stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäähäät

Jäähäät oli NYTE ry:n ja Mieskuoro huutajien yhteisperformanssi, joka esitettiin Porin kauppatorilla 2. maaliskuuta 1991. Performanssi kommentoi tuolloin ajankohtaisia Vilnan verilöylyn tapahtumia Liettuassa. Erään liettualaisen tytön alavartalo oli murskautunut panssarivaunun alle, ennen kuolemaansa hän suri sitä, ettei voisi tanssia omissa häissään. Performanssin ympäristö koostui torille pystyyn nostetuista ruumisarkuista, jotka asetettu ympyräksi. Ympyrän keskelle oli asetettu arkku, jossa riippui valkoinen hame. Itse performanssi koostui siitä, että morsioiksi ja sulhasiksi pukeutuneet esiintyjät siirtyivät keskusarkun ääreen. Tämän  jälkeen morsiot ja sulhaset tanssivat häävalssia. Huutajat säestivät performanssia laulullaan. Kriitikko Erkki Linnala kommentoi arviossaan performanssia älykkääksi, mutta myös kärsineen paikan ja ajan valinnasta. Performanssia oli toteuttamassa taiteilijaseura NYTE:stä taiteilijat Päivi Setälä, Rolf Lehtinen, Henry Merimaa, Veijo Setälä, Eija Hannus, Katja Rauhanen, Kaisu Koivisto, Marja-Leena Kukkasmäki, Sinikka Santikko, Irma Taivainen, Salla Syvänne, Pia Puisto, Jere Kuusinen.
Aiheesta muualla

Videotaltiointi performanssista, Porin taidemuseon arkistosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Abeille Liberté

| Abeille Liberté |
| --- | --- |
 L'Abeille Liberté saapuu Cherbourgiin
Tyyppi:  Bureau Veritas class I 3/3, valtamerihinaaja, meripelastus, palontorjunta (Fi-Fi class II)
Lippuvaltio:   Ranska
Kotipaikka:  Cherbourg, Ranska
IMO-numero:  9308699
MMSI-numero:  226265000
Tunnuskirjaimet:  FMDI
Omistaja:  Bourbon-yhtymä, Ranska
Rakennustelakka:  Myklebust Verft AS – Gursken Norja
Rakennusnumero:  40
Luovutettu:  lokakuu 2005
Tekniset tiedot
Pituus:  80 m
Leveys:  16,50 m
Syväys:  6 m
Bruttovetoisuus:  1 811 brt
Bruttovetoisuus (GT):  3 200
Koneteho:  16 000 kW
Akseliteho:  4 800 MW
Nopeus:  36,7 km/h
Nopeus:  19,8 kn
Matkustajia:  8
Miehistö:  14
Sisaralukset:  Abeille Bourbon
Lähteet:  
Abeille Liberté on ranskalainen 80-metrinen valtamerihinaaja ja monitoimialus, jonka tehtäviin kuuluu meripelastus, hinaus, palontorjunta ja erilaiset saattotehtävät. Aluksen omistaa Bourbon-yhtymä. Ranskan laivasto on tilannut aluksen pitkäaikaisesti käyttöönsä. Alusta operoi Abeilles International (Les Abeilles), joka on osa Bourbon-yhtymää. Abeille Liberté valmistui lokakuussa 2005 ja sen kotisatama on Cherbourg Ranskan Normandiassa Cotentinin niemimaalla. Se hoitaa tehtäviä Englannin kanaalissa, Normandian rannikolla ja muualla Ranskan merialueilla. Sen "reviiri" on 870 kilometriä Ranskan rannikkoa, Mont Saint-Micheliltä Belgian rajalle, alue jolla liikkuu 20 % maailman meriliikenteestä.
Suunnittelu ja rakentaminen

Hinaajan valmistaja on norjalainen Kleven Maritime Group. Sen suunnitteli ja varusteli Rolls-Royce Marine. Laivan rungon valmisti Maritim Ltd. Puolan Gdanskissa, kun taas itse alus on rakennettu Myklebust Verftin telakalla Norjassa. Aluksen runko, etenkin keulan ja perän muotoilu, on suunniteltu erityisesti Abeille Libertéä ja sen identtistä sisaralusta varten. Esimerkiksi parraslaidat ovat korkeat ja yläreunoistaan voimakkaasti pyöristetyt. Aluksella on tilaa kaikkiaan 25 ihmiselle neljällä kannella. Pääkannella on miehistön ja päällystön messit sekä sairaanhoitotila, jossa on neljä vuodepaikkaa. Suunnittelussa otettiin ensimmäistä kertaa huomioon alusten edeltäjillä Abeille Flandrella ja Abeille Languedocilla toimineen miehistön näkemykset. Abeille Liberté ja Abeille Bourbon ovat saaneet huomiota ulkonäöllään, josta tulee enemmän mieleen luksusjahti kuin väkivahva hinaaja.
Abeille Liberté on nimetty Normandian maihinnousussa vuonna 1944 Ranskaa vapauttamaan saapuneiden alusten (Liberty Ships) kunniaksi.
Aluksen ominaisuudet ja varustelu

Aluksen tyyppi on UT 515 – multipurpose salvage tug, coastguard and standby vessel eli se on moinitoimialus, joka kykenee meripelastukseen ja vaativaan hinaukseen merellä. Se voi myös pelkästään avustaa pulaan joutunutta alusta ja toimia saattotehtävissä. Sillä on palon- ja tulvantorjuntakalustoa ja se voi auttaa muun muassa öljyvahinkojen tapahtuessa. Abeille Liberté ja sen sisaralus Abeille Bourbon ovat RIAS-aluksia (Response, Assistance, and Salvage Tugs). Abeille Liberté kykenee avustamaan kaikenlaisia hätään joutuneita aluksia, mukaan luettuna isommat tankkerit ja konttialukset. Les Abeilles investoi Abeille Libertéen ja Abeille Bourboniin yhteensä 51 miljoonaa euroa.
Aluksen ominaisuudet ja varustelu > Mitat

Pituus: 80 metriä
Leveys enimmillään: 16,5 metriä
Syväys: 6 metriä
Vetoisuus: 3 200 tonnia
Aluksen ominaisuudet ja varustelu > Koneet ja työntövoima

päämoottori: 4 × 4 000 kW/600 rpm (saksalainen MaK 8M32C)
akseliteho: 2 × 2 400 kVA (PTO/PTI)
pääpotkuri: 2 × ø 3 900 mm (Kamewa Ulstein CP)
apumoottori: 3 × 615 kW/1 500 rpm
varageneraattori: 3 × 662,5 kVA
hätämoottori: 181 kW/1 500 rpm
hätägeneraattori: 204 kVA
ohjauspotkuri, paapuuri: 2 × 883 kW (Kamewa Ulstein TT 2200 tunnel thrusters)
ohjauspotkuri, tyyrpuuri: 2 × 515 kW (Kamewa Ulstein TT 1650)
peräsin: 2 × Rolls-Royce classic, ohjattavissa samanaikaisesti tai erikseen
Aluksen ominaisuudet ja varustelu > Hinausvälineet

Hinausvinssit: 2 × 200 tonnia paaluveto (Rauma Brattvaag)
Vaijeri: 2 × 1 600 m ja 8 mm
Kansinosturi: 23 tonnia/11 m (Hydramarine HMC 1891 LK 230-11)
Aluksen ominaisuudet ja varustelu > Pelastusalukset

MOB-vene: 2 × MP-741 Springer (kummallakin Hydramarinen venekurki)
Kumivene: 1 × Weedo 17
Aluksen ominaisuudet ja varustelu > Palontorjuntakalusto

Vesitykki: 3 × 2 400 m³/h (FiFi 2)
Kapasiteetti: 7 200 m3/tunti
Pumput: 2 × 4 200 m³/h (Kvaerner)
Vaahtotyki: 1 × 600 m³/h
Edeltäjä ja sisaralus

Abeille Liberté korvasi Cherbourgin laivastotukikohdassa Arsenal de Cherbourg edeltäjänsä, lähes 64-metrisen Abeille Languedocin, joka sekin on Abeilles Internationalin alus. Abeille Languedoc siirtyi ensin La Rochelleen, mutta se sijoitettiin loppuvuonna 2011 uudelleen Boulogne-sur-Meriin, lähelle Doverinsalmea. Ennen kuin Abeille Liberté valmistui lokakuussa 2005, valmistui sen identtinen sisaralus Abeille Bourbon saman vuoden huhtikuussa. Bourbonin kotisatama on Brest, jossa se korvasi Abeille Languedocin sisaraluksen Abeille Flandren.
Abeille Liberté toiminnassa

Yhtenä osana aluksen orientoitumista uuteen toimintaympäristöönsä Abeille Liberté pistäytyi alkuvuonna 2006 muutaman päivän ajan Britanniassa, jossa se osallistui Britannian merivartioston (Maritime and Coastguard Agency, MCA) järjestämiin Bluewater-pelastusharjoituksiin.
Abeille Liberté toiminnassa > Operaatioita

Tammikuu 2006: tankkeri Ece
Tammikuu 2007: konttialus MSC Napoli
Syyskuu 2010: rahtilaiva Cap Formentor
Tammikuu 2012: bulkkeri Federal Miramichi
Joulukuu 2014: rahtilaiva Abis Cardiff
Joulukuu 2014: öljytankkeri Olympiysky Prospect
Maaliskuu 2016: konttialus Kalliopi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
A bord de l'Abeille Liberté, (www.youtube.com) (ranskaksi)
Tug Abeille Liberté rescue – Federal Miramichin pelastustöissä, (www.youtube.com)
L'Abeille Liberté en navigation à la piscine de Senlis – Abeille Libertén 1/38 pienoismalli "vesillä",(www.youtube.com)
Abeille Libertén identtinen sisaralus Abeille Bourbon, peräkansi ylhäältä nähtynä.
Abeille Liberté ja Abeille Bourbon avustamassa MSC Napolia.
Suffer Our Pleasures

| Suffer Our Pleasures Tarot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. toukokuuta 2003
 Tuottaja(t): Janne Tolsa & Marco Hietala
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 46.37
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 10.
Tarotin muut julkaisut
| Shining Black 2003 | Suffer Our Pleasures 2003 | Crows Fly Black 2006 |
Singlet albumilta Suffer Our Pleasures
 ”Undead Son, Mama” Julkaistu: 14. huhtikuuta 2003
Suffer Our Pleasures on Tarotin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2003.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Kappaleet

I Rule – 3.49
Pyre of Gods – 4.33
Rider of the Last Day – 6.47
Follow the Blind – 4.33
Undead Son – 4.04
Of Time and Dust – 5.55
From the Void – 5.01
Convulsions – 4.45
From the Shadows – 4.19
Painless – 4.11
Kokoonpano

Marco Hietala – laulu, basso, akustinen kitara
Zachary Hietala – kitara
Janne Tolsa – kosketinsoittimet
Pecu Cinnari – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net: 9–/10
Metalliluola: 9-/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Suffer Our Pleasures Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Suffer Our Pleasures Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tarot
| --- | --- |
Studioalbumit:  Spell of Iron  Follow Me into Madness  To Live Forever  Stigmata  For the Glory of Nothing  Suffer Our Pleasures  Crows Fly Black  Gravity of Light  The Spell of Iron MMXI 
Livealbumit:  To Live Again  Undead Indeed 
Kokoelmat:  Shining Black 
Singlet:  ”Wings of Darkness”  ”Love’s Not Made for My Kind”  ”Rose on the Grave”  ”Angels of Pain”  ”As One”  ”Warhead”  ”The Punishment”  ”Undead Son, Mama”  ”You”  ”I Walk Forever”
Asmundtorp

| Asmundtorp |
| --- | --- |

 Asmundtorp
 Koordinaatit: 55°53′08″N, 12°56′55″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Landskrona
Väkiluku (31.12.2023):  1 679
Asmundtorp on taajama Landskronan kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 679 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asmundtorp Wikimedia Commonsissa
Shanghain satama

| Shanghain satama |
| --- | --- |

Sijainti
Sijainti:  Shanghai
Koordinaatit:  30.626539°N, 122.064958°E
Yksityiskohtia
Avattu:  1842
Ylläpitäjä:  Shanghai International Port Company Ltd.
Tyyppi:  Rahtisatama
Maapinta-ala:  240 hehtaaria
Tilastoja
Konttien määrä vuosittain:  43,4 milj. TEU:ta (2019)
Kotisivut
Shanghain sataman sijainti Kiinassa
Shanghain satama (kiin.: 上海港; pinyin: Shànghǎi gǎng, LOCODE:CN SHA tai CN SGP (Shanghai Pt)) on Shanghaissa sijaitseva Kiinan ja maailman suurin rahti- ja konttiliikenteensatama. Satama sijaitsee osin Itä-Kiinan meren äärellä (esimerkiksi Yangshanin konttiterminaali Hangzhounlahden osin täyttömaasta muodostetulla saarella), osin Jangtsen alajuoksun ja sen Huangpu-sivuhaaran varrella.
Maailman toiseksi suurin rahtisatama ja maailman suurin konttisatama

Shanghain sataman kokonaisrahtimäärä oli hollantilaistilaston mukaan vuonna 2011 yhteensä 727,6 miljoonaa tonnia, kun mukaan on laskettu sataman kotimaanliikenne. Tällä määrällä satama ohitti vielä tuolloin maailman toiseksi suurimman rahtisataman eli Shanghain eteläpuolella sijaitsevan Ningbon ja Zhoushanin sataman kautta kulkeneen tavaramäärän. Seuraavana vuonna asetelma kuitenkin kääntyi ja Shanghain satama jäi toiselle sijalle Ningbon ja Zhoushanin sataman noustua rahtitonneissa mitattuna maailman suurimmaksi satamaksi. Shanghain sataman kautta kulki vuonna 2012 yhteensä 736,0 ja vuonna 2013 kaikkiaan 776,0 miljoonaa tonnia rahtia.
Konttiliikenteessä Shanghai oli yhä vuosina 2012–2013 maailman suurin satama. Satama käsitteli vuonna 2013 yhteensä 33,6, vuonna 2012 kaikkiaan 32,5 ja 2011 yhteensä yli 31,7 miljoonaa TEU:ta kontteja. Maailman konttiliikenteessä toiselle sijalle vuonna 2010 pudonneen Singaporen sataman läpi kulki samoina vuosina 32,6 (vuonna 2013), 31,6 (2012)  ja runsas 29,9 (2011) miljoonaa TEU:ta (vuonna 2010: Shanghai: 29,1 MTEU, Singapore: 28,4 MTEU; vuonna 2009: Shangai: 25,0 MTEU, Singapore: 25,9 MTEU).
Kuvagalleria

Shanghain satama-aluetta ilmakuvassa Jangtsen suun lähistöllä (koordinaatit 31.345°N, 121.638°E)
Alus Shanghain sataman Yangshanin konttiterminaalissa
Risteilyalus Shanghain satamassa Jangtsen suuaukon oikeanpuoleisen sivuhaaran Huangpun varrella
Yangshanin konttiterminaalia
Panoraama Shanghain sataman Yangshanin konttiterminaalista (koordinaatit 30.620°N, 122.067°E)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shanghain satama Wikimedia Commonsissa
Shanghain satamassa olevat alukset AIS:n mukaan (englanniksi) (marinetraffic.com)
Shanghai Maritime University: International Maritime Information Website (kiinalaisen merenkulun ja satamien uutisointia) (englanniksi) (simic.net.cn)
Helsingin Lähetysseurakunta

| Helsingin Lähetysseurakunta |
| --- | --- |

 Helsingin Lähetysseurakunnan tilat sijaitsevat osoitteessa Iso Roobertinkatu 24.
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1960
Johtava pastori:  Jukka Kakriainen
Pääkirkko:  Helsingin lähetyskirkko Iso Roobertinkatu 24 Punavuori, Helsinki
TV:  TV7
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helsingin Lähetysseurakunta on Helsingin Punavuoressa sijaitseva helluntaiseurakunta. Helsingin Lähetysseurakunta on perustettu vuonna 1960. Lähetysseurakunnan tilat ovat sijainneet vuodesta 1961 alkaen Isolla Roobertinkadulla. Vuonna 2017 Lähetysseurakuntaan kuului noin 800 jäsentä. Seurakunnan johtavana pastorina toimii Jukka Kakriainen.
Seurakunnan toimintaan ovat kuuluneet muun muassa jumalanpalvelukset, vankilatyö, radiotyö, sielunhoito, koulutustyö, lapsi- ja nuorisotyö, musiikki sekä draama. Lähetystyötä seurakunta on tehnyt muun muassa Etiopiassa ja Bangladeshissa.
Vuosina 2005–2010 seurakunnassa tuotettiin Elämän sykkeessä-ohjelmaa yhdessä muiden pääkaupunkiseudun helluntaiseurakuntien kanssa. Ohjelmaa lähetetään TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia

Lähetysseurakunta kokoontui ensimmäisen toimintavuotensa aikana vuokratiloissa. Lähetysseurakunnan kokoontumispaikkoja olivat Suomalaisen Yhteiskoulun juhlasali Nervanderinkadulla, Kirjatyöntekijäinliiton juhlasali sekä Balderin sali Aleksanterikadulla. Nykyiset Ison Roobertinkadun tilat toimivat aikaisemmin elokuvateatterina, jotka remontoitiin seurakuntakäyttöön vuonna 1961. Vuonna 1990 tiloihin tehtiin remontti.
Seurakunnan johtajat

Listaa täydennettävä
Lauri Kuitunen (1977–?)
Jarmo Makkonen (1981–1988)
Pauli Runolinna (1994–2008)
Kai Ojala (2008–2010)
Markku Tuppurainen (2011–2015)
Petri Mäkilä (2015–2016)
Jukka Kakriainen (2017→)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin Lähetysseurakunta Wikimedia Commonsissa
Lähetysseurakunnan verkkosivut
Lähetysseurakunnan tilaisuudet YouTube-kanavalla
| n k Helluntaiherätys Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Finlands svenska pingstsamfund  Suomen Helluntaikirkko  Suomen Helluntaikansa 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin Saalem  Fila Church Helsinki  Jyväskylän helluntaiseurakunta  Kuopion helluntaiseurakunta  Lahden helluntaiseurakunta  Oulun helluntaiseurakunta  Pietarsaaren Elim  Seinäjoen helluntaiseurakunta  Tampereen helluntaiseurakunta  Turun helluntaiseurakunta  Vaasan helluntaiseurakunta  Vasa Sion  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Ball Barratt  Brofeldt  Castrén  Fellman  Ahonen  Andström  Antturi  Bengström  Bergstén  Haapala  Havupalo  Kallionpää  Klemetz  Korhonen  Korpi  Kunnas  Kukkula  Launonen  Lundin  Luoto  Manninen  Rosenberg  Sigfrids  Tuppurainen  Yli-Vainio  Ylppö  Yrjölä  Öhberg 
Järjestöt:  Elämä ja Valo  Evankelistakoti  Fida International  Finlands svenska pingstmission  Helluntaiseurakuntien musiikki  Helluntaiseurakuntien työntekijät HELP  Iso Kirja  Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö  Samaria-lähetys 
Media:  Aikamedia  Avainmedia  Finmedia  Hyvä Sanoma  Livet  Ristin Voitto  Taborförlaget 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Fifteen-leiri  Hengellinen laulukirja  Juhannuskonferenssi  Lapsikuoro Jippii  Royal Rangers  Syyspäivät  Youth Celebration 
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö • Euroopan helluntaiyhteisö • Maailman helluntaiyhteisö • Assemblies of God • Helluntaiherätys Ruotsissa
Walter Parviainen

Walter Parviainen.
Johan Walter Parviainen (5. marraskuuta 1869 Jyväskylä – 30. elokuuta 1925 Säynätsalo) oli suomalainen lääkäri, toimitusjohtaja ja valtiopäivämies.
Parviaisen vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Parviainen ja Maria Charlotta Hedberg. Walter Parviainen oli naimisissa vuodesta 1917 Charlotte Dorothea Adèle von Heukingin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Jyväskylän lyseosta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1888, maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1891, lääketieteen lisensiaatiksi 1894 sekä tohtoriksi 1897.
Parviainen toimi yksityislääkärinä Helsingissä ja Jyväskylässä. Lääkärit Walter Parviainen ja Oskar Boije perustivat 1904 Helsinkiin naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistuneen Boijen sairaalan. Parviainen oli mukana sairaalan toiminnassa vuoteen 1911 saakka.
Parviainen oli isänsä perustaman Joh. Parviainen Oy:n toimitusjohtaja Säynätsalossa 1920–1925. Aiemmin yritystä johti Parviaisen veli Hugo Parviainen mutta hän kuoli espanjantautiin vuonna 1920. Walter Parviainen itse kuoli Säynätsalossa elokuussa 1925 sairauskohtaukseen ollessaan etsimässä sopivaa paikkaa suunnittelemalleen vanhainkodille. Paikalla on nykyisin vuonna 1927 pystytetty Walter Parviaisen muistokivi. Arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema vanhainkoti valmistui 1926 ja Parviaisen vaimo Charlotte Parviainen lahjoitti sen Säynätsalon kunnalle. Walter Parviaisen jälkeen Joh. Parviainen Oy:n toimitusjohtajaksi tuli hänen sisarensa Hanna Parviainen.
Jean Sibeliuksen orkesteriteos Andante festivo syntyi vuonna 1922, kun Sibelius lupasi Walter Parviaiselle juhlamusiikkia Säynätsalon tehtaiden 25-vuotisjuhlallisuuksiin.
Parviainen oli porvarissäädyssä Jyväskylän edustaja valtiopäivillä 1904–1905. Hän oli myös Jyväskylän kaupunginvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
Walter Parviainen testamenttasi omaisuudestaan 11/12 perheelleen ja 1/12 Karjalaiselle osakunnalle kirjaston perustamista varten Kiihtelysvaaran pitäjään. Tämän lahjoituksen arveltiin nousevaan 1-2 miljoonaan markkaan. "Kauppaneuvos Joh. Parviaisen kirjasto"-nimeä kantanut kirjasto aloitti toimintansa Kiihtelysvaaran kirkonkylässä vuonna 1934 vuokratiloissa ja 1937 Karjalainen Osakunta hankki myöhemmin rakennettavaa kirjastotaloa 2 hehtaarin tontin Kiihtelysvaaran kirkonkylästä.
Ilmanopeus

Ilmanopeusmittari
Ilmanopeus on se nopeus, jolla lentokone liikkuu ympäröivään ilmaan nähden. Ilman liikkeestä ja ilmakehän ominaisuuksista johtuen erilaisia ilmanopeuksia on useita:
Mitattu ilmanopeus eli mittarinopeus (indicated airspeed, IAS) on se nopeus, jota lentokoneen Pitot-putkea käyttävä ilmanopeusmittari näyttää. Järjestelmä vertaa nopeuden aiheuttamaa ulkoista ilmanpainetta standardoituun merenpinnan tasoon. Se ei olosuhteista riippuen välttämättä vastaa kovinkaan hyvin koneen todellista nopeutta, mutta ratkaisee koneen lento-ominaisuudet, esimerkiksi sakkausrajan, suurimman sallitun nopeuden ja ohjainpintojen käytettävyyden, jotka riippuvat koneeseen vaikuttavasta kaasun virtauksen aiheuttamasta paineesta. Mittarinopeuden yksikkönä käytetään länsimaisissa lentokoneissa solmua ja merkintää KIAS (knots-indicated airspeed), itämaisillaselvennä koneilla kilometriä tunnissa ja merkintää IAS (indicated airspeed).
Kalibroitu ilmanopeus (calibrated airspeed, CAS) sisältää mm. ilmanopeusmittarin Pitot-putken sijainnista aiheutuvat korjaukset ja vastaavat korkeusmittauksen korjaukset. Etenkin pienemmillä koneilla CAS on lähes sama kuin IAS, eikä ero muutenkaan ole yleensä muutamaa prosenttia suurempi. CAS:n laskemista varten tehtävät korjaukset ovat konetyyppikohtaisia ja ne on taulukoitu. Instrumenttien virheet ovat yleensä pieniä ja on mielekästä olettaa että IAS vastaa suunnilleen CAS-nopeutta.
Ekvivalentti ilmanopeus (equivalent airspeed, EAS) sisältää ilman kokoonpuristuvuudesta aiheutuvan korjauksen. Ilman kokoonpuristumisen merkitys kasvaa lennettäessä korkealla ja/tai suurilla nopeuksilla. EAS vastaa nopeutta merenpinnan tasolla normaaliolosuhteissa, jossa virtauksen aiheuttama paine on sama kuin TAS osoittaa. Merenpinnan tasoa vastaavissa standardiolosuhteissa EAS on sama kuin CAS tai TAS ja jos tuulta ei ole, se on myös sama kuin GS.
Tosi-ilmanopeus (true airspeed, TAS) vastaa koneen todellista nopeutta ympäröivän ilmamassan suhteen. Sen suhde CAS:iin riippuu ympäröivän ilman lämpötilasta ja lentokorkeudesta.
Maanopeus (ground speed, GS) vastaa koneen nopeutta maanpinnan suhteen. Se saadaan, kun tosi-ilmanopeudesta poistetaan tuulen vaikutus. Myötätuulessa maanopeus on tosi-ilmanopeus plus tuulen nopeus, vastatuulessa maanopeus on tosi-ilmanopeus miinus tuulen nopeus. Maakulkuneuvojen tapaan maanopeus ratkaisee matkaan kuluvan ajan. Lyhyempi lentoaika säästää huomattavasti polttoainetta, vaikka polttoaineen kulutus on tosi-ilmanopeudella sama riippumatta siitä lennetäänkö myötä- tai vastatuuleen. GS voidaan määrittää navigaatiojärjestelmillä kuten GPS.
Saxtorpsskogen

| Saxtorpsskogen |
| --- | --- |
 Saxtorpsskogen
 Koordinaatit: 55°49′43″N, 12°56′46″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Landskrona
Väkiluku (31.12.2023):  1 242
Saxtorpsskogen on taajama Landskronan kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 242 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saxtorpsskogen Wikimedia Commonsissa
Erkki Nyman

Erkki Anders Nyman (8. syyskuuta 1897 – 28. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen tehtaanjohtaja ja Helsingissä toimineen A. A. Nymanin konepajan omistaja ja johtaja.
Erkki Nyman kävi viisi luokkaa Lucina Hagmanin yhteiskoulua ja suoritti Helsingin teollisuuskoulun ja ruotsalaisen teknillisen opiston tutkinnot. Hän täydensi opintojaan Svenska Gasaccumulatorin tehdaslaitoksissa Ruotsissa. Isänsä Anders Alfred Nymanin (s. 1864) kuoltua vuonna 1920 hän tuli tämän 1886 perustaman A. A. Nymanin konepajan johtoon. Konepaja valmisti merenkulku-, posti- ja lennätinhallituksille muun muassa majakoita, postilaatikoita y.m. Lisäksi valmistettiin sairaalakalustoja, teknillisiä kojeita ja koneita sekä suoritettiin erilaisia töitä puhelinteknillisellä alalla. Nymanin konepajassa rakennettiin 1928 ensimmäinen Sääski-mallinen lentokone. Konepaja sijaitsi Meritullinkatu 11:ssa (entinen Konstantininkatu) Kruununhaassa, vuosina 1911–1916 sillä oli konepaja ja valimo myös Malmilla.
Suomen sisällissodan aikana Nyman kävi Vöyrin sotakoulun ja otti osaa useihin sodan taisteluihin. Myöhemmin hän oli mukana suojeluskuntatyössä. Nyman kuului muun muassa Helsingin käsityö ja tehdasyhdistyksen johtokuntaan, oli useiden talojen isännöitsijänä ja Suomen Käsityöläis-Osakepankin tilintarkastajana.  Hän oli myös tunnettu moottorivene- ja autourheilija.
Erkki Nyman kuoli 42-vuotiaana sydänkohtaukseen talvisodan ilmahälytyksen aikana Helsingissä joulukuun lopulla 1939. Erkki Nymanin kuoltua hänen yrityksensä toimi Oy A. A. Nyman Ab-nimisenä Erkki Nymanin lesken Jenny Nymanin johdolla.
Luettelo Virolahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Virolahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Virolahden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo tunnetuista kadonneista henkilöistä

Tämä on luettelo tunnetuista kadonneista henkilöistä. Sulkeissa on ilmoitettu syntymä- ja katoamisvuodet.
Edelleen kadoksissa olevat > A

Hatšatur Abovjan (1809–1848), armenialainen kirjailija
Oscar Zeta Acosta (1935–1974), yhdysvaltalainen lakimies, kirjailija, poliitikko ja kansalaisoikeusaktivisti.
Bas Jan Ader (1942–1975), hollantilainen performanssi- ja videotaiteilija, joka katosi purjehtiessaan Atlantin yli.
Theodosia Burr Alston (1783–1813), Yhdysvaltain varapresidentin Aaron Burrin tytär
Roald Amundsen (1872–1928), norjalainen naparetkeilijä, katosi pohjoisella napa-alueella epäonnistuneella pelastusretkellä
Clarence Anglin (1931–1962) ja John Anglin (1930–1962), pakenivat yhdessä Frank Morrisin kanssa Alcatrazin vankilasta kesäkuussa 1962 ja katosivat jäljettömiin.
Dominick Arduin (1960–2004), ranskalais-suomalainen seikkailija, katosi hiihtomatkallaan Pohjoisnavalle. Julistettu kuolleeksi.