stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marie Antoinette (elokuva)

| Marie Antoinette |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvajuliste.
Ohjaaja:  Sofia Coppola
Käsikirjoittaja:  Sofia Coppola
Tarina:  Antonia Fraser
Perustuu:  Antonia Fraserin elämäkertaan Marie Antoinette: The Journey
Tuottaja:   Ross Katz  Sofia Coppola 
Säveltäjä:  Jean-Philippe Rameau
Kuvaaja:  Lance Acord
Leikkaaja:  Sarah Flack
Pukusuunnittelija:  Milena Canonero
Lavastaja:  Milena Canonero
Pääosat:   Kirsten Dunst  Jason Schwartzman  Judy Davis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Ranska Japani
Tuotantoyhtiö:  American Zoetrope Pricel Tohokushinsha
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:   2006-05-2424. toukokuuta 2006 (Cannes)  2006-10-2020. lokakuuta 2006 (Yhdysvallat)  
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  40 000 000 $
Tuotto:  60 917 189 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marie Antoinette on Sofia Coppolan käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2006. Elokuva kertoo Ranskan kuningattaresta Marie Antoinettesta ja perustuu löyhästi Lady Antonia Fraserin kirjoittamaan elämäkertaan Marie Antoinette: The Journey. Elokuva ei kuitenkaan ole kokonaan faktaperäinen, ja siihen on sekoitettu elementtejä ja yksityiskohtia nykypäivän popkulttuurista.
Elokuvassa Marie Antoinettea näyttelee Kirsten Dunst, joka oli pääosassa myös Coppolan esikoiselokuvassa Virgin Suicides. Muissa osissa ovat muun muassa Jason Schwartzman, Judy Davis, Rip Torn, Rose Byrne, Steve Coogan, Asia Argento ja Marianne Faithfull.
Elokuvan musiikkituottajana on toiminut Brian Reitzell ja kuvaajana Lance Acord. Tuottajina ovat Ross Katz ja Sofia Coppola sekä vastaavina tuottajina Fred Roos ja Francis Ford Coppola.
Elokuva on kuvattu kokonaisuudessaan Ranskassa Versailles'n ja Chantillyn palatseissa.
Roolijako esiintymisjärjestyksessä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kirsten Dunst   | … |   Marie Antoinette   |
|   Marianne Faithfull   | … |   Maria Teresia   |
|   Steve Coogan   | … |   suurlähettiläs Mercy   |
|   Clara Brajman, Melodie Berenfeld   | … |   itävaltalaiset tyttöystävät   |
|   Judy Davis   | … |   kreivitär de Noailles   |
|   Jason Schwartzman   | … |   Ludvig XVI   |
|   Sebastian Armesto   | … |   kreivi de Provence   |
|   Al Weaver   | … |   kreivi d’Artois   |
|   Shirley Henderson   | … |   Sophie-täti   |
|   Molly Shannon   | … |   Victoire-täti   |
|   Rip Torn   | … |   Ludvig XV   |
|   Jean-Christophe Bouvet   | … |   herttua de Choiseul   |
|   Io Bottoms, Céline Sallette   | … |   hovinaiset   |
|   André Oumansky   | … |   kardinaali de la Roche Aymon   |
|   Asia Argento   | … |   kreivitär du Barry   |
|   Guillaume Gallienne   | … |   Vergennes   |
|   Aurore Clément   | … |   Chartresin herttuatar   |
|   Jean-Paul Scarpitta   | … |   paroni Scarpitta   |
|   René Lucien Rolland   | … |   arkkipiispa   |
|   Mary Nighy   | … |   prinsessa Lamballe   |
|   Clementine Poidatz   | … |   kreivitär de Provence   |
|   Camille Miceli   | … |   ylikamarineito, Grand Chambellan   |
|   Paul Fortune   | … |   herttua Fortune   |
|   Natasha Fraser-Cavassoni   | … |   kreivitär de Cavazzoni   |
|   Alexia Landeau   | … |   kreivitär de la Londe   |
|   Joe Sheridan   | … |   hovimies   |
|   Katrine Boorman   | … |   englantilainen herttuatar   |
|   Sarah Adler   | … |   kreivitär d’Artois   |
|   Jean-Marc Stehlé   | … |   tohtori Lassonne   |
|   Rose Byrne   | … |   kreivitär de Polignac   |
|   Paul Jasmin   | … |   paroni Jasmin   |
|   Francis Leplay   | … |   synnytyslääkäri   |
|   James Lance   | … |   Léonard   |
|   Mathieu Amalric   | … |   mies naamiaisissa   |
|   Jamie Dornan   | … |   kreivi von Fersen   |
|   Carlo Brandt   | … |   palatsin puutarhuri   |
|   Raphaël Neal   | … |   puutarhan hovipoika   |
|   John Arnold   | … |   rahaministeri   |
|   Danny Huston   | … |   keisari Joosef II   |
|   Scali Delpeyrat   | … |   synnytyslääkäri   |
|   Chloé Van Barthold   | … |   Elisabeth   |
|   Phoenix   | … |   Petit Trianonin palatsin muusikot   |
|   Lauriane Mascaro   | … |   Marie Thérèse kaksivuotiaana   |
|   Gaëlle Bona   | … |   tyttö Petit Trianonissa   |
|   Tom Hardy   | … |   Raumont   |
|   William Doherty   | … |   neuvosmies   |
|   Florrie Betts   | … |   Marie Thérèse kuusivuotiaana   |
|   Dominic Gould   | … |   kreivi   |
|   Jago Betts, Axel Küng, Driss Hugo-Kalff   | … |   Dauphin eli kruununperillinen kaksivuotiaana   |
|   Fabrice Scott   | … |   kuninkaan lähetti   |
|   Alain Doutey   | … |   ylikamaripalvelija   |
|   Bo Barrett   | … |   hovipoika   |
|   Joseph Malerba   | … |   kuningattaren henkivartija   |
Elokuvan musiikki

Seuraavassa on listattu elokuvan lopputeksteissä mainitut musiikkikappaleet, niiden tekijät ja esittäjät:
"Natural's Not In It"
"Opus 17"
"The Melody of a Fallen Tree"
"I Don't Like It Like This"
"Jynweythek Ylow"
"1er menuet pour les guerriers et les amazones, 2me menuet"
"Pulling Our Weight"
"Il secondo giorno instrumental"
"Keen On Boys"
"Aux lagueurs d'Apollon" (oopperasta "Platée")
"Opus 23"
"I Want Candy"
"Hong Kong Garden"
"Aphrodisiac"
"Fools Rush In"
"Plainsong"
"Ceremony"
"Tommib Help Buss"
"Ou boivent les loups"
"Kings of the Wild Frontier"
"Avril 14th"
"What Ever Happened"
"Tristes appréts, páles flambeaux" (oopperasta Castor et Pollux)
"All Cats Are Grey"
Masoalan niemimaa

Masoalan niemimaa Madagaskarin kartalla
Masoalan niemimaa on Madagaskarin saarella sijaitseva niemimaa. Se sijaitsee saaren koillisosassa ja on noin 50 km leveä ja noin 70 km pitkä.
Ilmastollisesti Masoalan niemimaalla vuorottelevat kaksi kautta: maaliskuusta elokuulle kestävä kostea ja viileähkö eteläinen talvi sekä syyskuusta helmikuulle kestävä kuuma ja kuiva eteläinen kesä.
Suuri osa Masoalan niemimaasta kuuluu Masoalan kansallispuistoon, joka on osa UNESCOn maailmanperintökohdetta. Alue on biodiversiteetiltään hyvin rikas ja siellä elää muun muassa kymmenen makilajia, kuusi Eupleridae-heimon petoeläintä, ainakin neljä tanrekkilajia ja kolme lepakkolajia sekä monia erilaisia jyrsijälajeja, joista osa on alkuperäisiä ja osa muualta tulleita tulokaslajeja. Alueen eläinlajeista 48 prosenttia on uhanalaisia. Kansallispuistoalueella asuu lisäksi yli 85 000 ihmistä noin 250 kylässä. Heistä suurin osa hankkii elantonsa pääasiassa maataloudesta kasvattaen perusviljelyskasvinaan riisiä.
Lukas Haas

| Lukas Haas |
| --- | --- |
 Lukas Haas vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lucas Daniel Haas
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1976 (ikä 48) West Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1983–
Merkittävät roolit:  Last Days Mars hyökkää! Nainen valkoisissa Peter Weirin Todistaja
Aiheesta muualla
www.lukas-haas.com
IMDb 
Elonet
Lukas Daniel Haas (s. 16. huhtikuuta 1976 West Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Haasilla on kaksoisveljet Nikolai ja Simon, jotka molemmat ovat äiti Emily Tracyn tapaan muusikkoja. Uransa aikana Haas on näytellyt lukuisissa elokuvissa, televisio-ohjelmissa sekä teatterinäytöksissä ja hänellä on ollut monia erittäin tunnettuja vastanäyttelijöitä, vaikka hän itse ei olekaan kovin tunnettu nimi. Haasin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli elokuvassa Peter Weirin Todistaja, jossa hän näytteli Harrison Fordin kanssa alle kymmenvuotiaana. Hän suoriutui roolistaan hyvin ja sai lukuisia uusia työtarjouksia. Seuraavien vuosien aikana hänet nähtiin muun muassa elokuvissa Nainen valkoisissa (1988) ja Pojasta mieheksi (1988). Vuonna 1996 hän esiintyi elokuvassa Mars hyökkää!. Haas on vieraillut myös kolmessa 24-televisiosarjan jaksossa. Viime vuosilta Haasin merkittävin rooli lienee elokuvassa Last Days, joka kertoo rockmuusikko Kurt Cobainin viimeisistä päivistä. Haasilla oli myös rooli elokuvassa Red Riding Hood – Punahilkka, jossa hän esittää kylän pappia. Haas esiintyy myös My Chemical Romancen musiikkivideossa ”Welcome to the Black Parade”.
Näyttelemisen lisäksi Haas on ansioitunut muusikko. Hän on esiintynyt muun muassa OutKast-yhtyeen ja Macy Grayn kanssa. Pienissä paikallisissa yhtyeissä Haas soittaa kosketinsoittimia, rumpuja ja pianoa.
Filmografia > Televisiosarjat

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984 | Jessie | Jessie | Tim Buckley | ”In the Line of Duty” |
| 1984 | Trapper John, M.D. | Trapper John, M.D. | Nicholas | ”Double Bubble” |
| 1985 | Hämmästyttävät tarinat | Amazing Stories | Brian Globe | ”Ghost Train” |
| 1986 | Hämärän rajamailla | The Twilight Zone | Mike | ”What Are Friends For?” |
| 1987 | CBS Schoolbreak Special | CBS Schoolbreak Special | Mike Sanders | ”My Dissident Mom” |
| 1993 | Nuori Indiana Jones seikkailee | The Young Indiana Jones Chronicles | Norman Rockwell | ”Paris, September 1908” |
| 1995 | Erämaatarina | Aventures dans le Grand Nord | Rod Elliot | ”Chasseurs de loups, chasseurs d’or” |
| 2001 | Rantojen kunkku | Son of the Beach | Crazy | ”Queefer Madness” |
| 2001 | Heavy Gear: The Animated Series | Heavy Gear: The Animated Series | Marcus Rover (ääni) | 12 jaksoa |
| 2002 | Inkun päiväkirja | As Told by Ginger | Jake | ”Fast Reputation” |
| 2002 | The Zeta Project | The Zeta Project | Casey MacCready (ääni) | ”On the Wire” |
| 2002 | The Twilight Zone | The Twilight Zone | Corey Williams | ”Harsh Mistress” |
| 2003 | Justice League | Justice League | Private (ääni) | ”Eclipsed” |
| 2005 | 24 | 24 | Andrew Paige | 3 jaksoa |
| 2005 | Criminal Minds – FBI-tutkijat | Criminal Minds | virkailija | ”Extreme Aggressor” ”Compulsion” |
| 2007 | Dirt | Dirt | Marqui Jackson | ”Pap Smeared” ”Caught on Tape” |
| 2008 | Entourage | Entourage | Entourage | ”Unlike a Virgin” ”Fire Sale” |
| 2013 | Kosketus | Touch | Calvin Norburg | 13 jaksoa |
| 2022 | War of the Worlds | War of the Worlds | Richard |  |
| 2023 | The Righteous Gemstones | The Righteous Gemstones | Chuck Montgomery |  |
Master of Wine

Master of Wine on englantilaisen Masters of Wine -instituutin myöntämä viinialan tutkinto. Se myönnetään henkilölle, joka on kokeen perusteella osoittanut syvällistä tuntemusta kaikesta viiniin liittyvästä sekä kykyä viestiä selkeästi. Vuosien 1953 ja 2015 välillä tutkinto on myönnetty yli 370 henkilölle 24 eri maasta. Suurin osa Master of Wineistä on ollut miehiä, mutta vuonna 2014 valituista suurin osa oli naisia. Nuorin on ollut 25-vuotias.
Suomalaisia tutkinnon suorittaneita ovat:
Essi Avellan (2006)
Tuomas Meriluoto (2009)
Taina Vilkuna (2015)
Heidi Mäkinen (2019)
Pasi Ketolainen (2020)
Master of Wine -kokeeseen kuuluu teoriakoe, käytännön koe sekä tutkielma. Käytännön koe koostuu viininmaistelusta sokkona. Teoriakokeessa kysytään viinin tuotannosta ja käsittelystä, viinitaloudesta sekä nykyaikaan liittyvistä asioista. Tutkielma on kymmenen tuhannen sanan raportti, joka perustuu omaan tutkimukseen. Kokeen arvostelee paneeli, johon kuuluu muita Master of Wineja sekä viinikauppiaita. Kokelaan täytyy myös sitoutua instituutin ohjesääntöön.
Aiheesta muualla

Lampén, Jari F.: Viinikoulutus ei ole enää tukkurien yksinoikeus – kuluttajien viinitietous kasvaa kohisten Aromi -lehti.  21.11.2019. Arkistoitu 26.7.2020. Viitattu 26.7.2020.
Martti Ahti

Martti Johannes Ahti (s. 2. toukokuuta 1948 Helsinki) on suomalainen valtiotieteen tohtori ja historiantutkija.
Ahti on toiminut Helsingin yliopiston poliittisen historian dosenttina vuodesta 1994 alkaen. Hän on tutkinut erityisesti maailmansotien välisen ajan suomalaista oikeistoradikalismia ja aktivistisukupolvea.
Ura

Ahti kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1967, valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1977, valtiotieteiden lisensiaatiksi 1985 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1988. Työuransa hän aloitti freelance-toimittajana Yleisradion ruotsinkielisessä kulttuuritoimituksessa tehden historia-aiheisia ohjelmia 1974–1978. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina hän työskenteli 1979–1985, Helsingin yliopiston tutkimusassistenttina ja viransijaisena assistenttina 1986–1988, Hallintohistoriakomitean tutkijana 1989–1992, Helsingin yliopiston yliassistenttina 2000–2001, viransijaisena professorina vuosina 1992, 1996 ja 2000–2001. Vuodesta 2002 lähtien Ahti on työskennellyt vapaana tutkijana ja kääntäjänä.
Ahti pyysi marraskuussa 1978 pääsyä suojelupoliisin arkistossa säilytettyihin vuosilta 1918–1920 peräisin oleviin asiakirjoihin. Suojelupoliisi epäsi pyynnön. Perusteluna oli se, että nämä asiakirjat olivat pakattuna siirtoa odottamassa eikä asiakirjojen etsiminen ollut mahdollista ilman huomattavia ylitöitä. Lisäksi väitettiin, että suojelupoliisin arkistot eivät ole julkisia. Ahti valitti päätöksestä helmikuussa 1979 Korkeimpaan hallinto-oikeuteen, joka ilmoitti omassa päätöksessään huhtikuussa 1980, ettei Ahdin pyyntöön ollut mahdollista suostua suojelupoliisin virkatoimintaa haittaamatta. Kesäkuussa 1981 Mauno Koiviston II hallitus päätti pidentää etsivän keskuspoliisin, valtiollisen poliisin ja suojelupoliisin arkistoihin kuuluvien asiakirjojen salassapitoaikaa 35 vuodella valtion turvallisuuteen ja yksilön oikeusturvaan liittyvien syiden vuoksi. Aiemmin asiakirjat olivat tulleet julkisiksi pääsääntöisesti 25 vuoden kuluttua asiakirjan päiväyksestä, ja päätöksen johdossa julkisina jo olleet asiakirjat muuttuivat salaisiksi. Etsivän keskuspoliisin ja Valpon arkistot avautuivat tutkijoille vasta toukokuussa 1992.
Vuonna 1987 Ahdin väitöskirjasta Salaliiton ääriviivat. Oikeistoradikalismi ja hyökkäävä idänpolitiikka nousi kohu liittyen Mannerheimin osuuteen vuoden 1919 kaappaushankkeisiin. Mannerheimin elämäkerran kirjoittaja Stig Jägerskiöld epäili tutkimuksen pätevyyttä ja vuorineuvos Johan Nykopp arvosteli sitä Mannerheimista epäedullisten tietojen levittämisestä Suomen itsenäisyyden 70-vuotispäivän yhteydessä.
Ahdille myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1975 yhdessä Carita Backströmin kanssa sarjasta Blad ur arbetets historia I–IV. Presidentti Urho Kekkosen juhlasäätiön palkinnon hän sai 1991 ja hän pääsi Suomen historiallisen seuran tutkijajäseneksi 1991.
Teoksia

Blad ur arbetets historia / Sivuja työn historiasta  1-2, tekijät Martti Ahti ja Carita Backström. Yleisradion julkaisusarja 46-47.   Yleisradio, Helsinki 1974, 1975
Asiakirjajulkisuus suojelupoliisin arkistossa : : tutkielma asiakirjajulkisuuden toteutumisesta ja praktisesta käyttöarvosta hallinnon kontrollivälineenä.   Tekijä, Helsinki 1981
Salaliiton ääriviivat : oikeistoradikalismi ja hyökkäävä idänpolitiikka 1918-1919, karttojen piirrokset P.-G. Johansson.    Weilin + Göös 1987
Kaappaus? : suojeluskuntaselkkaus 1921, fascismin aave 1927, Mäntsälän kapina 1932 ; valokuvat Matti Ruotsalainen.   Otava 1990
Aktivisterna och "Andersson" : konspirationer och krigsplaner 1919, skyddskårskonflikten 1921, Mäntsäläupproret 1932, översättning Henrik von Bonsdorff.   Schildt, Helsingfors 1991
Ryssänvihassa : Elmo Kaila 1888-1935 : aktivistin asevoimien harmaan eminenssin ja Akateemisen Karjala-Seuran puheenjohtajan elämäkerta.    WSOY 1999
Suomennoksia

Itärajan vartijat 2, 1500-luku ; kirj. Hannu Kujanen, Lars-Folke Landgrén ; Lars-Folke Landgrénin osuuden suomentanut Martti Ahti. Schildt, Espoo 2004
Torsten Ekman : Suomen kaarti 1812-1905, käsikirjoituksesta suomentanut Martti Ahti.   Schildts, Helsinki 2006
Torsten Ekman : Aleksanteri I. Keisari ja isänmaa, käsikirjoituksesta suomentanut Martti Ahti. Schildts, Helsinki 2013
No Shame

| No Shame |
| --- | --- |

 Sampsa Sarparanta Semifinalissa vuonna 2003.
Tiedot
Toiminnassa:  1996–2016
Tyylilaji:  punk rock
Kotipaikka:  Salo, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sampsa Sarparanta, laulu, kitara   Jussi Kenttämaa, rummut   Pekka Virtanen, basso   Jere Tiainen, kitara  
Entiset jäsenet:  Esa Salokoski, kitara (1996–2005) 
Levy-yhtiö:  Fullsteam Records, 2002–   Straightedge Records, 1999–2000  
Aiheesta muualla
www.ifeelnoshameatall.net
No Shame oli suomalainen punk-yhtye, joka perustettiin Salossa joulukuussa 1996. Yhtye itse on aikoinaan kuvaillut musiikkityyliään ”lovepunkiksi”, samannimisen kappaleensa mukaan. Varsinkin White Of Hope Turning Black -levyllä meno on jo huomattavasti synkempää.
Perustajajäseniin kuulunut Esa Salokoski erosi yhtyeestä vuonna 2005. Paikkaajaksi löytyi samana vuonna Jere Tiainen.
Yhtye lopetti toimintansa 20 vuoden jälkeen joulukuussa 2016.
Jäsenet > Nykyiset

Sampsa Sarparanta – laulu, kitara
Jussi Kenttämaa – rummut
Pekka ”Schpex” Virtanen – basso, laulu
Jere Tiainen – kitara, laulu
Jäsenet > Entiset

Esa Salokoski – kitara, laulu (1996–2005)
Teemu Horto - rummut (1998-2008)
Arttu Rokka
Lauri Helin
Saska Ketonen (2009-2011)
Diskografia > Albumit

Greed Is God (Straightedge Records, 1999)
Schpunk (Straightedge Records, 2000)
Rebound for Glory (2CD, Fullsteam / Hardbeat Records, 2003)
White of Hope Turning Black (Fullsteam Records, 2007)
Ironing Day (Fullsteam Records, 2010)
The Last Drop (2014)
Diskografia > EP:t

Through it all (Omakustanne cdr, 1997)
Hope (Omakustanne cdr, 1998)
Face the Truth (Fullsteam Records, 2005)
No Shame / Bitume' (Split MCD, Fullsteam Records, Vitaminepillen Records, 2005)
Diskografia > Singlet

Song (Straightedge Records, 1999)
Take the Money & Run (Fullsteam Records, 2006)
Better Drunk than Part of the Machine (Fullsteam Records, 2009)
Empty Promises (Fullsteam Records, 2010)
Jonossa Seuraava (Fullsteam Records, 2014)
Diskografia > 7":t

Cancer / Skunk (Sitruunamaailma/Hardbeat Records, 2002)
Face the Truth (Fullsteam Records, 2005)
Diskografia > Kokoelmat

Dedication to the Swan / Sorry, Burnin' (Pepe Lindholm, 1998)
Aiheesta muualla

No Shamen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
No Shame Last.fm:ssä (englanniksi)
Maurice Smith

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maurice Smith Osakan MM-kisoissa 2007 |  Maurice Smith Osakan MM-kisoissa 2007 |  Maurice Smith Osakan MM-kisoissa 2007 |  |
Maa:   Jamaika
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Osaka 2007 | kymmenottelu |  |
Maurice Smith (s. 28. syyskuuta 1980) on jamaikalainen kymmenottelija.
Ateenan olympialaisissa 2004 Smith sijoittui kymmenottelussa sijalle 14 pistein 8023.
Helsingin MM-kisoissa 2005 hän keskeytti, mutta Osakassa 2007 hän voitti MM-hopeaa tuloksella 8644. Tulos oli Jamaikan ennätys ja hän paransi henkilökohtaista ennätystään lähes 300 pisteellä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi pistein 8205. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Daegun MM-kisoissa 2011 hän keskeytti.
Smith on myös Pan-Amerikan kisojen mestari vuodelta 2007 kisaennätyksellä 8278 ja Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskisojen voittaja 2001 kymmenottelussa. Hän on myös Jamaikan mestari kiekonheitossa vuosilta 2005 ja 2007.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m: 10,62 (2007)
400 m: 47,48 (2007)
1 500 m: 4.29,95 (2006)
100 m aj: 13,76 (2006)
korkeus: 203 (2001, 2007, 2008)
seiväs: 480 (2007)
pituus: 751 (2006)
kuula: 17,78 (2008)
kiekko: 55,69 (2007)
keihäs: 62.07 (2002)
kymmenottelu: 8644 (2007)
Marie Sophie Schwartz

| Marie Sophie Schwartz> Maria Sofia Birath |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Marie Sophie Schwartz
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1819 Borås, Ruotsi
Kuollut: 7. toukokuuta 1894 (74 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Fru M. S. S.*** Maria
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  "Förtalet"
Pääteokset:  Emancipationsvurmen Positivspelarens son
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marie Sofie (Sophie) Schwartz, kirjailijanimiä Maria ja Fru M. S. S.***, s. Birath (4. heinäkuuta 1819 Borås, Ruotsi – 7. toukokuuta 1894 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija.
Teokset

Förtalet, 1851
Passionerna, 1853
Mannen af börd och qvinnan af folket, 1858
Ett hämdens offer, 1859
Arbetet adlar mannen, 1859
Emancipationsvurmen, 1860
Ädlingens dotter, 1860
Skuld och oskuld, 1861
Börd och bildning, 1861
Positivspelarens son, 1863 (nimettömänä)
Guld och namn, 1863
Författarinnan och hennes man, 1864
Den rätta, 1864
Ungdomsminnen, 1864
Mina lefnadsöden, 1865
David Waldner, 1866
Vexlande öden, 1871
Sonsonen, 1872)
Berthas anteckningar 1881
Suomennetut teokset

Laulajat: Jutelma, mukailemalla suom. Arvo Lempiranta. Hagelberg, Tampere 1881 (Kirja Project Gutenbergissä)
Novelleja suom. Heikki Juho Tallqvist. Tampere: Wesander 1885.
Intohimot (Passionerna), Pori: Otto Andersin 1910.
Aatelismies ja kansan nainen: romaani, suom. Saima Kolu. Hämeenlinna: Karisto 1915. Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja, n:o 61–63.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie Sophie Schwartz Wikimedia Commonsissa
Marie Sophie Schwartzin teoksia Projekt Runebergissa
Nguyễn Thị Thiết

| Mitalit> Maa:   Vietnam.Naisten painonnosto.Kaakkois-Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Vietnam.Naisten painonnosto.Kaakkois-Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Vietnam.Naisten painonnosto.Kaakkois-Aasian kisat  | Maa:   Vietnam> Naisten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bangkok 2007 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Hanoi 2003 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Manila 2005 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Vientiane 2009 | 63 kg |  |
Nguyễn Thị Thiết (27. lokakuuta 1984) on vietnamilainen painonnostaja. Thiết on kilpaillut kahdesti olympialaisissa 63 kg sarjassa. Ateenan olympialaisissa 2004 työnnössä hän sai tuloksen 110 kg ja tempauksessa 95 kg. Yhteistulos 205 kg riitti kuudenteen sijaan. Neljä vuotta myöhemmin Pekingin olympialaisissa hän työnsi 125 kg ja tempasi 100 kg. Yhteistulos 225 kg oli kilpailun viidenneksi paras tulos. Thiếtillä on myös yksi Kaakkois-Aasian kisojen mestaruus vuodelta 2007 sekä kolme hopeaa vuosilta 2003, 2005 ja 2009. Kaikki mitalit ovat 63 kg sarjasta.
Maahockey kesäolympialaisissa 2016 – miesten turnaus

Miesten maahockeyturnaus Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pidettiin 6.–18. elokuuta. Ottelut pelataan Centro Olímpico de Hockeyssa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Olympiakultaa voitti Argentiina, jolle se oli historiansa ensimmäinen olympiamitali maahockeysta. Loppuottelussa Argentiina voitti Belgian 4-2. Belgialle mitali oli ensimmäinen sitten vuoden 1920 olympialaisten. Kolmanneksi sijoittui edellisten kisojen olympiavoittaja Saksa, joka voitti pronssiottelussa Alankomaat.
Karsinnat

| Ajankohta | Tapahtuma | Sijainti | Lopputurnausjoukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| 20. syyskuuta – 2. lokakuuta 2014 | Aasian kisat 2014 | Incheon, Etelä-Korea |  Intia |
| 3. – 14. kesäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Buenos Aires, Argentiina |  Saksa |
| 3. – 14. kesäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Buenos Aires, Argentiina |  Kanada |
| 3. – 14. kesäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Buenos Aires, Argentiina |  Espanja |
| 3. – 14. kesäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Buenos Aires, Argentiina |  Uusi-Seelanti |
| 20. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Antwerpen, Belgia |  Belgia |
| 20. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Antwerpen, Belgia |  Iso-Britannia |
| 20. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 2015 | FIH Hockey World League | Antwerpen, Belgia |  Irlanti |
| 21. heinäkuuta 2015 | Isäntämaa | Toronto, Kanada |  Brasilia |
| 14. – 25. heinäkuuta 2015 | Pan-Amerikan kisat 2015 | Toronto, Kanada |  Argentiina |
| 21. – 29. elokuuta 2015 | EuroHockey Nations Championship | Lontoo, Englanti |  Alankomaat |
| 21. – 25. lokakuuta 2015 | Oseanian Cup 2015 | Stratford, Uusi-Seelanti |  Australia |
| 23. lokakuuta – 1. marraskuuta 2015 | Afrikan karsintaturnaus | Randburg, Etelä-Afrikka | —1 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 12 |
1Karsintaturnauksen voitti Etelä-Afrikka, mutta maan olympiakomitea ei antanut lupaa osallistua lopputurnaukseen. Tämän takia turnaukseen pääsi Uusi-Seelanti, jolla oli parhaat rankingpisteet.