stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Universaalien ongelma
Ratkaisumalleja > Nominalismi

Nominalismilla tarkoitetaan näkemystä, jonka mukaan ainoastaan partikulaareja on olemassa eivätkä universaalit ole todellisia (eli olemassa entiteetteinä).  Nominalismin mukaan universaalit ovat tarpeettomia kielen, ajattelun ja todellisuuden selittämisessä. Havainnoitsijana toimiva ihminen voi kuitenkin ryhmitellä yksilöolioita yhteen niiden samankaltaisuuksien perusteella. Termi ”nominalismi” tulee latinan sanasta nomen (”nimi”). Nominalismin mukaan universaalit ovatkin ainoastaan sanoja, ”nimilappuja”, joita käytämme kuvaamaan joitakin olioita (universalia post res, ”universaalit asioiden jälkeen”).
Nominalismista on useita eri muotoja. Niistä merkittävimmät ovat samankaltaisuusnominalismi, konseptualismi ja trooppinominalismi. Nominalismia ovat puolustaneet muiden muassa Vilhelm Occamilainen, D. C. Williams, David Lewis, ja joidenkin mukaan myös H. H. Price ja W. V. O. Quine.
Nominalistit ovat usein empiristejä. Muun muassa George Berkeley esitti perusteluja universaalien ja abstraktien olioiden olemassaoloa vastaan käyttäen nominalistisia argumentteja. Hän käytti termiä ”idea” viittaamaan atomisen luonteen omaaviin aistimuksiin. Niitä voitiin ryhmitellä samankaltaisuuksien perusteella, tai sitten voitiin ottaa jokin yksittäinen ilmentymä, kuten jonkun tietyn näkyvillä olevan sammakon vihreän sävy, paradigmaattiseksi esimerkkitapaukseksi tai prototyypiksi, ja sen jälkeen lukea kaikki sitä muistuttavat kuuluvaksi samaan tyyppiin tai kategoriaan.
Nominalistit perustavat usein näkemyksensä väitteeseen, jonka mukaan realismin ongelmat ovat ylipääsemättömiä. Eräs nominalistisen ratkaisun etu on se, että jos ratkaisu toimii, se ratkaisee Platonin Parmenideessa esittelemän ongelman, koska universaalin Vihreän idean tarve katoaa. Toinen nominalistien käyttämä perustelu nominalismin puolesta on, että nominalismi kykenee selittämään kaikki asiaankuuluvat ilmiöt, joten Occamin partaveitsen tai säästäväisyyden periaatteen nojalla se on realismia suositeltavampi ontologinen teoria, koska se sitoutuu vähäisemmän entiteettimäärän olemassaoloon.
Ratkaisumalleja > Konseptualismi

Konseptualismilla eli käsitenominalismilla tarkoitetaan käsitystä, jonka mukaan universaalit ovat olemassa mutta vain mielessä, eikä niillä ole ulkoista tai substantiaalista olemassaoloa. Keskiajan universaalikiistassa konseptualismi erotettiin kolmanneksi vaihtoehdoksi nominalismin ja käsiterealismin ohelle, mutta koska se kieltää yleiskäsitteiden olemassaolon mielen ulkopuolella, myös se luetaan nykyisin useimmiten nominalistiseksi kannaksi.
Historia > Antiikin filosofia > Platon

Platon katsoi, ainakin varhaisemmassa filosofiassaan, että aistittavien olioiden maailman ja universaalien (hänelle: ideoiden) maailman välillä oli jyrkkä ero. Aistittavista asioista ihmisillä voi olla vain mielipiteitä, kun taas ideoista voidaan saada tietoa. Platonin mielestä tietoa ei voitu saada mistään, mikä kykeni muuttumaan tai oli partikulaarista, koska tiedon tuli olla yleistä ja ikuisesti pysyvää. Tämän vuoksi ideoiden maailma oli ainoa todellinen maailma, kuten auringonvalo; kun taas aistimaailma on vain epätäydellisesti tai osittaisesti todellinen, kuten varjo.
Platonin kanta universaaleihin oli siis realistinen. Tämä platoninen realismi, joka kielsi reaalisuuden aineelliselta maailmalta, eroaa kuitenkin suuresti siitä, mitä realismilla nykyään käsitetään: nykyaikainen realismi olettaa yleisesti ulkoisen, fysikaalisen todellisuuden olemassaolon ja usein kieltää ideoiden olemassaolon.
Eräs Platonin ideaopin varhaisimpia nominalistisia kriitikkoja oli Diogenes Sinopelainen. Platonin puhuessa ideoista sellaisilla sanoilla kuin ”pöytyys” ja ”kuppius”, Diogenes vastasi: ”minä näen vain pöydän ja kupin, en pöytyyttä ja kuppiutta”.
Historia > Antiikin filosofia > Aristoteles

Aristoteles, Platonin oppilas, oli eri mieltä opettajansa kanssa. Aristoteles muunsi Platonin ideat formaalisiksi syiksi, yksilöolioiden suunnitelmiksi tai olemuksiksi. Siinä missä Platon ihannoi geometriaa, Aristoteles painotti biologiaa ja siihen liittyviä tieteenaloja, ja siksi monet asiat hänen ajattelussaan perustuvat eläviin olentoihin ja niiden ominaisuuksiin. Universaalien luonne Aristoteleen ajattelussa nivoutuu näin yhteen sen kanssa, mitä hän ajatteli luonnollisista luokista.
Ajatellaan esimerkiksi yksittäistä tammea. Se on lajinsa jäsen ja sillä on paljon yhteistä muiden tammien, yhtä lailla menneiden, nykyisten kuin tulevienkin, kanssa. Sen universaali, ”tammeus”, on osa sitä. Biologi voi tutkia tammipuita ja oppia tammeudesta ja yleisemmin järjestyksestä aistimaailmassa. Vastaavasti Aristoteles luotti Platonia enemmän siihen, että tietoa voidaan saada myös aistimaailmaa koskien; näin hän oli empirismin edelläkävijä. Hänen universaaleja koskeva realisminsa oli uudenlaista: näkemystä voitaisiin kutsua maltilliseksi realismiksi.
Historia > Keskiajan filosofia

Universaalikiista oli universaalien ongelmaa koskenut kiista erityisesti 1000- ja 1100-lukujen varhaisskolastiikassa. Kiista perustui erilaisiin antiikin filosofiasta tehtyihin tulkintoihin.
Aristoteleen loogisiin teoksiin kuuluva teos Kategoriat oli esitellyt kymmenen kategoriaa. Keskeisin kategorioista oli substanssin kategoria. Universaalikiistassa huomio kiinnittyi pitkälti juuri substanssin kategoriaan ja ennen kaikkea lajien ja sukujen asemaan. Ongelman ytimenä oli kysymys, ovatko lajien ja sukujen kaltaiset yleiskäsitteet (eli universaalit) olemassa itsenäisinä, Platonin ikuisten ideoiden kaltaisina, vai pelkästään yksittäisissä olioissa (eli partikulaareissa), kuten Aristoteleen toiset substanssit ovat alisteisia ensimmäisille substansseille? Toisin sanoen, sisältyykö todellisuuden yleinen puoli (universaalit) yksittäisiin olioihin, vai ovatko universaalit olemassa niistä riippumattomina?
Keskiajan filosofiaan ongelman esitteli Boethius, joka käänsi Porfyrioksen kategorioita käsitelleen teoksen Eisagoge latinaksi. Porfyrios kirjoitti:
»[...] pidättäydyn sanomasta suvuista ja lajeista, subsistoivatko ne, vai ovatko ne pelkkiä puhtaita, eristettyjä käsitteitä; ovatko ne, jos subsistoivat, aineellisia vai aineettomia, vai erotetaanko ne aistittavista olioista vai ovatko ne niissä [...] Tämä ongelma on erittäin syvä, ja vaatii laajempaa tutkimusta.»
Tämän perusteella ongelmaan alettiin erottaa viisi erilaista ratkaisuvaihtoehtoa universaalien ongelmaan:
Suvut ja lajit, eli universaalit, ovat aineettomia entiteettejä, jotka ovat erillisiä aistittavista yksilöolioista, joissa ne ilmenevät.
Universaalit ovat aineettomia entiteettejä, jotka ovat olemassa ainoastaan aistittavissa yksilöolioissa.
Universaalit ovat aineellisia entiteettejä.
Universaalit ovat pelkkiä mielen käsitteitä.
Universaalikiista oli keskeisellä sijalla varhaiskeskiajan filosofiassa ennen kaikkea kahdesta syystä: toisaalta universaaleilla oli suuri merkitys tietoteorialle yleensä, toisaalta tietyillä universaaleista tehdyillä tulkinnoilla oli myös merkittäviä teologisia seuraamuksia muun muassa kolminaisuusopin ja ehtoollisen transsubstantiaatio-opin kannalta.
Historia > Uuden ajan filosofia > Berkeley

George Berkeley, joka tunnetaan empirismistään, oli myös äärimmäisen nominalismin kannattaja. Hän ei uskonut edes yleiseen ajatteluun — hänen mukaansa oli mahdotonta kuvitella esimerkiksi ihminen ilman, että kuvittelisi ihmisen melko yksityiskohtaisesti, joko pitkänä tai lyhyenä, eurooppalaisena tai aasialaisena, sinisilmäisenä tai ruskeasilmäisenä, ja niin edelleen. Samoin, jos joku ajattelee kolmiota, se on aina joko tylppäkärkinen, suorakulmainen tai teräväkärkinen. Ei ole olemassa mentaalista kuvaa kolmiosta yleisesti. Näin yleiskäsitteet eivät vastaa sen enempää mielen ulkopuolisia kohteita kuin ajatuksiakaan.
Berkeleyn nominalismi liittyi hänen subjektiiviseen idealismiinsa ja näkemyksiinä aineen olemassaolon mahdollisuudesta. Tuohon aikaan, Isaac Newtonin fysiikan alan saavutusten jälkeen, keskusteltiin paljon primaaristen ja sekundaaristen ominaisuuksien välisestä erosta. Primaaristen ominaisuuksien katsottiin olevan aineellisten kappaleiden omia ominaisuuksia, kuten koko, sijainti ja liikemomentti, kun taas sekundaariset ominaisuudet käsitettiin subjektiivisemmiksi, kuten väri ja ääni. Berkeleyn mukaan oli kuitenkin mahdotonta puhua liikkeessä olevasta massasta ilman, että tietäisi kappaleen värin, samoin kuin on mahdotonta puhua kolmiomaisuudesta yleisesti ilman, että mielessä on joku tietty kolmio. Jos väri on katsojan silmässä, niin on myös massa.
Historia > Uuden ajan filosofia > Mill

John Stuart Mill käsitteli universaalien ongelmaa teoksessa, joka oli suunnattu William Hamiltonin filosofiaa vastaan. Hän oli Berkeleyn kanssa samaa mieltä siitä, ettei yleiskäsitteen muodostamisessa ole kyse siitä, että erottaisimme mielessä käsitteen muodostavat ominaisuudet muista olion ominaisuuksista. Hän kuitenkin katsoi, että ihmismieli tekee juuri sen siirron, jota Berkeley piti mahdottomana: saatamme hetkellisesti olla tietämättömiä siitä, onko kuva valkoinen, musta tai keltainen, ja kiinnittää huomiomme sen sijaan siihen, että kuva esittää ihmistä. Tällöin kiinnitämme huomiomme pelkästään niihin ominaisuuksiin, jotka tarvitaan ihmisen käsitteen muodostamiseen, mutta ei minkään tietyn ihmisyksilön ajatuksen muodostamiseen. Tällöin on kyse ihmisen yleiskäsitteestä.
Historia > Uuden ajan filosofia > Peirce

Charles S. Peirce kehitti oman universaalien ongelmaa koskevan näkemyksensä tutkiessaan Berkeleyn teoksia. Peircen mukaan Berkeleyn opit, kuten yleisten käsitteiden muodostamisen kieltäminen, olivat paradoksaalisia. Peirce vastasi Berkeleylle tavalla, joka sopii hyvin pragmatismin isälle. Hän kirjoitti, että jos on olemassa mentaalisia tosiseikkoja jotka toimivat käytännössä samalla tavalla kuin universaalit toimisivat, silloin nämä tosiseikat ovat universaaleja. Ontologiassa Peirce ajatteli, että se mitä hän kutsui ”kolmannuudeksi” (thirdness), todellisuutta koskeviksi yleisemmiksi tosiseikoiksi, viittasi mielen ulkopuoliseen todellisuuteen.
Historia > Uuden ajan filosofia > James

William James antoi pragmatismille uuden merkityksen. Vaikka James oli samaa mieltä kuin Peirce ja eri mieltä kuin Berkeley siitä, että yleiskäsitteet ovat olemassa psykologisina tosiseikkoina, hän oli kuitenkin ontologiassaan nominalisti. Hän sanoi, ettei ymmärrä sitä, että filosofit ovat usein halveksuneet partikulaarista ja ihailleet yleistä, koska kaikki jonkin arvoiset asiat ovat konkreettisia ja singulaarisia. Hänen mukaansa universaalien ainoa arvo oli siinä, että ne auttavat meitä saavuttamaan uusia yksilöolioita koskevia totuuksia päättelyn avulla.
Historia > Nykyfilosofia > Nykyajan realismi

Nykyfilosofiassa realistista kantaa on puolustettu muun muassa matemaattis-tieteellisin perustein ja anti-paradoksaalisin perustein. Roger Penrose on katsonut, ettei matematiikan perusteita voida ymmärtää ilman platonilaista näkemystä siitä, että matemaattiset totuudet ovat absoluuttisia, ulkoisia ja ikuisia, eivätkä perustu ihmisen määrittämiin kriteereihin. Penrosen mukaan matemaattisilla olioilla on ajaton olemassaolo itsessään. Nino Cocchiarella on katsonut, että käsiterealismi on paras vastaus tiettyihin loogisiin paradokseihin, joihin nominalismi johtaa.
Kirjallisuutta

Loux, Michael J.: ”The Problem of Universals”, teoksessa Loux, Michael J. (toim.): Metaphysics: Contemporary Readings, s. 3–13.  N.Y.:  Routledge, 2001.
Aiheesta muualla

Corazzon, Raul: The Problem of Universals from Antiquity to the Middle Ages Theory and History of Ontology (englanniksi)
De Wulf, Maurice: Nominalism, Realism, Conceptualism Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Klima, Gyula: The Medieval Problem of Universals The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Spade, Paul Vincent: History of the Problem of Universals in the Middle Ages: Notes and Text (englanniksi)
Urheiluvuosi 1961

Urheiluvuosi 1961 käsittelee vuoden 1961 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden voitti yhdysvaltalainen Phil Hill.
Golf

Masters-turnauksen voitti eteläafrikkalainen Gary Player.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Gene Littler.
Britannian avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Arnold Palmer.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Jerry Barber.
Ryder Cupin voitti Yhdysvallat.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Genevessä ja Lausannessa, Sveitsissä. Mestaruuden voitti Kanada, jota edusti palokuntalaisten joukkue Trail Smoke Eaters. Hopeaa sai Tšekkoslovakia ja pronssille sijoittui Neuvostoliitto.
Stanley Cupin voitti Chicago Black Hawks.
Pikaluistelu

Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti alankomaalainen Henk van der Grift.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti toisena peräkkäisenä vuonna neuvostoliittolainen Valentina Stenina.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Keski-Euroopan mäkiviikon 1960–1961 voitti itäsaksalainen Helmut Recknagel kolmannen kerran urallaan.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Arnaldo Pambianco.
Ranskan ympäriajon voitti toisen kerran urallaan isäntämaan Jacques Anquetil.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Roy Emerson ja naisten toisen peräkkäisen kerran saman maan Margaret Smith.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti espanjalainen Manuel Santana ja naisten britti Ann Haydon.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti australialainen Rod Laver ja naisten järjestäjämaan Angela Mortimer.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Roy Emerson ja naisten toisen peräkkäisen kerran järjestäjämaan Darlene Hard.
Davis Cupin voitti kolmannen peräkkäisen kerran Australia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1961 Wikimedia Commonsissa
Unilever

| Unilever |
| --- | --- |

Osake:  Euronext: UNA LSE: ULVR NYSE: UN NYSE: UL
ISIN:  GB00B10RZP78
Perustettu:  1930
Toimitusjohtaja:  Paul Polman
Kotipaikka:   Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Tuotteet:  Elintarvikkeet, kodinhoito- ja hygieniatuotteet
Liikevaihto:   48,4 miljardia euroa (2014)
Nettotulos:   5,5 miljardia euroa (2014)
Henkilöstö:  171 000 (2012)
Kotisivu:  www.unilever.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unilever on brittiläinen päivittäistavaroita valmistava yrityskonserni. Se on yksi maailman suurimmista päivittäistavarayrityksistä ja esimerkiksi maailman suurin jäätelön valmistaja. Aiemmin se oli myös suurin teevalmistaja ja merkittävä margariinivalmistaja, mutta nämä tuoteryhmät myytiin 2020-luvun taitteessa. Elintarvikkeiden lisäksi Unilever tuottaa hygieniatuotteita ja puhdistusaineita.
Unileverin liikevaihto vuonna 2014 oli 48,4 miljardia euroa, jolla se teki 5,5 miljardin nettovoiton. Yhtiön yli 400 tuotemerkin alla myydään elintarvikkeiden lisäksi kodinhoito- ja hygieniatuotteita yli 190 maassa. Konserni työllistää maailmanlaajuisesti 171 000 työntekijää. Suomessa Unileverillä on myynti- ja markkinointiorganisaatio Unilever Finland Oy.
Historiaa

Unilever syntyi vuonna 1930 hollantilaisen margariiniyrityksen Margarine Unien ja englantilaisen saippuayrityksen Lever Brothersin yhdistyessä. 1900-luvun alussa molemmat yritykset kasvoivat kovaa tahtia, mikä johti kilpailuun raaka-aineiden saannista. Margariinin ja saippuan raaka-aineena käytettyjen öljyn ja rasvojen heikko saatavuus sekä ensimmäisen maailmansodan mukanaan tuomat haasteet kaupankäynnille johtivat yritysten päätökseen yhdistyä Unileveriksi. Unileverille jäi fuusiosta kaksi emoyhtiötä: Unilever NV, listautuneena Rotterdamin pörssiin, ja Unilever PLC, listautuneena Lontoon pörssiin. Emoyhtiöt toimivat yhtenä yrityksenä, yhden johdon alla.
Vuonna 2018 Unilever luopui margariinituotannostaan, josta syntyi erillinen, pääomasijoitusyhtiö KKR:n omistama yritys nimeltä Upfield.
Unilever Finland Oy

Unileverin toiminnasta Suomessa vastaa Unilever Finland Oy, joka on osa Unileverin pohjoismaista myynti- ja markkinointiorganisaatiota. Unilever Finland Oy:n liikevaihto vuonna 2019 oli 185,6 milj. euroa ja liiketulos 2,4 milj. euroa. Vuonna 2019 se työllisti noin 150 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Jonas Idström.
Unilever Finland Oy > Historia Suomessa > 1925 Lever Brothers Suomen markkinoille

Unileverin toiminta Suomessa alkoi vuonna 1925, jolloin Edvard Åströmin Turun saippuatehdas siirtyi Lever Brothersille.
Vuonna 1881 Edvard Åström perusti harja- ja sivellintehtaan Turkuun ja vuonna 1886 terveyssuolan valmistamiseen keskittyneen Åströms Tekniska Fabriker yhtiön. 1900-luvun alussa yhtiö kasvoi ja laajensi tuotevalikoimaansa muun muassa mehuihin ja erilaisiin hygienia- ja kosmetiikkatuotteisiin. Ensimmäistä maailmansotaa seurasi kuitenkin haastava markkinatilanne, mikä johti Åströmin omistamien yhtiöiden fuusioitumiseen ja lopulta myyntiin. Vuonna 1925 teknokemiallinen tehdas siirtyi Lever Brothers Ltd:n omistukseen. Teknokemiallisen tehtaan laajaa tuotevalikoimaa karsittiin ja yritys keskittyi saippuoiden ja puhdistusaineiden valmistukseen. Tehdas toimi Leverin tytäryhtiönä Åströms Tvålfabrik Ab:n nimellä.
Unilever Finland Oy > Historia Suomessa > 1928 Margarine Unie seuraa perässä

1928–1930 Margarine Unie tuli Suomen markkinoille ostamalla S.W. Paasivaaran Margariinitehdas Oy:n, kauppahintana oli noin 22 miljoonaa vanhaa Suomen markkaa.
Valtion meijerikonsulenttina toiminut S.W. Paasivaara aloitti kasvivoin valmistuksen ensimmäisenä Suomessa vuonna 1908. Margariinin kulutus oli Suomessa vielä 1900-luvun alussa verrattain vähäistä ja Margarine Unie näki markkinoilla kasvupotentiaalia. Korkeiden tullien ja alkeellisten jäähdytysjärjestelmien takia margariinin valmistus oli kannattavampaa maan sisällä kuin sen tuonti markkinoille, minkä takia yritys osti Paasivaaran tuotannon.
Paasivaaran tehtaan lisäksi Margarine Unie oli kiinnostunut myös tanskalaisten Borupien veljesten omistamasta Oy Lahden Margariini- ja Vientikerma Tehtaat Ab:sta, joka valmisti vienti- ja säilykekermaa, voita, juustoja sekä margariinia. Hollantilaisia kiinnosti erityisesti yrityksen myyntimenestys Kultanauha-niminen margariini, jonka nimi oli hyvin lähellä Margarine Unien omaa Blue Band merkkiä. Yritykset tekivätkin kaupat vuoden 1928 lopulla. Seuraavana vuonna Margarine Unie laajensi entisestään omistustaan Suomen margariinimarkkinoilla ostamalla B. Héllsten ja S.L. Friisin 1912 perustaman Oy Elo Ab:n.
Unilever Finland Oy > Historia Suomessa > 1930–1950

Vuonna 1930 Margarine Unie ja Lever Brothers yhdistyivät Unileveriksi. Samoihin aikoihin Unileverin margariinitehtaiden markkinaosuudet Suomessa laskivat alkaneen laman, lisääntyneen kilpailun ja trustihuhujen seurauksena. Trustihuhut vaikuttivat myös Åströmin saippuatehtaiden toimintaan ja vuonna 1937 yrityksen nimi muutettiin Turun Saippua Oy – Åbo Tvål Ab:ksi. Margariinitehtaiden tilanne parani vuosikymmenen loppua kohden ja tuotemerkkivalikoimaa alettiin monipuolistaa.
1939 alkanut toinen maailmansota toi mukanaan haasteita raaka-aineiden hankintaa. Unileverin omistamien margariinitehtaiden toiminta onnistuttiin kuitenkin pitämään talvisodan aikana ajoittain käynnissä. Myös jatkosodan aikana Paasivaaran ja Elon tehtaat pysyivät toiminnassa, mutta margariinin sijaan tuotettiin korviketuotteita, muun muassa keinokanelia ja liemitiivistekorviketta. Lahden Vientikerman tehdasta laajennettiin sota-aikana ja siellä jatkettiin kerman ja tiivistetyn maidon tuottamista, sekä aloitettiin muutamien korviketuotteiden valmistus.
Unilever Finland Oy > Historia Suomessa > 1950–1970

Vuonna 1950 Helsingin Herttoniemeen valmistui Paasivaaran ravintoöljyjen puhdistamo, Suomen ensimmäinen raffinointilaitos. Unileverin Suomen margariinituotanto alkoi tämän jälkeen painottua vähitellen Herttoniemeen, Paasivaaran margariinitehdas muutti sinne Lahdesta vuosina 1953–1954 ja Elon tehdas Vallilasta vuonna 1959. Toiminta kasvoi nopeasti pöytämargariinien vapauduttua sääntelystä vuonna 1954. Samoihin aikoihin Lahden Vientikerma laajensi tuotevalikoimaansa niin kutsuttuihin ”heti valmis” -jälkiruokiin ja myöhemmin kaakaoon. 1950-luvun lopulla Lahden Vientikerma myi ensimmäisenä Suomessa lasipulloihin pakattua maitoa.
1950-luvulla myös Turun Saippuatehtaan toiminnassa tapahtui muutoksia. 1952 vähittäiskauppapuoli eriytettiin suurkuluttajapuolesta, jota palvelemaan perustettiin Lumivalko.
Unilever-yhtiöiden yhteistyö tiivistyi vuosien varrella. Yhteinen pääkonttori ja Eläkesäätiö Polaris perustettiin Helsingin Keskuskadulle vuonna 1955. Myös mainonnan saralla hyödynnettiin yhteisiä resursseja. 1950-luvulla mainonta lähti Suomessa pitkän tauon jälkeen uudelleen käyntiin. Lintas (Lever’s International Advertising Service) aloitti toimintansa Suomessa ja muutti vuonna 1953 Helsinkiin, jolloin Turun Saippuan lisäksi myös Paasivaara alkoi käyttää mainostoimistoa. Molemmille yrityksille perustettiin omat markkinointiosastot, jotka olivat ensimmäisiä laatuaan Suomessa. Unileverin suomalaiset yhtiöt aloittivat myös ensimmäisten joukossa markkinointitutkimuksen hyödyntämisen ja Unilever perusti Suomeen oman markkinointitutkimuslaitoksen, Kotitaloustuotteiden Kokeilukeskus Oy:n.
1960-luvun alkua varjosti margariinisota, joka näkyi margariinin kysynnässä vielä pitkään. 1960-luvulla Unilever aloitti Dronningholm-hillojen ja -marmeladien valmistamisen korvaamaan margariinin myynnin laskua. Vuonna 1963 Oy Elo Ab ja S.W. Paasivaaran margariinitehdas sulautuivat S.W. Paasivaara -yhtymäksi. Vuonna 1968 myös Lahden Vientikerma fuusioitiin tähän yhtymään. Samoihin aikoihin yritys laajensi tuotevalikoimaansa moneen suuntaan ja aloitti Blå Band -keittojen maahantuonnin. Margariinin valmistus kuitenkin jatkui ja margariinin satavuotisjuhlavuotena 1969 Paasivaara lanseerasi Flora-tuotemerkin, joka kuuluu edelleen Unileverin tuotevalikoimaan.
Unilever Finland Oy > Historia Suomessa > 1970–

1970-luvun alussa Unileverillä oli Suomessa neljä yhtiötä: elintarvikevalmistaja Paasivaara, Turun Saippua Oy, suurasiakkaiden puhdistusaineisiin keskittynyt Lumivalko Oy sekä muun muassa Pepsodent-hammastahnoja ja Sunsilk-hiustenhoitotuotteita markkinoinut Gibbs Oy.
Vuonna 1972 Unilever-yhtiöiden pääkonttori muutti Helsingin Lönnrotinkadulle.. Vuonna 1976 Turun Saippuatehtaan nimi muuttui kansainvälisen mallin mukaan Leverindukseksi ja myöhemmin DiverseyLeveriksi, kun Unilever osti Diverseyn liiketoiminnan vuonna 1996 ja yhdisti sen Leverindukseen.
Vuonna 1989 Unileverin Suomen liiketoiminta yhdistettiin yhdeksi osakeyhtiöksi, Suomen Unilever Oy:ksi. 1990-luvulla Suomen Unilever laajensi toimintaansa ja otti vuonna 1992 käyttöön Van den Bergh Foods -kattonimen silloiselle elintarvikeryhmälle. Samana vuonna Unilever osti muun muassa säilykkeitä ja sinappia (myös Turun sinappia) valmistavan Jalostajan liiketoiminnan, jonka se myi osittain kilpailijalleen Nestlélle vuonna 1998. Ruotsalaisen GB Glacen jäätelöt lanseerattiin Suomessa vuonna 1994 ja 1999 Unilever osti Pauligin teeliiketoiminnan. Vuonna 1997 Herttoniemen margariinitehtaan tuotanto siirrettiin Helsingborgiin.
Vuonna 2005 Suomen Unilever muutti nimensä Unilever Finland Oy:ksi ja kahta vuotta myöhemmin yritys muutti uusiin toimitiloihin Helsingin Vallilaan.
Vuoden 2011 lopulla Unilever osti Ingmanin jäätelöliiketoiminnan (nykyinen Unilever Ingman Production). Sipoossa sijaitseva tehdas lopetetaan heinäkuun 2022 loppuun mennessä ja jäätelötuotanto siirretään Ruotsiin.
Joulukuussa 2017 Unilever kertoi myyvänsä leviteliiketoimintansa pääomasijoittaja KKR:lle.
Marraskuussa 2021 Unilever myi teeliiketoimintansa pääomasijoitusyhtiö CVC Capital Partnersille.