stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrjö Happonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. lokakuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Kuopio, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Lempinimi: Ykä
Junioriseurat
1981–1988: KPT
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1988 | KPT | 19 | (3) |
| 1989–1990 | KuPS | 31 | (3) |
| 1991–1993 | MyPa | 74 | (11) |
| 1994 | KuPS | 23 | (2) |
| 1995–1996 | RoPS | 34 | (1) |
| 1997 | Santa Claus | 4 | (1) |
| 1997–2003 | KuPS | 129 | (15) |
| 2004–2005 | Kiffen | 20 | (1) |
| 2005 | SC KuFu-98 | 11 | (1) |
| 2006–2007 | SawU | – | (1) |
| 2008 | NP-H | – | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 345 | (38) |
Maajoukkue
| 1986 | Suomi U15 | 7 | (1) |
| 1986–1987 | Suomi U16 | 5 | (0) |
| 1987–1988 | Suomi U17 | 7 | (0) |
| 1988–1990 | Suomi U21 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yrjö Happonen (s. 8. lokakuuta 1970 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli yleensä hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.
Happonen pelasi kaksitoistavuotisen pääsarjauransa aikana yhteensä 210 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Hänen edustamiaan seuroja olivat kasvattajaseuransa Kuopion Pallotovereiden lisäksi Kuopion Palloseura, Myllykosken Pallo sekä Rovaniemen Palloseura. Happonen oli poikamaajoukkueiden avainpelaajia yhdessä Jari Litmasen kanssa, mutta useat loukkaantumiset hankaloittivat hänen kansalliselle huipputasolle murtautumista. Ulkomailla Happonen kävi Englannissa Valioliiga-seura West Ham Unitedin testileirillä. Vuonna 1986 Happonen valittiin Vuoden poikapelaajaksi.
Nykyisin hän toimii vanginvartijana Kuopion vankilassa ja pelaa jalkapalloa ikämiessarjoissa.
Saavutukset

Suomen Cup 1989, 1992
SM-hopea 1993
Vuoden poikapelaaja 1986
Çankaya

| Çankaya |
| --- | --- |

 Çankaya
 Koordinaatit: 39°55′N, 32°51′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Ankaran maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Alper Taşdelen
Väkiluku (2015):  792 189
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Çankaya on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa Çankayan väkiluku oli 792 189.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Çankaya Wikimedia Commonsissa
Merisinikorento

| Merisinikorento |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Anisoptera
Heimo::  Varsinaiset sudenkorennot Libellulidae
Suku::  Sinikorennot Orthetrum
Laji::  cancellatum
Kaksiosainen nimi
 Orthetrum cancellatum  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Libellula frumenti (Müller, 1767)  Libellula intermedia (Hansemann, 1836)  Orthetrum helveticum (Kirby, 1890) 
Katso myös
   Merisinikorento Wikispeciesissä   Merisinikorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Merisinikorento (Orthetrum cancellatum) on keskikokoinen sudenkorento, jonka koiraat ovat aikuisena väriltään sinertäviä.
Ulkonäkö ja koko

Merisinikorennon koiras on sinihärmäinen. Nuorena koiras on enimmäkseen keltaisen ja mustan kirjava. Merisinikorennon ulkonäkö on samankaltainen kuin lähisukuisen hoikkasinikorennon ja myöskin sinihärmäisten litteähukankorennon ja sorjahukankorennon. Merisinikorento on kuitenkin hoikkasinikorentoa suurikokoisempi, ja sillä on mustat siipitäplät ja keskiruumiin olkajuovat. Hoikkasinikorennolla siipitäplät ja olkajuovat ovat vaaleat.
Merisinikorennon takaruumiin pituus on 29–33 mm ja takasiiven pituus 35–40 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö

Laji elää laajalla alueella Euroopassa lukuun ottamatta Britannian ja Fennoskandian pohjoisosia, pohjoisen Afrikan rannikoilla ja Aasiassa Altaille, Mongoliaan ja Pohjois-Intiaan ulottuvalla alueella.
Suomessa laji elää etupäässä merenlahdilla ja maan itäosissa myös suurilla järvillä. Korennot vaeltavat usein sisämaahan, ja eteläisemmässä Euroopassa sitä esiintyy sisämaassa yleisenäkin. Suomen alueella merisinikorentoa tavataan jokseenkin yleisenä rannikkoalueilla ja 2000-luvulta lähtien yleistyvänä sisämaassa, varsinkin Itä-Suomessa.
Elintavat

Merisinikorennon lentoaika on touko-kesäkuun vaihteesta elokuun loppupuolelle. Päälentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä elokuun alkuun.
Aiheesta muualla

Merisinikorento Korentowikissä
Naaras
Yrjö Hakulinen (jääkiekkoilija)

Yrjö Hakulinen (s. 4. toukokuuta 1952) on entinen suomalainen jääkiekkoilija.
Joensuussa varttunut Yrjö pohjusti maineensa Lahdessa yhdessä veljensä Markku Hakulisen, Uman, kanssa. Hyökkääjinä pelanneista veljeksistä Yrjö oli isokokoinen ratkaisupelaaja. Kun Kiekkoreipas tarvitsi maalin, jäälle pantiin yleensä Hakuliset. Myöhemmin veljekset siirtyivät liiganousija HPK:n avainpelaajiksi. He olivat keväällä 1982 ehdolla Suomen omiin MM-kisoihin, ja pelasivat useita maaotteluitakin, mutta jäivät viime tingassa valitsematta.
Ominaista Yrjö Hakuliselle oli, että hän saattoi liikkua kaukalossa pitkään näkymättömissä, mutta iski sitten ratkaisun yllättäen. Nykyisin liikunnanopettajana toimiva Hakulinen pelasi eri liigajoukkueissa yhteensä 322 ottelua, joissa syntyi 258 tehopistettä.
Jääkiekkoura

Seurat
1971-1973 JoKP
1973-1975 Koovee
1975-1982 Kiekkoreipas
1982-1984 HPK
SM-pisteet
Ottelut: 322
Maalit: 116
Syötöt: 142
Pisteet: 258
Rangaistusminuutit: 242
Play-Off
Ottelut: 2
Maalit: 0
Syötöt: 1
Pisteet: 1
Rangaistusminuutit: 0
Çanakkale

| Çanakkale |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 Çanakkale
 Koordinaatit: 40°09′21″N, 26°24′49″E 
Valtio:  Turkki
Alue:  Länsi-Marmara
Maakunta:  Çanakkale
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ülgür Gökhan
Väkiluku (2014):  119 806
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.canakkale.bel.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Çanakkalen rantamaisemaan pystytetty puinen hevonen, jota käytettiin elokuvassa Troija 2004.
Çanakkale on satamakaupunki Turkin Çanakkalen maakunnassa Dardanellien eteläisellä, Aasian puoleisella rannalla. Kaupungissa on arviolta 119 806 asukasta (vuonna 2014).
Çanakkale on toinen Turkin kahdesta maakunnasta, jotka ovat sekä Euroopassa että Aasiassa. Kaupungista kulkee lauttaliikennettä mantereiden välillä. Se on myös muinaista Troijaa lähin kaupunki. Çanakkale oli alun perin Ottomaanien linnoitus (Kale-i Sultaniye), joka myöhemmin tuli tunnetuksi keramiikastaan, josta myös juontuu nykyinen nimi (turk.: çanak ruukku ja kale linnoitus).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Çanakkale Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (turkiksi)
Zeno Roth

Zeno Roth
Zeno Roth (30. kesäkuuta 1956 Düsseldorf – 5. helmikuuta 2018) oli saksalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hänen musiikissaan on vaikutteita neoklassisuudesta sekä bluesista. Hän oli muun muassa Scorpionsissa vaikuttaneen kitaristin Uli Rothin nuorempi veli. Uli Rothin mukaan Zeno Roth kuoli 61-vuotiaana pitkään sairasteltuaan.
Diskografia

Zeno (1986)
Zenology (1995)
Listen to the Light (1998)
Zenology 2 (2005)
Runway to the Gods (2006)
Çay

| Çay |
| --- | --- |

 Çay
 Koordinaatit: 38°35′N, 31°02′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Afyonkarahisarin maakunta
Väkiluku (2019):  31 179
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Çay on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 31 179.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Çay Wikimedia Commonsissa
Yrjö Hassi

Yrjö Johannes Hassi (3. elokuuta 1922 Jämsä – 9. helmikuuta 2008 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja järjestöjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Hassin vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Hassi, aiemmin Granberg, ja postinhoitaja Hilja Maria (Maija) Norrgård ja puoliso vuodesta 1948 Rauni Vainio. Professorit, rehtorit Osmo Hassi ja Antti Hassi olivat hänen veljiään. Hassi opiskeli Jämsän yhteiskoulussa vuodesta 1933, mutta sota keskeytti koulunkäynnin. Ylioppilaaksi hänet julistettiin poikkeussäännöksin vuonna 1942. Hassi osallistui sekä jatkosotaan että Lapin sotaan. Metsänhoitajaksi Hassi valmistui vuonna 1948 ja toimi sitten Metsähallituksen ylimääräisenä metsäarvostelija. Vuonna 1950 hän siirtyi Thomén Metsätoimiston palvelukseen,  vuonna 1951 Keski-Suomen metsänhoitoyhdistysten liiton toiminnanjohtajaksi ja vuonna 1954 MTK:n metsävaltuuskunnan metsävaliokunnan sihteeriksi.
Hassista tuli MTK:n metsäosaston päällikkö vuonna 1960. MTK:n ohella hän vaikutti laajemmin metsäalaan kotimaassa ja ulkomailla asiantuntija- ja järjestötyönsä myötä. Hän oli muun muassa Euroopan maatalousliiton metsäkomission varapuheenjohtaja 1961–1973. MTK:sta Hassi siirtyi vuonna 1973 Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton metsäosaston johtajaksi ja samalla metsäteollisuuden useiden yhteisöjen ja järjestöjen puheenjohtajaksi. Vuonna 1976 metsäneuvoksen arvonimen saanut Hassi provovoitiin myös Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi vuonna 1984. Eläkkeelle tehtävistään hän jäi vuonna 1987. Hassi oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
Julkaisuja

Näkökohtia polttohakkeen järjestämisestä metsänhoitoyhdistyksiä apuna käyttäen, 1960
Metsähovin radio-observatorio

| Metsähovin radio-observatorio |
| --- | --- |

Järjestö:  Aalto-yliopisto
Sijainti:  Kylmälä, Kirkkonummi, Suomi
Koordinaatit:  60°13′05″N 24°23′38″E﻿ / ﻿60.2181°N 24.3939°E﻿ / 60.2181; 24.3939
Tyyppi:  tähtitorni (en)
Teleskoopit:  Metsahovin 14m radioteleskooppi (d) ja Metsähovi Compact Array (d) (käännä suomeksi)
Avattu:  1974
Kotisivu:  www.aalto.fi/en/metsahovi-radio-observatory
Metsähovin radio-observatorio  (ent. radiotutkimusasema) on Aalto-yliopiston erillinen tutkimuslaitos, joka sijaitsee Kirkkonummella Kylmälän kylässä 30 kilometriä Otaniemen kampusalueelta.
Radio-observatorio aloitti toimintansa vuonna 1974 Metsähovin observatorioalueella Geodeettisen laitoksen ja Helsingin yliopiston tutkimusasemien vieressä. Perustamisen voimahahmoja olivat Martti Tiuri ja Seppo Urpo, joka johti Metsähovin asemaa 2000-luvun alkuun asti.
Asemalla on Suomen ainoa radioastronomiseen tutkimukseen käytettävä radioteleskooppi. Suojakupuun sijoitettu halkaisijaltaan 13,7-metrinen ja pintatarkkuudeltaan myös millimetrialueen havaintoihin soveltuva teleskooppi on käytössä 24 tuntia vuorokaudessa ympäri vuoden. Lisäksi alueella on useita pienempiä radioteleskooppeja ja -antenneja, joilla tutkitaan avaruutta ja radiotaajuisia ilmiöitä.
Metsähovin radiotutkimusaseman päätoimialat ovat:
Radiotieteen ja radioastronomian perustutkimus
Avaruustekniikka ja avaruustutkimus
Vastaanotinlaitteiston sekä tiedonkeruutekniikan kehitys
Tieteellisen laskennan ja laskentamenetelmien kehitys
Opetus ja tieteen edistäminen
Aseman laitteisto kattaa 2–150 GHz taajuusalueen. Tärkeimmät tutkimuskohteet liittyvät Aurinkoon ja aurinkokunnan ulkopuolelta tuleviin radiosignaaleihin. Tutkimuskohteita ovat
radiokvasaarit ja kontinuumihavainnot
aktiiviset galaksit
molekyylien spektriviivat
Auringon aktiivisuus ja pitkäaikainen muuttuvuus
geodeettinen ja radiotähtitieteellinen pitkäkantainterferometria (VLBI)
aktiivisten galaksien etuala-komponenttien kartoitus kosmisen taustasäteilyn tutkimusta varten (Tuorlan observatorio, Euroopan avaruusjärjestön Planck-satelliitti)
Asemalla suoritetaan myös aurinkokunnan tutkimusta: radioalueen aurinkotutkimusta, aurinkokunnan 22 GHz vesimaserlähteiden ja avaruusluotainten Doppler-ilmiön tutkimusta.
Mielihyväperiaate

Mielihyväperiaate on periaate, jonka mukaan ihminen pyrkii maksimoimaan olosuhteissa mahdollisen mielihyvän. Sigmund Freudin mukaan vastakohta libidon mielihyväperiaatteelle on niin sanottu todellisuusperiaate, jonka ohjaamana sopeutuminen ympäristön tosiasioihin tapahtuu.
Aiheesta muualla

Uskontopsykologia: Psyyken kivulias kehitys
Metsäjaanu

Metsäjaanu on Salon kaupunginosa, joka sijaitsee seututien 110 vieressä Tupurinmäessä. Metsäjaanu on teollisuusaluetta, jota kaupunki on kehittänyt ja yrittänyt houkutella alueelle etenkin cleantech-alan yrityksiä.
Pienteollisuuden lisäksi Metsäjaanussa sijaitsee Korvenmäen jätekeskus.
Metsäjaanun rekisterikylä lohkottiin Pahkavuoresta 1960-luvulla. Alue kuului tuolloin Uskelan kuntaan. Uskela liitettiin Saloon vuonna 1967[lähde? ].
Zeno Clash II

| Zeno Clash II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  ACE Team
Julkaisija:  Index Digital Media
Jakelija:  Steam ja PlayStation Now
Pelisarja:  Zeno Clash
Pelimoottori:  Unreal Engine 3
Julkaistu:  WW 30. huhtikuuta 2013
Lajityyppi:  yksinpeli, moninpeli
Pelimuoto:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, toimintaroolipeli, tappelupeli, beat ’em up
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Zeno Clash II on ACE Teamin kehittämä toimintapeli. Peli on julkaistu huhtikuussa 2013 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Aiheesta muualla

Zeno Clash II MobyGamesissa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Zeno Clash II
Käännös suomeksi
Metsähaaste

| Metsähaaste |
| --- | --- |
Tyyli:  tositelevisio
Kestoaika:  5–18 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle Areena
Julkaistu:  2017–2022
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  50
Tuotanto
Tuottaja(t):   Tomi Paajanen  Veera Lappi  Elsa Tolonen (Yle)  Maarit Häkkinen (Yle) 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Tomi Paajanen  Miia Lehtinen  Olli Haikka  Riku Riihilahti  Veera Lappi  Markku Mastomäki (Yle)  Maarit Häkkinen (Yle) 
Ohjaaja(t):   Jaakko Kangas (kausi 1)  Jesse Jokinen (kaudet 2–6) 
Käsikirjoittaja(t):   Saija Viitala (kausi 1)  Jenna Karas (kausi 1)  Maiju Pellikka (kausi 2)  Heli Lekka (kaudet 3–4)  Helena Mustonen (kausi 5)  Fanni Mikkonen (kausi 6)  Hille Luttinen (kausi 6) 
Tuotantoyhtiö(t):  Yellow Film & TV
Palkinnot
Voitetut:  Kultainen Venla Paras lasten- ja nuortenohjelma 2018
Aiheesta muualla
IMDb 
Metsähaaste on Yle Areenassa julkaistava tositelevisiosarja, jossa kuusi tubettajaa tai sosiaalisen median vaikuttajaa lähetetään selviytymään neljän päivän ajaksi erämaahan apunaan puhelimet ja heidän sosiaalisen median seuraajansa. Sarjaa on julkaistu kuusi tuotantokautta vuosina 2017–2022.
Metsähaasteen toinen tuotantokausi palkittiin yleisöäänestyksessä parhaan lasten- ja nuortenohjelman Kultaisella Venlalla.
Kaudet

| Kausi | Jaksoja | Julkaisuvuosi | Osallistujat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8 | 2017 | Tume, Vinkare, Sita Salminen, Henny Harjusola, Karoliina Tuominen ja Matti Roth (Blokess) |
| 2 | 9 | 2018 | Miklu, Deata, naaG, Mandimai, Henkka Remes ja Elisa Malik |
| 3 | 9 | 2019 | HurHur, Jasminsofi, Nelli Orell, Mauton, pikkudaniel, Joona Hellman ja Valtteri Sandberg |
| 4 | 8 | 2020 | Pinkku Pinsku, Tomas, Ilona, Patuemilia ja Iba & Keinaan (MolyBros) |
| 5 | 8 | 2021 | Alexandra Illman, Emma Kakkonen, Joalin Loukamaa, Henry Weckström, Ville Kauppinen ja Mikael Renwall |
| 6 | 8 | 2022 | Max Blomfelt, Samuel Chime, Khaled Azizi, Sara Janhunen, Roosa-Maria Laine ja Jaacob Rissanen |
Aiheesta muualla

Metsähaaste Yle Areenassa
Metsähaaste Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Megara (yhtye)

| Megara |
| --- | --- |
 Megara vuonna 2024.
Tiedot
Toiminnassa:  2015–
Tyylilaji:  alternative metal, hard rock, metallimusiikki, elektroninen rock
Kotipaikka:  Madrid, Espanja
Laulukieli:  espanja
Jäsenet:  Kenzy Loevett, laulu   Tio Rober Bueno, sähkökitara   Vitti Crocutta, bassokitara   Raphaela Tache, rummut  
Levy-yhtiö:  ON FIRE Records Indica Entertainment
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Megara on vuonna 2015 Madridissa perustettu espanjalainen vaihtoehtometalliyhtye. Nelihenkisen yhtyeen jäsenet ovat laulaja Kenzy Loevett, kitaristi Tio Rober Bueno, basisti Vitti Crocutta sekä rumpalisti Raphaela "Ra" Tache. Yhtye edusti San Marinoa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "11:11". Yhtye putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan 16 pistettä.
Historia

Megara-yhtyeen perustivat Madridissa kitaristi Tio Rober Bueno ja laulaja Kenzy Loevett. Samana vuonna yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltään Muérase quien pueda. Vuonna 2016 Megara julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa nimeltään Siete. Yhtye keräsi julkisuutta vuonna 2018 julkaistuaan toisen studioalbuminsa nimeltään Aquí estamos todos locos. Vuonna 2019 yhtye esiintyi Download Festival sekä Resurrection Fest -musiikkifestivaaleilla.
Historia > Benidorm Fest (2023)

Vuonna 2023 Megara kilpaili Espanjan vuoden 2023 euroviisukarsintana toimineessa Benidorm Fest 2023 -karsintakilpailussa kappaleellaan "Arcadia". Yhtye kilpaili kilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 31. tammikuuta 2023, jolloin se sijoittui neljänneksi ja eteni näin fiinaaliin asti. 4. helmikuuta 2023 pidetyssä finaalissa yhtye sijoittui kilpailussa neljännelle sijalle. Samana vuonna Megara ilmoitti toimivansa avustavana esiintyjänä Babymetal-yhtyeen Espanjan kiertueella.
Historia > Eurovision laulukilpailu 2024

Vuonna 2024 Megara kilpaili San Marinon vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineessa Una Voce per San Marino 2024 -karsintakilpailussa kappaleellaan "11:11". Yhtye pyrki alunperin kilpailemaan kappaleella Espanjan euroviiskarsintana toimineessa Benidorm Fest 2024 -kilpailussa, mutta Espanjan yleisradioyhtiö ei valinnut kappaletta mukaan kilpailuun. Sopiakseen yhteen San Marinon euroviisukarsinnan sääntöjen kanssa, Megara lisäsi "11:11"-kappaleeseensa muutaman italiankielisen säkeistön. Megara kilpaili Una Voce per San Marino 2024 -kilpailun toisessa semifinaalissa, josta he etenivät "Toinen mahdollisuus" -vaiheeseen, joka järjestettiin 23. helmikuuta 2024. Yhtye eteni esikarsinnoista finaaliin asti, joka järjestettiin 24. helmikuuta 2024. Finaalissa Megara voitti kilpailun saaden eniten pisteitä viisihenkiseltä tuomaristolta ja näin ollen yhtye edusti San Marinoa vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. Yhtye putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan 16 pistettä.
Diskografia > Studioalbumit

2016 – Siete
2018 – Aquí estamos todos locos
2021 – Pink Side
2022 – Truco o trato
Diskografia > EP-levyt

2015 – Muérase quien pueda
Diskografia > Singlet

2023 – "Arcadia"
2024 – "11:11"
Käännös suomeksi
Øve os på hinanden

|  Øve os på hinanden |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Fyr & Flamme
Levy-yhtiö:  Universal Music Denmark
Kesto:  3:06
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  10. helmikuuta 2021
Säveltäjä(t):  Laurits Emanuel
Sanoittaja(t):  Laurits Emanuel
Tuottaja(t):  Laurits Emanuel Rune Borup
Euroviisutiedot
Vuosi:  2021
Maa:  Tanska
Kieli:  tanska
Sijoitus semifinaalissa:  11.
Pisteet semifinaalissa:  89
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Yes” (2020) 
 ”The Show” (2022) ► 
Øve os på hinanden on tanskalaisen duon Fyr & Flammen esittämä kappale, jolla he edustivat Tanskaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdeksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Yrjö Harvia

Yrjö Harvia
Yrjö Artturi Harvia, vuoteen 1912 Hagan (31. lokakuuta 1887 Kokkola – 8. huhtikuuta 1947 Helsinki) oli filosofian maisteri ja kunnallismies. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1906 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910 ja filosofian maisteriksi samana vuonna. Harvia teki lukuisia opinto- ja kongressimatkoja useaan Euroopan maahan.
Harvia toimi Kunnallisen keskustoimiston aktuaarina 1914–1917 ja johtajana vuodesta 1918 kuolemaansa saakka. Hän oli Suomen kaupunkiliiton sihteerinä ja Suomen Kunnallislehden päätoimittajana 1918–1947. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä hän oli 1921–1936 ja 1946–1947 sekä valtuuston puheenjohtajana 1935–1936 edistyspuolueen edustajana. Harvia kuului Helsingin kaupunginhallitukseen 1931–1936 ja toimi lisäksi sosiaalilautakunnan jäsenenä 1919–1930 ja puheenjohtajana 1929–1930. Sosiaalilautakunta lakkautettiin kaupungin hallinnon uudistuksen yhteydessä, jolloin Harvia siirtyi kiinteistölautakunnan puheenjohtajaksi vuosiksi 1931–1947. Tässä lautakunnassa hänellä oli tilaisuus käyttää hyväkseen syvällisiä tietojaan ohjaamalla kaupungin asuntopolitiikkaa. Asuntoasioihin hän perehtyi myös toimiessaan vuodesta 1927 lähtien Asuntoreformiyhdistyksen puheenjohtajana.
Harvia toimi myös valtion asuntokomitean puheenjohtajana 1919, valtion tuulaakikomitean puheenjohtajana 1929, ansiottoman maanarvon nousun verotuskomitean puheenjohtajana 1939, Suomen satamaliiton hallituksen jäsenenä, Palosuojeluyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1924, Suomen kunnallisteknisen yhdistyksen hallituksen jäsenenä 1926–1930, Sosialipoliittisen yhdistyksen hallituksen jäsenenä 1929–1934, Helsingin kansallisen edistysseuran hallituksen jäsenenä 1930–1935, Yleisen autoliiton hallituksen jäsenenä 1931–1936 ja Helsingin asuntokeskuskunnan (Hakan) hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1939.
Yrjö Harvia osallistui kunnallislainsäädännön kehittämiseen ja vaikutti monin tavoin Helsingin asuntopolitiikkaan. Hän toimi 1929–1940 selvitysmiehenä Helsingin alueliitoskysymyksessä, jota käsittelevä mietintö julkaistiin kolmiosaisena teoksena. Muiden toimiensa ohessa Harvia toimi 1929 lähtien Yhteiskunnallisen korkeakoulun hallintoneuvoston puheenjohtajana ja vuodesta 1934 Helsingin kansanteatterin johtokunnan puheenjohtajana.
Teokset

Tonttiäyrikysymys kaupungeissamme, 1913
Monopolijärjestelmä Suomen kaupungeissa. Alkoholipitoisten juomien kaupan nykyinen järjestely. Suomen kunnallinen keskustoimisto 1913
Suomen kaupunkien metsät. Suomen metsänhoitoyhdistys 1916
Kaupunkien yleisen kunnallisverotuksen uudistamisesta. Kansantaloudellinen yhdistys 1918
Marraskuun 27 päivänä 1917 annetun kaupunkien kunnallislain arvostelua. Suomen kunnallinen keskustoimisto 1918
Kunnallisverotuksen uudistuksen suuntaviivoja. Kansantaloudellinen yhdistys 1919
Lähivuosien asuntopolitiikan suuntaviivoja. Asuntoreformiyhdistys 1919
Kunnallisverotuksen uudistamisesta. Kansallinen edistyspuolue 1921
Kunnallisverotus. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1921
Tampereen suomalainen yhteiskoulu 1895–1920. Toimittanut yhdessä Hellin Kaislan ja Ilmari Kalpan kanssa. Tampereen suomalainen yhteiskoulu 1921
Helsingin esikaupunkiliitos I–III. Helsingin kaupungin tilastotoimisto 1936–1940
Suomen kaupunkiliitto 1912–1937. Kunnallinen keskustoimisto 1938
Asuntopolitiikan nykyhetken tehtävät, 1940
Aiheesta muualla

Tuulikki Koskinen: / Harvia, Yrjö (1887–1947) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Michel Béroff

Michel Béroff (s. 9. toukokuuta 1950 Épinal) on ranskalainen pianisti ja kapellimestari.
Béroff valmistui Pariisin konservatoriosta vuonna 1966 ja sai seuraavana vuonna ensipalkinnon Olivier Messiaenin kunniaksi järjestetyssä kansainvälisessä pianokilpailussa. Hän on sittemmin profiloitunut Olivier Messiaenin teosten tulkitsijana. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä kapellimestareita ovat olleet Claudio Abbado, Daniel Barenboim, Leonard Bernstein, Pierre Boulez, Charles Dutoit, Christoph Eschenbach, Eugen Jochum, Erich Leinsdorf, Kurt Masur, Seiji Ozawa, Georges Prêtre, André Previn, Mstislav Rostropovitš, Esa-Pekka Salonen, Georg Solti, Michael Tilson Thomas ja David Zinman. Kamarimuusikkona Béroff on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi Martha Argerichin, Barbara Hendricksin, Lynn Harrellin, Jean-Philippe Collardin, Augustin Dumayn ja Pierre Amoyalin kanssa.
Béroff on tehnyt levytyksiä esimerkiksi EMI:lle ja Deutsche Grammophonille. Hänen levyttämiensä teosten säveltäjiin ovat kuuluneet Franz Liszt, Sergei Prokofjev, Igor Stravinsky, Maurice Ravel ja Claude Debussy. Béroff on saanut useita Grand Prix du Disque -palkintoja. Hän on tehnyt opetustyötä Pariisin konservatoriossa ja istunut monien pianokilpailujen tuomaristoissa. Hänen oppilaidensa joukossa on ollut Chopin-kilpailun voittanut Seong-jin Cho. Kapellimestarina Béroff on johtanut esimerkiksi Lyonin kansallisorkesteria, Lillen kansallisorkesteria ja UC Berkeleyn sinfoniaorkesteria.