stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naton nopean toiminnan joukot
Naton liittoutumattomat rauhankumppanit

Euroopan unionin taistelujoukkoihin osallistuvat maat voinevat tulevaisuudessa integroitua myös Naton nopean toiminnan joukkoihin. Keskustelua käydään muun muassa Ruotsissa.
Aiheesta muualla > NATO Response Force

Nato: Nato Response Force (englanniksi)
SHAPE: Nato Response Force (englanniksi)
Army Tecnology (englanniksi)
Aiheesta muualla > NATO Command Structure

NATO Command Structure (englanniksi)
Aiheesta muualla > Transformation

White House: NATO: Building New Capabilities for New Challenges (englanniksi)
Yhdysvaltain ilmavoimien 446. laivueen C-17 Globemaster III Alankomaissa 9. toukokuuta 2000.
Sylvester

| Sylvester |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  31. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  31. joulukuuta
– ortodoksinen:  2. tammikuuta
Muunnelmia:  Sylvesteri, Vesteri, Silvo
Vastineita eri kielissä:  Silvester, Sylwester Sylvestre
Nimen alkuperä:  latinalainen, metsäläinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sylvester on miehen etunimi. Se on peräisin latinasta ja tarkoittaa metsäläistä, metsässä asuvaa.
Sylvesterin nimipäivä on 31. joulukuuta, Pyhän Sylvesterin eli paavi Sylvester I:n kuolin- ja muistopäivänä. Koska päivä on vuoden viimeinen eli uudenvuodenaatto, merkitsee nimi Sylvester tai Silvester useissa kielissä, muun muassa saksassa, myös uudenvuodenaattoa.
Suomessa nimi Sylvester on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 248 miehelle ja noin 30 naiselle.
Tunnettuja Sylvesterejä > Paavit

Pyhä Sylvester I, paavi 314–335, pyhimys
Sylvester II, paavi 999–1003
Sylvester III, paavi 1045
Sylvester IV, vastapaavi 1105–1111
Tunnettuja Sylvesterejä > Muita

Silvestr (Sylvester) (k. 1565), venäläinen pappi, uskonoppinut ja Iivana Julman neuvonantaja
Sylvester Ahola (1902–1995), amerikansuomalainen trumpetisti
Sylwester Bednarek (s. 1989), puolalainen korkeushyppääjä
Sylvester Gozzolini (1177–1267), italialainen aatelismies, apotti ja pyhimys
Sylvester Granrose (1898–1958), yhdysvaltalainen köydenvetäjä
Sylvester Groth (s. 1958), saksalainen näyttelijä ja laulaja
Sylvester James (1947–1988), yhdysvaltalainen muusikko
Sylvester Levay (s. 1945), unkarilainen musikaalisäveltäjä
Sylvester Mankki (1899–1963), suomalainen liikemies ja konsuli
Sylvester McCoy (s. 1943), skotlantilainen näyttelijä
Sylvester Raikamo (s. 1992), suomalainen salibandyn pelaaja
Sylvester Roper (1823–1896), yhdysvaltalainen keksijä
Sylvester Stadler (1910–1995), itävaltalaissyntyinen SS-kenraali
Sylvester Stallone (s. 1946), yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Sylwester Sypień (s. 1968), puolalainen karateka
Sylwester Szmyd (s. 1978), puolalainen maantiepyöräilijä
Sylvester Takač (s. 1940), serbialainen jalkapallovalmentaja
Sylvester Weaver (1908–2002), yhdysvaltalainen televisioalan vaikuttaja, NBC:n entinen toimitusjohtaja
Sylvester sukunimenä

Nimi Sylvester esiintyy myös sukunimenä, esimerkiksi seuraavilla henkilöillä:
James Joseph Sylvester (1814–1897), brittiläinen matemaatikko, jonka mukaan ovat saaneet nimensä Sylvesterin-Gallain lause ja Sylvester-mitali
Sebastian Sylvester (s. 1980), saksalainen nyrkkeilijä
Tony Sylvester, brittiläinen laulaja
Kuvitteellisia Sylvesterejä

Sylvesteri, Looney Tunes -animaatioiden kissahahmo
Sylvester Shyster, Samu Suutari, Walt Disneyn sarjakuvahahmo
Simon Donaldson

Simon Donaldson
Simon Kirwan Donaldson (s. 20. elokuuta 1957 Cambridge, Englanti) on englantilainen matemaatikko, joka on tunnettu neliulotteisten sileiden monistojen topologian tutkimisesta. Hän on Royal Societyn puhtaan matematiikan tutkijaprofessori ja presidenttinä matemaattisten tieteiden instituutissa Lontoon Imperial Collegessa.
Donalson saavutti BA-tutkinnon matematiikasta Cambridgen Pembroke Collegesta 1979 ja aloitti seuraavana vuonna jatko-opinnot Oxfordin Worcester Collegessa ensiksi Nigel Hitchinin ja myöhemmin Michael Atiyahin ohjauksessa. Vuonna 1982 jatko-opiskelijana hän todisti tuloksen, jolla tuli kuuluisaksi. Hän julkaisi tuloksen artikkelissa "Self-dual connections and the topology of smooth 4-manifolds" ja se ilmestyi 1983. Atiyahin mukaan artikkeli "pökerrytti matemaattista maailmaa". Vuosina 1999–2002 Donaldson toimi matemaatikkojen kansalaisjärjestön International Mathematical Unionin (IMU) varapuheenjohtajana.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1993.
Kritiikki (ainejärjestö)

| Kritiikki ry |
| --- | --- |
 Kritiikki ry:n logo
Perustettu:  1958
Toimiala:  Ainejärjestö
Kotipaikka:  Turku
Päämaja:  Rehtorinpellonkatu 4 B
Puheenjohtaja:  Niko Suojoki
Varapuheenjohtaja:  Otto Salo
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kritiikki Ry on Turun yliopiston kulttuurihistorian, Suomen historian ja Euroopan ja maailman historian opiskelijoiden ainejärjestö. Kritiikki ry ajaa opiskelijoiden etua yliopisto-organisaatiossa. Lisäksi se järjestää jäsenilleen monipuolista vapaa-ajan toimintaa ja julkaisee Kritiikki-lehteä. Kritiikki ry on Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) yhteisöjäsen sekä kansallisen Historian Opiskelijain Liiton (HOL ry) ja International Students of History Associationiin (ISHA) jäsen.
Yhdistyksen historiaa

Keväällä 1958 turkulaiset historianopiskelijat perustivat itselleen oman yhdistyksen, nimeksi valittiin Kritiikki. Kritiikistä tuli rekisteröity yhdistys 30. tammikuuta 1967. Vuosijuhlia Kritiikki vietti ensimmäistä kertaa Hotelli Turussa 1967. Syksyn 1960 kokouksessa perustettiin yhdistyksen lehti, alkuperäiseltä nimeltään Ajan Hammas. Kritiikille saatiin 1964 oma (tosin muutaman muun ainejärjestön kanssa jaettu) toimisto, jonne perustettiin yhdistyksen kirjasto. Kritiikki järjesti alusta asti jäsenistölleen myös monenlaista liikunta- ja vapaa-ajantoimintaa sekä opinto-ohjausta. Kritiikki oli myös mukana perustamassa Historian Opiskelijain liittoa 1966.
Ajan hengen mukaisesti myös Kritiikki politisoitui 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Kritiikki siirtyi alkuaikojensa keskustalais-liberaalista kannastaan sosiaalidemokraattisuuden kautta pidemmälle vasemmistolaisuuteen. Kritiikki ajoi monia opiskelijan asemaan vaikuttavia muutoksia, kuten yliopiston hallintauudistusta mies ja ääni -periaatteelle sekä opintotukijärjestelmän uudistusta. Vuonna 1977 Kritiikki julisti poliittisuuden pannaan. Yhdistyksen sitoutumattomuutta alettiin korostaa ja sen toiminta viihteellistyi. 1980-luvulla lanseerattiin myös kritiikkiläiset nykyään opiskelijoiden haalarimassasta erottava viitta. Internetin mahdollisuuksia Kritiikki alkoi hyödyntää luomalla ensimmäiset kotisivunsa 1997, nykyiset sivut ovat vuodelta 2005. 1980-luvulla otettu epäpoliittinen opiskelijoiden viihtyvyyteen ja edunvalvontaan painottunut linja on säilynyt nykypäivään asti.
Nykyään Kritiikin ja kriitikkiläiset löytää Rehtorinpellonkadulta, Yo-talosta. Siellä toimistotila on jaettu Kanta ry:n kanssa. Kritiikki on edelleenkin yksi aktiivisimmista ja suurimmista ainejärjestöistä. Se järjestää vuosittain neljät sitsit ja monet muut illanistujaiset. Kritiikkiläiset pääsevät osallistumaan myös muun muassa peli-iltoihin, viini-iltoihin ja leffailtoihin.
Aiheesta muualla

Kritiikki Ry:n kotisivu
Dipoliantenni

Suunta-antennit
parabolinen peiliantenni (lautasantenni)
jagiantenni
kvadiantenni
ristidipoliantenni
dipoliantenni
rombiantenni
pitkälanka-antenni
Ympärisäteilevät antennit
Wullenweber-antenni
maatasoantennit
piiska-antenni
Dipoliantenni on Heinrich Hertzin vuonna 1886 kehittämä antenni, jossa kaksi rinnakkain kulkevaa lankaa radiosta erkaantuvat toisistaan vastakkaisiin suuntiin muodostaen kaksinapaisen (di-: kaksi ja -poli: napa- tai pää). Dipoliantenni on suunta-antenni, jonka antennivahvistus ei ole kovin suuri, mutta joka yksinkertaisena lanka-antennina on helppo sekä edullinen rakentaa ja ylläpitää.
Ehkä yleisin dipoliantennin muoto on puoliaaltodipoli, jossa dipoliantennin pituus on puolen radioaallon pituinen. Myös aallonpituisia dipoleita käytetään. Vahvimmillaan dipoliantenni on kun sitä käytetään puolentoista radioaallon pituisena. Dipoliantenni, joka on lakalla tai muovilla päällystettyä kuparilankaa, tulee olla pidempi kuin esimerkiksi pelkän kuparilangan, sillä lakka tai päällyste muuttaa langan ominaisuuksia siten, että se käyttäytyy eri tavalla kuin paljas kuparilankalähde?.
Dipoliantennin, kuten ei myöskään pitkälanka-antenninkaan, antennivahvistus ei ole kovin suuri.
Kaksi pystysuuntaista dipoliantennia
Teknisiä piirteitä

| Dipoliantennien teknisiä piirteitä |
| --- | --- |
: Dipoliantenni on suuntaava antenni ja vain vähän vahvistava antenni tavanomaisella puolen radioaallon tai radioaallon pituisella mitoituksella. Se on kuitenkin melko helposti toteutettava antenni.  Joissain viritinvahvistimissa on lisävarustuksena puoliaaltodipoliantenni ULA-taajuisten FM-lähetysten vastaanottamiseen, mikäli laitteessa ei käytetä koaksiaalikaapelin kautta kiinteistön antennijärjestelmään kuuluvaa radioantennia.
Antennivahvistus:: esimerkiksi dBi
Käyttökohteet:: viritinvahvistimet, amatööriradioasemat, liikennevastaanottimet
Kehitys:: Heinrich Hertz 1886
Emilie

| Emilie |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  19. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Mella, Milly 
Vastineita eri kielissä:  Emiilia, Emilia, Émilie, Emily 
Nimen alkuperä:  muinaisroomalainen sukunimi Aemilius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emilie on Keski-Euroopasta lähtöisin oleva naisen etunimi. Se on Emil-miehennimen feminiininen vastine, samoin kuin Emilia. Näiden nimien lähtömuotona on muinaisroomalainen sukunimi Aemilius.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu yhteensä 1 030 Emilie-nimistä naista.
Nimipäivät

Emilien nimi on suomenruotsalaisen nimipäiväkalenterin mukaan 19. toukokuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2025.
Norjassa Emiliellä on nimipäivä 23. tammikuuta.
Tunnettuja Emilie-nimisiä

Émilie Andéol (s. 1987), ranskalainen judoka
Emilie Hegh Arntzen (s. 1994), norjalainen käsipalloilija ja olympiamitalisti
Emilie Autumn (s. 1979), yhdysvaltalainen viulisti, runoilija ja laulaja-lauluntekijä
Emilie Bergbom (1834–1905), suomalainen teatterinjohtaja
Emilie Björkstén (1823–1896), suomalainen runoilija
Émilie Charmy (1878–1974), ranskalainen taidemaalari
Émilie du Châtelet (1706–1749), ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja kirjailija
Émilie-Louise Delabigne, Valtesse de la Bigne (1848–1910), ranskalainen taiteiden tukija ja monien tunnettujen miesten rakastajatar
Emilie Flygare-Carlén (1807–1892), ruotsalainen kirjailija
Emilie Gardberg (s. 1976), suomalainen kulttuurihallinnon ammattilainen
Emilie Haavi (s. 1992), norjalainen jalkapalloilija
Émilie Heymans (s. 1981), kanadalainen uimahyppääjä ja maailmanmestari
Emilie Holmberg (1821–1854), ruotsalaissyntyinen laulaja, pianisti, urkuri ja säveltäjä
Emilie Joramo (s. 2002), norjalainen jalkapalloilija
Emilie Kristoffersen (s. 1991), norjalainen maastohiihtäjä
Emilie Marcus, Emly Marcus (1875–1963), suomalainen eläinsuojelija
Emilie Mayer (1812–1883), saksalainen säveltäjä ja kuvanveistäjä
Emilie Mechelin (1838–1917), suomalainen oopperalaulaja
Emilie Mediz-Pelikan (1861–1908), itävaltalainen taidemaalari
Emilie Enger Mehl (s. 1993), norjalainen poliitikko
Emilie Nautnes (s. 1999), norjalainen jalkapalloilija
Emilie de Ravin (s. 1981), australialainen näyttelijä
Emilie Sannom (1886–1931), tanskalainen näyttelijä ja ilma-akrobaatti
Émilie Simon (s. 1978), ranskalainen elektronisen musiikin laulaja ja säveltäjä
Emilie Snethlage (1868–1929) saksalais-brasilialainen lintutieteilijä
Emilie Turunen (s. 1984), tanskalainen poliitikko
Emilia (Emilie) Uggla (1819–1855), ruotsalainen pianisti ja laulaja
Emilie Ulrich (1866–1926), tanskalainen oopperalaulaja
Emilie Woldvik (s. 1999), norjalainen jalkapalloilija
Kuvitteellisia Emilie-nimisiä

Emilie De Rochefort, Lili, pelisarjassa Tekken
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Emilie (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito

Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry, myös Taitoliitto on valtakunnallinen kaksikielinen palvelu- ja asiantuntijajärjestö. Yhdistys on perustettu vuonna 1913. Liitto on julkaissut Taito-lehteä  vuodesta 1907.
Taitoliiton verkostoon kuuluu 15 paikallista taitoyhdistystä, joilla on yli 50 kiinteää taitokeskusta sekä on toimintaa lähes 80 paikkakunnalla. Järjestön palveluksessa on noin 130 käsityöalan neuvojaa sekä -opettajaa ja lisäksi kurssiopettajia. Järjestön työllistävyys vuosittain on noin 180 henkilötyövuotta (2023).
Historia

1904 ensimmäinen käsi- ja taideteollisuusliike (Kotiteollisuus Oy / Kuopion seudun kty)
1906 ensimmäinen käsi- ja taideteollisuusyhdistys (Varkauden seudun kty)
1907 TAITO-lehti Käsiteollisuus-nimisenä
1913 Käsi- ja taideteollisuusliitto
1944 ensimmäinen käsityökeskus (vanhin toiminnassa oleva: Joensuun käsityökeskus, Pohjois-Karjalan kty)
1965 Käsi- ja taideteollisuuden edistämissäätiö
1986 ensimmäinen käsi- ja taideteollisuuskeskus (Verkaranta, Pirkanmaan kty)
1989 ensimmäiset lasten käsityökoulut (Etelä-Pohjanmaan kty ja Nylands hantverk rf)
1997 yrittäjille suunnattu verkkopalvelu Taitoverkko (toiminta päättynyt)
2000 Taito Shop -myymäläketju ja Taito Myymälät Oy
2016 Taitoliitto vakiintuu liiton markkinointinimeksi ja järjestöä kutsutaan Taitojärjestöksi
2020 Taitoliitto akreditoitiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön asiantuntijaksi
Vuoden käsityötekniikka

Taitoliitto on vuodesta 2017 valinnut vuosittain käsityötekniikan jota se on nostanut esille.
2017 makramee
2018 kirjonta
2019 kudonta
2020 vuoleminen
2021 parsinta ja paikkaus
2022 värjäys luonnonväreillä
2023 kehräys
2024 korinpunonta
2025 korjaaminen ja kunnostus
Aiheesta muualla

Käsi- ja taideteollisuusliiton kotisivut
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO) 2
Kiira (etunimi)

| Kiira, Kira, Kyra |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Kiira, Kira: 12. elokuuta
– ruotsinkielinen:  Kira: 12. elokuuta
– ortodoksinen:  Kiira, Kira: 28. helmikuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Kiera
Nimen alkuperä:  persian Kûrush
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiira on suomalainen naisen etunimi. Kiira on samaa alkuperää kuin kansainvälisemmät nimet Kira ja Kyra, joita myös käytetään Suomessa.
Nimen eri muodoista Kiraa käytetään etenkin venäjänkielisissä, Kyraa englanninkielisissä maissa. Kaikki kolme muotoa ovat feminiiniversioita  persialaisesta miehen etunimestä Kûrush. Kûrush saattaa merkitä "kauaskatseista", tai nimi voi olla johdos "aurinkoa" merkitsevästä persian sanasta khur. Nimen kreikkalainen versio Kyros (Κυρος) puolestaan saattaa liittyä kreikan "valtiasta" merkitsevään sanaan kyrios (κυριος).
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity noin 1 530 Kiira-nimen ja noin 40 Kyra-nimen saanutta naista. Kira-nimi puolestaan on annettu 1 170 naiselle ja alle 15 miehelle. Vuodesta 2015 lähtien Kiiran nimipäivä on 12. elokuuta. Vuonna 2025 lisätään samalle päivälle suomenkieliseenkin kalenteriin muoto Kira, joka ennestäänkin on esiintynyt Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa.
Tunnettuja Kiiroja, Kiroja ja Kyroja

Kira Bulten (s. 1973), alankomaalainen uimari
Kyra Condie (s. 1996), yhdysvaltalainen kiipeilijä
Kira Gluschkoff (s. 1973), suomalainen valokuvaaja
Kira Grünberg (s. 1993), itävaltalainen seiväshyppääjä
Kira Hilli (s. 1999), suomalainen balettitanssija ja malli
Kira Horn (s. 1995), saksalainen maahockeypelaaja
Kira Ivanova (1963–2001), venäläinen taitoluistelija
Kira Jarmyš (s. 1989), venäläinen kirjailija ja oppositiotoimija
Kira Jääskeläinen (s. 1979), suomalais-puolalainen dokumenttiohjaaja
Kiira Kautto (s. 2005), suomalainen pesäpalloilija
Kira Kener (s. 1974), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Kiira Korpi (s. 1988), suomalainen taitoluistelija
Kira Kruuti (s. 1998), suomalainen pikajuoksija
Kyra Kyrklund (s. 1951), suomalainen kouluratsastaja
Kira Kytölä (s. 1993), suomalainen kolmiloikkaaja
Kira Miró (s. 1980), espanjalainen näyttelijä
Kira Muratova (1934–2018), ukrainalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä
Kira Marie Peter-Hansen (s. 1998), tanskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Kyra Pharao (s. 1971), saksalainen laulaja
Kira Poutanen (s. 1974), Ranskassa asuva suomalainen kirjailija ja näyttelijä
Kira Rudyk (s. 1985), ukrainalainen poliitikko
Kyra Sedgwick (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
Kiira Väänänen (s. 1999), suomalainen moukarinheittäjä
Kira Weidle (s. 1996), saksalainen alppihiihtäjä
Kiira Yrjänen (s. 2002), suomalainen jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Kiiroja, Kiroja ja Kyroja

Kira, hahmo Mortal Kombat -tappelupelisarjassa
Kira, Olivia Newton-Johnin esittämä roolihahmo elokuvassa Xanadu
Light Yagami, kutsumanimeltään Kira, hahmo japanilaisessa manga-, anime- ja elokuvasarjassa Death Note
Kyra, Rhona Mitran roolihahmo elokuvassa Beowulf (1999)
Kyra Collins, Mischa Bartonin roolihahmo elokuvassa Kuudes aisti (1999)
Kiira Lahtinen, helikopterilentäjä tv-sarjassa Salatut elämät
Kira Nerys, Nana Visitorin esittämä majuri televisiosarjassa Star Trek: Deep Space Nine
Kira Yamato, hahmo animesarjassa Mobile Suit Gundam Seed
Takuto Kira, hahmo anime- ja mangasarjassa Full Moon wo sagashite
Eddie Constantine

Eddie Constantine
Eddie Constantine (oik. Edward Constantinowsky; 29. lokakuuta 1917 Los Angeles, Kalifornia – 25. helmikuuta 1993 Wiesbaden, Saksa) oli amerikkalaissyntyinen laulaja ja näyttelijä, joka työskenteli valtaosan urastaan Euroopassa. Constantinen vanhemmat olivat tulleet Venäjältä emigrantteina.
Constantine tuli tunnetuksi Ranskassa esitettyään 1950–1960-lukujen vaihteessa etsivä Lemmy Cautionia useissa B-elokuvissa. Hän uusi Lemmy Cautionin roolin Jean-Luc Godardin Alphavillessa. Myöhemmin Constantine esiintyi muun muassa Rainer Werner Fassbinderin (Warnung vor einer heiligen Nutte, Welt am Draht ja Kolmas sukupolvi), Mika Kaurismäen (Helsinki Napoli All Night Long) ja Lars von Trierin (Europa) elokuvissa. Vuonna 1970 hän esitti italialaista anarkistia Errico Malatestaa Peter Lilienthalin elokuvassa Malatesta. Constantinen viimeinen merkittävä rooli oli jälleen Lemmy Caution Godardin elokuvassa Saksa vuonna 90 yhdeksän nolla (1991).
Aiheesta muualla

Eddie Constantine Elonetissä.
Eddie Constantine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjallisuutta

Bagh, Peter von: ”Kaikki kutsuvat minua Eddieksi”, Eddie Constantinen haastattelu, Filmihullu 5–6/2008.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Suomen rautatiesilta

Suomen rautatiesilta
Suomen rautatiesilta
Suomen rautatiesilta (ven. Финляндский железнодорожный мост, Finljandski železnodorožnyi most) on Nevan ylittävä rautatiesilta Pietarissa. Todellisuudessa se koostuu kahdesta vierekkäisestä sillasta.
Rakennusvaiheet

Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov tutustui Suomen suuriruhtinaskunnan rautatielaitokseen ja näki puutteeksi sen, että Viipuri–Pietari -linja päättyi Nevan pohjoisrannalle ilman välitöntä yhteyttä Venäjän keisarikunnan rataverkostoon. Keisari Nikolai II:n toukokuussa 1899 antamien ohjeiden mukaan oli ryhdyttävä toimenpiteisiin "Suomen ja Venäjän rautatieverkostojen yhdistämiseksi rakentamalla kiinteä silta Nevan ylitse". Sen jälkeen alkoi useita vuosia kestänyt suunnitteluvaihe. Lopullisen päätöksen noin 10 miljoonaa ruplaa maksaviksi arvioitujen  Nevan rautatiesillan ja yhdysradan rakentamisesta keisari teki keväällä 1904.
Ensimmäinen silta rakennettiin vuosina 1910–1912. Sen suunnittelivat ja rakennuttivat arkkitehti Vladimir Petrovitš Apyškov ja insinöörit Nikolai Apollonovitš Beleljubski, Grigori Grigorjevitš Grivošein ja I. G. Aleksandrov. Rakentamisen rahoitti pääasiassa Suomen suuriruhtinaskunta, jolle silta oli tärkeä, koska sen kautta Suomen rataverkko yhdistyi Venäjän rataverkkoon. Vuonna 1988 ensimmäinen silta suljettiin junaliikenteeltä korroosion aiheuttamien vaurioiden vuoksi, ja vuonna 1994 sen nostosilta purettiin kokonaan pois. Laatokan rautatieaseman rakentamisen vuoksi kyseinen silta remontoitiin täysin vuosina 2002–2003. Siihen asennettiin uusi nostosilta, ja sen tornit ja liikennöintiväylät peruskorjattiin. Kunnostustyöt maksoivat yhteensä 900 miljoonaa ruplaa.
Toinen siltaosuus rakennettiin ensimmäisen sillan viereen 1983–1987. Projektin pääinsinöörinä toimi O. Rusin. Sillasta tehtiin vanhan sillan näköinen.
Rakenne

Silta on metallirakenteinen ja 538 metriä pitkä, ja siinä on neljä 110 metrin pituista jännettä. Keskellä on nostosilta, joka mahdollistaa suurten alusten liikennöinnin Nevaa pitkin. Sillalla on kaksi raidetta sekä jalankulkuväylä.  Vuonna 1983 siltaan törmäsi 500 tonnin kalalastia kuljettanut laiva Komsomolets Tatarii. Alus upposi muutaman sadan metrin päässä törmäyspaikasta, noin puolimatkassa Aleksanteri Nevskin sillan suuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen rautatiesilta Wikimedia Commonsissa
Finlandskiy most arina-tour.ru. Arkistoitu 6.9.2019. Viitattu 28.3.2018. (venäjäksi)
Sitra (rahasto)

| Sitra> Suomen itsenäisyyden juhlarahasto |
| --- | --- |

Perustettu:  1967
Perustaja:  Suomen Pankki
Päämaja:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Yliasiamies:  Atte Jääskeläinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen itsenäisyyden juhlarahasto (vuoteen 1990 Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto) eli Sitra on julkisoikeudellinen eduskunnan valvoma rahasto, joka perustettiin vuonna 1967 Suomen Pankin yhteyteen Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlan kunniaksi.
Sitra edistää Suomen hyvinvointia ja vauhdittaa talouden kasvua luonnon kantokyvyn rajoissa. Tätä tehtäväänsä se toteuttaa ennakoimalla tulevaa, luotsaamalla muutosta ja vauhdittamalla ratkaisuja yhteiskuntamme suuriin ongelmiin yhdessä muiden toimijoiden kanssa.
Sitran yliasiamiehenä toimii Atte Jääskeläinen. Hallinnon ytimen muodostavat hallintoneuvosto, hallitus ja johtoryhmä.
Sitra ei saa rahoitusta valtion budjetista, vaan toiminta rahoitetaan rahaston sijoitusomaisuudesta kertyvillä tuotoilla. Kesäkuun 2024 2023 lopussa Sitran sijoitusten markkina-arvo oli noin 986 miljoonaa euroa. Sitrassa on noin 180 työntekijää.
Aloitus

Vuonna 1967 eduskunta perusti Sitran 100 miljoonan markan peruspääomalla (140 miljoonaa vuoden 2006 euroa) ja päätti, että "rahaston tuottoja on käytettävä sellaisten toimenpiteiden rahoittamiseen, jotka edistävät Suomen markan arvon vakiintumista, maamme taloudellisen kasvun nopeuttamista ja kansainvälisen kilpailukykymme parantamista".
Sitran toiminta ja vaikuttavuus > Sitran tehtävä

Sitra siirtyi eduskunnan alaisuuteen vuonna 1991. Laki Sitrasta (24.8.1990/717) määrittelee Sitran tehtävän seuraavasti:
»Rahaston tavoitteena on edistää Suomen vakaata ja tasapainoista kehitystä, talouden määrällistä ja laadullista kasvua sekä kansainvälistä kilpailukykyä ja yhteistyötä toimimalla erityisesti sellaisten hankkeiden toteuttamiseksi, jotka vaikuttavat kansantalouden voimavarojen käyttöä tehostavasti tai tutkimuksen ja koulutuksen tasoa kohottavasti taikka jotka selvittävät tulevaisuuden kehitysvaihtoehtoja.»
Suomen itsenäisyyden juhlarahastosta vuonna 1990 annettua lakia on muutettu 1995 (21.4.1995/647), 1999 (21.5.1999/623) sekä 2018 (28.12.2018/1366).
Sitran toiminta ja vaikuttavuus > Toiminnan ja vaikuttavuuden arviointi

Sitran tavoitteena on yhteiskunnallinen vaikuttavuus. Viimeisin Sitran työtä laajasti tarkastellut, ulkoistettu ja riippumaton vaikuttavuusarviointi valmistui vuonna 2019. Seuraavan kerran arviointi toteutetaan vuonna 2024.