stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skientologian kritiikki
Mielenosoitukset liikettä vastaan

Skientologit osittavat itse usein mieltä mm niitä mediayrityksiä vastaan, jotka julkaisevat liikkeen toiminnan varjopuolia kuvaavaa aineistoa.
Julkisia mielenosoituksia organisaatiota vastaan on järjestetty lukuisissa kohteissa eri puolilla maailmaa , myös Suomessa.  Vuonna 2009 Ranska tuomitsi skientologiakirkon 600 000 euron korvauksiin järjestäytyneestä petoksesta. Ranskan skientologien johtaja tuomittiin 30 000 euron korvausten lisäksi kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen. Saksan sisäministeri Wolfgang Schäuble ja kuudentoista eri osavaltion sisäministerit ovat julistaneet kirkon toiminnan perustuslain vastaiseksi.. Suomessa kansainvälinen aktivistiliike Anonymous osoitti mieltään skientologeja vastaan Lahdessa maaliskuussa 2008 ja Helsingissä saman vuoden toukokuussa.lähde?
Skientologian vastustajien ylilyöntejä ja laittomia tekoja

Skientologien piirissä eivät kaikki jäsenet tiedä esim. joidenkin liikkeen osioiden harjoittamista laittomuuksista tai eivät ole osallisina niissä. Näin ollen ei ole aina asiallista syytellä koko kirkkoa kaikesta, mitä skientologian nimissä on tehty. Hubbard peruutti virallisesti vastustajille kostamiseen oikeuttavan Fair Play-käytännön ainakin virallisesti jo 60-luvulla. Skientologiakirkko yleensä vakuuttaa, että rikoksia tehneet erotetaan.
Skientologian vastustajat saattavat turhaan liioitella skientologiakirkon
pakkovaltaa jäseniinsä tai vaikkapa väittää liikettä aina hengenvaaralliseksi, vaikka monet skientologit ovat terveitä ja hengissä. Yhdysvaltain laittomia keinoja käyttänyt antikulttiliike kohdisti toimintaansa 1970- ja 1980-luvuilla myös skientolgeihin. Kultteja vastaan mm laittomin sieppauksin toiminut CAN-liike joutuikin lopulta skientologien ostamaksi ja valvontaan. CAN oli julistanut skientologian Yhdysvaltain vaarallisimmaksi kultiksi, ja kohtasi senkin takia monia oikeusjuttuja skientologien taholta.
Yhdysvalloissa toimiva skientologeja vastustava Anonymous-ryhmä käytti vuonna 2008 internetiä palvelunestohyökkäykseen, jolla
se aiheutti skientologien sivustolle tilapäistä tuntuvaa haittaa . Tämä on Yhdysvaltain lain vastaista. Laittomia verkkohyökkäyksiä on kritisoinut skientologiapaljastuksiin erikoistuneen Operation Clambaken Andreas Heldal-Lund, jonka antaman lausunnon mukaan sananvapaus tarkoittaa sananvapautta kaikille, myös skientologeille, niin että ihmiset voivat päästä sekä skientologien että heidän vastustajiensa kotisivuille vertailemaan niissä esitettyjä ajatuksia mielipiteittensä pohjaksi.
Kirjallisuutta

Lauerma, Hannu: Usko, toivo ja huijaus: Rohkaisusta johdattelun kautta psykoterroriin.  Helsinki: Duodecim, 2006.  ISBN 951-656-201-9
Harri Heino, Mihin Suomi tänään uskoo, WSOY 1997
Inside Scientology: The Story of America's Most Secretive Religion, Janet Reitman,Houghton Mifflin Harcourt 2011, ISBN 978-0618883028
Blown for good : behind the iron curtain of scientology, BFG Books Inc 2010, Morgan Headley, ISBN 978-0982502228
What Is Wrong With Scientology?: Healing through Understanding, Mark 'Marty' Rathbun, CreateSpace Independent Publishing Platform 2012, ISBN 978-1477453469
My Billion Year Contract: Memoir of a Former Scientologist, Nancy Many, CNM Publishing 2009, ISBN 978-0578039220
Scientology : abuse at the top, Amy Scobee, Scobee Publishing 2010, ISBN 978-0692008010
Hugh B. Urban: The Church of Scientology - A History of a New Religion.  Princeton:  Princeton University Press, 2011.  ISBN 978-0-691-14608-9  Teoksen verkkoversio Viitattu 18.9.2012. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uskontojen uhrien tuki ry skientologiasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Skientologian salaisuudet Skientologiaa kriittisesti luotaava City-lehden numero 9/1997 artikkeli
Skientologeja vastaan protestoitiin maailmanlaajuisesti
Ot1-3 Huuskosen dokumentti
Skientologiaa arvosteleva Operation Clambake
Scientology Critical Information Directory
Scientology Lies
Free Zone Advanced Organizations International (Arkistoitu – Internet Archive)
Saksassa perustettu kansainvälinen Free Zone Association
Correct scientology
Ex-Scientology Kids Home
Scientology - Abuse At The Top!
THE SCIENTOLOGISTS FREEZONE (Arkistoitu – Internet Archive)
Gerry Armstrong's web site, including archives related to his ongoing legal conflicts with the Church of Scientology
Scientology's secret core-story legally on the internet  (Arkistoitu – Internet Archive)
Another look at scientology[vanhentunut linkki]
Skientologien vastaisia mielenosoittajia, jotka kylteissään väittävät skientologiaa vaaralliseksi kultiksi.
Paulette Cooper arvosteli kirjoituksissaan skientologeja ja joutui 1970-luvulla skientologien ankaran häirinnän kohteeksi.
Mike Rinder, joka erosi skientologeista 2007 toimittuaan korkeissa asemissa kirkon sisällä.
Benjamin Källman

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Tammisaari, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Cracovia
Pelinumero: 9
Junioriseurat
2004–2011: EIF
2012–2013: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2015 | EIF | 38 | (6) |
| 2014–2015 | → EIF Akademi | 25 | (14) |
| 2016–2022 | FC Inter | 122 | (44) |
| 2016 | → EIF | 7 | (3) |
| 2018–2019 | → Dundee | 18 | (1) |
| 2019 | → Vendsyssel FF | 7 | (2) |
| 2019 | → Viking | 11 | (3) |
| 2020 | → Haugesund | 10 | (0) |
| 2022– | Cracovia | 90 | (27) |
Maajoukkue
| 2013 | Suomi U15 | 4 | (0) |
| 2014 | Suomi U16 | 14 | (3) |
| 2015 | Suomi U17 | 9 | (7) |
| 2016 | Suomi U18 | 8 | (2) |
| 2016–2017 | Suomi U19 | 5 | (0) |
| 2016 | Suomi U20 | 1 | (2) |
| 2017–2020 | Suomi U21 | 21 | (13) |
| 2018– | Suomi | 27 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. maaliskuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. maaliskuuta 2025.
Benjamin Källman (s. 17. kesäkuuta 1998 Tammisaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Puolan Ekstraklasassa pelaavaa Cracoviaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueet

Källmanin kasvattajaseura on Ekenäs IF. Hän pelasi kuitenkin vuodet 2012–2013 FC Hongan junioreissa. Ekenäs IF:n edustusjoukkueessa Kakkosessa Källman debytoi kaudella 2014 pelaten 13 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Kaudella 2015 hän pelasi Ykkösessä 25 ottelua onnistuen viidesti maalinteossa. Kaudeksi 2016 Källman siirtyi Veikkausliigan FC Inter Turkuun. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä huhtikuussa 2016 FC Lahtea vastaan. Ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudellaan hän teki kaksi maalia, toisella yhdeksän ja kolmannella kahdeksan. Elokuussa 2018 hän teki hattutempun kotiottelussa IFK Mariehamnia vastaan Interin voittaessa 3–0. Vuosina 2018–2020 Källman on pelannut lainasopimuksilla Skotlannissa, Tanskassa ja Norjassa. Elokuussa 2020 hän palasi FC Interiin ja teki kauden ensimmäisessä Veikkausliiga-ottelussaan maalin. Kaudella 2021 hän oli Veikkausliigan paras maalintekijä 14 maalillaan yhdessä SJK:n Ariel "Tuco" Ngueukamin kanssa.
Kesällä 2022 Källman siirtyi vapaalla siirrolla Puolan Ekstraklasassa pelaaavaan Cracoviaan. Hänen sopimuksensa on kolmevuotinen. Ensimmäisen maalinsa hän teki Legia Varsovaa vastaan 29. heinäkuuta 2022. Hän pelasi avauskaudellaan 34 sarjaottelua, joista avauskokoonpanossa 24 ottelua. Hän teki kuusi maalia, joista kaksi huhtikuussa 2023 Lechia Gdańskia vastaan. Lisäksi hän syötti yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän oli avauskokoonpanossa 30 liigaottelussa ja tuli kolmesti vaihdosta kentälle. Hän teki yhdeksän maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Maaleista kaksi hän teki joulukuussa Legia Varsovaa vastaan. Kaudella 2024–2025 hän on helmikuun loppuun mennessä ollut avauskokoonpanossa kaikissa Cracovian 23 sarjaottelussa. Hän on tehnyt 12 maalia ja antanut kahdeksan maalisyöttöä. Hän on tehnyt kaksi maalia elokuussa Jagiellonia Białystokia, lokakuussa Motor Lublinia ja marraskuussa Lechia Gdańsk vastaan.
Maajoukkue

Källman pelasi Suomen poikamaajoukkueissa vuodesta 2013. Tammikuussa 2016 hän debytoi Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja kesäkuussa 2019 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Suomen A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa tammikuussa 2018 ystävyysottelussa Jordaniaa ja kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. Jälkimmäisen ottelun hän pelasi kokonaan ja teki siinä maalin. Kansojen liigassa 2022–2023 Källman osui kahdesti, Bosniaa ja Hertsegovinaa sekä Montenegroa vastaan. Marraskuussa 2022 hän teki maalin maaottelussa Norjaa vastaan. Vuonna 2023 hän teki maalin EM-karsintaotteluissa Pohjois-Irlantia ja San Marinoa vastaan. Kesäkuussa 2024 hän onnistui maalinteossa Skotlanti-maaottelussa. Kaikkiaan hän on helmikuun 2025 loppuun mennessä pelannut 27 A-maaottelua, joista 15:ssä hän on ollut avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut kaksi maalisyöttöä.
Källman valittiin vuoden 2020 U21-pelaajaksi.
Muuta

Källmanin isä Mikael Källman on Suomen historian menestynein käsipalloilija.
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 1. maaliskuuta 2025.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | EIF | Kakkonen | 3 | 0 |
| 2015 | EIF | Ykkönen | 25 | 5 |
| 2016 | FC Inter | Veikkausliiga | 22 | 2 |
| 2016 | EIF | Ykkönen | 7 | 3 |
| 2017 | FC Inter | Veikkausliiga | 31 | 9 |
| 2018 | FC Inter | Veikkausliiga | 20 | 8 |
| 2018–2019 | Dundee | Premiership | 18 | 1 |
| 2018–2019 | Vendsyssel | Superliga | 7 | 2 |
| 2019 | Viking | Eliteserien | 11 | 3 |
| 2020 | Haugesund | Eliteserien | 10 | 0 |
| 2020 | FC Inter | Veikkausliiga | 10 | 4 |
| 2021 | FC Inter | Veikkausliiga | 27 | 14 |
| 2022 | FC Inter | Veikkausliiga | 12 | 7 |
| 2022–2023 | Cracovia | Ekstraklasa | 34 | 6 |
| 2023–2024 | Cracovia | Ekstraklasa | 33 | 9 |
| 2024–2025 | Cracovia | Ekstraklasa | 23 | 12 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 293 | 85 |
Tilastot > A-maajoukkuemaalit

Tilanne 2. maaliskuuta 2025. Tilastossa Suomen maalit ensin.
|  | Päivä | Stadion | Vastustaja | Tulos | Suomen maalit | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11.6.2019 | Rheinpark Stadion, Vaduz |  Liechtenstein | 2–0 | 37' 1–0 Pukki, 57' 2–0 Källman | EM2020-karsinnat |
| 2 | 14.6.2022 | Bilino Polje, Zenica |  Bosnia ja Hertsegovina | 2–3 | 10' 1–1 Pukki, 18' 2–1 Källman | Kansojen liiga 2022–2023 |
| 3 | 26.9.2022 | Pod Goricom, Podgorica |  Montenegro | 2–0 | 47' 1–0 Antman, 53' 2–0 Källman | Kansojen liiga 2022–2023 |
| 4 | 20.11.2022 | Ullevaal Stadion, Oslo |  Norja | 1–1 | 32' 1–0 Källman | Maaottelu |
| 5 | 26.3.2023 | Windsor Park, Belfast |  Pohjois-Irlanti | 1–0 | 28' 1–0 Källman | EM2024-karsinnat |
| 6 | 19.6.2023 | Olympiastadion, Helsinki |  San Marino | 6–0 | 16' 1–0 Kamara, 39' 2–0 Källman, 65' 3–0 Håkans, 72' 4–0 Håkans, 74' 5–0 Håkans, 76' 6–0 Pukki | EM2024-karsinnat |
| 7 | 7.6.2024 | Hampden Park, [[Glasgow |  Skotlanti | 2–2 | 72' 1–2 Källman, 85' 2–2 Antman | Maaottelu |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benjamin Källman Wikimedia Commonsissa
FC Inter – Veikkausliiga
1 Viitala |
2 Niska |
3 Hämäläinen |
4 Ketting |
5 Nurmi |
6 Bonet |
8 Ojala |
9 Källman |
10 Forsell |
11 Haro |
12 Riikonen |
13 Lepistö |
14 Mastokangas |
16 Jyry |
18 Arsalo |
19 Paananen |
20 Hyvärinen |
21 Tamminen |
22 Kuittinen |
24 Mahuta |
25 Arciero |
26 Lehtisalo |
27 Heinonen |
28 Kantola |
Valmentaja Grau
Solovei

Ivan Bilibinin Ilja Muromets ja Solovei.
Solovei (ven. Соловей-Разбойник, Solovei-Razboinik, kirjaimellisesti Satakieli-rosvo), myös Solovei Odihmantevitš (Соловей Одихмантьевич), on rosvo Kiovan Rusjin ajoista kertovan venäläisen kansanperinteen bylina-runoissa eli kansaneepoksissa. Tarinan mukaan Solovei elää metsässä lähellä Brjanskia, istuu puussa Kiovaan johtavan tien varrella ja surmaa matkalaisia viheltämällä. Kansanperinteen mukaan legendaarinen sankari Ilja Muromets kukisti Satakieli-rosvon.
Tarina Iljasta ja Soloveista

Ilja Murometsin ja Solovein kohtaamisesta kertoo bylina Ilja Muromets ja Solovei-ryöväri (Илья Муромец и Соловей-Разбойник). Äänisniemeltä kotoisin olleelta runonlaulaja Trofim Rjabininilta  taltioidun version mukaan tapahtumat etenevät seuraavasti: Muromista Kiovaan matkalla oleva Ilja pelastaa aluksi Tšernihivin (Tšernigov) kaupungin tuhoamalla sitä piirittävän sotajoukon. Tšernigovilaiset tarjoavat Iljalle kaupunkinsa päällikkyyttä, mutta Ilja kieltäytyy ja kysyy tietä Kiovaan. Kaupungin miehet varoittavat Iljaa suorimman tien varrella vaanivasta Solovei-ryöväristä, joka istuu tammessa:
Ilja ei varoituksista pelästy, vaan ratsastaa kelpo ratsullaan Brjanskin metsään. Siellä odottava Solovei alkaakin Iljan nähdessään viheltää ja kiljua, ja Iljan ratsu kompuroi. Ilja ottaa kuitenkin jousensa ja ampuu ryöväriä survaisten häneltä irti oikean silmän ja ohimon. Sitten hän kiinnittää rosvon jalustimeensa ja jatkaa matkaa Kiovaan. Solovein tyttäret huomaavat isänsä ahdingon, mutta Ilja ei suostu heidän miestensä lahjatarjouksiin vaan suuntaa kohti Kiovaa. Siellä ruhtinas Vladimir on juuri aikeissa ryhtyä päivällistä syömään, kun Ilja saapuu pihaan. Ilja kertoo hoviväelle saaneensa kiinni Solovei-ryövärin, jolloin Vladimir pyytää Soloveita viheltämään. Solovei ilmoittaa, ettei tottele muita kuin Iljaa. Kun Ilja pyytää häntä viheltämään, tarvitsee Solovei vielä viiniä veristen huultensa avaamiseksi. Viinin saatuaan Solovei viheltää ja kiljuu niin, että linnan kupolit vääntyvät, ikkunat särkyvät, ihmiset kuolevat ja Vladimir kätkeytyy näätäturkkinsa sisään. Silloin Ilja vie Solovein ulos kaupungista ja hakkaa tältä pään irti.
Sergei Solovjov (historioitsija)

Sergei Solovjov.
Sergei Mihailovitš Solovjov (ven. Серге́й Миха́йлович Соловьёв; 5. toukokuuta (J.: 17. toukokuuta) 1820 Moskova – 4. huhtikuuta (J.: 16. huhtikuuta) 1879 Moskova) oli venäläinen historioitsija.
Solovjov valmistui vuonna 1842 Moskovan yliopistosta historia pääaineenaan ja aloitti samassa paikassa apulaisprofessorina 1845. Vuonna 1850 hänet ylennettiin professoriksi, ja hän jatkoi virassa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1877. Virka-arvoltaan hän oli salaneuvos. Hän opetti keisarin poikia Nikolai Aleksandrovitšia ja tulevaa Aleksanteri III:ta. Solovjovin maine perustuu 29-osaiseen Venäjän historia -teossarjaan, joka ilmestyi vuosina 1851–1879.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sergei Solovjov Wikimedia Commonsissa
Сергей Михайлович Соловьев (Sergei Solovjov): История России с древнейших времен в 15 кн.  ISBN 9785170021420. Сайт Военная литература. Verkkoversio (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Skientologia

Skientologien rakennus Los Angelesissa.
Skientologia (engl. Scientology, latinan verbistä scio 'tietää, ymmärtää' ja kreikan kielen sanasta logos ’oppi’ – siis ”tietämisen oppi”) on uskomusten ja oppien järjestelmä, joka perustuu yhdysvaltalaisen kirjailijan L. Ron Hubbardin ajatuksiin.
Hubbard kehitti 1940-luvulla dianetiikka-nimisen opin, jossa ihmisen ongelmia pyritään korjaamaan henkilökohtaisen neuvonnan avulla. 1950-luvun alussa Hubbard toi oppiinsa hengellisiä elementtejä, ja sitä alettiin kutsua skientologiaksi. Skientologiakirkko perustettiin vuonna 1954, ja liike on sen jälkeen laajentunut myös Yhdysvaltain ulkopuolelle. Liikkeessä on nykyisin arviolta 10 000–20 000 aktiivista jäsentä.
Kirkon oman määritelmän mukaan skientologia on ”käytäntöön sovellettu uskonnollinen filosofia”. Skientologiaan liittyy muun muassa oppi hengen suhteesta itseensä, sosiaaliseen ympäristöön ja maailmankaikkeuksiin sekä hengen käsittelyä. Hengen palauttaminen korkeampaan tilaan tapahtuu auditoinneissa, istunnoissa. Skientologit uskovat oppiensa parantavan sitä harjoittavan ihmisen elämää lisäämällä henkisiä kykyjä ja näin takaavan tien onneen. Skientologit uskovat ihmisen olevan kuolematon henkiolento, thetan, jolla on rajattomat kyvyt.
Skientologia on kautta koko historiansa ollut laajan kritiikin kohde. Arvostelijat pitävät sitä kaupallisena kulttina, joka myy pelastumiseen tarvittavaa salattua tietoa kalliilla hinnalla ja kontrolloi jäseniään. Skientologia on tunnustettu lailliseksi uskonnoksi Yhdysvalloissa ja joissain muissa maissa. Saksassa se on luokiteltu perustuslain vastaiseksi rahankeruulahkoksi ja Ranskassa vaaralliseksi lahkoksi. Suomessa skientologiakirkko ei ole saanut rekisteröidyn uskonnollisen yhdys­kunnan asemaa. Skientologialiike on suhtautunut saamaansa kritiikkiin jyrkän vastustavasti.
Historia > Dianetiikka

Skientologian perusti yhdysvaltalainen tieteiskirjailija L. Ron Hubbard (1911–1986). Hän laati 1940-luvulla opin, jonka hän nimesi dianetiikaksi (engl. Dianetics). Oppi sisälsi hänen käsityksiään ihmisen ongelmista ja niiden ratkaisemisesta neuvonnalla, ”auditoinnilla”. Hubbard kirjoitti teorioistaan kirjan The Original Thesis (1948), jota hän levitti yksityisesti. Sen jälkeen hän alkoi julkaista opistaan lehtiartikkeleita. Toukokuussa 1950 Hubbard julkaisi kirjansa Dianetiikka: nykyajan tiede mielen terveydestä. Kirja nousi nopeasti bestselleriksi.
Hubbard perusti Hubbard Dianetic Research Foundation -säätiön Elizabethiin New Jerseyyn ja alkoi kouluttaa ihmisiä auditoijiksi. Hän alkoi myös kiertää Yhdysvaltoja luennoimassa dianetiikan periaatteista. Liike sai nopeasti paljon jäseniä, ja Hubbard julkaisi uusia kirjoja ja julkaisi auditoinnin tueksi laitteen nimeltä ”E-mittari”.
Alkuinnostuksen jälkeen amerikkalaisten kiinnostus dianetiikkaa kohtaan väheni. Los Angelesissa Kaliforniassa toiminut koulutuslaitos oli koko organisaation tuottoisin osasto, mutta senkään tuotoilla ei pystytty kattamaan koko organisaation menoja. Organisaatio joutui sulkemaan osastojaan ja meni konkurssiin helmikuussa 1952. Hubbard menetti samalla oikeutensa dianetiikkaan ja sen nimen käyttöön.
Historia > Skientologian perustaminen ja laajeneminen

Vuonna 1952 Hubbard laajensi mieleen keskittynyttä dianetiikkaa hengellisemmäksi skientologiaksi, jossa keskitytään thetan-nimisen henkiolennon kehittämiseen ihmisessä. Hän perusti Hubbard Association of Scientologists -järjestön ja Journal of Scientology -lehden. Hubbardin seuraajat perustivat vuonna 1954 Skientologiakirkon (Church of Scientology). Liikkeen ensimmäinen kirkko avattiin Los Angelesissa vuonna 1954. Liike laajentui myös ulkomaille, aluksi Eurooppaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin, ja skientologiakirkkoja avattiin eri puolille maailmaa. Hubbardista tuli Skientologiakirkon johtaja vuonna 1955. Kirkon päämaja siirrettiin Sussexiin Englantiin, ja Hubbard itse asui siellä seitsemän vuoden ajan.
Vuonna 1958 Yhdysvaltain verovirasto kyseenalaisti Skientologiakirkon aseman uskontona, joka oli oikeutettu verovapauteen. Tästä seurasi neljännesvuosisadan kestänyt oikeusprosessi, jonka päätteeksi kirkko sai pitää asemansa. Skientologiakirkkoa nousivat vastustamaan myös psykiatrit ja monen maan hallitukset. Australiassa skientologia kiellettiin vuonna 1965 moneksi vuodeksi, kunnes se lopulta hyväksyttiin sielläkin uskonnoksi. Skientologiaa vastaan julkaistiin 1960-luvulla myös lukuisia kirjoja ja lehtikirjoituksia.
Hubbard jätti 1960-luvulla nimellisesti kirkon johtajuuden mutta jatkoi oppiin liittyvän materiaalin kirjoittamista ja vaikuttamista kirkon ”Perustajana”. Hän perusti vuonna 1967 yksikön nimeltä Sea Organization (Sea Org). Se toimi aluksi kolmella laivalla, joista Hubbard itse asui ja työskenteli yhdessä, mutta siirtyi vuonna 1975 toimimaan maalla Clearwaterissa Floridassa.
Hubbard julisti marraskuussa 1969 kannattajilleen sodan psykiatriaa vastaan, sillä hän piti psykiatreja ihmiskunnan ja skientologian pahimpina vihollisina. Skientologit ryhtyivät vastustamaan psykiatriaa muun muassa järjestämällä mielenosoituksia ja pyrkimällä soluttautumaan mielenterveysjärjestöjen johtoon.
Kirkko perusti oman suojeluyksikön nimeltä Guardian’s Office. Se ryhtyi muun muassa varastamaan itseään ja kirkon vastustajia koskevia luottamuksellisia dokumentteja (operaatio Freakout ja operaatio Snow White). Yksikön toiminta paljastui ja johti vuonna 1977 kirkon tiloihin tehtyihin ratsioihin, joiden seurauksena jotkut yksikön johtajat saivat vankeustuomioita. Kirkko lakkautti Guardian’s Officen vuonna 1979.
Vuonna 1981 perustettiin kattokirkko Church of Scientology International. Se valvoo skientologian laajentumista maailmalla, ohjaa paikallisia kirkkoja sekä hoitaa julkisuutta ja lakikysymyksiä. Religious Technology Center -keskus perustettiin vuonna 1982 ylimmäksi kirkolliseksi auktoriteetiksi. Skientologiakeskuksia oli vuoteen 1992 mennessä perustettu jo 74 maahan, mukaan lukien kaikki entiset neuvostotasavallat.
Historia > Skientologia Hubbardin jälkeen

Hubbard jättäytyi 1970-luvun aikana pois kirkon toiminnasta ja kuoli vuonna 1986. Jokaisessa skientologiakirkossa on nykyisin huone, jossa on esillä Hubbardin kirjoja ja kirjailijan työpöytä. Skientologian kirkollisena johtajana toimii nykyisin amerikkalainen David Miscavige, jonka virallinen titteli on hallituksen puheenjohtaja Religious Technology Center -yrityksessä.
Skientologien määrä oli huipussaan 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin liike kasvoi nopeasti. Vuoden 1992 jälkeen on tullut vain vähän uusia organisaatioita. 2000-luvulla liikkeessä olleiden yhdysvaltalaisten määrä on puolittunut. Liikkeen nykyisestä koosta ei ole varmaa tietoa. Kirkon itsensä mukaan sillä on miljoonia jäseniä. Kirkosta irtautuneiden entisten johtajien mukaan kirkon maailmanlaajuinen jäsenmäärä on 2010-luvulla ollut 10 000–20 000. Suomen Scientologia-yhdistys ry:n jäsenmäärä oli vuonna 2011 noin 120.
Kirkon pääorganisaatiot ja suurin osa sen jäsenistä ja työntekijöistä ovat maantieteellisesti keskittyneet Los Angelesin ja Tampa Bayn alueille. Kirkolla on huomattavia kiinteistöomistuksia Hollywoodin kaupunginosassa ja Clearwaterin (Florida) kaupungin ydinkeskustassa. Yhdysvaltain ulkopuolella jäseniä on luultavasti eniten Englannissa, Italiassa, Saksassa, Venäjällä ja Taiwanissa. Vuoden 2011 Englannin ja Walesin väestölaskennassa skientologiksi itsensä ilmoitti 2 418 henkilöä.