stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monarkia
Monarkiamuodot

Monarkistista valtiota kutsutaan erilaisilla nimityksillä riippuen yleensä hallitsijan arvonimestä. Nimityksiä voi kuitenkin olla useita samanaikaisesti, ja monarkia voi olla esimerkiksi perustuslaillinen monarkia ja kuningaskunta yhtä aikaa, ja näin käytännössä lähes aina myös on.
ruhtinaskunta – ruhtinaan hallitsema valtio tai itsehallinnollinen alue
herttuakunta – herttuan hallitsema valtio tai itsehallinnollinen alue
kuningaskunta – valtionpäämiehenä on kuningas tai kuningatar
keisarikunta – valtionpäämiehenä keisari tai keisarinna
emiraatti – emiirin hallitsema valtio tai itsehallinnollinen alue
sultanaatti – hallitsijana islamilainen sulttaani, jolla on myös merkittävä uskonnollinen asema
perustuslaillinen sultanaatti – valta jakautuu myös parlamentille ja hallitukselle
absoluuttinen monarkia – täysi ja rajaton valta kuuluu monarkille, mikä aikaisemmin merkitsi itsevaltiutta, nykyisin jopa diktatuuria
parlamentaarinen monarkia – useissa nykyisissä monarkioissa hallitsijan valta rajattu perustuslaissa. Näitä monarkioita kutsutaan perustuslaillisiksi monarkioiksi. Monarkian parlamentaarisuus ei välttämättä kuitenkaan edellytä perustuslakia, sillä esimerkiksi Britanniassa ei ole perustuslakia, mutta kuningas tai valtaistuimella oleva kuningatar, kuten nykyään, pidättäytyy käyttämästä laajasti valtaa, vaikka hänelle de jure laajat valtaoikeudet kuuluukin.lähde? Joskus tästä käytetään nimitystä kirjoittamaton perustuslaki. Useimmissa parlamentaarisissa monarkioissa ylin käytännön vallankäyttäjä on pääministeri.
Kruununperimys

Kruununperimys vaihtelee kuningaskunnasta toiseen. Perustuslaillisissa kuningaskunnissa se on yleensä kirjattu parlamentin säätämään perustuslakiin. Perinteinen kruununperimysjärjestys on alkanut vanhimmasta pojasta ja jatkunut sitten nuoremmille, ja vasta sitten tyttärille, ikäjärjestyksessä. Ennen epäselvyydet kruununperimyksessä johtivat usein sotiin eri kruununtavoittelijoiden kesken. Nykyisin mm. Ruotsissa on tasa-arvon nimissä kruununperimystä muutettu siten, että kruununperijä on vanhin perillinen sukupuolestaan riippumatta. Joissain maissa, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on yhä voimassa kruununperimys, joka määrää monarkin tunnustamaan tiettyä uskoa ja kieltää avioliiton väärän uskontokunnan edustajan kanssa. Myös Ruotsin kuninkaan tulee olla Ruotsin kirkon jäsen.
Kruununperimys > Monarkioita, joissa miesperilliset ohittavat naisperilliset

Espanja
Monaco
Kruununperimys > Monarkioita, joiden kruununperimys ei katso sukupuolta

Alankomaat (vuoteen 1983 miespuoliset perilliset ohittivat naispuoliset)
Belgia (vuodesta 1990)
Norja (vuodesta 1991)
Ruotsi (vuodesta 1980)
Tanska (vuodesta 2009)
Yhdistynyt kuningaskunta (vuodesta 2013)
Kruununperimys > Monarkioita, joissa nainen ei voi periä kruunua

Japani
Jordania
Liechtenstein
Thaimaa
Kruununperimys > Monarkioita, joissa monarkki valitaan vaalilla

Arabiemiirikunnat
Kambodža
Kuwait
Malesia
Swazimaa
Nykyiset monarkiat

Luettelo monarkioista
Erikoisuuksia

Liittovaltion osat voivat olla kuningaskuntia, vaikka itse valtio ei ole. Esimerkkinä Yhdistyneet arabiemiraatit.
Malesiassa on yhdeksän sulttaania, jotka ovat Malesian niemimaan kuningaskuntien perinnöllisiä hallitsijoita. Sulttaanit valitsevat joukostaan kansan kuninkaan viiden vuoden kaudelle.
Paavi on sekä katolisen kirkon pää että lisäksi Vatikaanivaltion suvereeni ja monarkki. Hänet valitaan yleensä kardinaalien joukosta, eikä kruununperimystä ole käytössä. 1400–1500-luvuilla joillakin paaveilla oli lapsia, joille he de facto jättivät paavin viran.
Andorran virallisina valtionpäämiehinä, ruhtinaskumppaneina, toimivat Espanjan Urgellin piispa ja Ranskan presidentti. Historiallisista syistä heillä on Andorran päämiehinä ruhtinaan arvonimi, joka perinteisesti viittaa monarkiaan, vaikkeivät he olekaan siinä mielessä monarkkeja, että heidän asemansa olisi elinikäinen tai perinnöllinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monarkia Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Yle
Telia Finland

| Telia Finland Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Löydä uusi yhteys
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Perustettu:  1998
Toimitusjohtaja:  Holger Haljand
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  telekommunikaatio
Liikevaihto:  1 299 milj. € (2016)
Henkilöstö:  2 916 (2016)
Emoyhtiö:  Telia Company
Kotisivu:  www.telia.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Telia Finland Oyj (vuoteen 2003 Sonera Oyj, vuoteen 2017 TeliaSonera Finland Oyj) on Telia Company -konsernin Suomen maayhtiö.
Telia Finland Oyj aloitti toimintansa tällä nimellä vuonna 2017. Tuolloin Telia vaihtoi aiemmat Sonera- ja Tele Finland -brändinsä Teliaksi. TeliaSonera Finland Oyj:n nimi vaihdettiin Telia Finland Oyj:ksi.
Historia

Telia Finlandin edeltäjä oli Sonera. Sonera oli suomalainen pörssiyhtiö, joka oli syntynyt aiemmasta Posti- ja telelaitoksesta vuonna 1993 yhtiöitetystä Telecom Finlandista. Sonera ajautui 2000-luvun alussa talousvaikeuksiin. Tämän seurauksena Sonera ja ruotsalainen Telia yhdistettiin TeliaSoneraksi.
TeliaSonera jatkoi toimintaansa Suomessa Soneran brändillä vuoteen 2017 asti. Maayhtiö oli nimeltään TeliaSonera Finland Oyj.
Toiminta vuodesta 2017 alkaen

23. maaliskuuta 2017 Suomessa otettiin käyttöön Telia-brändi Sonera-brändin tilalla ja TeliaSonera Finland Oyj:n nimeksi vaihdettiin Telia Finland Oyj. Samalla myös Tele Finland-brändi yhdistettiin Telia-nimen alle.
Telia ilmoitti tammikuussa 2019 lopettavansa lankapuhelinliittymien tarjonnan kokonaan vuoden 2019 aikana.
Telia Finland Oy (1997–2001)

Telia toimi Suomessa Telia Finland -nimellä jo 1990-luvulla. Tällöin se oli Telen eli Soneran kilpailija.
Telia Finlandin liiketoiminta Suomessa alkoi vuonna 1996, kun Telia osti Imatran Voimalta enemmistön teleoperaattori Telivosta. Telivon nimi muutettiin Telia Finland Oy:ksi vuonna 1997 sen jälkeen, kun Telia oli ostanut yhtiön kokonaan itselleen. Alkuvaiheessa Telia Finland tarjosi 1041-kaukopuheluita, 994-ulkomaanpuheluita sekä GSM 1800 -matkapuhelinpalveluita (Telia City).
Telia Finlandin matkapuhelintoiminnot myytiin Telia Mobil Ab:lle joulukuussa 1998. Kiinteän verkon toiminnot jatkuivat vuoteen 2001, jolloin ruotsalainen teleoperaattori Song Networks Oy (entinen Tele1 Europe) osti ne. Telia Finland Oy:n nimi muuttui Song Communication Oy:ksi.
Telia Finlandin vuonna 2001 tapahtuneen myynnin jälkeen Telialle jäi Suomeen operaattori Telia Mobile, jälleenmyyntiketjut omistava Telia Product ja Speedy Tomaton portaalitoiminnot.
Toimitusjohtajat

| --- | --- |
Nimi: Ajalla
Stein-Erik Vellan (TeliaSonera Finland / Telia Finland): 1.1.2017 – 4.12.2019
Heli Partanen (Telia Finland): 15.4.2020 – 31.1.2025lähde?
Holger Haljand (Telia Finland): 1.2.2025 –
Telian myymälä Dixin liikekeskuksessa Vantaan Tikkurilassa.
Suur-Tokio

Suur-Tokion sijainti Japanissa
Japanin laissa pääkaupunkiseutuun kuuluviksi määritellyt kunnat
Suur-Tokio on laaja Japanin pääkaupungin Tokion ympärille kasvanut metropolialue. Se on maailman suurin metropolialue: Yhdistyneiden kansakuntien määritelmän mukaan siellä on noin 38 miljoonaa asukasta (vuonna 2016). Se kuuluu maailman tärkeimpiin kaupunkialueisiin niin taloudellisesti, kulttuurillisesti kuin poliittisestikin. Sillä on maailman suurin kaupunkitalous, vuonna 2015 yli 1 600 miljardia dollaria, eli jonkin verran pienempi kuin Etelä-Korealla ja suurempi kuin New Yorkilla.
Suur-Tokion merkittävimmät kaupungit ovat Tokion lisäksi Jokohama, Kawasaki, Saitama, Sagamihara ja Chiba. Suur-Tokiolle on erilaisia määritelmiä, joista Japanissa yleinen on ”pääkaupunkiseutu” (jap. 首都圏, shutoken). Siihen kuuluvat Japanin lain mukaan (jap. 首都圏整備法, shutoken seibihō) Tokion metropolin lisäksi Kantōn alueen prefektuurit eli Chiba, Kanagawa, Saitama, Ibaraki, Tochigi ja Gunma sekä Yamanashin prefektuuri. Termiä voidaan käyttää myös kapeammassa merkityksessä viittaamaan vain Tokion metropoliin ja kolmeen läheisimpään prefektuuriin, Kanagawaan, Chibaan ja Saitamaan.
Lapsettomuus

Lapsettomuus tarkoittaa, että henkilöllä ei ole biologisia tai adoptiolapsia. Ensin mainittu on biologista lapsettomuutta, jälkimmäinen sosiaalista lapsettomuutta. Lapsettomuus on useimmiten tahatonta eli se ei johdu siitä, ettei ihminen olisi halunnut saada lapsia. Lapsettomuus voi olla myös vapaaehtoinen valinta.
Tahaton lapsettomuus on psykososiaalinen ongelma, jossa lasta haluava ei syystä tai toisesta ole kykenevä sellaista hankkimaan. Tahaton lapsettomuus on ollut viime vuosina länsimaissa kasvussa muun muassa synnyttäjien iän nousemisen vuoksi. Suomessa se koskee arviolta 15 % hedelmällisessä iässä olevia pareja.
Heteroparilla katsotaan olevan lapsettomuusongelma silloin, jos raskaus ei ole alkanut vuoden sisällä suojaamattomien, säännöllisten yhdyntöjen jälkeen tai mikäli raskaus keskeytyy toistuvasti.
Tahdonvastainen lapsettomuus voi johtua hedelmättömyyden lisäksi myös oman lapsen kuolemasta. Sekundäärilapsettomuudeksi kutstutaan tilannetta, jossa ihminen tai pariskunta haluaisi saada lisää lapsia, mutta se ei onnistu tai ole mahdollista.
Kumppanin puuttumisesta (sinkkuus) johtuvaa lapsettomuutta kutsutaan elämäntilannelapsettomuudeksi. Myös taloudelliset syyt aiheuttavat lapsettomuutta. Lapsettomuus korreloi miehillä huomattavasti työttömyyden ja työttömyysriskin kanssa. Yksitoista prosenttia ilman alaikäisiä lapsia omaavista miehistä oli työttömänä, kun vastaava luku alaikäisiä lapsia omaavien keskuudessa oli vain neljä prosenttia.
Yleisyys

45-vuotiaista Suomessa asuvista miehistä 28% ja naisista 19% oli lapsettomia vuonna 2013. 35-vuotiaista miehistä yli 40 % ja naisista 27 % oli lapsettomia vuonna 2014 (pari vuosikymmentä aiemmin naisten vastaava luku oli noin 20 %).
Väestöliitto on arvioinut, että joka neljäs mies ja useampi kuin joka viides nainen tulee jäämään lapsettomaksi. Valtaosa heistä olisi toivonut tulevansa vanhemmaksi.
Riskitekijät > Elintavat

Yksittäisten elintapatekijöiden vaikutusta hedelmällisyyteen ja lapsettomuuteen on haastavaa tutkia, koska niitä ei voi irrottaa muista tekijöistä eikä mitata objektiivisesti. Elintavat kuitenkin vaikuttavat terveydentilaan ja sairastumisriskiin, joten niillä on mahdollinen vaikutus lisääntymisterveyteen. Naisen yli- ja alipaino sekä syömishäiriöt altistavat ovulaatiohäiriöille, raskauskomplikaatioille ja vaikeuttavat hedelmällisyyshoitoja. Miehen yli- tai alipaino puolestaan heikentää sperman laatua. Normaalipainoa voi ylläpitää liikkuvalla elämäntavalla ja oikeaoppisella ruokavaliolla. Myös tupakoinnin on todettu nopeuttavan munasarjojen ikääntymistä ja heikentävän sperman laatua.
Riskitekijät > Sosiaaliset tekijät

Vielä 45-vuotiaana jatkuva lapsettomuus on sitä todennäköisempää, mitä matalammin ihminen on kouluttautunut. Vaikutus on suurin miehillä, joilla ilmeni eroa sekä pelkän peruskoulun että ammatti- ja korkeakoulututkinnon suorittaneiden välillä. Myös pelkän peruskoulun suorittaneet naiset ovat muita naisia useammin lapsettomia.
Lapsettomuuden syyt

Lapsettomuus voi johtua lääketieteellisistä tai sosiaalisista syistä, kuten sopivan kumppanin puuttumisesta, pienituloisuudesta tai heikosta toimintakyvystä.
Lapsettomuus voi olla myös harkittua ja asianomaisten kannalta toivottu tila, jolloin sitä kutsutaan vapaaehtoiseksi lapsettomuudeksi. Vapaaehtoisesti lapsettomasta voidaan käyttää lyhennystä "vela".lähde?
Vuoden 2022 Väestöliiton perhebarometrin mukaan nollaa lasta piti ihanteena 17 prosenttia vastanneista. Miehet pitävät lapsettomuutta ihanteenaan hieman useammin kuin naiset, mutta ero ei ole kovin suuri.
Lapsettomuuden syyt > Naisilla

Tavallisimmat syyt naisten lääketieteelliseen lapsettomuuteen ovat lievät hormonihäiriöt, munasolun irtoamishäiriöt, vauriot munatorvissa ja endometrioosi.
Lapsettomuuden syyt > Miehillä

Miehillä keskeinen syy lapsettomuuteen on sopivan kumppanin puuttuminen. Miehillä yleisimpiä syitä ovat puolestaan häiriöt siittiöiden muodostumisessa, siittiöiden vähyys, siittiöiden pilkkoutuminen, huono liikkuvuus ja vähäinen normaalimuotoisten siittiöiden osuus. Miehestä johtuvaa lapsettomuutta on tutkittu viime aikoina yhä enemmän. Miehen biologinen lapsettomuus johtuu usein sperman laadun heikentymisestä. Sperman laatuun vaikuttavat elämäntavat ja ympäristötekijät. Tupakointi, runsas alkoholin käyttö, epäterveellinen ravinto sekä kivespussien korkea lämpötilaa vaikuttavat spermaan heikentävästi. Tutkimusten mukaan myös siittiöiden DNA:n pilkkoutumisella on merkittävä vaikutus miehen hedelmällisyyteen. Pilkkoutuminen tarkoittaa siittiöiden DNA:n rihmamaisen rakenteen rikkoutumista.
Hoito

Lapsettomuus voi johtua sekä miehestä että naisesta. Lapsettomuuden hoitovaihtoehtoihin kuuluvat hormonihoidot, kirurgiset hoidot sekä avusteiset hedelmöityshoidot.
Yleisimpiä hoitomuotoja ovat:
hormonihoito
kohtuontelon tähystys
vatsaontelon tähystys
keinohedelmöitys
koeputkihedelmöitys
mikrohedelmöitys
alkion kuoren avaus
sukusolujen luovutus
alkion pitkä viljely
preimplantaatiodiagnostiikka
Lapsettomuuden käsittely

Brittitutkimuksen mukaan lapsettomat miehet (50%) kokivat itsensä selvästi naisia (27%) useammin lapsettomuuden vuoksi sosiaalisesti eristyneiksi. 38% miehistä ja 27% naisista sairastui lapsettomuuden seurauksena masennukseen.
Lapsettomuuden käsittely > Työyhteisössä

Lapsettomuus ja niihin liittyvät hoidot koetaan niin henkilökohtaisina, että asiaa ei aina haluta tuoda esiin esimerkiksi työpaikalla. Moni asian kohdannut toivookin lähipiiriltään hienotunteisuutta asian käsittelyssä.
Yhdistykset

Tahattomasti lapsettomien ja heidän läheistensä asemaa ja hyvinvointia edistää vuonna 1988 perustettu Lapsettomien yhdistys Simpukka. Se toimii asiantuntijajärjestönä, tarjoaa vertaistukea, auttaa keskusteluryhmien perustamisessa ja julkaisee Simpukka-lehteä. Vuoden 2023 lopussa yhdistyksellä oli noin 1 200 jäsentä.
Vapaaehtoisesti lapsettomille on perustettu vuonna 2012 oma yhdistys, Vapaaehtoisesti Lapsettomat ry, jonka tarkoitus on keskustella asiasta, tarjota vertaistukea ja edistää vapaaehtoisesti lapsettomien oikeuksia, tasa-arvoa ja asemaa.
Kirjallisuutta

Parviainen, Hanna: Ei kenenkään äiti. Kertomuksia lapsettomuudesta.  Jyväskylä:  Atena, 2012.  ISBN 978-951-796-820-1
Aiheesta muualla

Ann-Mari Huhtanen ja Maria Pettersson: Ilonpilaaja. Ylioppilaslehti 17/2010.
Henrietta Lacks

Henrietta Lacks (1. elokuuta 1920 – 4. lokakuuta 1951) oli yhdysvaltalainen nainen, joka kuoli kohdunkaulan syöpään. Ennen hänen kuolemaansa hänen syöpäkasvaimestaan otettiin soluja. Siitä saakka niitä on viljelty solumaljalla, ja ne ovat kasvaneet ja jakautuneet.  Nämä HeLa-solut ovat levinneet ympäri maailman, ja niitä on käytetty apuna kehitettäessä uusia lääkkeitä syöpää vastaan.
Lacksin elämä

Henrietta Lacks syntyi köyhään mustaan perheeseen Virginiassa. Viidennen lapsensa syntymän jälkeen hän tunsi kipua, joka ilmeni kohdunkaulan syöväksi. Tällöin hän asui Baltimoren kaupungissa Marylandissa. Diagnoosi tehtiin Johns Hopkinsin yliopiston sairaalassa, missä hoidettiin mustia ihmisiä. Syöpäsoluista otettiin soluja tutkimuskäyttöön hänen tietämättään. Lacks kuoli 31-vuotiaana Johns Hopkinsin sairaalassa ja hänet haudattiin nimettömänä synnyinseudulleen Cloverin kaupunkiin Virginiassa.
HeLa-solujen tutkimus

Lacksista otettu solulinja nimettiin HeLa-soluiksi hänen nimensä mukaan. Pian ne levisivät tutkimuskäyttöön ympäri maailman. Niitä on käytetty apuna syöpähoitojen ja -lääkkeiden kehittämisessä. Niiden avulla on saatu kehitettyä myös muun muassa poliorokote, sekä menetelmä, jolla ensimmäinen koeputkilapsi Louise Brown syntyi. Myös Nobelin lääketieteen palkinnon saanut Harald zur Hausen käytti HeLa-soluja kohdunkaulan syöpää aiheuttavan viruskannan löytämisessä. Vuoteen 2013 mennessä HeLa-soluja on käytetty jo 75 000 tutkimuksessa ja lääketehtaat ovat ansainneet niistä kehitetyillä lääkkeillä miljardeja.
Kirjallisuus ja elokuvat

Vuonna 2010 julkaistiin Rebecca Sklootin kirja The Immortal Life of Henrietta Lacks.
Vuonna 2010 HBO ilmoitti tekevänsä elokuvan Lacksin elämästä. Tähän projektiin lähti mukaan myös Oprah Winfrey.
Jussi Lappi-Seppälä

Jussi Lappi-Seppälä 1950-luvun alussa.
Johannes (Jussi) Lappi-Seppälä (sukunimi vuoteen 1915 Seppälä, 26. helmikuuta 1911 Tampere – 24. tammikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, rakennushallituksen pääjohtaja ja kokoomuksen kansanedustaja. Lappi-Seppälä kirjoitti 1930-luvulla myös muutamia poikien seikkailukirjoja.
Elämäkerta

Lappi-Seppälän vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Seppälä ja Karoliina Aleksandra Sundell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1931 ja valmistui diplomi-arkkitehdiksi 1936. Lappi-Seppälä oli Arkkitehtuuritoimisto Lappi-Seppälä ja Martaksen perustaja yhdessä Iikka Martaksen kanssa ja toimi toimiston johtokunnan puheenjohtajana 1935–1960. Lappi-Seppälä toimi maatalousministeriössä asutusasiainosaston arkkitehtina 1938–1945 ja rakennustoimiston päällikkönä 1945–1949. Tämän jälkeen Lappi-Seppälä oli Helsingin maistraatin raatimiehenä ja Helsingin yliopiston puurakennusopin opettajana 1949–1953 ja rakennushallituksen pääjohtajana 4. tammikuuta 1954–1971. Lappi-Seppälän nimitys rakennushallituksen pääjohtajaksi aiheutti 1950-luvulla niin sanotun arkkitehtisodan. Arkkitehtiliitto oli ajanut puheenjohtajaansa Alvar Aaltoa tähän virkaan, ja vastalauseeksi Aallon syrjäyttämiselle liitto julisti rakennushallituksen työt liiton jäsenten saartoon. Tätä saartoa jatkui vuoteen 1957.
Näiden tehtävien ohella Lappi-Seppälä oli valtiovarainministeriön sotavahinkojen korvaustoimiston toimistopäällikkönä 1940–1942, Maatalousseurojen keskusliiton jälleenrakennusvaliokunnan johtavana arkkitehtina 1942–1949 ja  Miten rakennan -lehden päätoimittajana 1945–1967.
Lappi-Seppälä oli kokoomuksen kansanedustajana 1945–1953 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Lappi-Seppälällä oli myös lukuisia luottamustehtäviä eri järjestöissä ja yrityksissä. Hän sai professorin arvonimen 1969.
Lappi-Seppälä oli naimisissa Aamu Aulikki Kotivalo Koskimiehen kanssa 1936–1965. Avioeron jälkeen hän avioitui 1965 Mirja Inkeri Teräsvirran (ent. Wilenius) kanssa. Suomentaja Jyrki Lappi-Seppälä (s. 1945) on hänen poikansa.
Lappi-Seppälä ja Martaksen suunnittelemia taloja

Keminjoen Uittoyhdistyksen toimitalo, Rovaniemi 1937
Kauhajoen kunnantalo, 1952
Sanomalehti Kalevan toimitalo, Kirkkokatu, Oulu, 1953
Limingan kunnantalo, 1955
Harjavallan vanha kaupungintalo, 1959
Kirjallista tuotantoa

Vaeltajavartion urotyö: Seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto 37. Otava 1933, 2. painos 1959.
Partiolaisen muistikirja 1. Otava 1934.
Tulevan polyteekkarin opiskeluopas. Akateeminen kirjakauppa, Helsinki 1934, 2. painos 1940.
Pelastus perikadosta: Seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto 44. Otava 1934.
Stålhandsken kasvinkumppani: Historiallinen kertomus. Poikien seikkailukirjasto 55. Otava 1935, 2. painos 1957.
Aina valmiina: Vaeltajavartion seikkailuja. Poikien seikkailukirjasto 64. Otava 1936 – 2. painos 1960 – 3. painos Skaudivarustus, Tallinna 1993.
Elävältä se maistui: Muistelmateos. Muistiin merkitsemisessä avusti Mirja Lappi-Seppälä. Kirjayhtymä 1972 ISBN 951-26-0111-7
Limingan kunnantalo valmistui vuonna 1955.
= Lähteet

↑  Harjulehto, Seppo: Mitä Missä Milloin 1955, s. 22.  Helsinki:  Kustannusosakeyhtiö Otava, 1954.
↑  Lappi-Seppälä, Jussi Porvarillisen työn arkisto. Viitattu 18.6.2023.
↑  Pikkarainen, Juha: Jyrki Lappi-Seppälä: Tuulimyllyjä päin Yle Uutiset. 27.1.2016. Viitattu 18.6.2023.
↑  Arvokkaita alueita Oulussa osa I, s. 36.  Oulu:  Oulun kaupungin keskusvirasto, 1999.  ISSN 0357-8194 Oulun kaupunkisuunnittelu. Sarja A 134  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 5.6.2014.
↑  Limingan kunnantalo. (Internet Archive 17.8.2011) Kunnantalot ja kaupungintalot Pohjois-Pohjanmaalla. 16.6.2010. Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus. Viitattu 5.6.2014.
= Lähteet > Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jussi Lappi-Seppälä Wikimedia Commonsissa
.aspx Jussi Lappi-Seppälä Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Jussi Lappi-Seppälän ja Iikka Martaksen suunnittelemia taloja Helsingissä.
Lappi-Seppälä, Jussi hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1945–1948 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Antila  Hakala  Hetemäki  Honkala  Järvi  Kankainen  Kivelä (1945–1948)  Koivisto  Kölli  Lappi-Seppälä  Leikola  Leppä  Malmivaara  Mäkinen  Oksala  Paavolainen  Pohjala  Pohjannoro  Saariaho  Salminen  Seppälä  Turja  Tuurna  Valanne  Virkki  Wirtanen  Ytti 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1948–1951 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (33):  Ahmavaara  Ala-Mäyry  Antila  Borg-Sundman  Hakala  Hamara  Heikkilä  Heitto  Hetemäki  Honka  Honkala  Jalas  Kaukamaa  Koivisto  Koski  Kölli  Lappi-Seppälä  Lehtonen  Leikola  Mäkinen  Nuorsaari  Oksala (1948–1949†)  Paavolainen  Pohjala  Pusa  Saariaho  Saukkonen (1949–1951)  Seppälä  Turja  Turunen  Tuurna  Wiherheimo  Virkki  Wirtanen 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1951–1954 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ala-Kulju (1952–1954)  Ahmavaara  Borg-Sundman  Hakala  Hallberg  Hamara  Heikkilä  Heitto  Hetemäki  Honkala  Huttunen  Innala  Junnila  Koivisto  Kosola  Kölli  Lappi-Seppälä  Lehtonen  Nikkola (1951–1952)  Nuorsaari  Pohjala  Saariaho  Salminen  Saura  Seppälä  Tuurna  Wiherheimo  Virkki  Wirtanen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet  Eduskunta  Uppslagsverket Finland
Aarne Hellemaa

Aarne Aukusti Hellemaa, sukunimi aik. Hellman (3. syyskuuta 1902 Ulvila – 1985) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Satanahka Oy:n toimitusjohtaja.
Aarne Hellemaan vanhemmat olivat tehtailija Arthur Hellman ja Hilma Josefiina Kuusinainen. Hän valmistui diplomi-insinööriksi 1925. Hellemaa oli Friitalan nahkatehdas Oy:n palveluksessa 1926–1932 ja Satanahka Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1932 lähtien sekä Sataturve Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1942. Hän oli kansanhuoltoministeriössä toimistosihteerinä 1940–1943.
Aarne Hellemaa ja entinen Harjavallan nuorisopastori Onni Niemi perustivat Satakuntaan Kiukaisiin kokeiluoppikoulun vuonna 1956. Koulu oli ensimmäinen oppikoulun pohjalle perustunut kokeilukoulu. Kiukaisten kokeiluoppikouluun tuli perinteisen oppikoulun oheen myös käytännönläheinen kaupallinen ja tekninen linja. Kiukaisten oppikoulua hyljeksittiin aluksi paikkakunnalla, Oppilaspulasta kärsinyt koulu avattiin sitten ulkopaikkakuntalaisille, ja kouluun tuli oppilaita eri puolilta Suomea. Koulu oli aluksi viisiluokkainen, mutta se laajeni kahdeksanluokkaiseksi vuonna 1957. Kiukaisten yhteiskoulussa ja lukiossa oli sitten enimmillään yli 400 oppilasta. Koulun toiminta päättyi vuonna 2017, ja nykyisinmilloin? koulun tiloissa järjestetään kansalaisopiston kursseja. Vuonna 1962 Kiukaisten koulun takana olleet perustivat Helsinkiin Koulu-uudistus ry:n. Tämä yhdistys perusti myös peruskoulun toteutusta suunnittelemaan Koulusuunnittelutoimiston, joka aloitti työnsä Väestöliiton tiloissa. Toimistossa laadittiin suunnitelmat koulutusjärjestelmän uudistamiseksi koko Suomea varten. Eduskunta hyväksyi peruskoulujen puitelain vuonna 1968, ja ensimmäisenä lääninä Suomessa Lapissa siirryttiin peruskouluun vuonna 1972.
Aarne Hellemaa oli naimisissa vuodesta 1927 Esteri Peltolan kanssa. Aarne Hellemaan veli oli kauppaneuvos Artturi Hellemaa.
Julkaisuja

Nahka ja sen valmistus; kirj. Aarne Hellemaa, Arvi Talvitie. Eripainos Arvi Talvitien Kemiallinen teknologia 2:sta. WSOY 1945
Kaplaaki

Kaplaaki (ruots. kap(p)lake) oli laivan päällikölle annettu korvaus. Se oli tavallisesti tietty prosenttiosuus, noin 4 %, rahdin bruttoarvosta, kun matka on onnistunut. Tätä korvausta ei saanut ottaa merivakuutukseen kuin poikkeustapauksessa.