stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolmiköytisienvuoren kalliomaalaus

| Kolmiköytisienvuoren kalliomaalaus |
| --- | --- |
 Kolmiköytisienvuori lännestä kuvattuna. Kalliomaalaus näkyy punertavana läiskänä.
Sijainti
 Kolmiköytisienvuoren kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°16′14.1193″N, 28°37′37.8843″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Aiheesta muualla
  Kolmiköytisienvuoren kalliomaalaus Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kolmiköytisienvuoren kallionmaalaus sijaitsee Ruokolahdessa Etelä-Karjalassa Etelä-Saimaan itäosissa. Maalaus käsittää yhden tiiviisti maalatun kohdan kalliossa, joka näkyy kauemmaksi järvelle. Maalaus on ajoitettu nuoremmalle neoliittiselle kivikaudelle. Paikalle on opastus Äitsaaren Savilahdesta Sapolaan kääntyvän tien tuntumasta.
Löytyminen ja tutkimus

Maalauksen löysi vuonna 1977 Timo Miettinen, joka on myös merkitty maalauksen inventoijaksi. Miettinen inventoi maalauksen myös vuonna 1994 ja Minna Kähtävä-Marttinen vuonna 1996. Kolmiköytyisienvuoresta noin 2 kilometriä länteen sijaitsevasta Korosniemestä on löydetty tyypillisen kampakeramiikan asuinpaikka. Sijaintikorkeuden perusteella kalliomaalaus on ajoitettu noin 3 000 eaa..
Kalliomaalauksesta etelään sijaitsee kaksi ajoittamatonta kiviröykkiötä, jotka tosin saattavat olla kaskiraunioita. Kallioseinämä lohkeilee juuri maalauksen kohdalla.
Maalaus

Kalliomaalaus sijaitsee Etelä-Saimaan itäosissa Äitsaaren länsirannalla, Riislahden kaakkoispuolella olevan Kolmiköytisienvuoren länsilounaaseen katsovassa kallionseinämässä. Maalattu alue sijaitsee 3,5−4,5 m vedenpinnan yläpuolella, mikä tekee noin 79,20 metriä merenpinnan yläpuolella. Maalauksen alla on kuivillaan olevaa rantakivikkoa.
Maalauskohta erottuu järvelläkin kauaksi. Kuvia suojaa kalliolippa, joka pitää sen kuivana sateellakin. Maalauskohta on voimakkaan oranssinpunainen eikä ole haalistunut kovinkaan pahasti. Kuviot ovat silti melko suttaantuneet eikä kaikkia yksityiskohtia enää erota. Puuroutuminen saattaa johtua veden pitkäaikaisesta vaikutuksesta esimerkiksi järven laineiden vaikutuksesta tai sateen ulottuessa joskus lipan suojaan. Kuvakentän koko on 1,35×2,45 metriä, mutta keskittymä sijaitsee paljon pienemmällä alueella.Maalauksessa on kolme erillistä aluetta.
Suurimmat kuviot sijaitsevat pahoin punaiseksi puuroutuneessa pääkentässä. Silmään pistää kaksi isohkoa käsiään adoranttisesti kohottavaa ihmishahmoa, joiden jalkopäät katoavat punavärin sekaan. Ensivaikutelmaksi jää useiden leveiden pystyviivojen vedot ihmisvartaloiden välissä jalkopään ympärillä. Päiden yläpuolellakin näkyy punaväriä. Muunlaisia tulkintoja on myös esitetty. Kuviossa esiintyy mahdollisesti kaksi peräkkäistä veneenkuvaa. Punaväriläiskän keskeltä voi myös nähdä tummemmalla värillä maalattu ihmishahmo.
Hieman erillään ja oikealla ylhäällä erottuu selvästi lyhyempi ihmishahmo rinnallaan oikealta alhaalta luikerteleva käärme. Myös ihmisen vartalo vaikuttaa käärmemäiseltä. Joidenkin kuvien mukaan ihmisellä on saattanut joskus olla koukkupolvet. Ihmisen vasemmalla puolella voi nähdä kaksi aaltoviivaa sekä suuripäisen ihmisen sivukuva. Lisäksi voidaan nähdä vaakaviivoja ja ehkä kalan kuvioita.
Pääryhmän oikealla puolella on haalistuneita ja vaikeasti erottuvia kuvioita. Viiva saattaa olla käärmemäisesti mutkitteleva. Myös pieni eläin on havaittu pystyviivojen yläpuolella. Kiveä peittää tässä kohtaa harmaa jäkälä.
Eräs tulkinta Kolmiköytisienvuoren maalaukselle on, että šamaani on muuttumassa puoliksi ihmisen ja käärmeen hahmoksi. Käärmemäinen muoto mahdollisti luikertelemaan aliseen maailmaan asioita hoitamaan. Suuret ihmisenkuviot voisivat esittää suurempaa mahtia ja voimaa omaavia "vuorten miehiä". Mertakallion kalliomaalauksessa putoava ihminen omaa myös käärmemäisiä piirteitä. Juusjärven kalliomaalauksessa on ihmishahmon alavartalossa käärmeen piirteitä.
Aiheesta muualla

Luettelo Suomen kalliomaalauksista ja ns. punamultaläikistä Suomen muinaistaideseura ry. Arkistoitu 30.10.2013. Viitattu 1.5.2011.
Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia
Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset (Arkistoitu – Internet Archive), Kulttuurin Keski-Suomi
Lähikuva pääkuvakentästä, jossa näkyy kaksi suurta hahmoa kädet ylöspäin kohotettuina ja oikealla ihmisen ja käärmeen piirteet yhdistävä kuvio.
Kolumbianromisko

| Kolumbianromisko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Romiskot Anhimidae
Suku::  Töyhtöromiskot Chauna
Laji::  chavaria
Kaksiosainen nimi
 Chauna chavaria  (Linnaeus, 1766) 

Katso myös
   Kolumbianromisko Wikispeciesissä   Kolumbianromisko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kolumbianromisko (Chauna chavaria) on romiskoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosista.
Koko ja ulkonäkö

Kolumbianromisko on hyvin suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 76–94 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kolumbianromisko on yleisväritykseltään harmaa. Päälaki ja työhtö ovat vaaleanharmaat ja silmien ympärillä on paljas punainen ihoalue. Nokka on punainen ja koukkupäinen. Linnun kurkku ja posket ovat valkoiset ja pitkä kaula on musta. Kolumbianromiskon siivet, selkä ja pyrstö ovat tummanharmaat ja siiven alapuoella on valkoista. Lajin vatsa on väriltään ruskehtavan harmaa. Klumbianromiskon jalat ovat pitkät, paksut ja väriltään punaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kolumbianromiskoa tavataan ainoastaan Kolumbian pohjoisosista ja pieneltä alueelta Venezuelan kaakkoisosasta. Lajin elinympärsitöä ovat kosteikot kuten suot, marskimaat, laguunit ja hitaasti virtaavien jokien rannat. Kannan kooksi arvioidaan 60 000–130 000 aikuista lintua. Kantaa uhkaavat elinympäristön vähentyminen saastumisen ja maatalousmaaksi muuttamisen takia, munien keräily ja lintujen pyydystäminen lemmikeiksi. Kolumbianromiskot elävät yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Linnunravintoa ovat vesikasvien lehdet, juuret ja siemenet. Kolumbianromiskon pesimäkausi alkaa loka-marraskuussa. Pesä on suuri litteä alusta, joka rakennetaan vesikasveista. Naaras munii 2–7 munaa.
Mamadou Konaté

Mamadou Konaté (1897 Kati – 11. toukokuuta 1956 Bamako) oli malilainen opettaja ja poliitikko.
Konaté valmistui William Ponty -koulusta ja toimi opettajana maaseudulla. Vuodesta 1930 lähtien hän opetti Bamakon École primaire supérieuressa ja vuodesta 1934 toimi vasta perustetun École ruralen rehtorina. Konaté osallistui erilaiseen järjestötoimintaan ja oli ehdokkaana Ranskan Sudanin ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1945. Hän perusti Modibo Keïtan kanssa Bloc soudanais -puolueen, josta vuonna 1946 tuli Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain. Konaté toimi Ranskan Sudanin edustajana Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1946–1956. US–RDA:n puheenjohtajana hän oli Malin itsenäisyyden pääarkkitehti, jonka kuolema maksatulehdukseen avasi Modibo Keïtalle tien valtaan.
Adame Ba Konaré

Adame (myös Adam, Adama) Ba Konaré (s. 1. toukokuuta 1947 Ségou) on malilainen historioitsija ja maan entisen presidentin Alpha Oumar Konarén puoliso.
Adame Ba syntyi hammaslääkärin perheeseen. Hän valmistui Bamakon opettajakorkeakoulusta ja meni naimisiin Alpha Oumar Konarén kanssa vuonna 1971. Adame Ba Konaré suoritti miehensä tavoin tohtorintutkinnon historiasta Varsovan yliopistossa vuonna 1976. Hän työskenteli Bamakon opettajakorkeakoulun historian professorina vuosina 1976–1992 ja toimi korkeakoulun historian ja maantieteen laitoksen johtajana vuosina 1981–1984. Konaré on kirjoittanut historiantutkimuksia, kaunokirjallisuutta ja laatinut hakuteoksia.
Konaré ja hänen puolisonsa osallistuivat presidentti Moussa Traorén aikana Malin demokratialiikkeeseen. He olivat perustamassa kustannusliike Jamanaa, sanomalehti Les Échosia ja Adéma-PASJ -puoluetta. Alpha Oumar Konaré valittiin Malin presidentiksi vuosina 1992 ja 1997. Toisen virkakauden päätyttyä vuonna 2002 pariskunta asui Etiopian Addis Abebassa, jossa Alpha Oumar Konaré toimi Afrikan unionin komission puheenjohtajana vuosina 2003–2008.
Työskenneltyään lyhyen aikaa opetusministeriön tarkastajana vuonna 1992 Konaré keskittyi miehensä virkavuosina julkisuusdiplomatiaan ja kirjallisiin projekteihinsa. Hän toimi myös perustamansa Bamakon naisten museon Muso Kundan johtajana. Myöhemmin Konaré on esiintynyt julkisuudessa varsinkin historian poliittista väärinkäyttöä vastaan. Vuonna 2008 hän julkaisi esseekokoelman, jonka kimmokkeena toimi Ranskan presidentin Nicolas Sarkozyn puhe Dakarin yliopistossa heinäkuussa 2007. Konaré on perustanut myös Mémoire-Afrique -nimisen historioitsijayhdistyksen.
Kolmiosainen tutkielma

| Kolmiosainen tutkielma |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  teologia
Julkaistu:  200–luku
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kolmiosainen tutkielma on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi I, kirja 5). Tutkijat ovat lukeneet sen osaksi valentinolaista kirjallisuutta, ja se on ajoitettu 200-luvulle. Kirjoitus on eräänlainen valentinolaisen kosmologian ja teologian yleisesitys.
Sisältö

Tutkielma koostuu nimensä mukaisesti kolmesta osasta, jotka on jaettu edelleen yhteensä kuuteentoista lukuun:
Osa I
Johdanto
Isä
Poika ja kirkko
Aioniset emanaatiot
Aioninen elämä
Epätäydellinen syntyminen Logoksen kautta
Logoksen kääntymys
Vapahtajan emanaatio
Logoksen Pleroma ("Täyteys")
Järjestyminen
Osa II
Materiaalisen ihmiskunnan luominen
Osa III
Teologioiden moninaisuus
Lihaksi tullut Vapahtaja ja hänen kumppaninsa
Ihmiskunnan kolmijako
Ennalleenpalauttamisen kulku
Kokoonkutsuttujen lunastus
Kirjallisuutta

The Tripartite Tractate. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 1. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
The Tripartite Tractate. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 58–103.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

The Tripartite Tractate. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
The Tripartite Tractate. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Jon Koncak

| Jon Koncak> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jon Francis Koncak
Syntynyt: 17. toukokuuta 1963 (ikä 61) Cedar Rapids, Iowa
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  213 cm
NBA-varaus:  5. varaus, 1985 Atlanta Hawks
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
:   SMU
Seurajoukkueet
1985–1995 1995–1996:   Atlanta Hawks  Orlando Magic
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 |  |  |
Jon Francis Koncak (s. 17. toukokuuta 1963 Cedar Rapids, Iowa) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi sentterinä NBA:ssa 11 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Koncak pelasi yliopistosarjoissa texasilaisen Southern Methodist Universityn joukkueessa. Atlanta Hawks varasi hänet NBA:han viidennellä varausvuorolla vuoden 1985 varaustilaisuudessa.
Koncak edusti NBA:ssa vuosina 1985–1995 Atlanta Hawksia ja sen jälkeen vielä yhden kauden ajan Orlando Magicia. Hän pelasi kaikkiaan 784 runkosarjaottelua 20,9 minuutin keskimääräisellä peliajalla ja 53 pudotuspeliä 19,4 minuutin peliajalla. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 4,5 pistettä ja otti 4,9 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 4,2 pistettä ja 3,9 levypalloa.
Koncak voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Jean-Marie Koné

Jean-Marie Koné (vasemmalla) ja John F. Kennedy Valkoisessa talossa vuonna 1961.
Jean-Marie Koné (5. lokakuuta 1913 Sikasso – 15. toukokuuta 1988 Abidjan) oli malilainen poliitikko.
Koné syntyi siirtomaahallinnon virkailijan kymmenlapsiseen perheeseen. Hän kävi koulua Sikassossa ja Bamakossa ja valmistui Dakarin William Ponty -koulusta vuonna 1935. Koné työskenteli opettajana ja rehtorina Gaossa, Koumandoussa, Loulounissa ja Bougounissa. Hän osallistui ammattiyhdistystoimintaan ja perusti Modibo Keïtan kanssa siirtomaavaltaa arvostelleen lehden L’œil du Kénédougou vuonna 1943.
Koné oli yksi Sudanin liiton perustajista ja sen politbyroon jäsen. Hän toimi Ranskan Sudanin ja sitä seuranneen Sudanin tasavallan hallituksen varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana vuosina 1957–1959. Vuonna 1959 hänestä tuli oikeusministeri ja vuonna 1962 Malin taloussuunnitteluministeri.
Sudanin liiton maltilliseen siipeen kuulunut Koné joutui epäsuosioon Malin frangin devalvoinnin takia vuonna 1967 eikä häntä valittu politbyroon korvanneen vallankumouksen puolustuskomitean jäseneksi. Moussa Traorén johtaman sotilasvallankaappauksen jälkeen hän toimi väliaikaisen hallituksen ulkoministerinä vuosina 1968–1969.
Kommunisti (neuvostoliittolainen lehti)

Kommunistin kansilehti vuodelta 1927.
Kommunisti oli Neuvostoliitossa vuosina 1925–1937 julkaistu suomenkielinen kommunistinen teoreettinen aikakauslehti. Se oli NKP(b):n Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden äänenkannattaja. Julkaisijana toimi Kustannusliike Kirja ja vuodesta 1936 NKP(b):n Karjalan aluekomitean kustannusliike.
Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa 48-sivuisena aluksi Leningradissa ja vuodesta 1936 Petroskoissa. Sen vastaavia toimittaja olivat Juho Kustaa Lehtinen ja Paavo Hyppönen. Toimituskollegioon kuuluvat eri aikoina Yrjö Sirola, Lauri Letonmäki, Kustaa Mikko Evä, Ville Ojanen, Juho Komu, Kustaa Rovio, Jukka Lehtosaari, Väinö Lattunen, Yrjö Karppanen, Jukka Lemetti, Pentti Notko, E. Mäkinen, J. Puro ja I. Antipina.
Kommunisti oli suunnattu Leningradin alueen ja Neuvosto-Karjalan suomenkielisille puolueaktiiveille sekä Neuvostoliitossa asuville SKP:n jäsenille. 1 500 kappaleen painoksesta osa levisi Suomeen sekä Yhdysvaltojen ja Kanadan suomalaissiirtolaisten keskuuteen. Lehden tehtävänä oli Neuvostoliiton sosialistisen rakennustyön sekä kansainvälisen työväenliikkeen kokemusten tarkastelu ja analyysi. Siinä julkaistiin NKP(b):n puoluekonferenssien ja keskuskomitean täysistuntojen päätöksiä, puoluejohtajien puheita ja kirjoituksia sekä Kominternin ja SKP:n aineistoja.
Lehti lakkautettiin 1930-luvun lopun suomalaisvainojen seurauksena. Viimeinen numero ilmestyi huhtikuussa 1937.
Aiheesta muualla

Kommunisti digitoituna kansalliskirjastossa
Konformisuus

Konformisuus tai konformismi on yksilön ajatusten, tunteiden tai käyttäytymisen mukautumista kohti jotain ilmaistua, ymmärrettyä tai kuviteltua sosiaalista normia. Nämä normit ovat ryhmäkohtaisia, vaikka yksilöt usein uskovat niiden olevan universaaleja. Konformisuuden on havaittu vaikuttavan ihmisten poliittisin mielipiteisiin, kuuliaisuuksiin ja käyttäytymiseen.
Yksilön omaksuma sosiaalinen normi voi olla jotain, jota useimmat ihmiset kyseisessä ryhmässä ajattelevat, tuntevat tai tekevät. Se voi myös olla jotain, jonka ryhmä hyväksyy. Konformisuus voi kohdistua normeihin, jotka on ilmaistu suoraan, tai normeihin, jotka omaksutaan havainnoimalla toisten käyttäytymistä. Joskus ihminen voi mukautua kuvittelemaansa tai olettamaansa normiin ja käyttäytyy tavalla, joka saa hänet tuntemaan olevansa ryhmän jäsen. Joskus ihminen voi mukautua normiin, jota ei todellisuudessa ole olemassa. Usein ihmiset yliarvioivatkin ryhmän antaman tuen jollekin ajatukselle, tunteelle tai käyttäytymiselle.
Konformisuus tarjoaa erilaisia sopeutumisetuja. Mukautuminen toisten ajatuksiin, tunteisiin ja käyttäytymiseen edistää vuorovaikutuksen onnistumista. Useiden muiden ihmisten tekemä valinta tai antama esimerkki voi kertoa valinnan paremmuudesta. Konformisuus voi lähentää ryhmän jäseniä toisiinsa ja sitä kautta parantaa yksilön itseluottamusta ja hyvinvointia sekä hyväksyntää ja arvostusta ryhmässä. Konformisuus voi myös lisätä ylpeyttä omasta ryhmästä ja tyytyväisyyttä sen jäsenyyteen. Erimielisyys ryhmän kanssa voi vastaavasti aiheuttaa häpeää ja nolostumista, ja ryhmä voi eristää ja jopa erottaa jäsenen, joka ei mukaudu. Konformisuus myös helpottaa ryhmän yhteistoimintaa. Konformisuuden monien hyötyjen vuoksi jotkut ovat kutsuneet sitä jopa kulttuurievoluution edellytykseksi.
Valheellisessa konsensusvaikutuksessa on kyse ilmiöstä, jossa ihminen ajattelee muiden ihmisten jakavan heidän vaikutelmansa. Ilmiö on päinvastainen konformismin kanssa. Ihmisellä voi esimerkiksi olla taipumus ajatella, että muilla ihmisillä herää samanlaisia tunnetiloja heidän joutuessaan todistamaan jotakin kohtausta.
Kolme miestä ja pikkuneiti

| Kolme miestä ja pikkuneiti> Three Men and a Little Lady |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Emile Ardolino
Käsikirjoittaja:  Charlie Peters
Tuottaja:   Robert W. Cort  Ted Field  Jean-François Lepetit 
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Adam Greenberg
Leikkaaja:  Michael A. Stevenson
Lavastaja:  David M. Haber
Pääosat:   Tom Selleck  Ted Danson  Steve Guttenberg  Nancy Travis  Robin Weisman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Interscope Communications Touchstone Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Kolme miestä ja baby
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolme miestä ja pikkuneiti (Three Men and a Little Lady) on elokuvan Kolme miestä ja baby (1987) jatko-osa vuodelta 1990.
Juoni

Emile Ardolinon ohjaamassa jatko-osassa Mary Benningtonista on kasvanut pikkuneiti. Aiempi järjestely ei enää tunnu täysin toimivalta. Maryn äiti haluaa naimisiin ja sulhasehdokas on jo tiedossa. Tom Selleckin esittämä Peter Mitchell epäilee, ettei miehellä ole puhtaita jauhoja pussissaan. Hän ottaa kavereidensa kanssa selville, että Mary joutuisi käymään koulua kaukana kotoa. Mahdollinen isä kun ei pidä lapsista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tom Selleck   | … |   Peter   |
|   Ted Danson   | … |   Jack   |
|   Steve Guttenberg   | … |   Michael   |
|   Nancy Travis   | … |   Sylvia   |
|   Robin Weisman   | … |   Mary   |
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1995 Asko Alanen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle yhden tähden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”. Hän kuvaa elokuvaa lyhyesti sietämättömäksi jatko-osaksi.
Yksi elokuvan tunnetuimpia kappaleita on muun muassa lopputeksteissä esiintynyt Boy Meets Girlin ”Waiting For a Star to Fall”.
Aiheesta muualla

Kolme miestä ja pikkuneiti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kolme miestä ja pikkuneiti Elonet.
Konfliktiarkeologia

Konfliktiarkeologia on arkeologian suuntaus, jonka tavoitteena on tutkia sodan ja väkivallan materiaalisia jäänteitä.
Suuntauksen voidaan nähdä alkaneen 1990-luvulta, jolloin useat arkeologit kyseenalaistivat vallitsevan käsityksen esihistorian rauhanomaisuudesta.. Samaan aikaan 1800-luvulla käytyjen Little Bighornin ja Palo Alton taisteluiden taistelukentillä tehdyt tutkimukset osoittivat arkeologisen tutkimuksen potentiaalin myös yksittäisten taisteluiden tutkimuksessa. Kiinnostus levisi vähitellen koskemaan myös tuoreempia konflikteja ja ensimmäinen 1900-luvun konfliktien arkeologiaa käsittelevä konferenssi järjestettiin Kapkaupungissa vuonna 1999.
Suomalaisten arkeologien keskuudessa 1900-luvun konfliktien arkeologisia tutkimuksia pidettiin vielä 2000-luvun alussa laajalti merkityksettöminä, mutta asenteet ovat sittemmin muuttuneet, ja konfliktiarkeologia on herättänyt yhä kasvavaa kiinnostusta sekä arkeologien että suuren yleisön keskuudessa. 2010-luvun suomalaisiin konfliktiarkeologisiin tutkimuskohteisiin kuuluu muun muassa Hangossa toiminut Neuvostoliiton merisotilaallinen tukikohta sekä Porissa toiminut Luftwaffen huoltokenttä.
Komppi (Rauma)

Kompin saari ilmakuvassa vuonna 1940.
Komppi on asuinalue Raumalla, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä kaupungin keskustan länsipuolella Rauman sataman ja entisen Hollmingin telakka-alueen keskellä. Komppi oli vielä 1940-luvulla saari, joka vähitellen jäi telakka- ja satama-alueen sisään, kun ympäröivät vesialueet täytettiin ja rakennettiin. Parisenkymmentä pientaloa käsittävän asuinalueen on suunnitellut ruotsalaissyntyinen arkkitehti Albert Richardtson. Asukkaita Kompissa on noin 50.
Historia

Komppi oli alun perin noin kolmen hehtaarin kokoinen pyöreä saari, joka sijaitsi Korkeakarin ja Petäjäksen saarten välissä. Sen eteläpuolella oli Kompin lahti, jonka takana puolestaan sijaitsi Rauman satama. Saaressa oli kaksi huvilaa, joista vanhempi oli rakennettu vuonna 1880. Viereisessä Korkeakarin saaressa aloitti vuonna 1920 toimintansa ikkunalasitehdas, jonka työläisille päätettiin rakentaa oma asuinalue Kompin saareen. Sen suunnittelusta vastasi Turussa vaikuttanut arkkitehti Albert Richardson ja asuinalue valmistui jo ennen lasitehtaan käynnistymistä vuonna 1919. Richardtson suunnitteli saarta kiertävän kehäkadun, jonka varrelle rakennettiin yhteensä 18 kahden perheen käyttöön tarkoitettua puurakenteista pientaloa. Niihin kuului lisäksi kahden talon yhteinen piharakennus, joka oli sijoitettu tonttien rajalle. Saarta kiertävän kehäkadun ulommaiset tontit rajoittuivat mereen ja niillä oli omat laiturit ja venepaikat. Kompin ja Korkeakarin saarten välille rakennettiin myös silta.
Saarta ympäröivän vesialueen täyttö alkoi 1940–1950-lukujen vaihteessa, jolloin Kompin pohjoispuolella aloitti toimintansa Hollming Oy:n telakka. Myöhemmin täytettiin saaren eteläpuolinen Kompinlahti, jonka paikalla on nykyään muun muassa sataman portti sekä paikoitusaluetta, jonka läpi kulkee Hakunintie niminen katu. Alueen asukkaat kärsivät pitkään sataman rekkaliikenteen aiheuttamista meluhaitoista, jonka vuoksi 2000-luvun alussa tehty asemakaavamuutos vaati Rauman satamaa ympäröimään osan alueesta meluaidalla. Se valmistui lopulta vuonna 2007.