Kokemäenjoki
Maantiede

Satakunnan maankamaran tasaisuus ja savisuus ovat pääasialliset syyt sille, että Kokemäenjoki muodostaa laajan suiston. Nykyään suisto eli delta alkaa heti Porin keskustasta ja jatkuu noin 10 km meren suuntaan. Joki haarautuu 4,5 km:n matkalle neljäksi suuhaaraksi eli juovaksi, jotka yhtyvät lopulta uudelleen joen suussa. Yleensä jokisuiden deltat ovat nimensä mukaisesti kolmion muotoisia (vrt. kreikkalaisten aakkosten kirjain delta) suuhaarojen hajautuessa eri suuntiin, mutta Kokemäenjoen suiston sijainti suustaan suppenevassa vanhassa lahdenpohjassa on saanut haarat yhtymään uudelleen ahtaassa jokisuussa.
Kokemäenjoen suiston suuhaaroja kutsutaan paikallisesti juoviksi ja niiden väliin jääviä saaria luodoiksi, kuten Kirjurinluoto, Pormestarinluoto, Hanhiluoto ja Saarenluoto. Ylempänä joen keski- ja yläjuoksulla vastaavia, joesta erkanevia ja siihen jälleen yhtyviä sivu-uomia (maantieteessä putaita), jotka myös voivat olla jäänteitä varhaisemmista suistoista, nimitetään yleensä haaroiksi, kuten Kiettareenhaara, ja niiden väliin jääviä maa-alueita joko luodoiksi, kuten Kiettareenluoto ja Vitikkalanluoto, tai saariksi kuten Kirkkosaari, Raukonsaari tai Naarassari. Meanderointi on Kokemäenjoessa vähäistä, koska uoman kulku yleensä määräytyy vaihtelevien maa- ja kallioperän muotojen mukaan.
Suistoa muovaa maankohoaminen, joka alentaa suiston vedenpintaa ja siirtää sitä eteenpäin merelle. Maankohoaminen nostaa merestä esiin saaria ja niemiä, jotka ohjaavat joen uoman muodostumista. Kun joen suiston eteen jää runsaasti tilaa, alue liettyy tasangoksi, johon joen suisto voi haarautua luonnollisesti. Liettymistä tapahtui 1900-luvun lopulla noin 100 000 m³ vuodessa.
Näin on Kokemäenjoen esihistoriassakin käynyt kolme kertaa. Kokemäenjoen alkukilometrit ovat jyrkkää ja kallioista maastoa, jossa suistot olivat pieniä. Ensimmäisen kerran joki muodosti laajan suiston noin 4000 eaa. alkaen Huittisten peltoaukealla, jonne joki kerrosti lietteensä ja jolle se muodosti useita haaroja. Näistä haaroista on joitakin näkyvissä nykyäänkin. Pisin niistä on 2,9 km pitkä Suojoki ja se kiertää Naarasaaren. Maijajoki, joka on 1,5 km pitkä, kiertää Leppisaaren.
Huittisten peltoaukealla suisto purki vetensä saaristoon. Kun maankohoaminen eteni, saaret ja niemet kasvoivat niin paljon, että salmet ahtautuivat. Joelle jäi lopulta jäljelle kaksi suuta, joista ensimmäinen haara muodostui Ronkalle Kravin kanavan kohdalle ja toinen haara Säpilään. Ronkan suu maatui ensimmäiseksi ja vedet ohjautuivat pohjoiseen kallioiselle alueella. Tänne muodostui joen mutkikkain ja maisemallisesti vaihtelevin osuus. Ensimmäinen haarautuminen tapahtuu Kiettareenluodon kohdalla (Syyrensuu), josta jatkaa etelään Kokemäenjoen Kiettareenhaara ja luoteeseen Kyttälänhaara. Kyttälänhaaran päässä joki haarautuu lukuisiksi haaroiksi, joissa joki pyrkii etenemään maaston kallioisissa epätasaisuuksista. Samalla se yhtyy useassa kohtaa Kiettareenhaaraan. Näiden juopien väliin jäävät muun muassa kallioiset Vihatussaari, Vitikkalanluoto ja Vuosionsaari, sekä lietesaaret Frouvanluoto, Koivusaari ja Kukkarikko, joita ohittaa Frouvanluodon salmi. Joki joutuu tämän jälkeen ahtautumaan kapeaan uomaan, joka oli ennen voimaloiden rakentamista pitkä yhtenäinen koskijakso. Mainittakoon tältä osuudelta vielä entinen Kuivaoja, joka on ruopattuna nykyään Kuljunhaara, sekä Levonsaaren kiertävät läntiset Ketolan- ja Saukonkosket ja itäinen Kuljunjoki.
Toisen kerran suisto muodostui Kokemäen ja Harjavallan väliselle peltoaukealle noin 2500 eaa. Tuolta ajalta ei jokeen ole jäänyt juopia, vaan ne ovat maatuneet joen kuluttaessa uomaansa syvälle savimaahan. Kolmas suisto muodostui Nakkilassa Lammaistenkosken alapuolelle noin 2000 eaa. ja suiston muodostuminen jatkuu edelleen. Nakkilan Anolassa oleva Kirkkosaari halkaisee joen kauniisti ja Ulvilan Saarenluotoa kiertää 4,3 km pitkä Kirkkojuopa. Saarenluodossa näkyy maastossa lukuisia kuivuneita juopia. Porin puolelle jää teollisuusalueen sisälle Varvourinjuopa, jonka toinen pää on maantäytöllä katkaistu.
Porin keskustassa Kirjurinluodolta alkaa joen nykyinen suistomaa, josta käytetään myös nimityksiä Kokemäenjoen luodot tai Porin luodot. Kokemäenjoen pääuoma Luotsimäenjuopa ja sen jatkeena oleva Isojuopa jatkavat luoteeseen noin 9 km ja ensin manittu erottaa 5,5 km pitkän Hanhiluodon ja viimeksi mainittu 2,7 km pitkän Täiluodon mantereesta. Länteen jatkaa Raumanjuopa, josta erkanee Hanhiluodon jälkeen Huvilajuopa, josta edelleen haarautuu Lanajuopa Kvistinluodon jäädessä näiden väliin. Kvistinluodon pohjoispäässä Huvila- ja Lanajuopa yhtyvät Hevosluodonjuovaksi, jonka länsipuolelle jää 4,5 km pitkä Hevosluoto. Hevosluodon länsipuolella kulkee 5,0 km pitkä Raumanjuopa, joka yhtyy Hevosluodonjuopaan, ja jatkaa Kyläsaarenjuopana merelle. Seuraavat 5 km ovat matalien luotojen ja ruohikkoisen suiston aluetta.