stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miesten Suomisarjan kausi 2022–2023
Suomisarja, Säilymiskarsinnat > Suomisarja 1.vaihe

Blue Fox  – FoSu  1-2
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.3.2023 | Blue Fox | 5-2 | FoSu | Tähtihalli, Uusikaarlepyy |  |

|  | (2–1, 1–1, 2–0)  | (2–1, 1–1, 2–0)  | (2–1, 1–1, 2–0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.4.2023 | FoSu | 9-3 | Blue Fox | Jokioisten Leipä-Areena , Forssa |  |

|  | (2–1, 3–0, 4–2)  | (2–1, 3–0, 4–2)  | (2–1, 3–0, 4–2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.4.2023 | Blue Fox | 2-9 | FoSu | Tähtihalli, Uusikaarlepyy |  |

|  | (1–2, 1–4, 0-3)  | (1–2, 1–4, 0-3)  | (1–2, 1–4, 0-3)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








SBS Kings  – O2-Jyväskylä Akatemia   2-0
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.3.2023 | SBS Kings | 8-7 | O2-Jyväskylä Akatemia | Esport Arena, Espoo |  |

|  | (1–4, 2-0, 5–3)  | (1–4, 2-0, 5–3)  | (1–4, 2-0, 5–3)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.3.2023 | O2-Jyväskylä Akatemia | 4-8 | SBS Kings | Palokan koulukeskus, Jyväskylä |  |

|  | (3–3, 0-2, 1–3)  | (3–3, 0-2, 1–3)  | (3–3, 0-2, 1–3)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








Kosken Dynamo – S.S. Storm	 2-1
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.3.2023 | Kosken Dynamo | 6-3 | S.S. Storm | Koskihalli, Hämeenkoski, Hollola |  |

|  | (2–0, 1-1, 3-2)  | (2–0, 1-1, 3-2)  | (2–0, 1-1, 3-2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.4.2023 | S.S. Storm | 8-5 | Kosken Dynamo | Fennia Arena, Siuntio |  |

|  | (1–1, 2-2, 5-2)  | (1–1, 2-2, 5-2)  | (1–1, 2-2, 5-2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.4.2023 | Kosken Dynamo | 11-9 | S.S. Storm | Koskihalli, Hämeenkoski, Hollola |  |

|  | (4–0, 4-6, 3-3)  | (4–0, 4-6, 3-3)  | (4–0, 4-6, 3-3)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








KrP Akatemia – GrIFK 2-0
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.3.2023 | KrP Akatemia | 8-7 JA. | GrIFK | Raholan Liikuntakeskus, Tampere |  |

|  | (3–2, 2-2, 2–3, 1-0)  | (3–2, 2-2, 2–3, 1-0)  | (3–2, 2-2, 2–3, 1-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.3.2023 | GrIFK | 4-13 | KrP Akatemia | Kauniaisten palloiluhalli, Kauniainen |  |

|  | (2–7, 2-3, 0-3)  | (2–7, 2-3, 0-3)  | (2–7, 2-3, 0-3)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |
Suomisarja, Säilymiskarsinnat > Suomisarja 2.vaihe

Blue Fox  – O2-Jyväskylä Akatemia  2-1
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4.2023 | Blue Fox | 9-3 | O2-Jyväskylä Akatemia | Tähtihalli, Uusikaarlepyy |  |

|  | (2–1, 2–0, 5–2)  | (2–1, 2–0, 5–2)  | (2–1, 2–0, 5–2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4.2023 | O2-Jyväskylä Akatemia | 6-4 | Blue Fox | Palokan koulukeskus, Jyväskylä |  |

|  | (4–0, 0–0, 2–4)  | (4–0, 0–0, 2–4)  | (4–0, 0–0, 2–4)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4.2023 | Blue Fox | 7-4 | O2-Jyväskylä Akatemia | Tähtihalli, Uusikaarlepyy |  |

|  | (0–1, 2–2, 5-1)  | (0–1, 2–2, 5-1)  | (0–1, 2–2, 5-1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








GrIFK –  S.S. Storm 0-2
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4.2023 | GrIFK | 4-5 JA. | S.S. Storm | Kauniaisten palloiluhalli, Kauniainen |  |

|  | (0–1, 0-1, 4–2, 0-1)  | (0–1, 0-1, 4–2, 0-1)  | (0–1, 0-1, 4–2, 0-1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4.2023 | S.S. Storm | 8-7 | GrIFK | Fennia Arena, Siuntio |  |

|  | (2–1, 2-1, 4-5)  | (2–1, 2-1, 4-5)  | (2–1, 2-1, 4-5)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |
Ratko Mladić

| Ratko Mladić   Ратко Младић |
| --- | --- |
 Ratko Mladić tuomioistuimessa Haagissa vuonna 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1943 (ikä 81)  Božanovići, Kalinovik, Itsenäinen Kroatian valtio (nykyään Bosnia ja Hertsegovina)
Kansalaisuus:  Bosnian serbit 
Ammatti:  sotilas (upseeri)
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Jugoslavia    Serbitasavalta
Palvelusvuodet:  1965–1995
Komentajuudet:   JNA:n 9. armeijakunta   JNA:n 2. sotilaspiiri Bosnian serbiarmeija
Taistelut ja sodat:  Kroatian sota Bosnian sota * Sarajevon piiritys
Sotilasarvo:  kenraalieversti
Ratko Mladić (serb. Ратко Младић, [râtkɔ mlǎːditɕ]) (s. 12. maaliskuuta 1942 tai 1943) Kalinovik, Itsenäinen Kroatian valtio) on kenraalieversti, joka oli aikanaan yksi Jugoslavian liittoarmeijan korkeimmista upseereista. Kroatian ja Bosnian sodissa hän toimi Bosnian serbiarmeijan komentajana vuosina 1992–1995. Mladić tunnettiin lisänimillä ”Bosnian teurastaja" ja "Balkanin teurastaja".
Vuonna 1995 Kansainvälinen Jugoslavia-tuomioistuin (ICTY) nosti Mladićia vastaan syytteen kansanmurhasta, sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. ICTY katsoi syytteessään Mladićin olleen johtavassa asemassa vastuullinen Sarajevon piirityksestä ja Srebrenican joukkomurhasta, joka on suurin yksittäinen joukkomurha Euroopan historiassa toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Etsintäkuulutettu Mladić oli karkuteillä 16 vuotta, kunnes Serbian turvallisuusjoukot pidättivät hänet serbialaisessa Lazarevon kylässä 26. toukokuuta 2011. Viisi päivää myöhemmin Mladić luovutettiin Haagiin.
Mladićin kansainvälinen etsintäkuulutus perustui ICTY:n sääntöön nro 61, joka mahdollistaa tämänkaltaisen toiminnan silloin, kun on raskauttavat syyt epäillä kysymyksessä olevan kansanmurhan kaltaisista rikoksista epäilty. Serbia ja Yhdysvallat tarjosi viisi miljoonaa euroa tiedosta, joka johtaisi Mladićin kiinnisaamiseen. Lokakuussa 2010 Serbia kiristi jahtia nostamalla löytöpalkkion viidestä miljoonasta 10 miljoonaan euroon. Serbia myös pyysi Interpolilta apua etsinnöissä.
Ratko Mladićin kiinniottamisen on katsottu olleen yksi keskeisistä ehdoista Serbian EU-jäsenyyshankkeen etenemiselle.
Hän oli pitkäaikainen Jugoslavian kommunistisen puolueen (SKJ) jäsen ja liittoarmeijan aktiiviupseeri aina vuonna 1991 alkaneisiin hajoamissotiin asti.
Kenraali Mladić ja Jugoslavian hajoaminen

31. tammikuuta 1989 eversti Mladić siirtyi takaisin Skopjeen 3. armeijan koulutusosaston apulaispäälliköksi ja 14. tammikuuta 1991 hänet siirrettiin Pristinaan 52. armeijakunnan huollosta vastaavaksi apulaiskomentajaksi. Kevään 1991 aikana Jugoslavian liittotasavalta alkoi toden teolla hajota.
Eversti Mladić saapui helikopterilla Krajinan pääkaupunkiin Kniniin 26. kesäkuuta 1991 päivä sen jälkeen, kun Kroatia oli julistautunut itsenäiseksi. Jugoslavian keskushallinto Belgradissa ei tunnustanut Kroatian ja Slovenian laittomina pitämiään irtautumisia. Toukokuun lopulla 1991 Krajinan serbitasavalta oli ilmoittautunut virallisesti liittyvänsä osaksi Serbian tasavaltaa.lähde? Heinäkuussa 1991 Jugoslavian liittoarmeija aloitti kroaattien vastaisen Operaatio Rannikko-91:n Dalmatian rannikolla. Alue kuului 9. armeijakunnan piiriin. Samaan aikaan 3. heinäkuuta 1991 Mladić siirtyi Kniniin 9. armeijakunnan koulutus- ja operaatiovastaavaksi. Nimitys 9. armeijakunnan apulaiskomentajaksi tuli 20. heinäkuuta 1991.
Mladić nousi kenraalikuntaan, kun Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan presidentin käsky 1/68 ylensi Mladićin kenraalimajuriksi 4. lokakuuta 1991. Kenraalimajuri Mladićista tuli koko 9. armeijakunnan komentaja 30. joulukuuta 1991.
Mladić ylennettiin kenraaliluutnantiksi 24. huhtikuuta 1992 ja seuraavana päivänä hänet nimitettiin Jugoslavian liittoarmeijan 2. sotilaspiirin komentajaksi Sarajevoon Bosnia-Hertsegovinaan.
12. maaliskuuta 1992 Bosnian separatistisen serbialueen parlamentti päätti perustaa Bosnian serbiarmeijan. Mladić nimitettiin armeijan komentajaksi. Saman vuoden kesällä piiritettiin myös myöhemmin tunnetuksi tullut Srebrenican 5 000 asukkaan pikkukaupunki. Srebrenicaan muodostettiin huhtikuussa 1993 YK:n suoja-alue siviileille ja myös Mladićin armeijaa vastaan taistelleita muslimeita antautui YK:lle ja luovutti aseensa saaden näin turvapaikan alueella. YK:n suojelu esti serbien marssimisen kaupunkiin, jossa oleskeli pahimmillaan noin 40 000 ihmistä saarroksissa ja puutteellisesti huollettuina. 8. heinäkuuta 1995 Bosnian serbiarmeija hyökkäsi kaupunkiin ammuttuaan sinne viisi päivää raketteja. Myös Mladić saapui kaupunkiin yhdessä serbialaisten kuvausryhmien kanssa. Kaupungin muslimipojat ja -miehet 12 ja 77 ikävuoden väliltä eristettiin tutkittavaksi ”epäiltynä sotarikoksista”. Viisi päivää myöhemmin yli 8 000 poikaa ja miestä oli murhattu kaupungin ulkopuolelle.
Mladić Haagissa

Kun Mladić ensi kertaa astui oikeuden eteen, hän ei halunnut kuulla syytteitään. Lisäksi hän halusi itse valita asianajajansa. Mladić kiisti Haagissa häneen kohdistetut syytökset. Mladic sanoi olevansa sairas, ja että syytteet ovat loukkaavia ja hirvittäviä. Mladićin puolustus vetosi muun muassa siihen, että tämä oli vain sotilas, joka totteli käskyjä eikä ollut kytköksissä pahimpiin sodan rikoksiin. Mladićin apulainen Mile Sladoje kiisti tämän määränneen joukkojaan sala-ampumaan Sarajavon siviilejä.
Mladićia vastaan nostettiin syyte kansanmurhasta ja rikoksista ihmisyyttä vastaan, varsinkin Srebrenican joukkomurhasta ja Sarajevon saarrosta. Mladić ei katsonut armeijansa tappaneen kroaatteja näiden kansallisuuden takia, vaan vain puolustaneensa maataan.
Radovan Karadžić haastoi Mladićin todistajakseen omaan oikeudenkäyntiinsä, mutta Mladić ei sanojensa mukaan voinut ja halunnut todistaa Srebrenican tapahtumista. Mladić vetosi terveysongelmiinsa ja siihen, että Karadžićin esittämiin kysmyksiin vastaaminen vaarantaisi hänen oman oikeudenkäyntinsä. Mladić myös ilmoitti, että Haagin YK-tuomioistuin on "saatanan tuomiosali" ja Naton luomus.
Entisen Jugoslavian kansainvälinen rikostuomioistuin tuomitsi 74-vuotiaan Ratko Mladićin Haagissa 22. marraskuuta 2017 elinkautiseen vankeuteen sotarikoksista, kansanmurhasta ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Mladić valitti saamastaan tuomiosta Haagin erityiseen vetoomustuomioistuimeen, mutta 8. kesäkuuta 2021 tuomion julistettiin pysyvän voimassa sellaisenaan. Mladić istuu vankeustuomiotaan Haagissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ratko Mladić Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Ritva Aro

| Ritva Aro |
| --- | --- |
 Ritva Aro vuonna 1930.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ritva Lempi Emilia Aro (oik. Aro-Maskula)
Syntynyt: 28. helmikuuta 1905 Kotka
Kuollut: 4. kesäkuuta 1991 (86 vuotta) Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  laulaja (sopraano) ja näyttelijä
Muusikko
Tyylilajit:  operetti, ooppera
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ritva Lempi Emilia Aro (oik. Aro-Maskula; 28. helmikuuta 1905 Kotka – 4. kesäkuuta 1991 Turku) oli suomalainen laulaja (sopraano) ja näyttelijä, joka esiintyi opereteissa, oopperoissa sekä kolmessa suomalaisessa elokuvassa. Hän oli Hanna Granfeltin ja Anna Hagelstamin oppilas.
Aro oli 1930- ja 1940-luvulla tunnettu operettiprimadonna, joka sai 1930-luvulla Suomalaisen Oopperan operettituotannoissa työskennellessään enemmän palkkaa kuin yksikään varsinaisista oopperalaulajista. Hän vieraili myös Ruotsissa ja toimi laulunopettajana Turussa. Aron puoliso oli eversti Lauri Maskula.
Aiheesta muualla

Ritva Aro Encore – Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta. Viitattu 2.10.2020.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
HMS Intrepid (L11)

| HMS Intrepid |
| --- | --- |
 HMS Intrepid

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  19. joulukuuta 1962
Laskettu vesille:  25. kesäkuuta 1964
Palveluskäyttöön:  11. maaliskuuta 1967
Poistui palveluskäytöstä:  31. elokuuta 1999
Tekniset tiedot
Uppouma:  16 950 t
Pituus:  160 m
Leveys:  24 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  22 000 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  550, joista noin 70 merijalkaväkeä
Aseistus
Aseistus:  4 × Sea Cat 2 × Bofors 40 mm/L60 2 × BMARC 20 mm
HMS Intrepid (viirinumero L11) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fearless-luokan maihinnousualus (engl. Landing Platform Dock, LPD), joka oli palveluksessa 1967-1999.
Valmistus

Alus tilattiin Clydebankistä John Brown and Companyltä, joka oli jättänyt toiseksi parhaan 8 005 360 punnan tarjouksen tilatuista aluksista. Köli laskettiin 19. joulukuuta 1962. Alus laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 11. maaliskuuta 1967. Se oli telakan viimeinen laivastolle valmistunut alus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Intrepid (L11) Wikimedia Commonsissa
Fearless -luokan maihinnousualukset
Palvajärvi (järvi Jyväskylässä)

| Palvajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä, Laukaa
Koordinaatit:  62°14′00″N, 26°01′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskupuro:  Myllypuro Leppäveteen 
Järvinumero:  14.316.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,2 m  
Pituus:  2,8 km  
Leveys:  1,6 km  
Rantaviiva:  12,818 km  
Pinta-ala:  1,43826 km²   
Tilavuus:  0,00590911 km³ 
Keskisyvyys:  4,11 m  
Suurin syvyys:  15 m  
Valuma-alue:  9,5 km² 
Veden viipymä:  30 kuukautta 
Saaria:  ei saaria 
 fiPalvajärvi 
Palvajärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Laukaassa Palvajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 144 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä, se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Järvi on muodostunut Härkövuoren, Horinvuoren ja Ilvesvuoren välisiin laaksoihin. Palvajärvi on muodoltaan mutkitteleva ja siinä on kolme lahtea. Yhden lahden pohjukka Särkilahti muodostaa sinne lahdensuun takana eristäytyneen laajentuman. Järven pohjoispää on muodoltaan mutkalle kääntyvä lahti, jonka kiertää Kotiniemen ja jonka pohjukkaa kutsutaan Kotilahdeksi. Järven pohjoisrannat ovat alavaa maata ja eteläosat jyrkkärinteistä aluetta. Kotilahden rannat ovat kartan mukaan soistuneet. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 5,9 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 15,0 metriä. Tämä syvänne sijaitsee Horinvuoren länsipuolella. Sen rantaviivan pituus on 12,8 kilometriä. Järven yli kulkee Jyväskylä–Pieksämäki-rautatie, joka lähes katkaisee järvestä erilleen pohjoispään lahden. Pohjoispuolelta kulkee ohi valtatie 9. Järven eteläläosat Horinvuoren ympäriltä kuuluvat Laukaalle ja loput Jyväskylälle.
Luontoarvoja

Horinvuori ja sen ranta-alueet ovat luonnonsuojelualuetta. Suojelualue sijaitsee kokonaan Laukaan puolella.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Palvajärven valuma-alueeseen (14.316) se kuuluu. Järveen on johdettu muutama metsäoja ja sen laskuja Myllypuro alkaa pohjoispään lahdesta ja laskee leppävedellä Mehtoniemen itäpuolelle Myllylahteen. Järven vedenpinnan korkeus on 103,2 metriä mpy., joten Myllypurolle muodostuu 22,4 metrin pudotus.
Anno 1696

| Anno 1696 Insomnium |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2023
 Kesto: 50.29
 Levymerkki: Century Media
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Insomniumin muut julkaisut
| Argent Moon 2021 | Anno 1696 2023 |   |
Singlet albumilta Anno 1696
 ”Lilian” Julkaistu: 4. marraskuuta 2022  ”White Christ” Julkaistu: 14. joulukuuta 2022  ”The Witch Hunter” Julkaistu: 17. tammikuuta 2023
Anno 1696 on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Insomniumin yhdeksäs studioalbumi, joka ilmestyi 24. helmikuuta 2023. Albumin miksasi Jaime Gomez Arellano ja masteroi Tony Lindgren. Albumin erikoisversiossa tulee mukana kolmen kappaleen Songs of the Dusk -EP.
Albumilta julkaistiin ennakkoon single "Lilian", jolle julkaistiin myös musiikkivideo. Songs of the Dusk jatkaa Anno 1696 -albumia kolmella kappaleella, jotka jätettiin ulkopuolelle koska albumista olisi tullut muutoin liian pitkä. Kappaleelle ”Song Of The Dusk” on julkaistu myös musiikkivideo, jonka on tehnyt Riivata Visuals.
Albumi

Anno 1696 on teema-albumi, joka perustuu Niilo Seväsen kirjoittamaan novelliin, jonka tapahtumat sijoittuvat vuosina 1696-1697 Suomessa koettuihin nälkävuosiin.
Niilo Sevänen kertoo, että albumi pohjautuu historiaan, mutta ottaa myös vapauksia. Romaani Sudenmorsian oli Seväselle suuri inspiraation lähde. Yksi inspiraation lähde oli Torsåkerin noituutta koskevat tuomiot, joiden johdosta 70 naista teloitettiin Ruotsissa.
Albumi ja EP Songs of the Dusk muodostavat yhdessä eräänlaisen "director's cut" -version. Kokonaisuudessa on erilaisia näkökulmia ja eri kappaleet kertovat eri henkilöhahmon mukaisesti. Levyllä on kuultavissa piirteitä, joita on myös 1970-luvun progressiivisen rockin konseptialbumeilla. Monet 1970-luvun yhtyeet ottivat insipiraatiota juuri 1600-luvulta. Tekijöiden mukaan paljon suomalaisesta synkkyydestä on peräisin 1600-luvulta.
Kappaleet

Kaikki sanat Niilo Sevänen.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | 1696 | Markus Vanhala | 6.18 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | White Christ (feat. Sakis Tolis of Rotting Christ)  | Vanhala | 6.03 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Godforsaken (feat. Johanna Kurkela)  | Vanhala | 8.35 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Lilian | Ville Friman | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Starless Paths | Sevänen, Jani Liimatainen | 7.48 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Witch Hunter | Vanhala | 5.43 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Unrest | Liimatainen | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Rapids | Vanhala | 7.38 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 50.26 |  |  |  |  |  |  |
Lähde:
| Songs of the Dusk (EP) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Flowers of the Night | Vanhala | 5.28 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Stained in Red | Friman | 6.50 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Song of the Dusk | Sevänen, Vanhala | 9.43 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 21.59 |  |  |  |  |  |  |
Lähde:
Kokoonpano

Niilo Sevänen – basso, laulu
Ville Friman – kitara
Jani Liimatainen – kitara ja puhdas laulu
Markus Vanhala – kitara ja puhdas laulu
Markus Hirvonen – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Inferno:
Soundi:
Kaupallinen menestys

Albumi nousi Suomen virallisella listalla ensimmäiselle sijalle.
Albumi nousi Saksan virallisella listalla 5. sijalle.
Aiheesta muualla

Anno 1696 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Anno 1696 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Songs Of The Dusk Discogsissa. (englanniksi)
Insomnium
| --- | --- |
Studioalbumit:  In the Halls of Awaiting  Since the Day It All Came Down  Above the Weeping World  Across the Dark  One for Sorrow  Shadows of the Dying Sun  Winter’s Gate  Heart Like a Grave  Anno 1696 
EP:t:  Where the Last Wave Broke  Ephemeral  Argent Moon  Songs Of The Dusk 
Kokoelmat: The Candlelight Years
Miklós Németh (poliitikko)

| Miklós Németh |
| --- | --- |
 Miklós Németh Unkarin parlamentissa vuonna 1990.
Unkarin 60. pääministeri
 24. marraskuuta 1988 – 23. toukokuuta 1990  
Edeltäjä:  Károly Grósz
Seuraaja:  József Antall
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1948 (ikä 76) Monok, Unkari
Ammatti:  taloustieteilijä, professori
Puoliso:  Erzsébet Szilágyi
Tiedot
Puolue:  Unkarin sosialistinen puolue (MSZP) (1989-1990)
Muut puolueet:  Unkarin sosialistinen työväenpuolue (MSZMP) (1976-1989)
Kunnianosoitukset:   Bundesverdienstkreuz (2001)  Unkarin ansioritarikunta (2009)   Point Alpha -palkinto (2014)
 Nimikirjoitus
Miklós Németh (s. 24. tammikuuta 1948, Monok, Unkari) on unkarilainen poliitikko ja taloustieteilijä, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1988–1990. Hän oli Unkarin kansantasavallan viimeinen ja uuden Unkarin tasavallan ensimmäinen pääministeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miklós Németh (poliitikko) Wikimedia Commonsissa
| n k Unkarin pääministerit |
| --- | --- | --- |
| Vallankumous 1848 |  Batthyány  (Récsey)  Kossuth  Szemere  |  |
| Kuningaskunta (1867–1918) |  Andrássy  Lónyay  Szlávy  Bittó  Wenckheim  K. Tisza  Szapáry  Wekerle  Bánffy  Széll  Khuen-Héderváry  I. Tisza  Fejérváry  Wekerle  Khuen-Héderváry  Lukács  I. Tisza  Esterházy  Wekerle  Hadik  |  |
| Ensimmäinen tasavalta |  M. Károlyi  Berinkey  |  |
| Neuvostotasavalta |  Garbai  Peidl Vastavallankumoukselliset G. Károlyi  Pattantyús-Ábrahám  |  |
| Tasavalta (1919–20) |  Friedrich  Huszár  |  |
| Kuningaskunta (1920–1946) |  Simonyi-Semadam  Teleki  Bethlen  G. Károlyi  Gömbös  Darányi  Imrédy  Teleki  Bárdossy  Kállay  Sztójay  Lakatos  Szálasi  Miklós  Tildy  |  |
| Toinen tasavalta |  F. Nagy  Dinnyés  Dobi  |  |
| Kansantasavalta |  Dobi  Rákosi  I. Nagy  Hegedüs  I. Nagy  Kádár  Münnich  Kádár  Kállai  Fock  Lázár  Grósz  Németh  |  |
| Kolmas tasavalta |  Antall  Boross  Horn  Orbán  Medgyessy  Gyurcsány  Bajnai  Orbán  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Unkarin pääministeri Miklos Nemeth antaa presidentti George W. Bushille (vasemmalla) ja ulkoministeri James Bakerille (oikealla) kaiverretut laatat, joissa on osa piikkilankaa, joka on poistettu Unkarin ja Itävallan rajalta.
Japanilaiset koirarodut

Akita japanilaisessa postimerkissä. 1920-luvulla japanilaisia rotuja alettiin vaalia kansallisaarteina.
Japanilaiset koirarodut ovat Japanissa jalostettuja pystykorvarotuja.  Perinteisesti alkuperäisiin japanilaisiin rotuihin on luettu kuuluviksi akita, hokkaidonkoira, kainkoira, kishunkoira, shikokunkoira ja shiba. Ne ovat kaikki pystykorvia ja muistuttavat suuresti toisiaan. Hokkaidonkoira, kainkoira, kishunkoira ja shikokunkoira kuuluvat shika inuihin eli keskikokoisiin japanilaisiin pystykorviin. Niihin luetaan myös sanshu, mutta FCI ei tunnusta sitä omaksi rodukseen vaan pitää sitä kishun muunnoksena. Mikawa ja riukiunkoira ovat vanhoja japanilaisia rotuja. Mikawa on kuollut sukupuuttoon, mutta harvinaisen riukiunkoiran pelastamiseksi ollaan tekemässä töitä.
Nimestään huolimatta japaninterrieriä, japaninpystykorvaa ja japanese chiniä eli japaninspanielia ei lasketa kuuluviksi alkuperäisiin japanilaisrotuihin, koska ne polveutuvat koirista, jotka on tuotu Japaniin muualta maailmasta. Japanilainen rotu on myös tosa, joka jalostettiin risteyttämällä shikokunkoiraan eurooppalaisia mastiffeja. Myös akitaan on jalostuksessa sekoittunut länsimaisten rotujen kuten mastiffin, tanskandoggin ja saksanpaimenkoiran perimää, eikä sitä siksi pidetä puhtaasti japanilaisena rotuna. Yhdysvalloissa akitasta on eronnut omaksi rodukseen amerikanakita.
Suomessa rekisteröidyin japanilainen rotu vuonna 2024 oli shiba, seuraavaksi rekisteröidyin akita. Shika inuista rekisteröidyin oli kainkoira, seuraavana shikokunkoira, kolmantena kishunkoira ja vähiten rekisteröitiin hokkaidonkoiria.