kahdeksanvuotiaasta lähtien aluksi paimenena ja myöhemmin metsä- ja maatyöläisenä sekä rakennustöissä. Ennen sisällissotaa hän oli kahden vuoden ajan metsätöissä Harvialan kartanossa Vanajalla. Sodan sytyttyä Pajunen palasi kotiseudulleen ja liittyi Tyrvään punakaartiin. Maaliskuun aikana hän osallistui Noormarkun ja Pomarkun taisteluihin. Noormarkun rintamalta Pajunen perääntyi Tyrvään punakaartin mukana Putajalle, ja sieltä taisteluiden päätyttyä Hämeenlinnan kautta kohti Lahtea. 1. toukokuuta Pajunen jäi saksalaisten vangiksi Vesalassa, josta hän Fellmanin leirin kautta päätyi lopulta Hämeenlinnan vankileirille. Pajunen sai 4 vuoden tuomion valtiopetoksesta, mutta pääsi myöhemmin vapaaksi armahduslakien nojalla.
Pajunen liittyi Stormin työväenyhdistykseen sisällissodan aikana maaliskuussa 1918, ja toimi myöhemmin sen puheenjohtajana. Tyrvään kunnanvaltuustoon hänet valittiin vuoden 1924 kunnallisvaaleissa. Vuonna 1929 Pajunen sai paikan Helsingistä Tapanilan työväenyhdistyksen taloudenhoitajana ja erosi Tyrvään valtuustosta.
Pajunen valittiin kansanedustajaksi Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1933 eduskuntavaaleissa. Presidentin valitsijamies hän oli vuonna 1943. Sotavuosien jälkeen Pajunen jatkoi aktiivisesti Stormin työväenyhdistyksessä. 1960-luvulla kaikki Tyrvään sosialidemokraattiset työväenyhdistykset yhdistettiin Pajusen aloitteesta Tyrvään Sosialidemokraatit ry:ksi.
Perhe

Niilo Pajusen vanhemmat olivat itsellinen Juho Sakari Kustaanpoika Pajunen (1863–1956) ja Matilda Sofia Juhontytär Gren (s. 1868). Pajusella oli kymmenen sisarusta. Hänen siskoistaan Lempi Sofia (s. 1899) kuului myös punakaartiin ja katosi sisällissodan aikana.
Pajunen oli naimisissa vuodesta 1920 Elli Elviira Leppäsen (s. 1902) kanssa. Pariskunnalle syntyi viisi lasta.
Nikolai Kiseljov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Yhdistetty. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Nikolai Fjodorovitš Kiseljov (ven. Никола́й Фёдорович Киселёв) (25. lokakuuta 1939 – 2005) oli neuvostoliittolainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti hopeaa vuoden 1964 talviolympialaisissa, Innsbruckissa.
Aiheesta muualla

Nikolai Kiseljov Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Nikolai Kiseljov (Arkistoitu – Internet Archive) Sports Reference LLC. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nikolay Fyodorovich Kiselyov
Käännös suomeksi
Nouakchottin kansainvälinen lentoasema

Nouakchottin kansainvälinen lentoasema (IATA: NKC, ICAO: GQNN) on Nouakchottissa, Mauritaniassa sijaitseva lentoasema. Sillä on yksi, asfalttipäällysteinen kiitotie (3010 × 45 m). Kyseessä on yksi Mauritanian kolmesta kansainvälisestä lentoasemasta; muut ovat Nouadhibou ja Atar. Näistä Nouakchott on vilkkain.
Mytilíni

| Mytilíni Mytilínin kunta Μυτιλήνη Δήμος Μυτιλήνης |
| --- | --- |
 Mytilínin kaupunki.
 Kunnan sijainti
 Mytilíni
 Koordinaatit: 39°6′N, 26°33′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Lesbos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  
Väkiluku (2011):  57 872
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  29 656
 – Kaupunki:  27 871
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  811 00
Suuntanumero(t):  22510
Rekisterikilpi:  MY
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mytilíni eli Mytilene (kreik. Μυτιλήνη) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Μυτιλήνης, Dímos Mytilínis). Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnan väkiluku on 57 872 ja varsinaisen Mytilínin kaupungin väkiluku 27 871 (vuonna 2011). Mytilíni on Pohjois-Egean saarten pääkaupunki.
Maantiede

Mytilíni sijaitsee Lesboksen saaren kaakkoisrannikolla, ja se on länsi- ja pohjoispuolelta vuorten ympäröimä. Mytilínin vanha kaupunki on niemellä, jonka itäisin osa oli antiikin aikana saari. Sillä sijaitsi antiikin aikainen akropolis ja keskiajalta lähtien Mytilínin linna. Kaupungin satama on lahdessa niemen eteläpuolella. Uudempi kaupunki levittäytyy lahden rannalle ja keskustan länsipuolisilla kukkuloille.
Historia > Antiikki

Mytilene, antiikin lähteissä myös Mitylene, oli antiikin ajan Lesboksen merkittävin kaupunki ja kaupunkivaltio (polis). Se oli yksi lesboslaisen pentapoliin kaupungeista Methymnan, Pyrrhan, Antissan ja Eresoksen ohella. Mytilene oli merkittävä kauppakaupunki, satama ja merimahti, ja hallitsi alueita paitsi Lesboksella myös Vähä-Aasian rannikolla saarta vastapäätä. Kaupunki otti osaa persialaissotiin persialaisten puolella ja peloponnesolaissotaan Ateenan puolella. Kapinoituaan Atenaa vastaan se menetti asemiaan ja oli vähällä tuhoutua kokonaan. Roomalaiset valtasivat ja tuhosivat kaupungin vuonna 81 eaa. Roomalaisella kaudella kaupunki elpyi.
Antiikin ajan Mytilene sijaitsi nykyisen Mytilínin kaupungin keskustan paikalla, ja siksi siitä on voitu kaivaa vain vähän jäänteitä. Merkittävimpiin kohteisiin kuuluvat kaupungin antiikin aikaisen teatterin rauniot nykyisen kaupungin itälaidalla ja eräiden lattiamosaiikeistaan tunnettujen yksityistalojen, kuten Menandroksen talon, jäänteet. Jäänteitä on säilynyt myös kaupunkiin vettä johtaneesta Mórian akveduktista.
Historia > Keskiajalta nykyaikaan

Kaupunki säilyi asuttuna läpi keskiajan nykyajalle saakka, ja se on Egeanmeren saarten harvoja antiikin ajalta peräisin olevia kaupunkeja, joissa asutus vaikuttaa jatkuneen keskeytyksettä. Bysanttilaisella kaudella kaupungin antiikin aikaiselle akropoliille rakennettiin Mytilínin linna. Mytilene oli muun Lesboksen tavoin vuosina 1355–1462 genovalaisen Gattilusion (Gateluzzien) suvun hallussa. Suku uusi linnan vuonna 1373. Keskiajalla kaupunki antoi nimensä koko saarelle, ja saari tunnettiin useimmiten Lesboksen sijasta Mytilenenä.
Mytilene tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1401. Vuonna 1462 valta kaupungissa ja saarella siirtyi turkkilaisille. Nämä kunnostivat linnan vuonna 1677. Vuonna 1771 Venäjän laivasto ampui turkkilaisia Mytilínin satamassa. Kansallismielinen Filikí Etaireía aloitti toimintansa kaupungissa vuonna 1817. Vuonna 1905 kaupunki oli kansainvälisessä laivastosaarrossa turkkilaisten painostamiseksi. Turkkilaisvalta kesti vuoteen 1912 saakka. Kaupungista ja saaresta tuli osa Kreikkaa vuonna 1913. Vuoden 1922 jälkeen kaupunki kasvoi voimakkaasti, kun sinne muutti paljon evakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena. Nykyisin kaupunki tunnetaan nykykreikkalaisessa nimimuodossa Mytilíni.
Mytilíni oli jo aiemmin itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Géran, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa. Mytilíni toimi kunnan kuntakeskuksena. Mytilínistä tuli itsenäinen kunta jälleen 1. syyskuuta 2019, kun Lesboksen kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, joista toinen on saaren länsiosan käsittävä Länsi-Lesboksen kunta. Uusi Mytilínin kunta käsittää suuremman alueen kuin vanha, ja siihen kuuluu saaren koko itäosa.
Kaupunki

Nykyinen Mytilínin kaupunki on yksi Egeanmeren saarten suurimpia kaupunkeja ja merkittävä hallinnollinen keskus, sillä se on muun muassa Pohjois-Egean saarten alueen pääkaupunki. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Mytilínin linna, Mytilínin arkeologinen museo sekä Vapaudenpatsas. Merkittävin kirkko on useita eri tyylisuuntia yhdistelevä Pyhän Theraponin kirkko. Kaupungin rakennuskannassa on paljon sekä italialaisia että turkkilaisia vaikutteita, kun taas 1800-luvulta lähtien sinne on rakennettu myös useita uusklassista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia.
Mytilíni on Lesboksen merkittävin satama. Mytilínin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin seitsemän kilometriä kaupungista etelään. Egean yliopiston pääpaikka ja yksi kuudesta yksiköstä toimii Mytilínissä. Siellä toimivat yliopiston yhteiskuntatieteellinen ja ympäristötieteellinen tiedekunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mytilíni Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Egean saarten alue
| --- | --- |
Chíoksen alueyksikkö:   Chíos  Oinoússes  Psará 
Ikarían alueyksikkö:   Foúrnoi Korseón  Ikaría 
Límnoksen alueyksikkö:   Ágios Efstrátios  Límnos 
Lesboksen alueyksikkö:   Länsi-Lesbos (Dytikí Lésvos)  Mytilíni 
Sámoksen alueyksikkö:   Anatolikí Sámos  Dytikí Sámos 
Mytilínin linnaa.
Lesboksen alueyksikön hallintorakennus Mytilínissä.
Mytilínin kaupunkia vuonna 1905 kansainvälisen laivastosaarron aikaan. Taustalla eurooppalaisten suurvaltojen sotalaivoja.
Mytilínin satamaa.
Mytilínin kunnantalo.
Mytilínin arkeologinen museo.
Nullsoft

Nullsoft oli yhdysvaltalainen vuonna 1997 perustettu ohjelmistoyhtiö, jonka perusti Justin Frankel Sedonassa Arizonassa. Sen suosituimpia ohjelmia olivat Winamp-mediasoitin ja SHOUTcast-Internet-radiosovellus.
Yhtiön nimi Nullsoft parodioi Microsoftin vastaavaa. Null (suom. nolla, mitätön) on pienempi kuin micro (suomeksi mikro).
Nullsoftin maskotti oli Mike the Llama (vapaasti suomennettuna Mikko Laama).
Maaliskuussa 1999 PlayMedia Systems haastoi Nullsoftin oikeuteen. NullSoft oli alun perin käyttänyt Tomislav Uzelacin kehittämää AMP MP3-decooderia, mutta sanoi luopuneensa siitä kesäkuussa 1998.
Nullsoft myytiin America Onlinelle 90 miljoonalla dollarilla 1. heinäkuuta 1999. Tämän jälkeen yhtiö muuttui AOL:in tytäryhtiöksi ja sen päämaja siirrettiin San Franciscoon.
Nullsoft kehitti myös Nullsoft Streaming Video (NSV) -tiedostomuodon, Ultravox Media On Demand Server -palvelimen sekä Gnutella ja WASTE-vertaisverkot. AOL kielsi vertaisverkkotekniikan jakelun.
Nullsoftin San Franciscon toimistot suljettiin joulukuussa 2003, jolloin Frankel ja muuta alkuperäiset kehittäjät jättivät AOL:n.
Vuonna 2014 yhtiön Winamp-mediasoitin ja SHOUTcast tuotteet myytiin AOL:lta uudelle omistajalleen Radionomy-nimiselle yritykselle.
Aiheesta muualla

http://www.nullsoft.com/Nullsoftin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Natalia Sánchez

| Natalia Sánchez |
| --- | --- |
 Natalia Sánchez vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Natalia Sánchez Molina
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Madrid, Espanja
Ammatti:  laulaja, malli, näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Serranon perhe
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Natalia Sánchez Molina (s. 27. maaliskuuta 1990 Madrid) on espanjalainen näyttelijä, laulaja ja malli. Hänen tunnetuin roolinsa on Teté Capdevila televisio­sarjassa Serranon perhe. Hän myös lauloi sarjasta alkunsa saaneessa Santa Justa Klan -yhtyeessä.
Ura

Sánchezin ensimmäinen elo­kuva oli Clara & Elena (2001), viimeisin La Ira (2009). Ennen rooliaan Serranon perheessä hän vieraili muun muassa sarjoissa Compañeros (2002) ja Javier ya no vive solo (2003).