Valtiosta
Sisältö > Kirjat

Teos koostuu yhteensä kuudesta kirjasta niin, että kunkin päivän keskustelulle on varattu kaksi kirjaa. Jokaisen kirjan alussa on eräänlainen johdanto-osuus, jonka jälkeen käsitellään jotain valtioon liittyvää aihetta.
| Hallitsijoiden lukumäärä | Hyvät muodot | Ominais- piirre | Huonot muodot | Ominais- piirre |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksi | regnum (kuningasvalta) | Huolenpito (caritas) | tyrannis (tyrannia) | Röyhkeys (superbia) |
| Muutamia | civitas optimatium (optimaattien valta) | Viisaus (consilium) | oligarkia | Klikkiytyminen (factio) |
| Kaikki | civitas popularis (kansanvalta) | Vapaus (libertas) | ochlocratia (oklokratia) | Käsistäriistäytynyt rahvas (licentia) |
Cicero analysoi teoksessa erilaisia valtiomuotoja ja hyvän valtion ominaisuuksia. Rooman tasavallan aikainen valtiomuoto todetaan kaikkein parhaaksi valtiomuodoksi. Cicero pyrkii näin tarjoamaan filosofisia perusteluja vallitsevalle valtiomuodolle. Hän argumentoi sen puolesta, että Rooma on kehittynyt jatkuvasti yhä paremmaksi tasavallaksi. Tasavalta on valtiomuodoista paras, koska se on sekoitettu valtiomuoto, joka yhdistelee aineksia monarkiasta, aristokratiasta ja demokratiasta oikeissa suhteissa.
Näin Cicero tuo teoksessa ilmi uskonsa perinteiseen hallintomalliin. Hänen mukaansa hallitsevan luokan tulisi ohjata sekä valtiota että kansalaisten enemmistöä. Cicero katsoi, että (aristokraattisten) hyveiden ja menestyksekkään hallinnon välillä on kiinteä yhteys, ja korostaa jatkuvasti hyveiden merkitystä haluamansa valtiomuodon säilyttämisessä samalla kun ilmaisee huolensa aristokraattien moraalisesta rappiosta. Cicero käsittelee myös valtiomiehen tehtäviä ja luonnollisen lain käsitettä.
Kirja I on sisältänyt päähenkilöiden keskustelun heidän oman aikansa poliittisesta tilanteesta. Kirjassa kuvataan myös koko teoksen teemat sekä esitetään huomioita koskien valtiomuotojen teoriaa. Kirja on säilynyt laajasti, mutta siinä on useita aukkokohtia. Säilynyt teksti on jaettu 71 lukuun.
Kirja sisältää Ciceron tunnetun valtion määritelmän:
»Est igitur -- res publica res populi, populus autem non omnis hominum coetus quoquo modo congregatus, sed coetus multitudinis juris et consensu utilitatis communione sociatus.

Valtio on siis -- [sama kuin] kansan asia, eikä kansa ole mikä tahansa ihmisjoukko, joka on liittynyt yhteen miten tahansa, vaan ihmisten yhteenliittymä, jota yhdistää yhteinen käsitys oikeudesta ja yhteinen etu.»
Kirja II on sisältänyt esityksen Rooman historiasta ja sen valtiomuodon kehityksestä. Myös kirja II on säilynyt laajasti, mutta se alkaa kesken ja siinä on laajoja aukkoja. Säilynyt teksti on jaettu 70 lukuun.
Kirja III on tutkinut oikeudenmukaisuuden merkitystä hallinnolle sekä erityyppisiä valtiomuotoja. Kirja on säilynyt vielä edellisiä katkelmallisempana. Siitä puuttuu alkuosa sekä laajoja osia sen keskeltä. Säilyneitä lukuja on 27, kun lukuja on ollut ainakin 48.
Kirja IV on käsitellyt kasvatusta ja koulutusta. Kirja on kadonnut lähes kokonaan; siitä on säilynyt vain kolme katkelmaa luvuista 2, 3 ja 4.
Kirjassa V on keskusteltu ihanteellisen poliittiseen toimintaan osallistuvan kansalaisen ominaisuuksista. Myös kirja V on kadonnut lähes kokonaan; siitä on säilynyt vain neljä katkelmaa luvuista 3, 5, 6 ja 7.
Kirjasta VI on säilynyt vain vähän lukuun ottamatta koko teoksen tunnetuinta osaa Scipion uni, joka päättää koko teoksen. Siinä Scipio kertoo näkemästään unesta, joka muistuttaa Platonin Valtion loppumyyttiä, Er-myyttiä. Säilynyt teksti on jaettu 21 lukuun.