stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elias Lönnrot
Elämä > Keski-ikä > Viimeinen tutkimusmatka

Lönnrotin viimeinen tutkimusmatka suuntautui Viron- ja Liivinmaalle eli Viroon, jonne hän lähti 24. kesäkuuta 1844. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka matkusti kielitieteellisen ja folkloristisen tutkimusten vuoksi eteläisen sukukansan maille, ja siten merkittävä modernin ajan suomalais-virolaisten suhteiden kehittäjä. Jo vuonna 1841 SKS oli ilmoittanut virolaiselle veljesseuralleen Viron oppineiden seuralle (Õpetatud Eesti Selts) Lönnrotin saapuvan piakkoin Viroon. Vuoden 1843 lopulla Lönnrot oli koonnut Suomen Kansan Arwoituksia -teokseen 135 virolaista arvoitusta.
Tallinnasta Lönnrot matkasi pian Kuusaluun, jossa tapasi viron kieliopin julkaisseen pastori Eduard Ahrensin. Kuusalusta matka jatkui etelään Koeruun, jossa hän viipyi viikon. Varsinaiseen pääkohteeseensa eli yliopistokaupunki Tarttoon hän saapui 9. heinäkuuta 1844. Lönnrot majoittui Tarton yliopiston piirustuskoulun johtajan August Matthias Hagenin luo ja ystävystyi Friedrich Robert Faehlmannin kanssa. Miehillä oli paljon yhteistä: Faehlmann oli Viron oppineiden seuran puheenjohtaja, yliopiston professori, viron kielen lehtori, lääkäri ja aloittanut jo vuonna 1833 Viron kansalliseepoksen Kalevipojan kokoamisen. Faehlmann opetti Lönnrotille viroa, ja he työskentelivät yhdessä kirjakieleen sekä ortografiaan liittyvissä kysymyksissä. Faehlmann vei Lönnrotin Viron oppineiden seuran kokouksiin. Lönnrot piti seurassa 2. elokuuta 1844 vertailevan esitelmän suomen ja viron kielen sanojen taivutuksista. Samana päivänä hänet valittiin seuran kunniajäseneksi.
Lönnrot viipyi Tartossa 28. elokuuta asti, jolloin hän aloitti 46 päivää kestäneen matkan Pohjois-Liivinmaalla eli Etelä-Virossa yöpyen majataloissa ja pappiloissa välttäen moisioita, koska katsoi saksalaisten sortavan virolaisia talonpoikia. Hän tekikin tarkkoja huomioita virolaistalonpoikien heikosta asemasta. Lönnrot matkasi aivan nykyisen Latvian rajan tuntumaan. Pisimmän ajan eli 10 päivää hän vietti Rõugessa, jonka kirkkoherra Carl Reinthal kehui Lönnrotin hyvää viron kielen taitoa ja kielellistä lahjakkuutta. Võrussa Lönnrot tapasi parin tunnin ajan Friedrich Reinhold Kreutzwaldia, mutta miesten välit jäivät etäisiksi. Matkaltaan hän palasi Tarttoon, jossa jatkoi sanastojen kokoamista ja kielellisiä tutkimuksiaan.
Lönnrot lähti Tartosta paluumatkalle Suomeen vasta 10. joulukuuta 1844 lähes puolen vuoden vierailun jälkeen. Koska tuohon aikaan laivayhteys Suomen ja Viron välillä katkaistiin talveksi, Lönnrot joutui matkustamaan maitse Pietarin ja Viipurin kautta Helsinkiin, jonne hän saapui vasta tammikuun lopulla 1845. Paluumatkallaan hän kuitenkin onnistui keräämään Inkerinmaalla Kattilan kylässä vatjalaislaulaja Anna Ivanovnalta ennätykselliset 2 500 säettä.
Lönnrotista tuli Viron kirjallisuuden seuran (Eesti Kirjanduse Selts) kirjeenvaihtajajäsen 24. maaliskuuta 1845.
Elämä > Myöhemmät vuodet

Lönnrot väitteli filosofian tohtoriksi vielä kerran, kun hän julkaisi 14. toukokuuta 1853 historiallis-kielitieteellisestä osastolta kielitieteen väitöskirjansa nimeltä "Om det Nord-Tschudiska Språket" ("Pohjoistšuudilaisesta kielestä"). Tämä Lönnrotin neljäs väitöskirja oli 53-sivuinen perinpohjaisesti suomen ja vepsän kieltä vertaileva tutkimus.
Vuosina 1854–1862 Lönnrot toimi Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston (Helsingin yliopiston) toisena suomen kielen professorina (edeltäjä Matthias Alexander Castrén, seuraaja August Ahlqvist).
Omien lasten joukossa Lönnrotit kasvattivat holhokkeinaan orvoiksi jääneitä sukulaisten ja ystävien lapsia, kuten lääketieteen professori Erik Alexander Ingmanin orvoiksi jääneet tyttäret Evan ja Annan vuodesta 1858. Lönnrotin vaimo kuoli tuberkuloosiin vuonna 1868. Vuodesta 1854 perheessä asui Lönnrotin veljentytär Wilhelmiina, joka hoiti taloutta ja lapsia. Vaimon kuoleman jälkeen tyttärien kasvattajaksi hankittiin Sofi Louise Perander. Tytöillä oli myös kotiopettajia. Vuoteen 1878 asti perhe asui kesät Sammatissa, mutta talvet Helsingissä tyttärien koulunkäynnin takia.
Lönnrot kuoli synnyinpaikkakunnallaan Sammatissa vuonna 1884. Lönnrot oli halunnut hautajaisistaan vaatimattomat, mutta niistä tuli kuitenkin varsin suurelliset. Sammatin koululta Helsingin yliopiston eri osakuntien edustajat kantoivat arkun Sammatin kirkolle. Osakuntien edustajina arkkua kantoivat mm. Onni Hallsten, Matti Äyräpää ja osakuntien seppeleitä kantoivat Y. K. Yrjö-Koskinen ja A. H. Kallio. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran edustajat kantoivat arkun kirkosta haudalle, ja seppelien lasku kesti myöhäiseen iltaan asti. Ylioppilaskunnan Laulajat lauloivat haudalla Suomen laulun ja Maamme-laulun.
Elias Lönnrotin ja hänen perheensä hauta Sammatissa.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura pystytti 1886 haudalle muistomerkin, jossa on kanteleen kuva.
Monipuolinen tiedeura > Filologia

Suomen kirjakieli oli ennen Lönnrotia lähes samalla tasolla kuin Mikael Agricolan luotua sen lähes 300 vuotta aiemmin. Agricolan uskotaan käyttäneen noin 6 000–8 000 sanaa. Lönnrot julkaisi eläkepäivillään vuonna 1880 Suomalais-Ruotsalaisen Sanakirjan, joka käsitti yli 200 000 sanaa. Teos oli hyvin merkittävä tuon ajan suomen kielelle; sitä voi verrata 1950-luvun Nykysuomen sanakirjaan, jossa oli vain tuhat sanaa enemmän.
Lönnrot loi vahvan pohjasanaston eri tieteenaloille sekä yleiskieleen. Hän kehitti muun muassa lääketieteen, oikeustieteen ja kasvitieteen sanastoa. Lönnrotin keksimiä sanoja ovat muun muassa kansallisuus, kirjallisuus, kuume, laskimo, valtimo, muste, pöytäkirja, esitys, itsenäinen, kieltolaki, mietelmä, monikko, yksikkö, sivistys, sopimus, tasavalta, toisinto ja äänioikeus.
Monipuolinen tiedeura > Journalismi

Lönnrot kirjoitti lehtiin noin 60 vuoden ajan. Lisäksi hän avusti useita lehtiä ja oli Mehiläisen, Litteraturbladin ja Oulun Wiikko-Sanomien vastaava päätoimittaja  sekä toimi lehtimiehenä yli 40 vuoden ajan.
Lönnrot oli ensimmäisiä, jotka kykenivät kirjoittamaan ja puhumaan sujuvasti sekä suomeksi että ruotsiksi. Hän tuotti valistavia suomenkielistä kirjoituksia suomalaisille talonpojille, mutta samalla ruotsinkielisiä tieteellisiä julkaisuja ruotsinkieliselle sivistyneistölle.
Mehiläinen oli ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti sekä viides suomeksi ilmestynyt lehti. Yleistajuisia kirjoituksia hän julkaisi Oulun Wiikko-Sanomissa ja J. V. Snellmanin toimittamassa Maamiehen Ystävässä.
Monipuolinen tiedeura > Kasvitiede

Lönnrot muistetaan myös ensimmäisen suomenkielisen kasvion, Flora Fennica (suom. Suomen kasvisto), kokoamisesta. Flora Fennica ilmestyi vuonna 1860. Teos herätti myös ulkomaalaisen tiedeyhteisön kiinnostuksen. Se oli ensimmäisen suomenkielisen kasvion lisäksi ensimmäinen suomenkielinen luonnontieteellinen teos. Teos on 1 240 sivua pitkä ja käsittää noin 900 näytettä, 650 kuvaa, 450 näköispainossivua sekä täydellisen hakemiston. Herbaarion kasvit kattavat hyvin laajan otannan kasvistosta; harvinaisuuksista aina peltojen rikkaruohoihin. Kasvistossa on myös kasveja, jotka ovat hävinneet kokonaan tai selvästi harvinaistuneet Suomen luonnossa. Lönnrot uudisti teoksensa helmikuussa 1866. Uuden painoksen hän oli tehnyt Thiodolf Saelanin kanssa.
Flora Fennica perustuu ruotsalaisen Carl Hartmanin kaksi vuotta aiemmin julkaisemaan kasvioon, Handbok i Skandinaviens Flora. Lönnrot käänsi kasvion suomenkieliseksi ja sovelsi sen Suomen kasvillisuutta vastaavaksi. Työssä häntä auttoi William Nylanderin ja Thiodolf Saelanin vuotta aiemmin julkaisema Herbarium Musei Fennici -luettelo. Lönnrot noudatti luettelon mukaista kasvimaantieteellistä jakoa ilmoittaessaan kasvien esiintymispaikkoja. Lönnrot dokumentoi samalla kasvioonsa joukon harvinaisia kasvilajeja Itä-Karjalasta asti. Suomenkielistä kasvitieteellistä kirjallisuutta oli hyvin vähän, joten Lönnrotin piti aloittaa kasvien nimeäminen tyhjän päältä. Flora Fennica on Lönnrotin kasvitieteellisten julkaisujen pääteos. Hän kuitenkin julkaisi vuonna 1858 luettelon, jonka nimi oli Kasvikon oppisanoja. Tähän hän kokosi itse luomaansa kasvitieteellistä sanastoa.
Vaikka Lönnrotilla ei ollut minkäänlaista koulutusta kasvitieteeseen, hän oli parempi kuin moni aikansa ammattilainen. Perusteellinen perehtyminen tärkeimpiin kasvisystematiikan julkaisuihin oli Lönnrotin hyvän kielitaidon ansiota. Lönnrotin omassa kirjastossa oli kolmisenkymmentä kasvitieteellistä teosta. Lisäksi hän lainasi muuta kirjallisuutta yliopiston kirjastosta.
Kunnianosoituksia

Kalevalan ja Kantelettaren myötä Lönnrotia pidettiin jo elinaikanaan suurmiehenä. Hänet kutsuttiin usean tieteellisen seuran jäseneksi. Lönnrotille myönnettiin Pyhän Annan ritarikunnan kolmannen luokan risti vuonna 1856 ja Pyhän Stanislauksen ritarikunnan toisen luokan risti vuonna 1862 sekä Pohjantähti-ritarikunnan risti ja Pour le Mérite. Vuonna 1862 Lönnrotille myönnettiin kanslianeuvoksen arvonimi.
Lönnrotista on tehty useita patsaita ja muotokuvia. Helsingin patsas Lönnrotin puistikossa (Lönnrotinkatu 5-7) on Emil Wikströmin veistämä ja pystytetty 1902. Kajaanissa on patsas vuodelta 1940. Sammatissa Paikkarin torpan pihapiirissä on Eino Räsäsen vuonna 1952 Emil Halosen luonnoksen perusteella tekemä patsas. Nurmeksessa on Emil Cedercreutzin veistämä patsas Nurmes-talon viereisessä puistossa. Veistos on pystytetty vuonna 2003.
9. huhtikuuta on liputuspäivä, jota juhlitaan Mikael Agricolan päivänä ja suomen kielen päivänä. Päivä on myös Elias Lönnrotin syntymäpäivä. Lisäksi helmikuun 28. on Kalevalan päivä eli suomalaisen kulttuurin päivä. Vuoden 1986 seteleissä Lönnrotin kuva oli 500 markan setelissä. Lönnrotin kunniaksi lyötiin juhlaraha vuonna 2002. Lönnrotin mukaan on nimetty katu tai aukio Enossa, Helsingissä, Kajaanissa, Kotkassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Loimaalla, Mikkelissä ja Äänekoskella. Lönnrot on kuvattu postimerkkiin vuonna 1931 ja pienoisarkkiin vuonna 2002.
Vuonna 1941 löydetty asteroidi 2243 Lönnrot on nimetty Elias Lönnrotin mukaan.
Ville Ranta on tehnyt Lönnrotin Kajaanin-ajoista sarjakuvaromaanin Kajaani ja hän esiintyy henkilöhahmona myös Ville Rannan Ouluun sijoittuvassa sarjakuvaromaanissa Kyllä eikä ei.
Teokset

Kalewala taikka Wanhoja Karjalan Runoja Suomen kansan muinosista ajoista, kaksi osaa, 1835–1836.
Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri, 1839.
Kokeita suomalaisessa laulannassa, 1846.
Suomen kansan Arwoituksia ynnä 189 Wiron arwoituksen kanssa, 1851.
Kasvikon oppisanoja, 1858.
Flora Fennica, 1860.
Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri, 1867.
Suomalais-Ruotsalainen Sanakirja, 1880.
Suomen kansan muinaisia loitsurunoja, 1880.
Kansanlauluja, 1909.
Lönnrot, Elias: Väinämöinen, muinaissuomalaisten jumala.  ((De Väinämöine, priscorum Fennorum numine, 1827.) Latinankielisestä väitöskirjasta suomentanut ja johdannon kirjoittanut Iiro Kajanto. Suomi 131)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1985.  ISBN 951-717-421-7
Lönnrot, Elias: Matkat 1828–1844.  (Ilmestynyt aiemmin 1902 nimellä Elias Lönnrotin matkat 1–2. Ruotsinkieliset tekstit, enin osa teokseen valikoiduista kirjoituksista, suomentanut Jalmari Hahl. Toimittanut Väinö Kaukonen. Uusi laitos)  Espoo:  Weilin + Göös, 1980.  ISBN 951-35-2243-1
Lönnrot, Elias: Elias Lönnrotin matkat Kainuussa.  (Elias Lönnrotin teksteistä toimittanut Markku Nieminen)  Oulu:  Pohjoinen, 1999.  ISBN 951-749-337-1
Kanteletar elikkä Suomen kansan wanhoja lauluja ja wirsiä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, Helsinki, 1887.
Elias Lönnrots svenska skrifter I. Uppsatser och öfversättningar. Utgivna av Jenny af Forselles. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1908, http://www.sls.fi/sv/utgivning/elias-lonnrots-svenska-skrifter-i (Arkistoitu – Internet Archive)
Elias Lönnrots svenska skrifter II. Bref, anteckningar och reseskildringar. Utgivna av Jenny af Forselles. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1911, http://www.sls.fi/sv/utgivning/elias-lonnrots-svenska-skrifter-ii
Virret

Lönnrotin kirjoittamat virret Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa (1986)
36:2 Jo vanha vuosi mennyt on
37 Taas on yksi vuosi mennyt
46 Taivaan kirkas tähti kerran
79 Oi Jeesus, lähde autuuden
109:3 Kun nousit Isän kunniaan
240 Herra, kaiken onnen tuoja
253:2 Herra, joka vartioitset
287:2 Oi Herra, kuinka jouduinkaan
412 Miksi itkit, Vapahtaja
418:6,7 Apostolinsa maailmaan
460 Oi Herra kaikkivaltias
542 Nyt, Herra, aamun tullen
572 Taas kukkasilla kukkulat
578 Ylistä Herraa Jumalaa
610:4,6-9  Ah, kaikki kaataa kuolema
627:1 Elämä murheen laaksossa
Kirjallisuutta

Raija Majamaa; Kuukka, Väinö, Vepsä, Hannu: Elias Lönnrot – Taitaja, tarkkailija, tiedemies.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002.  ISBN 951-746-274-3
Majamaa, Raija (toim.): Valitut teokset 1–5.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1990–1993.
Kaukonen, Väinö: Lönnrot ja Kanteletar.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1989.  ISBN 951-717-572-8
Anttonen, Pertti & Kuusi, Martti: Kalevala-lipas.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1999.  ISBN 951-746-045-7
Lönnrotin hengessä 2002.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002.  ISBN 951-746-363-4
Gundam

Gundam-sarja (jap. ガンダムシリーズ, Gundam series) on tuoteperhe, joka keskittyy japanilaisen mecha-animaatiosarja Kidō senshi Gundamin sekä sen lukuisten jatko- ja sivuosien ympärille. Sen teoksia yhdistää robottiteeman ohella nimeen kuuluva sana ”Gundam”.
Kidō senshi Gundamin juonena ei ollut mustavalkoinen hyvien sankareiden ja pahojen valloitusjoukkojen välinen taistelu, vaan ihmiskunnan sisäinen sota. Sarjassa esiintyneitä robotteja kutsuttiin tarinassa mobile suiteiksi, ja niitä käytettiin yhtenä sodan aseista.
Tällainen robottikuvaus osoittautui suosituksi verrattain vanhan ikäryhmän keskuudessa ja vaikutti suuresti koko genreen. Gundam loikin uudenlaisen mecha-alagenren real robot, jossa mechat käyttävät teknologisia aseita. Aiemmissa mechoissa oli yliluonnollisia ominaisuuksia, ja tämänlaiset mechat saivat sittemmin alagenre-luokituksen super robot.
Gundam-sarja ei koostu vain Kidō senshi Gundamin suorista jatko-osista, vaan jatkuvalla tahdilla on julkaistu myös kokonaan eri maailmoihin sijoittuvia johdannaisteoksia. Tv-animaatioiden ohella sarjaan kuuluu myös elokuvia, OVA-videoita, sarjakuvia, romaaneja ja videopelejä.
Koottavista muovisista pienoismalleista käytetään nimitystä Gunpla.
Gundam-tuotesarjan liikevaihto on yli sata miljardia jeniä vuodessa, josta lähes puolet on leluista ja muista harrastetavaroista.
Suuren osan Gundamin maailmasta ja teemoista loi ensimmäisen osan ohjannut Yoshiyuki Tomino, mutta sarjan teoksia ovat tuottaneet ja ohjanneet myös lukuisat muut henkilöt.
Juoni ja maailma

Gundam-sarja jakautuu tapahtumamaailmojensa (jatkumoidensa) perusteella useiksi alisarjoiksi, mutta yleisesti niiden maailmoissa ihmiskunta on muuttanut asumaan avaruussiirtokuntiin ja käy sotaa ihmismuotoisilla mobile suiteilla. Gundamin tapahtumat sijoittuvat pääasiassa Kuun kiertoradan sisäpuolelle, ja kaukaisimmillaan vain Jupiteriin asti.
Maailmaa hallitsee yleensä valtaisa keskushallitus, mutta rauhaa ei onnistuta ylläpitämään, vaan useat aseelliset ryhmittymät nousevat vastarintaan hallitusta vastaan. Useissa sarjoissa esiintyy armeija, jonka sääntöjä ja mobile suit -taisteluita sarjassa kuvataan.
Useissa tv-sarjoissa lapset joutuvat sodan pyörteisiin ja ajautuvat vääjäämättä taisteluihin mobile suiteilla. Tämän vuoksi päähenkilö joutuu armeijan alaisuuteen.
Gundamin vastustajajoukot eivät ole vain persoonattomia vihollisia, vaan koostuvat yksilöistä, joihin kuuluu myös päähenkilön tavoin pakon edessä taistelevia lapsia. Siirtokuntapudotusten kaltaisia massatuhotapahtumia käsitellään useasti, eivätkä päähenkilön joukkojen epäinhimilliset toimetkaan ole harvinaisia.
Sarjan kehitys

Kidō senshi Gundamin alkoi yhtenä vuoden mittaisiksi suunnitelluista robotti-animaatioista. Vaikka sarjaa näytettiin lapsille sopivaan lähetysaikaan, sen realismi osoittautui suosituksi nuorison keskuudessa. Sarjan oheistuotelelujen myynti ei kuitenkaan sujunut odotetusti, minkä vuoksi sarja lopetettiin aiemmin kuin alun perin oli suunniteltu.
Tähtiritarien suosion myötä lisääntyneiden animefanien keskuudessa Kidō senshi Gundamin maine kuitenkin levisi televisiolähetyksen päätyttyä. Uusintakierroksen jälkeen sarjan tapahtumat koottiin kolmeksi elokuvaksi. Näiden myötä Gundamin suosio kasvoi räjähdysmäisesti.
Gundam-pienoismallien, ”Gunplan”, ensimmäisen sukupolven ”1:144-Gundam” pienoismallit saapuivat myyntiin puoli vuotta ensimmäisen lähetyksen päättymisen jälkeen ja kävivät alusta alkaen hyvin kaupaksi. Sen jälkeen Gundam-tuotteiden valikoima kasvoi, ja Gundam-harrastajien kirjo levisi ala-astelaisista nuoriin asti. Myyntiin saapui myös elokuvassa esiintymättömiä MSV-malleja, jotka myös osoittautuivat suosituiksi.
Pienoismallien suosion innostamana niiden valmistaja, leluyhtiö Bandai pyysi Sunriseä tuottamaan sarjalle jatkoa, ja Sunrise toteutti suorana jatkosarjana Kidō senshi Z Gundamin. Gundam levittäytyi myös muihin medioihin mm. romaaneina ja peleinä, ja Gundamista tuli suurbrandi. Tomino ohjasi vielä yhden jatko-osan, Kidō senshi Gundam ZZ:n.
Vuoden 1994 Kidō butōden G Gundamista lähtien on julkaistu eri rinnakkaisuniversumeihin sijoittuvia Gundam-animaatioita, joita Tomino ei ohjannut. Gundamin sivutarinoina julkaistiin myös OVA-videoita, joista vastasivat muut kuin Tomino.
Eri mecha-animaatioita yhdistävässä Super robot taisen -pelisarjassa Gundam-hahmot ja robotit ovat myös keskeisessä roolissa.
SD Gundam

Varsinaiset Gundam-sarjan teokset ovat vakavahenkisiä tarinoita, mutta SD Gundam esittää Gundam-hahmot ja -robotit koomisessa valossa. Sarjan tarinat on suunnattu keskimäärin ala-astelaisille. Sarjan ensimmäinen animaatio julkaistiin yhdessä Gyakushū no Char -elokuvan kanssa, ja sen jälkeen brandi on laajentunut pienoismalleihin, peleihin ynnä muihin medioihin. 1980-luvulla syntyneistä Gundam-faneista monet tutustuivat Gundamiin juuri SD Gundamin kautta.
SD Gundamin hahmoja ja maailmaa pidetään yleisesti täysin erillisenä varsinaisesta Gundamista. Super robot taisenissa varsinaisen Gundamin juonta kerrotaan SD-hahmoilla, mikä voi aiheuttaa sekaannusta. Syynä pidetään graafisia rajoituksia ja tekijänoikeussyitä.
Tv-lähetykset

Sarjat Kidō senshi Gundamista Kidō shin seiki Gundam X:ään lähetetiin Tv Asahin kontrolloimissa televisioverkoissa. Sarjat Kidō senshi Gundam ZZ:aan asti tuotti All-Nippon News Network -ketjuun kuuluva Nagoya terebi, ja Kidō senshi V Gundamista eteenpäin tuotannon hoiti ketjun avainasema Tv Asahi.
Myöhemmistä Gundam-sarjoista ∀ Gundamin tuotti Fuji terebin FNS-ketju ja Kidō senshi Gundam Seedin, Kidō senshi Gundam Seed Destinyn ja Kidō senshi Gundam 00:n TBS:n JNN-ketjun Mainichi hōsō. SD Gundam Forcea lähetetään Tv Tokyon TXN-verkon eri asemilla.
Asemasta riippumatta sarjoja on näytetty iltaneljän ja -kuuden välisenä aikana, mikä on ollut tuotantoyhtiöiden ja rahoittajien toive. Gundam-sarjojen siirtymisen pois Asahilta vuonna 1996 syynä oli se, että ohjelmauudistusten johdosta Gundameja ei enää voitu lähettää kyseisenä kellonaikana.
Myöhemmin Tv Asahin verkoissa on nähty vain televisiospesiaali G-Saviour.
Vaikka Gundamia pidetään yhteiskunnallisesti merkittävänä animaationa, sitä ei kuitenkaan tv-verkostojen ja paikallisten tv-asemien suhteiden vuoksi kuitenkaan nähty koko Japanissa. Kaupallisen television maanpäällisessä verkossa koko maan kattava lähetys oli mahdotonta. Niillä alueilla, joita verkosto ei kattanut, asuvat ihmiset joutuivat turvautumaan vuokravideoihin. Viime vuosina satelliittitelevisio ja Internetin laajakaista-lähetykset ovat kuitenkin mahdollistaneet Gundamin katsomisen koko maassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gundam DVD Chronicle (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Bandai Channel (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Gundam.info (Gundam-portaali) (japaniksi)
James Hong

| James Hong |
| --- | --- |
 James Hong jakamassa nimikirjoituksia vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1929 (ikä 96) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Pearl Huang (1967–1973) Susan Hong (1977–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1955–
Merkittävät roolit:  Blade Runner General Hospital Mulan Kung Fu Panda
Aiheesta muualla
www.jameshong.com
IMDb 
Elonet
James Hong (s. 22. helmikuuta 1929 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän on yksi Yhdysvaltain historian tuotteliaimmista näyttelijöistä. Hän on työskennellyt 1950-luvulta lähtien ja esiintynyt lähes 700 elokuvassa tai tv-sarjassa. Niihin kuuluvat Rillit huurussa (2007-2019), West Wing (1999-2006), Frendit (1994–2004), Seinfeld (1989–1998), Säpinää Chinatownissa (1986), Blade Runner (1982), Hei, me lennetään! (1980) ja Chinatown (1974). Hong jatkaa näyttelemistä edelleen, yli 90 vuoden iässä. Hänen viimeisimpiä elokuviaan on Everything Everywhere All at Once (2022).
Hong on myös ääninäyttelijä, joka on työskennellyt muiden muassa sarjoissa Jackie Chan seikkailee, Super Robot Monkey Team Hyperforce Go! ja Teen Titans sekä animaatioelokuvassa Mulan (1998).
Hongin isä oli Hongkongista tullut maahanmuuttaja. Myös poika sai varhaista opetusta Hongkongissa, mutta palasi Yhdysvaltoihin kymmenvuotiaana.
Hän valmistui high schoolista vuonna 1947 ja opiskeli rakennustekniikkaa Minnesotan yliopistossa, minkä jälkeen hän liittyi Minnesotan armeijan kansalliskaartiin. Hänen opintonsa keskeytyivät Korean sodan aikana, kun hänen kansalliskaartiyksikkönsä lähetettiin koulutukseen Alabamaan. Sodan päätyttyä vuonna 1953 hän muutti Los Angelesiin ja jatkoi rakennustekniikan opintoja Etelä-Kalifornian yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1954.
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Vuosi | Videopeli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 |  Blade Runner | tohtori Chew |
| 1998 | Mulan Story Studio | Chi-Fu |
| 2002 | Bruce Lee: Quest of the Dragon | Isä Lee, kylävanhin, Chai Wan |
| 2003 | True Crime: Streets of LA | Muinainen Wu, sivuäänet |
| 2005 | Mercenaries: Playground of Destruction | eversti Zhou Peng |
| 2005 | Project: Snowblind | tohtori Joseph Law |
| 2005 | True Crime: New York City | herra Lin  |
| 2005 |  Narc | tarkastaja Lau  |
| 2007 | Def Jam: Icon | tohtori Chang |
| 2008 |  Kung Fu Panda | herra Ping |
| 2010 | Alpha Protocol | Hong Shi |
| 2010 | Call of Duty: Black Ops | sivuäänet |
| 2011 |  Kung Fu Panda 2 | herra Ping |
| 2012 | Diablo III | jalokivikauppias Covetous Shen |
| 2012 | Sleeping Dogs | Po-setä |
| 2012 | World of Warcraft: Mists of Pandaria | mestari Bruise Paw |
| 2012 | Call of Duty: Black Ops II | Premier Chen |
| 2013 | Marlow Briggs and the Mask of Death | Heng Long |
| 2014 | Diablo III: Reaper of Souls | jalokivikauppias Covetous Shen |
| 2015 | Kung Fu Panda: Showdown of Legendary Legends | herra Ping |
| 2017 |  Prey | William Yu |
| 2018 | Judge Eyes: Shinigami no Yuigon | Kim |
| 2023 | Diablo IV | sivuäänet |
Aiheesta muualla

James Hong Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Hong Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Korea  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef