stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esko Vettenranta

Esko Antero Vettenranta (2. toukokuuta 1913 Viipuri – 20. toukokuuta 1989 Turku) oli suomalainen näyttelijä.
Vettenranta kävi 1940-luvun alkupuolella Suomen Filmiteollisuuden perustaman filmikoulun, jolla etsittiin uusia lupaavia näyttelijöitä esiintymään Toivo Särkän johtaman yhtiön elokuvissa. Samassa koulussa opiskelivat myös muun muassa Kyllikki Forssell, Sirkka Sipilä ja Teijo Joutsela. Vuonna 1945 Vettenranta solmi avioliiton kosmetologi Aija Vilannon kanssa, joka samana vuonna teki pari näyttävää elokuvaroolia.
Suuren osan elämästään Turussa asunut Vettenranta teki merkittävän uran Turun kaupunginteatterissa. Lisäksi hänet tunnettiin monista merkittävistä rooleistaan Jorma Nortimon ja Yrjö Nortan elokuvissa. Hänen aktiiviuransa filmissä ajoittuu 1940-luvulle. Silloin hän teki useita sankarirooleja muun muassa elokuvissa Kyläraittien kuningas (1945), Anna Liisa (1945), Kuudes käsky (1947) ja Keittiökavaljeerit (1949). Lisäksi hänet nähtiin yhdessä Suomisen Olli -elokuvassa. Vettenrannan muistetuin rooli lienee kuitenkin nimiosa Mika Waltarin romaaniin perustuvassa Hannu Lemisen ohjaamassa Vieras mies -elokuvassa vuonna 1957.
Vettenranta nähtiin valkokankaalla niin romanttisissa maaseutuelokuvissa, draamoissa kuin komedioissa. Luontevana ja komeana esiintyjänä Vettenranta oli usein kriitikoiden suosiossa. Aikalaisarvostelijat kiittivät hänen suoriutumistaan Johanneksen osasta Minna Canth -filmatisoinnissa Anna Liisa. Ensimmäisen ison roolinsa Vettenranta teki elokuvassa Yrjänän emännän synti, jolloin hänet jo koettiin "mieluisana yllätyksenä". Vettenranta debytoi valkokankaalla jo vuonna 1941, jolloin hänellä oli sivuosa mustalaisena klassikkoelokuvassa Kulkurin valssi. Vettenranta esiintyi vielä muutamassa tv-tuotannossa 1970–1980-luvuilla.
Vuonna 1952 Esko Vettenranta levytti turkulaiselle Sointu-levymerkille puolenkymmentä iskelmää, muun muassa tangon "Lago Maggiore", jonka levytti hieman myöhemmin Olavi Virta ja Kauko Käyhkön esittämänä tunnetumman "Tukkilaisrakkautta".
Filmografia

Kulkurin valssi (1941)
Yrjänän emännän synti (1943)
Tyttö astuu elämään (1943)
Suomisen Olli rakastuu (1944)
Miesmalli (1944)
Ballaadi (1944)
Kyläraittien kuningas (1945)
Anna Liisa (1945)
Kuudes käsky (1947)
Läpi usvan (1948)
Haaviston Leeni (1948)
Keittiökavaljeerit (1949)
Opri (1954)
Vieras mies (1957)
Mareena (tv-sarja, 1971)
Esko Kuokkanen

Esko Kuokkanen (11. maaliskuuta 1939 – 2019) oli nikkarointiin ja rakentamiseen erikoistunut tietokirjailija ja toimittaja, joka on vuosikymmeniä kirjottanut tee-se-itse-juttuja mm. Makasiinissa, Kotivinkissä, Meidän Talo - ja ET-lehdissä. Kuokkasella oli Eskon Puumerkki-sivut TM Rakennusmaailmassa, johon hän kirjoitti lehden jokaisessa numerossa helmikuusta 2010 lähtien kuolemaansa asti. Koulutukseltaan hän oli teleinsinööri.
Teokset

Aaltopahvista ötökkäoveen - Jokakodin selviytymisopas (Teos, 2005)
Puutarha parvekkeella (Teos, 2007)
Nikkaroi parvekkeelle (Multikustannus 2008)
Mökkeilijän tietotaito (Multikustannus/Moreeni 2009/2010)
Suomentaja-toimittajana: Työkalukirja, kirjoittanut Albert Jackson & David Day, (Otava, 1982)
Aiheesta muualla

Esko Kuokkanen Teoksen sivuilla[vanhentunut linkki]
Espen (kauppakeskus)

| Espen |
| --- | --- |
Sijainti:  Alatori, 65100 Vaasa
Omistaja:  Oy HS Center Ab
Liikkeiden määrä:  22
Päävuokralaisia:  Cubus, Dressmann
Kävijämäärä:  1,3 milj. (2020)
Pysäköintipaikkoja:  940
Kotisivu
Espen (entiseltä nimeltään HS Center)  on Vaasan ydinkeskustassa, Vaasan Alatorille rajoittuva kauppakeskus. Sen käyntiosoite on Hovioikeudenpuistikko 16.
Kauppakeskuksessa toimii erilaisia muodin, pukeutumisen ja kauneusalan erikoisliikkeitä, kolme pankkia, kultasepänliike, kahvila sekä apteekki. Elokuvateatteri Bio Rex on osa Espeniä. Espenin omistaa Trevian Suomi Kiinteistöt, ennen 14. helmikuuta 2020 omistaja oli Harry Schaumans stiftelse.
Aiheesta muualla

Espenin kotisivut
Vaasan kaupunkiympäristö
| --- | --- |
Puistot:   Aaltopuisto  Alkulan puisto  Alppiruusupuisto  Arboretum  Asemapuisto  Bergmanin puisto  Edvininpolku  Hietalahdenpuisto  Hovioikeudenpuisto  Inkerinpuisto  Isolahden uimaranta  Jukolanpuisto  Jääkärinpuistikko  Kalarannanpuisto  Kasarmintorin puisto  Kaupungintalon puisto  Kirkkopuisto  Kirjastonpuisto  Kirsikkapuisto  Kivikkopuisto · Klemetinpuisto  Koivupuisto · Kotirannanpuisto  Kulmakadun puisto  Kuninkaankartanon puisto  Kustaanlinnanpuisto  Kuunmaisemanpuisto  Kyröntienpuisto  Käämijänpolun puisto  Laamanninpuisto  Lammassaarenpuisto  Lehmuspuisto  Lions-puisto  Läntisen Pitkäkadun korttelipuisto  Maankohoamispuisto  Majavan puisto  Mansikkasaaren puisto  Marianpuisto  Mäkikaivontien toripuisto  Onkilahdenpuisto  Palosaaren toripuisto  Paukkulanpuisto  Pikitehtaanpuisto  Pyhän Marian kirkonpuisto  Radiotien puisto  Rajametsänpuisto  Rantatienpuisto  Rauniopuisto  Räätälinsaari  Salmipuisto  Satamapuisto  Semaforin puisto  Setterberginpuisto  Sorvarinkadun puisto  Suvilahden toripuisto  Tammikaivonpuisto  Tamronpuisto  Teirinpuisto  Terapiasaari  Tiklaspuisto  Vanhan Vaasan asemanpuisto  Vanhan Vaasan kirkkokujanne  Vanhan Vaasan Yxgärde  Vapaudentien puisto  Variskari  Viikingan uimaranta  Viilarinpuisto  Wolffinpuisto 
Rakennukset ja alueet:   Alkulan tila  Espen  Huutoniemen kirkko  Kipinän talo  Kukkaistalo  Kurtenia  Loftet  Maaherrantalo  Meteoriihi  Mustasaaren kirkko  Palosaaren kirkko  Piispasen talo  Pyhän Nikolaoksen kirkko  Rewell Center  Strömsö  Sundomin kirkko  Söderfjärden  Södersundin tuulimylly  Tropiclandia  Vaasan hallintotalo  Vaasan kauppahalli  Vaasan kauppakoulu  Vaasan kauppatori  Vaasan kaupungintalo  Vaasan kirkko  Vesiylioikeus  Vetokannaksen kirkko  Vähänkyrön kirkko  Wasaborgin talo  Wasa Station  Öjbergetin näkötorni 
Patsaat ja veistokset:   100 vuotta rautatien konepajatoimintaa  1939–1944 sotien sankarihaudat  A. A. Levón  Antiikkipatsasjäljennökset  Artturi Leinonen  Auringon lapsi  C. A. Setterberg  Edvinin taidepuisto ja korsukylä  Elämän tie  Gridlock  Heikki Klemetti  Hiljaiset päivät  Härveli-Manick  Inhimilli  J. L. Runeberg  Joachim Kurtén  Jääkäripatsas  Jäätie  Karhu  Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki  Kirkas askel  Lento  Liikenteessä kuolleiden lasten muistomerkki  Lintunainen (Jarl Hemmer)  Lotta-patsas  Luotsi-suihkukaivo  Maasta ja auringosta  Matkakuume  Max  Meander  Merikotka  Merituuli-suihkukaivo  Mussorin pitäjä 600 vuotta  Mustasaaren koulun sankarivainajat  Peikko ja Impi  Pohjanmaan jääkäripataljoonan muistokivi  Ruotsinmaalaisten vapaaehtoisten hauta  Sailing City  Sibylla  Sopimus  Sri Chinmoy  Sundomin kylä 600 vuotta  Suomen Vapaudenpatsas  Syvä jano  Tiedonportaat  Tilateos Cyclus  Toivo Kuula  Totikivi  Triviaalikoulun muistopylväs  Tuulipinta  Työläisten ja torppareiden muistomerkki  Vaasan Jaakkoo  Varjoja metsässä  Veera  Vuoden 1918 muistokivi  Yrittäjäpatsas  Zacharias Topelius
Esko Lehto

Esko Tapio Lehto (s. 30. tammikuuta 1952 Kajaani) on ollut Lieksan kaupunginjohtaja vuodesta 2003. Siihen asti Lehto toimi Lieksan kaupunginsihteerinä vuodesta 1983. Sitä ennen hän toimi Kajaanissa tilapäisenä lakimiehenä, vs. apulaiskaupunginsihteerinä, vs. kansliasihteerinä, tuomiokunnan notaarina ja kanslianotaarina sekä Alajärvellä yleisenä oikeusavustajana, vs. kunnansihteerinä ja kunnansihteerinä. Hänestä tuli oikeustieteiden kandidaatti vuonna 1978 ja varatuomari vuonna 1980. Hän jäi eläkkeelle syyskuun alussa 2015.
Esko Lappalainen

Esko Lappalainen (3. heinäkuuta 1920 Helsinki – 28. heinäkuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen huolinta-alan yrittäjä, yritysjohtaja ja järjestövaikuttaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lappalaisen vanhemmat olivat vahtimestari Kustaa Heikki Lappalainen ja Elin Alina Elo ja puoliso vuodesta 1946 hammaslääkäri Elli Tuulikki Kivikoski. Lappalainen tuli ylioppilaaksi Helsingin lyseosta 1940 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1946, kauppatieteiden kandidaatiksi 1949 ja maisteriksi 1950. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin. Lappalainen oli Suomen Selluloosayhdistyksen kirjeenvaihtaja 1946–1947, Oy Huolintakeskus Ab:n speditööri ja prokuristi 1947–1949, Enso-Gutzeit -yhtiön rahtausosaston päällikkö 1949–1950 ja Merihuolto Oy:n osakas ja toimitusjohtaja 1950–1980. Transport-Zeitungin Suomen kirjeenvaihtajana Lappalainen toimi 1950–1960. Hän oli myös Oy Polar-Express Ab:n perustajia ja hallituksen puheenjohtaja 1963–1965 sekä Fennoexport Ltd Oy:n perustajia ja hallintoneuvoston varapuheenjohtaja vuodesta 1967. Lappalaisella oli lisäksi monia kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Suomen Huolintaliikkeiden Liiton hallituksen varajäsen 1952–1958, jäsen 1959–1974, varapuheenjohtaja 1959–1965 ja puheenjohtaja 1966–1971 sekä kansainvälisen huolintafederaatio FIATA:n johtokunnan jäsen 1956–1975. Sotilasarvoltaan Lappalainen oli reservin majuri (1976). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1970.
Women in Uniform

| ”Women in Uniform” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Killers
 Julkaistu: 27. lokakuuta 1980
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 03.08
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
| ”Sanctuary” 1980 | ”Women in Uniform” 1980 | ”Twilight Zone” 1981 |
Women in Uniform oli Iron Maidenin kolmas singlejulkaisu ja viimeinen, jolla soitti kitaristi Dennis Stratton. Se julkaistiin 17. lokakuuta 1980, mutta kappaletta ei ole Pohjois-Amerikassa julkaistu ainoankaan albumin yhteydessä. Kappale on lainattu australialaisyhtye Skyhooksilta, joka levytti sen vuonna 1978.
"Women in Uniform" oli kuitenkin kahdeksas raita harvinaisessa Killers-albumin 11 raitaa sisältävässä painoksessa, joka oli jonkin aikaa saatavilla Britanniassa ja Australiassa. Killers-albumin vuoden 1995 uudelleenjulkaisussa kappale oli erillisellä bonus-CD:llä.
Singlen kannessa esiintyy Margaret Thatcher sotilaspuvussa kädessään Sterling-konepistooli, Thatcher on valmistautunut kostamaan Eddielle. Tämän kuvituksen tarkoituksena oli lepyttää niitä ihmisiä, jotka loukkaantuivat yhtyeen edellisen singlen, Sanctuaryn kannesta, jossa Eddie oli murhannut Thatcherin.
Paul Di'Anno kappaleen musiikkivideolla.
Kappaleet > UK 7" ja 12"

Women in Uniform – 3.08 (säv. Macainsh) (Skyhooks-cover)
Invasion – 2.38 (säv. Harris)
Phantom of the Opera (Live Marquee club, Lontoo-4-heinäkuuta 1980) – 7.12 (säv. Harris) vain 12
Kappaleet > Saksan 12"

Women in uniform – 3.08 (säv. Macainsh) (Skyhooks-cover)
Drifter (live Marquee club, Lontoo-3-Huhtikuuta 1980) – 6.00 (säv. Harris)
Phantom of the opera (live Marquee club, Lontoo-4-heinäkuuta 1980) – 7.12 (säv. Harris)
Kokoonpano

Paul Di'Anno – laulu
Dave Murray – kitara
Dennis Stratton – kitara, taustalaulu
Steve Harris – bassokitara, taustalaulu
Clive Burr – rummut
Iron Maiden
| --- | --- |
Studioalbumit:   Iron Maiden  Killers  The Number of the Beast  Piece of Mind  Powerslave  Somewhere in Time  Seventh Son of a Seventh Son  No Prayer for the Dying  Fear of the Dark  The X Factor  Virtual XI  Brave New World  Dance of Death  A Matter of Life and Death  The Final Frontier  The Book of Souls  Senjutsu 
Livealbumit:   Live After Death  A Real Live One  A Real Dead One  Live at Donington  A Real Live Dead One  Rock in Rio  BBC Archives  Beast over Hammersmith  Death on the Road  Flight 666 – The Original Soundtrack  En Vivo!  Maiden England ’88  The Book of Souls: Live Chapter  Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City 
EP:t:   The Soundhouse Tapes  Live!! +one  Maiden Japan  No More Lies 
Kokoelmat:   Best of the Beast  Ed Hunter  Edward the Great  Best of the 'B' Sides  The Essential Iron Maiden  Somewhere Back in Time  From Fear to Eternity 
Boksit:   The First Ten Years  Eddie's Head  Eddie's Archive 
Singlet:   ”Running Free”  ”Sanctuary”  ”Women in Uniform”  ”Twilight Zone”  ”Purgatory”  ”Run to the Hills”  ”The Number of the Beast”  ”Flight of Icarus”  ”The Trooper”  ”2 Minutes to Midnight”  ”Aces High”  ”Wasted Years”  ”Stranger in a Strange Land”  ”Can I Play with Madness”  ”The Evil That Men Do”  ”The Clairvoyant”  ”Infinite Dreams”  ”Holy Smoke”  ”Bring Your Daughter... to the Slaughter”  ”Be Quick or Be Dead”  ”From Here to Eternity”  ”Wasting Love”  ”Fear of the Dark (live)”  ”Hallowed Be Thy Name (live)”  ”Man on the Edge”  ”Lord of the Flies”  ”Virus”  ”The Angel and the Gambler”  ”Futureal”  ”The Wicker Man”  ”Out of the Silent Planet”  ”Wildest Dreams”  ”Rainmaker”  ”The Reincarnation of Benjamin Breeg”  ”Different World”  ”El Dorado”  ”Satellite 15... The Final Frontier”  ”Coming Home”  ”Speed of Light”  ”Empire of the Clouds”  ”The Writing on the Wall”  ”Stratego” 
Videotallenteet:   Live at the Rainbow  Video Pieces  Behind the Iron Curtain  Live After Death  12 Wasted Years  Maiden England  The First Ten Years  From There to Eternity  Donington Live 1992  Raising Hell  Classic Albums: The Number of the Beast  Rock in Rio  Visions of the Beast  The Early Days  Death on the Road  En Vivo!  Maiden England '88 
Katso myös:   Jäsenet  Diskografia  Kappaleluettelo  Kiertueet  Tribuutit  Eddie  Blaze Bayley  Michael Kenney  Psycho Motel  Samson  Urchin  Lauren Harris
Eugenio Castellotti

| Eugenio Castellotti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1955-1957
Talli(t):  Lancia, Ferrari
Kilpailuja:  14
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  3
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  19,5
Ensimmäinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1955
Viimeinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1957
Eugenio Castellotti (10. lokakuuta 1930 Lodi, Italia – 14. maaliskuuta 1957 Modena, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija. Hän osallistui 14 Formula 1 -sarjan MM-kilpailuun, joissa saavutti yhden paalupaikan, kolme palkintopallisijoitusta ja 19,5 pistettä. Hän sijoittui heti tulokaskautenaan MM-pisteissä kolmanneksi.
Castellotti kuoli 26-vuotiaana koeajossa Modenan radalla. Hän oli testaamassa Ferrarin uutta autoa Sebringin 12 tunnin ajoa varten, kunnes kolmannella kierroksella menetti autonsa hallinnan suuressa nopeudessa. Auto sinkoutui päin katsomon aitaa ja Castellotti kuoli heti.
Castellottin paras ystävä Giulio Cabianca kuoli samalla radalla neljä vuotta myöhemmin. Monet pitivät Castellottia lahjakkaimpana italialaisena kuljettajana sitten Alberto Ascarin. Castellotti osallistui kahdeksaan MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun.
Aiheesta muualla

Grandprix.com
Eric Amarillo

The Attic, Eric vas.
Eric Amarillo (oikealta nimeltään Erik Sundborg, s. 27. kesäkuuta 1971 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko, musiikkituottaja ja DJ.
Sundborg muodostaa yhdessä Michael Feinerin kanssa kaksi albumia julkaisseen The Attic -yhtyeen. Omalla Eric Amarillo -taiteilijanimellään Sundborg tuli tunnetuksi keväällä 2011 julkaistun "Om sanningen ska fram" -singlen myötä. Kappale saavutti Ruotsin singlelistan ykkössijan toukokuussa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Even Flow

| ”Even Flow” Pearl Jam |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ten
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Pearl Jam, Rick Parashar
 Tyylilaji: grunge
 Kesto: 04.54
 Levy-yhtiö: Epic
Pearl Jamin muut singlet
| ”Alive” 1992 | ”Even Flow” 1992 | ”Jeremy” 1992 |
"Even Flow" on grungerock-yhtye Pearl Jamin toinen single vuoden 1991 debyyttialbumilta, Ten. Kappaleen korkein sijoitus Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla julkaisuvuotenaan oli kolme. Kappale löytyy myös Pearl Jamin kokoelmalevytä, Rearviewmirror: Greatest Hits 1991-2003.
Kappaleen ovat kirjoittaneet laulaja-lauluntekijä Eddie Vedder, ja yhtyeen rytmikitaristi, Stone Gossard, ja se kertoo kodittoman miehen elämästä kadulla. Kappaleen tavaramerkki on sen helposti tunnistettava funkmainen riffi, jonka sävelsivät yhtyeen kitaristit, Gossard, ja Mike McCready.
Pearl Jam
| --- | --- |
Studioalbumit::   Ten  Vs.  Vitalogy  No Code  Yield  Binaural  Riot Act  Pearl Jam  Backspacer  Lightning Bolt  Gigaton  Dark Matter 
Livealbumit ja kokoelmat::   Live on Two Legs  Official Bootlegs  Lost Dogs  Live at Benaroya Hall  Rearviewmirror: Greatest Hits 1991–2003  Live in NYC 12/31/92  Live at Easy Street  Live at the Gorge 05/06 
Videot::   Single Video Theory  Touring Band 2000  Live at the Showbox  Live at the Garden  Immagine In Cornice 
Muuta::   Pearl Jam Twenty
Ylös raunioista / Risen from the Ruins

| Ylös raunioista / Risen from the Ruins Ranger |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. joulukuuta 2022
 Tyylilaji: speed metal
 Levy-yhtiö: Ektro Records
Rangerin muut julkaisut
| Speed & Violence  | Ylös raunioista / Risen from the Ruins 2022 |   |
Ylös raunioista / Risen from the Ruins on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 9. joulukuuta 2022 levymerkillä Ektro Records. Albumi sisältää kappaleista versiot suomeksi ja englanniksi. Albumi nauhoitettiin Miko Sipilän kotistudiossa Fostexin A8-kelanauhurilla. Kappaleiden molemmat versiot miksattiin erikseen.
Kappaleet

Ylös raunioista – 6.18
Vallankumous – 4.39
Madot – 3.05
Palvelija – 5.31
Putka – 4.06
Kaupunkisissi – 3.56
Supervalta – 3.23
Kansannousu – 5.03
Risen from the Ruins – 6.18
Revolution – 4.28
Worms – 3.00
Servant – 5.28
Pigs – 4.01
Guerrilla – 3.58
Abuse of Power – 3.20
Insurgency – 5.20
Kokoonpano

Dimi – laulu, basso & kitara
Miko – rummut & kitara
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Kaaoszine:
Metalliluola: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Ylös raunioista / Risen from the Ruins Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Ylös raunioista / Risen from the Ruins Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Evelyne Viens

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Evelyne Viens. |  Evelyne Viens. |  Evelyne Viens. |  |
Maa:   Kanada
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
Evelyne Viens (s. 6. helmikuuta 1997 L'Ancienne-Lorette, Quebec, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän edustaa AS Romaa ja Kanadan naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Viens voitti Kanadan kanssa kultaa Tokion kesäolympialaisista vuonna 2021.
Etelä-Tripuran piirikunta

Etelä-Tripuran piirikunta (engl. South Tripura district, bengaliksi দক্ষিণ ত্রিপুরা জেলা, Dakṣiṇa Tripurā jelā) on yksi Intian Tripuran osavaltion kahdeksasta piirikunnasta. Gomatin piirikunta erotettiin Etelä-Tripurasta omaksi piirikunnakseen tammikuussa 2012.
Etelä-Suomi

Etelä-Suomi voi viitata seuraaviin asioihin:
Etelä-Suomen lääni, Suomessa vuosina 1997–2009 toiminnassa ollut lääni
Etelä-Suomi FI18, NUTS 2 -tasoinen suuralue Suomen yhteisessä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistössä (NUTS)
Etelä-Suomi, metsäkasvillisuusvyöhyke
Etelä-Suomen sotilaslääni, yksi Suomen puolustusvoimien neljästä sotilasläänistä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Etelä-Suomi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wilhelm Marr

Wilhelm Marr, muotokuva noin vuodelta 1860.
Wilhelm Marr (16. marraskuuta 1819 Magdeburg – 17. heinäkuuta 1904 Hampuri, Saksan keisarikunta) oli saksalainen toimittaja ja juutalaisvastaisuudestaan tunnettu poliittinen kirjailija, joka teki tunnetuksi käsitteen ”antisemitismi” ja perusti ensimmäisen juutalaisvastaisuudelle omistautuneen puolueen. Häntä on kutsuttu ”modernin antisemitismin isäksi”.
Vaikutus

Historiantutkija Richard S. Levyn mukaan Marr oli ”yksi tärkeimpiä antisemiittejä ennen Hitleriä”. Marr popularisoi teoksellaan Der Sieg des Judenthums über das Germanenthum ajatuksen maailmanlaajuisesta juutalaissalaliitosta ja siirsi juutalaisvastaisuuden painotuksen uskonnosta rotukysymyksiin. Perustaessaan puolueensa hän myös valjasti ensimmäisenä antisemitismin poliittisen mobilisaation välineeksi. Marr ei itse keksinyt sanaa ”antisemitismi”, mutta toi sen yleiseen kielenkäyttöön, minkä seurauksena se levisi saksan kielestä muihin kieliin. Sana ei esiinny Der Sieg des Judenthums über das Germanenthumin alkuperäisessä versiossa, mutta Marr liitti teoksen 12. painokseen Antisemiten-Liga-puolueen perustamisesta kertovan mainoksen.
Useat Marrin aikalaiset ja jopa muut saksalaiset antisemiitit pitivät häntä tyhjänpäiväisenä suunpieksäjänä ja opportunistisena poliittisena keinottelijana, jolla ei ollut omaperäisiä ajatuksia. Hän ei ollut suosiossa edes natsi-Saksassa, ja kansallissosialistit väittivät hänen olleen itse syntyperältään juutalainen. Väite on perätön.
Perhe

Marr oli neljästi naimisissa. Hän nai vuonna 1854 Georgine Johanna Bertha Callenbachin, jonka suku oli varakkaita kristinuskoon kääntyneitä juutalaisia, mutta tämä liitto päättyi eroon vuonna 1873. Toinen vaimo, myös juutalainen Helene Sophia Emma Maria Behrend, kuoli seuraavana vuonna lapsivuoteeseen. Kolmas vaimo Jenny Therese Kornick jätti hänet kahden avioliittovuoden jälkeen. Neljännen avioliittonsa hän solmi Clara Maria Kelchin kanssa vuonna 1879. Kolmannesta avioliitosta syntyi yksi poika, myöhemmin sosiologian professorina toiminut Heinz Marr.
Teoksia

Freie Trabanten (1843)
Gegenwart und Zukunft (1843)
Das junge Deutschland in der Schweiz (1846)
Der Judenspiegel (1862)
Reise nach Central-Amerika (1863)
Der Sieg des Judenthums über das Germanenthum – vom nicht-confessionellen Standpunkt aus betrachtet (1879)
Der Weg zum Siege des Germanenthums über das Judenthum (1880)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Marr Wikimedia Commonsissa
Marrin teos Der Weg zum Siege des Germanenthums über das Judenthum (1880).
Women in love – rakastavaisia

| Women in love – rakastavaisia> Women in Love |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ken Russell
Käsikirjoittaja:  Larry Kramer
Perustuu:  D. H. Lawrencen romaaniin
Tuottaja:  Larry Kramer
Säveltäjä:  Georges Delerue
Kuvaaja:  Billy Williams
Leikkaaja:  Michael Bradsell
Tuotantosuunnittelija:  Ken Jones
Pukusuunnittelija:  Shirley Ann Russell (käännä suomeksi)
Lavastaja:  Luciana Arrighi
Koreografi:  Terry Gilbert
Pääosat:   Alan Bates  Rupert Birkin  Oliver Reed  Gerald Crich  Glenda Jackson  Jennie Linden 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Brandywine Productions
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:  1969, Suomessa 1970
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Women in love – rakastavaisia (tv-esityksessä Rakastavaisia, alkuperäisnimi Women in Love) on Ken Russellin ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 1969. D. H. Lawrencen romaaniin Rakastuneita naisia perustuvan brittielokuvan on käsikirjoittanut ja tuottanut Larry Kramer, ja sen pääosia näyttelevät Glenda Jackson, Jennie Linden, Alan Bates ja Oliver Reed.
Juoni

1920-luvun englantilaisessa kaivoskaupungissa eristäytyneen yläluokan ihmiset elävät aistiensa ja tunteidensa myllerryksessä. Tarinan toisena tapahtumapaikkana ovat Sveitsin Alpit.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alan Bates  | … |  Rupert Birkin   |
|  Oliver Reed  | … |  Gerald Crich   |
|  Glenda Jackson  | … |  Gudrun Brangwen   |
|  Jennie Linden  | … |  Ursula Brangwen   |
|  Eleanor Bron  | … |  Hermione Roddice   |
Lähde: