stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nymfimerilukit

| Nymfimerilukit |
| --- | --- |
 Nymphon molleri
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Leukakoukulliset Chelicerata
Luokka::  Merilukit Pycnogonida
Lahko::  Merilukit Pantopoda
Heimo::  Nymfimerilukit Nymphonidae  Wilson, 1878
Katso myös
   Nymfimerilukit Wikispeciesissä   Nymfimerilukit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nymfimerilukit (Nymphonidae) on kapeavartaloisten ja vankkakärsäisten merilukkien heimo, jonka lajit ovat muita merilukkeja aktiivisempia ja uivat enemmän. Pituudeltaan ne ovat 1-8 millimetrin mittaisia. Etummaisissa lisäkkeissä on yleensä sakset. Sekä koirailla että naarailla on kymmenjaokkeiset munankantojalat, joissa voi olla kerrallaan jopa tuhat munaa. Kävelyraajapareja voi olla 4–6. Nämä merilukit käyttävät ravinnokseen polyyppien ja sammaleläinten kaltaisia pehmeävartaloisia selkärangattomia. Useimmat Nymphonidae-heimon lajit elävät syvissä vesissä, mutta joitakin tavataan myös matalilta rannikkovesiltä.lähde?
Brittiläisen Kolumbian parlamentti

| Legislative Assembly of British Columbia   Assemblée législative de la Colombie-Britannique |
| --- | --- |
 
Historia
Perustettu:  1871
Johto
Puhemies:  Darryl Plecas (sit.)
Kokoonpano
Edustajia:  87
 
Puolueet:  Hallitus      NDP (41) Hallituksen tukipuolue      Vihreät (2) Oppositio      Liberaalit (42)       sitoutumaton (2)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  9. toukokuuta 2017
Kokouspaikka
 Istuntosali.
Kotisivut
 https://www.leg.bc.ca
Brittiläisen Kolumbian parlamentti (eng. Legislative Assembly of British Columbia, ran. Assemblée législative de la Colombie-Britannique) on provinssitason parlamentti Brittiläisessä Kolumbiassa. Se koostuu 87 jäsenestä, jotka valitaan neljän vuoden välein pidettävillä vaaleilla.
Lainsäädäntötyötä tehdään kymmenessä komiteassa.
Nykyisessä muodossaan, provinssin parlamenttina, edustuslaitos aloitti vuonna 1871, kun Brittiläisestä Kolumbiasta tuli provinssi.
Viimeisimmät vaalit

Viimeisimmät vaalit pidettiin 2017, jonka jälkeen suurimmaksi puolueeksi nousivat liberaalit.
Mikään puolue ei kuitenkaan saanut yksinkertaista enemmistöä, minkä johdosta sekä liberaalit että NDP lähestyivät vihreitä hallituksen muodostamiseksi. Toukokuun lopussa vihreät ilmoittivat tukevansa NDP:n vähemmistöhallitusta.
Darryl Places tuli vaaleissa valituksi liberaalien listalta Abbotsford South -vaalipiiristä, mutta noustuaan puhemiehen rooliin, paikallisosasto erotti tämän. Places oli ainoa edustaja, joka oli ilmaissut halunsa puhemiehen paikkaa kohtaan, mutta liberaalit katsoivat tämän menevän puolueen tavoitteita vastaan..
Vihreiden entinen puheenjohtaja Andrew Weaver erosi puolueesta tammikuussa 2020. Syyksi hän antoi perheenjäsenensä terveysongelmat, joiden hoitamiseen itsenäisenä edustajana istuminen antaa hänen mukaansa paremmat mahdollisuudet..
Yksityiskohta parlamenttitalolta.
Tieteen ja uskonnon välinen suhde

Tiede
Uskonto
Tiede ja uskonto
Tieteilijöiden uskontokritiikki
Tieteenharjoittajat ja uskonto
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Artikkeli käsittelee tieteen ja uskonnon asemaa yhteiskunnassa ja niiden roolia todellisuutta koskevan tiedon muodostamisessa. Uskonnoissa uskotaan yliluonnollisiin asioihin. Tiede taas yleensä sivuuttaa yliluonnolliset kokemukset.
Historiaa

Ihmiskunnan varhaisimpiin todellisuuskäsityksiin on kuulunut sielu-uskoinen luonnonpalvonta – metsässä, ilmassa ja vedessä asuvien henkiolentojen ja vainajien suostuttelu ja lepyttäminen taikamenojen avulla, joissa välittäjänä toimii heimon poppamies tai šamaani. Monissa monijumalaisissa uskonnoissa kuten muinaisen Egyptin ja Kaksoisvirranmaan uskonnoissa jumalat olivat tai edustivat taivaankappaleita ja toisissa katsotaan, että koko todellisuus on osa yhtä jumalaa, kuten hindulaisuudessa. Yksijumalaiset uskonnot kuten juutalaisuus ja muinaispersialainen zarathustralaisuus hyväksyivät vain yhden jumalan. Myöhemmät metafyysisiksi kutsutut ajattelun järjestelmät myöhäisantiikin uusplatonismista Hegelin idealismiin korvaavat jumalan käsitteellä tai periaatteella, kuten Plotinoksen Yksi tai Hegelin Objektiivinen Henki. Vaikka tieteen katsotaan syntyneen antiikin Kreikassa, varsinainen kokemusperäinen ja kokeellinen tutkimusmenetelmä saavutti kypsyytensä vasta uuden ajan alussa, minkä jälkeen tiede on kohonnut keskeiseksi nykyaikaisen ihmisen todellisuuskäsityksen muodostamisen välineeksi.
Historiaa > Muinaisten kulttuurien suhde tieteeseen ja uskontoon

Vanhimpana luonnontieteenä pidetyn tähtitieteen on katsottu syntyneen muinaisessa Mesopotamiassa käytännön tarpeesta mitata vuodenaikojen kulkua tarkasti kalenterin avulla maanviljelyn tarpeisiin. Kalenterilla oli myös merkittävä uskonnollinen merkitys, koska se sääteli uhrimenojen ja muiden uskonnollisten menojen ajankohtaa. Kalenterin loi papisto, joka edusti yhteiskunnan oppineistoa. Koska taivaankappaleet liitettiin jumalolentoihin, syntyi samanaikaisesti myös tähdistäennustaminen eli astrologia, jolla pyrittiin tulkitsemaan jumalien tahtoa kiertotähdistä ja muista taivaankappaleista. Antiikin Kreikassa syntyi länsimainen filosofia, ja korkeimman oppineisuuden asema siirtyi papistolta uudelle ajattelijoiden ryhmälle. He yhteiskunnan yläluokan edustajina katsoivat, että ruumiillinen työ oli halventavaa. Näin tietoa todellisuudesta saatettiin saavuttaa ensisijaisesti järkeilyn kautta.
Historiaa > Keskiajan tiede

Kristillinen jumaluusoppi eli teologia alkoi kehittyä Rooman valtakunnan aikana toisaalta jännitteisessä suhteessa filosofiaan, toisaalta käyttäen hyväksi sen menetelmiä. Antiikin kristityt liittivät antiikin järkeisajattelun osaksi uskontoaan ja muodostivat varhaisvaiheen teologian, apologian eli kristinuskon järkiperäisen puolustamisen.
Kreikkalaisten näkemys tiedosta oli vallitseva niin kristillisessä kuin islamilaisessakin maailmassa aina uuden ajan alun tieteelliseen vallankumoukseen asti. Keskiajalle tultaessa tieteellinen edistys pysähtyi lähes täysin ja lähti uudelleen käyntiin vasta 1100-luvulla syntyneen skolastiikan myötä, vaikka silloinkin tieteellisiä kysymyksiä käsiteltiin pääasiassa uskonnollisten opinkappaleiden kautta ja niiden asettamissa rajoissa.
Luonnontieteitä keskiajalla kehittivät erityisesti Lincolnin piispa ja skolastikko Robert Grosseteste (noin 1175–1253) sekä fransiskaanimunkit Roger Bacon (noin 1214–1294) ja Vilhelm Occamilainen (noin 1288–1348). Suomessa luonnontieteitä myöhäiskeskiajalla käsittelivät ainakin lääketieteestä kiinnostunut Vadstenan munkki Peder Månsson ja tähtitieteestä kiinnostunut kanunki ja Lohjan kirkkoherra Jacobus Petri Röd. Keskiajan teologit hyväksyivät pääosin kreikkalaisten kehittämän tieto-opillisen jaottelun scientan (lat.) eli periaatteista johdettujen väitteiden ja opinion eli auktoriteetteihin vetoamisesta syntyneiden väitteiden välille. Vaikka scientaa oli mahdollista myös uskon asioissa, sen mahdollisuuksia pidettiin rajallisena.
Demarkaatio-ongelma ja uskonto

Demarkaatio-ongelma eli rajanveto-ongelma tarkoittaa tieteenfilosofiassa kysymystä siitä, miten ja minne tieteen rajat on asetettava. Uskonto rajataan tieteen ulkopuolelle. Yksi tieteellisen tutkimuksen tunnusmerkeistä on itsenäisyys, joka tarkoittaa uskonnon kannalta sitä, ettei uskonto saa vaikuttaa tieteelliseen päätöksentekoon kun pohditaan mikä on perusteltua ja mikä ei. Tieteenfilosofi Larry Laudanin mukaan kukaan ei kuitenkaan ole onnistunut määrittelemään tieteenfilosofista rajanvetokriteeriä yleisesti hyväksyttävällä tavalla. Tapio Puolimatka argumentoi, että naturalistien demarkaatioargumentti nojaa positivistien jo puoli vuosisataa sitten kumottuun käsityksen.
Uskontojen suhde tieteeseen

Joidenkin uskonnollisten näkemyksien mukaan tärkeintä maailmassa on esimerkiksi keskittyä taivaaseen pääsyyn tai sielunsa kehittämiseen, jolloin tiedettä voidaan pitää toisarvoisena tai jopa turhana. Tähän voi liittyä myös näkemys, että liiallinen uteliaisuus on pahasta, ja että ihmisen ei kuulu tietää luonnon salaisuuksia eikä hän saa ainakaan pyrkiä muuttamaan ”luonnon” järjestystä. Esimerkiksi keskiajalla kirkko kielsi ruumiinavaukset, koska ihmisruumista pidettiin pyhänä. Samat ongelmat liittyvät nykyisin muun muassa kloonaukseen. Professori Thomas Nagelin mukaan on sekä tietoteoreettisesti että historiallisesta täysin perusteetonta väittää, että usko Jumalaan maailmankaikkeuden luojana veisi perusteen etsiä luonnonlainomaisia selityksiä. Nagelin mukaan Jumalaan uskovat tieteentekijät Newtonista alkaen ovat olleet innokkaita löytämään yleispäteviä luonnonlakeja, jotka voidaan todentaa kokemusperäisesti.
Uskontojen suhde tieteeseen > Katolinen kirkko

Katolinen kirkko pyrkii sanojensa mukaan keskusteluun tieteen ja uskonnon välillä. Nykyisin katolisen kirkon näkemys on, että evoluutioteoria ei ole enää vain pelkkä tieteellinen hypoteesi ja Vatikaanin observatorion johtaja, jesuiitta George V. Coyne pitää kreationismia ja niin sanottua älykästä suunnittelua kristinuskon Jumalan vähättelynä. Coynen mukaan tiede ja uskonto ovat erillisiä inhimillisiä toimintoja ja tiede on täysin puolueeton suhteessa jumalauskoisiin tai jumalattomiin johtopäätelmiin, joita voidaan tieteen tuloksista johtaa. Ensimmäisen matemaattisen mallin vuonna 1931 alkuräjähdyksestä kehittäneen katolisen papin Georges Lemaîtren mukaan tiede tutkii luontoa ja uskonto kertoo pelastuksesta ja iankaikkisesta elämästä.
Uskontojen suhde tieteeseen > Fideismi ja vertauskuvallinen uskonnon tulkinta

1800-luvulla syntyi erityisesti katolisen kirkon piirissä näkemys, jonka mukaan tieteen ja uskonnon tavoitteet ovat niin erilaisia, etteivät ne voi olla ristiriidassa keskenään. Tällaista käsitystä kutsutaan fideismiksi, mitä esimerkiksi filosofit Søren Kierkegaard ja Ludwig Wittgenstein ovat eräissä muodoissa kannattaneet. Wittgensteinin mukaan tiede ja uskonto ovat erilaisia tapoja käyttää käsitteitä eli erilaisia ”kielipelejä”, eikä näitä kielipelejä voi verrata muista kielipeleistä käsin.
Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäinen on huomauttanut, että kristilliset teologit torjuvat usein uskontokritiikin väittämällä, että kristinuskoon ei kuulu tieteen kanssa ristiriidassa olevia todellisuutta koskevia käsityksiä. Pyysiäisen mielestä uskonnon piirissä ei ole käsitelty asiaa riittävän vakavasti, ja kristinuskon puolustajat välttävät rehellistä keskustelua uskontojen totuusväitteistä. Pyysiäinen huomauttaa, että mikäli uskonnot eivät väittäisi mitään todellisuudesta, ei Galileita olisi koskaan tuomittu arestiin eikä kehitysopin ja luomisuskon välillä olisi ristiriitaa. Uskovaisten enemmistö on hänen mukaansa aina ajatellut, että heidän uskonnolliset käsitteensä ja käsityksensä viittaavat todellisuuteen, vastaavat todellisuutta ja ovat tosia. Ateisteille nämä uskontojen väitteet ovat erehdyksiä, virheellisiä käsityksiä tai valheita. Teologien väitteet uskonnollisten oppien vertauskuvallisuudesta ovat Pyysiäisen mukaan seurausta tieteen edistymisestä, yritys pelastaa uskonto tieteen edessä. Tieteen edistyessä uskontoa muutetaan, koska on pakko.
Uskontojen suhde tieteeseen > Evoluutioteorian ja älykkään suunnittelun välinen ristiriita

Juutalaiset, kristityt ja muslimit ovat kirjanneet ”älykkään suunnittelun” jumalan ilmoituksena pitämiinsä kirjoihin. Erilaisissa kaikkeudensyntytarinoissa, joita on ollut lähes kaikilla kansoilla esiintyy ihmisten ja toisinaan myös muiden eläinten kaltaisia suunnittelijoita. Useimmiten kaikkeus on luotu jostakin jo olemassa olevasta. Platon ja Aristoteles ajattelivat, että kaikkeus tehtiin olemassa olevasta aineesta. Juutalaisten Genesiksessä jumala (Jahve) luo kaikkeuden tyhjästä.
Tuomas Nevanlinna esittää johdannossaan Ensimmäiseen Mooseksen kirjaan, ettei kristillisessä teologiassa ole alun perin tulkittu Raamattua eikä luomiskertomusta kirjaimellisesti, vaan muut tulkintatavat ovat olleet keskeisiä. Nevanlinnan mielestä Raamatun kirjaimellinen tulkinta on seurausta tieteen kehittymisestä, eikä Raamatun kertomuksia voi pitää esitieteellisinä kertomuksina. Vertauskuvallinen tulkinta ei hänen mukaansa ole vastaus tieteen tuottamiin ongelmiin, vaan yksi alkuperäisimmistä tulkintatavoista.
Uskonnon tiedettä tukeva vaikutus

Peter Harrisonin mukaan tieteen ja uskonnon välillä on toisiaan tukeva suhde. Kristinusko vaikutti modernin kokeellisen luonnontieteen vallankumoukseen tarjoamalla sen lähtökohdaksi joitakin perusoletuksia kuten uskon maailmankaikkeuden järjestykseen, ihmisen järjen ja havaintojen luotettavuuteen ja ihmisen itsepetostaipumukseen. Nämä lähtökohdat tekevät mielekkääksi pyrkiä löytämään maailmankaikkeudesta järjestystä ja vaatia tieteeltä itsekriittisyyttä.
Vahvistusvinouma ja kognitiiviset ennakkoasenteet

Vahvistusvinouma ja kognitiiviset ennakkoasenteet voivat haitata tieteen ja uskonnon välistä keskustelua. Uskonnollisissa keskusteluissa tämä vinouma ilmenee usein valikoivana todisteiden käyttönä, jossa huomio kohdistuu vain niihin tietoihin, jotka tukevat jo olemassa olevia uskomuksia. Tieteellinen skeptisyys ja monipuolinen dialogi ovat tärkeitä välineitä vinoumien vähentämiseksi. Monipuolinen keskustelu eri näkemysten välillä, erityisesti uskonnon ja tieteen alueella, auttaa tunnistamaan ja vähentämään vahvistusvinouman vaikutuksia. Tämä koskee esimerkiksi tieteellisiä ja uskonnollisia väitteitä koskevaa todistusaineistoa, joissa yksipuolinen todisteiden tarkastelu voi johtaa vääristyneisiin johtopäätöksiin. Dialogin edistäminen ja erilaisten näkemysten huomioon ottaminen voivat vähentää virheitä uskonnollisten ja anti-uskonnollisten tulkintojen välillä.
Kirjallisuutta

Dawkins, Richard: Jumalharha.  ((The God delusion, 2006.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2007.  ISBN 978-952-5697-00-1
Dennett, Daniel C.: Lumous murtuu: Uskonto luonnonilmiönä.  ((Breaking the spell: Religion as a natural phenomenon, 2006.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2007.  ISBN 978-952-5202-96-0
Enqvist, Kari: Näkymätön todellisuus.  Helsinki:  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-21363-2
Haaparanta, Leila & Niiniluoto, Ilkka: Johdatus tieteelliseen ajatteluun.  (Helsingin yliopiston filosofian laitoksen julkaisuja 3/1986. 6., korjattu painos)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1991.  ISBN 951-45-4077-8
Harris, Sam: Uskon loppu: Uskonto, terrori ja järjen tulevaisuus.  ((The end of faith: Religion, terror, and the future of reason, 2004.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2007.  ISBN 978-952-5202-99-1
McGrath, Alister: Tieteen ja uskonnon dialogi.  (Science and religion)  Suomentanut Anne Leu. Helsinki:  Kirjapaja, 2015.  ISBN 978-952-288-269-1
Numbers, Ronald L. (toim.): Galileo tyrmässä ja muita myyttejä tieteestä ja uskonnosta.  (Galileo Goes to Jail and Other Myths about Science and Religion)  Suomentanut Nisula, Kirsi. Kirjapaja, 2015.  ISBN 9789522882059
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kojonen, Rope: Miksi ylipäätään keskustella tieteen ja uskonnon suhteesta?
Mahlamäki, Tiina: Uskottiinko keskiajalla litteään maahan? (Arkistoitu – Internet Archive) Kirja-arvostelu teoksesta Numbers, Ronald. L (toim.): Galileo tyrmässä ja muita myyttejä tieteestä ja uskonnosta. Kirjapaja, 2015. (Agricolan kirja-arvosteluja 20.4.2015.)
Puolimatka, Tapio: Mitä on tieteen ideologinen käyttö? Ilkka 12.9. 2009.
Tuomela, Raimo: Tieteellinen maailmankäsitys ja kuoleman ongelma.
Luoma, Tapio: Kirkko ja tieteellinen maailmankuva. Esitelmä Kirkon tutkimuskeskuksen 50-vuotisjuhlaseminaarissa 13.3.2019.
Muinaisten heprealaisten käsitys kaikkeudesta.
Louis Comfort Tiffany, Koulutus, 1890.
 Tiede ja uskonto esitetään sopusoinnussa.
Codex Vindobonensis 2554, noin 1250. Käsikirjoituksen kuvituksessa Jumala esiintyy arkkitehtina, rakentajana, mittaajana tai käsityöläisenä. Suurin osa keskiajan kristityistä oppineista yhdisti tieteen, varsinkin geometrian ja tähtitieteen Jumalaan. Kuvassa esiintyvä harppi on maailman luomisen tunnuskuva.
Joseph-Nicolas Robert-Fleury, Galileo Galilei inkvisition jäsenten edessä Vatikaanissa, 1847.
David Boreanaz

| David Boreanaz |
| --- | --- |
 David Boreanaz San Diegon Comic-Conissa 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  David Paul Boreanaz
Syntynyt: 16. toukokuuta 1969 (ikä 55) Buffalo, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja, ohjaaja
Puoliso:  Ingrid Quinn (1997–1999)   Jaime Bergman (2001- ; 2 lasta: Jayden Rayne Boreanaz ja Bardot Vita Boreanaz)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  David Boreanax
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Angel (Buffy, vampyyrintappaja) Angel (Angel) Seeley Booth (Bones)
Palkinnot
 Saturn (2000, 2003, 2004) 
Aiheesta muualla
www.whosay.com/davidboreanaz
IMDb 
Elonet
David Paul Boreanaz (s. 16. toukokuuta 1969 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka rooleja on muun muassa Angelin hahmo yliluonnollisissa draamasarjoissa Buffy, vampyyrintappaja ja Angel sekä Seeley Boothin rooli komediaväritteisessä rikosdraamassa Bones.
Ura

Boreanazin ensimmäinen näyttelijäntyö oli yhdysvaltalaisessa tilannekomediassa Pulmuset, jossa hän näytteli Kellyn moottoripyöräilevää poikaystävää. Hänet palkattiin televisiosarja Buffy, vampyyrintappajaan hänen ensimmäisen vaimonsa, Ingrid Quinnin kannustettua häntä menemään koe-esiintymiseen. Kyseisessä kulttisarjassa Boreanaz esitti arvoituksellista Angel-hahmoa, vampyyriä jolla oli sielu. Sarjasta tuli valtavan suosittu ja Boreanaz alkoikin näytellä Angel -nimisessä sisarsarjassa. Buffy, vampyyrintappajassa Boreanaz esiintyi vuosina 1997–1999 ja vuonna 1999 alkaneen Angelin tuotanto jatkui vuoteen 2004 saakka.
Boreanazin ainut suuri rooli elokuvassa oli vuoden 2001 slasher-kauhuelokuvassa Valentine yhdessä Denise Richardsin ja Katherine Heiglin kanssa. Vuonna 2003 hän esiintyi Didon musiikkivideolla "White Flag" ja oli Leonin (Squall Leonhart) äänenä videopelissä Kingdom Hearts.
Vuonna 2005 Boreanaz alkoi näytellä Emily Deschanelin vastanäyttelijänä televisiosarjassa Bones. Hän esiintyi myös kanadalaisessa elokuvassa These Girls, jossa hän näytteli moottoripyöräilijää sekä elokuvissa Mr. Fix It, Suffering Man's Charity ja dvd-elokuvassa The Crow: Wicked Prayer. Samana vuonna Boreanaz ääninäytteli Hal Jordania DC Comicsin animaatiossa Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama.
Boreanaz on yksi Bonesin tuottajista ja ohjasi myös jakson "The Bones That Foam". Boreanaz on suuri Cincinnati Bengalsin ja Philadelphia Flyersin fani.lähde? Hän on kirjoittanut urheilublogeja ja juontanut jääkiekkojoukkeen radiolähetyksiä. Hänen intohimonsa jääkiekkoon kirjoitettiin jopa Seeley Boothin hahmoon televisiosarjassa Bones.
Jaime Bergman esiintyi pikaisesti yhdessä Boreanazin tähdittämän sarjan Angel jaksossa, sarjan viimeisellä kaudella. Pari ei ole kuitenkaan sen koommin näytellyt yhdessä.
Ura > Yksityiselämä

Boreanaz varttui Philadelphiassa säätiedottajana työskennelleen isänsä Dave Robertsin ja äitinsä Patti Boreanazin kanssa, joka työskenteli matkatoimistovirkailijana. David on italialaista ja tšekkiläistä alkuperää (sukunimi Boreanaz on pohjois-italialainen sukunimi) ja uskontokunnaltaan hän on roomalaiskatolinen.
Boreanaz kävi high schoolia Malvern Prepatory Schoolin Malvernissa Pennsylvaniassa ja collegen Ithaca Collegessa Ithacassa New Yorkissa. Valmistuttuaan Boreanaz muutti Hollywoodiin, Kaliforniaan panostaakseen näyttelijän uraansa.
Boreanaz asuu Los Angelesissa Kaliforniassa vaimonsa Jaime Bergmanin kanssa. Pari meni naimisiin 2001. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika ja vuonna 2009 syntynyt tytär.
Vuonna 2004 Boreanaz meni korjaavaan polvileikkaukseen, vasemman polvensa vuoksi jonka hän oli loukannut aikoinaan high schoolissa. Hänen toipumisensa leikkauksesta ei kuitenkaan estänyt Angelin kuvauksia.
Boreanaz on läheinen Bones-sarjan vastanäyttelijänsä Emily Deschanelin kanssa sekä Christian Kanen kanssa, johon Boreanaz tutustui Buffyn ja Angelin kuvauksissa. Vuonna 2010 Boreanaz myönsi pettäneensä vaimoaan Jaime Bergmania usean vuoden ajan.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Aspen – miljonäärien paratiisi | Aspen Extreme | katsoja |
| 1993 | Best of the Best 2 | Best of the Best II | pysäköitsijä |
| 1996 | Macabre Pair of Shorts | Macabre Pair of Shorts | vampyyrin uhri (osassa MPS) |
| 2001 | Valentine | Valentine | Adam Carr / Jeremy Melton |
| 2002 | Deittitemppu | I’m with Lucy | Luke |
| 2005 | The Crow: Wicked Prayer | The Crow: Wicked Prayer | Luc ”Death” Crash / Lucifer |
| 2005 | These Girls | These Girls | Keith Clark |
| 2006 | The Hard Easy | The Hard Easy | Roger Hargitay |
| 2006 | Mr. Fix It | Mr. Fix It | Lance Valenteen |
| 2007 | Suffering Man’s Charity | Suffering Man’s Charity | Sebastian St. Germain |
| 2008 | Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama | Justice League: The New Frontier | Harold ”Hal” Jordan / Vihreä Lyhty (ääni) |
| 2009 | The Mighty Macs | The Mighty Macs | Ed Rush |
| 2013 | Officer Down | Officer Down | Les Scanlon |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Jakson nimi / määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Pulmuset | Married… with Children | Frank | ”Bundyt elokuvissa”, alk. ”Movie Show” |
| 1997–2003 | Buffy, vampyyrintappaja | Buffy the Vampire Slayer | Angel | 56 |
| 1999–2004 | Angel | Angel | Angel | 110 |
| 2002 | Vaipparalli | Baby Blues | Johnny (ääni) | ”Teddy-Cam” |
| 2005–2017 | Bones | Bones | Seeley Booth | 246 |
| 2010 | Family Guy | Family Guy | Aurora Boreanaz | ”Road to the North Pole” |
| 2012 | American Dad! | American Dad! | Seeley Booth (ääni) | ”Vähemmän rahaa, enemmän ongelmia”, alk. ”Less Money, Mo’ Problems” |
| 2013 | Full Circle | Full Circle | Jace Cooper | 3 |
| 2015 | Sleepy Hollow | Sleepy Hollow | Seeley Booth | ”Kuolleet eivät puhu”, alk. ”Dead Men Tell No Tales” |
| 2017–2024 | SEAL Team | SEAL Team | Jason Hayes | 104 |
Filmografia > Videopelit

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Kingdom Hearts | Squall ”Leon” Leonhart (ääni; engl. versio) |
| 2002 | Buffy the Vampire Slayer | Angel (ääni) |
Filmografia > Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Rooli | Yhtye / artisti | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ”White Flag” | oma itsensä | Dido | Life for Rent |
Filmografia > Tekijänä

Ohjaaja (O)
Tuottaja (T)
Vastaava tuottaja (VT)
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | O | T | VT | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Angel | Angel | O | — | — | televisiosarja | jakso ”Soul Purpose” |
| 2007–2017 | Bones | Bones | O | T | — | televisiosarja |  tuottajana 201 jaksossa (2007–2017)  ohjaajana 11 jaksossa (2009–2017)  |
| 2012 | Löytäjä | The Finder | O | — | — | televisiosarja | jakso ”Life After Death” |
| 2017– | SEAL Team | SEAL Team | O | T | VT | televisiosarja |  tuottajana 35 jaksossa (2017–2019)  ohjaajana 7 jaksossa (2018–)  vastaavana tuottajana 71 jaksossa (2019–)  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
David Boreanaz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Story Magazinen haastattelu (kevät 2008) (englanniksi)
Bullz-Eye.comin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (1. marraskuuta 2006) (englanniksi)
the Globe & Mail haastattelu (10. lokakuuta 2005) (englanniksi)
MovieHole haastatteku (Arkistoitu – Internet Archive) (13. toukokuuta 2004) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef 
Boreanaz ja Bergman vuonna 2006.
Britannian Grand Prix 1973

Britannian Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. heinäkuuta 1973 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti Peter Revson, jolle voitto oli kauden ja koko uran ensimmäinen.
Kilpailun pääsylippu