stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009

| Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009 Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1978–2009
 Julkaistu: 25. marraskuuta 2009
 Tuottaja(t): Mikko “Pantse” Syrjä
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  14.
Eppu Normaalin muut julkaisut
| Syvään päähän 2007 | Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009 2009 | Mutala 2011 |
Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009 on suomirockyhtye Eppu Normaalin kokoelmaboksi, joka julkaistiin 2009.
Julkaisu sisältää yhteensä kuusi CD-levyä, ja yhteensä 101 kappaletta. Se seuraa yhtyeen uraa kronologisesti ensialbumi Aknepopista (1978) lähtien kesällä 2009 nauhoitettuihin livekappaleisiin. Lisäksi julkaisu sisältää 30-sivuisen lehden, joka koostuu Poko Rekordsin perustaja Epe Heleniuksen esipuheesta ja valokuvista sekä yhtyeen jäsenien kirjoituksista, jotka valottavat kappaleiden taustoja.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 14.
Aiheesta muualla

Tuomo Karhu: Kovia paketteja Pokon boksitehtaalta (Arkistoitu – Internet Archive). Turun sanomat 23.12.2009.
Aerialbot

| Aerialbotit> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aerialbotit
Asema:  ilmasoturit
Ryhmäsidokset:  Autobotit
Aerialbotit ovat kuvitteellisia hahmoja alkuperäisestä The Transformers -sarjasta, ja sarjakuvasta. Heidät on nähty myös joissakin myöhemmistä Transformers-jatkumoista.
The Transformers

Aerialbotit rakennettiin sarjassa vanhoista Cybertronin ytimestä löytyneistä lentokoneista. Heidät herätettiin henkiin megatietokone Vector Sigman avulla. Ainoastaan Silverbolt luotti ihmisiin, joista muut Aerialbotit (varsinkaan Slingshot) eivät vielä lainkaan pitäneet. Mutta nähdessään kuinka he yrittivät korjata osiin hajonnutta, Omega Supremea, he muuttivat mielensä ihmisten suhteen. Jaksossa "War Dawn", he päätyivät erään Decepticonien rakennuttaman aikakoneen kautta 9 miljoonan vuoden taakse ja pelastivat Megatronin haavoittamat nuoret transformerit, Orion Paxin ja Arielin, vieden heidät Alpha Trionin käsiin, joka rakensi heille uudet robottikehot. Samalla ilmeni, että Orion Pax oli itse Autobottien johtaja, Optimus Prime, nuorena. Ariel taas tunnetaan nykyään naispuolisten Autobottien johtajana nimeltä Elita-1. Jakson lopussa he palasivat nykyaikaan, kun Wheeljack ja Ratchet korjasivat aikakoneen.
The Transformers > Silverbolt

Aerialbottien johtaja. Hän muuntautuu Concorde-lentokoneeksi. Poikkeukselliseksi ollakseen lentokone-Transformer, kärsii korkeuskammosta, mikä johtuu siitä että hänet on muutettu vanhasta rahtikoneesta. Motto: Älä katso alas vaan suoraan eteenpäin.
The Transformers > Slingshot

Muuntautuu AV-8A-hävittäjäksi. Kerskuri joka jatkuvasti kehuu itseään ja jopa ottaa itselleen kunnian muiden ansioista. Motto: Olen jopa parempi kuin itse luulen.
The Transformers > Fireflight

Muuntautuu F-4 Phantom II-hävittäjäpommittajaksi. Vastuuton lentäjä joka ei välitä yhtään muista lentokoneista. Motto: Kun minä lennän, yksikään vihollinen ei ole turvassa - eikä yksikään ystäväkään.
The Transformers > Air Raid

Muuntautuu F-15 Eagle-hävittäjäksi. Peloton taistelija joka haluaa mieluiten hyökätä Decepticonien kimppuun salakavalasti. Motto: Jos epäröit, et välttämättä toimi.
The Transformers > Skydive

Muuntautuu F-16 Fighting Falcon-hävittäjäksi. Sotastrategi joka mieluummin haluaisi opiskella taisteluita kuin osallistua niihin. Motto: Voimme oppia nykyisyyden vain opiskelemalla menneisyyttä.
The Transformers > Superion

Superion on viiden Aerialbotin muodostama jättiläissoturi. Hän on Autobottien ensimmäinen yhdistyjä (Combiner).
Transformers: Energon

Transformers: Energonissa esiintyy Aerialbottien kaltainen Autobottiryhmä, joka muodostaa soturin nimeltä Superion Maximus. Ryhmään kuuluvat Storm Jet, Skyshadow, Terradive, Treadshot ja Windrazor.
Videopelit > Transformers: War for Cybertron

Transformers: War for Cybertronissa Aerialbotit Silverbolt, Air Raid ja Jetfire ovat valittavina pelihahmoiksi Autobottikampanjan neljänteen tasoon.
Videopelit > Transformers: Dark of the Moon -videopeli

Transformers: Dark of the Moon -videopelissä kolme Aerialbottia Air Raid, Breakaway ja Silverbolt ovat vastustajina kampanjatilan viidennessä tasossa, jossa he yrittivät saattaa Stratospherea, joka kuljetti mukanaan Autobottien uusia MechTech-aseita. Moninpelitilassa Air Raid ja Breakaway ovat pelattavaina hahmoina. Molemmat Xbox 360- ja PlayStation 3-versioissa. Air Raid on pelattava myös Wii-versiossa.
Aiheesta muualla

Lisätietoa Aerialboteista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Anniina Tarasova

Anniina Tarasova, oikealta nimeltään Anniina Tchernych (s. 20. syyskuuta 1985) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Venäläiset tilikirjani ilmestyi helmikuussa 2018.
Tarasova opiskeli sosiologiaa Turun yliopistossa ja kauppatieteitä Aalto-yliopistossa. Kauppatieteiden gradussaan hän tutki ekspatriaatin työarkea Venäjällä. Hän toimi kasvuyrityksen toimitusjohtajana, ennen kuin ryhtyi päätoimisesti kirjoittamaan. Esikoiskirjan syntymiseen kului kuitenkin seitsemän vuotta. Tarasovan juuret ovat Hämeessä, Karjalassaselvennä ja Pietarissa. Nykyään hän asuu Helsingin Kruununhaassa. Venäjä ja erityisesti Pietari tulivat Tarasovalle tutuksi kuitenkin vasta aikuisiällä hänen asuttuaan siellä puolitoista vuotta.
Venäläiset tilikirjani

Venäläiset tilikirjani on romaani, joka yhdistelee dekkarien ja chick litin piirteitä. Kirjan päähenkilö Reija Wren saa elämänsä tilaisuuden, kun hänet lähetetään Pietariin tekemään konsernin sisäistä tarkastusta. Koska Reija isä toimi konsernin hallituksen puheenjohtajan, Reija tuntee jääneensä hänen ammatilliseen varjoonsa. Reija siis lähtee Pietariin skumpanhuuruiseen ekspatriaattien arkeen jättäen sympaattisen ja turvallisuudenhakuisen Veli-Pekan suunnittelemaan häitä. Reijan tutkimusten edistyessä hän kuitenkin löytää asioita, joita joku ei olisi halunnut löydettävän, ja komennus muuttuu vaaralliseksi eikä Reija enää tiedä kehen luottaa.
Romaanin on kustantanut Gummerus.
Autoestrada A17 (Portugali)

Autoestrada A17 on moottoritie Portugalin länsirannikolla. Väylä on 117,3 kilometriä pitkä ja se on avattu liikenteelle vuosina 2004-2008. Tiellä on moottoriteiden A8 ja A14 välillä kolme kaistaa suuntaansa ja moottoriteiden A14 ja A25 välillä kaksi kaistaa suuntaansa.
Osuudet

| Alku | Loppu | Pituus | Avattu |
| --- | --- | --- | --- |
| <1> Marinha Grande JCT | <6> Louriçal JCT | 32.3 km | 03.06.2007 |
| <6> Louriçal JCT | <12> Mira-Norte IC | 60.4 km | 17.05.2008 |
| <12> Mira-Norte IC | <18> Aveiro JCT | 24.6 km | xx.09.2004 |
Liittymätaulukko

| Tyyppi | Nro | Nimi | Tie | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | Marinha Grande | A8 |  |
|  | 2 | Leiria-Norte |  |  |
|  | 3 | Monte Real |  |  |
|  | 4 | Monte Redondo |  |  |
|  | 5 | Guia |  |  |
|   |  | Monte Redondo |  |  |
|  | 6 | Louriçal | IC8 |  |
|  | 7 | Marinha das Ondas |  |  |
|  | 8 | Figueira | A14 |  |
|   |  | Figueira |  |  |
|  | 9 | Brenha |  |  |
|  | 10 | Caniceira |  |  |
|  | 11 | Mira-Centro |  |  |
|  | 12 | Mira-Norte |  |  |
|  | 13 | Ponte de Vagos |  |  |
|   |  | Vagos |  |  |
|  | 14 | Vagos |  |  |
|  | 15 | Ilhavo |  |  |
|  | 16 | Aveiro-Sul |  |  |
|  | 17 | São Bernardo |  |  |
|  | 18 | Aveiro | A25 |  |
Arturo Vélez Martínez

Arturo Vélez Martínez (10. syyskuuta 1904 Atlacomulco – 22. elokuuta 1989) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1934 ja nimitettiin Tolucan hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis María Martínez y Rodríguez, jota avustivat Guillermo Tritschler y Córdoba ja José Gabriel Anaya y Diez de Bonilla.
Vélez Martínez osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 1979.
Antonio de Ulloa

| Antonio de Ulloa |
| --- | --- |
 Antonio de Ulloa
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1716 Sevilla, Espanja
Kuollut: 5. heinäkuuta 1795 (79 vuotta) Cádiz, Espanja
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Geodesia ja tähtitiede
   
Antonio de Ulloa y de la Torre-Giralt (12. tammikuuta 1716 Sevilla, Espanja – 5. heinäkuuta 1795 Cádiz, Espanja) oli espanjalainen merivoimien upseeri ja luonnontieteilijä, joka kirjoituksissaan kuvasi tarkasti ja nimesi platinan.
Elämä ja ura

Ulloa tuli merivoimien palvelukseen vuonna 1733. Vuonna 1735 hänet nimitettiin tieteelliseen retkikuntaan, jonka Ranskan tiedeakatemia oli lähettämässä Peruun mittaamaan pituuspiiriä päiväntasaajalta. Hän viipyi siellä lähes kymmenen vuotta. Sen jälkeen hän matkusti vuoteen 1744 asti Espanjan hallitsemilla Etelä-Amerikan alueilla ja saattoi englantilaisten uhkaamat rannikot puolustuskuntoon. Vuonna 1745 hän valmistautui tieteellisen työnsä päätyttyä palaamaan Espanjaan. Britit kaappasivat aluksen, jolla Ulloa matkusti, ja hänet vietiin vankina Englantiin. Siellä hän ystävystyi tieteellisten saavutustensa ansiosta tiedemiesten kanssa, ja hänet valittiin Lontoon Royal Societyn jäseneksi. Pian hän vapautui seuran puheenjohtajan ansiosta ja pääsi palaamaan Espanjaan. Hänestä tuli merkittävä tiedemies, ja hänet nimitettiin useisiin tärkeisiin tieteellisiin toimikuntiin. Vuonna 1766 hänet lähetettiin kuvernööriksi Espanjan Louisianaan, jossa hän viipyi kaksi vuotta. Vuonna 1779 hänestä tuli merivoimien kenraaliluutnantti.
Ulloan ansioksi voi lukea ensimmäisen luonnontieteellisen museon, Espanjan ensimmäisen metallurgisen laboratorion ja Cádizin observatorion perustaminen. Hän pyrki parantamaan kotimaansa taloutta, erityisesti villateollisuutta. Perussa tekemänsä tieteellisen työn tuloksena hän julkaisi vuonna 1784 teoksen Relación histórica del viaje á la América Meridional, joka sisältää tarkan ja selkeän kuvauksen suurimmasta osasta Etelä-Amerikkaa maantieteellisesti sekä sen asukkaista ja luonnontieteellisistä seikoista. Yhteistyössä Jorge Juanin kanssa hän kirjoitti myös teoksen Noticias secretas de América (julkaistu 1826), joka sisältää arvokasta tietoa Espanjan Amerikan varhaisista uskonnollisista järjestöistä.
Ulloata on joskus pidetty platinan löytäjänä, vaikkakin Amerikan alkuperäiskansat tunsivat metallin, ja sitä oli ilmeisesti osittain kuvailtu jo vuonna 1557 italialaisen Julius Caesar Scaligerin kirjoituksissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonio de Ulloa Wikimedia Commonsissa
Ari Niiranen

Ari Niiranen (s. Pielavesi) on liperiläinen maatalous- ja metsätieteiden maisteri ja hallintotieteiden maisteri ja ylijohtaja.
Hän toimi Pohjois-Karjalan ely-keskuksen ylijohtajana sekä ympäristö ja luonnonvarat -vastuualueen johtajana 2010–2016.
Vuosina 2016–2019 hän toimi ympäristöministeriön luontoympäristöosaston osastopäällikkönä ja ylijohtajana. 
Vuoden 2020 alusta hän palasi viiden vuoden määräajalle Pohjois-Karjalan ely-keskuksen ylijohtajaksi sekä elinkeinot, työvoima ja
osaaminen -vastuualueen johtajaksi. 
Ennen vuotta 2010 hän toimi Pohjois-Karjalan metsäkeskuksen johtajana.
Jackpot (vuoden 1992 elokuva)

| Jackpot |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mario Orfini
Käsikirjoittaja:  Mario Orfini Adriano Celentano Max Ember Grazia Giardiello Roberto Iannone
Perustuu:  Anna Moronin tarinaan
Tuottaja:  Mario Orfini
Säveltäjä:  Anthony Marinelli
Kuvaaja:  Luciano Tovoli
Leikkaaja:  Pietro Scalia
Pukusuunnittelija:  Maurizio Millenotti
Pääosat:  Adriano Celentano Kate Vernon Salvatore Cascio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Canal+ Eidoscope Productions Stella Cinematografica
Ensi-ilta:   23. joulukuuta 1992
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, italia
Budjetti:  18 000 000 000 ITL
Tuotto:  158 573 000 ITL
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jackpot (Yhdysvalloissa nimellä Cyber Eden; ransk. Classe spéciale) on Mario Orfinin ohjaama ja tuottama italialais-ranskalainen komedia-/tieteiselokuva vuodelta 1992. Elokuvan pääosia näyttelevät Adriano Celentano, Kate Vernon ja Salvatore Cascio.
Jackpot pohjautuu Anna Moronin tarinaan, jonka pohjalta ohjaaja Orfini, Adriano Celentano, Max Ember, Grazia Giardiello ja Roberto Iannone laativat käsikirjoituksen. Jackpot sai ensi-iltansa Italiassa 23. joulukuuta vuonna 1992.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adriano Celentano  | … |  Furio   |
|  Kate Vernon  | … |  Prudunce   |
|  Salvatore Cascio  | … |  Cosimo   |
|  Christopher Lee  | … |  Cedric   |
|  Ben Cole  | … |  Swift   |
|  Carroll Baker  | … |  Madame   |
|  Scott Mogensen  | … |  Francois / Vladimir   |
|  Bryony Martin  | … |  Violet   |
|  William Mannering  | … |  Jeffrey   |
|  Ian Boo Khoo  | … |  Hard   |
|  Aei-Iee Khoo  | … |  Soft   |
Aiheesta muualla

Jackpot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Janne Hongisto

| Janne Hongisto |
| --- | --- |
 Janne Hongisto esiintymässä Ilosaarirockissa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1970 (ikä 53)
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal, hard rock
Soittimet:  basso
Yhtyeet:  Kotiteollisuus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Janne Kristian Hongisto (s. 25. lokakuuta 1970) on suomalainen muusikko. Hän on Kotiteollisuus-yhtyeen basisti. Hongisto asui ennen Lappeenrannassa, mutta nykyisin hän asuu Tohmajärven Tikkalassa vaimonsa Sarin  ja tyttärensä Onervan kanssa. Hongisto on vasenkätinen basisti. Hän soittaa plektralla ja hän käyttää jonkin verran säröä useissa yhtyeen kappaleissa. Janne Hongisto lauloi Kotiteollisuuden EP:llä kappaleen "Hunninkolla".
Autofiction

| Autofiction Suede |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. syyskuuta 2022
 Tuottaja(t): Ed Buller
 Kesto: 45.29
 Levy-yhtiö: BMG
Listasijoitukset
  23. (albumilista)    8. (fyysinen albumilista)
Sueden muut julkaisut
| The Blue Hour 2018 | Autofiction 2022 |   |
Autofiction on Sueden yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "She Still Leads Me On", sekä "15 Again".
Kappaleet

She Still Leads Me On – 4.08
Personality Disorder – 4.00
15 Again – 3.24
The Only Way I Can Love You – 4.07
That Boy on the Stage – 2.35
Drive Myself Home – 4.29
Black Ice – 2.45
Shadow Self – 3.33
It’s Always the Quiet Ones – 4.12
What am I Without You? – 6.17
Turn off Your Brain and Yell – 5.54
Arvostelut

Soundi:
Archie Hahn

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Archie Hahn |  Archie Hahn |  Archie Hahn |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | 60 m |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | 100 m |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | 200 m |  |
| Välikisat  | Välikisat  | Välikisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | 100 m |  |
Charles Archibald ”Archie” Hahn (14. syyskuuta 1880 Dodgeville, Wisconsin, Yhdysvallat – 21. tammikuuta 1955 Charlottesville) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hän oli yksi 1900-luvun parhaista pikajuoksijoista maailmassa.
Juoksu-ura > Yliopisto- ja amatööriura

Archie Hahn syntyi 1880 Dodgevillessä. Hän aloitti kilpailemaan juoksulajeissa varsinaisesti vasta 19-vuotiaana Michiganin yliopistossa. High school -aikana hän harrasti nyrkkeilyä, yleisurheilua ja amerikkalaista jalkapalloa. Yliopistoon hänet löysi kykyjenetsijät maatalousnäyttelyn juoksukilpailusta.
Hahn kilpaili vuosina 1901–1904 Michiganin yliopiston yleisurheilujoukkueessa. Hän voitti vuosina 1901 ja 1902 yliopistojen Big Ten -kilpailujen 100 jaardin juoksun ja 1903 220 jaardin juoksun.
Vuodet 1903–1905 Hahn juoksi Milwaukee Athletic Clubin riveissä. Hän voitti vuonna 1903 Amateur Athletic Unionin Yhdysvaltain-amatöörimestaruuden 100 ja 220 jaardin juoksussa ja vuonna 1905 220 jaardin juoksun.
Juoksu-ura > Olympialaisissa

Vuoden 1904 St. Louisin olympialaisissa Hahn voitti kolme kultamitalia. Ensimmäiseksi hän voitti 60 metriä ajalla 7,0, toiseksi 200 metrin ajalla 21,6 ja kolmanneksi 100 metrin ajalla 11,0. 200 metrin kilpailu käytiin St. Louisissa suoralla radalla, ja 100 metrillä Hahn voitti toiseksi tulleen Nate Cartmellin noin kahdella metrillä. 60 metrin voittoaika sivusi olympiaennätystä 200 metrillä hän sivusi alkuerissä John Tewksburyn olympiaennätystä ajalla 22,2. Loppukilpailussa hän paransi ennätystä 0,6 sekunnilla.
Vuoden 1906 välikisoissa Hahn uusi 100 metrin voittonsa ajalla 11,2. Kansainvälinen olympiakomitea ei kuitenkaan laske välikisoja virallisesti olympiakilpailuksi. Kahteen peräkkäiseen 100 metrin olympiakultaan ylsi vasta Carl Lewis Soulissa 1988 (tosin vasta Ben Johnsonin hylkäyksen jälkeen).
Valmentajana

Hahn valmistui vuonna 1905 Michiganin yliopiston oikeustieteellisestä, mutta hän ei missään vaiheessa toiminut lakimiehenä. Hän valitsi uran valmentajana ja kirjoitti klassisen juoksuvalmennusoppaan How to sprint.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Archie Hahn Wikimedia Commonsissa
Miesten 200 metrin juoksun olympiavoittajat
Jadwiga Łuszczewska

| Jadwiga Łuszczewska |
| --- | --- |
 Jadwiga Łuszczewska
Henkilötiedot
Syntynyt: 1834
Kuollut: 1908 (73–74 vuotta)
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Deotyma
Äidinkieli: puola
Tuotannon kieli: puola
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jadwiga Łuszczewska kirjailijanimi Deotyma (1834–1908) oli puolalainen runoilija. Hän on julkaissut Improwizacye i poezyc (1854–1858), kertovat runoelmat Lech (1859) ja Sobieski pod Wiedniem ('Sobieski Wienin luona', 1894) sekä romanttisen näytelmän Branki w Jasyrze (1890). Łuszczewska herätti nuorena suurta huomiota erinomaisella improvisointikyvyllään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jadwiga Łuszczewska Wikimedia Commonsissa
Arthur Adams

Arthur Adams vuonna 2015 New Jerseyssä.
Arthur Adams (s. 5. huhtikuuta 1963 Holyoke, Massachusetts) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä ja kirjailija. Hän on voittanut muun muassa Eisner-palkinnon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arthur Adams Wikimedia Commonsissa
Ari Moilanen (painonnostaja)

| Ari Moilanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  Painonnosto
Seura:  OAK (Ounasvaaran Atleetti Klubi)
Saavutukset
Ennätykset:  347,5 (157,5+190) sarja 110 kg vuonna 1984
Ari Moilanen (s. 1956[lähde? ]) on suomalainen painonnostaja ja painonnostovalmentaja. Hän valmentaa OAK:ssa (Ounasvaaran Atleetti Klubi).
Omalla painonnostourallaan Moilasen parhaat kansainväliset saavutukset olivat maailmancupin 5. tila (1985 Jerevan, Armenia) ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailujen pronssimitali (1985 Tanska) sekä kotimaiset saavutukset nuorten SM-kultaa 1978 ja 1979 ja miesten SM-hopeaa 1986 ja 1990. Hänen parhaat tuloksensa ovat 347,5 kg (tempaus 157,5 kg + työntö 190 kg) sarja 110 kg vuonna 1984[lähde? ].
Ari Moilanen on ollut aktiivinen painonnostovalmentaja, joka on toiminut muun muassa Viron miesten lentopallomaajoukkueen fysiikkavalmentajana 2006, Uuden-Seelannin painonnostomaajoukkueen päävalmentajana 2007–2009, Pekingin olympialaisissa 2008 Uuden-Seelannin painonnostojoukkueen johtajana ja päävalmentajana ja Suomen joukkueen päävalmentajana.
Moilanen sai vuonna 1992 elinikäisen kilpailu- ja toimitsijakiellon dopingin vuoksi. Toimitsijakielto on sittemmin purettu.
Arthur Andersen

| Arthur Andersen |
| --- | --- |

Perustettu:  1913
Lakkautettu:  2002
Kotipaikka:  Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Liikevaihto:  9,3 mrd. dollaria (2001)
Henkilöstö:  85 000 (2001)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arthur Andersen oli yksi maailman suurimmista tilintarkastusyrityksistä, joka perustettiin vuonna 1913 Chicagossa. Enron-skandaalin seurauksena yhtiö luopui toimiluvastaan vapaaehtoisesti 2002. Arthur Andersenin konsultointidivisioona, Andersen Consulting eriytyi omaksi yhtiökseen 1989, itsenäistyi 2000 ja otti uudeksi nimekseen Accenture 1.1.2001.
Historia

Yrityksen perusti Arthur Andersen nimellä Andersen, DeLany & Co vuonna 1913. Konsultointiosaston erottaminen omaksi yhtiökseen aloitettiin vuonna 1997. Vuonna 2001 sen liikevaihto oli 9,3 miljardia dollaria ja sillä oli 85 000 työntekijää 84 maassa.
Yhtiön Yhdysvaltain ulkopuoliset toimistot yhdistyivät KPMG:een
Jackie Marrero

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Joseph Marrero García
Syntymäaika: 4. syyskuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: San Juan, Puerto Rico
Pelipaikka: keskikenttä
Seura
Seura: Kultsu FC
Pelinumero: 11
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011 | Conquistadores de Guaynabo |   |  |
| 2012 | Puerto Rico Islanders | 2 | (0) |
| 2013 | Academia Quintana |   |  |
| 2013– | Kultsu FC | 7 | (4) |
Maajoukkue
| 2011– | Puerto Rico | 12 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. lokakuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. lokakuuta 2013.
Joseph ”Jackie” Marrero García (s. 4. syyskuuta 1993 San Juan) on puertoricolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Suomen Kakkosen Kultsu FC:tä ja on pelannut myös Puerto Ricon maajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Marreron kasvattajaseura on Academia Quintana. Kaudella 2012 hän pelasi North American Soccer Leaguen Puerto Rico Islandersissa, jonka kanssa hän osallistui myös CONCACAF Champions Leagueen. Hänellä oli Islandersin kanssa sopimus myös kaudesta 2013, mutta seura päätti pitää välivuoden sarjasta.
Alkukauden 2013 Marrero edusti Academia Quintanaa Puerto Ricon Liga Nacionalissa. Elokuusta 2013 alkaen hän on pelannut Suomessa Kultsu FC:ssä. Hän saapui Suomeen joutsenolaislähtöisen maajoukkuetoverinsa Alex Oikkosen mukana. Kultsu FC sijoittui Kolmosen lohkonsa toiseksi ja nousi lopulta täydennysmenettelyn kautta Kakkoseen kaudeksi 2014.
Maajoukkueura

Marrero oli mukana vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden Pohjois-Amerikan-, Keski-Amerikan- ja Karibian-mestaruuskilpailuihin yltäneessä Puerto Ricon nuorten maajoukkueessa.
Puerto Ricon miesten maajoukkuessa Marrero debytoi vuonna 2011, ja hän on pelannut joukkueessa vuoden 2012 Karibian-mestaruuskilpailuiden ja vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuiden karsinnoissa.
Aiheesta muualla

Jackie Marrero North American Soccer Leaguen sivustolla (englanniksi)
Alavuden Ilmailukerho

Alavuden Ilmailukerho ry (AIK) on vuonna 1963 perustettu yleisilmailukerho, jonka pääasiallisin harrastusmuoto on laskuvarjohypyt. Kerhon pääkenttä on Alavuden lentokenttä.
Purje- ja moottorilennon rinnalla on kerhossa vuodesta 1963 lähtien harrastettu myös laskuvarjohyppyjä. Ensimmäisen varsinaisen laskuvarjohyppykurssin alavutelaisille järjesti Jämsän seudun ilmailuyhdistys 1972. Kerhossa kuitenkin pitäydyttiin purje- ja moottorilennon parissa, kunnes laskuvarjotoiminta käynnistyi varsinaisesti 1983. Nykyisin kerhossa koulutetaan noin 30–50 uutta hyppääjää ja tehdään noin 2 500 hyppyä.
Vuonna 2001 valmistuneessa kerhorakennuksessa on luokka- ja kahvihuone, kanttiini, kalustotilat sekä yöpymistilat 20 hengelle. 1970-luvun alun kaarihalli on pakkaus- ja koulutuskäytössä kesästä 2006 alkaen, jolloin uusi lentokonehalli valmistui. Kerhon tilat ja varusteet mahdollistavat myös lentonäytösten, laskuvarjourheilijoiden kokoontumisten sekä kilpailujen järjestämisen. Kerho onkin järjestänyt laskuvarjohyppyjen Suomen mestaruuskisat 2010 ja 2014.