stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parkinsonismi
Lääkeparkinsonismi

Noin seitsemän prosenttia parkinsonismitapauksista johtuu lääkkeiden sivuvaikutuksista. Parkinsonismia aiheuttavia lääkkeitä ovat esimerkiksi neuroleptit eli antipsykootit, eräät vanhan polven verenpainelääkkeet, eräät pahoinvoinnin tai huimauksen hoitoon tarkoitetut lääkkeet sekä eräät kalsiumkanavan salpaajat. Joissain tutkimuksissa on löytynyt myös yhteyttä SSRI-lääkkeiden ja parkinsonismin väliltä. Myös syövän ja kivun hoitoon käytetyt lääkkeet saattavat aiheuttaa parkinsonismia.
Noin 60 prosenttia lääkeparkinsonismipotilaista paranee kahden kuukauden sisällä parkinsonismia aiheuttaneen lääkkeen lopettamisen jälkeen. Joskus parkinsonismin oireet poistuvat vasta kahden vuoden kuluttua ja 16 prosentilla oireet eivät poistu edes lääkityksen lopettamisen jälkeen.
Paras vuosi ikinä

| Paras vuosi ikinä |
| --- | --- |

Tyyli:  komedia
Kestoaika:  21 minuuttia
Pääosissa:  Lotta Kaihua Ella Lahdenmäki
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  C More, MTV3
Julkaistu:  2020–
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  18
Tuotanto
Tuottaja(t):   Venla Hellstedt  Elli Toivoniemi  Jani Hartikainen (C More & MTV) 
Linjatuottaja:   Juha Löppönen (kaudet 1–2)  Vilja Savonlahti (kausi 2) 
Ohjaaja(t):   Kirsikka Saari (kaudet 1–2)  Selma Vilhunen (kausi 1)  Jenni Toivoniemi (kausi 2) 
Käsikirjoittaja(t):   Jenni Toivoniemi (kaudet 1–2)  Kirsikka Saari (kaudet 1–2)  Ulla Heikkilä (kausi 2) 
Leikkaaja(t):   Antti Reikko (kausi 1)  Otto Heikola (kausi 2) 
Lavastaja(t):   Roosa Marttiini (kausi 1)  Tuomas Kyrö (kausi 2) 
Kuvaaja(t):   Juice Huhtala (kausi 1)  Hans Barck (kausi 2) 
Tuotantoyhtiö(t):  Tuffi Films
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Paras vuosi ikinä on suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Lotta Kaihua ja Ella Lahdenmäki. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa ja esitettiin televisiossa MTV3-kanavalla vuonna 2020. Toinen kausi julkaistiin C Moressa keväällä 2021. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Jenni Toivoniemi ja Kirsikka Saari. Saari on myös ohjannut sarjan ensimmäisen kauden yhdessä Selma Vilhusen kanssa. Toisella kaudella Jenni Toivoniemi korvasi Vilhusen sarjan toisena ohjaajana.
Sarja kertoo mainostomiston AD:sta Karlasta (Kaihua), joka sarjan alussa irtisanoutuu työstään ja hänen ystävästään Miinasta (Lahdenmäki), joka puolestaan eroaa 17 vuoden avoliitosta. He päättävät alkaa elää ”parasta vuottaan ikinä”, johon kuuluu tehtävälista: perusta rokkibändi, sano suoraan mitä ajattelet, kokeile huumeita, älä rakastu, henkisty, paranna maailma ja pane. Toisella tuotantokaudella Karla ja Miina jatkavat parhaan vuotensa elämistä.
Ensimmäinen tuotantokausi

Sarjan 10-osaisen ensimmäisen tuotantokauden julkaisu alkoi C More -suoratoistopalvelussa 26. maaliskuuta 2020. Sarjaa julkaistiin palveluun kaksi jaksoa viikossa 23. huhtikuuta 2020 asti. Televisiossa sarja esitettiin MTV3-kanavalla elo-syyskuussa 2020. Ensimmäisen kauden budjetti oli 827 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 80 000 euroa.
Ensimmäinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu C Moressa | Ensiesitys MTV3:lla | Ikäraja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Hyvästi karvaton isukki | 26. maaliskuuta 2020 | 24. elokuuta 2020 |  |
| 2 | Orgiat | 26. maaliskuuta 2020 | 24. elokuuta 2020 |  |
| 3 | Kuuntele rusinaa | 2. huhtikuuta 2020 | 31. elokuuta 2020 |  |
| 4 | Neljä geetä aata, heikki möyhyä ja piissi | 2. huhtikuuta 2020 | 31. elokuuta 2020 |  |
| 5 | Survivalistit | 9. huhtikuuta 2020 | 7. syyskuuta 2020 |  |
| 6 | Mikä kaduttaa kuolinvuoteella | 9. huhtikuuta 2020 | 7. syyskuuta 2020 |  |
| 7 | Nuoruus on mielentila | 16. huhtikuuta 2020 | 14. syyskuuta 2020 |  |
| 8 | Sano se suoraan | 16. huhtikuuta 2020 | 14. syyskuuta 2020 |  |
| 9 | Hyväntekijät | 23. huhtikuuta 2020 | 21. syyskuuta 2020 |  |
| 10 | Roikkuvat korvat | 23. huhtikuuta 2020 | 21. syyskuuta 2020 |  |
Toinen tuotantokausi

Toisen kauden julkaisu alkoi C Moressa 22. huhtikuuta 2021. Sarjaa julkaistiin katsottavaksi kaksi jaksoa viikossa. Televisiossa kausi esitetään MTV3-kanavalla maaliskuusta 2022 alkaen.
Toinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu C Moressa | Ensiesitys MTV3:lla | Ikäraja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Esiäidin totuus | 22. huhtikuuta 2021 | 17. maaliskuuta 2022 |  |
| 2 | Kokonaisvaltainen hyvä olo | 22. huhtikuuta 2021 | 24. maaliskuuta 2022 |  |
| 3 | Stadi for Stadi | 29. huhtikuuta 2021 | 31. maaliskuuta 2022 |  |
| 4 | Köydet eivät valehtele | 29. huhtikuuta 2021 | 7. huhtikuuta 2022 |  |
| 5 | Vapauta puskasi | 6. toukokuuta 2021 | 14. huhtikuuta 2022 |  |
| 6 | Se suuri tarina | 6. toukokuuta 2021 | 21. huhtikuuta 2022 |  |
| 7 | Kutina jota ei voi raapia | 13. toukokuuta 2021 | 28. huhtikuuta 2022 |  |
| 8 | Paluu luontoon | 13. toukokuuta 2021 | 5. toukokuuta 2022 |  |
Aiheesta muualla

Paras vuosi ikinä maksullisessa C More -palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan ensimmäisen kauden traileri YouTubessa
Paloturvakaappi

Turvakaappi vaarallisille aineille, jossa lisävarusteena kiertoilmasuodatin
Turvakaappi paineistetuille kaasupulloille
Kaasupullokaappi
Paloturvallinen alatasokaappi vaarallisille aineille
Palavien kemikaalien tai paineistettujen kaasupullojen turvalliseen varastointiin käytetään paloturvakaappia. Sen tarkoituksena on estää kaapissa varastoituja aineita levittämästä tulipaloa tai aiheuttamasta räjähdystä tulipalon sattuessa. Käyttöalat ja käyttäjät ovat erilaisia: teollisuus, laboratorio, yliopistot, sairaalat, apteekit, kaupat, marketit, vaarallisten aineiden laitokset, turvallisuusinsinöörit, turvallisuuspäälliköt jne. Toisin sanoen kaikki kohteet joissa ollaan tekemisessä palavien nesteiden kanssa.
Rakenne

Paloturvakaappien suunnittelua, valmistusta ja testausta säätelevät eurooppalaiset standardit EN 14470-1 (palavien nesteiden varastointikaapit) ja EN 14470-2 (paineistettujen kaasupullojen varastointiin ja tyhjentämiseen tarkoitetut kaapit).
Turvakaapit koostuvat yleensä sisärungosta (puu tai metalli), palosuoja-eristyksestä, automaattisesti sulkeutuvista tulo- ja poistoilmaventtiileistä, ovien automaattisesta sulkemismekanismista tulipalon sattuessa (ei kaasupullokaapeissa) ja palotiiviistä ovista sekä valinnaisesti maadoitusliitännästä.
Paloturvakaappeihin on saatavilla erilaisia sisävarusteita, kuten hyllyjä, vetolaatikoita ja varastointi-alustoja, joissa kemikaaleja varastoidaan. Vaarallisten vuotojen estämiseksi turvakaapit on varustettu pohja-altailla jotka keräävät mahdolliset nestevuodot.
Kaasupullokaapit on tarkoitettu painekaasupullojen turvalliseen säilytykseen. Kaasujen poistamiseksi kaappiin porataan läpiviennit ennalta määrätyissä pisteissä, joiden kautta metalliputket asennetaan. Nämä putkikäytävät on tiivistettävä riittävän palosuojan varmistamiseksi. Useimmat kaasupullokaappimallit on varustettu luiskalla tai rampilla, joka voidaan asettaa tai taittaa ulos ovesta, jotta palosuojatiivisteet eivät vahingoitu jokapäiväisessä käytössä kaapin ollessa paikallaan.
Kaappimalleja on saatavana eri leveyksillä, eri korkuisina ja eri palosuojaluokilla sekä erilaisilla ovi- ja lukitusjärjestelmillä:
Leveydet (cm): 60, 90, 120, 140
Korkeus: Saatavilla korkeita kaappeja (esim. n. 200 cm) ja erilaisia alakaappeja useilla eri korkeuksilla
Paloturvaluokat: F15, F30, F60, F90 tai G15, G30, G60, G90=palosuojaus minuutteina
Ovi- ja lukitusjärjestelmät: Taitto- tai siipiovet, saatavana myös anturiohjatulla ja täysin automatisoidulla avaus-/sulkemisjärjestelmällä. Alatasokaapit myös ulosvedettävillä ovilla (liukukiskot)
Käyttö

On suositeltavaa kytkeä turvakaapit pysyvästi toimivaan poistoilmajärjestelmään. Jos turvakaappia ei ole liitetty tekniseen poistoilmajärjestelmään, tiettyä aluetta kaapin edessä ja sen ympärillä on pidettävä vyöhykkeen 2 räjähdysalttiina alueena. Jos turvakaappiin kuitenkin on liitetty 24/7 käyttötekninen poistoilmalaite, vaarallinen alue rajoittuu kaapin sisäpuolelle. Korroosiovaurioiden välttämiseksi tämäntyyppisessä kaapissa ei pidä varastoida happoja tai emäksiä.Tämän tyyppisille aineille on olemassa omat erikoiskaappinsa Ks. TRbF Liite L: Varastotilat työtiloissa (turvakaapit) / 4.1 ja 4.2 ja BGR 104 2.2.8.
Jos liitäntä rakennuksen poistoilmajärjestelmään ei ole mahdollista, voidaan kaappiin kytkeä erillinen kiertoilmasuodatin. Tämä laite suodattaa kaapin poistoilman aktiivihiilisuodattimen kautta, jonka jälkeen se palauttaa puhdistetun ilman työalueelle.
Toimintaperiaate

Tulipalon sattuessa ja ympäröivän ilmanlämmön noustessa noin 50 °C asteeseen, turvakaapin ovet sulkeutuvat automaattisesti. Tätä prosessia ohjataan yleensä bimetallisten laukaisijoiden tai sulavien jousitusten avulla. Ympäristön lämpötilan ollessa noin 160 °C turvakaapin palosuojatiivisteet turpoavat ja siten tiivistävät ovien liitokset. Tulo- ja poistoilma-aukkojen palosuojaventtiilit sulkeutuvat noin 70 °C asteessa. Kaiken tämän seurauksena kaappi on täysin ilmatiiviisti suljettu.
Lisäturvaa antavat turvakaappimallit, joissa on automaattinen oven sulkeminen päivittäisessä käytössä; tietyn ajan kuluttua (säädettävissä esim. 30 sekunttiin) kaappi sulkeutuu automaattisesti ja minimoi siten vaarallisten aineiden vuotamisen riskin.
Paineistettujen kaasupullojen turvakaapeissa ei yleensä ole automaattista oven sulkemista, koska näiden kaappien ovet on aina suljettava käytön aikana (heti täytön tai ulosottamisen jälkeen).
Suorituskyky

Turvakaappi estää paloturvaluokkansa mukaisesti kaapin sisällä varastoitujen aineiden lämpötilanousun tietyn ajan puitteissa. Esim. tyypin 30 EN turvakaappi antaa 30 minuutin turvan jonka aikana kaapin sisälämpö ei nouse kriittisen pisteen yli. Vaarallisten aineiden ja palavien nesteiden kohdalla tämä piste on 180°C. Painekaasupullojen kaappien sallittu raja on 50 astetta. Tämä testataan erillisissä palokammioissa jossa koko kaapin on altistuttava samalle lämpötilanousulle EN-standardin mukaisesti.
Testaus ja huolto

Työturvallisuutta koskevan asetuksen 3 ja 10 §:n sekä DIN EN 14470 :n mukaan pätevän henkilön on tarkastettava turvakaapit säännöllisesti.
Testin laajuus:
Palosuojaventtiilien kunto
Palosuojan eristyksen kunto
Palosuojatiivisteiden kunto
Saranoiden kunto
Oven sulkemisen toimivuus
Ovilukon toiminta
Rungon kunto (korroosio)
Vaarallisten alueiden rajoituksien noudattaminen
Poistoilmavirran mittaus (teknisen ilmanvaihdon yhteydessä)
Huippukehitystä

Nykypäivänä palavien nesteiden varastointia turvakaapissa erotetaan passiiviseen varastointiin (suljetut säiliöt) ja aktiiviseen varastointiin.
Aktiivisten turvakaappien osalta on olemassa lisävarotoimia, esimerkiksi pakollinen ilmanvaihto tai kaapin kaikkien metalliosien sähköä johtava jauhemaalaus[8][9].
Ensimmäisillä turvakaapeilla (1970-luvulla) palonkestävyys oli vain 20 minuuttia. Käyttämällä kalsinointimateriaaleja (tavallisen kivivillaeristyksen sijaan) paloturvan kestoa voidaan nykyään pidentää 90 minuuttiin.
Samalla on ollut mahdollista vähentää merkittävästi seinämän paksuutta (erityisesti oven paksuutta). Tämä taas on mahdollistanut esim. taitto-ovien käytön tavallisten siipiovien rinnalla.
Atmel AVR

ATmega32 mikro-ohjain
AVR on Atmelin mikro-ohjainperhe, joka sisältää laajan valikoiman 8-bittisiä mikro-ohjaimia. Sen kehittivät Norges Tekniske Høgskolen opiskelijat Alf-Egil Bogen ja Vegard Wollan. Harrastajien keskuudessa laitteisto on saanut suosiota Arduino-laitteissa.
Ryhmittely

AVR-mikro-ohjaimet jaetaan kolmeen ryhmään niiden sisältämien ominaisuuksien sekä muistin määrän mukaan.
ATmega
AT90x
ATtiny
ATtiny:
1–8 kB ohjelmamuistia
8–20-pin kotelo
ATmega:
4–256 kB ohjelmamuistia
28–100-pin kotelo
Laajennettu käskykanta
Tehtäväkohtaiset AVR-mikro-ohjaimet:
ATmega-sarjan piireissä voi olla erikoisominaisuuksia, joita muissa AVR-piireissä ei ole,
kuten LCD-ohjain, USB-ohjain, CAN-ohjain, monimuotoisempi PWM jne.
Teknisesti

Kaikki AVR-mikro-ohjaimet sisältävät RISC-ytimen, FLASH-ohjelmamuistia, SRAM-käyttömuistia, sekä useita I/O-väyliä. Jotkin ohjaimet sisältävät myös pysyvää EEPROM-käyttömuistia. Muita ominaisuuksia ovat esimerkiksi sisäinen kello-oskillaattori, ajastimet, keskeytysohjaimet, sarjaliikennepiiri (UART), SPI, IO-porttien ylösvetovastukset, pulssinleveysmodulaattori (PWM), A/D-muunnin (ADC), analoginen vertailija ja vahtikoira-ajastin.
Ominaisuuksia

AVR-sarja tarjoaa paljon erilaisia ominaisuuksia:
Kaksisuuntaiset portit, vapaasti konfiguroitavissa
Sisäänrakennetut ylösvetovastukset
Sisäinen oskillaattori
Sisäistä FLASH-ohjelmamuistia jopa 256 kB
ISP (In-system programming) käyttämällä esimerkiksi ISP:tä tai JTAG:ia
OCD (On-chip debugging) käyttäen esimerkiksi JTAG:ia
Sisäistä EEPROM-muistia jopa 8 kB
Sisäistä SRAM-muistia jopa 8 kB
8- ja 16-bittiset ajastimet
PWM-lähtö
Analogiavertailijoita
10-bittinen A/D-muunnin
Erilaisia sarjaväylämahdollisuuksia esimerkiksi:
UART/USART (RS-232, RS-485...)
SPI
USI
Vahtikoira (Watchdog timer)
Erilaisia lepo- ja virransäästötiloja
CAN-ohjaimen tuki
USB-ohjaimen tuki
Ethernet-ohjaimen tuki
LCD-ohjaimen tuki.
Ohjelmointi

Yleisin AVR-ohjelmointiin käytettävä kieli on C-kieli. Muita kielivaihtoehtoja ohjelmointiin ovat BASIC, Pascal  ja Assembly. Useimmiten päädytään kuitenkin käyttämään proseduraalista C-kieltä, sillä sen kirjoittaminen on nopeaa, eikä se ole Assemblyn tapaan vaikeasti hallittavaa ja muistettavaa symbolista konekieltä. AVR-mikro-ohjaimien suorittimen käskykanta on myös kehitetty vastaamaan erityisesti C-kielen tarpeisiin.
Atmel tarjoaa myös ilmaisen AVR Studio -ohjelman debuggaukseen ja ohjelmien kirjoittamiseen. Sillä voi myös simuloida ohjelman toimintaa. Ohjelman siirtäminen mikro-ohjaimeen voidaan tehdä käyttäen mm. JTAG-emulaattoria.
AVR32

AVR-perheen rinnalle on ajan myötä tullut myös muita aliperheitä. Uusin tulokas on AVR32-suoritinperhe, joka sisältää valikoiman 32-bittisiä mikro-ohjaimia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Atmelin AVR-internetsivusto, (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Atmelin AVR32-internetsivusto, (englanniksi)
AVRFreaks AVR harrastelijoiden foorumi (englanniksi)
Suomenkielistä tietoutta mikro-ohjaimista (Arkistoitu – Internet Archive)
www.microsalo.com Suomenkielinen AVR C-kirja ladattavissa ilmaiseksi. (Arkistoitu – Internet Archive)
AVR projects and information
E-Lab:n AVRco Embedded Pascal
Painoindeksi

Painoindeksi (engl. body mass index, BMI) on mitta-arvo, jonka avulla voidaan arvioida ihmisen painon ja pituuden suhdetta. Useimmin käytetyn kaavan mukainen painoindeksi on henkilön massa jaettuna pituuden neliöllä. Painoindeksin kehitti belgialainen Adolphe Quételet n. 1830–1850. Sen korvaajaksi on ehdotettu vaihtoehtoisia painoindeksejä, jotka on tarkoitettu ottamaan paremmin huomioon ihmisten pituuserojen vaikutuksen painoon.
Määritelmä

Painoindeksi lasketaan kaavalla:
tai nelilaskimella näppäilemällä:
Painoindeksin yksikkö on kg/m2, joka tosin usein jätetään mainitsematta.
Käyttö yli- ja alipainon luokittelussa

| BMI | Kuvaus |
| --- | --- |
alle 15: sairaalloinen alipaino
15–17: merkittävä alipaino
17–18,5: normaalia alhaisempi paino
18,5–25: normaali paino
25–30: lievä ylipaino
30–35: merkittävä ylipaino
35–40: vaikea ylipaino
yli 40: sairaalloinen ylipaino
Esimerkiksi 70 kg painavan, 175 cm pitkän henkilön painoindeksi = 70 kg / (1,75 m · 1,75 m) ≈ 23 kg/m2, joten esimerkkihenkilö on normaalipainoinen.
Normaalin painoindeksin katsotaan sijoittuvan välille 18,5–25. Normaali painoindeksi merkitsee 160-senttimetrisille noin 48–64 kilon painoa, 170-senttimetrisille noin 54–72 kilon ja 180-senttimetrisille noin 60–81 kilon painoa.
Suomessa keskimääräinen painoindeksi vuonna 2017 oli miehillä 26,4 ja naisilla 25,4. Koko maailman väestössä keskimääräinen painoindeksi oli miehillä 24,7 ja naisilla 24,4.
Painoindeksi ei sellaisenaan sovi lihavuuden tai laihuuden arviointiin lapsille, vanhuksille, lyhytkasvuisille tai poikkeuksellisen lihaksikkaille.
Laskukaavan perusteet

Koska keskenään yhdenmuotoisten ja samantiheyksisten kolmiulotteisten kappaleiden massat vertautuvat suhteessa kappaleiden dimensioiden kuutioon voidaan esittää kysymys, miksi kaavassa jakaja on pituuden neliö eikä kuutio. Syynä on se, että eri kokoisten ihmisten mittasuhteet poikkeavat toisistaan eri suunnissa. Nykyisin käytössä oleva indeksi on kokemusperäisesti havaittu käyttökelpoiseksi painon indikaattoriksi terveyden kannalta.
Arvostelua

Painoindeksin on esitetty havaitsevan heikosti lihavuutta, erityisesti indeksin keskivaiheilla. Koska kehon koostumus ei vaikuta painoindeksiin, tulokset liioittelevat lihavuutta lihaksikkailla ja vähättelevät lihavuutta vähemmän lihaksikkailla yksilöillä. Painoindeksi osoittaa normaalipainoa tai lievää ylipainoa yli puolella niistä, joiden rasvaprosentti on liian suuri.
Ravitsemusterapian professori Ursula Schwabin ja dosentti Tiina Jääskeläisen mukaan painoindeksi on kuitenkin erinomainen seulontatyökalu ja perustuu vankkaan tutkimusnäyttöön. Se on tärkeä arvioitaessa sydän- ja verisuonisairausriskejä sekä tyypin 2 diabetes -riskejä. Ylipaino lisää riskiä moniin sairauksiin. Schwabin ja Jääskeläisen mukaan perusterveydenhuollon pitäisi tarjota enemmän elintapaohjausta. Laihduttamisesta puhuminen on tärkeää, mutta niiden, joilla ei ole ylipainoa, tulisi keskittyä painonhallintaan, kuten terveellinen ruokavalio ja kohtuullinen liikunta.
Muita ehdotettuja painoindeksejä

Erään tutkimuksen mukaan paras eksponentti E ennustamaan rasvaprosenttia olisi haarukassa 2–2,5, kun BMI lasketaan  paino/pituus^{E}. Quetelet itse esitti toista potenssia aikuisille ja potenssia 2,5 lapsille. Jotkin tutkimukset viittaavat siihen, että  paino/exp(2*pituus) saattaisi paremmin ennustaa painoa suhteessa pituuteen.
Oxfordin yliopiston numeerisen analyysin professori Nick Trefethenin mukaan nykyinen laskutapa on epäonnistunut, koska se ei ota huomioon sitä, kuinka paljon enemmän massaa pitemmillä ihmisillä on luontaisesti. Hän esittää uutta kaavaa, jossa paino kerrotaan kertoimella 1,3 ja jaetaan pituudella potenssiin 2,5. Lukuja hän perustelee niin, että 1,3 on neliöjuuri luvusta 1,69, jonka hän on määritellyt ihmisten keskipituudeksi. Pituus taas korotetaan potenssiin 2,5, koska sen avulla saadaan tarkempi likiarvo terveen kehon todellisesta koosta ja muodosta. Trefethen painottaa kuitenkin, että hän on matemaatikko eikä suinkaan lääkäri. Hänen kaavansa ei pohjaa lääketieteelliseen tutkimukseen.
Trefethenin kaava soveltuu yhtä hyvin normaalipituisten painon arviointiin kuin perinteinen, mutta se soveltuu myös pitkien ja lyhyiden henkilöiden painon arviointiin. Esimerkiksi 70 kg painavan 175 cm pitkän henkilön painoindeksi Trefethenin kaavalla = 1,3 · 70 kg / (1,75 m2,5) ≈ 22 kg/m2,5, joten esimerkkihenkilö on normaalipainoinen.
Lasten ylipainon mittaamisessa painoindeksiä parempi mittari olisi vyötärönympäryksen suhde pituuteen, sillä se mittaa ainoastaan rasvan määrää eikä lihasmassaa, toisin kuin painoindeksi, joka mittaa molempia. Lasten kohdalla olisi tärkeää voida erottaa, johtuuko ylipaino rasvasta vai lihaksista, sillä lihasmassalla on terveydelle edullisia vaikutuksia.
Painoindeksin vaikutus terveyteen ja eliniän pituuteen

Keskimääräinen kuolleisuus on suurinta toisaalta alipainoisilla ja toisaalta myös hyvin lihavilla.
Lancet-lehden kirjallisuuskatsauksen mukaan terveellisin painoindeksi oli 22.5–25.
Äärimmäinen hoikkuus on yhteydessä terveysongelmiin ja ennenaikaisen kuoleman riskiin. Jo normaalipainon alarajalle sijoittuva 19:n painoindeksi lisää esimerksi osteoporoosin riskiä.  Alipaino taas häiritsee naisten hormonitoimintaa yleensä niin pahasti, että kuukautiset jäävät pois.
Painoindeksin vaikutus elinajanodotteeseen riippuu ihmisen iästä, koska terveyden kannalta optimaalinen paino on suurempi vanhemmalla kuin nuoremmalla iällä. Yli 3,5 miljoonaa ihmistä käsittävän vuonna 2018 julkaistun väestötutkimuksen mukaan ne naiset, joiden painoindeksi oli neljäkymmenvuotiaana alle 18,5, kuolevat keskimäärin 4,5 vuotta nuorempana kuin ne naiset, joiden painoindeksi sijoittui 40-vuotiaana välille 18,5–24,9. Miehillä vastaava luku oli 4,3 vuotta. Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin vain painon vaikutusta yli 5 vuoden päähän, jotta käänteinen kausaliteetti eli korkean kuolinriskin aiheuttama painonlasku ei niin pahasti vääristäisi tuloksia.
Painoindeksi ei anna yksilötasolla tarkkaa kuvaa ihmisen rasvaprosentista, koska se ei kerro mitään lihasten ja rasvan keskinäisestä suhteesta. Väestötasolla on kuitenkin havaittu, että miehet, joiden painoindeksi on 40-vuotiaana yli 30, kuolevat keskimäärin 4,2 vuotta aikaisemmin kuin ne miehet, joiden painoindeksi sijoittui 40-vuotiaana välille 18,5–24,9. Naisilla vastaava luku oli 3,5 vuotta.
Useimpien kuolinsyiden kohdalla väestötason keskimääräinen kuolemariski on pienin sillä väestöllä, johon kuuluvien yksilöiden painoindeksit sijoittuvat välille 21–25. Kyseinen painoindeksin optimivyöhyke kuvaa koko väestöä ja se on pienempi nuoremmalla väestöllä ja suurempi vanhemmalla väestöllä eli ihannepaino on alhaisempi nuorena kuin vanhana. Painoindeksin vaikutus kuolleisuusriskiin on myös suurempi nuoremmalla kuin vanhemmalla väestöllä.
Ylipainoisilla (BMI 25-29,9) suomalaisilla esiintyy lähes kolme kertaa normaalipainoisia enemmän kakkostyypin diabetesta, lihavilla kahdeksankertaisesti ja vaikeasti lihavilla (BMI yli 35) kuusitoistakertaisesti. Vaikeasti lihavat sairastuvat lisäksi selvästi muita useammin sepelvaltimotautiin. Lihavuus moninkertaistaa polven ja lonkan nivelrikon riskin ja lisää selvästi kihdin esiintyvyyttä vanhuksilla. Lihavuus korreloi lisääntyneen sairastelun kanssa voimakkaimmin keski-ikäisillä miehillä. Lihavuus lisää myös uniapnean, sappikivien ja naisten hedelmättömyyden riskiä. Vaikea lihavuus heikentää päivittäistä toimintakykyä ja siihen liittyy usein myös mielenterveysongelmia. Lihavuus tai lihavuuteen liittyvät seikat lisäävät 55 prosentilla riskiä sairastua masennukseen.
Painoindeksin vaikutus terveyteen ja eliniän pituuteen > Vanhuuden painoindeksi

Vanhuudessa painoindeksin olisi hyvä sijoittua 24:n ja 30:n välille, koska se vähentää kuolleisuutta. Syynä pidetään sitä, että sairastuminen heikentää usein vanhusten ruokahalua, jolloin paksumpi rasvakudos ehkäisee liiallista rasva- ja lihaskudoksen katoa. Liika hoikkuus saattaa aiheuttaa myös hitautta, heikkoutta ja uupumusta. Hoikkuus ei sinänsä ole vaarallista vaan painon lasku. Hoikan ei kannata lihottaa itseään, ellei paino ole pudonnut nopeasti ja tahattomasti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laske Painoindeksi (BMI - Body Mass Index)
Laske Trefethenin kaavan mukainen painoindeksisi
Laske perinteinen painoindeksi tai uusi painoindeksi (painoindeksi.org)
Pekka Strander

| Pekka Strander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1957 (ikä 67) Rauma, Suomi
Kansalaisuus:  Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  176 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1976–1986
Seurat:  Lukko (SM-liiga) Jokerit (SM-liiga, I-div.)
Ari-Pekka "Pekka" Strander (s. 7. syyskuuta 1957 Rauma) on suomalainen peliuransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Strander pelasi vuosina 1976–1982 Lukossa yhteensä 190 SM-liigan runkosarjaottelua tehopistein 11+23=34. Lukon jälkeen Strander edusti Jokereita. Hän pelasi seurassa vuosina 1982–1986 liigassa 143 runkosarjaottelua tehopistein 12+27=39 sekä kahdeksan pudotuspeliä tehopistein 0+1=1 ja vuosina 1987–1989 yhteensä 66 I-divisioonan ottelua tehopistein 2+7=9.
Peliuransa jälkeen Strander on toiminut jääkiekon parissa pelaaja-agenttina Beotra Oy -yrityksensä kautta. Hän lopetti toimintansa rekisteröitynä agenttina vuonna 2012.
Cagayan de Oro

| Cagayan de Oro |
| --- | --- |
 Kaupungin sijainti Misamis Orientalin maakunnassa
 Cagayan de Oro
 Koordinaatit: 08°29′0″N, 124°39′0″E 
Valtio:  Filippiinit
Alue:  Pohjois-Mindanao
Maakunta:  Misamis Oriental
Väkiluku (2015):  675 950
Lempinimi::  City Of Golden Friendship
 
 cagayandeoro.gov.ph 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cagayan De Oro on kaupunki Mindanaon saarella Filippiineillä. Kaupungin asukasluku on 675 950 (2015)