stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hollolan Hirvi
Aiheesta muualla

Hollolan Hirvi
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta • Hankaa • Hedelmätarha • Heinlammi • Herrala • Hälvälä • Kalliola • Kirkonkylä • Kukkila • Kukonkoivu • Laitiala • Länsi-Hollola • Messilä • Miekkiö • Noitala • Okeroinen • Paimela • Pyhäniemi • Sairakkala • Salpakangas • Sarva • Tennilä • Tiirismaa • Uskila • |Vaania • Vanhatalo • Vesala • Vesikansa
Luonto:  Hahmajärvi • Hammonjoki • Iso-Tiilijärvi • Keski-Tiilijärvi • Kiikunlähde • Kintterönsuon aarnimetsä • Kivijärvi • Kotajärvi • Kutajärvi • Kutajärven alue • Laasonpohja • Pirunpesä • Pähkinäkukkula • Riihikallio-Pilkanmäki • Sairakkalanjärvi • Tiirismaan luonnonsuojelualue • Työtjärvi • Vesijärvi • Vähä-Tiilijärvi
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo • Hiljaisuuden huone • Hollo ja Martta • Hollolan Hirvi • Hollolan keskiaikainen kivikirkko • Hollolan keskiaikatapahtuma • Hollolan kotiseutumuseo • Hollolan kunnantupa • Hälvälän ampumarata • Kapatuosia • Laitialan kartano • Linnamäki • Messilän kartano • Pyhäniemen kartano
Liikenne:  Herralan rautatieasema • Hollolan lentokenttä • valtatie 12 • kantatie 54 • seututie 296 • yhdystie 2955 • yhdystie 2956 • yhdystie 3173 • Launeen tie
Muuta:  Camping Messilä • Hollolan kunnanvaltuusto • Hollolan lukio • Hollolan seurakunta • Hollolan Sanomat • Hollolan Seutu • Hollolan vaakuna
Suomen panimot
| --- | --- |
Suuret panimot:   Hartwall  Olvi  Sinebrychoff 
Pienpanimot:   Hailuodon Panimo  Hollolan Hirvi  Fiskarsin Panimo  Laitilan Wirvoitusjuomatehdas  Lammin Sahti  Mallaskoski  Malmgårdin Panimo  Nokian Panimo  Panimoravintola Beer Hunter's  Panimoravintola Bruuveri  Panimoravintola Koulu  Koskipanimo (Panimoravintola Plevna)  Panimoyhtiö Hiisi  Panimoyhtiö X  Perhon Panimo  Saimaan Juomatehdas  Sonnisaari Panimo  Stadin Panimo  Stallhagen  Suomenlinnan Panimo  Teerenpeli  Vakka-Suomen Panimo 
Katso myös:   Pienpanimo  Panimo
Horadandia

| Horadandia |
| --- | --- |
 Hohtolasibarbi (Horadandia atukorali)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Cyprinidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Horadandia  Deraniyagala, 1943
Katso myös
   Horadandia Wikispeciesissä   Horadandia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Horadandia on särkien (Cyprinidae) heimoon ja Danioninae-alaheimoon kuuluva yksinomaan Aasiasta tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:
Horadandia atukorali Deraniyagala, 1943 – hohtolasibarbi
Horadandia brittani Rema Devi & Menon, 1992
Heinäveden pitäjäntupa

Pitäjäntuvan käsityökeskus
Heinäveden pitäjäntupa on Heinäveden kirkonmäellä. Se on 4-h-yhdistyksen ja paikallisten kutojien toimitila. Vuoteen 2005 siinä oli Pitäjäntuvan käsityökeskus.
Pitäjäntuvan puutalo on noin 50 metriä kirkkoa alempana, ja sen vieressä on Kotiseutumuseo. Pitäjäntuvassa on toiminut aikojen saatossa muun muassa Heinäveden kunnantalo. Nykyinen Pitäjäntuvan rakennus rakennettiin 1852. Sitä ennen samalla paikalla sijainnut rakennus purettiin lahonneena 1822. 1700-luvulla siellä oli pidetty käräjiä ja sitä oli käytetty viinivarastona. Valmistuttuaan uusi rakennus on toiminut muun muassa kuntakokousten pitopaikkana ja putkana, puhelinkeskuksena, Säästöpankin toimitalona ja kansalaiskouluna.
Vuonna 1973 Pitäjäntuvan käsityökeskuksen tiloihin tuli käsitöiden opetusta, ja kesän 2006 ajan siinä toimi kunnantalon remontin ajan Heinäveden matkailuneuvontapiste.
Lähellä samalla kirkonmäellä on Heinäveden kotiseutumuseo.
Hokutoryu ju-jutsu

Hokutoryu Ju-jutsun tunnus
Hokutoryu ju-jutsu on Auvo Niinikedon (10. dan) kehittämä ja vuonna 1977 perustama jujutsun tyylisuunta. Sen tunnuksena on kärjelleen käännetty kolmio. Nimi Hokutoryu on japania ja tarkoittaa suomeksi käännettynä pohjoisen tähden tyylisuuntaa. Tyylisuunnan japaninkielisellä nimellä halutaan osoittaa kunnioitusta jujutsun synnyinmaata Japania kohtaan.
Laji ei vaadi fyysistä voimaa sillä tekniikat perustuvat ennen kaikkea nopeuteen, ajoitukseen ja hyvään "kamppailusilmään". Lajin tekniikkavalikoimaan kuuluvat lyönnit, potkut, heitot, erilaiset hallintaotteet, kaadot, vapautumisotteet, lukot, kuristukset, sidonnat, kaatumistekniikat, mattokamppailu sekä veitsi- ja pampputekniikat. Näiden lisäksi tärkeänä osana harjoitteluun kuuluvat ylemmissä vyöasteissa ottelut ja sovelletut kamppailuharjoitteet niin aseetonta kuin aseellista vastustajaa vastaan.
Tyylisuunta sopii niin miehille kuin naisille. Harrastajista noin 40 % on naisia.
Hokutoryu-seuroja on maailmalla noin 50. Tyylisuunta on Suomen lisäksi levinnyt mm. Venäjälle, Valko-Venäjälle, Viroon, Iraniin, Ecuadoriin, Yhdysvaltoihin, Ruotsiin ja Norjaan. Suomessa Hokutoryu ju-jutsuseuroja on Helsingissä, Oulussa, Tampereella, Hämeenlinnassa, Turussa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Mikkelissä, Imatralla, Joensuussa, Kajaanissa, Lohjalla, Mäntässä, Pietarsaaressa, Porissa, Raumalla, Vaasassa, Punkaharjulla, Parikkalassa, Rovaniemellä, Salossa, Varkaudessa, Kouvolassa ja Riihimäellä.
Vyöasteikko

Hokutoryussa käytettävä vyöjärjestelmä on merkkinä harrastajan teknisestä kehittyneisyydestä. Arvot jaetaan kyū [kiu] eli oppilasasteisiin ja dan eli opettaja-asteisiin. Junioreiden vyöt ovat kuin kyūt mutta merkitään mon-asteikolla.
Vyöarvot alimmasta arvosta ylimpään tai vaaleimmasta tummimpaan:
valkoinen
5 kyū/mon, keltainen
4 kyū/mon, oranssi
3 kyū/mon, vihreä
2 kyū/mon, sininen
1 kyū/mon, ruskea
Dan- eli mestariasteet ovat opettaja-asteita ja vyön väri on yleensä musta. Ylemmät dan-arvot voivat kuitenkin käyttää myös punamustaa, punavalkoista tai punaista vyötä. Dan-arvon haltijaa kutsutaan yleensä senseiksi. Ylemmillä dan-arvoilla voi olla muitakin nimityksiä kuten esimerkiksi shihan, hanshi tai kyoshi. Jo ensimmäisen danin vyökoe on erittäin vaativa ja puolet suorituksista hylätään.
Hokutoryu-ottelu

Hokutoryu-ottelu kuuluu vihreän vyön vyökoe-vaatimuksiin.
Hokutoryu-ottelun tarkoituksena on kamppailla vastustajan kanssa hyödyntäen ju-jutsun perinteistä kamppailuajatusta ja tekniikoita. Tavoitteena on, että ottelijan tulee osoittaa kamppailussa hyvää jujutsuhenkeä, rohkeutta, paineensietokykyä ja peräänantamattomuutta sekä kykyä käyttää ja soveltaa monipuolisesti ju-jutsutekniikkaa. Otteluissa on kolme osa-aluetta: Pystyottelu, pystypaini sekä mattopaini. Ottelu alkaa aina pystyottelusta, jonka jälkeen ottelijat voivat ottelun luonteen mukaan siirtyä osa-alueesta toiseen.
Ottelijat erotetaan toisistaan punaisella (AKA) ja sinisellä (AO) vyöllä. Omien, graduointiarvoa osoittavien vöiden käyttö Hokutoryu-kilpailuissa ei ole sallittua.
Aiheesta muualla

Hokutoryu-tyylisuunta
Helsingin Ju-jutsuklubi
Heinäveden kirjasto

| Heinäveden kirjasto |
| --- | --- |
 Heinäveden kirjasto. Sen edustalla on Hannele Kylänpään suunnittelema, Otto Mannisen muistomerkkiin kuuluva veistos Lintupoika (1990).
Sijainti:  Virastokuja 4, 79700 Heinävesi
Koordinaatit:  62.42692°N, 28.63365°E
Tyyppi:  kunnankirjasto
Perustettu:  1860
Kokoelman koko:  noin 43 200 (2018)
Lainauksia vuodessa:  noin 52 400 (2018)
Budjetti:  noin 275 000 euroa (2018)
Kotisivut
Heinäveden kirjasto on Heinävedellä toimiva, vuonna 1860 perustettu kunnankirjasto. Se palvelee erityisesti Heinäveden kirkonkylällä sijaitsevan kirjastorakennuksen, kirjastoauton ja verkkokirjaston välityksellä. Heinäveden kirjasto on osa seudullista Vaara-kirjastot -kirjastokimppaa.
Heinäveden kirjaston kokoelmiin kuului vuonna 2018 noin 43 200 nidettä, joista noin 35 600 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin noin 52 400 ja fyysisiä käyntejä noin 39 900.
Harjasgekko

| Harjasgekko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Osalahko::  Gekkota
Heimo::  Gekot Gekkonidae
Suku::  Rhacodactylus
Laji::  ciliatus
Kaksiosainen nimi
 Rhacodactylus ciliatus  (Guichenot, 1866) 
Synonyymit
 Correlophus ciliatus Guichenot, 1866 
Katso myös
   Harjasgekko Wikispeciesissä   Harjasgekko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harjasgekko (Rhacodactylus ciliatus) on gekkoihin kuuluva liskolaji, jota tavataan Uuden-Kaledonian saarilla. Sen luultiin kuolleen sukupuuttoon, kunnes se löydettiin uudelleen vuonna 1994. Harjasgekot voivat usein elää yli kymmenvuotiaiksi. Muista lajeista poiketen nämä eivät kasvata uutta häntää menetetyn tilalle, vaan ne voivat elää hännättöminä. Harjasgekko on yöaktiivinen laji.
Koko

Harjasgekon pituus kuonon päästä peräaukkoon vaihtelee 9–10 cm, naaraat ovat uroksia suurempia. Häntä on hieman alle puolet vartalosta. Harjasgekon koko pituus on 15–25 cm ja se painaa 40–55 grammaa.
Ulkonäkö

Harjasgekolla on tukeva ruumis ja kolmion muotoinen pää.  Nimensä se on saanut ohimolta olkapäille jatkuvasta harjastaan, joka  joillain yksilöillä ulottuu takajalkoihin asti. Harjasgekon väritys on yleensä kirkkaampi yöllä kuin päivällä. Harjasgekon väritys vaihtelee paljon. Yleisimpiä värejä ovat keltaisen, ruskean, oranssin, punaruskean, vihertävän, beigen ja harmaan eri sävyt. Kuvioitakin on monia erilaisia esim. tiikeri: tummempia raitoja selässä, buckskin=Kaikkein yleisin muoto harmahtava tai ruskehtava, dalmatialainen: tummia pilkkuja joka puolella, liekit/tuli: liekkikuvio kyljissä ja harlekiini: tumman ja vaalean värin yhdistelmä.
Sukupuolen voi määrittää hännän tyvessä olevista hemipenispullistumista. Varma sukupuolen määrittäminen on mahdollista vasta vuoden iässä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Harjasgekkoja elää luonnossa Uuden-Kaledonian pääsaaren eteläosassa ja ainakin yhdellä sitä ympäröivistä pikkusaarista, Ile des Pinsillä. Se viettää suuren osan ajastaan kiipeillen pensaissa ja pienissä puissa. Päivän ajaksi se etsii läheltä maanpintaa piilopaikan nukkuakseen.
Harjasgekko lemmikkinä

Harjasgekko on aloittelijalle sopiva laji sen helppohoitoisuuden ja käsiteltävyyden vuoksi. Se on lähes yhtä suosittu kuin  leopardigekko (Eublepharis macularius).
Harjasgekko lemmikkinä > Terraario

Terraarion tulee olla korkea, koska nämä gekot kiipeilevät mielellään. Yksi harjasgekko tarvitsee vähintään 50x40x80 cm (leveys*syvyys*korkeus) kokoiseen terraarion. Kahta urosta ei tulisi majoittaa samaan terraarioon mahdollisten tappeluiden ehkäisemiseksi, mutta myös naaraat voivat tapella keskenään. Nuori harjasgekon poikanen voidaan majoittaa 20x30x40 cm kokoiseen terraarioon tai muovilaatikkoon, joka on reiät kannessa. Terraarion sisustuksena voidaan käyttää bambua, eläviä kovalehtisiä kasveja, jotka kestävät gekon kiipeilyä, korkkia sekä juurakoita. Pohjamateriaalina voidaan käyttää haketta, terraariomattoa tai talouspaperia. Havupuita ei suositella käytettäviksi terraarion sisustuksessa, sillä ne voivat aiheuttaa hengitystieinfektion, joka on liskolle hengenvaarallinen. Harjasgekot eivät vaadi UV-valoa, mutta elävien kasvien kannalta se on erittäin suositeltava. Valoisaa aikaa tulee luoda 12–14 tunniksi. Päivällä terraarion lämpötilan tulisi olla 21–26 astetta ja yöksi lämpötilan voi laskea 18–20 asteeseen. Jatkuvat yli 27 asteen lämpötilat voivat johtaa johonkin vakavaan sairauteen tai pahimmassa tapauksessa liskon kuolemaan. Terraarion ilmankosteuden tulee olla 75–85 %. Terraariota tulee sumutella kahdesti päivässä mieluiten aamuin ja illoin.
Harjasgekko lemmikkinä > Ruokinta

Aikuisen harjasgekon ravinnossa tulisi olla yhtä paljon  hedelmiä ja  sirkkoja. Aikuisille tarjoillaan hedelmää noin kolme kertaa viikossa ja sirkkoja 3–5 kertaa riippuen siitä, kuinka monta sirkkaa kerralla syötetään. Poikasille tarjotaan sirkkoja noin 4–5 kertaa viikossa ja hedelmää noin kolme kertaa viikossa. Poikasena harjasgekot saattavat jättää hedelmän kokonaan syömättä. Sirkat tulee pölyttää vitamiinijauheessa, esimerkiksi Nutrobalissa joka kerta kun tarjoat niitä, ja pari kertaa viikossa kalkkijauheessa esimerkiksi apteekeista saatavalla liitujauheella. Hedelmäksi kelpaavat kaikki muut paitsi sitrushedelmät. Ne tulee murskata soseeksi tai ostaa kaupasta valmista vauvan purkkisosetta. Aprikoosi on erittäin hyvää sen korkean kalsiumpitoisuuden vuosi. Harjasgekko juo veden pääasiallisesti terraarion laseihin ja kasvien lehdille sumutetusta vedestä. Lisäjuoma-astiaa voidaan käyttää kunhan se ei ole kovin syvä sillä harjasgekko saattaa muuten hukkua siihen. Vettä juoma-astian pohjalla saa olla korkeintaan 1 cm.
Harjasgekko lemmikkinä > Lisäännyttäminen

Harjasgekot lisääntyvät helposti terraario-oloissa. Harjasgekkoja kannattaa yrittää lisäännyttää vasta kahden ikävuoden jälkeen. Uros ja naaras (tai naaraat) on pidettävä eri terraariossa ennen lisäännyttämistä. Naaraalle tulee antaa kalkkia noin viikon ajan joka syöttökerralla ennen lisäännyttämistä, jottei muniminen kuluta naaraan koko kalkkivarastoa loppuun. Tätä tulee jatkaa, kunnes liskot erotetaan takaisin omiin terraarioihinsa noin kahden kuukauden jälkeen. Kun parittelu on tapahtunut naaras munii kerralla 2–4 munaa 3–6 viikon välein. Terraariossa pitää olla muninta-astia, joka on täytetty kostealla vermikuliitilla tai turpeella. Munat otetaan muninta-astiasta varovasti pois ja haudotaan kosteassa vermikuliitissa noin 21–26 °C:n lämpötilasta riippuen 50–80 päivää. Munat pitää haudata kosteaan vermikuliittiin vaakatasoon niin, että munasta näkyviin jää vain kolmasosa. Poikaset voidaan asuttaa muovisiin faunabokseihin tai kaupoissa myytäviin kannellisiin smart-laatikoihin; jälkimmäisiin on tehtävä ilmareikiä. Poikaset tulee pitää pienissä asumuksissa, jotta ne saavat sirkat helposti kiinni eivätkä stressaannu liian isossa terraariossa. Pienet poikaset voidaan asuttaa samassa laatikossa, mutta kun ne kasvavat suuremmiksi, ne kannattaa erottaa omiin terraarioihin.
Sairaudet

Harjasgekot sairastuvat yleensä harvoin. Sairaudet johtuvat yleensä liian matalasta tai korkeasta lämpötilasta, väärästä kosteudesta, huonosta terraariosisustuksesta tai vääränlaisesta ruokavaliosta. Yleensä sairauksista vältytään kun noudatetaan oikeanlaisia hoito-ohjeita. Yleisimpiä sairauksia ovat:
Nahanluontiongelmat: nahanluontiongelmiin yleisin syy on liian matala kosteusprosentti. Varpaista ja nenänpäästä vanhan nahkan saa pois, kun liskon laittaa noin 20 minuutiksi muovilaatikkoon, jonka pohjalla on kostea talouspaperi ja kannessa ilmareikiä. Jos tämä ei auta, voi nahanpalasia yrittää irrottaa esimerkiksi pumpulipuikon avulla.
MBD (metaliboc bone disease eli luukato) johtuu D3-vitamiinin puutostilasta. Hoitamattomana MBD johtaa liskon kuolemaan. Oireita ovat nykiminen, liikuntakyvyn heikkeneminen ja ruokahaluttomuus. Luukadon hoidossa ja ehkäisyssä on tärkeää muistaa pölyttää sirkat liitu- ja vitamiinijauheessa sekä lisätä sitä soseiden joukkoon. Jos oireet eivät häviä kuukauden kuluessa, tulee ottaa yhteyttä eläinlääkäriin, joka pistää D3-vitamiinia gekolle rokotteena.
Munimisongelmat: Ongelmat munimisessa voivat johtua vääränlaisesta ravinnosta, liian alhaisista lämpötiloista, nestehukasta tai vääränlaisesta munimisalustasta.
Keuhkokuume: Hengitysvaikeudet voivat johtua ympäristöstä (esimerkiksi jatkuvat kosteat olosuhteet, huono ilmankierto), vääränlaisesta ravinnosta tai huonosta hygieniasta.
Loiset: Luonnosta pyydystetyt tai terraariossa kasvatetut gekot voivat kantaa sisäloisia. Gekot täytyy tarkistuttaa eläinlääkärillä, joka antaa tarvittavan lääkityksen.
Irronnut häntä: Harjasgekon hännän putoaminen johtuu yleensä liian rajusta käsittelystä, suuresta stressitilasta tai lajitovereiden aggressiivisuudesta.
Ruokahaluttomuus: Ruokahalun menettäminen voi johtua vääränlaisista ruokaeläimistä (esimerkiksi liian suuria tai liian monta ruokaeläintä), stressistä (esimerkiksi liian usein tapahtuvasta käsittelystä tai muiden gekkojen aggressiivisuudesta) tai vääränlaisista terraario-oloista (esimerkiksi liian kuuma tai liian kylmä lämpötila).
Aiheesta muualla

Encyclopedia of Life
Reptile Database
Kekkosen takapiru: Kaarlo Hillilän uskomaton elämä

| Kekkosen takapiru: Kaarlo Hillilän uskomaton elämä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo J. Tuikka
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2011
ISBN:  978-951-1-25226-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kekkosen takapiru: Kaarlo Hillilän uskomaton elämä on Timo J. Tuikan kirjoittama ja Otavan vuonna 2011 kustantama tietokirja. Kirja kertoo Kaarlo Hillilän elämästä. Hillilä oli vuosina 1902–1965 elänyt poliitikko, maaherra, kauppalanjohtaja, sisäministeri ja Kansaneläkelaitoksen pääjohtaja.
Aiheesta muualla

Uskomaton elämä isänmaan asialla; Kymen Sanomat 4.1.2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
Hilli-Kalle, Känän paras kaveri; Ilkka 17.12.2011[vanhentunut linkki]
Kaveruus Kekkosen kanssa kesti kaiken; HS 8.1.2012
Kekokana

| Kekokana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Isojalkakanat Megapodiidae
Suku::  Alectura
Laji::  lathami
Kaksiosainen nimi
 Alectura lathami  Gray, 1831 
Katso myös
   Kekokana Wikispeciesissä   Kekokana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Alectura lathami
Kekokana (Alectura lathami) on isojalkakanojen heimoon kuuluva kanalintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys

Kekokanoja elää Australian koillis- ja itäosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta kanta on pienentynyt elinympäristöjen häviämisen ja pirstoutumisen vuoksi.
Kjell Fjørtoft

Kjell Fjørtoft (5. maaliskuuta 1930 Tromssa, Norja – 14. toukokuuta 2010) oli norjalainen kirjailija, toimittaja ja dokumenttielokuvaohjaaja.
Fjørtoftin esikoisteos Troms med bankene utenfor julkaistiin 1966. Hän kirjoitti useita kirjoja muun muassa Norjan sotahistoriasta, joista erityisesti hänen kirjansa norjalaisista SS-rintamamiehistä herättivät keskustelua. Hän ohjasi 25 televisiodokumenttia NRK:lle ja 30 muuta dokumenttielokuvaa Pohjois-Norjasta. Hän toimi myös lehtimiehenä ja valokuvaajana, muun muassa Dagbladet-lehden Pohjois-Norjan toimituksessa 1968–1978. Fjørtoftille myönnettiin Tromssan läänin kulttuuripalkinto 1983.
Henrik Arnstad

Henrik Arnstad (2013)
John Henrik Arnstad (s. 2. toukokuuta 1967 Uppsala[lähde? ]) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on julkaissut useita Suomen historian kohutulkintoja, kuten että Mannerheim ja Hitler olisivat samasta muotista valettuja.
Teoksia

En liten bok om spel, 1999
Spelaren Christian Günther : Sverige under andra världskriget,, 2006
Skyldig till skuld: en europeisk resa i Nazitysklands skugga, 2009
Aiheesta muualla

Ruotsalaiskirjailija Henrik Arnstad: "Kaikki Suomen ulkoministeriön virkamiehet historian peruskurssille" Mediakatsaukset.  1.12.2006. Ulkoministeriö. Arkistoitu 28.4.2011. Viitattu 1.4.2010.
Kekolavastaja

| Kekolavastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lavastajat Ptilonorhynchidae
Suku::  Kekolavastajat Amblyornis
Laji::  macgregoriae
Kaksiosainen nimi
 Amblyornis macgregoriae  De Vis, 1890 
Katso myös
   Kekolavastaja Wikispeciesissä   Kekolavastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kekolavastaja (Amblyornis macgregoriae) on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Majalavastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Klassikot (Yön albumi)

| Klassikot Yö |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–2007
 Julkaistu: tammikuu 2013
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 59.43
 Levy-yhtiö: Poko Rekords / EMI
Yön muut julkaisut
| 1983–2011 2012 | Klassikot 2013 | Hyvässä ja pahassa 2014 |
Klassikot on vuonna 2013 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi, joka kuuluu EMI:n julkaisemaan Classics-sarjaan. Levyn kansitekstit on kirjoittanut tietokirjailija Juha Rantala.
Kappaleet

Särkyvää – 4.42
Kuorotyttö – 4.41
Pettävällä jäällä – 4.32
Lasisilmä – 4.17
Yötä vastaanottamaan – 3.31
Tää kesä – 3.15
Leijat – 3.33
Katujen kuningatar – 3.54
Ei voi elää rakkaudesta – 2.32
Enkelille – 3.26
Miehen tie – 3.47
Deadline – 4.15
Oikee enkeli – 4.23
Ansaan vielä sut saan – 4.10
Pojat – 3.54
Aiheesta muualla

Klassikot discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Kivijärvi (Keuruu)

| Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°18′20″N, 24°36′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kupanjoen valuma-alue (35.66)
Laskujoki:  Kupanjoki 
Järvinumero:  35.661.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,2 m  
Rantaviiva:  2,572 km  
Pinta-ala:  11,148 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKivijärvi 
Kivijärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Keuruun taajaman lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kivijärven alueeseen (35.661) se kuuluu.