stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Auckland
Väestö

Uuden-Seelannin vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan Aucklandin asukasluku oli 1 415 550. Vuoden 2006 väestönlaskennasta asukasluku oli kasvanut 110 592. Aucklandin asukasluku vastasi 33,4 % koko Uuden-Seelannin väestöstä.
Aucklandin asukkaista 59,3 % kuului eurooppalaistaustaisiin etnisiin ryhmiin. Aasialaiset muodostivat 23,1 % väestöstä, Tyynenmeren saarten asukkaat 14,6 % ja maorit 10,7 %. 39.1% kaupungin väestöstä oli syntynyt ulkomailla.
Englanti on Aucklandin puhutuin kieli; toiseksi yleisin oli samoa, jota puhui 4,4 % väestöstä.
Liikenne

Koska Aucklandissa on Uuden-Seelannin tärkein lentoasema, sinne lennetään kaikista ilmansuunnista: Japanista, Australiasta, Aasiasta ja Pohjois-Amerikan länsirannikolta sekä Oseanian saarilta. Kaupungista on sekä rautatie- että maantieyhteys pohjoiseen Whangereihin ja etelään Hamiltoniin. Neljän miljoonan asukkaan maassa on 2,5 miljoonaa henkilöautoa, joten Uusi-Seelanti on yksi maailman autoistuneimmista valtioista.
Aucklandin satama on maan suurin rahtisatama, jonka kautta kulkee vuosittain yli 5 miljoonaa tonnia irtorahtia ja yli 640 000 TEU:ta konttitavaraa.
Koulutus

Kaupungissa toimii kolme yliopistoa: Auckland University of Technology (AUT), Aucklandin yliopisto ja Masseyn yliopisto, jolla on kampukset myös Wellingtonissa ja Palmerston Northissa. Masseyn yliopiston Albanyn kampus on 15 minuutin ajomatkan päässä Aucklandin keskustassa ja siellä opiskelee noin 6 000 opiskelijaa. Massey keskittyy soveltaviin tieteisiin. Siellä opetetaan tekniikkaa, luonnontieteitä ja kauppatieteitä. Aucklandin yliopisto tarjoaa laajimman opetusohjelman. Yliopistossa on muun muassa oikeustieteellinen, lääketieteellinen ja kasvatustieteellinen tiedekunta.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Aucklandin keskustassa sijaitsee eteläisen pallonpuoliskon korkein rakennus Sky Tower (328 m). Kaupungissa järjestetään tammikuisin Heineken Open -tennisturnaus, jonka on voittanut muiden muassa Jarkko Nieminen.
Aucklandin kaupunginmuseossa on näytteillä maorien esineistöä, kuten ainoa säilynyt yhdestä puusta koverrettu sotakanootti. Museossa esitellään myös Uuden-Seelannin luontoa ja sotahistoriaa ja järjestetään maorikulttuurin näytöksiä päivittäin.
Aucklandin lähellä sijaitsee Kelly Tarlton's Aquarium. Se on merimaailma, jossa on muun muassa pingviinejä.
Klassisen musiikin alalla Aucklandissa toimii sinfoniaorkesteri.
Näkymä Aucklandiin vuonna 2008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Auckland Wikimedia Commonsissa
Mount Eden ‑tulivuoren kraatteri kaupungin laidalla
Näkymä Aucklandin satamaan vuonna 1857
Queen Street
University of Aucklandin kellotorni
Baotian

| Baotian Jiangmen Sino-HongKong Baotian Motorcycle Industrial Co>  Ltd |
| --- | --- |

Perustettu:  1994
Kotipaikka:  No. 36, Xingye Road, Gaoxin Industrial Development Zone, Jiangmen, Guangdong,  Kiina
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  moottoriajoneuvot
Tuotteet:  moottoripyörät, skootterit
Omistaja:  Baotian Motorcycle Industrial Co. Ltd
Kotisivu:  www.baotianmotor.com/en/index.asp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baotian, täydelliseltä nimeltään Jiangmen Sino-Hongkong Baotian Motorcycle Industrial Co., Ltd, on kiinalainen moottoripyörä-, mopo-, mönkijä-, skootteri- ja sähköpyörävalmistaja, joka aloitti toimintansa 1994. Kaikki yhtiön valmistamat moottoriajoneuvot valmistetaan vientiin; yritys vie tuotteitaan yli 100 maahan. Yrityksen kotipaikka on Guangdongin maakunnan Jiangmen.
Tehdaspinta-ala on kaksitoista hehtaaria. Valmistettavien ajoneuvojen moottoreiden kuutiotilavuudet ovat 49, 125 ja 150 kuutiosenttimetriä. Erilaisia mopo-, moottoripyörä- ja sähköpyörämalleja on tuotannossa yli 80. Tehdas valmistaa päivittäin noin 1 700 mopoa ja moottoripyörää.
Baotian on Suomen myydyimpiä moposkootterimerkejä. SBaotian-mopoja myydään myös RockSpeed-, Milan-,  Ecobike- ja Solifer-nimisinä. lähde?
Malleja

Baotian BT49QT-7
Baotian BT49QT-9
Baotian BT49QT-11
Baotian BT49QT-12 Rebel
Baotian BT49QT-12E Rocky
Baotian BT49QT-28A-13 Diablo 50cc
Baotian Eagle 50
Baotian Falcon 50
Baotian Tanco 125
Baotian Citibike 125
Aiheesta muualla

Our Products (tuoteluettelo) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (baotianmotor.com)
Lexi Lehtonen: Baotian Fude Sportin 14 000 km (19.3.2010) (tekniikanmaailma.fi)
Lexi Lehtonen: TM testi: Baotian Fude Sport BT49QT-7 (17.1.2008) (tekniikanmaailma.fi)
Baotian Fude Sport BT49QT-7 ja Keeway Hurricane KW50QT-2: Tonnilla hyvä mopo? (1.6.2005) (tekniikanmaailma.fi)
Johan Peter Molin

| Johan Peter Molin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1814 Göteborg, Ruotsi
Kuollut: 29. heinäkuuta 1873 (59 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  kuvanveistäjä
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Bältespännarna
    
Johan Peter Molin (17. maaliskuuta 1814 Göteborg – 29. heinäkuuta 1873 Tukholma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän työskenteli leipurina Göteborgissa ennen kuin aloitti opinnot Kööpenhaminan taideakatemiassa vuonna 1843. Molinin tunnetuimpia töitä ovat muun muassa Molins fontän -suihkulähde ja Kaarle XII:n patsas Tukholman Kungsträdgårdenissa sekä Bältespännarna, josta on useita valoksia, tunnetuin Göteborgissa.
Teoksia

Bältespännarna, Hällefors
Molins fontän, Kungsträdgården, Tukholma
Karl XII, Kungsträdgården, Tukholma
Anders Retzius, Solna
Johan Anders Wadman, Göteborg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Peter Molin Wikimedia Commonsissa
Kungstornen

Kungstornen-tornit idästä nähtynä.
Kungstornen (suom. Kuninkaantornit) on nimitys kahdelle tornitalolle, jotka sijaitsevat Tukholman Norrmalmin kaupunginosassa Kungsgatan-kadun vastakkaisilla puolilla. Symmetriset rakennukset kuuluvat Tukholman maamerkkeihin. Taloja yhdistää kadun yli neljännen kerroksen korkeudella kulkeva kivinen kävelysilta.
Rakennukset perustuvat arkkitehti Sven Wallanderin vuonna 1915 laatimaan Kungsgatanin kaupunkisuunnitelmaan, joka hyväksyttiin vuonna 1919. Pohjoinen Kungstornet rakennettiin Wallanderin piirustusten mukaan vuosina 1919–1924, Ivar Callmanderin piirtämä eteläinen Kungstornet valmistui vuonna 1925. Molemmat rakennukset ovat 17-kerroksisia ja 60 metriä korkeita. Niitä on sanottu Euroopan ensimmäisiksi pilvenpiirtäjiksi. Molemmat rakennukset ovat toimistotaloja, mutta pohjakerroksissa on liiketilaa ja ylimmässä kerroksessa ravintola.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kungstornen Wikimedia Commonsissa
Pourbaix-diagrammi

Pourbaix-diagrammi on sähkökemiassa käytetty, toiselta nimeltään E-pH-diagrammi tai potentiaali-pH-diagrammi. Ne antavat termodynaamista informaatiota metallien stabiileista faaseista vesipitoisessa sähkökemiallisessa järjestelmässä potentiaalin ja pH:n funktiona. Pourbaix-diagrammeista on nähtävissä, millä potentiaalilla ja pH:n arvolla metalli hapettuu (aktiivinen) ja millä alueilla se on korroosiolta suojattuna (immuuni tai passiivinen). Diagrammit on keksinyt Marcel Pourbaix (1904–1998). Pourbaix-diagrammeja on saatavilla yli 70 eri metallille. Pourbaix-diagrammeja hyödynnetään erityisesti korroosion ehkäisemisessä ja hallitsemisessa.
Diagrammin muodostaminen

Diagrammin muodostamisessa käytetään Nernstin yhtälöä. Se yhdistää elektrodin tasapainopotentiaalin  E_{h}sen standardipotentiaaliin  E^{\circ }.Yleisessä reaktioyhtälössä
aA+bB\rightleftharpoons cC+dD
missä A ja B ovat lähtöaineita ja a ja b niiden kertoimet reaktioyhtälön mukaan, ja C ja D ovat tuotteita ja c ja d niiden kertoimet reaktioyhtälön mukaan. Tällöin Nernstin yhtälö voidaan esittää seuraavassa muodossa lämpötilan ollessa 25 °C :
E_{h}=E^{\circ }-{\frac {RT}{nF}}ln{\frac {[C]^{c}[D]^{d}}{[A]^{a}[B]^{b}}}
Yhtälössä R on yleinen kaasuvakio, T on lämpötila (K), F on Faradayn vakio ja n on reaktiossa siirtyvien elektronien lukumäärä. Tätä muotoa voidaan nyt hyödyntää Pourbaix-diagrammin muodostamisessa.
Pourbaix-diagrammin laskeminen ja tulkinta

Pourbaix-diagrammista voidaan tulkita eri alueita, joilla metalli on immuuni korroosiolle, passiivinen tai aktiivinen. Immuuneilla alueilla metallille ei tapahdu mitään. Passiivisilla alueilla metallin pintaan muodostuu passivoiva oksidi- tai suolakerros. Tunnetuin esimerkki tällaisesta passivoivasta kerroksesta on alumiinin pintaan muodostuva alumiinioksidikerros, joka estää alumiinia hapettumasta. Aktiivisilla alueilla muodostuu metalli-ioneja, jotka liukenevat veteen.
Esimerkkikuvassa (kuva 1) näkyy raudan Pourbaix-diagrammi. Y-akselilla esitetään elektrodipotentiaali E ja x-akselilla pH. Diagrammiin ovat merkittyinä immuunit, passiiviset ja aktiiviset alueet. Korroosiota tapahtuu aktiivisilla alueilla. Viivojen välisille alueille on merkittynä näissä olosuhteissa stabiilit yhdisteet. Esimerkiksi rauta(II,III)oksidi (mineraalina magnetiitti) Fe3O4 on raudan passiivinen oksidi. Passiivisilla alueilla metalli muodostaa kiinteän oksidikerroksen, joka estää sen alla olevaa puhdasta metallia hapettumiselta. Diagrammista huomataan, että mikäli elektrodipotentiaali siirretään negatiiviseen suuntaan, rautaelektrodi pakotetaan immuunille alueelle. Tätä prosessia kutsutaan myös katodiseksi suojaukseksi.
Pourbaix-diagrammin laskeminen on suoraviivaista ja soveltuu tietokonelaskentaan. Toisaalta laskennassa on tehty tiettyjä oletuksia, jotka on pidettävä mielessä, kun diagrammia sovelletaan todellisiin tilanteisiin. Ensimmäisenä oletuksena on reaktioiden tasapainotila. Pourbaix-diagrammit ovat tasapainodiagrammeja, joten ne eivät anna tietoa reaktioiden kinetiikasta. Seuraavaksi on oletettu, että kaikki reaktiotuotteet ovat tunnettuja ja että kaikkien kiinteiden ja ionisten aineiden vapaa energia tunnetaan halutuissa olosuhteissa. Samoin oletetaan, että liuosten pH-arvot tunnetaan. Diagrammi toimii vain puhtaille metalleille vesiliuoksessa standardiolosuhteissa. Jo hyvin pienet epäpuhtaudet saattavat hajottaa passivoivan kerroksen ja aiheuttaa näin korroosiota. Diagrammi ei ota huomioon lämpötilan vaikutusta reaktioihin.
Pourbaix-diagrammien laskennassa lämpötila (T) ja paine (p) oletetaan vakioiksi. Lämpötilan ja paineen arvoina yleisesti käytetään T = 298 K (25 °C) ja p = 1 atm (101 325 Pa).  Pourbaix-diagrammi voidaan laskea myös muille lämpötiloille, mikäli termodynaamista dataa on saatavilla tai sitä voidaan arvioida. Diagrammia muodostettaessa ionimuodossa olevien komponenttien konsentraatio kiinteän ja liuenneen aineen rajapinnalla oletetaan matalaksi käyttämällä esimerkiksi konsentraation arvoa 10-6 M. Yleisesti diagrammin piirteet eivät suuresti muutu paineen kasvaessa, sillä lämpötilaan verrattuna termodynaamiset ominaisuudet eivät juurikaan riipu paineesta.
Pourbaix-diagrammin laskeminen ja tulkinta > Pourbaix-diagrammin viivat

Pourbaix-diagrammissa on havaittavissa kolmen tyyppisiä eri tasapainoja kuvaavia suoria viivoja:
Vaakasuorat viivat
Pystysuorat viivat
Kaltevat viivat
Vaakasuorat viivat kuvaavat reaktioita, jotka eivät riipu pH:n arvosta. Tällöin reaktiossa ei ole mukana H+- tai OH--ioneja.
Esimerkiksi systeemille, jossa on rautaioneja ja vettä, Fe2+:n ja Fe3+:n rajaviivalla reaktioyhtälö kirjoitetaan
Fe^{3+}{\text{(aq)}}+e^{-}\rightleftharpoons Fe^{2+}{\text{(aq)}}
Sijoittamalla reaktio Nernstin yhtälöön saadaan seuraava yhtälö
E_{h}=E^{\circ }+{\frac {RT}{2F}}\ln {\frac {[Fe^{2+}]}{[Fe^{3+}]}}
Molempien ionimuodossa olevien aineiden konsentraatiot ovat 10-6 M, jolloin  E_{h}=E^{\circ }=0,771{\text{ V}}.Raja on siis vaakasuora viiva kohdassa  E_{h}=0,771{\text{ V.}}
Pystysuorat viivat kuvaavat reaktioita, jotka eivät riipu potentiaalin arvosta, ainoastaan pH:n arvosta. Tällöin reaktiossa ei siirry elektroneja, eli n = 0.
Esimerkiksi rauta-vesi-systeemissä Fe3+:n ja Fe2O3:n välisellä rajaviivalla reaktioyhtälö on
Fe^{3+}{\text{(aq)}}+3H_{2}O{\text{(l)}}\rightleftharpoons Fe_{2}O_{3}{\text{(s)}}+6H^{+}{\text{(aq)}}
ja jolle Gibbsin energia  \Delta G^{\circ }=-8242,5{\frac {\text{J}}{\text{mol}}}. Gibbsin energialle on seuraava yhtälö
\Delta G^{\circ }=-RT}\ln {\frac {[Fe_{2}O_{3}][H^{+}]^{6}}{[Fe^{3+}]^{2}[H_{2}O]^{3}}
mikä saadaan logaritmien laskusääntöjä soveltamalla muotoon
pH={\frac {1}{6}}{\frac {\Delta G^{\circ }}{RT}}-2\ln {[Fe^{3+}]}=1,76
Pourbaix-diagrammin pystysuora viiva on täten kohdassa pH = 1,76.
Kaltevat viivat kuvaavat reaktioita, jotka riippuvat sekä pH:n että potentiaalin arvosta. Tällöin reaktiossa on mukana sekä elektroneja että H+-ioneja ja potentiaali on pH:n funktiona.
Rauta-vesi-esimerkissä Fe2+:n ja Fe2O3:n välisellä rajalla reaktioyhtälö kirjoitetaan
2Fe^{2+}{\text{(aq)}}+3H_{2}O{\text{(l)}}\rightleftharpoons Fe_{2}O_{3}{\text{(s)}}+6H^{+}{\text{(aq)}}+2e^{-}
ja jolle  E^{\circ }=0,728{\text{ V.}}Nernstin yhtälö saadaan siis muotoon
E_{h}=E^{\circ }+{\frac {RT}{2F}}\ln {\frac {[Fe_{2}O_{3}][H^{+}]^{6}}{[Fe^{2+}]^{2}[H_{2}O]^{3}}}
Kiinteiden aineiden ja veden aktiivisuudet ovat yksi ja supistuvat pois ja rauta(II)ionin konsentraatio on  [Fe^{2+}]=10^{-6}{\text{ M,}}jolloin saadaan  E_{h}=1,0826{\text{ V}}-0,1775{\text{ V}}\cdot {\text{pH.}}
Kun potentiaali on alle –0,62 V, verrattuna standardivetyelektrodiin (SHE), rauta on termodynaamisesti stabiili ja katodisesti suojattu korroosiolta. Kun potentiaali on yli –0,62 V ja pH on alle 9, rauta hapettuu muodostaen Fe2+- ja Fe3+-ioneja. Kuvan 1 kuvaajasta nähdään, että Fe2+ on stabiilimpi alemmilla potentiaaleilla kuin Fe3+. Yksi korroosioalue havaitaan raudan diagrammista, kun potentiaali on alle –0,8 V ja pH yli 13. Tällöin rauta hapettuu seuraavalla reaktiolla :
Fe{\text{(s)}}+2H_{2}O{\text{(l)}}\rightleftharpoons HFeO_{2}^{-}{\text{(aq)}}+3H^{+}{\text{(aq)}}+2e^{-}.
Passiivisilla alueilla Fe2O3:n ja Fe3O4 muodostumisen johdosta metalli on anodisesti suojattu. Oksidien muodostuminen johtaa pinnan passivoitumiseen ja suojaa metallia korroosiolta .
Veden stabiilisuus

Diagrammin piirtämisessä on myös otettava huomioon veden stabiilisuus. Vesi ei itsessään pysy stabiilina kaikissa olosuhteissa, vaan se hajoaa joko vedyksi tai hapeksi riippuen systeemin pH:sta ja potentiaalista. Ilmiö on otettava huomioon, sillä korroosio tapahtuu hyvin usein vesiliuoksissa.
Happamissa olosuhteissa vesiliuoksessa tapahtuu seuraava reaktio potentiaalin laskiessa:
2H^{+}{\text{(aq)}}+2e^{-}\rightarrow H_{2}{\text{(g).}}
Tällöin muodostuu vetykaasua eikä vesi ole enää stabiili yhdiste. Samoin emäksisissä olosuhteissa tapahtuu seuraava reaktio:
2H_{2}O{\text{(l)}}+2e^{-}\rightarrow H_{2}{\text{(g)}}+2OH^{-}{\text{(aq)}}.
Tällöin vesi hajoaa tuottaen vetykaasua. Edellä mainituille yhtälöille voidaan muodostaa seuraavanlainen Nernstin yhtälö (25 °C):
E=0,000{\text{ V}}-0,0591{\text{ V}}\cdot {\text{pH}}
joka voidaan piirtää Pourbaix-diagrammeihin alempana katkoviivana (kuten kuvassa 2). Samoin potentiaalia kasvattaessa vesi hajoaa seuraavalla tavalla:
2H_{2}O{\text{(l)}}\rightarrow O_{2}{\text{(g)}}+4H^{+}{\text{(aq)}}+4e^{-}.
Tällöin syntyy happikaasua. Pourbaix-diagrammiin tämä ilmiö voidaan piirtää seuraavan yhtälön avulla:
E=1,228{\text{ V}}-0,0591{\text{ V}}\cdot {\text{pH.}}
Tämä suora näkyy esimerkiksi kuvassa 2 ylempänä katkoviivana. Näiden kahden lasketun katkoviivan välisellä alueella vesi on siis termodynaamisesti stabiilia, sen yläpuolella happikaasu on stabiilimpaa ja alapuolella puolestaan vetykaasu stabiilimpaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pourbaix-diagrammi Wikimedia Commonsissa
Kuva 1. Raudan Pourbaix-diagrammi.
Kuva 2. Veden stabiilisuus Pourbaix-diagrammissa.
Osuusliike Oman Keskustoimipaikka

| Osuusliike Oman Keskustoimipaikka |
| --- | --- |
Osoite:  Kyröskoski, Valtakatu 44
Sijainti:  Kyröskoski
Valmistumisvuosi:  1956
Suunnittelija:  Arkkitehti Jouko Ylihannu, Marjatta Ravila
Rakennuttaja:  Osuusliike Oma
Omistaja:  Osuusliike Oma; Osuusliike Voima
Käyttäjä:  Osuusliike Oma; Osuusliike Voima
Kerrosluku:  3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Osuusliike Oma, Kyröskoski, Hämeenkyrö, päämyymälän julkisivu 1956
Osuusliike Oma, Kyröskoski, Hämeenkyrö, uuden päämyymälän näyteikkuna 1956: Esillä jalkineosaston tuotteita.
Osuusliike Oma, Kyröskoski, Hämeenkyrö, uuden päämyymälän avajaiset 1.6.1956: Asiakkaita myymälään tutustumassa.
Osuusliike Oman Keskustoimipaikka sijaitsi Kyröskoskella.
Alkuvaiheet

Kyröskosken tehtaan työväen osuuskaupan valmistava kokous pidettiin helmikuussa 1902. Kyröskosken Osuuskauppayhdistys merkittiin kaupparekisteriin 12.1.1903. Osuuskauppa toimi aluksi yhtiön kiinteistössä. Vuonna 1909 tehdas lopetti kauppahuoneen. Uusi kiinteistö saatiin keskeiseltä paikalta. Vuonna 1911 hyväksyttiin uudet säännöt ja nimi muuttui Kyröskosken Osuuskaupaksi. Sisällissodan jälkeen osuuskunnan jäsenmäärä kasvoi ja toiminta laajeni. Vuonna 1933 tuli voimaan sääntömuutos, ja samalla nimeksi vaihtui Osuusliike Oma.
Uusi keskustoimipaikka

Vuonna 1954 aloitti liikkeenhoitajana Jorma Piirainen, joka luotsasi osuusliikkeen uuteen aikaan. Aloitettiin uuden keskustoimipaikan suunnittelu ja rakentaminen. Uusi keskustoimitalo valmistui vuonna 1956. Siihen avattiin suurmyymälä, 1 lk:n ravintola ja Pika-baari. Rakennukseen valmistui myös uudet toimistotilat sekä henkilökunnan asuntoja ja huoltotiloja. Henkilökuntaa oli 106 henkeä.
 
Uusi keskustoimitalo suunniteltiin yhteistoiminnassa OTK:n teknillisen osaston sekä KK:n neuvonta- ja rakennusosaston kanssa. Sen suunnittelivat arkkitehdit Jouko Ylihannu ja Marjatta Ravila. Rakennuksen eteläinen osa käsitti suurmyymälän, jossa sijaitsivat jalkineosasto, kangas-, asuste- ja lyhyttavaraosasto, talous-, paperikauppa- ja kemikalio-osastot sekä alimmassa kerroksessa rautatavaraosasto. Toisessa kerroksessa sijaitsi I lk. ravintola ja konttori. Rakennuksen pohjoisessa osassa sijaitsivat maito-, leipä-, konditoriaosasto, lihaosasto ja siirtomaatavaraosasto. Toisessa ja kolmannessa kerroksessa oli toimihenkilöiden asuntoja.
Rakennusten välisessä yksikerroksisessa osassa sijaitsi Oman baari. Kellarikerroksessa sijaitsivat myymälöiden ja ravintolan varastotilat, henkilökunnan peseytymis- ja pukeutumissuojat, ravintolan jäähdyttämöt, kylmäkeskus, puhelinkeskuksen akku- ja rele- - huoneet, talouskellarit, pyykinpesu- ja kuivaushuoneet, henkilökunnan sauna, sekä lämpö- ja sähkökeskukset. Ravintoloiden keittiöt olivat  keskenään ja kellariin yhteydessä koneellisen tavarahissin avulla.
 
Rakennus oli melko pitkälle koneellistettu ja sähköistetty. Kaikissa keittiöissä oli sähköliedet, saunassa sähkökiuas, pyykinkuivaus tapahtui koneellisella puhaltimella, ravintoloissa oli koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä, erilaisia jäähdyttämötiloja ja jäähdytys- laitteita oli kaikkiaan yli kymmenen, joita useimpia hoidettiin kylmäkeskuksesta, mutta eräillä oli omat koneistonsa.
Kansan Lehdessä 31.5.1956 julkaistussa ilmoituksessa kutsuttiin kyröskoskelaisia uuden tavaratalon avajaisiin perjantaina kesäkuun 1. päivänä. Avajaispäivänä luvattiin myös Rengas-kahvitarjoilu.
Avajaisia vietettiin juhlallisesti. Klo 8 aamulla Osuusliikkeen johtaja Jorma Piirainen oli suurmyymälän ensimmäisiä asiakkaita vastassa kukkavihkot kädessä..
Ajanmukaisen liiketalon valmistuminen oli merkkitapahtuma kyröskoskelaisille. Tähän asti oli toimittu jo yli 50 vuotta vanhassa kiinteistössä, missä Oma aikoinaan aloitti toimintansa. Uusi komea tavaratalo sijaitsi edullisella liikepaikalla Tampereen-Ikaalisten tien varrella. Nykyaikainen avoesittely vallitsi myymäläsisustuksissa ja suurmyymälä oli tilava.
Jatkovaiheet

Vuonna 1959 alkoi erikoiskaupan alalla nousukausi: kotitalouskoneet, työkoneet, mopot, maatalouskoneet, autot, polkupyörät, televisiot. Jalkinemyymälä erottui omaksi itsenäiseksi kenkäkaupaksi. Myös ruokatavaramyynti kohentui: maito-, liha- ja siirtomaatavaramyymälät muodostivat yhtenäisen elintarvikehallin.
1960-luvun lopulla pienistä paikallisista osuuskunnista haluttiin muodostaa suurempia, vakavaraisempia ja paremmin kuluttajia palvelevia suurosuuskuntia. Tähän kehitykseen liittyy myös Osuusliike Oman sulautuminen  Osuusliike Voimaan 1.1. 1968. Fuusioiden haittapuolena oli, että samalla menetettiin ”meidän kaupan” paikallinen identiteetti. Ravintola Oma, Kahvibaari Oma, Osuusliike Oman päätoimipaikka ja 18 Oman myyntipistettä jatkoivat toimintaa Osuusliike Voiman yhteydessä 1.1.1968 lähtien. (Merkitty  kaupparekisteriin 22.11.1968).
Kyröskosken pienoistavaratalokiinteistössä tehtiin muutostöitä. Pienoistavaratalo liittyi 17.9.1973 E-halliverkkoon, jolloin kalusteet ja tilajärjestelyt uusittiin. Tavaratalon baari lopetti toimintansa ja tilat siirtyivät E-hallin käyttöön. Ravintola Kosken Vintti sai samassa yhteydessä 36 hengen kabinettitilat.
1980-luvulla Osuusliike Voima ja muut KK-laiset osuusliikkeet yhdistettiin valtakunnalliseksi EKA-yhtymäksi. Velkaannuttuaan lamavuosina EKA-yhtymä joutui yrityssaneeraukseen vuonna 1993. Sen jälkeen toimintaa jatkettiin Tradeka Oy:nä. Asiakaskunta väheni muuttoliikkeen seurauksena. Toimintoja lopetettiin ja jäljelle jääneet myymälät muutettiin eri vaiheiden jälkeen Siwa-myymälöiksi.
Kälkäjoen valuma-alue

Kälkäjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.95) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 209,42 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,02 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Puula, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Puulaveden alueelle (14.92).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
Kälkäjoen alaosan alue (14.951)
Havujoen alue (14.952)
Pajupuron valuma-alue (14.953)
Mustajoen valuma-alue (14.954)
Seychellit

Seychellien tasavalta eli Seychellit on saarivaltio Intian valtameressä noin 1 600 kilometriä Afrikan mantereesta itään, Madagaskarin pohjoispuolella. Seychellit koostuu noin 115 saaresta, joista 33 on asuttuja. Se on väkiluvultaan Afrikan pienin valtio.
Ranskalaiset tutkimusmatkailijat nimesivät saaret vuonna 1756 Ranskan valtiovarainministerin Jean Moreau de Séchellesin mukaan.
Matkailu on tärkeä elinkeino Seychelleillä. Maailmanlaajuisen talouslaman aikana 2000-vuosikymmenen lopussa maan talous romahti ja se tarvitsi velka-apua selviytyäkseen yli 60 prosentin inflaatiosta.
Maantiede

Seychellit on yli 116 saaresta koostuva valtio, jonka saaret ovat levittäytyneet yli miljoonan neliökilometrin laajuiselle merialueelle. Valtion maapinta-ala on 446 neliökilometriä. Intian valtameressä olevalta saaristolta on matkaa Afrikan rannikolle noin 1 300 kilometriä.
Seychellin saaristo voidaan jakaa kahteen erilliseen ryhmään. Mahén ryhmässä on 43 vuoristoista saarta, ja ulkosaariston korallisaarten ryhmässä on 74 matalaa saarta. Mahé on Seychellien suurin saari, ja siellä on myös valtion päkaupunki Victoria. Suurimmalla osalla Mahén ryhmän saarista on kapea rannikkokaista ja keskusylänkö, ja niiden kallioperä on graniittia. Korkein kohta on Mahén Morne Seychellois (905 metriä). Korallisaaret ovat kohonneita koralliriuttoja, eikä niillä ole juurikaan makeaa vettä.
Maantiede > Ilmasto

Seychelleillä vallitsee kuuma ja usein myös kostea, mutta miellyttävä trooppinen ilmasto. Mahén lämpötila vaihtelee yleensä 24 ja 29 asteen välillä. Kuumana vuodenaikana lämpötila ei juurikaan ylitä 31 astetta, ja kylmään aikaan lämpötila voi laskea 21 asteeseen. Saaria viilentää lähes päivittäin rannoille viriävä merituuli. Lämpimänä jaksona joulukuusta huhtikuuhun sataa myös enimmät sateet, toukuulta marraskuulle säähän vaikuttaa pasaatituulet. Mahén saarella vuotuinen sademäärä vaihtelee Victorian 2 880 millimetristä vuorenrinteitten 3 550 millimetriin. Seychellit ovat trooppisten syklonien kulkureittien ulottumattomissa.