stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heikki Ahlqvist

| Heikki Ahlqvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Heikki Ahlqvist
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  187 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1955–1956 1959:   Turun NMKY  Vaasan Salama
Heikki Ahlqvist on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Turun NMKY:n kasvatti Ahlqvist edusti SM-sarjatasolla kasvattajaseuraansa kausilla 1955–1956 ja Vaasan Salamaa kaudella 1959. Kaudella 1955 Ahlqvist pelasi Turun NMKY:ssä 17 ottelua pääsarjauransa parhaalla, 8,6 pisteen keskiarvolla.
Halleluja

Halleluja on heprean sanan הַלְּלוּיָהּ translitterointi, joka tarkoittaa Kiittäkää Jahia (suom. Kiittäkää Jumalaa) ja jota käytetään usein Raamatun psalmeissa. Jah on lyhenne jumalan nimestä JHWH (Jahve, Jehova). Sanaa Halleluja käytetään Raamatun Vanhassa testamentissa 24 kertaa (esimerkiksi psalmit 113–118) ja neljä kertaa Uuden testamentin Ilmestyskirjassa.
Kristillisessä jumalanpalveluksessa ja liturgiassa on useita kohtia, joissa halleluja voidaan laulaa. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon messussa ja sanajumalanpalveluksessa halleluja esiintyy erityisesti evankeliumin yhteydessä ja päätösylistyksessä, benedicamus-osassa. Se on yksi jumalanpalveluksen akklamaatioista. Ennen evankeliumin lukemista hallelujan laulamiseen voidaan liittää halleluja-säe, joka on lyhyt säe, psalmilause yleensä jostain kyseisen päivän lukukappaleesta. Hallelujaa ei lauleta paastonaikoina.
Katolisessa kirkossa paaston aikoina tosin tämä korvataan vähemmän juhlavalla tractus-osalla. Juutalaisessa perinteessä sanaa käytetään osana Hallel-rukouksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Halleluja suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
HMS Vindex

| HMS Vindex |
| --- | --- |
 HMS Vindex

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Newcastle-upon-Tyne
Kölinlasku:  1. heinäkuuta 1942
Laskettu vesille:  4. toukokuuta 1943
Palveluskäyttöön:  3. joulukuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 445 t (standardi) 16 830 t (max)
Pituus:  159,71 m
Leveys:  20,73 m
Syväys:  7,67 m
Koneteho:  10 700 hv
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  700-728
Aseistus
Aseistus:  2 × 4" (102 mm)/45 QF Mk XVI HA -tykkiä 4 × neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 16 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä 18 lentokonetta
HMS Vindex oli Britannian kuninkaallisen laivaston Nairana-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin nopea rahtialus.
Muutostyöt

Muutostöiden yhteydessä alukselle rakennettiin 150,88 metrin lentokansi ja sen vasempaan reunaan silta, mutta ei katapulttia. Aluksen 45 × 34 jalan hissit kykenivät siirtämään 15 000 paunan lentokoneen hangaarista kannelle. Aluksen hangaarin korkeus oli 5,33 metriä. Aluksella oli lentokoneita varten 52 000 gallonaa polttoainetta.
Aluksen konekapasiteetiksi oli suunniteltu viisitoista torpedopommittajaa ja kuusi hävittäjää, mutta käytännössä koneiden määrää oli hieman vähennettävä. Koneille oli aluksella 68 500 paunan, 180 250 paunan normaaliapommia, 58 500 paunan miinapommia, 21 × 18 tuuman torpedoa ja 270 Mk XII -syvyyspommia.
Palvelus

Vindex palveli Pohjois-Atlantilla sukellusveneiden torjunta- ja saattuetehtävissä. Vuosina 1944-1945 aluksella oli muun muassa Firefly-pari sekä Fulmareita.
Sodan jälkeen

Vindex muunnettiin kauppa-alukseksi ja se nimettiin Port Vindexiksi. Alus romutettiin 1971.
Hammaskoru

Hammaskoru.
Hammaskoru on hampaan pintaan paikka-aineella kiinnitettävä tyypillisesti kulta- tai timanttikoru. Hammaskorua ei ”porata” hampaaseen kiinni. Hammaskorun laittaminen on kivutonta ja varsin nopeaa ja kestää yleensä noin 10-20 minuuttia. Ensin hampaan pinta desinfioidaan ja puhdistetaan, minkä jälkeen hampaan pinta karhetaan kemiallisesti, hammaskoru liimataan tai joskus sulatetaan laserilla paikalleen ja korun päälle laitetaan lopuksi kiiltoa lisäävää lakkaa. Hammaskorun laittaja painaa korua jonkin aikaa paikoillaan. Koru pysyy paikallaan yleensä vuosia.Hammaslääkärillä laitatetut korut pysyvät kauemmin kuin kosmetologien laittamat. Hammaskorun kiinnityksessä ei hampaan pintaa vahingoiteta millään tavalla, ja tarvittaessa hammaskoru voidaan myös helposti irrottaa.
Haminan raatihuone

| Haminan raatihuone |
| --- | --- |

Osoite:  Raatihuoneentori 1
Sijainti:  Hamina
Koordinaatit:  60.569791°N, 27.197973°E
Valmistumisvuosi:  1798
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haminan raatihuone on vuonna 1798 valmistunut raatihuone, joka sijaitsee aivan Haminan ympyräasemakaavan keskustassa Raatihuoneentorilla. Sen nykyinen ulkoasu on peräisin 1840-luvulta. Haminan kaupunginvaltuusto kokoontuu rakennuksessa, mutta Haminan kaupungintalona on kuitenkin vuoden 2003 kuntaliitoksesta lähtien ollut Vehkalahden entinen kunnantalo osoitteessa Puistokatu 2.
Historia

Vuonna 1653 perustetun kaupungin ensimmäinen raatihuone sijaitsi torin pohjoisreunassa kaupunkialueen korkeimmalla kohdalla ja se mainitaan lähteissä ensimmäistä kertaa vuonna 1657. Rakennus paloi Ruotsin armeijan joukkojen vetäytyessä kaupungista Suuren pohjan sodan aikana 1712. Kaupungin uusi asemakaava syntyi Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1720-luvulla, kun Hamina siirtyi Venäjälle muun Vanhan Suomen alueen mukana. Raatihuoneentorin ja raatihuoneen paikka säilyi samana myös uudessa ympyräasemakaavassa. Raatihuone toimi aluksi vuonna 1723 valmistuneessa maaherrantalossa, joka oli rakennettu suoraan vanhan raatihuoneen perustuksille. Maaherrantalo tuhoutui 26. kesäkuuta 1742, kun koko kaupunki poltettiin ruotsalaisten perääntyessä.
Alun perin barokkityyliseksi rakennettu raatihuonen vaurioitui vuoden 1821 kaupunkipalossa, jossa tuhoutuivat kaikki kaupungin kirkot. Tämän vuoksi rakennus luovutettiin väliaikaisesti ruotsalaiselle seurakunnalle ja hieman myöhemmin ortodoksiselle seurakunnalle, jotka käyttivät sitä kirkkona. Tässä yhteydessä tornia muutettiin ja sinne sijoitettiin kirkonkellot. Raatihuone toimi kirkkona Haminan kirkon valmistumiseen vuoteen 1837 saakka. Se vaurioitui uudelleen pahoin 22. toukokuuta 1840 raivonneessa kaupunkipalossa. Tämän jälkeen se korjattiin nykyiseen empiretyyliinsä arkkitehti Carl Ludvig Engelin piirustusten mukaan.
Harald Wurm

Harald Wurm oikealla
Harald Wurm (s. 8. syyskuuta 1984) on itävaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon.
Wurm kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Linzissä joulukuussa 2002 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 70:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2005 Nové Měston vapaan hiihtotavan sprintissä, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa seitsemänneksi Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä lokakuussa 2005. Parisprintissä hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi.
Wurm on osallistunut viisiin MM-kilpailuihin. Vancouverin olympialaisissa 2010 Wurm sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 24:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 vapaan hiihtotavan sprintissä 23:nneksi ja perinteisen tyylin parisprintissä 16:nneksi.
Wurm asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon 13. joulukuuta 2015 dopingrikkeen vuoksi. Hänen epäillään käyttäneen kobolttikloridia suorituskyvynsä parantamiseksi. Ainetta myös löydettiin hänen hallustaan. Helmikuussa 2016 Wurm myönsi dopingin käytön oikeudenkäynnissä. Hänet tuomittiin maksamaan 2000 euron sakot.
Wurm lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2015.
Aiheesta muualla

Harald Wurmin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hammaskotilot

| Hammaskotilot |
| --- | --- |
 Antalis vulgaris -lajin kuori
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Hammaskotilot Scaphopoda  Bronn, 1862
Lahkot
 Dentaliida  Gadilida 
Katso myös
   Hammaskotilot Wikispeciesissä   Hammaskotilot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hammaskotilot (Scaphopoda) on merissä elävien nilviäisten luokka. Tieteellinen nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”lapiojalkaa”.
Hammaskotiloiden kuori on tavallisesti korkeintaan 15 senttimetrin mittainen. Niiden kuori on pitkänomainen, ja siinä on kaksi aukkoa. Kuori on leveimmillään aukoista suuremman eli ”pään” kohdalla (se puoli josta eläimen pää pistää esiin). Suurempi aukko on yleensä hautautuneena pehmeään pohjasedimenttiin, mitä kautta eläin kuljettaa ravintoa suuhunsa ohuiden värekarvallisten säikeiden avulla. Pienempien aukkojensa kautta hammaskotilot hengittävät. Niillä ei kuitenkaan ole joidenkin nilviäisten tapaan kiduksia, vaan ne vaihtavat kaasuja vedestä vaipan pinnalla olevan erityisen kudoksen kautta. Hammaskotiloilla ei ole silmiä.
Hammaskotiloilla on erilliset sukupuolet.
Heyden

Heyden on seuraavien henkilöiden sukunimi:
August Jacob Theodor von Heyden (1827–1897), saksalainen taidemaalari
Fjodor Heyden, myös Heiden, (1821–1900), jalkaväenkenraali, Venäjän pääesikunnan päällikkö
Jan van der Heyden, myös Heijde, (1637–1712), hollantilainen taidemaalari
Lodewijk van Heyden (1772–1850), hollantilaissyntyinen Venäjän laivaston amiraali
Otto Johann Heinrich Heyden(1820–1897), saksalainen taidemaalari
Sebaldus Heyden (Sebald Hayd), (1499–1561), saksalainen kanttori, rehtori ja virsirunoilija
Hamid Dastmalchi

| Hamid Dastmalchi |
| --- | --- |
 Dastmalchi World Series of Pokerissa 2005.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Iran  Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  3
WSOP-rahasijat:  10
WPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  1 800 000
Päivitetty:  12.1.2009
Hamid Dastmalchi on iranilais-yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Dastmalchi voitti World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1992. Vuoden 1995 pääturnauksessa hän sijoittui neljänneksi.
World Series of Poker -rannekkeet

| vuosi | turnaus | voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1986 | 1 500 $ No Limit Hold 'em | 165 000 |
| 1992 | 10 000 $ No Limit Hold 'em (pääturnaus) | 1 100 000 |
| 1993 | 2 500 $ Pot Limit Hold 'em | 114 000 |
Aiheesta muualla

Hamid Dastmalchi Pokerpages.com:ssa (Arkistoitu – Internet Archive)
Hatogaya

| Hatogaya (鳩ヶ谷市) |
| --- | --- |
 Jizō-inin buddhalainen temppeli
 lippu:  Symboli
 Hatogaya
 Koordinaatit: 35°49′36″N, 139°44′28″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Kaupunki:  Kawaguchi
Kaupunkioikeudet:  1967
Lakkautettu:  2011
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,22 km²
Väkiluku (2010):  60 908
 – Väestötiheys:  9 792 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Tarhaneilikka
 – Puu:  Osmanthus fragrans
 – Lintu:  Idänturturikyyhky
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hatogaya (jap. 鳩ヶ谷市, Hatogaya-shi) on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Kawaguchin kaupungin osa Honshūn saarella Kansain alueella Saitaman prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Kawaguchin keski- ja eteläosassa Ōmiyan ylängön reunalla. Etelässä se rajautuu Tokion metropolin Adachin erillisalueeseen. Ennen lakkauttamistaan kaupungissa oli 60 908 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala oli 6,22 neliökilometriä.
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Hatogaya kehittyi Nikkōhon johtavan tiereitin pysähdysasemana ja Shibajoen varren markkinapaikkana. Hatogayan maaseutukaupunki itsenäistyi Kawaguchista vuonna 1950, ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1967. Se kuitenkin liitettiin takaisin Kawaguchiin vuonna 2011. Hatogayan alue on lähes täysin kaupungistunut, mutta siellä harjoitetaan myös puuntaimien ja leikkokukkien viljelyä.
Hatogayaa palvelee Saitama-pikarautatie, jolle harjoitetaan vastavuoroista läpiajoliikennettä Tōkyō metron Nanboku-linjalta.
Kuvia

Hatogayan entinen kaupungintalo
Hatogayan rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hatogaya Wikimedia Commonsissa
Hatogayan kaupungin entiset internetsivut (japaniksi)
HMS Violent

| HMS Violent |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter and Wigham Richardson, Wallsend
Kölinlasku:  marraskuu 1916
Laskettu vesille:  1. syyskuuta 1917
Palveluskäyttöön:  marraskuu 1917
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 8. maaliskuuta 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 100 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  95,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  134
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 1 x 3" 20 cwt Mk I -ilmatorjuntatykki 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Violent (viirinumerot F.A1, F95 ja F31) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla.
Valmistus

Alus tilattiin Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin marraskuussa 1916. Alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1917 ja valmistui pari kuukautta myöhemmin marraskuussa.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1937.
Aiheesta muualla

Itämeren purjehdus 1921(englanniksi)
V-luokan hävittäjät (1917)
Heyggjurin Mikli

Heyggjurin Mikli
| --- | --- |
Sijainti:  Skuvoy, Färsaaret
Korkeus merenpinnasta:  391 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Heyggjurin Mikli on Skuvoyn saaren toiseksi korkein kohta Färsaarten keskiosissa. Se sijaitsee saaren eteläosassa ja on korkeudeltaan 391 metriä. Näin se on vain metrin matalampi kuin saaren korkein kohta Knúkur, 392 metriä.
Heydrich

Heydrich, Heidrich on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arnošt Heidrich (1889–1968), tšekkiläinen diplomaatti ja poliitikko
Christian Heidrich (s. 1960), saksalainen teologi ja kustantaja
Ernst Heidrich (1880–1914), saksalainen taidehistorioitsija
Horst Heidrich (1920–1992), itäsaksalainen ylimetsänhoitaja
Ingrid Heidrich (s. 1939), saksalainen historioitsija
Joana Heidrich (s. 1991), sveitsiläinen beachvolleyn pelaaja
Julian Heidrich (s. 1991), itävaltalainen laulaja, lauluntekijä
Matthias Heidrich (s. 1977), saksalainen jalkapalloilija
Peter Heidrich (1929–2007), saksalainen teologi
Richard Heidrich (1896–1947), saksalainen upseeri
Steffen Heidrich (s. 1967), saksalainen jalkapalloilija
Bruno Heydrich (1865–1938), saksalainen oopperalaulaja, säveltäjä ja Reinhard Heydrichin isä
Gustav Moritz Heydrich (1820–1885), saksalainen näytelmäkirjailija ja dramaturgi
Heinz Heydrich (1905–1944), Reinhard Heydrichin veli
Lina Heydrich (1911–1985), Reinhard Heydrichin puoliso
Peter Thomas Heydrich (1931–2003), saksalainen laulaja ja näyttelijä
Reinhard Heydrich (1904–1942), SS-kenraali, Prahan teurastaja
Wolfgang Heydrich (1932–2012), Bundeswehrin prikaatinkenraali
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hamo Thornycroft

Theodore Blake Wirgman: Hamo Thornycroft. 1884.
William Hamo Thornycroft (1850–1825) oli englantilainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli aluksi Lontoossa, sitten vuodesta 1871 Italiassa, jossa varsinkin Michelangelo vaikutti häneen. Hän sai 1875 akatemian kultamitalin ryhmäkuvallaan Sotilas kantaa haavoitettua nuorukaista taistelusta. Hänen muita teoksiaan ovat Niittäjä (1884), runoilija Thomas Grayn muistopatsas ja Samuel Taylor Coleridgen rintakuva <1885), Kylväjä (1886), kenraali Gordonin patsas Trafalgar Squarella (1888) ja Oliver Cromwellin patsas Westminster Abbeyn edessä Lontoossa (1899). Hän sai Pariisin maailmannäyttelyn suuren palkinnon (Grand prix) 1900 veistoksestaan Tanssijatar (Ilo).
Teokset

Sotilas kantaa haavoitettua nuorukaista taistelusta
Niittäjä (1884)
runoilija Thomas Grayn muistopatsas (1885)
Samuel Taylor Coleridgen rintakuva (1885)
Kylväjä (1886),
Kenraali Gordonin patsas Trafalgar Squarella (1888)
Oliver Cromwellin patsas Westminster Abbeyn edessä Lontoossa (1899)
Veistoksia

Lootin vaimo
Kylväjä
Oliver Cromwell
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamo Thornycroft Wikimedia Commonsissa
HMS Cossack (F03)

| HMS Cossack |
| --- | --- |
 HMS Cossack

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers-Armstrong, Newcastle-on-Tyne
Kölinlasku:  9. kesäkuuta 1936
Laskettu vesille:  8. kesäkuuta 1937
Palveluskäyttöön:  7. kesäkuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 27. lokakuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 850 t (standardi) 2 520 t (max)
Pituus:  115 m
Leveys:  11,1 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  44 000 hv
Nopeus:  36 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  190
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk XII -tykkiä kaksiputkisina CP Mk XIX -asennuksina 1 × QF 2 naulan ilmatorjuntatykki neliputkisena Mk VII asennuksena 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk II -ilmatorjuntakonekivääriä 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea 2 × syvyyspomminheitintä
HMS Cossack (viirinumerot L03/F03/G03) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus tuli tunnetuksi vapautettuaan helmikuussa 1940 Norjan vuonossa saksalaiselta tukilaiva Altmarkilta 299 brittiläistä merimiestä.
Valmistus

Alus tilattiin 10. maaliskuuta 1936 osana vuoden 1935 laivasto-ohjelmaa Vickers Armstrongin Newcastle-upon-Tynen telakalta, missä köli laskettiin 9. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1937 ja valmistui 7. kesäkuuta 1938.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. Tribal-hävittäjälaivueeseen. Alus osallistui Espanjan sisällissodassa kauppasaarron valvontaan. Se vaurioitui 17. elokuuta 1938 harjoitellessaan tankkausta merellä taistelulaiva HMS Barhamin kanssa, minkä seurauksena se oli Maltalla korjattavana 15. syyskuuta saakka.
Aluksen piti vierailla Istanbulissa telakalta palattuaan, mutta vierailua siirrettiin Münchenin kriisin vuoksi. Vierailu tehtiin 2.-6. elokuuta 1939, jolloin alus saattoi Välimeren laivaston lippulaivan HMS Warspitea vierailulla. Laivueen nimi vaihtui huhtikuussa 1939 4. hävittäjälaivueeksi.
Sodan alettua alus suojasi saattueita Välimerellä Marseilleen, Algeriin ja Beirutiin, kunnes se määrättiin siirtymään 3. lokakuuta kotimaahan. Se suojasi itärannikon saattueita, jossa tehtävässä se törmäsi 7. marraskuuta Mayn saaren edustalla brittiläiseen höyrylaivaan SS Borthwickiin. Hävittäjän miehistöstä sai surmansa neljä ja alus jouduttiin siirtämään telakalle korjattavaksi.
Seuraavana päivänä alus siirrettiin Leithiin Messrs Robb and Companyn Prince of Walesin telakalle, jossa korjaukset alkoivat seuraavana päivänä. Korjausten yhteydessä aluksen turbiininlavat vaihdettiin. Alus palasi palvelukseen 9. tammikuuta 1940.
Palvelus > Norjan rannikolla

Tammikuussa 1940 Sherbrooke luovutti aluksen päällikkyyden laivueen komentaja Vianille, koska Vianin oma alus HSM Afridi oli telakalla huollettavana. Alus vastaanotti 14. helmikuuta ollessaan partiomatkalla Norjan rannikolla HMS Arethusan, HMS Intrepidin ja HMS Ivanhoen havainneen Saksan laivaston tukilaivan Altmarkin. Altmarkilla oli tietojen mukaan kannellaan runsaasti sotavankeuteen matkaavia brittiläisiä merimiehiä. Norjan laivaston alukset eivät olleet kyenneet painostamaan saksalaisalusta poistumaan aluevesiltään. Cossack pysäytti Altmarkin ja asetti sille valtausmiehistön saatuaan käskyn suoraan Winston Churchilliltä. Tukilaivan pakoyrityksessä se ajoi karille Jossingfjordissa, minkä jälkeen 299 brittiläistä meriupseeria ja merimiestä vapautettiin. Alus sai operaatiossa lieviä vaurioita keulaansa, minkä vuoksi se siirrettiin 20. helmikuuta Leithiin telakalle, josta se palasi palvelukseen 23. helmikuuta, jolloin Vian palasi Afridille.
Alus osallistui Norjan taisteluihin. Se lähti 7. huhtikuuta Forthista merelle vara-amiraali Edward-Collinsin johtamassa osastossa, johon kuuluivat risteilijät HMS Galatea ja Arethusa sekä Afridin johtama 4. hävittäjälaivueen kymmenen hävittäjää. Alus hinasi 9. huhtikuuta sisaraluksensa HMS Kelvinin kanssa törmänneen HMS Kashmirin telakalle Leithiin.
Alus suojasi 13. huhtikuuta yhdessä HMS Heron, HMS Foxhoundin ja HMS Foresterin kanssa taistelulaiva Warspitea, kun osasto tunkeutui Vestfjordiin tuhotakseen siellä Furiousin lentokoneiden havaitsemat Saksan laivaston alukset. Osastoon liittyi vuonossa vielä neljä hävittäjää. Seuranneessa niin kutsutussa Narvikin toisessa taistelussa alukseen osui yhdeksän Saksan laivaston hävittäjän Z17 Diether von Roederin ampumaa viiden tuuman kranaattia, jotka aiheuttivat merkittäviä vaurioita sekä surmasivat yksitoista ja haavoittivat 23 miehistönjäsentä. Alus muun muassa menetti liikuntakykynsä saatuaan osuman kattilahuone numero kahteen.
Alus siirtyi satamassa, jolloin se törmäsi pinnan alla kelluvaan hylkyyn. Alus oli kiinni, kunnes nousuvesi irrotti sen 14. huhtikuuta. Alus peruutti pinteestä, minkä jälkeen HMS Kimberley saattoi aluksen Skjelfjordiin norjalaisten korjattavaksi. Aluksen tilapäiskorjausten valmistuttua se saattoi tankkeri British Ladyn Scapa Flowhun, minkä jälkeen se itse siirtyi Portsmouthiin telakalle. Alus siirrettiin telakalle 30. huhtikuuta. Aluksen korjaukset ja muutostyöt sen pohjavesi- ja polttoainetankkeihin valmistuivat 15. kesäkuuta Southamptonissa Thornycroftin telakalla. Muutostöiden aikana aluksen X-torni korvattiin kaksiputkisilla nelituumaisilla Mk XIX ilmatorjuntatykeillä, päämasto lyhennettiin ja takimmainen sauhormi lyhennettiin ilmatorjunnan ampuma-alan parantamiseksi.
Palvelus > Kotilaivastossa

Palvelukseen palanneen aluksen päällikkyyden vastaanotti Vian tehden siitä 4. hävittäjälaivueen johtoaluksen, koska Afridi oli tuhoutunut. Ennen liittymistään laivueeseensa alus suojasi risteilijä HMS Enterpriseä, joka kuljetti kultaa 130 miljoonan punnan arvosta turvasäilöön Yhdysvaltoihin.
Laivueen mukana alus osallistui 6. heinäkuuta vaurioituneen sukellusvene HMS Sharkin etsintään. Alus oli sijoitettuna valmiusosastoon, joka valmistautui saksalaisten maihinnousuntorjuntaan. Se suojasi 11. elokuuta yhdessä HMS Maorin, HMS Sikhin ja HMS Duncanin kanssa 1. miinalaivuetta rakennettaessa itärannikonsulkua (operaatio SN13). Alus kärsi pahoja vaurioita matkattuaan suurella nopeudella huonossa kelissä. Alus oli 28. elokuuta alkaen korjattavana Rosythissä, josta se palasi palvelukseen 13. lokakuuta. Se osallistui 13.-14. lokakuuta Egersundin edustalla hyökkäykseen saksalaisen saattueen kimppuun. Se siirrettiin 14. lokakuuta uudelleen telakalle peräsimessä havaittujen vikojen vuoksi, mistä se palasi 4. marraskuuta palvelukseen.
Alus oli 7. tammikuuta alkaen Thornycroftin telakalla korjattava, koska aluksen pohjassa sekä pohjavesisäiliössä havaittiin vuotoa. Alus palasi palvelukseen 20. helmikuuta. Telakalla ollessa aluksen majoitustiloja (226 henkeä) lisättiin helpottamaan laivueenjohtajana toimimisessa sekä sille asennettiin tyypin 286M tutka.
Palvelukseen palannut alus siirrettiin saattueiden suojaksi. Alus suojasi 22. toukokuuta Clydestä joukkojenkuljetussaattuetta WS8B. 4. hävittäjälaivueenkomentaja Vian sai aamuyöstä 26. toukokuuta Amiraliteetilta määräyksen liittyä Kotilaivastoon Cossackin, HMS Maorin, HMS Sikhin, HMS Zulun sekä Puolan laivaston ORP Piorunin kanssa korvaamaan polttoainepulasta kärsivät taistelulaivojen saattoalukset. Osasto havaitsi Saksan laivaston taistelulaiva Bismarckin, jota vastaan ne hyökkäsivät 27. toukokuuta torpedoin ilman näkyvää tulosta. Alukset kuitenkin seurasivat saksalaisalusta, kunnes taistelulaivat HMS King George V ja HMS Rodney upottivat Bismarckin seuraavana päivänä. Cossack ja Zulu saattoivat King George V:n Loch Eween taistelun jälkeen.