stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen yksilökilpailu
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet maat

| Karsintatapa | Ajankohta | Maat yhteensä | Paikat maata kohden | Maat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu |  | 15 | 3 |  Australia    Brasilia    Irlanti    Iso-Britannia    Italia    Japani    Kiina    Puola    Ranska    Ruotsi    Saksa    Sveitsi    Thaimaa    Uusi-Seelanti    Yhdysvallat |
| Luoteis-Eurooppa | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Alankomaat (2) |
| Lounais-Eurooppa | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Belgia    Espanja |
| Keski- ja Itä-Eurooppa sekä Keski-Aasia | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Venäjä (2) |
| Pohjois-Amerikka | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Kanada (2) |
| Etelä- ja Keski-Amerikka | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Chile    Puerto Rico |
| Afrikka ja Lähi-itä | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Etelä-Afrikka    Pakistan |
| Kaakkois-Aasia ja Oseania | 31. joulukuuta 2019 | 2 | 1 |  Intia    Hongkong |
| Yksilöranking | 31. joulukuuta 2019 | 6 | 1-2 |  Itävalta    Tanska    Tšekki (2)    Valko-Venäjä (2) |
Osallistuvat ratsukot

| Maa | Paikat | Ratsukot |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 3 |  |
|  Brasilia | 3 |  |
|  Irlanti | 3 |  |
|  Iso-Britannia | 3 |  |
|  Italia | 3 |  |
|  Japani | 3 |  |
|  Kiina | 3 |  |
|  Puola | 3 |  |
|  Ranska | 3 |  |
|  Ruotsi | 3 |  |
|  Saksa | 3 |  |
|  Sveitsi | 3 |  |
|  Thaimaa | 3 |  |
|  Uusi-Seelanti | 3 |  |
|  Yhdysvallat | 3 |  |
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen joukkuekilpailu

Kenttäratsastuksen joukkuekilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 30. heinäkuuta – 2. elokuuta Equestrian Parkilla ja Sea Forest Cross-Country Coursella. Kilpailuun osallistuu 15 joukkuetta.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 15 maata. Isäntämaa Japani saa kiintiöpaikan. Vuoden 2018 MM-kilpailuista pääsei kuusi parasta maata olympialaisiin. Muutoin karsintoja varten maat oli jaettu seitsemään maantieteelliseen alueeseen. Luoteis-Euroopan ja Lounais-Euroopan ryhmien karsintoina toimi vuoden 2019 EM-kilpailuista, joista pääsi kaksi joukkuetta kilpailuun. Keski- ja Itä-Euroopan ja Keski-Aasian paikka jaettiin erillisessä karsintapahtumassa. Amerikan kaksi paikkaa jaettiin Pan-Amerikan kisoissa 2019. Kaakkois-Aasian ja Oseanian sekä Afrikan ja Lähi-idän paikat jaettiin samassa karsintapahtumassa. Viimeinen paikka jaetaan kenttäratsastuksen Nation Cupissa 2019.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet maat

| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| MM-kilpailut 2018 | 11. – 23. syyskuuta 2018 | 6 |  Australia    Irlanti    Iso-Britannia    Ranska    Saksa    Uusi-Seelanti |
| Keski- ja Itä-Eurooppa ja Keski-Aasia | 20. – 23. kesäkuuta 2019 | 1 |  Puola |
| Kaakkois-Aasia ja Oseania   Afrikka ja Lähi-itä | 23. – 26. toukokuuta 2019 | 2 |  Kiina    Thaimaa |
| Amerikka | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 2 |  Brasilia    Yhdysvallat |
| Luoteis-Eurooppa ja Lounais-Eurooppa   EM-kilpailut 2019 | 28. elokuuta – 1. syyskuuta 2019 | 2 |  Ruotsi    Italia |
| Kenttäratsastuksen Nations Cup 2019 | 23. toukokuuta – 13. lokakuuta 2019 | 1 |  Sveitsi |
Osallistuvat ratsukot

| Maa | Ratsukot |
| --- | --- |
 Australia: 
 Brasilia: 
 Irlanti: 
 Iso-Britannia: 
 Italia: 
 Japani: 
 Kiina: 
 Puola: 
 Ranska: 
 Ruotsi: 
 Saksa: 
 Thaimaa: 
 Uusi-Seelanti: 
 Yhdysvallat:
Rick Aguilera

Rick Aguilera
Richard Warren "Rick" Aguilera (s. 31. joulukuuta 1961) on yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä. Hän pelasi ensimmäisen Major League -ottelunsa 23-vuotiaana 12. kesäkuuta 1985 ja viimeisensä 38-vuotiaana 6. syyskuuta 2000.
Aguilera osallistui MLB:n All-Star-peleihin vuosina 1991, 1992 ja 1993.
Joukkueet

New York Mets (1985–1989)
Minnesota Twins (1989–1995, 1996–1999)
Boston Red Sox (1995)
Chicago Cubs (1999–2000)
René Mortiaux

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Chamonix 1924 | neljän miehen kelkka |  |
René Mortiaux (1881 - ?) oli belgialainen rattikelkkailija, hän voitti yhdessä Charles Mulderin, Paul van den Broeckin, Victor Verschuerenin ja Henri Willemsin kanssa olympiapronssia neljän-viiden miehen kelkasta Chamonix’sta 1924. Renéstä ei tiedätä mitään muuta kuin hänen osallistumisensa talviolympialaisiin.
Rakkauden ja vihan tuulet

| Rakkauden ja vihan tuulet> Head in the Clouds |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Duigan
Käsikirjoittaja:  John Duigan
Tuottaja:   Michael Cowan  Bertil Ohlsson  Jonathan Olsberg  Jason Piette  André Rouleau  Maxime Rémillard 
Säveltäjä:  Terry Frewer
Kuvaaja:  Paul Sarossy
Leikkaaja:  Dominique Fortin
Pukusuunnittelija:  Mario Davignon (käännä suomeksi)
Pääosat:   Charlize Theron  Penélope Cruz  Stuart Townsend  Thomas Kretschmann 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada  Yhdistynyt kuningaskunta 
Tuotantoyhtiö:   Remstar Productions  Dakota Films  Spice Factory  Movision  Tusk Productions 
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Netflix
Ensi-ilta:   2004-09-1212. syyskuuta 2004 (Toronton elokuvajuhlat, Kanada)  
Kesto:   132 minuuttia  (121 minuuttia Toronton elokuvajuhlilla) 
Alkuperäiskieli:   englanti  ranska  (esiintyy myös saksaa ja espanjaa) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkauden ja vihan tuulet (engl. Head in the Clouds; Kanadassa ransk. nimenä La tête dans les nuages) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut kanadalais-brittiläinen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut John Duigan. Elokuvan pääosissa ovat Charlize Theron, Penélope Cruz, Stuart Townsend ja Thomas Kretschmann. Elokuva sai elokuvakriitikoilta kielteiset arvostelut ja tuotti maailmanlaajuisesti 3,5 miljoonaa dollaria.
Juoni

Rakkauden ja vihan tuulet kertoo kolmesta ystävyksestä toisen maailmansodan kynnyksellä 1930-luvulla. Rikas miehiä ja naisia hurmaava kunnianhimoinen valokuvaaja Gilda Bessé (Charlize Theron) asuu Pariisissa irlantilaisen Guy Malyonin (Stuart Townsend) ja espanjalaismallin Mían (Penélope Cruz) kanssa. Kolmikon yhteiselo katkeaa, kun syttyy sota. Gilda keskittyy luomaan valokuvaajan uraansa, mutta Guy ja Mía lähtevät taistelemaan Euroopassa riehuvaa fasismia vastaan. Kolmikko kokee eron vaikeana, sillä Gilda on sekä Mían että Guyn rakastettu.
Tuotanto

Alun perin Natalie Portman oli kiinnitettynä pääosaan. Rakkauden ja vihan tuulet kuvattiin 20 miljoonan dollarin budjetilla Kanadassa, Ranskassa ja Britanniassa vuonna 2003. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Kanadassa Montreal, Ranskassa Pariisi ja Britanniassa Lontoo ja Cambridge.
Julkaisu ja vastaanotto

Rakkauden ja vihan tuulet sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 12. syyskuuta 2004. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 3,5 miljoonan dollarin lipputulot.
Rakkauden ja vihan tuulet on saanut elokuvakriitikoilta kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 15% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 89 arviointiin. 8 430 käyttäjästä 61% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 27 arvostelun perusteella elokuva on saanut 40 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 24 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,4/10. Internet Movie Databasen 12 758 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,6/10. Kielteisistä arvosteluista huolimatta Rakkauden ja vihan tuulet oli ehdokkaana seitsemään Genie-palkintoon, joista se voitti neljä.
Columbia TriStar julkaisi elokuvan DVD:lle 25. tammikuuta 2005. Scanbox Entertainment Finland Oy julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle 29. kesäkuuta 2005.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Genie-palkinto | Paras kuvaus | Paul Sarossy | Voitto |
| Genie-palkinto | Paras leikkaus | Dominique Fortin | Voitto |
| Genie-palkinto | Paras alkuperäinen musiikki | Terry Frewer | Voitto |
| Genie-palkinto | Paras puvustus | Mario Davignon | Voitto |
| Genie-palkinto | Paras lavastus | Jonathan Lee Gilles Aird | Ehdokkuus |
| Genie-palkinto | Paras äänitys | Pierre Blain Jo Caron Michel Descombes Gavin Fernandes | Ehdokkuus |
| Genie-palkinto | Parhaat äänitehosteet | Marcel Pothier Natalie Fleurant Guy Francoeur Antoine Morin Guy Pelletier | Ehdokkuus |
| Jutra-palkinto | Paras kampaus | Réjean Goderre | Ehdokkuus |
| Jutra-palkinto | Paras puvustus | Mario Davignon | Ehdokkuus |
| Canadian Society of Cinematographers -palkinto | Paras kuvaus teatterielokuvassa | Paul Sarossy | Voitto |
| Milanon elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinto | Paras elokuva | John Duigan | Voitto |
Aiheesta muualla

Rakkauden ja vihan tuulet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rakkauden ja vihan tuulet Elonet.
Rakkauden ja vihan tuulet AllMoviessa. (englanniksi)
Rakkauden ja vihan tuulet Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Rakkauden ja vihan tuulet Metacriticin sivuilla (englanniksi)
Rakkauden ja vihan tuulet Box Office Mojossa (englanniksi)
Rakkauden ja vihan tuulet The Numbersin sivuilla (englanniksi)
Puolan väestö

Puolan väkiluvun kehitys FAO:n mukaan 1961-2010 (miljoonaa asukasta).
Puolan väestö on etnisesti varsin homogeeninen. Puolalaisten geneettinen tausta on sitä vastoin hyvin heterogeeninen johtuen suuresta vähemmistöjen määrästä ennen toista maailmansotaa ja mongolien hyökkäyksistä (n. 1200-luvulla). Myös monet sodat ovat monipuolistaneet puolalaisten geneettistä taustaa.[lähde? ]
Puolan väkiluku on noin 38 miljoonaa. Luku on pysytellyt samana kommunistidiktatuurin luhistumisesta alkaen. Vuonna 1980 väkiluku oli noin 35,7 miljoonaa, vuonna 1960 noin 29,8 miljoonaa ja vuonna 1946 noin 23,6 miljoonaa. Maassa puhutaan lähes yksinomaan puolaa (97,8 %). Pieniä vähemmistöjä ovat saksalaiset, ukrainalaiset, valkovenäläiset ja liettualaiset. Noin 87 prosenttia väestöstä on katolilaisia. Katolisten lisäksi maassa on muiden muassa ortodokseja, uniaatteja eli kreikkalaiskatolilaisia, protestantteja ja juutalaisia.
Ennen toista maailmansotaa Puolassa asui yli kolme miljoonaa juutalaista, runsas miljoona sekä saksalaisia että valkovenäläisiä ja lähes neljä miljoonaa ukrainalaista. Juutalaiset surmattiin toisen maailmansodan aikaisessa, saksalaisten toimeenpanemassa holokaustissa, ja sodanjälkeisessä rajojen siirrossa voittajat suorittivat laajamittaisia joukkosiirtoja. Niissä Neuvostoliittoon jäänyt puolalaisväestö siirrettiin nyky-Puolaan ja nyky-Puolan ukrainalaiset ja valkovenäläiset Neuvostoliittoon.[lähde? ]
Vuonna 2012 arvioitu elinajanodote on miehille 72,31 vuotta ja naisille 80,43 vuotta.
Maailman terveysjärjestön vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan alkoholinkäyttö Puolassa on maailman keskitason yläpuolella, puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna noin 8,7 litraa aikuista kohti. Tämä on hiukan vähemmän kuin Italiassa ja hiukan enemmän kuin Yhdysvalloissa.
Väestöjakauma

| kansallisuus | 1921 | 1931 | 1946 | 1989 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| puolalainen | 18 814 239 69,2 % | 22 208 000 69,1 % | 20 520 178 85,6 % | n. 37 380 000 98,7 % |
| ukrainalainen | 3 898 431 14,3 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | – | n. 230 000 0,6 % |
| juutalainen | 2 110 448 7,8 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | – | – |
| valkovenäläinen | 1 060 237 3,9 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | – | n. 190 000 0,5 % |
| saksalainen | 1 059 194 3,9 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | 2 288 300 9,6 % | – |
| liettualainen | 68 667 0,3 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | – | – |
| venäläinen | 56 239 0,2 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | – | – |
| tšekki | 30 629 0,1 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | – | – |
| muut | 78 634 0,3 % | muut yht. 9 925 000 30,9 % | 399 526 1,7 % | n. 80 000 0,2 % |
| vailla kansallisuutta | – | muut yht. 9 925 000 30,9 % | 721 523 3,0 % | – |
| yhteensä | 27 176 717 | 32 133 000 | 23 929 527 | n. 37 875 000 |
Väestöjakauma > Puolan kielelliset olosuhteet vuonna  1937

[[File:Poland1937linguistic.jpg|thumb|center|300px|Seuraavassa on Puolan toisen tasavallan aikaista tilannetta kuvaava karttaa kansallisuuksien asuinalueista vuodelta 1937
puola
valkovenäjä
ukraina
tšekki
liettua
saksa
puolankielinen väestö Puolan ulkopuolella]]
Koulutus

Puolan koulujärjestelmä on uudistusten kohteena, koska sitä sopeutetaan eurooppalaisiin järjestelmiin. Nykyisin lapset käyvät yhtenäistä alakoulua 7–13-vuotiaina. Sen jälkeen on erilaisia yläkouluvaihtoehtoja, ja noin 19-vuotiaana ne, jotka haluavat jatkaa yliopistoihin tai muuten korkea-asteelle, suorittavat ylioppilas- eli matura-tutkinnon.
Suurimpia kaupunkeja

Vuonna 2010 Puolassa oli viisi yli puolen miljoonan asukkaan kaupunkia, ja kymmenen yli 300 000 asukkaan kaupunkia (suluissa arvioitu asukasluku vuonna 2010).
Varsova (1 709 578)
Krakova (754 804)
Łódź (737 746)
Wrocław (629 931)
Poznań (555 080)
Gdańsk (452 160)
Szczecin (404 106)
Bydgoszcz (355 647)
Lublin (349 264)
Katowice (305 631)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolan väestö Wikimedia Commonsissa
Puolan kunnat, joissa vähintään 10 % väestöstä oli muita kuin puolalaisia vuosien 2002 ja 2011 väestönlaskennoissa.
René Mayer

| René Mayer |
| --- | --- |
 1949
Ranskan pääministeri
 8. tammikuuta – 28. kesäkuuta 1953  
Edeltäjä:  Antoine Pinay
Seuraaja:  Joseph Laniel
Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtokunnan puheenjohtaja
 1955–1958  
Edeltäjä:  Jean Monnet
Seuraaja:  Paul Finet
Henkilötiedot
Syntynyt: 1895 Pariisi
Kuollut: 1972 (ikä 77)
Ammatti:  juristi
Tiedot
Puolue:  Radikaalipuolue
Uskonto:  juutalainen
René Mayer (1895–1972) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuonna 1953, ja Euroopan unionin edeltäjän Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtokunnan puheenjohtajana 1955–1958.
Mayer syntyi Pariisissa, opiskeli juristiksi ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Hän työskenteli Air Francen hallinnossa 1933–1940, mutta Vichyn hallitus pakotti hänet eroamaan. Mayer liittyi vastarintaliikkeeseen.
Sodan jälkeen Mayeristä tuli liikenneministeri ja vuonna 1946 hänet valittiin parlamenttiin Radikaalipuolueen  riveistä. Hän toimi liikenne-, valtionvarain- ja oikeusministerinä useissa hallituksissa, ja vuonna 1953 hänestä tuli pääministeri. Pääministerinä hän ajoi yhteistyötä Britannian kanssa ja koko Euroopan puolustusyhteistyötä. Hallituksensa kaaduttua hän jatkoi Euroopan yhteistyökuvioissa mikä huipentui Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtokunnan puheenjohtajajuuteen.
Mayer oli aktiivinen Ranskan juutalaisyhteisön jäsen.
Rafael Saifulin

Rafael Saifulin (s. 1952 Samaran alue, Neuvostoliitto) on venäläis-suomalainen kuvanveistäjä. Hän asuu Salon Kiskossa.
Saifulin on opiskellut Pietarin taideteollisessa akatemiassa, josta hän valmistui 1979. Hän on asunut Suomessa vuodesta 1992 alkaen. Hän on Suomen kuvanveistäjäliiton jäsen. Hänen teoksiaan on muun muassa Kiskossa (Lintu, 2009), Hangossa (Tuuli mereltä, 2005) ja Turussa (Onnenhevonen, 2005).
Valokuvia julkisista teoksista

Tuuli mereltä, Hanko, 2005.
Onnenhevonen, Turku, 2006.
Lintu, Salo, 2009.
Onni, Salo, 2017 (2006).
Ritva Ketola

| Ritva Ketola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1953
Ammatti:  kirjailija
Ritva Ketola (s. 1953) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut runoteoksen Laulumaablues (2006).
Ritva Ketola on myös julkaissut runokirjat Läpinäkyvää (2008), Varjonyrkkeilyä (2013) ja Lyhyestä virsi kaunis (2016).
Rieskala (täsmennyssivu)

Rieskala tarkoittaa seuraavia:
Rieskala, Porin kaupunginosa
Rieskala, kylä Huittisissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rieskala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Puolanajokoira

| Puolanajokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Puola
Määrä:  Puolan ulkopuolella harvinainen Suomessa ei yhtään rekisteröityä yksilöä
Rodun syntyaika:  1100-1300-luku, ensimmäinen maininta nimellä ogar 1500-luvulta
Alkuperäinen käyttö:  jäniksen, ketun, villisian ja saksanhirven metsästys, vesilintujen ylösajo
Nykyinen käyttö:  ketun ja villisian metsästys
Muita nimityksiä:  ogar polski, Polish Hound, brachet polonais, Polnische Bracke, sabueso polaco, poola hagijas
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.1 Suuret ajavat koirat #52
Ulkonäkö
Paino:  22,5–31,8 kg[lähde? ]
Säkäkorkeus:  uros 56–65 cm narttu 55–60 cm
Väritys:  punaruskea, jossa tumma mantteli
Puolanajokoira (puol. ogar polski) on puolalainen koirarotu. Sitä käytettiin perinteisesti niin jäniksen, ketun, villisian kuin saksanhirvenkin metsästykseen sekä vesilintujen ylösajoon. Nykyisin sitä käytetään ainoastaan ketun ja villisian metsästykseen.
Ulkonäkö

Pää on raskas ja sivusuunnasta katsottuna muodoltaan keskipitkä suorakaide. Kallo on leveä ja korvien välistä kohtuullisen holvautunut (kaareutuva), otsapenger erottuu selvästi. Kuono on syvä, pitkänomainen ja tylppäkärkinen. Kirsu on leveä, kookas ja tumma. Purenta on leikkaava. Silmät ovat hieman vinot, ilmeeltään lempeät ja väriltään tummanruskeat. Korvat ovat keskipitkät, keskileveät, riippuvat, suhteellisen matalalle kiinnittyneet ja kärjistään hieman pyöristyneet. Ylälinja on suora, selkä leveä, pitkä ja lihaksikas. Säkä erottuu selkeästi. Häntä on melko alas kiinnittynyt, paksu ja kevyesti kaartuva; koiran liikkuessa hitaasti hieman kohoava muttei selän päälle kiertyvä. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Pääväritys on punaruskea, ja selässä tulee olla musta tai tummanharmaa mantteli ("satula"). Punaisen sävy vaihtelee tummankeltaisesta mahonginpunaiseen. Uroksen säkäkorkeus vaihtelee 56–65 cm ja nartun 55–60 cm välillä. Painon tulee olla sopusuhtainen säkäkorkeuden ja rakenteen kanssa.
Luonne ja käyttäytyminen

Hyvien metsästysominaisuuksiensa lisäksi puolanajokoira on myös ihanteellinen perhekoira. Se on kotiolossa helppohoitoinen, perhettään kohtaan omistautunut, joskin suhtautuu varautuneesti vieraisiin. Työskennellessään sille on tyypillistä kuuluva haukku.
Alkuperä

Vaikkei rodun alkuperää tarkemmin tunnetakaan, muistuttaa se ulkoisesti paljon alkuperäistä hubertuksenajokoiraa. Gallus Anonymouksen mukaan Puolassa metsästettiin koirien avulla jo 1100-luvulla, ja 1300-luvulla erityisesti kuninkaat kasvattivat rotua.
Vuosisatojen ajan puolanajokoiraa käytettiin metsästyksessä kaikkialla Puolassa, jopa itäisillä rajamailla ja Liettuassa. Sitä kasvatettiin lähes kaikissa paikallisissa kartanoissa ja hoveissa. Koirat nimettiin usein soittimien mukaan, mikä johtui niiden ääntelystä metsästyksen aikana. Metsästäjät tulkitsivat kyseisiä ääniä, minkä ansiosta he saivat selville riistan lajin ja sijainnin sekä sen, seurasivatko koirat tuoretta jälkeä vai eivät.
1500-luvulla Piotr Krescentyn ja Mikolaj Rej mainitsivat teoksissaan ensimmäistä kertaa nimen ogar. Vuonna 1618 Krakovassa julkaistiin rotua kuvaava kreivi Jan Ostrorógin kirja "Metsästäminen Ogar-koirilla". Vanhoja kuvauksia puolanajokoirasta löytyy niin paikallisesta kirjallisuudesta, vaakunoista, sineteistä, asekoteloista kuin exlibris-merkeistäkin. 1700-1800-luvulla se esiintyi myös puolalaisissa maalauksissa. Rotu oli ensimmäistä kertaa esillä koiranäyttelyissä jo 1800-luvulla. Tuolloin paikallinen aatelisto kasvatti sitä Venäjän miehityksen alaisilla alueilla.
Aiemmin rotu tunnettiin hyvin myös kotimaansa ulkopuolella. Sen harrastajiin lukeutui kreivi Ksawery Branicki, jonka koira osallistui Pariisin metsästysnäyttelyyn 1900-luvun alkupuolella, voittaen samalla kultaisen mitalin. 1920-luvun alussa puolanajokoiria käytettiin metsästykseen enää vain paikka paikoin Itä-Puolaan kuuluvilla Polesien, Wolynin ja Vilnan alueilla. Maan menetettyä itäiset osansa koiria ei enää kasvatettu valtion virallisten rajojen sisällä. Tilanne muuttui vasta vuonna 1959, kun Valko-Venäjältä Puolaan muuttanut eversti Piotr Kartawik toi mukanaan kotimaastaan neljä puolanajokoiraa. Hän perusti Puolan ensimmäisen sodanjälkeisen rotua kasvattavan kennelin, jolle hän antoi nimen "z Kresów". Kaikkien nykyisten puolanajokoirien sukutaulussa esiintyy kyseisen kennelin koiria.
Vuonna 1964 laadittiin ensimmäinen virallinen rotumääritelmä, ja kaksi vuotta myöhemmin FCI tunnusti rodun. Kuuluisia rodunedustajia ovat olleet mm. Bartek, Obal ja Opal z Kresów -kennelistä, Echo z Walii -kennelistä, Kacpersirius z Landeckich Stawów -kennelistä, Burza z Rogoznickich Lasów -kennelistä, Dusiolek ja Lutnia z Gonczaków -kennelistä, Cytra ja Mahon ze Stanicy Cisowiec -kennelistä, Gerwazy Gniot Habenda-kennelistä sekä Akcent z Wszystkich Skoków -kennelistä.
Alkuperä > Etymologia

Joidenkin mielestä nimitys ogar on johdettu puolan sanasta ogorzaly, joka kuvaa rodun ruskeaa väritystä. Toisten mielestä se saattaa olla johdettu sanasta grac, joka viittaa rodun tyypilliseen haukkuun työskentelyn aikana. Kolmannen teorian mukaan kantasana olisi tšekin kielen ohar, joka tarkoittaa seisojaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Polish Hound Information
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Polish Hound
Puolanajokoira näyttelyssä.
Kaksi puolanajokoiraa saaliinsa luona.
Käännös suomeksi
Pöyrisjärvi

| Pöyrisjärvi Bievrrašjávri |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Enontekiö 
Koordinaatit:  68°43′20″N, 23°49′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pöyrisjoki 
Järvinumero:  65.663.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  418,1 m  
Rantaviiva:  39,404 km  
Pinta-ala:  15,046 km²  
Saaria:  12 
 fiPöyrisjärvi 
Pöyrisjärvi eli pohjoissaameksi Bievrrašjávri  on Lapissa Enontekiöllä Norjan rajan läheisyydessä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee 1,7 kilometriä Norjan rajasta. Se voidaan jakaa neljään järvenselkään. Pohjoisessa on Isoselkä ja etelässä Naapanselkä, jonka itäpuolella jää Isosaaren taakse Porokotaselkä ja sen eteläpuolella jää Kotasaaren taakse Oivuksenselkä. Järven pinta-ala on 1 500 hehtaaria eli 15 km². Se on 6,6 kilometriä pitkä ja 4,3 kilometriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 418,1 metriä mpy.
Saaria on 12. Niistä kaksi suurinta ovat 700 metriä pitkä ja 550 metriä leveä Isosaari ja 350 metriä pitkä Kotasaari. Muita pienempiä saaria ovat Säksärinsaaret, Riehtisaari, Ahvenlahdensaari, Ruumissaari, Luukatinsaari ja Keinolahdensaari.
Järven rantaviivan pituus on 39 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa tunturikoivikkoa, paljakkaa tai avosuota. Järvi on autio lukuun ottamatta neljää vapaa-ajan asuntoa. Yksi niistä sijaitsee Isosaaressa, mutta loput ovat järven kaakkoisrannalla. Etelärannalla on autio- ja varaustupia. Niille kaikille johtaa Näkkälästä tie. Norjan rajalle on matkaa 1,7 kilometriä.