stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edelweiss Air
Laivasto > Nykyinen laivasto

Laivaston keski-ikä maaliskuussa 2023 on 18,2 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-200 | 13 | — |  |
| Airbus A340-300 | 4 | — |  |
| Yhteensä | 17 | 0 |  |
Laivasto > Edelweiss Airin historiallinen laivasto

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Edelweiss Airin historiallinen laivasto
| Konetyyppi | Koneiden lukumäärä enimmillään | Käytössä vuosina | Lisätietoja |  |  |  |
| McDonnel Douglas MD-83 | 3 | 1996–1999 |  |  |  |  |
| Airbus A330-200 | 2 | 2000–2016 |  |  |  |  |
| Airbus A330-300 | 2 | 2011–2021 | Leasattu Eurowings Discoverylle. |  |  |  |
Edelweiss Airin Airbus A320-200 Zurichin kansainvälisellä lentoasemalla.
Yhtiön Airbus A340-300 Zurichin kansainvälisellä lentoasemalla.
Edelweiss Airin entinen Airbus A330-300.
Dreams of Sanity

Dreams of Sanity oli itävaltalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1991. Yhtye ehti julkaista kolme albumia ennen hajoamistaan vuonna 2002.
Jäsenet

Sandra Schleret - laulu
Christian Marx - kitara
Andreas Wildaur - kitara
Michael Knoflach - basso
Frederic Heil - kosketinsoittimet
Harald Obexer - rummut
Diskografia

Komodia (1997)
Masquerade (1999)
The Game (2000)
Peter Kemp

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten vesipallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Miesten uinti
|  Pronssia | Pariisi 1900 | 200 m esteuinti |  |
Peter Kemp (8. huhtikuuta 1877 – 9. kesäkuuta 1965) oli brittiläinen vesipalloilija ja uimari. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa kultaa vesipallossa voittaneeseen joukkueeseen ja sai lisäksi pronssia 200 metrin esteuinnissa ajalla 2.47,4.
Elliott Coues

Eliiot Coues
Elliott Coues (9. syyskuuta 1842 Portsmouth, New Hampshire – 25. joulukuuta 1899 Baltimore, Maryland) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja eläintieteilijä.
Elliott Coues syntyi New Hampshiren Portsmouthissa ja hänen vanhempansa olivat Samuel Elliott Coues ja Charlotte Haven Ladd Coues. Couesin suku oli lähtöisin Normandiasta, Ranskasta. Samuel Coues julkaisi useita tieteellisiä tutkielmia, joissa käsiteltiin muun muassa lääketieteen, astronomian ja geologian moderneja suuntauksia. Nuori Elliott Coues oppi siis jo lapsena tieteellisen työskentelyn periaatteita. Samuel Coues oli Yhdysvaltain 14. presidentin Franklin Piercen ystävä, ja tämän avustuksella hän sai työpaikan patenttitoimistosta, missä hän työskenteli loppuelämänsä, kuollen vuonna 1867.
Poikana Elliott Coues kävi jesuiittavaikutteista koulua. Vuonna 1857 hän aloitti opinnot Baptistiopistossa (nykyinen Columbian yliopisto). Hän valmistui filosofian ja lääketieteen tohtoriksi vuonna 1863. Hänen kiinnostuksensa lintuihin ja ornitologiaan kehittyi jo varhain, ja vuonna 1861 Smithsonian-instituutti lähetti hänet Labradoriin keräämään kokoelman lintuja. Samana vuonna hän julkaisi retkihavaintonsa ja myös tutkielman Columbian osavaltionselvennä linnustosta. Washingtonissa (D.C.) hän palveli armeijassa lääketieteen kadettina, ja vuodesta 1864 lähtien vakinaisen armeijan apulaiskirurgina ensin Arizonassa ja myöhemmin Pohjois- ja Etelä-Carolinassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi ansioistaan sodassa.
Vuonna 1872 Coues julkaisi maineikkaan teoksensa Key to North American Birds, joka vaikutti suuresti amerikkalaisen ornitologian kehittymiseen. Hänen työnsä oli järjestelmällistä, keskittyen vastikään käyttöön otetun trinomisen nimistön eli lajien alalajeihin luokittelun kehittämiseen. Palveltuaan armeijassa noin kymmenen vuotta hänet siirrettiin rajajoukkoihin luonnontutkijaksi, ja hän palveli 49:n leveyspiirin tuntumassa Yhdysvaltain ja Kanadan rajoilla Lake of the Woodsista Kalliovuorille vuosina 1873–1876. Vuosina 1877–1882 hän toimi lehtorina Columbian yliopiston lääketieteen laitoksella ja anatomian professorina 1882–1887.
Coues irtisanoutui armeijan palveluksesta lopullisesti vuonna 1881 keskittyen tieteelliseen työskentelyyn. Hän perusti Amerikan lintutieteellisen yhdistyksen (American Ornithologists' Union) 1883 yhdessä Joel Asaph Allenin ja William Brewsterin kanssa, ja osallistui yhdistyksen lehden The Auk toimittamiseen. Vuosina 1876–1880 hän toimitti julkaisua United States Geological and Geographical Survey of the Territories.
Lintujen lisäksi Coues tutki nisäkkäitä ja julkaisi vuonna 1877 teoksen Fur-Bearing Animals. Vuonna 1887 hänet valittiin Esoteric Theosophical Society of American puheenjohtajaksi.
Elliott Coues on haudattu Vermontiin West Arlingtonin kansalliselle hautausmaalle paikkaan numero 473 yhdessä vaimonsa Mary E. Couesin (kuollut 16. helmikuuta 1906) kanssa.
Elliott Coues kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa eskimosirrin (Calidris bairdii), jonka hän nimesi Spencer Fullerton Bairdin kunniaksi.
Teoksia

A Monograph of the Tringae of North America (1861).
Key to North American Birds (1872).
A Field Ornithology (1874).
Birds of the North-west (1874).
Fur-Bearing Animals (1877).
Monographs on North American Rodentia, yhdessä J. A. Allenin kanssa (1877).
Birds of the Colorado Valley (1878).
A Bibliography of Ornithology (1878-1880, keskeneräinen).
New England Bird Life (1881).
A Dictionary and Check List of North American Birds (1882).
Biogen, A Speculation on the Origin and Motive of Life (1884).
The Daemon of Darwin (1884).
Can Matter Think? (1886).
Neuro-Myology (1887).
Peter Karlsson (jääkiekkoilija)

| Peter Karlsson (jääkiekkoilija)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1966 Västerås
Kuollut: 11. maaliskuuta 1995 (29 vuotta) Västerås
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  177 cm
Paino:  88 kg
Aik. seurat:  Västerås IK 1983–1988   Surahammars IF 1988–1989   IK Westmannia-Köping 1990–1993   Västerås IK 1992–1993   Avesta BK 1993–1994   Örebro IK 1994–1995
Peter Karlsson (17. helmikuuta 1966 Västerås – 11. maaliskuuta 1995 Västerås) oli ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan lähinnä Ruotsilla toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, mutta edusti Västeråsia myös Elitserienissä kaudella 1992–1993.
Karlsson kuoli maaliskuussa 1995 19-vuotiaan uusnatsin puukotettua häntä. Teon syynä oli Karlssonin homoseksuaalisuus. Elokuussa 1997 hänen muistokseen pelattiin ottelu, jossa vastakkain olivat Västerås IK ja ruotsalaisista NHL-pelaajista koottu joukkue.
Pilsner Urquell

Pilsner Urquell -pullo ja -lasi
Pilsner Urquell ([uːrkvell], tšek. Plzeňský Prazdroj) japanilaisen asahi panimon omistama vuodesta 2017, Tšekin Plzeňissä sijaitsevan Plzeňský Prazdroj -panimon valmistama olut (4,4 t-%). Se on maailman ensimmäinen pilsner  lager-tyylinen pohjahiivaolut, ja sitä on valmistettu vuodesta 1842. Sen kehitti baijerilainen panimomestari Josef Groll. Vaalea lager on maailman yleisin olutlaatu lähes 90% osuudellaan.
Olut tunnetaan kansainvälisesti saksankielisellä nimellään Pilsner Urquell, jonka merkitys on suunnilleen "pilsnerin alkulähde" tai "Pilsenin (=Plzeňin) alkulähde".
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eizan-rautatiet

| Eizan-rautatiet> 叡山電鉄株式会社.Eizan Electric Railway Co., Ltd. |
| --- | --- |

Perustiedot
 Eizan-rautateiden linjakartta
Valtio:  Japani
Toiminta-alue:  Kioto
Perustettu:  6. heinäkuuta 1985
Rataverkko
Verkoston pituus:  14,4 km
Kotisivu
Eizan-rautateiden 900-sarjan juna
Kuraman rautatieasema vuonna 1991
Eizan-rautatiet (jap. 叡山電鉄株式会社, Eizan dentetsu kabushikigaisha), lyhyemmin Eiden (叡電), on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kioton kaupungin pohjoisosassa. Se liikennöi kahta rautatielinjaa, jotka liittävät Kioton keskustan kaupungin koillispuolella kohoavaan Hieivuoreen sekä Kuraman ja Kibunen kyliin, jotka ovat suosittuja turistikohteita. Eizan-rautateiden linjojen yhteispituus on 14,4 kilometriä, ja asemia niillä on 17 kappaletta.
Eizan-rautatiet on osa suuremman Keihan-rautatieyhtiön muodostamaa yritysryhmää. Raideliikenteen lisäksi se toimii muun muassa vähittäiskaupan, matkailupalveluiden ja kiinteistökehityksen aloilla. Sen pääkonttori sijaitsee Kioton kaupungin Sakyōn suuralueella Yamabana-Itchōdachōn kaupunginosassa.
Historia

Eizan-rautateiden juuret ovat vuonna 1888 perustetussa Kyōto dentō -sähköyhtiössä, joka harjoitti myös raideliikennettä. Yrityksen rautatielinja Hieivuoren juurelle avattiin vuonna 1925, linja Kuraman kylään vuonna 1928. Kyōto dentōn raideliikenne erotettiin omaksi yhtiökseen, Keifuku-rautatieksi, vuonna 1942. Perustamisensa jälkeen Keifuku liikennöi myös Kioton luoteisosan raitiotielinjoja (Randen), jotka se omistaa edelleen, ja useita rautatielinjoja Fukuin prefektuurissa.
1960-luvulta lähtien osa Keifukun linjoista lakkautettiin ja osa siirrettiin muiden yhtiöiden omistukseen. Eizan-rautatiet muodostettiin 6. heinäkuuta 1985, ja seuraavan vuoden huhtikuussa sen haltuun siirrettiin Keifuku-rautateiden Hieivuorelle ja Kuramaan johtavat linjat. Yrityksen perustamiseen vaaditun pääoman tarjosi kokonaisuudessaan Keifuku. Vuonna 1990 Keifukun emoyritys Keihan osti Eizan-rautateiden osakkeista 60 prosenttia.
Eizan-rautatiet liittyi Japanin vuoristossa toimivien rautateiden Zenkoku tosantetsudō pāmiru-kai -yhdistykseen vuonna 2009.
Linjat

Eizan-rautatiet liikennöi kahta rautatielinjaa, joista Eizan-päälinja johtaa Kioton keisarillisen palatsin koillispuolella sijaitsevalta Demachiyanagin rautatieasemalta Hieivuoren juurelle ja Kurama-linja Takaragaiken rautatieasemalta pohjoiseen Kuraman kylään. Lähes kaikki Kurama-linjan junat jatkavat Takaragaikesta Eizan-päälinjaa pitkin Demachiyanagiin saakka. Demachiyanagista on vaihtoyhteys Keihan-rautateiden linjoille. Eizan-päälinjan toiselta pääteasemalta Yase-Hieizanguchista on sen sijaan yhteys Hieivuorelle nousevaan Eizan-funikulaariin ja Eizan-riippuköysirataan, joita liikennöi Keifuku-rautatiet. Yase-Hieizanguchista on myös bussiyhteyksiä Ōharan alueelle.
Tavanomaisen liikenteen lisäksi Eizan-rautateillä on kaksi sightseeing-junaa: Eizan-päälinjalla kulkeva Hiei ja Kurama-linjalla kulkeva Kirara, jossa on suuret panoraamaikkunat. Kurama-linjalla Ichiharan ja Ninosen asemien välillä on noin 250 metrin pituinen vaahterapuiden reunustama ”vaahteratunneli”.
| Symboli | Linja | Japaniksi | Reitti | Pituus (km) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|      | Eizan-päälinja | 叡山本線 | Demachiyanagi–Yase-Hieizanguchi | 5,6 |
|      | Kurama-linja | 鞍馬線 | Takaragaike–Kurama | 8,8 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eizan-rautatiet Wikimedia Commonsissa
Yhtiön internetsivut (japaniksi)
Pieni Hiekka-aavikko

Pienen Hiekka-aavikon sijainti Australiassa.
Canning Stock Route -karjatie Pienellä Hiekka-aavikolla.
Pieni Hiekka-aavikko on aavikko Australiassa Länsi-Australian alueella. Se on pääosin alavaa hiekka-aavikkoa. Aavikon pinta-ala on noin 101 000 km2
Pieni Hiekka-aavikko ei ole mikä tahansa pienialainen hiekka-aavikko, vaan toinen Australian kahdesta Hiekka-aavikon nimeä kantavasta aavikosta. Suurempi niistä on Iso Hiekka-aavikko, joka sijaitsee Pienen Hiekka-aavikon pohjoispuolella. Gibsonin aavikko puolestaan sijaitsee Pienen Hiekka-aavikon itäpuolella.
Pienen Hiekka-aavikon maastomuodot, eläimistö ja kasvillisuus ovat samankaltaiset kuin Ison Hiekka-aavikon, ja molempien läpi kulkee historiallinen Canning Stock Route -karjatie. Karjatie on Pienen Hiekka-aavikon ainoa varsinainen kulkuväylä. Vuotuinen sademäärä on 150–200 mm, ja sateet saadaan pääosin kesällä. Valunta päätyy aavikon pohjoislaidalla sijaitsevaan Lake Disappointment -suolajärveen. Keskilämpötila on kesäisin 22–38 °C ja talvisin 5.4–21.3 °C.
Aiheesta muualla

Biodiversity Assessment – Little Sandy Desert
Pierre-Simon Ballanche

Pierre-Simon Ballanche. Jean-Marie Bonnassieuxin veistos.
Pierre-Simon Ballanche (4. elokuuta 1776 Lyon – 12. kesäkuuta 1849 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja mystinen filosofi.  Hänen tunnetuin teoksnsa on esseekokoelma Essai de palingénésie sociale, (1827–1829).
Ballanche pyrki ottamaan filosofiaansa aineksia sekä vasemmalta että oikealta. Vasemmisto ei kuitenkaan voinut hyväksyä hänen näkemystään yhteiskunnallisesta järjestyksestä yliluonnollisena, eikä oikeistolaisille taas kelvannut hänen halukkuutensa tunnustaa radikaalinkin muutoksen laillisuus.
Difference

| Difference Dreamtale |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : TDM-Studio, Fantom Studio ja Goldenworks
 Julkaistu: 23. helmikuuta 2005
 Tuottaja(t): Timo Tolkki ja Dreamtale
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 49.26
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
Dreamtalen muut julkaisut
| Ocean’s Heart 2004 | Difference 2005 | Phoenix 2008 |
Difference on power metal -yhtye Dreamtalen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. helmikuuta 2005. Albumilla yhtyeen laulajan virkaa hoitaa Teräsbetonin Jarkko Ahola.
Kappaleet

Lost Souls – 3.12
Wings of Icaros – 4.54
New Life – 4.50
Lucid Times – 7.31
Mirror – 3.28
World's Child – 3.57
Sail Away – 3.46
Fly – 4.07
Secret Door – 3.55
We Are One – 4.19
Green Fields – 3.11
Powerplay – 4.16 (Japanin bonuskappale)
Kokoonpano

Jarkko Ahola – laulu
Rami Keränen – kitara
Mikko Mattila – kitara
Turkka Vuorinen – kosketinsoittimet
Pasi Ristolainen – basso
Pete Rosenbom – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Difference Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Difference Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Different Gear, Still Speeding

| Different Gear, Still Speeding Beady Eye |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesäkuu–marraskuu 2010 RAK Studioilla, Lontoossa
 Julkaistu: 28. helmikuuta 2011
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Steve Lillywhite
 Tyylilaji: alternative rock, brittipop
 Kesto: 51.34
 Levy-yhtiö: Beady Eye Records Dangerbird Records Sony Music
Listasijoitukset
  Britannian albumilista: 3.   Irlannin albumilista: 10.   Suomen virallinen lista: 20.
Beady Eyen muut julkaisut
|   | Different Gear, Still Speeding 2011 | BE 2013 |
Singlet albumilta  Different Gear, Still Speeding
 ”Bring the Light” Julkaistu: 22. marraskuuta 2010  ”Four Letter Word” Julkaistu: 17. tammikuuta 2011  ”The Roller” Julkaistu: 21. helmikuuta 2011  ”Millionaire” Julkaistu: 2. toukokuuta 2011  ”The Beat Goes On” Julkaistu: 11. heinäkuuta 2011
Different Gear, Still Speeding on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen debyyttialbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2011. Albumin levittäjänä toimi Britanniassa Beady Eye Records ja Suomessa Sony Music. Albumi on elokuussa 2009 hajonneen Oasis-yhtyeen jäsenten Liam Gallagherin, Gem Archerin, Andy Bellin ja Chris Sharrockin ensimmäinen julkaisu. Myöhemmin saman vuoden lokakuussa Oasiksesta eronnut Noel Gallagher julkaisi oman debyyttialbuminsa.
Different Gear, Still Speedingin korkein sijoitus kotimaassaan Britannian albumilistalla oli kolmantena ja Suomen virallisella albumilistalla 20. Albumi pysyi Britannian albumilistalla 18 viikkoa, kun taas Suomessa se ylsi listalle ainoastaan viikolla 10.
Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Bring the Light”, ”Four Letter Word”, ”The Roller”, ”Millionaire” ja ”The Beat Goes On”. Yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi BE julkaistiin kesäkuussa 2013.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Four Letter Word | Bell | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Millionaire | Bell | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Roller | Archer | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Beatles and Stones | Gallagher | 2.56 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Wind Up Dream | Archer | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Bring the Light | Gallagher | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | For Anyone | Gallagher | 2.15 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kill for a Dream | Bell | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Standing on the Edge of the Noise | Archer | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Wigwam | Gallagher | 6.39 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Three Ring Circus | Archer | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Beat Goes On | Bell | 4.45 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Morning Son | Gallagher | 6.03 |  |  |  |  |  |  |
| iTunes-julkaisun lisäkappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Man of Misery | Gallagher | 2.38 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Sons of the Stage (World of Twist -cover)  | Gordon King, Tony Ogden | 4.38 |  |  |  |  |  |  |
| Japanin painoksen lisäkappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Sons of the Stage (World of Twist -cover)  | Gordon King, Tony Ogden | 4.38 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | World Outside My Room | Gallagher, Archer, Bell | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano ja henkilöstö > Yhtye

Liam Gallagher – laulu, akustinen kitara
Gem Archer – soolokitara, piano, taustalaulu
Andy Bell – basso, rytmikitara
Chris Sharrock – rummut, lyömäsoittimet
Kokoonpano ja henkilöstö > Lisämuusikot

Nonvula Walinga – taustalaulu (”Bring the Light” ja ”Kill for a Dream”)
Victoria Akintola – taustalaulu (”Bring the Light” ja ”Kill for a Dream”)
Kokoonpano ja henkilöstö > Tuotanto

Steve Lillywhite – tuottaja
Jonathan Shakhovskoy – miksaaja
Piispanen

Piispanen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aloys Jeremias Piispanen (1832–1909), Pietarissa ja Inkerinmaalla työskennellyt suomalainen pappi
Arsi Piispanen (s. 1985), jääkiekkoilija
Arto Piispanen (s. 1958), jazz-pianisti
August Piispanen (1844–1906), apteekkari, kunnallisneuvos ja teollisuusyrittäjä
Benno A. Piispanen, Santeri Levaksen (1899–1987), kirjailijanimi
Henri Piispanen (s. 1994), ääninäyttelijä, laulaja ja juontaja
Marja-Leena Piispanen (s. 1951), pituushyppääjä
Markus Piispanen (s. 1989), jääkiekkoilija
Otto Piispanen, ääninäyttelijä, muusikko
Pauli Piispanen (1903–1977), juristi ja kanslianeuvos
Petri Piispanen (s. 1980), jalkapalloilija
Severi Piispanen (s. 1997), pesäpalloilija
Toni Piispanen (s. 1976), vammaisurheilija
Ville Piispanen (s. 1983), nyrkkeilijä.
Muita

Lignell & Piispanen, kuopiolainen alkoholijuomia valmistava yritys
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Dreams of the Black Earth

| Dreams of the Black Earth Throes of Dawn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo–joulukuussa 1997, Tico-Tico Studios
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Ahti Kortelainen Throes of Dawn
 Tyylilaji: dark metal, doom metal
 Kesto: 44.57
 Levy-yhtiö: Woodcut Records
Throes of Dawnin muut julkaisut
| Pakkasherra 1997 | Dreams of the Black Earth 1998 | The Blackened Rainbow 1998 |
Dreams of the Black Earth on Throes of Dawnin toinen pitkäsoitto. Albumilla yhtye on ottanut askeleen Pakkasherra-albumin black metal-soundista tunnelmallisempaan ja melankolisempaan soundiin, eikä blast beatia kuulla enää ollenkaan. Levyllä on myös enemmän puhtaita vokaaleja kuin debyytillä.
Kappaleet

The Withering Goddess (of Nature) – 6.23 (säv. Heinola)
The Weeper – 4.29 (säv. Heinola)
The Blackened Rainbow – 4.40 (säv. Heinola)
Spring Blooms with Flowers Dead – 7.28 (säv. Heinola)
Of Scarlet Skies Made – 4.46 (säv. Jokinen)
Where Once the Sun Rose – 6.30 (säv. Jokinen)
Titania – 1.23 (Instrumentaali, säv. Heinola)
Dreams of the Black Earth – 9.18 (säv. Jokinen)
Sovitukset Throes of Dawn.

Sanoitukset Koivula.
Kokoonpano

Henri Koivula – laulu
Jani Heinola – kitara, koskettimet, puhtaat lauluosuudet
Toni Jokinen – kitara
Matti Suomela – basso
Teemu Jokinen – rummut
Aiheesta muualla

Dreams of the Black Earth Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Dreams of the Black Earth Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Throes of Dawn
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pakkasherra  Dreams of the Black Earth  Binding of the Spirit  Quicksilver Clouds  The Great Fleet of Echoes 
Split-albumit:  The Blackened Rainbow
Demot:   With the Northern Wind  Promo '96
Dirt (albumi)

| Dirt Alice in Chains |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhtikuu – heinäkuu 1992
 Julkaistu: 29. syyskuuta 1992
 Tuottaja(t): Dave Jerden ja Alice in Chains
 Tyylilaji: grunge, heavy metal, alternative metal, sludge metal, vaihtoehtorock
 Kesto: 57.37
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Listasijoitukset
  Billboard 200: 6.  Suomen virallinen lista: 11.
Alice in Chainsin muut julkaisut
| Sap 1992 | Dirt 1992 | Jar of Flies 1994 |
Singlet albumilta Dirt
 ”Would?” Julkaistu: 7. kesäkuuta 1992  ”Them Bones” Julkaistu: 8. syyskuuta 1992  ”Angry Chair” Julkaistu: 6. joulukuuta 1992  ”Rooster” Julkaistu: 15. maaliskuuta 1993  ”Down in a Hole” Julkaistu: 30. elokuuta 1993
Dirt on yhdysvaltalaisen rockyhtye Alice in Chainsin toinen studioalbumi. Albumin tuotti yhtyeen esikoisalbumin Facelift tavoin Dave Jerden, ja sen julkaisi 29. syyskuuta 1992 levy-yhtiö Columbia Records. Dirt on viimeinen Alice in Chainsin albumi, jolla soittaa yhtyeen alkuperäinen kokoonpano, sillä basisti Mike Starr erotettiin yhtyeestä vuoden 1993 alussa.
Albumi edustaa musiikillisesti Alice in Chainsin raskaampaa puolta, ja sillä on paljon heavy metal -vaikutteita. Albumin kappaleiden sanoituksissa käsitellään muun muassa masennusta, ihmissuhteita, huumeriippuvaisuutta, sotaa ja kuolemaa. Albumin kappaleiden tekemisestä vastasivat suurimmaksi osaksi yhtyeen kitaristi Jerry Cantrell ja laulaja Layne Staley, mutta kappaleen ”Rain When I Die” kirjoittamiseen osallistuivat myös basisti Mike Starr ja rumpali Sean Kinney. Layne Staley kirjoitti albumille yksin kappaleet ”Hate to Feel” ja ”Angry Chair”, ja soittaa myös kitaraa molemmissa kappaleissa. Slayer-yhtyeen basisti ja laulaja Tom Araya vierailee kappaleessa ”Iron Gland”.
Albumilta julkaistiin viisi singleä ja musiikkivideoa: ”Would?”, ”Them Bones”, ”Angry Chair”, ”Rooster” ja ”Down in a Hole”. Vuonna 1993 Dirt oli ehdokas parhaan hard rock -esityksen Grammy-palkinnon saajaksi, ja ”Would?” ehdokas MTV Video Music Award -palkinnon saajaksi.
Dirt on Alice in Chainsin kaupallisesti menestynein albumi, ja sitä on myyty kansainvälisesti yli viisi miljoonaa kappaletta. Yhdysvalloissa Recording Industry Association of America on sertifioinut albumin myyneen nelinkertaista platinaa. Albumi nousi Yhdysvalloissa parhaimmillaan Billboard 200 -albumilistan sijalle kuusi, ja se sai myönteisen vastaanoton myös kriitikoiden keskuudessa. Myöhemmin muun muassa Rolling Stone on huomioinut albumin valitsemalla sen 26. sijalle sadan kaikkien aikojen parhaan metallialbumin listallaan, ja albumi on valittu myös mukaan teokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Albumin konsepti

Albumin peruskonsepti on erittäin tummanpuhuva. Sanoitukset käsittelevät masennusta, ihmissuhdeongelmia, kuolemaa, sosiaalisen kanssakäymisen vaikeuksia ja päihdeongelmia.
Monet albumin sanoituksista, eritoten kappaleet "God Smack", "Angry Chair" ja "Junkhead", puivat laulaja Layne Staleyn päihdeongelmia ja kamppailua heroiiniaddiktion kanssa.  Kappale "Hate to Feel" keskittyy päihteiden lisäksi Staleyn isäsuhteeseen.
Kappale "Them Bones" kertoo kitaristi Jerry Cantrellin kuolemanpelosta, "Dam That River" ja "Rain When I Die" puolestaan ihmissuhteista. "Down in a Hole", "Sickman" ja "Dirt" pureutuvat masennukseen, josta Cantrell kärsi albumin nauhoitusten aikoihin. Hänen äitinsä oli kuollut ja hän oli vastikään kokenut myös seurustelusuhteen päättymisen. Kappale "Rooster" puolestaan kertoo Cantrellin isän kokemuksista Vietnamin sodassa.
Albumin viimeinen kappale "Would?" on Cantrellin kunnianosoitus vuonna 1990 kuolleelle Andrew Woodille.