stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kriketin Euroopan-liiga 2002
European Representative Festival 2002

Turnaus vastasi nykyistä 4.divisioonaa. Se pelattiin Kroatiassa 23.-25. elokuuta ja sen voitti Suomi.
| Sija | Joukkue | Voitot | Tasan | NR | Tappiot | Pst |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Suomi | 2 | 0 | 0 | 0 | 4 |
| 2 |  Slovenia | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 |
| 3 |  Kroatia | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kriketin Euroopan-liiga 2001 | Kriketin Euroopan-liiga | Seuraaja: Kriketin Euroopan-liiga 2003 |
Kannukset

Kouluratsastuksessa käytettävät kannukset, joissa on pieni rissa.
Vanhat lännenratsastustyyliset kannukset, joissa on tähtimäiset rissat.
Kannus ratsastajan saappaaseen kiinnitettynä.
Kannukset ovat metalliset lisävarusteet, joiden avulla selvennetään ratsastajan hevoselle jaloillaan antamia ohjeita eli pohjeapuja. Vuonna 2024 Suomen Ratsastajainliitto seurasi kansainvälisen hevosurheiluliiton päätöstä muuttaa kannusten käyttö vapaaehtoiseksi kaiken tasoisissa kouluratsastuskilpailuissa.
Aiemmin kannukset olivat pakollinen osa ratsastajan varustusta kouluratsastuskilpailuissa Helppo A-tasolta alkaen. Kannuksia voi nähdä käytettävän myös este-, kenttä- ja lännenratsastuksessa. Niiden tarkoitus on tehostaa pohjeapuja niin, että ratsastajan pohkeiden käyttö pysyy hyvin hienovaraisena ja huomaamattomana. Kankikuolainten tapaan niiden oikea ja tarkoituksenmukainen käyttö edellyttää ratsastajalta taitoa ja ennen kaikkea vakaata pohjetta, jolloin kannus vaikuttaa vain silloin ja sen verran kun sitä tarvitaan eikä sillä aiheuteta hevoselle kipua.
Kannus kiinnitetään ratsastajan saappaan tai kengän nilkkaan: U-kirjaimen muotoinen osa tulee nilkan ympärille kantapään yläpuolelle ja kiinnitetään jalkaterän ympäri kengän koron edestä kulkevalla hihnalla (kannusremmi), joka kiinnittyy U-kaaren molempiin päihin. Varsinkin ratsastussaappaissa on nilkan takaosassa yleensä pieni kieleke, joka kannattelee kannusta oikealla paikallaan.
Eurooppalaistyyppisessä ratsastuksessa kannukset ovat yleensä tylppäpäiset. Mahdollisesti kaareutuvaa kannusta (joutsenkannus) ei saa kilpailuissa käyttää sillä tavoin jalkoihin kiinnitettynä, että kärki (piikki) kaareutuu hevosta kohti tai ylöspäin. Kannuksessa voi olla pyörivä kiekko eli rissa, joka voi olla muodoltaan tähtimäinen; nykyisten rissakannusten mahdolliset sakarat ovat yleensä pieniä ja hyvin tylppiä. Poniratsastajat eivät saa ratsastaessa käyttää yli 25 [lähde? ] mm pitkiä kannuksia tai rissakannuksia. Hevosen kylkeä repivät kannukset ovat kilpailusäännöissä yleensä selvästi kiellettyjä, ja haavoja aiheuttavaan kannusten käyttöön ylipäätään suhtaudutaan eläinrääkkäyksenä.
Koivulampi (Kivijärvi)

| Koivulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kivijärvi
Koordinaatit:  63°10′28″N, 24°51′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.447.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  183,3 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,694 km  
Pinta-ala:  3,279 ha  
Tilavuus:  0.000031 km³ 
Keskisyvyys:  0,95 m  
Suurin syvyys:  1,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoivulampi 
Koivulampi  on Keski-Suomessa Kivijärvellä  Lahdenperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 31 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 1,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Veitjoen valuma-alueeseen (14.447) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 183,3 metriä mpy.
Kutunen

| Kutunen |
| --- | --- |
 Kutunen (Tubifera ferruginosa)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Amoebozoa
Kaari::  Limasienet Mycetozoa
Luokka::  Plasmodiolimasienet Myxomycetes
Lahko::  Vähälimasienet Liceales / Licheales
Heimo::  Tubiferaceae
Suku::  Kutuset Tubifera
Laji::  ferruginosa
Kaksiosainen nimi
 Tubifera ferruginosa  (Batsch) J.F. Gmel. 
Katso myös
   Kutunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kutunen (Tubifera ferruginosa) on limasieniin kuuluva alkueliö.
Kutusen nuoret limakot ovat punertavia ja vanhemmiten “itiöemä” on ruskea. Ne kasvavat jopa 15 cm:n pituisiksi epäsäännöllisiksi läikiksi, joiden pinta koostuu noin puolen millimetrin kuplista, ja muistuttaa vähän vadelman pintaa.
Kutunen kasvaa vanhasta ja lahonneesta puusta.
Kwang Yi

| Kwang Yi |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Foochow, Kiina
Laskettu vesille:  1890
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 25. heinäkuuta 1894
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 000 t
Pituus:  71,63 m
Leveys:  8,23 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  120
Aseistus
Aseistus:  3 x QF 4,7"/L40 Krupp -tykkiä 4 x 14" torpedoputkea
Kwang Yi oli Kiinan Qing-dynastian Kwangtungin laivaston Foochowin telakalla 1890-luvun alussa valmistettu teräsrunkoinen Kwang Yi -luokan tykkivene. Alus oli varustettu törmäyskeulalla, korotetulla etukannella, kolmella mastolla ja yhdellä savuhormilla. Aseistuksena oli kolme Kruppin valmistamaa 4,7 tuuman 40 pituuskaliiperin pikatykkiä, joista kaksi oli asennettu savuhormin kahtapuolin ja kolmas perään. Aseistuksen täydensi neljä 14 tuuman torpedoputkea, joista kaksi keulassa ja kaksi takakannella.
Palvelus

Keisarillisen Japanin laivasto upotti aluksen 25. heinäkuuta 1894 Pungdon taistelussa.
Kaijanlammi (Hirvensalmi, Malvaniemi)

| Kaijanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°41′33″N, 26°50′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.166
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,5 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,611 km  
Pinta-ala:  2,232 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaijanlammi 
Kaijanlammi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Malvaniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,5 metriä mpy.
Krottilanlahti

Krottilanlahti on Turun Ruissalossa sijaitseva 26,4 hehtaarin luonnonsuojelualue ja merenlahti. Lahti on suojainen, lievästi umpeenkasvanut ruovikko- ja vesilinnuston lisääntymisalue. Se on yksi Ruissalon seitsemästä erillisestä alueesta, jotka kuuluvat 95 hehtaarin kokoiseen Natura 2000 Ruissalon lintulahdet ja -rannat -luonnonsuojelualuekokonaisuuteen. Krottilahden vesilinnusto on Ruissalon monipuolisin. Krottilanlahti sijaitsee Ruissalon läntisen osan eteläisellä rannalla.
Krottilanlahti on aikaisemmin ollut hyvä lintujen pesintälahti, mutta umpeenkasvun ja luultavasti myös runsaan minkki-, supikoira- ja variskannan takia sen lajisto on merkittävästi köyhtynyt. Myös sen rantakasvillisuus on muuttunut, kun merenrantaniityt ovat kasvaneet umpeen ruovikon vallatessa elintilaa. Lahdensuun ohitse kulkeva laivaväylä Turun satamaan on aiheuttanut merenpohjan ja ranta-alueiden eroosiota, etenkin alusten koon kasvettua. Lisäksi lahden ranta-alueella toimii venevalkama.
Alueella on tarkoitus pyydystää pienpetoja loukuilla, jotta lintuihin ja niiden muniin kohdistuva saalistuspaine pienenisi. Lisäksi lahdelta poistetaan rantaruovikkoa ja raivataan umpeenkasvaneita rantaniittyjä. Lahden rannoilta onkin kerätty koneellisesti järviruokoa. Lisäksi lahden rantaniityllä laiduntaa ylämaankarjaa. Lahden länsirannalla on lintutorni sekä golf-kenttä. Lahtea vastapäätä sijaitsee Iso-Pukin saari.
Lahdella on tehty poikasnuottauksia vuosina 1988 ja 2006. Vuoden 2006 nuottauksissa saatiin 11 kalalajia: kolmipiikki, kymmenpiikki, ahven, hietatokko, kiiski, kuha, kuore, lahna, pasuri, salakka ja särki. Mitattavia kaloja oli yhteensä 791 kappaletta ja kokonaissaalis noin 2 500 yksilöä. Runsaslukuisimmat lajit olivat ahven noin 20 %, salakka 17 %, särki 16 % ja hietatokko 13 %.
Vuonna 2006 Krottilanlahdella suoritettiin kahdella tarkkailupisteellä pohjaeläintutkimus, jossa löytyi yhteensä 11 pohjaeläinlajia tai -lajiryhmää. Lajistoa löydettiin niukasti, ja monet pehmeiden pohjien eläimet puuttuivat. Yksilömäärältään eniten oli Itämeren pehmeillä pohjilla tyypillinen liejusimpukka ja surviassääsken toukat. Äyriäisistä löydettiin matalille pehmeille pohjille tyypillinen liejukatka, mutta niiden osuus oli kuitenkin pieni. Biomassaltaan suurimman osan muodostivat liejusimpukoiden ohella monisukasmadot. Näistä suuri osuus oli etenkin merisukasjalkaisia, joka on tyypillinen eläin Krottilanlahden tyyppisillä alueilla.
Krottilanlahti on naturatyypiltään laaja matala lahti (1160). Sen pohjukassa on merenrantaniittyä (1630) ja välittömässä läheisyydessä sijaitsee jalopuumetsää (9020), maankohoamisrannikon primäärisukkessiovaiheiden luonnontilaista metsää (9030) ja silikaattikallioita (8220).
Korpivoirousku

| Korpivoirousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  tuomikoskii
Kaksiosainen nimi
 Lactarius tuomikoskii  Kytöv. 
Katso myös
   Korpivoirousku Wikispeciesissä   Korpivoirousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korpivoirousku (Lactarius tuomikoskii) on kuusen seuralaisena korpimaisissa mustikkatyypin metsissä kasvava, kellertyvämaltoinen vaaleankeltainen rouskulaji. Sen lakin halkaisija on 9–17 cm ja väritys tasaisen vaaleankeltainen. Nuorten sienten lakkien reunat ovat karkeakarvaisia, vanhemmiten kaljuuntuvia. Heltat ovat puhtaanvalkoisia. Korpivoirouskun jalka on sangen iso ja vankka, ja se kapenee tyveä kohden. Maitiaisneste on valkoista mutta värjääntyy ulos tullessaan perin pian rikinkeltaiseksi.
Korpivoirousku kelpaa syötäväksi, kunhan sen ensin esikäsittelee keittämällä.
Aiheesta muualla

Luontonetti: Korpivoirousku (Lactarius tuomikoskii) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalle

Kalle tarkoittaa seuraavia asioita
Kalle, suomalainen miehen etunimi
Kalle, suomalainen miestenlehti
Kalle, Felix Abban valmistama tuote
2805 Kalle, asteroidi
Kisko-Kalle, suomalainen pienveturi
Pepe Kalle (1951–1988), oik. Kabasele Ya Mpanya,  kongolainen soukousmuusikko
Kalle, Kallen kiipeilypuu -piirrossarjan päähenkilö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kalle”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Krujën piirikunta

| Krujën piirikunta Rrethi i Krujës |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Albania
Prefektuuri:  Durrës
Lakkautettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Krujë
Pinta-ala:  372 km²
Väkiluku (2001):  64 357
 – väestötiheys:  173,0 as./km²
Krujën piirikunta (alb. Rrethi i Krujës) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Durrësin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Durrësin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 372 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 64 357 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Bubq, Cudhi, Fushë-Krujë, Kodër-Thumanë, Krujë ja Nikël. Pääkaupunkina toimi Krujë.
Kalle-Pekka Tiihonen

Kalle-Pekka Tiihonen (s. 15. maaliskuuta 1976) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Nilsiän Nujakkaa vuoteen 2001 ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Kalevan kisoista Tiihonen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1998. Tämän lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuonna 2002. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2003 jälkeen.
Urheilu-uransa jälkeen Tiihonen on toiminut pikajuoksuvalmentajana. Hänen valmennettavanaan on ollut muun muassa Arttu Hirvonen.
Tiihosen isä on vuonna 1972 olympiamaratonille osallistunut Pekka Tiihonen.
Kultainen Venla 2016

| Kultainen Venla 2016 |
| --- | --- |
Päiväys:  13. tammikuuta 2017
Paikka:  Kansallisooppera, Helsinki
Juontaja:  Ali Jahangiri
Järjestäjä:  Televisioakatemia
Kohokohtia
Paras miesnäyttelijä:  Ville Virtanen Sorjonen
Paras naisnäyttelijä:  Anu Sinisalo Sorjonen
Eniten palkintoja:  Sorjonen (3)
Eniten ehdokkuuksia:  Syke (4)
 ← 2015  Kultainen Venla  2017 →
Kultainen Venla 2016 oli järjestyksessään seitsemäs Kultainen Venla -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2016 parhaille suomalaisille televisio-ohjelmille ja niiden tekijöille. Gaala järjestettiin 13. tammikuuta 2017 Kansallisoopperassa. Gaala lähetettiin tällä kertaa MTV3:n sijasta Yle TV2 -kanavalla. Eniten palkintoja sai rikosdraamasarja Sorjonen kolmella Venlalla.
Ehdokkaat julkistettiin 12. joulukuuta 2016 ja yleisöäänestykset finalistit paljastettiin 11. tammikuuta 2017. Sen juonsi stand up -koomikko Ali Jahangiri ja house bändinä esiintyi Don Johnson Big Band.
Ohjelmat

| --- | --- |
 Ajankohtais- ja asiaohjelma Arman Pohjantähden alla (Nelonen, tuotanto Armanin Maailma Oy)  Docventures (Yle TV2, tilaaja Yle Asia, tuotanto Gimmeyawallet Oy)  Metsien kätkemä (Yle TV2, tilaaja Yle Asia, tuotanto Jotuca Oy):  Draamasarja Sorjonen (Yle TV1, tilaaja Yle Draama, tuotanto Fisher King Production Oy)  Kohtuuttomuuksia (Yle TV1, tilaaja Yle Draama, tuotanto Solar Films Inc. Oy)  Roba, 3. kausi (MTV3, tuotanto Yellow Film & TV Oy)
 Keskusteluohjelma Marja Hintikka Live (Yle TV2, tuotanto Yle Asia)  Enbuske, Veitola & Salminen (MTV3, tuotanto Moskito Television Oy)  Pressiklubi (Yle TV1, tuotanto Yle Uutis- ja ajankohtaistuotanto):  Komedia- ja sketsiohjelma Noin viikon uutiset (Yle TV2, tuotanto Yle Kulttuuri)  Kimmo (Yle TV2, tilaaja Yle Draama, tuotanto Yellow Film & TV Oy)  Pelimies (MTV3, tuotanto Yellow Film & TV Oy)
 Lasten- ja nuortenohjelma Sekasin (Yle TV2, tilaaja Yle Lapset ja nuoret, tuotanto It’s Alive Films Oy)  HS Lasten uutiset (Nelonen, tuotanto Helsingin Sanomat / HSTV)  Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus (Yle TV2, tilaaja Yle Lapset ja nuoret, tuotanto Don Films Oy):  Lifestyle-ohjelma Sukulan suojatit (Nelonen, tuotanto Moskito Television Oy)  Stugor (Yle Fem, tilaaja Svenska Yle, tuotanto Onion & Parad Media Oy)  Volga 30 päivässä (Yle Teema, tilaaja Yle Asia, tuotanto Aito & Haapasalo Entertainment Oy)
 Kilpailureality Huippujengi (MTV3, tuotanto Rabbit Films Oy)  Bachelor Suomi (Liv, tuotanto Warner Bros. International Television Production Finland Oy)  Suomen surkein nikkari (MTV3, tuotanto Warner Bros. International Television Production Finland Oy):  Seurantareality Kadonneen jäljillä (Nelonen, tuotanto Aito Media Oy)  Au pairit Australiassa (Yle TV2, tilaaja Yle Asia, tuotanto Aito Media Oy)  Elämä pelissä (Yle TV1, tilaaja Yle Asia, tuotanto ITV Studios Finland Oy)
 Musiikkiviihde SuomiLOVE, 3. kausi (Yle TV1, tilaaja Yle Kulttuuri, tuotanto Warner Bros. International Television Production Finland Oy)  Elastinen feat. (MTV3, tuotanto Endemol Shine Finland Oy)  Vain elämää, 5. kausi (Nelonen, tuotanto Banijay Finland Oy):  Viihdeohjelma Sohvaperunat (Yle TV2, tilaaja Yle Kulttuuri, tuotanto Endemol Shine Finland Oy)  Pitääkö olla huolissaan? (MTV3, Rabbit Films Oy)  Posse (MTV3, tuotanto Rabbit Films Oy)
Tekijät

| --- | --- |
 Vuoden käsikirjoittaja Tiina Lymi – Kohtuuttomuuksia  Anna Dahlman – Nieminen & Lahtinen Show  Tatiana Elf – Roba, 3. kausi  Petja Peltomaa – Syke, 3. kausi:  Vuoden ohjaaja Niko Nykänen – Voice of Finland, Emma-gaala, Kultainen Venla, Talent Suomi suorat lähetykset  Jan-Aslak Leino – SuomiLOVE, Haluatko miljonääriksi?  Taavi Vartia – Syke, 3. kausi
 Paras miesnäyttelijä Ville Virtanen – Sorjonen  Kari Heiskanen – Mustat lesket, 2. kausi  Jussi Vatanen – Kimmo:  Paras naisnäyttelijä Anu Sinisalo – Sorjonen  Elena Leeve – Ihon alla  Tiina Lymi – Kohtuuttomuuksia; Syke, 3. kausi; Roba, 3. kausi
Yleisöpalkinnot

| --- | --- |
 Paras televisio-ohjelma Syke  Arman Pohjantähden alla  Noin viikon uutiset:  Paras esiintyjä Arman Alizad  Jaajo Linnonmaa  Kimmo Ohtonen
Elämäntyöpalkinnot

Pertti ”Humppis” Humppila
Arvi Lind
Aiheesta muualla

KultainenVenla.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Televisioakatemia.fi
Kalle-Antti Suominen

Kalle-Antti Suominen (s. 1964) on suomalainen fyysikko. Hän on vuodesta 2000 lähtien toiminut Turun yliopiston fysiikan professorina. Suominen toimii tällä hetkellä Turun yliopiston vararehtorina.
Työssään Suominen on tutkinut erityisesti atomien, molekyylien ja säteilyn vuorovaikutuksia kvanttimekaniikassa. Tutkimustyön lisäksi hän on kirjoittanut kymmeniä yleistajuisia lehtiartikkeleita ja kirja-arvosteluja.
Suominen sai vuonna 2005 Suomalaisen Tiedeakatemian myöntämän Väisälän palkinnon. Vuonna 2007 hänet valittiin Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajaksi.
Korean uudistettu latinisaatio

Korean uudistettu latinisaatio on korean kielen virallinen latinisaatiotapa Etelä-Koreassa. Etelä-Korean kansallinen kieliakatemia aloitti järjestelmän kehittämisen vuonna 1995 ja maan kulttuuri- ja turismiministeriö hyväksyi sen virallisesti käyttöön 4. heinäkuuta 2000. Järjestelmä korvasi McCune-Reischauer-järjestelmän, jonka variaatiota käytetään vielä virallisesti Pohjois-Koreassa.
McCune-Reischauerista poiketen uudistetussa latinisaatiossa ei käytetä lainkaan diakriittisiä merkkejä. Syynä erikoismerkkien vähentämiseksi oli tarve poistaa niiden syöttämisen hankaluus tietokoneita käytettäessä ja tästä johtuva diakriittisten merkkien poisjättäminen, mikä puolestaan johti usein sanojen merkitysten muuttumiseen. Toisena syynä oli halu selkeyttää korean kielen käyttöä erityisesti Internetin verkkotunnuksissa, joissa erikoismerkkejä ei voida käyttää.
Säännöt

Alla olevat säännöt ovat yksinkertaistetussa muodossa. Kirjainten paikka sanassa sekä sanan ääntämistapa vaikuttavat sen translitterointiin.
Säännöt > Yksinkertaiset vokaalit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ㅏ | ㅓ | ㅗ | ㅜ | ㅡ | ㅣ | ㅐ | ㅔ | ㅚ | ㅟ |
| a | eo | o | u | eu | i | ae | e | oe | wi |
Säännöt > Diftongit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ㅑ | ㅕ | ㅛ | ㅠ | ㅒ | ㅖ | ㅘ | ㅙ | ㅝ | ㅞ | ㅢ |
| ya | yeo | yo | yu | yae | ye | wa | wae | wo | we | ui |
Säännöt > Konsonantit

Konsonantit translitteroidaan eri tavalla riippuen siitä, ovatko ne tavun alussa vai lopussa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kirjain | ㄱ | ㄲ | ㅋ | ㄷ | ㄸ | ㅌ | ㅂ | ㅃ | ㅍ | ㅈ | ㅉ | ㅊ | ㅅ | ㅆ | ㅎ | ㄴ | ㅁ | ㅇ | ㄹ |
| alku | g | kk | k | d | tt | t | b | pp | p | j | jj | ch | s | ss | h | n | m | – | r |
| loppu | k | k | k | t | – | t | p | – | p | t | – | t | t | t | t | n | m | ng | l |
Aiheesta muualla

Romanization of Korean (englanniksi)
Kaislikossa suhisee

| Kaislikossa suhisee> The Wind in the Willows |
| --- | --- |
 Vuoden 1913 painoksen kansikuva, tekijä Paul Bransom.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Kenneth Grahame
Kieli:  englanti
Julkaistu:  1908
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kaislikossa suhisee (engl. The Wind in the Willows) on skotlantilaisen Kenneth Grahamen kirjoittama lastenkirja. Kirjan päähenkilöt ovat vesirotta (water vole), maamyyrä, mäyrä ja rupikonna. Tarina sijoittuu Englannin maaseudulle, 1900-luvun alkuun. Kirja julkaistiin vuonna 1908. Siitä on julkaistu useita suomennoksia. Ensimmäinen suomennos julkaistiin vuonna 1949 Eila Piispasen kääntämänä.
Kirja kertoo joenvarren eläimistä, jotka käyttäytyvät ihmisten tapaan: pukeutuvat vaatteisiin, asuvat taloissa, juovat teetä ja kaahaavat ylinopeutta autoillaan. Hyviä hahmoja edustavat touhukas herra Rupikonna, rauhallinen Rotta, ankara ja viisas Mäyrä sekä hermostunut Myyrä. Pahoja hahmoja ovat Näätien joukko.
Kirjan pohjalta on myöhemmin tehty animaatioita televisioon ja elokuvateattereihin ja kaksi näyteltyä elokuvaa.
Elokuvia

The Adventures of Ichabod and Mr. Toad (1949). Tuottanut Walt Disney. Piirroselokuva.
Kaislikossa suhisee (1984–1990). Ohjaus Mark Hall ja Chris Taylor. TV-sarja.
Kaislikossa suhisee (1996). Ohjaus Terry Jones.
Kaislikossa suhisee (2006). Ohjaus Rachel Talalay.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaislikossa suhisee Gutenberg-projektissa. (englanniksi)
http://www.imdb.com/find?s=all&q=wind+in+the+willows%5Bvanhentunut+linkki%5D
Korpivaara

Korpivaara voi viitata seuraaviin:
Sukunimi

Eemeli Korpivaara (1883–1933), sotaylituomari ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos
Heta Korpivaara (s. 1984), koripalloilija
Jouko Korpivaara (1920–2000), insinööri ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos, Juhani Korpivaaran poika
Juhani Korpivaara (synt. Malkamäki, välillä Pollari, 1887–1960), Korpivaara Oy:n perustaja
Paavo Korpivaara (1922–2004), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Juhani Korpivaaran poika
Riitta Korpivaara (s. 1958), suurlähettiläs
Susanna Korpivaara (s. 1972), yritysjohtaja ja poliittinen taustavaikuttaja
Muita

Korpivaara, autojen maahantuontiyritys
Korpivaara, kylä Liperissä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Korpivaara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kani (Gifu)

| Kani (可児市) |
| --- | --- |
 Tapahtumahalli Kanin kukkafestivaalin puistossa
 lippu:  symboli
 Kanin sijainti Gifun prefektuurissa
 Kani
 Koordinaatit: 35°25′34″N, 137°03′41″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Gifun prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87,57 km²
Väkiluku (05/2020):  102 036
 – Väestötiheys:  1 165,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmustamänty
 – Kukka:  Intianalppiruusu ja ruusu
 
 https://www.city.kani.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kani (jap. 可児市, Kani-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kisojoen varrella. Kaniin vuonna 2005 liitetty Kaneyaman maaseutukaupunki muodostaa eksklaavin kaupungin pohjoispuolelle. Lännessä kaupunki rajautuu Aichin prefektuuriin. Kanissa on 102 036 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 87,57 neliökilometriä.
Nykyisen Kanin kaupungin alue kehittyi Edo-kaudella tärkeän Nakasendō-tiereitin varrella. Sen itäosat tunnettiin Mino-keramiikan valmistusalueena. Siellä tuotettiin myös ruskohiiltä. Kanin maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Hiromin ja Imawatarin maaseutukaupungit sekä viisi kyläkuntaa. Kaupunkioikeudet Kanille myönnettiin vuonna 1982. Kaupungin keskusta sijaitsee Hiromissa. Sittemmin Kani on kasvanut nopeasti Nagoyan esikaupunkina ja yhtenä Gifun prefektuurin merkittävimmistä teollisuuskeskuksista, jossa toimii esimerkiksi kone-, metalli- ja paperiteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisiä ja puuntaimia.
Kanin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa kaupungissa järjestetyn Hana-festa-kukkafestivaalin puisto. Festivaali on pidetty kaupungissa vuosina 1995, 2005 ja 2015. Kaupungissa toimii myös keraamikko Toyozō Arakawan töitä esittelevä museo. Osa kaupungin alueesta kuuluu Hida-Kisogawan puolikansallispuistoon. Kania palvelevat JR Tōkain Taita-linja ja Nagoya-rautateiden Hiromi-linja.
Kuvia

Zendai-jin temppeli
Kanin kaupungintalo
Kukkien torni
Kanin keskusta vuoden 1987 ilmakuvassa
Kanin rautatieasema