stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olavi Ala-Nissilä
Elämä

Ala-Nissilä valmistui merkantiksi vuonna 1967, merkonomiksi 1969 ja ekonomiksi vuonna 1974. Hän suoritti kauppatieteen maisterin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1977. Vuonna 1980 Ala-Nissilä suoritti HTM-tilintarkastajan tutkinnon ja vuonna 1982 KHT-tilintarkastajatutkinnon. Ennen ensimmäistä valintaansa eduskuntaan Ala-Nissilä toimi Loimaan kauppaoppilaitoksen laskentatoimen ja oikeusopin lehtorina vuodesta 1974 sekä Turun kauppakorkeakoulun laskentatoimen vt. lehtorina 1989–1990.
Ala-Nissilä toimi Varsinais-Suomen vaalipiirin kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuodet 1991–2006. Hän on ollut jäsen muun muassa eduskunnan valtiovarainvaliokunnassa vuosina 1995–2006 (vuodet 2003–2006 puheenjohtajana) ja eduskunnan pankkivaltuustossa 1993–2006 ja uudelleen vuodesta 2015 (vuodet 2003–2006 puheenjohtajana). Vuonna 2006 Ala-Nissilä siirtyi Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäseneksi kuusivuotiskaudelle ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mauri Salo.
Vuodesta 2012 Ala-Nissilä on toiminut kansainvälisen tilintarkastusyhteisö BDO:n senior advisorina. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hänet valittiin uudelleen kansanedustajaksi. Ala-Nissilä on tarkastusvaliokunnan varapuheenjohtaja. Ala-Nissilä putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Vuosina 2001–2013 Ala-Nissilä oli lentopallon SM-liigan puheenjohtaja ja vuonna 2014 hänestä tuli kunniapuheenjohtaja. Vuodesta 2012 hän on ollut Euroopan Lentopalloliitto CEV:n sisäinen tarkastaja.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Ala-Nissilälle valtiopäiväneuvoksen arvonimen 9. joulukuuta 2022.
Teokset

Ala-Nissilä, Olavi et al: Laskentatoimen hyväksikäyttö.  Helsinki:  WSOY, 1985.  ISBN 951-013-116-4
Laskentatoimi: Kate.  Porvoo:  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-15683-3
Suomen talouden kolmas tie.  Loimaa:  Ooli, 1999.  ISBN 952-527-801-8
Elämä on joukkueurheilua.  Loimaa:  Kustannus HD, 2008.  ISBN 978-952-5556-32-2
Ulos finanssikriisistä.  Helsinki:  KHT-Media, 2010.  ISBN 978-952-218-063-6
Musta aukko: Teesejä Brysselin ja Wall Streetin seinille.  Helsinki:  KHT-Media, 2013.  ISBN 978-952-218-121-3
Ottakaa mut mukaan – osallistavaan kasvuun.  Loimaa:  Kustannus HD, 2018.  ISBN 978-952-7244-41-8
Älä lähetä kukkia

| Älä lähetä kukkia> Send Me No Flowers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Norman Jewison
Käsikirjoittaja:   Norman Barasch (näytelmä)  Carroll Moore (näytelmä). 
Tuottaja:  Martin Melcher
Säveltäjä:  Frank De Vol
Kuvaaja:  Daniel L. Fapp
Leikkaaja:  J. Terry Williams
Pääosat:   Doris Day  Rock Hudson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  19. helmikuuta 1965
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä lähetä kukkia (Send Me No Flowers) on Norman Jewisonin ohjaama romanttinen komedia vuodelta 1964. Elokuvan pääosissa ovat Rock Hudson, Doris Day ja Tony Randall. Elokuva on viimeinen Hudsonin ja Dayn tähdittämästä kolmesta romanttisesta komediasta. Elokuva perustuu 1960-alussa ilmestyneeseen teatterinäytelmään. Elokuva ei menestynyt yhtä hyvin kuin kaksi aikaisempaa Hudson/Day-filmatisointia.
Juoni

Judyn aviomies George kärsii vakavasta luulosairaudesta. Hän ymmärtää väärin lääkärinsä sanat, luulee tekevänsä kuolemaa ja päättää etsiä vaimolleen uuden aviomiehen turvaksi. Tämä taas herättää Judyssa epäilyksiä avioliiton tilasta.
Vastaanotto

Elokuva on julkaistu Suomessa DVD:llä. DVD-oppaassa Ilkka Juuso pitää sitä jopa hauskempana ko­me­diana kuin Dayn ja Hudsonin ensimmäistä yhteistyötä Kaikki alkoi puhelimesta. Hänestä elokuva on kestänyt hyvin aikaa.
Aiheesta muualla

Älä lähetä kukkia Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Älä lähetä kukkia AllMoviessa. (englanniksi)
DorisDay.net (Arkistoitu – Internet Archive) - Send Me No Flowers (englanniksi)
Aleksi Aaltonen

| Aleksi Aaltonen |
| --- | --- |

Suomen sosiaaliministeri
 Linkomiehen hallitus 17.12.1943–8.8.1944 Hackzellin hallitus 8.8.1944–21.9.1944 Fagerholmin I hallitus 18.3.1949–17.3.1950  
Edeltäjä:  K.-A. Fagerholm Tyyne Leivo-Larsson
Seuraaja:  K.-A. Fagerholm Ralf Törngren
Kansanedustaja
 1.8.1929–31.8.1936  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Turun läänin eteläinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1892 Somero
Kuollut: 22. helmikuuta 1956 (63 vuotta) Helsinki
Ammatti:  räätäli, toimittaja
Puoliso:  Elli Ilona Aaltonen (vih. 1918)
Tiedot
Puolue:  SDP
Aleksius (Aleksi) Aaltonen (5. heinäkuuta 1892 Somero – 22. helmikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, SDP:n kansanedustaja, ministeri ja Kansaneläkelaitoksen johtaja vuosina 1945–1954.
Elämä

Aaltonen harjoitti räätälin ammattia vuoteen 1916 asti, jonka jälkeen hän vaikutti sosiaalidemokraattisissa järjestöissä ja lehtien toimittajana. Kansakoulun lisäksi Aaltonen on suorittanut SDP:n puolueopiston vuonna 1918. Kansanedustajaksi hänet valittiin Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosiksi 1929–1936. Tämän jälkeen hän oli SDP:n puoluesihteerinä 1936–1944. Aaltonen toimi Edwin Linkomiehen ja Antti Hackzellin hallitusten sosiaaliministerinä 1943–1944. Vielä myöhemmin hän toimi Fagerholmin hallituksessa salkuttomana ministerinä, ministerinä valtiovarainministeriössä 1948–1949 sekä sosiaaliministerinä 1949–1950.
Puolueväen keskuudessa Aaltosta kutsuttiin usein lempinimellä ”Pussisen poika” hänen pakinoitsijanimimerkkinsä mukaan. Aaltonen vapautettiin valtakunnanoikeudessa 1953 syytteestä niin sanotussa salaputkijutussa. Aaltonen erotettiin Kansaneläkelaitoksen johtajan paikalta 14. lokakuuta 1954.
Perhe

Aaltosen vanhemmat olivat maanviljelijä Fredrik Aaltonen ja Ida Lovisa Fennander. Hänen vaimonsa oli taiteilija Elli Ilona Lehtonen (k. 1960). Aleksi Aaltosen poika oli professori Aimo O. Aaltonen.
Suomen Apteekkariliitto

Suomen Apteekkariliitto (Finlands Apotekareförbund ry) on vuonna 1897 perustettu yksityisten apteekkareiden muodostama yhdistys, joka keskittyy suomalaisen apteekkitoiminnan kehittämiseen, tuottaa jäsenilleen apteekkiliikkeen harjoittamista tukevia palveluita ja valvoo jäsentensä etuja. Lähes kaikki Suomen apteekkarit kuuluvat liittoon.
Markus Aaltonen

Markus Aaltonen heinäkuussa 2012.
Markus Sakari Aaltonen (s. 1. toukokuuta 1946 Seinäjoen maalaiskunta) on suomalainen valtiopäiväneuvos (2001) ja SDP:n entinen kansanedustaja Vaasan läänin vaalipiiristä (1975–1991 ja 1995–1999).
Elämä ja ura

Aaltonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965 ja taloustieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1974. Hän opiskeli pääaineenaan kansantaloustiedettä ja sivuaineena muun muassa sosiologiaa. Hän oli Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtaja 1969–1970. Sosialidemokraattiseen nuorisojärjestöön Aaltonen liittyi lukioaikansa alkupuolella vuonna 1963.
Aaltonen oli ensimmäisen kerran ehdolla eduskuntaan vuoden 1970 vaaleissa 23-vuotiaana. Hän oli ehdolla myös vuoden 1972 vaaleissa. Kansanedustajaksi Aaltonen valittiin kolmannella yrittämällä vuoden 1975 vaaleissa. Ennen valintaa hän työskenteli Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen suunnittelijana 1974–1975 ja Seinäjoen korkeakoulun suunnittelutoimikunnan pääsihteerinä 1975.
Kansanedustajana Aaltonen oli ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1987–1991 ja 1996–1999. Tässä asemassa Aaltonen pyrki saamaan erityisesti alkuvuoden 1991 Persianlahden kriisin aikana valtiosääntöön tulkinnan, jonka mukaan tasavallan presidentin ja valtioneuvoston olisi otettava eduskunnan ja etenkin ulkoasiainvaliokunnan kanta tehokkaammin huomioon tärkeissä ulkopoliittisissa päätöksissä.
Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen Aaltonen oli vuosina 1973–2012 ja ensimmäinen varapuheenjohtaja 1993–2001. Vuodesta 2013 hän on ollut toinen varavaltuutettu. Vuosina 1985–1991 Aaltonen oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1978, 1982 ja 1988 vaaleissa.
Aaltonen on ollut naimisissa vuodesta 1967 ja hänellä on kaksi aikuista tytärtä.
Teokset

Puroista virraksi.  Seinäjoki:  Veterator, 1995.  ISBN 952-90-6315-6
Sivistyksen hinku. Etelä-Pohjanmaan korkeakouluyhdistyksen neljä vuosikymmentä.  Seinäjoki:  Etelä-Pohjanmaan korkeakouluyhdistys, 2000.  ISBN 951-96750-1-9
Ameriikan Antti.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2429-0
Jälkikaikuja. Muisteluksia ja pohtielmia Seinäjoen lyseon vaiheilta.  Seinäjoki:  Seinäjoen lyseo -seura, 2002.  ISBN 952-914-951-4
Näkyyhän se varmasti. Alvar Aalto ja Seinäjoki.  Seinäjoki:  Veterator, 2005.  ISBN 952-918-507-3
Aaltonen, Markus (toim.): Miten meistä tuli kansanedustajia.  Seinäjoki:  Veterator, 2007.  ISBN 978-952-998-200-4
Teokset > Suomennokset

Kuodyté, Dalia & Tracevskis, Rokas: Tuntematon sota. Liettuan neuvostovastainen aseistettu vastarinta vuosina 1944–1953.  Suomentanut Markus Aaltonen. Seinäjoki:  Veterator, 2007.  ISBN 952-92-0840-5
Aiheesta muualla

.aspx Markus Aaltonen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Asunmaa  Fred  Granvik  Jokiniemi  Kangas  Kauppi  Lillqvist  Linna  Malm  Mäki-Hakola  Orrenmaa  Pihlajamäki  Pohjonen (1975–1977)  Raudasoja (1977–1979)  Sigfrids  Tuomaala  Uusitalo  Wahlström 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Fred  Kangas  Kauppi  Lillqvist  Linna  Malm  Mäki-Hakola  Norrback  Pihlajamäki  Pohto  Raudasoja  Renlund  Saarikoski  Söderström  Tuomaala  Uusitalo  Wahlström 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Aho  Koivisto  Linna  Malm  Mäki-Hakola  Nordman  Norrback  Nyby  Pihlajamäki  Pohto  Renlund  Saari  Saarikoski  Söderström  Tuomaala  Urpilainen  Vihriälä 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Aho  Ala-Harja  Björkstrand  Fred  Jäätteenmäki  Korkia-Aho  Malm  Mäki-Hakola  Nordman  Nyby  Renlund  Saari  Sillanpää  Urpilainen  Wahlström  Vihriälä  Vistbacka 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1995–1999 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Aho  Ala-Harja  Jäätteenmäki  Kallis  Kiviniemi  Koskinen  Kukkonen  Löv  Malm  Norrback  Nyby  Ranta-Muotio  Saari  Vehkaoja  Vihriälä  Vistbacka  Wahlström 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Eduskunta
Tahdon naimisiin

| Tahdon naimisiin> Muriel’s Wedding |
| --- | --- |

Ohjaaja:  P. J. Hogan
Käsikirjoittaja:  P. J. Hogan
Tuottaja:   Lynda House  Jocelyn Moorhouse 
Säveltäjä:  Peter Best
Kuvaaja:  Martin McGrath
Leikkaaja:  Jill Bilcock
Pääosat:   Toni Collette  Rachel Griffiths 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:  Miramax Films
Levittäjä:  Miramax Netflix
Ensi-ilta:  6. lokakuuta 1994
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $3 000 000 (arvio)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tahdon naimisiin (engl. Muriel’s Wedding) on australialainen romanttinen komedia vuodelta 1994. Elokuvan ohjasi P. J. Hogan, ja sen pääosissa olivat Toni Collette ja Rachel Griffiths. Elokuvassa soitetaan runsaasti Abban musiikkia. Elokuva oli suuri menestys, ja se sai lukuisia palkintoja ja oli monien palkintojen ehdokkaana. Se olikin läpimurtoelokuva niin Toni Collettelle, Rachel Griffithsille kuin P. J. Hoganillekin. Vaikka se onkin romanttinen komedia, niin siinä käsitellään useita vakavia aiheita. Tahdon naimisiin ilmestyi DVD:nä Suomessa 22. tammikuuta 2009
Juoni lyhyesti

Muriel Heslop (Toni Collette) on pienessä australialaisessa Porpoise Spitin kaupungissa asuva ylipainoinen ja ”ruma” tyttö. Romanttinen Muriel kuuntelee Abban musiikkia ja haaveilee naimisiin pääsystä. Lopulta hän kyllästyy elämäänsä Purpoise Spitissä ja muuttaa Sydneyyn etsimään onneaan. Hän muuttaa nimensä Marieliksi. Hän menee asumaan vanhan ystävänsä Rhondan (Rachel Griffiths) kanssa. Rhonda sairastuu syöpään, jonka vuoksi hän joutuu loppuiäksi pyörätuoliin. Samaan aikaan "Mariel" menee naimisiin eteläafrikkalaisen uimarin kanssa, joka tarvitsee maahanmuuttoluvan Australiaan. Äitinsä tekemän itsemurhan jälkeen Muriel joutuu tutkiskelemaan itseään. Muriel päättää jättää miehensä, koska ei rakasta tätä. Elokuvan lopussa Muriel käy hakemassa äitinsä luona asuvan Rhondan takaisin luokseen Sydneyyn, ja Muriel on viimein oppinut hyväksymään itsensä.
Aiheesta muualla

Tahdon naimisiin AllMoviessa. (englanniksi)
Rotten Tomatoes
Luettelo itsenäisten valtioiden lipuista

Tämä on luettelo itsenäisten valtioiden lipuista. Valtioiden, joiden poliittinen asema on kiistanalainen, liput on lueteltu muiden valtioiden lippujen jälkeen.
Kiistanalaiset alueet

Alla on lueteltu niiden valtioiden, alueiden tai poliittisten yksikköjen liput, joita ei ole yleisesti tunnustettu itsenäiseksi tai joita kaikki ympäristön valtiot eivät ole tunnustaneet, mutta jotka ovat joidenkin valtioiden tunnustamia tai ovat joko ainoastaan de facto tai de jure -itsenäisiä.
Abhasian lippu
Acehin lippu
Artsakhin lippu
Azad Kashmirin lippu
Azawadin lippu
Etelä-Ossetian lippu
Itškerian tšetšeenitasavallan lippu
Jubamaan lippu
Kiinan tasavallan lippu
Kosovon lippu
Lounais-Somalian lippu
Länsi-Saharan lippu
Palestiinan lippu
Pohjois-Kyproksen lippu
Somalimaan lippu
Tamil Eelamin lippu
Tiibetin lippu
Transnistrian lippu
Waziristanin lippu
Aiheesta muualla

Flags of the World from CIA (englanniksi)
Peter Griffin

| Peter Griffin |
| --- | --- |

Ääninäyttelijä:  Seth MacFarlane
Ensiesiintyminen:  "Death Has a Shadow"
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Ikä:  42
Hiukset:  ruskeat
Ammatti:  panimon työntekijä
Perhe:  Lois Griffin (vaimo) Meg Griffin (tytär) Chris Griffin (poika) Stewie Griffin (poika)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peter Löwenbräu Griffin on suositun yhdysvaltalaisen animaatiosarja Family Guyn päähahmo. Hänen ääninäyttelijänsä sekä luojansa on sarjan ohjaaja Seth MacFarlane. Peterin ääni sai vaikutteita MacFarlanen entisen koulun talonmiehen äänestä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa 15 minuutin pätkässä 20. joulukuuta 1998.
Peter on Lois Griffinin aviomies ja Meg, Chris ja Stewie Griffinin isä. Hänellä on myös Brian-niminen koira. Peter on noin 42-vuotias, ylipainoinen, silmälasit omistava, ruskeahiuksinen, perinteinen amerikkalainen mies. Peter on todistetusti jälkeenjäänyt, eikä juurikaan ajattele tekemisiään ja tekee hetken mielenjohteesta vähintäänkin kyseenalaisia päätöksiä. Vaikka hän osoittaa joissakin jaksoissa äärimmäistä tyhmyyttä, tämä on tarpeen tullen hyvinkin älykäs ja tunteellinen. Peter rakastaa perhettään ja onkin valmis tekemään mitä vain heidän vuoksensa, vaikka on toisinaan tokaissut esim. vihaavansa lapsiaan. Suurin osa vitseistä Peterissä pyörivät tämän tyhmyyden ympärillä. Hänellä on usein hyvin erikoisia tempauksia, jotka usein näytetään niin sanotusti cutaway gageina. Lois menettää usein hermonsa Peterin temppuihin. Peterin lapsellisuudesta kertoo myös perheensisäiset asiat, kuten Megin syrjiminen. Sarjan yksi toistuvimmista vakiovitseistä onkin se, kun Peter pieraisee Megin naamalle spontaanisti. Peter nähdään myös usein itkemässä milloin mistäkin, kuten eksyessään ruokakauppaan ja oltuaan eturauhastutkimuksissa. Joissakin jaksoissa Peterin nähdään joutuvan tappeluun ihmisen kokoisen Ernie-kanan kanssa, ja kaatuvan portaissa. Peter myöskin parissa jaksossa ärsyttää perhettään luukuttamalla pakonomaisesti The Trashmenin musiikkikappaletta Surfin’ bird.
Peter on työskennellyt useissa paikoissa, joista merkittävimmät lelutehtaassa ja nykyisin olutpanimossa. Hän on tehnyt sarjan aikana myös luovia töitä kuten muusikon ja sarjakuvataiteilijan ammattia. Peterin on nähty usein soittavan kitaraa ja laulavan, sekä tämä taitaa viulunsoiton alkeet. Harrastuksinaan tämä on mm. kalastanut.
Peter viettää aikaa parhaiden ystäviensä Joe Swansonin, Glenn Quagmiren ja Cleveland Brownin kanssa läheisessä pubissa, juoden runsaasti olutta. Sarjan alkuaikoina Peter vietti paljon aikaa koiransa Brianin kanssa, mutta kaksikko on erkaantunut toisistaan sarjan edetessä. He ovat silti hyvissä väleissä. Vaikkei sitä päällepäin uskoisikaan, usea nainen on omannut obsession Peteriin kuten tämän ex-tyttöystävä, pomo sekä äidin ystävätär.
Peter esiintyy useissa Family Guy -oheistuotteissa, kuten leluissa, paidoissa ja videopelissä, ja on esiintynyt myös muissa animaatiosarjoissa, kuten Simpsonit, American Dad!, South Park ja Family Guyn spin-off-sarja The Cleveland Show.
Aiheesta muualla

Internet Movie Database
P.S. Rakastan sinua (elokuva)

| P> S. Rakastan sinua.P.S. I Love You |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard LaGravenese
Käsikirjoittaja:  Richard LaGravenese Steven Rogers
Tuottaja:  Alcon Entertainment Grosvenor Park Productions Wendy Finerman Productions
Säveltäjä:  John Powell
Kuvaaja:  Terry Stacey
Leikkaaja:  David Moritz
Pääosat:  Hilary Swank Gerard Butler Lisa Kudrow Gina Gershon James Marsters Kathy Bates
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Alcon Entertainment Grosvenor Park Productions 2S Films
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  2007
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
P.S. Rakastan sinua (engl. P.S. I Love You) on Richard LaGravenesen käsikirjoittama ja ohjaama romanttinen draama vuodelta 2007. Cecelia Ahernin samannimiseen romaaniin perustuva elokuva kertoo Holly Kennedystä (Hilary Swank), jonka irlantilainen aviomies Gerry (Gerard Butler) sairastuu ja kuolee. Hollyn maailma romahtaa täysin, ja hautajaisten jälkeen Holly sulkeutuu läheisiltään kunnes alkaa saada kirjeitä menneisyydestä: Gerry haluaa auttaa Hollya surun yli muistelemalla vielä kerran heidän yhteistä aikaansa maan päällä. Jokainen Gerryn kirje päättyy sanoihin ”P.S. Rakastan sinua”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hilary Swank  | … |  Holly Kennedy   |
|  Gerard Butler  | … |  Gerry Kennedy   |
|  Lisa Kudrow  | … |  Denise Hennessey   |
|  Gina Gershon  | … |  Sharon McCarthy   |
|  James Marsters  | … |  John McCarthy   |
|  Kathy Bates  | … |  Patricia Rawley   |
|  Harry Connick Jr.  | … |  Daniel Connelly   |
|  Nellie McKay  | … |  Ciara   |
|  Jeffrey Dean Morgan  | … |  William Gallagher   |
|  Dean Winters  | … |  Tom   |
Aiheesta muualla

FilmGoerin arvostelu elokuvasta
Luettelo valtioiden rantaviivan pituuksista

Tämä on  luettelo valtioista  rantaviivan pituuden mukaan kilometreinä.  Joillakin valtioilla on eksklaaveja ja ne on huomioitu luettelossa. Luettelossa on huomioitu myös kiistanalaisia alueita sekä merentakaisia alueita.
Huomautus: itsehallintoalueet  on merkitty kursiivilla
Nils Philip Gyldenstolpe

| Nils Philip Gyldenstolpe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1734 Österåker, Ruotsi
Kuollut: 20. helmikuuta 1810 (76 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  virkamies
    
Nils Philip Gyldenstolpe (19. helmikuuta 1734 Österåker – 20. helmikuuta 1810 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi ja virkamies, joka toimi Gävleborgin läänin maaherrana vuosina 1773–1781. Hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1789.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nils Philip Gyldenstolpe Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Anders Johan von Höpken | Ruotsin akatemia, tuoli 1 1789–1810 | Seuraaja: Johan Olof Wallin |
Ástros

| Ástros Άστρος |
| --- | --- |
 Ástroksen kaupunki.
 Ástros
 Koordinaatit: 37°24′14″N, 22°43′21″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Vóreia Kynouría
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4002000101
Väkiluku (2011):  2 285
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ástros (kreik. Άστρος) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 285 (vuonna 2011). Ástros on Vóreia Kynourían kunnan kuntakeskus.
Ástroksen arkeologinen museo, entinen Karytsiótisin koulu.
Ástros sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itäosassa vajaan kolmen kilometrin päässä Argoksenlahden rannasta. Se muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Άστρους, Dimotikí Koinótita Ástrous), johon kuuluvat varsinaisen Ástroksen kaupungin lisäksi kylät Ágios Ioánnis, Ágios Stéfanos, Chantákia ja Várvogli sekä Loukoún luostari (Moní Loukoús). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 408. Ástroksen ranta-asutus Parálio Ástros (väkiluku 1 043) muodostaa erillisen kyläyhdyskunnan ja sijaitsee Argoksenlahden rannalla.
Ástroksen nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Ástroksen arkeologinen museo. Loukoún luostari sijaitsee noin neljän kilometrin päässä kaupungista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ástros Wikimedia Commonsissa
Juhannuskukkulan vesitorni

| Juhannuskukkulan vesitorni |
| --- | --- |
 Ammattioppilaitos ja vesitorni luoteesta.
Osoite:  Kukkulakuja 3, Turku
Sijainti:  Pohjola, Turku
Koordinaatit:  60°27′33″N, 022°15′24″E
Rakennustyyppi:  monikäyttörakennus: vesitorni ja oppilaitos
Valmistumisvuosi:  1958
Suunnittelija:  K. S. Sandelin, rakenteet T. R. Vähäkallio
Omistaja:  Turun kaupunki
Käyttäjä:  Turun kaupungin vesilaitos
Runkorakenne:  betoni
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juhannuskukkulan vesitorni Turun Pohjolan kaupunginosassa on kaupungin neljästä nykyisestä vesitornista toiseksi vanhin. Rakennus on monitoimirakennus, tilavuudeltaan 9 000 kuutiometrin vesisäiliöiden alla on Turun ammatti-instituutin tiloja. Vesitorni-koulutalo on valmistunut vuonna 1958, se on rakennettu osittain kaupungin omana työnä K. S. Sandelinin suunnitelmien mukaan. Rakenneteknisenä ratkaisuna oli tehdä säiliöiden betoniseinät sisäänpäin kaartuviksi.
Vesitornin korkeus merenpinnasta on sama kuin Yliopistonmäen vesilinnalla eli 57 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juhannuskukkulan vesitorni Wikimedia Commonsissa
Dakota Staton

Dakota Staton
Dakota Staton (3. kesäkuuta 1930 Pittsburgh, Pennsylvania – 10. huhtikuuta 2007 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazz- ja R&B-laulaja.
Staton opiskeli Filion School of Musicissa. Hän sai New Yorkissa esiintyessään Capitol Recordsin tuottaja Dave Cavanaugh’n huomion. Solmittuaan levytyssopimuksen hän julkaisi vuonna 1954 debyyttisinglen What Do You Know About Love?. Staton sai vuonna 1955 DownBeat-lehden lupaavimman tulokkaan tunnustuksen. Hänen ensimmäinen albuminsa The Late, Late Show (1957) pääsi neljännelle sijalle Billboardin listalla. Sitä seurannut The Dynamic Dakota Staton! (1958) pääsi listalla 22. sijalle. Staton aloitti pitkäaikaisen yhteistyön sovittaja, kapellimestari Sid Fellerin kanssa.
Staton meni vuonna 1958 naimisiin trumpetisti Talib Dawudin kanssa ja kääntyi muslimiksi. Hän esiintyi jonkin aikaa nimellä Aliyah Rabia. Staton toimi Dawudin Muslim Brotherhood -järjestössä, joka vastusti Elijah Muhammadin ajamaa mustan ylivallan politiikkaa. Staton pääsi listoille vielä julkaisulla Crazy He Calls Me (1959), mutta ei enää saanut osakseen aiempaan verrattavia menestyksiä. Livelevytys Dakota at Storyville (1961) oli Statonin viimeinen Capitol Recordsille tehty julkaisu. Siirryttyään United Artists Recordsille Staton julkaisi levytykset Live and Swinging ja Dakota Staton with Strings. Vuonna 1965 hän muutti Isoon-Britanniaan. Hän aloitti työskentelyn hotelleissa ja risteilyaluksilla. 1970-luvun alkupuolella Staton palasi Yhdysvaltoihin, jossa hän teki levytyssopimuksen Groove Merchantin kanssa ja julkaisi  Richard Holmesin kanssa levyn Madame Foo Foo (1972). Staton teki levytyksiä myös Muse Recordsille ja Simitar Entertainmentille.
Staton solmi vuonna 1999 levytyssopimuksen HighNote Recordsin kanssa viimeistä studioalbumia A Packet of Love Letters varten.