stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Annie-gaala 2012
Ehdokkaat ja voittajat > Parhaat animaatioefektit animaatiossa

Can Yuksel – Saapasjalkakissa
Chase Cooper – Rango
Dan Lund – Nalle Puhin elokuva
Dave Tidgwell – Kung Fu Panda 2
Eric Froemling – Autot 2
Jason Mayer – Kung Fu Panda 2
Joel Aron – Star Wars: The Clone Wars
Jon Reisch – Autot 2
Kevin Romond – Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus
Willi Geiger – Rango
Ehdokkaat ja voittajat > Parhaat animaatioefektit näytelmäelokuvassa

Branko Grujcic – Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä
Florent Andorra – Transformers: Kuun pimeä puoli
Gary Wu – Cowboys & Aliens
Lee Uren – Cowboys & Aliens
Ehdokkaat ja voittajat > Paras hahmoanimointi televisiosarjassa

Chad Sellers – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Michael Franceschi – Kung Fu Panda: Legends of Awesomeness
Rebecca Wilson Bresee – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Sihanouk Mariona – Mary Shelley’s Frankenhole
Tony Smeed – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Ehdokkaat ja voittajat > Paras elokuvan hahmoanimointi

Andreas Deja – Nalle Puhin elokuva
Dan Wagner – Kung Fu Panda 2
Jeff Gabor – Rio
Mark Henn – Nalle Puhin elokuva
Olivier Staphylas – Saapasjalkakissa
Patrik Puhala – Rio
Pierre Perifel – Kung Fu Panda 2
Ehdokkaat ja voittajat > Paras näytelmäelokuvan hahmoanimointi

Andy Arnett – HOP
David Lowry – Paul
Eric Reynolds – Apinoiden planeetan synty
Mike Hull – Paul
Ehdokkaat ja voittajat > Paras hahmosuunnittelu televisiosarjassa

Bill Schwab – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Carl Raggio – Kick Buttowski
Chad Hurd – Archer
Chris Battle – Dan Vs.
Gordon Hammond – T.U.F.F. Puppy
Mike Dougherty – T.U.F.F. Puppy
Robert Ryan Cory – Secret Mountain Fort Awesome
Ehdokkaat ja voittajat > Paras hahmosuunnittelu elokuvassa

Jay Shuster – Autot 2
Mark McCreery – Rango
Patrick Mate – Saapasjalkakissa
Peter de Seve – Artturi Joulu – joulupukin poika
Sergio Pablos – Rio
Ehdokkaat ja voittajat > Paras ohjaus televisiosarjassa

Brian Sheesley – Dan Vs.
Chris Savino & Clay Morrow – Kick Buttowski
Dan Riba – Ben 10: Ultimate Alien
Duke Johnson – Community
Gabe Swarr – Kung Fu Panda: Legends of Awesomeness
Ken Bruce – T.U.F.F. Puppy
Kevin Deters & Stevie Wermers-Skelton – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Matthew Nastuk – Simpsonit
Mic Graves & Ben Bocquelet – The Amazing World of Gumball
Peter Hausner – Ninjago
Steve Loter, Christo Stamboliev, Shaun Cashman & David Knott – Madagascarin pingviinit
Tony Craig – Hoops & YoYo Ruin Christmas
Ehdokkaat ja voittajat > Paras elokuvaohjaus

Carlos Saldahna – Rio
Chris Miller – Saapasjalkakissa
Don Hall & Stephen Anderson – Nalle Puhin elokuva
Gore Verbinski – Rango
Jennifer Yuh Nelson – Kung Fu Panda 2
Kelly Asbury – Gnomeo & Julia
Ehdokkaat ja voittajat > Paras musiikki televisiosarjassa

Adam Berry, Bob Schooley, Mark McCorkle – Madagascarin pingviinit
Ben Locket – Gumballin mieletön maailma
Frederik Wiedmann – Green Lantern The Animated Series
Grace Potter & Michael Giacchino – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Joel McNeely, Brendan Milburn & Valerie Vigoda – Pixie Hollow Games
Kevin Kliesch – ThunderCats
Shawn Patterson & Zeb Wells – Robot Chicken
Ehdokkaat ja voittajat > Paras elokuvamusiikki

Henry Jackman – Saapasjalkakissa
John Williams – Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus
Mikael Mutti, Siedah Garrett, Carlinhos Brown, Sergio Mendes, John Powell – Rio
Zooey Deschanel, Kristen Anderson-Lopez, Henry Jackman & Robert Lopez – Nalle Puhin elokuva
Ehdokkaat ja voittajat > Paras televisiosarjan tuotantosuunnittelu

Mark Bodnar, Chris Tsirgiotis, Sue Mondt & Daniel Elson – Secret Mountain Fort Awesome
Peter Martin – Hoops & YoYo Ruin Christmas
Ehdokkaat ja voittajat > Paras elokuvan tuotantosuunnittelu

Harley Jessup – Autot 2
Paul Felix – Nalle Puhin elokuva
Raymond Zibach – Kung Fu Panda 2
Tom Cardone, Kyle MacNaughton & Peter Chan – Rio
Ehdokkaat ja voittajat > Paras kuvasuunnitelma televisiosarjassa

Barry W. Johnson – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Benton Connor – Regular Show
Brian Kesinger – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Dave Thomas – T.U.F.F. Puppy
Fred Gonzalez – T.U.F.F. Puppy
Joe Mateo – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Justin Nichols – Fanboy & Chum Chum
Katie Rice – Fanboy & Chum Chum
Rebecca Sugar – Adventure Time
Ehdokkaat ja voittajat > Paras kuvasuunnitelma elokuvassa

Bob Logan – Saapasjalkakissa
Delia Gosman – Rango
Gary Graham – Kung Fu Panda 2
Jeremy Spears – Nalle Puhin elokuva
Josh Hayes – Rango
Kris Pearn – Artturi Joulu – joulupukin poika
Nelson Yokota – Gnomeo & Julia
Philip Craven – Kung Fu Panda 2
Scott Morse – Autot 2
Ehdokkaat ja voittajat > Paras ääninäyttely televisiosarjassa

Carlos Alazraqui – Fairly Odd Parents
Dan Harmon – Mary Shelley’s Frankenhole
Daran Norris – Fairly Odd Parents
Dee Bradley Baker – Star Wars: The Clone Wars
Diedrich Bader – Batman – pelottomat
H. Jon Benjamin – Archer
Jeff Bennett – Madagascarin pingviinit
Jeff B. Davis – Mary Shelley’s Frankenhole
Jessica Walter – Archer
Judy Greer – Archer
Logan Grove – Gumballin mieletön maailma
Nika Futterman – Star Wars: The Clone Wars
Scott Adsit – Mary Shelley’s Frankenhole
Tara Strong – Fairly Odd Parents
Ehdokkaat ja voittajat > Paras ääninäyttely elokuvassa

Ashley Jensen – Artturi Joulu – joulupukin poika
Bill Nighy – Artturi Joulu – joulupukin poika
Gary Oldman – Kung Fu Panda 2
James Hong – Kung Fu Panda 2
Jemaine Clement – Rio
Jim Cummings – Gnomeo & Julia
Zach Galifianakis – Saapasjalkakissa
Ehdokkaat ja voittajat > Paras käsikirjoitus televisiosarjassa

Blake Lemons, William Reiss, C. H. Greenblatt, Derek Evanick, Diana Lafyatis, Neil Graf – Fish Hooks
Carolyn Omine – Simpsonit
Dani Michaeli, Sean Charmatz, Nate Cash, Luke Brookshier, Paul Tibbitt – Paavo Pesusieni
Josh Weinstein – Futurama
Kevin Sullivan, Will Schifrin & Ray DeLaurentis – T.U.F.F. Puppy
Matt Maiellaro & Dave Willis – Aqua Teen Hunger Force
Ray DeLaurentis, Will Schifrin & Kevin Sullivan – Fairly Odd Parents
Steve Wermers-Skelton & Kevin Deters – Prep & Landing: Naughty vs. Nice
Ehdokkaat ja voittajat > Paras elokuvakäsikirjoitus

Andy Riley, Kevin Cecil, Mark Burton, Kathy Greenberg, Emily Cook, Rob Sprackling, John R. Smith, Kelly Asbury & Steve Hamilton Shaw – Gnomeo & Julia
Brian Kesinger, Kendelle Hoyer, Don Dougherty, Clio Chiang, Don Hall, Stephen Anderson, Nicole Mitchell, Jeremy Spears – Nalle Puhin elokuva
John Logan, Gore Verbinski & James Byrkit – Rango
Sarah Smith & Peter Baynham – Artturi Joulu – joulupukin poika
Steve Moffat, Edgar Wright, Joe Cronish – Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus
Ehdokkaat ja voittajat > Paras leikkaus televisiosarjassa

Garret Elkins – Mary Shelley’s Frankenhole
Hugo Morales, Davrick Waltjen, Adam Arnold & Otto Ferrene – Kung Fu Panda – Secrets of the Masters
Jason W. A. Tucker – Star Wars: The Clone Wars
Paul D. Calder – Futurama
Ted Machold, Jeff Adams, Doug Tiano & Bob Tomlin – Madagascarin pingviinit
Ehdokkaat ja voittajat > Paras leikkaus elokuvassa

Clare Knight – Kung Fu Panda 2
Craig Wood – Rango
Eric Dapkewicz – Saapasjalkakissa
Michael Kahn – Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus
Stephen Schaffer – Autot 2
Juried palkinnot > Winsor McCay -palkinto

Walt Peregoy
Borge Ring
Ronald Searle
Juried palkinnot > June Foray -palkinto

Art Leonardi
Juried palkinnot > Erikoissaavutus

Depth Analysis
Call of the Wild (Powerwolfin albumi)

| Call of the Wild Powerwolf |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. heinäkuuta 2021
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 40.33
 Levy-yhtiö: Napalm Records
Listasijoitukset
  11. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
muut julkaisut
| Best of the Blessed 2020 | Call of the Wild 2021 | Interludium 2023 |
Call of the Wild on saksalaisen power metal -yhtyeen Powerwolfin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 16. heinäkuuta 2021.
Kappaleet > CD 1

Faster Than the Flame – 4.08
Beast of Gévaudan – 3.31
Dancing with the Dead – 4.05
Varcolac – 3.52
Alive or Undead – 4.23
Blood for Blood (Faoladh) – 3.11
Glaubenskraft – 3.56
Call of the Wild – 3.39
Sermon of Swords – 3.18
Undress to Confess – 3.31
Reverent of Rats – 2.54
Kappaleet > CD 2

Sanctified with Dynamite – 4.26 (feat. Ralf Scheepers)
Demons Are a Girl's Best Friend – 3.37 (feat. Alissa White-Gluz)
Nightside of Siberia – 3.52 (feat. Johan Hegg)
Where the Wild Wolves Have Gone – 4.12 (feat. Doro Pesch)
Fist by Fist (Sacralize or Strike) – 3.27 (feat. Matt Heafy)
Killers with the Cross – 4.08 (feat. Björn Strid)
Kiss of the Cobra King – 3.47 (feat. Chris Harms)
We Drink Your Blood – 3.44 (feat. Johannes Eckerström)
Resurrection by Erection – 4.01 (feat. Christopher Bowes)
Saturday Satan – 5.20 (feat. Jari Mäenpää)
Kappaleet > CD 3

Faster Than the Flame (Orchestral Version) – 4.09
Beast of Gévaudan (Orchestral Version) – 3.33
Dancing with the Dead (Orchestral Version) – 4.11
Varcolac (Orchestral Version) – 3.56
Alive or Undead (Orchestral Version) – 4.24
Blood for Blood (Faoladh) (Orchestral Version) – 3.14
Glaubenskraft (Orchestral Version) – 3.58
Call of the Wild (Orchestral Version) – 3.42
Sermon of Swords (Orchestral Version) – 3.20
Undress to Confess (Orchestral Version) – 3.32
Reverent of Rats (Orchestral Version) – 2.56
Kokoonpano

Attila Dorn – laulu
Falk Maria Schlegel – urut
Charles Greywolf – kitara
Matthew Greywolf – kitara
Roel van Helden – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8-/10
Kaaoszine: 6/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Call of the Wild (Powerwolfin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Call of the Wild (Powerwolfin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Apolinario Mabini

Apolinario Mabini
Apolinario Mabini y Maranan (23. heinäkuuta 1864 – 13. toukokuuta 1903) oli filippiiniläinen poliitikko. Hän kirjoitti Filippiinien ensimmäisen tasavallan perustuslain ja toimi sen pääministerinä vuonna 1899.
Mabini syntyi Tanauanin kaupungissa, Batangasissa köyhille vanhemmille, Inocencio Mabinille ja Dionisia Marananille. Suoritettuaan koulun Tanauanissa hän valmistui Colegio de San Juan de Letranista ja Santo Tomasin yliopistosta. Mabini hylkäsi ajatuksen pappeudesta, jonka hänen äitinsä olisi halunnut hänen ottavan.
Mabini sairastui alkuvuodesta 1896 mahdollisesti polioon, joka johti alaraajojen pysyvään halvaantumiseen. Kun vallankumous syttyi samana vuonna, espanjalaiset epäilivät häntä osuudesta levottomuuksiin ja pidättivät. Espanjalaisten havaittua hänen halvauksensa he kuitenkin vapauttivat hänet ja lähettivät San Juan de Diosin sairaalaan. Hän toimi Filippiinien ulkoministerinä kesäkuusta 1898 joulukuuhun 1899 sekä pääministerinä tammikuusta toukokuuhun 1899.
Joulukuussa 1899 yhdysvaltalaiset pidättivät Mabinin. Vapauduttuaan myöhemmin hän päätyi vuonna 1901 maanpakoon Guamille. Hän palasi kotikonnuilleen vuonna 1903 annettuaan Yhdysvalloille uskollisuusvalan. Hän kuitenkin menehtyi koleraan Manilassa saman vuoden toukokuussa.
Camp Rising Sun

Camp Rising Sun (CRS) on kansainvälinen, uskonnollisesti tai poliittisesti sitoutumattoman säätiön ylläpitämä kesäleiri 14–16-vuotiaille nuorille. Leirejä on toiminnassa kaksi: pojille Red Hookissa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa ja tytöille Clintonissa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Aiemmin leiri toimi myös Stendisissä Tanskassa. Leiri ei maksa mitään, vaan leiriläisten odotetaan jakavan uutta oppimaansa tulevaisuudessa vastapalvelukseksi.
Järjestäjät

Camp Rising Sun -leirien järjestäjä ja rahoittaja on The Louis August Jonas Foundation -niminen, voittoa tavoittelematon säätiö, jonka kotipaikka on Doylestownissa Pennsylvanian osavaltiossa.
Historia

Leirin syntytarina alkaa 1800- ja 1900-lukujen vaihteesta, jolloin newyorkilainen Louis August Jonas vaurastui huopatehtaansa menestyksestä kertyneen voiton turvin. 1920-luvulla Jonasin poika George E. ”Freddie” Jonas oli perinyt suvun suuromaisuuden, ja halusi käyttää rahat humaaniin kokeiluun: hän perusti kesällä 1930 New Yorkin maaseudulle kesäleirin köyhille, mutta lahjakkaille ja lupaaville kaupunkilaispojille, joilla ei ollut taloudellisia mahdollisuuksia kehittää itseään.
Vuosien kuluessa leiri ja leiriläisten määrä kasvoivat. Leiri profiloitui entistä selkeämmin lahjakkaiden nuorten johtajuustaitoja ja humaania ajattelutapaa kehittäväksi ohjelmaksi. Leiriläisiä alettiin kutsua New Yorkin lisäksi muualtakin Yhdysvalloista, ja toisen maailmansodan jälkeen myös muualta maailmasta. Freddie Jonasin kuollessa vuonna 1978 Camp Rising Sun oli jo kasvanut suureksi instituutioksi, jota haluttiin laajentaa edelleen – leirikokemus haluttiin tarjota myös tytöille. Tyttöjen leiri avattiin vuonna 1989, noin 15 kilometrin päähän poikien leiristä.
Alumneja löytyy tällä hetkellä yli 5 000 ympäri maailman ja neljän vuoden välein järjestetään kansainvälisiä kokoontumisia yhteydenpidon ylläpitämiseksi.
Leiri

CRS on seitsemän viikkoa kestävä kansainvälinen kesäleiriohjelma ja sinne valitaan noin 60 nuorta eri puolilta maailmaa. CRS-leirit kokoavat yhteen "nuoria lupauksia" ja "tulevaisuuden johtajia" eri puolilta maailmaa. Erilaisia kulttuurisia, etnisiä ja sosiaalisia taustoja edustavat nuoret oppivat kesän aikana paljon toisistaan ja samalla itsestään: leirillä opetellaan vastuullista ja monimuotoisuutta kunnioittavaa johtajuutta ruohonjuuritason yhteisöllisten kokemusten kautta. Ohjelma on monipuolista; yliopistoluentoja, vaellusta, musikaaleja tai esimerkiksi uusien kielien opettelua.
Alumnit Suomesta

Suomi tuli leiriohjelmaan mukaan vuonna 1946 ja alumneja on tällä hetkellä lähes sata. Suomessa uusien leiriläisten valinnasta huolehtii vapaaehtoisvoimin entisten leiriläisten eli alumnien yhdistys Camp Rising Sun Alumni Association of Finland (CRSAAF). CRSAAF hakee vuosittain yhtä kahdeksas- tai yhdeksäsluokkalaista tyttöä ja yhtä samanikäistä poikaa Yhdysvaltain-leirille. Tammi–helmikuussa järjestetään ensimmäinen hakukierros, jossa hakijat lähettävät kirjallisen hakemuksen. Parhaat hakijat kutsutaan ryhmä- ja henkilökohtaiseen haastatteluun – lopullinen valinta tehdään maaliskuun loppuun mennessä. Leirille lähdetään juhannuksen tienoilla, ja leiri päättyy elokuun puolessavälissä.
Suomea Camp Rising Sun -leireillä ovat edustaneet muun muassa kirjailija, professori Anselm Hollo (leirillä 1951), suurlähettiläs Jaakko Kaurinkoski (1952) ja MTK:n entinen puheenjohtaja Esa Härmälä (1970).
Aiheesta muualla

The Louis August Jonas Foundation
Camp Rising Sun Alumni Association of Finland
Camp Rising Sun Alumni Association of Finland Facebook-sivu
Camp Rising Sun Facebook-sivu
Charleyn täti

Alfred Bryan, karikatyyri W. S. Penleystä Charleyn tätinä.
Charleyn täti (Charley's Aunt) on brittiläinen Brandon Thomasin kirjoittama farssi.
Charleyn täti oli Brandon Thomasin tilaustyönä englantilaiselle maalaiskoomikolle W. S. Penleylle tekemä näytelmä. Thomas kirjoitti ensimmäisen version kahdessa kuukaudessa ja luki sen Penleylle, jota nauratti niin että hän putosi tuolilta ja jäi avuttomana lattialle makaamaan. Mutta lontoolaisia teatterinjohtajia ei näytelmä ilahduttanut yhtä paljon, vaan kaikki palauttivat sen. Penley ja Thomas olivat kuitenkin varmoja, että teatteriväki oli väärässä ja että näytelmä oli todellinen kultakaivos. He hankkivat rahoittajia ja alkoivat esittää näytelmää maaseudulla. Charleyn täti sai kantaesityksensä helmikuussa 1892 Bury St. Edmundsissa Suffolkissa noin 150 km Lontoosta pohjoiseen. Näytelmä oli todellakin menestys.
Joulukuussa 1892 heidän onnistui saada näytelmä Lontooseen Royalty Theatreen, josta se siirtyi suurempaan Globe-teatteriin. Charleyn täti oli yleisömenestys, ja sitä esitettiin loppuunmyydyille katsomoille neljä vuotta. Lokakuussa 1893 se sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa Standard Theatressa New Yorkissa, ja "tätinä" oli Etienne Giradot. Näytelmän pohjalta tehtiin ensimmäinen elokuva 1925, ja siinä oli pääosassa Charlie Chaplinin veli Sydney Chaplin. Sen jälkeen on tehty useita elokuvaversioita.
Näytelmä on käännetty lukemattomille kielille. Suomeksi se ilmestyi painettuna 1906 Yrjö Weilinin kustantamana.
Tapahtumat

Ylioppilas Charley ja hänen hyvä ystävänsä Jack ovat rakastuneet saituri Mr. Spettiguen kahteen holhokkiin. Jotta he voisivat seurustella rauhassa tyttöjen kanssa, he taivuttelivat lordi Babberlyn pukeutumaan Charleyn tädiksi, joka on tullut käymään Brasiliasta ("sieltä missä asuu apinoita") ja voisi toimia "esiliinana". Mutta Mr. Spettigue rakastuu valetätiin – ja samassa tuleekin paikalle oikea täti...
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Charleys Tant
Käännös suomeksi
Caspian Airlinesin lento 7908

| Caspian Airlinesin lento 7908 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone vuonna 2008.
Yhteenveto
Päivämäärä:  15. heinäkuuta 2009
Onnettomuustyyppi:  moottorivika, hallinnan menetys
Tapahtumapaikka:  Teheran, Iran
Lähtöpaikka:  Imaami Khomeinin kansainvälinen lentoasema, Teheran, Iran
Määränpää:  Zvartnotsin kansainvälinen lentoasema, Jerevan, Armenia
Kuolleita:  168
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Tupolev Tu-154M
Lentoyhtiö:  Caspian Airlines
Rekisteritunnus:  EP-CPG
Matkustajia:  153
Miehistöä:  15
Caspian Airlinesin lento 7908 oli reittilento Teheranista Iranista Jerevaniin Armeniaan. 15. heinäkuuta 2009 lennolla käytetty Tupolev Tu-154M syöksyi maahan noin 15 minuuttia nousun jälkeen. Kaikki koneessa olleet 153 matkustajaa ja 15 miehistön jäsentä menehtyivät.
Kone

Kone oli neuvostovalmisteinen Tupolev Tu-154M. Se oli rakennettu 1987, ja se palveli alun perin Ariana Afghan Airlines -yhtiötä kymmenen vuoden ajan. Vuonna 1998 kone vuokrattiin Caspian Airlinesille. Yleisesti iranilaisten lentoyhtiöiden kaluston kuntoa pidetään huonona. Iranilaisyhtiöiden on vaikea saada varaosia länsikalustoon vuodesta 1979 tapahtuneen islamistisen vallankumouksen jälkeen. Turmakone oli kuitenkin venäläinen.
Onnettomuus

Kone putosi 11.33 paikallista aikaa eli 16 minuuttia sen jälkeen, kun se oli noussut Teheranin Imaami Khomeinin kansainväliseltä lentoasemalta. Kone tuhoutui täysin. Molemmat koneen "mustat laatikot", lentotietotallennin sekä ohjaamon äänitallennin löydettiin.
Onnettomuus oli Iranin pahin siviili-ilmailuonnettomuus koskaan ja pahin ilmailuonnettomuus sitten vuoden 2003, jolloin sotilaskuljetuskoneen maahansyöksyssä kuoli 302 henkeä. Onnettomuus oli Tu-154 -koneille 57. ja viides tyypin iranilaiskoneelle.
Onnettomuuden aiheutti moottorin hajonnut kompressori, jonka palaset vaurioittivat koneen runkoa ja polttoaineputkia. Tästä seurasi tulipalo, joka levisi koneen sisään ja johti lopulta hallinnan menetykseen.
Aiheesta muualla

"Meeting Notes Moscow IAC July 6, 2010." ( (Arkistoitu – Internet Archive)) Iran Civil Aviation Organization. (englanniksi)
"Ту-154М EP-CPG 15.07.2009."  ( (Arkistoitu – Internet Archive)) Interstate Aviation Committee. (venäjäksi)
Bloodborne

| Bloodborne |
| --- | --- |

Kehittäjä:  From Software
Julkaisija:  Sony Interactive Entertainment
Jakelija:  Sony Interactive Entertainment
Ohjaaja:  Hidetaka Miyazaki
Tuottaja:  Masaaki Yamagiwa, Jun Yoshino
Suunnittelija:  Hidetaka Miyazaki, Kazuhiro Hamatani
Säveltäjä:  Michael Wandmacher, Tsukasa Saitoh
Ohjelmoija:  Jun Itō
Pelimoottori:  Havok (fysiikka)
Julkaistu:   25. maaliskuuta 2015
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli, yhteistyöpeli, PvP, PvE
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  PlayStation 4
Jakelumuoto:  Blu-Ray, PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Bloodborne (projektinimeltään Project Beast) on From Softwaren kehittämä ja Sonyn julkaisema toimintaroolipeli. Sen on ohjannut peliohjaaja Hidetaka Miyazaki. Peli julkaistiin 25. maaliskuuta 2015 yksinoikeudella PlayStation 4 -pelikonsolille.
Pelissä on samankaltaisia ominaisuuksia kun pelitalon muissa sarjoissa kuten Dark Souls, Demon’s Souls, King's Field ja Shadow Tower pelisarjoissa, mutta Bloodborne perustuu kuitenkin täysin erilliseen maailmaan.
Pelille julkaistiin 25. marraskuuta 2015 lisäosa The Old Hunters, jonka myötä peliin lisättiin kokonaan uusia alueita, aseita ja vihollisia.
Bloodborne on ainut From Softwaren tekemä peli, joka on virallisesti käännetty suomen kielelle.
Tarina

Peli sijoittuu kuvitteelliseen Yharnamin kaupunkiin, jossa on meneillään ikuinen metsästyksen yö. Kaupungin on vallannut kulkusairaus ”petovitsaus”, joka muutti kaupunkilaiset vähitellen hirviöiksi. Kun saastuneet hirviöt alkoivat tappaa kaupungin asukkaita, paikalliset ryhtyivät vastatoimiin. Suuri osa ihmisistä lähti pois kotoaan aseiden kanssa metsästämään näitä hirviöitä, suojellakseen perheitään, mutta lopulta sairaus lankesi myös heihin. He eivät kuitenkaan itse tajunneet muuttuneensa hirviöiksi, joita heidän oli alun perin tarkoitus tappaa. Täten hirviöiksi muuttuneet ihmiset vaeltavat ikuisesti Yharnamin kaduilla. He eivät kuitenkaan enää metsästä hirviöitä, vaan nykyään he ovat hirviöitä, jotka metsästävät kaikkea elollista. Heidän ihmismäisestä olemuksestaan on enää jäljellä pakkomielle tappaa.
Pelaajan luoma hahmo on kaupungin ulkopuolelta tullut matkalainen. Pelin alkaessa pelaajan hahmo herää klinikassa, jossa salaperäinen parrakas mies antaa hänelle verensiirron, joka tekee tästä ”metsästäjän”. Tarinan alussa pelaajahahmo kertoo tulleensa etsimään salaperäistä kalvasverta (paleblood). Kalvasverestä ei tiedetä muuta kuin, että se sijaitsee jossakin Yarnhamin kolkassa.
Verensiirron jälkeen parrakas mies katoaa jäljettömiin jättäen pelaajan omilleen. Tarinaa ei tämän jälkeen enää kerrota pelaajalle suoraan, vaan pelaajan on löydettävä vihjeitä tutkimalla ympäristöään ja lukemalla esineiden kuvauksia. Peli on täynnä ratkottavia mysteereitä ja salaisuuksia, kuten salaisuus siitä, keitä nykyiset metsästäjät oikeasti ovat ja mistä kulkutauti on oikeasti lähtöisin.
Pelaajan sielu on vangittu metsästäjän uneen. Tämän seurauksena pelaaja herää takaisin henkiin aina sen jälkeen kun hän kuolee. Metsästäjän unessa pelaajaa auttavat vanha, pyörätuolissa istuva Gerhman, sekä elävä nukke, joka tarjoutuu vahvistamaan pelaajan kykyjä vastineeksi verihäiveistä, eräänlaisesta valuutasta, jota viholliset pudottavat kuollessaan. Lisäksi pelaajan on mahdollista käydä kauppaa unimaailmoissa vaeltavien viestinviejien kanssa, jotka myyvät pelaajalle uusia esineitä, kun hän löytää pelimaailmasta näihin esineisiin oikeuttavia metsästäjän riipuksia.
Pelaajan päämäärä on löytää ratkaisu kaupunkia turmelevaan petovitsaukseen, jolloin aamu koittaa ja hänen sielunsa vapautetaan unesta.
Verkkopeli

Pelissä on laaja verkkopeli, jossa voi auttaa muita pelaajia, tai taistella heitä vastaan.
Mikäli pelaaja auttaa muita pelaajia, hän saa siitä palkinnoksi resursseja. Pelaaja voi myös hyökätä toisen pelaajan maailmaan, ja mikäli pelaaja murhaa toisen pelaajan hän saa siitä palkinnoksi resursseja.
Pelissä on useita liittoutumia, jotka syventävät nettipelin mekaanikoita. Näistä esimerkkeinä Hunter of Hunters liittoutuma, jonka jäsenet hyökkäävät niiden pelaajien kimppuun, jotka ovat murhanneet muita pelaajia, sekä The League liittoutuma, jonka jäsenet auttavat muita pelaajia.
Pelissä on myös monia muita verkkopeliominaisuuksia. Pelaaja voi muun muassa nähdä ympärillään olevista pelaajista vaeltelevia kummituksia.
Pelaajat voivat jättää maahan viestejä, joita muut pelaajat voivat lukea. Mikäli pelaaja kuolee, viestinviejät kuljettavat hänen kuolinpaikalleen hautakiven, jonka muut pelaajat voivat nähdä. Mikäli joku pelaaja koskettaa toisen pelaajan hautakiveä, hän näkee miten tämä pelaaja on kuollut.
Tämän lisäksi pelaajat voivat jakaa keskenään kohtaamiaan maljaluolastoja.