stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Brotherus
Yksityiselämä

Brotherus on asunut koko ikänsä Helsingissä ja varttunut Kumpulan kaupunginosassa. Brotheruksen vanhemmat ovat tanssija-koreografi Hanna Brotherus ja muusikko Antti Ikonen. Hänellä on kolme sisarusta: Robert, Amos ja Elsa. Brotheruksen vanhemmat erosivat hänen ollessaan yläasteella.
Brotherus ja muut Kuumaan jäsenet, Jonttu Luhtavaara ja Aarni Soivio, ovat olleet läheisiä ystäviä lukioikäisistä saakka.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Betoniyö | Simo |
| 2015 | Ollaan vapaita | Leo |
| 2015 | Kätilö | Aleksei |
| 2016 | Syysprinssi | Riku |
| 2019 | Elvis & Onerva | Elvis |
Filmografia > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Perjantai |  |
| 2015 | Full Speed | Max |
| 2015 | Käty – Kämppä tyhjänä | Teppo |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2015 | Koukussa | Antti Rantala |
| 2016 | Kynsin hampain | Valtsu |
| 2017 | Kimmo | teini |
| 2017 | Uusi päivä | Jesse |
| 2018–2019 | HasBeen | Niklas Haapaniemi |
| 2018 | Karppi | Kalle |
| 2019 | Sorjonen | Jarkko |
| 2022 | Musta valo | Jape Halme |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Johannes Brotherus Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johannes Brotherus Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Kolilemppaus

Kolilemppaus, virallisesti hiilensiirto tai hiilenlastaus, on höyrylaivojen aikakauden väistyttyä jo käytöstä poistunut laivatyön muoto.
Historia

Höyrylaivojen tärkein polttoaine oli kivihiili. Laivojen koon kasvaessa myös polttoaineen kulutus kasvoi ja suuremmat hiilivarastot synnyttivät uuden ammatin. Hiilenlastaajan eli hiilensiirtäjän, puhekielessä  trimmarin, kolilempparin tai  hiilikuskin tehtävänä oli yleensä työntökärryjen avulla siirtää hiiltä kaukaisemmasta varastosta lämmittäjille tai tarvittaessa muutenkin siirtää hiiliä laivan hiilivarastosta toiseen jos aluksen vakaus sitä vaati.
Trimmari toimi myös lämmittäjän apumiehenä kaikissa tämän töissä, erityisesti höyrykattiloiden puhdistuksessa ja kuonanpoistossa. Joillakin laivoilla ei konemiehistöllä ollut erillistä messipoikaa vaan trimmarit hoitivat näiden tehtävät eli ruuan tarjoilun, tiskauksen ja siivouksen. Lisäksi trimmarit huolehtivat nestehukan täydennykseen käytetyn kylmän kauraliemen valmistuksesta. Tätä käytettiin suuria määriä työvuoron mittaan, koska pelkkä vesi olisi vienyt voimat. Jäänmurtajilla tarkoitukseen käytettiin kotikaljaa, kylmää teetä tai puolukkamehua.
Sotalaivoilla hiilensiirtoa kattilahuoneessa käytettiin pitkään kurinpitorangaistuksena. Iso-Britannia oli tässä ensimmäinen. Royal Navyn perinteinen kurirangaistus, julkinen ruoskiminen, korvattiin Krimin sodan aikana tällä työllä. Menettely osoittautui toimivammaksi kuin ruoskiminen, koska vuorokaudenkin raataminen lapionvarressa vahingoitti miestä ruumiillisesti ja henkisesti paljon vähemmän kuin selän nahattomaksi ruoskiminen. Lisäksi saatiin hyöty työstä, joka oli tarpeen, sillä esimerkiksi dreadnoughtit polttivat vuorokaudessa 100–120 tonnia hiiltä taloudellisimmalla nopeudellaan ja seistessäänkin jopa 90 tonnia. Kurinpidon kannalta tärkeä pelotusvaikutuskin osoittautui ajan myötä paremmaksi.
Historia > Ammatin loppu

Trimmarin ammatti hävisi hiilipolton mukana. Viimeiset trimmarit saivat uuden ammattinimen vaippari (engl. wipe = pyyhkiä, puhdistaa) ja toimivat eräänlaisina yleisapumiehinä öljypolttoisten höyrylaivojen konehuoneissa.
Tämäkin ammatti katosi lopulta höyrylaivojen myötä.
Kolilemppaus Suomessa

Suomen laissa on voimassa oleva määräys siitä, että höyrylaivan lämmittäjäksi tai hiilenluojaksi ei saa palkata alle 18-vuotiasta henkilöä. Määräys oli jo vuoden 1924 merimieslaissa, joka tuli voimaan vuoden 1925 alussa. Sama ikäraja oli kansainvälisen työjärjestön sopimuksessa, joka vahvisti alimman ikärajan hiilenkantajina tai lämmittäjinä aluksella käytettäville nuorille henkilöille. Sopimus tuli Suomessa voimaan 1925.
Suurissa laivoissa, kuten s/s Kotkassa, trimmareita saattoi olla jopa kymmenkunta.
Kirjallisuutta

B Traven: Kuolemanlaiva
Eino Koivistoinen: Hiililasti Chileen
Erkki Savolainen: Villi linja
Aldersbach

| Aldersbach |
| --- | --- |
 vaakuna
 Aldersbach
 Koordinaatit: 48°35.4′N, 13°5.1′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ala-Baijeri
Piirikunta:  Passau
Hallinto:  
 – Pormestari:  Harald Mayrhofer
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,82 km²
Korkeus:  328 m
Väkiluku:  4 387
 – Väestötiheys:  95,7 as./km²
 
 www.aldersbach.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aldersbach on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Kunnan pinta-ala on 45,82 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopulla 4 387. Sen pormestarina toimii Harald Mayrhofer. Kunnassa sijaitsee sisterssiläisten luostari.
Aldersbachin asukasluku on kehittynyt seuraavasti:
1970: 3 210 asukasta
1987: 3 574 asukasta
2000: 4 018 asukasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aldersbach Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aldersbach
Käännös suomeksi
Paulina Pfeiffer

Paulina Pfeiffer vasemmalla vuonna 2016.
Paulina Pfeiffer (s. 1981 Tukholma) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.
Pfeiffer opiskeli Katarina Dalaymanin johdolla ja valmistui Tukholman oopperakorkeakoulusta joulukuussa 2008. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 2006 Arrigo Boiton Mefistofelen Margerithana Tukholman Södra Teaternissa. Kaudella 2010–2011 Pfeiffer esiintyi ensimmäisen kerran Tukholman kuninkaallisessa oopperassa, jossa hänen roolejaan tuolloin olivat Mimì (Giacomo Puccini: La bohème) ja Adalgisa (Vincenzo Bellini: Norma). Muita näyttämörooleja hänellä on ollut sellaisten säveltäjien kuin John Adamsin, Béla Bartókin, Georges Bizet'n (Carmenin nimirooli), Christofer Elghin, Philip Glassin, Franz Lehárin, Pietro Mascagnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Pjotr Tšaikovskin ja Giuseppe Verdin teoksissa. Pfeifferin konserttiohjelmiston joukossa on ollut sellaisia teoksia kuin Claude Debussyn L'enfant prodigue, Gabriel Faurén Requiem, Lars-Erik Larssonin Förklädd Gud, Gioacchino Rossinin Petite messe solennelle ja Verdin Requiem. Resitaaleissa Pfeiffer on tulkinnut muun muassa Gösta Nystroemin Sånger vid havet -teoksen ja Richard Wagnerin Wesendonck Liederin.
Pfeiffer on tehnyt Ruotsissa esiintymisiä muun muassa Folkoperanissa ja Ystadin teatterissa. Festivaaliesiintymisten kohteita ovat olleet Dala-Flodan oopperajuhlat, Båstadin kamarimusiikkijuhlat ja Musik på Slottet. Joulukuussa 2011 Pfeiffer esiintyi Nobel-palkintojen jakotilaisuudessa. Hän on esiintynyt myös kansainvälisesti esimerkiksi Pariisin Théâtre du Châtelet'ssa, Yhdysvalloissa ja Kolumbian Bogotássa. Pfeifferin urallaan saamien stipendien, palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat olleet Jenny Lind -stipendi (2007), Svenska Wagner-Sällskapetin Bayreuth-stipendi ja Bernadotte-taidepalkinto.
Philips CD-i

| CD-i |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Philips
Sukupolvi:  Neljäs sukupolvi
Julkaisu:  1991
Laitteisto:  15,5 MHz Philips 68070 suoritin
Muisti:  1,5 Mt keskusmuistia
Tallennusväline:  CD-ROM (Green Book)
Lisälaitteet:  Hiiri, peliohjain
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
CD-i (lyhenne sanoista Compact Disc Interactive) oli Philipsin kehittämä multimediasoitintyyppi. CD-i:ksi nimitetään myös CD-i-soittimessa käytettyä "Green Book" -standardin mukaista CD-formaattia. Ensimmäinen CD-i julkaistiin vuonna 1991. Philipsin lisäksi monet muut laitevalmistajat valmistivat omia CD-i-yhteensopivia laitteita.
Vaikka Philips panosti laitteen markkinointiin, kuluttajien kiinnostus sitä kohtaan pysyi alhaisena ja Philipsin yritys saada jalansijaa pelimarkkinoilla kuivui kokoon CD-i:tä halvempien ja tehokkaampien 32-bittisten pelikonsolien ilmestymisen myötä. Vuonna 1994 CD-i-laitteiden myynti heikkeni rajusti, ja laitteet vedettiin lopullisesti markkinoilta vuonna 1998. Myöhemmin Philips tosin myi CD-i:tä jonkin verran multimediakioskeihin.
Suomessa CD-i:llä oli merkittävä rooli MTV3:n Game Over -ohjelmassa.
Sovellusvalikoima

Ensimmäiset CD-i-formaatin julkaisut olivat lähinnä opetustarkoituksiin tehtyjä. Monet laitteelle ilmestyneistä peleistä olivat lautapelikäännöksiä. Laitteen suosituimmat pelit olivat 7th Guest, Burn:Cycle ja Myst.
CD-i-mallit

CD-i 200 -sarja - perusmalli
CD-i 300 -sarja - ammattilaiskäyttöön suunnattu malli, ei myyty kotikäyttöön
CD-i 400 -sarja - yksinkertaistettu perusmalli, suunnattu kotikonsoleiden kilpailijaksi
CD-i 600 -sarja - ammattilaiskäyttöön suunnattu malli, sisälsi levykeaseman
Tekniset tiedot > Suoritin

16-bittinen Philips 68070 CISC-suoritin (perustuu Motorolan 68000-suorittimeen) @ 15,5 MHz
Tekniset tiedot > Grafiikka

Resoluutio: 384×280, 768×560
Väriskaala: 16,7 miljoonaa, joista 32 768 yhtäaikaisesti näytöllä
MPEG-1-lisälaite VideoCD:iden toistamista varten
Tekniset tiedot > Muut

Keskusmuisti: 1,5 megatavua
1× CD-ROM-asema
ADPCM-pakattu ääni kahdeksalla äänikanavalla
Pelit

Philips CD-i 220
Philips CD-i 450
Lämmin ja niin tuttu

| Lämmin ja niin tuttu Matti Esko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993
 Julkaistu: 1993
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 40.16
 Levy-yhtiö: Audiovox Records Oy
Matti Eskon muut julkaisut
| Reissumies 1991 | Lämmin ja niin tuttu 1993 | Luokses palaan 1995 |
Lämmin ja niin tuttu on laulaja Matti Eskon vuonna 1993 julkaistu albumi.
Ei sammu sieluni lyhty

| Ei sammu sieluni lyhty Matti Esko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 1997
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 43.15
 Levy-yhtiö: Audiovox Records Oy
Matti Eskon muut julkaisut
| Luokses palaan 1995 | Ei sammu sieluni lyhty 1997 | Viisi pitkää yötä 2003 |
Ei sammu sieluni lyhty on Matti Eskon vuonna 1997 julkaistu albumi.
Sault Ste. Marie Greyhounds

| Sault Ste>  Marie Greyhounds |
| --- | --- |

Perustettu:  1972
Kaupunki:   Sault Ste. Marie, Ontario
Kotiareena:  Essar Centre
Sarjataso:  OHL
Konferenssi:  Läntinen
Divisioona:  Läntinen
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Kyle Raftis
Päävalmentaja:   John Dean
Yhteistyöseurat:  Soo Thunderbirds (NOJHL)
Mestaruudet:  Memorial Cup (1993)   OHL (1984, 1991, 1992)
Hopeaa:  4 (1981, 1983, 1993, 2018)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sault Ste. Marie Greyhounds on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa. Seuran kotikaupunki on Sault Ste. Marie Ontariossa.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 30 |  | Reid Thomas | R | 2007 | Oshawa, Ontario, Kanada |
| 31 |  | Noah Tegelaar | L | 2006 | Georgetown, Ontario, Kanada |
| 36 |  | Landon Miller | L | 2006 | Barrie, Ontario, Kanada |
|   |  | Nolan Lalonde | L | 2004 | Kingston, Ontario, Kanada |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Brodie McConnell-Barker | L | 2006 | London, Ontario, Kanada |
| 7 |  | Caeden Carlisle | L | 2004 | Etobicoke, Ontario, Kanada |
| 16 |  | Spencer Evans | L | 2006 | Stittsville, Ontario, Kanada |
| 18 |  | Brayden Velliaris | R | 2005 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 25 |  | Chase Reid | R | 2007 | Chesterfield, Michigan, Yhdysvallat |
|   |  | David Holub | R | 2007 | Atlanta, Georgia, Yhdysvallat |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 9 |  | Tate Vader | L | KH | 2006 | Gowanstown, Ontario, Kanada |
| 14 |  | Owen Allard | L | KH | 2004 | Ottawa, Ontario, Kanada |
| 19 |  | Christopher Brown | L | KH | 2006 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 20 |  | Charles Hilton | L | H | 2006 | Oshawa, Ontario, Kanada |
| 21 |  | Dustin Good | R | OLH | 2005 | Conestogo, Ontario, Kanada |
| 22 |  | Erik Muxlow | L | H | 2007 | Tecumseh, Ontario, Kanada |
| 24 |  | Justin Cloutier | R | OLH | 2005 | Ottawa, Ontario, Kanada |
| 26 |  | Marco Mignosa | R | OLH | 2005 | Vaughan, Ontario, Kanada |
| 27 |  | Jordan Charron | L | OLH | 2007 | Ayr, Ontario, Kanada |
| 43 |  | Noel Nordh | L | LH | 2005 | Söderhamn, Ruotsi |
| 44 |  | Brady Martin | R | KH | 2007 | Elmira, Ontario, Kanada |
|   |  | Camerin Cardona | R | KH | 2006 | Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat |
|   |  | Brady Smith | R | OLH | 2008 | Mississauga, Ontario, Kanada |
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto

Päävalmentaja: John Dean
Apuvalmentaja: Brent Hughes
Apuvalmentaja: Brendan Taylor
Maalivahtivalmentaja: Matt Smith
Videovalmentaja: Ryan Dumoulin
Toimitusjohtaja: Kyle Raftis
Pelaajakehitys- & Henkilöstöjohtaja: Patrick Sweeney
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Sault Ste. Marie Greyhoundsin verkkosivut (englanniksi)
Sault Ste. Marie Greyhoundsin EliteProspects-sivut
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- |
| Itäinen | Keskinen | Keskilänsi | Läntinen |
| Belleville Bulls | Barrie Colts | Erie Otters | Flint Firebirds |
| Kingston Frontenacs | North Bay Battalion | Guelph Storm | Saginaw Spirit |
| Oshawa Generals | Mississauga Steelheads | Kitchener Rangers | Sarnia Sting |
| Ottawa 67's | Niagara IceDogs | London Knights | Sault Ste. Marie Greyhounds |
| Peterborough Petes | Sudbury Wolves | Owen Sound Attack | Windsor Spitfires |
Pariisin rauha (1783)

| The Definitive Treaty of Peace Between the Kingdom of Great Britain and the United States of America |
| --- | --- |
 Sopimuksen viimeinen sivu
Allekirjoitettu:  3. syyskuuta 1783
Allekirjoituspaikka:  Pariisi, Ranska
Kielet:  englanti
Osapuolet
Benjamin Westin maalaus Pariisin rauhansopimuksen allekirjoittamisesta. Vain Yhdysvaltain lähettiläät päätyivät kankaalle, sillä brittiläinen delegaatio kieltäytyi poseeraamasta.
Pariisin rauhansopimus solmittiin vuonna 1783 Amerikan vallankumouksen päättyessä.
Siihen kuuluviksi lasketaan useita sotaa käyneiden valtioiden kahdenvälisiä sopimuksia:
Britannian ja Yhdysvaltojen välinen sopimus Pariisissa 3. syyskuuta 1783
Britannian ja Ranskan välinen sopimus, joka allekirjoitettiin Versaillesissa 20. tammikuuta 1783, vahvistettiin syyskuussa Pariisissa
Britannian ja Espanjan välinen sopimus samasta paikasta
Britannian ja Hollannin tasavallan välinen sopimus, joka lopullisessa muodossaan allekirjoitettiin vasta 20. toukokuuta 1784.
Yhdysvaltojen ja Britannian sopimuksen pääkohdat

Britannia tunnustaa Yhdysvallat (New Hampshire, Massachusetts Bay, Rhode Island ja Providence Plantations, Connecticut, New York, New Jersey, Pennsylvania, Delaware, Maryland, Virginia, Pohjois-Carolina, Etelä-Carolina ja Georgia) vapaaksi, suvereeniseksi ja itsenäiseksi valtioksi ja että Ison-Britannian kruunu ja kaikki sen perilliset ja seuraajat luopuvat vaatimuksistaan hallitukselle, omaisuudesta ja alueellisista oikeuksistaan
Yhdysvaltojen ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan väliset rajat määriteltiin Mississippi-joesta eteläisiin siirtokuntiin. Britannia luovuttaa aiemmin omistamansa maansa
Sovittiin kalastusoikeuksista Saint Lawrencen lahdella ja Newfoundlandin matalikolla
Sovittiin vanhojen velkojen hoidosta
Sovittiin Britannian kansalaisten Yhdysvalloissa omistaman yksityisen maaomaisuuden palauttamisesta
Molemmat maat saavat käyttää Mississippi-jokea kulkuväylänä
Kaikki sotavangit vapautetaan molempien osapuolten toimesta
Aselevon jälkeen vallatut maat palautetaan korvauksetta
Sopimus tulee voimaan kuudessa kuukaudessa
Ranskan ja Britannian sopimuksen pääkohdat

Rauhanjulistus.
Vanhojen sopimuksien vahvistaminen maiden  välillä.
Vankien ja panttivankien vaihto toteutetaan kuuden viikon kuluessa ratifioinnin jälkeen; myös laivat (laivasto- ja kauppalaivat), jotka on takavarikoitu vihollisuuksien  päättymisen jälkeen merellä, on palautettava
Britannian kruunu saa Newfoundlandinsaaret takaisin paitsi Saint-Pierre ja Miquelonin saaria.
Ranskan kruunu luopuu kalastusoikeuksista Cape Bonavistan ja Cape St. Johnin välillä (Newfoundlandin itärannikolla); mutta sen sijaan säilyttää kalastusoikeudet Cape St. Johnin ja Cape Rayn välillä (Newfoundlandin länsirannikolla).
Ranskalaiset voivat edelleen kalastaa Saint Lawrencen lahdella.
Britannian kruunu palauttaa  Länsi-Intiassa Saint Lucian Ranskalle ja luovuttaa myös Tobagon, sen jälkeen kun brittiläisten uudisasukkaiden oikeudet taataan molemmilla saarilla.
Ranskan kruunu palauttaa Grenadan, Saint Vincentin, Dominican, St. Christopherin, Neviksen ja Montserratin Britannialle edellyttäen, että ranskalaisten uudisasukkaiden oikeudet taataan saarilla.
Afrikassa Britannian kruunu luovuttaa Senegal-joen alueen Ranskalle ja palauttaa Ranskalle Goréen saaren.
Ranskan kruunu takaa Britannian kruunulle Gambia-joen alueen ja Jamesin linnoituksen.
Briteillä on oikeus harjoittaa kumikauppaa St. John -joen suusta Portendic Bayhin, mutta he eivät saa perustaa sinne pysyviä siirtokuntia (eri Afrikan omistusalueiden rajat määritetään kolmen kuukauden kuluessa ratifioinnin jälkeen)
Britannian ja Ranskan pääsyä muihin osiin Afrikan rannikkoa jatketaan tavanomaiseen tapaan.
Intiassa Britannian kruunu palauttaa Ranskalle kaikki siirtokunnat Orissan rannikolla ja Bengalissa, kuten sodan alussa – ja ranskalaiset saavat vapauden tehdä ojan Chandannagarin ympäri (viemäröintiä varten) – ja turvaa mahdollisuuksien mukaan Ranskan kauppaan alueella.
Britannian kruunu toimittaa myös Puducherryn ja Karikalin Ranskalle
Mahé ja  Suratissa sijaitseva tehdas palasivat myös Ranskan hallintaan 13. artiklan mukaisilla turvasäännöksillä.
Britannia ja Ranska lopettavat intialaisten liittolaistensa avustamisen toisiaan vastaan neljän kuukauden kuluessa (tulitaukomääräykset on jo lähetetty Intiassa oleville brittiläisille ja ranskalaisille joukoille).
Britannian kruunu luopuu rajoituksista, jotka koskevat ranskalaisten käyttöä Dunkerquen satamassa Ranskassa.
Ranska ja Britannia tekevät uudet kaupalliset sopimukset vuoden 1786 loppuun mennessä.
Kaikki jommankumman osapuolen sodan alkamisen jälkeen valloittamat alueet, joita ei ole mainittu yllä, on palautettava sotaa edeltäville omistajilleen.
Molempien kansakuntien pitäisi pystyä ottamaan haltuunsa St. Pierre & Miquelon, St. Lucia, Gorée, Grenada, Grenadiinit, St. Vincenti, Dominica, St. Christopher, Nevis ja Montserrat kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen ratifioinnista sekä  Intiassa sijaitsevissa kaupungeissa jne. 6 kuukauden sisällä.
-24 Tekniset tiedot.
Espanjan ja Britannian sopimuksen pääkohdat

Rauhanjulistus
Vanhojen sopimuksien vahvistaminen maiden välillä.
Vankien ja panttivankien vaihto toteutetaan kuuden viikon kuluessa ratifioinnin jälkeen; myös laivat (laivasto- ja kauppalaivat), jotka on takavarikoitu vihollisuuksien päättymisen jälkeen merellä, on palautettava.
Britannian kruunu luovuttaa  Menorcan Espanjalle.
Britannian kruunu luovuttaa Itä-Floridan ja Länsi-Floridan Espanjalle – brittiläisillä uudisasukkailla on ratifiointipäivästä 18 kuukautta aikaa lähteä alueelta (aikaa voidaan pidentää, jos uudisasukkaat eivät pysty järjestämään omaisuutensa myyntiä tuossa ajassa).
Uuden Espanjan mantereella [valtaosassa Amerikkaa Yhdysvaltojen eteläpuolella] brittiläiset saavat kaataa ja kuljettaa puuta Bellize-joen (tai Wallis-joen) ja Rio Hondon välisellä alueella (molemmat ovat avoinna molempien merenkulkijoille) kannakselle, joka muodostaa Bellize-joen ja Rio Nuevon (Uusijoen) levennyksestä, josta raja kulkee suoraan kannaksen yli Rio Nuevoon, Rio Nuevoa pitkin se tulee vastapäätä jokea [merkitty mukana olevaan karttaan], joka virtaa Rio Hondoon; sitten tuolle joelle, alavirtaan Rio Hondoon ja lopuksi alas Rio Hondoa merelle. Komissaarit merkitsevät paikat, joihin britit voivat perustaa siirtokuntia, ja kaikki Espanjan mantereella ja sen saarilla olevat brittiläiset muuttavat näihin siirtokuntiin 18 kuukauden kuluessa ratifioinnin jälkeen (Espanjan viranomaisten   avulla). Tälle alueelle ei saa tehdä linnoituksia, ja kaikki olemassa olevat on purettava. Brittiläiset uudisasukkaat voivat myös kalastaa toimeentulonsa nimetyn alueen rannikolla ja naapurisaarilla (mutta he eivät saa käyttää mainittuja saaria muulla tavalla).
Espanjan kruunu palauttaa Providencen saaret ja Bahamansaaret Britannialle (samanlaiset määräykset kuin artikla 5).
Kaikki jommankumman osapuolen sodan alkamisen jälkeen valloittamat alueet, joita ei ole mainittu yllä, on palautettava sotaa edeltäville omistajilleen.
Molemmat osapuolet tekevät uudet kaupalliset sopimukset vuoden 1786 loppuun mennessä.
Molempien osapuolten pitäisi pystyä ottamaan haltuunsa Itä-Floridan, Providencen ja Bahaman kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen ratifioinnista, jos mahdollista aikaisemmin.
- 12. Tekniset tiedot
Hollannin ja Britannian sopimuksen pääkohdat

Rauhanjulistus
Toistensa lippujen kunnioittaminen merellä jatkuu
Vankien ja panttivankien vaihto toteutetaan kuuden viikon kuluessa ratifioinnin jälkeen; myös laivat (laivasto- ja kauppalaivat), jotka on takavarikoitu vihollisuuksien päättymisen jälkeen merellä, on palautettava
Intiassa Hollannin tasavallan kenraalikuvernööri luovuttaa Negapatnamin kaupungin Britannian kruunulle, mutta sen voi vaihtaa  johonkin vastaavaan omaisuuteen, jos heillä on sellainen käytettävissä.
Britannian kruunu palauttaa Trincomaleen Hollannin tasavallan kenraalikuveröörille sekä kaikki muut hollantilaiset kaupungit, linnoitukset, satamat ja siirtokunnat, jotka brittijoukot (mukaan lukien Itä-Intian kauppakomppanian joukot) valloittivat sodan aikana
Hollannin tasavallan kenraalikuvernööri lupaa olla estämättä brittiläisten merenkulkua Itäisillä merillä
Komissaarit nimitetään keskustelemaan merenkulkuoikeuksista Afrikan rannikolla ja Cape Apolloniasta [nykyisessä Ghanassa], jotka ovat olleet Englannin Afrikka-komppanian ja Hollannin Länsi-Intian komppanian välisten kiistojen syy.
Kaikki jommankumman puolen sodan alkamisen jälkeen valloittamat alueet, joita ei ole mainittu yllä, on palautettava sotaa edeltäville omistajilleen
- 11.tekniset tiedot
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisource
| n k Yhdysvaltain alueellinen laajeneminen |
| --- | --- | --- |
|  Kolmetoista siirtokuntaa (1776)  Pariisin rauha (1783)  Louisianan osto (1803)  Vuoden 1818 sopimus  Adamsin–Onísin sopimus (1819)  Texasin liittäminen Yhdysvaltoihin (1845)  Oregonin sopimus (1846)  Guadalupe Hidalgon rauha (1848)  Gadsdenin osto (1853)  Guano-saarten laki (1856)  Alaskan osto (1867)  Havaijin liittäminen Yhdysvaltoihin (1898)  Pariisin rauha (1898)  |  Kolmetoista siirtokuntaa (1776)  Pariisin rauha (1783)  Louisianan osto (1803)  Vuoden 1818 sopimus  Adamsin–Onísin sopimus (1819)  Texasin liittäminen Yhdysvaltoihin (1845)  Oregonin sopimus (1846)  Guadalupe Hidalgon rauha (1848)  Gadsdenin osto (1853)  Guano-saarten laki (1856)  Alaskan osto (1867)  Havaijin liittäminen Yhdysvaltoihin (1898)  Pariisin rauha (1898)  |  |
|  Kutsumuskohtalo  |  Kutsumuskohtalo  |  |
Järvenpää – Pasila

| Järvenpää – Pasila Matti Esko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : StudioPop ja T-Studio, Helsinki
 Julkaistu: 7. elokuuta 2015
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä, roots reggae
 Kesto: 37.18
 Levy-yhtiö: Turenki Records
Matti Eskon muut julkaisut
| Luojan luomaa 2011 | Järvenpää – Pasila 2015 |   |
Singlet albumilta Järvenpää – Pasila
 ”Sisua” Julkaistu: 2015  ”Mikä saa miehen kulkemaan” Julkaistu: 2014
Järvenpää – Pasila on Matti Eskon albumi, joka julkaistiin 7. elokuuta 2015 levymerkillä Turenki Records. Matti Esko on levyttänyt aiemminkin useita kantri- ja rootskappaleita, mutta Järvenpää-Pasila on hänen ensimmäinen varsinainen rootslevynsä.