stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mercernary
Kappaleet

Blues in the Night – 4.39 (säv. Harold Arlen)
You Must Have Been a Beautiful Baby – 3.41 (säv. Harold Arlen)
Personality – 3.36 (säv. Jimmy Van Heusen, Johnny Burke)
Hit the Road to Dreamland – 4.11 (säv. Harold Arlen)
I'm an Old Cow Hand – 4.18
Dream – 2.33
Lazy Bones – 3.47 (säv. Hoagy Carmichael)
That Old Black Magic – 3.24 (säv. Harold Arlen)
Come Rain or Come Shine – 5.27 (säv. Harold Arlen)
Moon River – 2.37 (säv. Henry Mancini)
Tangerine – 4.37 (säv. Victor Schertzinger)
I Ain't No Johnny Mercer – 3.14
Save the Bones for Henry Jones – 3.40 (säv. Danny Barker, Henry Jones, Vernon Lee)
Kokoonpano

Dr. John – urut, piano, laulu
Eric Truab – tenorisaksofoni
Kenyatta Simon – lyömäsoittimet
James Rivers – tenorisaksofoni
Charlie Miller – trumpetti
Herbert Hardisty – tenorisaksofoni
John Fohl – kitara, taustalaulu
Herman V. Ernest III – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
Alonzo Bowen – baritonisaksofoni
David Barard – basso, taustalaulu
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Mercernary discogs.com -sivustolla
Max Gradel

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Max-Alain Gradel
Syntymäaika: 30. marraskuuta 1987
Syntymäpaikka: Abidjan, Norsunluurannikko
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 175 cm
Paino: 69 kg
Junioriseurat
2000–2004:  Championnet Sport
2004–2005:  Lewisham College
2005–2006:  Leicester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 |  Leicester City | 27 | (1) |
| 2007–2008 | →  AFC Bournemouth (laina) | 34 | (9) |
| 2009 | →  Leeds United (laina) | 14 | (3) |
| 2010–2011 |  Leeds United | 63 | (22) |
| 2011–2015 |  AS Saint-Étienne | 101 | (31) |
| 2015– |  AFC Bournemouth | 10 | (1) |
Maajoukkue
| 2011– |  Norsunluurannikko | 59 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. huhtikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. elokuuta 2018 .
| Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Norsunluurannikko> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Päiväntasaajan Guinea 2015 |  |  |
Max-Alain Gradel (s. 30. marraskuuta 1987 Abidjan) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka on pelannut seuratasolla Ranskassa ja Englannissa. Oikeajalkainen Gradel on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Gradel aloitti ammattilaisuransa Leicester Cityssä. Kauden 2007–2008 hän oli lainalla Ykkösliigan AFC Bournemouthissa, jossa hän teki 34 ottelussa yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Leicesterin paidassa 27 ottelua ja teki yhden maalin, kun seura nousi Ykkösliigasta Mestaruussarjaan voitettuaan Ykkösliigan mestaruuden.
Lokakuussa 2009 Gradel siirtyi lainalle Ykkösliigan Leeds Unitediin. Lainasopimus muuttui myöhemmin pysyväksi sopimukseksi. Leeds nousi kaudeksi 2010–2011 Mestaruussarjaan ja Gradel pelasi seurassa vuosien 2009–2011 aikana 63 ottelua ja teki 22 maalia.
Elokuussa 2011 Gradel siirtyi Ranskan Ligue 1:n AS Saint-Étienneen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä syyskuussa 2011 Lilleä vastaan. Avausmaali syntyi AC Ajaccion verkkoon saman vuoden marraskuussa. Avauskaudellaan Gradel teki 29 pelissä kuusi maalia. Kaudella 2012–2013 hän onnistui kolmesti maalinteossa 23 pelissä. Tuolla kaudella hän voitti myös seuran kanssa Ranskan liigacupin. Kolmannella kaudellaan seurassa eli kaudella 2013–2014 hän teki 18 pelissä viisi maalia. Syksyllä 2014 hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa kaudella 2014–2015 yhteensä 31 ottelua, joissa teki 17 maalia.  Hän siirtyi Englannin valioliigan Bournemouthiin 10 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2015.
Maajoukkueura

Gradel debytoi Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueessa kesäkuussa 2011 Beniniä vastaan. Avausmaali syntyi elokuussa 2012 harjoitusottelussa Venäjän verkkoon. Hän kuului joukkueeseen hopeaan päättyneissä vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuissa sekä myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi yhdessä Norsunluurannikon kolmesta alkulohkon ottelusta. Helmikuussa 2015 Gradel voitti Norsunluurannikon kanssa Afrikan mestaruuden. Gradel teki turnauksessa kaksi osumaa.
Aiheesta muualla

Max Gradel Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=353119/index.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.national-football-teams.com/player/42723/Max_Gradel.html
http://nr.soccerway.com/players/mark-alain-gradel/53399/
Norsunluurannikon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Barry |
2 Koné |
3 Boka |
4 K. Touré |
5 Zokora |
6 Romaric |
7 Razak |
8 Kalou |
9 Tioté |
10 Gervinho |
11 Drogba |
12 Bony |
13 Ya Konan |
14 I. Traoré |
15 Gradel |
16 Yeboah |
17 Tiéné |
18 L. Traoré |
19 Y. Touré |
20 Lolo |
21 Eboué |
22 Bamba |
23 Sangaré |
Valmentaja Lamouchi
Norsunluurannikon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Barry |
2 Viera |
3 Assalé |
4 K. Touré |
5 Tiéné |
6 Doukouré |
7 Doumbia |
8 Kalou |
9 Tioté |
10 Gervinho |
11 Gadji |
12 Bony |
13 Akpa-Akpro |
14 Diomandé |
15 Gradel |
16 Gbohouo |
17 Aurier |
18 Traoré |
19 Y. Touré |
20 Die |
21 Bailly |
22 Kanon |
23 Mandé |
Valmentaja Renard
Norsunluurannikon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2017
1 Mandé |
2 Pépé |
3 N’Guessan |
4 Koné |
5 Kanon |
6 Seri |
7 Angban |
8 Kalou |
9 Zaha |
10 Doukouré |
11 Kessié |
12 Bony |
13 Sio |
14 Kodjia |
15 Gradel |
16 Gbohouo |
17 Aurier |
18 Traoré |
19 Deli |
20 Dié |
21 Bailly |
22 Bagayoko |
23 Sangaré |
Valmentaja Dussuyer
Pasi Kytösaho

Pasi Kytösaho (s. 1972) on suomalainen entinen mäkihyppääjä.
Kytösaho hyppäsi maailmancupissa ensi kertaa maaliskuussa 1992. Hän ei vielä saavuttanut pisteitä, ja osallistui seuraavina vuosina pääasiassa Continental Cupin kisoihin. Tammikuussa 1995 hän nousi jälleen takaisin maailmancupia kiertäneeseen ryhmään ja sijoittui parhaimmillaan osakilpailussa toiseksi Salpausselän kisoissa Lahden suurmäessä (1997). Kytösaho päätti hyppyuransa vuonna 1998, minkä jälkeen hän on muun muassa toiminut Paimion Urheilijoiden mäkihyppyvalmentajana.
Pasi Kytösahon poika Niko on myös mäkihyppääjä.
Aiheesta muualla

Pasi Kytösaho Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Peter Vanderkaay

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Vanderkaay  |  Peter Vanderkaay  |  Peter Vanderkaay  |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 200 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 400 m vapaauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Montreal 2005 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Melbourne 2007 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Shanghai 2011 | 4×200 m vapaauinti |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Hopeaa | Dubai 2010 | 4×200 m vapaauinti |  |
Peter Vanderkaay (s. 12. helmikuuta 1984 Royal Oak, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uimari ja kaksinkertainen olympiavoittaja 4×200 m vapaauinnista Ateenan ja Pekingin kesäolympialaisista. Vanderkaaylla on myös kaksi olympiapronssia Pekingistä ja Lontoosta henkilökohtaisilta matkoilta. Hän on nelinkertainen pitkän radan maailmanmestari 4×200 m vapaauinnista vuosilta 2005-2011. Vanderkaaylla on myös yksi lyhyen radan MM-hopea sekä kolme kesäuniversiadimitalia, joista yksi on hopeinen ja kaksi pronssista. Vanderkaayn lempinimi on PVK. Hän on 193 senttimetriä pitkä, painaa 95 kiloa ja asuu nykyisin Rochesterissa.
Käännös suomeksi
Pekka Linko

Eero Pekka Kristian Linko (11. elokuuta 1930 Helsinki – 14. marraskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen kemisti ja professori. Hän oli vuosina 1976–1995 Teknillisen korkeakoulun elintarviketeknologian (myöh. bioteknologia ja elintarviketeknologia) professori.
Paolo Ferrari

| Paolo Ferrari |
| --- | --- |
 Giulio Brancan veistämä Paolo Ferrarin rintakuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1822
Kuollut: 1889 (66–67 vuotta)
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paolo Ferrari (1822–1889) oli italialainen huvinäytelmäkirjailija.
Ferrarilta onnistuivat etenkin historialliset huvinäytelmät ja kansanomaiset näytelmät, mutta aivan yhtä hyvin eivät niin sanotut teesinäytelmät, joissa on huomattavissa ranskalaisten Alexandre Dumas’n, Émile Augierin ja Victorien Sardoun vaikutus. Hänen historiallisista huvinäytelmistään ovat merkittävimmät Goldoni e le sue sedici commedie nove (1852), La satira e il Parini (1857), ja La poltrona storica (1862). Parhaat hänen kansanelämää kuvaavista huvinäytelmistään ovat La medicina d’una ragazza ammalata (1862), Codicillo dello zio Venanzio ja Nessuno va al campo (1871), joilla on pysyvä arvonsa. Huomattavimmat Ferrarin teesinäytelmistä ovat Il duello, Cause ed effetti (1872), Il ridicolo, Il suicidio (1875), Due dame ja Alberto Pregalli. Ferrarin näytelmät ilmestyivät koottuina nimellä Opere drammatiche Milanossa 1877–1880.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paolo Ferrari Wikimedia Commonsissa
Paolo Giordano

Paolo Giordano
Paolo Giordano (s. 1982 Torino) on italialainen kirjailija.
Giordanon esikoisromaani La solitudine dei numeri primi (suom. Alkulukujen yksinäisyys) ilmestyi vuonna 2008 ja sai Strega-palkinnon. Teos on käännetty noin 30 kielelle ja siitä tehty samanniminen elokuva sai ensi-iltansa 2010.
Giordano on koulutukseltaan teoreettisen fysiikan tohtori. Hän väitteli hiukkasfysiikasta Torinon yliopistossa 2010. Giordano asuu Roomassa.
Suomennetut teokset

Alkulukujen yksinäisyys.  (La solitudine dei numeri primi, 2008)  Suomentanut Helinä Kangas. Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-35245-8.
Ihmisruumis.  (Il corpo umano, 2012)  Suomentanut Helinä Kangas. Helsinki:  WSOY, 2014.  ISBN 978-951-0-39860-9.
Jopa taivas on meidän.  (Divorare il cielo, 2018)  Suomentanut Leena Taavitsainen-Petäjä. Helsinki:  Aula & Co, 2021.  ISBN 978-952-364-159-4.
Tartunnan aikaan.  (Nel contagio, 2020)  Suomentanut Leena Taavitsainen-Petäjä. Helsinki:  Aula & Co, 2020.  ISBN 978-952-364-110-5.
Tasmania.  (Tasmania)  Suomentanut Leena Taavitsainen-Petäjä. Helsinki:  Aula & Co, 2023.  ISBN 978-952-364-380-2.
Pekka Lintu

Pekka Lintu New Delhissä
Matti Pekka Lintu (s. 3. tammikuuta 1947 Pori) on suomalainen diplomaatti. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Ateenan suurlähetystössä Kreikassa 2011–2014. Hänet oli akkreditoitu Ateenasta käsin myös Albaniaan. Vuosina 2006–2011 Lintu toimi suurlähettiläänä Washingtonissa Yhdysvalloissa. Vuosina 1994–2001 hän oli suurlähettiläänä Tokiossa, Japanissa.
Lintu astui ulkoasiainministeriön palvelukseen vuonna 1972. Hän työskenteli vuosina 1975–1979 Suomen pysyvässä edustustossa Genevessä. Vuosina 1984–1987 hän oli lähetystöneuvos Suomen OECD-edustustossa Pariisissa. Lisäksi hän on toiminut ulkoasiainministeriössä useissa kauppapoliittisissa tehtävissä ja kehityspoliittisella osastolla.
Koulutukseltaan Lintu on oikeustieteen lisensiaatti.
Pihtivirtamittari

Pihtivirtamittari
Pihtivirtamittari on elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka mittaa johtimessa kulkevaa sähkövirtaa sen ympärilleen muodostaman magneettikentän avulla ilman että virtapiiriä tarvitsee katkaista mittarin kytkemiseksi. Pihtivirtamittauksessa muodostuu eräänlainen virtamuuntaja: pihti toimii muuntajan sydämenä, pihdin sisällä oleva johdin toimii muuntajan ensiönä ja mittarin sisällä on toisiokäämitys.
Pihtivirtamittareita on sekä pelkän vaihtovirran mittaamiseen että tasa- ja vaihtovirtamittauksiin. Pelkästään vaihtovirtaa mittaava pihtimittari perustuu sähkömagneettiseen induktioon kun taas sekä tasa- että vaihtovirtaa mittaavat pihtimittarit perustuvat Hall-anturin käyttöön.
Monissa mittapihdeissä on mittariosakin mukana mutta joissakin on vain virran jännitteeksi muuntava anturiosa. Tällöin arvon näyttämiseen käytetään erillistä yleismittaria tai oskilloskooppia. Käytettäessä mittapihdin kanssa oskilloskooppia myös virran aaltomuoto saadaan näkyviin.
Pihtiputaan terveysasema

| Pihtiputaan terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Asematie 12 44800 Pihtipudas
Sijainti:  Pihtipudas
Käyttäjä:  Keski-Suomen hyvinvointialue
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keski-Suomen hyvinvointialueen Pihtiputaan terveysasema toimii Pihtiputaalla osoitteessa Asematie 12. Terveysasemalta löytyy lääkärin ja hoitajan vastaanotto, suun terveydenhuolto, neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut. Terveysasemalla on myös mahdollisuus röntgentutkimuksiin sekä arkisin näytteenottoon Fimlabin laboratoriossa.
Terveysaseman yhteydessä toimii myös sairaala, jossa on vuodeosasto lyhytaikaiseen hoitoon ja hoivaosasto pidempiaikaisille potilaille.
Pentti Raitio

Pentti Johannes Raitio (4. kesäkuuta 1930 Pieksämäki – 7. maaliskuuta 2014 Hyvinkää) oli suomalainen säveltäjä, Joonas Kokkosen ja Erik Bergmanin oppilas. Raitio opiskeli ensin kansakoulunopettajaksi ja työskenteli opettajana Järvenpäässä 1954–1967. Hän suoritti sävellysdiplomin 36-vuotiaana Sibelius-Akatemiassa (1966) ja työskenteli sen jälkeen Hyvinkään musiikkiopiston rehtorina 1967–1992.
Raition sävellystyyli edustaa lyyristä dodekafoniaa.
Teoksia

Kuun tie sopraanolle ja kamariyhtyeelle (1965)
Puhallinkvintetto (1975)
Petandrie orkesterille (1977)
Lemminkäinen kuokkavieraana Pohjolassa mieskuorolle (1978)
Noharmus I–II nuoriso-orkesterille (1978–1980)
Due figure per orchestra (1985)
Huilukonsertto (1983)
Sellokonsertto (1994)
Aiheesta muualla

Pentti Raitio. Music Finland.
Pihtipyrstökolibri

| Pihtipyrstökolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Hylonympha
Laji::  macrocerca
Kaksiosainen nimi
 Hylonympha macrocerca  Gould, 1873 
Katso myös
   Pihtipyrstökolibri Wikispeciesissä   Pihtipyrstökolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pihtipyrstökolibri (Hylonympha macrocerca) on Venezuelan kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää vain Venezuelan koillisosan Parian niemimaan. John Gould kuvaili lajin holotyypin Venezuelan Cerro Azulista vuonna 1873.
Philipp Wollscheid

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Philipp Wollscheid
Syntymäaika: 6. maaliskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Wadern, Länsi-Saksa
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 194 senttimetriä
Paino: 88 kilogrammaa
Seura
Seura: VfL Wolfsburg
Pelinumero: 2
Junioriseurat
1994–1998: SV Morscholz
1998–2002: SV Wadrill
2002–2004: VfL Primstal
2004–2006: SV Morscholz
2006–2007: SG Noswendel-Wadern
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | SV Rot-Weiss Hasborn | 18 | (0) |
| 2008–2009 | 1. FC Saarbrücken | 30 | (3) |
| 2009–2010 | 1. FC Nürnberg II | 42 | (1) |
| 2010–2012 | 1. FC Nürnberg | 52 | (5) |
| 2012– | Bayer Leverkusen | 42 | (2) |
Maajoukkue
| 2010 | Saksa U-20 | 1 | (0) |
| 2013– | Saksa | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. helmikuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. helmikuuta 2014.
Philipp Wollscheid (s. 6. maaliskuuta 1989 Wadern, Saarlandin osavaltio, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Wollscheid on pelipaikaltaan yleensä keskuspuolustaja.
Peter Van Miltenburg

| Peter Van Miltenburg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. elokuuta 1957 (ikä 67) Geelong, Victoria, Australia
Kansalaisuus:   Australia
Yleisurheilija
Pituus:  174 cm
Paino:  73 kg
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Box Hill Athletic Club
Ennätykset:  100 m: 10,47 (Adelaide 1984) 200 m: 20,69 (Melbourne 1984)
Voitot:  Australian 200 metrin mestaruus (1984)
Peter Van Miltenburg (s. 16. elokuuta 1957 Geelong, Victoria) on australialainen pikajuoksija. Hän edusti maataan Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 karsiutuen 100 metrillä ja 200 metrillä puolivälierissä sekä 4 × 400 metrin viestissä välierissä. Van Miltenburg voitti Australian 200 metrin mestaruuden vuonna 1984 ajalla 21,17.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde:
| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,47 | Adelaide | 14. maaliskuuta 1984 |
| 200 m | 20,69 | Melbourne | 6. maaliskuuta 1984 |
Mika Nurmela

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. joulukuuta 1971 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Lempinimi: Nure
Junioriseurat
: OLS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1988–1989 | OLS | 36 | (4) |
| 1990 | RPallo | 21 | (6) |
| 1991–1992 | Haka | 65 | (8) |
| 1993–1995 | Malmö FF | 31 | (3) |
| 1994 | → TPS (laina) | 6 | (2) |
| 1995–1999 | BVO Emmen | 122 | (19) |
| 1999–2003 | SC Heerenveen | 133 | (26) |
| 2003–2005 | 1. FC Kaiserslautern | 28 | (0) |
| 2005 | OLS | 4 | (0) |
| 2005 | HJK | 7 | (2) |
| 2005–2006 | Heracles Almelo | 22 | (2) |
| 2006 | AC Oulu | 2 | (1) |
| 2006–2007 | HJK | 40 | (4) |
| 2008 | RoPS | 25 | (1) |
| 2009–2014 | AC Oulu | 152 | (28) |
| Yhteensä | Yhteensä | 694 | (106) |
Maajoukkue
| 1987 | Suomi U15 | 9 | (1) |
| 1988 | Suomi U16 | 8 | (3) |
| 1988–1989 | Suomi U17 | 11 | (1) |
| 1990 | Suomi U19 | 1 | (0) |
| 1991–1993 | Suomi U21 | 20 | (4) |
| 1992–2007 | Suomi | 71 | (4) |
Valmennusura
2015: Suomi (apuvalmentaja)
2017–: Suomi (apuvalmentaja)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mika Nurmela (s. 26. joulukuuta 1971, Oulu) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimii valmentajana A-maajoukkueessa. Nurmela toimii myös poikien maajoukkueiden aluevalmentajana. Hän päätti pelaajauransa kauden 2014 jälkeen.
Nurmela pelasi Veikkausliigassa Hakan, TPS:n, HJK:n, RoPS:n ja AC Oulun riveissä yhteensä 168 ottelua, Hollannin liigassa Heerenveenissä ja Heraclesissa yhteensä 155 ottelua, Saksan Bundesligassa Kaiserslauternissa 28 ottelua ja Ruotsin Allsvenskanissa Malmö FF:ssä 31 ottelua. Lisäksi hän edusti Hollannin kakkosliigassa BVO Emmeniä sekä viimeisimpänä Ykkösessä AC Oulua.
A-maajoukkueessa Nurmela debytoi vuonna 1992. Nurmela oli maajoukkueen runkopelaaja MM-karsinnoissa 2000–01, EM-karsinnoissa 2002–03, MM-karsinnoissa 2004–05 ja EM-karsinnoissa 2006–07. Hän pelasi yhteensä 71 A-maaottelua.
Seurajoukkueet

Nurmelan pelaajaura ylemmillä sarjatasoilla alkoi, kun hän siirtyi kasvattajaseurastaan OLS:ista RPallon kautta Hakan liigajoukkueseen kaudeksi 1991. Veikkausliiga-debyyttinsä hän pelasi 21. huhtikuuta 1991 ottelussa Haka–PPT. Kahden Hakassa pelatun kauden jälkeen Nurmela siirtyi Ruotsin pääsarjaan Malmö FF:n riveihin. Malmössä Nurmela pelasi kolme kautta, jonka jälkeen hän siirtyi syksyllä 1995 Hollannin kakkosliigaan BVO Emmeniin. Siellä Nurmela pelasi neljän kauden aikana yhteensä 122 ottelua.
Emmenistä Nurmela siirtyi kaudeksi 1999–2000 Hollannin Eredivisien Heerenveeniin. Hän pelasi Heerenveenissä 133 Hollannin liigan ottelua ja teki neljän kauden aikana yhteensä 26 maalia. Nurmela siirtyi kesällä 2003 Kaiserslauternin joukkueeseen Saksan Bundesligaan. Kahden kauden jälkeen hän palasi Suomeen kesäksi 2005 ja pelasi kasvattajaseuransa OLS:n sekä HJK:n riveissä yhteensä 11 ottelua. Nurmela teki syksyllä 2005 yhden vuoden sopimuksen Eredivisiessä pelanneen Heraclesin kanssa, mutta kausi 2005–2006 jäi viimeiseksi ulkomailla.
Tammikuussa 2006 Nurmela teki sopimuksen Ykkösessä pelanneen AC Oulun kanssa, mutta pelattuaan vain kaksi ottelua hän siirtyi Veikkausliigaan HJK:hon. Nurmela pelasi HJK:ssa kaudet 2006–2007, joista ensimmäisellä hänet valittiin Veikkausliigan vuoden keskikenttäpelaajaksi. Hän pelasi vielä yhden kauden RoPS:issa ennen lopullista paluutaan kotikaupunkiinsa Ouluun. Marraskuussa 2008 Nurmela teki AC Oulun kanssa monivuotisen sopimuksen ja samalla hänet nimitettiin seuran urheilutoimenjohtajaksi. Nurmela valittiin kaudella 2009 Ykkösen parhaaksi pelaajaksi, ja AC Oulu pelasi kauden 2010 Veikkausliigassa. Kaudella 2013 kentällä nähtiin isä ja poika kun Anselmi Nurmela nousi AC Oulun kokoonpanoon. Nurmela pelasi kausina 2009–2014 AC Oulussa yhteensä 152 sarjaottelua. Nurmelan uran viimeiseksi otteluksi jäi 4. lokakuuta 2014 Jyväskylässä Harjun stadionilla pelattu Ykkösen ottelu JJK–AC Oulu.
Maajoukkue

Mika Nurmelan maajoukkueura alkoi 18. huhtikuuta 1987 Diekirchissä pelatussa U15-maajoukkueen ottelussa Walesia vastaan. Nurmela pelasi yhteensä 29 poikien maaottelua 1987–1990.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Nurmela debytoi 3. maaliskuuta 1991, kun Suomi kohtasi Turkissa pelatussa ottelussa Norjan. Hän pelasi 1991–1993 yhteensä 19 nuorten maajoukkueen ottelua, joista 15 oli nuorten EM-kisojen karsintaotteluita.
A-maajoukkueessa Nurmela debytoi 7. marraskuuta 1992 vierasottelussa Tunisiaa vastaan ja karsintaottelussa hän debytoi 10. marraskuuta 1993 ottelussa Israel–Suomi. Lopullinen murtautuminen A-maajoukkueen kokoonpanoon tapahtui vuonna 2000, jolloin maajoukkueen päävalmentajana toimi Antti Muurinen. Nurmela pelasi 2000–2007 yhteensä 31 MM- ja EM-karsintaottelua kuuluen maajoukkueen runkopelaajiin neljän karsinnan ajan. Hänen viimeiseksi maaottelukseen jäi 17. lokakuuta 2007 pelattu ottelu Espanjaa vastaan. Maajoukkueuransa lopusta hän ilmoitti tammikuussa 2008. Nurmela esiintyi yhteensä 71 A-maaottelussa 1992–2007.
Valmentajana

Nurmela toimi pelaajauransa jälkeen Palloliiton Pohjois-Suomen aluevalmennuskeskuksen päällikkönä ja A-maajoukkueen valmennusryhmässä neljän ottelun ajan vuonna 2015. Nurmela palasi maajoukkueen valmennusryhmään vuonna 2017. Hän toimii myös poikien maajoukkueiden Pohjois-Suomen aluevalmentajana.
Tilastot

| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | OLS | II divisioona3 | 15 | 3 |
| 1989 | OLS | II divisioona3 | 21 | 1 |
| 1990 | RPallo | II divisioona3 | 21 | 6 |
| 1991 | FC Haka | Veikkausliiga | 33 | 5 |
| 1992 | FC Haka | Veikkausliiga | 32 | 3 |
| 1993 | Malmö FF | Allsvenskan | 16 | 3 |
| 1994 | Malmö FF | Allsvenskan | 5 | 0 |
| 1994 | TPS | Veikkausliiga | 6 | 2 |
| 1995 | Malmö FF | Allsvenskan | 10 | 0 |
| 1995–1996 | BVO Emmen | Eerste divisie2 | 25 | 5 |
| 1996–1997 | BVO Emmen | Eerste divisie2 | 34 | 4 |
| 1997–1998 | BVO Emmen | Eerste divisie2 | 31 | 7 |
| 1998–1999 | BVO Emmen | Eerste divisie2 | 32 | 3 |
| 1999–2000 | SC Heerenveen | Eredivisie | 34 | 8 |
| 2000–2001 | SC Heerenveen | Eredivisie | 33 | 5 |
| 2001–2002 | SC Heerenveen | Eredivisie | 34 | 4 |
| 2002–2003 | SC Heerenveen | Eredivisie | 32 | 9 |
| 2003–2004 | 1. FC Kaiserslautern | Bundesliga | 21 | 0 |
| 2004–2005 | 1. FC Kaiserslautern | Bundesliga | 7 | 0 |
| 2005 | OLS | Ykkönen2 | 4 | 0 |
| 2005 | HJK | Veikkausliiga | 7 | 2 |
| 2005–2006 | Heracles Almelo | Eredivisie | 22 | 2 |
| 2006 | AC Oulu | Ykkönen2 | 2 | 1 |
| 2006 | HJK | Veikkausliiga | 15 | 2 |
| 2007 | HJK | Veikkausliiga | 25 | 2 |
| 2008 | RoPS | Veikkausliiga | 25 | 1 |
| 2009 | AC Oulu | Ykkönen2 | 26 | 4 |
| 2010 | AC Oulu | Veikkausliiga | 25 | 6 |
| 2011 | AC Oulu | Ykkönen2 | 24 | 5 |
| 2012 | AC Oulu | Ykkönen2 | 25 | 3 |
| 2013 | AC Oulu | Ykkönen2 | 26 | 3 |
| 2014 | AC Oulu | Ykkönen2 | 26 | 7 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 694 | 106 |
2 Toinen sarjataso.
3 Kolmas sarjataso.
Muuta

Nurmelan poika on jalkapalloilija Anselmi Nurmela.
Aiheesta muualla

Mika Nurmela Veikkausliigan sivuilla
Mika Nurmela Transfermarktin sivuilla
Peter V. Brett

| Peter V>  Brett |
| --- | --- |
 Brett vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1973 
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Peter V. Brett (s. 1973) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Brettillä on Bachelor of Arts -tutkinto englanninkielisestä kirjallisuudesta.