Muhammad Ali
Ottelutyyli

Alin nyrkkeilytekniikka oli omaperäinen. Hän otteli usein kädet alhaalla ja jätti suojauksen kokonaan pois, mikä tuotti vaikeuksia hänen vastustajilleen. Nopeutensa avulla hän kykeni väistelemään iskuja, mikä sai vastustajat usein menettämään tasapainonsa, jolloin hän pystyi vastaamaan omilla lyönneillään. Ali ei välittänyt suojauksesta, koska hän luotti nopeuteensa ja siihen, että hän pystyi väistämään iskuja niiden torjumisen sijaan. Alia onkin kuvailtu teknisesti huonoksi raskaansarjan nyrkkeilijäksi, jolla oli välisarjan nyrkkeilijän nopeus. ”Ihmisten mielestä pidin käsiäni liian alhaalla ja tein muitakin asioita väärin, mutta nuorempana jalkani toimivat puolustuksenani”, kertoi Ali elämäkerturilleen. Kun Ali oli väistänyt vastustajansa iskun nämä usein menettivät tasapainonsa ja jäivät avoimeksi hänen tarkoille vastaiskuilleen.
Nuorella Alilla oli jo amatöörinä otellessaan samat refleksit, joista hän tuli myöhemmin tunnetuksi: ”Cassius vain seisoi paikoillaan, liikutti päätään muutamia senttejä, käänsi vartaloaan hieman ja liukui iskun ohi. Se oli aivan uskomatonta”, sanoi Amatööriliiton tuomari Bob Surkein. Valmentaja Angelo Dundeen mukaan tyyli oli Alille ominainen, sillä kokeilut perinteisen suojauksen kanssa varhaisissa ammattilaisotteluissa eivät onnistuneet erityisen hyvin. Nyrkkeilyvalmentaja Eddie Futch on sanonut Alin hioneen oman ottelutyylinsä täydelliseksi ja hyödyntäneen vahvuuksiaan. Menestyksestä huolimatta valmentaja Dundeen mukaan monet arvostelivat Alin nyrkkeilytyyliä hänen uransa alkuvaiheessa, koska he uskoivat, ettei Ali osaa lyödä. Urheilutoimittaja Billy Conn jatkoi Alin nyrkkeilytyylin arvostelemista vielä vuonna 1965, jolloin Ali oli jo noussut raskaansarjan maailmanmestariksi. Ali kuittasi kritiikin viittaamalla saavutuksiinsa: ”Sanokaa mitä sanotte. En osaa lyödä, pidän suojaukseni liian alhaalla, nojaan taaksepäin. Mutta olen edelleen täällä”. Raskaansarjan maailmanmestari Larry Holmes, joka toimi Alin harjoitusvastustajana ja otteli häntä vastaan kerran vuonna 1981 kuvaili Alia suureksi mieheksi, mutta yliarvostetuksi nyrkkeilijäksi. Hän on sanonut Alin lyöneen ”kuin perhonen”. ”Joe Louis löi kovempaa, mutta toisaalta niin löi moni sellainenkin nyrkkeilijä, joka hävisi Alille kehässä”, huomautti nyrkkeilyselostaja Al Bernstein.
Palattuaan takaisin nyrkkeilykehään ottelukieltonsa jälkeen Ali oli kasvattanut iskuvoimaansa mutta hänen nopeutensa oli hidastunut. Lääkäri Ferdie Pachecon mukaan ”Ali menetti jalkansa ottelukiellon aikana” ja alkoi tästä syystä luottaa entistä enemmän iskunkestävyyteensä. Alin valmentaja Angelo Dundee sekä Alia vastaan sekä ennen että jälkeen ottelukiellon otelleet nyrkkeilijät Floyd Patterson ja George Chuvalo ovat sanoneet, että Ali oli ennen ottelukieltoaan parempi nyrkkeilijä. Dundee on myös harmitellut sitä, että kolmen vuoden ottelukiellon vuoksi Alin uran parhaat vuodet jäivät näkemättä. Ali itse arvioi, että kehässä nuorempi Ali olisi nopeampana mukiloinut vanhempaa Alia samalla kun vanhempi versio olisi keskittynyt puolustautumaan köysissä hakiessaan tyrmäystä. Vanhempana Ali alkoi käyttää voimakkaita nyrkkeilijöitä vastaan kehittämäänsä rope-a-dope-taktiikkaa. Hän ei yrittänyt liikkua karkuun vaan asettui nojaamaan köysiin, suojasi päätään ja otti samalla suurimman osan iskuista vartaloonsa. Hän hyödynsi kovuuttaan ja käytti tätä taktiikkaa tunnetusti ottelussaan George Foremania vastaan.