Phoenix
Historia

Phoenixin lähialueelta tehtyjen arkeologisten löydöksien perusteella alueella on ollut ihmisasutusta jo vähintään 10 000 vuotta sitten. Varhaiset alkuperäisasukkaat eli intiaanit tunnetaan hohokameina. Hohokamit harjoittivat maanviljelystä ja he rakennuttivat edistyneitä keinokastelujärjestelmiä. Osa hohokamien vanhoista kasteluun käytetyistä kanaaleista ovat käytössä vielä tänäkin päivänä. Hohokamit katosivat kuitenkin huonosti ymmärretyistä syistä 1400-luvun aikana. Heidän jälkeensä nykyisen Phoenixin aluetta asuttivat pimat.
Ensimmäiset eurooppalaistaustaiset alueella olivat 1500-luvulla saapuneet espanjalaiset tutkimusmatkailijat. Monet heistä etsivät kuvitteellisia Cibolan kultakaupunkeja. Heidän mukanaan alueelle tuli karjaa ja hevosia. Vuoteen 1700 mennessä espanjalaiset olivat perustaneet useita linnoituksia ja lähetysasemia pitkin Santa Cruz-joen laaksoa ja heidän pohjoisin tukikohtansa oli lähellä nykyistä Phoenixia ja sen pimojen ja maricopien asutuksia. Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana ja sen jälkeen alueelle saapui mormoneja, joiden perustamista asutuksista muodostuivat Mesan, Florencen ja Saffordin kaupungit. Nykyinen Phoenixin alue tunnettiin vielä tuolloin nimellä Pumpkinville. Samalla kun alueelle saapui entistä suurempia määriä siirtolaisia alueen intiaanit siirrettiin reservaatteihin. Vuonna 1867 Jack Swilling perusti nykyisen Sky Harborin kansainvälisen lentoaseman alueelle myllyn läheisen Yhdysvaltain armeijan tukikohta Camp McDowellin tarpeita varten. Saman vuosikymmenen aikana siirtolaisia tuli myös Salt -joen laaksoon. Nimen Phoenix keksi englantilainen siirtolainen Darrell Duppa. Phoenix eli Feeniks oli symboli tulevan kaupungin nousulle. Virallisesti Phoenix perustettiin 20. lokakuuta 1870 ja hallinnollisesti kaupunki siitä tuli vuonna 1881.
Phoenix liitettiin El Pason ja Los Angelesin väliseen Southern Pacific Railroad-rautatiehen vuonna 1887. Rautatie toi mukanaan kiihtyvää kehitystä ja Phoenixiin perustettiin esimerkiksi sairaala ja kirjasto. Lisäksi kaupungin johtohahmot kampanjoivat onnistuneesti Arizonan territorion pääkaupungin siirtämiseksi Phoenixiin. Siirto tapahtui vuonna 1889 ja nykyinen Arizona State Capitol rakennettiin vuonna 1901. Arizonasta tuli osavaltio 12. helmikuuta 1912, jolloin Phoenixista tuli myös uuden osavaltion pääkaupunki. Lisäksi vuonna 1911 Salt -joella valmistunut Theodore Rooseveltin pato teki mahdolliseksi alkaa keinokastella alueen aavikkoa. Phoenixista kehittyi tärkeä maatalouden keskus, jossa saatettiin kasvattaa ja viedä kasviksia ja viljaa talvisinkin. Puuvilla yleistyi viljelykasvina ensimmäisen maailmansodan aikana. 1930-luvun laman iskettyä rajusti puuvillantuotantoon paikalliset johtohahmot, kuten Dwight Heard, John Orme ja William Murphy veivät kaupungin taloutta monimuotoisempaan suuntaan.
Yhdysvaltain asevoimilla oli tukikohtia lähellä Phoenixia toisen maailmansodan aikana. Lähellä oli myös vankileirejä, joilla oli sotavankeja Saksasta ja Italiasta. Osa näistä sotavangeista jäi Phoenixiin sodan päätyttyä. Kaupunki kasvoi huomattavasti maailmansodan jälkeen, jolloin markkinoille tuli kohtuuhintaisia ilmastointilaitteita. 1960-luvulle tultaessa koko Arizonan väestöstä noin puolet asui Phoenixin alueella. Kasvun mukana tulivat omat ongelmansa. Phoenix tuli 1960- ja 1970-lukujen aikana tunnetuksi korruptiosta, rikollisuudesta ja muista paheista. Voimakasta paheksunta herätti järjestäytynyttä rikollisuutta tutkineen Arizona Republic -lehden toimittajan murha vuonna 1976. Joitakin alamaailman tunnettuja hahmoja, kuten Ned Warren, pidätettiin viimein julkisen huomion jälkeen. 1980-luvulla phoenixilainen liikemies Charles H. Keating tuomittiin miljardin dollarin anastamisesta yhden maan suurimman pankkikonkurssin yhteydessä. Rikollisuus ja kaupungin muut ongelmat alkoivat viimein kääntyä laskuun 1990-luvulla. Phoenix on sittemmin kasvanut esimerkiksi vuonna 1993 valmistuneen Central Arizona Projectin turvin, sekä liittämällä kaupunkiin sitä ympäröiviä alueita.