stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalevan kisat 1995
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Sanna Hernesniemi | 11,34 | Heli Koivula | 11,77 | Jutta Kemilä | 11,77 |
| 200 m | Sanna Hernesniemi | 23,48 | Johanna Manninen | 24,50 | Heidi Suomi | 24,56 |
| 400 m | Heidi Suomi | 53,39 | Aila Haikkonen | 54,17 | Riikka Niemelä | 54,54 |
| 800 m | Tytti Reho | 2.11,35 | Marjo Venäläinen | 2.11,46 | Erika Tapio | 2.11,98 |
| 1 500 m | Marjo Venäläinen | 4.19,12 | Monika Rönnholm | 4.20,13 | Päivi Tikkanen | 4.21,68 |
| 5 000 m | Annemari Sandell | 15.39,32 | Päivi Tikkanen | 16.08,52 | Ritva Lemettinen | 16.16,29 |
| 10 000 m | Päivi Tikkanen | 33.43,09 | Ritva Lemettinen | 33.52,02 | Kirsi Rauta | 34.16,77 |
| Maraton | Anne Jääskeläinen | 2.47.23 | Marjaana Lahti-Koski | 2.47.58 | Sari Juntunen | 2.52.07 |
| 10 km kävely | Sari Essayah | 43.50 | Tarja Jaskari | 49.19 | Anne Perttola | 50.33 |
| 100 m aidat | Jutta Kemilä | 13,61 | Hanna Korell | 14,14 | Satu Sämpi | 14,16 |
| 400 m aidat | Petra Stenman | 58,08 | Annika Kumlin | 58,98 | Hanna Toivonen | 61,28 |
| Korkeushyppy | Kaisa Gustafsson | 190 | Kaisa Lehtonen | 180 | Reeta Laaksonen | 180 |
| Seiväshyppy | Teija Saari | 350 | Tiina Vilenius | 320 | Sini Jääskeläinen | 310 |
| Pituushyppy | Heli Koivula | 640 | Niina Saarman | 629 | Saija Miettunen | 616 |
| Kolmiloikka | Kaisa Gustafsson | 13,73 | Heli Koivula | 13,47 | Paula Laakso | 13,19 |
| Kuulantyöntö | Marika Tuliniemi | 17,69 | Karoliina Lundahl | 17,24 | Katarina Sederholm | 16,38 |
| Kiekonheitto | Diana Back | 55,10 | Tiina Kankaanpää | 54,34 | Kati Siltovuori | 51,36 |
| Moukarinheitto | Anni Punttila | 49,42 | Mia Strömmer | 48,24 | Tiina Malinen | 45,22 |
| Keihäänheitto | Heli Rantanen | 64,88 | Mikaela Ingberg | 64,28 | Taina Uppa | 60,38 |
| Seitsenottelu | Tiia Hautala | 6081 | Piia Peltosaari | 5618 | Marja Kangaspusu | 5388 |
Kalevan kisat 1999

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1999 Seinäjoella 5.–8. elokuuta. Kilpailupaikka oli Seinäjoen keskuskenttä. Kalevan maljan voitti Turun Urheiluliitto.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Kim Lesch | 10,52 | Janne Haapasalo | 10,53 | Kari Louramo | 10,54 |
| 200 m | Aleksi Sillanpää | 21,34 | Janne Hautaniemi | 21,34 | Ari Pakarinen | 21,37 |
| 400 m | Petri Pohjonen | 47,66 | Ari Pakarinen | 47,86 | Wilson Kirwa | 48,04 |
| 800 m | Wilson Kirwa | 1.49,15 | Juha Kukkamo | 1.50,12 | Mikko Simos | 1.50,77 |
| 1 500 m | Anders Rockas | 3.50,40 | Sami Valtonen | 3.50,80 | Jan-Erik Salo | 3.51,03 |
| 5 000 m | Samuli Vasala | 13.45,24 | Pasi Mattila | 13.54,82 | Santtu Mäkinen | 14.07,74 |
| 10 000 m | Janne Holmén | 28.36,71 | Jussi Utriainen | 29.08,39 | Santtu Mäkinen | 29.20,03 |
| 110 m aidat | Matti Niemi | 13,90 | Jarno Jokihaara | 14,04 | Marko Ritola | 14,44 |
| 400 m aidat | Janne Mäkelä | 51,33 | Jaakko Aaltonen | 51,62 | Kimmo Haapasalo | 52,15 |
| 3 000 m esteet | Jan-Erik Salo | 8.43,43 | Ville Hautala | 8.45,54 | Tuomo Lehtinen | 8.45,93 |
| Maraton | Lauri Friari | 2.26.57 | Asmo Ahola | 2.27.15 | Wille Keihänen | 2.28.37 |
| Korkeushyppy | Oskari Frösén | 220 | Ville Vepsäläinen | 217 | Toni Huikuri | 217 |
| Seiväshyppy | Jussi Autio | 550 | Heikki Vääräniemi | 545 | Ariel Mäki-Soini | 540 |
| Pituushyppy | Kenneth Kastrén | 799 | Niklas Rorarius | 779 | Simon Sundsten | 767 |
| Kolmiloikka | Johan Meriluoto | 16,31 | Mikael Inkeroinen | 15,96 | Pasi Takki | 15,79 |
| Kuulantyöntö | Ville Tiisanoja | 20,49 | Timo Aaltonen | 20,48 | Mika Halvari | 20,29 |
| Kiekonheitto | Pertti Hynni | 62,27 | Timo Tompuri | 61,78 | Mika Loikkanen | 61,54 |
| Moukarinheitto | Olli-Pekka Karjalainen | 78,33 | Marko Wahlman | 78,16 | Mikko Dannbäck | 71,77 |
| Keihäänheitto | Aki Parviainen | 87,55 | Matti Närhi | 86,34 | Kimmo Kinnunen | 85,96 |
| 20 km kävely | Valentin Kononen | 1.23.20 | Antero Lindman | 1.26.07 | Jani Lehtinen | 1.29.13 |
| Kymmenottelu | Glenn Lindqvist | 7476 | Henri Kokkonen | 7353 | Harri Laiho | 7186 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Sanna Kyllönen | 11,56 | Anna Saari | 11,92 | Anja Rantanen | 11,95 |
| 200 m | Sanna Kyllönen | 23,63 | Anja Rantanen | 24,29 | Susanna Rajamäki | 24,42 |
| 400 m | Petra Söderström | 53,33 | Minna Kallio | 54,91 | Heidi Suomi | 55,39 |
| 800 m | Tytti Reho | 2.07,24 | Marjo Venäläinen | 2.08,10 | Venla Lampén | 2.08,76 |
| 1 500 m | Marjo Venäläinen | 4.20,95 | Venla Lampén | 4.22,74 | Johanna Risku | 4.22,96 |
| 5 000 m | Annemari Sandell | 15.49,93 | Minna Myllykoski | 16.34,05 | Kirsi Mattila | 16.47,81 |
| 10 000 m | Kirsi Mattila | 34.38,59 | Tuula Laitinen | 34.50,03 | Päivi Tikkanen | 35.08,85 |
| Maraton | Marjaana Lahti-Koski | 2.51.39 | Jaana Myrsky | 3.00.26 | Marjo Mulari | 3.02.29 |
| 100 m aidat | Tiia Hautala | 13,46 | Johanna Halkoaho | 13,47 | Hanna Korell | 13,64 |
| 400 m aidat | Annika Kumlin | 59,11 | Anja Rantanen | 60,78 | Kati Karhula | 61,71 |
| Korkeushyppy | Marianne Mattas | 180 | Katja Vainikainen | 176 | Laura Virtanen | 173 |
| Seiväshyppy | Teija Saari | 380 | Birgitta Ivanoff | 375 | Tiina Vilenius | 365 |
| Pituushyppy | Johanna Halkoaho | 644 | Susanna Rajamäki | 617 | Tiia Hautala | 616 |
| Kolmiloikka | Natalia Kilpeläinen | 13,86 | Heli Koivula | 13,51 | Anni Paananen | 13,35 |
| Kuulantyöntö | Anna Rauhala | 17,04 | Asta Ovaska | 15,42 | Marika Tuliniemi | 15,04 |
| Kiekonheitto | Tiina Kankaanpää | 55,71 | Anita Hietalahti | 52,20 | Katja Tenhonen | 50,34 |
| Moukarinheitto | Mia Strömmer | 60,56 | Katri Räsänen | 56,55 | Merja Korpela | 55,92 |
| Keihäänheitto | Mikaela Ingberg | 60,59 | Paula Huhtaniemi | 58,44 | Taina Uppa | 58,13 |
| 10 km kävely | Outi Sillanpää | 48.47 | Elina Risto | 52.02 | Päivi Huuhtanen | 52.09 |
| Seitsenottelu | Piia Peltosaari | 5788 | Annu Montell | 5767 | Katja Kuusela | 5265 |
Kaliumbromaatti

| Kaliumbromaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7758-01-2
PubChem CID:  23673461
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  KBrO3
Moolimassa:  167.0 g/mol
Ulkomuoto:  valkoisia kiteitä   tai jauhetta
Sulamispiste:  350 °C (623 K)
Kiehumispiste:  370 °C (643 K) (hajoaa)
Tiheys:  3,27 g/cm3
Liukoisuus veteen:  7,5 g/100 ml (25 °C:ssa)
Kaliumbromaatti (KBrO3) on kalium- ja bromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Se on väriltään valkoinen ja muodoltaan jauhetta tai kiteitä. Yhdistettä voidaan käyttää analyyttisessä kemiassa ja elintarvikelisäaineena.
Kaliumbromaattia voidaan valmistaa joko johtamalla kaliumhydroksidin vesiliuokseen bromia tai kaliumbromidin elektrolyysillä. Ainetta käytetään analyyttisessä kemiassa elohopea-, aniliini- ja bromidisuolojen pitoisuuksien määrittämiseen.
Sitä on käytetty enimmäkseen elintarvikelisäaineena (E924) erityisesti jauhojen leivontaominaisuuksien parantamiseen. Tavallisesti aine hajoaa leivontaprosessin aikana, mutta huonoissa olosuhteissa sitä saattaa jäädä valmiiseen tuotteeseen. Yhdisteen käytöstä on luovuttu Suomessa ja muissa Euroopan maissa, Kanadassa ja useimmissa muissa valtioissa sen mahdollisen karsinogeenisuuden vuoksi. Se on yhä sallittu Yhdysvalloissa, joskin siellä sen käytölle on määrätty rajoituksia ja leipureita on kehotettu luopumaan sen käytöstä.
Aiheesta muualla

Kaliumbromaatin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Potassium bromate (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Potassium bromate (englanniksi)
Lauri Kalima

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1938 | korkeushyppy |  |
Lauri Fredrik Mikael Kalima (29. syyskuuta 1916 Helsinki – 24. heinäkuuta 2004 Jyväskylä) oli suomalainen korkeushyppääjä. Kalima voitti EM-pronssia korkeushypyssä Pariisissa 1938 tuloksella 194 cm. Uransa jälkeen hän toimi pankinjohtajana Äänekoskella, Salossa,  Turussa ja Helsingissä.
Ennätyksensä 201 cm Kalima hyppäsi Jyväskylässä 5. syyskuuta 1936. Se säilyi nuorten Suomen-ennätyksenä 27 vuotta Aulis Kairennon rikkoessa sen vuonna 1963. Saman vuoden Berliinin olympialaisissa hän oli kuudes tuloksella 194 cm. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1939 ja 1942..
Seuratasolla Kalima edusti Suolahden Urheilijoita, jota hän edusti aktiiviurallaan ja jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 1947–1948.
Koulutukseltaan Lauri Kalima oli juristi. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1945 ja sai varatuomarin arvon 1950. Hän toimi ensin asianajajana ja siirtyi Yhdyspankin palvelukseen ensin Äänekoskelle sekä 1950-luvun lopulta Saloon ja Turkuun. Vuosina 1971–1982 hän oli Suomen Yhdyspankin varatoimitusjohtaja. Kalima osallistui asuinpaikkakunnillaan kunnallispolitiikkaan kokoomuksen edustajana ja oli kauppalanvaltuustojen jäsen niin Suolahdessa kuin Äänekoskella sekä Turkuun siirryttyään Turun kaupunginvaltuustossa.
Aiheesta muualla

Lauri Kalima Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Urheilumme tekijämiehiä : 7-vuotiaana hyppäsi seivästä, Seura, 14.06.1939, nro 24, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Miesten korkeushypyn Suomen-mestarit
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics
Kaliumdisyanoauraatti

| Kaliumdisyanoauraatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13967-50-5
PubChem CID:  159710
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  K[Au(CN)2]
Moolimassa:  288,11
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Tiheys:  3,452 g/cm3
Liukoisuus veteen:  140 g/l (20 °C)
    
Kaliumdisyanoauraatti (K[Au(CN)2]) on kalium- ja disyanoauraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kullan metallurgiassa ja metallien pinnoituksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kaliumdisyanoauraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, erityisesti kuumaan veteen. Kaliumdisyanoauraatti liukenee myös hieman etanoliin. Hapot reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen kultasyanidia.
Kaliumdisyanoauraattia muodostuu liuotettaessa kultamalmia kaliumsyanidiliuokseen. Yhdistettä valmistetaan myös kultahydroksidin tai räjähdyskullan ja kaliumsyanidin reaktiolla tai elektrolyysillä.
Kaliumdisyanoauraatti on välivaihe kullan puhdistuksessa malmistaan. Yhdistettä käytetään pinnoitettaessa metalliesineitä, esimerkiksi koruja, kullalla elektrolyyttisesti ja elektroniikkateollisuudessa.
Kaliumftaali-imidi

| Kaliumftaali-imidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  1074-82-4
PubChem CID:  3356745 ja 23691984
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H4NO2K
Moolimassa:  185,222 g/mol
Ulkomuoto:  Vaaleankellertävä kiteinen aine
Sulamispiste:  > 300 °C
Tiheys:  1,634 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen 
Kaliumftaali-imidi (C8H4NO2K) on ftaali-imidin kaliumsuola. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa amiineja.
Valmistus ja käyttö

Kaliumftaali-imidiä valmistetaan ftaali-imidin ja kaliumhydroksidiliuoksen välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään valmistettaessa primäärisiä amiineja Gabriel-synteesillä. Yhdiste reagoi alkyylihalogenidien kanssa muodostaen substituoituja ftaali-imidejä, jotka voidaan hydrolysoida, jolloin muodostuu amiini ja kaliumin halogenidisuola. Tätä reaktiota voidaan käyttää hyväksi myös tunnistettaessa alifaattisia alkyylihalogenideja.
Kaljula

Kaljula (ven. Калинкина, Kalinkina) on entinen Pyhän Marian luterilaiseen seurakuntaan kuulunut inkerinsuomalainen kylä nykyisen Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Se sijaitsi Fontankajoen suulla nykyisen Repinin aukion ja Staro-Petergofski-prospektin tienoilla.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1505 nimellä Kalganitsa. 1600-luvulla syntynyt nimitys Kaljula muovautui myöhemmin venäjänkieliseen muotoon Kalinkina. Nykyisin Kaljulasta muistuttavat kolme Kalinkinan siltaa.
Kaliumkloraatti

| Kaliumkloraatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  3811-04-9
PubChem CID:  6426889
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  KClO3
Moolimassa:  122,55 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiinteä aine
Sulamispiste:  356 °C
Kiehumispiste:  n. 400 °C (hajoaa)
Tiheys:  2,32 g/cm3 (kiinteänä)
Liukoisuus veteen:  7,3 g / 100 ml (20 °C)
Kaliumkloraatti KClO3 on voimakas läpinäkyvistä kiteistä koostuva hapetin, joka muodostaa hyvin epästabiileja seoksia rikin sekä fosforin kanssa. Kaliumkloraatin CAS-numero on 3811-04-9, sulamispiste 356 °C, moolimassa 122,55 g/mol. Aineesta käytetään myös nimeä kaliumoksimuriaatti.
Kaliumkloraattikiteitä
Kaliumkloraattia valmistetaan joko hapettamalla sähkökemiallisesti kaliumkloridin vesiliuosta tai kloorikaasun ja kaliumhydroksidin välisellä reaktiolla. Kaliumkloraattia käytetään muun muassa tulitikuissa, aloiteräjähteissä sekä rikkaruohomyrkkynä.
Kaliumkloraatti hajoaa seuraavalla nopealla eksotermisellä eli lämpöä vapauttavalla hapettumis-pelkistymisreaktiolla kiinteäksi kaliumkloridiksi (KCl) ja kaasumaiseksi hapeksi (O2).
2 KClO3(s) → 2 KCl(s) + 3 O2(g)
Aiheesta muualla

Kaliumkloraatin kansainvälinen kemikaalikortti
Kaliumkloraatin reaktio (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaliumpyrofosfaatti

| Kaliumpyrofosfaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7320-34-5
PubChem CID:  23740 ja 139089060
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  K4P2O7
Moolimassa:  330,34
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  1300 °C (hajoaa)
Tiheys:  2,33 g/cm3 (trihydraatti)
Liukoisuus veteen:  1870 g/l (25 °C)
Kaliumpyrofosfaatti (K4P2O7) eli kaliumdifosfaatti on kalium- ja pyrofosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena ja puhdistusaineissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kaliumpyrofosfaatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Aineesta tunnetaan myös kidevedelliset mono- ja trihydraattit (K4P2O7·H2O ja K4P2O7·3H2O). Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liuos on emäksinen.
Kaliumpyrofosfaattia valmistetaan kuumentamalla kaliumvetyfosfaattia 350–460 °C:n lämpötilaan.
Kaliumpyrofosfaattia käytetään muun muassa saippuoissa ja pyykinpesuaineissa, vetyperoksidin stabiloimisaineena ja elintarvikkeissa happamuudensäätöaineena.
Kalium-tert-butoksidi

| Kalium-tert-butoksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  865-47-4
PubChem CID:  23665647
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H9KO
Moolimassa:  112,212 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoisia  tai värittömiä kiteitä tai jauhetta
Sulamispiste:  256–258 °C
Tiheys:  0,5 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee orgaanisiin liuottimiin
Kalium-tert-butoksidi (usein myös kalium-t-butoksidi, kalium-tert-butylaatti tai KOtBu) (C4H9KO) on kalium- ja tert-butoksidi-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet

Kalium-tert-butoksidi on valkoista hygroskooppista jauhetta. Se on sisältämänsä tertiäärisen alkoksidi-ionin, tert-butoksidi-ionin, vuoksi hyvin voimakas emäs. Se on voimakkaampi emäs kuin esimerkiksi primääriset ja sekundääriset alkoksidit. Kalium-tert-butoksidi on kuitenkin melko huono nukleofiili. Yhdiste liukenee hyvin alkoholiin ja tetrahydrofuraaniin ja heikommin dietyylieetteriin ja hiilivetyihin.
Kalium-tert-butoksidi reagoi ilman kanssa muodostaen kaliumhydroksidia ja kaliumkarbonaattia. Yhdisteen emäksisyys riippuu liuottimesta. Emäksisimpiä ovat kalium-tert-hydroksidin dimetyylisulfoksidiliuokset ja vähemmän emäksisiä liuokset seuraavassa liuottimen mukaisessa järjestyksessä: alkaanit, tetrahydrofuraani ja tert-butanoli. Emäksisyyteen vaikuttavat tert-butoksidi-ionien ja liuottimen väliset vuorovaikutukset. Muun muassa tert-butanolin kanssa ioni muodostaa klustereita, jotka ottavat protonin heikommin vastaan kuin vapaa ioni.
Valmistus ja käyttö

Kalium-tert-butoksidia on saatavana kaupallisena tuotteena kiinteänä jauheena ja tetrahydrofuraaniliuoksena. Usein ennen käyttöä tuote puhdistetaan sublimoimalla se 230 °C:n lämpötilassa 1 mmHg:n paineessa. Usein se kuitenkin valmistetaan ennen käyttöä kaliummetallin ja tert-butanolin välisellä reaktiolla.
Kalium-tert-butoksidin etuna verrattuna esimerkiksi kaliumhydridiin on suurempi liukoisuus eri liuottimiin ja erityisesti hiilivetyihin. Sitä käytettäessä ei vapaudu vetykaasua, toisin kuin kaliumhydridiä käytettäessä. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä emäksenä muun muassa alkylointireaktioissa, asetyloinneissa,  esteröinneissä ja transesteröinneissä, additioreaktioissa, kuten Michael-additiossa, aldolikondensaatioissa sekä alkyynien valmistuksessa eliminaatioreaktioilla, ja se muodostaa alkyylilitiumyhdisteiden kanssa erittäin vahvan emäksen, niin kutsutun Schlosserin emäksen.
Kaliumsulfidi

| Kaliumsulfidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  1312-73-8
PubChem CID:  162263
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  K2S
Moolimassa:  110,27
Ulkomuoto:  Valkoisia tai keltaisia kiteitä
Sulamispiste:  840 °C tai 948 °C (anhydraatti) 60 °C (pentahydraatti)
Kiehumispiste:  hajoaa
Tiheys:  1,805 g/cm3 tai 1,74 g/cm3 (anhydraatti)
Liukoisuus veteen:  Erittäin hyvä
Kaliumsulfidi on kemiallinen yhdiste, jonka kaava on K2S. Kaliumsulfidia voidaan käyttää reagenssina analyyttisessä kemiassa tai orgaanisessa synteesissä valmistettaessa tioleja. Kaliumsulfidia tuotetaan kaliumsulfaatin ja hiilen välisellä reaktiolla. Kaliumsulfidistä käytetään myös nimiä dikaliummonosulfidi, dikaliumsulfidi ja kaliummonosulfidi.
Kaliumsulfidi esiintyy kidevedettömän muodon lisäksi pentahydraattina K2S·5H2O. Puhdas kiinteä pentahydraatti on väritöntä, mutta muuttuu helposti ilman ja valon vaikutuksesta kellertäväksi tai kellertävänpunaiseksi. Se haisee rikkivedylle. Kaliumsulfidi liukenee helposti veteen ja myös reagoi sen kanssa. Aine liukenee lisäksi etanoliin ja glyseroliin mutta ei eetteriin.
Aiheesta muualla

Kaliumsulfidin kansainvälinen kemikaalikortti
Kalkupää

Kalkupää (ven. Калкупя) on tunturi Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Se sijaitsee Paatsjoen ja Jäämerentien välisellä alueella Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan länsiosassa. Tunturin korkein huippu on 357 m korkea.
Kaliumnitraatti

| Kaliumnitraatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
Muut nimet:  Salpietari
CAS-numero:  7757-79-1
PubChem CID:  139063997 ja 516903 24434, 139063997 ja 516903
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  KNO3
Moolimassa:  101.1032 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen jauhe
Sulamispiste:  334 °C
Kiehumispiste:  400 °C (hajoaa)
Tiheys:  2,1 g/cm3
Liukoisuus veteen:  35,7 g / 100 ml (25 °C)
   
Kaliumnitraatti (lisäainekoodi E252) on luonnossa esiintyvä typpihapon kaliumsuola, jonka kemiallinen kaava on KNO3. Sitä sanotaan myös salpietariksi tai kalisalpietariksi, joka tulee latinan sanasta sal petrae, joka tarkoittaa kivisuolaa (lat. "sal",  suola;  "petrus", kivi). Sitä esiintyy luonnossa suurissa kerrostumissa Etelä-Amerikassa, erityisesti Chilessä jopa 3,6 metrin kerroksina. Suola on sekoittuneena muihin suoloihin, kuten natriumkloridiin, kipsiin ja hiekkaan. Chilen ja Perun salpietariesiintymät ovat kuitenkin enemmän natriumnitraatin kuin kalisalpietarin lähteitä.
Ennen kaliumnitraatin teollista valmistamista kaliumnitraatin tärkeimmät lähteet olivat luolien seinämien kiteytymät ja hajoavat orgaaniset aineet. Lantakasat olivat etenkin huomattava lähde. Bakteerit hapettavat hajoavan urean ammoniakin ja muut typpipitoiset aineet, minkä seurauksena muodostuu nitraatteja. Esimerkiksi Suomen Pohjanmaalla on ainakin jo 1500-luvulla valmistettu kruunun määräyksestä lantasalpietaria.
Kaliumnitraattia käytetään typpihapon valmistuksessa, ruoanlaitossa, lannoitteissa, rakettipolttoaineena ja ilotulitteissa. Sitä käytetään myös joissain hammastahnoissa ehkäisemään hampaiden vihlomista. Aiemmin sitä käytettiin myös ruudin valmistuksessa.
Kaliumnitraatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä – valkoista veteen liukenevaa jauhetta, jonka moolimassa on 101,1 g/mol, sulamispiste 333–334 °C, tiheys 2,1 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja liukoisuus veteen 25 °C:n lämpötilassa 35,7 g/100 ml sekä CAS-numero 7757-79-1. Kaliumnitraatti hajoaa alle kiehumislämpötilansa 400 °C:ssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaliumnitraattin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Potassium nitrate (englanniksi)
KEGG: Potassium nitrate (englanniksi)
Kaliumsuperoksidi

| Kaliumsuperoksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  12030-88-5
PubChem CID:  61541
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  KO2
Moolimassa:  71,1
Ulkomuoto:  Keltainen kiteinen aine
Sulamispiste:  380 °C
Tiheys:  2,14 g/cm3
Kaliumsuperoksidi (KO2) on kalium- ja superoksidi-ioneista koostuva epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumsuperoksidi on yksi kaliumin oksideista. Sitä käytetään hapen vapauttamiseen ja orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Kaliumsuperoksidi on huoneenlämpötilassa keltaista kiinteää ainetta. Yhdiste on voimakas hapetin ja reagoi veden kanssa muodostaen kaliumhydroksidia, vetyperoksidia ja happikaasua. Lisäksi kaliumsuperoksidi reagoi hiilidioksidin kanssa vapauttaen happea ja muodostaen kaliumkarbonaattia.
Kaliumsuperoksidia muodostuu kuumennettaessa kaliummetallia happivirrassa.
Koska kaliumsuperoksidi vapauttaa happea kosteuden ja hiilidioksidin vaikutuksesta, sitä käytetään happinaamareissa sekä hapen tuottajana sukellusveneissä ja avaruussukkuloissa. Orgaanisessa synteesissä kaliumsuperoksidia voidaan käyttää ketonien valmistamiseen bentsyylisistä metyleeniyhdisteistä ja hydroksiketonien valmistamiseen ketoneista.
Kalle Kehveli

Kalle Kehveli (engl. Snuffy Smith, alkujaan Take Barney Google, F'rinstance, myöhemmin Barney Google and Snuffy Smith) on Billy DeBeckin vuonna 1919 luoma, myöhemmin Fred Lasswellin ja nykyään John Rosen piirtämä yhdysvaltalainen strippisarjakuva, joka kuuluu King Features Syndicaten yhtiöön.
Sarjan päähenkilönä oleva Kalle Kehveli (engl. Snuffy Smith) on vuoristolainen (engl. hillbilly) ja asuu vaimonsa Loviisan ja poikansa Tatun kanssa maatilalla jossakin Appalakeilla ja heillä on koira Luoti. Kalle Kehvelin paras kaveri on hänen naapurinsa Luukas, jolla on vaimo nimeltä Elviira. Miehet käyttävät haalareita ja isoja hattuja. Ajankulukseen he enimmäkseen juovat pontikkaa tai laiskottelevat. Loviisa ja Elviira vaihtavat usein kuulumisia erityisellä juoruaidalla.
1960-luvun alussa tehtiin sarjakuvan pohjalta lyhytanimaatioita, jotka on ohjannut Seymour Kneitel. Niitä julkaistiin Suomessa 3 × 60 minuutin VHS-kokoelmana nimeltä Kalle Kehveli, mutta ne eivät Video-oppaan mukaan yllä sarjakuvien tasolle.
Kaliumvetyfluoridi

| Kaliumvetyfluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7789-29-9
PubChem CID:  11829350 ja 21966814
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  KHF2
Moolimassa:  78,108
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  238,8 °C
Tiheys:  2,37 g/cm3
Liukoisuus veteen:  392 g/l (20 °C)
   
Kaliumvetyfluoridi (KHF2) eli kaliumbifluoridi tai kaliumvetydifluoridi on kalium- ja vetyfluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa fluorin valmistukseen, lasin etsaukseen ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kaliumvetyfluoridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on huoneenlämpötilassa tetragonaalinen ja muuttuu kuutiolliseksi 196 °C:n lämpötilassa. Kuumennettaessa ainetta yli 440 °C:n lämpötilaan se hajoaa kaliumfluoridiksi ja vetyfluoridiksi. Kaliumvetyfluoridi liukenee erittäin hyvin veteen, ja se liukenee myös dimetyyliformamidiin.
Kaliumvetyfluoridia valmistetaan kaliumhydroksidin tai -karbonaatin ja vetyfluoridin reaktiolla.
Kaliumvetyfluoridia käytetään sulana elektrolyyttinä fluorin valmistuksessa. Sitä käytetään myös lasin ja metallien etsauksessa, metallurgiassa juoksutteena ja puutavaran käsittelyssä estämään sienten kasvua. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään esimerkiksi fluoraavana reagenssina sekä piin ja hiilen välisten sidosten katkaisemiseen.