stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaarallisella alueella
Juonesta

Elokuva kertoo Alaskassa asustelevasta Forrest Taftista, joka joutuu sammuttamaan erään Aegis Oilin öljylähteistä, sillä se on ilmiliekeissä. Sammutuksen jälkeen hän menee baariin, jossa hänen täytyy antaa pieni opetus eräälle intiaaneja häiritsevälle miehelle. Silloin Taft kuulee pomonsa Jenningsin kavalista aikeista ja siitä, että tämä sortaa julmasti intiaaneja. Tästä tulistuneena hän julistaa sodan öljyjohtajia vastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steven Seagal  | … |  Forrest Taft   |
|  Michael Caine  | … |  Michael Jennings   |
|  Joan Chen  | … |  Masu   |
|  John C. McGinley  | … |  MacGruder   |
|  R. Lee Ermey  | … |  Stone   |
|  Billy Bob Thornton  | … |  Homer Carlton   |
|  Sven-Ole Thorsen  | … |  Otto   |
Palkinnot > Voitetut

Razzie-palkinto
1995 Huonoin ohjaaja: Steven Seagal
Palkinnot > Ehdokkuudet

Razzie-palkinto
1995 Huonoin näyttelijä: Steven Seagal
1995 Huonoin naisnäyttelijä: Joan Chen
1995 Huonoin sävellys: Mark Hudson ja Klaus Meine
1995 Huonoin elokuva
1995 Huonoin käsikirjoitus: Ed Horowitz ja Robin U. Russin
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä näkee elokuvan ongelmina rytmittömyyden, vähäisen toiminnan ja lopun paatoksellisen ekosaarnan. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever moittii elokuvan kankean saarnaavaa dialogia ja koko käsikirjoitusta. Vaarallisella alueella saa siltä huonoimmille elokuville varaamansa arvosanan ”Woof!”.
Aiheesta muualla

Leffatykin arvostelu elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)Tämä elokuviin liittyvä artikkeli on tynkä. Voit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia.
Love Lies Bleeding

| Love Lies Bleeding |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rose Glass
Käsikirjoittaja:   Rose Glass  Weronika Tofilska 
Tuottaja:   Andrea Cornwell  Oliver Kassman 
Säveltäjä:  Clint Mansell
Kuvaaja:  Ben Fordesman
Leikkaaja:  Mark Towns
Pääosat:   Kristen Stewart  Katy O’Brian  Jena Malone  Anna Baryshnikov  Dave Franco  Ed Harris 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   A24  Film4  Escape Plan  Lobo Films 
Levittäjä:  A24
Ensi-ilta:   2024-1-2020. tammikuuta 2024 (Sundance)  2024-4-1616. huhtikuuta 2024 (Night Visions)  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  8,6 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Love Lies Bleeding on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen romanttinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Rose Glass sekä käsikirjoittaneet Glass ja Weronika Tofilska. Sen pääosia esittävät Kristen Stewart, Katy O’Brian, Jena Malone, Anna Baryshnikov, Dave Franco ja Ed Harris.
Elokuva sijoittuu vuoteen 1989, ja kertoo rikosperheeseen kuuluvan kuntosalinomistajan (Stewart) ja kunnianhimoisen kehonrakentajan (O’Brian) rakkaussuhteesta.
Love Lies Bleeding sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 20. tammikuuta 2024. Suomen-ensi-iltansa se sai Night Visions -festivaaleilla 16. huhtikuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Elokuva on saanut kiitosta erityisesti Rose Glassin taidokkaasta ohjauksesta ja tarinan monipuolisista teemoista, jotka vaihtelevat kiihkeästä ihmissuhdekuvauksesta surrealistisiin irtiottoihin. Elokuva nousi tammikuussa Sundancen elokuvajuhlien Midnight-sarjan ylistetyimmäksi elokuvaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kristen Stewart  | … |  Lou   |
|  Katy O’Brian  | … |  Jackie   |
|  Ed Harris  | … |  Lou Sr.   |
|  Jena Malone  | … |  Beth   |
|  Anna Baryshnikov  | … |  Daisy   |
|  Dave Franco  | … |  J.J.   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Love Lies Bleeding Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kegworthin lento-onnettomuus

| British Midland Airwaysin lennon 092 onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuspaikka
Yhteenveto
Päivämäärä:  8. tammikuuta 1989
Onnettomuustyyppi:  moottorivika, lentäjän virhe
Tapahtumapaikka:  noin 900 metriä East Midlandsin lentoasemalta
Lähtöpaikka:  Heathrow'n lentoasema, Englanti, Iso-Britannia
Määränpää:  Belfastin kansainvälinen lentoasema, Pohjois-Irlanti, Iso-Britannia
Kuolleita:  47
Eloonjääneitä:  79 (71 matkustajaa ja 8 henkilökunnan jäsentä)
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737-4Y0
Lentoyhtiö:  British Midland Airways
Rekisteritunnus:  G-OBME
Matkustajia:  118
Miehistöä:  8 
Boeing 737-400 terlibat
Kegworthin lento-onnettomuus tai British Midlandin lento 92  tapahtui sunnuntaina 8. tammikuuta 1989 kello 20.25, kun hätälaskua yrittänyt Boeing 737 putosi M1-moottoritien penkkaan. Koneessa olleista 126 henkilöstä 47 sai surmansa.
Onnettomuus

Kone lähti Heathrow'lta kello 19.52 nousten lentopinnalle 283. Noin 13 minuuttia lähdön jälkeen miehistö havaitsi matkustamossa savua, joka johtui vasemman moottorin lavan vaurioitumisesta. Miehistön keskustelu:
Se on vasen... ei, se on oikea moottori!
Ok, moottori on sammutettu."
Miehistö päätti lentää koneen kohti East Midlandin lentoasemaa, jossa yritettiin laskeutua kiitotielle 27.
Vasemman moottorin teho laski äkisti koneen ollessa kilometrin päässä kiitotiestä. Kone osui useisiin puihin, ylitti moottoritien ja törmäsi tiepenkereeseen kymmenen metrin päähän moottoritiestä ja hajosi useaan osaan. Törmäyksessä kuoli heti 39 ihmistä ja kahdeksan kuoli myöhemmin vammoihinsa. Kaikki koneen kahdeksan miehistön jäsentä selvisivät hengissä.
Seuraukset

Onnettomuudessa tapahtuneet useat loukkaantumiset johtivat uuteen pakkolaskuasentoversioon, joka julkaistiin vuonna 1993.
onnettomuuspaikka vuonna 2006
Milk (elokuva)

| Milk |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Gus Van Sant
Käsikirjoittaja:  Dustin Lance Black
Tuottaja:  Dan Jinks,   Bruce Cohen
Säveltäjä:  Danny Elfman
Kuvaaja:  Harris Savides
Leikkaaja:  Elliot Graham
Tuotantosuunnittelija:  Bill Groom
Pukusuunnittelija:  Danny Glicker
Pääosat:  Sean Penn,   Emile Hirsch,   Josh Brolin,   Diego Luna,   James Franco
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Focus Features
Levittäjä:  Focus Features Budapest Film Netflix
Ensi-ilta:  26. marraskuuta 2008
Kesto:  128 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 dollaria
Tuotto:  54 586 584 dollaria 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Milk on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Gus Van Santin ohjaama elämäkertaelokuva kalifornialaispoliitikko Harvey Milkistä. Harvey Milk oli ensimmäinen avoimesti homomies, joka valittiin Kaliforniassa julkiseen virkaan, San Franciscon kaupunginvaltuustoon.
Milk, samoin kuin pääosaa esittävä Sean Penn, ovat saaneet lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia. Oscar-ehdokkuuksia elokuva sai kahdeksan. Se voitti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon, ja Sean Penn sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Penn  | … |  Harvey Milk   |
|  Emile Hirsch  | … |  Cleve Jones   |
|  Josh Brolin  | … |  Dan White   |
|  Diego Luna  | … |  Jack Lira   |
|  James Franco  | … |  Scott Smith   |
|  Alison Pill  | … |  Anne Kronenberg   |
|  Victor Garber  | … |  George Moscone   |
|  Denis O'Hare  | … |  John Briggs   |
|  Joseph Cross  | … |  Dick Pabich   |
|  Stephen Spinella  | … |  Rick Stokes   |
|  Lucas Grabeel  | … |  Danny Nicoletta   |
|  Jeff Koons  | … |  Art Agnos   |
|  Ashlee Temple  | … |  Dianne Feinstein   |
|  Wendy Tremont King  | … |  Carol Ruth Silver   |
|  Kelvin Han Yee  | … |  Gordon Lau   |
|  Howard Rosenman  | … |  David Goodstein   |
|  Ted Jan Roberts  | … |  Dennis Peron   |
|  Robert Chimento  | … |  Phillip Burton   |
|  Zachary Culbertson  | … |  Bill Kraus   |
|  Mark Martinez  | … |  Sylvester   |
Aiheesta muualla

Milk Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Milk Box Office Mojossa (englanniksi)
Milk Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Milk Metacriticissä (englanniksi)
Naissance des pieuvres

| Naissance des pieuvres |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste.
Ohjaaja:  Céline Sciamma
Käsikirjoittaja:  Céline Sciamma
Tuottaja:  Bénédicte Couvreur
Säveltäjä:  Para One
Kuvaaja:  Crystel Fournier
Pääosat:  Pauline Acquart Louise Blachère Adele Haenel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  17. toukokuuta 2007 (Cannesin elokuvajuhlat) 15. elokuuta 2007 (Ranska)
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naissance des pieuvres on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut ranskalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Céline Sciamma. Elokuva tunnetaan kansainvälisesti nimellä Water Lilies.
Juoni

Elokuva kertoo kolmen 15-vuotiaan teinitytön seksuaalisesta heräämisestä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Pauline Acquart   | … |   Marie   |
|   Louise Blachère   | … |   Anne   |
|   Adele Haenel   | … |   Floriane   |
Ceccano

| Ceccano |
| --- | --- |
 Näkymä Ceccanoon.
 Ceccano
Valtio:  Italia
Alue:  Latium
Maakunta:  Frosinone
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ceccano on kaupunki ja kunta Frosinonen maakunnassa Latiumin hallinnollisella alueella Keski-Italiassa. Kunnassa oli 23 565 asukasta vuonna 2015, ja sen pinta-ala on 61 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ceccano Wikimedia Commonsissa
Frosinonen maakunta
Acquafondata | Acuto | Alatri | Alvito | Amaseno | Anagni | Aquino | Arce | Arnara | Arpino | Atina | Ausonia | Belmonte Castello | Boville Ernica | Broccostella | Campoli Appennino | Casalattico | Casalvieri | Cassino | Castelliri | Castelnuovo Parano | Castro dei Volsci | Castrocielo | Ceccano | Ceprano | Cervaro | Colfelice | Colle San Magno | Collepardo | Coreno Ausonio | Esperia | Falvaterra | Ferentino | Filettino | Fiuggi | Fontana Liri | Fontechiari | Frosinone | Fumone | Gallinaro | Giuliano di Roma | Guarcino | Isola del Liri | Monte San Giovanni Campano | Morolo | Paliano | Pastena | Patrica | Pescosolido | Picinisco | Pico | Piedimonte San Germano | Piglio | Pignataro Interamna | Pofi | Pontecorvo | Posta Fibreno | Ripi | Rocca d’Arce | Roccasecca | San Biagio Saracinisco | San Donato Val di Comino | San Giorgio a Liri | San Giovanni Incarico | San Vittore del Lazio | Sant’Ambrogio sul Garigliano | Sant’Andrea del Garigliano | Sant’Apollinare | Sant’Elia Fiumerapido | Santopadre | Serrone | Settefrati | Sgurgola | Sora | Strangolagalli | Supino | Terelle | Torre Cajetani | Torrice | Trevi nel Lazio | Trivigliano | Vallecorsa | Vallemaio | Vallerotonda | Veroli | Vicalvi | Vico nel Lazio | Villa Latina | Villa Santa Lucia | Villa Santo Stefano | Viticuso
Nuoren naisen muotokuva (elokuva)

| Nuoren naisen muotokuva> Portrait de la jeune fille en feu |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Céline Sciamma
Käsikirjoittaja:  Céline Sciamma
Tuottaja:  Bénédicte Couvreur
Säveltäjä:   Jean-Baptiste de Laubier  Arthur Simonini 
Kuvaaja:  Claire Mathon
Leikkaaja:  Julien Lacheray
Pukusuunnittelija:  Dorothée Guiraud
Pääosat:   Noémie Merlant  Adèle Haenel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Lilies Films  Arte  Hold Up Films 
Levittäjä:  Pyramide Films
Ensi-ilta:   2019-05-1919. toukokuuta 2019 (Cannes)    2019-09-1818. syyskuuta 2019 (Ranska)  
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Budjetti:  4,86 miljoonaa euroa
Tuotto:  10 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuoren naisen muotokuva (ransk. Portrait de la jeune fille en feu) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Céline Sciamman ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen historiallinen romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Noémie Merlant ja Adèle Haenel. Tarina sijoittuu 1700-luvun jälkipuoliskolle Ranskaan, ja kertoo yläluokkaisesta nuoresta naisesta ja taidemaalarista, joka on palkattu maalamaan hänen muotokuvansa. Elokuva oli ehdolla Independent Spirit Awards -palkinnon, Critics' Choice -palkinnon ja parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon saajaksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Noémie Merlant  | … |  Marianne   |
|  Adèle Haenel  | … |  Héloïse   |
|  Luàna Bajrami  | … |  Sophie   |
|  Valeria Golino  | … |  kreivitär   |
Aiheesta muualla

Laffly, Tomris: Portrait of a Lady on Fire RogerEbert.com.  14.2.2020. Viitattu 23.6.2021. (englanniksi)
O’Rourke, Sean: Review: Portrait of a Lady on Fire @ Cork Film Festival Film Ireland.  3.12.2019. Viitattu 23.6.2021. (englanniksi)
Pukija (vuoden 1983 elokuva)

| Pukija> The Dresser |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Yates
Käsikirjoittaja:  Ronald Harwood
Tuottaja:  Peter Yates
Säveltäjä:  James Horner
Leikkaaja:  Ray Lovejoy
Pääosat:  Albert Finney Tom Courtenay
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Goldcrest Films World Film Services
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1983, Suomessa 1984
Kesto:  112 minuuttia 116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pukija (The Dresser) on Peter Yatesin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1983. Elokuva perustuu Ronald Harwoodin näytelmään, josta kirjailija itse sovitti elokuvakäsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa näyttelevät Albert Finney itsekeskeisenä ja oikukkaana Shakespeare-näyttelijänä ja Tom Courtenay hänen homoseksuaalisena huonepalvelijanaan.
Vastaanotto

Pukija tuotti viisi Oscar-ehdokkuutta, seitsemän Bafta-ehdokkuutta ja viisi Golden Globe -ehdokkuutta, joista Tom Courtenay voitti Golden Globen roolityöstään. Albert Finney palkittiin Berliinin elokuvajuhlien Hopeisella karhulla, ja ohjaaja Yates oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Pukijan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Michael Cohen

Cohen vuonna 2024.
Michael Dean Cohen (s. 25. elokuuta 1966) on yhdysvaltalainen asianajaja, joka toimi Donald Trumpin juristina vuosina 2006–2018. Häntä vastaan käynnistettiin rikostutkinta huhtikuussa 2018. Elokuussa Cohen tunnusti rikkoneensa Yhdysvaltain kampanjarahoituslakeja.
Marraskuussa hän tunnusti valehdelleensa todistuksessaan Yhdysvaltain senaatille Trump Organizationin aikeista rakentaa pilvenpiirtäjä Moskovaan. Cohen sanoi vuoden 2017 kirjallisessa lausunnossaan kongressille, että Trumpin Moskovan projekti lakkasi vuoden 2016 tammikuussa. Myöhemmin Cohen sanoi, että Trumpin liiketoiminta Moskovassa jatkui aina kesäkuuhun 2016.
Joulukuussa 2018 Cohen tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen ja kahden miljoonan dollarin sakkoihin veronkierrosta, valehtelusta kongressin kuulemisessa sekä vaitiolorahan järjestämisestä kahdelle henkilölle. Hän alkoi suorittaa tuomiotaan Otisvillen vankilassa 6. toukokuuta 2019.
Trumpin poliittisten vastustajien kokoamassa ns. Steelen muistiossa väitettiin Cohenin tavanneen Venäjän viranomaisia Prahassa kesällä 2016 ja sopineen salaliitosta jolla Trump voittaisi vaalit. Cohen kielsi tämän valaehtoisessa todistuksessaan Yhdysvaltain kongressille vuonna 2019.
Lokakuussa 2016 Cohen maksoi 130 000 dollaria eroottisissa elokuvissa esiintyvälle näyttelijä Stephanie Cliffordille, jotta tämä ei väittäisi julkisesti olleensa seksisuhteessa Donald Trumpin kanssa. Karen McDougal, joka on vuoden 1998 Playmate of the Year -kilpailun voittaja, sai Cohenilta 150 000 dollaria samantyyppisellä perusteella kuin Cliffordkin. McDougalin tapauksessa varsinaisen maksun suoritti mediayhtiö American Media, joka toimi yhteistyössä Cohenin kanssa.
Cohen oli todistajana jutussa, jossa tutkittiin Donald Trumpin yhteyksiä Venäjälle ja sitä, vaikuttiko Venäjä Yhdysvaltain presidentinvaaleihin vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Cohen Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola
Suzana Amaral

Suzana Amaral (28. maaliskuuta 1932 São Paulo Brasilia – 25. kesäkuuta 2020) oli brasilialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut elokuvan A Hora da Estrela tähden aika, joka perustuu Clarice Lispectorin romaaniin Tähden hetki.
Filmografia

A Hora da Estrela (1985)
"Procura-se" (1992) television minisarja
Uma Vida em Segredo (2001)
Hotel Atlântico (2009)
Aiheesta muualla

Suzana Amaral Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mervyn Rothstein: "Suzana Amaral: Her hour has come" NYTimes
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Tatu Vaaskivi

| Tatu Vaaskivi |
| --- | --- |
 Aviopuolisot Tatu Vaaskivi ja Elina Vaara.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1912 Helsinki
Kuollut: 21. syyskuuta 1942 (30 vuotta) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kirjailija, kriitikko, esseisti
Kirjailija
Esikoisteos:  V. A. Koskenniemen runous (1935)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Tatu Georg Adolf Vaaskivi (vuoteen 1935 Wahlstén, Vahlstén; 19. heinäkuuta 1912 Helsinki – 21. syyskuuta 1942 Oulu) oli suomalainen kirjailija, kriitikko ja esseisti. Vaaskivi syntyi Helsingissä mutta muutti jo pikkulapsena Ouluun. Hänen vanhempansa olivat arkkitehti Georg Wahlstén ja Aino Niskanen.
Elämä

Vaaskivi opiskeli Helsingin kansalaiskorkeakoulussa sanomalehtialaa vuonna 1929, avioitui runoilija Elina Vaaran (Kerttu Elin Virtanen o.s. Sirén) kanssa vuonna 1937 ja oli kuollessaan vuonna 1942 vain 30-vuotias.
Kirjailija Vaaskiven varhainen kuolema johtui hänen elämäkerturinsa Holger Lybäckin ja hänen vaimonsa Elina Vaaran mukaan osittain jo pitkäaikaisesta sairastelusta – Vaaskivellä oli suolitulehdus –, osittain liian kuluttavasta elämäntavasta ja työtahdista, huonosta ruokavaliosta sekä runsaasta kahvinjuonnista ja tupakoinnista. Lybäckin mukaan Vaaskivi kuoli sydänhalvaukseen.
Oulun Hietasaaressa, jossa Vaaskivi usein oleskeli, on hänen vaatimaton puinen muistomerkkinsä.
Vaaskivi kriitikkona

Vaaskivi tuli vain 18-vuotiaana Kalevan toimitusharjoittelijaksi kesäkuussa 1930. Kriitikontyönsä hän aloitti kirjoittamalla kirja-arvosteluja Kalevaan.  Hänestä kehittyi tuottelias kriitikko ja esseisti. Hän tutustui psykoanalyysiin ja alkoi soveltaa sitä kirjallisuuskritiikkiin. Vaaskivi oli myös perehtynyt ranskalaisiin symbolisteihin, kuten Arthur Rimbaud’hon ja Charles Baudelaireen, joita hän luki alkukielellä. Vuonna 1932 hän julkaisi laajan artikkelin Goethe ja Goethen Faust, myöhemmin taas muun muassa luonnekuvan ruotsalaisesta runoilijasta Gustaf Frödingistä. Kotimaisten runoilijoiden ja kirjailijoiden teoksista hän kriitikkona tarkasteli muun muassa Saima Harmajan, Uuno Kailaan ja Volter Kilven tuotantoa. Arvioituaan Eino Kailan teoksen Persoonallisuus (1934) hän kirjoitti 21-vuotiaana laajan kaksiosaisen artikkelin Nerous ja mielenvikaisuus.
Vuonna 1935 Vaaskivi julkaisi Helsingin Sanomissa kirjoituksen Frans Eemil Sillanpäästä ja sai sen ansiosta kirjailijalta kutsun Pohjoismaiseen kirjailijakongressiin Helsinkiin. Vaaskivi oli kiinnostunut kasveista ja niiden keräilystä, ja eräs hänen Kalevaan kirjoittamistaan arvosteluista oli kirjasta Suomen kasvio. Vuonna 1935 hänet pyydettiin Suomalainen Suomi -lehden päätoimiseksi kirjallisuusarvostelijaksi Helsinkiin. Hänestä kehittyi Lauri Viljasen ja Raoul Palmgrenin ohella Suomen johtava kirjallisuuskriitikko.
Kirjailijanura

Vaaskiven varsinainen kirjailijanura alkoi F. E. Sillanpään elämäkerrasta F. E. Sillanpää. Elämä ja teokset (1937). Parhaiten hänet muistetaan historiallisista romaaneistaan Loistava Armfelt ja Yksinvaltias, josta hän sai järjestyksessä ensimmäisen Kalevi Jäntin palkinnon, sekä kuoleman jälkeen julkaistusta Jeesus-aiheisesta ja kesken jääneestä romaanistaan Pyhä kevät.
Teokset

Arkaadiset jumalat: Kreikkalaisen ja vähä-aasialaisen uskonnon tulkintaa.  (Julkaisematon käsikirjoitus vuodelta 1934)  Helsinki:  Martti Lindholm, 1990.  ISBN 951-95552-0-X
V. A. Koskenniemen runous, 1935
Vapaan arvostelun puolustus, 1936
Vasara ja kipsikuva, 1937
Demeter ja madonna, 1937
Vaistojen kapina : modernin ihmisen kriisi, 1937
F. E. Sillanpää, elämä ja teokset, 1937
Suljetut vaunut : Kustaa Mauri Armfelt, 1938
Huomispäivän varjo : länsimaiden tragedia, 1938
Loistava Armfelt : elämäkertaromaani, 1938
Valitut teokset 1: Valkea laiva, 1938
Rooman tie : matkakuvia, 1940
Yksinvaltias 1–2, 1941–1942
Pyhä kevät, 1943
Kutsumus : Kirjeitä vuosilta 1927–1942, 1945
Kurjet etelään : Matkakuvia, 1946
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Tatu Vaaskivi on Wikiaineistossa  Luettelo Tatu Vaaskiven kirjoittamista lehtiartikkeleista
Tatu Vaaskiven matkassa Italiassa. Yle Areena.
Muistikuvia Tatu Vaaskivestä. Äänitiedosto. Yle Elävä arkisto.
Tatu Vaaskiven jalanjäljillä ikuisessa Italiassa. Yle Elävä arkisto.
Oulun kaupunginkirjasto. Pohjoista kirjallisuutta: Tatu Vaaskivi
Vapaasti ladattavia Tatu Vaaskiven e-kirjoja Projekti Lönnrotissa.
Riikonen, H. K.: / Vaaskivi, Tatu (1912–1942). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Yksinvaltias on yksi Vaaskiven pääteoksista.
King Cobra (vuoden 2016 elokuva)

| King Cobra |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Justin Kelly
Käsikirjoittaja:  Justin Kelly
Perustuu:  Andrew E. Stonerin ja Peter A. Conwayn kirjaan Cobra Killer: Gay Porn, Murder, and the Manhunt to Bring the Killers to Justice
Tuottaja:  James Franco Vince Jolivette Jordan Yale Levine Shaun Sanghani Iris Torres
Säveltäjä:  Tim K
Kuvaaja:  Benjamin Loeb
Pääosat:   Garrett Clayton  Christian Slater 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Event Films (käännä suomeksi)
Levittäjä:  IFC Films Netflix
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
King Cobra on Justin Kellyn käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2016. Se perustuu homopornonäyttelijä Brent Corriganin uran varhaisvaiheisiin, tämän tuottajan Bryan Kocisin murhaan ja aiheesta tehtyyn kirjaan Cobra Killer. Corrigania näyttelee Garrett Clayton ja Kocisin pohjalta kirjoitettua Stephen-nimistä tuottajaa Christian Slater.
Juoni

Elokuvan juoni perustuu tositapahtumiin, ja tarina kerrotaan Kocisin tähtinäyttelijän ja entisen poikaystävän Brent Corriganin näkökulmasta. Tosielämän tapahtumissa lääketieteellisenä kuvaajana työttömäksi jäänyt Bryan Kocis perusti vuonna 2001 niin sanottua ”twink”-homopornoa tekevän tuotantoyhtiön, jonka päähenkilöt olivat alaikäisen näköisiä nuorukaisia ja videot kuvattiin ”bareback”-tyyliin eli ilman kondomia. Menestyvän yhtiön suurimmaksi tähdeksi nousi nuori Brent Corrigan, joka parin vuoden jälkeen paljasti medialle olleensa ensimmäisten videoiden aikaan vasta 17-vuotias eli alaikäinen näyttelemään pornoelokuvissa. Tuottaja-ohjaaja Kocis joutuu asiasta hankaluuksiin. Vuonna 2017 Kocisin surmaavat yllättäen kaksi kilpailevaa homopornon tuottajaa Joe Kerekes ja Harlow Cuadra, motiivinaan vapauttaa näin Corrigan sopimuksesta, jotta tämä voisi työskennellä heille. Tekijät tuomittiin  elinkautisiin vankeustuomioihin ilman armahdusmahdollisuutta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Garrett Clayton  | … |  Sean Lockhart eli Brent Corrigan   |
|  Keegan Allen  | … |  Harlow Cuadra   |
|  Alicia Silverstone  | … |  Janette   |
|  James Franco  | … |  Joe Kerekes   |
|  Christian Slater  | … |  Stephen   |
|  Molly Ringwald  | … |  Amy   |
|  Sean Grandillo  | … |  Caleb   |
|  Spencer Lofranco  | … |  Mikey   |
|  Solenn Heussaff  | … |  Tehmina Kaoosji   |
|  Jinri Park  | … |  Yoon Kim   |
|  Sheree Bautista  | … |  tarjoilija   |
|  Janice Hung  | … |  Nina Cuadra   |