stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jesse Jyrkkiö

| Jesse Jyrkkiö |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1989 (ikä 35) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Karhu HT II
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  33
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Ässät (SML) Tappara (SML) KooKoo (Mestis) Graz 99ers (EBEL) Fredikshavn (Metal Ligaen) Asplöven HC (Allsvenskan) Gentofte (Metal Ligaen) Fehérvár AV19 (EBEL) Mulhouse (Ligue Magnus) HDD Jesenice (AlpsHL) GK Katowice (Puola) Karjalan Kopla (II div)
Jesse Jyrkkiö (s. 29. kesäkuuta 1989 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelipaikaltaan puolustaja.
Jyrkkiö on Ässien kasvatti. Hän on voittanut C-nuorten SM-kultaa kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 B-junioreissa pelanneelle Jyrkkiölle tuli tutuksi A-nuorten joukkue. Hän voitti kuitenkin SM-hopeaa B-nuorissa. Vielä joitakin otteluja 2006–2007 B-juniorien SM-sarjassa pelannut Jyrkkiö siirtyi pysyvästi Porin Ässien A-nuoriin tuolla kaudella. Keväällä 2007 hän pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Kaudella 2007–2008 hän pääsi pelaamaan Ässien edustusjoukkueessa ja otti 16 ottelussa kaksi syöttöpistettä ja 16 jäähyminuuttia. Keväällä 2008 hän voitti A-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2008–2009 Jyrkkiö pelasi 20 SM-liigaottelua ja esiintyi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Jyrkkiö murtautui Ässien kokoonpanoon ja teki läpimurron kaudella 2009–2010. Hän teki 49 ottelussa tehot 5+19=24. Jyrkkiö pelasi Ässissä vielä seuraavat kaksi kautta. Kaudella 2011–2012 hän tippui useasti Ässien kokoonpanon ulkopuolelle ja pelasi kauden aikana vain 14 ottelua Ässissä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Tapparaan.
Jesse Jyrkkiön isä on liigassa FoPS:n, Ässien, HPK:n ja Jokerien paidassa pelannut Juha Jyrkkiö, joka on myös valmentanut poikansa joukkueita. Jesse Jyrkkiö on syntynyt Hämeenlinnassa, jossa Juha pelasi HPK:ssa vuonna 1989.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1986

| Jalkapallon naisten SM-sarjan kausi 1986 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  HJK
Pudonneet joukkueet:  KTP
Alempi sarjataso:  Naisten I divisioona 1986
  ← 1985 :  1987 → 
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1986 oli jalkapallon naisten SM-sarjan 13. kausi ja kaikkiaan 16. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, jolle saavutus oli seitsemäs Suomen mestaruus.
Sarjajärjestelmä

Naisten SM-sarja 1985 pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka viimeinen putosi I divisioonaan kaudeksi 1987 ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan naisten I divisioonan toiseksi sijoittuneen kanssa.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta |
| --- | --- |
Helsingin Jalkapalloklubi: Helsinki
Herttoniemen Toverit: Helsinki
Kaunis Nainen Futis: Helsinki
Kemin Into: Kemi
Kiffen: Helsinki
Kotkan Työväen Palloilijat: Kotka
Lappeenrannan Pallo: Lappeenranta
Puotinkylän Valtti: Helsinki
Turun Palloseura: Turku
Turun Pyrkivä: Turku
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 18 | 16 | 2 | 0 | 81 | 7 | +74 | 34  |
| 2 | KNF | 18 | 10 | 6 | 2 | 45 | 20 | +25 | 26  |
| 3 | Pyrkivä | 18 | 11 | 1 | 6 | 35 | 25 | +10 | 23  |
| 4 | TPS | 18 | 9 | 2 | 7 | 29 | 28 | +1 | 20  |
| 5 | Kiffen | 18 | 9 | 1 | 8 | 27 | 30 | −3 | 19  |
| 6 | Valtti | 18 | 7 | 3 | 8 | 27 | 35 | −8 | 17  |
| 7 | HerTo | 18 | 6 | 4 | 8 | 22 | 32 | −10 | 16  |
| 8 | Into | 18 | 6 | 3 | 9 | 20 | 29 | −9 | 15  |
| 9 | LaPa | 18 | 1 | 4 | 13 | 10 | 40 | −30 | 6  |
| 10 | KTP | 18 | 2 | 0 | 16 | 21 | 71 | −50 | 4  |
SM-karsinta

LaPa säilyi SM-sarjassa yhteismaalein 5−3.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1987

| Jalkapallon naisten SM-sarjan kausi 1987 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  HJK
Pudonneet joukkueet:  Valtti, LaPa
Alempi sarjataso:  Naisten I divisioona 1987
  ← 1986 :  1988 → 
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1987 oli jalkapallon naisten SM-sarjan 14. kausi ja kaikkiaan 17. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, jolle saavutus oli kahdeksas Suomen mestaruus.
Sarjajärjestelmä

Naisten SM-sarja 1987 pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka viimeinen putosi I divisioonaan kaudeksi 1988 ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan naisten I divisioonan toiseksi sijoittuneen kanssa.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta |
| --- | --- |
Helsingin Jalkapalloklubi: Helsinki
Herttoniemen Toverit: Helsinki
Kaunis Nainen Futis: Helsinki
Kemin Into: Kemi
Kiffen: Helsinki
Kontulan Urheilijat: Helsinki
Lappeenrannan Pallo: Lappeenranta
Puotinkylän Valtti: Helsinki
Turun Palloseura: Turku
Turun Pyrkivä: Turku
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 18 | 16 | 1 | 1 | 51 | 10 | +41 | 33  |
| 2 | KNF | 18 | 14 | 1 | 3 | 51 | 8 | +43 | 29  |
| 3 | HerTo | 18 | 12 | 3 | 3 | 45 | 12 | +33 | 27  |
| 4 | Pyrkivä | 18 | 12 | 2 | 4 | 32 | 11 | +21 | 26  |
| 5 | TPS | 18 | 8 | 3 | 7 | 27 | 28 | −1 | 19  |
| 6 | Kiffen | 18 | 6 | 2 | 10 | 11 | 31 | −20 | 14  |
| 7 | Into | 18 | 4 | 4 | 10 | 15 | 33 | −18 | 12  |
| 8 | KontU | 18 | 2 | 4 | 12 | 7 | 40 | −33 | 8  |
| 9 | LaPa | 18 | 2 | 3 | 13 | 7 | 45 | −38 | 7  |
| 10 | Valtti | 18 | 0 | 5 | 13 | 5 | 33 | −28 | 5  |
SM-karsinta

FC Kuusysi nousi SM-sarjaan yhteismaalein 7−1.
Johannes Lasaroff

| Johannes Lasaroff> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Johannes Lasaroff
Syntynyt: 10. syyskuuta 1995 (ikä 29) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  178 cm
Paino:  77 kg
Nyk. joukkue:  Joensuun Kataja
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2011−2014 2014−2015 2015− 2018−:  Joensuun Kataja Vantaan Pussihukat Joensuun Kataja → Äänekosken Huima
Johannes Lasaroff (s. 10. syyskuuta 1995 Joensuu) on suomalainen koripalloilija. Lasaroff on saavuttanut kasvattajaseurassaan Joensuun Katajassa vaihtopelaajan roolissa yhden Suomen mestaruuden, SM-hopean ja SM-pronssin sekä yhden Suomen cup-mestaruuden. Hän on pelannut myös kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa.
Ura

Joensuun Katajan kasvatti Lasaroff pelasi seuransa juniori- ja II-divisioonajoukkueissa ennen siirtymistään Katajan edustusjoukkueeseen Korisliigaan syksyksi 2011. Seuranneiden kolmen kauden aikana Lasaroff pelasi hajaminuutteja voittaen joukkueen mukana Suomen cup-mestaruuden vuonna 2011, SM-hopeaa vuonna 2012 ja SM-pronssia vuonna 2013. Kataja osallistui myös EuroChallenge-kaudelle 2012–2013 selviytyen kahdeksan parhaan joukkoon. Kaudella 2013–2014 Lasaroff pelasi myös A-poikien valtakunnallista I-divisioonaa.
Kauden 2014–2015 Lasaroff pelasi M1DB:tä vantaalaisessa Pussihukissa suorittaen samalla varusmiespalveluksensa Santahaminan varuskunnassa.
Kaudeksi 2015–2016 Lasaroff palasi Katajaan, missä hän on pelannut vaihtopelaajan roolissa. Kaudella 2015–2016 hän edusti Katajaa FIBA Europe Cupissa. Vuonna 2017 Kataja voitti Suomen mestaruuden.
Lokakuussa 2018 Lasaroff siirtyi pelaamaan rinnakkaislisenssillä myös Äänekosken Huiman M1DB-joukkueessa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2017
SM-hopeaa 2012
SM-pronssia 2013
Suomen cup-mestaruus 2011
EuroChallegessa kahdeksan parhaan joukossa 2013
Yksityiselämä

Lasaroff on opiskellut markkinointia ja johtamista Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksella. Hän on opiskellut sivuaineenaan urheilujohtamista.
Aiheesta muualla

Johannes Lasaroff Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Joensuun Kataja – 2016–2017 – Korisliiga
Niemi |
 Perttu |
 Huolila |
 Seppälä |
 Lasaroff |
 Rannikko


Valmentaja Gibson
Jenni Sibelius

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1980
Syntymäpaikka: ,  Suomi
Pelipaikka: Hyökkääjä
Junioriseurat
–1992: TuNL
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–2000 | Pyrkivä | – | (–) |
| 2001 | MPS | – | (–) |
| 2002 | Atlantis | – | (–) |
| 2003–2004 | MPS | – | (–) |
| 2005 | HJK | – | (–) |
| 2005 | Åland United | – | (–) |
| 2006–2011 | TuWe | – | (–) |
Maajoukkue
| 1999 |  Suomi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jenni Sibelius (s. 1980) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hän debytoi naisten SM-sarjassa jo 12-vuotiaana kaudella 1992. Sibelius saavutti urallaan muun muassa yhden Suomen-mestaruuden ja kaksi Suomen Cupin voittoa. Hän lopetti pääsarjauransa vuonna 2005 ja edusti sen jälkeen Åland Unitedia sekä Turun Weikkoja alemmilla sarjatasoilla.
Naisten A-maajoukkueessa Sibelius pelasi yhden ottelun vuonna 1999.
Saavutukset

Suomen mestaruus: 2003
SM-hopeaa: 2000, 2001
SM-pronssia: 1994, 1999
Cup-mestaruus: 1994, 2003
Jenni Tieaho

Jenni Tieaho (s. 1969 Siuntio) on suomalainen kuvanveistäjä ja ympäristötaiteilija.
Tieaho kävi taidepainotteista Kaitaan lukiota vuosina 1987–1989 ja opiskeli Taidekoulu Maan ammattiin valmistavalla päivälinjalla (1995–1999). Hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin vuodesta 1997 ja pitänyt yksityisnäyttelyitä vuodesta 2000. Tieahon teoksia kuuluu Suomen valtion taidekokoelmiin sekä Helsingin kaupungin, Helsingin diakonissalaitoksen ja Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin. Tieahon äiti on kuvanveistäjä Barbara Tieaho.
Tieaho teki Riihimäen taidemuseon edustalle kaksi kolmemetristä hevosaiheista veistosta osana Yövieraat-veistossarjaa. Hän on kuvannut hevosta voimaeläimekseen. Vuonna 2017 paljastettiin Korkeasaaressa, Helsingissä Tieahon harjateräksestä valmistama, tummaksi tervattu julkinen teos Jylhyys Hiidenhirvi.
Aiheesta muualla

Jenni Tieahon verkkosivut
Jenni Tieaho Kansallisgallerian kokoelmissa
James Dutton

| James Patrick Dutton Jr>  |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1968 (ikä 55) Eugene (Oregon), Oregon
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  koelentäjä
Ura
Tyyppi:  NASAn astronautti
Sotilasarvo:  eversti, Yhdysvaltain ilmavoimat
Lennot

:  STS-131
 
James Patrick Dutton (s. 20. marraskuuta 1968) on NASAn astronautti ja Yhdysvaltain ilmavoimien koelentäjä, sotilasarvoltaan eversti.  Hän toimi 5. huhtikuuta 2010 laukaistun avaruussukkulalennon STS-131 pilottina.
Hän on naimisissa Erin Duttonin (o.s. Ruhoff) kanssa ja heillä on neljä poikaa.
Koulutus

Dutton valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta luokkansa parhaana vuonna 1991 suorittaen alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc.) ilmailu- ja avaruustieteessä. Ylemmän korkeakoulututkinnon (M.Sc.) hän suoritti vuonna 1994 aeronautiikasta ja astronautiikassa University of Washingtonissa.
Ura ilmavoimissa

Dutton toimi vuosina 1995–1998 F-15C lentäjänä RAF Lakenheatissa Englannissa. Tuona aikana hän lensi Irakin yllä yli 100 taistelulentoa. Toukokuussa 1998 hän siirtyi Nellisin lentotukikohtaan suorittamaan F-15C:n testausta ja arviointia. Hänet valittiin ilmavoimein koelentokouluun (TPS) mistä hän valmistui joulukuussa 2000. Hän suoritti F-16:n koelentoja kesäkuuhun 2002. Hän lensi F-22 Raptorilla koelentoja Edwardsin lentotukikohdassa yli 350 tuntia elokuusta 2002 kesäkuuhun 2004.
Ura NASAssa

Dutton valittiin NASAn astronauttikoulutukseen toukokuussa 2004. Hän suoritti koulutuksen 10. helmikuuta 2006. Hän toimi avaruussukkulalennon STS-124 lennonvalvonnan ja sukkulamiehistön yhteyshenkilönä maassa (CAPCOM). Hänet nimitettiin sukkulalennon STS-131 miehistöön pilotiksi. STS-131 laukaistiin avaruuteen 5. huhtikuuta 2010.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASAn elämäkerta (englanniksi)
Spacefacts.de:n elämäkerta (englanniksi)
Sukkulalentoa STS-131 edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (8.3.2010) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:James Dutton
Dutton istuu pilotin tuolissa nousun/laskun harjoituspuvussa
Käännös suomeksi
Janne Korhonen (kansanedustaja)

| Janne Korhonen |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 5.9.1922–30.4.1924  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Viipurin itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1885 Oulu
Kuollut: 20. tammikuuta 1940 (54 vuotta) Ähtäri
Ammatti:  piirisihteeri
Johan (Juho, Janne) Fredrik Korhonen (27. marraskuuta 1885 Oulu – 20. tammikuuta 1940 Ähtäri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1924.
Elämä

Janne Korhosen vanhemmat olivat Kuopiossa syntynyt maallikkosaarnaaja Kalle Korhonen (1857-1931) ja Kuopion pitäjässä syntynyt Sofia Tuppurainen (1856-1933). Kansakoulun käytyään Korhonen suoritti viisiluokkaisen Käkisalmen reali- ja porvarikoulun, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Kurkijoen tuomiokunnan kirjurina.
Jaakkiman Lahdenpohjassa asunut Korhonen oli syksyllä 1917 yleislakon johtohahmoja kotipaikkakunnallaan. Lakon päätyttyä hänet valittiin järjestysmieheksi, jonka tehtäväksi tuli elintarvikelain noudattamisen valvominen. Korhonen toimi myös yleislakon jälkeen perustetun työväen järjestyskaartin päällikkönä. Tammikuussa 1918 Korhonen vangittiin jo ennen sisällissodan käynnistymistä Antreassa yhdessä veljensä Viljamin kanssa. Hänet päätyi lopulta Tammisaaren vankileirille ja tuomittiin syksyn 1917 tapahtumien johdosta 12 vuodeksi kuritushuoneeseen yllytyksestä valtiopetokseen. Korhosen katsottiin olleen kotipitäjänsä johtava kiihottaja. Jaakkiman suojeluskunnan esikunta ehdotti antamassaan lausunnossa, että Korhonen "tehtäisiin vaarattomaksi" ja lisäsi, ettei häntä tulla kaipaamaan, eikä yhteiskunta tule suremaan hänen kaltaistaan miestä.
Armahduksensa jälkeen Korhonen oli jonkin aikaa mukana kommunistisen liikkeen toiminnassa, mutta palasi pian sosialidemokraatteihin. Syksystä 1920 lähtien hän työskenteli puolueen kiertävänä puhujana ja myöhemmin piirisihteerinä Käkisalmessa. Korhonen valittiin eduskuntaan vuonna 1922. Hän oli myös Käkisalmen kaupunginvaltuuston jäsen. Seuraavissa eduskuntavaaleissa Korhonen jäi varasijalle, minkä jälkeen hän jätti päivänpolitiikan jatkaen edelleen järjestötoiminnassa. Korhonen asui muun muassa Käkisalmen Tenkalahdessa ja työskenteli asioitsijana.
Perhe

Janne Korhosen ensimmäinen puoliso oli Hilma Maria Kuntsi (k. 1923), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1909. Pariskunnalla oli viisi lasta. Leskeksi jäätyään Korhonen solmi vuonna 1929 avioliiton käkisalmelaisen Lydia Ihalaisen (s. 1893) kanssa. Janne Korhosen veli oli näyttelijä Aku Korhonen.
Joseph Rouleau

| Joseph Rouleau> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joseph Alfred Pierre Rouleau
Syntynyt: Matane, Québec
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joseph Alfred Pierre Rouleau (28. helmikuuta 1929 Matane, Québec – 12. heinäkuuta 2019 Montreal, Québec) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän opiskeli yksityisesti Edouard J. Woolleyn sekä Albert Cornellierin johdolla ja vuosina 1949–1952 Martial Singherin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa. Vuonna 1949 Rouleau voitti Prix Archambaultin Montrealissa.
Vuosina 1952–1954 Rouleau oli Milanossa opiskelemassa Mario Basiolan ja Antonio Narduccin johdolla. Hän on laulanut muun muassa Covent Gardenissa, ja hänen rooliensa joukossa ovat olleet Colline, Don Carlos ja Boris Godunov. Hän saavutti erityistä suosiota Neuvostoliiton-kiertueillaan, joita hän teki vuosien 1965 ja 1970 välisenä aikana. Rouleau loi Bishop Tachén roolin Harry Somersin oopperassa Louis Riel. Orkestereita, joiden kanssa Rouleau on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Québecin sinfoniaorkesteri, Israelin filharmonikot, Concertgebouw-orkesteri ja New Yorkin filharmonikot.
Metropolitan-oopperassa Rouleau debytoi huhtikuussa 1984. Vuonna 1990 hän levytti Félix Leclercin lauluja. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1977 ja hän sai Prix Denise-Pelletierin vuonna 1990.
Jeremy Arden

Jeremy Arden (s. 24. helmikuuta 1964 Lontoo) on brittiläinen säveltäjä. Hänen tuotantonsa koostuu suurimmilta osin näyttämö- ja kamarimusiikkiteoksista. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon City University Londonissa vuosina 1984–87 ja opiskeli siellä sitten säveltämistä (1988–1996), kunnes sai filosofian tohtorin arvon. Hän suoritti sävellysopintoja myös Guildhall School of Music and Dramassa (1987–88).
Ardenin teoksia on esitetty hänen kotimaansa ohella Belgiassa, Saksassa, Italiassa, Japanissa, Alankomaissa, Puolassa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa. Ardenilta ovat tilanneet teoksia muiden muassa BBC Radio 3, Complicite-teatteri-yhtiö, Rosalie Coopman, Loré Lixenberg, London Brass Ensemble, Alonzo Mendoza, Schrek Ensemble ja Sonic Arts Network. Hän on työskennellyt välillä kapellimestarina ja kirjoittanut Schillinger-systeemistä. Ardenin teosten joukossa ovat oopperat Victory Over the Sun ja Columbia.
Arden luennoi Morley Collegessa vuosina 1992–2003 sekä opetti säveltämistä ja studiosäveltämistä Royal College of Musicissa 1993–2000. Vuonna 2003 hän aloitti opettamisen Hertfordshiren yliopistossa, jossa hän perusti etäoppimiskoulun The Schillinger School of Music vuonna 2005. Hän on osallistunut lapsille suunnattuihin pedagogisiin hankkeisiin.
Jesse Kaikuranta (albumi)

| Jesse Kaikuranta Jesse Kaikuranta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. marraskuuta 2016
 Kesto: 38.38
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  40.
Jesse Kaikurannan muut julkaisut
| Vaikka minä muutuin 2013 | Jesse Kaikuranta 2016 |   |
Jesse Kaikuranta on samannimisen laulajan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2016.
Kappaleet

Vielä yksi laulu – 3.57
Surusilmä – 3.36
Harha – 3.20
Helvetin ylpee – 3.19
Takki auki tuulessa – 3.08
Draamaa – 3.11
Et saa mua rakastaa – 3.21
Vallassasi oon – 3.08
Hyvästellään tää – 3.41
Tuntemattomaan – 3.41
Valoa – 4.10
Jeremy Soule

| Jeremy Soule |
| --- | --- |
 Soule vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1975 (ikä 48) Keokuk, Iowa, Yhdysvallat
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  ambient 
Soittimet:  piano 
Aiheesta muualla
www.jeremysoule.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jeremy Soule (s. 19. joulukuuta 1975 Keokuk, Iowa) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka säveltää musiikkia pääasiassa videopeleihin.
Suurin osa Soulen musiikista on tehty elektronisilla laitteilla, mutta muistuttaa todellisen sinfoniaorkesterin sointia. Hän työskentelee kuitenkin säännöllisesti myös aitojen sinfoniaorkestereiden ja kuorojen kanssa. Näihin kuuluvat London Philharmonia, Northwest Sinfonia, Prahan filharmonikot ja Pinewood Singers.
Valikoitu diskografia

Baldur’s Gate: Dark Alliance
Company of Heroes
Dungeon Siege
Dungeon Siege II
The Elder Scrolls III: Morrowind
The Elder Scrolls IV: Oblivion
The Elder Scrolls V: Skyrim
Giants: Citizen Kabuto
Guild Wars Prophecies
Guild Wars Factions
Guild Wars Nightfall
Guild Wars 2
Harry Potter ja viisasten kivi
Harry Potter ja salaisuuksien kammio
Harry Potter ja Azkabanin vanki
Harry Potter ja liekehtivä pikari
Harry Potter: Quidditch World Cup
Icewind Dale
IL-2 Sturmovik: Birds of Prey
Neverwinter Nights
Secret of Evermore
Star Wars: Knights of the Old Republic
Supreme Commander
Total Annihilation
Unreal II
Warhammer 40.000: Dawn of War
Warhammer 40.000: Dawn of War: Winter Assault
Warhammer 40.000: Dawn of War: Dark Crusade
Warhammer 40.000: Dawn of War: Soulstorm
World of Warcraft: Mists of Pandaria
EverQuest Next
Aiheesta muualla

Jeremy Soule Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jeremy Soule VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Jeff Fahey

| Jeff Fahey |
| --- | --- |
 Jeff Fahey.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeffrey David Fahey
Syntynyt: 19. marraskuuta 1952 (ikä 71) Olean, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät roolit:   One Life to Live   Ruohonleikkaaja  Lost  Grindhouse: Planet Terror 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jeffrey David ”Jeff” Fahey (s. 29. marraskuuta 1952 Olean, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa The Marshal ja Lost sekä elokuvissa The Exucation Raymond Graham (1985), Psyko 3 (1986), Split Decisions (1988), Valkoinen metsästäjä, musta sydän (1990), Wyatt Earp (1994), Absolute Zero (2006) ja Grindhouse: Planet Terror (2007).
Elämä ja ura

Fahey on kolmetoistalapsisesta perheestä. Hän on syntyi Oleanissa, New Yorkissa, mutta muutti kymmenenvuotiaana Buffaloon. Siellä hän valmistui Father Baker’s High Schoolista. Valmistumisen jälkeen vuonna 1972 Fahey matkusti maapallon ympäri ja teki matkallaan erilaisia töitä: hän oli kalastajana aluksella ja ambulanssinkuljettajana Saksassa. Hän asui myös Israelissa, jossa hän työskenteli kibbutzissa, ja lyhyen ajan Intiassa. Fahey palasi Buffaloon ja meni Studio Arena Theateriin. Hän muutti Buffalosta New York Cityyn, jossa opiskeli Mira Rostovan opissa näyttelijäksi. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa Exucation Raymond Graham vuonna 1985.
Aiheesta muualla

Moore, David J. : Interview With Jeff Fahey on Maneater  The Movie Elite .  26.8.2022 . Viitattu 24.11.2022. (englanniksi)
Jelšanin kulttuuri

Jelšanin kulttuuri tai Elšanin kulttuuri (ven. Елшанская культура, Jelšanskaja kultura, engl. Yelshanian culture tai Elshanian culture tai Elshanka culture) oli Venäjällä Volgan itäpuolella vaikuttanut kivikautinen kulttuuri, joka otti käyttöönsä kivikauden keramiikkaa ensimmäisten joukossa Euroopassa. Keramiikan käyttö ei kuitenkaan edellyttänyt maanviljelyä tai karjanhoitoa, vaan ryhmät jatkoivat mesoliittista elämäntyyliään ollen pääasiassa metsästäjä-keräilijöitä. Tämän vuoksi Jelšanin kulttuuri luokitellaan venäjällä subneoliittiseksi kulttuuriksi. Kulttuuri ajoitetaan yleensä noin 7100−5500 eaa., mutta sen kaikkia radiohiiliajoituksia eivät kaikki tutkijat vielä hyväksy. Se muuttui myöhemmin laajemmalla alueella vaikuttaneeksi Lugovojen kulttuuriksi.
Elinympäristö

Löydetyt asuinpaikat sijaitsevat Itä-Euroopan reunassa Samaran, Orenburgin, Uljanovskin ja Penzan alueiden länsiosissa ja Mordvan itäosissa. Seutu on nykyisen metsä- ja metsäarovyöhykkeen rajalla. Sitä se oli myös boreaalisen ilmastokauden alkaessa, mutta se kuivui ja ruohottui etelästä päin pakottaen ihmiset siirtymään pohjoisemmaksi atlanttisen ilmastokauden alkaessa.
Elinympäristö > Merkittäviä asuinpaikkoja

Jelšanin ryhmät asuivat kausiluonteisesti metsäaron ja aro laikuttamassa ympäristössä jokien ja järvien äärellä pienissä leireissä. Leirit on sijoitettu toistuvasti korkeimman tulvarajan yläpuolelle. Niiden kulttuurikerros on ohut ja kerroksesta on tehty suhteellisen vähän löytöjä. Tämä viittaa asuinpaikan lyhytaikaiseen käyttämiseen, vaikka sitä onkin käytetty toistuvasti pitkän aikajakson kuluessa. Asuinpaikkoja on löydetty Volgan "mutkan" tienoilla. Niitä ovat esimerkiksi Ivanovskaja (ven. Ивановская), Vanha Jelšan 1 ja 2 (ven. Старо-Елшанские), Vilovatovskaja (ven. Виловатовская), Šihan ja Maksimovskaja (ven. Максимовская), jotka sijaitsevat Samaran jokilaaksossa. Yksi asuinpaikka Tšernikov brod on idässä Uraljoen varressa. Sokin (ven. Сок)-joen laaksosta tunnetaan asuinpaikat Stojanki Krasnyi Gorodok (ven. стоянки Красный Городок), Nitžijaja Orljanka 2 (ven. Нижняя Орлянка), Tšekalino 4 (ven. Чекалино IV), Lebjažinka 4 (ven. Лебяжинка IV) ja Iljinka (ven. Ильинка). Myös Volgan länsipuolella on muutama asuinpaikka. Ust-Tašelka sijaitsee lähes Volgan varrella, yksi toinen Vjunovon järveltä Soura-joen varrella ja Ozimjenki 2 Mokšajoen varrella. Kaukaisin paikka, jossa löytyy kulttuurin jäänteitä sijaitsee Kaspianmeren itäpuolella Dzhebelin luolassa.
Asuinpaikat oli valittu viisaasti ja ne olivat myös muidenkin kulttuurien käytössä. Siksi löytöaineistot olivat välillä sekoittuneet eikä aina tiedetty, mikä esine kuului mihinkin kulttuuripiiriin. Muutama asuinpaikka oli kuitenkin vain Jelšanin kulttuurin käytössä, joten osa ryhmien erityispiirteistä voitiin tunnistaa.