stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moskovan fysiikan ja teknologian instituutti

Fiztehin laboratoriorakennus Dolgoprudnyin kampuksella
Moskovan fysiikan ja teknologian instituutti (ven. Московский Физико-Технический институт (государственный университет), Moskovski fiziko-tehnitšeski institut (gosudarstvennyi universitet), lyhenne MFTI (GU), kansainvälisesti MIPT (SU), puhekielessä Fizteh) on Venäjän johtavia teknillisiä korkeakouluja. Se on valtionyliopisto jossa opiskelee noin 5000 opiskelijaa. Se sijaitsee Dolgoprudnyin ja Žukovskin kaupungeissa Moskovan liepeillä. Rehtori on Nikolai Kudrjavtsev (2009).
Historia

Instituutin perusti Neuvostoliiton tiedeakatemia Pjotr Kapitsan aloitteesta helmikuussa 1946. Se aloitti toimintansa 25. marraskuuta 1946 Moskovan valtionyliopiston tiedekuntana ja itsenäistyi kokonaan vuonna 1951. Siitä pyrittiin jo alun perin tekemään huippuyliopisto. Sen opinto-ohjelmaa alettiin myöhemmin kutsua "Fizteh-systeemiksi".
Vuonna 2023 MFTI aloitti pakolliset kiinan opinnot. Lehdistötiedotteen mukaan 27 % relevanttien alojen tieteellisistä artikkeleista julkaistaan kiinaksi, ja vuoteen 2030 mennessä puolet teknisestä ja insinööritieteiden dokumentaatiosta on kiinaksi.
Tiedekunnat

Vuonna 2009 MFTI:ssä oli yksitoista tiedekuntaa, joissa kussakin aloitti opintonsa noin sata opiskelijaa vuosittain.
Radiotekniikka ja kybernetiikka
Yleinen ja sovellettu fysiikka
Ilmakehän fysiikka ja avaruustutkimus
Molekyylifysiikka ja biofysiikka
Fysikaalinen elektroniikka ja kvanttielektroniikka
Aeromekaniikka ja lentotekniikka
Säätötekniikka ja sovellettu matematiikka
Ydinvoimatekniikka
Innovaatiot ja korkea teknologia
Nanoteknologia ja informatiikka
IT-liiketoiminta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yliopiston sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Mrs. Dalloway (elokuva)

| Mrs>  Dalloway.Mrs Dalloway |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marleen Gorris
Käsikirjoittaja:  Eileen Atkins
Perustuu:  Virginia Woolfin romaaniin Mrs. Dalloway (1925)
Tuottaja:  Stephen Bayly Lisa Katselas
Säveltäjä:  Ilona Sekacz
Kuvaaja:  Sue Gibson
Pääosat:  Vanessa Redgrave Natascha McElhone Rupert Graves
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat Alankomaat
Tuotantoyhtiö:  First Look International Bayly/Paré Productions Bergen Film & TV Newmarket Capital Group BBC Films European Co-production Fund Nederlandse Programma Stichting Dutch Co-Production Fund Nederlands Fonds voor de Film
Levittäjä:  First Look Studios Netflix
Ensi-ilta:   4. syyskuuta 1997 San Sebastiánin elokuvajuhlat  20. helmikuuta 1998  6. maaliskuuta 1998  24. syyskuuta 1998
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mrs. Dalloway (engl. Mrs Dalloway; myös Virginia Woolf’s Mrs. Dalloway) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Marleen Gorrisin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalais-alankomaalainen psykologinen draamaelokuva, jonka nimiroolissa on Vanessa Redgrave. Muissa rooleissa ovat muun muassa Natascha McElhone ja Rupert Graves. Mrs. Dalloway perustuu Virginia Woolfin samannimiseen vuoden 1925 romaaniin, jonka pohjalta Eileen Atkins laati elokuvan käsikirjoituksen. Stephen Bayly ja Lisa Katselas olivat elokuvan tuottajina.
Juoni

Mrs. Dalloway sijoittuu vuoden 1923 Lontooseen ja kertoo keski-ikäisestä seurapiirirouva Clarissa Dallowaysta. Hänen hyvin suunniteltuja juhliaan varjostaa vanhan kosijan paluu. Kyseisen kosijan rouva Dalloway oli tuntenut yli 30 vuotta sitten.
Tuotanto

Mrs. Dallowayn kuvaukset alkoivat 28. heinäkuuta 1996 ja päättyivät 29. syyskuuta 1996. Elokuvan tuotanto oli keskeytettynä elokuun 14. päivästä syyskuun 3. päivään saakka. Elokuva kuvattiin Lontoon Westminsterissä ja Middlesexin Sheppertonin studioilla.
Julkaisu ja vastaanotto

Mrs. Dalloway sai ensi-iltansa Espanjassa San Sebastiánin elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 1997. San Sebastiánin elokuvajuhlien jälkeen elokuva esitettiin myös muun muassa Kanadan Toronton elokuvajuhlilla 11. syyskuuta 1997. Yhdysvaltain ensi-ilta oli 20. helmikuuta 1998, Ison-Britannian 6. maaliskuuta 1998 ja Alankomaiden 24. syyskuuta 1998. Mrs. Dallowayn levittäjinä olivat Artificial Eye Isossa-Britanniassa ja First Look International Yhdysvalloissa vuonna 1998.
Mrs. Dalloway ei ollut kaupallinen menestys, mutta se sai hyvän vastaanoton elokuvakriitikoilta. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 3 309 421 dollarin lipputulot; elokuvaa esitettiin ainoastaan kahdeksassa teatterissa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kolmenkymmenenneljän arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 71 prosenttia on positiivista. Mrs. Dalloway julkaistiin ensi kerran VHS:nää 29. syyskuuta 1998 ja DVD:nä 28. tammikuuta 2003.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Evening Standard -elokuvapalkinto | Paras käsikirjoitus | Eileen Atkins | Voitto |
| Italian National Syndicate of Film Journalists: Hopeanauha | Paras naisdubbaus italian kieleen | Rita Savagnone | Voitto |
| San Sebastiánin elokuvajuhlat: Kultainen simpukka | Paras elokuva | Marleen Gorris | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Mrs. Dalloway Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mrs. Dalloway Elonet.
Mrs. Dalloway AllMoviessa. (englanniksi)
Mrs. Dalloway Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Mrs. Dalloway Box Office Mojossa (englanniksi)
Oscar Tschirky

Oscar Tschirky vuonna 1885.
Oscar Tschirky (s. 1866,  La Chaux-de-Fonds, Sveitsi – 7. marraskuuta, 1950, New York) oli sveitsiläissyntyinen hovimestari (maître d'hôtel) joka oli töissä Delmonico-ravintolassa New Yorkissa ja Waldorf-Astoria-hotellissa Manhattanilla. Hänet tunnetaan nimellä Waldorfin Oscar. Tschirkyä pidetään waldorfinsalaatin ja thousand island -salaatinkastikkeen kehittäjänä.
Musée Rodin

Auguste Rodin, Helvetin portti, 1880–1917. Musée Rodin.
Rodinin hauta ja ateljee Meudonissa.
Musée Rodin on taidemuseo Pariisin seitsemännessä arrondissementissa. Se esittelee ranskalaisen kuvanveistäjän Auguste Rodinin töitä. Museo avattiin vuonna 1919 entisen Hôtel Bironin rakennukseen.
Rodin työskenteli Hôtel Bironissa vuosina 1908–1917 ja päätti lahjoittaa koko veistos- ja maalauskokoelmansa Ranskan valtiolle sillä ehdolla, että rakennus muutettaisiin hänen töilleen omistetuksi museoksi. Museossa ovat kaikki Rodinin tärkeimmät teokset, myös tunnetuin veistos Ajattelija. Lisäksi siellä on muun muassa Vincent van Goghin ja Camille Claudelin maalauksia Rodinin omasta kokoelmasta. Osa teoksista on näytteillä museon puutarhassa.
Rodin asui elämänsä loppuun saakka Meudonissa talossa nimeltä Villa des Brillants, jonka hän hankki vuonna 1895. Siellä on myös hänen hautansa. Talo ja sen vieressä oleva ateljee, jossa on esillä Rodinin veistoksia, ovat osa Rodinin museota.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Musée Rodin.
Pariisin Musée Rodinin teosten esittely panoraamakuvin (Arkistoitu – Internet Archive).
Mustaslampi (Hartola)

| Mustaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°30′28″N, 25°59′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Nuoramoisen alue (14.81)
Laskuoja:  oja Valasjärveen 
Järvinumero:  14.814.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,3 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,309 km  
Pinta-ala:  6,985 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustaslampi 
Mustaslampi tai Mustalampi on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Pohjolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueella (14.81), jonka Kilpilammen valuma-alueeseen (14.814) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,3 metriä mpy.
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1961

Vuoden 1961 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin  Kouvolassa  3. syyskuuta.
Tulokset

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 48,5
Ruotsi: 68,5
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | U-B. Wieslander (R) 12,0 | T. Vahtera (S) 12,3 | S. Bowall (R) 12,4 | B. Johansson (S) 12,5 |
| 200 m | U-B. Wieslander (R) 25,0 | S. Bovall (R) 25,3 | T. Vahtera (S) 25,4 | S. Norrlund (S) 26,0 |
| 400 m | E. Östberg (R) 57,0 | H. Kivistö (S) 57,5 | A-M. Tegelius (R) 59,4 | T. Kaina (S) 62,8 |
| 800 m | E. Lindberg (R) 2.15,1 | A. Aittala (S) 2.17,5 | S. Vilén (S) 2.19,4 | U. Adamsdotter (R) 2.20,3 |
| 80 m aidat | U-B. Wieslander (R) 11,3 | G. Cederström (R) 11,4 | M. Kullas (S) 12,3 | S. Norrlund (S) 14,8 |
| 4 x 100 m viesti | Ruotsi (Broberg, Larsson, Bowall, Wieslander) 48,0 | Suomi (Koivusaari, Vahtera, Norrlund Johansson) 52,6 |  |  |
| Korkeus | L. Kaarna (S) 158 | B. Skerden (R) 158 | B. Larsson (R) ja R-M. Soppi (S) 158 |  |
| Pituus | I. Broberg (R) 592 | B. Johansson (S) 581 | G. Cederström (R) 580 | M. Koivusaari (S) 562 |
| Kuula | G-B. Flink (R) 13,33 | M-B. Stolpe (R) 13,02 | I. Lehtonen (S) 12,27 | V. Väliahde (S) 11,91 |
| Kiekko | I. Lehtonen (S) 43,00 | B. Schönborg (R) 42,90 | S. Kauppinen (S) 42,80 | G. Håkansson (R) 37,67 |
| Keihäs | R. Talvensaari (S) 47,55 | I. Almqvist (R) 46,69 | S.Toivola (S) 46,37 | Britt Johansson (R) 44,31 |
Lisätietoa

taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
80 m:n aitajuoksussa Suomen Norrlund kaatui
kuulantyönnössä Suomea edustanut Lehtonen oli os. Talvitie
Yleisurheilumaaottelun parhaimpina palkittiin Talvensaari ja Wieslander, yllättävimmistä suorituksista palkittiin Kivistö ja Flink.
maksaneita katsojia oli 764
Moskovan ihme 1971

Moskovan ihme vuonna 1971 oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen kautta aikain ensimmäinen voitto Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueesta. Tämä tapahtui vuoden 1971 Izvestija-turnauksessa 17. joulukuuta 1971 joukkueiden ensimmäisessä ottelussa. Ottelua ei televisioitu Suomessa, eikä siitä ole jälkeenpäin löytynyt tallennetta. Neuvostoliiton maalivahtina oli ottelun alussa Viktor Konovalenko, mutta kolmannen takaiskumaalin jälkeen hänet vaihdettiin Vladislav Tretjakiin.
Suomi oli jo aiemmin jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuonna 1970 kyennyt kertaalleen voittamaan Ruotsin maalein 3–1 ja Tšekkoslovakian lukemin 5–3, mutta Neuvostoliittoa ei Suomi ollut kyennyt aiemmin voittamaan.
Ottelun tapahtumat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.12.1971 |  Neuvostoliitto | 2–4 |  Suomi | Lužniki, Moskova |  |

|  | (0–3, 2–0, 0–1)  | (0–3, 2–0, 0–1)  | (0–3, 2–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 14 000 |  |
|  | 27.40 Vladimir Vikulov 38.33 Vikulov (Anatoli Firsov) |  | 2.59 Juhani Tamminen (Matti Murto) 8.59 Murto 17.27 Tamminen (Harri Linnonmaa) 46.47Juha Rantasila (Lasse Oksanen) | Yleisömäärä: 14 000 |  |
|  |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 14 000 |  |
|  | 8 min |  | 4 min | Yleisömäärä: 14 000 |  |
|  |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 14 000 |  |
|  | Viktor Konovalenko, Vladislav Tretjak |  | Jorma Valtonen | Yleisömäärä: 14 000 |  |
Kokoonpano, Suomi

Maalivahdit:
Puolustajat:
Hyökkääjät
Kokoonpano, Neuvostoliitto

Maalivahdit:
Puolustajat:
Hyökkääjät
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1960

Vuoden 1960 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Linköpingissä 31. heinäkuuta.
Tulokset

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 50
Ruotsi: 67
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | I. Broberg (R) 12,1 | Brita Johansson (S) 12,2 | S. Bowall (R) 12,2 | Maija Koivusaari (S) 12,5 |
| 200 m | Ulla-Britt Wieslander (R) 24,6 | Aulikki Jaakkola (S) 25,4 | S. Bovall (R) 25,5 | Tuovi Vahtera (S) 26,1 |
| 400 m | E. Österberg (R) 57,3 | Aulikki Jaakkola (S) 58,5 | A-M. Tegelius (R) 58,6 | Terttu Kaina (S) 59,6 |
| 800 m | Eila Mikola (S) 2.13,2 | Saara Vilén (S) 2.14,3 | Y. Lindberg (R) 2.14,5 | G. Andersson (R) 2.24,5 |
| 80 m aidat | Ulla-Britt Wieslander (R) 11,5 | W. Westin (R) 11,4 | Tellervo Toppila (S) 12,3 | Eeva-Maija Lindström (S) 12,6 |
| 4 x 100 m viesti | Ruotsi 48,0 | Suomi  48,9 |  |  |
| Korkeus | I. Lorentzon (R) 164 | B. Larsson (R) 161 | Riitta-Maija Soppi (S) 155 | Riitta Lahdensuo (S) 155 |
| Pituus | Brita Johansson (S) 584 | I. Broberg (R) 563 | Maija Koivusaari (S) 552 | Britt Johansson (R) 531 |
| Kuula | Eila Ronkonen (S) 12,86 | M-B. Stolpe (R) 12,68 | Inkeri Lehtonen (S) 12,46 | E. Lagman (R) 11,91 |
| Kiekko | W. Berg (R) 45,08 | B. Schöborg (R) 44,52 | Inkeri Lehtonen (S) 42,06 | Sirkka Kauppinen (S) 41,02 |
| Keihäs | I. Almqvist (R) 43,52 | Sirpa Toivola (S) 43,00 | Raija Talvensaari (S) 42,18 | Britt Johansson (R) 42,15 |
Lisätietoa

taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
Suomen Johansson teki uudet Suomen ennätykset 100 m:n juoksussa ja pituushypyssä
Oscar Torp

| Oscar Torp |
| --- | --- |

Norjan pääministeri
 9. marraskuuta 1951 – 22. tammikuuta 1955  
Edeltäjä:  Einar Gerhardsen
Seuraaja:  Einar Gerhardsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1893
Kuollut: 1. toukokuuta 1958 (64 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Oscar Torp (8. kesäkuuta 1893 – 1. toukokuuta 1958) oli norjalainen sähkömies ja  työväenpuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 9. marraskuuta 1951 – 22. tammikuuta 1955.
Oscar V. Cruz

Oscar V. Cruz (17. marraskuuta 1934 Balanga – 26. elokuuta 2020) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 10. helmikuuta 1962 ja nimitettiin Manilan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Martiranon titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Jaime Lachica Sin ja Artemio G. Casas.
22. toukokuuta 1978 Cruz nimitettiin San Fernandon arkkihiippakunnan johtoon. Hän erosi tehtävistään 24. lokakuuta 1988 ja sai 15. heinäkuuta 1991 nimityksen Lingayen-Dagupanin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. syyskuuta 2009.
Michael Walchhofer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Michael Walchhofer |  Michael Walchhofer |  Michael Walchhofer |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Moritz 2003 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Bormio 2005 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Bormio 2005 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Bormio 2005 | syöksylasku |  |
Michael Walchhofer (s. 28. huhtikuuta 1975 Radstadt, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Tällä hetkellä kotimaansa Altenmarktissa asuva Walchhofer edusti USC Altenmarktia.
Walchhofer saavutti olympiahopeaa 2006 Torinosta sekä maailmanmestaruuden 2003 St. Moritzista. Maailmancupin osakilpailuvoittoja hänellä on seitsemäntoista. Hän voitti syöksycupin kausilla 2004–2005, 2005–2006 ja 2008–2009. Ennen maailmancupeja ja arvokisoja Walchhofer osallistui Euroopan Cupiin, jossa hän voitti sekä kokonais- että pujottelucupin kaudella 1998–1999.
Walchhofer lopetti uransa kauden 2010–2011 päätteeksi.
Sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset > 2006 Torino

Syöksy: 2.
Alppiyhdistetty: keskeytti
Sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset > 2010 Vancouver

Syöksy: 10.
Super-G: 21.
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat > 1999 Beaver Creek

Pujottelu: keskeytti
Alppiyhdistetty: 6.
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat > 2003 St. Moritz

Syöksy: 1.
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat > 2005 Bormio

Super-G: 2.
Syöksy: 3.
Alppiyhdistetty: 4.
Joukkuekilpailu: 2.
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat > 2007 Åre

Syöksy: 15.
Alppiyhdistetty: keskeytti
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat > 2009 Val d'Isère

Super-G: 13.
Syöksy: 9.
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat > Garmisch-Partenkirchen 2011

Super-G: 11.
Syöksylasku: 7.
Maailmancup-voitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 26. tammikuuta 2003 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 29. marraskuuta 2003 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 17. joulukuuta 2004 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 15. tammikuuta 2005 |  Wengen | Syöksylasku |
| 18. helmikuuta 2005 |  Garmisch-Partenkirchen | Syöksylasku |
| 19. helmikuuta 2005 |  Garmisch-Partenkirchen | Syöksylasku |
| 10. joulukuuta 2005 |  Val d'Isère | Syöksylasku |
| 11. joulukuuta 2005 |  Val d'Isère | Superyhdistetty |
| 21. tammikuuta 2006 |  Kitzbühel | Syöksylasku |
| 28. joulukuuta 2006 |  Bormio | Syöksylasku |
| 29. joulukuuta 2006 |  Bormio | Syöksylasku |
| 30. marraskuuta 2007 |  Beaver Creek | Syöksylasku |
| 15. joulukuuta 2007 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 20. joulukuuta 2008 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 12. joulukuuta 2009 |  Val d'Isère | Supersuurpujottelu |
| 27. marraskuuta 2010 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 17. joulukuuta 2010 |  Val Gardena | Supersuurpujottelu |
| 29. joulukuuta 2010 |  Bormio | Syöksylasku |
| 12. maaliskuuta 2011 |  Kvitfjell | Syöksylasku |
Aiheesta muualla

Walchhoferin kotisivut
Nanchangin tähti

Nanchangin tähti
Nanchangin tähti (kiin. 南昌之星) on maailman kolmanneksi korkein maailmanpyörä. Se on korkeudeltaan 160 metriä. Nanchangin tähti sijaitsee Nanchangin kaupungissa Kiinan kansantasavallassa. Maailmanpyörä avattiin yleisölle toukokuussa 2006. Maailmanpyörän rakentaminen maksoi 57 miljoonaa Kiinan yuania.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nanchangin tähti Wikimedia Commonsissa
Okanagan

Näkymä Okanagaan
Okanagan, tunnetaan myös nimillä Okanagan Valley ja Okanagan Country, on alue Kanadalle kuuluvassa Brittiläisen Kolumbian provinssissa. Alueella sijaitsee Okanaganjärvi ja Okanaganjoki. Vuonna 2001 alueen asukasluku oli 297 601. Sen keskeisin kaupunki on Kelowna. Pinta-alaltaan alue on 20 829 neliökilometrin suuruinen.
Alueen nimi juontuu okanaganinkielisestä sanasta S-Ookanhkchinx. Alue sai ensimmäiset eurooppalaiset asuttajansa 1800-luvun toisella puoliskolla. Se on nykyisin suosittu vapaa-ajanviettokohde. Alueella harjoitetaan myös viininviljelystä.
Ostropomycetidae

| Ostropomycetidae |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Ostropomycetidae  V. Reeb et al.
Katso myös
   Ostropomycetidae Wikispeciesissä   Ostropomycetidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ostropomycetidae on luokkaan Lecanoromycetes kuuluva alaluokka. Siihen kuuluvia lahkoja ovat laikkajäkälät (Pertusariales), Agyriales, Baeomycetales ja Ostropales.
Aiheesta muualla

http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17976972 (englanniksi)
Namegata

| Namegata (行方市) |
| --- | --- |
 Kasumigaura Fureai Landin näkötorni
 lippu:  symboli
 Namegatan sijainti Ibarakin prefektuurissa
 Namegata
 Koordinaatit: 35°59′26″N, 140°29′21″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Ibarakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  222,48 km²
Väkiluku (10/2020):  33 858
 – Väestötiheys:  152 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Neidonhiuspuu
 – Kukka:  Kultanauhalilja
 – Lintu:  Valkea haikara (shirasagi)
 
 https://www.city.namegata.ibaraki.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Namegata (jap. 行方市, Namegata-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Kasumigaura- ja Kitaurajärvien välissä. Alue tunnetaan Namegatan ylänkönä. Namegatassa on 33 858 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 222,48 neliökilometriä.
Namegata on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Asōn, Kitauran ja Tamatsukurin maaseutukaupungit. Nimensä kaupunki otti Namegatan piirikunnalta.
Kuvia

Kasumigaurajärvi Namegatan puolelta
Tegan postitoimisto
Aso-festivaali Tamachin kaupunginosassa
Entinen Tamatsukurimachin rautatieasema
Sairen-ji
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Namegata Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Oscar Tengström

Oscar Tengström 1930-luvun alussa.
Oscar Tengström (ent. Oskari Tukiainen, 8. marraskuuta 1887 Helsinki – 18. heinäkuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän oli naimisissa näyttelijä Eja Tengströmin kanssa.
Helsingin suomalaisen lyseon jälkeen Tengström opiskeli aluksi Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, kunnes ilmoittautui Svenska Teaternin oppilaskouluun 1910. Kahden vuoden kuluttua hän sai kiinnityksen Svenskaniin, jossa hän teki myös operettirooleja. Vuonna 1921 hän siirtyi Helsingin operettiteatterin johdosta Åbo Svenska Teateriin ja nimitettiin 1926 sen johtajaksi. Turun-vuosien jälkeen hän siirtyi takaisin Svenskaniin Helsinkiin. Vuonna 1940 Tengström perusti vaimonsa Ejan kanssa Lilla Teaternin, ammattiteatterin jonka johdossa toimi vuoteen 1955.
Tengström on näytellyt myös noin kymmenessä elokuvassa, joista tunnetuimmat lienevät Wilho Ilmarin Seitsemän veljestä (1939), jossa hän esitti rovastia ja T.J. Särkän Kulkurin valssi (1941), jossa hän näytteli Helenan (Ansa Ikonen) isää. Tengström kuului myös Teuvo Tulion elokuvien vakiokaartiin.
Ennen elokuvanäyttelijäuraansa Tengström myös ohjasi yhden elokuvan. Kyllä kaikki selviää (myös nimellä Öinen seikkailu Degerössä eli Kaikki kyllä järjestyy) on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva.
Tengströmille myönnettiin Pro Finlandia -tunnustus vuonna 1952. Hän kuoli vuonna 1960.
Mustasukkaisuutta (albumi)

| Mustasukkaisuutta Lea Laven |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 37.37
 Levy-yhtiö: Oy Bluebird Ab
Listasijoitukset
  Suomi: 37. (marraskuu 1989)
Lea Lavenin muut julkaisut
| Kortit kertoo kohtalomme 1988 | Mustasukkaisuutta 1989 | Ali Baba 1990 |
Mustasukkaisuutta on Lea Lavenin vuonna 1989 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut LP-levynä, CD-levynä ja C-kasettina Oy Bluebird Ab.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Veikko Samuli.
Mustasukkaisuutta – 4.14 (alkup. Jalousie, säv. J. Gade, suom. san. Kullervo)
Pikku lurjus – 4.15 (alkup. Mon Mec a Moi, säv. D. Barbelivien & F. Bernheim, suom. san. A. Ollikainen & Aappo I. Piippo)
Surun harmaus – 2.22 (alkup. Singing the Blues, säv. Melvin Endsley, suom. san. Ollikainen)
Käy ohitsein – 2.22 (alkup. Walk On By, säv. Kendall Hayes, suom. san. Kari Tuomisaari)
En kadu mitään – 2.24 (alkup. Non, Je Ne Regrette Rien, säv. C. Dumont, suom. san. Saukki)
Jambalaya – 3.11 (säv. Hank Williams, san. Saukki)
Rakkauden kiertokulku – 2.40 (alkup. Le Grand Tour D'Amour, säv. Don Reid & A. Altman, suom. san. Saukki)
Kuihtuu ruusu kauneinkin – 2.10 (säv. tuntematon, suom. san. Juha Vainio)
Kissanainen – 2.47 (säv. Harry Hedback, san. Juha Rantala)
Hymni rakkaudelle – 3.55 (alkup. L'Hymne L'Amour, säv. M. Monrot, suom. san. P. L. Saarinen)
Musta yö ja meri äänetön – 3.13 (alkup. Solitario Joe, säv. J. Kluger, suom. san. Vexi Salmi)
Carmen – 3.53 (säv. G. Bizet, suom. san. Juha Vainio)
Muusikoita

Lea Laven – laulu
Juha Björninen – kitarat
Aiheesta muualla

Mustasukkaisuutta-albumi Suomen äänitearkiston tietokannassa[vanhentunut linkki]
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1957

Vuoden 1957 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Lahdessa Radiomäen kentällä 1. syyskuuta.