stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koskelan teinisurma
Reaktiot

Tapaus aiheutti järkytystä koko Suomessa ja synnytti vilkasta keskustelua nuorten väkivaltaisuudesta. Surmapaikalle tuotiin paljon kynttilöitä menehtyneen pojan muistoksi. Uhrin muiston kunniaksi ja kiusaamisen vastustamiseksi järjestettiin 5. maaliskuuta 2021 epävirallinen muistotilaisuus, jossa sytytettiin kynttilöitä näkyvillä paikoilla eri puolilla maata. Idea tapahtumaan tuli Facebookiin perustetusta ”Oikeutta Koskelan uhrille” -ryhmästä. Kynttilöitä sytytettiin esimerkiksi Helsingissä eduskuntatalon portailla, Turussa tuomiokirkon portailla, Lahdessa Ristinkirkon portailla ja Kuopiossa Haavoittunut sotilas -sankaripatsaan luona. Surma herätti myös voimakasta lynkkausmielialaa, ja julkisessa keskustelussa ratkaisuksi esitettiin esimerkiksi ankarampia rangaistuksia ja tiukempaa kurinpitoa.
Poliisi tiedotti tutkinnasta jo alkuvaiheessa poikkeuksellisen laajasti asian yhteiskunnallisen merkityksen vuoksi. Helsingin poliisin rikostutkintayksikön päällikkö rikosylitarkastaja Jonna Turunen luonnehti tapausta täysin poikkeukselliseksi. Tapaus nosti esiin myös lastensuojelun resurssoinnin. Tutkinnanjohtaja Marko Forss kuvasi tekoa sadistiseksi. Sisäministeri Maria Ohisalon mukaan tapaus kertoo huonovointisuuden kasautumisesta. Lapin yliopiston rikosoikeuden emeritaprofessori Terttu Utriaisen mukaan Koskelan surma oli poikkeuksellisen raaka ja Suomessa hyvin harvinainen. Utriainen myös sanoi tapauksen osoittavan, että osalla nuorista on kadoksissa vastuu omista teoista ja arvot ovat hämärtyneet.
Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa sunnuntaina 21. helmikuuta kirjoitettiin, että uhriin kohdistettu silmitön ja ilmeisen motiiviton julmuus on herättänyt kysymyksiä ihmisyyden perusasioista. Kirjoituksen mukaan tekijöiden rankaisemisen ja viranomaisten vastuukysymysten selvittämisen lisäksi on pohdittava, mistä tapauksen kaltainen pahuus kumpuaa. Ilta-Sanomien 4. maaliskuuta julkaistun pääkirjoituksen mukaan Koskelan tapauksen pitäisi herättää yhteiskunta tilanteeseen, ja samalla tulisi keskustella syistä ja seurauksista. Kirjoituksessa kehotettiin myös pohtimaan, pystyvätkö oikeuslaitos ja yhteiskunta yleisesti puuttumaan nuorten väkivaltarikoksiin.
Surmasta julkaistiin 5. heinäkuuta 2021 MTV:n rikostoimittajan Tiia Palménin kirjoittama kirja Koskelan teinisurma.
Kouros

Kuros tai kouros on kreikkalaisen kuvanveiston arkaaiselle kaudelle tyypillinen alaston nuori mies.
Kouros voi myös tarkoittaa:
Sukunimenä

Alexis Kouros, iranilaissyntyinen suomalainen kirjailija, toimittaja ja ohjaaja.
Yiannis Kouros, australialainen kreikkalaissyntyinen ultrapitkien matkojen juoksija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kouros”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dennis O’Flaherty

| Dennis O'Flaherty> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Dennis O'Flaherty on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja. Hän sai Edgar Allan Poe -ehdokkuuden elokuvasta Hammett – tehtävä Chinatownissa vuonna 1984. Sittemmin O'Flaherty keskittyi käsikirjoittamaan jaksoja animaatiosarjoihin ja on uransa aikana käsikirjoittanut useita supersankari teemaisia sarjoja, kuten BraveStarr, Kapteeni N, Turtles – mutanttikilpikonnat, Batman ja Prätkähiiret. O'Flaherty kokeili myös näyttelemistä jo 1950-luvun lopulla ja teki usein cameorooleja elokuvissa, kuten The Proper Time, Capricorn yksi ja Kovat kostajat.
Dennis Poore

| Dennis Poore> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Roger Dennistoun Poore
Syntynyt: 19. elokuuta 1916 
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1952
Talli(t):  Connaught
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  3
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1952
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1952
Roger Dennistoun "Dennis" Poore (19. elokuuta 1916 Paddington, Lontoo – 12. helmikuuta 1987 Kensington, Lontoo) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja.
Poore kasvoi varakkaassa perheessä, vaikka hänen isänsä menehtyi ensimmäisessä maailmansodassa. Innostukseen kilpa-ajamiseen hän sai Cambridgen yliopiston ajoiltaan, mm. Prinssi Birasta, ja osti sprinttikisoja varten kilpakuljettaja Hugh Hamiltonin MG Midget J4 -kilpa-auton. Toisen maailmansodan aikoihin hän palveli RAF:n lentuekomentajana ja sodan jälkeen palasi kilpa-auton rattiin ostamalla Tazio Nuvolarin Alfa Romeon. Poore voitti vuoden 1947 Gransdenin kilpailun sekä British Hill Climbing -sarjan mestaruuden vuonna 1950.
Poore osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1952, joista saavutti kolme pistettä ajamalla neljänneksi Britannian GP:ssä. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa voittaen vuoden 1952 Newcastle Journal Trophyn. Vuonna 1952 Poore liittyi Aston Martinin urheiluautojoukkueeseen ja osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoihin neljä kertaa, mutta keskeytti jokaisen kilpailun. Tallin parhaaksi tulokseksi hän kykeni ajamaan voiton vuoden 1955 Goodwoodin 9 tunnin ajoista.
Lopetettuaan kilpailemisen hän keskittyi liike-elämään, missä omisti potkurinvalmistusyhtiö Manganese Bronzen, pyrki pelastamaan brittiläisen moottoripyöräteollisuuden Norton, Matchless, AJS ja BSA yrityksien hankinnoilla, johti Lontoon taksinvalmistusyritystä Carbodiesia sekä rahoitti Autosport-lehden painantaa.
Georgian humanitaarinen apu 2008

Georgian humanitaarinen apu 2008 alkoi, kun Etelä-Ossetiasta käydyt taistelut alkoivat laantua 13. elokuuta 2008 Georgian armeijan käytännössä vetäydyttyä Tskhinvalin ja Gorin alueilta kohti Tbilisiä. Yhdysvaltain presidentti George W. Bush velvoitti Yhdysvaltain puolustusministeriön antamaan tukea.
Georgian pakolais- ja asuntoministeriön oli rekisteröinyt 23. elokuuta 2008 mennessä 22 400 pakolaista. Tbilisiin oli perustettu 95 virallista järjestelykeskusta.
Yhdysvallat

Yhdysvaltain avustusoperaation tarkoituksena on tuen osoittaminen Georgian hallitukselle sekä sotilaallisen vastavoiman tarjoaminen Venäjän joukoille.
Ensimmäisenä avustustarvikkeita toimitti Yhdysvallat C-17 Globemaster III -sotilaskuljetuskoneilla tukeutuen Georgian lentokenttiin. 13.–14. elokuuta 2008 US Air Force Air Mobility Commandin 13. ja 14. lentokuljetuslaivue olivat kuljettaneet ensiksi Georgian armeijan 2 000 sotilasta Irakista Georgiaan ja sen jälkeen humanitaarista apua. Toiminnan koordinoi 618. ilmatankkausvalvontakeskus Scottin sotilaslentoasemalta.
Ensimmäisen avun arvo oli noin miljoona Yhdysvaltain dollaria ja se sisälsi 16 kuormalavallista lääkkeitä, vaatteita, makuupusseja ja muita tarpeellisia tarvikkeita.
Yhdysvallat lähetti Mustallemerelle myös hävittäjä USS McFaulin, joka ei Yhdysvaltojen ilmoituksen mukaan kyennyt rantautumaan Batumin satamaan, vaan joutui purkamaan noin 55 tonnin apulastinsa yksitellen rantaan pääseviin aluksiin. Venäjän federaation mukaan Yhdysvallat on toimittanut Mustallemerelle Naton alusten myötä sata Tomahawk-risteilyohjusta. USS McFaul voi kantaa 90 BGM-109 Tomahawk -risteilyohjusta. Yhdysvaltain laivasto ei kerro, onko ohjukset varustettu ydinkärjillä.
Amerikan Punainen Risti tuki 13. elokuuta 2008 kansainvälisen Punaisen Ristin kautta 100 000 dollarilla ja noin 35 tn:n apu toimitetaan Ammanin kautta Tbilisiin. Ensimmäiset tarvikkeet sisälsivät huopia, hygieniavälineitä ja vesikontteja. Myöhemmin toimitetaan riisiä ja muita elintarvikkeita.
Venäjä

Venäjän Punainen Risti on tarjonnut apua Georgiaan Stavropolin miliisit luovuttivat verta Etelä-Ossetian avuksi ja päivän palkkansa.
Euroopan unionin komissio

Euroopan unionin komission humanitaarisen avun komissaari Louis Michel ilmoitti, että Euroopan unionin komissio on osoittanut 1 000 000 euron avun Georgiaa varten.. Kaiken kaikkiaan vuodesta 1993 Georgiaan on osoitettu 104 000 000 euroa humanitaarista apua.
Suomi

Suomen Kirkon Ulkomaanapu lahjoitti 50 000 euroa.
Viro

Viro antoi täydentävää humanitaarista apua Georgialle 12. elokuuta 2008 5,5 tonnia sisältäen siteitä, antibiootteja, infuusionesteitä, kevytsänkyjä, huopia, lämpöhuopia ja muita pelastustyössä tarvittavien tarvikkeitä.
Eesti Raudtee

| Eesti Raudtee |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1918, nykymuodossa 1992
Puheenjohtaja:  Erik Laidvee
Kotipaikka:  Tallinna, Viro
Toimiala:  rautatieliikenne, infra, rahtiliikenne
Liikevoitto:  8,6 milj. € 
Henkilöstö:  758 (2018)
Omistaja:  Valtionyhtiö
Kotisivu:  www.evr.ee/et/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eesti Raudtee eli EVR on Viron kansallinen rautatieyhtiö. Se omistaa ja hallinnoi 1214 km rataa, 60 asemaa ja 129 seisaketta kautta maan, mukaanluettuna Elronin liikennöimät osuudet Tallinnan ympärillä. Se on kokonaan Viron valtion omistama valtionyhtiö.
Historia

Rautatieliikenne alkoi Virossa 1870, maan ollessa osa Venäjän keisarikuntaa. Ensimmäinen ratayhteys kulki Paldiskista Tallinnan ja Narvan kautta Hatsinaan. 1877 rataverkkoon tuli toinen linja, Tallinnasta Tapan kautta Tarttoon. Viron itsenäistyttyä 1918 maan rautatiet yhdistettiin Eesti Raudteen alle.
Neuvostoliiton miehitettyä Viron 1940 Eesti Raudtee yhdistettiin Neuvostoliiton rautatieministeriön alaisuuteen. Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen EVR perustettiin uudelleen 1992, ja siitä tuli osakeyhtiö 1997. Vuonna 2001 Viron valtio myi kaksi kolmasosaa EVR:n osakekannasta sijoittajille, mutta osti ne takaisin vuonna 2007.
Vuonna 2009 Eesti Raudteen rahti- ja infraliiketoiminta siirrettiin EU:n lainsäädännön takia tytäryhtiöihin EVR Cargo ja EVR Infra.  Vuonna 2012 AS EVR Cargo (nimi vaihtunut Operailiksi v. 2018) erotettiin Eesti Raudteestä omaksi yhtiökseen ja EVR Infran nimeksi palautettiin Eesti Raudtee.
Aiheesta muualla

Eesti Raudteen kotisivut englanniksi[vanhentunut linkki]
Kuiperin vyöhyke

Kuiperin vyöhykkeen kohteet (vihreällä) muodostavat kehän Neptunuksen radan ulkopuolelle.
Pluto on Kuiperin vyöhykkeen suurimpia kappaleita. Kuvassa myös Pluton kuu Kharon.
Kuiperin vyöhyke on laaja vyöhyke Aurinkokunnan ulko-osissa Neptunuksen radan takana.
Munkkirinkilän muotoinen Kuiperin vyöhyke on yksi Aurinkokunnan suurimmista rakenteista. Vyöhyke alkaa Neptunuksen radalta noin 30 astronomista yksikköä (AU) Auringosta, ja vyöhykkeen pääosan ulkoreuna on 50 AU:n päässä Auringosta. Varsinaiset Kuiperin vyöhykkeen kohteet eli cubewanot sijaitsevat noin 40–50 AU:n päässä Auringosta. Ulkoreunan kanssa päällekkäin sijaitsee hajanaiseksi kiekoksi kutsuttu vyöhyke, joka jatkuu aina 1000 AU:n etäisyydelle. Päällekkäisyydestään huolimatta hajanainen kiekko on joidenkin tutkijoiden mukaan eri aluetta kuin Kuiperin vyöhyke. Jotkut tutkijat kutsuvat myös Kuiperin vyöhykettä mieluummin transneptuniseksi alueeksi.
Toistaiseksi Kuiperin vyöhykkeeltä on löydetty runsaat 2 000 kohdetta, mutta siellä arvellaan olevan miljoonia pieniä jäätyneitä kappaleita. Niistä sadattuhannet ovat halkaisijaltaan yli 100 kilometriä, ja suurimmat ovat yli 1 000 kilometrin kokoisia. Suurimpia kappaleita ovat kääpiöplaneetat Eris, Pluto, Makemake ja Haumea.
Vaikka kohteita on paljon, niiden yhteenlaskettu massa on arviolta vain 10 prosenttia maapallon massasta. Kivisten ja jäisten kappaleiden lisäksi Kuiperin vyöhykkeellä on jäätynyttä ammoniumia ja metaania.
Kuiperin vyöhykkeen kohteita ei voi havaita kaukoputkea tehottomammilla laitteilla tai paljain silmin. Monien Kuiperin vyöhykkeen kappaleitten radat ovat soikeita ja kaltevia toisin kuin suurten planeettojen.
Kuiperin vyöhyke on nimetty tähtitieteilijä Gerard Kuiperin mukaan. Hän julkaisi vuonna 1951 paperin, jossa hän spekuloi Pluton takana olevilla kohteilla.
Kappaleet

Kuiperin vyöhykkeen kohteet (KBO) vaihtelevat huomattavasti kooltaan, muodoltaan ja väriltään. Ne eivät jakaannu tasaisesti vaan muodostavat rykelmiä sen mukaan, miten Neptunuksen painovoima on vaikuttanut niihin.
Useimmat kohteet löytyvät vyöhykkeen pääosasta tai hajanaisesta kiekosta. Niin sanotut klassiset kohteet sijaitsevat 40–50 AU:n etäisyydellä Auringosta. Ne jaetaan ”kylmiin” ja ”kuumiin” kappaleisiin, millä viitataan niiden kiertoratoihin ja Neptunuksen painovoiman vaikutuksen voimakkuuteen. Kylmät kapaleet kiertävät Aurinkoa melko ympyränmuotoisella kiertoradalla, joka on melko samassa tasossa kuin planeettojen muodostama taso. Neptunuksen painovoima ei vaikuta niihin kovinkaan paljon. Kuumien kappaleiden radat ovat soikeampia ja enemmän kallellaan.
Monella vyöhykkeen kohteella on oma kuu tai kaksonen.
Joidenkin kappaleiden radat ovat resonanssissa Neptunuksen radan kanssa. Resonanssi voi olla 1:1, 4:3, 3:2 tai 2:1. Kuiperin vyöhykkeen kohteiden (KBO) luokittelu:
cubewanot (klassiset KBO:t, eivät rataresonanssissa), kuten Makemake, Varuna, Chaos, Albion, Arrokoth
plutinot (3:2 resonanssissa olevat KBO:t), kuten Pluto, Orcus, Ixion
twotinot (2:1 resonanssissa olevat KBO:t), kuten (130391) 2000 JG81
Neptunuksen ja Jupiterin välissä kiertää niin sanottuja kentaureja. Niiden arvellaan karanneen Kuiperin vyöhykkeeltä. Kuiperin vyöhykkeellä syntyy komeettoja, joista osa syöksyy Aurinkoon tai planeettoihin.
Vyöhykkeen synty ja katoaminen

Kuiperin vyöhykkeen uskotaan olevan Aurinkokunnan muodostumisen jäänteitä. Kappaleet eivät yhdistyneet planeetaksi, koska Neptunuksen painovoima piti ne erillään. Vyöhykkeellä arvioidaan olleen alun perin moninkertainen määrä materiaalia, mutta se sinkoutui ulos Aurinkokunnasta suurten planeettojen vaikutuksesta. Kuiperin vyöhyke on hitaasti katoamassa, kun toisiinsa törmäilevät kohteet hajoavat pienemmiksi ja lentävät ulos Aurinkokunnasta.
Vyöhykkeen löytäminen

Vyöhykkeen olemassaoloa ehdottivat ensimmäisinä Frederick C. Leonard vuonna 1930 (Pluton löytämisen aikoihin) ja Kenneth E. Edgeworth vuonna 1943. Gerard Kuiper, jonka mukaan vyöhyke on nimetty, esitti 1951, ettei vyöhykkeellä ollut enää jäljellä kohteita. Yksityiskohtaisempia arvioita vyöhykkeen kohteiden olemassaolosta tekivät Al G. W. Cameron vuonna 1962, Fred L. Whipple 1964 ja Julio Fernandez 1980.
Luotaimet

Nasan New Horizons -luotain tutki Plutoa ja Arrokothia. Se laukaistiin 19. tammikuuta 2006, ohitti Pluton vuonna 2015 ja Arrokothin vuonna 2019. Luotain kävi 12 500 kilometrin etäisyydellä Plutosta ja 3 500 kilometrin etäisyydellä Arrokothin pinnasta ohitustensa aikana.
Ennen kuin Arrokoth oli valittu luotaimen tutkimuskohteeksi, harkittiin myös kolmea muuta Kuiperin vyöhykkeen kohdetta: 2014 OS393, 2014 PN70 ja 2014 MT69. Luotaimella oli käytössään vain rajallisesti ajoainetta, ja Arrokothille pääsemisen jälkeen polttoainetta jäi myös muutoksiin ohituksen aikana. Lisäksi Arrokoth on "kylmän" joukon cubewano, eli se on syntynyt todennäköisesti nykyisellä radallaan. Se on hyvin alkukantainen kohde. Arrokoth sekä muut harkitut kohteet löytyivät Hubble-avaruusteleskoopin etsinnöissä vasta luotaimen laukaisun jälkeen, mikä on ensimmäinen kerta kun läheltä tutkittu kohde löytyy vasta kun luotain on jo avaruudessa.
Samankaltaisia vyöhykkeitä muualla

Muilta tähdiltä havaittuja Kuiperin vyöhykettä muistuttavia pölykiekkoja on kahdenlaisia: 20–30 AU:n etäisyydellä olevia kapeita vyöhykkeitä, ja yli 50 AU:n päässä olevia leveitä vyöhykkeitä. Näitä pölykiekkoja on havaittu muun muassa Vegalta, Fomalhautilta ja Epsilon Eridanilta sekä Beta Pictorikselta. Ajan mukana pöly ajautuu keskustähteensä tai pienempi pöly puhaltuu pois keskustähden säteilyn vaikutuksesta, tai putoaa suurempien kappaleiden pinnalle. Näin ollen jonkun mekanismin täytyy tuotata jatkuvasti uutta pölyä. Pölyn uskotaan syntyvän jääpitoisten asteroidien tai komeettojen törmyksistä. Jään seassa on hieman muun muassa hiilipölyä ja kivipölyä.
Suurimmat Kuiperin vyöhykkeen kappaleet

Vyöhykkeen kappaleet on järjestetty niiden absoluuttisen magnitudin mukaan.
| Numero | Nimi | Absoluuttinen magnitudi | Päiväntasaajan läpimitta (km) | Keskietäisyys Auringosta (AU) | Löytöaika | Löytäjä | Läpimitan mittaustapa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 136 199 | Eris | −1,2 | 2 326–2 330 | ~67,7 | 2005 | M. Brown, C. Trujillo & D. Rabinowitz | tähdenpeitto |
| 134 340 | Pluto | −0,7 | 2 329 | 39,4 | 1930 | Clyde Tombaugh | tähdenpeitto |
| 136 472 | Makemake | 0,1 | 1 426 | ~45,6 | 2005 | M. Brown, C. Trujillo & D. Rabinowitz | oletettu albedo |
| 136 108 | Haumea | 0,4 | 1 252 | ~43,3 | 2005 | J.L. Ortiz et al. | oletettu albedo |
| (134 340) I | Kharon | 1 | 1 270 | 39,4 | 1978 | James W. Christy | tähdenpeitto |
| 225 088 | Gonggong | 2,0 | 1 290 | 66,84 | 2007 | M. E. Schwamb, M. Brown & D. Rabinowitz | oletettu albedo |
| 90 482 | Orcus | 2,3 | 983 | 39,47 | 2004 | Michael E. Brown, Chadwick A. Trujillo, David L. Rabinowitz | oletettu albedo |
| 50 000 | Quaoar | 2,6 | 1 092 | 43,25 | 2002 | Chadwick A. Trujillo & Michael E. Brown | suora kuvaus |
| 28 978 | Ixion | 3,2 | 674 | 39,6 | 2001 | Deep Ecliptic Survey | lämpötila |
| 55 636 | 2002 TX300 | 3,3 | 309 | 43,1 | 2002 | NEAT | lämpötila |
| 20 000 | Varuna | 3,7 | 763 | 43,23 | 2000 | Robert S. McMillan | lämpötila |
| 174 567 | Varda | 3,7 | 692 | 45,63 | 2003 | J. A. Larsen | lämpötila |
| 55 565 | 2002 AW197 | 3,8 | 698 | 47,52 | 2002 | Chadwick A. Trujillo, Michael E. Brown, Eleanor F. Helin, Steven H. Pravdo, Kenneth J. Lawrence, Michael D. Hicks / Palomarin observatorio | oletettu albedo |
| 55 637 | 2002 UX25 | 3,9 | 704 | 42,71 | 2002 | Anne S. Descour / Spacewatch | oletettu albedo |
| 84 522 | 2002 TC302 | 4,2 | 591 | 55,52 | 2002 | NEAT | oletettu albedo |
| 120 347 | Salacia | 4,2 | 921 | 41,96 | 2004 | H. G. Roe, M. Brown & K. M. Barkume | oletettu albedo |
| 15 874 | 1996 TL66 | 5,4 | 344 | 85,33 | 1996 | David Jewitt et. al | oletettu albedo |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Delsemme, Armand H. & Kavelaars, J.J.: Kuiper belt Encyclopædia Britannica. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Shekhtman, Lonnie & Landau, Elizabeth & Hoang, Celeste: Solar System Exploration: NASA Science, Kuiper Belt – Overview NASA’s Jet Propulsion Laboratory. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Williams, Matt: What Is The Kuiper Belt? Universe Today.  16.6.2015. Viitattu 27.10.2018.
Redd, Nola Taylor: Kuiper Belt Objects: Facts about the Kuiper Belt & KBOs SPACE.com.  21.11.2017. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Kuiper Belt and Oort Cloud NASA Jet Propulsion Laboratory. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
The Kuiper Belt New Horizons. Arkistoitu 28.10.2018. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Kuiper Belt Study Astronomy Online at Swinburne University. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Merkittävät Kuiperin vyöhykkeen kappaleet
| --- | --- |
Varsinainen vyöhyke:   Pluto  Kharon  Hydra  Nix  Kerberos  Styx  Albion  1993 RO  1993 SB  1993 SC  1998 WW31  Orcus  Vanth  Ixion  Huya  Chaos  2007 JH43  2002 UX25  Varuna  2002 TX300  Haumea  Hiʻiaka  Namaka  Salacia  Actaea  Arrokoth  Arawn  Lempo  Hiisi  Paha  1996 TP66  2003 VS2  Quaoar  Weywot  Makemake  S/2015 (136472) 1  Rhadamanthus  Teharonhiawako  Sawiskera  Borasisi  Pabu  Deucalion  2002 MS4  Mors–Somnus  Varda  Ilmarë  Manwë  Sila–Nunam  Praamzius  2002 AW197  2002 WC19  2003 AZ84  2009 YE7  2014 EZ51  1999 DE9  2004 GV9 
Hajanainen kiekko:   1996 TL66  2010 RE64  2013 FY27  2014 AN55  Gonggong  Xiangliu  Eris  Dysnomia  2004 XR190  Gǃkúnǁʼhòmdímà  Dziewanna  2005 RM43 
Aurinkokunta
| --- | --- |
Kuut:  Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen
Renkaat:  Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen
Pienkappaleet:  Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat
Kuiperin vyöhykkeen kohteiden etäisyysjakauma Auringosta astronomisissa yksiköissä.
Kuiperin vyöhykkeen rataresonansseja
Pari toisilta tähdiltä havaittua pölykiekkoa.
Geađgejávri

Sijainti Finnmarkin läänissä.
Geađgejávri on järvi Norjan Koutokeinossa aivan Suomen rajan läheisyydessä. Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Gubin

| Gubin |
| --- | --- |
 Gubinin kaupungintalo ja vanha kirkko.
 lippu:  vaakuna
 Gubin
 Koordinaatit: 51°57′N, 14°43′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Lubuszin voivodikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,68 km²
Väkiluku (2016):  16 778
 – Väestötiheys:  811 as./km²
 
 www.gubin.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gubin (saks. Guben) on kaupunki Puolassa, tarkalleen ottaen Saksan vastaisella rajalla Lubuszin voivodikunnassa. Gubinin väestönluku oli 16 778 vuonna 2016.
Gubinin pinta-ala on 20,68 neliökilometriä. Kaupunki käyttää postinumeroa 66-620 ja aikavyöhykettä UTC+1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gubin Wikimedia Commonsissa
Gregory Alan Isakov

| Gregory Alan Isakov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1979
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2003-
Tyylilajit:  Indie folk
Soittimet:  laulu, kitara
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gregory Alan Isakov on laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Johannesburgissa Etelä-Afrikassa, josta hän muutti lapsena Yhdysvaltoihin. Hänet kasvatettiin Philadelphiassa ja nyt hän asuu Coloradossa.
Diskografia

Rust Colored Stones (2003)
Songs for October (2005)
That Sea, The Gambler (2007)
This Empty Northern Hemisphere (2009)
Weatherman (2013)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Gaigirgordub

| Gaigirgordub El Porvenir |
| --- | --- |
 Näkymä Gaigirgordubiin.
 Gaigirgordub
 Koordinaatit: 9°33′31″N, 78°56′54″W 
Valtio:   Panama
Comarca:  Kuna Yala
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gaigirgordub eli entinen El Porvenir on kaupunki Panamassa ja Kuna Yalan comarcan hallinnollinen keskus.
Maantiede

Gaigirgordub sijaitsee Panaman Kuna Yalan comarcassa pienellä saarella San Blasin niemimaasta itään.
Historia

Gaigirgordubista eli alkujaan El Porvenirista tuli Panamaan perustetun Kuna Yalan comarcan hallinnollinen keskus vuonna 1915. Koska alkuperäiskansan alueella muodostavien kunien hallinto on jaettu useille eri saarille, itse kaupungissa ei ole erityisen montaa asukasta. Kaupunki käsittää poliisiaseman, muutamia hallinnollisia virastoja ja kunien käsityöläisosuuskunta. Museo de la Nación Kuna on museo, joka esittelee eri kunien kulttuuriin liittyvää aineistoa. Gaigirgordubissa on pieni lentoasema, joka palvelee lähinnä matkailijita. Saarelta liikennöidään edelleen muille saarille veneillä.
Gaigirgordub sai nykyisen nimensä vuonna 2016.
Don Gilmore

Don Gilmore on yhdysvaltalainen musiikkituottaja. Parhaiten hänet tunnetaan Linkin Parkin kahden ensimmäisen studioalbumin, Hybrid Theoryn ja Meteoran, tuottamisesta. Gilmore on tuottanut albumeita myös Lacuna Coilille, Avril Lavignelle, Good Charlottelle, Duran Duranille, K'naanille, Bullet for My Valentinelle, Dashboard Confessionalille, Eve 6:lle ja Hollywood Undeadille.
Don Gilmoren tuottamia albumeita

2000: Horrorscope - Eve 6
2000: Hybrid Theory - Linkin Park
2000: Good Charlotte - Good Charlotte
2001: The Sinister Urge - Rob Zombie
2002: Reanimation - Linkin Park
2003: Meteora - Linkin Park
2004: Under My Skin - Avril Lavigne
2004: Astronaut - Duran Duran
2006: The Secret Life of... - The Veronicas
2006: Dusk And Summer - Dashboard Confessional
2007: Good Morning Revival - Good Charlotte
2007: Scary Kids Scaring Kids - Scary Kids Scaring Kids
2007: The Shade of Poison Trees - Dashboard Confessional
2008: Swan Songs - Hollywood Undead
2009: Troubadour - K'naan
2009: Shallow Life - Lacuna Coil
2010: Fever - Bullet For My Valentine
2010: Cardiology - Good Charlotte
2010: Choose Your Fate - Escape the Fate
2013: Temper Temper - Bullet for My Valentine
Aiheesta muualla

Don Gilmore Entertainment Groupin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Don Gilmore Internet Movie Databasessa. (englanniksi)