Pyramidologia
Arvostelu

Tunnettu egyptologi Flinders Petrie matkusti vuonna 1880 Egyptiin, jossa hän mittasi Kheopsin pyramidin ja totesi sen olevan useita jalkoja pienempi kuin John Taylor ja Charles Piazzi Smyth olivat aikaisemmin väittäneet.  Mittaustensa perusteella Flinders väitti, että pyramido­logien olettama pyramidituuma ei perustunut tosiasioihin. Hän julkaisi vuonna 1883 tuloksensa teoksessaan The Pyramids and Temples of Gizeh ("Gizan pyramidit ja temppelit"), jossa hän totesi, ettei ole mitään kelvollisia todisteita "pyramidituumaksi" kutsutun mittayksikön olemassaolosta tai siitä, että muinainen kyynärämitta olisi ollut 25,025 brittiläistä tuumaa.  Pyramidi­tuuman puolesta­puhujat, varsinkin anglo­israelistit, väittivät kuitenkin löytäneensä virheitä Petrien tutkimuksissa.  Tähän arvosteluun Petrie kieltäytyi vastaamasta väittäen todistaneensa oletuksen pyramidituumasta vääräksi ja verraten sen jatkuvia kannattajia litteään maahan uskoviin:
»On hyödytöntä esittää asian todellinen totuus, kun sillä ei ole mitään vaikutusta niihin, jotka ovat tämän tyyppisen harhan vallassa. Heidät voidaan vain rauhaan yhdessä jättää litteään maahan uskovien ja muiden sellaisten henkilöiden kanssa, joille jokin teoria on rakkaampi kuin tosiasiat.»
Vuonna 1930 belgialaiset egyptologit Jean Capart ja Marcelle Werbrouck kirjoittivat, että mate­matiikkojen avustuksella ja usein heidän kanssaankin mystikot olivat keksineet jotakin, mitä voitaisiin kutsua "pyramidi­uskonnoksi". Kuusi vuotta myöhemmin Adolf Erman valitteli sitä, että sen kaltaisia teorioita esitettiin edelleen, vaikka satavuotinen tutkimus oli jo kauan sitten todennut ne kaikki vääriksi.
Vuonna 1937 Gustave Jéquier esitti pyramidologisia olettamuksia koskevan arvostelunsa Gazette de Lausanne -lehdessä. Siinä hän totesi, että sellaiset kuvitelmat eivät ansaitse osakseen sellaista huomiota kuin ne olivat saaneet, ja varoitti yleisöä "profetioista, joita tuetaan tieteeksi naamioiduilla perusteluilla, kun päättelyjen perusteet taitavasti naamioituinakaan eivät ole muuta kuin vääriä uutisia tai yksinkertaisia hypoteeseja ja kun kaikki perustelut on selvästi tarkoitus­hakuisia."
Pyramidologisten teorioiden esittäjistä ja kannattajista on käytetty halventavaa nimitystä "pyramidiootti" (engl. pyramidiot) . Sanan keksijänä pidetään Leonrad Cottrellia, jonka vuonna 1956 ilmestyneessä kirjassa The Mountains of Pharaoh ("Faaraon vuoret") Piazzi Smythin teorioita käsittelevän kappaleen otsikkona oli "The Great Pyramidiot". Myöhemmin termi on esiintynyt samassa merkityksessä myös esimerkiksi Barbara Mertzin teoksessa Temples, Tombs, and Hieroglyphs ("Temppelit, haudat ja hieroglyfit").
Allan ALter ja Dale Simmons tutkivat aikoinaan Toronto Society for Psychical Research -nimisen järjestön toimeksiannosta "pyramidivoimasta" esitettyjä väitteitä, joiden mukaan pyramidissa orgaaniset aineet säilyisivät paremmin. Perusteelliset kokeet osoittivat, etteivät pyramidin muotoiset säiliöt olleet tässä suhteessa lainkaan parempia kuin muunkaan muotoiset.
Ranskalainen egyptologi ja arkkitehti Jean-Philippe Lauer on analysoinut pyramidologien väitteitä tieteellisesti rekonstuoimalla niiden päättelyt kohta kohdalta ja suorittamalla matemaattiset laskutoimitukset uudestaan. Vuonna 1974 hän päätyi tulokseen, että vaikka nämä väitteet ovatkin mielenkiintoisia ja tehty hyvässä uskossa, niillä ei ole mitään merkitystä arkeologian ja tuskin minkään muunkaan tieteen kannalta.
French Egyptologist and architect Jean-Philippe Lauer undertook a scientific analisys of several pyramidologists' claims by reconstructing their reasoning step by step and redoing their mathematical calculations. In 1974, he concluded that those intuitions, though fascinating and made by people in good faith, have little to no regard to archaeology needs, if not to any other science at all.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pyramidology