stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palladiumoksidi
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa palladiumoksidi on mustaa tai vihertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen hydraatti, jossa kideveden määrä vaihtelee. Palladiumoksidi on veteen liukenematonta, eikä liukene emäksiin tai happoihin kuningasvettä lukuun ottamatta. Kuumennettaessa yhdistettä 750–850 °C:n lämpötilaan se hajoaa palladiumiksi ja hapeksi.
Palladiumoksidia voidaan valmistaa kuumentamalla hienojakoista palladiumia happivirrassa yli 600 °C:n lämpötilaan. Toinen tapa on palladiumkloridin ja natriumnitraatin reaktio.
Palladiumoksidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä vedytysreaktioissa.
Roy Haynes

| Roy Haynes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1925
Kuollut: 12. marraskuuta 2024 (99 vuotta)
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1945–2024
Tyylilajit:  jazz, bebop hard bop, free jazz
Soittimet:  rummut
Levy-yhtiöt:  Mainstream Records ja EmArcy Records 
Aiheesta muualla
www.myspace.com/royhaynes
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Roy Haynes (13. maaliskuuta 1925 – 12. marraskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka pääinstrumentti on rummut. Roy Haynes soitti aina bebopista Charlie Parkerin kanssa John Coltranen kanssa tehtyyn vapaampiin kokeiluihin.
Haynes soitti uransa aikana useiden tunnettujen jazzmuusikoiden kanssa. Hän soitti 1940-luvulla Lester Youngin, 1950-luvulla Charlie Parkerin, Miles Davisin ja Thelonious Monkin, 1960-luvulla John Coltranen, 1970-luvulla Dave Brubeckin ja 1980-luvulla Freddie Hubbardin kanssa. Haynesin oma levytysura jatkui vuodesta 1954 vuoteen 2011. Hänen albumeihinsa kuuluvat muun muassa post-bopin klassikkona pidetty We Three, funkia, gospelia ja free jazzia yhdistellyt Hip Ensemble ja Fountain of Youth, jossa yhdistyi monia Haynesin uran yhteyksiä.
Diskografia

1954: Busman's Holiday (Emarcy)
1954: Roy Haynes Modern Group (Swing)
1956: Jazz Abroad  with Quincy Jones (Mercury)
1959: We Three  with Paul Chambers & Phineas Newborn (New Jazz)
1960: Just Us (New Jazz)
1962: Out of the Afternoon (Impulse!)
1963: Cracklin' (New Jazz) with Booker Ervin
1963: Cymbalism (New Jazz)
1964: People (Pacific Jazz)
1971: Hip Ensemble (Mainstream)
1972: Equipoise (Mainstream)
1973: Senyah (Mainstream)
1975: Togyu (RCA)
1976: Jazz a Confronto Vol. 29 (Horo)
1976: Sugar Roy (Kitty)
1977: Thank You Thank You (Galaxy)
1977: Vistalite (Galaxy)
1979: Live at the Riverbop (Marge)
1986: True or False (Freelance)
1992: Homecoming (Evidence)
1992: When It's Haynes It Roars (Dreyfus Records)
1994: My Shining Hour (Storyville)
1994: Te Vou! (with Pat Metheny) (Dreyfus Records)
1998: Praise (Dreyfus Records)
2000: The Roy Haynes Trio (Verve)
2000: Roy Haynes (MCA)
2001: Birds of a Feather: A Tribute to Charlie Parker (with Roy Hargrove, Dave Holland and Kenny Garrett) (Dreyfus Records)
2003: Love Letters (Columbia)
2004: Fountain of Youth (Dreyfus Records)
2004: Quiet Fire (reissue of Thank You Thank You and Vistalite) (Fantasy / Galaxy Music)
2006: Whereas (Dreyfus Records)
2011: Roy-Alty (Dreyfus / Dreyfus Records)
Palleropilvi

Palleropilvi, tässä Cirrocumulus undulatus
Palleropilvi, tässä Cirrocumulus stratiformis
Palleropilvi (Cirrocumulus, Cc) on kumpumaisista palleroista koostuva, valkoinen tai läpikuultava yläpilvi. Sen pallerot ovat syntyneet siksi, koska sen kehittyessä ilma on melko epävakaa. Se voi muodostua myös muiden yläpilvien kuten harso- tai untuvapilvien paksuuntuessa tai hajoavan hahtuvapilven noustessa alempaa korkeammalle. Palleropilviä ilmaantuu usein lämpimän rintaman tulon myötä, jolloin ilman kosteus on lisääntynyt korkealla. Palleropilvien ilmaantuminen ei kuitenkaan yleensä aiheuta säässä muutoksia.
Palleropilven alareuna on yli viidessä kilometrissä. Palleropilviä voi esiintyä erillisinä pieninä kokonaisuuksina tai laaja-alaisena lauttana, joka kattaa taivaasta alle puolet. Niissä voi olla aaltoja ja tasaisia alueita sekä kennomaisia tai vallinharjamaisia rakenteita, ja niiden osat ovat usein tasaisen kokoisia. Yksittäiset pallerot ovat suunnilleen ojennetun käden pikkurillin levyisiä. Palleropilvissä ei ole varjoja.
Jaottelu

Lajit:
Cirrocumulus stratiformis Cc str, kerrosmainen
Cirrocumulus lenticularis Cc len, mantelimainen
Cirrocumulus castellanus Cc cas, vallinharjamainen
Cirrocumulus floccus Cc flo, kokkareinen
Muunnokset:
Cirrocumulus undulatus Cc und, aaltomainen
Cirrocumulus lacunosus Cc lac, kennomainen, pilviläikkien välissä aukkoja
Lisäpiirteet:
Cirrocumulus virga Cc vir, sadejuovia
Cirrocumulus mammatus Cc mam, utaremaisia, alaspäin roikkuvia muotoja
Bo Palmgren

Bo Gustaf Palmgren (31. heinäkuuta 1909 Porvoo – 4. toukokuuta 1973 Helsinki) oli Helsingin yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori.
Palmgrenin vanhemmat olivat  varatuomari John Palmgren ja Ingrid Maria Ahlman. Hän tuli ylioppilaaksi 1926 ja luki isoisäänsä, isäänsä ja vanhempaa veljeään Gunnar Palmgrenia seuraten lakimieheksi. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti 1931 ja heti sen jälkeen lainopin kandidaatin tutkinnon. Tohtoriksi Palmgren väitteli 1936 konkurssioikeuden alalta, mutta kiinnostui sitten rikos- ja prosessioikeudesta ja julkaisi kolme vuotta myöhemmin teoksen Målsägandens åtalsrätt. Åbo Akademin dosentti Palmgrenista tuli 1939 ja Helsingin yliopiston dosentti 1942. Siellä hän teki sittemmin elämäntyönsä, rikos- ja prosessioikeuden ruotsinkielisenä professorina 1946–1972. Hänet tunnettiin liberaalina ja humaanina opettajana. Hänen Veli Merikosken kanssa  sotasyyllisyysoikeudenkäyntiin liittyvä sotasyyllisyyslakia koskeva kriittinen näkemyksensä herätti aikanaan huomiota. Palmgren toimi yliopiston vararehtorina ja Nylands Nationin inspehtorina ja osallistui aktiivisesti lakimiesten järjestötoimintaan. Hän toimi myös urheilua ja liikuntaa edistävissä yhdistyksissä ja Suomenruotsalaiset kansankäräjät -järjestössä.
Palmgrenin puoliso vuodesta 1939 oli Edith Eva Louise Reuterskiöld (s. 1916).
Pallotuoli

Eero Aarnion Pallotuoli
Pallotuoli on Eero Aarnion vuonna 1963 suunnittelema tuoli, joka tunnetaan futuristisesta pallomaisesta muotoilustaan. Sen kuori on lasikuitua ja sisus kankaalla verhoiltua vaahtomuovia. Se on suunniteltu hotelleihin, lentoasemille, parvekkeille tai vaikka valtamerilaivan kannelle eli paikkoihin, missä se suojaa tuulelta ja ympäristön hälyltä.
Tuoli oli ensimmäistä kertaa näytteillä Kölnin huonekalumessuilla Askon osastolla vuonna 1966, ja se sai suuren suosion.
Pallotuolista tuli yksi 1960-luvun kansainvälisistä muoti-ikoneista. Aarnio osti tuolin hallintaoikeudet takaisin Askolta 1990-luvun alussa. Vuonna 2005 tuoleja valmisti saksalainen yritys ja kappalehinta oli 4 500 euroa. Vientiä oli etenkin Japaniin ja Yhdysvaltoihin.
Vuoden 2016 joulukuusta alkaen Pallotuolia valmistaa ja myy Eero Aarnio Originals. Marraskuussa 2018 yritys valmisti pallotuolista Mikki Hiiri -version yhteistyössä Disneyn kanssa.
Pallotuoli kuuluu muun muassa Victoria and Albert Museumin kokoelmiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pallotuoli Wikimedia Commonsissa
Matti Paloheimo (purjehtija)

Matti Ilmari Paloheimo (s. 4. joulukuuta 1935 Kajaani) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut  purjehtija.
Paloheimo sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Matti Jokisen ja Reijo Laineen kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa Louhi-luokassa seitsemänneksi vuonna 1972 ja kymmenenneksi vuonna 1970. Louhi-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli kuudes vuonna 1968.
Seuratasolla Paloheimo edusti Merenkävijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden Louhi-luokassa vuosina 1968 ja 1973 sekä Soling-luokassa vuonna 1975.
Palmusammal

| Palmusammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Palmusammalet Climaciaceae
Suku::  Palmusammalet Climacium
Laji::  dendroides
Kaksiosainen nimi
 Climacium dendroides  (Hedw.) F.Weber & D.Mohr 
Katso myös
   Palmusammal Wikispeciesissä   Palmusammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palmusammal (Climacium dendroides) on yleinen, vaaleanvihreä sammal. Se kasvaa niityillä, lehdoissa, korpimaisilla soilla ja rannoilla. Yksittäinen sammal näyttää palmulta, mutta kasvi muodostaa tiheitä mattoja, jotka voivat olla jopa 10 cm paksuja.
Pale (kaupunki)

| Pale> Πάλη |
| --- | --- |
 Palen antiikin aikainen kylpylä vuonna 1810. Rakennus on myöhemmin tuhoutunut maanjäristyksessä.
Sijainti
 Pale
Koordinaatit:  38°13′5″N, 20°26′5″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Lixoúri, Kefaloniá, Jooniansaaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  400-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kefallenia, Akarnania
Aiheesta muualla
  Pale Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pale (m.kreik. Πάλη, Palē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kefallenian (nyk. Kefaloniá) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee siitä nimensä saaneella Palikín alueella saaren länsiosassa.
Historia

Pale oli klassisella ja hellenistisellä kaudella yksi saaren neljästä kaupungista Samen, Kranen ja Pronnoin ohella. Kaupungit muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä kuningas Kefaloksen pojasta nimeltä Paleas.
Palen huippukautta oli 400-luku eaa. Persialaissodissa vuonna 479 eaa. kaupungin tiedetään lähettäneen 200 hopliittia Plataiain taisteluun. Vuonna 435 eaa. se osallistui Korintin ja Korkyran väliseen meritaisteluun neljällä laivalla. Peloponnesolaissodassa Pale oli Ateenan puolella. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa hopea- ja pronssirahaa, jonka kuvituksessa esiintyivät muun muassa kuningas Kefalos sekä Pegasos ja Persefone. Palen itsenäisyys päättyi vuonna 189 eaa., kun se antautui neuvotteluissa roomalaisille.
Kefalonián saaren läntisin niemi Palikí on saanut nimensä kaupungista.
Rakennukset ja löydökset

Pale sijaitsi nykyisen Lixoúrin kaupungin pohjoispuolella. Sen akropolis eli linnavuori sijaitsi matalalla kukkulalla, joka tunnetaan nykyisin nimillä Paliókastro ja Ntoúri. Kukkula sijaitsee lähellä rannikkoa ja sen korkeus on noin 68 metriä meren pinnasta laskettuna. Kukkulalla tiedetään olleen kaupunginmuurin jäänteitä vielä 1600-luvulla. Nykyisin antiikkiset jäänteet ovat pääosin osana myöhempiä rakennuksia tai hajallaan kukkulan alueen maastossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pale Wikimedia Commonsissa
Palen lyömiä rahoja.
Palojoen valuma-alue (Tengeliö)

Palojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.97) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 338,81 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,49 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Vietonen, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Iso-Vietosen–Raanujärven alueelle (67.96).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Alisen Palojoen alue (67.971)
Keskisen Palojoen–Ylisen Palojoen alue (67.972)
Palojärven valuma-alue (67.973)
Rovanojan valuma-alue (67.974)
Kuusijoen valuma-alue (67.975)
Jänkkäjoen valuma-alue (67.976)
Airijoen valuma-alue (67.977)
Iso-Airin valuma-alue (67.978)
Piernojan valuma-alue (67.979)
Palojoensuu

Palojoensuussa oli 1800-luvulla Muonionniskan seurakunnan, myöhemmin Enontekiön kappeliseurakunnan kirkko. Kirkon paikka on aidattu ja siellä on muistomerkki. Seurakunta kokoontuu kesäisin pitämään messua vanhalla kirkonpaikalla.
Palojoensuu (pohjoissaameksi Bálojohnjálbmi) on Enontekiön kunnassa, Muonionjoen rannalla sijaitseva vaarojen ja suoalueiden ympäröimä noin sadan asukkaan kylä. Ajettaessa Palojoensuun kylästä Muoniosta Kilpisjärvelle johtavaa valtatietä 21 pohjoiseen saavutaan Karesuvannon kylään. Etelään päin ajettaessa seuraava kylä on Äijäjoki ja sen jälkeen Sonkamuotka. Kylästä itään johtavaa kantatietä 93 pitkin pääsee Enontekiön kuntakeskukseen Hettaan, jonne matkaa on 26 kilometriä.
Palojoensuusta alkaa kirjailija Yrjö Kokon vuonna 1947 nimeämä Neljän tuulen tie. Se kulkee Kilpisjärven kautta Norjaan Jäämeren rannalle asti.
Enontekiön neljäs kirkko sijaitsi Palojoensuussa vuosina 1827–1856, mutta se purettiin ja uusi kirkko rakennettiin nykyiseen kirkonkylään, Hettaan.
Palojoensuun kylässä on hautausmaa, vanhan kirkonpaikan muistomerkki ja vanha kyläkoulumiljöö, jonka asuntolassa matkailijat voivat kesäisin yöpyä. Asuntola on nykyisin kylätalona, jonka tiloja voi vuokrata kokous- ja juhlakäyttöön kyläyhdistykseltä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 86001–87000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
86001:stä ja päättyen 87000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Palojoki (Somero)

Palojoki on kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla, Kosken ja Ypäjän rajalla, Koskelta Ypäjälle johtavan yhdystien 2805 varrella.
Palojoen koulu perustettiin vuonna 1926 ja lopetettiin vuonna 1966. Kosken rajalla Koskelle vievän maantien varressa sijainnut koulu oli yhteinen Kosken kunnan kanssa, ja koulussa kävi oppilaita myös Koskelta.
Vielä vuonna 1960 Palojoella oli myös kaksi kauppaa: toinen vastapäätä koulua Kosken ja Ypäjän välisen maantien varrella ja toinen saman tien varressa tästä hiukan Ypäjän suuntaan.
Palojoen kulmakunta on osa Someron Vilukselan kylää ja sen nimi tulee Vilukselan Huistin talosta vuonna 1801 erotetusta Vähä-Huistin eli Palojoen uudistalosta, joka perustettiin Koskelta Perttulaan eli nykyiseen Ypäjän kirkonkylään johtavan maantien varteen, Paimionjoen sivujoen Palojoen rantaan.
Palokkaanjärvi

Palokkaanjärvi (ven. Судачье озеро, Sudatšje ozero) on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Haapalanjärven eteläpuolella ja laskee siihen Ognevitsa-joen kautta. Suoalueen keskellä sijaitsevan järven suurin syvyys on 4 metriä.
Palokkaanjärven ja Haapalanjärven välisellä kannaksella sijaitsee Palokkaankylä, joka useimmista muista lähiseudun kylistä poiketen oli jo 1800-luvulla venäläisten asuttama.
Birger Palonkoski

Birger Johannes Palonkoski, entinen Brännfors (6. joulukuuta 1913 Kauhajoki – 21. joulukuuta 1998) oli rakennusmestari, joka sai ensimmäisenä Suomessa ylirakennusmestarin arvonimen, vuonna 1978.
Palonkoski kävi keskikoulun ja valmistui rakennusmestariksi 1940. Hän osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan ja toimi välirauhan aikana rakennusmestarina Petsamon Nikkelin palveluksessa. Sotien jälkeen Palonkoski toimi rakennusmestarina Vaasassa sekä kaupungin että yksityisten palveluksessa, samoin kuin Vaasan tie- ja vesirakennuspiirin vastaavana rakennusmestarina. Vaasan läänin lääninrakennusmestariksi hänet nimitettiin vuonna 1954.
Palmer Eldritch: Kolmesti merkitty mies

| Palmer Eldrich: Kolmesti merkitty mies> The Three Stigmata of Palmer Eldritch |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip K. Dick
Kieli:  englanti
Genre:  tieteisromaani
Julkaistu:  1964
Suomennos
Suomentaja:  Arvi Tamminen
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  1994
ISBN:  951-578-166-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Palmer Eldritch: Kolmesti merkitty mies (engl. The Three Stigmata of Palmer Eldritch) on Philip K. Dickin vuonna 1964 ilmestynyt tieteisromaani. Teoksen on suomentanut Likelle vuonna 1994 Arvi Tamminen.
Aiheesta muualla

Michael Moorcock: A difficult gift. The Guardian 15.3.2003. (englanniksi)
The Three Stigmata of Palmer Eldritch. SF and Fantasy Masterworks Review 16.8.2010. (englanniksi)
Palojoki (Vantaanjoen sivujoki)

Palojoki on Vantaanjoen sivujoki Hyvinkäällä, Tuusulassa ja Nurmijärvellä keskisellä Uudellamaalla eteläisessä Suomessa.
Joki saa alkunsa Hyvinkäältä kaupungin keskustaajaman etelälaidoilta ja virtaa sieltä etelään alittaen pääradan lähellä Palopuron seisaketta, jonka nimenä vuoteen 1951 oli joen mukaan Palojoen seisake. Tuusulan puolella joki virtaa halki Jokelan taajaman, alittaa pääradan uudelleen, virtaa kappaleen matkaa Tuusulan ja Nurmijärven rajajokena, mutkittelee sitten vuoroin Tuusulan ja vuoroin Nurmijärven alueilla ja laskee Vantaanjokeen Nurmijärven Palojoen kylän luona, Suomen kansalliskirjailijan Aleksis Kiven lapsuusmaisemissa.
Joen valuma-alueen pinta-ala on 88,41 km² ja valuma-alueen järvisyys 0,05 %. Palojokea suurempia Vantaanjoen sivujokia ovat Keravanjoki, Lepsämänjoki, Luhtajoki, Kytäjoki, Keihäsjoki ja Tuusulanjoki.
Palladiumjodidi

| Palladiumjodidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7790-38-7
PubChem CID:  82251 ja 424947
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PdI2
Moolimassa:  360,22 g/mol
Ulkomuoto:  Mustia kiteitä
Sulamispiste:  350 °C (hajoaa)
Tiheys:  6,003 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Palladiumjodidi (PdI2) on palladium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja palladiumin pitoisuuden määrittämiseen gravimetrisesti.
Ominaisuudet

Palladiumjodidi on huoneenlämpötilassa mustaa kiteistä ainetta ja tämä on niin kutsuttu palladiumjodidin γ-muoto. Yhdiste on polymorfista ja sillä on myös kaksi muuta kidemuotoa, jotka ovat α-muoto ja β-muoto. Näistä punaista β-muotoa syntyy kuumennettaessa palladiumjodidin γ-muotoa alennetussa paineessa suljetussa putkessa laimean vetyjodidiliuoksen kanssa alle 600 °C:n lämpötilaan. Yli 600 °C:n lämpötilassa muodostuu mustaa α-muotoa. Palladiumjodidi on veteen liukenematonta, eikä se liukene orgaanisiinkaan liuottimiin metyyliasetaattia lukuun ottamatta. Ammoniakkiliuokset liuottavat yhdistettä ja palladiumjodidi liukenee myös natriumjodidia sisältäviin liuoksiin, jolloin muodostuu kompleksinen tetrajodopalladaatti(II)-ioni ([PdI4]2-). Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (PdI2·H2O)
Valmistus ja käyttö

Palladiumjodidia voidaan valmistaa saostamalla lisäämällä natriumjodidia liukoisten palladiumsuolojen kuten palladiumkloridin tai palladiumperkloraatin vesiliuoksiin. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla palladiumia alumiinijodidin kanssa.
Palladiumjodidia voidaan käyttää katalyyttinä valmistettaessa uusia hiiliatomien välisiä sidoksia kytkentäreaktioilla ja myös uusia hiilen ja heteroatomien välisiä sidoksia muodostavien reaktioiden katalyyttinä. Aikaisemmin näytteen palladiumpitoisuus määritettiin gravimetrisesti saostamalla näytteen sisältämä palladium palladiumjodidina.
HMS Pallas (1865)

| HMS Pallas |
| --- | --- |
 HMS Pallas

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Kölinlasku:  19. lokakuuta 1863
Laskettu vesille:  14. maaliskuuta 1865
Palveluskäyttöön:  6. maaliskuuta 1866
Poistui palveluskäytöstä:  romutettavaksi vuonna 1886
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 794 t
Pituus:  69 m
Leveys:  15 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  3 580 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  253
Aseistus
Aseistus:  2 × Armstrong 7" 110 naulan BL -tykkiä 4 × 7" MLR -tykkiä
HMS Pallas oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu puurunkoinen panssarifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Woolwichin telakalta ja sen köli laskettiin 19. lokakuuta 1863. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1865 ja se valmistui 6. maaliskuuta 1866.
Palvelus

Alus myytiin vuonna 1886.
Palmqvistin talo

Palmqvistin talo. Etualalla Pohjoisesplanadin puoleinen julkisivu, kuvan vasemmassa laidassa Alvar Aallon suunnittelema notariaattirakennus Fabianinkadun puolella.
Palmqvistin talo on Helsingissä Pohjoisesplanadi 23:ssa sijaitseva empiretyylinen, vuosina 1837–1838 rakennettu kolmikerroksinen toimisto- ja liiketalo. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Anders Fredrik Granstedt ja rakennutti  räätälimestari Albin Palmqvist. Palmqvistin makasiini ja verstas olivat talon Fabianinkadun puoleisessa siivessä ja Pohjoisesplanadin puolella oli kauppoja ja asuntoja.
Perimätiedon mukaan Aleksis Kivi asui ylioppilas­aikanaan yhden lukukauden Palmqvistin talossa ja vieraili Palmqvistien luona usein myöhemminkin. Hänen on myös väitetty kosineen Albin Palmqvistin tytärtä Albinaa.
Nykyään talossa toimii muun muassa Arabian lippulaivamyymälä.
Palmqvistin taloa uhkasi 1950-luvulla purkaminen kun samassa korttelissa pääkonttoriaan pitänyt Pohjoismaiden Yhdyspankki suunnitteli notariaattiosastonsa rakentamista Fabianinkadun varrelle. Suunnitelma muuttui kuitenkin että lopulta pankin laajennusosaa varten purettiin vain Palmqvistin talon Fabianinkadun puolella ollut matala siipirakennus. Uusi notariaattirakennus valmistui sen paikalle vuonna 1964, ja sen suunnitteli arkkitehti Alvar Aalto. Se on vain kolmikerroksinen ja sopi siten Palmqvistin talon korkeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palmqvistin talo Wikimedia Commonsissa
Paloveden alue

Paloveden alue (vesistöaluetunnus 35.32) on Näsijärven–Ruoveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 332,73 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,69 %. Vesistön alueen alarajana on Muroleenkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 6 101,91 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,2 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Näsijärveen, joka sijaitsee Näsijärven alueessa (35.31).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Paloveden lähialue (35.321)
Jäminginselän–Ruhalanselän alue (35.322)
Nenos-Kieringan valuma-alue (35.323)
Paarlammin valuma-alue (35.324)
Pärjänojan valuma-alue (35.325)
Myllyojan valuma-alue (35.326)
Isojärven valuma-alue (35.327)
Tarvonojan–Myllyojan valuma-alue (35.328)
Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alue (35.329)
Paluumuutto

Paluumuutto tarkoittaa henkilön muuttamista takaisin omaan tai esivanhempiensa kotimaahan tai kotiseudulle.
Paluumuuttajiksi ei lasketa sellaisia kausisiirtolaisia, jotka liikkuvat kahden maan välillä työn perässä, eikä kotimaahansa palautettuja pakolaisia.
Maailmanlaajuisesti paluumuuton suorittaa arviolta jopa 25–30 prosenttia kaikista siirtolaisista. Paluumuuttoa ei tilastoida kaikissa maissa, joten sitä tutkitaan esimerkiksi väestönlaskentojen, väestörekisterien, matkustajaluetteloiden, elämäkertojen, kirjeiden, päiväkirjojen ja haastattelujen avulla.
Paluumuutolle voi olla useita syitä. Henkilö voi palata ulkomailta kotimaahan esimerkiksi töiden loppuessa tai eläkkeelle. Vanha kotimaa on saattanut alkaa tarjota koulutetulle asiantuntijalle parempia työmahdollisuuksia tai elintasoa kuin aikaisemmin. Paluumuuttaja on usein säilyttänyt uudessa maassaankin vanhan maan kansalaisuuden, joskus kaksoiskansalaisuuden muodossa, tai asunnon kotimaassa.
Kotimaahan paluun voi tehdä houkuttelevaksi esimerkiksi perhesuhteet, tyytymättömyys oloihin uudessa maassa, velvoitteet sukulaisia kohtaan, uskollisuus kotimaalle tai isänmaallisuus, usko parempiin mahdollisuuksiin kotimaassa, tai nostalgia. Paluumuuttajaa voi estää palaamasta esimerkiksi avioliitto ja lapset uudessa maassa, tai vanhan kotimaan huonontuneet olosuhteet. Jotkut palaavat vasta, kun olot vanhassa kotimaassa ovat vapautuneet tarpeeksi.
Italialaisen sosiologin Francesco Cerasen luokittelun mukaan paluumuuttajia on neljää tyyppiä. ”Epäonnistunut” paluumuuttaja ei ole löytänyt töitä ulkomailta tai onnistunut sopeutumaan sinne. ”Konservatiivinen” paluumuuttaja oli ulkomailla suunnitellusti vain tietyn ajan ansaitsemassa rahaa tai opiskelemassa. ”Innovatiivinen” paluumuuttaja muuttaa takaisin kotimaahan suunnitelmiensa vastaisesti, koska poliittiset, taloudelliset tai yhteiskunnalliset olosuhteet ovat muuttuneet jommassa kummassa maassa. Tällaiset paluumuuttajat ovat joskus korkeasti koulutettuja asiantuntijoita, joilla voi olla suuri vaikutus kotimaassaan. Neljäs paluumuuttajien ryhmä ovat eläköityneet paluumuuttajat, jotka palaavat kotimaahansa, koska siellä on halpaa elää.
Paluumuuttajilla voi olla merkittäviä vaikutuksia kotimaansa yhteiskunnassa, taloudessa ja politiikassa. He tuovat säästönsä ja ammattitaitonsa mukanaan, ja jo ennen paluuta he ovat saattaneet lähettää kotimaahansa säännöllisesti rahaa. Paluumuuttajat tuovat mukanaan myös uudenlaisia kulttuurillisia tapoja ja kulutustottumuksia, jotka voivat levitä koko yhteiskuntaan.