stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilun GP-kausi 2009
Grand Prix > Meeting de Atletismo Madrid

Meeting de Atletismo Madrid 2009 järjestettiin 4. heinäkuuta.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Steve Mullings | 10,11 |  Francis Obikwelu | 10,35 |  Stéphane Buckland | 10,38 |
| 400 m |  David Gillick | 44,77 |  Cedric van Branteghem | 45,67 |  Erison Hurtault | 45,97 |
| 800 m |  Jackson Mumbwa Kivuna | 1.44,86 |  Arturo Casado | 1.45,52 |  Mbulaeni Mulaudzi | 1.45,81 |
| 1 500 m |  Johan Cronje | 3.37,33 |  Rui Silva | 3.38,62 |  James Kiplagat Magut | 3.38,86 |
| 110 m aidat |  Gregory Sedoc | 13,40 |  Maurice Wignall | 13,52 |  Eric Mitchum | 13,61 |
| 400 m aidat |  Isa Phillips | 48,09 |  Danny McFarlane | 48,53 |  David Greene | 49,19 |
| Pituushyppy |  Fabrice Lapierre | 857 (+3,6) |  Godfrey Khotso Mokoena | 850 AR |  Irving Saladino | 843 (+4,0) |
| Kiekonheitto |  Virgilijus Alekna | 67,20 |  Piotr Małachowski | 64,57 |  Zoltán Kővágó | 62,70 |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Gloria Asumnu | 11,40 |  Tianna Madison | 11,56 |  Digna Luz Murillo | 11,64 |
| 400 m |  Christine Amertil | 51,77 |  Lee McConnell | 52,29 |  Folasade Abugan | 52,64 |
| 800 m |  Hasna Benhassi | 1.59,03 |  Jemma Simpson | 1.59,31 |  Marilyn Okoro | 2.00,04 |
| 1 500 m |  Natalia Rodríguez | 4.04,82 |  Marta Domínguez | 4.04,84 |  Anna Mištšenko | 4.07,44 |
| Korkeushyppy |  Ruth Beitia | 193 |  Amy Acuff | 193 |  Kamila Stepaniuk | 191 |
| Seiväshyppy |  Aleksandra Kirjašova | 456 |  Kate Dennison | 456 |  Lacy Janson | 446 |
| Kolmiloikka |  Tatjana Lebedeva | 15,01 (+4,5) |  Anna Pjatyh | 14,84 (+3,7) |  Olga Rypakova | 14,69 (+5,0) |
| Moukarinheitto |  Martina Hrašnová | 75,11 |  Sultana Frizell | 70,68 |  Jennifer Joyce | 70,35 |
Grand Prix > Athens Grand Prix

Athens Grand Prix 2009 järjestettiin 13. heinäkuuta.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Ivory Williams | 9,95 (+2,4) |  Mark Jelks | 9,99 (+2,4) |  Travis Padgett | 10,09 |
| 200 m |  Mark Jelks | 20,28 |  Stéphan Buckland | 20,33 |  Shawn Crawford | 20,42 |
| 400 m |  LaShawn Merritt | 44,54 |  David Neville | 45,14 |  Gary Kikaya | 45,29 |
| 800 m |  Asbel Kipruto Kiprop | 1.43,48 |  Ismail Ahmed Ismail | 1.43,82 |  Gary Reed | 1.43,95 |
| 3 000 m esteet |  Brimin Kiprop Kipruto | 8.03,17 |  Ezekiel Kemboi | 8.05,14 |  Tareq Mubarak Taher | 8.06,13 |
| 110 m aidat (+2,3) |  Joel Brown | 13,18 |  Ryan Brathwaite | 13,22 |  Eric Mitchum | 13,34 |
| 400 m aidat |  Isa Phillips | 48,09 |  L. J. van Zyl | 48,18 |  Danny McFarlane | 48,53 |
| Korkeushyppy |  Ivan Uhov | 234 |  Jaroslav Bába | 231 |  Jesse Williams | 228 |
| Pituushyppy |  Fabrice Lapierre | 824 |  Loúis Tsátoumas | 821 |  Brian Johnson | 816 |
| Keihäänheitto |  Vadims Vasiļevskis | 88,33 |  Ainārs Kovals | 80,72 |  Ēriks Rags | 79,98 |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Veronica Campbell-Brown | 10,96 |  Carmelita Jeter | 11,02 |  Debbie Ferguson-McKenzie | 11,04 |
| 400 m |  Novlene Williams-Mills | 50,05 |  Monica Hargrove | 50,39 |  Amy Mbacke Thiam | 50,72 |
| 1 500 m |  Maryam Yusuf Jamal | 3.58,72 |  Oksana Zbrožek | 4.02,40 |  Kalkidan Gezahegne | 4.02,98 |
| 3 000 m esteet |  Gulnara Samitova-Galkina | 9.17,86 |  Gladys Jerotich Kipkemoi | 9.26,03 |  Lydia Jebet Rotich | 9.26,51 |
| Korkeushyppy |  Marina Aitova | 199 |  Amy Acuff | 195 |  Viktorija Kljugina | 191 |
| Seiväshyppy |  Svetlana Feofanova | 468 |  Julija Golubtšikova | 453 |  Chelsea Johnson | 448 |
| Kolmiloikka |  Yargelis Savigne | 15,00 |  Anna Pjatyh | 14,37 |  Dana Veldáková | 14,34 |
| Kuulantyöntö |  Nadzeja Astaptšuk | 19,68 |  Nadine Kleinert | 19,67 |  Michelle Carter | 18,16 |
Grand Prix > Aviva British Grand Prix

Aviva British Grand Prix 2009 järjestettiin 31. elokuuta.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Tyson Gay | 10,15 |  Craig Pickering | 10,32 |  Mario Forsythe | 10,35 |
| 200 m |  Shawn Crawford | 20,80 |  Wallace Spearmon | 20,81 |  Marlon Devonish | 21,07 |
| 400 m |  LaShawn Merritt | 45,10 |  Martyn Rooney | 45,47 |  Angelo Taylor | 45,50 |
| 800 m |  Nick Symmonds | 1.47,30 |  Geoffrey Kipkoech Rono | 1.47,43 |  Joe Thomas | 1.47,44 |
| 1 500 m |  Leonel Manzano | 3.41,10 |  Andrew Baddeley | 3.41,24 |  Gideon Gathimba | 3.41,71 |
| 3 000 m |  Moses Ndiema Kipsiro | 7.35,69 |  Bernard Lagat | 7.36,68 |  Sammy Alex Mutahi | 7.37,19 |
| 110 m aidat |  David Payne | 13,60 |  William Sharman | 13,61 |  Gregory Sedoc | 13,89 |
| Korkeushyppy |  Andra Manson | 233 |  Jaroslav Rybakov | 231 |  Samson Oni | 223 |
| Seiväshyppy |  Viktor Tšistjakov  Derek Miles | 570 |  |  |  Björn Otto | 555 |
| Pituushyppy |  Dwight Phillips | 839 |  Fabrice Lapierre | 816 |  Salim Sdiri | 798 |
| Kolmiloikka |  Phillips Idowu | 17,32 |  Momtšil Karailiev | 17,04 |  Onochie Achike | 16,99 (+2,2) |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Carmelita Jeter | 11,07 |  Debbie Ferguson-McKenzie | 11,26 |  Chandra Sturrup | 11,34 |
| 200 m |  Allyson Felix | 23,13 |  Emily Freeman | 23,39 |  LaVerne Jones-Ferrette | 23,56 |
| 400 m |  Christine Ohuruogu | 50,94 |  Debbie Dunn | 51,06 |  Aliann Pompey | 52,33 |
| 800 m |  Christin Wurth-Thomas | 2.01,22 |  Jemma Simpson | 2.01,89 |  Jennifer Meadows | 2.02,15 |
| 1 500 m |  Lisa Dobriskey | 4.13,60 |  Sonja Roman | 4.14,41 |  Hannah England | 4.14,45 |
| 3 000 m |  Vivian Cheruiyot | 8.53,04 |  Linet Masai | 8.54,86 |  Grace Kwamboka Momanyi | 8.56,37 |
| 100 m aidat |  Brigitte Foster-Hylton | 12,88 |  Perdita Felicien | 12,95 |  Virginia Powell | 13,21 |
| 400 m aidat |  Angela Moroșanu | 55,26 |  Zuzana Hejnová | 55,56 |  Marta Chrust-Rozej | 57,36 |
| Keihäänheitto |  Barbora Špotáková | 65,57 |  Christina Obergföll | 62,02 |  Kimberley Mickle | 59,51 |
Agustín de Iturbide

Agustín I.
Agustín Cosme Damián de Iturbide y Arámburu (27. syyskuuta 1783 – 19. heinäkuuta 1824) oli meksikolainen maanomistaja, itsenäisyystaistelija, poliitikko ja Meksikon ensimmäisen keisarikunnan ainoa keisari. Hän hallitsi Meksikoa nimellä Agustín I vuosina 1822–1823.
Keisarina

Meksikon itsenäistyttyä konservatiivit halusivat maasta kuningaskunnan Euroopan maiden tapaan. Yksikään eurooppalaisista kuningassuvuista ei kuitenkaan suostunut lähettämään meksikolaisille hallitsijaa, sillä uuden valtion asema sen entiseen emämaahan, Espanjaan nähden oli vielä epävarma. Näin päädyttiin etsimään johtajaa Meksikon sisältä, ja konservatiivit ja armeija tukivat sotilasjohtajana kunnostautunutta Iturbidea.
Tämä kieltäytyi aluksi keisarin virasta, koska katsoi olevansa liian alhaista syntyperää. Kuitenkin jo seuraavana päivänä kongressi äänesti hänestä hallitsijan äänin 77–15, ja Iturbide kruunattiin Meksikon keisariksi 21. heinäkuuta 1822.
Hallitsijana Agustín I oli ankaran militaristinen ja teloitutti surutta vastustajansa. Tämä herätti kasvavaa närkästystä meksikolaisissa. Vuonna 1823 ryhmä maakuntien kuvernöörejä ja sotilasjohtajia, muun muassa Guadalupe Victoria ja Antonio López de Santa Anna, kokosivatkin julistuksen, jossa vaadittiin Agustínin eroa ja Meksikon muuttamista tasavallaksi.
Valtakauden päätös

Agustín I taipui painostuksen alla ja luopui kruunustaan 19. maaliskuuta 1823. Valtio tarjosi Iturbidelle eläkkeen, ja hän matkasi ensin Italiaan ja sieltä Lontooseen, jossa julkaisi omaelämäkerran keisarikaudestaan. Agustín ei ollut kuitenkaan tyytyväinen eloonsa Euroopassa ja päätti palata kotimaahansa, joka oli ajautunut hyvin epävakaaseen tilaan.
Meksikon hallitus oli julistanut Iturbiden uhkaksi valtiolle ja teloitettavaksi, mikäli hänet tavattaisiin Meksikon maaperällä. Agustín oli tästä tietämätön ja nousi maihin Soto la Marinassa, Tamaulipasissa 15. heinäkuuta 1824. Hänet pidätettiin välittömästi ja ammuttiin muutaman päivän päästä.
Muuta

Agustín Iturbide avioitui helmikuussa 1805, ja hänellä oli vaimonsa kanssa kaikkiaan kymmenen lasta.
1838 Iturbiden maalliset jäänteet kaivettiin ylös ja siirrettiin konservatiivisen presidentin Anastasio Bustamanten päätöksellä Méxicossa sijaitsevaan katedraaliin.
Maksimilian I, Meksikon toinen ja toistaiseksi viimeinen keisari, adoptoi Agustín Iturbiden pojanpojan Agustín de Iturbide y Greenin ja nimesi tämän seuraajakseen vuonna 1865.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agustín de Iturbide Wikimedia Commonsissa
Agustín de Iturbiden "Julistus maailmalle" (Manifiesto al mundo de Agustín de Iturbide) on de Iturbiden kirjoittama käsikirjoitus, joka löytyi hänen paitansa ja vyönauhansa välistä hänen teloituksensa jälkeen. Käsikirjoitus on tahriintunut de Iturbiden vereen.
Worth

Worth voi tarkoittaa:
Nimet

Worth on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Charles Frederick Worth (1825–1895), englantilainen muotisuunnittelija
David Worth, yhdysvaltalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja
Helen Worth (s. 1951), englantilainen näyttelijä
Nicholas Worth (1938–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä
Elokuvat

Worth, vuonna 2020 ensi-iltansa sanaut Kenneth Feinbergistä kertova elämäkertaelokuva
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ystävyyskakku Hermanni

Hermannin valmistusta.
Hermanni
Hermanni tai ystävyyskakku Hermanni on leivos, joka valmistetaan yleensä ystävältä saadusta juuresta. Leivoksen ajatuksena on, että taikinajuuren ystävältään saanut henkilö ylläpitää ja ruokkii juurta reilun viikon ajan ja ennen leipomista jakaa kasvaneen juuren neljään osaan. Yhdestä osasta leivotaan kakku itselle ja loput kolme osaa juuresta jaetaan jälleen eteenpäin ystäville, joilloin ”sama taikina juuri” kiertää ketjukirjeen tavoin ystävältä toiselle. Juuri voikin olla kiertänyt jo useamman ystävän kautta, kun sen saa itselle leivottavaksi. Juuren voi myös ystävältä saamisen sijaan valmistaa itse ja näin aloittaa uuden ketjun.
Hermannikakku tunnetaan useassa maassa, mutta kakun alkuperää tai sen saapumista Suomeen ei tunneta tarkkaan. Hermanni on mahdollisesti lähtöisin Yhdysvalloista. Suomessa ystävyyskakun juuria on jaettu ystävien kesken jo ainakin 1970-luvulla.
Ystävyyskoulu

Ystävyyskoulu tarkoittaa kahden tyypillisesti eri maissa sijaitsevan koulun välistä yhteistyösuhdetta. Ystävyyskoulut ovat yhteydessä toisiinsa, järjestävät yhteistä opetusta, luokkaretkiä sekä muuta toimintaa. Ystävyyskoulutoiminnan tavoitteena on muun muassa kansainvälisyyden ja kulttuurisen ymmärryksen lisääminen, sekä joissain tilanteissa myös hyväntekeväisyys.
Euroopan alueella eTwinning-projekti toimii koulujen välisenä yhteistyöverkostona, jossa oli vuonna 2010 mukana yli 70 000 koulua. Etenkin muihin maanosiin Suomen kouluilla on itsenäisesti hankittuja ystävyyskouluja.[lähde? ]
Yleisön pyynnöstä: Humppa-Veikot solisteineen

| Yleisön pyynnöstä: Humppa-Veikot solisteineen Humppa-Veikot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP-levy
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Humppa-Veikkojen muut julkaisut
| Pauli Räsänen ja Humppa-Veikot 1972 | Yleisön pyynnöstä: Humppa-Veikot solisteineen 1972 | Humppa-Veikot keikalla 1973 |
Yleisön pyynnöstä: Humppa-Veikot solisteineen on Humppa-Veikot -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1972.
Kappaleet

Onnen ruusu – 3.00 (laulusolisti Pentti Tuominen)
Viimeinen valssi – 2.57 (Pentti Tuominen)
Alitalon Annikki – 2.34 (Teijo Joutsela)
Hepokatti – 3.18 (Lasse Kuusela)
Kotiharjun päällä – 2.30 (Teijo Joutsela)
Ei mitään uutta länsirintamalla – 2.24 (Teijo Joutsela)
Tuolla missä virtaa Don – 3.06 (Henry Theel)
Mustat silmät – 2.51 (Henry Theel)
Kohtalon valssi – 3.10 (Taisto Tammi)
Elomme päivät – 2.52 (Matti Louhivuori)
Ranterin markkinakortteerissa – 2.03 (Teijo Joutsela)
Caramba caracho – 2.34 (Eino Katajavuori)
Anders Lorenz Munsterhjelm

Anders Lorentz Munsterhjelm (17. tammikuuta 1803 Arrajoen (Jokelan) kartano, Nastola – 26. heinäkuuta 1893 Hakunilan kartano, Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen everstiluutnantti, tilanomistaja, valtiopäivämies ja Tikkurilan väritehtaan perustaja.
Munsterhjelmin vanhemmat olivat kapteeni Anders Johan Munsterhjelm (1764–1824) ja Vendela Sofia Glansenstierna. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Turussa 1817. Munsterhjelm kävi Haminan kadettikoulun 1821-1823. Hän oli vänrikkinä venäläisessä Viipurin jalkaväkirykmentissä vuonna 1823 ja sai siirron keisarillisen seurueen palvelukseen ja sen jälkeen pääesikuntaan samana vuonna. Hänestä tuli aliluutnantti 1826, luutnantti 1829 ja kapteeni 1835. Munsterhjelm sai siirron topografikuntaan 1836 ja hän erosi palveluksesta everstiluutnanttina 1840.
Munsterhjelm omisti Helsingin pitäjässä sijainneet Hakunilan kartanon ja Tikkurilan kartanon. Vuonna 1862 hän rakennutti Keravanjoen Tikkurilankoskeen öljynpuristamon ja perusti yhtiön nimeltä Dickursby Oljeslageri. Tehdas puristi pellavaöljyä, jota käytettiin pintakäsittelyaineena, sekä keitti siitä vernissaa, jota käytettiin maalien valmistukseen. Tikkurilan rautatieaseman perustaminen 1862 aivan kosken viereen teki paikasta ihanteellisen tehtaalle. Rakennus on sittemmin tunnettu kulttuuritehdas Vernissana.
Eri omistajanvaihdosten jälkeen öljypuristamo ja vernissankeittämö päätyi 1885 helsinkiläisen kauppaliikkeen Schildt & Hallbergin omistukseen. Tehtaan toimintaa laajennettiin ja tehostettiin, ja vuosisadan vaihteessa Tikkurilan tehdas oli jo maan hallitseva vernissanvalmistaja. Munsterhjelm osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864, 1867, 1877–1878 ja 1882. Hän oli myös vuoden 1863 säätyvaltiopäiviä valmistelleen Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862.
Munsterhjelm oli naimisissa 1831–1851 Iitin Perheniemen aateliskartanosta kotoisin olleen Lovisa Charlotta Arnkihlin (1808-1851) kanssa ja 1853–1886 leskikreivitär Fredrika Lovisa De Geer till Tervikin, o.s Fock (k. 1886) kanssa tämän toisessa avioliitossa. Eversti, valtiopäivämies Anders Georg Emil Munsterhjelm oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta. Ruukinpatruuna, Strömforsin ruukin omistaja Anders Nohrström oli Munsterhjelmin isoisoisä.
Öisin olemme samanlaisia

| Öisin olemme samanlaisia Jukka Orma |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. marraskuuta 2012
 Tuottaja(t): Jukka Orma & Arto Tuunela
 Kesto: 40.06
 Levy-yhtiö: TUM-A Records
Jukka Orman muut julkaisut
| Kultahiekkaa 2003 | Öisin olemme samanlaisia 2012 | Orman oppivuodet 2016 |
Öisin olemme samanlaisia on Jukka Orman toinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2012.
Kappaleet

Eläköön Alamaan Kuningas – 1.46
Aamulla – 4.12
Tuli nukkuu – 4.46
Valo kiilaa väliimme – 1.27
Hapuilusi voima – 4.17
Ajopuuteoria – 5.32
Törmäys – 3.16
Musta laatikko – 1.13
Rakkaus on – 3.51
Juuri siksi – 4.06
Ota minut – 4.44
Lopulta Kreeta upposi – 0.41
Kokoonpano

Maarit Hurmerinta - laulu (05, 11)
Roni Martin - laulu (02, 06, 10)
Siiri Nordin - laulu (03, 09)
Anja Snellman - lausunta (01, 04, 08, 12)
Jukka Orma - sähkökitara, laulu (07) ja lausunta (04, 12)
Ulf Krokfors - kontrabasso
Mamba Assefa - rummut, lyömäsoittimet ja ohjelmoidut kompit
Kasperi Laine - levysoittimet
Arvostelut

Soundi:
Öis

| Öis Aztra |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1. lokakuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Aztra, Samu
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: omakustanne
Muut kannet
 "Öis" -kappaleen yhteydessä julkaistu promokansi
Aztran muut julkaisut
| Outoja päiviä 2008 | Öis 2010 | Kadonneen aarteen metsästys 2012 |
Öis on hip hop -yhtye Kaucasista tutun Aztran (entinen Hullu A) 1. lokakuuta 2010 julkaisema omakustannealbumi.
Taustaa

Albumin tuotannosta vastaa kokonaisuudessan Aztra itse. Poikkeuksena kappale "Helvetti liekeis", jonka tuotannosta vastaa Aztran lisäksi Samu. Albumilta on julkaistu kaksi näytekappaletta nimikkokappale "Öis", jolla vierailevat Raipati ja Laineen Kasperi sekä kappale "Vaarallisii". Kappaleista ensimmäinen on ladattavissa Redrum-187 -sivustolla.
Kappaleet

Pääkallopaikalla
Vaarallisii
Leprassa
Hyvizz
Dingoilu skitti
Öis (mukana Raipati & Laineen Kasperi)
Mite siel? (mukana Laineen Kasperi)
Vanhat ajat
Paha maa (mukana Jahvice)
Mitäs ukko skitti
Syvissä vesissä
Saatat oppii
Helvetti liekeis (mukana Raipati)
Paratiisi
Anteeks
Arvostelut

Desibeli.net:
Redrum-187:
Soundi:
Zach Hyman

| Zach Hyman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1992 (ikä 32) Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä/oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  Edmonton Oilers
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
NHL-varaus:  123. varaus, 2010 Florida Panthers
Zachary Martin Hyman (s. 9. kesäkuuta 1992 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Edmonton Oilersissa. Florida Panthers varasi hänet numerolla 123 vuoden 2010 varaustilaisuudessa. Hymanin pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä.
Johdettuaan Canadian Junior Hockey League pistepörssiä, Hockey Canada nimesi Hymanin CJHL:n vuoden parhaaksi pelaajaksi. Kaudella 2014–2015 Hyman valittiin Michiganin yliopiston vuoden parhaaksi urheilijaksi, Hobey Baker Awardin finalistiksi, Big Ten First Team -tähdistöön, amerikkalaisten ensimmäiseen tähdistöön ja ensimmäiseen amerikkalaisten akatemiatähdistöön. Hyman teki uuden liigan ennätyksen ja hänet valittiin Big Ten Median vuoden pelaajaksi sekä kruunattiin Big Tenin pistekuninkaaksi.
Pelaajaura > Junioriura

Hyman pelasi Hamilton Red Wingsissä vuosina 2008–2011. Tulokaskaudellaan Hyman teki 13 maalia ja 24 syöttöpistettä 49 runkosarjaottelussa ja kaksi maalia viidessä pudotuspeliottelussa. Hänet nimettiin Red Wingsin vuoden tulokkaaksi. Toisen kautensa aikana Hyman valittiin joukkueen kapteeniksi. Hän teki 35 maalia ja 40 syöttöpistettä 49 runkosarjaottelussa. Pudotuspeleissä syntyi seitsemän maalia ja yhdeksän syöttöä 11 ottelun aikana. Viimeisen kautensa aikana Junior A:ssa Hyman oli Red Wingsin paras pistemies tehden 42 maalia ja 60 syöttöpistettä 43 runkosarjaottelussa. Pudotuspi otteluissa hän teki seitsemän pelin aikana kolme maalia ja viisi syöttöä. Hyman oli koko liigan sijoituksissa toinen ja hänellä oli koko CJHL:n paras pistekeskiarvo hänen tehtyään 2.37 pistettä pelissä. Parannettuaan peliään Red Wingsissä Hyman nimettiin OJHL:n North-West -konferenssin ensimmäiseen tähdistöotteluun. Lisäksi Hockey Canada palkitsi hänet CJHL:n vuoden parhaana pelaajana. Hänestä tuli kaudella 1995–1996 palkinnon voittaneen Trent Walfordin jälkeen vasta toinen pelaaja OJHL:stä, joka voittaa palkinnon. Vuonna 2010 Hyman valittiin OJHL:n herrasmiespelaajaksi..  Kaksinkertaisena Red Wingsin parhaana pelaajana OHA palkitsi hänet myös BJ Monroe Trophyn saajaksi.  Kauden 2010–2011 päätteeksi Hymanin paita oli näytteillä Hockey Hall Of Famessa.
Pelaajaura > Collegeura

Hyman aloitti pelaamaan virallisesti Princetonissa kaudella 2010–2011. Hänet kuitenkin vapautettiin Princetonin joukkueesta päävalmentaja Guy Gadowskyn lähdettyä Pennysylvanian osavaltionyliopistoon Division I:een. Gradowskyn seuraaminen Pennysylvaniaan ei kuitenkaan ollut vaihtoehto, koska ohjelma ei tuolloin sisältänyt yliopistojoukkuetta. Toukokuussa Hymanille tarjottiin paikkaa Michiganin yliopistossa kaudeksi 2011–2012.
Tulokaskaudellaan Michiganissa hän teki kaksi maalia ja seitsemän syöttöpistettä 41 ottelussa. Hän teki uransa ensimmäisen maalin 21. lokakuuta 2011 pelissä Northern Michigania vastaan. Toisena vuotenaan hän teki neljä maalia ja viisi syöttöpistettä 38 pelissä. Kolmannella kaudellaan hän teki seitsemän maalia sekä kymmenen syöttöpistettä 35 otteluun. Hyman valittiin vuoden 2014 Bates/Deskins Awardin voittajaksi. Kyseinen arvostettu palkinto annetaan Michiganin yliopiston parhaalle opiskelevalle junioriurheilijalle.
Viimeisellä kaudellaan Hyman valittiin joukkueensa varakapteeniksi. Hän oli Michiganin paras pistemies. Hän asetti uuden 54 pisteen ennätyksen tehden 22 maalia ja 32 syöttöpistettä vain 37 pelissä. Hymanista tuli ensimmäinen Michiganin pelaaja, joka teki yli 20 maalia Louie Caporusson jälkeen. Lisäksihän oli kauden 2009–2010 Carl Hagelinin jälkeen ensimmäinen pelaaja, joka teki 50 pistettä tai enemmän. Hyman oli joukkueen ensimmäinen myös useamman pisteiden otteluiden määrässä hänen tehtyään 17 ottelussa vähintään kaksi pistettä. 24. lokakuuta 2014 Hyman teki henkilökohtaisen ennätyksensä iskettyään viisi pistettä ja tehtyään uransa ensimmäisen hattutempun UMass Lowellia vastaan.
Joulukuussa 2014 Hyman nimettiin 50. Great Lakes Invitational -turnauksen tähdistöpeliin, jossa hän teki voittomaalit molemmissa otteluissa Michigan Techiä ja Michigan Statea vastaan auttaen joukkueensa sen 16. mestaruuteen.
Viimeisen Wolverinesissä pelaamansa kauden jälkeen Hyman nimettiin kauden 2014–2015 All-Big Ten First Teamiin ja AHCA:n amerikkalaisten tähdistöön. Hyman nimettiin myös Hobey Baker Awardin kymmenen finalistin joukkoon. Lisäksi hänet nimettiin myös SB Nationin College Hockey Big Ten Median arvokkaimmaksi pelaajaksi.
27. maaliskuuta 2015 Hyman vastaanotti vuoden 2015 All-American Athlete Awardin NCSA:lta. Palkinto annettiin Hymanille urheilullisista saavutuksista.
27. huhtikuuta 2015 Atlanta History Centerissä järjestetyssä palkintojenjakotilaisuudessa Hyman oli yksi viidestä finalistista 11. kerran jaetussa Coach Wooden Citizenship Cup Awardissa ja hänet palkittiin yhtenä merkittävimmistä roolimalleista urheilijoiden keskuudessa. Hyman valmistui collegesta historia pääaineenaan. Hänet valittiin kolmesti Big Ten All-Academic -joukkueeseen ja kaksi kertaa hän vastaanotti Big Ten Distinguished Scholar Awardin ansaiten vähintään 3,7 (GPA) keskiarvon.
22. kesäkuuta 2015 Michiganin yliopisto nimesi Hymanin kauden 2014–2015 Michiganin parhaaksi urheilijaksi.. Hyman oli kolmas palkinnon saanut jääkiekkoilija vuonna 1997 palkinnon saaneen Brendan Morrisonin ja 2008 palkinnon saaneen Kevin Porterin jälkeen.
Pelaajaura > Ammattilaisura

Hyman varattiin numerolla 123 vuoden 2010 NHL:n varaustilaisuudessa Florida Panthersiin. Hymanin päätettyä uransa collegessa, Florida tarjosi hänelle NHL-sopimusta, mutta Hyman ilmoitti olevansa allekirjoittamatta sopimuksen ja odottavansa pääsyä vapaiden pelaajien markkinoille.
19. kesäkuuta 2015 Hymanin pelaajaoikeudet siirtyivät Florida Panthersilta Toronto Maple Leafsille vaihdossa keskushyökkääjä Greg McKeggiin. 23. kesäkuuta Hyman allekirjoitti kahden vuoden mittaisen tulokassopimuksen Maple Leafsin kanssa.
Heinäkuussa 2021 Hyman teki vapaana agenttina Edmonton Oilersin kanssa seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen, jonka cap hit on 5,5 miljoonaa dollaria.
Maajoukkueura

Vuonna 2010 17-vuotiaana Hyman valittiin varakapteeniksi ja edustamaan Kanadaa alle 20-vuotiaiden turnauksessa Norrtäljessä Ruotsissa. Suomea vastaan hänet valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.. Yhteensä hän teki neljässä pelissä kolme maalia ja sai yhden syöttöpisteen.
Hyman edusti Canada Eastia vuoden 2010 World Junior A Challengessa. Hänet nimettiin Venäjää vastaan ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän oli yksi turnauksen parhaista pistemiehistä tehtyään viidessä ottelussa kaksi maalia sekä kolme syöttöpistettä. Kanada sijoittui turnauksessa hopealle.
Heinäkuussa 2013 Hyman valittiin Kanadan varakapteeniksi Maccabiahin kisoissa Israelissa, jossa hän teki kolme maalia ja kolme syöttöpistettä kahdessa ottelussa voittaen turnauksesta kultamitalin.