stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kimmo Taavila

| Kimmo Taavila |
| --- | --- |
 Kimmo Taavila 2010 Jussi-gaalassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1965 (ikä 58)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Elokuvaleikkaaja
Kimmo Taavila (s. 24. lokakuuta 1965) on suomalainen elokuvaleikkaaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on voittanut neljä kertaa Parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon, elokuvista Sairaan kaunis maailma, Vares – yksityisetsivä, Joki sekä Rare Exports.
Hän on myös käsikirjoittanut ja ohjannut lyhytelokuvia.
Taavila on  opiskellut Helsingin yliopistossa ja Taideteollisen korkeakoulun Elokuvataiteen osastolla.
Aiheesta muualla

Kimmo Taavila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kimmo Taavila Elonetissä. (suomeksi)
Palkittu leikkaaja Kimmo Taavila sai tukea omalle elokuvalleen Helsingin Sanomat 2002
Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan

Tieteellinen luokittelu
Taksonomia
Systematiikka
Kladistiikka
Luokittelun tasot
yläkunta / domeeni
kunta
alakunta
osakunta
yläjakso, yläkaari
pääjakso / kaari
alajakso / alakaari
osajakso / osakaari
yläluokka
luokka
lahko
heimo
tribus
suku
sektio
sarja
laji
alalaji
muunnos / serotyyppi
muoto
erityismuoto
lajike / rotu
Termejä
taksoni
fenetiikka
kladistiikka
tyyppilaji
binominen nimistö
holotyyppi
Luettelo systematiikassa yleisistä latinan- ja kreikankielisistä sanoista
rengaslajit
Integrated Taxonomic Information System
Kasvien luokittelu
Angiosperm Phylogeny Group
APG II -luokittelu
APG III -luokittelu
Cronquistin luokittelu
Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan
Linnén Systema Naturaen kansilehti.
Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan on ruotsalaisen luonnontieteilijän Carl von Linnén kehittämä eliöille tarkoitettu taksonominen luokitusjärjestelmä, jolla ei ole kehitysopillista perustaa. Putkilokasvien luokitus perustuu lähinnä heteiden lukumäärään. Luokituskriteerinä käytettiin lisäksi sitä, ovatko heteet ja emit samassa vai eri kukassa eli ovatko kukat kaksi- vai yksineuvoisia.
Kasvit, joiden kaikki kukat ovat kaksineuvoisia

Jokaisessa kukassa on sekä heteitä että emejä.
Kasvit, joiden kaikki kukat ovat kaksineuvoisia > Erillisheteisiä

Monandria – Yksiheteiset
Diandria – Kaksiheteiset
Triandria – Kolmiheteiset
Tetrandria – Neliheteiset
Pentandria – Viisiheteiset
Heksandria – Kuusiheteiset
Heptandria – Seitsenheteiset
Oktandria – Kahdeksanheteiset
Enneandria – Yhdeksänheteiset
Dekandria – Kymmenheteiset
Dodekandria – Kaksitoistaheteiset
Ikosandria – Parikymmenheteiset
Polyandria – Moniheteiset
Didynamia – Kaksi pitkää ja kaksi lyhyttä hedettä
Tetradynamia – Neljä pitkää ja kaksi lyhyttä hedettä
Kasvit, joiden kaikki kukat ovat kaksineuvoisia > Heteet yhtyneet

Monadelphia – Heteet yhdessä nipussa
Diadelphia – Heteet kahdessa nipussa
Polyadelphia – Heteet useammassa nipussa
Syngenesia – Ponnet yhdessä
Gynandria – Heteet kiinni luoteissa
Kasvit, joilla ainakin osa kukista on yksineuvoisia

Monoecia – Yksikotiset; hede- ja emikukat erikseen samassa kasvissa
Dioecia – Kaksikotiset, hede- ja emikukat eri yksilöissä
Polygamia – Sekä yksi- että kaksineuvoisia kukkia samassa kasvissa
Neuvottomia

Cryptogamia – Kukattomat itiökasvit
Kautsupuut

| Kautsupuut |
| --- | --- |
 Parakautsupuu (Hevea brasiliensis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Kautsupuut Hevea  Aubl.
Katso myös
   Kautsupuut Wikispeciesissä   Kautsupuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kautsupuut (Hevea) on tyräkkikasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on kymmenen lajia. Niihin sisältyy luonnonkumia ja puutavaraa tuottava parakautsupuu.
Lajit

Hevea benthamiana
parakautsupuu (Hevea brasiliensis)
Hevea camargoana
Hevea camporum
Hevea guianensis
Hevea microphylla
Hevea nitida
Hevea pauciflora
Hevea rigidifolia
Hevea spruceana
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hevea
Suomen Lajitietokeskus: Kautsupuut – Hevea
Kinda

Smålandin seudut viikinkiajalla. Punaiset ja mustat pisteet tarkoittavat maakunnassa sijaitsevia riimukiviä. Punaisten pisteiden riimukivet sisältävät kirjoituksia kaukomatkoilta.
Kinda oli yksi keskiaikaisista "pienistä maista" (ruots. små landen), jotka vähitellen muodostivat Smålandin maakunnan.
Alueeseen kuuluivat tuolloin Kindan kihlakunta, Ydren kihlakunta ja Göstringin kihlakuntaan kuulunut Malexander. Nykyisessä kuntajaossa tämä alue vastaa Itä-Götanmaan läänissä sijaitsevia Kindan kuntaa, Ydren kuntaa, Boxholmin kuntaan kuuluvaa Malexanderia ja Linköpingin kuntaan kuuluvaa Vårdnäsiä.
Kindassa käytiin useita Dacken kapinan suurista taisteluista. 1500-luvulta ja erityisesti Axel Oxenstiernan vuoden 1632 läänijaosta lähtien Kinda on laskettu Smålandin sijaan osaksi Itä-Götanmaan maakuntaa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kinda
Vesipallon SM-kilpailu 1921

Vesipallon SM-kilpailuun 1921 osallistui vain neljä seuraa. Helsinkiläisseurat Helsingfors Simsällskap ja Helsingin Uimarit selvittelivät välinsä 3. elokuuta Humallahden uimalaitoksella Helsingissä. Toinen välierä suoritettiin Tampereella 14. elokuuta. Loppuottelu suoritettiin Helsingissä HSS:n uimavihkiäisten yhteydessä.
Välierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingfors Simsällskap | 6–2 (2-1) | Helsingin Uimarit |
| Tampereen Uimaseura | 6–1 (4-1) | Viipurin Uimaseura |
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingfors Simsällskap | 8–0 (3-0) | Tampereen Uimaseura |
Kari Joutsamo

Kari Juhani Joutsamo (28. marraskuuta 1946 Ruokolahti – 17. tammikuuta 2001 Kaarina) oli suomalainen juristi ja Helsingin yliopiston eurooppaoikeuden professori. Hän oli Suomen ensimmäinen eurooppaoikeuden tutkija ja opettaja.
Kari Joutsamo väitteli oikeustieteen tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 1979. Hänen integraatiojuridiikkaa käsitellyt väitöskirjansa The role of preliminary rulings in the European communities oli ensimmäinen alallaan Suomessa. Joutsamo toimi Turun yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa assistenttina 1978–1981, dosenttina 1979–1983 ja apulaisprofessorina vuodesta 1983 alkaen. Hän julkaisi jo 1980-luvun alussa Euroopan integraation juridiikkaa käsitelleitä artikkeleita Lakimies-lehdessä. Hän kirjoitti myös Eurooppa-Instituutin julkaisusarjaan ja Eurooppa-Instituutti Bulletiniin. Vuonna 1995 Joutsamo nimitettiin Helsingin yliopiston eurooppaoikeuden professoriksi viisivuotiskaudeksi.
Julkaisuja

Integroituva Länsi-Eurooppa: organisaatiot ja politisoituminen; tekijät Kari Joutsamo, Esko Antola. Turun yliopisto, Turku 1976
Pääpiirteitä kansainvälisestä oikeudesta ja kansainvälisestä yksityisoikeudesta; tekijät Kari Joutsamo, Hannu Tapani Klami, Allan Rosas. Turun yliopisto, Turku 1978, 1987
The role of preliminary rulings in the European communities, Turun yliopiston väitöskirja.  Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1979
Kansat ja oikeus: aikamme kehittyvä kansainvälinen oikeus; toim. Kari Joutseno, Allan Rosas, Holger Rotkirch. Tammi 1980
Välikysymys parlamentarismin ilmentäjänä Suomessa.  Suomalainen lakimiesyhdistys, Helsinki 1980
Esteellisyys hallinnossa. Turun yliopisto, Turku 1981
Kansainväliset järjestöt. Turun yliopisto, Turku 1981, 5. painos 1991
Eurooppaoikeudellisen lähdemateriaalin käyttö ja saatavuus Suomessa.  Suomen Eurooppa-oikeuden yhdistys, Helsinki 1983
GATT-järjestelmä. Suomen lakimiesliiton kustannus, Helsinki 1984
Euroopan yhteisö - eurooppaoikeus. Lakimiesliiton kustannus, Helsinki 1987, 2. uud. painos 1991
Euroopan yhteisö, Rooman sopimus ja keskeinen normisto. Euro-Consulting, Turku 1988 (suom. ja toim.)
Länsi-Euroopan tutkimus- ja teknologiayhteistyön rakenne; tekijät Kari Jousamo, Mika Salonen. Euro-Consulting, Turku 1988
Puolueettomuus ja EY. Euro-Consulting, Turku 1990
EY:n organisaatio ja oikeusjärjestelmä. VAPK-kustannus, Helsinki 1991
Valvonta-, oikeussuoja- ja riitojen ratkaisukysymykset ETA:n organisaatiossa. Eurooppa-instituutti, Turku 1992
Euroopan hiili- ja teräsyhteisön oikeusjärjestelmä: talous-, tuotanto- ja kauppapolitiikan erityiskysymykset. Kauppa- ja teollisuusministeriö, kauppaosasto,, Helsinki 1993
EU Maastrichtin jälkeen. Kauppa- ja teollisuusministeriö, kauppaosasto,, Helsinki 1995
Eurooppaoikeus; kirj. Kari Joutsamo ym. Lakimiesliiton kustannus, Helsinki 1996, 2. tark. painos 1996, 3. uud. painos 2000
Trust-järjestelyt ja velallisen vastuu: erityisesti Englannin ja Man-saaren oikeuden mukaan. Rikos- ja prosessioikeuden sekä oikeuden yleistieteiden laitos, Helsingin yliopisto, Helsinki 1999
Eurooppaoikeudellisten oikeustapausharjoitusten laatimisohjeet: erityisesti EY kilpailuoikeuden näkökulmasta. Turun yliopisto, Turku 2000
Virnat

| Virnat |
| --- | --- |
 Aitovirna (Vicia sepium)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Virnat Vicia  L.
Katso myös
   Virnat Wikispeciesissä   Virnat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virnat eli terttuvirnat (Vicia) on hernekasvien suku, johon kuuluu noin 140 lajia. Sukuun kuuluvat  härkäpapu ja linssi jotka molemmat ovat vanhoja ja yleisiä ravinto- ja rehukasveja; monia muitakin lajeja viljellään rehuksi.
Virnat jaetaan toisinaan myös useammaksi suvuksi, joita ovat terttuvirnat (Vicia), sieponvirvilät (Ervilia) ja sirkunvirvilät (Ervum). Suomessa tavattavista lajeista sieponvirvilöihin kuuluvat peltovirvilä (Vicia hirsuta, syn. Ervilia hirsuta) sekä metsävirvilä (Vicia sylvatica, syn. Ervilia sylvatica) ja sirkunvirvilöihin mäkivirvilä (Vicia tetrasperma, syn. Ervum tetraspermum).
Lajeja

Lajeja Suomessa ja Pohjoismaissa:
aitovirna (Vicia sepium)
hernevirna (Vicia pisiformis)
hiirenvirna (Vicia cracca)
härkäpapu (Vicia faba)
keltavirna (Vicia lutea)
metsävirvilä eli metsävirna (Vicia sylvatica, syn. Ervilia sylvatica)
mäkivirvilä (Vicia tetrasperma, syn. Ervum tetraspermum)
nummivirna (Vicia orobus)
nätkelmävirna (Vicia lathyroides)
peltovirvilä (Vicia hirsuta, syn. Ervilia hirsuta)
pensaikkovirna (Vicia dumetorum)
pommerinvirna (Vicia cassubica)
rehuvirna (eli vikkeri) (Vicia sativa)
ruisvirna (Vicia villosa)
tuoksuvirna (Vicia tenuifolia)
unkarinvirna (Vicia pannonica)
Muualla esiintyviä lajeja:
costanvirna (Vicia costae)
gomeranvirna (Vicia nataliae)
hentovirvilä (Vicia parviflora)
hurmevirna (Vicia benghalensis)
kaksikkovirvilä (Vicia disperma)
kalvasvirna (Vicia hybrida)
kampavirna (Vicia pectinata)
kanarianvirna (Vicia cirrhosa)
linssi eli rokkalinssi eli kylvövirvilä (Vicia lens, syn. Lens culinaris linssien suvussa)
linssivirvilä eli linssivirna (Vicia ervilia, syn. Ervilia sativa)
madeiranvirna (Vicia capreolata)
mustatäplävirna (Vicia melanops)
muukalaisvirna (Vicia peregrina)
portosantonvirna (Vicia ferreirensis)
purppuravirna (Vicia narbonensis)
sahavirna (Vicia serratifolia)
silkkivirvilä (Vicia pubescens)
siperianvirna (Vicia unijuga)
syyrianvirna (Vicia monantha)
tejedanvirna (Vicia filicaulis)
teldenvirna (Vicia chaetocalyx)
teneriffanvirna (Vicia scandens)
yksikukkavirvilä (Vicia articulata)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vicia
Suomen Lajitietokeskus: Virnat (terttuvirnat) (Vicia)
ITIS: Vicia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Vicia (englanniksi)
Flora of China: Vicia (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Vicia (englanniksi)
Viinikyyhky

| Viinikyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Amerikankyyhkyt Patagioenas
Laji::  cayennensis
Kaksiosainen nimi
 Patagioenas cayennensis  Bonnaterre, 1792 
Katso myös
   Viinikyyhky Wikispeciesissä   Viinikyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viinikyyhky (Patagioenas cayennensis) on keski- ja eteläamerikkalainen kyyhkylintu, jonka elinympäristö ulottuu Meksikon eteläosista aina Brasilian kautta Paraguayhin ja Argentiinaan. Lajista tunnetaan viisi alalajia ja sen holotyypin kuvaili Pierre Joseph Bonnaterre Ranskan Guyanasta 1792.
Kazakstanin tenge

Kazakstanin tenge (kaz. теңге, teñge) (Valuuttakoodi: KZT) on kazakstanin käytössä oleva rahayksikkö. Se otettiin käyttöön vuonna 1993 korvaamaan neuvostoruplaa. Yksi tenge jaetaan sataan tiyiniin.
Tengen symboli
Yhdestä sataan tengen kolikoita
200 tengen seteli
Vauhtipyörä

Auton vauhtipyörä
Periaatekuva
Vauhtipyörä on yleensä raskas pyörä, johon energia varastoituu pyörimisliikkeen muodossa.
Moottorin osana se on kiinni kampiakselin toisessa päässä. Vauhtipyörän tarkoitus on pitää moottori käynnissä ja tasoittaa käyntiä. Vauhtipyörää käytetään tasoittamaan yksittäisiltä männiltä tulevaa vääntöä, koska männiltä tuleva vääntö on jaksottaista. Vauhtipyörä on välttämätön myös sytytyksen ajoituksessa ja ylläpidossa.  Vauhtipyörää keventämällä saadaan aikaiseksi kierrosherkempi moottori, tällöin vauhtipyörän hitausmomentti laskee ja massojen kiihdyttämiseen tarvittava vääntömomentti laskee.
Kaksoismassavauhtipyörä on eri automalleissa käytetty vauhtipyörän rakenne, joka koostuu sisemmästä ja ulommasta osasta sekä voimia välittävistä jousista. Kaksiosaisen rakenteen tarkoituksena on tasata kampiakselilta välittyvää vääntövärinää tavanomaista vauhtipyörää tehokkaammin. Tämän ansiosta moottoria voidaan käyttää alemmilla käyntinopeuksilla, jolloin vaihteiden välityssuhteita on voitu nostaa. Vaihteiston rakenteita on tällöin voitu keventää pienemmän polttoainekulutuksen aikaansaamiseksi. Rakenne ei välttämättä kestä auton koko käyttöikää vaan vauhtipyörä saatetaan joutua uusimaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vauhtipyörä Wikimedia Commonsissa
Vauhtihirmut valloillaan

| Vauhtihirmut valloillaan> Genevieve |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Cornelius
Käsikirjoittaja:  William Rose
Säveltäjä:  Larry Adler
Kuvaaja:  Christopher Challis
Leikkaaja:  Clive Donner
Tuotantosuunnittelija:  Michael Stringer
Pääosat:   Dinah Sheridan  John Gregson  Kay Kendall  Kenneth More 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  J. Arthur Rank Organisation
Levittäjä:  General Film Distributors Netflix
Ensi-ilta:  1953, Suomessa 1954
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vauhtihirmut valloillaan (Genevieve) on Henry Corneliusin ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1953. Technicolor-väreissä kuvattu elokuva kertoo kahden pariskunnan osallistumisesta museoautoillaan Lontoo–Brighton-retkeilyajoon. Pääosia näyttelevät Dinah Sheridan, John Gregson, Kay Kendall ja Kenneth More.
Vastaanotto

Vauhtihirmut valloillaan oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan (William Rose) ja musiikistaan. Se voitti vuoden parhaan brittielokuvan Baftan sekä Golden Globen ja National Board of Review -palkinnon parhaana ulkomaisena elokuvana.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Vauhtihirmut valloillaan vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Keisarillisen Saksan armeija

| Keisarillisen Saksan armeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1871–1919
Valtio:   Saksan keisarikunta
Rooli:  asevoimat
Koko:  noin 4 500 000 (1918)
Motto:  Gott mit uns (’Jumala kanssamme’)
Sodat ja taistelut:  Saksan–Ranskan sota Samoan sisällissodat ensimmäinen maailmansota Suomen sisällissota Saksan vallankumous
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Helmuth Johannes Ludwig von Moltke Erich von Falkenhayn Paul von Hindenburg
Saksan keisarillinen armeija (virallisesti saks. Deutsches Heer, ’Saksan armeija’) oli Saksan keisarikunnan asevoimat. Se perustettiin 1871 Preussin armeijan tilalle Saksan yhdistymisen jälkeen. Armeija lopetettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Historia

Ranskan ja Saksan sodan syttymisen jälkeen vuonna 1870 Baijeri, Württemberg ja Baden yhdistivät voimansa Preussin armeijan kanssa, ja Saksan valtakunnan julistamisen myötä vuonna 1871 muodostettiin yhteinen armeija. Ylin komentaja oli käytännössä Saksan keisari itse. Häntä auttoi Saksan sotakabinetti, ja hän kontrolloi eniten puolustusministeriötä ja kenraalin esikuntaa. Pääesikunnan päällikkö toimi myös keisarin henkilökohtaisena neuvonantajana puolustusasioissa. Baijeri kuitenkin säilytti oman puolustusministeriönsä ja sillä oli myös oma kenraali, joka kuitenkin teki läheistä yhteistyötä Saksan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keisarillisen Saksan armeija Wikimedia Commonsissa
Saksalaissotilaita juoksuhaudassa vuonna 1916.
Kazan (täsmennyssivu)

Kazan voi viitata seuraaviin:
Kazan, Tatarstanin pääkaupunki Venäjällä
Kazanin metro
Kazanin kaanikunta, valtio 1438–1552
Kazanin katedraali, kirkko Pietarissa Venäjällä
Henkilöitä:
Elia Kazan (1909-2003), yhdysvaltalainen elokuva- ja teatteriohjaaja
Zoe Kazan (s. 1983), yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja
Kazan (968–1008), Japanin keisari
Muuta:
Ak Bars Kazan, jääkiekkoseura
FK Rubin Kazan, jalkapalloseura
Dynamo Kazan, jääpalloseura
Kazan, helikopteritehdas.
Kazan (K-561), venäläinen, Severodvinsk-luokan sukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kazan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kinde

Kinde Vanhalla 1987
Kinde eli Kimmo Leskinen (s. 12. toukokuuta 1965, Helsinki) on suomalainen rumpali. Kinde soitti Smack-yhtyeessä vuosina 1984–1989. Hän oli mukana kaikilla Smackin julkaisuilla lukuun ottamatta ensimmäistä ja viimeistä singleä.
Vuosina 1994–2000 Kinde soitti ja levytti helsinkiläisessä Jimsonweed-yhtyeessä. Vuonna 1995 Kinde osallistui Lido Salosen Kalevala-yhtyeen reunion-sessioihin, joista viisi uutta kappaletta päätyi vuonna 2004 ilmestyneelle Anthology-cd:lle.
Aiheesta muualla

Smack (2008)
Smackin kotisivu
Smack Ylen Elävässä arkistossa
Smack - Myspace fanisivusto
Smack Tribute - Myspace
Smack
| --- | --- |
Studioalbumit:   Smack On You  Rattlesnake Bite  Salvation  Radical 
Livealbumit:  Live Desire
Singlet:   "Criminal"  "Walking on the Wire"  "Stepping Stone"  "Paint It Black"  "The Only Salvation"  "Look Around"  "Mad Animal Shuffle"  "I Want Somebody"  "Little Sister"  "Can You Dig It"  "Criminal re-issue’97" 
Kokoelmat:   The Collection – State of Independence  Two Originals – Salvation & Radical  In Your Face 1982–1990
Varastaa elääkseen – elää varastaakseen

| Varastaa elääkseen – elää varastaakseen Rudi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : MSL-studio
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Costello Hautamäki, Heikki Vilenius, Rudi
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Megafon (MEGLP 101)
Rudin muut julkaisut
| Taivas saa odottaa 1983 | Varastaa elääkseen – elää varastaakseen 1986 |   |
Singlet albumilta Taivas saa odottaa
 ”Pelastusarmeija/Hei hei maailma” Julkaistu: 1985  ”Tänään/Minua koskee” Julkaistu: 1985
Varastaa elääkseen – elää varastaakseen on Rudi-yhtyeen albumi vuodelta 1986.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanu Jussi Kettu, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Tänään – 3.45
Minua koskee – 3.08
Luoja (Lodi) – 3.06 (säv. John Fogerty, san. Kettu)
Vangit – 3.55 (säv. Ari Lukkarinen, san. Kettu)
Jokeri – 3.05
Kadun kasvatti – 3.43 (säv. Irwin Goodman, san. Emil von Retee)
Kappaleet > B-puoli

Hän ei tule – 2.57
Perjantai – 2.18
Hei hei maailma – 2.21 (säv. Lukkarinen, san. Kettu)
Lähtö – 3.08 (säv. Lukkarinen, san. Kettu)
Periksiantamaton – 2.41
Vauhti tappaa – 1.58
Pelastusarmeija (Salvation army band) – 2.21 (säv. Jerry Jeff Walker, Milton Carroll, san. Kettu)
Kokoonpano

P. B. Hopeland – kitara, taustalaulu
Jussi Kettu – laulu, kitara, huuliharppu
Rudi Lukkarinen – basso, laulu
Mika Hollström – rummut, taustalaulu
Eero "Safka" Pekkonen – piano, taustalaulu
Heljä Kaste – taustalaulu
Aapeli Kissala – taustalaulu
Costello Hautamäki – taustalaulu
Virnasara

| Virnasara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  pilulifera
Kaksiosainen nimi
 Carex pilulifera  L. 
Katso myös
   Virnasara Wikispeciesissä   Virnasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virnasara (Carex pilulifera) on sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Virnasara voidaan jakaa kahteen alalajiin: euroopanvirnasara (Carex pilulifera subsp. pilulifera) ja azorienvirnasara (Carex pilulifera subsp. azorica). Näistä kahdesta Suomessa esiintyy nimialalajia euroopanvirnasaraa.
Virnasaran ensimmäinen Ruotsissa julkaistu havainto on Tukholmasta 1700-luvun lopulta.
Ulkonäkö

Virnasara on voimakkaasti mätästävä, ja mättäät voivat olla melko kookkaitakin. Alimmat lehtitupet ovat väriltään harmahtavia, ja lehdet ovat sileitä sekä tasaisia.
Virnasara on erilaistähkäinen saralaji, ja sen kukintona oleva tähkistö koostuu yleensä yhdestä hedetähkästä sekä 1–3 emitähkästä. Hedetähkä on tähkistössä ylinnä. Emitähkät ovat tiiviisti, muodoltaan pyöreitä ja kooltaan melko pieniä. Emikukat ovat kolmeluottisia. Kukinnon tukilehti on tähkistöä lyhyempi. Tähkäsuomut ovat vaaleanruskeita ja niissä on vihreä keskisuoni. Pullakot ovat pieniä, pyöreitä ja karvakärkisiä.
Elinympäristö ja levinneisyys

Virnasara kasvaa tyypillisesti kuivilla ja paahteisilla paikoilla, kuten erilaisilla kallioilla, mäenrinteillä ja nummilla. Virnasara on melko yleinen eteläisessä ja keskisessä Ruotsissa. Suomessa virnasaraa kasvaa yleisesti Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa eli niin sanotulla vuokkovyöhykkeellä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Virnasara (Carex pilulifera)
Kasviatlas 2018: Virnasaran (Carex pilulifera) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Virnasara (Carex pilulifera)
Luopioisten kasvisto: Virnasara (Carex pilulifera)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex pilulifera (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex pilulifera (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex pilulifera (englanniksi)
Viinikanlahden jätevedenpuhdistamo

Viinikanlahden jätevedenpuhdistamo on Tampereen Veden  operoima Tampereen suurin jätevedenpuhdistamo. Se rakennettiin vuonna 1972 mekaaniseksi puhdistamoksi, mutta siihen on myöhemmin lisätty myös biologis-kemiallinen puhdistus . Puhdistamoa on saneerattu viimeksi vuonna 2014, jolloin muun muassa välppäystä ja tulopumppaamoa modernisoitiin.  Muita Tampereella toimivia jätevedenpuhdistamoita ovat Raholan, Kämmenniemen ja Polson puhdistamot.
Prosessivaiheet

Puhdistamon mekaaninen osuus koostuu välppäyksestä, hiekanerotuksesta ja esiselkeytyksestä . Biologinen osuus toteutetaan aktiivilietemenetelmällä, jossa poistetaan orgaaninen aines ja hapetetaan ammoniumtyppi nitraatiksi. Fosfori ja osa orgaanisesta aineesta poistetaan ferrisulfaattiliuoksella saostamalla. Lietteenkäsittely tapahtuu sakeuttamalla, mädättämällä ja kuivaamalla, jonka jälkeen jäljellejäänyt aines kompostoidaan. Mädätyksessä saadaan biokaasua, josta tuotetaan sähköä ja lämpöä kaasumoottorigeneraattorilla. Kompostoitu liete hyödynnetään viherrakentamisessa ja maanviljelyssä.