stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neljäs seinä

Neljäs seinä viittaa näyttämötaiteissa kuvitteelliseen ja näkymättömään seinään katsojien ja näyttämön välissä. Neljännestä seinästä puhutaan myös fiktiivisissä taiteissa, kuten kirjallisuudessa, elokuvissa, televisiossa, radiossa, sarjakuvissa ja videopeleissä.
Vertauskuvallisessa mielessä termi kuvaa oletettua katsojien heittäytymistä mukaan teokseen. Katsoja siis teeskentelee, että tapahtumat tosiaan tapahtuvat ja hahmot ovat todellisia henkilöitä, katsojan vain tarkkaillessa tapahtumia ”neljännen seinän” läpi. Jotta katsojalle jää tämä neljännen seinän illuusio, näyttelijät eivät myöskään noteeraa yleisöä vaan teeskentelevät, ettei sitä ole olemassa.
Neljännen seinän rikkominen tarkoittaa tämän illuusion rikkomista. Elokuvassa päähenkilö saattaa yhtäkkiä puhutella suoraan yleisöä tai kirjassa henkilö saattaa alkaa kommentoida juonenkulun epäloogisuutta. Videopelissä hahmo voi puhua suoraan pelin pelaajalle ja esimerkiksi kommentoida tämän suoriutumista pelissä. Neljännen seinän rikkoessaan hahmo siis tiedostaa ja tunnustaa suoraan yleisölle, että hahmo itsessään ja häntä ympäröivä fiktiivinen maailma eivät ole todellisia, ja että hahmo on tietoinen itseään tarkkailevasta yleisöstä. Usein neljäs seinä rikotaan huumorin vuoksi, tosin sitä voidaan käyttää vakavissakin tilanteissa.
Tunnettuja esimerkkejä neljännen seinän rikkomisesta ovat Deadpool-sarjakuvahahmo, Gintama-animesarja ja Metal Gear -pelisarja sekä brittiläisen komediaryhmä Monty Pythonin tuotanto.
Käsite syntyi 1800-luvun lopulla. Sitä on käsitellyt kirjoituksissaan muun muassa André Antoine (1858-1943).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fourth Wall TV Tropes -wikisivustolla. (englanniksi)
Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia

Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinto (ennen vuotta 2016 Finlandia Junior -palkinto) on Suomen Kirjasäätiön vuodesta 1997 jakama kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään ansiokkaalle suomalaiselle lasten- tai nuortenkirjalle. Palkinnon arvo on 30 000 euroa.
Palkinto jaetaan Kirjasäätiön hallituksen vuosittain asettaman kolmijäsenisen valintalautakunnan ehdotusten pohjalta. Lautakunta nimeää kolmesta kuuteen ehdokasta palkinnonsaajaksi ja valitsee palkinnon jakavan henkilön.
Palkinnon nimi muuttui vuonna 2016 Finlandia-Junior-palkinnosta lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnoksi. Nimenmuutoksella haluttiin korostaa Finlandia-palkintojen ja kirjallisuudenlajien samanarvoisuutta.
Superpahisten liiga

| Superpahisten liiga> League of Super Evil |
| --- | --- |
Tyyli:  Komedia
Kestoaika:  Noin 22 minuuttia
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   MTV3   MTV Sub   MTV Juniori
Esitetty:  7. maaliskuuta 2009 – 25. elokuuta 2012
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  52
Ikäraja:  Sallittu kaikille
Tuotanto
Tuottaja(t):  Hayden O'Rafferty Asaph Fipke
Vastaava(t) tuottaja(t):  Asaph Fipke Ken Faier Chuck Johnson
Säveltäjä(t):  Steffan Andrews Hal Beckett
Tuotantoyhtiö(t):  Nerd Corps Entertainment
Aiheesta muualla
IMDb 
Superpahisten liiga (engl. League of Super Evil) on vuosina 2009-2012 tuotettu kanadalainen animaatiosarja joukosta hieman pöhköjä pahiksia, jotka haluaisivat hallita naapurustoaan ja lopulta koko maailmaa. Joukon johtajana on pieni sisupussi Voltar. Kavalat juonet tyssäävät kerta toisensa jälkeen, koska kaikki jäsenet ovat toivottomia tapauksia, jokainen omalla persoonallisella tavallaan. Samoissa ympyröissä pyörii myös ihan oikeita pahiksia, joiden touhut tuovat elämään oman jännityksensä.
Alkuperäiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Scott McNeil  | … |  Voltar, Bolkar, Yö kyöpeli, sivuäänet   |
|  Lee Tockar  | … |  Tohtori Frogg, Oikeusmies Gene, Kapteeni Kunniakas, Steve, Tohtori Squidd    |
|  Colin Murdock  | … |  Red Kamu, Kallossus , Green Kamu, sivuäänet   |
|  Frank Welker  | … |  Doomageddon, Kaaosgeddon, sivuäänet   |
|  Tabitha St. Germain  | … |  Puuma, Hävittäjä Liz, Hoitaja Boo Boo, sivuäänet    |
|  Blu Mankuma  | … |  Kersantti, sivuäänet   |
Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tommi Haapaniemi  | … |  Voltar, Punakka, Bolkar   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Tohtori Frogg, Merikuohu, Tohtori Squidd   |
|  Aku Laitinen  | … |  Red Kamu, Iso ahmio, Green Kamu, Mamma Menace    |
|  Pasi Ruohonen  | … |  Oikeusmies Gene (1. kausi), Steve, Kersantti (1. kausi), Tuho Kuski (1. kausi), Komentaja Kaaos, Tuhoava Tuhoaja, Pahis Stevens (1. kausi), Yö Kyöpeli (1. kausi), Rock Gothlington (1. kausi), Humungo (1. kausi) sivuäänet   |
|  Tero Koponen  | … |  Kallossus, Pinkki, Kapteeni Kunniakas, Heko, Steve (3.kausi), sivuäänet   |
|  Ella Pyhältö  | … |  Puuma, Kultakanki, Hoitaja Boo Boo, sivuäänet   |
|  Juha Haukka  | … |  sivuäänet   |
|  Reetta Korhonen  | … |  Hävittäjä Liz, sivuäänet   |
|  Sasu Moilanen  | … |  Oikeusmies Gene (3. kausi), Kersantti (3. kausi), Tuho Kuski (3. kausi), Pahis Stevens (3. kausi), Humungo (3. kausi), Rock Gothlington (3. kausi), sivuäänet   |
|  Henna Haverinen  | … |  sivuäänet   |
Neuvostoliittolaisten lentäjien muistolaatta

Lähikuva muistolaatasta.
Muistomerkki.
Neuvostoliittolaisten lentäjien muistolaatta on kuuden lento-onnettomuudessa kuolleen neuvostoliittolaisen lentäjän muistolaatta Lapinjärven Rutumissa. Vaurioitunut raskas Petljakov Pe-8 -pommikone putosi Lapinjärvelle 10. elokuuta 1941. Kone osallistui ensimmäisiin natsi-Saksan Berliiniä vastaan tehtyihin ilmahyökkäyksiin. Muistolaatta on kiinnitetty onnettomuuspaikalla olevaan graniittikiveen. Lentäjät on haudattu onnettomuuspaikalle.
Onnettomuudessa kuolivat päälentäjä yliluutnantti (vanhempi luutnantti) A. I. Panfilov (s. 1908), suunnistaja G. S. Boloboško (s. 1906), lentoinsinööri A. G. Gainutdinov (s. 1911), apulaislentoinsinööri V. E. Tjuškin (s. 1910), pommittaja- ja nokka-ampuja luutnantti I. V. Šatrov (s. 1914). Myöhemmin turmasta saamiinsa vammoihin kuoli radisti kersantti V. I. Stanevski (s. 1920). Hengissä selvisivät lentoperämies yliluutnantti (vanhempi luutnantti) Maksim Antipov, ampuja luutnantti Stanislav Kizilov ja oikean siiven konekivääriampuja Georgi Kirillov sekä rungon yläosan ampuja kersantti M. Krysin.
Panfilov oli erittäin kokenut lentäjä. Hän oli siviililentäjänä 1930-luvulla lentänyt yli miljoona kilometriä.
Lapinjärvelle pudonnut lentokone oli viimeinen kahdeksasta TB-7-koneesta, jotka lähtivät Pietarin lähellä sijaitsevalta Puškinin lentokentältä kohti Berliiniä. Koneen suunniteltu reitti oli lentää Suomenlahdelta läntisen Itämeren kautta Danzigiin ja sieltä Berliiniin. Lastina oli kaksi 1 000 kilon pommia, kuusi 500 kilon pommia ja 500 kiloa julisteita. Mikäli Berliiniä ei olisi saavutettu, olisi varakohteena ollut Königsberg (Kaliningrad). Koneen valmistusnumero oli 42026 ja se oli yksi 93:sta konetyypin ANT-42/TB-7/Petljakov Pe-8 koneesta.
Luutnantti Aleksandr Panfilovin ohjaama Peltjakov Pe-8 sai osumia omasta ilmatorjunnasta Saarenmaalla Virossa ja joutui kääntymään takaisin. Kone yritti palata Suomen rannikon kautta, mutta kaksi oikeanpuoleista dieselkäyttöistä M-40F -moottoria pysähtyi öljyvuodon takia, ja kone putosi Lapinjärvelle.
Kongsvinger

Kongsvinger (metsäsuomeksi Vinkeri) on kaupunki Norjassa Innlandetin läänissä. Kongsvinger sai kaupunkioikeudet vuonna 1854. Vuonna 1964 Vinger ja Brandval yhdistettiin Kongsvingeriin. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 17 966 asukasta.
Kongsvingerissä on kolme taajamaa: kuntakeskus Kongsvinger sekä Roverud ja Austmarka.
Historia

Kongsvinger syntyi kauppalana keskiajalla. Kaupunki toimi kauppalana sen hyvien kulkuyhteyksien ansiosta. Viikinkipäälliköt pääsivät veneellä Ruotsiin lähtiessään Kongsvingerista.lähde?
1600- ja 1700-lukujen vaihteessa Glåmdalin piirikunnan itäisiä osia asuttivat suomalaiset siirtolaiset, jotka tulivat Ruotsin rajan yli Norjaan. Aluetta kutsutaan Finnskogeniksi, ”suomalaiseksi metsäksi”.lähde?
Urheilu

Kongsvinger on menestynyt hyvin urheilussa, kun otetaan huomioon se, että kaupunki on suhteellisen pieni. Kongsvingerilainen Sverre Strandli voitti urallaan moukarinheiton Euroopan-mestaruuden ja teki lajinsa maailmanennätyksen.lähde?
Konsvinger on menestynyt myös jalkapallossa. Kaupungin joukkue Kongsvinger IL pelasi Norjan mestaruussarjassa vuosina 1983–1999. Joukkue voitti hopeaa Norjan liigassa vuonna 1992.lähde?
Media

Paikallislehti Glåmdalen ilmestyy kolmesti viikossa.lähde?
Kuvia

Näkymä Kongsvingeriin, etualalla virtaa Glomma-joki.
Vingerin kirkko
Kongsvingerin rautatieasema Kongsvingerin radan varrella.
Kongsvingerin linnoitus, joka on kuvattu Kongsvingerin vaakunassa.
Tunnettuja henkilöitä

lähde?
Håvard Gimse (s. 1966), pianisti
Levi Henriksen (s. 1964), kirjailija ja muusikko
Dagny Juel (1867–1901), kirjailija
Erika Nissen (1845–1903), pianisti
Ståle Solbakken (s. 1968), jalkapalloilija ja valmentaja
Tove Strand (s. 1946), poliitikko
Erik Werenskiold (1855–1938), taidemaalari
Ystävyyskaupungit

Ylöjärvi
Arvika
Skive
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kongsvinger Wikimedia Commonsissa
Innlandetin läänin kunnat
Alvdal
Dovre
Eidskog
Elverum
Engerdal
Etnedal
Folldal
Gausdal
Gjøvik
Gran
Grue
Hamar
Kongsvinger
Lesja
Lillehammer
Lom
Løten
Nord-Aurdal
Nord-Fron
Nord-Odal
Nordre Land
Os
Rendalen
Ringebu
Ringsaker
Sel
Skjåk
Stange
Stor-Elvdal
Søndre Land
Sør-Aurdal
Sør-Fron
Sør-Odal
Tolga
Trysil
Tynset
Vang
Vestre Slidre
Vestre Toten
Vågå
Våler
Østre Toten
Øyer
Øystre Slidre
Åmot
Åsnes
Norjan läänit | Norja
Olavi Henriksson

Olavi Vilhelm Henriksson (17. toukokuuta 1925 Helsinki – 22. joulukuuta 1994 Ypäjä) oli suomalainen kirjailija. Hänen kolmas romaaninsa Miekkatanssi voitti ensimmäisen palkinnon historiallisen romaanin kirjoituskilpailussa Gummerus-kustantamon juhlavuonna 1972.
Henrikssonin vanhemmat olivat rakennustyömies Karl Vilhelm Henriksson ja Sylvia Vilhelmiina Nurhonen. Henriksson valmistui ylioppilaaksi Helsingin II lyseosta 1946, Hän opiskeli Helsingin yliopistossa 1946–1953. Hän työskenteli toimittajana Maakansassa 1953–1959 ja oli mainostoimisto Valotornin palveluksessa 1959–1972. Hän kirjoitti pakinoita Maakansaan 1953–1966 ja Suomenmaahan vuodesta 1978.
Teokset

Pelko on pahasta.  (Punaiset dekkarit 14)  Karisto, 1966.
Turha surra toimittajaa.  Karisto, 1968.
Miekkatanssi.  Gummerus, 1972.  ISBN 951-20-0181-0
HMS Coriander (K183)

| HMS Coriander |
| --- | --- |
 HMS Coriander

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hall, Russell and Company, Aberdeen
Kölinlasku:  19. syyskuuta 1940
Laskettu vesille:  9. kesäkuuta 1941
Palveluskäyttöön:  16. syyskuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  Ranskalle 1941 FNFL Commandante Detroyat
Loppuvaihe:  romutettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Coriander (viirinumero K183) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Aberdeenistä Hall, Russell and Companyltä, missä köli laskettiin 19. syyskuuta 1940 telakkanumerolla 760. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1941 ja valmistui 16. syyskuuta.
Palvelus

Syyskuussa 1941 alus lainattiin Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä FNFL Commandante Detroyat. Alus palautettiin 1947 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka poisti aluksen palveluksesta. Alus romutettiin helmikuussa 1948 Troonissa.
HMS Cyclamen (M82)

| HMS Cyclamen |
| --- | --- |
 HMS Cyclamen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Lewis and Sons, Aberdeen
Kölinlasku:  30. marraskuuta 1939
Laskettu vesille:  20. kesäkuuta 1940
Palveluskäyttöön:  30. syyskuuta 1940
Loppuvaihe:  myyty 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 × kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 × syvyyspomminheitintä Mk II, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Cyclamen (viirinumero M82) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Aberdeenista J. Lewis and Sonsilta, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 150. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1940 ja valmistui 30. syyskuuta.
Palvelus

Alus myytiin 1948 Leithiin The South Georgia Company/Christian Salvesenille, joka nimesi sen Southern Briariksi. Alus muutettiin 1949 valaanpyyntialukseksi Grangemouth Dockyard Companyllä ja se myytiin Salvesenille Norjaan. Aluksen viimeinen pyyntikausi oli 1962-1963, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Melsonvikissä. Alus myytiin vuonna 1966 romutettavaksi Belgiaan. Se haaksirikkoutui 18. joulukuuta 1966 hinausvaijerin katkettua Tanskan rannikolla Thorsmindessä Jyllannissa, kun sitä oltiin hinaamassa romutettavaksi Ghentiin Belgiaan.
Katto-Kassinen (animaatiosarja)

| Katto-Kassinen> Karlsson på taket |
| --- | --- |
Tyyli:  animaatiosarja
Perustuu:  Astrid Lindgrenin kirjoihin
Alkuperämaa:  Ruotsi, Saksa
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Julkaistu:  2002
Jaksoja:  26
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Michael Ekbladh, Christian Ryltenius
Käsikirjoittaja(t):  John Sobol, Ken Sobol
Säveltäjä(t):  Martin Brandqvist
Tuotantoyhtiö(t):  Svensk Filmindustri, Kirch Media
Aiheesta muualla
IMDb
Katto-Kassinen (ruots. Karlsson på taket) on Svensk Filmindustrin ja Kirch Median tuottama ruotsalais-saksalainen animaatiosarja, joka perustuu Astrid Lindgrenin kirjoihin Katto-Kassisesta. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla. Sarja on myös julkaistu DVD:lle.
Juoni

Pikkuveli on seitsemänvuotias poika, joka asuu perheineen kerrostalossa, ruotsalaisessa kaupungissa. Pikkuveli haaveilee saavansa jonain päivänä ikioman koiran. Hänen perheensä ei kuitenkaan mielly ajatuksesta, sillä koiranhoito on työlästä. Eräänä päivänä Pikkuveli tapaa Katto-Kassisen, katolla asuvan pikkumiehen, joka osaa lentää selässään olevan propellin avulla. Pikkuveljen perhe ei kuitenkaan usko Kassiseen ja olettaa tämän olevan pikkuveljen mielikuvitusystävä. Pikkuveljen koulutoverit Risto ja Kaisa eivät myöskään aluksi usko Kassiseen, mutta tapaavat hänet kuitenkin käydessään eräänä päivänä Pikkuveljen luona. Sarjan edetessä Kassinen keppostelee Pikkuveljen kanssa muun muassa varkaiden Villen ja Rullen sekä Pikkuveljen lapsenvahdin Neiti Lohen kustannuksella.
Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Miika Vintturi  | … |  Pikkuveli  |
|  Tom Pöysti  | … |  Katto-Kassinen  |
|  Otto Piispanen  | … |  Risto  |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  Kaisa  |
|  Henna Haverinen  | … |  Pipsa  |
|  Kristiina Halttu  | … |  Äiti  |
|  Heikki Sankari  | … |  Isä  |
|  Jukka Rasila  | … |  Ville  |
|  Markus Bäckman  | … |  Rulle  |
|  Aksu Palmén  | … |  Poka  |
|  Kristiina Elstelä  | … |  Neiti Lohi  |
|  Veikko Honkanen  | … |  Julius-setä  |
|  Oskari Tamminen  | … |    |
|  Viivi Tamminen  | … |    |
|  Kari Tamminen  | … |    |
|  Annamari Metsävainio  | … |    |
Sarjan suomenkielisen version ohjasi Kari Tamminen ja toteutti Tuotantotalo Werne Oy.
HMS Dianella (M07)

| HMS Dianella |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Lewis and Sons, Aberdeen
Kölinlasku:  8. joulukuuta 1939
Laskettu vesille:  3. syyskuuta 1940
Palveluskäyttöön:  6. tammikuuta 1941
Loppuvaihe:  romutettu 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 × kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 × syvyyspomminheitintä Mk II, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Dianella (viirinumero M07) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 nimellä HMS Daffodil Aberdeenista J. Lewis and Sonsilta, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1939 telakkanumerolla 151. Alus laskettiin vesille 3. syyskuuta 1940 ja valmistui 6. tammikuuta 1941.
Palvelus

Alus myytiin alkuvuodesta 1947 J. Leelle ja se saapui 24. kesäkuuta 1947 romutettavaksi Portaferryyn.
HMS Hyderabad (K212)

| HMS Hyderabad |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Hall and Company, Aberdeen
Kölinlasku:  24. joulukuuta 1940
Laskettu vesille:  23. syyskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  23. helmikuuta 1942
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Hyderabad (viirinumero K212) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 3. elokuuta 1940 Aberdeenistä Alexander Hall and Companyltä, missä köli laskettiin 24. joulukuuta 1940 telakkanumerolla 676. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1941 ja valmistui 23. helmikuuta 1942.
Palvelus

Alus myytiin 1. tammikuuta 1948 ja romutettiin lokakuussa 1948 Portaferryssä.
Bestikset ain

Kansikuva suomalaisesta julkaisusta.
Bestikset ain (alkuperäiseltä nimeltä Best Friends For Life) on ensimmäinen Trollz-elokuva. Elokuva koostuu kolmesta ensimmäisestä jaksosta, tai itse asiassa jaksot ovat pätkiä elokuvasta. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2005 ja Suomessa 16. elokuuta 2006.
Juoni

Kaikki alkaa siitä, kun Amethystin kivi alkaa hohtaa. Trollitytöille se merkitsee taikavoimien saamista. Amethystille tulee pakahtuva tarve kertoa ystvilleen, nämähän ovat varmasti niin iloisia Amethystin puolesta. Mutta kuinkas käykään: Amethystin ensimmäinen taika onnistuu niin hyvin, että Ruby tulee Amethystille kateelliseksi. Varsinkin kun eräs väärinkäsitys saa Rubyn lopulta raivon partaalle. Hän erottaa Amethystin ryhmästä, lopullisesti tai niin hän ainakin sanoi. Safiirin, Onyxin ja Topazin pitää keksiä keino saada tytöt takaisin yhteen ennen kuin on liian myöhäistä.
Ruby, Topaz, Onyx ja Safiiri vievät Amethystin Taikakauppaan ostoksille. Lopulta tytöt kokeilevat uusia helmiä ja tekevät vahingossa suuren virheen yhdellä. He muuttavat Coalin jääpatsaaksi ja salaperäinen Obsidian kertoo, että jos taikaa ei kumota tarpeeksi ajoissa, Coal sulaa. Tytöt menevät etsimään salaperäistä alttaria Aavemetisen syvyyksistä ja saavat huomata, että ystävät ovat tarpeen tiukoissa tilanteissa.
Ensimmäinen koulupäivä alkaa ja Amethystiä jännittää. Onneksi hänen äitinsä auttaa häntä. Koulupäivä ei kuitenkaan ala oikein hyvin. Tytöt myöhästyvät ja inhottava Coral ystävineen aiheuttaa ongelmia. Tytöt löytävät ihmeellisen pikkuisen koiran, Snarfin, mihin Topaz ihastuu. Tyttö piilottaa koiran laukkuunsa. Seuraavaksi rehtori löytää tytöt käytäviltä väärennettyjen kulkulupien kanssa ja he joutuvat hänen puhutteluun. Kaiken lisäksi Snarf muuttuu hirviökoiraksi ja yrittää anastaa Amethystin kaulakorun. Onneksi viiden taika on taas lähellä.
Tietoja elokuvasta

Alkuperäisnimi: Best Friends For Life
Kesto: noin 65 minuuttia
Ikäraja:7
Kielet: Hollanti, Suomi ja Englanti. Kuulovammaisille Englanti.
Suomenkielisissä äänirooleissa

Muun muassa nämä henkilöt esiintyvät elokuvassa.
Henna Haverinen - Amethyst
Mirjami Heikkinen - Ruby
Annituuli Kasurinen - Topaz
Heljä Heikkinen - Safiiri
Trollitytöt joutuivat etsimään salaista alttaria syvältä Aavemetsistä.
Ensimmäinen koulupäivä alkoi melko kehnosti.
Ilotulitus

Ilotulitus Australiassa vuonna 2006.
Lähikuvaa ilotulituksesta vuodelta 2003.
Uudenvuodenaaton ilotulitusta Oulussa 2008.
Ilotulitus on näyttävä tapahtuma, jossa käytetään pyroteknisiä tuotteita eli ilotulitteita viihdyttävän esityksen luomiseksi. Ilotulituksia järjestetään etenkin uutenavuotena. Ilotulitteet sytytetään yleensä tulilangalla, ja ilotulitteen tarkoituksena on saada aikaan ilmassa tai maassa tapahtuvia pamahduksia, värikkäitä kuvioita, savua ja valoefektejä.
Historia

Kiinassa tehtiin Han-dynastian aikaan sähikäisiä polttamalla bambua. Kuumentuessa ruo'on sisällä oleva ilma laajeni voimakkaasti halkaisten lopulta kuoren äänekkäästi pamahtaen. Metelin katsottiin karkottavan pahoja henkiä sekä tuovan onnea.
Kunniaa ruudin keksimisestä ei varmuudella voitane antaa kenellekään. Ruudin keksijä saattoi olla 600-luvulla elänyt kiinalainen alkemisti Li Tian, joka etsiessään ikuisen elämän eliksiiriä tuli vahingossa sekoittaneeksi ruutia. Pian ruuti syrjäyttikin bambut juhlien ilotulituksissa. Usein kunnia ruudin tuomisesta Eurooppaan annetaan Marco Pololle 1270-luvulla, mutta maininta salpietaripohjaisesta, ääntä ja valoa palaessaan tuottavasta aineesta löytyy jo englantilaisen munkki Roger Baconin teoksesta Opus Majus, jonka hän kirjoitti vuonna 1267. Samaan aikaan alettiin Euroopassa tutkia ruudin sotilaallisia käyttömahdollisuuksia.
Ilotulitteiden käyttö juhlinnassa Euroopassa yleistyi Renessanssin aikakaudella. Ilotulitteiden värikirjo oli pitkään verrattain suppea, kunnes vuonna 1787 ranskalainen kemisti Claude Louis Berthollet keksi kaliumkloraatin käytön räjähteissä, jolla saatiin aikaiseksi kirkkaampia värejä. Merkittävää kehitystä ilotulitteissa tapahtui 1830-luvulla, kun italialaiset pyroteknikot alkoivat tuottaa erivärisinä palavia raketteja, ja tuona aikana syntyikin nykyisen kaltaiset ilotulitusnäytökset.
Nykyään suurin osa maailman ilotulitteista valmistetaan Kiinassa.
Ilotulitukset maailmalla

Intian Diwalia (valon juhlaa) juhlistetaan ilotulittein ja kynttilöin.
Yhdysvalloissa ilotulitteita käytetään muun muassa itsenäisyyspäivän juhlinnassa 4. heinäkuuta. Ruutiraketti oli aseena – kuten Yhdysvaltain kansallislaulun sanoituskin kertoo – käytössä Yhdysvaltain vapaussodassa, lähinnä brittiläisten käytössä.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Ruutisalaliiton muistoksi) 5. marraskuuta vietettävä Guy Fawkesin päivä on joulun yli jatkuvan ilotulituskauden alku.
Madeiran uudenvuoden ilotulitus on Euroopan näyttävimpiä. Perinne sai alkunsa saarella asuvien Brittien uudenvuoden juhlinnasta. Nykyisinkin brittiläisten turistien täyttämät risteilyalukset pysähtyvät Madeiran edustalle seuraamaan ilotulitusta.