stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tenavatähti ’90
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Onks Tiina kotona | Daralee | 2.50 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Minä olen muistanut | Timo Turunen | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Tunnista toiseen | Mariorvokki Marangi | 2.11 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sealed with a Kiss | Toni Käyhkö | 2.44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tyttö tuollainen | Ulla-Sofia Jalagin | 2.39 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Liljankukka | Leif Lindgren | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | We Are the World | Mia Kaila | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Suklaasydän | Jenni Heino | 2.13 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kai laulaa saan | Karoliina Kallio | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Ystävän laulu | Janne Koivunen | 2.48 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Mä päivänsäteen näin kerran pienen | Kaisa Juuti | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Poika varjoiselta kujalta | Harri Raatikainen | 2.04 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Tangoprinsessa | Satu Itkonen | 2.26 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Lulu | Kristiina Kovanen | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Ystävyyden laulu | Tiina Itkonen | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Diivaillen | Erja Heinonen | 2.29 |  |  |  |  |  |  |
LP-versiosta puuttuvat kappaleet 8 ja 16.
Tenavatähti 1992

| Tenavatähti 1992 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Albumin kansikuva
Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: LP, c-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Timo Lindström, Jaakko Salo, Kaj Westerlund
 Tyylilaji: lastenmusiikki, iskelmä
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Tenavatähti- muut julkaisut
| Tenavatähti 1991 1991 | Tenavatähti 1992 1992 | Tenavatähti 1993 1993 |
Tenavatähti 1992 on vuoden 1992 Tenavatähti-lastenlaulukilpailun puitteissa julkaistu kokoelma, jolla laulavat kyseisen kilpailun finalistit, semifinalistit sekä neljä alkukilpailijaa. Iältään laulajat ovat 7–12-vuotiaita ja esittävät oman kilpailukappaleensa.
Levy koostuu pääsääntöisesti iskelmämusiikista, mutta mukana on myös monta lastenlaulua sekä kaksi kansanlaulua. Laulut esitetään suomeksi lukuun ottamatta yhtä pohjoissaamenkielistä ja yhtä ruotsinkielistä esitystä.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Lounatuulen laulu | Ella Lahtinen | 2.55 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Molto presto | Johanna Virtanen | 2.51 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Saamen neito (Guoktelogiovcci) | Anne Rasmus | 1.50 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kotkan poikii ilman siipii | Marko Ståhl | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kerrostalon rokkibändi | Johanna Karilahti | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Kuudenikäinen | Katja Varttinen | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kauan | Juha Valkama | 2.56 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Rinnakkain | Laura Hakulinen, Jonna Imeläinen, Kirsi Ståhlberg | 2.06 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Lintu | Veera Varkki | 3.00 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Pienet hetket | Tiina Karjalainen | 2.38 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tuuliviiri | Jukka Viksten | 2.34 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Kulta polkee fillarillain | Eeva Tukia | 2.55 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Sinisiä punaisia ruusunkukkia | Reetta Jakkula | 3.10 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Enkelin silmin | Salla Jähi | 3.00 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Diivaillen | Jaana Ekman, Eeva Koskinen | 2.17 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Satumaa | Antti Ahopelto | 2.58 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Kun eletään, ei pelätä | Elina Korhonen | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Villihevosia | Heli Teittinen | 2.24 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Vanha holvikirkko | Antti Pääkkönen | 2.39 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Tyttö Pohjanmaalta | Elina Kurola | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Den glade vandraren | Sofia Stenman | 2.56 |  |  |  |  |  |  |
| 22. | Kultamaan porotyttö | Riikka Kuusela | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Kato mitä sä teit | Janne Hakola | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 24. | Daa-da daa-da | Henna-Riika Ruotsalainen | 2.26 |  |  |  |  |  |  |
Tero Koskinen

Tero Koskinen on suomalainen toimittaja.
Koskinen on työskennellyt vuosina 1996–2012 ja uudelleen vuodesta 2014 vuoteen 2017 Yleisradion palveluksessa, muun muassa ohjelmissa A-studio, MOT ja Valopilkku sekä Yle Uutisten politiikan toimituksessa. Vuosina 2012–2013 hän työskenteli MTV3:n 45 minuuttia -ohjelman tuottajana.
Helmikuusta 2017 Koskinen on työskennellyt valmiuspäällikkönä Mediapoolissa.
Koskinen palkittiin lokakuussa 2011 Euroopan parlamentin journalismipalkinnolla televisioraportistaan ”Romanien paluu”, joka esitettiin A-studiossa huhtikuussa 2010. Jutussa käsiteltiin romanien oloja Helsingin Kalasatamassa sijainneella leirillä.
Koskinen on Tutkivan journalismin yhdistyksen jäsen. Vuosina 2007–2008 hän toimi yhdistyksen sihteerinä ja vuosina 2008–2010 sen varapuheenjohtajana.
Koskinen on koulutukseltaan medianomi Helsingin taide- ja viestintäoppilaitoksesta vuodelta 1997 ja filosofian maisteri Helsingin yliopistosta vuodelta 2002.
Keskustan Ylä-Savon piiri

Keskustan Ylä-Savon piiri oli yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Se toimi Pohjois-Savossa ja asetti Pohjois-Savon vaalipiirissä neljä-viisi kansanedustajaehdokasta. Ylä-Savon piiri liittyi Pohjois-Savon piiriin vuonna 2011. Pohjois-Savon Keskustan toiminnanjohtaja toimii Kimmo Valta.
Piirin puheenjohtajana on Tarja Pirkkalainen.
Piirin varapuheenjohtajat ovat Kyösti Kauppinen sekä Juha-Pekka Rusanen
Kansanedustaja

Seppo Kääriäinen
Eduskuntavaalit 2003 ja 1999 Pohjois-Savon vaalipiirissä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ehdokas | Ääniä | Vertausluku | Sijoitus | Aik. ääniä | Aik. vertausluku | Aik. sijoitus |
| Seppo Kääriäinen | 9 121 | 43 301 | 1 |  |  |  |
| Markku Rossi | 5 030 | 49 301 | 3 |  |  |  |
| Rauno Kettunen | 4 946 | 16 433 | 5 |  |  |  |
| Eero Lämsä | 4 315 | 12 325 | 8 |  |  |  |
| Ossi Martikainen | 3 958 | 9 860 | 11 |  |  |  |
| Markku Eestilä | 3 802 | 8 216 | 13 |  |  |  |
| Elsi Katainen | 3 587 | 7 043 | 17 |  |  |  |
| Perttu Nousiainen | 2 883 | 6 262 | 18 |  |  |  |
| Pekka Väänänen | 2 701 | 5 477 | 21 |  |  |  |
| Anna Pitkänen | 2 637 | 4 930 | 24 |  |  |  |
| Elsa Holopainen | 2 502 | 4 481 | 26 |  |  |  |
| Tuomas Kanervala | 1 825 | 4 108 | 28 |  |  |  |
| Leena Ryynänen | 1 090 | 3 792 | 32 |  |  |  |
| Tarja Rossinen | 903 | 3 521 | 35 |  |  |  |
Ylä-Savon kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kunta | Valtuusto | Valtuutettuja | % | '  | ' |
| Ylä-Savo | 229 | 122 | 53,3 |  |  |
| Iisalmi | 43 | 18 | 41,9 |  |  |
| Keitele | 21 | 14 | 66,7 |  |  |
| Kiuruvesi | 35 | 18 | 51,4 |  |  |
| Lapinlahti | 27 | 13 | 48,1 |  |  |
| Pielavesi | 27 | 17 | 63,0 |  |  |
| Sonkajärvi | 27 | 14 | 51,9 |  |  |
| Varpaisjärvi | 21 | 12 | 57,1 |  |  |
| Vieremä | 27 | 16 | 59,3 |  |  |
Aiheesta muualla

Keskustan Ylä-Savon piiri
Suomen Keskustan piirijärjestöt
Etelä-Häme|
Etelä-Pohjanmaa|
Etelä-Savo|
Helsinki |
Itä-Savo |
Kainuu |
Karjala |
Keski-Pohjanmaa |
Keski-Suomi |
Pohjois-Savo |
Kymenlaakso |
Lappi |
Peräpohjola |
Pirkanmaa |
Pohjois-Karjala |
Pohjois-Pohjanmaa |
Päijät-Häme |
Satakunta |
Uusimaa |
Varsinais-Suomi |
Ylä-Savo (yhdistetty Pohjois-Savon piiriin)
Säkkijärvi (kylä)

Säkkijärvi eli Kondratjevo (ven. Кондра́тьево) on  Tienhaaran eli Seleznjovon maalaiskuntaan kuuluva maaseututaajama Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirissä. Se sijaitsee noin 15 km Suomen nykyrajasta itään E18-valtatien pohjoispuolella. Asukkaita on noin tuhat.
Vuoteen 1940 Säkkijärvi oli Suomen Säkkijärven kunnan kirkonkylä Viipurin läänissä. Moskovan rauhansopimuksessa 1940 alue jäi rajan taakse. Jatkosodan jälkeen uudet vallanpitäjät nimesivät sen uudelleen 1948 ensin Uljanovkaksi, sitten Kondratjevoksi hävittäjälentorykmentin komentajan kaartineversti Pjotr Vasiljevitš Kondratjevin (1909–1943) mukaan.
The Analyst

The Analyst, alaotsikoltaan A Discourse Addressed to an Infidel Mathematician (’Analyytikko, uskottomalle matemaatikolle osoitettu tutkielma’) oli George Berkeleyn vuonna 1734 kirjoittama matemaattinen tutkielma. ”Uskottoman matemaatikon” uskotaan viitanneen joko Edmond Halleyhin tai itseensä Isaac Newtoniin, tosin jälkimmäisessä tapauksessa teos olisi suunnattu Newtonia vastaan vasta postuumisti, sillä hän kuoli jo vuonna 1727.
The Analyst esitti suoran hyökkäyksen kalkyylin perusteita ja perusperiaatteita vastaan ja erityisesti Newtonin ja Leibnizin kalkyylin kehittämisessä käyttämiä jatkuvan funktion (Newtonin ”fluxion”) ja infinitesimaalisen muutoksen ajatuksia vastaan. Berkeley vastusti materialismia ja jumalattomuutta, ja kavahti siksi newtonilaista mekaanista todellisuuskäsitystä ja deismiä, jossa Jumala etäännytetään maailmasta pelkäksi insinööriksi. Berkeley pyrki puolustamaan uskontoa osoittamalla, että kalkyyli, joka loi pohjan uskonnon uudelle viholliselle luonnonfilosofialle eli nykyisen fysiikan edeltäjälle, johti paradokseihin ja mielettömyyksiin.
Berkeleyn arvostelu otettiin enimmäkseen hyvin vastaan, mutta siitä ei kuitenkaan seurannut paljoakaan 1700-luvulla, ehkä siksi ettei Berkeley ollut sen enempää matemaatikko kuin luonnonfilosofikaan. Noin vuodesta 1830 derivointi- ja integraalilaskentaa alettiin uudistaa tiukasti määritellyn uuden käsitteen, raja-arvon, avulla. Tämän työn aloitti Augustin Cauchy ja sitä jatkoivat muiden muassa Bernhard Riemann ja Karl Weierstrass. Vasta vuonna 1966 Abraham Robinsonin teoksen Non-standard Analysis, joka esitteli epästandardin analyysin, myötä Berkeleyn eniten pilkkaama infinitesimaalisen ajatus määriteltiin uudelleen yhtä tiukasti. Näin löydettiin vaihtoehtoinen tapa selviytyä niistä ongelmista, jotka Berkeley oli osoittanut Newtonin lähestymistavassa.
Aiheesta muualla

George Berkeley: The Analyst (englanniksi)
Teko Modise

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Teko Tsholofelo Modise
Syntymäaika: 22. joulukuuta 1982 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Soweto, Etelä-Afrikka
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 senttimetriä
Seura
Seura:  Mamelodi Sundowns
Pelinumero: 8
Junioriseurat
:  Coventry  City Rebels  Ria Stars
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2002 2002–2006 2006–2007 2007–2011 2011– |  Ria Stars   City Pillars  Supersport United  Orlano Pirates  Mamelodi Sundowns |  ? (?) ? (?) 26 (0) 53 (10) 1 (0) |
Maajoukkue
| 2007– |  Etelä-Afrikka | 57 (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Teko Tsholofelo Modise (s. 22. joulukuuta 1982 Soweto, Gauteng, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Etelä-Afrikan miesten jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Premier Soccer Leaguessa Mamelodi Sundownsin joukkueessa. Modise on pelannut Etelä-Afrikan maajoukkueessa vuodesta 2007 lähtien.
Maajoukkuemaalit

| # | Päivämäärä | Paikka | Vastustaja | Maali | Lopputulos | Ottelumuoto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27.5.2007 | Lobamba, Swazimaa |  Mauritius | 1–0 | 2–0 | COSAFA Cup |
| 2 | 27.5.2007 | Lobamba, Swazimaa |  Mauritius | 2–0 | 2–0 | COSAFA Cup |
| 3 | 29.9.2007 | Atteridgeville, Etelä-Afrikka |  Botswana | 1–0 | 1–0 | COSAFA Cup |
| 4 | 20.11.2007 | Durban, Etelä-Afrikka |  Kanada | 1–0 | 2–0 | Ystävyysottelu |
| 5 | 20.11.2007 | Durban, Etelä-Afrikka |  Kanada | 2–0 | 2–0 | Ystävyysottelu |
| 6 | 19.8.2008 | Lontoo, Englanti |  Australia | 2–2 | 2–2 | Ystävyysottelu |
| 7 | 19.11.2008 | Rustenburg, Etelä-Afrikka |  Kamerun | 1–0 | 3–2 | Nelson Mandela Challenge |
| 8 | 19.11.2008 | Rustenburg, Etelä-Afrikka |  Kamerun | 2–0 | 3–2 | Nelson Mandela Challenge |
| 9 | 27.1.2009 | Atteridgeville, Etelä-Afrikka |  Sambia | 1–0 | 1–0 | Ystävyysottelu |
| 10 | 27.5.2010 | Johannesburg, Etelä-Afrikka |  Kolumbia | 1–0 | 2–1 | Ystävyysottelu |
Aiheesta muualla

Profiili National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Etelä-Afrikan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Josephs |
2 Gaxa |
3 Masilela |
4 Mokoena |
5 Tshabalala |
6 Sibaya |
7 Thwala |
8 Ngcongca |
9 Sangweni |
10 Pienaar |
11 Davids |
12 Modise |
13 Dikgacoi |
14 Booth  |
15 Khuboni |
16 Khune |
17 Parker |
18 Letsholonyane |
19 Moriri |
20 Khumalo |
21 Mphela |
22 Nomvethe |
23 Walters |
Valmentaja Parreira
Syysasteri

| Syysasteri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Asterit Aster
Laji::  novi-belgii
Kaksiosainen nimi
 Aster novi-belgii  L. 
Synonyymit
 Symphyotrichum novi-belgii (L.) Nesom 
Katso myös
   Syysasteri Wikispeciesissä   Syysasteri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syysasteri (Aster novi-belgii, syn. Symphyotrichum novi-belgii) on perinteinen monivuotinen koristekasvi eli perenna.
Ulkonäkö ja koko

Syysasteri kasvaa 70–120 cm korkeaksi. Se kukkii myöhään syksyllä mykerökukinnoin, joiden reunalehdet ovat violetinsävyisiä ja keskiosa keltainen. Lehdet ovat kapeat, viitisen senttiä pitkät.
Levinneisyys

Syysasteri on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista.
Elinympäristö

Syysasteri tarvitsee valoisan kasvupaikan. Monet lajikkeet venähtävät helposti niin pitkiksi, että niitä pitää tukea syksyllä. Kasvi leviää voimakkaasti juuriversoista ja siemenistä.
Särkijärvi (Joutsa)

| Särkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa, Toivakka
Koordinaatit:  62°00′15″N, 26°07′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  oja Hyötyjärveen 
Järvinumero:  14.236.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154,2 m  
Pituus:  2 km  
Leveys:  830 m  
Rantaviiva:  7,71 km  
Pinta-ala:  84,662 ha  
Saaria:  3 
 fiSärkijärvi 
Särkijärvi on Keski-Suomessa Joutsassa ja Toivakassa Taka-Ikolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 85 hehtaaria, se on 2,0 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 7,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,2 metriä mpy.
Säkkikangas

Juutista kudottua säkkikangasta.
Säkkikangas on harvaa palttinasidoksista kangasta, jonka raaka-aineena käytetään jotakin luonnonkuitua, yleensä hamppua, juuttia tai erilaisia jäteraaka-aineita, kuten pellavajätettä. Säkkikangasta käytetään paitsi säkkien valmistamiseen, myös käsitöissä, askartelussa, sisustuksessa ja huonekalujen näkymättömien sisä- ja alaosien vuorikankaana.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Taumatiini

| --- | --- |
Taumatiini I

Taumatiini I, PDBID: 1RQW​.
Tunnisteet
Tietokannat
UniProt: P02883
PDB: 1RQW
| --- | --- |
Taumatiini II

Tunnisteet
Tietokannat
UniProt: P02884
PDB: 3WOU
Taumatiini I ja taumatiini II ovat makean makuisia proteiineja. Niitä on Thaumatococcus daniellii -marantakasvin eli katemfen hedelmissä, joka kasvaa Länsi-Afrikassa Kongon ja Sierra Leonen sademetsissä.
2008 taumatiinien I ja II seos otettiin käyttöön EU:ssa aromivahventeena ja makeutusaineena E-koodilla E957. Japani otti sen käyttöön elintarvikelisänä 1979 ensimmäisenä maana maailmassa. Se tunnetaan myös kauppanimellä Talin.
Seos on 1 600–3 000-kertaa makeampaa kuin sama massa sakkaroosia. Siksi sitä käytetään elintarvikkeissa vain vähän, joten se tuo niihin vain vähän ravintoenergiaa. Pitkäkestoisen makunsa takia sitä käytetään makeutusaineen sijaan lähinnä maun muuntajana. Sillä on myös lakritsimainen jälkimaku.
Seos sopii lisänä vaikkapa purukumeihin, maitotuotteisiin, karamelleihin sekä lemmikkien ja tuotantoeläinten ruokiin.
Seosta eristetään vain T. daniellii -hedelmistä. Sen kaupallisesti kannattavaa tuottoa geenimuunnelluissa mikrobeissa tutkitaan.
Makeus

Taumatiini I ja II ovat ihmisille makeita, sillä ne sitoutuvat suun makeareseptoreihin eli TAS1R2-TAS1R3-heterodimeereihin.
Taumatiiniseos maistuu hyvin makealta. Maku alkaa hitaasti, säilyy suussa jopa puoli tuntia ja sillä on kitkerä lakritsimainen jälkimaku. Suuren massansa takia se on vain 1 600–3 000-kertaa makeampaa kuin sama massa sakkaroosia, mutta on moolimäärään suhteutettuna noin 100 000-kertaa makeampaa. Ihmisille pienin vesiliuoksissa aistittavissa oleva taumatiinipitoisuus on noin 50 nmol/l.
Turvallisuus

Taumatiiniseosta pidetään elintarvikekäytössä turvallisena. EU:ssa sille ei ole asetettu turvallista enimmäissaantirajaa eli ADI-arvoa. Se hajoaa kehossa aminohapoiksi.
Seosta jauheena käyttävissä tuotantolaitoksissa se voi olla allergisoiva sille altistuneille. Seoksen käsittely liuoksena estää altistusta taumatiinipölylle ja siten allergisoivuutta.
Rakenne

Taumatiinissa I ja II on 207 aminohappotähdettä. Niiden massat ovat vastaavasti 22209 Da ja 22293 Da. Niiden translaation jälkeisissä sekvensseissä on 235 tähdettä. Sekvenssit ovat muuten samat, mutta ne eroavat 4:n tähteen kohdalla: taumatiinissa I tähde nro. 64 on asparagiini (N64), C85, K89 ja R98. Taumatiinissa II nämä ovat K64, R85, R89 ja Q98. Translaation jälkeen signaalisekvenssit karsitaan ja muodostuu 207 tähteen proteiineja, joissa on 8 sisäistä disulfidisidosta.
Alla olevissa translaation jälkeisissä sekvensseissä vahvennetut osat ovat poistuvia signaalisekvenssejä ja punaiset taumatiinin I ja II keskenään eriäviä tähteitä.
Taumatiinin I sekvenssi:
10         20         30         40         50
MAATTCFFFL FPFLLLLTLS RAATFEIVNR CSYTVWAAAS KGDAALDAGG
        60         70         80         90        100
RQLNSGESWT INVEPGTNGG KIWARTDCYF DDSGSGICKT GDCGGLLRCK
       110        120        130        140        150
RFGRPPTTLA EFSLNQYGKD YIDISNIKGF NVPMDFSPTT RGCRGVRCAA 
       160        170        180        190        200
DIVGQCPAKL KAPGGGCNDA CTVFQTSEYC CTTGKCGPTE YSRFFKRLCP
       210        220        230 
DAFSYVLDKP TTVTCPGSSN YRVTFCPTAL ELEDE
Taumatiinin II sekvenssi:
10         20         30         40         50
MAATTCFFFL FPFLLLLTLS RAATFEIVNR CSYTVWAAAS KGDAALDAGG
        60         70         80         90        100
RQLNSGESWT INVEPGTKGG KIWARTDCYF DDSGRGICRT GDCGGLLQCK
       110        120        130        140        150
RFGRPPTTLA EFSLNQYGKD YIDISNIKGF NVPMDFSPTT RGCRGVRCAA
       160        170        180        190        200
DIVGQCPAKL KAPGGGCNDA CTVFQTSEYC CTTGKCGPTE YSRFFKRLCP
       210        220        230 
DAFSYVLDKP TTVTCPGSSN YRVTFCPTAL ELEDE
Ominaisuudet

Kaupallisesti käytetty taumatiini on taumatiinien I ja II seos ja kuivana kellertävä jauhe. Seoksessa on usein vähän kasviperäisiä epäpuhtauksia, kuten polysakkarideja. Seos säilyy pimeässä 40 °C:ssa tai viileämmässä useita vuosia.
Seoksen vesiliukoisuus on 600 mg/ml. Se kestää elintarviketeollisuuden happamassa tehtäviä käsittelymenetelmiä verrattain hyvin. Alle 5.5 pH-arvossa se kestää vedessä keittämistä esimerkiksi tunnin ajan, 120 °C UHT-käsittelyä, pastörointia, säilykepakkausta ja leipomotuotteiden paisto-olosuhteita. pH:ssa 7 tai emäksisemmissä ruuissa sitä alkaa hajota merkittävästi yli 70 °C:ssa. Hajoaminen tapahtuu lähinnä denaturaation kuten disulfidisidosten katkeamisen takia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ekoodit.fi: Taumatiini (Arkistoitu – Internet Archive)
Food Component Database (FooDB): Thaumatin (englanniksi)
Food and Agriculture Organization (FAO): Thaumatin (englanniksi)
Sugar and Sweeteners Guide: Thaumatin (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
T. daniellii -hedelmiä.
T. daniellii -lehtiä.
Säkkituoli

Piero Gatti, Cesare Paolini, Franco Teodoro (1968)
Säkkituoli on lepotuolina käytettävä iso muovirouhetäytteinen nahka- tai kangassäkki. Säkkituoli muotoutuu istujan vartalon mukaan istuimeksi.
Ensimmäisen säkkituolin suunnittelivat vuonna 1968 Zanottalle italialaiset Piero Gatti, Cesare Paolini ja Franco Teodoro. Heidän säkkituolinsa nimeltä Sacco tuli markkinoille vuonna 1969. Sacco on otettu New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmiin.
Säkkituolit saavuttivat suosion 1990-luvulla, jolloin niitä valmistettiin jo massatuotannossa. Päälliset oli tuolloin tehty vinyylistä, ja täyte oli rakeista polyesteriä. Nykyään päällinen tehdään useimmiten nailonista tai nahasta ja täyte on arvokkaammissa säkkituoleissa erillisessä sisäpussissa. Sisäpussissa oleva täyte mahdollistaa säkkituolin helpomman puhtaanapidon ja päällisestä riippuen myös ulkokäytön.
Säkkituoleja löytyy nykyään paljon erilaisista kotitalouksista, toimistoista, hotellien auloista ja ravintoloista. Säkkituoleihin printataan myös paljon erilaisia kuvioita ja logoja.
Pietro Gatti, Cesare Paolini ja Franco Teodoro, Sacco-säkkituolin suunnittelijat vuonna 1968
The Avengers

The Avengers tai Avengers tarkoittaa seuraavia asioita:
The Avengers, suomalainen yhtye
Avengers (punkbändi), yhdysvaltalainen punkbändi (en:The Avengers (band))
The Avengers (Uusi-Seelanti), uusiseelantilainen yhtye 1960-luvulta. (en:The Avengers (New Zealand band))
Herrasmiesagentti (The Avengers ), brittiläinen televisiosarja
Me kostajat (The Avengers), televisiosarjaan perustuva elokuva vuodelta 1998
Kostajat (The Avengers ), Marvel-kustantamon luoma supersankarijoukko
The Avengers, sarjakuvaan perustuva elokuva vuodelta 2012.
Marvel’s Avengers, sarjakuvaan perustuva videopeli vuodelta 2020.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Avengers”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tapio Heikkilä

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 184 cm
Paino: 74 kg
Lempinimi: Tapsa
Seura
Seura: FC Pelifiilis
Pelinumero: 28
Junioriseurat
: EPS
: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 | Honka/2 | – | (1) |
| 2008–2012 | Honka | 71 | (6) |
| 2008 | → FC Espoo (laina) | 6 | (2) |
| 2009–2010 | → Pallohonka | 31 | (10) |
| 2013–2015 | HJK | 86 | (6) |
| 2016 | SJK | 0 | (0) |
| 2016–2018 | Start | 55 | (4) |
| 2018–2019 | Sandnes Ulf | 47 | (6) |
| 2020– | Honka | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 298 | (35) |
Maajoukkue
| 2013– | Suomi B | 2 | (0) |
| 2014– | Suomi | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. heinäkuuta 2020. ]  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. heinäkuuta 2020.
Tapio Heikkilä (s. 8. huhtikuuta 1990 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti ammattilaistasolla viimeksi Veikkausliigassa pelannutta FC Honkaa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Norjassa.
Heikkilä teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 15. toukokuuta 2008 ottelussa FC Hakaa vastaan. Hän siirtyi 2013 Helsingin Jalkapalloklubiin 2+1-vuotisella sopimuksella. Joulukuussa 2015 hän siirtyi Seinäjoen Jalkapallokerhoon kaksivuotisella sopimuksella mutta pelasi seurassa vain yhden liigacupin ottelun ja siirtyi helmikuussa 2016 Norjaan IK Startin joukkueeseen. Hän pelasi kaudella 2016 Norjan pääsarjassa 30 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavat kolme kautta hän pelasi Norjan toisella sarjatasolla Startin ja Sandnes Ulfin joukkueissa. Kaudeksi 2020 hän palasi FC Honkaan. Kaudeksi 2024 Heikkilä siirtyi FC Pelifiilikseen.
Heikkilä pelasi maajoukkuedebyyttinsä 21. toukokuuta 2014 ottelussa Tšekkiä vastaan.
Saavutukset

Honka
Liigacup (2): 2010, 2011
HJK
Veikkausliiga (2): 2013, 2014
Suomen Cup (2): 2012, 2014
Liigacup: 2015
Aiheesta muualla

Heikkilä Veikkausliigan sivuilla. Web Archive.
Honka – Veikkausliiga
3 Heikkilä |
5 Aalto |
6 Voutilainen |
7 Levänen |
8 Savage |
9 Dongou |
10 Kaufmann |
11 Smith |
13 Murray |
14 Saarikivi |
15 Ollikainen |
16 Rasimus |
17 Rui Modesto |
19 Alegria |
20 Rale |
21 Koski |
24 Banahene |
26 Hatakka |
28 Huuhtanen |
31 Arko-Mensah |
33 Tammilehto |
88 Koskinen |
Valmentaja Vasara