stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herra Heinämäen Lato-orkesteri
Herra Heinämäen joulu

| Herra Heinämäen joulu |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Matti Grönberg Yle Viihde
Käsikirjoittaja:  Timo Kahilainen, Heikki Salo
Tuottaja:  Jarmo Oksa Yle Lapset
Pääosat:  Heikki Hela, Heikki Salo, Janne Louhivuori, Mikko Löytty, Jouko Mäki-Lohiluoma, Juha Laitila, Timo Kahilainen, Maria Lund, Timo Pakkanen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  25. joulukuuta 2012
Kesto:  38 min 23 sek
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herra Heinämäen joulu on Heikki Salon kehittämä, Herra Heinämäen lato-orkesterin oma jouluohjelma vuodelta 2012. Ohjelma sisältää monia lauluja albumilta Jouluraketti, sekä monia tuttuja joululauluja.
Ohjelmassa Herra Heinämäki odottaa kärsimättömänä joulupukin tuloa. Lato-orkesteri on muuttanut talveksi Heinämäen taloon kylmästä ladosta. Samalla Heinämäen luokse saapuu vieraita, Naapurin Erkistä Jäärä Julleen.
Herra Heinämäen joulu > Rooleissa

| Näyttelijä | Rooli |
| --- | --- |
Heikki Hela: Herra Heinämäki
Heikki Salo: Pujo
Janne Louhivuori: Timotei
Jouko Mäki-Lohiluoma: Voimamies Horsma
Mikko Löytty: Intiaanipäällikkö Punanata
Timo Kahilainen: Jäärä Julle
Juha Laitila: Naapurin Erkki
Maria Lund: Tiina
Timo Pakkanen: Joulupukki
Herra Heinämäen joulu > Kappaleet

Joulupukki tulee
Koska meillä on joulu - san. Heikki Salo.
Kinkusta rusina
Pukki ja pappatunturi
Nisse-polkka - san. Herra Heinämäki ja ystävät
Joulu on taas - san. Herra Heinämäki ja ystävät
Tontut on kierroksella
Joulupukki - san. Herra Heinämäki ja ystävät
Jäärä Jullen laulu
Aattoaamu
Herra Heinämäen joulu > Muusikot

Jouko Mäki-Lohiluoma, Mikko Löytty, Janne Louhivuori, Timo Kahilainen, Samuli Rask ja Lucjan Czaplicki.
Aiheesta muualla

Heinämäen sivut
Herra Heinämäen Lato-orkesteri Elonet.
Ichizō Otofuji

Ichizō Otofuji (1899-1998) oli japanilaisen perinteisen taistelukoulukunnan Shindō Musō-ryūn (jap. 免許皆伝, myös Shintō Musō-ryū jap. 神道夢想流杖道) merkittävimpiä opettajia 1900-luvulla. Koulukunnan perusti 1600-luvun alussa japanilainen Musō Gonnosuke Katsuyoshi (jap. 夢想權之助勝吉). Ichizō Otofuji oli Hanjiro Shiraishin oppilas ja Shindō Musō-ryūn Fukuoka-linjan ylläpitäjä.
Otofujin toiminta jōjutsun ja jōdōn parissa

Otofuji oli Kiroku Takayaman ja Takaji Shimizun ohella Shintō Musō-ryūn 24. pääopettajana (shihan) pidetyn Hanjiro Shiraishin (1842–[927) historiallisesti merkittävimpiä oppilaita. Shiraishi myönsi hänelle menkyo kaidenin eli täyden opetuslisenssin. Otofuji edustaa Shintō Musō-ryū jōjutsun niin sanottua Fukuoka-haaraa (jap. Fukuoka ryū-ha). Shintō Musō-ryūn suunnat saattavat erota tekniikoiden suoritustavassa enemmän toisistaan kuin kendoliiton nykyaikaisesta budōlajista ZNKR seitei jōdōsta (jonka Takaji Shimizu kehitti 1900-luvulla Shindō Musō-ryū jōdōsta) vaikka ovatkin samaa SMR-jōdō perinnettä. Ichizō Otofuji avusti merkittävästi Takaji Shimizua tämän kehittäessä ZNKR seitei jōdōn Shintō Musō-ryū jōjutsusta 1900-luvun alkupuolella.
Igor Zagainov

| Igor Zagainov> Игорь Загайнов.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1999 (ikä 25) Jekaterinburg
Kansalaisuus:   Venäjä
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2017–
Pituus:  195 cm
Paino:  107 kg
Painoluokka:  Superraskassarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Katowice 2021 | +90 kg |  |
| European Open  | European Open  | European Open  |  |
|  Pronssia | Ciorescu 2018 | avoin |  |
| Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 2022 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | 2017 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Moskova 2021 | +90 kg |  |
| Venäjän Cup  | Venäjän Cup  | Venäjän Cup  |  |
|  Kultaa | Vladivostok 2022 | +90 kg |  |
|  Kultaa | Jekaterinburg 2022 | avoin |  |
|  Pronssia | 2020 | +90 kg |  |
|  Pronssia | 2021 | +90 kg |  |
| Open Baltic Cup  | Open Baltic Cup  | Open Baltic Cup  |  |
|  Hopeaa | Kaliningrad 2021 | avoin |  |
|  Pronssia | Kaliningrad 2017 | avoin |  |
| Mustanmeren cup  | Mustanmeren cup  | Mustanmeren cup  |  |
|  Kultaa | Krasnodar 2020 | +90 kg |  |
| Bronze Horseman  | Bronze Horseman  | Bronze Horseman  |  |
|  Kultaa | Pietari 2020 | +90 kg |  |
| Uralin mestaruuskilpailut  | Uralin mestaruuskilpailut  | Uralin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Jekaterinburg 2021 | +90 kg |  |
| All-Russian  | All-Russian  | All-Russian  |  |
|  Kultaa | 2022 | +95 kg |  |
Igor Zagainov (ven. Игорь Загайнов, s. 9. kesäkuuta 1999 Jekaterinburg) on venäläinen karateka. Hän voitti Kyokushinin superraskaansarjan Euroopan mestaruuden 2021.
Kilpaura

Zagainov saavutti aikuisten tasolla menestystä 2017 tultuaan toiseksi Venäjän mestaruuskisoissa. Hän hävisi loppuottelussa Oleksandr Ieromenkolle.
Marraskuussa 2018 Zagainov saavutti ensimmäisen kerran mitalin EM-kilpailuissa, kun hän voitti pronssiottelussa Constantin Dogarin.
Zagainov eteni 2019 Venäjän Cupissa pronssiotteluun saakka, mutta hävisi sen Anton Gulyaeville. Hän onnistui seuraavana vuonna etenemään toistamiseen pronssiotteluun Venäjän Cupissa, jonka Zagainov tällä kertaa voitti. Hän voitti tuomariäänin Odyssey Kolesnikovin. Zagainov oli mukana marraskuussa Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailuissa. jotka kestävät kolme päivää. Hän eteni turnauksen viimeiselle päivälle ja sijoittui lopulta seitsemänneksi.
Lokakuussa 2020 Zagainov saavutti Bronze Horseman turnausvoiton Pietarissa, voitettuaan loppuottelussa Odyssey Kolesnikovin. Marraskuussa Zagainov puolestaan voitti Mustanmeren cupin. Hän voitti loppuottelussa Aleksandr Bedoshvilin.
Zagainovin vuosi 2021 oli menestyksekäs, kun hän aluksi suoritti 1. danin mustan vyön 15. tammikuuta ja onnistui sen jälkeen saavuttamaan noin viikkoa myöhemmin Uralin mestaruuden voittamalla loppuottelussa Roman Meshcherjakovan. Tämän jälkeen Zagainov onnistui saavuttamaan toistamiseen urallaan Venäjän Cupissa pronssia voitettuaan Dmitiry Oglyn. Seuraavaksi Zagainov eteni myös toisen kerran Venäjän mestaruuskilpailuissa loppuotteluun. Hän kohtasi jälleen Oleksandr Ieromenkon, jolle Zagainov hävisi ja saavutti näin hopeaa. Marraskuussa Zagainov oli mukana painoluokallisissa EM-kilpailuissa Puolassa. Hän eteni turnauksessa aina loppuotteluun saakka, mutta ei otellut viimeistä ottelua, kun Zagainovin vastustaja Danil Goryushkin loukkaantui välieräottelussa Patryk Sypieńiä vastaan. Hän voitti näin mestaruuden luovutuksella. Joulukuussa Zagainov oli mukana Open Baltic Cupissa, jossa hän eteni loppuotteluun saakka. Zagainov hävisi kuitenkin mestaruuden Maksim Jekimoville tuomariäänin.
Maaliskuussa 2022 Zagainov eteni ensimmäistä kertaa Venäjän Cupissa loppuotteluun, jossa hän kohtasi Danil Goryushkinin. Zagainov voitti mestaruuden tyrmäyksellä. Toukokuussa hän saavutti All-Russian turnauksen mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Juri Stroganovin. Möyhemmin heinäkuussa Zagainov kävi RCC Kyokushin Fight 2022 -tapahtumassa yhden erikoisottelun Daniil Goryushkina vastaan yli 90-kilon ottelussa. Hän voitti kamppailun tuomariäänin. Lokakuussa Zagainov saavutti uransa ensimmäisen Venäjän mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Dmitry Oglyn. Joulukuussa pidettiin toinen Venäjän cup, joka käytiin avoimessa painoluokassa. Zagainov voitti turnauksen loppuottelussa Maksim Jekimovin. Lisäksi hänet palkittiin parhaasta ottelutekniikasta.
Maaliskuussa 2023 Zagainov sijoittui viidenneksi Venäjän avoimen sarjan mestaruuskisoissa.
Francesco Loi

| Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Italia> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Francesco Loi (25. helmikuuta 1891 Cagliari – 9. maaliskuuta 1977 Modena) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja sitten vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Molemmissa kisoissa hän oli mukana kultaa voittaneessa joukkueessa.
Francesco Magnanelli

Francesco Magnanelli (s. 12. marraskuuta 1984 Umbertide) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa ja on joukkueen kapteeni.
Magnanelli on edustanut aiemmin Gubbiota, Chievo Veronaa, Fiorentinaa ja Sangiovannesea. Kesällä 2005 hän siirtyi Sassuoloon, jossa hän on siitä lähtien pelannut. Ensimmäiset ottelunsa Serie A:ssa Magnanelli pelasi kaudella 2013–2014 Sassuolon noustua pääsarjaan. Hän on pelannut Serie A:ssa kauden 2018–2019 päätyttyä kaikkiaan 164 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Serie B:ssä hän on pelannut 190 ottelua ja tehnyt kolme maalia.
Hvoinaja

| Hvoinaja Хво́йная |
| --- | --- |
 Hvoinaja
 Koordinaatit: 58°54′N, 34°30′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Hvoinaja
Perustettu:  1927
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkimainen taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,4 km²
Väkiluku (2010):  6 100
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hvoinaja (ven. Хво́йная) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pesjoen varrella 290 kilometriä Novgorodista itään. Taajama on Hvoinajan piirin keskus. Sen kautta kulkee Pietarin ja Sonkovon välinen rautatie. Asukkaita on 6 100 henkeä (vuonna 2010).
Hvoinajan kunnan pinta-ala on 11,4 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Ostahnovon, koillisessa Mintsyn, idässä ja kaakossa Dvorištšin sekä etelässä ja lounaassa Borovskojen maalaiskuntiin. Taajama on kunnan ainoa asutuskeskus.
Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1918. Uusi rautatieasema nimettiin seudulla kasvaneen mäntymetsän mukaan (ven. hvoinyi ’havupuinen’). Virallisesti taajama on perustettu vuonna 1927. Vuonna 1931 sinne siirrettiin piirikeskus Mintsystä, ja entinen Mintsyn piiri sai nimen Hvoinaja. Vuonna 1935 Hvoinaja sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Toisen maailmansodan aikana se oli tärkeä rautatieliikenteen keskus. Vuonna 1942 Hvoinajan rataosuudelta rakennettiin Kabožan ja Podborovjen välinen yhdysrata.
Hvoinajasta on linja-autoyhteys Borovitšiin ja Novgorodiin. Sen talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen, elintarviketeollisuuteen ja liikenteeseen. Taajamassa on useita sahalaitoksia, olut- ja virvoitusjuomatehdas, veturivarikko ja muita rautatieliikenteen toimintoja.
Rautatie jakaa Hvoinajan kahteen osaan. Se koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja matalista asuintaloista. Taajamassa on kaksi keskikoulua, ammattikoulu, kaksi kulttuuritaloa ja kirjastoa, nuorisotalo, kotiseutumuseo, piirisairaala, rautatiesairaala ja Novgorodin alueen lasten tuberkuloosiparantola. Nähtävyyksiin kuuluu puinen kirkko, aseman vesitorni ja höyryveturihalli.
Aiheesta muualla

Hvoinajan kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hvoinajan piirin sivusto (venäjäksi)
Francesco Maria Piave

Francesco Maria Piave
Francesco Maria Piave (18. toukokuuta 1810 Murano – 5. maaliskuuta 1876 Milano) oli italialainen libretisti. Hän oli säveltäjä Giuseppe Verdin elinikäinen ystävä ja kirjoitti libretot moniin hänen oopperoihinsa. Piave kirjoitti librettoja myös Giovanni Pacinille, Saverio Mercadantelle, Federico Riccille ja Michael Balfelle. Piave kärsi 1870-luvun alussa aivohalvauksen, jonka jälkeen hän ei enää kyennyt työskentelemään. Piave kuoli 65 vuoden ikäisenä maaliskuussa 1876.
Fernando (kappale)

| ”Fernando” ABBA |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Greatest Hits
 Äänitetty : 1975
 Julkaistu: 1976
 Tuottaja(t): Benny Andersson Björn Ulvaeus Stig Anderson
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.15
 Levy-yhtiö: Polar Music
Abban muut singlet
| ”Rock Me” 1975 | ”Fernando” 1976 | ”Dancing Queen” 1976 |
Fernando on ruotsalaisen Abba-yhtyeen singlenä julkaistu musiikkikappale vuodelta 1976. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson, Björn Ulvaeus ja Stig Anderson. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. "Fernando" julkaistiin Abban ensimmäisen kokoelma-albumin Greatest Hits myöhemmillä painoksilla. "Fernandon" työnimenä oli "Tango".
"Fernando"-singlen b-puolena on "Hey, Hey Helen" studioalbumilta Abba. Lisäksi julkaistiin painoksia joiden b-puolena on jokin toinen albumiraita tai toisen singlejulkaisun a-puoli, kuten "Tropical Loveland" , "Rock Me" tai "Mamma Mia".
Alkuaan "Fernando" julkaistiin Fridan ruotsinkielisenä soolosinglenä b-puolenaan "Ett liv i solen". Se sisällytettiin Fridan sooloalbumiin Frida ensam. Ruotsinkielinen versio on rakkauslaulu, jossa lemmenkohteena on Fernando-niminen mies. Ulvaeus otti englanninkieliseen versioon vain laulun nimen, hän teki Fernandosta ikääntyneen vapaustaistelijan, joka muistelee sotakaverinsa kanssa jotain tarkemmin määrittelemätöntä sissisotaa Meksikossa. Henkilönä Fernando on täysin fiktiivinen.
"Fernando" oli kaupallinen menestys: sitä myytiin noin kymmenen miljoonaa kappaletta. Single nousi listakärkeen muun muassa saksankielisessä Euroopassa, Ranskassa, Alankomaissa, Belgiassa, Irlannissa, Meksikossa ja Australiassa.
"Fernando" on yksi Abban viidestä singlestä, joita ei ole julkaistu yhtyeen studioalbumien alkuperäisillä painoksilla. Neljä muuta ovat "Summer Night City", "Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight)", "The Day Before You Came" ja "Under Attack".
"Fernandoa" on tuonnempana versioitu useaan otteeseen. Cher tulkitsee sen musikaalielokuvassa Mamma Mia: Here We Go Again! duettona Andy Garcian kanssa. Kappaleesta on niin ikään instrumentaaliversio ja Lena Anderssonin saksankielinen versio.
Käännös suomeksi
Franz-Peter Hofmeister

Franz-Peter Hofmeister (s. 5. elokuuta 1951 Kerpen, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa) on länsisaksalainen yleisurheilija ja pikajuoksija. Hofmeister voitti 400 metrin juoksun Euroopan-mestaruuden Prahan EM-kisoissa 1978 ajalla 45,73 s. Lisäksi hän saavutti EM-hopeaa 200 metrillä vuonna 1971 ja olympiapronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuonna 1976.
Francesco Maria Veracini

Francesco Maria Veracini
Francesco Maria Veracini (1. helmikuuta 1690 Firenze – 31. lokakuuta 1768 Firenze) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Hän sai opetusta Firenzessä sedältään tai enoltaan Antonio Veracinilta sekä Giovanni Maria Casinilta, Francesco Ferocilta ja G. A. Bemabeilta. Nuorempi Veracini toimi vuosina 1711–1712 viulistina Venetsiassa, ja keväällä 1712 Firenzessä esitettiin oratorionsa Il trionfo della innocenza patrocinata da. S. Niccolò. Tammikuusta joulukuuhun 1714 Veracini oli Lontoossa, jossa hän esiintyi hyväntekeväisyyskonserteissa ja kuningattaren teatterin solistina. Vietettyään aikaa Venetsiassa ja Düsseldorfissa hän sai työpaikan Dresdenin hovista vuonna 1717; vuosina 1723–1733 hän oli jälleen Firenzessä, ja vuonna 1733 hän palasi Lontooseen jatkamaan konsertoimista.
Vuodesta 1755 kuolemaansa Veracini oli San Pancrazion maestro di cappella Firenzessä. Hän jatkoi viulunsoittoa vanhoilla päivillään. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu neljä oopperaa, kahdeksan sittemmin kadonnutta oratoriota, messuja, motetteja, vespereitä, Te Deum -versio, kantaatteja, lauluja, sonaatteja ja konserttoja. Säveltäjän suurimmiksi mainitut viulusonaatit kuuluvat teoskokonaisuuteen Sonate accademiche vuodelta 1744.
Vuonna 1996 löydetty asteroidi 10875 Veracini on nimetty säveltäjän mukaan.
Francis Kombe

Francis Kombe (s. 23. joulukuuta 1985 Sambia) on sambialainen jalkapallohyökkääjä. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa RoPSia. Hän on pituudeltaan 184 senttimetriä ja painoltaan 71 kiloa.
Kombe on edustanut ammattilaisurallaan Etelä-Afrikan Premier Soccer Leaguessa pelaavaa Golden Arrowsia sekä Sambian valioliigassa pelaavaa Power Dynamosia. Hän on pelannut myös Malesian pääsarjassa. Kombe kärähti vuonna 2004 kannabiksen käytöstä ja tämä toi hänelle vuoden mittaisen pelikiellon. Hän katui tekoaan ja palasi Sambian pääsarjaan kaudeksi 2006. Kombe teki kaudeksi 2011 sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan RoPSin kanssa. Sopimuksessa on optio kahdesta seuraavasta kaudesta.
Kombe on edustanut Sambian A-maajoukkuetta 16 ottelussa ja viimeistellyt niissä neljä maalia.
Aiheesta muualla

Footballdatabase
Hwang Dong-hyuk

| Hwang Dong-hyuk |
| --- | --- |
 Hwang in tammikuussa 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1971 (ikä 53) Soul, Etelä-Korea
Ammatti:  Ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  Hwang Dong-hyeuk
Aktiivisena:  2000–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Squid Game
Aiheesta muualla
IMDb 
Hwang Dong-Hyuk (hangul: 황동혁; hanja: 黃東赫; uudistettu latinisaatio: Hwang Dong-hyeok; s. 26. toukokuuta 1971) on eteläkorealainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Netflixin vuoden 2021 Squid Game -draamasarjan luomisesta. Time nimesi hänet maailman 100 vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon vuonna 2022.
Nuoruus

Hwang syntyi ja kasvoi Soulissa, Etelä-Koreassa. Hän uppoutui manhwaan ja mangaan ja vietti tunteja sarjakuvakahviloissa.
Florencia Bonsegundo

Florencia Bonsegundo
Florencia Bonsegundo (s. 14. heinäkuuta 1993) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 38 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi joukkueen kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa, ja Skotlantia vastaan hän teki yhden maalin rangaistuspotkusta, minkä lisäksi Skotlannin maalivahdin omaksi maaliksi merkitty tilanne syntyi Bonsegundon laukauksesta.
Florencia

| Florencia |
| --- | --- |
 Plaza Pizarro
 lippu
 Florencia
 Koordinaatit: 1°36′50″N, 75°36′46″W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Caquetá
Väkiluku (2011):  24 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Florencia on Caquetán departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuonna 2011 siellä oli 23 600 asukasta.
Florencia on Kolumbian Amazonian alueen merkittävin kaupunki, ”portti sademetsään”.
Fantasia

Liisan seikkailut ihmemaassa kuuluu 1800-luvun fantasia­kirjallisuuden klassikoihin. Kuva Charles Robinson.
Fantasia (kreik. fantázein ’tehdä näkyväksi’) on mielikuvitukseen perustuva taideteos. Fantasia voi olla esimerkiksi kirjallisuutta, musiikkia, elokuvaa, sarjakuvaa, teatteria tai pelejä. Fantasian genreen kuuluvat mielikuvitukselliset paikat, olennot ja tapahtumat. Fantasiataiteessa on usein maagisia ja yliluonnollisia aiheita. Fantasia voi pohjautua muinaisiin myytteihin ja mytologioihin. Fantasialla on joitakin päällekkäisyyksiä scifin, kauhun ja muun spekulatiivisen fiktion kanssa.
Kirjallisuus

Fantasiakirjallisuudessa englantilaisen J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta (1954–1955) on ollut 1900-luvun vaikutusvaltaisin teos. Sen hengessä on kirjoitettu valtava määrä vaihtelevan tasoisia fantasiaromaaneja ja -romaanisarjoja. Muita 1900-luvun merkittäviä fantasiateoksia ovat esimerkiksi Ursula Le Guinin Maameren tarinat. Tolkienia edeltävää fantasiaa edustavat muun muassa Robert E. Howardin Conan barbaari -kertomukset ja Lordi Dunsanyn Haltiamaan kuninkaantytär. 2000-luvun alun merkittävimpiä fantasiaromaaneja ovat J. K. Rowlingin valtavan suosion keränneet Harry Potter -kirjat. Niistä ensimmäinen, Harry Potter ja viisasten kivi, ilmestyi vuonna 1997.
Musiikki

Musiikissa fantasia on mielikuvitelma. Sitä käytetään usein nimityksenä sävellyksille, joiden muotorakenne joko todellisesti tai näennäisesti poikkeaa yleisimmin tunnetuista sävellyslajeista. Tunnetuimpina W. A. Mozartin d-molli-fantasia sekä Schubertin Wanderer-fantasia, jotka ovat molemmat pianoteoksia. Fantasiaksi nimitetään joskus myös löyhästi muodostettuja muunnelmia tai sommitelmia yleisön suosimista kansanlaulu- ja oopperasävelmistä.
Kuvataide

Fantasiataidetta ovat tuottaneet Boris Vallejo, Luis Royo ja monet muut. Oma lukunsa ovat lukuisat taiteilijat, jotka ovat kuvittaneet fantasiakirjallisuutta, kuten Tolkien-kuvittajat Pauline Baynes, Alan Lee, John Howe ja Ted Nasmith. Internetin Elfwood-yhteisö on omistettu kokonaan fantasia- ja scifi-aiheiselle taiteelle ja kirjallisuudelle.
Pelit > Rooli- ja lautapelit

Fantasia on myös monien rooli- ja lautapelien aiheena. Useimmiten ne saavat innoituksensa Tolkien-vaikutteisesta fantasiakirjallisuudesta. Yksi tunnetuimmista fantasia-aiheisista roolipeistä on Dungeons & Dragons. Kuuluisa fantasiaan liittyvä strategiapeli on miniatyyripeli Warhammer Fantasy Battle.
Pelit > Tietokone- ja videopelit

Fantasia-aiheisia tietokone- ja videopelejä on suuri määrä, joista tunnetuimpia lienevät The Legend of Zelda, Baldur’s Gate, The Witcher, The Elder Scrolls sekä Final Fantasy -pelisarjat. Yleisön suosioon ovat nousseet myös verkossa pelattavat MMORPG-pelit kuten Runescape, Ultima Online, World of Warcraft ja Lord of the Rings Online.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eskola, Kanerva: Haltianaiset paljastavissa puvuissaan. (Arkistoitu – Internet Archive) Peili 2001.
Florencio Olvera Ochoa

Florencio Olvera Ochoa (12. lokakuuta 1933 Tequisquiapan – 20. joulukuuta 2020) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Querétaron hiippakuntaan 26. lokakuuta 1958 ja nimitettiin Tabascon hiippakunnan johtoon 19. lokakuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Rafael Garcia González ja Mario de Gasperín Gasperín.
Olvera Ochoa sai 22. helmikuuta 2002 nimityksen Cuernavacan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. heinäkuuta 2009.
Florent Hessou

Florent-Eustache Hessou (s. 3. tammikuuta 1968 Zinvie, Benin) on beniniläinen journalisti, dramaturgi, valokuvaaja, kirjailija ja kirjallisuuden opettaja sekä kulttuurivaikuttaja. Hessou on eräs Beninin nuorten kirjailijoiden yhdistyksen, uuden runollisen kirjoittamisen perustajista.
Hessou on valmistunut Beninin kansallisen yliopiston nykykirjallisuuden laitokselta ja jatkoi opintojaan Dakarissa, jossa hän suoritti korkeakoulututkinnon. Hän on toimittaja Beninin yleisradiossa. Hän isännöi Dimanche dimanche -ohjelmaa, jossa esitellään viikoittain otteita Beninissä esitetyistä näytelmistä.[lähde? ]
Hessou on tunnettu runoilija. Hän julkaisi runokirjan Mémoire d’écranin (Näytön muisti, 1995), joka voitti ensimmäisen palkinnon runokilpailussa Regards croisés sur le Bénin. Hän kirjoitti palkitun näytelmän La Salubrité du sangia (Veren turvallisuus, 1997). Vuonna 2004 hän julkisi näytelmän La Première dame (Ensimmäinen nainen).
Imaginary Monsters

| Imaginary Monsters The Birthday Massacre |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 9. elokuuta 2011
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Dave Ogilvie
 Tyylilaji: elektroninen rock alternative rock
 Levy-yhtiö: Metropolis
The Birthday Massacren muut julkaisut
| Pins and Needles 2010 | Imaginary Monsters 2011 | Hide and Seek 2012 |
Imaginary Monsters on kanadalaisen The Birthday Massacren EP, joka julkaistiin 9. elokuuta 2011. Levy asetettiin ennakkokuunneltavaksi yhtyeen MySpace-sivustolle viisi päivää ennen julkaisua.
Levy sisältää kolme uutta kappaletta ja viisi remixiä aiemmin Pins and Needles -levyllä julkaistuista kappaleista sekä musiikkivideon kappaleeseen In the Dark.
Kappaleet

Forever – 3:56
Burn Away – 3:43
Left Behind – 2:36
Pale [Kevvy Mental & Dave Ogilvie 'Rubber Unicorn' Mix] – 4:09
Control [tweaker Mix] – 3:32
Shallow Grave [Combichrist 'Good For Her' Mix] – 4:33
Pins And Needles [SKOLD Mix] – 5:01
Shallow Grave [Assemblage 23 Mix] – 4:24
In the Dark (musiikkivideo)  – 3:40
Arvostelut

Allmusic: