Tamminiemen pesänjakajat
Seuraukset

Kirja herätti ilmestyessään suurta huomiota, ja sitä myytiin 160 000 kappaletta, kaksi kertaa niin paljon kuin sen henkistä edeltäjää, Kauko Kareen vuonna 1967 ilmestynyttä teosta Tähän on tultu. Suomen Gallupin keväällä 1982 tekemän kyselyn mukaan arviolta joka kuudes yli 15-vuotias suomalainen oli lukenut kirjan. Sen on arveltu myötävaikuttaneen poliittisen journalismin ilmapiirin vapautumiseen. Samalla se kuitenkin herätti närkästystä etenkin poliitikkojen keskuudessa ja varsinkin kielteisen informaation levittämistä salanimen takaa arvosteltiin.
WSOY:n kustannusjohtaja Hannu Tarmio paljasti Lauantaiseuran jäsenten henkilöllisyydet kuukausi sen jälkeen, kun Kekkosen seuraajaksi valittu Mauno Koivisto oli aloittanut presidentinvirassa. Aarno Laitinen piti paljastuksen ajoitusta taktisena ja katsoi Tarmion rikkoneen kirjan tekijöiden WSOY:n kanssa tekemän sopimuksen siitä, ettei kirjoittajia paljastettaisi edes siinä tapauksessa, että kustannussopimus WSOY:n kanssa raukeaisi. Janne Virkkunen on muistellut, että muut Helsingin Sanomien toimittajat suhtautuivat Tamminiemen pesänjakajien tekijöiden paljastumiseen enimmäkseen vahingoniloisesti.
Helsingin Sanomat erotti Aarno Laitisen ja antoi varoituksen muille kirjan tekijöille. Lauantaiseuran jäsenen Arto Astikaisen mukaan tärkeimpänä syynä Tamminiemen pesänjakajien tekijöiden saamiin rangaistuksiin oli se, että kirjan oli kustantanut Sanoma Oy:n kilpailija, laatulehtien inhokki Lehtimiehet Oy. Välimiesoikeus totesi myöhemmin irtisanomisen laittomaksi ja määräsi Laitiselle maksettavaksi 30 000 markan korvauksen. Syksyllä 1982 Laitinen siirtyi Lehtimiehet Oy:n julkaiseman Hymy-aikakauslehden toimittajaksi. Janne Virkkusen mukaan Laitinen, josta oli povattu HS:n seuraavaa päätoimittajaa, otti potkunsa hyvin raskaasti.
Tamminiemen pesänjakajien kuudennen ja seitsemännen painoksen liitteessä sekä kahdeksannen painoksen esipuheessa Aarno Laitinen arvioi syitä kirjan menestykselle. Hänen mukaansa Tamminiemen pesänjakajien poliitikkojen keskuudessa saama vastaanotto kertoi enemmän 1980-luvun alun poliittisesta ilmapiiristä ja kielteisten kommenttien esittäjistä kuin itse kirjan sisällöstä ja että yleinen kiinnostus kirjaa kohtaan heräsi juuri sen tuominneiden lausuntojen ansiosta. Laitinen hämmästeli myös sitä, että Tamminiemen pesänjakajat oli yksi kirjamarkkinoiden myyntimenestyksiä vielä silloin kun presidentinvaali oli jo kaukana takana ja kirja hänen mielestään menettänyt ajankohtaisuutensa. Kirjan onkin katsottu vaikuttaneen paitsi vuoden 1982 presidentinvaalin myös vuoden 1983 eduskuntavaalien tulokseen.
Tamminiemen pesänjakajien koettiin ilmestyessään olevan kannanotto Mauno Koiviston ja Johannes Virolaisen presidenttiehdokkuuden puolesta, vaikka Lauantaiseura kiisti kirjan esipuheessa olevansa kenenkään puolella tai ketään vastaan. Myöhempi Helsingin Sanomien päätoimittaja Janne Virkkunen on kertonut, että Tamminiemen pesänjakajat oli lähinnä tekijöidensä reaktio salailun ilmapiiriin. Samalla Virkkunen on tunnustanut kirjoittajilla olleen yhteinen halu osoittaa, että alkoholisoitunut Ahti Karjalainen, jonka katsottiin olevan neuvostoliittolaisten ohjailtavissa, oli täysin sopimaton henkilö tasavallan presidentiksi – näin varsinkin, kun presidentillä oli vielä 1980-luvulla huomattavan laajat valtaoikeudet.
Helsingin Sanomien siihenastinen poliittinen toimitus hajosi Tamminiemen pesänjakajien julkaisun jälkeen. Potkuistaan katkeroitunut Aarno Laitinen poltti välittömästi kaikki sillat vanhaan työnantajaansa. Hannu Savola oli jo ennen Hannu Tarmion tekemiä paljastuksia siirtynyt Suomen Kuvalehteen, ja niiden jälkeen saman teki Anneli Sundberg. Kalle Heiskanen ja Ritva Remes siirtyivät HS:n taloustoimitukseen, joskin Remes jatkoi HS:n eduskuntatoimittajana. Tekijöistä Janne Virkkunen nousi myöhemmin Helsingin Sanomien, Kalle Heiskanen Ilkka-Pohjalaisen ja vuonna 2007 kuollut Hannu Savola Ilta-Sanomien päätoimittajaksi. Arto Astikainen ja Anneli Sundberg toimivat myöhemmin HS:n politiikan toimituksen esimiehinä ja Ritva Remes HS:n toimitussihteerinä ja Talous ja työ -liitteen tuottajana.
Tamminiemen pesänjakajien aloittamaa teemaa jatkoivat vuoden 1982 aikana ilmestyneet Pentti Sainion Mitä tapahtui Urho Kekkoselle (WSOY), Markku Laukkasen Kekkospuolueen kujanjuoksu (WSOY) sekä Suomen Kuvalehden toimittajien Antti Blåfieldin ja Pekka Vuoriston Kun valta vaihtui: Mitä todella tapahtui presidentinvaalissa 1982 (Kirjayhtymä).