stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inkeri Venho

| Inkeri Venho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Inkeri Venho
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  172 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2005 2006–2008 2010–2013 2013–2014:   BC Nokia  BC Nokia  BC Nokia  Tampereen Pyrintö
Inkeri Venho (s. 4. huhtikuuta 1988) on suomalainen koripalloilija. Takamiehenä pelaava Venho on BC Nokian kasvatti. Hän on pelannut SM-sarjassa neljänä kautena.
Venho pelasi BC Nokiassa yksittäisiä naisten SM-sarjan otteluita kolmella eri kaudella vuosina 2004–2008. Vakituiseksi joukkueen pelaajaksi hän nousi Nokian pelatessa I-divisioonaa vuosina 2010–2012 ja jälleen SM-sarjaa kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Venho siirtyi pelaamaan I-divisioonan Tampereen Pyrintöön.
Hoonah

| Hoonah |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 58°6′34″N, 135°26′11″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Hoonah-Angoon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,5 km²
 – Josta vettä:  5,4 km² (24,05 %)
Väkiluku:  860
 – Väestötiheys:  50,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoonah on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Chichagofinsaaren pohjoisrannalla Icy Straitin (Icysalmen) äärellä. Nimi hoonah tarkoittaa "kylää kalliolla".
Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 860. Näistä 60,58% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Hoonah on tlingitteihin kuuluvan huna-ryhmän tärkein asuinpaikka.
Historiaa

Legendan mukaan jäätikön siirtyminen hunien alkuperäiskodissa Glacier Bayssä sai heidät muuttamaan paikkaan, jossa sijaitsee nykyisin Hoonah.
Vuonna 1880 The Northwest Trading Company rakensi ensimmäisen kauppapuodin Hoonahiin. Seuraavana vuonna presbyteerit perustivat lähetysaseman ja koulun. Vuoden 1887 tienoilla kylässä asui talvisin 450-500 ihmistä. Vuonna 1901 Hoonahiin avattiin postikonttori. Vuonna 1944 tulipalo tuhosi suuren osan Hoonahia, mukaan lukien omia tärkeitä tlingitti-kulttuurikohteita. Yhdysvaltojen hallitus auttoi Hoonahin jälleenrakentamisessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hoonah Google Localissa
Hilda Thegerström

Hilda Thegerström
Hilda Aurora Thegerström (17. syyskuuta 1838 Tukholma – 6. joulukuuta 1907) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianonsoitonopettaja.
Opiskeltuaan Franz Berwaldin johdolla ja saatuaan valtion apurahan vuonna 1857 Thegerström matkusti Pariisiin ja Weimariin, jossa professorit Marmontel ja Liszt opettivat häntä. Hän esiintyi menestyksekkäästi konserttipianistina Weimarissa vuonna 1857 ja debytoi Pariisissa vuonna 1859.
Pian palattuaan Ruotsiin hän piti konsertin Tukholmassa ja jopa maaseudulla. Christina Nilsson debytoi eräässä Thegerströmin konsertissa Uppsalassa 1860-luvun alussa. Vuonna 1863 Thegerström asettui asumaan Göteborgiin ja toimi musiikinopettajana. Vuosina 1865–1868 tehdyn ulkomaanmatkan jälkeen hänelle tarjottiin pianonsoitonopettajan paikkaa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän hyväksyi tarjouksen ja hoiti tehtävää vuosina 1872–1903.
Palkintoja ja huomionosoituksia

1875 – Jäsen numero 449 Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa
1895 – Litteris et Artibus -mitali
Teoksia

Souvenirs suédois: La naïveté pianolle, op. 1 (1857)
Souvenirs suédois: Nocturne et Rondoletto pianolle, op. 2 (1857)
Några elementar-piano-fingeröfningar jemte skalorna uti rythmisk taktindelning (1859)
Aiheesta muualla

Thegerström, Hilda Aurora i Arvid Ahnfelt, Europas konstnärer (1887)
Hilda Thegerström Levande Musikarv -arkistossa
Hilda Aurora Thegerström Runeberg-projektissa
Thegerström, 3. Hilda Aurora, Nordisk familjebok (2. laitos, 1919)
Houéyogbé

Houéyogbé
Sèn kylän läpi johtava tie.
| --- | --- |
Sijainti:  Mono Benin
Pinta-ala:  290 km2 
Korkeus merenpinnasta:  63  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Houéyogbé on piirikunta, kylä ja arrondissementti Monon departmentissa Lounais-Beninissä. Alue on 290 neliökilometriä laaja ja vuonna 2013 piirikunnassa asui 101 893 henkilöä. Arrondissementissa oli 6 647 asukasta.
Kuvia

Maantie, joka johtaa Sén kylän läpi.
Keramiikkaa Sén kylässä.
Keramiikkaa.
Aiheesta muualla

Tilastoja (englanniksi)
Global Forest Watch (englanniksi)
Synsepalum dulcificum branches bearing ripe fruits (englanniksi)
Association Nationale des Communes du Bénin (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Hvidovre Fighters

| Hvidovre Fighters |
| --- | --- |

Perustettu:  1966
Entiset nimet:  Hvidovre Wolves (-2007)   Tomtemo Hvik (2007-2009)   Hvidovre Ligahockey (2009-2011)   Copenhagen Hockey (2011-2013)   Hvidovre IK (2013-2014)   Hvidovre Fighters (2014-)
Kaupunki:   Hvidovre, Tanska
Kotiareena:  Hvidovre Skøjtehal
– kapasiteetti:  2000
Värit:                
Päävalmentaja:   Peter Enehag
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hvidovre Fighters on tanskalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Tanskan pääsarjassa Metal Ligaenissa. Joukkue tulee Hvidovresta, Kööpenhaminan lähistöltä.
NHL-pelaajat

Ladislav Benýšek
Robert McVicar
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut (tanskaksi)
Hvidovre Fighters - Eliteprospects.com (englanniksi)
Hvis lyset tar oss

| Hvis lyset tar oss Burzum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuussa 1992
 Julkaistu: toukokuussa 1994
 Tuottaja(t): Varg Vikernes Eirik ”Pytten” Hundvin
 Tyylilaji: Black metal
 Kesto: 44.32
 Levy-yhtiö: Misantrophy Records
Burzumin muut julkaisut
| Det som engang var 1993 | Hvis lyset tar oss 1994 | Filosofem 1996 |
Hvis lyset tar oss (norj. Jos valo ottaa meidät) on Varg Vikernesin yhden miehen yhtyeen Burzumin albumi. Sen on katsottu olevan maailman merkittävimpiä black metal -albumeja. Levy äänitettiin syksyllä 1992, mutta se julkaistiin vasta toukokuussa 1994. Haastattelujen mukaan Hvis lyset tar oss on Vikernesin lempialbumi. Albumin kansikuvassa on Theodor Kittelsenin teos Fattigmannen (suomeksi ”kerjäläinen”). Levyllä on vain neljä kappaletta, mutta kappaleet muodostavat silti täyspitkän levyn.
Vikernes soittaa levyllä kaikki instrumentit itse, ja tuottajana ja äänitysteknikkona toimii norjalainen Eirik Hundvin.
Kappalelista

Det som en gang var – 14.21
Hvis lyset tar oss – 8.05
Inn i slottet fra drømmen – 7.52
Tomhet – 14.12
Aiheesta muualla

Albumi Burzumin virallisella sivustolla. (englanniksi)
Albumi Hvis lyset tar oss Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Anus.com - Tarkempaa tietoa ja arviointia Burzumin tuotoksista. (englanniksi)
Hvis lyset tar oss (Arkistoitu – Internet Archive). BestBlackMetalAlbums.com. (englanniksi)
Hvis lyset tar oss Discogsissa. (englanniksi)
Hyppyrinkosken harkkohytti

Hyppyrinkosken harkkohytti sijaitsi Nilsiän ja Juankosken rajamailla Puntinjoen Hyppyrinkosken rannalla ja se oli toiminnassa 1795–1802. Harkkohytin perusti ruotsalainen ruukinhoitaja Samuel Corneer. Hyttiin kuului harkkouuni sekä vesivoimalla toimivat kaksi paria palkeita ja pieni vasara.
Laitoksen toiminnasta kerrotaan Suomen tiedeseuran julkaisussa (1857) seuraavaa
»Under Rinmans ledning anlades 1792 äfven af Löjtnant Ernst Fredr. Engdahl ett blästerverk i Urimalax i Nilsiä, 
äfvensom ett annat i Hyperinkoski i Kaavi uuppgiffes att hafva blifvit anlagdt åren 1793-1795 af Inspektören Samuel Corneer» 
(Bidrag till Finlands naturkännedom, etnografi och statistik)
Hyppyrinkosken harkkohytistä ei ole löydetty mitään säilyneitä jäänteitä.
Imatran keskustaajama

| Imatran keskustaajama |
| --- | --- |
 Imatran keskustaajama
 Koordinaatit: 61°10′17.485″N, 28°46′9.175″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Karjala
Seutukunta:  Lappeenranta
Kunta:  Imatra, Lappeenranta, Ruokolahti
Pinta-ala:  
 – Maa:  55,46 km²
Väkiluku:  28 896
 – Väestötiheys:  521 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Imatran keskustaajama on taajama Imatralla, Lappeenrannassa ja Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnassa. Vuonna 2014 taajaman väkiluku oli 28 896, pinta-ala 55,46 neliökilometriä ja väestötiheys 521 asukasta per neliökilometri.
Imatralla taajama levittäytyy Vuoksen molemmin puolin. Lappeenrannasta taajamaan kuuluu Korvenkylä ja osa Perä-Meltolaa, Ruokolahdelta Imatrankin puolelle ulottuva Huhtanen eli Huhtasenkylä. Vuonna 2014 taajaman väkiluvusta 27 115 oli Imatran, 1 471 Lappeenrannan ja 310 Ruokolahden puolella. Koko Imatran väestöstä 97 prosenttia asui taajaman alueella, ja se oli Imatran ainoa taajama.
Taajama on paitsi Imatran itsensä, myös Imatran kaupunkiseudun keskustaajama. Kaupunkiseudun lähitaajamia ovat Ruokolahden kuntakeskus Rasila ja Oritlampi, sekin Ruokolahdella.
Huopalahdentie

Liikennettä Huopalahdentiellä.
Huopalahdentie on pohjois-eteläsuuntainen katu Helsingin Munkkiniemessä ja Haagassa. Se alkaa etelässä Paciuksenkadun, Munkkiniemen puistotien ja Ramsaynrannan risteyksestä, kulkee Munkkivuoren ja Niemenmäen osa-alueiden välistä ja päättyy pohjoisessa Etelä-Haagan suureen liikenneympyrään. Turunväylä alkaa Huopalahdentieltä.
Huopalahdentie on vilkas liikenneväylä; Munkkiniemenaukion ja Turunväylän välisellä osuudella liikennemäärä on noin 33 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Huopalahdentien eteläpään rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun asuinkerrostaloista. Pohjoisempana on uudempaa ja hajanaisempaa rakennuskantaa.
Pikaraitiotie ja bulevardisointi

Huopalahdentielle on suunniteltu suuria muutoksia 2020-luvulla Vihdintien pikaraitiotien rakentamisen yhteydessä. Huopalahdentien ja Vihdintien kokonaisuudesta suunnitellaan ”bulevardikaupunkia”, jossa pyritään luomaan viihtyisämpi urbaani ympäristö, ja tiivistämään aluetta uudisrakentamisella. Uuden kaavan toteuttamisen on arvioitu maksavan yli 93 miljoonaa euroa, josta raitiotien osuus on 14 miljoonaa. Kaavoitetulle alueelle on suunniteltu rakennettavan uutta kerrosalaa 76 200 m². Helsingin kaupunginhallitus käsittelee uutta asemakaavaa syksyllä 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huopalahdentie Wikimedia Commonsissa
Ilmari Tapiovaara -palkinto

Ilmari Tapiovaara -palkinto on Taideteollisen korkeakoulun myöntämä muotoilupalkinto.. Palkinto on kunnianosoitus muotoilija Ilmari Tapiovaaralle.
Palkitut

2001 Yrjö Wiherheimo
2003 Vuokko Nurmesniemi
2005 Ben af Schultén
2007 Brian Keaney
2009 Jouko Järvisalo
2011 Jukka Korpihete
2013 Håkan Långstedt
2015 Ilkka Suppanen
Huittisten helluntaiseurakunta

| Huittisten helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1945
Pääkirkko:  Huittisten Kotikirkko Aaranteenkatu 9 32700 Huittinen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huittisten helluntaiseurakunta eli Huittisten Kotikirkko (aik. Huittisten Siion-seurakunta) on vuonna 1945 perustettu Huittisissa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on Suomen Helluntaikirkon jäsen.
Vuonna 1986 seurakunta kuului Satakunnan keskikokoisiin helluntaiseurakuntiin jäsenmäärän ollessa 200–400 hengen välimaastossa.
Historia

Huittisissa on historiallisesti pitkät perinteet voimakkaan hengellisen liikehdinnän alueena. Liisa Erkintyttären kautta 1756 syntynyt rukoilevaisherätys levisi Huittisiin. Lauttakylän Junttilassa pidettyihin hartauksiin 1842 osallistuneisiin sovellettin hartaudet kieltävää konventikkeliplakaattia. Huittinen oli myös 1820–1840-luuvilla voimakkaan evankelisen herätyksen aluetta.
Helluntaiherätys saapui Huittisiin 1930-luvun alussa. Alussa seurakunnan työalue oli laaja käsittäen Punkalaitumen, Keikyän, Kiikan, Köyliön, Säkylän, Vampulan, Alastaron ja Urjalan pitäjät. Vuonna 1938 Artturi Kukkula ja Martti Kallio pitivät Runnin mäellä. Kesällä 1939 Lauttarannassa järjestettin kastetilaisuus. Seurakuntalaiset tekivät lähetystyötä Huittisten varavankilassa. Sotien jälkeen Artturi Kukkula asettui asumaan Huittisiin ja myös Keikyässä syntyi herätystä 1946–1947. Lauttakylän ensimmäinen kastetilaisuus pidettiin juhannuksena 1946.
Huittisten helluntaiseurakunta perustettiin 16. syyskuuta 1945. Seurakunta toimi pitkään nimellä Huittisten Siion-seurakunta, kunnes se otti 14. helmikuuta 1982 uudelleen nimeksi Huittisten helluntaiseurakunta. Seurakunta hankki ensimmäisen kokousteltan 1961.
Rukoushuone

Huittisten helluntiaseurakunta perusti rukoushuoneyhdistyksen lokakuussa 1948. Ennen omaa rukoushuonetta seurakunta kokoontui palokunnan tilooissa. Helluntaiseurakunta osti sillan vieressä sijaitseva Matikaisen tilan ja kunnosti sen rukoushuoneekseen. Ensimmäinen ehtoolliskokous pidettiin talossa 3. huhtikuuta 1949. Rukoushuone vihittiin käyttöön 2. heinäkuuta 1950. Kokoussalissa on 150 paikkaa.
Seurakunta sai vaihtaa omistamansa rukoushuoneen ja Matikaisen tilan Huittisten kauppaln omistamaan Puistola-nimiseen tonttiin. Helluntaiseurakunta rakensi uuden temppelin Puistolaan, joka valmistui 1978. Lähes kaikki uuden temppelin rakennustyöt tehtiin talkootyönä.
Saarnaajat

Huittisten helluntaiseurakunnan saarnaajina ovat toimineet:
1945–1951: Artturi Kukkula
1951–1975: Väinö Laamanen
1975–1978: Paavo Virtanen
1979–1980: Paavo Riikonen
1981–1982: Aulis Jokiniemi
1983-1988: Kaarlo Häyhä
1989– Heikki Kaikula
Hugues de Chaunac

| Hugues de Chaunac> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1946 Baden-Baden, Saksa
Kansalaisuus:   Ranska
Puoliso:  Sylvie de Chaunac
Muut tiedot
Aktiivisena:  –
Hugues de Chaunac (s. 30. huhtikuuta 1946 Baden-Baden, Saksa) on saksassa syntynyt ranskalainen liikemies ja moottoriurheilu vaikuttaja. Hän perusti ranskalaisen autotehtaan Orecan vuonna 1973. Hän oli myös entisen Formula 1 -tallin AGS:n päällikkö. Hänen johdollaan Oreca on onnistunut voittamaan Daytonan 24 tunnin ajon vuonna 2000 ja Sebringin 12 tunnin ajon vuonna 2011. Nykyisin de Chaunac toimii FIA World Endurance Championship -sarjassa Toyotan urheilullisena neuvonantajana.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Twitter
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Hugues de Chaunac
Käännös suomeksi
Ioánnis Chrysáfis

| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Kreikka> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 1896 | Nojapuiden joukkuekilpailu |  |
Ioánnis Chrysáfis (kreik. Ιωάννης Χρυσάφης, 1873 – 12. lokakuuta 1932) oli kreikkalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän oli nojapuiden joukkuekilpailussa pronssia voittaneen Ethnikos-joukkueen kapteeni.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ioannis Chrysafis
Ioánnis Fetfatzídis

Ioánnis Fetfatzídis.
Ioánnis Fetfatzídis (kreik. Ιωάννης Φετφατζίδης, s. 21. joulukuuta 1990 Dráma, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosta.
I due gladiatori

| Kaksi gladiaattorit> I due gladiatori |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mario Caiano
Käsikirjoittaja:  Alfonso Brescia, Mario Amendola
Tuottaja:  Armando Morandi
Säveltäjä:  Carlo Franci
Kuvaaja:  Pier Ludovico Pavoni
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Prometeo Film
Levittäjä:  Euro International Film
Ensi-ilta:  1964 (Italia)
Kesto:  90 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
I due gladiatori on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Mario Caiano.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Harrison  | … |  Lucius Crassus   |
|  Moira Orfei  | … |  Marcia   |
|  Mimmo Palmara  | … |  Commodus   |
|  Alberto Farnese  | … |  Laetus   |
|  Piero Lulli  | … |  Cleander   |
|  Mirko Ellis  | … |  Pertinax   |
|  Enzo Fiermonte  | … |  Kenraali Octavius Craticus   |
|  Ivy Holzer  | … |  Aemilia   |
|  Giuliano Gemma  | … |  Horatius   |
|  Álvaro de Luna  | … |  Pannuntius   |
|  Gianni Solaro  | … |  Tarruntius   |
|  Adriano Micantoni  | … |  Pompeius   |
|  Nello Pazzafini  | … |     |
|  Renato Montalbano  | … |  Centurion   |
Aiheesta muualla

I due gladiatori Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hilda Hongell

Hilda Hongell 1890-luvulla.
Hilda Elisabeth Hongell (o.s. Sjöblom; 16. tammikuuta 1867 Maarianhamina – 10. kesäkuuta 1952 Kokkolan mlk) oli Ahvenanmaalla vaikuttanut suomalainen rakennusmestari. Hän oli Pohjoismaiden ja mahdollisesti länsimaiden ensimmäinen naispuolinen rakennusmestari.
Hongellin mukaan on 1990-luvun lopussa nimetty Hilda Hongells gränd niminen lyhyt katu Maarianhaminan ruutukaavakeskustassa, joka alkaa Neptunigatanilta lähellä satamaa.
Hongellin suunnittelemia rakennuksia Maarianhaminassa

Mariegatan 12, puuhuvila 1899, suojeltu
Mariegatan 13, puuhuvila 1899, suojeltu 1980
Mariegatan 14, puuhuvila 1898, suojeltu 2001
Mariegatan 15, puuhuvila 1899, suojeltu 1980, yläkerta saneerattu tyylittömästi
Mariegatan 24, puuhuvila
Norra Esplanadgatan 5, sisäpihan leivintupa 1892, suojeltu
Norragatan 13, puutalo 1891, suojeltu
Norragatan 15, puutalon julkisivumuutokset 1898, suojeltu. Talossa toimii nykyisin Café Svarta Katten.
Skillnadsgatan 16a, puutalo 1890, julkisivu saneerattu tunnistamattomaksi
Skillnadsgatan 18a, puuhuvila 1899, suojeltu 1980
Storagatan 10, rukoushuone 1896, nykyisin Maarianhaminan lähetyskirkko eli Missionskyrkan på Åland. Sisäpihan asuintalo purettu 70-luvulla.
Södragatan 5, puuhuvila 1898
Södragatan 9, puuhuvila 1897, suojeltu 1970
Södragatan 15, puuhuvila
Södragatan 16, puuhuvila, suojeltu. Piirustukset ovat kadonneet, mutta rakennus on mitä todennäköisimmin Hongellin suunnittelema.
Södragatan 21, puuhuvila
Södragatan 24, puutalo 1897, purettu 70-luvulla
Södragatan 28, puutalo 1899, purettu 70-luvulla
Södragatan 30, puutalo 1899, laajennus- ja muutostyöt 1936 Frithiof Lindholm, suojeltu
Torggatan 10, asuin-, liike- ja pankkirakennus, purettu 60-luvulla
Torggatan 11, liikerakennuksen laajennus ja julkisivumuutokset 1901, suojeltu 1990
Torggatan 15, liikerakennus 1984–1897, suojeltu 1990
Torggatan 20, puuhuvila 1897, piharakennus purettu
Västra Esplanadgatan 7, puuhuvila 1892
Ålandsvägen 65, puuhuvila 1899, suojeltu 1986
Ålandsvägen 73, puuhuvila 1900, suojeltu 1980
Elämäkerta

Ahvenanmaalta kotoisin ollut Hongell pääsi 1891 opiskelemaan Helsingin teollisuuskouluun erikoisoppilaana, mutta jo seuraavana vuonna hän saattoi jatkaa opintoja normaalina opiskelijana hyvän opintomenestyksensä takia. Hongell valmistui teollisuuskoulusta 1894.
Hongell suunnitteli kaikkiaan 98 rakennusta Maarianhaminaan ja sen lähiympäristöön vuosina 1889–1912, jolloin kaupungissa vallitsi vilkas rakentamiskausi Maarianhaminan kylpylän 1889 tapahtuneen perustamisen jälkeen. Rakennukset olivat pääasiassa puisia kaupunkitaloja ja maatilojen rakennuksia. Hän käytti rakennuksissaan koristeellista sveitsiläistyyliä. Hongellin suunnittelemista rakennuksista 44 on säilynyt nykypäiviin.
Hongell meni naimisiin 1897 opiskelutoverinsa Kokkolasta kotoisin olevan rakennusmestari Anders Sanfrid Hongellin (1870–1957) kanssa, ja heille syntyi kuusi lasta. Esikoinen Olof Andreas Hongell (1898–1919) oli Suomen ensimmäisiä lentäjiä, joka menehtyi lentokoneensa alassyöksyssä, Nils Erik Andreas (1900–1998), Hans Göran Andreas (1902–1973)  oli tunnettu lasitaitelija, taidemaalari ja Karhula-Iittalan lasitehtaan taiteellinen johtaja, Johan Andreas (1904–1983), Anna Maria Elisabeth (1906–2000) ja Lars Andreas (1910–1992).
Hongell on haudattuna Hietaniemen hautausmaalle yhdessä aviomiehensä ja lastensa kanssa Hongellin perhehautaan.
Kirjallisuutta

Åkerfelt, Mia: För fremlingarnes trefnad: Byggmästaren Hilda Hongell och iscensättningen av badorten Mariehamn på 1890-talet.  (Diss)  Åbo:  Åbo Akademi, 2011.  ISBN 978-952-12-2649-6.
Aiheesta muualla

Hongell, Hilda hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Ioánnis Andréou

| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Kreikka> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 1896 | 1200 m vapaauinti |  |
Ioánnis Andréou (kreik. Ιωάννης Ανδρέου) oli kreikkalainen uimari, joka osallistui vuoden 1896 kesäolympialaisiin voittaen hopeaa 1 200 metrin vapaauinnissa. Kilpailuun osallistui vain seitsemän uimaria, ja Andréou sijoittui toiseksi ajalla 21.03,4. Alfréd Hajós, joka voitti kilpailun, ui matkan aikaan 18.22,2, mikä on lähes kolme minuuttia parempi aika kuin Andréoun aika. Andréou ei osallistunut muihin kilpailuihin olympialaisissa.
Isadore Singer

Isadore Singer vuonna 1977.
Isadore Manuel Singer (3. toukokuuta 1924 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 11. helmikuuta 2021 Boxborough, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen matemaatikko.
Singer syntyi Detroitissa ja valmistui vuonna 1944 Michiganin yliopistosta. Sen jälkeen hänen jatko-opintonsa pysähtyivät, sillä hän palveli kolmen vuoden ajan Yhdysvaltain maavoimissa. Maisteriksi Singer valmistui Chicagon yliopistosta vuonna 1948 ja tohtoriksi vuonna 1950.
Singer opetti vuodet 1950–1952 Massachusetts Institute of Technologyssä ja sen jälkeen lyhyesti Kalifornian Los Angelesin yliopistossa, Columbian yliopistossa ja Institute for Advanced Studyssä. Singer palasi MIT:hen vuonna 1954, kun hän sai sieltä paikan professorina. Vuosina 1979–1983 Singer toimi professorina Berkeleyn yliopistossa ja vuodesta 1983 jälleen MIT:ssä. Hänet valittiin vuonna 1987 MIT:n niin sanotuksi instituuttiprofessoriksi.
Singer todisti 1962 Michael Atiyahin kanssa Atiyahin–Singerin indeksilauseen, joka on yksi 1900-luvun merkittävimpiä matemaattisia löydöksiä. Se yhdistää laajasti monia matematiikan osa-alueita analyysistä, differentiaaligeometriaan ja topologiaan. Indeksilauseesta Singer ja Atiyah palkittiin vuonna 2004 Abelin palkinnolla.
Atiyahin–Singerin indeksilauseen lisäksi Singer vaikutti geometriassa, analyysissä, matemaattisessa fysiikassa ja pedagogiikassa. Lisäksi hänen teostansa Differential Geometry: Lectures (1962) pidetään klassikkona. Hän oli National Academy of Sciencesin ja American Academy of Arts and Sciencesin jäsen. National Medal of Sciencen hän sai 1983.