stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1975
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Itä-Saksa | 4 | 3 | 0 | 7 |
| 2. |  Neuvostoliitto | 3 | 6 | 8 | 17 |
| 3. |  Länsi-Saksa | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 4. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 5. |  Puola | 2 | 3 | 5 | 10 |
| 6. |  Romania | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 7. |  Ranska | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7. |  Suomi | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7. |  Tšekkoslovakia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 10. |  Bulgaria | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 11. |  Belgia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11. |  Jugoslavia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11. |  Unkari | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14. |  Alankomaat | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14. |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14. |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
Kloramfenikoli

| --- | --- |


Kloramfenikoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2,2-dikloori-N-[(1R,2R)-1,3-dihydroksi-1-(4-nitrofenyyli)propan-2-yyli]asetamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 56-75-7
ATC-koodi: D06AX02
PubChem CID: 5959
DrugBank: DB00446
Kemialliset tiedot
Kaava: C11H12N2Cl2O5 
Moolimassa: 323,126
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 150,5 °C 
Liukoisuus veteen: 2,5 g/l (25 °C)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 75–90 %
Proteiinisitoutuminen: 50–60 %
Metabolia: hepaattinen, 90 % konjugoituu inaktiiviseksi glukuronidiksi.
Puoliintumisaika: 2–4 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  A(AU) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen topikaalinen injektio
Kloramfenikoli (C11H12Cl2N2O5) on ensimmäinen niin kutsutuista laajakirjoisista antibiooteista, joka tehoaa moniin bakteereihin. Vaikutukseltaan se on bakteeriostaattinen. Kloramfenikolilla on vakavia sivuvaikutuksia oraalisesti käytettynä, minkä vuoksi sen käyttö on vähentynyt.
Vaikutusmekanismi ja metabolia

Kloramfenikoli kiinnittyy bakteerien ribosomien suurempaan 50S-alayksikköön kovalenttisesti. Tämä estää bakteerien proteiinisynteesin ja siten niiden kasvun ja lisääntymisen. Yhdiste tehoaa muun muassa anaerobisiin bakteereihin, Chlamydia-suvun bakteereihin ja mykoplasmoihin. Suomessa sitä käytetään lähinnä silmätulehdusten hoitamiseen silmätippoina, mutta muualla sitä käytetään muihinkin infektioihin, kuten koleraan. Kloramfenikoli on optisesti aktiivinen yhdiste ja bakteeriostaattista tehoa on ainoastaan sen (-)-isomeerilla. Rakenteellisesti tärkeitä seikkoja aktiivisuuden kannalta on 1,3-propaanidioli-yksikön D-konfiguraatio ja vahvasti elektroneja puoleensavetävä nitroryhmä aromaattisessa renkaassa.
Ihmisen elimistössä maksa metaboloi kloramfenikolin suurimmilta osin. Tärkeimmät sen aineenvaihduntatuotteista ovat konjugaatin muodostuminen glukuronihapon kanssa ja pelkistyminen ja hydrolyysi. Vastasyntyneillä lapsilla glukuronidaatio ei toimi yhtä tehokkaasti kuin aikuisilla, joten puoliintumisaika on huomattavasti pidempi, jopa 30 tuntia.
Haittavaikutukset ja resistenttiys

Lievimpiä kloramfenikolin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus ja ripuli. Yksi vakavammista sen aiheuttamista haittavaikutuksista liittyy sen luuydintoksisuuteen ja se voi aiheuttaa jopa kuolemaan johtavan luuydinsupression eli aplastisen anemian. Tämä haittavaikutus on yhdistetty aromaattisen renkaan nitroryhmään. Vastasyntyneille lapsille kloramfenikoli voi aiheuttaa niin kutsutun harmaan lapsen oireyhtymän, joka on useimmiten tappava. Tyypillisiä oireita ovat ihon harmaa väri ja hypotermia.
Bakteerit kehittävät suhteellisen helposti resistenttiyden kloramfenikolille. Lääkeainetta inaktivoiva entsyymi bakteereissa on kloramfenikoliasetyylitransferaasi tai Cfr-entsyymi, ja resistenttiys välittyy plasmidien kautta. Kloramfenikoliasetyylitransferaasi liittää kloramfenikolin hydroksyyliryhmiin asetyyliryhmän, jolloin muodostuu 1-O-asetyyli-, 3-O-asetyyli- ja 1,3-di-O-asetyylijohdannaisia, jotka ovat tehottomia antibiootteina.
Cfr on proteiini, joka metyloi adenosiininukleotidin peptidyylitransferaasi keskuksessa (PTC) eli johtaa C-8 metylaatioon adeniini 2503 rRNA:ssa. Cfr-geeniä on tunnistettu ympäri maailman sekä gram-negatiivisissa että gram-positiivisissa bakteereissa. Cfr:n lisääntynyt kyky aiheuttaa antibioottiresistenttiä liittyy lisääntyneeseen ribosomaalisen RNA:n (rRNA) metylaatioon  adenosiini 2503:n C-8:ssa. Cfr:n ilmentymistä lisäävät lisääntynyt transkriptio, joka johtuu Ptet-promoottorin muutoksista sekä mutaatiot, jotka parantavat sekä translaatiotehokkuutta että proteiinin vakautta. A2503:n modifiointi Cfr:llä ei vaikuta A2503-nukleotidin rakenteeseen tai sijaintiin. Adeniinirengas pysyy syn-konformaatiossa ja asettaa C8-metyyliryhmän suoraan PTC:hen estääkseen antibioottien sitoutumisen.
Valmistus

Kloramfenikoli eristettiin vuonna 1947 Streptomyces venezuelae -bakteerista ja sitä valmistettiin bioteknisesti. Nykyään sitä valmistetaan pääasiallisesti synteettisesti ja kloramfenikoli on ainoa täysin synteettisesti valmistettava antibiootti. Kloramfenikolisynteesin lähtöaineena käytetään 4-nitroasetofenonia, josta saadaan kloramfenikolia seitsemän reaktiovaiheen jälkeen.
Käyttö

Kloramfelikolia käytetään silmätippoina tai silmävoiteena, toisinaan yhdistettynä kortikosteroidiin. Tuoteniminä ovat käytössä Oftan Akvakol ja Oftan Chlora. Oftan Dexa-Chlora -yhdistelmävoide sisältää kortikosteroidina deksametasonia. Myös vuotavaan korvaan voidaan valikoidussa tapauksissa käyttää lääkärin määräyksellä paikallisesti kloramfenikolia, mutta se on ototoksinen eli saattaa vahingoittaa itse kuuloelintä.
Jalkaväkirykmentti 33 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 33 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941 - 1944
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Jalkaväkirykmentti 33 (JR 33) oli jatkosodan aikainen Perä-Pohjolan sotilasläänin  perustama Suomen maavoimien jalkaväkirykmentti, joka kuului 6. divisioonaan.
Perustaminen

Esikunta ja esikuntakomppania
I pataljoona (I/JR 33)
II pataljoona (II/JR 33)
III pataljoona (III/JR 33)
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13.K/JR 33)
14. komppania eli tykkikomppania (14.K/JR 33)
Kolonna (Kol./JR 33)
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin ei rykmentin määrävahvuuksia saavutettu.
Komentajat

Rykmentinkomentajina olivat:
eversti August Mäkiniemi 18. kesäkuuta 1941 - 27. helmikuuta 1942
eversti August Mäkiniemi 12. helmikuuta - 25. maaliskuuta 1943
everstiluutnantti (everstiksi 23. kesäkuuta 1944) Arvi Kurenmaa 25. maaliskuuta 1943 - 13. marraskuuta 1944
Lakkauttaminen

Rykmentistä muodostettiin 27. helmikuuta 1941 12. prikaati, mutta se palautettiin takaisin rykmentti kokoonpanoon 25. maaliskuuta 1943.
Aiheesta muualla

https://www.sotapolku.fi/sotapolut/jalkavkirykmentti-33/
Teho-osasto

Teho-osasto
Teho-osasto on sairaalaosasto, jossa hoidetaan tehohoitoa vaativia, kriittisessä tilassa olevia tai muuten elintoimintojen tarkkailua edellyttäviä potilaita. Tehohoidon tavoitteena on voittaa aikaa sairauden hoitamiseen ja paranemiseen. Teho-osaston henkilökunta on erityiskoulutettua. Monella teho-osastolla valtaosa potilaista on kytkettynä elintoimintoja mittaaviin laitteisiin. Elintoimintoja ylläpitävillä laitteistoilla voidaan tukea esimerkiksi hengitystä ja verenkierron tai sisäelinten toimintaa. Töölön sairaalan neurokirurgian klinikalle avattiin Suomen ensimmäinen tehostetun valvonnan osasto vuonna 1959. Suomen ensimmäiset teho-osastot avattiin Kuopion keskussairaalaan 6. tammikuuta 1964 ja Helsingin lastenklinikkaan 9. tammikuuta 1964.
Yliopistollisissa sairaaloissa voi olla monta eri teho-osastoa, kuten lasten teho-osasto, sydänteho ja traumateho. Valtionneuvoston asetuksen erityistason sairaanhoidon järjestämisestä ja keskittämisestä (336/2011) mukaan vaikeiden palovammojen tehohoito ja elinsiirrot on keskitetty Helsingin yliopistolliseen sairaalaan sekä ylipainehappihoito Turun yliopistolliseen keskussairaalaan.
Tehovalvontaosastolla hoidetaan potilaita, joilla on yhdestä kahteen lievää tai yksi keskivaikea elintoimintahäiriö tai sen uhka. Valvontaa ja hoitoa toteutetaan vähemmillä laitteilla ja lääkehoito on yksinkertaisempaa kuin teho-osastolla. Valvontaosastolla annettava hoito on kevyempää kuin teho-osastolla, mutta vaativampaa kuin taas vuodeosastolla.
Tehohoidon kustannukset ovat noin 3 000-3 500 euroa vuorokaudessa riippuen potilasryhmästä. Nämä kustannukset muodostuvat hoidossa käytettävästä suuresta henkilöstömäärästä ja teknologiasta. Nämä kustannukset tulevat yhteiskunnalle.  Sairaalan hoitopäivämaksu potilaalle on korkeintaan 49,60 euroa vuorokaudessa vuonna 2023. Tartuntatautilain mukaan yleisvaarallisen tartuntataudin leviämisen ehkäisemiseksi annettava tutkimus ja kiireellinen hoito Suomessa on potilaalle maksutonta.
Vastasyntyneiden teho-osastot

Vastasyntyneiden teho-osastoilla hoidetaan vastasyntyneitä sekä alle 1-vuotiaita lapsia. Suurin osa tehohoitoa tarvitsevista lapsista on ennenaikaisesti syntyneitä. Vastasyntyneen elvytyksen Käypä hoito -suosituksen mukaan kaikissa synnytyssairaaloissa tulee olla valmius huonokuntoisen vastasyntyneen hoitoon. Ennen raskausviikkoa 32 syntyvien ennenaikaisten lasten tehohoito on keskitetty Suomessa yliopistollisiin sairaaloihin valtionneuvostn asetuksella erikoissairaanhoidon työnjaosta ja eräiden tehtävien keskittämisestä annetun valtioneuvoston asetuksen muuttamisesta (8/2021). Vastasyntyneistä noin 10 % tarvitsee syntymän jälkeen erityistä tarkkailua ja hoitoa syntymän jälkeen. Ennenaikaisen syntymän lisäksi tehohoidon tarvetta voivat aiheuttaa äidin sairaudet, kuten diabetes sekä äidin päihteiden tai joidenkin lääkkeiden käyttö raskausaikana. Suomessa vastasyntyneiden tehohoitopaikkoja on yhteensä 98. Vastasyntyneiden lasten teho-osaston välineisiin kuuluvat esimerkiksi keskoskaapit.
Psykiatristen sairaaloiden teho-osastot

Psykiatristen sairaaloiden teho-osastoilla henkilökuntaa on tavanomaista psykiatrista osastoa enemmän. Tällöin vakavan mielenterveyden häiriön akuutissa vaihessa olevan potilaan synnyttämiä mahdollisia vaaratilanteita pystytään minimoimaan ja potilaan itsensä tai muiden vahingoittamispyrkimyksiin kyetään puuttumaan paremmin.
Kehittämishanke Suomessa

Suomessa käynnistyy työ teho- ja valvontahoidon valtakunnallisten tavoitteiden luomiseksi.  Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman työryhmän puheenjohtajana toimii Kuopion yliopistollisen sairaalan teho-osaston ylilääkäri Stepani Bendel. Siinä yhteydessä luodaan suunnitelma alueellisesta ja valtakunnallisesta varautumisesta esimerkiksi pandemiatilanteisiin.  Samalla on tarkoitus käsitellä tilannekuvan ylläpitoa sekä suunnitella osaavan henkilöstön saatavuutta poikkeustilanteissa. Samalla arvioidaan tehohoitokapasiteetin tarve ja millainen valmius tehoitoon on oltava. Perhe- ja peruspalveluministeri Aki Lindén totesi keväällä 2022, että Suomeen tarvitaan 100 tehohoitopaikkaa lisää. Yhden tehohoitopaikan vuosikustannus on 1 000 000 euroa ja sadan tehohoitopaikan lisääminen maksaisi 100 000 000 euroa. Puolet tästä on palkkakuluja ja puolet laite-, lääke- ja infrakuluja. Jatkossa tehohoitopaikkojen perustamisesta päättävät perustettavat hyvinvointialueet.  Lainsäädännöllä tehohoitopaikkojen lukumäärää ei määrätä. Jos tästä määrättäisiin lainsäädännöllä, tulisi siihen osoittaa myös rahoitus. Työryhmän esitys valmistui 24. helmikuuta 2023. Se ehdottaa neiportaisen toimintamallin käyttöönottoa Suomen sairaaloissa. Mallissa on tärkeää turvata henkilöstön saatavuus sekä kattavan tilannekuvan ylläpito. Työryhmän esityksessä todetaan, että Suomessa on yhteensä 300 teho- ja valvontahoitopaikkaa aikuisille. Lapsille teho- ja valvontahoitopaikkoja on 30. Se ehdottaa tehopaikkojen akkreditointia, jossa selviää tarvittavat tilat, välineet ja henkilökunta.  Suomen nykyistä teho- ja valvontahoitopaikkojen lukumäärää työryhmä piti riittävänä, jos kaikki tehohoitajavakanssit olisivat täynnä. Työryhmä ehdottaa lisäksi myös 300 tehohoitoon perehdytetyn hoitajan palkkaamista, jotta tehohoito kykenee selviytymään poikkeustilanteista. Nämä 300 koulutettua hoitajaa työskentelisivät monessa eri yksikössä, mutta poikkeustilanteissa heidät sjoitettaisiin teho-osastoille. Näin poikkeustilanteissa voidaan hoitaa noin 120 poikkeustilanteen johdosta tullutta tehopotilasta ilman että sairaaloiden muuta toimintaa tulisi vähentää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teho-osasto Wikimedia Commonsissa
Elli Harju & Linda Laine (17.3.2020) Hus valmistautuu kaksinkertaistamaan tehohoitopaikkojen määrän – Lista: täällä sijaitsevat Suomen tehohoitopaikat (iltalehti.fi)
Satuhetki lievittää pikkupotilaan kipuja ja stressiä (Arkistoitu – Internet Archive) (duodecim.fi)
Vastasyntyneen tehohoitoa
Natriumstiboglukonaatti

| --- | --- |

Natriumstiboglukonaatti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Trinatrium-(4R,5S,6R)-2-[[(4R,5S,6R)-4-karboksylaatto-6-[(1R)-1,2-dihydroksietyyli]-5-hydroksi-2-okso-1,3,2λ5-dioksastibinan-2-yyli]oksi]-6-[(1R)-1,2-dihydroksietyyli]-5-hydroksi-2-okso-1,3,2λ5-dioksastibinaani-4-karboksylaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 16037-91-5
ATC-koodi: P01CB02
PubChem CID: 16683012
DrugBank: DB05630
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H20O17Sb2Na3· 9 H2O
Moolimassa: 910,914
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: Liukenee veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 2 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen, intravenoosi
Natriumstiboglukonaatti (C12H20O17Sb2Na3· 9 H2O) on glukonihapon ja antimonin muodostama kompleksiyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä leishmaniaasin hoitoon. Natriumstiboglukonaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet

Natriumstiboglukonaattikompleksi on rakenteeltaan monimutkainen ja sen tarkka rakenne tai koostumus ei ole tiedossa. Se on todennäköisesti polymeeri. Yhdiste liukenee veteen. Natriumstiboglukonaatin vaikutusmekanismi ei ole täysin selvillä. On mahdollista, että sen sisältämä antimoni pelkistyy hapetusluvulta +V hapetusluvulle +III ja tällä heptusluvulla antimoniyhdisteet ovat alkueläimille myrkyllisiä. Anntimoni vaikuttaa muun muassa alkueläinten glukoosin ja rasvahappojen aineenvaihduntaan, ATP:n muodostumiseen, proteiinien toimintaan ja voi katalysoida soluille haitallisten radikaalien muodostumista. Natriumstiboglukonaattia voidaan käyttää kaikkien leishmaniaasin muotojen hoitamiseen ja se annostellaan ruiskeena suoneen tai lihakseen. Leishmaniaasia aiheuttavat alkueläimet voivat kehittää yhdisteelle vastustuskyvyn ja paikoitelleen 65 % tapauksista ei ole hoidettavissa tällä lääkeaineella. Natriumstiboglukonaatti on kuitenkin edelleen useissa paikoin ensilinjan hoitovaihtoehto leishmaniaasiin.
Haittavaikutukset

Natriumstiboglukonaatti voi aiheuttaa nivel- ja lihaskipuja, pääkipua, anoreksiaa, anemiaa ja haimatulehduksen. Vakavia ovat vaikutukset sydämeen, joita voivat olla pidentynyt QT-aika tyhmihäiriöt ja sydämen sähköimpulssien muutokset kuten T-aallon inversio. Sydämen haittavaikutukset saattavat pahimmassa tapauksessa johtaa poltilaan kuolemaan.
Valmistus

Natriumstiboglukonaattia valmistetaan kuumentamalla glukonihappoa kidevedellisen antimonipentoksidin kanssa. Muodostunut tuote neutraloidaan natriumhydroksidilla, jolloin muodostuu natriumstiboglukonaattia.
Anglesiitti

| Anglesiitti |
| --- | --- |
 Anglesiittia Arizonasta, Yhdysvalloista
Luokka:  sulfaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  PbSO4
Molekyylipaino:  303,26 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  valkoinen tai kellertävä
Aiheesta muualla
  Anglesiitti Commonsissa 
Anglesiitti on mineraali, joka on kemialliselta koostumukseltaan lyijysulfaattia (PbSO4).
Anglesiitti on pehmeää ja haurasta, ja siinä on kauniit, kirkkaat kiteet. Sitä kaivetaan lähinnä sen lyijypitoisuuden vuoksi, ja lyijyä puolestaan käytetään ydinreaktoreissa ja röntgentutkimuslaitteissa. Kiteissä on valkoista ja keltaista väriä.lähde?
Anglesiittia louhitaan Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa ja jonkin verran esiintymiä löytyy myös Saksasta, Italiasta, Namibiasta sekä Meksikosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anglesiitti Wikimedia Commonsissa
Mindat: Anglesite (englanniksi)
Webmineral: Anglesite Mineral Data (englanniksi)
Nevirapiini

| --- | --- |


Nevirapiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-syklopropyyli-7-metyyli-2,4,9,15-tetra-atsatrisyklo[9.4.0.03,8]pentadeka-1(11),3,5,7,12,14-heksaen-10-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 129618-40-2
ATC-koodi: J05AG01
PubChem CID: 4463
DrugBank: DB00238
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H14N4O 
Moolimassa: 266,302
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 247–249 °C 
Liukoisuus veteen: 0,1 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 95 %
Proteiinisitoutuminen: 60 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 28 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Nevirapiini (C15H14N4O) on dipyridodiatsepiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä HIV-infektioiden hoitamiseen. Nevirapiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Nevirapiini on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta, joka liukenee niukasti veteen. Happoliuoksiin se liukenee hyvin. Nevirapiini kuuluu ei-nukleosidisiin käänteiskopioijaentsyymin inhibiittoreihin. Käänteiskopioijaentsyymin toiminnan estyessä virus ei kykene tuottamaan DNA:taan eikä lisääntymään. Nevirapiinia käytetään yhdistelmänä lamivudiinin ja atsidotymidiinin tai stavudiinin kanssa. Nevirapiini tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1996 ja oli ensimmäinen ei-nukleosidinen käänteiskopioijaentsyymin inhibiittori. Nevirapiinia käytetään erityisesti kehittyvissä maissa.
Haittavaikutukset

Tyypillisimmät nevirapiinin haittavaikutukset ovat yliherkkyysoireet kuten ihottuma ja maksan entsyymiarvojen nousu. Se voi myös aiheuttaa hepatiitin, joka voi olla jopa hengenvaarallinen. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat kuumeilu ja lihaskivut.
Valmistus

Nevirapiinin synteesin lähtöaineet ovat 2‐kloori‐3‐amino‐4‐metyylipyridiini ja o-kloorinikotinoyylikloridi, jotka kondensoituvat muodostaen amidin. Seuraavaksi tapahtuu reaktio syklopropyyliamiinin kanssa ja eräs klooriatomeista korvautuu syklopropyyliaminoryhmällä. Viimeinen vaihe on reaktio natriumhydridin kanssa, jolloin muodostuu nevirapiinin rengasrakenne.
Tenhola (taajama)

| Tenhola Tenala |
| --- | --- |
 Sale -myymälä Tenholassa.
 Tenhola
 60°03′29″N, 23°17′53″E 
Valtio:   Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Seutukunta:  Raaseporin seutukunta
Kunta:  Raasepori
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  2,94 km2
Maa-ala:  2,94 km²
Väestö
Väkiluku:  695
Väestötiheys:  236,4 as./km²
Muuta
Postinumero:  10520
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2022 mukaiset. 
Tenhola (ruots. Tenala) on Raaseporissa sijaitseva taajama ja entisen Tenholan kunnan keskus. Sen väkiluku on 695 (31.12.2022). Taajama sijaitsee kantatie 52:n varrella.
Taajamassa sijaitsee keskiaikainen kivikirkko. Taajaman palveluihin lukeutuvat muun muassa Höjdens skola -niminen alakoulu, kirjasto, apteekki, sekä Sale -elintarvikemyymälä.
Aiheesta muualla

Tenholan sijainti – Fonecta
Suomen entisten kuntien (ml. nykyisten kuntien aiemmat) hallinnolliset keskukset
Lepidoliitti

| Lepidoliitti |
| --- | --- |
 Lepidoliittikide
Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  K(Li,Al)2–3(AlSi3O10)(F,OH)2
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  vaaleanpunaisesta purppuraan, väritön, valkoinen, harmaa tai kellertävä
Kidejärjestelmä:  monokliininen
Kovuus Mohsin asteikolla:  2,5–4
Ominaispaino:  2,8–2,9 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  helmiäiskiilto
Viiru:  valkoinen
Aiheesta muualla
  Lepidoliitti Commonsissa 
Lepidoliitti (K(Li,Al)2–3(AlSi3O10)(F,OH)2) on litiumpitoinen kiillemineraali. Lepidoliitti kuuluu verkkosilikaatteihin. lähde?
Lepidoliitti on kidejärjestelmältään monokliininen. Se esiintyy suomuina tai suomukasautumina. Väriltään lepidoliitti vaihtelee vaaleanpunaisesta purppuraan. Myös voi olla väritön, valkea, harmahtava tai kellertävä. Viiru on valkoinen. Kiilto on helmiäiskiilto. Lepidoliitin kovuus on 2,5–4 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,8–2,9 g/cm³. Litiumpitoista lepidoliittiä käytetään litiumin lähteenä sekä tulenkestävän lasin valmistukseen.lähde?
Lepidoliitin kanssa esiintyy usein muita litiummineraaleja, kuten berylliä ja kassiteriittia. Esiintyy myös yhdessä kvartsin, turmaliinin ja maasälpien kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lepidoliitti Wikimedia Commonsissa
Mindat: Lepidolite (englanniksi)
Webmineral: Lepidolite Mineral Data (englanniksi)
Gaylussiitti

Gaylussiitti
Gaylussiitti eli natrokalsiitti on mineraali, joka on nimetty ranskalaisen luonnontieteilijän Joseph Louis Gay-Lussacin mukaan. Kemiallinen kaava on
Na2Ca(CO3)2•5H2O. Jos mineraalista poistetaan vesi, siitä tulee kalsiumkarbonaattia.
Esiintyminen

Gaylussiittia esiintyy Namibiassa, Keniassa, Tansaniassa, Yhdysvalloissa, Mongoliassa ja Etelämantereella.
Aiheesta muualla

Webmineral: Gaylussite Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Gaylussite (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Gaylussite (englanniksi) (pdf)
Rutiili

| Rutiili |
| --- | --- |
 Rutiilia kvartsin sisässä
Luokka:  oksidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  TiO2
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  keltainen, punainen, punaruskea, tummanruskea tai musta
Kidejärjestelmä:  tetragoninen
Kaksostus:  kontaktikaksosia
Kovuus Mohsin asteikolla:  6–6,5
Ominaispaino:  4,3
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  metalli-, puolimetalli- tai timanttikiilto
Viiru:  kellanruskea, keltainen tai vaaleanruskea
Läpinäkyvyys:  läpinäkyvä, läpikuultava tai läpinäkymätön
Aiheesta muualla
  Rutiili Commonsissa 
Rutiilin neulasia työntyy ulos kvartsista
Rutiili on oksideihin kuuluva mineraali, joka samaan ryhmään kuuluvien anataasin ja brookiitin tavoin on koostumukseltaan titaanidioksidia (TiO2). Se on sulkeutunut muiden mineraalien sisään. Näissä sulkeumissa on neulasmainen rakenne. Prismamaiset kiteet saattavat kaksostua taitemaisesti.selvennä Se voi muodostaa suuria muodostumia. Väriltään rutiili on keltainen, punainen, punaruskea, tummanruskea tai musta. Viiru on kellanruskea, keltainen tai vaaleanruskea. Mineraalilla on metallin-, puolimetallin tai timantinkiilto ja se voi olla läpinäkyvä, läpikuultava tai läpinäkymätön. Kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 6–6,5. Ominaispaino on 4,3. Kidejärjestelmä on tetragoninen.lähde?
Esiintyminen

Rutiilia esiintyy magmaintruusioissa ja metamorfisissa kivissä. Sitä on löydetty Sveitsistä ja Yhdysvalloista. sekä Sierra Leonesta. Sierra Leonen rutiiliesiintymät löydettiin vuonna 1954. Se tuottaa kolmanneksen maailman luonnonrutiilista.
Aiheesta muualla

Webmineral: Rutile Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Rutile (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Rutile (pdf) (englanniksi)