stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Umpijärvi
Esimerkkejä > Alankojen umpijärviä

Kryptodepressio on valuma-alueen merenpinnan alapuolelle ulottuva osa. Varsin usein tällainen alue täytyy vedellä ja muodostaa järven. Jos vedenpinta ei nouse merenpintaa ylemmäksi, sille ei voi muodostua laskujokea mereen. Suurimman järven Kaspianmeren vedenpintakin jää noin 30 metriä merenpinnan alle, ja ehkä kuuluisimman alankojärven Kuolleenmeren vedenpinta on 420 metriä merenpintaa alempana. Kaspianmeren lähellä sijaitsee Araljärvi, joka on myös vastavanlainen. Australian suurin järvi Eyrejärvi on laskujoeton ja samalla sen vedenpinta jää 15 metriä merenpintaa alemmaksi.
Esimerkkejä > Vuoristojen umpijärviä

Vuoristossa pinnanmuodot voivat olla sellaisia, että järvialtaan pohja jää sitä ympäröivien harjanteiden ympäröiväksi, vaikkei se sijaitsekaan alangolla. Amerikassa sijaitseva Kalliovuorten Iso Suolajärvi on tästä ominaisuudesta tunnettu. Keski-Aasiassa vastaavia järviä ovat Balkašjärvi, Issyk Kul ja Kara-Kul.
Esimerkkejä > Aavikkojärviä

Afrikassa tunnetuimat umpijärvet ovat Turkanajärvi ja Tšadjärvi, jotka sijaitsevat aavikolla. Sellainen on myös Autralian Eyrejärvi.
Valkoturska

| Valkoturska |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Merlangius
Laji::  merlangus
Kaksiosainen nimi
 Merlangius merlangus  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Valkoturska Wikispeciesissä   Valkoturska Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkoturska (Merlangius merlangus) on Euroopan rannikkovesissä elävä turskakala.
Ulkonäkö

Valkoturska on yleensä 30−40 cm:n pituinen, korkeintaan 70 cm, ja voi kasvaa kolmikiloiseksi. Mustanmeren valkoturskat ovat pienempiä, alle 20 cm. Väritys on vaihteleva; päältä kala on kellanruskea, vihertävän tai sinertävän sävyinen, kyljet ovat vaaleammat, kellanharmaat, vatsa taas puhtaan valkoinen tai hopeanvärinen.
Levinneisyys

Valkoturska on rannikkovesien kala, joka elää alle 200 m:n syvyydessä lähes koko Euroopan rannikolla. Levinneisyys ulottuu Pohjois-Norjasta Välimerelle ja Mustallemerelle, ja kattaa myös Islannin ja Färsaarten rannikot ja ulottuu Itämeren länsiosaan.
Elintavat

Valkoturska tulee sukukypsäksi 2−3 vuoden iässä. Kutu ajoittuu pitkälle jaksolle tammi-heinäkuussa. Naaraalla voi olla satojatuhansia mätimunia, mutta se laskee ne pieninä muutaman munan ryhminä ulappaveteen. Myös kuoriutuvat poikaset elävät pelagisina rannan läheisissä, 20−30 m:n syvyisissä vesissä, yleensä meduusoiden lähituntumassa ja niiden lonkeroiden suojassa. Vanhemmat yksilöt hakeutuvat syvempään veteen ja elävät pohjan tuntumassa. Valkoturskan ravintoa ovat pienet kalat, äyriäiset, kotilot, mustekalat ja monisukasmadot.
Kalastus ja käyttö

Valkoturska on erityisen runsas Pohjanmerellä ja etenkin siellä taloudellisesti tärkeä troolikalastuksen kohde. Sitä pyydetään myös pitkälläsiimalla. Kokonaissaaliit ovat olleet laskussa. Huippusaaliit 1970-luvulla olivat 200 000 vuositonnin luokkaa, mutta nykyisin enää 40 000 tonnia. Englanti ja Ranska ovat suurimmat kalastajat.
Upseerikokelas

Kenraalikunta
kenraali
kenraaliluutnantti
kenraalimajuri
prikaatikenraali
Esiupseerit
eversti
everstiluutnantti
majuri
Komppaniaupseerit
kapteeni
yliluutnantti
luutnantti
vänrikki
sotilasmestari
ylivääpeli
vääpeli
ylikersantti
kersantti
alikersantti
korpraali
sotamies
Suomen maa- ja ilmavoimien sotilasarvot
Upseerikokelas, epämuodollisesti kokelas, on Suomen Puolustusvoimissa ja Rajavartiolaitoksessa käytetty reserviupseerikurssin suorittaneiden varusmiesten palvelusarvo.
Upseerikokelaat kuuluvat alipäällystöön, ja heidät rinnastetaan kersanttiin. Upseerikokelas on kuitenkin varusmieskersanttia vanhempi.
Upseerikokelaat Suomen puolustusvoimissa

Huolimatta siitä, että upseerikokelaat kuuluvat aliupseereihin, on pelkästään varusmiehistä koostuvan osaston vahvuus tapana ilmoittaa kaavalla upseerikokelaat+ryhmänjohtajat+miehistö (jossa ryhmänjohtajiin lasketaan varusmieskersantit ja -alikersantit ja miehistöön sotamiehet, oppilaat ja korpraalit), joka vastaisi saman joukon vahvuutta reservissä, kun upseerikokelaat on ylennetty vänrikeiksi maa- ja ilmavoimissa tai aliluutnanteiksi merivoimissa. Upseerikokelaan tehtävänä on opetella joukkueenjohtajan tai jaoksenjohtajan, vänrikin tai aliluutnantin, tehtäviä.
Upseerikokelaan arvomerkissä kauluslaatassa on kaksi vinoneliötä, joista puhekielessä käytetään usein nimitystä "salmiakki". Vinoneliöt on asetettu allekkain kauluslaatan etuosaan, kuten ruusukkeet luutnantilla ja everstiluutnantilla vuodesta 1922 toiseen maailmansotaan.
Varusmiesten M05-mallisessa takissa upseerikokelaan arvomerkit on asetettu "salmiakkimaisesti" allekkain arvomerkkilaatassa. Tätä aikaisemmin upseerikokelaiden arvomerkkien vinoneliöt asetettiin keskelle olka-arvomerkkilaattaa samalla tavalla viistoon allekkain, kuin kauluslaatoissa. Upseerikokelaan hihamerkissä puolestaan on lenkiksi taivutettu nauha, jonka alapuolella on korpraalin merkin kaltainen "kulmarauta". Ympyrällä varustettua kulmaraudan näköistä arvomerkkiä on kutsuttu puhekielessä henkariksi. Merkki ei ole kuitenkaan peräisin aliupseereiden kulmaraudasta, vaan kuninkaallisesta laivastosta. Siellä päällystön merkkeihin otettiin upseerikokelaan hiha-arvomerkin kaltainen merkki päällikön (eli sota-aluksen kapteenin) alaiselle päällystölle. Merkki kuvasi laivalääkärin käyttämää verenvuotoa pidättävää painesidettä.
Upseerikokelaat ylennetään varusmiespalveluksen päättyessä vänrikeiksi ja merivoimissa aliluutnanteiksi. Mikäli ylennystä ei jostain syystä anneta, upseerikokelas kotiutuu kersantin arvoisena upseerikokelaana reserviin ja hän saa ylennyksen yleensä seuraavana lippujuhla- tai itsenäisyyspäivänä. Tämä on melko harvinaista,kenen mukaan? mutta näin toimitaan muun muassa niiden osalta, jotka ovat suorittaneet reserviupseerikurssin aliupseerikurssin täydellisen suorittamisen jälkeen (niin sanottuna jälki-RUK:na).
Moskovan välirauhan jälkeen reserviupseeriopetus päätettiin vuosien ajaksi. Tämän takia keskeytetyksi tulleelta kurssilta jouduttiin kotiuttamaan upseerikokelaita, koska he eivät voineet käydä kurssiaan loppuun.
Aiheesta muualla

Puolustusvoimat: Sotilasarvot Puolustusvoimissa
Jalkaväen upseerikokelaan kauluslaatta.
Valladolid (maakunta)

Valladolid ([baʎaðoˈlið]  kuuntele ääntämys (ohje)) on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen keskiosassa. Sen rajanaapureita ovat Zamoran, Leónin, Palencian, Burgosin, Segovian, Ávilan ja Salamancan maakunnat.
Maakunnan 521 130 (vuonna 2017) asukkaasta lähes kaksi kolmannesta asuu pääkaupungissa Valladolidissa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 225 kuntaa, joista yli kolmannes on alle 200 asukkaan kyliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valladolid (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Espanjan maakunnat
Álava
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Ávila
Badajoz
Baleaarit
Barcelona
Biskaja
Burgos
Cáceres
Cádiz
Castellón
Ciudad Real
Córdoba
A Coruña
Cuenca
Gipuzkoa
Girona
Granada
Guadalajara
Huelva
Huesca
Jaén
Kantabria
León
Lleida
Lugo
Madrid
Málaga
Murcia
Navarra
Ourense
Palencia
Las Palmas
Pontevedra
La Rioja
Salamanca
Santa Cruz de Tenerife
Segovia
Sevilla
Soria
Tarragona
Teruel
Toledo
Valencia
Valladolid
Zamora
Zaragoza
Vasa

Vasa tarkoittaa seuraavia asioita:
Vaasa, kaupungin ruotsinkielinen nimi
Vasa, suomeksi myös Vaasa, Ruotsin hallitsijasuku 1500- ja 1600-luvuilla
Vasa, vuonna 1628 uponnut Ruotsin kuninkaan kruununlaiva
Vasa-ritarikunta, ruotsalainen kunniamerkkiritarikunta
vasa, hirvieläimen poikanen
vasa, katto-, lattia- tai välipohjarakenteita kannatteleva palkki
vasa, metsätaloudessa järeä puutavara, joka on poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen
Villa Vasa, historiallinen huvila Kuokkalassa Karjalankannaksella
Vasa, sukunimenä:
Eero Vasa (s. 1997), suomalainen tennispelaaja
Kosti Vasa (1898–1979), suomalainen poliisineuvos, Keskusrikospoliisin päällikkö.
Varjoihmiset

Taiteilijan näkemys varjomiehestä
Varjoihmiset ovat harhanäkyjä, jotka ovat joillekin uskomusolentoja. Jotkut näkevät toisinaan näkökenttänsä laidoilla, sivusilmällä, ihmisen kaltaisia yleensä tummia tai mustia hahmoja, jotka kuitenkin katoavat, kun niihin kohdistaa katseensa. Toiset ovat paljon herkempiä näkemään varjoihmisiä kuin toiset.
Taipumus nähdä varjoihmisiä selittyy silmien toiminnalla ja psykologialla. Näkökentän reunoilla silmien erotuskyky on erittäin huono. Jokin kohde tai alue näkökentän reunalla voidaan helposti tulkita muuksi kuin mitä se on. Ihminen etsii luonnostaan ihmishahmoja ympäristöstään, ja on taipuvainen näkemään niitä satunnaisuuden joukossa. Tätä ilmiötä kutsutaan pareidoliaksi. Toisinaan epäselvä havainto tulkitaan ihmishahmoksi. Kun katse tarkentuu kohteeseen, aikaisempi tulkinta kumoutuu, jolloin tuntuu, että ihmishahmo katosi. Kyseessä voi myös olla suoranainen aistiharha. Esimerkiksi heroiinin käyttäjät saattavat nähdä tällaisia näkyjä, ja myös eräät mielisairaudet (kuten skitsofrenia) aikaansaavat harhanäkyjä. Valtaosa varjoihmisiä näkevistä ei kuitenkaan käytä huumeita tai ole mielisairaita.
Usein varjoihmiset kuvitellaan aaveiksi. Joidenkin mukaan varjoihmiset ovat ihmisenkaltaisia olentoja tai henkiä, jotka jostain syystä eivät voi tai halua tulla nähdyiksi.
Töss

| Töss |
| --- | --- |
 Töss virtaa Rorbasin halki.
Alkulähde:  Wald ja Fischenthal, Zürichin kantoni, Sveitsi  47°18′44″N, 8°57′37″E
Laskupaikka:  Teufen, Zürichin kantoni, Sveitsi  → Rein  47°33′7″N, 8°33′14″E
Maat:   Sveitsi
Pituus:  60 km
Alkulähteen korkeus:  796 (alkujokien yhdistymispaikka) m
Virtaama:  10 m³/s
Valuma-alue:  441 km²
Töss on Koillis-Sveitsissä virtaava Reinin sivujoki. Joen pituus on 60 kilometriä, ja se on Sveitsin 15:nneksi pisin joki.
Sijainti

Joen alkupää sijaitsee Zürichin kantonissa Waldin ja Fischenthalin kuntien rajalla, jossa Tössin alkujoet, Vordertöss ja Hindertöss, yhdistyvät Tössiksi 796 metrin korkeudessa. Paikka sijaitsee noin 15 kilometriä Rapperswilistä koilliseen. Tössin alkupurot saavat alkunsa noin 1 200 metrin korkeudessa.
Joki virtaa luoteeseen Bauman ja Winterthurin kautta laskien Reiniin Teufenissa, pari kilometriä Bülachista pohjoiseen.
Vesivoima

Joessa on viisi pientä vesivoimalaa, joiden sähköteho on yhteensä runsaat kaksi megawattia. Kolme voimaloista on rakennettu 1800-luvun puolessavälissä, vanhimmat 1830-luvulla, puuvillateollisuuden voimakoneiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Töss Wikimedia Commonsissa
Müller, Ueli: Töss (Fluss) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli)  28.1.2014. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Umbrian ja Marchen maanjäristys

| Umbrian ja Marchen maanjäristys |
| --- | --- |
 Maanjäristyksessä vaurioituneen Pyhän Fransiskuksen basilikan katto
Päivämäärä:  26. syyskuuta 1997
Magnitudi:  5,6/6,0 (Mw)
Syvyys:  10 km
Episentrumin sijainti:  43.084°N, 12.812°E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Italia
Henkilövahingot:  11 kuollutta, yli 100 loukkaantunutta
Umbrian ja Marchen maanjäristys oli kaksi erillistä maanjäristystä, jotka tapahtuivat Umbrian ja Marchen hallintoalueilla Italiassa 26. syyskuuta 1997. Ensimmäinen järistys, jonka voimakkuus oli 5,6 magnitudia, tapahtui aamuyöllä 2.33 paikallista aikaa. Toinen järistys, joka oli voimakkuudeltaan 6,0 magnitudia, havaittiin 11.43 paikallista aikaa samana päivänä. Molempien järistyskeskus oli Annifon kylässä.
Toukokuun 1997 ja huhtikuun 1998 välisenä aikana Italiassa oli useita esi- ja jälkijäristyksiä. Umbrian ja Marchen järistyksessä kuoli 11 ihmistä.
Ukrainalaisten nationalistien kongressi

Ukrainalaisten nationalistien kongressi (ukr. Конгрес Українських Націоналістів, Konhres Ukrajinskyh’ Natsionalistiv, lyhenne KUN) on vuonna 1997 perustettu ukrainalainen nationalistinen puolue, joka vaalii Stepan Banderan ja historiallisen Ukrainalaisten nationalistien järjestön (OUN) muistoa. Puoleen puheenjohtajana on maakaasunjakeluyritys Ukrainan Naftogazin johtaja Oleksei Ivženko.
KUN kuului Viktor Juštšenkoa kannattaneeseen Meidän Ukrainamme -ryhmittymään vuoden 2002 parlamenttivaaleissa ja vuoden 2004 presidentinvaaleissa.
Aiheesta muualla

Congress of Ukrainian Nationalists (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valko-Venäjän Fed Cup -joukkue

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Valko-Venäjän Fed Cup -joukkue
Kapteeni: Eduard Dubrou
ITF-ranking: 3.
Ensimmäinen vuosi: 1994
Vuodet: 26
Maaottelut (V–T): 101 (71–30)
Vuodet maailmanlohkossa: 7
Päivitetty: 26.2.2019
Valko-Venäjän Fed Cup -joukkue edustaa Valko-Venäjää Fed Cupissa. Se toimii Valko-Venäjän tennisliiton alaisuudessa. Valko-Venäjä osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Kaiken kaikkiaan Valko-Venäjä on pelannut 101 maaottelua, joista voittanut 71 ja hävinnyt 30.
Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet

Aryna Sabalenka
Viktoryja Azarenka
Lidzija Marozava
Aljaksandra Sasnovitš
Vanjärvi

Vanjärvi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vanjärvi, kylä Vihdissä Suomessa
Vanjärvi, järvi Vihdissä Suomessa
Vanjärvi, järvi Sysmässä Suomessa
Vanjärvi (turk. Van Gölü), Turkin suurin järvi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vanjärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Umpihankihiihdon maailmanmestaruuskilpailut

Kilpailija umpihangessa 2006.
Umpihankihiihdon maailmanmestaruuskilpailut on Pudasjärven Urheilijat ry:n järjestämä kilpailu, jota on järjestetty Pudasjärvellä vuodesta 1998. Alkuvuosina kisamaastona pidettiin mitä tahansa siihen sopivaa seutua paikkakunnalla, mutta nykyisin sen pääpaikaksi on muodostunut Syötteen tunturialue. Mukaan kisaan pääsee niin aloittelija kuin aktiiviharrastajakin, eikä ammattilaisiakaan ole kielletty osallistumasta.
Joukkueen koko on 3–5 henkeä. Ensimmäisenä kilpailupäivänä samoillaan umpihangessa suunnistusosuuden hajontarasteilla ja hiihdetään tehtävärastien kautta yhteensä 25–50 kilometriä. Oikealla reitillä pysyminen vaatii koko päivän jatkuvaa suunnistamista. Tehtävärastien virheet ja vapaaehtoisten rastien etsimiset vaikuttavat tuntuvasti kunkin kilpailijan ja joukkueen umpihankihiihdon lähtöaikaan toisena kilpailupäivänä. Tehtävissä painotetaan erätaitoja ja talviretkeilijän turvallisuutta. Yön kilpailijat viettävät ulkona, tulilla.
Yksilösarjassa kilpaillaan henkilökohtaisesta mestaruudesta. Ensimmäisistä kisoista lähtien palkintosijat ovat olleet kolmen kauppaa.kenen mukaan? Juha Ronkainen Pudasjärveltä ja Juha Julkunen sekä Tuomo Ahola Savukoskelta ovat saaneet mestarin tittelin. Kiuruvedellä syntynyt Ari Komulainen on palkittu MM-mitalilla neljä kertaa.
Maailmanmestaruus ratkotaan toisen kilpailupäivän umpihankireitillä, jonka pituus on noin kahdeksan kilometriä. Reitti on merkitty molemmilta reunoiltaan moottorikelkan jäljellä, jota ei missään tapauksessa saa ylittää. Niin sanotut perässähiihtäjät valvovat, ettei joukkue tai yksilökilpailija hiihdä toisten tekemää uraa. Nopeimmin reitin suorittanut joukkue tai kilpailija voittaa maailmanmestaruuden.
Tunnettuja umpihankihiihtäjiä > Ari Komulainen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten umpihankihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten umpihankihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten umpihankihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten umpihankihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | 2017 | yksilökilpailu |  |
|  Hopeaa | 2014 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | 2014 | yksilökilpailu |  |
Ari Komulainen (s. 1958 tai 1959 Kiuruvesi) on suomalainen umpihankihiihtäjä ja eläkkeelle siirtynyt rajavartija. Komulainen on uransa varrella saavuttanut MM-kilpailuista kaksi kertaa hopeaa ja kaksi kertaa pronssia. Ensimmäisen kerran Komulainen tuli kolmanneksi yksilökilpailussa vuonna 2014. Kolme vuotta myöhemmin hän nousi hopealle. Komulaisella on yksilökilpailujen lisäksi joukkuekilpailun MM-hopeaa ja pronssia EkoRipen joukkueen kanssa vuosilta 2014 ja 2015. Vuonna 2009 hän edusti Metsähallitus/Raja -joukkuetta.
Komulainen jäi rajavartijan tehtävistä eläkkeelle vuonna 2009. Nykyisin hän asuu Lieksassa Kitsin kyläkunnassa.
Tunnettuja umpihankihiihtäjiä > Juha Julkunen

Juha Julkunen (s. 1968 tai 1969 Savukoski) on suomalainen umpihanki-, maasto- ja ampumahiihtäjä. Julkunen on yhdeksänkertainen umpihankihiihdon maailmanmestari. Ampumahiihdossa hän on saavuttanut kolme Suomen mestaruutta 45-vuotiaiden miesten sarjassa, ja tukkilaisten SM-kilpailujen maratonilla hänet on palkittu voittajana 24 kertaa. Yhteensä hänellä on tukkilaiskisoista 74 Suomen mestaruutta, 25 hopeaa ja 16 pronssia.
Maastohiihdossa Julkunen edustaa Keminsuun Kisaa.
Tunnettuja umpihankihiihtäjiä > Juha Julkunen > Elämä ja ura

Nuorempana Julkunen harrasti yleisurheilua, hiihtoa ja kilpaili lentopallossa, mutta 16-vuotiaana hän kiinnostui myös tukkilaislajeista. Omien sanojensa mukaan hän on harrastanut tukkilaiskisoja vuodesta 1985 lähtien. Hän pääsi rajavartijaksi välittömästi varusmiespalveluksen jälkeen vuonna 1988. Vielä vuonna 2015 hän työskenteli Kelloselän rajavartioasemalla.
Julkunen aloitti 30-vuotiaana ampumahiihdon harrastamisen. Talvella 2014 hän saavutti ensimmäisen Suomen mestaruutensa 45-vuotiaiden miesten sarjassa. Pikamatkan kullan ohella hän voitti kultaa myös viestistä. Aiemmilta vuosilta hänellä oli jo yksi viestimestaruus. Hiihtolajien sotilaskisoista Julkunen on saavuttanut 14 SM-mitalia.
Aiheesta muualla

Umpihankihiihdon MM-kisojen sivut
Pudasjärvi
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Aittojärvi: Aittojärvi  Hetekylä: Hetekylä – Keinäsperä  Hirvaskoski: Ervasti – Hirvaskoski – Kurki – Poijula  Iinattijärvi: Iinattijärvi  Jaurakkajärvi: Jaurakkajärvi   Kipinä: Kipinä – Kollaja –  Panuma – Taipaleenharju  Kurenala: Kurenalus (keskustaajama)  Pintamo: Pintamo  Pudasjärvi: Jaalanka – Jonku – Pudasjärven kirkonkylä – Ruottisenharju – Siivikko  Puhos: Puhos   Pärjänsuo: Livo – Pärjänsuo – Rytinki – Yli-Livo  Sarakylä: Kipinäsuo – Ruuhensuo – Sarajärvi  Siurua: Ala-Siurua – Siurua  Syötekylä: Syötekylä
Järviä, jokia ja muita vesistöjä:  Aittojärvi – Iijoki – Jaaskamonkoski – Jaurakaisjärvi – Jaurakkajärvi– Jongunjärvi – Mikanlampi – Ontamojärvi – Pudasjärvi – Sorvarinjärvi – Sotkajärvi
Nähtävyyksiä:  Pudasjärven kirkko – Sarakylän kappeli – Syötteen kansallispuisto
Muuta Pudasjärveen liittyvää:  Hirsikampus – Hirvisuo – Iijokiseutu – Iso-Syöte – Jyrkkäkoski – Kesäpilkin MM-kisat – Niemitalon Juustola – Pudasjärven lentokenttä – Litokaira – Olvassuo – Virkistysuimala Puikkari – Pudasjärven ufot – Syöte – Umpihankihiihdon MM-kisat
Julkunen Iin Raasakkakoskella tukkilaisten SM-kilpailujen koskenlaskussa (4.7.2015)
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 100 metrin rintauinti

Naisten 100 metrin rintauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–27. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   1.07.07 | 2 |  Australia | Jessica Hansen   Abbey Harkin |
| A-raja   1.07.07 | 2 |  Iso-Britannia | Kayla van der Merwe   Molly Renshaw |
| A-raja   1.07.07 | 2 |  Italia | Martina Carraro   Arianna Castiglioni |
| A-raja   1.07.07 | 2 |  Japani | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.07.07 | 2 |  Venäjä | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.07.07 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Alankomaat | Tes Schouten |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Argentiina | Julia Sebastian |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Belgia | Fanny Lecluyse |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Espanja | Jessica Vall |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Etelä-Afrikka | Tatjana Schoenmaker |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Jamaika | Alia Atkinson |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Kanada | Kierra Smith |
| A-raja   1.07.07 | 1 |  Kiina | Jingyao Yu |
B-raja   1.09.08: 
| Yhteensä | 20 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 14. tammikuuta 2020
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 25. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 26. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 27. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 800 metrin vapaauinti

Miesten 800 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 27.–29. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Australia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Italia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Japani | Shogo Takeda   Ayatsugu Hirai |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Kreikka | Konstantinos Englezakis   Dimitrios Negris |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Ranska | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Saksa | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Tanska | Anton Ipsen   Alexander Norgaard |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Ukraina | Mykhailo Romanchuk   Sergii Frolov |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Unkari | Akos Kalmar   Kristof Rasovszky |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Venäjän olympiakomitea | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   7.54.31 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Brasilia | Guilherme Costa |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Egypti | Ahmed Akaram |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Iso-Britannia | Daniel Jervis |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Itävalta | Felix Aubock |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Kiina | Sun Yang |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Kroatia | Franko Grgić |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Norja | Henrik Christiansen |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Puola | Wojciech Wojdak |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Serbia | Vuk Celic |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Tšekki | Jan Micka |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Tunisia | Ahmed Hafnaoui |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Turkki | Mert Kilavuz |
| A-raja   7.54.31 | 1 |  Vietnam | Huy Hoang Nguyen |
B-raja   8.08.54: 
| Yhteensä | 26 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 26. maaliskuuta 2021
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 27. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 29. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 100 metrin perhosuinti

Naisten 100 metrin perhosuinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 24.–26. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.