stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
QR-hajotelma

QR-hajotelma on eräs matriisihajotelma, jolla siis pyritään ilmaisemaan annettu matriisi jollakin tavoin yksinkertaisempien matriisien tulona. QR-hajotelma voidaan muodostaa mille tahansa matriisille. Kompleksikertoimisen  m\times n-matriisin  A QR-hajotelma on tulo
missä  Q on  m\times m unitaarimatriisi ja  R on  m\times n yläkolmiomatriisi. Erityisesti reaalikertoimisen matriisin A tapauksessa  Q on ortogonaalimatriisi. Koska kahden kolmiomatriisin tulo on myös kolmiomatriisi, QR-hajotelma voi sisältää myös useita yläkolmiomatriiseja, jolloin
Hajotelma voidaan teoreettisesti perustaa Gramin–Schmidtin ortonormeeraukseen, mutta käytännössä se muodostetaan kertomalla vasemmalta joko Householderin peilausmatriiseilla tai Givensin rotaatiomatriiseilla.
QR-hajotelma on erittäin käyttökelpoinen työkalu lineaariavaruuksien projektioiden käsittelyssä ja sitä käytetään yleisesti myös matriisien numeerisessa käsittelyssä. QR-hajotelmasta voidaan päätellä matriisin rangi eli kuva-avaruuden dimensio ja hajotelman matriisista  Q löytyy myös kuva-avaruuden kanta ortonormeerattuna.
Pyhän Birgitan ja autuaan Hemmingin katolinen seurakunta

| Pyhän Birgitan ja autuaan Hemmingin katolinen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Katolinen kirkko
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko Suomessa
Hiippakunta:  Helsingin katolinen hiippakunta
Perustettu:  1926
Kirkkoherra:  Peter Gebara
Pääkirkko:  Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko Turussa
Jäseniä:  2 142 (1.1.2018)
Aiheesta muualla
Pyhän Birgitan ja autuaan Hemmingin katolinen seurakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Birgitan ja autuaan Hemmingin katolinen seurakunta on Katolisen kirkon Suomessa seurakunta, jonka toiminta-alueena on Varsinais-Suomi Someroa lukuun ottamatta, Satakunta ja Ahvenanmaa. Seurakunnan keskuspaikka on Turku, jossa seurakunnalla on Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Porissa, Eurajoella ja Maarianhaminassa.
Historia

Seurakunta perustettiin vuonna 1926. Seurakunnan jäsenmäärä oli aluksi puolitoistasataa, joista ulkomaalaisten osuus oli noin 60%. Nykyiseltä Ursininkadulta, joka silloin oli Birgerinkatu ostettiin 19. maaliskuuta 1926 pieni huoneisto, johon sisustettiin kappeli. Kymmenen vuotta myöhemmin kadun toiselle puolelle rakennettiin uusi puinen kirkkorakennus. Kirkon ympärille rakentuessa korkeita kerrostaloja koettiin pienen puukirkon jäävän liiaksi varjoon niiden rinnalla eikä se siten edustanut riittävän arvokkaasti katolista kirkkoa. Uusi kirkkorakennus vihittiin käyttöön 5. marraskuuta 1966. Vuonna 1970 seurakunnan jäsenmäärä oli 280. Vuoden 2016 lopussa seurakunnalla oli 2 041 jäsentä.
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
QPR

QPR voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Queens Park Rangers FC, englantilainen jalkapalloseura
QPR Software Oyj, suomalainen ohjelmistoyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”QPR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Poikamiesasuntoja

| Poikamiesasuntoja> The Taxi Dancer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harry F. Millarde
Käsikirjoittaja:  A. P. Younger Välitekstit: Ralph Spence
Perustuu:  Robert Terry Shannonin romaaniin
Kuvaaja:  Ira H. Morgan (käännä suomeksi)
Leikkaaja:  George Hively
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pääosat:  Joan Crawford Owen Moore Marc McDermott Gertrude Astor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   5. helmikuuta 1927  18. marraskuuta 1927
Kesto:  64 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Budjetti:  143 000 USD
Tuotto:  363 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poikamiesasuntoja (engl. The Taxi Dancer) on Harry F. Millarden ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva vuodelta 1927. Elokuvan pääosassa on Joan Crawford, joka näyttelee Joslyn Poe -nimistä taxi-danceria eli taksitanssijaa. Elokuvan muissa rooleissa ovat Owen Moore, Douglas Gilmore, Marc McDermott ja Gertrude Astor.
Poikamiesasuntoja perustuu Robert Terry Shannonin romaaniin The Taxi Dancer, jonka pohjalta A. P. Younger laati käsikirjoituksen. Ralph Spence teki välitekstit elokuvaan. Elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer.
Poikamiesasuntoja sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 5. helmikuuta vuonna 1927. Suomessa elokuva julkaistiin samana vuonna 18. marraskuuta. Elokuva tuotti ilmestyessään hyvin – 363 000 dollaria. Poikamiesasuntoja on Joan Crawfordin ensimmäinen elokuva, jossa hänet mainitaan ensimmäisenä alkuteksteissä.
Juoni

Poikamiesasuntoja kertoo etelästä kotoisin olevasta Joslyn Poesta (Joan Crawford) -nimisestä tytöstä, joka yrittää tulla ammattitaitoiseksi tanssijaksi New Yorkissa. Kun hän ei millään löydä töitä, hän alkaa työskennellä taxi-dancerina eli taksitanssijana ja tapaa useita kosijoita.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Joslyn Poe   |
|  Owen Moore  | … |  Lee Rogers   |
|  Marc McDermott  | … |  Henry Brierhalter   |
|  Gertrude Astor  | … |  Kitty Lane   |
|  Rockliffe Fellowes  | … |  Stephen Bates   |
|  Douglas Gilmore  | … |  James Kelvin   |
|  William Orlamond  | … |  "Doc" Ganz   |
|  Claire McDowell  | … |  Mary-täti   |
|  Bert Roach  | … |  Charlie Cook   |
|  Lou Costello  | … |  Avustaja   |
Aiheesta muualla

Poikamiesasuntoja Silentera.comissa (englanniksi)
Poikamiesasuntoja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Poikamiesasuntoja Elonet.
Poikamiesasuntoja AllMoviessa. (englanniksi)
Poikamiesasuntoja TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Psykedeelinen henkisyys

Psykedeelinen henkisyys on uusi uskonnollinen liike, jossa on keskeistä psykedeeleistä saatavat hengelliset kokemukset. Sen nykyisen muodon perustajana pidetään brittiläistä kirjailija Aldous Huxleyta. Psykedeelien käyttöhistoria mystisten kokemusten aikaansaamisessa on tosin hyvinkin pitkä monissa kulttuureissa.
Historia

Huxley kokeili lääkäri Humphrey Osmondin esittelemänä meskaliinia vuonna 1953 ja tuli vaikuttuneeksi kokemuksestaan niin, että päätti kirjoittaa kokemuksistaan kirjan Tajunnan ovet, jossa hän vertasi psykedeelisiä kokemuksiaan perinteisten uskontojen mystikkojen vastaaviin kokemuksiin. Tässä tilassa hän koki saaneensa tietoa todellisuuden syvimmästä olemuksesta ja esimerkiksi paratiisista. Psykedeelinen henkisyys pysyi melko elitistisenä 1950-luvulla, mutta psykologi Timothy Leary toi ne laajempaan julkisuuteen ja synnytti niistä oman alakulttuurin. Psykedeelistä henkisyyttä hallitsivat pitkään itämaisten uskontojen käsitteet, mutta 2000-luvun alussa tehdyn arvion mukaan liike olisi muuttumassa uuspakanalliseen suuntaan. Esimerkiksi vuonna 2000 kuollut psykedeelisen henkisyyden merkittävä edustaja Terence McKenna uskoi, että hallusinogeeneillä olisi ollut merkittävä osa ihmisen hengellisyyden ja rationaalisuuden syntyyn.
QPM-241

| QPM-241 / WR 102ea |
| --- | --- |

Fyysiset ominaisuudet
Valovoima:  4,5 miljoonaa aurinkoa aurinkoa
Spektriluokka:  WN9/Ofpe
Massa:  58 M☉
Tähdistö:  Jousimies
Rektaskensio (J2000):  -0,59
Deklinaatio (J2000):  -1,21
Etäisyys vv.:  25 000 valovuotta
QPM-241 on Wolfin–Rayetin tähti ja toiseksi kirkkain tähti Quintuplet-klusterissa Linnunradan keskuksessa. Tähden spektri on WN9/Ofpe, ja tähti sijaitsee Jousimiehen tähdistössä, Pistoolitähden lähettyvillä.
Tähden absoluuttinen magnitudi on −9,0 ja bolometrinen −11,9. Tähden kirkkaus vastaa 4,6 miljoonaa aurinkoa. Kohteen etäisyys on kuitenkin 7 700 parsekia eli noin 25 000 valovuotta, eikä se siksi loista kovin kirkkaana yötaivaalla.
Pieni Kattilajärvi (Jämsä)

| Pieni Kattilajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°45′41″N, 25°11′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  metsäoja 
Järvinumero:  14.221.1.097
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,9 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,72 km  
Pinta-ala:  1,934 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kattilajärvi 
Pieni Kattilajärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Arvajan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Jämsän Hassissa yksitoista kilometriä Jämsän keskustasta etelään. Lähin suuri järvi, Päijänne, sijaitsee muutaman kilometrin Pienestä Kattilajärvestä itään. Yhdystie 3291 (Kuhmoinen–Puukkoinen–Jämsä) kulkee Pienen Kattilajärven länsipuolitse ja valtatie 24 itäpuolitse. Pienen Kattilajärven lounaispuolella sijaitsee Iso Kattilajärvi. Joitakin kilometrejä edellisistä pohjoiseen sijaitsee Kattilajärvi. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,9 metriä mpy. Siihen on johdettu oja Isosta Kattilajärvestä ja suo-oja idästä. Järvellä ei kartan mukaan ole laskuojaa.
Punasänkiö

| Punasänkiö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Sänkiöt Odontites
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Odontites vulgaris  Moench 
Katso myös
   Punasänkiö Wikispeciesissä   Punasänkiö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punasänkiö (Odontites vulgaris) on puoleksi loisena elävä punakukkainen kasvi.
Punasänkiö kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat soikeat, ja niissä on pitkittäissuuntaan uria. Tähkämäisessä kukinnossa on kukkien välissä kapeita lehtiä. Sitä tavataan Euraasiassa pelloilla ja tienpientareilla. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Punasänkiö muistuttaa sukulaisiaan suolasänkiötä (Odontites litoralis) ja peltosänkiötä (Odontites vernus). Lajit voi erottaa haaroittumiskohtien perusteella: Punasänkiö haaroittuu melko alhaalta.
Punataistelija

| Punataistelija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labyrinttikalat Anabantoidei
Heimo::  Rihmakalat Osphronemidae
Alaheimo::  Paratiisikalat Macropodusinae
Suku::  Betta
Laji::  coccina
Kaksiosainen nimi
 Betta coccinaa  Vierke, 1979 
Katso myös
   Punataistelija Wikispeciesissä   Punataistelija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punataistelija (Betta coccina) on rihmakalojen (Osphronemidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen tieteellinen lajinimi coccina tulee latinan kielen sanasta ”coccinus”, joka merkitsee "tulipunaista" viitaten kalan väritykseen.
Punataistelijan maksimipituus on 5,6 senttimetriä.
Lajia tavataan Johorissa Länsi-Malesiassa sekä Jambin ja Riaun provinsseissa Sumatrassa, Indonesiassa. Laji on stenotooppinen turvesuometsien happaman veden elinympäristöissä, missä se tavallisesti elää matalissa vesissä vedenalaisen karikkeen joukossa.
Vaikka lajin populaatioiden kehitystä ei ole määrällisesti arvioitu, niiden voidaan päätellä vähenevän johtuen jatkuvan ja kasvavan luonnonvaraisten yksilöiden akvaariokauppaan pyydystämisen vaikutuksista.  Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN arvioi lajin vaarantuneeksi, koska sitä tavataan vain alle 20 000 neliökilometrin alueella, ja sen elinympäristöt turvesuometsät ovat rappioitumisen ja raivaamisen uhan alla.
Päiväpursi

Päiväpursi on päiväkäyttöön tarkoitettu purjevene. Päiväpurret soveltuvat erityisen hyvin merimies- ja veneilytaitojen harjoittamiseen. Aktiivisen harjoittelun lisäksi monen tyyppisillä päiväpursilla kilpaillaan myös vakavasti, mutta harjoittelun ja kilpailun lisäksi päiväpursilla voi turvallisesti tehdä lyhyitä päivä- ja viikonloppuretkiä sekä järvillä että merillä lähisaariin. Suurin osa päiväpursista on suunniteltu kilpapurjehdukseen. Kilpapurjehdukseen tarkoitettut päiväpurret jakautuvat skiffeihin, erilaisiin jolliin, katamaraaneihin ja urheiluveneisiin.
Päiväpursia

Skiffit vauhdikkaimpia yksirunkoisia päiväpursia. Skiffit on suunniteltu plaanaamaan. Skiffit ovat tasapohjaisia, äärimmäisen keveitä ja niissä suuri purjepinta-ala. Suuren purjepinta-alan aiheuttamia kallistavia voimia hallitaan sijoittamalla trapetsilla olevien miehistön paino "siiville" mahdollisimman ulos veneen rungon päältä. Tunnetuinpia skiffi-luokkia ovat 18-jalkainen ja 49er. 49eriä purjehditaan kaksin, Musto Skiffiä yksin ja 18-jalkaista purjehditaan kolmihenkisellä miehistöllä.
Jollat ovat painokölittömiä päiväpursia ja ne jakautuvat pariin pääryhmään, trapetsillisiin ja trapetsittomiin. Pienimpiä, kuten esimerkiksi optimistijollia purjehditaan yksin ja suurimmissa Scow-luokan jollissa on kuudesta kahdeksaan miehistön jäsentä. Suurin Suomessa toimivan jollaluokka on 8,5-metrinen E Scow.
Katamaraanit, Suomen aktiivisin katamaraaniluokka on F18-luokan Hobie Tiger.
Urheiluveneet suurikokoisia painokölillisiä päiväpursia, joilla voi purjehtia merellä. Urheiluveneissä purjehtii 3-7 miehistön jäsentä. Esimerkkejä Suomessa toimivista urheiluveneluokkista ovat Platu 25 ja Melges 24.
Cruiserit eli retkipäiväpurret on suunniteltu sekä vapaamuotoiseen virkistyskäyttöön että veneenkäsittelytaitojen harjoittamiseen. Näitä veneitä ei ole tarkoitettu ensisijaisesti kilpapurjehdusradoille.
Musto Skiff
Hobie Cat Tiger
E Scow
Poimuajo

Poimuajossa alus sijaitsee normaaliavaruuden kuplassa.
Poimuajo (engl. warp drive) on Star Trekin ja joidenkin muidenkin tieteiselokuvien ja -sarjojen avaruusalusten erittäin nopeaa liikkumista, joka usein ylittää valonnopeuden.
Poimuajossa kyse on tavallaan kaukosiirtymisestä, maailmankaikkeuden poimuttuvan rakenteen hyväksikäytöstä, kahden toisensa kohtaavan avaruuden poimun läpi menemisestä. Näin (valta)osaa matkasta ei tarvitse taittaa lainkaan. Poimuajo ilmeisesti koostuu useasta peräkkäisestä poimusiirtymisestä, sillä se kuitenkin vie aikaa.
Poimunopeus Star Trekissa > Uusi sukupolvi

Vaikka poimunopeusasteikon määritelmä on Star Trekissä vaihdellut, yleisimmän määritelmän mukaan poimu 10 vastaa ääretöntä nopeutta. Tämän takia tulee huomioida, että esimerkiksi alkuperäisen sarjan poimukerroin kolme ei vastaa Star Trek: Uuden sukupolven poimukerroin kolmea. Sarjan tekijät ymmärsivät, että poimuajo on kehittynyt sarjojen esittämien ajanjaksojen välisenä aikana, joten poimunopeuksien määritelmät päivitettiin vastaamaan uudempia tekniikoita. Poimu 1 vastaa valonnopeutta eli 1 079 252 849 km/h. Enterprise-D (NCC-1701-D) kykenee hetkellisesti poimunopeuteen 9,8 ja huippunopeuteen poimu 9 pitkillä matkoilla yleisesti käytettynä.
Jaksossa Where No One Has Gone Before Enterprise joutuu "Matkaajan" saattamana 2 700 000 valovuoden päähän sen hetkisestä sijainnistaan. Jaksossa mainittiin, että heillä olisi kulunut takaisin kulkemiseen nopeimmillaankin 300 vuotta galaksin M33 laidalta Enterprisen omalla voimanlähteellä. Näin ollen Enterprise kykenee vuorokaudessa 24,65 valovuoden matkoihin ja tunnissa yhden valovuoden matkoihin. Mainittakoon, että Enterprisella on samaisessa jaksossa "Matkaajan" vuoksi päädytty 1 miljardin valovuoden päähän maasta, jolloin heidän kotimatkansa ilman "Matkaajaa" olisi kestänyt 111 111 vuotta.
Poimunopeus Star Trekissa > Voyager

Star Trek: Voyagerin ensimmäisessä tuplajaksossa Caretaker alus päätyi 70 000 valovuoden päähän. Kapteeni Janewayn mukaan heillä kestäisi nopeimmillaankin poimu 9,975:llä 75 vuotta päästä takaisin.  Tällöin he matkaisivat vuorokaudessa 2,555 valovuotta.
Niin ikään Star Trek Voyagerin toisen tuotantokauden 1. jaksossa The 37´s kerrotaan aluksen kykenevän 9,9 poimunopeudella liikkumaan 4 miljardia mailia sekunnissa eli 6,437376000 miljardia km/s.  Tällöin aluksen nopeus olisi noin 21 473 -kertainen valonnopeus. Tämä tarkoittaa, että poimu 9,9 mukaan laskettuna alus kykenisi 70 000 valovuoden matkaan 5,246 vuodessa ja päivämatka olisi tällöin noin 36,5 valovuotta.
Teoriaa poimuajosta

Teoriassa yleinen suhteellisuusteoria sallii poimuajon mahdollisuuden.
Kaikki kappaleet aiheuttavat ympärilleen poikkeaman aika-avaruudessa. Käytännössä tämä on havaittavissa mustien aukkojen ympärillä. Poimuajossa aluksen ympärille luodaan "kupla", joka vääristää aika-avaruutta ja siten alus voi kulkea näennäisesti valoa nopeammin.  Tähän vaadittaisiin kuitenkin suunnaton määrä energiaa. Lisäksi omassa "kuplassaan" kulkeva alus noudattaisi omaa aikaansa. Muu maailmankaikkeus noudattaisi kuitenkin normaalia aikaa, joten edestakaista tähtienvälistä liikennettä tämä teoria ei mahdollista.
Pieni Karilampi (Mäntyharju)

| Pieni Karilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°22′32″N, 26°57′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Isoon Karilampeen 
Järvinumero:  14.978.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,3 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,484 km  
Pinta-ala:  1,545 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Karilampi 
Pieni Karilampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 170 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,3 metriä mpy.
Pölytys

Tuulipölytteisen koiranheinän siitepöly leviää tuulessa.
Pölytys on siemenkasvien siitepölyn kulkeutumista koppisiemenisillä kasveilla kukan emin luotille tai paljassiemenisillä kasveilla emikävyn paljaalle siemenaiheelle. Pölytyksen seurauksena siitepölyhiukkanen kasvattaa siiteputken, jota pitkin siitepölyhiukkasen sisältämän koirasgametofyytin koiraspuoliset sukusolut siirtyvät siemenaiheen sisältämän naarasgametofyytin eli alkiorakon sisään ja hedelmöittävät naaraspuoliset sukusolut.
Pölyttäminen on siemenkasvien lisääntymiselle välttämätöntä. Pölytys voi tapahtua tuulen, veden tai erilaisten pölyttäjäeläinten välityksellä. Pölyttäjäeläiminä voivat toimia erilaiset hyönteiset, linnut, lepakot tai jotkin muut nisäkkäät. Eräillä kasveilla onnistuu myös itsepölytys, jolloin pölytys tapahtuu yhden kukan sisällä. Itsepölytyksessä heteet taipuvat luotin päälle ja varistavat siitepölyn emin luotille. Tällaisia kasveja ovat esimerkiksi kaura, vehnä ja ohra.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pölytys Wikimedia Commonsissa
Tieteen termipankki: Itsepölytys
QMC@home

QMC@home on BOINC-alustalla toimiva hajautetun laskennan projekti. Projektissa pyritään tutkimaan kvanttikemiaa. QMC toimii samalla periaatteella kuin muutkin hajautetun laskennan projektit eli projektiin osallistuva käyttäjä voi lahjoittaa projektille käyttämätöntä tietokoneaikaa.
Projektin beetatestaus aloitettiin 23. toukokuuta 2006. Helmikuussa 2010 projektilla oli 102 eri maasta noin 7500 aktiivista käyttäjää, jotka lahjoittivat projektille yhteensä noin 5 teraflopsin laskentatehon.
Projekti pilkkoo suuremmat ongelmat pieniksi työpaketeiksi, jotka lähetetään projektiin osallistuvien käyttäjien koneille.
Aiheesta muualla

http://qah.uni-muenster.de/ (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Pölyttäjä

Pölyttäjä on eläin, joka pölyttää kasvin kuljettamalla siitepölyä. Suurin osa pölyttäjistä on hyönteispölyttäjiä. Myös jotkin linnut ja nisäkkäät, kuten kolibrit ja lepakot, ovat tärkeitä pölyttäjiä tietyillä alueilla tai kasveilla.
Pölyttäviä hyönteisryhmiä on useita. Suomessa luonnonvaraisia pölyttäjähyönteisiä ovat muun muassa erilaiset pistiäiset, kuten kimalaiset ja erakkomehiläiset, sekä kukkakärpäset ja jotkut kovakuoriaiset. Mehiläistarhaajat käyttävät hunajantuotannossa ja pölytyspalveluna Suomessa ei-luonnonvaraista tarha- eli kesymehiläistä (Apis mellifera).
Kaikki kukilla käyvät hyönteiset eivät kuitenkaan pölytä kasvia, vaan saattavat käyttää kukkaa esimerkiksi levähdyspaikkana tai suojana. Jotkin vahvaleukaiset hyönteiset voivat myös viedä kukasta meden puremalla reiän kukan tyvelle ja juomalla meden reiän kautta, jolloin ne vievät kukasta meden pölyttämättä kukkaa.
Aiheesta muualla

Sukaskärpäset ovat tundran tehokkaimpia pölyttäjiä
#muutos: pölyttäjäaiheiset artikkelit
Punasuutauti

Punasuutauti on kaloilla, erityisesti lohikaloilla, esiintyvä suolistoperäinen bakteeritauti. Taudin aiheuttaja on gramnegatiivinen Yersinia rückeri -bakteeri. Tartunta tapahtuu bakteerin saastuttaman ulosteen välityksellä.
Oireet

Punasuutauti aiheuttaa nimensä mukaisesti verestystä kalojen suun ympärillä ja nielussa. Lisäksi tartunnan saaneilla kaloilla on anemia ja niillä nähdään ulospullistuneet silmät. Tauti aiheuttaa vähitellen tartunnan saaneiden kalojen kuoleman.
Pratt & Whitney

Yhtiön pääkonttori East Hartfordissa Yhdysvalloissa.
Pratt & Whitney on yhdysvaltalais-kanadalainen lentokoneiden moottorien valmistaja, jonka suihku- ja potkuriturbiinimoottoreita käytetään laajalti sekä siviili- että sotilaslentokoneissa. Paitsi että yritys kilpailee kahden muun suuren valmistajan General Electricin ja Rolls-Roycen kanssa, se on myös perustanut yhteisyrityksiä kummankin kanssa. Pratt & Whitney valmistaa lentokonemoottorien lisäksi kaasuturbiineita teollisuuden voimaloiden ja laivojen voimanlähteiksi sekä lisäksi veturien ja rakettien moottoreita.
Alussa oli kaksi miestä

Vuonna 1860 kaksi koneenrakentajaa, Francis Pratt ja Amos Whitney, alkoivat vapaa-ajallaan hankkia lisäansioita rakentamalla langanpuolauskoneita. Molemmat Hartfordissa Connecticutissa asuvat miehet olivat aiemmin työskennelleet paikkakunnalla sijaitsevassa Samuel Coltin asetehtaassa. Kun Yhdysvaltain sisällissota vuonna 1861 syttyi, uusi yritys aloitti myös aseiden ja aseiden teossa tarvittavien koneiden valmistamisen. Vuonna 1863 Monroe Stannard tuli yrityksen kolmanneksi osakkaaksi ja seuraavana vuonna Pratt ja Whitney jättivät vakinaisen työnsä ja ryhtyivät kokopäiväisiksi yrittäjiksi.
Yritys kasvoi nopeasti ja sen työstökoneiden valmistusohjelma oli hyvin monipuolinen. Se valmisti sorveja, porakoneita, jyrsinkoneita, höyläkoneita ja kierteityskoneita monelle eri teollisuudenalalle. Tekniikan kehittyessä Pratt & Whitney kehitti jatkuvasti uudenlaisia ja yhä tarkempia työstökoneita aseiden, ompelukoneiden, maatalouskoneiden, sähkölaitteiden, polkupyörien ja autojen valmistajille.
Mittaustarkkuus

Yrityksen koneiden valmistus ja koneiden kunnossapito perustui vakio-osiin ja osien vaihdettavuuteen. Tämän edellytyksenä oli riittävä valmistustarkkuus, jonka saavuttamiseen tarvittiin tarkkoja mittauksia. Yrityksen aloittaessa toimintansa ei edes tuumalla ollut vakiomittaa ja jaardia varten oli useita eripituisia mittatankoja.
Vuonna 1879 yritys palkkasi Harvard Collegen tähtitieteen professorin William A. Rogersin ja George M. Bondin johtamaan tarkan mittalaitteen luomista. Vuonna 1882 Rogers-Bond-komparaattori oli valmis ja takasi tuuman vakiomittaisuuden.
Rogers suoritti vertailumittauksia Lontoossa olevaan jaardin mittatankoon ja vastaavaan metrin perusmittaan Pariisissa ja loi näin Yhdysvaltoihin uuden luotettavan jaardin perusmitan. Metrinkin määritelmä osoittautui myöhemmin epätarkaksi, joten sekin määriteltiin uudelleen 1889. Vuonna 1893 tuuma määriteltiin tietyksi metrin murto-osaksi.