stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inti Creates
Inti Createsin kehittämiä pelejä

Tämä on epätäydellinen luettelo Inti Createsin kehittämistä peleistä, luettelossa ovat Japanin ulkopuolella julkaistut pelit.
Mega Man Zero (2002)
Mega Man Zero 2 (2003)
Mega Man Zero 3 (2004)
Mega Man Battle Chip Challenge (2004)
Mega Man Zero 4 (2005)
Mega Man ZX (2006)
Mega Man ZX Advent (2007)
Mega Man 9 (2008)
Mega Man 10 (2010)
Power Rangers Samurai - The Game (2011)
Naruto Powerful Shippuden (2013)
Pac-Man and the Ghostly Adventures (2013)
Azure Striker Gunvolt (2014)
Mighty Gunvolt (2014)
Mighty No. 9 (2016)
Gal*Gun: Double Peace (2016)
Azure Striker Gunvolt 2 (2016)
Blaster Master Zero (2017)
Mighty Gunvolt Burst (2017)
Gal*Gun VR (2017)
Gal*Gun 2 (2018)
Bloodstained: Curse of the Moon (2018)
Dragon Marked for Death (2019)
Blaster Master Zero 2 (2019)
Blaster Master Zero 3 (2021)
Gunvolt Chronicles: Luminous Avenger iX (2022)
Card-En-Ciel (2024)
Aiheesta muualla

Kotisivut[vanhentunut linkki]
Moskovan valtionyliopisto

| M>  V. Lomonosovin Moskovan valtionyliopisto Moskovan valtionyliopisto.Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова  (МГУ) Moskovski gosudarstvennyi universitet imeni M. V. Lomonosova (MGU) (venäjäksi) |
| --- | --- |
  

Perustettu:  25. (12.) tammikuuta 1755
Opiskelijoita:  38 150 (kaikki)
Jatko-opiskelijoita:  15 587 (ylempää korkeakoulututkintoa tai jatkotutkintoa suorittavat)
Sijainti:  Moskova,  Venäjä (55.70305°N, 37.53074°E)
Osoite:  GSP-1, ul. Leniskije gory, Moskovski gosudarstvennyi universitet imeni M. V. Lomonosova, 119991 Moskova
Sivusto:  www.msu.ru
Moskovan valtionyliopiston päärakennus.
Moskovan valtionyliopisto (ven. Московский государственный университет, Moskovski gosudarstvennyi universitet), koko nimeltään M. V. Lomonosovin Moskovan valtionyliopisto (ven. Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова (МГУ), Moskovski gosudarstvennyi universitet imeni M. V. Lomonosova (MGU)) on Venäjän vanhin yhtäjaksoisesti toiminut yliopisto. Se oli pitkään maan suurin yliopisto. Osa 2000-luvulla perustetuista federaatioyliopistoista (kuten Uralin liittoyliopisto ja Eteläinen liittoyliopisto) on nykyään opiskelijamäärältään MGU:ta suurempia.
Moskovan yliopisto perustettiin vuonna 1755. Yliopistossa opiskelee runsas 38 000 opiskelijaa, joista  noin 22 500 suorittaa alempaa korkeakoulututkintoa ja 15 500 ylempää korkeakoulututkintoa tai jatkotutkintoa. Opiskelijoista vajaa 4 000 on kansainvälisiä, eli tulee muualta kuin Venäjältä. Lukukausimaksun suuruus on 7 500 euroa vuodessa, ja se on sama niin koti- kuin ulkomaisille opiskelijoille. Yliopiston henkilökuntaan kuuluu runsas 10 500 henkeä. Joka vuosi yliopisto ottaa noin 2 000 kansainvälistä opiskelijaa ympäri maailmaa opiskelemaan tiloihinsa.
Moskovan valtionyliopisto arvioidaan yleensä Venäjän parhaaksi yliopistoksi niin kansallisissa kuin kansainvälisissä yliopistorankingeissa. Shanghain yliopistovertailussa vuodelta 2014 MGU oli 84. sijalla maailman 500 huippuyliopiston joukossa, jolla listalla Helsingin yliopisto sai sijaluvun 73.
Historia

Keisarinna Elisabetin vuonna 1755 perustama yliopisto nimettiin uudelleen vuonna 1940 yliopistoa perustamassa olleen venäläisen monitieteilijän Mihail Lomonosovin  mukaan.
Yliopisto sijaitsi alun perin Punaisen torin laidalla, josta se siirrettiin Katariina Suuren aikana Mohovajakadulle. Nykyisin siellä toimivat psykologian, journalismin ja Aasia- ja Afrikan tutkimuksen tiedekunnat. Rakennus rakennettiin uudelleen Moskovan vuoden 1812 palon jälkeen. Lääketieteen tiedekunta sai oman kampuksensa Devitšje Polessa 1800-luvun lopulla; nykyisin se on Moskovan lääketieteellisen akatemian alaisuudessa.
Yliopistolla oli paljon levottomuuksia opiskelija-aktiviteetin vuoksi. 130 tutkijaa ja opettajaa erosi vuonna 1911 vastalauseena sotilaiden sijoittamiselle yliopiston alueelle, ja tuhansia opiskelijoita erotettiin. Vallankumouksen jälkeen yliopistoon pääsivät myös työläisten ja talonpoikien lapset. Lukukausimaksut lopetettiin vuonna 1919.
Toisen maailmansodan jälkeen yliopisto sai uuden rakennuksen Moskovan lounaispuolelta Kyyhkyskukkuloilta. Päärakennuksen suunnitteli arkkitehti Lev Rudnev. Se oli valmistumisensa aikaan korkein rakennus New Yorkin ulkopuolella ja korkein Euroopassa 1990-luvulle asti. Keskustorni on 240 metriä ja 36 kerrosta korkea.
Neuvostoliiton aikaan yliopistossa opiskeli myös paljon ulkomaalaisia.
Vuonna 1992 yliopisto sai ainutlaatuisen aseman, kun sen rahoitus siirrettiin tulevaksi suoraan valtion budjetista niin, ettei se kierrä opetusministeriön kautta. Yliopistossa on Venäjän nopein supertietokone SKIF MSU.
Vuonna 2009 yliopistossa on 29 tiedekuntaa, 12 tutkimuslaitosta ja 19 tutkimuskeskusta.
Venäläinen MGU:n 250-vuotista historiaa juhlistava postimerkki (2005).
MGU:n päärakennuksen profiilia (2002).
Moskovan yliopiston haaraosasto Venäjän Ukrainalta vuokraamassa Sevastopolissa (2010).
MGU:n haaraosaston rakennus Azerbaidžanin pääkaupunki Bakussa.
Yliopistolla on haaraosastot muun muassa Puštšinossa ja Tšernogolovkassa Moskovan alueella sekä Ukrainassa Sevastopolissa (Mustanmeren kampus) ja Kazakstanissa.
Johto > Inspehtorit

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Moskovan keisarillisen yliopisto inspehtooreina:
1755–1757: Aleksei Argamakov
1757–1763: Ivan Melissino
1763–1770: Mihail Heraskov
1771–1784: Mihail Priklonski
1784–1796: Pavel Fonvizin
1796–1803: Ivan Turgenev
Johto > Rehtorit

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Moskovan valtionyliopiston rehtoreina:
| --- | --- |
 Moskovan keisarillinen yliopisto 1803–1805: Hariton Tšebotarev  1805–1807: Pjotr Strahov  1807–1808: Fedor Bause  1808–1819: Ivan Geim  1819–1826: Anton Prokopovitš-Antonski  1826–1833: Ivan Dvigubski  1833–1836: Aleksei Boldyrev  1836–1842: Mihail Katšenovski  1842–1848: Arkadi Alfonski  1848–1850: Dmitri Perevoštšikov  1850–1863: Arkadi Alfonski  1863–1870: Sergei Baršev  1871–1877: Sergei Solovjov  1877–1883: Nikolai Tihonravov  1883–1887: Nikolai Bogolepov  1887–1891: Nikolay Tihonravov  1891–1893: Gavriil Ivanov  1893–1895: Nikolai Bogolepov  1895–1898: Pavel Nekrasov  1898: Nikolai Zverev  1898–1899: Dmitri Zernov  1899–1904: Aleksandr Tihomirov  1904–1905: Leonid Lahtin  1905: Sergei Trubetskoi  1905–1911: Aleksandr Manuilov  1911–1917: Matvei Ljubavski :  Moskovan valtionyliopisto 1917–1919: Mihail Menzbir  1919: Vladimir Gulevitš  1919–1920: Mihail Novikov  1920–1921: Dmitri Bogolepov  1921–1925: Vjatšeslav Volgin  1925–1928: Andrei Višinski  1928–1930: Ivan Udaltsov  1930–1934: Vasili Kasatkin  1934–1943: Aleksei Butjagin  1943–1947: Ilja Galkin  1948–1951: Alekaander Nesmejanov  1951–1973: Ivan Petrovski  1973–1977: Rem Hohlov  1977–1992: Anatoli Logunov  1992– Viktor Sadovnitši
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moskovan valtionyliopisto Wikimedia Commonsissa
Lomonosovin yliopiston kotisivut (venäjäksi) (englanniksi) (ranskaksi) (saksaksi)
Times Higher Education World University Rankings 2012-2013: MGU vasta sijalla 201-225 (englanniksi) (timeshighereducation.co.uk)
В МГУ опровергли увольнение Дугина (28.6.2014) (venäjäksi) (slon.ru)
Russia This Week: Dugin Dismissed from Moscow State University? (23-29 June) (englanniksi)(interpretermag.com)
Moskovan yliopisto vuonna 1798.
Artibonite (departementti)

| Artibonite |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Haiti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Gonaïves
Pinta-ala:  4984 km²
Väkiluku (2003):  1 299 398
 – väestötiheys:  260,7 as./km²
Artibonite (haitiksi Latibonit) on departementti Haitissa. Vuonna 2003 departementissa oli 1 299 398 asukasta ja sen pinta-ala on 4 984 neliökilometriä. Departementin väestötiheys on siten 260,7 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaltaan departementti on Haitin suurin. Se on saanut nimensä Artibonite-joelta. Departementin pääkaupungin Gonaïvesin lisäksi merkittäviin kaupunkeihin lukeutuu satamakaupunki Saint-Marc.
Artibonite rajautuu pohjoisessa Nord-Ouestin, koillisessa Nordin, idässä Centren ja etelässä Ouestin departementteihin sekä lännessä Gonâvenlahteen. Departementti jakautuu viiteen arrondissementtiin (väkiluvut vuonna 2003):
| Arrondissementti | Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- | --- |
| Dessalines | 272 615 | Desdunes, Dessalines, Grande Saline, Petite Rivière de l'Artibonite |
| Gonaïves | 263 858 | Ennery, Estère, Gonaïves |
| Gros Morne | 145 232 | Anse Rouge, Gros-Morne, Terre-Neuve |
| Marmelade | 120 193 | Marmelade, Saint Michel de l'Attalaye |
| Saint-Marc | 268 499 | La Chapelle, Saint-Marc, Verettes |
Pennsylvanian yliopisto

| Pennsylvanian yliopisto> University of Pennsylvania |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Pennsylvaniensis 
Motto:  Leges sine moribus vanae
Perustettu:  1740
Tyyppi:  Yksityinen
Säätiön varat:  6,44 miljardia $
Rehtori:  Amy Gutmann
Henkilökunta:  4 603
Opiskelijoita:  9 718
Jatko-opiskelijoita:  10 103
Sijainti:  Philadelphia, Pennsylvania  Yhdysvallat
Kampus:  Kaupunki, 269 eekkeriä
Yhteistyö:  Ivy League
Sivusto:  www.upenn.edu
Pennsylvanian yliopisto (University of Pennsylvania; Penn on usein käytetty lyhenne; UPenn on myös oikein, mutta harvinaisempi) on yksityinen yliopisto Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Yliopiston mukaan se on neljänneksi vanhin korkeakoulu Yhdysvalloissa ja ”Amerikan ensimmäinen yliopisto”. Se on myös jäsen eliittiyliopistojen ryhmässä Ivy League. Yliopisto järjestää maailman vanhimman ja suurimman viestijuoksutapahtuman Penn Relaysin. Yliopiston perustaja on Benjamin Franklin.
Yliopiston arvostetuimpia aloja ovat humanistiset tieteet, sosiaalitieteet, arkkitehtuuri ja kasvatustieteet. Lisäksi yliopisto on saanut tunnustusta lääketieteen, oikeustieteen ja kauppatieteen tiedekunnista. Lisäksi yliopistossa voi opiskella muun muassa eläinlääketiedettä, muotoilua ja teknillisiä tieteitä.
Vuonna 2011 yliopisto arvioitiin Yhdysvaltojen viidenneksi parhaaksi yliopistoksi. Aikaisimpina vuosina 2005–2006 yliopisto arvioitiin Yhdysvaltojen neljänneksi parhaaksi yliopistoksi. Yliopiston kauppatieteellinen tiedekunta arvioitiin Yhdysvaltojen parhaaksi kauppatieteelliseksi tiedekunnaksi vuonna 2007. Vuonna 2016 Times Higher Education sijoitti Pennsylvanian yliopiston maailman 13. parhaaksi.
Yliopiston pääaineista muun muassa tietojenkäsittely, psykologia, espanjan kieli, biologia, taidehistoria, antropologia ja historia ovat erittäin tunnettuja ja arvostettuja.
Vuonna 2011 yliopisto hyväksyi 12,3 prosenttia hakijoista. Hakijoita oli 31 659. Vuoden 2011 valinnat olivat tiukimmat sitten yliopiston historian. Edellisinä vuosina yliopistoon on päässyt noin 15–20 prosenttia hakijoista. Kaikista tarkimmin yliopisto valitsee oppilaat oikeustieteelliseen, lääketieteelliseen ja kauppatieteelliseen tiedekuntaan. Yliopiston opiskelijoista noin 51,3 prosenttia on naisia. Yliopistoon hakee vuosittain noin 2500 ulkomaalaista opiskelijaa, joista noin 20 prosenttia hyväksytään. Suurin osa ulkomaalaisista opiskelijoista, noin 50 prosenttia, tulee Aasiasta ja noin 14 prosenttia tulee Europasta.
Yliopistosta ovat valmistuneet muun muassa William Henry Harrison, Donald Trump, Warren Buffett, Noam Chomsky, Elon Musk ja Safra Catz.
Vuosina 1946–1955 yliopiston tiloissa toimi maailman ensimmäinen täysin elektroninen yleiskäyttöinen tietokone ENIAC.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yliopiston viralliset sivut (englanniksi)
| n k Ivy League |
| --- | --- |
Yliopistot:  Brownin yliopisto  Columbian yliopisto  Cornellin yliopisto  Dartmouth College  Harvardin yliopisto  Pennsylvanian yliopisto  Princetonin yliopisto  Yalen yliopisto 
Joukkueet:  Brown Bears  Columbia Lions  Cornell Big Red  Dartmouth Big Green  Harvard Crimson  Penn Quakers  Princeton Tigers  Yale Bulldogs
Strongylí (Antíparos)

| --- | --- |
Sijainti:  36°57′01″N, 24°57′39″E, Antíparos Páros, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Pinta-ala:  1,638 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Strongylí (kreik. Στρογγυλή; transl. myös Strongilí) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Antíparoksen ja Despotikón saarten lounaispuolella. Saaren pinta-ala on 1,638 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Hotelli Ukraina

| Radisson Royal (Radisson Moskova) |
| --- | --- |
 Radisson Royal Hotel, entinen Hotelli Ukraina
Tiedot
Sijainti:  Moskova, Venäjä
Rakennettu:  1953–1957
Avajaiset:  1957
Käyttötarkoitus:  hotelli
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Arkadi Mordvinov ja Vjatšeslav Oltarževski
Omistaja:  The Rezidor Hotel Group
Tekniset tiedot
Kerroksia:  34
Korkeus
Kattokorkeus:  198 m
Ylin kerros:  198 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Radisson Royal Hotel (ven. Рэдиссон Ройал (Рэдиссон-Московская), Redisson Roial (Redisson-Moskovskaja)), alun perin Hotelli Ukraina (ven. Гостиница Украина, Gostinitsa Ukraina) on viiden tähden luksushotelli Moskovan kaupungissa Moskvajoen varrella Venäjällä. Hotellin rakensivat vuosina 1953–1957 saksalaiset sotavangit. Rakennus edustaa stalinistista arkkitehtuuria. Hotelli on yksi samaan tyyliin rakennetusta seitsemästä sisaresta, joita on kutsuttu myös nimellä ”Stalinin torahampaat”.  Hotellin arkkitehteinä toimivat neuvostoliittolaiset arkkitehdit Arkadi Mordvinov ja Vjatšeslav Oltarževski. Rakennuksessa on 34 kerrosta ja 497 huonetta, ja se on 198 metriä korkea.   Nykyään hotelli on osa belgialaista The Rezidor Hotel Group -hotelliketjua. Yksityiset sijoittajat Zarah Ilijev ja God Nisanov omistavat hotellin.
Hotelli Ukraina oli maailman suurin hotelli vuosina 1957–1976, kunnes Westin Peachtree Plaza Hotel valmistui Yhdysvaltoihin. Vuosien 2007–2010 aikana hotelli remontoitiin kokonaan. Remontin kustannukset olivat noin 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Remontin yhteydessä hotellista poistettiin kaikki Stalinin kuvat ja patsaat mutta säästettiin melkein kaikki neuvostoaiheiset maalaukset ja patsaat. Ennen remontin alkamista hotellissa oli tuhat huonetta, mutta remontin jälkeen jäi jäljelle vain 497 huonetta, kun huoneita suurennettiin. Yöpyminen hotellissa maksaa noin 500 euroa yöltä. Hotellissa on myös useita ravintoloita, muun muassa Veranda Restaurant, Lobby Bar, FARSI Restaurant, Tatler Club Restaurant, Buono Restaurant, Beefbar Junior ja Troubadour Karaoke Bar. Hotellissa on myös laaja kirjakokoelma, josta löytyy kirjoja myös englannin kielellä. Hotellissa on myös kolme kuntosalia, kaksi uima-allasta ja sauna.
Hotellin taidekokoelmat

Moskovan Radisson Royal Hotelissa on yli 1 200 alkuperäistä neuvostotaulua. Hotellin aulan katossa on suuri dioraama eli näyttävä kommunistihenkinen maalaus työläisistä.
Hotellin aulassa on pienoismalli Moskovan kaupungista. Pienoismalli rakennettiin vuonna 1977. Pienoismallissa ovat Punainen tori, Kreml ja muutama rakennus sen ympäriltä.
Hotellin palkinnot

Moskovan Radisson Royal Hotel on voittanut monia palkintoja, muun muassa Russia's Leading Luxury Hotel -palkinnon vuonna 2011.
Moskovan Radisson Royal Hotelin palkinnot:
2010
Seven Stars and Stripes Oraginsationin myöntämä Society-Extraordinary Award
World Travel Awardsin myöntämä Russia’s Leading Luxury Hotel 2010
Kansainvälisillä DENKMAL-messuilla myönnetty palkinto Best Restoration, Historical and Cultural Preserved Object - 2010
2011
Russia's Leading Luxury Hotel 2011
Europe's Leading Luxury Business Hotel 2011
TripAdvisorin myöntämä Certificate of Excellence
Conde Nast Travellerin myöntämä paikka The Hot List 2011:llä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Radisson Royal Hotel, Moscow - Radisson Royal Hotel, Moscow viralliset sivut
Aristoménis

| Aristoménis Αριστομένης |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Aristoménis
 Koordinaatit: 37°5′11″N, 21°50′20″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Messenia
Kunta:  Messíni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  440304
Väkiluku (2011):  2 459
 – Kylä­yhdys­kunta:  372
 – Kylä:  285
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KM
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aristoménis (kreik. Αριστομένης) on Kreikan kylä sekä samanniminen Messínin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αριστομένους, Dimotikí Enótita Aristoménous) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 459 ja varsinaisen Aristoméniin kylän väkiluku 285 (vuonna 2011).
Aristoméniin kylä sijaitsee linnuntietä noin 25 kilometriä länteen Kalamátasta. Se on nimetty antiikin ajan Messenian kuninkaan Aristomeneen mukaan. Aristoméniin kunnallisyksikkö käsittää alueen Messínin kunnan länsiosassa. Aristoménis oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Messínin kuntaan yhdessä Aípeian, Androúsan, Ithómin, Petalídin, Tríkorfon ja Voufrádeen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Aristoméniin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aristoménis | Aristoménis | 285 |
| Aristoménis | Choréftra | 63 |
| Aristoménis | Sarakína | 24 |
| Diódia | Diódia | 311 |
| Kefalóvryso | Kefalóvryso | 98 |
| Kefalóvryso | Koulkáda | 11 |
| Koutífaris | Koutífaris | 75 |
| Mánesis | Mánesis | 312 |
| Pelekanáda | Pelekanáda | 204 |
| Platanóvrysi | Platanóvrysi | 84 |
| Poulítsi | Perdikóvrysi | 18 |
| Poulítsi | Poulítsi | 11 |
| Stérna | Aetofoliá | 84 |
| Stérna | Stérna | 324 |
| Stréfi | Chrysofóra | 27 |
| Stréfi | Stréfi | 440 |
| Voutaínis | Áno Voútaina | 49 |
| Voutaínis | Káto Voútaina | 12 |
| Voutaínis | Mákrena | 27 |
Yhteensä: 2 459
Turun ja Porin lääni

| Turun ja Porin lääni |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Pääkaupunki:  Turku
Viimeinen maaherra:  Pirkko Työläjärvi
Historialliset maakunnat:  Varsinais-Suomi, Satakunta, Häme
Pinta-ala ilman merialueita:  20 721 km² 7:nneksi suurin 1993
– maa:  19 955 km²
– sisävesi:  765 km²
Väkiluku:  731 786 toiseksi suurin 1993
Väestötiheys:  36,7 as./km²
Turun ja Porin lääni (ruots. Åbo och Björneborgs län) oli vuosina 1634–1997 toiminut Suomen lääni. Siihen kuuluivat Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakunnat. Läänin pääkaupunki oli Turku.
Historia

Turun ja Porin lääni oli Suomen pisimpään toiminut lääni, joka luotiin jo Ruotsin valtakunnan lääninhallinnon perustamisvaiheessa vuonna 1634. Läänin alkuperäinen nimi oli Turun lääni. Vuosina 1641–1646 suunniteltiin erillisen Porin läänin perustamista, mutta suunnitelmasta luovuttiin. Läänin nimi vaihdettiin kuitenkin Turun ja Porin lääniksi.
Vuonna 1775 läänin alue supistui merkittävästi, kun suuri osa Ylä-Satakuntaa siirrettiin Uudenmaan ja Hämeen lääniin ja Ähtärin seutu Vaasan lääniin. Supistuminen jatkui vuonna 1870, kun myös Tampereen ympäristö liitettiin Hämeen lääniin. Ahvenanmaa erotettiin omaksi läänikseen 1918. Viimeiset läänin rajoja koskeneet muutokset tapahtuivat vuosina 1990 (Somero siirrettiin Hämeen läänistä Turun ja Porin lääniin) ja 1993 (Hämeenkyrö, Ikaalinen, Kihniö, Mouhijärvi, Parkano ja Viljakkala siirrettiin Turun ja Porin läänistä Hämeen lääniin). Vuonna 1997 Turun ja Porin lääni kuten muutkin Suomen siihenastiset läänit Lapin lääniä ja Oulun lääniä lukuun ottamatta lakkautettiin. Läänin alue kuului siitä lähtien Länsi-Suomen lääniin, kunnes kaikki Suomen läänit lakkautettiin vuoden 2010 alussa. Läänissä oli sen lakkautusvuonna 1997 kaikkiaan 87 kuntaa, joista 18 oli kaupunkeja.
Nykyisen Lounais-Suomen aluehallintoviraston toimialue on lähestulkoon identtinen entisen Turun ja Porin läänin alueen kanssa.
Eduskuntavaaleissa Turun ja Porin lääni oli jaettuna kahteen vaalipiiriin vuodesta 1906 lähtien: Turun läänin eteläiseen ja Turun läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Aluksi myös Ahvenanmaa kuului Turun läänin eteläiseen vaalipiiriin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen läänit 1635: 1: Turun ja Porin lääni, 14: Uudenmaan ja Hämeen lääni, 18: Pohjanmaan lääni, 20: Viipurin ja Savonlinnan lääni, 21: Käkisalmen lääni | Suomen läänit 1776: 1: Turun ja Porin lääni, 4: Vaasan lääni, 10: Oulun lääni, 14: Uudenmaan ja Hämeen lääni, 15: Kymenkartanon lääni, 16: Savon ja Karjalan lääni | Suomen läänit 1960: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 5: Kymen lääni, 6: Mikkelin lääni, 7: Keski-Suomen lääni, 8: Kuopion lääni, 9: Pohjois-Karjalan lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni | Suomen läänit 1996: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 5: Kymen lääni, 6: Mikkelin lääni, 7: Keski-Suomen lääni, 8: Kuopion lääni, 9: Pohjois-Karjalan lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni | Suomen läänit 1997: 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni, 22: Etelä-Suomen lääni, 23: Länsi-Suomen lääni, 24: Itä-Suomen lääni |
Läänitunnuksia

Turun ja Porin läänin moottoriajoneuvojen rekisterikilpien tunnuksina ovat ollet T- ja E-kirjaimet; 1950- ja 1960-luvulla käytössä oli lyhyen aikaa myös F-kirjain. Radioamatöörien kutsumerkit ovat olleet pääasiassa OH1-alkuisia.
Kunnat 1997 (kaupungit lihavoitu)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Alastaro   Askainen   Aura   Dragsfjärd   Eura   Eurajoki   Halikko   Harjavalta   Honkajoki   Houtskari   Huittinen   Iniö   Jämijärvi   Kaarina   Kankaanpää   Karinainen   Karvia   Kemiö  |   Kiikala   Kiikoinen   Kisko   Kiukainen   Kodisjoki   Kokemäki   Korppoo   Koski Tl   Kullaa   Kustavi   Kuusjoki   Köyliö   Laitila   Lappi   Lavia   Lemu   Lieto   Loimaa  |   Loimaan kunta   Luvia   Marttila   Masku   Mellilä   Merikarvia   Merimasku   Mietoinen   Muurla   Mynämäki   Naantali   Nakkila   Nauvo   Noormarkku   Nousiainen   Oripää   Paimio   Parainen  |   Perniö   Pertteli   Piikkiö   Pomarkku   Pori   Punkalaidun   Pyhäranta   Pöytyä   Raisio   Rauma   Rusko   Rymättylä   Salo   Sauvo   Siikainen   Somero   Suodenniemi  |   Suomusjärvi   Säkylä   Särkisalo   Taivassalo   Tarvasjoki   Turku   Ulvila   Uusikaupunki   Vahto   Vammala   Vampula   Vehmaa   Velkua   Västanfjärd   Yläne   Äetsä  |
Kuntamuutokset > Nimenmuutokset

| Vuosi | Vanha nimi | Uusi nimi |
| --- | --- | --- |
| 1936 | Uusikirkko Tl | Kalanti |
| 1952 | Hongonjoki | Honkajoki |
| 1972 | Vestanfjärd | Västanfjärd |
| 1978 | Loimaan mlk | Loimaan kunta |