stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sallan kunnankirjasto

| Sallan kunnankirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Postipolku 5, 98900 Salla
Koordinaatit:  66.8345°N, 28.6731°E
Perustettu:  1898
Kokoelman koko:  35 219 (2023)
Lainauksia vuodessa:  32 227 (2023)
Budjetti:  n. 249 000 € (2023)
Johtaja:  Tiina Kallio
Kotisivut
Aineistohaku
Sallan kunnankirjasto on Sallan alueella toimiva yleinen kirjasto. Se on perustettu vuonna 1898. Nykyisen kirjastorakennuksen on suunnitellut Hannu Voutilainen, ja se on rakennettu vuonna 1993. Sallan kunnankirjasto kuuluu Lapin kirjasto -kirjastokimppaan.
Vuonna 2023 kirjaston kokoelmiin kuului 35 219 nidettä, joista 32 715 oli kirjoja. Lainoja tehtiin 32 227 ja fyysisiä käyntejä 20 714. Yksittäisiä lainaajia oli 900. Toimintakulut olivat noin 249 000 euroa.
Charles Frederick Worth

| Charles Frederick Worth |
| --- | --- |
 Charles Frederick Worth ennen 10. maaliskuuta 1895, valokuvaaja Nadar
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1825 Bourne, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 10. maaliskuuta 1895 (69 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  muotisuunnittelija
Puoliso:  Marie Augustine Vernet
Charles Frederick Worth (13. lokakuuta 1825 Bourne, Lincolnshire, Yhdistynyt kuningaskunta – 10. maaliskuuta 1895 Pariisi, Ranska) oli yksi 1800-luvun tärkeimmistä muotisuunnittelijoista. Häntä kutsutaan myös haute couturen eli muotitaiteen isäksi, sillä hän käytti ensimmäisenä tätä termiä.
Worthin muotitalo, 7 rue de la Paix Pariisi
Suku ja koulutus

Charles Frederick Worth syntyi viidestä lapsesta nuorimpana. Hänen vanhempansa olivat lakimies William Worth ja Mary Ann Quincey.
Isä oli melko varakas, mutta innokas peluri, joka teki konkurssin ja hylkäsi perheensä noin kymmenen vuotta Charlesin syntymän jälkeen. Elättääkseen omat lapsensa äiti ryhtyi työskentelemään varakkaiden perheiden lasten kotiopettajattarena. Charles Frederick, kuten veljensä ja sisarensakin, lähetettiin oppimaan ammatti ja 11-vuotiaana hänestä tuli painajan oppipoika. 12-vuotiaana hän muutti Lontooseen työskentelemään Swan & Edgar rihkamakaupassa. Nuorta miestä kiinnostivat National Galleryssä esillä olevat vanhojen mestarien maalaamat muotokuvat, joissa kuvattujen mallien yllä olevat ylelliset kankaat kiehtoivat häntä.
Nuoruuden kiinnostus historiallisiin kankaisiin sai täyttymyksensä vuosia myöhemmin, kun Charles Worth kudotutti Lyonin tehtaalla Tassinari & Chatelilla samanlaisen silmien ja korvien kuvilla koristellun silkkikankaan, kuin kuningatar Elisabet I:n puvussa maalauksessa, jota kutsutaan nimellä Rainbow Portrait.
Nuorena Worth työskenteli oppipoikana ja konttoristina kangastukuissa Lontoossa. Koska hän tiesi, että ylellisten kankaitten valmistus ja niistä tehtävien asujen taito oli peräisin Ranskasta, Worth muutti Pariisiin vuonna 1845 tai keväällä 1846 ja alkoi työskennelllä myyjänä Gagelin-Opigezin asustekaupassa rue de Richelieulla, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa Marie Augustine Vernet'n (1825–1898). Worthin aloitteesta myymälään perustettiin vaatteita valmistava osasto ja niin ikään hänen ehdotuksestaan hänen suunnittelemansa vaatteet osallistuivat Pariisin ensimmäiseen maailmannäyttelyyn vuonna 1855 ja voittivat palkintoja muun muassa Lontoon maailmannäyttelyssä vuonna 1851. Hänestä tuli myös Gagelin-Opigezin osakas.
Yksityiselämä ja yrityselämä

Charles Worth meni vuonna 1851 naimisiin 26-vuotiaana samanikäisen Marie Vernet'n kanssa, joka oli kotoisin Clermont-Ferrandista. Heille syntyi kaksi poikaa: Gaston-Lucien vuonna 1853 ja Jean-Philippe vuonna 1856. Yritteliäs nuori isä, joka oli valmis koettelemaan omia siipiään, perusti yrityksen nimeltä Worth & Bobergh huhtikuussa 1858 ruotsalaisen Otto Boberghin kanssa, joka vastasi hallinnosta ja taloudesta aina vuoteen 1870 asti.
"Kaunis rouva Worth" osallistui miehensä kanssa liiketoimintaan. Hän oli miehelleen muusa, jota poika Jean-Philippe myöhemmin muisteli: "Äitini on oleellinen tekijä, kun puhumme Worthin muotitalosta. Alussa hän oli isäni inspiraationa ja lopuksi muotitalon kuuluisuus." Muotitalo sijaitsi osoitteessa 7, rue de la Paix, Jeanne Paquinin muotitalon ja kultaseppä Mellerion välissä.
Marie Worth hoiti markkinoinnin. Hän näki Pauline von Metternichin, Itävallan Pariisin suurlähettiläs Richard von Metternichin (Klemens von Metternichin poika) vaimon Tuileries'n puistossa järjestetyssä hovin juhlatilaisuudessa vuonna 1860. Ruhtinatar von Metternich oli tunnettu muoti- taidevaikuttaja. Muotipiirrustus-kansio kainalossaan Marie Worth työntyi menestyksellisesti tämän oleskeluhuoneen ovesta sisään. Keisarinna Eugénie kiinnitti huomiota läheisen ystävättärensä ja uskottunsa Pauline von Metternichin ensimmäiseen Worth-juhlapukuun, joka oli hopeavärillä laminoitua valkoista tylliä, koristeltu tuhatkauno- ja villiyrtti-kirjonnoilla. Kun Eugénie tiedusteli tästä "tyylikkyyden ja yksinkertaisuuden ihmeestä", ruhtinatar Pauline vastasi: "Tekijä on englantilainen, tähti, joka nousee muodin taivaalla." Seuraavana päivänä muotitaiteilija Worthia pyydettiin tulemaan palatsiin kello 10. Näin keisarinnan myötävaikutuksella, jota lehdistö kutsui pilkkanimellä rätti-keiju (ransk. la fée chiffon), muotitalo Worth löi itsensä lävitse. Samalla pukujen hinnat moninkertaistuivat: ne olivat maksaneet 300–400 frangia, mutta muotitalon pääseminen keisarilliseksi hovihankkijaksi nosti puvun hinnan 2 000 frangiin. Keisarinnan pukuihin käytetyt silkkikankaat saivat aikaan sen, että Lyonin silkkikutomoissa tuotanto kaksinkertaistui vuosien 1860–1871 välisenä aikana.
Keisarinna Eugénie pysyi uskollisena asiakkaana maanpakoonsa vuoteen 1870 asti, lähetti orvokkeja Worthin syntymäpäivinä ja surunvalittelussaan pojille Gastonille ja Jean-Philippelle vuonna 1895 sanoi, että Charles Worth oli ollut hänen uskollisin ja lojaalein ystävänsä.
Muotitalo

Oman muotitalonsa Worth perusti Pariisiin vuonna 1858 osoitteeseen 7 rue de la Paix.
Napoleon III:n noustua valtaan Pariisissa kasvoi kysyntä ylellisyystuotteille. Menestykseen Worth nousi keisarinna Eugénien tehdessä hänestä hovihankkijansa 1860-luvun alussa. Worthin asiakkaisiin lukeutui yhteiskunnan eliittiä niin Euroopasta kuin Pohjois-Amerikasta. Worthin asiakkaina oli myös kuuluisia näyttelijättäriä ja laulajattaria, kuten Sarah Bernhardt, Lillie Langtry, Nellie Melba ja Jenny Lind ja hän suunnitteli puvustuksia teatteriin.
Worthin asiakkaita olivat muun muassa Venäjän keisarinna Maria Fjodorovna, Espanjan kuningatar Isabella II, Itävallan keisarinna Elisabet, Italian kuningatar Margherita, Portugalin "kuninkaallisesti tuhlaava" kuningatar Maria-Pia ja Espanjan kuningatar Viktoria Eugenie, joka kulki Pariisin läpi aina rue de la Paixin kautta: "En tule tilaamaan mitään tänään [...] Tulin vain tervehtimään ja kuinka onnellinen olenkaan uusista puvuistani."
Worth oli ensimmäisiä suunnittelijoita, joka loi malliston etukäteen. Asiakkaat saattoivat valita mieleisensä ja puku teetettiin mittojen mukaan. Worthin maine levisi ylhäisöpiirien ulkopuolelle muotilehtien kautta 1870-luvulla. Vaikka Worth tuli tunnetuksi krinoliinihameistaan, hän oli tekemässä turnyyria muodikkaaksi 1870-luvulla.
Charles Worthin suunnittelemille vaatteille oli ominaista ylellisten kankaiden, koristeiden ja historiallisten pukuelementtien käyttö sekä hyvä istuvuus. Hänen luomuksensa ovat niin erinomaista laatua, että ne ovat erittäin haluttuja keräilijöiden ja museoiden parissa ja ovat säilyneet 2000-luvun alkupuolelle asti.
Perintö

Charles Frederick Worth kuoli keuhkokuumeeseen 69-vuotiaana maaliskuussa 1895. Tämän jälkeen hänen poikansa Gaston-Lucien Worth (1853–1924) ja Jean-Philippe Worth (1856–1926), jotka olivat tulleet yrityksen toimintaan mukaan vuonna 1874, jatkoivat toimintaa edelleen menestyksekkäästi 1920-luvulle asti. Worthin jälkeläiset jatkoivat toimintaa kolmen sukupolven ja pareittain: Gaston ja Jean-Philippe Worth; Jean-Charles (1881–1962) ja Jacques Worth sekä Roger ja Maurice Worth, kunnes Jean-Charles jätti muotitalon vuonna 1952 ja naapurina ollut Jeanne Paquin osti muotitalon vuonna 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Frederick Worth Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Australia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  Victoria  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Elisabet I, Rainbow Portrait, G. P. A. Healy 1844
Nuori Charles Frederick Worth 30-vuotiaana 1855
Pauline Sándor de Szlavnicza, ruhtinatar von Metternich (1836–1921), Franz Xavier Winterhalter 1860. Tylli-iltapuku on todennäköisesti Worthin muotitalon tuotantoa.
Marie Vernet Worth 1850-1860 -luvulla
Keisarinna Eugénie Worthin suunnittelemassa virallisessa hovipuvussa. Franz Xaver Winterhalter 1855-1870
Keisarinna Elisabet yllään Worthin suunnittelema vaaleanpunainen tylli-iltapuku. Franz Xaver Winterhalterin 1865.
Silkkinen päiväpuku, Worth 1862–1865
Keisarillinen venäläinen hovipuku silkkimoiréeta ja silkkisamettia, laahus 3,65 m. Reunustettu silkkihapsuilla, samettiröyhelöillä ja kirjailtu lasikristalleilla, hopeapaljeteilla, hopeafoliolla sekä hopeanauhalla. Worth n. 1888
Viettelysten ilta

| Viettelysten ilta> Gycklarnas afton |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ingmar Bergman
Käsikirjoittaja:  Ingmar Bergman
Tuottaja:  Rune Waldekranz
Säveltäjä:  Karl-Birger Blomdahl
Kuvaaja:  Hilding Bladh Sven Nykvist
Leikkaaja:  Carl-Olov Skeppstedt
Lavastaja:  Bibi Lindström
Pääosat:  Åke Grönberg Harriet Andersson Hasse Ekman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Sandrews
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   14. syyskuuta 1953  16. huhtikuuta 1954
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viettelysten ilta (ruots. Gycklarnas afton) on Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1953. Elokuva kertoo kiertävän sirkuksen omistajan ja hänen tyttöystävänsä välisestä suhteesta.
Elokuva on merkkitapaus Bergmanin varhaistuotannossa: siinä tulee esille hänen omaperäinen tyylinsä ja esitellään ensi kertaa monia piirteitä, joista myöhemmin tuli Bergmanin tunnusmerkkejä. Kuvaus korostaa valon ja varjon leikkiä, latautunut vuoropuhelu vuorottelee paljonpuhuvan hiljaisuuden kanssa ja tapahtumaympäristökin on esiintyvän taiteen maailma, johon Bergman palasi myöhemmin esimerkiksi Fannyssa ja Alexanderissa.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Åke Grönberg	  | … |   Albert Johansson   |
|   Harriet Andersson   | … |   Anne   |
|   Hasse Ekman   | … |   Franz   |
|   Anders Ek	  | … |   Theodor Frost   |
|   Gudrun Brost	  | … |   Alma   |
|   Annika Tretow	  | … |   Agda   |
Väinö Seppänen

Väinö Johannes Seppänen (13. helmikuuta 1875 Jämsä – 6. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen ylilääkäri.
Väinö Seppäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Wilhelm Seppänen ja Maria Gustava Könkkölä. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896, filosofian maisteriksi 1897, lääketieteen kandidaatiksi 1899 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1904.
Seppänen oli aluksi lyhyen aikaa Hämeenlinnan lääninsairaalan vt. ylilääkärinä, sitten Ruoveden kunnanlääkärinä 1905–1911 ja erikoistuttuaan tuberkuloosilääkäriksi Takaharjun parantolan ylilääkärinä 1911–1927 ja Helsingin tuberkuloosisairaalan ylilääkärinä 1927–1945. Seppänen oli Suomen Tuberkulosiyhdistyksen ja Duodecim-seuran johtokunnan jäsen. Hän julkaisi useita tutkielmia alaltaan, muun muassa palkitun tutkimuksen rintakehän liikkeistä keuhkotuberkuloosissa.
Väinö Seppänen oli naimisissa vuodesta 1904 Aino Andriette Johanssonin kanssa.
Julkaisuja

Kertomus Ruoveden pitäjän kansakoululasten joukkotarkastuksesta terveydentilaan nähden vv. 1910-11. Ruovesi 1912
Tilastoa Takaharjun keuhkotautiparantolan potilaitten vuosilta 1903-1910 myöhemmistä vaiheista. Duodecim-lehti, 1913, N:o 12. Helsinki 1914
Kertomus Takaharjun keuhkotautiparantolan toiminnasta 10-vuotiskautena 1.10.1903 - 31.12.1912. Duodecim-lehti, 1913, N:o 8. Helsinki 1914
Influensan esiintymisestä Takaharjun parantolassa vv. 1918 ja 1920. Duodecim-lehti, 1921, N:o 1-2. Helsinki 1921
Esitelmä Takaharjun parantolan 20-vuotisjuhlassa 7.10.1923. Duodecim-lehti, 1923, N:o 10.
Takaharjun parantola 1903-1923. Takaharjun parantolan vaiheita kaksikymmenvuotiskaudelta 1903-1923. Sairashoidollista tilastoa vv. 1903-1922. Takaharjun parantola, Helsinki 1923
Huomataanko keuhkotuberkuloosin taudinkuvassa periodisia vaihteluja?. Eripainos aikakauskirjasta Duodecim 1929, n:o 9. Helsinki 1929
Noita perheessä

| Noita perheessä> En häxa i familjen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harald Hamrell
Käsikirjoittaja:  Johan Bogaeus
Perustuu:  Ulf Starkin romaaniin
Tuottaja:  Lars Blomgren Börje Hansson
Säveltäjä:  Adam Nordén
Kuvaaja:  Olof Johnson
Leikkaaja:  Michal Leszczylowski
Tuotantosuunnittelija:  Lasse Westfelt
Lavastaja:  Lasse Westfelt
Pääosat:   Karin Bogaeus  Johan Rheborg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Filmlance International Sonet Film The Chimney Pot Harald Hamrell Filmproduktion Bogaeus Manuskript BV Film Yellow Cottage
Levittäjä:  Sonet Film KinoScreen Illusion AFM Filmverleih Lighthouse Twin Films Tinko Filmeak
Ensi-ilta:  2000
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Noita perheessä (En häxa i familjen) on vuonna 2000 julkaistu Harald Hamrellin ohjaama lastenelokuva.
Juoni

8-vuotias Maria ei tykkää pikkuveljestään. Eräänä päivänä naapuriin muuttaa Makka-tyttö, jolla on toiveita toteuttava taikapallo. Maria toivoo että pikkuveli katoaisi. Kun lastenhoitaja tulee hoitamaan sairasta Mariaa, tämä kuvittelee että nyt tuli noita viemään pikkuveljen. Nyt Maria jo katuu syvästi toivomustaan ja tekee kaikkensa estääkseen noidan aikeet.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Karin Bogaeus  | … |  Maria   |
|  Rebecca Scheja  | … |  Makka   |
|  Margreth Weivers  | … |  Gerda   |
|  Johan Rheborg  | … |  Mats   |
|  Tintin Anderzon  | … |  Solveig   |
|  Bisse Unger  | … |  Lillen   |
|  Anna Lindholm  | … |  Päiväkotitäti   |
|  Annika Hallin  | … |  Koulun täti   |
|  Hanna Hamrell  | … |  Pääsiäisnoita 1   |
|  Emilia Widstrand  | … |  Pääsiäisnoita 2   |
|  Mårten Hedman  | … |  Varjoteatterimies   |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:En häxa i familjen
Käännös suomeksi
Twin Peaks: The Return

| Twin Peaks: The Return |
| --- | --- |

Tyyli:   mysteeri  draama  trilleri  rikos  surrealismi  kauhu  komedia 
Kestoaika:  53–60 minuuttia
Luoja(t):   Mark Frost  David Lynch 
Pääosissa:  Kyle MacLachlan
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Showtime
Esitetty:  21. toukokuuta –  3. syyskuuta 2017
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  18
Tunnuskappale:  ”Falling”
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Mark Frost  David Lynch  Sabrina S. Sutherland 
Säveltäjä(t):  Angelo Badalamenti
Leikkaaja(t):  Duwayne Dunham
Kuvaaja(t):  Peter Deming
Tuotantoyhtiö(t):   Rancho Rosa Partnership Production  Lynch/Frost Production 
Edeltäjä:   Twin Peaks (1990–1991)  Twin Peaks – Tuli kulje kanssani (1992) 
Aiheesta muualla
IMDb
Twin Peaks: The Return on David Lynchin ja Mark Frostin luoma draamasarja, joka julkaistiin vuonna 2017. Se on jatkoa vuosina 1990–1991 esitetylle kulttimaineen saavuttaneelle Twin Peaksille. Edeltäjänsä tavoin sarjan ovat luoneet sekä käsikirjoittaneet David Lynch ja Mark Frost. Alkuperäisestä sarjasta poiketen Lynch toimi ohjaajana kaikissa uuden sarjan jaksoissa.
Tausta

Twin Peaksin ensimmäinen tuotantokausi esitettiin ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa 8. huhtikuuta – 23. toukokuuta 1990. Mystinen draamasarja sai hyvän vastaanoton ja toinen tuotantokausi julkaistiin 30. syyskuuta 1990 – 10. kesäkuuta 1991. Televisiosarjaan perustuva David Lynchin ja Robert Engelsin käsikirjoittama sekä Lynchin ohjaama elokuva Twin Peaks – Tuli kulje kanssani sai ensi-iltansa 28. elokuuta 1992.
Toisen tuotantokauden esityksen aikana julkaistiin myös kolme sarjaan perustuvaa kirjaa; David Lynchin tyttären Jennifer Lynchin kirjoittama Laura Palmerin salainen päiväkirja, Mark Frostin veljen Scott Frostin kirjoittama Dale Cooperin omaelämäkerta sekä David Lynchin, Mark Frostin ja Richard Saul Wurmanin kirjoittama Twin Peaks: An Access Guide to the Town. Kirjoista kaksi ensimmäistä julkaistiin myöhemmin myös suomeksi.
1990-luvun sarjaan ja kuvitteellisen Twin Peaksin kaupungin historiaan perustuva Mark Frostin kirjoittama kirja Twin Peaks – salattu historia julkaistiin 18. lokakuuta 2016.
Julkaisu

6. lokakuuta 2014 Showtime ilmoitti Twin Peaksin saavan jatkoa 9-jaksoisella minisarjalla. Vuoden 2015 huhtikuussa David Lynch kuitenkin kertoi irtisanoutuvansa sarjan ohjaamisesta rajallisen budjetin sekä muiden erimielisyyksien vuoksi. Toukokuussa osapuolet pääsivät yhteisymmärrykseen ja ilmoittivat Twin Peaksin palaavan 18-jaksoisella tuotantokaudella.
Twin Peaksin toisen tuotantokauden viimeisessä jaksossa Laura Palmer (Sheryl Lee) sanoo FBI-agentti Dale Cooperille (Kyle MacLachlan) tapaavansa tämän uudelleen 25 vuoden kuluttua. Twin Peaks: The Return oli tarkoitus julkaista vuonna 2016, jolloin tuotantokausien välillä olisi ollut 25 vuotta, mutta lopulta julkaisuväli oli 26 vuotta.
Pääroolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kyle MacLachlan  | … |  FBI-agentti Dale Cooper / Dale Cooperin kaksoisolento / Douglas ”Dougie” Jones   |
|  Robert Forster  | … |  Sheriffi Frank Truman   |
|  David Lynch  | … |  FBI-apulaisjohtaja Gordon Cole   |
|  Miguel Ferrer  | … |  FBI-agentti Albert Rosenfield   |
|  Laura Dern  | … |  Diane Evans, Diane Evansin kaksoisolento   |
|  Chrysta Bell  | … |  FBI-agentti Tammy Preston   |
|  Naomi Watts  | … |  Janey-E Jones   |
|  Michael Horse  | … |  Apulaispäällikkö Tommy 'Hawk' Hill   |
Jaksot

Kaikki jaksot on kirjoittanut David Lynch sekä Mark Frost ja ohjannut David Lynch.
| Jakso> Sarja | Jakso> Tuotantokausi | Nimi | Otsikko | Ensi-ilta Yhdysvalloissa | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 | 1 | Lasilaatikko | My log has a message for you. | 21. toukokuuta 2017 | 58:05 |
| 32 | 2 | Hyvä ja paha Cooper | The stars turn and a time presents itself. | 21. toukokuuta 2017 | 52:19 |
| 33 | 3 | Uusia ulottuvuuksia | Call for help. | 28. toukokuuta 2017 | 56:26 |
| 34 | 4 | Muistikuvia | …brings back some memories. | 28. toukokuuta 2017 | 54:36 |
| 35 | 5 | Tapausaineisto | Case files. | 4. kesäkuuta 2017 | 55:54 |
| 36 | 6 | Kohtalokkaita toimeksiantoja | Don’t die. | 11. kesäkuuta 2017 | 55:40 |
| 37 | 7 | Hämmentäviä havaintoja | There's a body all right. | 18. kesäkuuta 2017 | 55:12 |
| 38 | 8 | Olisiko tulta? | Gotta light? | 25. kesäkuuta 2017 | 55:54 |
| 39 | 9 | Lieriön salaisuus | This is the chair. | 9. heinäkuuta 2017 | 55:56 |
| 40 | 10 | Painavia viestejä | Laura is the one. | 16. heinäkuuta 2017 | 51:12 |
| 41 | 11 | Tappavat aikeet | There’s fire where you are going. | 23. heinäkuuta 2017 | 54:52 |
| 42 | 12 | Totuuden hetkiä | Let's rock. | 30. heinäkuuta 2017 | 52:37 |
| 43 | 13 | Menneisyyden haamut | What story is that, Charlie? | 6. elokuuta 2017 | 56:52 |
| 44 | 14 | Päiväkirjan kertomaa | We are like the dreamer. | 13. elokuuta 2017 | 53:56 |
| 45 | 15 | Sähköisiä tunnelmia | There’s some fear in letting go. | 20. elokuuta 2017 | 52:52 |
| 46 | 16 | Koordinaattien jäljillä | No knock, no doorbell. | 27. elokuuta 2017 | 55:24 |
| 47 | 17 | Menneisyys sanelee tulevaisuuden | The past dictates the future. | 3. syyskuuta 2017 | 56:57 |
| 48 | 18 | Kuka olet? | What is your name? | 3. syyskuuta 2017 | 54:49 |
Musiikki > Soundtrack

8. syyskuuta 2017 Rhino Records julkaisi kaksi soundtrack-levyä; Twin Peaks (Limited Event Series Original Soundtrack) sisältää sarjaa ja sen edeltäjiä varten sävelletyt kappaleet, Twin Peaks (Music From the Limited Event Series) puolestaan sarjassa soitetut muut kappaleet. Sarjaan on säveltänyt musiikkia Angelo Badalamenti, kuten kahteen edeltävänkin Twin Peaksin tuotantokauteen.
Musiikki > Musiikkiesitykset Roadhousessa

| Jakso | Artisti | Kappale |
| --- | --- | --- |
| Jakso 1 & 12 | Chromatics | ”Shadow” (Jakso 2) ”Saturday” (Jakso 12) |
| Jakso 3 | The Cactus Blossoms | ”Mississippi” |
| Jakso 4 & 9 | Au Revoir Simone | ”Lark” (Jakso 4) ”A Violent Yet Flammable World” (Jakso 9) |
| Jakso 5 | Trouble | ”Snake Eyes” |
| Jakso 6 | Sharon Van Etten | ”Tarifa” |
| Jakso 8 | Nine Inch Nails | ”She's Gone Away” |
| Jakso 9 | Hudson Mohawke | ”Human” |
| Jakso 10 | Rebekah Del Rio | ”No Stars” |
| Jakso 13 | James Marshall (James Hurleyn roolissa) | ”Just You” |
| Jakso 14 | Lissie | ”Wild West” |
| Jakso 15 | The Veils | ”Axolotl” |
| Jakso 16 | Eddie Vedder  | ”Out of Sand” |
| Jakso 17 | Julee Cruise ja Chromatics | ”The World Spins” |
Lähde:
Musiikki > Muu musiikki

”American Woman (David Lynch Remix)” Muddy Magnolias
”Take Five” Dave Brubeck
”I Love How You Love Me” The Paris Sisters
”I Am (Old School Hip Hop Beat)” Blunted Beatz
”Habit” ja ”Tabloid” Uniform
”Sleep Walk” Santo & Johnny
”Green Onions” Booker T. & the M.G.'s
”My Prayer” The Platters
”Charmaine” Mantovani
”Viva Las Vegas” Shawn Colvin
”I've Been Loving You Too Long (Live)” Otis Redding
”Sharp Dressed Man” ZZ Top
”Kuutamosonaatti” Ludwig van Beethoven (hidastettu)
Aina

Aina voi tarkoittaa:
Aina, suomalaisen naisen nimi
Aina, suomalais-hollantilainen yhtye laulusolistina Pauliina May
Aina, saksalainen metalliyhtye
AINA, Assyrian International News Agency, Assyrian kansainvälinen tietotoimisto
Aina, Afganistanissa toimiva ranskalainen kansalaisjärjestö
Aina, pakistanilainen elokuva vuodelta 1974
Aaina, intialainen bollywood-elokuva vuodelta 1993
Aina Group, suomalainen viestintäkonserni
Aina, suomenruotsalaisen kirjailija Edith Forssmanin käyttämä nimimerkki
”Aina”, suomalaisen Viivin kappale vuodelta 2025
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sweden Hockey Games

| Sweden Hockey Games |
| --- | --- |

Laji:  jääkiekko
Maa(t):   Ruotsi
Perustettu:  1991
Hallitseva mestari:  Malline:SUIJK
Eniten mestaruuksia:   Ruotsi (14)
Sweden Hockey Games (SHG) on Ruotsissa vuosittain järjestettävä jääkiekkoturnaus. Perustamisesta asti vuoteen 2006 saakka turnaus tunnettiin nimellä Sweden Hockey Games, vuosina 2006–2011 nimellä LG Hockey Games ja vuosina 2012–2014 nimellä Oddset Hockey Games.
Jääkiekkokaudesta 1996–1997 turnaus on kuulunut Euro Hockey Tour-sarjaan, johon osallistuvat Ruotsi, Suomi, Tšekki ja Sveitsi. Venäjä on aiemmin viime vuosina osallistunut tähän turnaukseen.
Turnaus järjestetään Tukholmassa Globen-hallissa ja turnauksen voittaja saa Globen Cupin. Vuosina 1992–2003 myös Kanada osallistui turnaukseen.