stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maia Sandu

| Maia Sandu |
| --- | --- |
 Maia Sandu vuonna 2024.
 Moldovan presidentti
 24.12.2020–  
Pääministeri:  Ion Chicu Aureliu Ciocoi (vt.) Natalia Gavrilița
Edeltäjä:  Igor Dodon
 Moldovan pääministeri
 8.6.2019–14.11.2019  
Presidentti:  Igor Dodon
Edeltäjä:  Pavel Filip
Seuraaja:  Ion Chicu
Moldovan opetusministeri
 24.7.2012–30.7.2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1972 (ikä 52)  Risipeni, Moldavian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   moldovalainen  romanialainen
Tiedot
Puolue:  Toiminta- ja solidaarisuuspuolue
Muut puolueet:  Moldovan liberaalidemokraattinen puolue
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto
Maia Sandu (s. 24. toukokuuta 1972 Risipeni) on moldovalainen poliitikko, ekonomisti ja Moldovan nykyinen presidentti. Sandu valittiin Moldovan presidentiksi marraskuussa 2020 pidetyissä vaaleissa ja hän astui virkaan saman vuoden joulukuussa. Hänet valittiin toiselle kaudelle marraskuussa 2024 järjestetyissä vaaleissa.
Sandu oli Moldovan pääministeri kesäkuusta marraskuuhun 2019. Hän on toiminut Moldovan opetusministerinä ja ollut presidenttiehdokkaana vuonna 2016. Hän edustaa Moldovan Euroopan unioni -myönteistä Toiminta- ja solidaarisuuspuoluetta. Sandu tunnetaan korruptionvastaisesta kannastaan.
Tausta ja yksityiselämä

Sandu syntyi Făleștin piirikunnan alueella sijaitsevassa Risipenin kunnassa silloisessa Moldavian sosialistisessa neuvostotasavallassa, Neuvostoliitossa. Hän opiskeli kauppatieteitä vuosina 1989–1994 Moldovan taloustieteiden akatemiassa Chişinăussa ja vuosina 1995–1998 kansainvälistä politiikkaa Academia de Administrare Publicăssa. Hän sai maisterinarvon julkishallinnossa Harvardin yliopiston alaisessa The John F. Kennedy School of Governmentissa Yhdysvalloissa vuonna 2010.
Sandu ei ole naimisissa eikä hänellä ole lapsia. Hän on kuitenkin kertonut aikoinaan harkinneensa adoptiota. Äidinkielensä romanian lisäksi Sandu osaa myös englantia, venäjää ja espanjaa. Sandulla on sekä Moldovan että Romanian kansalaisuus.
Poliittinen ura > Opetusministerinä

Ennen poliittista uraansa Sandu toimi ekonomistina Maailmanpankissa. Sandu valittiin Moldovan opetusministeriksi vuonna 2012 Moldovan liberaalidemokraattisen puolueen edustajana. Virassa hän uudisti maan koulutusjärjestelmää ja pyrki estämään rahalla ostettavia koesuorituksia. Vuonna 2015 hän aiheutti opetusministerinä kohun vaatiessaan poliisitutkintaa Moldovan silloista pääministeriä Chiril Gaburicia vastaan, kun kävi ilmi, että Gaburici oli väärentänyt lukio- ja yliopistotodistuksensa. Gaburici erosi kohun seurauksena kesäkuussa 2015.
Moldovan Eurooppa-myönteinen hallituskoalitio nimitti Sandun pääministeriehdokkaaksi. Hän kuitenkin vaati kansallispankin pääjohtajan ja valtakunnansyyttäjän eroa ehtona, jotta suostuisi pääministeriksi. Vaatimus liittyi Moldovassa suuria mielenosoituksia aiheuttaneeseen petostapaukseen, jossa 900 miljoonan euron arvosta rahaa oli kadonnut maan suurimmista pankeista huhtikuussa 2015. Sandun sijaan Valeriu Streleț nimitettiin Gaburicin seuraajaksi.
Poliittinen ura > Presidentinvaalit 2016

Sandu oli ehdokkaana Moldovan presidentiksi vuoden 2016 vaaleissa, joissa hän edusti Toiminta- ja solidaarisuuspuolue ASP:tä. Vaalit olivat ensimmäiset suoralla kansanvaalilla järjestetyt presidentinvaalit Moldovassa 16 vuoteen. Sandun mukaan kilpailevan Sosiaalidemokraattisen puolueen edustajan Igor Dodonin valinta johtaisi Venäjän vaikutusvallan lisääntymiseen. Sandu itse on Eurooppa-myönteinen.
Hän sai vaalin ensimmäisellä kierroksella noin 38 prosenttia äänistä ja siirtyi toiselle kierrokselle. Häntä vastaan toisella kierroksella oli Igor Dodon, joka sai yli 48 prosenttia äänistä. 13. marraskuuta 2016 pidetyllä toisella kierroksella Sandu sai 47,7 prosenttia äänistä ja Dodon yli 52,3 prosenttia äänistä. Dodon valittiin Moldovan presidentiksi. Äänestystuloksen arvioitiin viittaavan kansalaisten pettymykseen Eurooppa-myönteisiin poliitikkoihin.
Poliittinen ura > Presidentinvaalit 2020 ja 2024

Sandu asettui ehdolle vuonna 2020 pidetyissä presidentinvaaleissa. Venäjän presidentti Vladimir Putin kehotti moldovalaisia äänestämään ehdolla ollutta istuvaa presidenttiä Igor Dodonia. Marraskuussa 2020 pidettyjen vaalien ensimmäisellä kierroksella Sandu sai eniten ääniä, 36,1 prosenttia, ja eteni toiselle kierrokselle 32,6 prosenttia äänistä saaneen Igor Dodonin kanssa. Kaksi viikkoa myöhemmin pidetyllä toisella kierroksella Sandu sai 57,75 prosenttia äänistä ja voitti siten vaalit. Dodon sai äänistä 42,25 prosenttia. Sandu sai erityisen paljon tukea ulkomailla asuvilta siirtolaisilta. Dodon ilmoitti tunnustavansa vaalien tuloksen, jos tuomioistuin vahvistaa, ettei vaaleissa ollut epäselvyyksiä, ja että hän onnittelee Sandua ”varmuuden vuoksi”. Dodon oli ennen toista kierrosta kehottanut ihmisiä osoittamaan mieltä, jos hän olisi kokenut vaalit varastetuiksi, mutta päätyi pyytämään kaikkia pysymään rauhallisina tuloksesta riippumatta.
Sandu valittiin toiselle kaudelle marraskuussa 2024 järjestetyissä vaaleissa. Vastaehdokas, sosialistipuolueen tukema presidenttiehdokas Alexandr Stoianoglo voitti pienellä erolla Moldovan alueella annetuilla äänillä, mutta Sandulle tuli kokonaisvoitto ulkomailla asuvien moldovalaisten tuella. Hän sai 55 prosenttia äänistä. EU:n komissio arvioi, etä Venäjä yritti vaikuttaa vaaleihin hyvin voimakkaasti. Jo lokakuussa paljastui, että Venäjä oli pyrkinyt ääniä presidentinvaaleissa ja taannoisessa EU-kansanäänestyksessä. Venäjä tosin kiistää  syytökset, ja vastaehdokas ehdokas Stoianoglo on kiistänyt Kreml-myönteisyysväitteet.
Vuoden 2024 vaalit

Joulukuussa 2023 Sandu ilmoitti, että Moldovassa tullaan vuonna 2024 järjestämään kansanäänestys EU-jäsenyydestä. Lisäksi hän kertoi asettuvansa ehdolle samana vuonna järjestettävissä presidentinvaaleissa. Toukokuussa 2024 kansanäänestyksen ajankohdaksi ilmoitettiin 20. lokakuuta.
EU-kansanäänestys ratkesi niukasti EU-jäsenyyden kannattajien hyväksi. Sandu sai ensimmäisellä kierroksella 42 % äänistä. Toisen kierroksen vastaedokkaaksi nousi Venäjä-mielisen sosialistipuolueen tukema Alexandr Stoianoglo. Sandu voitti toisen kierroksen saatuaan 55 % äänistä.
Kunnianosoituksia

Työn loiston ritarikunta (Moldova, 2014)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2021)
Vytautas Suuren ritarikunta (Liettua, 2022)
Kunnialegioona (Ranska, 2024)
Sandu ja Yhdysvaltain varapresidentti Mike Pence tapasivat Valkoisessa talossa 18. syyskuuta 2019.
Sandu ja Ukrainan pääministeri Volodymyr Hroisman tapasivat 11. heinäkuuta 2019.
Sandun vaalikampanjan aloitus lokakuussa 2020.
Sandu vannomassa virkavalaansa 24. joulukuuta 2020. Ympäröivillä ihmisillä on kasvomaskit koronaviruspandemian vuoksi.
Huippukokous Batumissa 19.heinäkuuta 2021. Kuvassa Zurabišvili, Sandu, Zelenskyi ja Michel.
Lounais-Suomen Maalaistentalo

| Lounais-Suomen Maalaistentalo |
| --- | --- |

Sijainti:  VII kaupunginosa, Turku, Suomi
Koordinaatit:  60°27′N 22°16′E﻿ / ﻿60.45°N 22.26°E﻿ / 60.45; 22.26
Rakennustyyppi:  Liikerakennus (en) ja toimistorakennus (en)
Tyylisuunta:  Funktionalismi
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1928
 fiLounais-Suomen Maalaistentalo 
  
Lounais-Suomen Maalaistentalo on Alvar Aallon suunnittelema vuonna 1927–1928 rakennettu rakennus Turussa, Humaliston- ja Puutarhakadun kulmassa. Se edustaa tyylillisesti siirtymäkautta klassismista funktionalismiin. Rakennuksessa on viisi kerrosta ja ullakko. Sen kerrospinta-ala on 12 050 m².
Rakennus on rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas ja se on seutukaavan ja keskustan rakennussuojelun vaihekaavaehdotuksen mukaisesti suojeltu kohde. Yhdessä Turun Sanomien toimitalon ja Standardivuokratalon eli Tapani-talon kanssa se kuuluu myös Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Alvar Aalto voitti rakennuksen suunnittelukilpailun työnimimerkillä Acer, jossa oli paljon neoklassisia piirteitä. Rakennuksen valmistuttua siellä toimi muun muassa Hotelli Maakunta, lääkäri, apteekki, pankki, yrityksiä, autosuoja, Marttojen koulu, Ravintola Itämeri ja 496-paikkainen teatteri. Aalto perheineen asui talossa viisi vuotta.
1940-luvulla vaihdettiin rakennuksen metallikehyksiset ikkunat puisisksi. Arkkitehtina toimi Erik Bryggman, joka suunnitteli samaan aikaan myös Hotelli Maakunnan sisustuksia.
Turun kaupunginteatteri toimi tiloissa vuodesta 1946 vuoteen 1954 saakka, kunnes teatterin näyttämö paloi ja tilat kävivät muutenkin ahtaiksi. Myöhemmin tiloissa toimi Elokuvateatteri Ritz. Myös Turun ylioppilasteatterin näyttämö sijaitsi rakennuksen kellarikerroksessa vuodesta 1967 vuoteen 1979, jolloin tila muutettiin pysäköintihalliksi.
Koska rakennus on toiminut monissa eri tarkoituksissa, muun muassa hotellina nimillä Maakunta (1928–1984), Ritz (1984–1991), Aura ja Ateljee. Rakennuksen alkuperäinen sisustus on monin paikoin tuhoutunut. Turun maakuntamuseon tekemissä kartoituksissa talon historiallisesti arvokkaita piirteitä ovat ulkoasu, porrashuoneet ja entinen teatteriaula. Alvar Aalto -säätiö on tehnyt rakennuksesta laajan rakennushistoriallisen selvityksen vuonna 2003.
Rakennuksen täydellinen peruskorjaus valmistui vuonna 2005 ja nyt siitä on noin kolmannes asuntoja. Asuntoja on 45 ja loput tilat ovat toimisto- ja liiketilaa sekä Omena-hotellia. Teatterihuoneiston paikalla oli 2010-luvulla kokous- ja juhlatila Alvarium. Nykyään katettu sisäpiha on kerrosta ylempänä ja toisessa kerroksessa on kaksi palvelukotia, joista toinen on tyhjilläänmilloin? ja toisessa sijaitsee kehitysvammaisten palvelukoti Puolala. Peruskorjauksen yhteydessä kajottiin myös rakennuksen suojeltuun julkisivuun; muun muassa idän puoleiseen seinään avattiin uusia ikkuna-aukkoja usean kerroksen kohdalle.lähde?
Kesällä 2019 Maalaistentalon teatteritilat eli Alvarium ja Maalaistentalon kyljessä sijaitseva entinen Domino-elokuvateatteri remontoitiin Linnateatterin uusiksi toimitiloiksi.
Horace Greeley

Horace Greeley
Horace Greeley (3. helmikuuta 1811 – 29. marraskuuta 1872) oli yhdysvaltalainen lehtimies ja liberaalirepublikaanisen puolueen presidenttiehdokas vuoden 1872 vaaleissa. Hänen julkaisupolitiikkansa vaikutti huomattavasti siihen, että yleinen mielipide kääntyi pohjoisvaltioissa orjuutta vastaan. Greeley toimi toimittajana Jeffersonian ja Log Cabin -lehdissä ennen kuin hän alkoi julkaista New York Tribune -nimistä lehteä. Greeley osallistui republikaanisen puolueen toimintaan vuosina 1854–1855 ja tuki Abraham Lincolnia vuoden 1860 vaaleissa.
Greeley oli Yhdysvaltojen länsiosiin suuntautuvan muuttoliikkeen voimakas tukija. Tähän kannustava lause ”Go West, young man, go West!” (suom. mene länteen, nuori mies, mene länteen!) on alun perin häneltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Horace Greeley Wikimedia Commonsissa
Okapiru

| Okapiru |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kummitussirkat Phasmatodea
Heimo::  Phasmatidae
Suku::  Eurycantha
Laji::  calcarata
Kaksiosainen nimi
 Eurycantha calcarata  Lucas, 1869 
Katso myös
   Okapiru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Okapiru (Eurycantha calcarata) on kummitussirkkojen heimoon kuuluva hyönteislaji. Kotimaassaan okapirut nähdään tuholaisina.
Levinneisyys & elinympäristö

Okapirun kotimaa on Papua-Uusi-Guinea, jossa se esiintyy plantaaseilla ja sateisissa viidakoissa.
Täysikasvuiset okapirut elävät maantasalla, piiloutuen yhdessä päivisin onttojen puunrunkojen tai kantojen suojaan. Okapirut heräävät yöllä liikkumaan karikkeessa ja syömään lehtiä. Nymfit asuvat ruokakasviensa päällä kunnes ne kasvavat.
Anatomia

Okapiru on suurikokoinen ja siivetön. Täysikasvuinen okapiru maastoutuu hyvin tummanruskean värityksensä aula, ja nymfit voivat olla vaaleanvihreitä, ruskeita tai kirjavia. Saalistajilta okapirun ruumista suojaa pienet piikit.
Okapirunaaraat kasvavat n. 15 senttimetrin pituisiksi ja jopa 25 gramman painoisiksi. Koiraan pituus on yleensä n. 12 senttimetriä. Lajin koirailla on keskimmäisessä jalkaparissaan suuret taakesepäinosoittavat piikit, joita se käyttää puolustautumiseen. Naarailla on paksummat kehot kuin koirailla ja heidän ruumiinsa piikit ovat paljon pienempiä kuin koiraiden. Naaraiden takaruumiit ovat suurempia, ja niiden kärvessä on munanasetin.
Jos okapiru menettää raajan, se kasvaa takaisin nahanluonnin aikana.
Käyttäytyminen

Okapirut esiintyvät luonnossa molempien sukupuolten jakamissa ryhmäytymissä. Päivisin okapirut kerääntyvät onttoihin puihin tai muihin suojaisiin paikkoihin levätäkseen yhdessä, sillä ryhmä suojaa saalistajilta.
Okapirukoiraat puolustautuvat keskimmäisen jalkaparinsa terävien piikkien avulla. Uhanalaisena koiras nostaa takaruumiinsa pystyyn ja seivästää uhrin tarttuakseen siihen. Uhkautuneena okapirut vapauttavat hajun joka on vahvempi koirailla.
Ruokavalio

Luonnossa okapirut syövät eukalyptuksenlehtiä, karhunvatukanpensaanlehtiä, ja muita paljassiemenisten lehtiä.
Ruokavalio > Okapirun ruokavalio ihmisomistuksessa

Okapirut ovat kasvinsyöjiä joille voi tarjota monien eri kasvilajien lehtiä, mutta sen suositeltuun ruokavalioon kuuluu ensisijaisesti tammenlehdet ja omenapuunlehdet. Muita hyviä vaihtoehtoja ovat  Limanpavunlehdet, karhunvatukanpensaanlehdet, ruusunlehdet, orapihlajanlehdet ja muratinlehdet. Monipuolinen ruokavalio on suositeltua okapirulle sillä se edistää korkeaa painoa, luonnollisen koon saavuttamista ja nymfin kehittymistä täysikasvuiseksi asti. Talven aikana okapirulle voi syöttää muratinlehtiä ja likusterinlehtiä, sillä niitä saa tuoreina läpi vuoden.
Jäädytetyt tai kuivatut lehdet menettävät ravintoaineitaan, joten tuoreet lehdet ovat suositeltuja. Ruokavalio joka on pääosin säilöttyä lyhentää okapirun elinaikaa, eikä tällä tavoin ruokitut nymfit kehity täysikasvuisiksi.
Lisääntyminen & elinkaari

Koiraat kilpailevat keskenään pareista, ja fertilisoitu naaras laskee siemenmäiset munansa multaan munanasettimellaan.
Okapirun munat hautuvat 4-6 kuukautta ennen kuoriutumista. Kuoriutuneen okapirun elinikä on yleensä 12-18 kuukautta, jonka aikana se luo nahkansa 5-6 kertaa saavuttaakseen täysikasvuisuuden.
Okapirut lemmikkeinä

Okapirun terraarion kuuluu olla auringonvalolta suojassa, ja siinä pitää kulkea ilma homeen estämiseksi. Okapirun terraariossa tulee olla piilomahdollisuuksia, kuten puunpaloja. Oksia on hyvä tarjota suojaa, kiipeämistä ja varsinkin nahanluontia varten. Pohjamateriaaliksi sopii kostea turve tai multa. Okapirun terraarioon laitettavat esineet ja ruoat pitää pestä haitallisten aineiden, kuten hyönteismyrkkyjen varalta. Kooltaan terraarion pitää olla vähintään kolme kertaa okapirun korkeus ja kaksi kertaa okapirun leveys, eli noin 45cm x 30 cm. Terrarion pitää olla suurempi jos se asuttaa monta yksilöä. Okapirut voivat parhaiten ryhmissä, mutta liian pieni terraario joukolle voi johtaa väkivaltaan. Jos koiraita on liikaa, ne saattavat vahingoittaa toisiaan.
Pidä okapirun terraario sumutettuna ja 20-25°C asteen lämpöisenä, eli noin huoneenlämpöisenä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
UniProt, taxonomy: Eurycantha calcarata (englanniksi)
keepinginsects.com (englanniksi)
Siirkat.blogspot.com (suomeksi)
kuvia okapirusta
Okapirukoiras(vasen) ja naaras(oikea)
Okapirun muna
FK Riteriai

Futbolo Klubas Riteriai on liettualainen jalkapalloseura Vilnan kaupungista. Seura on pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla A Lygassa.
Seura perustettiin nimellä Futbolo klubas Trakai vuonna 2005. Nimi on ollut Futbolo klubas Riteriai vuodesta 2019.
Kausi

| Kausi | Sarjataso | Liiga | Paikka | Linkki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | 3. | Antra lyga | 4. |  |
| 2011 | 2. | Pirma lyga | 4. |  |
| 2012 | 2. | Pirma lyga | 4. |  |
| 2013 | 2. | Pirma lyga | 3. |  |
| 2014 | 1. | A lyga | 4. |  |
| 2015 | 1. | A lyga | 2. |  |
| 2016 | 1. | A lyga | 2. |  |
| 2017 | 1. | A lyga | 3. |  |
| 2018 | 1. | A lyga | 3. |  |
| 2019 | 1. | A lyga | 3. |  |
| 2020 | 1. | A lyga | 6. |  |
| 2021 | 1. | A lyga | 6. |  |
| 2022 | 1. | A lyga | 5. |  |
| 2023 | 1. | A lyga | 10. |  |
| 2024 | 2. | Pirma lyga | 1. |  |
Aiheesta muualla

fkriteriai.lt
Facebook
A lyga alyga.lt
soccerway
A lygan joukkueet
Banga
Dainava
Džiugas
Hegelmann
Kauno Žalgiris
Panevėžys
Sūduva
Riteriai
FA Šiauliai
Žalgiris (Vilnius)
Atlantas
Atletas
DFK Dainava
Dainava
Ekranas
Jonava
FBK Kaunas
Klaipėda
Klaipėdos Granitas
Kruoja
Nevėžis
Mažeikiai
Palanga
REO
Stumbras
Šiauliai
Šilutė
Tauras
Utenis
Vėtra
Viesker

| Viesker 1228-89J Valio |
| --- | --- |
 Viesker Vermon kuninkuusraveissa 2017
Syntynyt:  20. kesäkuuta 1989
Kuollut:  21. helmikuuta 2022 (32 vuotta)
Sukupuoli:  ori
Rotu:  suomenhevonen
Synnyinmaa:   Suomi
Isä:  Vokker 662-72J
Emä:  Vieska 2062-84
Emänisä:  Jaska 230-72J
Kasvattaja:  Eero Luukkanen
Lähdöt:  169: 136-17-3
Autoennätys:  19,9aly
Tasoitusennätys:  22,5ly
Voittosumma:  1 154 422 EUR
Suurkilpailuvoittoja
 Ravikuninkuus: 1996–2000, PM: 1995–1999, Suurmestaruus: 1996–1998, 2000, 2002 
Palkinnot
 KTK I, Valio 
Muut saavutukset
 ensimmäinen ajan 1.20,0 alittanut suomenhevonen ensimmäinen yli miljoona euroa voittanut suomenhevonen 
Kunnianosoitukset
 Vuoden hevonen 1996–1999 
Viesker (20. kesäkuuta 1989 Muurame – 21. helmikuuta 2022 Laukaa) oli suomenhevosravuri ja jalostusori. Eero Luukkasen kasvattama ori on edelleen menestynein suomalainen kylmäveriravuri. Ori voitti ohjastajanaan Kaarlo Ahokas ravikuninkuuden viisi kertaa vuosina 1996–2000. Vieskerin isä oli Vokker ja emänisä Jaska. Viesker oli ensimmäinen suomenhevonen, joka alitti kilometriajan 1.20. Ennätysaika oli Suurmestaruus-kilpailussa Mikkelissä 13. heinäkuuta 2002 autolähetyksestä juostu 1.19,9. Viesker oli myös ensimmäinen suomenhevonen, jonka palkintosumma ylitti miljoonan euron rajan.
Kilpailu-ura

Viesker starttasi vuosina 1993–2004 169 kertaa saavuttaen 136 voittoa, 17 kakkossijaa ja 3 kolmossijaa. Palkintosummaksi kertyi yhteensä 1 154 422 euroa. Vieskerin ennätys on vuonna 2002 juostu 1.19,9aly (tasoitusennätys 1.22,5ly vuodelta 1999). Viesker valittiin vuoden hevoseksi vuosina 1996–1999.
Ravikuningas 1996–2000
Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo 1997–2000, 2003
Suurmestaruus 1996–1998, 2000, 2002
Pohjoismaiden Mestari 1995–1999
Ruotsissa Elitkampen 1996–2000
Norjassa Bjerken TGN Sprinten 1997, 1999–2000
Norjassa Vintilla-ajo 1996
Norjassa Sörlandets Eliteløp 1998–1999
Suku ja jälkeläiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Isä: Vokker 662-72J Valio 22,3aly | ii: Forte Jo 55 25,4aly | iii: Ponne 5902 AA 29,7ke  (ii. Murto 2306) |
| Isä: Vokker 662-72J Valio 22,3aly | ii: Forte Jo 55 25,4aly | iie: Kiito 502672 Valio 35,0ke |
| Isä: Vokker 662-72J Valio 22,3aly | ie: Halla 502888 Valio   - | iei: Lähetin 5096 AA 27,9ke |
| Isä: Vokker 662-72J Valio 22,3aly | ie: Halla 502888 Valio   - | iee: Murtima 54136 - |
| Emä: Vieska 2062-84 51,6aly | ei: Jaska 230-72J 35,4aly | eii: Erilo 5731 Valio 29,2ke |
| Emä: Vieska 2062-84 51,6aly | ei: Jaska 230-72J 35,4aly | eie: Ero-Vihje 38216 30,1a |
| Emä: Vieska 2062-84 51,6aly | ee: Viesta 2309-75J  29,3aly | eei: Vieteri 407-71TJ Vj 21,6aly |
| Emä: Vieska 2062-84 51,6aly | ee: Viesta 2309-75J  29,3aly | eee: Esta 101580 34,1aly |
Viesker hyväksyttiin kantakirjaan I-palkinnolla 6-vuotiaana vuonna 1995. Kantakirjan L3-jälkeläisluokkaan se merkittiin I-palkinnolla vuonna 2003 ja valioluokkaan vuonna 2010. Hyvien jälkeläisnäyttöjen johdosta sille on myönnetty jatkuva siitokseenkäyttöoikeus.
Vieskerille on vuosina 1997-2019 syntynyt 1500 jälkeläistä, joista suurimmat, yli sadan varsan ikäluokat vuosina 1998, 1999, 2005 ja 2009. 955 Vieskerin jälkeläistä on kilpaillut raveissa ja ne ovat yhteensä voittaneet yli 17 miljoonaa euroa. Tähtijuoksijoita eli kilometriajan 1.30,0 alittaneita on 467.
Yksittäisistä jälkeläisistä 32 on voittanut yli satatuhatta euroa, muiden muassa kaksinkertainen ravikuningatar B. Helmiina ja ravikuningas Vitter. Voitokkain on vuonna 2009 syntynyt ori Välähdys, joka on voittanut yli puoli miljoonaa euroa. Jälkeläisten kesken paras ennätys autolähdöstä on oriin V.G. Voitto 1.18,2aly ja tasoituslähdöstä oriin Vixeli 1.21,0ke. Jälkeläisistä superjuoksijoita eli 1.20,0 alittaneita on kuusi: V.G. Voitto, Herra Heinämies, Vitter, Polara, Vixus ja Välähdys. Vieskerin pojista jalostuskäyttöön on hyväksytty useita, joista toistaiseksi käytetyin on vuonna 2010 syntynyt ja vuonna 2015 II-palkinnolla hyväksytty Vaellus.
Viesker lopetti siitostoiminnan vuonna 2017, joskin sen pakastetulla spermalla on sen jälkeen siemennetty tammoja useana vuotena. Vieskerillä on enemmän jälkeläisiä kuin millään muulla suomenhevosella.
Aitna

Aitna (door.kreik. Αἴτνα, joon.kreik. Αἴτνη, Aitnē, lat. Aetna) voi viitata seuraaviin:
Aitna eli Etna, tulivuori Sisiliassa, vuoren kreikkalainen nimi
Aitna, kreikkalaisen mytologian hahmo
Aitna (tutkimuksessa Aitna I), kaupunki Sisiliassa, Katanen kaupungin nimi noin vuosina 476/475–461 eaa.
Aitna (tutkimuksessa Aitna II), kaupunki Sisiliassa, aiemman Inessan kaupungin nimi noin vuodesta 461 eaa.
Aitne, Jupiterin kuu
Aetna, Vergiliuksen nimiin laitettu runoelma
Ainolan rautatieasema

Ainolan rautatieasema (ruots. Ainola järnvägsstation, ent. Kyrölän rautatieasema) on rautatieliikennepaikka Helsinki–Riihimäki-pääradalla Järvenpään Kyrölän kaupunginosassa, joka sijaitsee ratakilometrillä 35 mitattuna Helsingin päärautatieasemalta. Siellä pysähtyvät R-junat kaksi kertaa tunnissa suuntaansa sekä öisin T-junat. Seisakkeen pohjoispuolella on Lustikullan raiteenvaihtopaikka, josta alkaa kolmas raide Järvenpään suuntaan. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 2.
Aseman nimi muutettiin Kyrölästä Ainolaksi aikataulujen vaihtuessa 1. heinäkuuta 2015 läheisen Jean Sibeliuksen ja hänen puolisonsa Ainon kotitalon Ainolan mukaan Sibeliuksen 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Asema sijoittuu henkilöliikenneasemien aakkosjärjestyksessä ensimmäiseksi.
Asema peruskorjataan samalla kun pääradalle tulee 4 raidetta välille Kerava-Riihimäki.
Zemaryalai Tarzi

Zemaryalai Tarzi (9. heinäkuuta 1939 Kabul, Afganistan – 19. heinäkuuta 2024 Strasbourg, Ranska) oli kansainvälisesti tunnettu arkeologi, joka oli kotoisin Afganistanista. Professori Tarzi suoritti opintonsa professori Daniel Schlumbergerin ohjauksessa. Tarzilla oli kolme tohtorin arvoa. Hän johti vuosina 1973–1979 Afghanistanin historiallisten muistomerkkien tutkimuksen ja säilytyksen virastoa sekä Kabulin Arkeologista tutkimuslaitosta. Tarzi lähti maanpakoon Ranskaan vuonna 1979, jossa hänestä tuli Strasbourgin yliopiston Itäisen arkeologian professori.
Tarzi johti myöhemmin kaivauksia Bamiyanin Buddha-patsaiden tuhopaikalla ja Haddassa Itä-Afganistanissa Tape Shotorissa ja Tape Tope Kalanissa. Hän johti Ranskan arkeologisia tutkimuksia ja kaivauksia Bamiyanissa. Tarzi oli keskeinen henkilö dokumenttielokuvassa  The Giant Buddhas. Talibanien tuhottua Bamyanin Buddhat sveitsiläinen elokuvantekijä Christian Frei uskaltautui Afghanistaniin Bamiyanin laaksoon Tarzin kanssa saadakseen käsityksen tuhosta ja tutkiakseen legendaaristen patsaiden historiaa.
Professori Tarzi kirjoitti kuutisenkymmentä artikkelia ja kirjaa. Hän oli myös Kaliforniassa San Rafaelissa sijaitsevan Afganistanin arkeologian suojeluyhdistyksen Association for the Protection of Afghan Archaeology, Inc. (APAA) puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Association for the Protection of Afghan Archaeology, Inc.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Zemaryalai Tarzi
Käännös suomeksi