stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Fox: Assault
Pelaaminen

Pelin yksinpeli on jaettu kolmeen tyyppiin. Pelaajat voivat lentää Arwing-aluksilla, kuten alkuperäisissä Star Fox -peleissä, mutta joissain tehtävissä pelaajan tulee kulkea jalkaisin tai ottaa käyttöönsä Landmaster-panssarivaunu. Peli on täysin lineaarinen: toisin kuin Starwingissä ja Lylat Warsissa, pelaaja ei pysty valitsemaan itse omaa kulkureittiään.
Lentotehtävät ovat hyvin samanlaisia, kuin aiemmissa peleissä: Pelaaja lentää avaruudessa tai lähellä maanpintaa tuhoten kaikki vastaantulevat viholliset. Jotkin tehtävät tapahtuvat "raiteilla" ja joissakin pelaaja saa täyden liikkumisvapauden pienellä alueella.
Jaloin liikkuessa peli muuttuu kolmannen persoonan räiskintäpeliksi. Näissä tehtävissä pelaaja aloittaa laserpistoolin kanssa, mutta edetessään voi saada lisää aseita, kuten konekiväärin tai raketinheittimen.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Aiheesta muualla

Star Fox: Assault MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen Star Fox: Assault -sivusto (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pelit:   Starwing  Lylat Wars  Star Fox Adventures  Star Fox: Assault  Star Fox Command  Star Fox Zero  Star Fox Guard 
Hahmot:   Fox McCloud  Falco Lombardi  Wolf O’Donnell  Pigma Dengar  James McCloud
Staffordin piirikunta (Virginia)

Staffordin piirikunta (engl. Stafford County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 152 882 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Staffordin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1664.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Staffordin piirikunta (Virginia) Wikimedia Commonsissa
Siperiansopuli

| Siperiansopuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha
Yläheimo::  Muroidea
Heimo::  Myyrät Cricetidae
Alaheimo::  Varsinaiset myyrät Arvicolinae
Suku::  Sopulit Lemmus
Laji::  sibiricus
Kaksiosainen nimi
 Lemmus sibiricus  (Kerr, 1792) 

Katso myös
   Siperiansopuli Wikispeciesissä   Siperiansopuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siperiansopuli eli ruskosopuli (Lemmus sibiricus) on Cricetidae-heimon jyrsijä, jota esiintyy Venäjällä. Se ei  vaivu talviuneen. Se elää koloissa. Se on monien eläinten saaliseläin, kuten tunturipöllön ja naalin. Sopulit tunnetaan runsaudestaan ja populaation koon suuresta vaihtelusta.
Samaan lajiin on aiemmin katsottu kuuluvan L. trimucronatus, mutta ne on erotettu omiksi lajeikseen. Siperiansopulilla on kolme alalajia, L. s. sibiricus, jota esiintyy levinneisyysalueella lähes kaikkialla, L. s. novosibiricus, joka on kotoperäinen Uuden-Siperian saarilla) ja L. s. portenkoi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Siperiansopuli (Lemmus sibiricus)
ITIS: Lemmus sibiricus (englanniksi)
Stage

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Stage tai stages voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Stage – Helsingin teatterifestivaali, tapahtuma Korjaamolla
näyttämö, estradi, engl. ”stage”, paikka jossa esiinnytään
The Stage, brittiläinen viikkolehti
The Stage, Avenged Sevenfoldin albumi
Stage, suomalainen televisiosarja vuodelta 2011
Stage, Ryan Starin ensimmäinen yhtye
Stage, oik. Dave Williams, yhtyeen Drowning Pool muusikko
Stage, vuoden 1978 albumi David Bowielta
Stage, Great Whiten albumi vuodelta 1996
Stage, Keller Williamsin albumi vuodelta 2004
Stages

”Stages”, ZZ Top -yhtyeen kappale
Stages, Elaine Paigen albumi vuodelta 1983
Stages, Triumphin albumi vuodelta 1985
Stages, Jimi Hendrixin albumi vuodelta 1991
Stages, Nick Cannonin albumi
Stages, Vederan albumi vuodelta 2008
Stages, Ella Koonin albumi vuodelta 2008
Stages, Melanie Chisholmin albumi vuodelta 2012
Stages, Edward Reekersin albumi vuodelta 1993
Stages, David Benoit'n albumi vuodelta 1982
Stages, Eric Claptonin albumi vuodelta 1993
Stages, Neil Diamondn albumi vuodelta 2003.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stage”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Teemu Terho

| Teemu Terho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1979 Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  175 cm
Laji:  futsal
Seura:  lopettanut
 Tietolaatikko päivitetty 12. joulukuuta 2014 
Teemu Terho (s. 31. maaliskuuta 1979 Tampere) on uransa jo päättänyt suomalainen futsalpelaaja. Hän lopetti uransa kauden 2012-2013 jälkeen. Terho voitti Ilves FS:n kanssa kahdesti Futsal-liigan kausina 2004-2005 ja 2005-2006. Terho pelasi uransa aikana Futsal-liigassa 135 peliä, joissa syntyi tehot 52+72. Terhon viimeiseksi seuraksi jäi Golden Futsal Team.
Suomen futsalmaajoukkueessa Terho pelasi vuodet 2004-2012. Hän pelasi 64 ottelua ja teki niissä 16 maalia. Terho on Suomen kaikkien aikojen neljänneksi eniten futsalmaaotteluita pelannut pelaaja ja myös neljänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja. Terho toimi kapteenina 25 maaottelussa, joka on toiseksi eniten Jani Modigin jälkeen.
Terho pelasi myös Suomen beachfutismaajoukkueen historian ensimmäisessä ottelussa Viroa vastaan vuonna 2009.
Teemu Suviala

Teemu Suviala (s. 1977 Helsinki) on suomalainen palkittu graafinen suunnittelija, joka työskentelee kansainväliseen WPP-jättikonserniin kuuluvan lontoolaisen Landor-bränditoimiston ylimpänä luovana johtajana ja johtoryhmän jäsenenä. Aiemmin hän toimi yhtenä Facebookin luovista johtajista Kaliforniassa ja sitä ennen New Yorkissa Omnicom-ryhmään kuuluvassa brittiläisessä Wolff Olinsissa ja Collins-bränditoimistossa.
Suomen-vuosinaan Suviala tuli tunnetuksi yhdessä Antti Hinkulan kanssa perustamastaan Kokoro & Moi -suunnittelutoimistosta, joka palkittiin Vuoden graafikkona  2012, sekä Tanja Sipilän ja Lasse Laineen kanssa perustamastaan, vuonna 2020 konkurssiin ajautuneesta World of TRE -markkinointiyrityksestä.
Suviala on syntynyt Helsingissä, mutta kävi koulunsa Espoossa ja Turussa. Teini-iässä hän piti Pahkasika-lehdessä omaa Mies Suviala -palstaa. Lukion jälkeen Suviala opiskeli Lahden muotoiluinstituutissa ja on työskennellyt vuodesta 2015 Yhdysvalloissa. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
Suviala on kuvittanut neljä Juha Ruusuvuoren kirjoittamaa ”Topi Tarhakäärme” -lastenkirjaa. Alkuvuodesta 2015 hän toimi graafisen suunnittelun kilpailun Vuoden huiput 2014 ylituomarina.
Sysle

| Sysle |
| --- | --- |
 Syslen rautatieasema Krøderin radan varrella.
 Sysle
 Koordinaatit: 59°59′14″N, 9°54′58″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Buskerud
Kunta:  Modum
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,22 km²
Väkiluku (2023):  252
 – Väestötiheys:  1 145,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sysle on taajama Modumin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,22 neliökilometriä ja asukasluku 252 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sysle Wikimedia Commonsissa
Tapaninkylä

| Tapaninkylä> Staffansby |
| --- | --- |
 Hiidenkivenpuisto Tapanilassa.
 Kaupungin kartta, jossa Tapaninkylä korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Koordinaatit:  60°15′53″N, 025°00′14″E
Kaupunginosa nro:  39
Pinta-ala:  3,86  km² 
Väkiluku:  14 313  (2017)
Väestötiheys:  3 708 as./km²
Osa-alueet:  Tapanila, Tapaninvainio
Postinumero(t):  00730 (Tapanila), 00780 (Tapaninvainio)
Lähialueet:  Malmi, Pukinmäki, Tuomarinkylä, Suutarila, Suurmetsä
Tapaninkylä (ruots. Staffansby) on Vantaanjoen itäpuolella ja Malmin pohjoispuolella sijaitseva Helsingin 39. kaupunginosa, joka on etupäässä pienkerros-, omakoti- ja rivitaloaluetta. Se jakautuu kahteen osa-alueeseen, jotka ovat Tapaninvainio (noin 8 000 asukasta) ja Tapanila (5 600 as.). Helsingin peruspiirijaossa alue ei muodosta omaa peruspiiriään vaan kuuluu Malmin peruspiiriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapaninkylä Wikimedia Commonsissa
Taşlıçay

| Taşlıçay |
| --- | --- |

 Taşlıçay
 Koordinaatit: 39°32′N, 43°40′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Agrin maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  İsmet Taşdemir
Väkiluku (2019):  20 029
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taşlıçay on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Taşlıçayn väkiluku oli 20 029.
Taça Brasil

Taça Brasil oli brasilialainen jalkapalloturnaus, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1959 ja viimeisen kerran vuonna 1968. Taça Brasilia vastaa nykyään Copa do Brasil turnaus. Santos FC voitti turnauksen viidesti, Sociedade Esportiva Palmeiras kahdesti ja Esporte Clube Bahia, Botafogo de Futebol e Regatas ja Cruzeiro Esporte Clube kerran.
Sysisara

| Sysisara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  atrofusca
Kaksiosainen nimi
 Carex atrofusca  Schkuhr 
Katso myös
   Sysisara Wikispeciesissä   Sysisara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sysisara (Carex atrofusca) on sarakasvien heimoon ja sarojen sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Sysisara muistuttaa jonkin verran nokisaraa (Carex fuliginosa).
Sysisara esiintyy yksittäisversoina tai löyhästi mätästävänä ja kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat litteitä, harmahtavanvihreitä, muutaman millimetrin levyisiä ja pituudeltaan noin puolet varren pituudesta.
Sysisaran kukinnon tähkät näyttävät samannäköisiltä, mutta sysisara on valeyhtäläistähkäinen, sillä hede- ja emikukat ovat yleensä omissa tähkissään. Kukinnon muodostavassa tähkistössä on ylinnä yksi, 7–12 mm pitkä hedetähkä, jossa voi joskus olla myös osittain emikukkia, ja sen alapuolella kahdesta neljään kappaletta, 8–20 mm pitkiä ja nuokkuvia emitähkiä. Hedekukat ovat kolmiheteisiä ja emikukat kolmeluottisia. Tähkäsuomut ovat mustavioletteja, ja pullakot muuttuvat kypsyessään suunnilleen samanvärisiksi. Sysisara on tuulipölytteinen ja kukkii heinäkuussa.
Sysisara on kalkinvaatija ja kasvaa monenlaisilla kosteilla paikoilla tunturialueilla. Sysisaraa kasvaa Pohjois-Kanadassa, Alaskassa, Grönlannissa sekä pohjoisessa Euraasiassa. Suomessa sysisaraa kasvaa vain käsivarren Lapissa, aivan käsivarren kärjessä. Sysisara on Suomessa silmälläpidettävä laji (NT).
Sysisara löydettiin Lapista vuonna 1803. Sysisaran tieteellinen lajinimi tulee latinan kielen mustaa (lat. ater) ja mustanruskeaa (lat. fuscus) tarkoittavien sanojen yhdistelmästä viitaten sysisaran tummiin pullakoihin.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sysisara (Carex atrofusca)
Sysisähkörausku

| Sysisähkörausku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Sähkörauskukalat Torpediniformes
Heimo::  Sähkörauskut   Torpedinidae
Suku::  Torpedo
Laji::  nobiliana
Kaksiosainen nimi
 Torpedo nobiliana  Bonaparte, 1835 
Synonyymit
 Tetronarce nobiliana 
 Levinneisyysalue
Katso myös
   Sysisähkörausku Wikispeciesissä   Sysisähkörausku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sysisähkörausku (Torpedo nobiliana, myös Tetronarce nobiliana) on sähkörauskuihin kuuluva kalalaji.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Suku Tetronarce nobiliana
ITIS: Torpedo nobiliana (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Torpedo nobilianus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Torpedo nobiliana, Numbfish (englanniksi)
Stasis (The UA Years 1971–1975)

| Stasis (The UA Years 1971–1975) Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1972–1974
 Julkaistu: huhtikuu 1990
 Tyylilaji: progressiivinen rock, heavy rock, space rock
 Kesto: 75.27
 Levy-yhtiö: EMI
Hawkwindin muut julkaisut
| Spirit of the Age 1988 | Stasis (The UA Years 1971–1975) 1990 | Tales from Atomhenge – The Robert Calvert Years 1992 |
Stasis (The UA Years 1971–1975) on Hawkwindin kokoelma yhtyeen uran alkuvuosilta. Nimestä huolimatta kappaleet ovat vuosilta 1972–1974.
Kappaleet

Urban Guerilla (Calvert/Brock) - 3:42
The Psychedelic Warlords (Disappear In Smoke) (single-versio) (Brock) - 3:58
Brainbox Pollution (Brock) - 5:44
Seven By Seven (remix) (Brock) - 5:25
Paradox (single-versio) (Brock) - 4:04
Silver Machine (Calvert/Brock) - 4:41
You'd Better Believe It (single-versio) (Brock) - 3:23
Lord Of Light (Brock) - 7:00
The Black Corridor (live) (Moorcock) - 2:45
Space Is Deep (live) (Brock) - 8:02
Earth Calling (live) (Calvert) - 1:42
Born To Go (live) (Calvert/Brock) - 9:57
Down Through The Night (live) (Brock) - 5:46
The Awakening (live) (Calvert) - 2:12
You Shouldn't Do That (live) (Turner/Brock) - 7:06
Kappaleet 11–14 ovat vain CD-versiossa
Kokoonpano

Dave Brock – kitara, laulu
Nik Turner – saksofoni, huilu, laulu
Lemmy Kilmister – basso, laulu
Simon King – rummut
Del Dettmar – syntetisaattori, kosketinsoittimet
Dik Mik – audiogeneraattori
Simon House – kosketinsoittimet, viulu
Robert Calvert – laulu
Taru Mäkinen

Taru Mäkinen oli vuodesta 1988 alkaen nimimerkki, jonka takana oli kaksi henkilöä: aviopari Tarmo ja Taru Väyrynen. Molemmat ovat päätoimisia kirjailijoita ja ovat julkaisseet teoksia myös omilla nimillään. Mäkinen oli Taru Väyrysen sukunimi hänen ensimmäisessä avioliitossaan, ja vuosina 1980–1988 kirjoitetut teokset ovat Salakielisakkeja lukuun ottamatta kokonaan Tarun kirjoittamia. Taru Mäkinen -nimellä on julkaistu lähinnä nuorille lukijoille suunnattuja kirjoja.
Teokset

Kaisa ja kivenheittäjä (Tammi, 1980)
Kaisa ja uusi opettaja (Tammi, 1982)
Salakielisakki ja suuret setelit (Tammi, 1984)
Salakielisakki ja suuri pamaus (Tammi, 1987)
Ninnan musta pilvi (Tammi, 1982)
Ninnan sininen kevät (Tammi, 1983)
Ninna ja kultainen nuoruus  (Tammi, 1983)
Tinka ja unelmien aika (Tammi, 1985)
Tinka ja Tiikeri (Tammi, 1986)
Tinka ja tummat vuoret (Tammi, 1988)
Kultainen salama -sarja (1989–1994, 10 osaa)
4X-sarja (1990–1996, 7 osaa)
Jade-sarja (1992–1995, 7 osaa)
Tatun sankariteot -sarja (1996–2001, 7 osaa)
Taru Pyhälä

Taru Kaarina Heloisa Pyhälä (19. lokakuuta 1932 Joensuu – 28. marraskuuta 1997 Göteborg) oli suomalainen laulaja, joka levytti runsaat 30 iskelmää ja lastenlaulua 1950-luvun keskivaiheilla sekä savikiekoille että vinyylisingleille ja EP-levyille. Niitä ovat muun muassa ”Savonmuan mambo” (Harry Bergström – Jaakko Merenmaa), ”Kevätpolkka” (Hugo Alfvén – Erkki Ainamo) ja ”Kaunis pesijätär” (André Popp – Sauvo Puhtila). Varsinaisen työuransa hän teki musiikkileikkikoulun opettajana Joensuussa nimellä Taru Paasio.
Taru Pyhälä tuli ylioppilaaksi Joensuussa ja opiskeli sitten kirjallisuutta ja kieliä Helsingin yliopistossa. Jo viisivuotiaana lauluesiintymiset aloittanut Pyhälä pääsi levyttämään iskelmiä tumman ja matalan äänensä ansiosta. Joillakin levytyksillä hän esittää myös jodlausta opiskeltuaan sitä Sveitsissä.
Pyhälä avioitui muusikko ja musiikin lehtori Pekka Paasion kanssa, ja pariskunta asettui asumaan Joensuuhun, jossa Taru Paasio aloitti musiikkileikkikoulutoiminnan ja tunnettiin chanson-laulajana. Paasioilla oli 1980-luvun taitteessa tapana viettää kesiä Uppsalan psykiatrisessa sairaalassa musiikkiterapeutteina. Miehensä kuoltua Taru Paasio asui tyttärensä luona Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Taru Pyhälä Discogs-levytietokannassa (englanniksi)
Taru Pyhälän levytyksiä, kuunneltavissa Warner Music Groupin YouTube-kanavalla
Taru Nyman

Taru Nyman (s. 1968) on suomalainen laulaja. Hän on alkuperäiseltä koulutukseltaan luokanopettaja ja on valmistunut Jyväskylän yliopistosta vuonna 1993. Nyman on tullut tunnetuksi säveltäjä Kaj Chydeniuksen laulujen esittäjänä. He ovat yhdessä tehneet äänilevyt "Tyttö ja tanssiva karhu", "Vaikka kaikki näkisivät lävitseni" sekä "Vain hiljaisella on korvat kuulla".
Taru Nyman laulaa myös muutamilla muilla Kaj Chydeniuksen äänilevyillä ja säveltäjä itse pitää Nymania tärkeänä tulkitsijanaan. Nyman ja Chydenius ovat konsertoineet yhdessä syksystä 2000 lukien. Nyman oli keskeisessä osassa Kaj Chydeniuksen 70-vuotiskonserteissa Finlandia-talossa 15. ja 16. marraskuuta 2009 sekä 75-vuotiskonsertissa Finlandia-talossa 12. lokakuuta 2014 . Chydenius mainitsee Nymanin useaan otteeseen kirjassaan Muistin juuri (Otava 2009).
Aiheesta muualla

Kaj Chydeniuksen nettisivu
Stefani Miglioranzi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. syyskuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Poços del Caldas, Minas Gerais, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 185 senttimetriä
Paino: 73 kilogrammaa
Junioriseurat
1995 1996–1998: Iona Gaels St. John’s Red Storm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2002 2002–2006 2006 2007–2008 2009 2010–2011 | Portsmouth Swindon Town Los Angeles Galaxy Columbus Crew Los Angeles Galaxy Philadelphia Union | 35 (2) 124 (8) 3 (0) 37 (3) 23 (0) 43 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. joulukuuta 2011.
Stefani Miglioranzi (s. 20. syyskuuta 1977 Poços de Caldas, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti viimeksi Major League Soccerin Philadelphia Unionia.
Ura

Italialais-portugalilaista sukua oleva Miglioranzi muutti 12-vuotiaana perheensä mukana Yhdysvaltoihin ja vietti nuoruusvuotensa New Yorkin Port Chesterissä. Hänet valittiin Metro Atlantic Athletic Conferencen vuoden tulokkaaksi vuonna 1995 pelatessaan jalkapalloa Iona Collegen yliopistojoukkueessa Gaelsissa. Ionasta hän siirtyi St. Johnin yliopistoon, jonka joukkueen Red Stormin kanssa hän voitti kansallisen NCAA-mestaruuden vuonna 1996.
Chicago Fire varasi Miglioranzin Major League Socceriin vuoden 1999 MLS College Draftin kolmannella kierroksella, mutta MLS-sopimuksen solmimisen sijaan hän siirtyi Englantiin, jossa hän edusti kahdeksan kauden ajan 1. divisioonan Portsmouthia ja 2. divisioonan (myöhemmin Ykkösliigan) Swindon Townia. Hän kärsi Englannin-vuosiensa aikana useista loukkaantumisista, mutta ehti edustaa Swindonia yli 120 liigaottelussa. Vuonna 2004 Swindon ja Miglioranzi ylsivät Mestaruussarjan nousukarsintoihin.
Miglioranzi palasi Yhdysvaltoihin kaudeksi 2006 ja liittyi Los Angeles Galaxyyn, mutta pelasi vain kolmessa ottelussa ja siirtyi kauden päätyttyä Columbus Crew’hin. Columbusissa hän on oli osa MLS Supporters’ Shieldin ja MLS Cupin kaudella 2008 voittanutta joukkuetta. Kaudella 2009 hän edusti toistamiseen Los Angelesiä.
Kaudeksi 2010 Miglioranzi siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Esikoiskaudella 2010 hän kuului joukkueen runkopelaajiin, mutta kaudella 2011 vastuu väheni, eikä hän saanut jatkosopimusta kauden päätyttyä.
Saavutukset

MLS Cup: 2008
MLS Supporters’ Shield: 2008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefani Miglioranzi Wikimedia Commonsissa
Stefani Miglioranzin esittely Philadelphia Unionin sivustolla (englanniksi)
Stefani Miglioranzin esittely Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
Tanglewood

Tanglewoodin keskeisiä esityspaikkoja on konserttisali The Shed.
Kapellimestari Seiji Ozawan mukaan nimetty musiikkisali Tanglewoodin kampuksella.
Tanglewood on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva musiikin koulutuskeskus ja konserttipaikka, joka tunnetaan etenkin kesällä pidettävistä taidemusiikin mestarikursseista ja vuonna 1937 alkaneista musiikkijuhlista. Se on toiminut 1930-luvulta lähtien Bostonin sinfoniaorkesterin kesäkauden keskuspaikkana.
Noin 200 kilometriä Bostonin länsipuolella sijaitseva, yksityislahjoituksena saatu Tanglewood levittyy Lenox- ja Stockbidge-nimisten paikkakuntien alueille Berkshiren piirikunnassa. Ympärivuotista musiikkikoulutusta Tanglewoodissa antavat kolme oppilaitosta: ammattimuusikoille tarkoitettu Tanglewood Music Center (ent. Berkshire Music Center), lapsille tarkoitettu Days in the Arts ja high school -ikäisille suunnattu Bostonin yliopiston Tanglewood Institute.
Tanglewoodin nosti kansainväliseen maineeseen kapellimestari Serge Koussevitzky, joka toimi Bostonin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuodesta 1924 vuoteen 1949. Tanglewoodin kesäkurssien ohjaajina ovat Bostonin orkesterin muusikot, säveltäjät ja kapellimestarit, kuten Leonard Bernstein, Kurt Masur, Seiji Ozawa ja Aaron Copland.
Tanglewoodin kursseille otetaan lahjakkaita muusikoita ympäri maailmaa ja heidän koulutuksensa kustannetaan yksityisten lahjoittajien stipendeillä. Suomalaisista Tanglewoodissa on opiskellut ainakin säveltäjä Einojuhani Rautavaara vuonna 1956. Amerikkalaistunut suomalaisarkkitehti Eliel Saarinen teki 1930-luvulla suunnitelman Tanglewoodiin rakennettavan musiikkikampuksen arkkitehtuurista, mutta se hylättiin liian kalliina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanglewood Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tanglewood
Käännös suomeksi
Taiwanin ilmapuolustuksen tunnistusvyöhyke

Taiwanin ilmapuolustuksen tunnistusvyöhyke oranssilla
Taiwanin ilmapuolustuksen tunnistusvyöhyke (kiin.: 中華民國防空識別區; pinyin: Zhōnghuá mínguó fángkōng shìbié qū, engl. Taiwan Air Defense Identification Zone) on Taiwanille kuuluva ADIZ. Kyseessä ei kansainvälisen oikeuden näkökulmasta ole sama asia kuin ilmatila, vaan tunnistusvyöhyke on työkalu, jolla valtiot pyrkivät estämään vaaratilanteita lentoliikenteessä. Vyöhykkeen valvontakeskus sijaitsee Hsinchussa, ja valvontalaitteet on hankittu Yhdysvalloista.
Tunnistusvyöhykkeeseen kuuluu ns. keskilinja, joka kulkee manner-Kiinan ja Taiwanin puolivälissä Taiwaninsalmessa. Vuosina 1955–1999 kansan vapautusarmeijan ilmavoimien koneet eivät ylittäneet keskiviivaa. Kiina ei ole tunnustanut keskilinjan olemassaoloa, koska se katsoo Taiwanin olevan osa Kiinaa ja sitä kautta alue on kokonaisuudessaan osa Kiinan aluetta. Matkaa keskilinjalta Taiwanin pääsaarelle on noin 80 km. Keskilinjan ylittämisen on katsottu Taiwanissa olevan vakavampi alueloukkaus kuin muualla tunnistusvyöhykkeellä lentäminen.
Kansan vapautusarmeija on lähettänyt hävittäjiään Taiwanin vyöhykkeelle ja keskilinjan toiselle puolelle aina, kun manner-Kiinan ja Taiwanin välit kiristyvät. Myös Yhdysvaltojen sotilaallinen läsnäolo alueella johtaa siihen, että kiinalaiset hävittäjät lähetetään kiertämään Taiwanin vyöhykkeelle. Vuonna 2020 Kiina lähetti hävittäjiään Taiwanin tunnistusvyöhykkeelle 380 kertaa, joista 22 kerralla nämä ylittivät keskilinjan. Seuraavana vuonna käyntejä tunnistusvyöhykkeellä oli jo 972, muttei yhtäkään keskilinjan toiselle puolelle. Myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies Nancy Pelosin vierailu Taiwaniin vuonna 2022 sai Kiinan koneet lentämään vyöhykkeellä aktiivisemmin, minkä lisäksi sen välittömässä läheisyydessä järjestettiin ilmavoimien kovapanosharjoitus.