stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Modica
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Modicaa hallitsevat barokkityyliset rakennukset, jotka tehtiin 1600-luvun maanjäristyksen jälkeisessä uudelleenrakentamisessa. Muutamia jäänteitä vanhemmiltakin ajoilta kuitenkin löytyy. Chiesa del Carmine -kirkon goottilainen sisäänkäynti, 1500-luvulta peräisin olevan Chiesa di S. Maria del Gesù -kirkon rauniot, kappeli 1400-luvulta Chiesa di Santa Maria di Betlemme -kirkossa ja kalliokirkko 1100-luvulta.
Modican erityispiirre barokkityylisen vanhan kaupungin lisäksi ovat kapeat sokkeloiset kadut, joita on sekä Modica Alta että Modica Bassassa. Näiden varrella on vanhoja kauppoja, taloja ja rakennuksia.
Modica Altassa sijaitseva Pyhälle Yrjölle omistettu katedraali Duomo di San Giorgio on Sisilian merkittävimpiä uskonnollisia rakennuksia. Kirkon ulkopuolen tunnus on 250 askelmaa sisältävät rappuset, jotka muodostavat maljamaisen muodon. Kaunis julkisivu nousee kolmen kerroksen korkeuteen kellotornissa. Kirkon päälaivaa ja 
kahta sivulaivaa koristavat stukkot, kultakoristeet ja monet maalaukset.
Muita merkittäviä nähtävyyksiä ovat 1300-luvulta peräisin oleva Chiesa di San Pietro -kirkko, joka uudelleenrakennettiin vuoden 1693 maanjäristyksen jälkeen, 1700-luvulla rakennettu luostarirakennus, jossa on nykyään kaksi museota. Kaupunginmuseossa on arkeologisia löytöjä neoliittiselta ja varhaiskristilliseltä ajalta sekä monia maalauksia. Toinen museo esittelee Iblein vuoriston taidetta ja perinteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Modica Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (italiaksi)
Modica Online (italiaksi)
Ragusan maakunta
Acate | Chiaramonte Gulfi | Comiso | Giarratana | Ispica | Modica | Monterosso Almo | Pozzallo | Ragusa | Santa Croce Camerina | Scicli | Vittoria
Modican katedraali yöllä
Carin Bryggman

Carin Bryggman ja hänen isänsä Erik Bryggman.
Carin Bryggman (5. huhtikuuta 1920 Helsinki – 7. huhtikuuta 1993 Turku) oli suomalainen sisustusarkkitehti.
Ura

Bryggman opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1940–1944 (nyk. Aalto-yliopiston Taideteollinen korkeakoulu). Hän aloitti uransa työskentelemällä ensin Ruotsissa eri arkkitehtitoimistoissa ja sitten isänsä Erik Bryggmanin kanssa Turussa. Turkuun hän perusti vuonna 1949 myös oman sisustusarkkitehtitoimistonsa, ensimmäisenä naisena Suomessa.
Bryggman oli yli 40 vuoden ajan Turun linnan sisustusarkkitehti. Hän hoiti linnan restaurointia yhdessä isänsä kanssa ja suunnitteli linnaan runsaasti kiinto- ja irtokalusteita sekä valaisimia. Turun linnan ohella historiallisesti merkittäviä sisustussuunnittelutehtäviä olivat muun muassa Turun Akatemiatalo ja arkkipiispan virka-asunto.
Vuosikymmenien aikana Bryggmanin toteuttamiin erilaisiin julkisten tilojen toimeksiantoihin kuului hotelleja, ravintoloita, kahviloita, apteekkeja, myymälöitä, pankkeja, toimistotiloja ja näyttelyitä. Laajimpia muita töitä olivat Bryggmanin 1960-luvulla tekemät sisustussuunnitelemat Turun Sibelius-museoon ja Åbo Akademin kauppakorkeakouluun. Bryggman suunnitteli sisustuksia ja kalusteita myös yksityisiin tiloihin.
Carin Bryggman suunnitteli yhdessä Uolevi Nuotion kanssa kaikki sisustukset Suomen Pankin Rovaniemelle rakennuttamaan, vuonna 1960 valmistuneeseen liiketaloon, jossa oli Alkon tytäryhtiön Oy Yhtyneeet Ravintolat Ab:n Hotelli Polar sekä Suomen Pankin tilat.
Bryggman sai valtion taideteollisuuspalkinnon vuonna 1982, Svenska kulturfondenin palkinnon vuonna 1986, Varsinais-Suomen liiton myöntämän Aurora-mitalin vuonna 1987 ja Turun kaupungin taidepalkinnon vuonna 1990. Hän oli sisustusarkkitehtien liiton SIO:n kunniajäsen.
Carin Bryggmanin puoliso vuodesta 1952 oli sisustusarkkitehti Uolevi Nuotio. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1961. Avioliiton aikana he työskentelivät yhteisessä toimistossa.
Kirjallisuutta

Aaltonen, Susanna  2010. ”Sisustaminen on kuin käsialaa”: Carin Bryggman ja Lasse Ollinkari sisustusarkkitehdin ammatissa 1940- ja 1950-luvulla. University of Helsinki, Faculty of Arts, Department of Philosophy, History, Culture and Art Studies (väitöskirja)
Nylund, Ulrika 2004. Inredningsarkitekt Carin Bryggman: Utveckling och etablering 1940–1960. Pro gradu. Åbo Akademi.
Strömberg, Emma: Carin Bryggman var inredningspionjär med stjärnstatus. Hufvudstadsbladet, 28.6.2020, s. 24–25.  Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 28.6.2020.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)
Mika Brzezinski

| Mika Brzezinski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1967 (ikä 57) New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  televisiotoimittaja
Vanhemmat:  Zbigniew Brzezinski ja Emilie Brzezinski
Puoliso:  Joe Scarborough
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mika Brzezinski (s. 2. toukokuuta 1967 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja, joka juontaa MSNBC-kanavan ”Morning Joe” -ajankohtaisohjelmaa yhdessä aviomiehensä Joe Scarborough’n kanssa. Mika Brzezinskin isä oli presidentti Jimmy Carterin kansallisen turvallisuuden neuvonantajana vuosina 1977–1981 toiminut Zbigniew Brzezinski, ja hänen äitinsä on kuvanveistäjä Emilie Brzezinski.
Brzezinski toimi pitkään CBS-televisiokanavan viikonloppujen iltauutisten juontajana ja teki juttuja myös 60 Minutes -ajankohtaisohjelmaan. Vuoden 2007 alusta hän on työskennellyt MSNBC-kanavalla.
Teoksia

All Things at Once, muistelmat, 2010.
Knowing Your Value: Women, Money and Getting What You’re Worth, 2011. Uudistettu laitos Know Your Value, Hachette Books, 2018, ISBN 978-1-60286-594-5.
Obsessed: America's Food Addiction and My Own, 2012.
Grow Your Value, 2015, jatkoa kirjalle Know Your Value.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mika Brzezinski Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki  Puola
Willy Burmester

Willy Burmester vuonna 1900.
Carl Adolph Wilhelm ”Willy” Burmester (16. maaliskuuta 1869 Hampuri – 16. tammikuuta 1933 Hampuri) oli saksalainen viulutaiteilija. Häntä pidettiin aikanaan opettajansa Joseph Joachimin jälkeen merkittävimpänä saksalaisena viulutaiteilijana. Vuosina 1892–1895 hän työskenteli Helsingissä Robert Kajanuksen orkesterin konserttimestarina.
Jean Sibelius omisti viulukonserttonsa alun pitäen Burmesterille. Aikataulut eivät kuitenkaan sopineet niin että Burmester olisi soittanut ensiesityksessä, joten konserton esitti Helsingin konservatorion viulunsoitonopettaja Viktor Nováček. Sibelius korjasi sävellystä ja tarjosi sitä uudestaan Burmesterin soitettavaksi. Kun esitysajankohta ei taaskaan sopinut, solistiksi astui Berliinin filharmonikkojen Karel Halíř. Burmester loukkaantui syvästi ja ilmoitti, ettei tule koskaan soittamaan sävellystä. Niinpä Sibelius omisti sen unkarilaiselle viulistille, silloiselle ihmelapselle Ferenc Vecseylle.
Burmesterin puoliso vuodesta 1894 oli Konrad ja Edvard Fazerin sisar pianisti Naëma Fazer.
Burmester kirjoitti omaelämäkerran Fünfzig Jahre Künstlerleben (1926).
Iiro

| Iiro |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  19. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  8. huhtikuuta, 10. marraskuuta
Muunnelmia:  Iikka, Iisakki
Vastineita eri kielissä:  Isaak, Isaac
Nimen alkuperä:  Isak
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iiro on suomalainen miehen nimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Iiro on annettu Suomessa hieman yli 4 000 henkilölle, joista noin puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.  Iiron nimipäivä on 19. joulukuuta. Iiro on länsisuomalainen muunnos nimestä Iisak.
Tunnettuja Iiroja

Iiro Aalto (s. 1977), jalkapalloilija
Iiro Haimi (s. 1988), pesäpalloilija
Iiro Harjula (s. 1987), urheilutoimittaja ja -tuottaja
Iiro O. Hartimo (s. 1943), tietotekniikan professori
Iiro Hämäläinen (s. 1986), pesäpalloilija
Iiro Itämies (s. 1972), jääkiekkomaalivahti
Iiro Jussila (s. 1977), taloustieteilijä ja portfolioyrittäjä
Iiro Järvi (s. 1965), jääkiekkoilija
Iiro Järvinen (s. 1996), jalkapalloilija
Iiro Kaikko (1902–1972), ekonomi, kamreeri, lausuja ja puhetaidon opettaja
Iiro Kajanto (1925–1997), antiikin tutkija ja filologi
Iiro Karppinen (s. 2003), jääkiekkoilija
Iiro Kuosa (s. 1991), pesäpalloilija
Iiro Küttner (s. 1966), elokuvakäsikirjoittaja ja professori
Iiro Luoto (s. 1984), amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Iiro Meriläinen (s. 1980), opettaja ja kirjailija
Iiro Nokkala (s. 1997), pesäpalloilija
Iiro Nurminen (s. 1990), salibandyn pelaaja
Iiro Ollila (s. 1971), säveltäjä, muusikko, improvisoija ja äänisuunnittelija
Iiro Pakarinen (s. 1991), jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
Iiro Panula (s. 1990), näyttelijä
Iiro Parviainen, salibandyvalmentaja
Iiro Rantala (s. 1970), jazzpianisti ja säveltäjä
Iiro Seppänen (s. 1975), taikuri ja elokuvatuottaja
Iiro Sopanen (s. 1989), jääkiekkoilija
Iiro Tarkki (s. 1985), jääkiekkomaalivahti
Iiro Tenngren (s. 1979), koripalloilija
Iiro Uusitalo, tietoturva-alan asiantuntija
Iiro Vanha (s. 1994), jalkapalloilija
Iiro Vehmanen (s. 1989), jääkiekkoilija ja valmentaja
Iiro Viinanen (s. 1944), Kokoomuksen kansanedustaja, ministeri ja yritysjohtaja
Iiro Åman (s. 1987), pesäpalloilija
Kuvitteellisia Iiroja

Hakkri Iiro, Hj. Nortamon hahmo teoksessa Mnää ja Tasala Vilkk ja Hakkri Iiro
Iiro Vainio, tv-sarjassa Salatut elämät
Muita Iiroja

Pallo-Iirot, raumalainen jalkapalloseura
Nemo propheta in patria

1300-luvun mosaiikki, joka esittää Nasaretia (Kahrié-Djami -kirkko, Istanbul)
Nemo propheta in patria (sua) on latinankielinen sananparsi, joka tarkoittaa "kukaan ei ole profeetta omalla maallaan".
Alkuperä

Lause on peräisin Raamatun latinankielisestä käännöksestä Vulgata, missä se esiintyy kaikissa neljässä evankeliumissa (Matteus 13:57, Markus 6:4, Luukas 4:24 ja Johannes 4:44) muodossa nemo propheta acceptus est in patria sua .  Puhuja on Jeesus Nasaretilainen, joka näillä sanoilla kommentoi maanmiehiltään saamaansa kylmää kohtelua.
Merkitys

Ilmaisu viittaa siihen, että henkilön on vaikea saada tunnustusta ympäristössä, joka tuntee hänet hyvin.
Käyttö

Arkkitehti Alvar Aalto antoi Säynätsalossa rakentamalleen veneelle nimeksi Nemo propheta in patria. Nimen on tulkittu viittaavan väheksyntään, jota Aalto koki saaneensa osakseen kotimaassaan.
Ranskalainen salonnière Anne-Marie Bigot de Cornuel (1605–1694) käytti lausetta muunnetussa muodossa: Kukaan ei ole sankari kamaripalvelijalleen.
Kritiikkiä

Martti Päivänsalo kirjassa Taistelu Raamatusta kritisoi sitä, että virallisessa vuoden 1992 suomalaisessa raamatunkäännöksessä on edellisen virallisen käännöksen 1938 kohta kukaan profeetta ei ole omalla maallaan otollinen korvattu lentävällä lauseella "kukaan ei ole profeetta omalla maallaan." Hänen mukaansa sen merkitys ei ole sama, ja lisäksi hän väittää, että se latistaa tekstin kevyelle tasolle, sillä sitä käytetään jos jonkinlaisissa yhteyksissä tarkoittamattakaan todellista profeettaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vulgata. The Latin Library. (latinaksi)
Dennis Brutus

| Dennis Brutus |
| --- | --- |
 Dennis Brutus 1967.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1924 Salisbury, Etelä-Rhodesia
Kuollut: 26. joulukuuta 2009 (85 vuotta) Kapkaupunki, Etelä-Afrikka
Kansalaisuus:  Etelä-Afrikka
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Salanimi: John Bruin 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dennis Brutus (28. marraskuuta 1924 Salisbury, Etelä-Rhodesia – 26 .joulukuuta 2009) Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen runoilija. Hän asui vuodesta 1966 Yhdysvalloissa. Hän vastusti Etelä-Afrikan apartheidpolitiikkaa ja joutui puoleksitoista vuodeksi pakkotyöhön. Hän vaikutti maan sulkemiseen pois olympialiikkeestä.
Suomennettu tuotanto

Tie Mofoloon, novelli, antologiassa: Afrikka kertoo, toim. Per Wästberg. Tammi 1962
Suomennettu tuotanto > Suomennettuja runoja

Tänään vankilassa, suom. Pirjo Latvala, Kulttuurivihkot 1980; nro 6
Julkaisussa: Kulttuurivihkot 1985; nro 4, suom. Eila Karhu
Julmempana kuin pahinkaan peto
Junamatka
Tuleva voitto
Yölaulu: kaupunki, myös antologiassa: Runon jäljillä, toim. Hannu-Pekka Lappalainen, Helsinki: Kirjayhtymä 1987 ISBN 951-26-3047-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dennis Brutus Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Luettelo vallankaappauksista ja vallankaappausyrityksistä

Tämä on kronologinen luettelo vallankaappauksista. Luettelossa on myös epäonnistuneita vallankaappausyrityksiä.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1700-luku

Kustaa III:n vallankaappaus Ruotsissa
yhdistys- ja vakuuskirjan hyväksyminen Ruotsissa 21.2.1789
Kaarle-herttuan vallankaappaus Ruotsissa 29.3.1792
Thermidorin vallankaappaus, Ranskassa
Fructidorin vallankaappaus, Ranskassa
Brumairen vallankaappaus, Ranskassa
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1800-luku

Ruotsin vallankaappaus 1809
Bolivia 1825-1899: kuusikymmentä vallankaappausta tai vallankumousta.
Paraguay syyskuu 1840: armeijan vallankaappaus
Paraguay 1840: vallankaappaus
Paraguay 1840: Carlos Antonio Lópezin ja Mariano Roque Alonson vallankaappaus
Bolivia 1869: vallankaappaus
Bolivia 1879: sotilasvallankaappaus
Paraguay 1880: Caballeron vallankaappaus
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1900-vuosikymmen

1908: Nuorturkkilaiset kaappasivat vallan Ottomaanien valtakunnassa sulttaani Abd-ul-Hamid II syrjäytettiin, sulttaaniksi nousi Mehmet V.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1910-luku

1910: Portugalin vallankaappaus syrjäytti kuningas Manuel II:n hallinnon ja maasta tuli tasavalta.
1917 lokakuun vallankaappaus marraskuussa: bolsevikit syrjäyttivät Venäjän tasavallan hallituksen ja maasta tuli neuvostotasavalta.
1918: Suomen hallitusta vastaan kapinoineiden punaisten vallankaappausyritys (punakapina), joka osaltaan johti sisällissotaan.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1920-luku

1922: Benito Mussolinin mustapaidat marssivat Roomaan ja ottavat vallan. Hallitus kaatui. Italiasta tuli diktatuuri vuonna 1924.
1923: kenraali Miguel Primo de Riveran kaappasi vallan Espanjassa.
1925: prikaatinkenraali Reza Pahlavi kaappasi vallan Persiassa ja šaahi Ahmad Shah Qajar syrjäytettiin.
Liettuan vallankaappaus 1926: Liettuan armeija kaappasi vallan nostaen valtaan Antanas Smetonan.
Toukokuun vallankaappaus 1926 Puolassa: prikaatinkenraali Józef Piłsudski kaappasi vallan Puolassa.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1930-luku

Thaimaan eli silloisen Siamin vallankaappaus 1932
1937: Getulio Vargas kaappasi vallan Brasiliassa.
Paraguay 1930-luku: Rafael Franco vallankaappaus
Paraguay 1930-luku: sotilasvallankaappaus
Bolivia 1934: sotilasvallankaappaus
Bolivia 1936: sotilasvallankaappaus
Bolivia 1939: Germán Buschin vallankaappaus
Bolivia 1939: vallankaappaus
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1940-luku

Paraguay 1940: Morínigon vallankaappaus
Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948: pääministeri Klement Gottwaldin johtama kommunistinen puolue TKP kaappasi vallan hallituskriisin yhteydessä Tšekkoslovakiassa (Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948, jota nimitetään myös Prahan kaappaukseksi).
Bolivia joulukuu 1943: sotilasvallankaappaus
Phibunin vallankaappaus Thaimaassa, marraskuu 1947
Paraguay kesäkuu 1948: vallankaappaus
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1950-luku

1952: kenraali Muhammad Nagib kaappasi vallan Egyptissä, kuningas Faruk syrjäyteiin.
Paraguay elokuu 1954: sotilasvallankaappaus
Sumatran sotilasvallankaappaukset 1956
Phoumi Nosavan sotilasvallankaappaus Laosissa vuonna 1956
Sarit Thanarat sotilasvallankaappaus Thaimaassa, syyskuussa 1957
Saritin sotilasvallankaappaus Thaimaassa 1958
kenraali Abdulkarim Qasim kaappasi vallan Irakissa, kuningas Feisal II syrjäytettiin vuonna 1958
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1960-luku

1960 Kong Len vallankaappaus Laosissa
1960: kenraali Cemal Gürsel kaappasi vallan Turkissa, pääministeri Adnan Menderes syrjäytettiin.
1960: kenraali Joseph Mobutu kaappasi vallan Kongon demokraattisessa tasavallassa, pääministeri Patrice Lumumba syrjäytettiin.
1962 Ne Winin vallankaappaus Burmassa
1963: kenraali Dương Văn Minh kaappasi vallan Etelä-Vietnamissa, presidentti Ngô Đình Diệm syrjäytettiin.
1963: prikaatinkenraali Ahmed Hassan al-Bakr ja marsalkka Abdul Salam Arif kaappasivat vallan Irakissa, presidentti Abdulkarim Qasim syrjäytettiin.
Bolivia marraskuu 1964: sotilasvallankaappaus
1965: kenraali Joseph Mobutu kaappasi vallan Kongossa presidentti, Joseph Kasa-Vubu ja pääministeri Moise Tšombe syrjäytettiin.
1965: eversti Houari Boumedienne kaappasi vallan Algeriassa, presidentti Ahmed Ben Bella syrjäytettiin.
1966: kenraalimajuri Johnson Aguiyi-Ironsi kaappasi vallan Nigeriassa, pääministeri Abubakar Balewa syrjäytettiin.
1966: everstiluutnantti Yakubu Gowon kaappasi vallan Nigeriassa, kenraalimajuri Johnson Aguiyi-Ironsi syrjäytettiin.
1966: kenraalimajuri Suharto syrjäytti Sukarnon hallinnon Indonesiassa.
1966: kenraaliluutnantti J.A. Ankrah kaappasi vallan Ghanassa, presidentti Kwame Nkrumah syrjäytettiin.
[ 1967: Kreikassa vallankaappaus, valtaan nousi, eversti Georgios Papadopoulos, siviilihallitus kaatui.
1968: prikaatinkenraali Ahmed Hassan al-Bakr kaappasi vallan Irakissa, presidentti Abdulrahman Arif syrjäytettiin.
1968: kenraali Juan Velasco Alvarado kaappaa vallan Perussa, Fernando Terry syrjäytettiin.
1969: Jaafar Nimeiry kaappasi vallan Sudanissa.
1969: eversti Muammar Gaddafi kaappasi vallan Libyassa, kuningas Idris I syrjäytettiin.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1970-luku

kenraali Lon Nol kaappasi vallan Kamputseassa, prinssi Norodom Sihanouk syrjäytettiin keväällä 1970
1970: kenraali Hafez Assad kaappasi vallan Syyriassa.
Thanomin vallankaappaus 1971
1971: kenraali Idi Amin kaappasi vallan Ugandassa, presidentti Milton Obote syrjäytettiin.
1971: kenraali Memduh Tağmaç kaappasi vallan Turkissa, pääministeri Süleyman Demirel erosi ja uudeksi pääministeriksi nimitettiin Nihat Erim
1973: kenraali Augusto Pinochet kaappasi vallan Chilessä, presidentti Salvador Allende sai surmansa.
1973: prinssi Muhammed Daud kaappasi vallan Afganistanissa, kuningas Muhammad Zahir Šah syrjäytettiin.
1974: Kyproksen kansalliskaartin kreikkalaiset upseerit kaappasi vallan ja presidentti arkkipiispa Makarios III:n syrjäytettiin. Valtaan nousee liikemies Nicos Sampson mutta todelliset vallanpitäjä olivat Kreikan sotilasjuntan upseerit.
Neilikkavallankumous 1974 Portugalissa: Nuoret upseerit kaappaavat vallan Portugalissa, diktatuuri kaatui.
1974: majurien johtama Derg kaappasi vallan Etiopiassa keisari Haile Selassie syrjäytettiin.
1975: kenraalimajuri Ziaur Rahman syrjäytti Bangladeshissä presidentti sheikki Mujibur Rahmanin uudeksi presidentiksi tuli Khondakar Mustaque Ahmed.
1975: prikaatinkenraali Murtala Mohammed kaappasi vallan Nigeriassa, valtionpäämies kenraali Yakubu Gowon syrjäytettiin.
1977: France-Albert René kaappasi vallan Seychelleillä, presidentti James Mancham syrjäytettiin.
1977:kenraali Muhammad Zia ul-Haq kaappasi vallan Pakistanissa, pääministeri Zulfikar Ali Bhutto syrjäytettiin
1978: eversti Bob Denardin johtamat eurooppalaiset palkkasoturit kaappasivat vallan Komoreilla ja presidentti Ali Soilih syrjäytettiin, presidentiksi nousee maanpaossa oleva Ahmed Abdallah.
1978: eversti Ould Salekim kaappasi vallan Mauritaniassa ja presidentti Moktar Ould Daddah syrjäytettiin.
1979: eversti Teodoro Obiang Nguema Mbasogo kaappasi vallan Päiväntasaajan Guineassa, presidentti Francisco Macías Nguema syrjäytettiin.
1979: keisari Jean-Bédel Bokassa syrjäytettiin Keski-Afrikan keisarikunnassa ranskalaissotilaiden johdolla.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1980-luku

1980: kenraali Luis García Meza kaappasi vallan (kokaiinivallankaappaus) Boliviassa, presidentti Lidia Gueiler Tejada syrjäytettiin.
1980: Samuel Doe kaappasi vallan Liberiassa, presidentti William Tolbert syrjäytettiin.
1980: Joao Bernardo kaappasi vallan Guinea-Bissaussa, presidentti Luis Cabral syrjäytettiin.
1980: kenraali Kenan Evren kaappasi vallan Turkissa, pääministeri Süleyman Demirel syrjäytettiin.
1981: kenraali Wojciech Jaruzelski julistaa Puolassa sotatilan.
1982: Guatemalan presidentinvaalien voittaja kenraali Angel Anibal Guevara syrjäytettiin verettömässä vallankaappauksessa kenraali Efraín Ríos Monttin johtamassa sotilasvallankaappauksessa
1984: presidentti Ahmed Sékou Touré kuoli; valtatyhjiössä eversti Lansana Conte kaappasi vallan.
1983: kenraali Hudson Austin ja Bernard Coard kaappasivat vallan Grenadassa, pääministeri Maurice Bishop syrjäytettiin
1987: Zine El Abidine Ben Ali kaappasi vallan Tunisiassa, presidentti Habib Bourguiba syrjäytettiin.
1987: eversti Sitiveni Rabuka kaappasi vallan Fidžinsaarilla, kenraalikuvernööri Penaia Ganilau syrjäytettiin samoin pääministeri Timoci Bavadra. Saaret julistettiin tasavallaksi.
1988: kenraali Saw Maung kaappasi vallan Burmassa, presidentti Maung Maung syrjäytettiin.
1987: prikaatinkenraali Omar Hasan Ahmad al-Bashir kaappasi vallan Sudanissa, pääministeri Sadek al-Mahdi syrjäytettiin.
Burman sotilasvallankaappaus, syyskuu 1988
3. helmikuuta 1989: Andres Rodriquez kaappasi vallan Paraguayssa, presidentti Alfredo Stroessner syrjäytettiin.
Vallankaappauksia ja vallankaappausyrityksiä > 1900-luku > 1990-luku

1990: kenraali Idriss Deby kaappasi vallan Tšadissa, presidentti Hissene Habre, syrjäytettiin.
helmikuu 1991: veretön sotilasvallankaappaus, kenraali Sunthorn Kongsompong kaappasi vallan, pääministeri Chatichai Choonhavann syrjäytettiin.
1991: everstiluutnantti Amadou Toumani Touré kappasi vallan Malisa, presidentti Moussa Traoré syrjäytettiin.
1991: Etiopian kansan vallankumouksellinen demokraattinen rintama kaappasi vallan, presidentti Mengistu Haile Mariam syrjäytetty
1991: kenraali Raoul Cedras kaappasi vallan Haitissa, presidentti Jean-Bertrand Aristide syrjäytettiin.
1992: Sotilasneuvosto kaappasi vallan Algeriassa jota johti Mohammed Boudiaf, presidentti Chadili Benjedid syrjäytettiin.
Hun Senin sotilasvallankaappaus, heinäkuu 1997
1997: Laurent Kabila syrjäytti presidentti Mobutu Sese Sekon Zairessa.
1997: Turkin asevoimat suoritti ns. postmodernin sotilasvallankaappauksen jolla syrjäytettiin pääministeri Necmettin Erbakan uudeksi pääministeriksi tuli Mesut Yılmaz
1999: kenraali Pervez Musharraf kaappasi vallan Pakistanissa, pääministeri Nawaz Sharif syrjäytettiin.
1999: Robert Guéï kaappasi vallan Norsunluurannikolla, presidentti Henri Konan Bedie syrjäytettiin.