stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vähä Ruohojärvi
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,4 metriä mpy.
Vähä Riuttajärvi

| Vähä Riuttajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  62°02′03″N, 23°36′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Laskujoki:  uoma Riuttasjärveen 
Järvinumero:  35.354.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,8 m  
Rantaviiva:  1,127 km  
Pinta-ala:  5,791 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Riuttajärvi 
Vähä Riuttajärvi  tai myös Vähä Riuttujärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Riuttasten kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Riuttasjoen alueeseen (35.354) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,8 metriä mpy.
Wheel (yhtye)

| Wheel |
| --- | --- |


Tiedot
Tyylilaji:  progressiivinen metalli, progressiivinen rock
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  James Lascelles, laulu, kitara   Jussi Turunen, soolokitara   Aki Virta, basso   Santeri Saksala, rummut  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wheel on suomalainen progressiivista metallia soittava yhtye.
Historia

Yhtye on perustettu vuonna 2015 kun laulaja James Lascelles muutti Suomeen. Lascelles tapasi televisio-ohjelman esiintymisessä yhtyeen ytimen muodostavat henkilöt. Yhtyeen ensimmäinen EP-levy julkaistiin vuonna 2015 ja toinen EP Path julkaistiin vuonna 2017.
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Moving Backwards helmikuussa 2019 ja toisen albumin Resident Human maaliskuussa 2021.
Toisen albumin kappale "Movement" on julkaistu singlenä. Kappale kertoo retoriikasta, joka seurasi George Floydin murhaa ja siihen liittyvästä empatian ja logiikan puutteesta. Kappale liittyy siihen, miten sijoittavat omaisuuden ihmishenkeä korkeammalle sijalle. Albumilta on julkaistu toinen single "Hyperion", jonka inspiraatio on peräisin Dan Simmonsin Hyperion Cantos -sarjasta: kappale käsittelee ihmiskunnan suhdetta kuolevaisuuteen.
Yhtyeen kolmas albumi Charismatic Leaders julkaistiin huhtikuussa 2024. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Empire", "Porcelain" ja "Disciple". "Empire"-kappaleelle julkaistiin myös musiikkivideo. Albumin kappaleet käsittelevät politiikan henkilökultteja.
Diskografia > Studioalbumit

Moving Backwards (2019)
Resident Human (2021)
Charismatic Leaders (2024)
Diskografia > EP-levyt

The Path (2017)
The Divide (2018)
Aiheesta muualla

Wheel (yhtye) Discogsissa. (englanniksi)
YK-numero

Bensiinin kuljetusmerkintä, jossa ylempi on vaaraluku (engl. Danger Number) ja alempi YK-numero.
YK-numero on nelinumeroinen luku, jonka avulla voidaan tunnistaa kuljetettava vaarallinen aine tai vaaraominaisuuksiltaan samanlaisten (esimerkiksi räjähteet, syttyvät nesteet, myrkylliset aineet) aineiden ryhmä. Aineella voi olla useampia YK-numeroita riippuen aineen pitoisuudesta tai olomuodosta.
YK-numeroiden lisäksi ADR:n vaarallisten aineiden (engl. ADR Dangerous Goods) kuljetuksessa on oltava mukana merkinnät kuljetusluokista sekä aineisiin/aineryhmään liittyvät kemialliset varoitusmerkit.
Kuljetusluokat jaetaan 9 eri luokkaan:
Luokka 1: Räjähteet
Luokka 2: Palavat kaasut (2.1) tai Palamattomat, myrkyttömät kaasut (2.2) tai Myrkylliset kaasut (2.3)
Luokka 3: Palavat nesteet
Luokka 4: Helposti syttyvät kiinteät aineet, itsereaktiiviset aineet ja epäherkistetyt kiinteät räjähdysaineet (4.1); tai Helposti itsestään syttyvät aineet (4.2); tai Aineet, jotka veden kanssa kosketukseen joutuessaan kehittävät palavia kaasuja (4.3)
Luokka 5: Sytyttävästi vaikuttavat (hapettavat) aineet (5.1) tai Orgaaniset peroksidit (5.2)
Luokka 6: Myrkylliset aineet (6.1) tai Tartuntavaaralliset aineet (6.2)
Luokka 7: Radioaktiiviset aineet (7.1) tai Fissiilit aineet (7.2)
Luokka 8: Syövyttävät aineet
Luokka 9: Muut vaaralliset aineet ja esineet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta YK-numero Wikimedia Commonsissa
Élena Aristodímou

Élena Aristodímou (kreik. Έλενα Αριστοδήμου, s. 25. tammikuuta 2002) on kyproslainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuului kauden 2020 alusta ruotsalaisen Eskilstuna Unitedin joukkueeseen mutta ei pelannut edustusjoukkueessa Damallsvenskanissa. Huhtikuussa 2021 hän siirtyi Suomen Kansallisessa liigassa pelaavaan Jyväskylän Pallokerhoon ja pääsi ensimmäisen kerran liigassa kentälle huhtikuussa 2021 ottelussa FC Honkaa vastaan.
Aristodímou on pelannut Kyproksen maajoukkueessa kahdeksan maaottelua.
Ylempi etuhammaslihas

Ylempi etuhammaslihas (lat. musculus incisivus superior) sijaitsee eläimillä ylähuulessa ja se on kiinnittyneenä välileuanluihin. Sen tehtävänä on nostaa ylähuulta.
Wilhelm Meisterin oppivuodet

| Wilhelm Meisterin oppivuodet> Wilhelm Meisters Lehrjahre |
| --- | --- |
 Ensimmäisen painoksen nimiösivu
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Johann Wolfgang von Goethe
Kieli:  saksa
Genre:  kehitysromaani
Kustantaja:  Johann Friedrich Unger (Berlin)
Julkaistu:  1795-96
Suomennos
Suomentaja:  Ei tiedossa.
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1923
Ulkoasu:  sidottu

Edeltävä:  Wilhelm Meisterin teatterikutsumus (Wilhelm Meisters theatralische Sendung, 1777–1785)
Seuraava:  Wilhelm Meisterin vaellusvuodet (Wilhelm Meisters Wanderjahre, 1821–1829)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Wilhelm Meisterin oppivuodet (alkuteos: Wilhelm Meisters Lehrjahre, 1795-96) on Johann Wolfgang von Goethen romaani, jota pidetään yleisesti ensimmäisenä kehitysromaanina.
Juoni

Romaani kuvaa nuoren Wilhelm Meisterin kasvua aikuiseksi ja sopeutumisvaikeuksia aikakauden saksalaiseen yhteiskuntaan. Wilhelm ei viihdy kauppiaan uralla, mutta myöskään hänen yrityksensä teatterin alueella eivät tuota tulosta. Lopussa hän vihkiytyy mystiseen torniseuraan.
Vastaanotto

Goethen teos vaikutti merkittävällä tavalla saksalaisen varhaisromantiikan kirjallisuusteoriaan. Friedrich Schlegel julkaisi Wilhelm Meisterin oppivuosista romantikkojen Athenäum-lehdessä esseen "Über Goethes Meister" (1798). Lisäksi Schlegel väitti lehden sivuilla, että tämä romaani oli yhtä merkittävä aikakauden tendenssi kuin Ranskan vallankumous ja Fichten Tiedeopin perusta (1794) -teos. Teoksen "vallankumouksellisuus" liittyi ennen kaikkea sen tapaan esittää ensimmäistä kertaa kirjan päähenkilö historiallisesti muuttuvana ja ympäröivien yhteiskuntaolosuhteiden tuottamana. Fichten idealistiseen filosofiaan sitä puolestaan yhdisti ajatus siitä, että ulkomaailma on aina voimakkaasti havainnoijan itsensä muokkaama.[lähde? ]
Teokseen sisään on myös kirjoitettu kirjallisuusteoreettisia pohdintoja, jotka käsittelevät Shakespearen Hamlet-näytelmän tulkintaan. Myös James Joyce viittasi Goethen Shakespeare-tulkintoihin Ulysses-romaanissaan.
Aiheesta muualla

Kehitysromaani ja Goethe
Égkomi

Égkomi (kreik. Έγκωμη) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kyproksella:
Égkomi, kaupunki ja kunta Nikosian alueella
Égkomi, kylä Famagustan alueella, tunnetaan pronsikautisen kaupungin arkeologisesta kohteesta (usein Enkomi)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Enkomi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ylempi erityiskorvausryhmä

Ylempi erityiskorvausryhmä tarkoittaa sairausvakuutuslain mukaan lääkeainetta joka tietyin edellytyksin korvataan potilaalle kokonaan, lukuun ottamatta omavastuuosuutta. Vuoden 2016 alussa Sipilän hallitus nosti potilaalle jäävän omavastuuosuuden 3 eurosta 4,50 euroon ostokertaa kohti.
William Eklund (jääkiekkoilija)

| William Eklund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. lokakuuta 2002 (ikä 21) Haninge, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura (P):  San Jose Sharks
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Djurgårdens IF (SHL)
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
NHL-varaus:  7. varaus, 2021 San Jose Sharks
William Edvin Eklund (s. 12. lokakuuta 2002 Haninge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Djurgårdens IF:ssä lainalla NHL-seura San Jose Sharksista. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Eklund osaa pelata myös laidassa. Sharks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden 2021 seitsemäntenä pelaajana.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Piešťany 2019 | jääkiekko |  |
Eklund valittiin Ruotsin alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2021 turnaukseen, mutta hän joutui jättämään joukkueen kuitenkin koronavirustartunnan vuoksi. Eklund pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Eklund oli tehoilla 1+4=5 Ruotsin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Daniel Ljungmanin kanssa. Yhteensä hän on pelannut 33 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Eklund on pelannut neljä ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 18-vuotiaana 28. huhtikuuta 2021 Malmössä pelatussa harjoitusottelussa Tanskaa vastaan. Eklund merkittiin Ruotsin kakkosketjun oikeaan laitaan Markus Ljunghin ja Michael Lindqvistin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa, joka jäi Ruotsin 4–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Eklund sai myös syöttöpisteen Michael Lindqvistin tekemään maaliin.
Muuta

Eklundin pikkuveli Victor pelaa hyökkääjänä Djurgårdenin U16- ja J18-joukkueissa. Veljesten isä Christian Eklund pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 485 Elitserien-ottelua Djurgårdenissa sekä yhden kauden Saksassa.
Vladimír Dravecký

| Vladimír Dravecký |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Košice, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Dravec
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  HC Třinec
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  HC Košice (SloEL) HK Trebišov (Slovakia I) PHK Prešov (Slovakia I) Reading Royals (ECHL) Manchester Monarchs (AHL) Jugra Hanty-Mansijsk (KHL) Molot-Prikamje Perm (VHL) HC Slovan Bratislava (KHL) Blues (SML) HC Ajoie (NLB)
Vladimír Dravecký (s. 3. kesäkuuta 1985 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraligan HC Třinecissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Eliteprospects.om -sivuston Matias Strozykon kuvaillut Draveckýa kahden suunnan hyökkääjäksi, joka on käyttökelpoinen alivoimalla.
Ura > Seuraura

Dravecký on HC Košicen kasvatti. Hän teki joukkueessa Extraliga-debyyttinsä vain 16-vuotiaana kaudella 2001–2002. Kausi 2003–2004 oli Draveckýlle kuitenkin varsinainen tulokaskausi Extraligassa ja se toi hänelle 43 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. Kevään 2007 pudotuspeleissä Dravecký jakoi viidellä osumallaan Košicen sisäisen maalipörssin voiton Jan Plevan ja Stanislav Gronin kanssa. Hän kävi ensimmäisten joukkueessa pelaamiensa kausien aikana myös lainalla sarjatasoa alempana 1. hokejová liga SR:ssä HK Trebišovin, PHK Prešovin ja HKm Humennén joukkueissa.
Draveckýa ei koskaan varattu NHL:ään. Hän teki toukokuussa 2007 kaksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen NHL-joukkue Los Angeles Kingsin kanssa. Dravecký pelasi ensimmäisestä sopimuskaudestaan noin puolet AHL-joukkue Manchester Monarchsissa ja puolet sarjatasoa alempana ECHL:n Reading Royalsissa, jota hän vahvisti myös 2008 pudotuspeleissä. Kauden 2008–2009 Dravecký pelasi kokonaan Monarchsissa.
Kaudeksi 2009–2010 Dravecký palasi kasvattajaseuraansa HC Košiceen, jonka toiseksi paras pistemies hän oli Rudolf Hunan jälkeen tehoilla 18+21=39. Kevään 2010 pudotuspeleissä Dravecký jakoi tehoilla 7+7=14 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Peter Húževkan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden. Kaudeksi 2010–2011 Dravecký teki kaksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Jugra Hanty-Mansijskin kanssa.
 Hän kuitenkin vietti Venäjällä lopulta vain seitsemän KHL-ottelua Jugrassa ja sarjatasoa alempana kahdeksan VHL-ottelua Molot-Prikamje Permissä, kunnes Dravecký palasi Košiceen marraskuussa 2010. Hänestä tuli joukkueen varakapteeni ja voitti taas Slovakian-mestaruuden keväällä 2011.
Kaudella 2011–2012 Dravecký teki Extraligan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+20=43, joilla hän oli Košicen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Miroslav Zálešákin jälkeen. Dravecký jakoi Extraligan maalipörssin viidennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hän oli myös 11 osumallaan koko kevään 2012 pudotuspelien paras maalintekijä. Dravecký voitti myös Košicen sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi KHL:n slovakialaiseen laajennusjoukkue HC Slovan Bratislavaan. Tammikuussa 2013 Draveckýn ja maalivahti Ville Hostikan sopimus kuitenkin purettiin. Samassa kuussa Dravecký siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Suomeen ja SM-liigajoukkue Espoo Bluesin riveihin.
Elokuussa 2013 Dravecký teki 13. lokakuuta asti kestävän sopimuksen Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssä pelaavan HC Ajoien kanssa. Marraskuussa hänen sopimustaan jatkettiin kauden 2013–2014 loppuun ja Dravecký oli Ajoien kolmanneksi paras pistemies tehoilla 12+22=34. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Tšekin Extraligan HC Třineciin. Dravecký voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2015–2016 hän oli Třinecin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+16=31.
Ura > Maajoukkueura

Dravecký edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2015 ja 2016. Vuoden 2015 turnauksessa hän jakoi tehoilla 1+5=6 joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Marián Gaboríkin kanssa ja sisäisen syöttöpörssin voiton Libor Hudáčekin kanssa. Dravecký palkittiin sekä Tanskaa että Yhdysvaltoja pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaana pelaajana. Yhteensä hän on pelannut 51 A-maaottelua tehopistein 9+14=23.
Dravecký pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003.
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto

| YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto |
| --- | --- |

Perustettu:  1993
Tyyppi:  YK:n toimielin
Toimiala:  ihmisoikeudet
Päämaja:  Geneve, Sveitsi
Ihmisoikeusvaltuutettu:  Michelle Bachelet
Kattojärjestö:  Yhdistyneet kansakunnat
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto (OHCHR; Office of the United Nations High Commissioner for Human Rights) on Yhdistyneiden kansakuntien virasto, joka kuuluu YK:n sihteeristön alaisuuteen. Sen päämaja on Genevessä, ja sillä on toimisto myös New Yorkissa. Virastoa johtaa YK:n ihmisoikeusvaltuutettu.
Toimisto on saanut mandaattinsa YK:n yleiskokoukselta, ja sen tehtäviin kuuluu kaikkien ihmisoikeuksien edistäminen ja suojeleminen. Toimisto perustettiin vuonna 1993, jolloin sen mandaatti myös esiteltiin. Toimisto avustaa eri maiden hallituksia toteuttamaan ihmisoikeuksia. Se myös ottaa kantaa ihmisoikeusrikkomuksiin, mahdollistaa erilaisten ihmisoikeushaasteiden tunnistamisen, edistää ihmisoikeuksien tutkimusta, koulutusta, tiedonjakoa ja puolustamista sekä toimii maailmanlaajuisesti useiden erilaisten yhteistyökumppanien kanssa ihmisoikeuksien edistämiseksi.
Toisen maailmansodan jälkeen ihmisoikeuksiin alettiin suhtautua kansainvälisenä vastuukysymyksenä. YK:n peruskirjan artiklassa 55 määriteltiin, että YK:n tulee edistää ihmisoikeuksien ja perusvapauaksien universaalia hyväksyntää. Tätä varten YK perusti 1946 ihmisoikeuskomission, joka alkoi muotoilla ihmisoikeuksien standardeja. YK esittikin 1948 ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen.
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto perustettiin vuonna 1993 useiden vuosien valmistelun jälkeen. Silloin järjestettiin Wienissä ihmisoikeuksien maailmankonferenssi, johon osallistui YK:n jäsenvaltioiden lisäksi noin 800 kansalaisjärjestöä. Konferenssissa 171 valtiota hyväksyi Wienin julistuksen ja toimintaohjelman, joka takasi ihmisoikeuksien edistämiselle vahvemman mandaatin. YK:n päätöslauselman 48/121 nojalla perustettiin ihmisoikeusvaltuutettu ja tämän toimisto. Ensimmäiseksi valtuutetuksi valittiin José Ayala Lasso.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto Wikimedia Commonsissa
Kotisivut
Vorošilov (1939)

| Vorošilov |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nikolajevin eteläinen telakka, Nikolajev
Kölinlasku:  15. lokakuuta 1935
Laskettu vesille:  28. kesäkuuta 1939
Palveluskäyttöön:  20. kesäkuuta 1940
Loppuvaihe:  romutettu 1960-luvulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 970 t (standardi) 9 950 t (max)
Pituus:  191,40 m
Leveys:  17,7 m
Syväys:  6,33 m
Koneteho:  122 500 shp
Nopeus:  34+ solmua
Miehistöä:  881
Aseistus
Aseistus:  9 x 181 mm tykkiä kolmoistorneissa 6 x 100 mm/L56 B34 -tykkiä yksiputkisina asennuksina 6 x 45 mm 21-K -ilmatorjuntatykkiä 4 x 12,7 mm konekivääriä 6 x 533 mm torpedoputkea
Vorošilov oli Neuvostoliiton laivaston Kirov-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin 29. joulukuuta 1934 Nikolajevista Nikolajevin eteläiseltä telakalta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 20. kesäkuuta 1940.
Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Mustanmeren laivastoon, missä se osallistui Romanian ja Saksan vastaisiin sotatoimiin akselivaltojen aloitettua hyökkäyksensä itään kesäkuussa 1941. Alus suojasi 25.-27. kesäkuuta Constanzaan hyökänneitä hävittäjiä. Syyskuun puolivälissä se ampui tykeillään Odessan ympäristöön ryhmittyneitä akselivaltojen joukkoja. Alus vaurioitui 2. marraskuuta ilmahyökkäyksessä ankkuripaikallaan Novorossiskissa, kun aluksen perään osui kaksi pommia.
Alus hinattiin Potiin korjattavaksi, mistä se palautettiin palvelukseen helmikuussa 1942. Toukokuussa alus tuki maajoukkoja Kerchin ja Tamanin alueilla, kunnes se kuljetti 27. toukokuuta täydennyksiä Sevastopoliin. Alus teki 29. marraskuuta  - 2. joulukuuta iskuja Romanian rannikon meriliikennettä vastaan. Tulitettuaan Fidonisiaa aluksen vaurioitui Zmeinyn saaren lähistöllä lähellä räjähteestä miinasta. Se siirrettiin Batumiin korjattavaksi, mistä se palautettiin palvelukseen tammikuussa 1943. Alus tuki 30.-31. tammikuuta maihinnousua Novorossiskiin, mutta kolmen hävittäjän tuhouduttua lokakuussa ilmahyökkäyksissä se siirrettiin syrjään sotatoimista.
Sodan jälkeen alus jatkoi palvelustaan, kunnes se 1960-luvun puolivälissä muutettiin ohjuskoealukseksi. Alus romutettiin 1970.
Wilhelm Falley

Wilhelm Falley (25. syyskuuta 1897 – 6. kesäkuuta 1944) oli saksalainen kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Hän oli syntynyt Metzissä. II maailmansodassa hän ansaitsi kultaisen Saksan ristin ja rautaristin ritariristin. Hän oli ensimmäinen saksalainen kenraali, joka kaatui Normandian maihinnousussa. Hän komensi 91. maahanlaskudivisioonaa. Hänen esikunta-autoaan vastaan hyökättiin kun hän oli palaamassa maihinnousuharjoituksista. Hänet ampui luutnantti Malcolm Brannen USA:n 82. maahanlaskudivisioonasta. Hän kuoli lähellä Sainte-Mère-Égliseä Normandiassa.
Wanja Mues

Wanja Mues (s. 27. joulukuuta 1973 Hampuri) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten tv-sarjasta Stolberg, jossa hän näyttelee komisario Nico Scheiberia. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa SOKO Leipzig, Tatort, Kahden keikka – vaaralliset yhdessä, Der Furst und das Mädchen, Absolut das Leben, Ystävyyden ehdoilla ja Unsere Hackebecks. Hän on näytellyt myös elokuvissa Pianisti (2002) ja Medusan isku (2004). Hän näyttelee uudessa Kahden keikassa yksityisetsivä Leo Oswaldia.
Wanja Mues on näyttelijä Joachim Dietmar Muesin poika. Hänellä on kaksi veljeä, Woody ja Jona Mues, jotka ovat myös näyttelijöitä.
Aiheesta muualla

Wanja Mues Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wild Bill Davison

Wild Bill Davison vuonna 1946.
Wild Bill Davison (5. tammikuuta 1906 Defiance, Ohio – 14. marraskuuta 1989 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Dixieland-tyylin jazz-kornetisti, joka on ennen kaikkea tunnettu levytyksistään Eddie Condonin kanssa.
Elämä

Bill Davison soitti 1920-luvulla Chicagossa yhtyeissä Ohio Lucky Seven ja Seattle Harmony Kings sekä teatteriorkestereissa, ennen kuin perusti vuonna 1931 oman yhtyeen klarinetisti Frank Teschemacherin (1906–1932) kanssa. Teschemacher kuoli kuitenkin jo vuonna 1932 auto-onnettomuudessa, Davisonin ollessa ratissa; syynä oli vieras valaisematon taksi. Davison meni sen jälkeen Milwaukeehen, jossa hän soitti oman yhtyeensä kanssa. Vuonna 1940 hän muutti New Yorkiin taustamuusikoksi Catherine Dunham Show’hun. Vuosina 1943–1945 Davison oli sotilaana ja aloitti sen jälkeen yhteistyön Eddie Condonin kanssa, jonka klubilla hän soitti säännöllisesti. Davisonilta on olemassa lukuisia levytyksiä seuraavien muusikkojen kanssa: George Brunies, Eddie Condon, Sidney Bechet, Bud Freeman ja George Wettling. Dixieland Revivalin aikaan 1960-luvulla Davison osallistui monille Euroopan-kiertueille. Claude Hopkinsin kanssa hän perusti vuonna 1968 Jazz Giantsin ja otti haltuunsa erään yökerhon San Franciscossa. Myös 1970-luvulla hän esiintyi säännöllisesti festivaaleilla muun muassa Detroitissa ja Nizzassa ja soitti The World’s Greatest Jazz Bandissa. Vuodesta 1974 Bill Davison asui Kööpenhaminassa, mutta vuonna 1979 hän palasi takaisin Yhdysvaltoihin. Hän oli muusikkona aktiivinen elämänsä loppuun asti.
Kirjallisuus

Hal Willard: The Wildest One. Avondale Press, Monkton, 1996.
Éla

|  Éla |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Andromache
Levy-yhtiö:  Panik Records
Kesto:  3:02
Tyylilaji:  etnopop
Julkaistu:  9. maaliskuuta 2022
Säveltäjä(t):  Alex P Arash Labaf Eyelar Mirzazadeh Fatjon Miftaraj Filloreta Raçi Fifi Geraldo Sandell Giórgos Papadópoulos Robert Uhlmann Viktor Svensson Yll Limani
Euroviisutiedot
Vuosi:  2022
Maa:  Kypros
Kieli:  kreikka, englanti
Sijoitus semifinaalissa:  12.
Pisteet semifinaalissa:  63
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”El diablo” (2021) 
 ”Break a Broken Heart” (2023) ► 
Éla (kreik. Έλα, suom. Tule) on kreikkalaisen laulajan Andromachen esittämä kappale, jolla hän edusti Kyprosta vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kahdeksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Wanhan kansan merkkipäivät

| Wanhan kansan merkkipäivät |
| --- | --- |
 Vuoden 2001 painoksen kansikuva.
Kirjailija:  Antto Laiho
Genre:  kansanperinne
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1912
Sivumäärä:  101
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Wanhan kansan merkkipäivät on suomalaisen agronomin Antto Laihon vuonna 1912 ilmestynyt kirja, joka sisältää vanhoihin merkkipäiviin, viikonpäiviin ja kuukausiin liittyvää kansanperinnettä. Teoksesta on vuoteen 2006 mennessä otettu 14. painosta, joista viimeisimmissä on Marjaliisa Pitkärannan kuvitus.
Kirjan sananparsien ja kansanviisauksien sisältämiä neuvoja käytettiin aikoinaan hyväksi maanviljelyksessä ja eläinten hoidossa sekä yleisessä maaseudun arki- ja pyhäpäivien elämässä. Perinne syntyi jo keskiajalla, kun kansa alkoi yhdistelemään katolisen kirkon viettämiin pyhimysten merkkipäiviin maataloudessa esiintyviä töitä sekä säätä koskevia tietoja ja erilaisia havaintoja vuodenkierrosta sekä kasvi- ja eläinkunnasta.