stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Call You Mine

| ”Call You Mine” The Chainsmokers ft>  Bebe Rexha |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: World War Joy
 Julkaistu: 31. toukokuuta 2019
 Tuottaja(t): The Chainsmokers, Watt
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 03.37
 Levy-yhtiö: Disruptor Records, Columbia Records
The Chainsmokersin muut singlet
| ”Do You Mean” 2019 | ”Call You Mine” 2019 | ”Takeaway” 2019 |
Bebe Rexhan muut singlet
| ”Last Hurrah” 2019 | ”Call You Mine” 2019 | ”Harder” 2019 |
Call You Mine on yhdysvaltalaisen DJ-tuottajaduo The Chainsmokersin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Bebe Rexha. Sen julkaisivat Disruptor Records sekä Columbia Records The Chainsmokersin kolmannen, World War Joy-studioalbumin neljäntenä singlenä 31. toukokuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet The Chainsmokers, Tony Ann, Andrew Wotman, Alexandra Tamposi, Steve McCutcheon ja Norman Whitfield, joista The Chainsmokers ja Wotman myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin The Chainsmokersin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Videon ohjasi Dano Cerny ja sillä nähdään kun Rexha suunnittelee The Chainsmokersin jäsenien murhaamista.
"Call You Mine" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Latviassa, Liettuassa, Malesiassa, Singaporessa, Slovakiassa ja Tšekissä sekä kolmenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa ja Norjassa. Esittäjien kotimaassa Yhdysvalloissa kappaleen paras sijoitus oli Billboard Hot 100-listan sija 56. Lisäksi se on myynyt platinaa Australiassa ja Yhdysvalloissa.
Käännös suomeksi
Brønnøysunds Avis

| Brønnøysunds avis |
| --- | --- |
Kokonaislevikki:  3 442
Perustettu:  7. lokakuuta 1920
Päätoimittaja:  Matti Riesto
Kotikunta:  Brønnøy
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  ti, to, la
Kieli:  norja
Brønnøysunds Avis on norjalainen lehti, joka ilmestyy Brønnøysundissa Nordlandin läänissä. Lehden päätoimittaja on ollut vuodesta 2012 Matti Riesto. Hänen edeltäjänsä oli Anita Gustavsen. Lehden suurin osakkeenomistaja on Harstad Tidende Gruppen.
Brønnøysunds Avis oli ensimmäinen norjalainen sanomalehti, joka perusti verkkolehden. Verkkolehti alkoi ilmestyä  6. maaliskuuta 1995.  Dagbladet aloitti verkkolehden kahden päivän kuluttua. Vastuu verkkolehden perustamiseta on Petter Stephan Krokaan, joka on hyvin kiinnostunut tietotekniikasta.
Levikki

Mediebedriftenes Landsforeningin ilmoittamat vahvistetut nettolevikit ovat
2006: 4 450
2007: 4 472
2008: 4 516
2009: 4 306
2010: 4 035
2011: 3 955
2012: 3 922
2013: 3 874
2014: 3 781
2015: 3 621
2016: 3 442
Bragging Rights (2010)

Bragging Rights (2010) oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se järjestettiin 24. lokakuuta, 2010 Target Centerillä Minneapolisissa, Minnesotassa. Se oli toinen vuosittainen Bragging Rights -tapahtuma. Tapahtumassa nähtiin ensimmäistä kertaa seitsemään vuoteen Buried Alive ottelu (hautaus elävältä), mihin osallistuivat Kane ja The Undertaker.
Taustaa

Show’n pääkonsepti oli RAW brändin ja SmackDown brändin välinen 14 miehen joukkue ottelu Bragging Rights palkinnosta, minkä viime vuonna voitti SmackDownin joukkue. 8. lokakuuta SmackDownissa, Big Show nimettiin SmackDown joukkueen kapteeniksi. 11. lokakuuta RAW'ssa, kuusi seitsemästä RAW'n joukkueen jäsenistä karsimisotteluiden kautta pääsivät edustamaan RAW brändiä, jotka olivat John Morrison, R-Truth, Sheamus, Santino Marella, juuri RAW'hon arvottu CM Punk ja joukkueen kapteeni The Miz. Saman viikon SmackDownissa pidettiin myös karsintaottelut ja SmackDown brändiä edustamaan pääsivät: Jack Swagger, Rey Mysterio, Alberto Del Rio, Kofi Kingston ja juuri SmackDowniin lähetetty Edge. Samana iltana, Kaval ja SmackDownin joukkueen kapteeni, Big Show sopivat; jos Kaval selviäisi 5 minuuttia Show’n kanssa kehässä, Kaval pääsisi SmackDownin joukkueeseen. Kaval selvisi 5 minuuttia ja ansaitsi paikan SmackDownin tiimiin, mutta hävisi paikkansa, juuri debytoivalle Tyler Reksille. 18. lokakuuta RAW'ssa, The Miz ilmoitti viimeisen RAW'n joukkueen jäsenen, joka oli Ezekiel Jackson.
Pääfeudi RAW'sta oli Randy Ortonin ja Nexusin johtajan, Wade Barrettin välillä, joka havitteli WWE -mestaruutta, missä osallistui myös Nexusin uusin jäsen, John Cena, jonka Barrett käski tulemaan hänen kulmalle. Edellisessä pay-per-viewissä, Hell in a Cell -tapahtumassa, John Cena hävisi Barrettille ja joutui liittymään Nexusiin hyvällä. 4. lokakuuta RAW'ssa, Cena alkoi tuhota Nexusta sisältä käsin, RAW'n anonyymi toimitusjohtaja, pakotti Cenan tottelemaan Barrettin käskyjä tai muuten hänet erotetaan. Myöhemmin päätapahtumassa, järjestettiin 20 miehen battle royal ottelu, minkä voittajasta tulisi #1 haastaja Ortonin WWE -mestaruudesta. Ottelun kahdeksi viimeiseksi selviytyivät Barrett ja Cena. Barrett voitti battle royalin, kun hän pakotti Cenan eliminoimaan itse itsensä. Voiton jälkeen, Barrett pakotti Cenan olemaan hänen kulmallaan Bragging Rightsissa.
Pääfeudi SmackDown brändistä oli Kanen ja The Undertakerin välillä Buried Alive ottelussa World Heavyweight -mestaruudesta. Toukokuussa, Kane oli pieksänyt Undertakerin sairaala kuntoon. Money in the Bank -tapahtumassa, Kane voitti Money in the Bank -tikapuu ottelun ja ansaitsi sopimuksen World Heavyweight -mestaruusotteluun, milloin hän ikinä haluaa vuoden ajan. Samana iltana, Kane käytti salkun sopimuksen ja hänestä tuli uusi maailman mestari selätettyään Rey Mysterion. SummerSlamissa, The Undertaker palasi heikkona ja rapistuneena, eikä kyennyt iskemään Kanelle Tombstonea, vaan Kane iski 'Takerin oman nimikkoliikkeen, Tombstonen, Undertakerille. He sopivat No Holds Barred ottelun Night of Championsiin, missä Kane säilytti mestaruutensa. Kane ja 'Taker sopivat uusintaottelun Hell in a Cell -tapahtumaan Hell in a Cell ottelussa World Heavyweight -mestaruudesta. Hell in a Cellissä, Paul Bearer, joka oli ollut ottelun ajan Undertakerin puolella, petti hänet ja Kane säilytti mestaruuden jälleen. Kaksi viikkoa myöhemmin SmackDownissa, Paul Bearer haastoi Undertakerin vielä yhteen, viimeiseen Buried Alvie otteluun. Myöhemmin, 'Taker hyväksyi haasteen ja pilkkasi heitä Kanen omalla pyrolla.
Ottelut ja tulokset

| # | Tulokset | Stipulaatiot | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Dark | Montel Vontavious Porter voitti Chavo Guerreron | Singles matsi | ? |
| 1 | Daniel Bryan voitti Dolph Zigglerin (Vickie Guerreron kanssa) | Interpromotional singles matsi | 16:16 |
| 2 | Nexus (David Otunga ja John Cena) voitti "Dashing" Cody Rhodesin ja Drew McIntyren (c) | Tag Team matsi WWE Tag Team -mestaruudesta | 6:26 |
| 3 | Ted DiBiase (Marysen kanssa) voitti Goldustin (Aksanan kanssa) | Singles matsi | 7:29 |
| 4 | Layla (c) (Michelle McCoolin kanssa) voitti Natalyan | Singles matsi WWE Divas -mestaruudesta | 4:49 |
| 5 | Kane (c) (Paul Bearerin kanssa) voitti The Undertakerin | Buried Alive matsi World Heavyweight -mestaruudesta | 17:13 |
| 6 | SmackDownin joukkue (Big Show (kapteeni), Rey Mysterio, Jack Swagger, Alberto Del Rio, Edge, Tyler Reks, ja Kofi Kingston) (Hornswoggle maskottina) voitti RAW'n joukkueen (The Miz (kapteeni), R-Truth, John Morrison, Santino Marella, Sheamus, CM Punk, ja Ezekiel Jackson) (Alex Rileyn kanssa) | 14 miehen Interpromotional Elimination Tag Team matsi | 27:13 |
| 7 | Wade Barrett (John Cenan kanssa) voitti Randy Ortonin (c) diskauksella | Singles matsi WWE -mestaruudesta | 14:58 |

| Eliminoitu | Painija | Joukkue | Pudottaja | Aika |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Santino Marella | Raw | Tyler Reks | 2:36 |  |
| 2 | Kofi Kingston | SmackDown | Sheamus | 6:49 |  |
| 3 | Jack Swagger | SmackDown | John Morrison | 13:04 |  |
| 4 | Tyler Reks | SmackDown | Sheamus | 14:22 |  |
| 5 | Big Show | SmackDown | Ulos-laskettiin | 15:17 |  |
| 6 | Sheamus | Raw | Ulos-laskettiin | 15:17 |  |
| 7 | John Morrison | Raw | Edge | 16:31 |  |
| 8 | R-Truth | Raw | Edge | 16:57 |  |
| 9 | Alberto Del Rio | SmackDown | CM Punk | 17:51 |  |
| 10 | CM Punk | Raw | Rey Mysterio | 23:54 |  |
| 11 | Ezekiel Jackson | Raw | Rey Mysterio | 26:01 |  |
| 12 | The Miz | Raw | Edge | 27:13 |  |
Voittaja:: SmackDownin joukkue (Edge ja Rey Mysterio)
Tapahtuma kronologia

Edellinen: Hell in a Cell (2010)
Seuraava: Survivor Series (2010)
Bragging Right kronologia

Edellinen: Bragging Rights (2009)
Seuraava: Bragging Rights (2011)
Bosnian kriisi

Balkanin valtiot ennen vuoden 1908 liitosta. Bosnia-Hetsegovinan alue oranssilla, Itävalta-Unkari keltaisella, Serbia ja Montenegro punaisella, Osmanien valtakunta ruskealla.
Bosnian kriisi (myös anneksiokriisi) oli kansainvälinen kriisi, joka syntyi lokakuussa 1908 Itävalta-Unkarin liitettyä Bosnia-Hertsegovinan itseensä. Alue oli ollut jo vuodesta 1878 Itävalta-Unkarin miehittämä, mutta kuului muodollisesti Osmanien valtakuntaan. Liitoshankkeella Itävalta-Unkarin ulkoministeri Alois von Aehrenthal pyrki torjumaan Serbian laajentumishaaveet. Bosnia-Hertsegovinan melko äkillinen liittäminen Itävalta-Unkariin vihastutti Serbian ja sitä tukeneen Venäjän, joka katsoi joutuneensa petetyksi. Venäjä jäi kuitenkin ilman muiden suurvaltojen tukea ja joutui lopulta hyväksymään Bosnian liittämisen Itävalta-Unkariin sekä vetämään tukensa pois Serbialta. Kriisi päättyi keväällä 1909 Itävalta-Unkarin diplomaattisen voittoon. Bosnian tapahtumien yhteydessä myös Bulgaria julisti itsensä lopullisesti itsenäiseksi osmanien vallasta.
Bosnian kriisi oli osa Balkanin kriiseistä muodostunutta tapahtumaketjua, joka johti lopulta ensimmäisen maailmansodan syttymiseen vuonna 1914.
Tausta

Vuoden 1878 Berliinin kongressi oli antanut Itävalta-Unkarille oikeuden Bosnia-Hertsegovinan ”tilapäiseen” miehittämiseen ja hallinnointiin, mutta alue kuului virallisesti yhä Osmanien valtakuntaan. Naapurimaassa Serbiassa tapahtui vuonna 1903 vallanvaihdos, jossa Karađorđevićin suku syrjäytti aiemmin vallassa olleet Obrenovićit. Uusi hallitsija Pietari I katkaisi maansa liittosuhteen Itävalta-Unkariin, ja Serbia käynnisti voimakkaan Bosnian serbiväestöön ja muihin kaksoismonarkian eteläslaavilaisiin kansoihin suunnatun suurserbialaisen sekä yhteisjugoslavialaisen propagandan. Tämä häiritsi Itävalta-Unkaria, jolle syntyi siten tarve kytkeä Bosnia tiukemmin muuhun valtakuntaan. Ulkoministeri Aehrenthal pyrki ensin painostamaan Serbiaa kauppapakotteilla, mistä seurasi niin sanottu porsassota vuosina 1906–1909. Hän myös tuki turkkilaisten suunnitelmaa rautatien rakentamisesta Sarajevosta Novibazarin kautta kohti Salonikia, jotta Serbian ja Montenegron erottava Sandžakin maakaistale säilyisi Osmanivaltakunnan hallussa. Kun nämä keinot eivät lannistaneet Serbiaa, Aehrenthal tuli siihen tulokseen, että Bosnia-Hertsegovinan yhdistäminen suoraan Itävalta-Unkariin lopettaisi tehokkaimmin Serbian laajentumispyrkimykset.
Ratkaisevan yllykkeen tapahtumille antoi Osmanien valtakunnassa heinäkuussa 1908 käynnistynyt nuorturkkilaisten vallankumous. Vallankumouksen jälkeen Istanbuliin oltiin perustamassa parlamenttia, ja siihen kutsuttiin edustajia myös Bosniasta ja Hertsegovinasta, jotka nimellisesti yhä kuuluivat valtakuntaan. Aehrenthal päätti toimia ennen kuin Turkin tapahtumat ehtisivät muuttaa Bosnian liittämisen Itävalta-Unkariin hankalammaksi tai jopa mahdottomaksi.
Tapahtumat > Valmistelut ja liitoksen toteuttaminen

Ennen Bosnian liittämistä Aehrenthalin oli varmistettava muiden Euroopan suurvaltojen tuki. Itävalta-Unkarin liittolaiset Saksa ja Italia hyväksyivät hankkeen ongelmitta, joskin Italia toivoi vastineeksi itselleen ”kompensaatiota” jostain muualta. Bulgarian ruhtinas Ferdinand I antoi tukensa sillä ehdolla, että vastineeksi muut maat tukisivat Bulgarian julistautumista täysin itsenäiseksi kuningaskunnaksi. Venäjän tuen saamiseksi Aehrenthal kutsui Venäjän ulkoministeri Aleksandr Izvolskin neuvotteluihin, jotka käytiin Buchlaussa Määrissä 16. syyskuuta 1908. Tuloksena oli vaihtokauppa: Izvolski lupasi Venäjän hyväksynnän Bosnian liittämiselle Itävalta-Unkariin, mikäli Itävalta-Unkari vastaavasti tukisi Bosporinsalmen ja Dardanellien avaamisesta venäläisille sotalaivoille. Turkin salmien käyttö oli ollut kielletty Venäjän sota-aluksilta vuodesta 1841. Aehrenthal antoi jälkimmäisestä asiasta Izvolskille kuitenkin vain suullisen lupauksen, eikä mitään sopimusta allekirjoitettu.
Valmistelujen jälkeen Itävalta-Unkari liitti Bosnia-Hertsegovinan virallisesti itseensä 7. lokakuuta 1908, mutta tieto siitä levisi julkisuuteen jo kaksi päivää aiemmin. Samana päivänä, 5. lokakuuta, Bulgaria julistautui kokonaan itsenäiseksi ja sen hallitsija Ferdinand I otti itselleen tsaarin eli kuninkaan arvonimen. Tämä perustui Itävalta-Unkarin ja Bulgarian kahdenväliseen sopimukseen, joka oli vastoin vuoden 1878 Berliinin kongressin määräyksiä sekä aiemmin Italian ja Venäjän kanssa käytyjä neuvotteluja. Bulgarian yksipuolinen itsenäisyysjulistus oli osa Aehrenthalin suunnitelmaa, sillä Bulgarian suorittama Berliinin kongressin päätösten rikkomus vetäisi huomion pois Itävalta-Unkarin omasta rikkomuksesta. Lisäksi kokonaan itsenäinen Bulgaria muodostaisi suuremman uhan Serbialle.
Itävalta-Unkari ei koskaan täyttänyt Aehrenthalin Izvolskille Buchlaussa antamaa lupausta Venäjän tavoitteiden tukemisesta Turkin salmien suhteen.
Tapahtumat > Kriisi

Itävalta-Unkarin yllättävä toimenpide synnytti kansainvälisen kriisin, joka vei Euroopan lähelle sotaa. Serbiassa puhkesi välittömästi suuria mielenosoituksia, yleinen mielipide tuomitsi ankarasti liitoksen ja lehdistö vaati armeijan liikekannallepanoa. Serbian hallitus protestoi ja vaati itselleen osaa Bosnia-Hertsegovinasta vedoten Venäjän tukeen. Myös Venäjällä yleinen mielipide oli voimakkaasti Itävalta-Unkarin suorittamaa liitosta vastaan. Izvolski ei ollut odottanut Itävalta-Unkarin toimivan asiassa välittömästi ja katsoi joutuneensa Aehrethalin harhauttamaksi. Hän lähti nyt kiertämään Länsi-Eurooppaa saadakseen muiden suurvaltojen tuen tapahtumiin puuttumiselle. Britannia ja Saksa eivät kuitenkaan antaneet mitään tukea ja Venäjän liittolainen Ranskakin vetäytyi. Sillä aikaa Aehrenthal sai Turkin hallituksen hyväksymään sopimuksen, jolla se tunnusti Bosnia-Hertsegovinan liittämisen Itävalta-Unkariin. Itävalta-Unkari oli ehdottanut 9. tammikuuta 1909 Turkille taloudellisia korvauksia vastineena luopumisesta aluetta koskeviin oikeuksiin. Turkin hallitus hyväksyi ehdotuksen kolme päivää myöhemmin ja sopimus allekirjoitettiin 26. helmikuuta.
Kiista Itävalta-Unkarin ja Serbian välillä kärjistyi helmikuun 1909 lopulla, jolloin Serbia ja Montenegro esittivät omat vaatimuksensa ja Serbia alkoi valmistautua sotaan. Saksa, Britannia ja Ranska koettivat 26. helmikuuta sovitella kriisiä lupaamalla myös Serbialle taloudellisen korvauksen Itävalta-Unkarilta, mikäli se luopuisi aluevaatimuksistaan. Serbian pääministeri Stojan Novaković esitti kuitenkin entistä kunnianhimoisempia aluelaajennustavoitteita, ja hänen mukaansa kaksi kolmannesta tulevan Suur-Serbian kansalaisista eli vielä Itävalta-Unkarin alaisuudessa. Serbian vaatimukset kärjistivät kriisiä entisestään. Itävalta-Unkarin armeijan esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf kannatti sodan aloittamista, mutta tämä ei sopinut Aehrenthalin suunnitelmiin.
Ratkaistakseen Serbian ongelman Aehrenthal vaati Serbialta kirjallista sitoumusta maan politiikan muuttamisesta ja Itävalta-Unkarin vähemmistökansoille suunnatun propagandan lopettamisesta. Serbian hallitus kieltäytyi aluksi jälkimmäisestä vaatimuksesta, jolloin Itävalta-Unkari esitti sille uhkavaatimuksen. Serbia pyysi Venäjältä apua. Venäjä ei kuitenkaan asettunut Serbian tueksi, sillä se pelkäsi joutuvansa sotaan koko kolmiliittoa vastaan. Viime kädessä Venäjän pakotti perääntymään Saksan maaliskuussa Venäjälle esittämä uhkavaatimus.
Italian hallitus ehdotti 15. maaliskuuta 1909 kansainvälistä konferenssia Balkanin tilanteen ratkaisemiseksi. Kriisi ratkesi maaliskuun lopussa, kun Venäjän tuen menettänyt Serbia suostui antamaan Itävalta-Unkarin vaatiman sitoumuksen agitaation lopettamisesta. Samaan aikaan Izvolski ilmoitti Saksalle, että myös Venäjä tunnusti Bosnia-Hertsegovinan liittämisen Itävalta-Unkariin. Saatuaan tietää tästä Serbian hallitus joutui perääntymään vaatimuksistaan. Huhtikuussa 1909 Euroopan suurvallat hyväksyivät vuoden 1878 Berliinin sopimukseen tarvittavat muutokset kriisin päättämiseksi.
Seuraukset

Bosnian kriisi oli ennen kaikkea Itävalta-Unkarin ja sitä tukeneen Saksan diplomaattinen voitto. Samalla kriisi katkeroitti Serbian ja nöyryytti Venäjää, joka oli esiintynyt Balkanin slaavilaisten kansojen etujen puolustajana. Tämän on katsottu vaikuttaneen myöhemmin ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen. Myös Italia oli katkeroitunut, sillä Itävalta-Unkarin määrätietoinen toiminta oli tehnyt tyhjäksi sen toiveet kompensaatiosta. Italian tyytymättömyys haittasi kolmiliiton yhtenäisyyttä ja ajoi Italian solmimaan lokakuussa 1909 entente cordiale -sopimuksen Venäjän kanssa.
Serbiassa perustettiin Bosnian tapahtumien seurauksena vuonna 1908 kiihkoisänmaallinen Narodna Odbrana -järjestö, joka ryhtyi suunnittelemaan terrori-iskuja Itävalta-Unkaria ja Osmanien valtakuntaa vastaan. Sitä seurasi vuonna 1911 kuuluisa Musta käsi -järjestö.
Vain muutamaa vuotta Bosnian kriisin jälkeen levottomuudet Balkanilla johtivat Balkanin sotien puhkeamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bosnian kriisi Wikimedia Commonsissa
Itävalta-Unkarin ulkoministeri Alois von Aehrenthal.
Venäjän ulkoministeri Aleksandr Izvolski.
Ranskalaisessa Le Petit Journal -lehdessä 18. lokakuuta 1908 ilmestynyt pilapiirros: Itävalta-Unkarin keisari Frans Joosef ja Bulgarian kuningas Ferdinand I irrottamassa Bosniaa ja Bulgariaa Turkin sulttaanin katsellessa vierestä.
Canon RF

Canon RF on Canonin RF-kiinnityksellä varustettu objektiivisarja, joka sopii Canonin R-sarjan (2018–) peilittömiin järjestelmäkameroihin.
Ammattilaisille suunnattuja RF-sarjan objektiiveja alettiin tuoda markkinoille 2010-luvun lopulla, vaikka muun muassa Tekniikan Maailman mielestä niitä vastaavaa ammattilaisrunkoa ei Canon R -sarjassa vielä ollut. RP-sarjan kamerat ja RF-sarjan objektiivit tulivat suurelta osaltaan markkinoille jo 2018. RF-sarjaan kuuluvat alkuvaiheessa muun muassa nämä objektiivit:
zoom-objektiivi Canon RF 24–105mm F4L IS USM
zoom-objektiivi Canon RF 70–200mm F2.8L IS USM
laajakulmazoom Canon RF 15–35mm F2.8L IS USM
normaalialueen zoom Canon RF 24–70mm F2.8L IS USM
normaalialueen zoom Canon RF 28–70mm F2L USM
lähikuvauslaajakulma Canon RF 35mm F1.8 Macro IS STM
valovoimainen normaaliobjektiivi Canon RF 50mm F1.2L USM
pikkutele Canon RF 85mm F1.2L USM
Canon RF 85mm F1.2L USM DS, muotokuvakäyttöön suunniteltu versio edellisestä.
Brunswickin piirikunta (Pohjois-Carolina)

Brunswickin piirikunta (engl. Brunswick County) on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli arvion mukaan 148 760 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Bolivian kunta ja suurin kaupunki on Leland. Piirikunta on perustettu vuonna 1764.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brunswickin piirikunta (Pohjois-Carolina) Wikimedia Commonsissa
Boniface Tumuti

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Boniface Mucheru Rion olympialaisissa 2016. |  Boniface Mucheru Rion olympialaisissa 2016. |  Boniface Mucheru Rion olympialaisissa 2016. |  |
Maa:  Kenia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 400 m aitajuoksu |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Durban 2016 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Hopeaa | Durban 2016 | 4 × 400 metriä |  |
|  Pronssia | Porto-Novo 2012 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Porto-Novo 2012 | 4 × 400 metriä |  |
|  Pronssia | Marrakech 2014 | 400 metriä |  |
|  Pronssia | Marrakech 2014 | 4 × 400 metriä |  |
Boniface Mucheru Tumuti (s. 2. toukokuuta 1992 Laikipia) on kenialainen aitajuoksija ja olympiamitalisti, joka on erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Mucheru on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.
Mucheru oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi alkueriin. Samoissa kisoissa hän oli mukana myös pitkässä viestissä. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Mucheru saavutti hopeaa 400 metrin aitajuoksusta uudella Kenian ennätyksellä 47,78. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän juoksi alkuerissä ja välierissä oman ennätyksensä selviytyen finaaliin, jonka viidenneksi hän sijoittui. Afrikan-mestaruuskilpailuista Mucherulla on kulta, hopea ja neljä pronssia. Vuonna 2012 hän saavutti pronssia 400 metrin aidoista ja pitkästä viestistä, vuonna 2014 pronssia 400 metrin sileältä ja pitkästä viestistä sekä 2016 kultaa 400 metrin aidoista ja hopeaa pitkästä viestistä. Vuonna 2014 hän oli 400 metrin aidoissa kuudes Kansainyhteisön kisoissa Glasgow’ssa.
Maanmiehensä Nicholas Bettin tapaan myös Mucheru on kilpaillut usein Suomessa, esimerkiksi Eliittikisoissa.
Ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 metrin aitajuoksu | 47,78 NR | Rio de Janeiro | 18. elokuuta 2016 |
| 400 metrin juoksu | 45,07 | Marrakech | 12. elokuuta 2014 |
Choi Yu-jung

Choi vuonna 2017
Choi Yu-jung (kor. 최 유정; s. 27. maaliskuuta 2000) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edusti Korean naisten jääkiekkomaajoukkuetta Pyeongchangin olympialaisissa 2018.
Brusand

| Brusand |
| --- | --- |
 Toisen maailmansodan aikaisia panssariesteitä, jotka saivat lempinimen "Hitlerin hampaat".
 Brusand
 Koordinaatit: 58°32′00″N, 5°46′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Hå
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,2 km²
Väkiluku (2022):  436
 – Väestötiheys:  2 180 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brusand on taajama Hån kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,2 neliökilometriä ja asukasluku 436 vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brusand Wikimedia Commonsissa
Carlo Mosca

Carlo Mosca, 2010
Carlo Mosca (12. lokakuuta 1945 – 30. maaliskuuta 2021) oli Italian prefekti ja tuomari.
Hän oli Italian tasavallan ansioritarin ritari.
CT Alagoas (1909)

| CT Alagoas |
| --- | --- |
 CT Alagoas

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  1908
Laskettu vesille:  7. syyskuuta 1909
Palveluskäyttöön:  28. helmikuuta 1910
Loppuvaihe:  poistettu alusluettelosta 22. maaliskuuta 1939
Tekniset tiedot
Uppouma:  560 t (standardi) 640 t (kuormattu)
Pituus:  73,15 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,08 m
Syväys:  2,42 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  81
Aseistus
Aseistus:  2 x 4" tykkiä 4 x 3" tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
CT Alagoas (runkonumero CT-6) oli Brasilian laivaston Pará-luokan hävittäjä (port. contratorpedeiro, torpedovenehävittäjä).
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1907 laivasto-ohjelmassa Yarrowilta Scotstounista, missä köli laskettiin 1908. Se laskettiin vesille 7. syyskuuta 1909 ja valmistui 28. helmikuuta 1910.
Palvelus

Alagoas poistettiin alusluettelosta 22. maaliskuuta 1939.