stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lasse Virén
Urheilu-ura > Vaiheet > Münchenin ja Montrealin välillä

Palattuaan olympialaisista Virén juoksi 14. syyskuuta Helsingissä 5 000 metrin maailmanennätyksen 13.16,4.
Vuosi 1973 oli Virénille välivuosi. Päätavoitteeksi asetettiin Montrealin olympialaiset 1976, jota ennen oli pieniä välitavoitteita, kuten EM-kisat 1974. Kesällä 1973 Virén voitti Kalevan kisoissa 10 000 metrillä pronssia ja maastojuoksun SM-kisoissa hopeaa. Hän voitti 10 000 metrin maaottelujuoksut Tukholmassa ja Helsingissä, mutta jäi Edinburghin Euroopan cupin finaalissa 5 000 metrillä viidenneksi.
EM-kisavuodeksi 1974 Virénin harjoitusmäärää nostettiin vuoden 1972 tasosta noin kymmenen prosenttia. Virén kilpaili ja harjoitteli talven jälleen ulkomailla ja palasi Suomen hallikisoihin helmikuussa. Joitain harjoituksia tehtiin kokeilumielessä olympiamaratonia ajatellen. Kevään maastojuoksun SM-kisoissa Virén otti hopeaa, mutta loukkasi nilkkansa ja kipeytti reitensä. Harjoittelemisesta tuli tuskaista, ja Virénin tekniikka kärsi kivun seurauksena. Elokuun alussa Virén juoksi kuitenkin Turussa 5 000 metrillä ajan 13.30,6, mikä herätti toiveita menestymisestä EM-kisoissa. Ennen niitä Kalevan kisoissa Virén otti hopeaa 10 000 metrillä ja voitti 1 500 metriä.
Rooman EM-kilpailuissa syyskuussa 1974 Virén sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi ja otti 5 000 metrillä pronssia ajalla 13.24,6. Hän voitti samana vuonna vielä 10 000 metrin maaottelujuoksut Helsingissä ja Sotšissa.
Virénin kipeä reisi leikattiin tammikuussa 1975. Leikkauksessa reiden hamstring-lihasten koteloa avarrettiin, ja kivut katosivat kokonaan. Näin Virén pystyi palaamaan kovaan harjoitteluun olympialaisia varten. Vähäharjoitteisen alkukauden johdosta vuodelle 1975 harjoituskilometrejä ehdittiin kerryttää kuitenkin vain 4 356. Virén voitti kauden 1975 aikana 10 000 metrin maaottelujuoksut Helsingissä ja Palermossa, mutta jäi Nizzan Euroopan Cupin finaalissa 5 000 metrillä viidenneksi.
Vuoden 1976 alussa Virén kilpaili ja harjoitti jälleen Amerikassa: Brasiliassa, Kolumbiassa vuoristoleirillä ja Puerto Ricossa. Hän palasi Suomeen harjoittelemaan helmikuun alussa. Testit olivat rohkaisevia olympiamaratonia ajatellen. Keväällä Virén lähti Kenian Nyahururuun vuoristoleirille, jossa hän juoksi parhaimmillaan 250 kilometriä viikossa. Huhtikuussa hän juoksi Kaivopuistossa 25 kilometriä maailman kaikkien aikojen nopeimmassa ajassa 1.14.21.
Virén kärsi alkukesän aikana nenäontelotulehduksen, joka vei hänet kolmeksi viikoksi sairaslevolle. Poskionteloiden märkä poistettiin punkteerauksella. Toipumisen jälkeen ensimmäiset kilpailut menivät vielä huonosti, mutta kesän kuluessa kunto palasi normaalitasolle. Virén juoksi 1 500 metrillä ennätyksensä 3.41,8 ja Helsingin Maailmankisoissa 10 000 metriä 27.43,1. Kalevan kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.24,78.
Urheilu-ura > Vaiheet > Montrealin olympialaiset

Virén kantoi Suomen lippua Montrealin olympialaisten avajaisissa. 10 000 metrillä hän saavutti uransa helpoimman olympiavoiton: hän ohitti ainoan uhkaajansa, Portugalin Carlos Lopesin 450 metriä ennen maalia ja voitti kultaa uransa toiseksi parhaalla ajalla 27.40,38. Kilpailun jälkimmäisen puoliskon hän juoksi aikaan 13.31. Kilpailun jälkeen KOK:n tekninen valiokunta kuulusteli Viréniä siitä, kun hän oli nostanut piikkarinsa epäilyttävän näkyvästi käsiinsä heti juoksun jälkeen. Virén selitti kärsineensä vain varpaan verirakosta. Lopulta Virén vapautettiin mainostamisepäilyistä, ja hän sai jatkaa kisoja.
5 000 metrin finaalissa Virén uuvutti kilpailijansa pitkällä kirillä. Hän pystyi loppusuoralla pitämään takanaan mailerimaisesta nopeudestaan tunnetut uusiseelantilaiset juoksijat ja voitti neljännen olympiakultansa ajalla 13.24,76. Heti seuraavana päivänä Virén osallistui uransa ensimmäiselle maratonille. Lääkärit eivät uskoneet Virénin pystyvän juoksemaan koko matkaa energian riittämättömyyden vuoksi. Juoksussa Virén ei löytänyt juomapulloaan ensimmäisillä tankkauspisteillä, mikä verotti energiavarastoja entisestään. Virén oli vielä 25 kilometrin kohdalla kärkijoukossa, mutta siitä eteenpäin hän alkoi väsyä. Lopulta hän sijoittui viidenneksi runsaat kolme minuuttia voittajasta jääneenä ajalla 2.13.10,8.
Virénin olympiavoitot nostivat hänet suomalaisten silmissä Paavo Nurmen veroiseksi juoksukuninkaaksi, jonka kotiinpaluuta vastassa oli tuhansittain ihmisiä.
Urheilu-ura > Vaiheet > Montrealin ja Moskovan välillä

Pian Montrealin jälkeen Virén mursi nilkkansa hirvimetsässä astuttuaan kahden kiven väliseen koloon. Vamma jouduttiin leikkaamaan, ja Virénin juoksu-ura oli hetken vaakalaudalla. Jalka kuitenkin parani juoksukuntoon, ja valmistautuminen Moskovan olympialaisiin 1980 jatkui. Virén joutuisi valitsemaan kisoissa viiden kilometrin ja maratonin välillä, sillä ne juostiin samana päivänä. Virénin harjoittelua oli tarkoitus kasvattaa vuodesta 1977 alkaen olympiavuoteen asti yli kymmenen prosenttia vuodessa. Nilkan loukkaantuminen aiheutti kuitenkin aluksi harjoitusmäärän keventämisen huomattavasti. Lokakuussa 1977 hän juoksi uransa toisella maratonilla New Yorkin maratonin seitsemänneksitoista.
Nilkka vaivasi Viréniä vielä vuonna 1978, eikä harjoittelua pystytty palauttamaan halutulle tasolle, vaan kilometrejä kertyi vain 4 516. Leikkaus oli aiheuttanut sen, että Virénin jalan voima oli vähentynyt ja juoksutekniikka muuttunut. Virén harjoitteli talvella ulkomailla ja kävi keväällä jälleen Keniassa vuoristoleirillä. Euroopan-mestaruuskisat 1978 Virén joutui jättämään väliin polvivaivan vuoksi.
Kaudella 1979 Virénin parhaita aikoja olivat 5 000 metrillä 13.32,2 ja 10 000 metrillä 28.04,7. Olympiavuoden 1980 talvella Virén pystyi jälleen harjoittelemaan täydellä teholla. Kesän kilpailuissa Virén kärsi kuitenkin lihasjäykkyydestä, joka johti nivusrevähtymään. Sen seurauksena hän joutui siirtämään nopeusharjoitukset kesäkuun lopulle.
Urheilu-ura > Vaiheet > Moskovan olympialaiset ja uran lopetus

Virén osallistui kolmansiin olympiakisoihinsa Moskovassa 1980. Hänellä oli pieniä vaikeuksia selvitä 10 000 metrillä alkuerästään jatkoon, sillä nestetankkaus jäi kuumana päivänä vajaaksi. Finaalissa Virén johti vielä viimeisen kierroksen alussa ja sijoittui viidenneksi ajalla 27.50,5. Juoksun jälkeen hän katui sitä, ettei ollut aloittanut kiriä viisi kierrosta ennen maalia. Maratonilla Virén keskeytti 20 kilometrin jälkeen vatsa- ja jalkavaivojen vuoksi. Virén päätti aktiiviuransa Moskovan olympialaisten jälkeen. Hän juoksi vielä kahtena seuraavana vuonna 5 000 metrillä ajat 14.41 ja 14.22.
Urheilu-ura > Vaiheet > Maratonit

Ratajuoksijan uransa jälkeen Virén on juossut useita maratoneja, kuten New Yorkissa 1983 aikaan 2.23.54 ja Tukholmassa 1995 aikaan 2.42.37. Virén juoksi vielä 1990-luvulla useissa maratoneissa ja lyhyempien matkojen juoksutapahtumissa eri puolilla maailmaa, yleensä kutsuvieraana eikä kilpailijana.
Urheilu-ura > Urheilusaavutuksia > Tärkeimmät kilpailut > Kansainväliset arvokisat

1972 Münchenin olympialaiset: 5 000 ja 10 000 metrillä kultaa
1976 Montrealin olympialaiset: 5 000 ja 10 000 metrillä kultaa, maratonilla viides
1980 Moskovan olympialaiset: 10 000 metrillä viides, maratonilla keskeytys
1971 Helsingin EM-kisat: 5 000 metrillä 7:s, 10 000 metrillä 17:s
1974 Rooman EM-kisat: 5 000 metrillä pronssia, 10 000 metrillä 7:s
Urheilu-ura > Urheilusaavutuksia > Tärkeimmät kilpailut > Maaottelut

35 juoksua
Ruotsi-maaotteluissa 1969–1980 13 juoksua, 6 voittoa
Urheilu-ura > Urheilusaavutuksia > Tärkeimmät kilpailut > SM-kilpailut

ratajuoksuissa 12 henkilökohtaista yleisen sarjan SM-mitalia joista viisi kultamitalia, maastojuoksu mukaan lukien 19 mitalia
1 500 metrillä kultaa 1972 ja 1974
5 000 metrillä kultaa 1969 ja 1976, hopeaa 1971 ja 1975, pronssia 1979 ja 1980
10 000 metrillä hopeaa 1974 ja 1979, pronssia 1973
3 000 metrillä kultaa hallissa 1974
maastojuoksun lyhyen matkan kultaa 1976 ja 1978
Urheilu-ura > Urheilusaavutuksia > Ennätykset

Maailmanennätykset
2 mailia 8.14,0 (1972)
5 000 metriä 13.16,3 (1972)
10 000 metriä  27.38,4 (1972)
Suomenennätykset virallisilla matkoilla
3 000 metriä 7.54,0 (1971), 7.43,2 (1972)
5 000 metriä 13.35,2 (1971), 13.29,8 (1971), 13.19,0 (1972), 13.16,3 (1972)
10 000 metriä 27.52,4 (1972), 27.38,4 (1972)
Urheilu-ura > Urheilusaavutuksia > Tunnustuksia

Track & Field News -lehden vuoden miesyleisurheilija 1972
Suomen Vuoden urheilija 1972 ja 1976
Kansainvälisen yleisurheiluliiton kunniagallerian jäsen marraskuusta 2014 kolmantena suomalaisurheilijana
Urheilu-ura > Tuloskehitys

Virénin kärkitulokset hänen kilpavuosiltaan. Lihavoituna omat ennätykset.
| Vuosi | 1 500 m | 3 000 m | 5 000 m | 10 000 m |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 (ikä 17) | – | 9.17,0 | – | – |
| 1967 | 4.06,9 | 8.32,8 | 14.59,4 | – |
| 1968 | 4.04,0 | 8.38,6 | 15.07,8 | 32.18,8 |
| 1969 | 3.52,9 | 8.05,2 | 13.55,0 | – |
| 1970 | 3.52,2 | 8.06,2 | 13.43,0 | 29.15,8 |
| 1971 | 3.47,3 | 7.54,0 | 13.29,8 | 28.17,4 |
| 1972 | 3.44,2 | 7.43,2 | 13.16,4 | 27.38,4 |
| 1973 | 3.43,6 | 7.57,2 | 13.28,0 | 28.17,8 |
| 1974 | 3.44,7 | 8.00,4 | 13.24,6 | 28.22,6 |
| 1975 | 3.46,4 | 7.54,2 | 13.34,6 | 28.11,4 |
| 1976 | 3.41,8 | 7.54,2 | 13.24,8 | 27.40,4 |
| 1977 | 3.47,7 | 8.02,2 | 13.35,8 | 28.39,8 |
| 1978 | 3.49,7 | 7.57,2 | 13.33,8 | 28.11,8 |
| 1979 (ikä 30) | 3.46,6 | 8.03,9 | 13.32,2 | 28.04,7 |
| 1980 | 3.46,7 | 7.55,0 | 13.30,9 | 27.50,5 |
| 1981 | – | 8.29,9 | 14.41,2 | – |
| 1982 | – | 8.11,26 | 14.22,1 | – |
Urheilu-ura > Harjoittelu

Virénin harjoittelu oli ajanjaksoonsa nähden poikkeuksellisen kovaa. Hän harjoitteli usein vaihtelevalla nopeudella, vauhtileikitellen. Olympialaisten edellä Virénin harjoittelu oli suunniteltu vuodeksi eteenpäin, minkä ansiosta hän oli olympiakisojen aikaan huippukunnossa. Suurimman osan ajasta Virén harjoitteli yksin kotikylänsä Myrskylän ympäristössä: kesäisin metsäpoluilla ja talvisin teillä, lisäksi kovan lumisateen sattuessa kotinsa juoksumatolla. Virén teki yhden tunnin aamulenkin kello kuudelta, meni päiväksi töihin poliisina, ja jatkoi harjoittelua töiden jälkeen. Hän suoritti myös korkean paikan harjoittelua Etelä-Amerikassa ja Keniassa.
Virénin vuosittaiset harjoituskilometrimäärät:
| Vuosi | km |
| --- | --- |
1968: 2 000
1969: 2 927
1970: 3 728
1971: 5 332
1972: 7 348
1973: 6 924
1974: 8 129
1975: 4 356
1976: 6 526
1977: 4 199
1978: 4 285
1979: 5 145
1980: 4 389
Urheilu-ura > Menestyksen syitä

Virénin valmentajan Rolf Haikkolan mukaan Virénillä on poikkeuksellisen suuri sydän, hänellä on kestävyysjuoksijalle ihanteellinen lihassolujakauma hitaiden ja nopeiden solujen välillä, ja hänen punasolumassansa oli 36,4–45,0 ml/kg, mikä oli selvästi normaalia suurempi.
Mauno Saaren Virén-kirjan mukaan Virénin poikkeuksellisuuden yksi syy saattoi olla luteinisoivan hormonin luontaisen tuotannon omituinen piikki, joka syntyi aina kilpailutilanteen yhteydessä. Juoksijan luontainen hormonitaso oli sen seurauksena poikkeuksellisimmillaan isoissa kisoissa. Kehon omaa testosteronin tuotantoa säätelevä hormoni oli Virénillä korkeimmillaan olympiakisoissa ja matalammalla kansallisen tason kisoissa.
Venäläisissä tutkimuksissa Virénin juoksutekniikka todettiin äärimmäisen taloudelliseksi.
Haikkolan mukaan Virénin psykologiset ominaisuudet olivat poikkeuksellisia. Psykologisten tutkimusten mukaan Virén on keskitasoa älykkäämpi ja hyvin nopea päässälaskussa ja havaintotarkkuutta vaativissa tehtävissä. Virén oli Haikkolan mukaan urheilijana hyvin voimakastahtoinen, sopeutuvainen ja motivoitunut. Hän oli ennen kilpailuja kylmän rauhallinen ja luottavainen, ja hänen vireystilansa oli korkea. Virén myös luotti tehtyihin suunnitelmiin ja oli kilpailuissa rohkea ja riittävän röyhkeä.
Haikkolan mukaan Virén oli taktisesti mestarillinen ja osasi käyttää kaikkia valmiuksiaan kulloistenkin kilpailutilanteiden mukaan. Virénin juoksulinjat olivat äärimmäisen tehokkaat, sillä hän hallitsi kaarrematematiikan mestarillisesti juoksemalla kaarteet hyvin lähellä sisäreunaa, voittaen näin jopa kymmeniä metrejä kilpailijoihinsa nähden.
Virénin sanottiin keskittyneen vain olympiakisoihin, sillä hänen kansainvälinen menestyksensä välivuosina jäi vaatimattomaksi. Virén itse sanoi, että se ei ollut tarkoitus, vaan hän vain kärsi välivuosina vammoista ja niistä johtuvasta harjoituksen puutteesta.
Poliittinen ura ja järjestöura

| Lasse Virén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1949  Myrskylä 
Ammatti:  yrittäjä
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Entiset puolueet:  Liberaalinen Kansanpuolue
Asema:  kansanedustaja 24.03.1999–20.03.2007 ja 19.10.2010–19.04.2011
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Myrskylä
Koulutus:  poliisimiehistön virkatutkinto 1975
Puoliso:  Päivi Virén (o.s. Kajander)
Lapset:  3
Virén oli tasavallan presidentti Urho Kekkosen valitsijamiesehdokkaana Liberaalisen Kansanpuolueen listoilla vuoden 1978 presidentinvaalissa, mutta ei tullut valituksi. Pian sen jälkeen hän siirtyi Kansallisen Kokoomuksen riveihin. Hän oli presidentin valitsijamies kokoomuksen listoilla 1982 ja 1988.
Virén toimi Myrskylän kunnanvaltuuston jäsenenä 1980-luvulla ja puheenjohtajana 1992–2012.
Kokoomuksen kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä Virén on ollut 1999–2007 ja uudelleen 2010–2011 noustuaan eduskuntaan varasijalta Jukka Mäkelän tilalle. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän ei enää ollut ehdolla. Eduskunnassa Virén piti vuosina 2000–2006 yhteensä 58 varsinaista puheenvuoroa, joiden aiheita olivat useimmin valtion talousarvio ja tieliikenne.
Virén oli Suomen urheiluliiton hallituksessa 1990–1991 ja 1993–1994.
Työura

Virén työskenteli poliisikonstaapelina 1970–1979 ja Suomen Yhdyspankin markkinointitehtävissä projektipäällikkönä 1979–1992. Vuonna 1992 hän siirtyi yrittäjäksi sukunsa kuljetusliikkeeseen.
Yksityiselämä

Virén on ollut naimisissa Päivi Virénin (o.s. Kajander) kanssa vuodesta 1976. Heillä on kolme poikaa (Tuomas, s. 1977, Juho 1981 ja Matti 1987). Pojista Matti Virén on kansallisen tason keskimatkanjuoksija.
Kunnianosoituksia

Virénille pystytettiin vuonna 1994 juoksijapatsaat Helsinkiin olympiastadionin kulmille sekä Myrskylän kirkonkylään. Patsaat on veistänyt Terho Sakki.
Virénin urheiluseura Myrskylän Myrsky on järjestänyt vuodesta 1974 alkaen Lassen hölkkä -yleisöjuoksutapahtuman, jossa Virénkin on usein juossut.
Helsingin vuoden 1983 yleisurheilun MM-kisojen maskottina oli yleisöäänestyksellä nimensä saanut ”Lasse-jänis”, jonka esikuvana Virén oli.
Montrealin olympiavoittojen jälkeen 1976 ilmestyi Reijo Lehtovirran säveltämä, Juha Vainion sanoittama ja Ranja Rasmussenin esittämä laulu ”Kulta-Lasse”.
Myrskylä nimeää Paattipolun Lasse Virénin mukaan Lassen raitiksi hänen 70-vuotissyntymäpäivänsä kunniaksi.
Kirjat

Virén, Lasse & Haikkola, Rolf: Juoksuopas.  Helsinki:  Helsingin Sanomat, 1973.
Virén, Lasse & Haikkola, Rolf (toim.) & Vuorio, Pentti (toim.): Kullatut sekunnit.  Helsinki:  Weilin + Göös, 1973.  ISBN 951-35-0920-6
Virén, Lasse & Raevuori, Antero (toim.) & Vuorio, Pentti (toim.): Kullatut piikkarit.  Helsinki:  Weilin + Göös, 1977.  ISBN 951-35-1519-2
Kirjallisuutta

Saari, Mauno: Juoksemisen salaisuudet.  Otava, 1979.
Advent Christian General Conference

| Advent Christian General Conference |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  protestantismi
Hallinto:  kongregationalismi
Johtaja:  Steve Lawson
Yhteistyötahoja:  NAE
Perustaja:  Jonathan Cummings
Perustettu:  1860
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Advent Christian General Conference (ACGC) eli Advent Christian Church on Pohjois-Amerikassa toimiva adventtikirkko, joka kehittyi William Millerin opetuksista 1840-luvun lopulla. Kirkko on järjestäytynyt vuonna 1860. Vuonna 1965 Life and Advent Union sulautui kirkkoon. ACGC on evankelikaalisen kattojärjestön National Association of Evangelicalsin jäsen.
Kirkon opin painopiste on Kristuksen toisen tulemisen odottamisessa, viimeisessä tuomiossa ja paratiisissa maan päällä. Kirkko on järjesäytynyt kongregationalistisen seurakuntakäistyksen mukaan. Kirkon oppi eroaa seitsemännen päivän adventismista siinä, että se järjestää jumalanpalveluksia sunnuntaisin.
Liekkisiipiturpiaali

| Liekkisiipiturpiaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Turpiaalit Icteridae
Suku::  Kosteikkoturpiaalit Agelasticus
Laji::  thilius
Kaksiosainen nimi
 Agelasticus thilius  (Molina, 1782) 

Alalajit
 A. t. alticola  A. t. petersii  A. t. thilius 
Katso myös
   Liekkisiipiturpiaali Wikispeciesissä   Liekkisiipiturpiaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liekkisiipiturpiaali (Agelasticus thilius) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Liekkisiipiturpiaali voi kasvaa 18–19 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Liekkisiipiturpiaalikoiras on väriltään kauttaaltaan musta lukuun ottamatta keltaisia siipien olkapäitä. Naaraslintu on pohjaväriltään harmahtavan ruskea ja ruumiissa on runsaasti mustia ja tummanruskeita viiruja. Naaraalla on valkoinen silmäkulmajuova ja siipien olat ovat koiraan tavoin keltaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Liekkisiipiturpiaalia tavataan Perusta ja Boliviasta sekä eteläisimmästä Brasiliasta Argentiinaan ja Chileen ulottuvalta alueelta.  Lajin elinympäristöä ovat suot, ruovikot ja kosteat ruohomaat. Liekkisiipiturpiaalin ravintoa ovat hyönteiset ja siemenet. Pesänsä lintu rakentaa maahan ja se pesii usein pieninä ryhminä.
Liekkisiipiturpiaalinaaras
Luettelo tiedustelupalveluista

Tämä on luettelo tiedustelupalveluista, menneistä ja nykyisistä:
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Alankomaat

Algemene Inlichtingen- en Veiligheidsdienst (AIVD)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Albania

Kansallinen tiedustelupalvelu (NIS/SHIK)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Argentiina

Central Nacional de Inteligenzia (CNI)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Australia

Australian Security Intelligence Organisation (ASIO)
Australian Secret Intelligence Service (ASIS)
Defence Signals Directorate (DSD)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Belgia

Veiligheid van de Staat (SV) (hollanniksi) tai Surete de l'Etat (SE) (ranskaksi)
ADIV (hollanniksi) tai Service Général du Renseignement et de la Sécurité (SGRS)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Brasilia

Agência Brasileira de Inteligência (ABIN)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Bulgaria

Durzhavna Sigurnost (DS)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Egypti

General Directorate of State Security Service
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Espanja

Centro Nacional de Inteligencia (CNI) (2002 - )
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Etelä-Afrikka

National Intelligence Agency
South African Secret Service
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Etelä-Korea

Kansallinen tiedustelupalvelu (Etelä-Korea) (NIS)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Intia

Intelligence Bureau (IB)
Research and Analysis Wing (RAW)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Irak

General Intelligence Directorate
Special Security Service
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Iran

VEVAK (Ministry of Intelligence and Security)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Israel

ha-Mossad le-Modiin ule-Tafkidim Meyuhadim (Mossad)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Italia

Servizio Informazioni Generali e Sicurezza (SISDE)
Servizio per le Informazioni e la Sicurezza Militare (SISMI)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Japani

Public Security Investigation Agency (PSIA)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Jordania

General Intelligence Department
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Kanada

Canadian Security Intelligence Service (CSIS)
Communications Security Establishment (CSE)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Kiina

Kiinan valtioturvallisuuden ministeriö (国家安全部, lyhenne: 国安部)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Kolumbia

Departamento Administrativo de Seguridad (DAS)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Kreikka

Hellenic National Intelligence Service (NIS)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Kuuba

Dirección General de Inteligencia (DGI)
Dirección de Contra-Inteligencia Militar
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Latvia

Drošības policija
Satversmes aizsardzības birojs (SAB)
Militārās izlūkošanas un drošības dienests (MIDD) (Sotavoimien tiedustelu- ja turvallisuuspalvelu)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Liettua

Valstybes Saugumo Departamentas (VSD) (Valtiollinen)
Antrasis operatyvinių tarnybų departamentas (AOTD) prie Krašto apsaugos ministerijos (AOTD) (Puolustusministeriön alainen)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Libya

Jamahiriya el Mukhabarat
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Norja

Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM) – National Security Authority
Politiets sikkerhetstjeneste (PST) – Police Security Service
Etterretningstjenesten (NIS) – Norwegian Intelligence Service
Forsvarets sikkerhetstjeneste (FOST) – Norwegian Defence Security Service (NORDSS)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Pakistan

Pakistan Intelligence Bureau
Directorate for Inter-Service Intelligence
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Puola

Agencja Wywiadu (AW)
Agencja Bezpieczeństwa Wewnętrznego (ABW)
Służba Wywiadu Wojskowego (SWW)
Służba Kontrwywiadu Wojskowego (SKW)
Centralne Biuro Antykorupcyjne (CBA)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Ranska

Direction de la Surveillance du Territoire (DST) (maan sisäinen vastavakoilutoimisto)
Direction Générale de la Sécurité Extérieure (DGSE, 1982-) (ulkomaanasioiden tiedustelupalvelu)
Direction de la Protection et de la Sécurité de la Défense (DPSD) (Ranskan armeijan sisäiset asiat)
Direction du Renseignement Militaire (DRM) (ulkopuolisiin kohdistuva sotilastiedustelu)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Romania

Departamentul de Informaţii Externe (DIE)
Direcţia de Informaţii a Armatei (DIA)
Serviciul de Informaţii Externe (SIE)
Serviciul de Pază şi Protecţie (SPP)
Serviciul Român de Informaţii (SRI)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Ruotsi

Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST) – Sotilastiedustelu- ja turvallisuuspalvelu
Kontoret för särskild inhämtning (KSI) – Erikoishankintatoimisto
Underrättelsekontoret (UNDK) – Tiedustelutoimisto
Säkerhetskontoret (SÄKK) – Turvallisuustoimisto
Försvarsdepartementet – Puolustusministeriö
Ruotsin puolustusvoimien radiolaitos (FRA)
Ruotsin poliisi
Ruotsin turvallisuuspoliisi (SÄPO) – Turvallisuuspoliisi
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Saksa

Bundeskanzleramt – liittokanslerin kanslia
Bundesnachrichtendienst (BND)
Bundesministerium des Innern – sisäministerö
Bundesamt für Verfassungsschutz (BfV)
Bundeswehr – puolustusvoimat
Militärischer Abschirmdienst (MAD)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Slovenia

Slovenska Obvesčevalno-Varnostna Agencija (SOVA)
Nykyiset tiedustelupalvelut maittain > Suomi

Suomen puolustusministeriö
Puolustusvoimien tiedustelulaitos (PVTIEDL)
Suomen sisäministeriö
Suojelupoliisi (SUPO)