stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Zaibatsu

Mitsubishin pääkonttori Marunouchissa ennen vuotta 1923.
Zaibatsu-perheiden talletuksia takavarikoidaan vuonna 1946.
Zaibatsut (jap. 財閥) olivat teollisuus- ja taloustoimintakonglomeraatteja Japanin keisarikunnassa. Niillä oli keskeinen asema Japanin teollistumisessa, ja niiden suuri koko ja vaikutusvalta auttoivat niitä hallitsemaan suurta osaa Japanin taloudesta aina Meiji-kaudelta 1800-luvulta toisen maailmansodan loppuun saakka.
Zaibatsu tarkoitti käytännössä yhden suvun tai sen laajentuman omistamaa yritysryvästä Meiji-kauden alkupuolella.
Terminologia

Vaikka zaibatsuja oli olemassa 1800-luvulta saakka, termi tuli yleiseen käyttöön vasta ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Määritelmänsä mukaan zaibatsut olivat suuria suvun hallitsemia monopoleja, jotka koostuivat huipulla olevasta holdingyhtiöstä, täysin zaibatsun omistuksessa olevasta varoja hankkivasta pankista ja useista teollisuutta harjoittavista tytäryhtiöistä, jotka hallitsivat tiettyä osaa markkinoista joko yksinään tai omien tytäryhtiöidensä kautta.[lähde? ]
Vaikka termiä käytettiin joskus esimerkiksi Yhdysvalloissa 1980-luvulla viittaamaan suuriin japanilaisiin yrityksiin, Japanissa sitä käytetään ainoastaan historiallisessa kontekstissa.[lähde? ]
Merkitys

Zaibatsut olivat Japanin keisarikunnan talouden ja politiikan ytimessä, osin merkittävien ystävyys- ja sukulaisuussuhteiden kautta. Niiden oli 1920-luvulla mahdollista kontrolloida hallitusta, ja ne pyrkivät pitämään maan olot vakaina ja laajentamaan taloudellista vaikutusvaltaa Aasiassa rauhanomaisin keinoin.
Rikken Seiyūkai -puoluetta pidettiin Mitsui-ryhmän laajentumana, ja ryhmällä oli myös vahvat yhteydet keisarillisen Japanin armeijaan. Samoin Rikken Minseitō oli yhteydessä Mitsubishi-ryhmään, kuten myös keisarillisen Japanin laivasto.[lähde? ] Puoluejärjestelmä ja parlamentti toimivat zaibatsuille välineinä pysyä perillä kansan mielipiteestä. Toisen maailmansodan alkuun mennessä neljällä suurella zaibatsulla oli suoraan hallussaan yli 30 prosenttia Japanin kaivos-, kemian- ja metalliteollisuudesta ja lähes 50 prosenttia kone- ja laitemarkkinoista, merkittävä osa ulkomaankauppalaivastosta ja 60 prosenttia pörssistä.[lähde? ]
Sekä vasemmisto että oikeisto suhtautuivat epäilyksellä zaibatsuja kohtaan 1920- ja 1930-luvuilla. Vaikka maailma oli vajonnut taloudelliseen lamaan, zaibatsut kukoistivat valuuttaspekulaatioiden, halvan työvoiman ja armeijan hankintojen kautta.[lähde? ] Asiat kärjistyivät Ketsumeidan-välikohtauksessa maaliskuussa 1932, kun Mitsuin johtaja Dan Takuma ja Rikken minseitōn johtaja Junnosuke Inoue murhattiin. Tämän jälkeen zaibatsut yrittivät parantaa julkista kuvaansa hyväntekeväisyystyön avulla.[lähde? ]
Japanin siirryttyä 1930-luvulla sotilashallintoon zaibatsut saatiin tuottoisilla sopimuksilla vähitellen houkuteltua tuottamaan sotilasmateriaaleja.
Miehitetyssä Japanissa toisen maailmansodan jälkeen zaibatsuja yritettiin hajottaa. Yhdysvaltalaiset pitivät zaibatsuja osoituksena Japanin taloudellisesta imperialismista: militaristien ja zaibatsujen tavoitteet olivat olleet samat, vaikka keinot erosivatkin toisistaan. Vaurauden keskittymistä harvoille oligarkeille pidettiin myös maan demokratisoitumisen kannalta haitallisena. Zaibatsujen hajottamiseen liittyi kuitenkin monia käytännön ongelmia, ja niitä vastaan kohdistetut toimet onnistuivat vain osittain. Vuoteen 1949 mennessä liiketoiminnan jakautuminen pienten ja suurten yritysten välille oli palannut lähes samoihin lukuihin kuin vuonna 1939. Tämä oli myös tapahtunut vain kolmessa vuodessa, eli paljon nopeammin kuin sotaa edeltävillä zaibatsuilla, joilla oli kestänyt parikymmentä vuotta vastaavan markkinaosuuden saavuttamisessa. Japanin talouden nykyiset löyhemmät keiretsu-yritysryhmät eroavat silti huomattavasti entisistä zaibatsuista.
Merkittäviä zaibatsuja

Mitsubishi (三菱財閥)
Mitsui (三井財閥)
Sumitomo (住友財閥)
Yasuda (安田財閥)
Asano (浅野財閥)
Fujita (藤田財閥)
Furukawa (古河財閥)
Showa Denko (森コンツェルン)
Kawasaki (川崎財閥)
Nakajima (中島飛行機)
Chisso (日窒コンツェルン)
Nissan (日産コンツェルン)
Nippon Soda (日曹コンツェルン)
Nomura (野村財閥)
Taisei (大倉財閥)
Riken (理研コンツェルン)
Shibusawa (渋沢財閥)
Kirjallisuutta

Morikawa, Hidemasa: Zaibatsu: The Rise and Fall of Family Enterprise Groups in Japan.  Tokyo University Press, 1992.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

The Zaibatsu of Japan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Gideon Bolotowsky

Gideon Bolotowsky Helsingin kirjamessuilla 2011.
Josef Gideon Bolotowsky (s. 3. heinäkuuta 1947 Helsinki) on Berliinissä asuva suomenjuutalainen analyytikko ja sijoitustutkimusyhtiö OsakeTieto FSMI Oy:n toimitusjohtaja. Vuosina 1995–1998 hän toimi Metsäliitto Internationalin toimitusjohtajana. Hän oli Helsingin juutalaisen seurakunnan puheenjohtaja vuosina 1989–2007. Hänen seuraajakseen tuli Rony Smolar.
Galleria (kauppakeskus Espoossa)

| Kauppakeskus Galleria |
| --- | --- |

Sijainti:  Leppävaara, Espoo
Avattu:  10.10.1985
Arkkitehti:  Kalevi Ruokosuo
Päävuokralaisia:  K-Supermarket, Kontti-kierrätystavaratalo
Kerrospinta-ala:  4 728 m²
Kerrosten määrä:  2
Galleria Leppävaaranraitin varrella. Oikealla terveyskeskus.
Galleria on vuonna 1985 valmistunut kauppakeskus Espoon Leppävaarassa. Se sijaitsee Turuntien pohjoispuolella Pohjois-Leppävaarassa. Alakerroksessa on muun muassa marketti, ravintola, toisessa kerroksessa hyvinvointipalveluja tarjoavia yrityksiä, suurimpina kuntosali ja tanssikeskus. toisesta kerroksesta löytyvät myös ompelimo ja syksyllä aukeava Punaisen Ristin Kontti-kierrätystavaratalo
Kauppakeskuksen avajaiset pidettiin 10.-12.10.1985, jolloin paikalla olivat eri päivinä Vesa-Matti Loiri, Riki Sorsa ja 'Kirka' Babitzin. Tori oli valmistumisensa jälkeen vähitellen menettänyt torimaisen luonteensa, kun kaupanteko väheni. Se muuttui levottomaksi, ja pinta alkoi kupruilla. Kauppakeskus hiljeni huomattavasti vuonna 2005, kun sen läheisyyteen avattiin Suomen suurimpiin kuuluva kauppakeskus Sello. Kauppakeskusta uudistettiin 2011–2012, ja sen edessä oleva Läkkitori uudistettiin 2013–2015.
Arkkitehti Kalevi Ruokosuon suunnittelema koristeellinen rakennus 40-metrisineen valaistuineen mastoineen kohtasi ensin vastustusta Espoon julkisivulautakunnassa. Alun perin kauppiaiden yhdessä omistamaksi kauppiastavarataloksi suunnitellun rakennuksen sisällä liikkeet sijaitsivat vieri vieressä ilman väliseiniä kuin tavaratalon osastot. Ensimmäisen kerroksen alkuperäisiä käyttäjiä olivat muun muassa tuhannen neliömetrin ruokakauppa, ravintola, konditoria, viherkasvimyymälä ja kaksi pankkikonttoria. Toisessa kerroksessa oli erikoistavaraliikkeitä. Sisustuksessa käytettiin viherkasveja ja suihkulähteitä.
Paikalla oli aikoinaan ensimmäisen maailmansodan linnoitustöiden aikaan 1915–1917 venäläisten hevoshaka, toisen maailmansodan aikana viljelypalstoja ja myöhemmin urheilukenttä. Terveysaseman seinässä on muistolaatta kertomassa paikan historiasta ennen rakentamista.
Aiheesta muualla

Gallerian kiinteistöyhtiöstä Pörssitiedossa
Finn Laudrup

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 31. heinäkuuta 1945 (ikä 79)
Syntymäpaikka:  Frederiksberg, Tanska
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1962–67 1968–70 1970–72 1973–75 1976–80 1981 |  Vanløse  Wiener Sport-Club  Brønshøj BK  Brøndby IF  Kjøbenhavns Boldklub  Brøndby IF |  |
Maajoukkue
| 1965 1967–79 |  Tanska U21  Tanska | 1 (0)   19 (6) |
Finn Laudrup (s. 31. heinäkuuta 1945 Frederiksberg) on tanskalainen jalkapalloilija, joka lopetti pelaajauransa 1980-luvun alussa.
Laudrupin edustamia seuroja olivat Tanskassa Vanløse, Brønshøj, Brøndby ja KB sekä Itävallassa Wiener Sport-Club. Tanskan maajoukkueessa hän pelasi 19 ottelua vuosina 1967–1979 ja teki niissä kuusi maalia.
Laudrupin pojat Michael ja Brian sekä pojanpojat Nicolai, Mads ja Andreas ovat myös jalkapalloilijoita. Jalkapallovalmentaja Ebbe Skovdahl oli hänen lankonsa.
Gidea Parkin rautatieasema

Gidea Parkin rautatieasema on rautatieasema Haveringin kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee TfL Railin (tulevan Crossrailin) reitillä Romfordin ja Harold Woodin asemien välillä, Oyster-vyöhykkeellä 6. TfL Railin lisäksi asemalla pysähtyy sunnuntaisin Abellio Greater Anglian junia Southend Victorian asemalle.
Asema avattiin 1. joulukuuta 1910 nimellä Squirrels Heath and Gidea Park. Se sai uudeksi nimekseen Gidea Park and Squirrels Heath 1. lokakuuta 1913. Nimi lyheni nykyiseen muotoonsa 20. helmikuuta 1969.
Asemaa käytti hieman yli 2,7 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Asemarakennus
Aseman nimikyltti ajalta ennen TfL Railia
Gerald V. Kuss

Gerald V. Kuss (1920 Navan, Irlanti – 8. kesäkuuta 1969) oli irlantilainen matkailija ja pakinoitsija. Hänen huumorinsa tyyli oli ajalleen tyypillistä, mutta suomalaiseen sieluun hänen kirjansa sattuivat lempeän satiirin kera.kenen mukaan?
Kuss oli kertomansa mukaan ollut Suomessa talvisodan aikana ja hän oli jopa joutunut pakenemaan Liinahamariin asti väistellessään sotilasosastoja. Hän kertoo tavanneensa elämänsä ensimmäisen suomalaisen vuonna 1939 ja siitä lähtien heidän elämäntavalleen hyväntahtoisesti nauraneensa. Kuss matkusteli myös muun muassa Espanjan Kataloniassa ja Pohjoismaissa. Hän osasi käyttää sekä ruotsia että suomen kieltä, mistä oli hänelle paljon iloa matkoillaan. Häntä on kutsuttu myös suomineuvokseksi ja Dublinin hulluksi.
Suomennettu tuotanto

Nauru Suomelle (1962) suom. Erkki Ihanainen, kuv. Jussi Aarnio, kustantaja Lehmus
Näin minä näin Suomen (1964) suom. Erkki Ihanainen, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
Me kalahullut (1965) suom. Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
Seikkailijana Suomessa (1966) suom. Erkki Ihanainen ja Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
Anna Antti ahvenia (1967) suom. Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
Matka miesten maahan (1968), kertoo Grönlannista, suom. Raimo Seppälä, Kirjayhtymä
Finn Høffding

Niels Finn Høffding (10. maaliskuuta 1899 Kööpenhamina – 28. maaliskuuta 1997 Kööpenhamina) oli tanskalainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi oopperaa, neljä sinfoniaa ja paljon vokaalimusiikkia. Hänen opettajiensa joukossa oli Joseph Marx.
Høffding toimi vuosina 1929–1939 musiikinopettajien yhdistyksen puheenjohtajana. Hän opetti pitkään Kööpenhaminan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa, jota johtikin vuosina 1954–1955.
Geological Society of London

Seuran tilojen sisäänkäynti Lontoon Mayfairissä
Geological Society of London on lontoolainen geologinen tiedeseura, joka toimii geotieteiden virallisena äänenä Isossa-Britanniassa. Seura perustettiin 1807 ja se on vanhin geologinen seura maailmassa. Sillä on nykyään noin 9 500 jäsentä, mikä tekee siitä Euroopan suurimman geologisen seuran.
Seura julkaisee nykyään itsenäisesti tiedelehtiä Journal of the Geological Society ja Quarterly Journal of Engineering Geology and Hydrogeology. Yhdessä European Association of Geoscientists and Engineers-yhdistyksen kanssa se julkaisee lehteä Petroleum Geoscience,  Association of Applied Geochemists-seuran kanssa lehteä Geochemistry: Exploration, Environment, Analysis ja osaa Blackwell Sciencen julkaisemasta lehdestä Geology Today. Seura julkaisee myös julkaisuja muille seuroille: Journal of Micropalaeontology, Proceedings of the Geologists’ Association, Proceedings of the Yorkshire Geological Society ja Scottish Journal of Geology. Jäsenilleen seura julkaisee lehteä Geoscientist.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Geological Society of London: kotisivu (englanniksi)
Etapit 1–11 Ranskan ympäriajossa 2011

Tämä artikkeli sisältää Ranskan ympäriajon 2011 etappien 1–11 tulokset.
1. etappi > 2. heinäkuuta 2011, Passage du Gois – Mont des Alouettes, 191,5 km

Perrig Quemeneur (Team Europcar), Jérémy Roy (FDJ) ja Lieuwe Westra (Vacansoleil) lähtivät irtiottoon heti etapin alussa. Heidät tavoitettiin 19 kilometriä ennen maalia. Vajaan kymmenen kilometrin päässä maalista tapahtui kolari, jossa oli mukana muun muassa Alberto Contador. Viimeisillä kilometreillä tapahtui toinen kolari, jossa oli mukana muita ennakkosuosikkeja (kuten Andy Schleck), mutta tähän kolariin joutuneet eivät menettäneet aikaa kokonaiskilpailussa, sillä sääntöjen mukaan viimeisen kolmen kilometrin aikana kolaroivat saavat saman ajan kuin se ryhmä, jossa he kolaroidessaan ajoivat.
Fabian Cancellara yritti ratkaisua etapin päättäneessä Mont des Alouettes'n nousussa, mutta Philippe Gilbert ohitti hänet melko helposti. Hän voitti etapin kolmen sekunnin erolla Cadel Evansiin, Thor Hushovd oli kolmas. Contador hävisi Gilbertille minuutin ja 20 sekuntia.
2. etappi > 3. heinäkuuta 2011, Les Essarts, 23 km, joukkueaika-ajo

Garmin-talli saavutti kaikkien aikojen ensimmäisen etappivoittonsa Ranskan ympäriajossa voitettuaan 23 kilometrin joukkueaika-ajon neljän sekunnin erolla BMC Racing Teamiin. Garmin-Cervélon Thor Hushovd nousi kokonaiskilpailun johtoon.
3. etappi > 4. heinäkuuta 2011, Olonne-sur-Mer – Redon, 198 km

Tyler Farrar saavutti uransa ensimmäisen etappivoiton Ranskan ympäriajossa kukistettuaan massakiriin päättyneellä etapilla toiseksi sijoittuneen Romain Feillun puolella pyöränmitalla. Voiton avaimena oli Garmin-Cervélo-joukkueen hyvin onnistunut vetotyö. Farrar omisti voittonsa Italian ympäriajossa kuolleelle ystävälleen Wouter Weylandtille.
4. etappi > 5. heinäkuuta 2011, Lorient – Mûr-de-Bretagne, 172 km

Imanol Erviti (Movistar), Johnny Hoogerland (Vacansoleil-DCM), Gorka Izagirre (Euskaltel-Euskadi), Blel Kadri (Ag2r La Mondiale) ja Jérémy Roy (FDJ) lähtivät irtiottoon yhdeksän kilometrin ajon jälkeen. Ero pääjoukkoon kasvoi enimmillään lähes viiteen minuuttiin, mutta pääjoukko tavoitti irtiottoryhmän muutama kilometri ennen maalia.
Etappi päättyi 1,7 kilometrin mittaiseen Mûr de Bretagnen nousuun. Philippe Gilbert yritti ratkaisua 500 metrin päässä maalista, muttei onnistunut. Alberto Contador aloitti kirin 300 metriä ennen maalia, mutta Cadel Evans vastasi ja ohitti hänet. Contador saavutti Evansia vielä lopussa, muttei aivan ehtinyt edelle. Tämä oli Evansin ensimmäinen maantie-etapin voitto Ranskan ympäriajossa. Thor Hushovd säilyi kokonaiskilpailun johdossa tultuaan Evansin kanssa samalla ajalla maaliin.
5. etappi > 6. heinäkuuta 2011, Carhaix-Plouguer – Cap Fréhel, 158 km

Anthony Delaplace (Saur-Sojasun), José Iván Gutiérrez (Movistar), Sébastien Turgot (Europcar) ja Tristan Valentin (Cofidis) lähtivät irtiottoon etapin alkuvaiheessa. Heidät tavoitettiin 45 kilometriä ennen maalia, ja 32 kilometrin päässä maalista lähtivät irti Jérémy Roy (FDJ) ja Thomas Voeckler (Europacar). Voeckler yritti ratkaisua muutama kilometri ennen maalia, mutta pääjoukko tavoitti hänet kuten aiemmin Royn. Loppukirissä järjestys vaihtui useaan otteeseen, lopulta Mark Cavendish onnistui voittamaan uransa kuudennentoista etapin Ranskan ympäriajossa.
Etapilla sattui useita kaatumisia, joiden seurauksena Janez Brajkovič ja Christophe Kern joutuivat keskeyttämään. Myös  Tom Boonen, Alberto Contador, Robert Gesink ja Nicki Sørensen kolaroivat, viimeksi mainittu joutui moottoripyörän tönäisemäksi.
6. etappi > 7. heinäkuuta 2011, Dinan – Lisieux, 226,5 km

Edvald Boasson Hagen saavutti ensimmäisen etappivoittonsa Ranskan ympäriajossa kukistettuaan loppukirissä Matthew Gossin ja kokonaiskilpailun johdossa jatkaneen Thor Hushovdin.
7. etappi > 8. heinäkuuta 2011, Le Mans – Châteauroux, 218 km

Mark Cavendish saavutti uransa 17:nnen etappivoiton Ranskan ympäriajossa kukistettuaan loppukirissä Alessandro Petacchin ja André Greipelin. Kokonaiskilpailun ennakkosuosikkeihin kuulunut Bradley Wiggins joutui keskeyttämään murrettuaan kolarin seurauksena solisluunsa.
8. etappi > 9. heinäkuuta 2011, Aigurande – Super Besse, 189 km

Ranskan keskiylängöllä ajetulla kahdeksannella etapilla lähti yhdeksän pyöräilijän ryhmä irtiottoon kahdeksan kilometrin ajon jälkeen. Heistä Rui Costa, Cyril Gautier, Christophe Riblon ja Tejay van Garderen olivat kärjessä vielä kuusi kilometriä ennen maalia. Gautier yritti ensin ratkaisua, mutta Costa vastasi ja pääsi irtiottoon. Pääjoukosta karannut Aleksandr Vinokurov tavoitti häntä etapin loppuvaiheessa, muttei onnistunut. Philippe Gilbert kiri lopulta etapin kakkoseksi. Thor Hushovd tuli maaliin samalla ajalla Cadel Evansin kanssa, ja säilytti johtajan keltaisen paidan.
9. etappi > 10. heinäkuuta 2011, Issoire – Saint-Flour, 208 km

Sandy Casar, Juan Antonio Flecha, Johnny Hoogerland, Luis León Sánchez, Niki Terpstra ja Thomas Voeckler karkasivat pääjoukolta kahdeksan mäkikirimaalia sisältäneen etapin ensimmäisen nousun Côte de Massiac'n jälkeen. Terpstra putosi sittemmin takaisin pääjoukkoon. Päivän toiselta mäeltä Pas de Peyrol'ta laskettaessa tapahtui pääjoukossa kolari, jonka seurauksena useat pyöräilijät joutuivat keskeyttämään. Heihin kuuluivat solisluunsa murtaneet Jurgen Van Den Broeck ja Frederik Willems, kyynärpäänsä ja reisiluunsa murtanut Aleksandr Vinokurov sekä ranteensa murtanut David Zabriskie.
36 kilometrin päässä maalista myös kärkiryhmässä tapahtui onnettomuus, kun Ranskan television kuvausauto törmäsi Juan Antonio Flechaan, joka puolestaan kaatoi Johnny Hoogerlandin. Molemmat pystyivät haavoistaan huolimatta jatkamaan kilpailua, mutta putosivat kärkiryhmästä. Luis León Sánchez voitti etapin kukistettuaan loppukirissä Thomas Voecklerin ja Sandy Casarin. Voeckler siirtyi kokonaiskilpailun johtoon ensimmäisen kerran vuoden 2004 jälkeen..
10. etappi > 12. heinäkuuta 2011, Aurillac – Carmaux, 158 km

11 kilometrin ajon jälkeen sattui kolari, jonka seurauksena Anthony Delaplace (Saur-Sojasun), Rémy Di Gregorio (Astana), Julien El Fares (Cofidis), Marco Marcato (Vacansoleil), Sébastien Minard (Ag2r-La Mondiale) ja Arthur Vichot (FDJ) lähtivät irtiottoon. Heidän johtonsa kasvoi parhaimmillaan kolmeen minuuttiin, mutta lopulta pääjoukko tavoitti heidät. Pistekilpailua johtanut Philippe Gilbert (Omega Pharma-Lotto) hyökkäsi etapin viimeisessä nousussa saaden mukaansa kokonaiskilpailun johtajan Thomas Voecklerin (Europcar) sekä Dries Devenynsin (Quick Step), Tony Gallopinin (Cofidis) ja Tony Martinin (HTC-Highroad). Heidänkään yrityksensä ei onnistunut. André Greipel (Omega Pharma-Lotto) voitti uransa ensimmäisen Ranskan ympäriajon etapin kukistettuaan loppukirissä Mark Cavendishin (HTC-Highroad). Aiemmin Greipel oli jo voittanut etappeja Italian ja Espanjan ympäriajossa.
11. etappi > 13. heinäkuuta 2011, Blaye-les-Mines – Lavaur, 168 km

11. etapin irtiottoryhmään kuuluivat Lars Boom (Rabobank), Mickael Delage (FDJ), Jimmy Engoulvent (Saur-Sojasun), Andri Hrivko (Astana), Ruben Perez (Euskaltel-Euskadi) ja Tristan Valentin (Cofidis). Pääjoukon lähestyessä Boom yritti ratkaisua noin viiden kilometrin päässä maalista, mutta hänet tavoitettiin 2,2 kilometriä ennen maalia. Mark Cavendish voitti uransa 18. etapin Ranskan ympäriajossa kukistettuaan loppukirissä André Greipelin.
1. etapin profiili
2. etapin profiili
3. etapin profiili
4. etapin profiili
5. etapin profiili
6. etapin profiili
7. etapin profiili
8. etapin profiili
9. etapin profiili
10. etapin profiili
11. etapin profiili
Gilberto Valbuena Sánchez

Gilberto Valbuena Sánchez (4. helmikuuta 1929 – 22. joulukuuta 2021) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. toukokuuta 1955 ja nimitettiin La Paz en la Baja California Surin prelaatiksi sekä Vazari-Diddan titulaaripiispaksi 9. joulukuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. helmikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi José Abraham Martínez Betancourt, jota avustivat Estanislao Alcaraz y Figueroa ja Rosendo Huesca Pacheco.
Valbuena Sánchez sai 1. maaliskuuta 1976 nimityksen La Paz en la Baja California Surin apostoliseksi vikaariksi ja 21. maaliskuuta 1988 piispaksi. 8. heinäkuuta 1989 hän sai nimityksen Coliman piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 9. kesäkuuta 2005.
Galleria (arkkitehtuuri)

Galleria on kahden rakennuksen välinen käytävä tai talon ulkopuolinen pylväskäytävä, arkadin rajaamana, jota kutsutaan usein myös pasaasiksi. Galleria on myös vallituksen sisäinen käytävä. Myöhäisrenessanssin ja barokin aikana galleria oli pitkä, kapea sali. Keskiajalla taas gallerioita olivat kirkkojen kerrokset ja arkadiparvekkeet. Galleria voi olla myös lehteri tai parveke, esimerkiksi teatterin parveke.
Esimerkkikuvia

Art nouveau -tyylinen galleriakäytävä.
Argyn renessanssilinnan galleria Ranskassa.
Torinolainen galleria, joka on myös pasaasi.
Kheopsin pyramidin suuri galleriakäytävä.
Versaillesin linnan peilisaligalleria.
Conquesin romaanisen kirkon galleria Ranskassa.
Galleroita Luccan katedraalin julkisivussa.
Teatterin parvekegalleria.
Kirjaston galleria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galleria (arkkitehtuuri) Wikimedia Commonsissa
Fortitudo Bologna

| Fortitudo Pallacanestro Bologna 103 |
| --- | --- |


Liiga:  Koripallon Serie A
Perustettu:  1932
Historia:  1932–
Areena:  Land Rover Arena kapasiteetti 5 721
Kotipaikka:  Bologna, Italia
Värit:           
Presidentti:   Marco Carraretto
Päävalmentaja:   Romeo Sacchetti
Mestaruudet:   Italian mestaruus (2)  Italian Supercup (2)  Italian cup (1) 
Kotisivu:  www.fortitudo.it
Fortitudo Pallacanestro Bologna on bolognalainen koripalloseura, joka on pelannut maan pääsarjassa kaudesta 2019–2020 lähtien.
Historia

Perinteikäs seura perustettiin jo vuonna 1932 ja joukkue saavutti Serie A:n vuonna 1966. Seura pääsi vuonna 1977 Korac Cupin finaaliin, joka oli siihen astisen historian paras saavutus. Joukkue putoili ja nousi eri sarjojen välillä, mutta vakiinnutti paikkansa korkeimmalla tasolla 1992, jonka jälkeen se ei ole pudonnut. Ensimmäisen mestaruutensa seura voitti 1998, kun se voitti Italian Cupin. Kaksi vuotta myöhemmin joukkue voittikin jo Italian mestaruuden. Seuraavaa mestaruutta sai odottaa viisi vuotta, mutta silloin joukkue pystyi voittamaan Italian Supercupinkin.
Kauden 2008–2009 jälkeen joukkue putosi LegADuehen, kun se hävisi viimeisen pelin Teramo Basketille. Heti ottelun loputtua Fortitudo teki protestin ottelun lopputapahtumista. Protesti ei kuitenkaan mennyt läpi, joten seura joutui hyväksymään putoamisen. Heinäkuussa 2009 Italian koripalloliitto pudotti seuran Serie A Dilettantiin talousongelmien vuoksi. Fortitudo pelasi Italian alasarjoissa kymmenen vuoden ajan, kunnes se nousi kauden 2018–2019 päätteeksi takaisin pääsarjaan.
Entisiä pelaajia

| --- | --- |
  Hanno Möttölä   Dominique Wilkins   Marco Belinelli   Gianluca Basile:   Carlos Delfino   Jérôme Moïso   Matjaž Smodiš   Miloš Vujanić
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (italiaksi)
Euroliigan joukkueprofiili (englanniksi)