stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Markkinoiden kyllästyminen
Kysyntä luo tarpeen tarjonnalle

Sen sijaan, että tarjonta automaattisesti loisi uutta kysyntää, luokin kysyntä eli kuluttajien tarpeet edellytyksen tarjonnalle eli tuotteiden ja palveluiden markkinoille tuomiseen. Jos kuluttajilla ei ole todellista tarvetta saada markkinoille tulevaa uutta tuotetta tai palvelua, ei kyseinen tuote tai palvelu saa vallattua itselleen merkittävää markkinaosuutta kuluttajien käyttämistä varoista eli osuutta kokonaismarkkinoista.
Kysyntää voidaan keinotekoisesti nostaa ja pitää yllä harhaanjohtavan markkinoinnin avulla. Näin saadaan markkinoitua esimerkiksi terveysvaikutteisia ihmerohtoja ja lääkkeenkaltaisia tuotteita kuten ravintolisiä, monivitamiinivalmisteita, laihdutusvalmisteita ja ateriankorvikkeita. Näille tuotteille on olemassa tietty kysyntä markkinoilla eli elämäntapakäyttäjien pieni joukko. Tuotteiden kysyntää on kuitenkin nostettu antamalla kuluttajille harhaanjohtavia lausuntoja ja todistuksia tuotteiden terveysvaikutuksista tai markkinoimalla hyvää mahdollisuutta lisäansioihin ja taloudellisen riippumattomuuden saamiseen, jos ehdokas alkaa itsekin myydä tuotteita ja verkostomarkkinoinnin liikeideaa ryhtyessään käyttämään tuotteita.
Vapaa markkinatalous

Vapaa markkinatalous tarkoittaa sitä, että tuotantolaitokset voivat olla joko valtion tai yksityisten henkilöiden tai yhteisöjen omistuksessa ja ne voivat päättää itsenäisesti siitä, mitä tuotteita valmistavat, kehittävät ja tuovat markkinoille. Jos tuote vastaa kuluttajien tarpeita, niin tarpeet tyydyttyvät ja tuote saa oman markkinaosuuden kokonaismarkkinoista. Jos tarjontaa tulee jollekin tuoteryhmälle tai tuotteelle liikaa, johtaa se kilpailun ylikuumenemiseen, hintakilpailuun ja heikoimpien yritysten tipahtamiseen pois markkinoilta. Tuotteita, yrittäjiä ja tuotteiden myyjiä on silloin liikaa tuotteiden kysyntään ja asiakasmäärään nähden.
Jos tuotteita on valmistettu liikaa, joudutaan ne myymään edullisesti pois tai hävittämään. Näin tapahtui ennen kirjapainojen digitaalitekniikkaa esimerkiksi kirjojen painatuksessa, kun osa kirjoista jäi kustantamoiden ja kirjapainojen varastoihin, koska ne eivät menneet kaupaksi. Kirjakerhojen toiminta perustuu osittain siihen, että ne tarjoavat ylituotantokirjoja edulliseen tarjoushintaan kuluttajille, minkä jälkeen he saavat ostosopimuksen tehneitä kuluttajia ostamaan myös normaalihintaisia tuotteita.
Valtio ja Euroopan unioni pyrkivät omalta osaltaan takaamaan sen, että tietyt peruspalvelut ja perustarvikkeiden tuotanto säilyvät Suomessa ja Euroopan unionin talousalueella. Ne jakavat tästä syystä tukirahaa sellaisille liiketoiminnan aloille ja alueille, missä omavaraisuus halutaan säilyttää eli pyritään välttämään tuontia Suomen tai Euroopan unionin ulkopuolelta. Valtion ja Euroopan unionin jakama tukiraha vääristää kilpailua eikä siitä syystä voida puhua puhtaasta vapaasta markkinataloudesta alueilla, missä valtio ohjailee tuotantoa ja kulutusta.
Markkina-alue

Markkina-alue on koko maailma, mutta yhtä tuoteryhmää ja yritystä ajatellen vain se alue, missä yhtiöllä on tällä hetkellä toimintaa ja tulevaisuudessa se alue, mille se voi laajentaa toimintaansa.
Markkinaosuus

Jokaisella tuoteryhmällä ja yksittäisellä tuotteella on tietty markkinaosuus kotitalouksien kokonaiskulutuksesta. Sen lisäksi jokaisella yrityksellä ja sen tuotteilla on oma markkinaosuus kokonaismarkkinoista sillä alueella, missä yrityksellä on toimintaa. Kun uusi yritys tai uusi tuote tulee markkinoille, pitää sen vallata markkinaosuus muilta alan kilpailijoilta. Yksikään yritys ei tule niin sanotusti tyhjille markkinoille, jos alueella on jo aikaisemmin ollut tarjolla vastaavia tuotteita ja palveluita muiden yritysten tuottamana.
Kilpailu

Yritykset kilpailevat vapaissa markkinatalouksissa markkinaosuudesta keskenään. Yhdelläkään yrityksellä ei nykyisten lakien ja säädösten perusteella voi olla monopoli-asemaa eli yksinoikeutta tiettyihin tuotteisiin tai palveluihin. Joissakin valtioissa on kuitenkin ollut valtiolla yksinoikeus esimerkiksi alkoholin jakeluun ja veikkauspeleihin. Tästä asiasta on syntynyt kiistoja Euroopan unionin sisällä koskien muun muassa Suomen Alkon ja Oy Veikkaus Ab:n monopoliasemaa markkinoilla. [lähde? ]
RE Engine

| RE Engine |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Capcom
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Pelimoottori
Alusta:  Windows macOS PlayStation 4 PlayStation 5 Xbox One Xbox Series X/S Kolikkopeli Google Stadia Amazon Luna Nintendo Switch iOS Android
Lisenssi:  Suljettu lähdekoodi
RE Engine (tunnetaan myös nimellä Reach for the Moon Engine) on videopeliyhtiö Capcomin kehittämä videopelimoottori.
Pelijulkaisut

| Nimike | Vuosi | Kehittäjä | Julkaisija | Alusta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Resident Evil 7: Biohazard | 2017 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, Stadia, Nintendo Switch, Stadia, Luna |
| Resident Evil 2 | 2019 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, Nintendo Switch, Luna |
| Devil May Cry 5 | 2019 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, Luna |
| Resident Evil 3 | 2020 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, Nintendo Switch, Luna |
| Resident Evil: Resistance | 2020 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, Xbox One, Windows |
| Capcom Arcade Stadium | 2021 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, Xbox One, Windows, Nintendo Switch, Luna |
| Ghosts 'n Goblins Resurrection | 2021 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, Xbox One, Windows, Nintendo Switch |
| Monster Hunter Rise | 2021 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, Nintendo Switch |
| Resident Evil Village | 2021 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, macOS, iOS, iPadOS, Nintendo Switch, Stadia |
| Capcom Arcade 2nd Stadium | 2022 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, Xbox One, Windows, Nintendo Switch |
| Resident Evil Re:Verse | 2022 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows |
| Resident Evil 4 | 2023 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox Series X/S, macOS, iOS, iPadOS, Windows |
| Street Fighter 6 | 2023 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox Series X/S, Windows, Kolikkopeli |
| Exoprimal | 2023 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows |
| Ghost Trick: Phantom Detective (Remasteroitu) | 2023 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch, iOS, iPadOS, Android, Windows |
| Apollo Justice: Ace Attorney Trilogy | 2024 | Capcom | Capcom | PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch, Windows |

| Dragon's Dogma II | 2024 | Capcom | Capcom | PlayStation 5, Xbox Series X/S, Windows |
| Kunitsu-Gami: Path of the Goddess | 2024 | Capcom | Capcom | PlayStation 5, Xbox Series X/S, Windows |
| Monster Hunter Wilds | 2025 | Capcom | Capcom | PlayStation 5, Xbox Series X/S, Windows |
| Pragmata | TBA | Capcom | Capcom | PlayStation 5, Xbox Series X/S, Windows |
| Ilmoittamaton Ace Attorney -projekti | TBA | Capcom | Capcom | TBA |
Maxwell Lord

Maxwell Lord IV on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa Justice League #1 toukokuussa 1987 ja hänet loivat Keith Giffen, J. M. DeMatteis ja Kevin Maguire. Hahmo oli alunperin Oikeuden Puolustajien liittolainen, mutta hän myöhemmin muuttui roistoksi ja hänestä tuli Ihmenaisen vihollinen. Hahmo on tunnettu myös nimillä Musta Kuningas (Black King) ja Lord Havok.
Muussa mediassa > Animaatiot

Maxwell Lord esiintyi Justice League Unlimited sarjan jaksossa "Ultimatum", jossa häntä ääninäytteli Tim Matheson. Tämä versio on Project Cadmus -projektin jäsen ja Ultimenin johtaja, mikä oli geenimanipuloitu supersankariryhmä, joka toimii itsenäisesti Oikeuden Puolustajista riippumatta.
Maxwell Lord esiintyi vuoden 2019 DC Super Hero Girls sarjan jaksossa "#WorldsFinest", jossa häntä ääninäytteli P. J. Byrne. Tämä versio on PR-asiantuntija, joka yritti auttaa Lepakkotyttöä ja Terästyttöä saamaan enemmän julkisuutta medialta.
Muussa mediassa > Televisio

Maxwell Lord esiintyi Smallville televisiosarjassa, jossa häntä esitti Gil Bellows. Tämä versio on Checkmaten Musta Kuningas, jolla on kyky poimia muistoja muilta, joita hän käyttää yrittääkseen määrittää "The Blur's" -identiteetin.
Maxwell Lord esiintyi Supergirl -televisiosarjan ensimmäisellä kaudella, jossa häntä esitti Peter Facinelli. Tämä versio on Lord Technologiesin perustaja, jolla on jumalakompleksi ja joka on tutkijoiden poika, jotka tapettiin vaarallisten olosuhteiden vuoksi, mikä aiheutti hänelle epäluottamuksen kaikkia valtion virastoja kohtaan.
Muussa mediassa > Elokuvat

Maxwell Lordin oli tarkoitus esiintyä elokuvassa Justice League: Mortal, jossa häntä esitti Jay Baruchel ja hahmon oli tarkoitus olla nimeltään Jonah Wilkes, joka siepattiin lapsena ja Yhdysvaltain hallitus antoi hänelle psyykkisiä kykyjä osana OMAC-projektia, mutta elokuva peruutettiin.
Maxwell Lord esiintyy DC Extended Universen elokuvassa Wonder Woman 1984 (2020), jossa häntä esittää Pedro Pascal aikuisena, Lambro Demetriou lapsena ja John Barry teini-ikäisenä. Syntyjään Maxwell Lorenzano, tämä versio hahmosta varttui köyhyydessä, ja joutui isänsä pahoinpitelemäksi sekä kiusaamisen kohteeksi. Vuonna 1984 hänestä oli tullut Black Gold -yrityksen omistaja ja Alistair-nimisen pojan isä (esittäjänä Lucian Perez). Etsiessään Unelmakiveä, Petoksen herttuan luomaa artefaktia, joka antaa käyttäjille yhden toiveen, mutta ottaa myös sen esittäjältä pois heille arvokkaimmat asiat. Lord manipuloi Barbara Ann Minervaa auttamaan häntä kiven löytämksessä, ja käyttää sen voimia pelastaakseen epäonnistuneen yrityksensä, sekä täyttääkseen muiden toiveet vastineeksi siitä, mitä hän itse haluaa. Ajan myötä hänestä tulee vaikutusvaltainen hahmo, samalla kun hän aiheuttaa tietämättään kansainvälistä kaaosta ja itse aiheutettua henkistä ja fyysistä kärsimystä. Hän yrittää lopulta käyttää erästä satelliittijärjestelmää toiveiden täyttämiseen ympäri maailmaa ja terveytensä palauttamiseen. Mutta lopulta hän kohtaa Ihmenaisen, joka vakuuttaa hänet luopumaan alkuperäisestä toiveestaan. Tämän jälkeen Lord tulee palaa Alistairin luokse ja lupaa olla tälle parempi isä.
Sean Gunn tulee näyttelemään DC Universe -elokuvauniversumin versiota Maxwell Lordista, elokuvasta Superman (2025) alkaen.
Ricky Gardiner

Ricky Gardiner (1948 Edinburgh – 15. toukokuuta 2022) oli skotlantilainen kitaristi ja säveltäjä, joka aloitti uransa 1960-luvun lopulla progressiivista rockia esittäneessä Beggars Opera -yhtyeessä. Myöhemmin hän soitti sessiomuusikon ominaisuudessa muun muassa David Bowien albumilla Low (1977). Sen jälkeen hän soitti Iggy Popin kiertueella ja osallistui Lust for Life -albumin tekoon. Gardiner sävelsi albumille "The Passenger"-kappaleen ja muistetaan sen kitarariffistä.
Seuraavina vuosina hän perusti oman studion ja ryhtyi työstämään tietokonemusiikkia.
Vuonna 1995 Gardiner alkoi kärsiä sähköherkkyydestä, minkä vuoksi hän joutui lopettamaan uransa tietokoneiden parissa.
Meriliitäjä

| Meriliitäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellariidae
Suku::  Meriliitäjät Procellaria
Laji::  cinerea
Kaksiosainen nimi
 Procellaria cinerea  (J.F. Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Meriliitäjä Wikispeciesissä   Meriliitäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Meriliitäjä (Procellaria cinerea) on eteläisen pallonpuoliskon valtamerilintu.
Koko ja ulkonäkö

Meriliitäjä on noin 50 cm pitkä ja 950–1 200 g painava, koiras on hieman kookkaampi. Sen pää on harmaa, selkäpuoli ruskeanharmaa ja alapuoli valkeahko. Siiven ja pyrstön alapinnat ovat tummanharmaat. Nokka on harmahtava, keltakärkinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Meriliitäjä elää Etelämannerta ympäröivällä valtamerellä ja pesii alueen saariryhmillä, kuten Tristan da Cunhalla, Prince Edward ja Marion Islandsilla, Crozetsaarilla, Kerguelenilla, Campbell Islandilla ja Antipodisaarilla. Lajin maailman populaation koko on useita satojatuhansia pareja, mutta kanta on pienenemään päin.
Elinympäristö

Laji pesii saarien rantavalleilla ja kukkuloilla, pesimäajan ulkopuolella se elää valtamerillä.
Lisääntyminen

Meriliitäjät pesivät yhdyskunnittain. Linnut saapuvat pesimäpaikoille helmikuussa. Ne kaivavat pesäkolonsa maahan ja naaras munii yhden munan. Munintaa tapahtuu maaliskuun lopulta huhtikuulle. Haudonta kestää 55–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 130–163 päivän ikäisenä. Laji lisääntyy joka vuosi.
Ravinto

Meriliitäjät syövät mustekaloja, etupäässä kalmareita, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat ruokansa sekä sukeltamalla että meren pinnasta sieppaamalla. Ne seuraavat kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Reijo Ståhlberg

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Milano 1978 | kuulantyöntö |  |
|  Kultaa | Wien 1979 | kuulantyöntö |  |
|  Kultaa | Grenoble 1981 | kuulantyöntö |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Mexico City 1979 | kuulantyöntö |  |
Reijo Einar Ståhlberg (s. 21. syyskuuta 1952 Tammisaari) on suomalainen kuulantyöntäjä.
Ståhlberg edusti uransa aikana Suomea olympialaisissa vuosina 1976 Montrealissa (sijoitus 12.) ja 1980 Moskovassa (4.). Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskisoissa 11:nneksi vuonna 1974, neljänneksi vuonna 1978 ja yhdeksänneksi vuonna 1982. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän voitti kolme mestaruutta vuosina 1978, 1979 ja 1981 ja lisäksi hän sijoittui neljänneksi vuonna 1977.
Ståhlberg voitti ulkoradoilla yhdeksän Suomen mestaruutta ja sisäradoilla kuusi mestaruutta. Hän oli neljäs suomalainen 20 metriä työntänyt kuulantyöntäjä ja toimi vuonna 1983 perustetun 20 metrin kerhon puheenjohtajana perustamisesta lähtien vuoteen 2023 asti. Ståhlberg paransi Suomen ennätystä neljästi ja työnsi ennätyksekseen 5. toukokuuta 1979 Kalifornian Fresnossa tuloksen 21,69 m. Tulos oli edelleen toukokuussa 2024 paras suomalaistyöntäjän tulos ulkoradoilla. Suomen ennätyksenä se säilyi toukokuuhun 2024 asti, jolloin astui voimaan Suomen Urheiluliiton sääntömuutos ja ennätykseksi muutettiin takautuvasti Mika Halvarin hallissa vuonna 2000 työntämä 22,09 m.
Ståhlberg avioitui kestävyysjuoksija Pirjo Vihosen kanssa. Työuransa Reijo Ståhlberg teki pankinjohtajana, yrittäjänä ja toimitusjohtajana.
Henkilökohtaiset ennätykset

Kuula: 21,69 m
Riuttasen työväentalo

| Riuttasen työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Riuttanen, Ylöjärvi
Valmistumisvuosi:  1911
Purkuvuosi:  1960-luku
Rakennuttaja:  Riuttasen Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riuttasen työväentalo oli entisen Kurun kunnan (vuodesta 2009 osa Ylöjärveä) Riuttasen kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Riuttasen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Heti ensimmäisenä toimintavuotena yhdistykseen liittyi 65 jäsentä. Vuonna 1910 yhdistys osti tontin, jolle valmistui työväentalo seuraavan vuoden lopulla. Sisällissodan jälkeen kesällä 1919 toiminta alkoi uudelleen ja vakiintui, ja jäseniä oli vuoden lopulla 32. Jo vuonna 1921 yhdistyksessä kuitenkin pohdittiin jopa toiminnan lopettamista jäsenten vähäisen määrän vuoksi. Vuonna 1973 Kaidankylän työväenyhdistyksen nimi vaihdettiin Kurun Sosialidemokraatit ry:ksi, ja Riuttasen työväenyhdistys liittyi siihen. Talo oli myyty polttopuiksi jo 1960-luvulla, kun yhdistyksen toiminta oli hiipunut.
Toimintaa työväentalolla

1910-luvulla esimerkiksi näytelmätoiminta oli suosittua. Yhdistyksen näytelmäryhmä esitti muun muassa näytelmät Pastorin kansliassa, Langaton telefooni, Korpi nukkuu ja Umpisolmu. Pidettiin myös iltamia ja muita juhlia, kuten kesäjuhlia, joiden ohjelmaan kuului muun muassa urheilukilpailuja. Työväentalolla näytettiin myös elokuvia, ja yhdistyksellä oli urheilukenttä, jolla harrastettiin aktiivisesti yleisurheilua.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2020 – sekanelinpeli

Pöytätenniksen sekanelinpeli Tokion 2020 kesäolympialaisissa pelataan 24.–26. heinäkuuta Tokyo Metropolitan Gymnasiumissa. Turnaukseen osallistuu 16 paria. Kyseinen turnaus on ensimmäinen kerta, kun sekanelinpeli on mukana olympiaohjelmassa.
Karsinnat

Jokainen maantieteellinen alue (Afrikka, Aasia, Eurooppa, Latinalainen Amerikka, Pohjois-Amerikka ja Oseania) järjestää erillisen karsintaturnauksen, josta pääsee yksi joukkue mukaan. World Tour Grand Finals 2019:sta pääsee mukaan neljä paria kuitenkin siten, että yhdestä maasta voi karsiutua olympialaisiin. World Tour 2020:stä pääsee mukaan 5 paria kuitenkin siten, että yhdestä maasta voi karsiutua olympialaisiin. Näiden lisäksi, jos isäntämaa Japani ei ole jo varmistanut paikkaansa turnauksessa, on sille varattu paikka lopputurnauksessa.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

| Karsintatapa | Aika | Paikat | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 0 |  |  |
| Euroopan karsintaturnaus | 22. – 29. kesäkuuta 2020 | 1 |  Saksa |  |
| World Tour Grand Finals 2019 | 12. – 15. joulukuuta 2019 | 4 |  Hongkong    Japani    Kiina    Kiinan Taipei |  |
| Afrikan karsintaturnaus | 27.–29. helmikuuta 2020 | 1 |  Egypti |  |
| Pohjois-Amerikan karsintaturnaus | 7.–8. maaliskuuta 2020 | 1 |  Kanada |  |
| Aasian karsintaturnaus | 18.–20. maaliskuuta 2021 | 1 |  Intia |  |
| Latinalaisen Amerikan karsintaturnaus | 13.–17. huhtikuuta 2021 | 1 |  Kuuba |  |
| Oseanian paikka |  | 1 |  Australia |  |
| Ranking |  | 6 |  Etelä-Korea    Slovakia    Itävalta    Ranska    Romania    Unkari |  |
Pöytäviina

| Pöytäviina |
| --- | --- |
Alkoholiprosentti:  37 %
Valmistaja:  Altia
Alkuperä:   Suomi
Valmistus aloitettu:  1932
Valmistus lopetettu:  2014
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pöytäviina on suomalainen alkoholimerkki, jota Alko valmisti ja myi huhtikuusta 1932 kesäkuuhun 2014. Pöytäviina oli väritöntä, ja sen alkoholipitoisuus oli 37 prosenttia. Nykymääritelmän mukaan Pöytäviina ei ollut värittömyydestään ja maustamattomuudestaan huolimatta votkaa, sillä votkan alkoholipitoisuuden alaraja on 37,5 prosenttia. Pöytäviinan nimi on saattanut juontua ajatuksesta, että se olisi alun perin tarkoitettu aterioiden yhteydessä nautittavaksi ruokaryypyksi. Altia ei kuitenkaan ole ottanut kantaa nimen alkuperään, joten sen todellista alkuperää ei tiedetä.
Pöytäviina oli ensimmäinen Alkon Rajamäen tehtailla pullotettu tuotemerkki, ja se pysyi Alkon myyntitilastojen kärjessä aina 1970-luvulle saakka. Alun perin Pöytäviinaa valmistettiin sulfiittispriistä erottamalla siitä myrkyllinen metanoli. Sulffiittisprii valmistettiin sulffiittiselluloosatehtailta ylijääneestä puun sokereista käyttämällä ja tislaamalla[lähde? ]. Pöytäviinan tuotannossa siirryttiin ohraetanoliin 1995[lähde? ].
Tikkuviina

Tikkuviina tuli Pöytäviinan nimitykseksi ehkä silloin, kun Alko valmisti Pöytäviinan sulfiittispriistä. Toinen nimen selitys on se, että sota-aikana Alko ei saanut enää Ranskasta korkkikapseleita, vaan korkkeja tehtiin koivusta ja puukorkkia kierrettäessä käsiin saattoi tulla tikkuja. Vaikka tämä selitys ei olisi oikea, se ainakin vahvisti tikkuviina-nimityksen käyttöä. Puukorkit eivät aina olleet täysin tiiviitä, ja sen vuoksi pullon etiketissä oli teksti "Säilytettävä pystyssä".
Aiheesta muualla

Pöytäviina täyttää 80 vuotta, Suomen baarimestarien ja kannattajien kerho ry
Riccardo Saponara

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. joulukuuta 1991 (ikä 32)
Syntymäpaikka:  Forlì, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura:  Ankaragücü
Junioriseurat
2000–2004:  Sammartinese
2004–2007:  Sporting Forlì
2007–2009:  Ravenna
2009–2010:  Empoli
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 |  Ravenna | 2 | (0) |
| 2009–2013 |  Empoli | 84 | (12) |
| 2013–2015 |  Milan | 8 | (0) |
| 2015 | →  Empoli | 17 | (7) |
| 2015–2018 |  Empoli | 51 | (7) |
| 2017–2018 | →  Fiorentina | 29 | (2) |
| 2018– |  Fiorentina | 0 | (0) |
| 2018–2019 | →  Sampdoria | 22 | (2) |
| 2019–2020 | →  Genoa | 4 | (0) |
| 2020 | →→  Lecce | 4 | (1) |
| 2021 | →  Spezia |  |  |
Maajoukkue
| 2009 |  Italia U18 | 3 | (0) |
| 2009 |  Italia U19 | 1 | (0) |
| 2011–2013 |  Italia U21 | 22 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. kesäkuuta 2020.
Riccardo Saponara (s. 21. joulukuuta 1991 Forlì, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaassaan Ravennaa, Empolia, AC Milania, Fiorentinaa ja Hellas Veronaa sekä lainalla Sampdoriaa, Genoaa, Lecceä ja Speziaa. Hän siirtyi tammikuussa 2024 turkkilaisseura Ankaragücüün.
Saavutukset

Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruushopea: 2013
Raymond W. Lessard

Raymond William Lessard (21. joulukuuta 1930 Grafton, Pohjois-Dakota – 3. tammikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. joulukuuta 1956 Fargon hiippakunnassa. Piispaksi hänet vihki Justin Albert Driscollin ja Francis Joseph Gossmanin avustama Thomas Andrew Donnellan 27. huhtikuuta 1973.
Lessard sai 5. maaliskuuta 1973 nimityksen Savannah’n hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi 7. helmikuuta 1995 eläkkeelle kroonisten selkävaivojen takia.
Vuonna 2009 Savannah’n hiippakunta myönsi yli neljän miljoonan dollarin korvaukset Allan Ranta nuoremmalle, joka kertoi joutuneensa entisen pappi Wayland Y. Brownin hyväksikäyttämäksi aikavälillä 1978–1983 (alkaen siitä, kun uhri oli 10-vuotias). Uhri sanoi, että muun muassa piispa Lessard oli tiennyt Brownin vaaraksi lapsille, mutta ei ollut tehnyt asialle mitään.
Ronja Niemi

Ronja Niemi (s. 30. tammikuuta 2004) on suomalainen salibandyn pelaaja.
Niemi on edustanut naisten F-liigassa Turun Palloseuraa kaudella 2021–2022. Hän on pelannut liigassa 13 runkosarjaottelua, joissa hän on antanut kolme maalisyöttöä, sekä 14. huhtikuuta mennessä seitsemän pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Niemen kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo.
Robbie Brady

Robbie Brady
Robbie Brady (s. 14. tammikuuta 1992 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelasi aiemmin Englannin mestaruussarjan Norwich Cityssä. Tammikuussa 2017 hän siirtyi Valioliigan Burnleyyn arvioiden mukaan noin 13 miljoonalla punnalla, mikä oli Burnleyn siirtosummaennätys. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki.[lähde? ]
Brady on pelannut kauden 2019–2020 loppuun mennessä Valioliigassa 141 ottelua, joista Hull Cityssä 43, Norwich Cityssä 36 ja Burnleyssa 62. Maaleja hän on Valioliigassa tehnyt yhdeksän.
Brady on pelannut Irlannin maajoukkueessa 46 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi vuonna 2012. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Irlannin kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan ottelun ainoan maalin sekä tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan joukkueensa ainoan maalin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robbie Brady Wikimedia Commonsissa
Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Westwood |
2 Coleman |
3 Clark |
4 O’Shea |
5 Keogh |
6 Whelan |
7 McGeady |
8 McCarthy |
9 Long |
10 Keane |
11 McClean |
12 Duffy |
13 Hendrick |
14 Walters |
15 Christie |
16 Given |
17 Ward |
18 Meyler |
19 Brady |
20 Hoolahan |
21 Murphy |
22 Quinn |
23 Randolph |
Valmentaja O’Neill