stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seweryn Goszczyński

| Seweryn Goszczyński |
| --- | --- |
 Seweryn Goszczyński
Henkilötiedot
Syntynyt: 1803 Ukraina
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: puola
Tyylilajit:  romantiikka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Seweryn Goszczyński (1803 Ukraina – 1876) oli puolalainen runoilija, puolalais-ukrainalaisen runoilijakoulun huomattavin edustaja.
Goszczyńskin elämänvaiheet olivat hyvin kirjavat. Hän kuljeskeli Ukrainassa tilanomistajan luota toisen luo. Hän osallistui Puolan sotaan 1831 ja sitä edeltävään salaliittoon. Sodan jälkeen hän siirtyi muiden puolalaisten maanpakolaisten kanssa Pariisiin, missä hän yhdessä Adam Mickiewiczin ja Juliusz Słowackin kanssa liittyi Andrzej Towiańskin mystilliseen oppiin. Ennen kääntymistään Towiańskin oppiin hän oli mielipiteiltään kansanvaltainen vallankumouksellinen. Hän siirtyi Puolaan vasta vanhoilla päivillään.
Goszczyńskin kaikissa teoksissa on ukrainalainen paikallisväritys. Huomattavin ja voimakkain hänen aidon romanttisista runoelmistaan on intohimoisen raju Zamek Kaniowski ('Kaniowin linna', 1828), joka herätti ihastuksen myrskyn romanttisen suunnan kannattajissa. Erinomaisia kansanelämän kuvia sisältää katkelmaksi jäänyt runoelma Sobótka ('Juhannuskokko'; 1834). Goszczyński on kirjoittanut useita lennokkaita isänmaallisia runoja. Hänen kootut teoksensa Poezje ilmestyi 1870.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seweryn Goszczyński Wikimedia Commonsissa
Sewall Wright

| Sewall Wright |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1889 Melrose, Massachusetts
Kuollut: 3. maaliskuuta 1988 (98 vuotta) Madison, Wisconsin
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Lombard College Illinois’n yliopisto Harvardin yliopisto (Sc.D., 1915)
Väitöstyön ohjaaja:  William Ernest Castle
Tutkimusalue:  Populaatiogenetiikka
Tunnetut työt:  Populaatiogenetiikka
Palkinnot:  Daniel Giraud Elliot Medal (1945) National Medal of Science (1966) Darwin-mitali (1980)  Thomas Hunt Morgan Medal (1982) Balzanin palkinto (1984)  Royal Societyn jäsen
Sewall Green Wright (21. joulukuuta 1889 – 3. maaliskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä, joka tunnetaan vaikutusvaltaisesta työstä evoluutioteorian ja polkuanalyysin parissa. Hän oli Ronald Fisherin ja J. B. S. Haldanen ohella yksi populaatiogenetiikan perustajista. Tämä oli merkittävä askel perinnöllisyystieteen ja evoluution yhdistävän synteettisen evoluutioteorian kehityksessä. Hän löysi sisäsiittoisuuskertoimen ja menetelmiä, joilla se voidaan laskea puhdasrotuisissa eläimissä. Hän laajensi työtään populaatioihin ja laski kuinka paljon sisäsiittoisuutta oli populaatioiden jäsenten keskuudessa satunnaisen geneettisen ajautumisen seurauksena. Fisherin kanssa hän kehitti menetelmiä, joilla voidaan laskea populaatioissa olevien geenifrekvenssien jakaumat, jotka johtuvat luonnonvalinnan, mutaation, migraation ja geneettisen ajautumisen vuorovaikutuksesta. Wright teki myös merkittäviä edistyksiä nisäkkäitä tutkivassa ja biokemiallisessa perinnöllisyystieteessä.
Aiheesta muualla

Lescouflair, Edric; Crow, James F.: Sewall Wright: Darwin's Successor—Evolutionary Theorist. (englanniksi)
American Philosophical Society: Sewall Wright Papers. (englanniksi)
Provine, William: Sewall Wright and Evolutionary Biology.  University of Chicago Press, 1986.  ISBN 0-226-68473-3.  (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sewall Wright
Käännös suomeksi
San’in-päälinja

Sa’in-päälinja Kamissa.
San’in-päälinja (jap. 山陰本線, San’in-honsen) on JR Nishi-Nihonin operoima rautatielinja Japanissa. Linja palvelee San’inin aluetta Japaninmeren rannikolla Honshūn lounaisosassa: se alkaa Kiotosta, kulkee Hyōgon, Tottorin, Shimanen ja Yamaguchin prefektuurien läpi ja päättyy 677,3 kilometrin päässä Shimonosekiin. Linjalla on yhteensä 159 rautatieasemaa. Osuudella Kioton ja Sonoben rautatieasemien välillä on lähiliikennettä, ja sitä kutsutaan Sagano-linjaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San’in-päälinja Wikimedia Commonsissa
Seward

| Seward |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 60°7′N, 149°26′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Kenai Peninsula
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  55,8 km²
 – Josta vettä:  18,4 km² (32,97 %)
Väkiluku:  3 016
Aikavyöhyke:  UTC-9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seward on kaupunki Alaskassa. Kaupungissa asuu vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 2 830 henkilöä. Kaupunki on nimetty vuosina 1861–1869 Yhdysvaltain ulkoministerinä toimineen William H. Sewardin mukaan.[lähde? ]
Kaupungissa sijaitsee yksityinen meriympäristön tutkimuskeskus ja akvaario Alaska SeaLife Center.
Seward
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sewardin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Alaskan osavaltio
Sepänkatu

Sepänkatu on muun muassa seuraavien suomalaisten katujen nimi:
Sepänkatu, katu Helsingissä
Sepänkatu, katu Joensuussa
Sepänkatu, katu Jyväskylässä
Sepänkatu, katu Kuopiossa
Sepänkatu, katu Oulussa
Sepänkatu, katu Tampereella
Sepänkatu, katu Turussa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sepänkatu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sepän paja

Sepän paja, 1771 - Derbyn kaupunginmuseo
Sepän paja (engl. The Blacksmith’s Shop) on englantilaisen taidemaalari Joseph Wrightin töissä toistuva aihe. Hän teki aiheesta viisi öljyvärimaalausta vuosina 1771-1773. Töiden sommittelu muistuttaa 1500-luvun seimiasetelmia, jossa ryhmä ihmisiä on kertynyt valonlähteen ympärille raunoituneiden rakennusten keskelle. Tummasävyisessä taustassa on paljn yksityiskohtia. Kaikissa töissä on mukana myös naisia ja lapsia, vaikka todellisuudessa lapsia ei päästettäisi niin vaarallisiin paikkoihin.
Wright eli Derbyssä, keskellä teollistuvaa Englantia. Hän pääsi käymään monissa erilaisissa työpajoissa ja selvästi viehättyi niiden dramaattisesta valosta. Maalaus ei niinkään kuvita metallin työstämisen prosessia vaan enemmän teollistumisen taianomaista ilmapiiriä. Tapahtumapaikka ei ole normaali pienteollisuuspaja vaan muistuttaa enemmän romanttista hämärää rauniota.
Maalauksessa kaksi miestä taivuttaa rautatangosta hevosenkenkää. Jotta kynttilänvalo on perusteltua, Wright on sijoittanut maalaukseen matkamiehen, jonka onnettomuus on vaatinut pikakorjausta.
Ruotsin kuntauudistukset

Ruotsin kuntauudistukset -artikkelissa käsitellään Ruotsin kuntajaon muutoksia. Ruotsissa on toteutettu kolme koko maan kattanutta kuntauudistusta. Tuolloin kuntia on sekä jaettu että yhdistetty toteuttamalla kuntaliitoksia.
Vuoden 1862 kunnallislait

Vuoden 1862 kunnallislait kunnallishallinnosta kaupungeissa ja maaseudulla astuivat voimaan 1. tammikuuta 1863. Samassa yhteydessä muodostui noin 2 500 kuntaa, mutta tarkkaa määrää ei ole pystytty määrittämään tiettyjen epäselvyyksien vuoksi. Näistä 89 oli kaupunkeja, joilla oli jo aiemmin ollut kaupunginoikeuksien kautta tiettyä itsehallintoa. Maaseudulla kuntajaon perustaksi valittiin pitäjät, jotka perustuivat ikivanhaan kirkolliseen seurakuntajakoon. Jo varhain käytiin keskusteluja siitä, että pitäjät olisivat liian pieniä ja kihlakunnat olisi pitänyt valita kuntajaon perustaksi.
Kaupunkien ja maalaiskuntien lisäksi oli kahdenlaisia kauppaloita: osa kauppaloista muodosti oman kuntansa, osa kauppaloista taas oli niin sanottuja kunnalliskauppaloita (ruots. municipalköping), jotka olivat samanlaisia kuin Suomen epäitsenäiset kauppalat. Vuonna 1863 edellistä tyyppiä olevia kauppaloita oli kahdeksan ja jälkimmäistä tyyppiä olevia kymmenen kappaletta. Vuodesta 1875 lähtien alettiin perustaa myös taajaväkisiä yhdyskuntia (ruots. municipalsamhälle), jotka olivat osa jotain muuta kuntaa.
Kuntien määrä pysytteli seuraavina vuosikymmeninä suhteellisen vakaana. Muutoksissa oli tavallisemmin kyse kuntien jakamisesta pienemmiksi kuin kuntien yhdistämisestä. Suurimmillaan kuntien määrä oli 2 532 kappaletta vuonna 1930. Periaatteena oli edelleen muodostaa syntyvistä asutustaajamista uusia kuntia: ensin taajaväkinen yhdyskunta, sitten kauppala ja lopuksi kaupunki.
Kuntauudistus 1952

1900-luvulla Ruotsissa tapahtui laaja väestön muuttoliike ja kaupungistuminen. Maaseudun osuus väestöstä pieneni ja monilla pienillä yksiköillä oli vaikeuksia selviytyä yhä suuremmista tehtävistä, joita kunnille annettiin. Yli 500 kunnassa oli vähemmän kuin 500 asukasta vuonna 1943. Ongelmaa käsiteltiin vuoden 1943 kuntajakokomiteassa, joka tuli siihen tulokseen, että maalaiskuntien määrää tulee radikaalisti vähentää.
Vuoden 1952 alusta lähtien 2 281 pääasiallisesti pitäjiin perustunutta maaseudun kuntaa hävisi ja ne korvattiin 816 suurkunnalla. Suurkunta-käsitettä käytettiin erottamaan uudet kunnat vanhemmista, koska kuntaliitoksessa suurkunta otti nimensä yleensä joltain liitoksessa mukana olleelta kunnalta. Virallisessa käytössä nimitys ei ollut.
Uudistus kosketti periaatteessa vain maaseutua. Kaupunkien määrä pysyi ennallaan 133:ssa ja kauppaloiden määrä kasvoi jonkin verran. Kolme kuntamuotoa (maalaiskunta, kauppala ja kaupunki) pysyivät muodollisesti käytössä vielä lähes seuraavat 20 vuotta, mutta niiden väliset erot olivat pienentyneet niin paljon, ettei uusia kaupunkeja tämän jälkeen enää tarvinnut perustaa. Kauppaloita sen sijaan perustettiin 1950-luvulla vielä muutama, niistä viimeisenä Åsele vuonna 1959. Uudistus ei koskenut lainkaan kahta pohjoisinta lääniä, Västerbottenin ja Norrbottenin läänejä, joissa kummassakin kaikki kunnat pysyivät ennallaan.
Tällä ajanjaksolla monet kunnat ottivat käyttöön vaakunan, vaikka moni kunta jäikin ilman vaakunaa. Vaakuna piti vahvistaa muodollisesti kuninkaallisen majesteetin (hallituksen) taholta, jotta niistä olisi tullut virallisia ja oikeudellisesti suojattuja. Jotkut kunnat ottivat kuitenkin vaakunan oma-aloitteisesti vahvistamatta niitä.
Kuntauudistus 1971

Melko pian osoittautui, ettei vuoden 1952 uudistus ollut tarpeeksi syvällinen. Nyt alettiin pohtia kuntajaon muodostamista keskuspaikkoihin (ruots. centralort) perustuen. Samanaikaisesti valmisteltiin muita uudistuksia, jotka johtaisivat yhtenäisempään paikallishallintoon: käräjäoikeusuudistus (joidenkin kaupunkien omat tuomioistuimet lakkautettiin), poliisitoiminnan valtiollistaminen ja muutokset verohallinnossa. Myös valtion hallinnossa tapahtui samaan aikaan suuri muutos, kun Ruotsin valtiopäivät muutettiin kaksikamarisesta yksikamariseksi.
Valtiopäivät teki päätöksen kuntauudistuksesta vuonna 1962. Uudistus käynnistettiin 1. tammikuuta 1964, jolloin kunnat ryhmiteltiin 282 kuntablokkiin. Yhtenäinen kuntamuoto otettiin käyttöön 1. tammikuuta 1971, jolloin kaikista maalaiskunnista, kauppaloista ja kaupungeista tuli nimeltään pelkkiä kuntia. Samalla harvat vielä jäljellä olevat taajaväkiset yhdyskunnat lakkautettiin. Uudistus oli valmis pääasiassa vuonna 1974, jolloin useimmat uudet kunnat oli muodostettu. Viimeinen kuntaliitos tehtiin vuonna 1977 (Baran kunta liitettiin Svedalan kuntaan) ja viimeinen kuntablokki (Habon ja Mullsjön kuntablokki) lakkasi olemasta vuonna 1980.
Tanskassa toteutettiin kuntauudistukset vuosina 1970 ja 2007, jolloin kuntien määrää vähennettiin ensin 270 kuntaan ja sitten 98 kuntaan. Norjassa ei ole toteutettu yhtä laajoja kuntauudistuksia kuin Ruotsissa ja maan kuntauudistusten voi sanoa pysähtyneen 1960-luvun puolivälissä.
Nykyisyys ja tulevaisuus

Uusien kuntien vakauttaminen vei joitakin vuosia ja jo vuonna 1980 tapahtui joitakin kuntien jakamisia. Nykyään kuntia on 290 kappaletta (viimeisin erottaminen on Knivstan kunta Uppsalan kunnasta vuonna 2003) ja kuntien lukumäärä tulee todennäköisesti tulevaisuudessakin olemaan samaa luokkaa. Joitakin kuntien jakamisia ja liitoksia saattaa tapahtua, mutta nykyistä kuntarakennetta pidetään vakaana, eikä suuria uudistuksia ole odotettavissa.
Joskus ehdotetaan maakäräjäkuntien lakkauttamista ja niiden tehtävien siirtämistä kunnille. Tuolloin pienimpiä kuntia pitäisi luultavasti yhdistää suuremmiksi yksiköiksi, ja muutenkin niillä on joskus talousvaikeuksia. Tämä on johtanut keskusteluihin uusista liitoksista etenkin pienimpiä harvan asutuksen alueen kuntia koskien. Kuntaliitosta on viime aikoina ehdotettu ainakin Bräcken ja Ragundan kuntien kesken sekä Borgholmin ja Mörbylångan kuntien kesken uuden Öölannin kunnan muodostamiseksi.
Joissakin kunnissa on paikallista mielipiteenmuodostusta, että joku kunnanosa pitäisi erottaa omaksi kunnakseen. Yleisesti on helpompaa esittää mielipide kunnan jakamisen kuin kuntaliitoksen puolesta.
Joskus kysymys annetaan neuvoa-antavan kansanäänestyksen päätettäväksi. Näin on tapahtunut esimerkiksi Eskilstunan kunnassa, jossa vuonna 2006 kysyttiin Torshällan erottamisesta omaksi kunnaksi. Huddingen kunnassa toteutettiin vuonna 2008 paikallinen kansanäänestys kunnan itäosien muodostamisesta omaksi kunnaksi. Molemmissa tapauksissa ehdotus hylättiin. Botkyrkan kunnassa yli puolet Tullingen asukkaista on vaatinut kansanäänestystä oman kunnan muodostamisesta, mutta kunnanvaltuusto on hylännyt vaatimukset.
Muita tapauksia, joissa uuden kunnan muodostamista on vaadittu ovat ainakin seuraavat:
Askimin erottaminen Göteborgin kunnasta
Burträskin erottaminen Skellefteån kunnasta ollut vaatimuksena 1980-luvun alussa
Järnan erottaminen Södertäljen kunnasta
entisen Sigtunan kaupungin erottaminen nykyisestä Sigtunan kunnasta
Styrsön erottaminen Göteborgin kunnasta
Torslandan erottaminen Göteborgin kunnasta
Tullingen erottaminen Botkyrkan kunnasta
Uudet kunnat

Vuoden 1980 jälkeen Ruotsiin on perustettu joitakin uusia kuntia jakamalla viimeisimmän kuntauudistuksen jälkeen muodostuneita kuntia.
Uudet kunnat > Vuonna 1980 perustetut

Dorotean kunta (Åselen kunnasta)
Vadstenan kunta (Motalan kunnasta)
Uudet kunnat > Vuonna 1983 perustetut

Bjurholmin kunta (Vännäsin kunnasta)
Essungan kunta (Varan kunnasta)
Malån kunta (Norsjön kunnasta)
Salemin kunta (Botkyrkan kunnasta)
Vaxholmin kunta jaettiin Vaxholmin ja Österåkerin kunniksi, jolloin keskustaajamana toiminut Åkersberga jäi Österåkerin keskustaajamaksi
Uudet kunnat > Vuonna 1992 perustetut

Gnestan kunta (Nyköpingin kunnasta)
Trosan kunta (Nyköpingin kunnasta)
Uudet kunnat > Vuonna 1995 perustetut

Bollebygdin kunta (Boråsin kunnasta)
Lekebergin kunta (Örebron kunnasta)
Uudet kunnat > Vuonna 1999 perustettu

Nykvarnin kunta (Södertäljen kunnasta)
Uudet kunnat > Vuonna 2003 perustettu

Knivstan kunta (Uppsalan kunnasta)
Kirjallisuutta

Per Andersson: Sveriges kommunindelning 1863-1993. Draking, Mjölby 1993
Hans Harlén: Sverige från A till Ö. Kommentus Förlag 2003
Atlas över rikets indelningar. SCB och Lantmäteriet, Återkommande publikation
Sveriges Nationalatlas
Ändringar i kommunindelningen 1963-74. Kommundepartementet
Aiheesta muualla

Utdrag ur Årsbok för Sveriges kommuner 1951 - Förteckning över storkommunerna 1952 (PDF) Årsbok för Sveriges kommuner 1951. Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.12.2012. (ruotsiksi)
Sveriges kommuner åren 1952–1986: Förändringar i kommunindelning och kommunkoder (PDF) Meddelanden i samordningsfrågor 1986:5. Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.12.2012. (ruotsiksi)
Tillkännagivande om länens indelning i kommuner (PDF) Svensk författningssamling SFS 2007:229.  26.4.2007. Vällingby:  Elanders. Viitattu 12.4.2013. (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kommunreformer i Sverige
Käännös suomeksi
Sebastian Moberg

| Sebastian Moberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. helmikuuta 1996 (ikä 28) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mosse,Stuba,  Frank
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  KSW IceFighters Leipzig
Sarja:  Oberliga
Pelinumero:  59
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  HIFK (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis) Blues (SML) Espoo United (Mestis) Hermes (Mestis) RoKi (Mestis) Kalmar HC (Ettan) Herner EV 2007 (Oberliga) Crocodiles Hamburg (Oberliga)
Sebastian Moberg (s. 24. helmikuuta 1996 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligajoukkue IceFighters Leipzigissä.
Ura > Maajoukkueura

Moberg pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 14 poikien maaottelua.
Seksuaalinen halukkuus

Seksuaalinen halukkuus tarkoittaa motivaatiota ja kiinnostusta seksuaalisiin objekteihin tai toimintoihin tai halua tai viettiä seksin harjoittamiseen.
Halun ja haluttomuuden yleisyys

Suomessa noin puolessa parisuhteista mies on halukkaampi – miesten itsensä mielestä sitäkin useammassa – 15  prosentissa nainen ja 30 prosentissa osapuolet olivat suunnilleen yhtä halukkaita (FINSEX 2015). 18–24-vuotiaista naisista kuitenkin lähes puolet koki molempien haluavan seksiä yhtä usein, samanikäisistä miehistä kolmannes.
Kumppaniaan useammin haluavista miehistä viidesosa ja naisista kymmenesosa piti yhdyntöjen määrää sopivana. Miehistä kaksi kolmannesta ja naisistakin suurin osa oli tyytyväisiä yhdyntämäärään, jos kumppani halusi seksiä useammin. Naiset pitivät usein kumppaniaan halukkaampana osapuolena mutta miehet itse kokivat vielä sitäkin useammin olevansa halukkaampi osapuoli.
Miehistä kaksi kolmannesta halusi yhdyntää vähintään kahdesti viikossa. Keskimäärin miehet halusivat 10–11 kertaa kuukaudessa, 65–75-vuotiaat miehet 5 kertaa ja 18–24-vuotiaat reilut 15 kertaa. Luku oli melkein sama niillä miehillä, joiden kumppani halusi seksiä vielä useammin. 18–24-vuotiaat naiset halusivat yhdyntöjä noin 15 kertaa kuussa mutta saivat niitä vain reilut reilun kolmanneksen siitä, nuorten miesten saantisuhde oli hieman tätäkin heikompi. Naisten ilmoittama yhdyntämäärätoive oli aika sama kuin se, miten usein he tunsivat seksuaalista halua, miehillä pienempi. Naisistakin (parisuhteessa?) 61 % tuntee halua useammin kuin heillä on yhdyntöjä.
Naisista, jotka halusivat kumppaniaan harvemmin, puolet halusi yhdyntää harvemmin kuin kerran viikossa. Suhteissa, joissa nainen oli halukkaampi, miesten halukin näyttää olleen samaa luokkaa kuin muissa suhteissa. Halua ainakin kerran päivässä tunsi 39 % miehistä (nuorista yli puolet) ja 12 % naisista (nuorista joka viides), muutaman kerran viikossa 77 % miehistä (nuorista 90 %) ja 46 % naisista, ei lainkaan 2 % ja 9 %.
Halun puutetta usein kokevien osuus oli vuodesta 1992 vuoteen 2015 kasvanut naisilla 14 ja miehillä 7 prosenttiyksikköä. Miehistä 26 % ilmoitti, että kumppani koki usein halun puutetta, naisista 42 % koki usein halun puutetta. Useimmilla halun puutteesta raportoineilla ei ollut yhtään yhdyntää tuoreimman kuukauden aikana.
Jopa joka päivää yhdyntää toivoneista naisista jotkut raportoivat halun puutetta ja vähintään kahdesti viikossa yhdyntää haluavista 10–20 % koki melko usein halun puutetta.
Puolet miehistä ja viidesosa naisista tunsi halua paljon useammin kuin sai yhdyntöjä. Keskimäärin toivottu yhdyntämäärä oli miehillä 2–4-kertainen toteutumaan nähden ja naisillakin toteumaa suurempi kaikissa ikäluokissa. Kerroin supistui iän myötä. Neljä viidestä miehestä ja kaksi kolmesta naisista toivoi suurempaa yhdyntämäärä kuin oli. Silti 40 % miehistä ja 48 % naisista piti yhdyntöjen määrää sopivana. Paljon entistä suurempi osa keski-ikäisistä naisista haluaisi seksiä useammin kuin sitä oli.
Serge Haroche

| Serge Haroche |
| --- | --- |
 Serge Haroche vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1944 (ikä 80) Casablanca, Marokko
Kansalaisuus:  Ranska
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  École normale supérieure
Väitöstyön ohjaaja:  Claude Cohen-Tannoudji
Instituutti:  College de France
Tutkimusalue:  Kvanttimekaniikka, kvanttifysiikka, atomifysiikka, kokeellinen fysiikka, tutkimus ja Rydberg atom (käännä suomeksi)
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto
Aiheesta muualla
www.college-de-france.fr/site/serge-haroche/bibliographie.htm
Serge Haroche (s. 11. syyskuuta 1944 Casablanca, Marokko) on ranskalainen fyysikko. Haroche jakoi vuoden 2012 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdysvaltalaisen David Winelandin kanssa. Haroche ja Wineland saivat palkinnon kvanttimekaniikan saavutuksistaan. Palkintoraati totesi kaksikon kehittäneen uuden metodin, jolla voidaan tutkia kvantteja tuhoamatta niitä.
Haroche on syntynyt Marokossa mutta hän on Ranskan kansalainen. Hän on sukutaustaltaan isänsä puolelta sefardijuutalainen ja äitinsä puolelta aškenasijuutalainen. Haroche opiskeli École normale supérieuressa 1963–1967 ja väitteli Pariisissa vuonna 1971. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
SBT PaPo

SBT PaPo eli Salibandy Team Parkanon Ponteva on parkanolainen salibandyseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa ja naisten edustusjoukkue I-divisioonassa. SBT PaPolla on juniorijoukkueet P16, T14 ja P14 junioreille.
Miehet

PaPo:n miesten joukkue pelaa kaudella 2022-2023 III-divisioonaa salibandyliiton Sisä-Suomen alueella.
Naiset

PaPo:n naisten joukkue pelaa kaudella 2022-2023 I-divisioonaa noustuaan sinne kauden 2020-2021 päätteeksi II-divisioonasta. Naiset pelaavat lohkossa A.
Kauden 2022-2023 jälkeen naisten sarjajärjestelmä muuttuu. Kaudella 2023-2024 naisten 1. divisioona on sarjajärjestelmässä Naisten Divari ja vanha 1. divisioona on Suomisarja.   SBT PaPon naisten joukkue ei ole ilmoittanut itseään nousukyvykkääksi joukkueeksi, vaan tavoittelee paikkaa tulevassa Suomisarjassa.[lähde? ]
Joukkueet

Vuonna 2022 SBT PaPolla on 5 joukkuetta, jotka pelasivat Salibandyliiton alaisia sarjoja. Lisäksi PaPolla on salibandykerhoja junioreille.
Miehet
Naiset
P16
T14
P14
Logot ja peliasujen väritykset

PaPo:n tunnuksena toimii urheiluseura Parkanon Pontevan puoli seppele -tunnus, jonka sisällä lukee Pa-Po-lyhenne. SBT PaPolla on myös salibandyjaoston oma tunnus, jossa kahtia jaettuun vaakunaan on sijoitettu PaPo:n tunnuksen lisäksi salibandypallo sekä Parkanon vaakunassakin oleva mänty. Salibandyjaoston tunnusta on käyttänyt pelkästään seuran miesten edustusjoukkue.
SBT PaPo:n joukkueet käyttävät peliasuinaan virallisissa otteluissa joko musta-punaista tai koko mustaa väritystä. SBT PaPo on käyttänyt alkuperäisin kelta-mustaa väritystä peliasuissaan. Tästä värityksestä kuitenkin luovuttiin, kun suomalainen salibandyvalmistaja Fat Pipe teki yhteistyösopimuksen SBT PaPon kanssa.
Parkanon Urheilutalo

SBT PaPo pelasi aiemmin kotiottelunsa Parkanon Urheilutalossa, joka sijaitsee Parkanon vesitornin juurella. Parkanon Urheilutalo on rakennettu vuonna 1978 ja peruskorjattu vuonna 2000. Urheilutalolla on aiemmin ollut parkettilattia, mutta nykyään alustana toimii parketin päälle asennettu Taraflex-muovimatto. Parkanon Urheilutalo vetää noin 300 katsojaa salibandyotteluissa. Vuoden 2019 syksyllä Parkanoon avautui uusi koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna, jossa PaPo pelaa jatkossa kotiottelunsa ja suurin osa harjoitusvuoroista järjestetään.
Sebastian Prödl

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sebastian Prödl
Syntymäaika: 21. kesäkuuta 1987 (ikä 37) 
Syntymäpaikka: Graz, Itävalta
Pelipaikka: puolustaja tai keskikenttäpelaaja
Pituus: 194 cm 
Seura
Seura: Udinese
Junioriseurat
2002–2006: Sturm Graz
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2008–2015 2015–2020 2020– | Sturm Graz Werder Bremen Watford Udinese | 43 (4) 149 (10) 77 (3)  |
Maajoukkue
| 2007– | Itävalta | 73 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. helmikuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. joulukuuta 2019.
Sebastian Prödl (s. 21. kesäkuuta 1987 Graz, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut kotimaassaan Sturm Grazia, Saksassa Werder Bremenia, Englannin valioliigassa Watfordia ja Italian Serie A:ssa Udinesea. Hän pystyy pelaamaan sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana.