stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sheila Mercier

| Sheila Mercier> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. tammikuuta 1919 Kingston upon Hull, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 4. joulukuuta 2019 (100 vuotta) Kent, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Peter Mercier (1951–93)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1936–1996, 2009
Merkittävät roolit:  Annie Sugden (Emmerdale)
Aiheesta muualla
IMDb 
Sheila Betty Mercier (omaa sukua Rix, 1. tammikuuta 1919 Kingston upon Hull – 4. joulukuuta 2019 Kent) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten matriarkka Annie Sugdenin roolista saippuasarjassa Emmerdale.
Nuoruus

Mercier syntyi Hullissa uudenvuodenpäivänä 1919. Hänen isänsä Herbert Rix oli osakkaana J.R. Rix & Sons Ltd -laivayhtiössä ja äiti Fanny oli amatöörinäyttelijä ja -laulaja. Hänellä oli kolme sisarusta, joista yksi oli näyttelijä Brian Rix (1924–2016). Käydessään koulua St Ethelburgassa Hornseassa Mercier alkoi näytellä koulunäytelmissä ja esiintyä konserteissa. Päätettyään muodollisen koulutuksensa Mercier alkoi opiskella näyttelemistä Stradford-upon-Avonin College of Dramassa. Toisen maailmansodan aikana Mercier palveli Women's Auxiliary Air Forcessa.
Ura

Mercier aloitti ammatillisen uransa 1930-luvulla. 18-vuotiaana hän esiintyi Hull Little -teatterissa yhdessä Croydonin repertoaariryhmän kanssa. Hän kiersi Donald Wolfitin Shakespeare-yhtiön kanssa vuonna 1939. Sodan jälkeen Mercier esiintyi useissa veljensä Brianin tuottamissa näytelmissä, kuten näytelmässä Kaksoikotka, jossa hän esitti kuningatarta.
Työskennellessään veljensä kanssa Viking -teatteriyhtiössä vuonna 1949 Mercier tapasi näyttelijä Peter Mercierin, josta tuli myöhemmin hänen aviomiehensä. Pariskunta esiintyi yhdessä useissa Brianin kirjoittamissa farsseissa Lontoon Whitehall -teatterissa 1950- ja 1960-luvuilla. Mercier teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1946, minkä jälkeen hän esiintyi veljensä tuottamissa televisionäytelmissä vuoteen 1972 asti.
Vuonna 1972 Mercier aloitti tunnetuimmassa roolissaan Emmerdale -sarjan Annie Sugdenina. Mercier oli yksi sarjan alkuperäisnäyttelijöistä. Hän oli mukana sarjassa vakituisesti vuoteen 1994 asti, mutta vieraili sarjassa vielä vuosina 1995 ja 1996, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Vuonna 2009 Mercier palasi Annien rooliin vielä kerran, kunnianosoituksena edellisenä vuonna kuolleelle kollegalleen Clive Hornbylle, joka näytteli sarjassa Annien vanhinta poikaa Jackia.
Yksityiselämä

Mercier oli naimisissa näyttelijä Peter Mercierin kanssa 42 vuotta, kunnes tämä kuoli vuonna 1993. Parin poika Nigel (1954–2017) työskenteli itse televisioteollisuudessa. Vuonna 1994 julkaistiin Mercierin omaelämäkerta Annie's Song: My Life & Emmerdale, jonka kirjoittamiseen oli osallistunut myös Anthony Hayward. Omaelämäkerrassaan hän paljasti joutuneensa eteläafrikkalaisen upseerin raiskaamaksi toisen maailmansodan aikana. Mercier tuli raskaaksi, mutta antoi tyttärensä adoptioon vanhempiensa painostamana. Tytär otti häneen yhteyttä vuonna 1969.
Mercier kuoli 100-vuotiaana 4. joulukuuta 2019.
Aiheesta muualla

Sheila Mercier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sheila Mercier
Käännös suomeksi
Brasilian kansalliskirjasto

| Brasilian kansalliskirjasto> Biblioteca Nacional do Brasil |
| --- | --- |

 Brasilian kansalliskirjaston rakennus Rio de Janeirossa.
Osoite:  Rio de Janeiro, Brasilia
Sijainti:  Rio de Janeiro, Brasilia
Koordinaatit:  22.9097°S, 43.1755°W
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Brasilian kansalliskirjasto (port. Biblioteca Nacional do Brasil, lyh. BNB) on Brasilian kansalliskirjasto, jonka päätoimipiste ja useita eri sivutoimipisteitä toimii Rio de Janeirossä. Vuonna 1810 perustettu kansalliskirjasto on Brasian vanhin kulttuurialan instituutti. Kirjaston kokoelmat sisältävät noin yhdeksän miljoonaa nimikettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brasilian kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
Brasilian kansalliskirjasto (expedia.fi)
Bogdan Musiol

Musiol takimmaisena Detlef Richterin jarrumiehenä vuonna 1989.
Bogdan Musiol (s. 25. heinäkuuta 1957 Świętochłowice, Ylä-Sleesia) on saksalainen entinen rattikelkkailija, joka aktiiviaikoinaan edusti Itä-Saksaa.
Ura

Puolassa syntynyt Musiol muutti Itä-Saksaan perheensä kanssa 1960-luvulla. Aluksi hän kilpaili kuulantyönnössä ennen siirtymistään rattikelkkailun pariin vuonna 1977. Aluksi hän kilpaili Horst Bernhardtin jarrumiehenä kahden miehen kelkkailussa. Vuonna 1978 hän voitti Lake Placidissa ensimmäisen maailmanmestaruudensa, Horst Schönaun johtamassa miehistössä neljän miehen kelkkailussa. Uransa mittaan hän kuului lähes kaikkien kansainvälisiä voittoja saavuttaneiden itäsaksalaisten pilottien, Bernhard Germeshausenin, Meinhard Nehmerin, Bernhard Lehmannin, Detlef Richterin ja Wolfgang Hoppen, miehistöihin. Hän kilpaili vuosina 1980–1994 viisissä olympiakisoissa ja saavutti kaikkiaan 24 aikuisten arvokisamitalia olympia-, MM- ja EM-kilpailuista.
Ammatiltaan Musiol oli sotilas. Seuratasolla hän edusti ASK Vorwärts Oberhofia.
Arvokisamitalit

Olympialaiset
1980
1984
1988
1992
Maailmanmestaruuskilpailut
1978
1982
1987
1989
1990
1991
Euroopanmestaruuskilpailut
1978
1979
1981
1983
1986
1987
1989
Blaster Master 2

| Blaster Master 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Software Creations Ltd.
Julkaisija:  Sunsoft
Pelisarja:  Blaster Master
Julkaistu:  NA 15. maaliskuuta 1993
Lajityyppi:  Tasohyppely, ammuntapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Sega Mega Drive
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Blaster Master 2 (jap. Chô Wakusei Senki Metafight) on Sunsoftin julkaisema ja Software Creations Ltd.:n kehittämä ammuntapeli Sega Mega Drivelle. Peli on kuuluu Blaster Master -sarjaan.
Juoni

On kulunut neljä vuotta siitä, kun Jason Frudnick taisteli SOPHIA-taistelutankkinsa avulla maanalaisia mutantteja ja niitä kontroloivaa "Plutonium Bossia" vastaan. Eräänä päivänä 19-vuotias Jason joutuu oudon salamaniskun kohteeksi ja hän menettää tajuntansa. Kun hän myöhemmin herää, on SOPHIA palasina ja suurin osa osista on viety. Pian Jason ymmärtää, että mutantit ovat palanneet ja tällä kertaa ne pyrkivät varastettujen osien avulla rakentamaan robottiarmeijan, jolla ne voivat tuhota koko maailman. Jasonin on pysäytettävä ne jälleen, mutta ilman SOPHIA:a se ei voi onnistua. Hän joutuu siis rakentamaan SOPHIA:a uudestaan ja ehostaa samalla sen ulkonäköä. 29 päivää myöhemmin tankki on taisteluvalmis ja Jason on valmiina ajamaa vuorille, josta seikkailu voi alkaa.
Pelaaminen

Pelissä sivupersoonasta kuvattu tasohyppelyosuus on enimmillään kuin aikaisemmissa peleissä. Myös Jasonin sisätiloissa käymät taistelut ovat kuvattu sivusta päin ja näissä Jason voi ampua aseellaan mihin suuntaan tahansa. Ainoastaan tasojen välissä tapahtuvat tunnelikohtaukset, joissa käytetään ainoastaan SOPHIA:a, on kuvattu ylhäältä päin.
Pelissä on paljon uudistuksia aiempiin osiin verrattuna. Jokaisessa tasossa (lukuun ottamatta viimeistä) on peräti kaksi vastustajaa, jotka on hoidettava, ennen kuin seuraavaan tasoon voi lähteä. Pelissä on myös enemmän uusia hankittavia lisätarvikkeita, joista tunnetuimmat ovat Tankkiin kytkettävä jättiläispora ja Jasonin suihkureppu.
Aiheesta muualla

Blaster Master 2 MobyGames -sivustolla (englanniksi)
Blaster Master 2 (Arkistoitu – Internet Archive) Games4Win -sivustolla (englanniksi)
Blaster Master 2 GameFAQs -sivustolla (englanniksi)
Blaster Master -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
-pelisarja
Blaster Master
Blaster Master Jr.
Blaster Master 2
Enemy Below
Blasting Again
Overdrive
Zero
Zero 2
Zero 3
Ehostettu SOPHIA-tankki vuorilla.
Saving Grace

Saving Grace voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Elokuva ja televisio

Hyvässä uskossa (Saving Grace), vuosina 2007–2010 esitetty yhdysvaltalainen televisiosarja
Paavi pulassa (Saving Grace), vuoden 1985 ilmestynyt elokuva, joka perustuu Celia Gittelsonin romaaniin
Saving Grace, vuoden 1998 kanadalainen elokuva, jonka pääosissa näyttelevät C. Ernst Harth ja Ellie Harvie
Saving Grace, Costa Botesin ohjaama uusiseelantilainen elokuva vuodelta 1998
Pelastakaa Grace (Saving Grace), brittiläinen elokuva vuodelta 2000
Musiikki

”Saving Grace”, Tom Pettyn singlekappale vuodelta 2006
”Saving Grace”, kappale The Cranberriesin albumilta Bury the Hatchet
”Saving Grace”, kappale kristilliseltä naisyhtyeeltä Point of Grace
Saving Grace, kristillinen yhtye Uudesta-Seelannista.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saving Grace”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Biotesti

Biotesti on testi, jolla määritetään jotain yhdistettä biologisen koemateriaalin avulla. Koemateriaalina voi olla jokin organismi, elin tai kudosta. Biotestin voidaan ajatella tarkoittavan myös ylipäätään elävällä materiaalilla tehtävää koetta.
Tunnettu biotesti on auksiinimäärän määrittäminen kauran itutuppien kasvua seuraamalla.
Biotestejä käytetään aineiden pitoisuuksien ja vaikutusten selvittämiseen etenkin biokemiassa, biologiassa ja farmakologiassa.
Segunda División

| Segunda División |
| --- | --- |
 Segunda Divisiónin logo
Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Espanja
Perustettu:  1928
Joukkueita:  22
Hallitseva mestari:  Almería
Eniten mestaruuksia:  Murcia (8)
Sarjataso:  2.
Ylempi taso:  Primera División
Alempi taso:  Primera División RFEF
Sivusto:  www.laliga.es
Segunda División eli LaLiga2 on Espanjan miesten jalkapallon toiseksi korkein sarjataso ja toinen Liga de Fútbol Profesionalin ammattilaissarjoista.
Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 1929, samaan aikaan pääsarja Primera Divisiónin kanssa. Sarjaan ottaa nykyisin osaa 22 joukkuetta, joista kauden päätteeksi kolme parasta nousee Primera Divisióniin ja neljä heikointa putoaa Segunda División B:hen. Segunda Divisiónin joukkueet pelaavat myös cup-kilpailu Copa del Reyssä.
Joukkueet kaudella 2024–2025

| --- | --- |
  Albacete   Almería   Burgos   Cádiz   Cartagena   Castellón   Córdoba   Deportivo La Coruña   Eibar   Elche   Eldense:   Granada   Huesca   Levante   Málaga   Mirandés   Oviedo   Racing Ferrol   Racing Santander   Sporting Gijón   Tenerife   Zaragoza
Historiaa

Segunda Divisiónin perustamisen jälkeen ensimmäisellä kaudella 1928–1929 sarjatasolla pelasivat seuraavat joukkueet: Sevilla, Iberia, Alavés, Sporting Gijón, Valencia, Betis, Oviedo, Deportivo La Coruña, Celta Vigo ja Racing Madrid. Sarjaporrasta alempana, Tercera Divisiónissa pelasivat: Cultural Leonesa, Murcia, Castellón, Gimnástica, Zaragoza, Valladolid, Osasuna, Tolosa, Barakaldo ja Cartagena.
Vuosien mittaan joukkueiden määrä sarjassa on vaihdellut, aivan kuten sarjajärjestelmäkin. Kaudella 1934–1935 sarjataso jaettiin lohkoihin ja tämä sarjasysteemi säilyi useita vuosia. Kaudella 1968–1969 palattiin takaisin vanhaan yksilohkoiseen järjestelmään ja tämä on myös nykyinen systeemi.
Vuonna 1977 sarjan viralliseksi nimeksi tuli Segunda División A, Segunda División B:n perustamisen vuoksi. Vuodesta 1984 lähtien sarja on kuulunut Liga de Fútbol Profesionalin alaisuuteen. Vuonna 2006 sitä alettiin kutsua nimellä Liga BBVA Banco Bilbao Vizcaya Argentaria -pankin kanssa tehdyn sponsorisopimuksen vuoksi. Kaudeksi 2008–2009 nimeksi vaihtui Liga Adelante, johtuen uusitusta sponsorisopimuksesta, minkä myötä Liga BBVA siirtyi korkeimman sarjatason nimeksi. Sponsorisopimuksen päätyttyä sarjan viralliseksi nimeksi tuli LaLiga2 kaudesta 2016–2017 alkaen.
Real Murcia on pelannut sarjassa eniten kausia (51). Sarjavoittoja sillä on kahdeksan kappaletta.
Sarjajärjestelmä

Sarjajärjestelmä on samantapainen kuin Primera Divisiónissa. Sarja pelataan joka vuosi, alkaen elokuun lopussa tai syyskuun alussa ja päättyen seuraavan vuoden toukokuussa tai kesäkuussa.
Sarjassa olevat 22 joukkuetta kohtaavat toisensa kaksi kertaa, kerran jokaisella kentällä kauden aikana. Sarjaohjelma arvotaan ennen sarjakauden alkua. Ottelun voittaja saa kolme pistettä ja häviäjä saa 0 pistettä. Ottelun päättyessä tasan molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Kauden päättyessä 42:n ottelun jälkeen eniten pisteitä saanut on sarjan voittaja ja nousee sarjatasoa ylemmäksi Primera Divisióniin seuraavaksi kaudeksi yhdessä sarjassa toiseksi tulleen kanssa. Kolmas nousijajoukkue ratkaistaan sijoille 3-6 tulleiden joukkueiden välillä playoff menetelmällä. Ensin kolmanneksi ja kuudenneksi, sekä neljänneksi ja viidenneksi tulleet joukkuet pelaavat vastakkain kaksiosaisen ottelusarjan. Näiden voittajat kohtaavat sitten toisensa jälleen kaksi osaisessa ottelusarjassa ja tämän voittanut joukkue on kolmas nousija Primera Divisióniin ja sieltä putoaa kolme viimeistä joukkuetta Segunda Divisióniin.
Segunda Divisiónin neljä viimeistä joukkuetta putoavat sarjaporrasta alemmaksi Segunda División B:hen, josta nousee tilalle sarjan neljä parasta joukkuetta.
Jokaisella Primera Divisiónin joukkueella voi olla reservijoukkue Segunda Divisiónissa, mutta reservijoukkue ei voi nousta sarjaporrasta ylemmäksi. Jos joku reservijoukkue on kolmen parhaan joukossa, nousee sarjassa neljänneksi sijoittunut. Jos Primera Divisiónista putoaa joukkue, jolla on reservijoukkue Segunda Divisiónissa, putoaa sen reservijoukkue automaattisesti Segunda División B:hen, vaikka joukkueen sijoitus ei olisi sitä edellyttänytkään.
Aiheesta muualla

Liga de Fútbol Profesionalin sivusto (espanjaksi)
Lista Segunda Divisionin mestareista
Espanjan jalkapallo
Lajiliitto: Espanjan jalkapalloliitto

Sarjat: Primera División | Naisten mestaruussarja | Segunda División | Primera División RFEF | Segunda División RFEF | Tercera División RFEF | Espanjan jalkapallon aluesarjat 

Cup-kilpailut: Copa del Rey | Copa de la Reina (Espanjan naisten cup) 

Maajoukkueet: Espanjan maajoukkue | Espanjan naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Mestaruuspokaali.
Biotiitti

| Biotiitti |
| --- | --- |

Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  K(Mg,Fe)3AlSi3O10(OH,F)2
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  musta tai ruskehtava
Asu:  suomuinen
Aiheesta muualla
  Biotiitti Commonsissa 
Biotiittilevy
Biotiitti (K(Mg,Fe)3AlSi3O10(OH,F)2) eli tumma kiille on silikaattimineraali, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan muskoviittia (vaaleaa kiillettä). Se on väriltään mustaa tai tummanruskeaa ja läpinäkymätöntä, mutta lohkeaa hyvin helposti ohuiksi vaaleanruskeiksi ja läpikuultaviksi liuskoiksi. Se on hyvin yleinen kivimineraali mm. graniitissa, gneississä ja kiilleliuskeissa. Rapautuessaan se muuttuu pronssinruskeaksi, joka usein näyttää kullanväriseltä tai metalliselta.
Shadows Embrace the Dark

| Shadows Embrace the Dark Twilight Ophera |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 48.20
 Levy-yhtiö: Cacophonous Records
Twilight Opheran muut julkaisut
|   | Shadows Embrace the Dark 1998 | Midnight Horror 1999 |
Shadows Embrace the Dark on Twilight Opheran esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Cacophonous Records.
Kappaleet

Crown of Thorns – 6.32
Blessed to Forget – 4.11
The Moon Is Your lover... (Darkness Is Thy Kingdom Part I) – 5.24
Queen of the night (Darkness Is Thy Kingdom Part II) – 6.07
Shadowdancer – 5.41
Opera 666: The Whore – 6.43
Wasted – 4.35
Storms of Silence – 9.07
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Sauli "Karkkunen" Lehtisaari – laulu  Anu Kohonen – laulu  Toni Näykki – kitara, bassokitara  Mikko Kaipainen – kitara, bassokitara  Timo Kollin – rummut  Timo Puranen – kosketinsoitin :  Tuotanto Petteri Karri – äänittäjä  Sami Jormanainen – äänittäjä  Timo Ristila – äänittäjä  Petteri Karri – miksaaja  Jari Vepsäläinen – valokuvat  Juha Kuokkanen – valokuvat  Nicolas Sinclair – kansikuva  Digitalis – grafiikka, design
Aiheesta muualla

Albumi Shadows Embrace the Dark Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Shadows Embrace the Dark discogs.com -sivustolla
Shadowmaker

| Shadowmaker Apocalyptica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 2015
 Tuottaja(t): Nick Raskulinecz
 Tyylilaji: sinfoninen metalli, progressiivinen metalli, alternative metal, cello rock
 Kesto: 53.57
 Levy-yhtiö: Epic
Listasijoitukset
  7.
Apocalyptican muut studioalbumit
| Wagner Reloaded (Live in Leipzig) 2010 | Shadowmaker 2015 | Cell-0 2020 |
Singlet albumilta Shadowmaker
 ”Shadowmaker” Julkaistu: 15. joulukuuta 2014  ”Cold Blood” Julkaistu: 13. helmikuuta 2014
| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Angry Metal Guy: 
Helsingin Sanomat: 
Imperiumi.net: 
Inferno: 
Kaaoszine.fi: 
Keskisuomalainen: 
Shadowmaker on suomalaisen heavy metal -yhtye Apocalyptican kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 17. huhtikuuta 2015 levymerkillä Epic Records. Albumi on ensimmäinen, jolla laulaa vain yksi solisti: Franky Perez. Standard painoksen lisäksi albumista on olemassa Double vinyl LP ja Mediabook deluxe CD painokset, joissa on lisänä kappaleet "Reign of Fear" ja "Come Back Down".
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I-III-V Seed of Chaos (instrumentaali)  | Eicca Toppinen, Perttu Kivilaakso, Paavo Lötjönen, Mikko Sirén | 1.26 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Cold Blood | Toppinen, Martin Hansen | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Shadowmaker | Toppinen, Johnny Andrews, Franky Perez | 7.35 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Slow Burn | Toppinen, Andrews, Perez | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Hole in My Soul | Toppinen, Hansen, Perez | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | House of Chains | Toppinen, Andrews | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Riot Lights (instrumentaali)  | Toppinen | 6.40 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Sea Song (You Waded Out) | Toppinen, Guy Sigsworth, Richard Walters | 4.54 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Till Death Do Us Part (instrumentaali)  | Kivilaakso | 7.50 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Dead Man's Eyes | Kivilaakso, Perez | 9.42 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 53.57 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Eicca Toppinen – sello
Perttu Kivilaakso – sello
Paavo Lötjönen – sello
Mikko Sirén – rummut
Franky Perez - laulu
Aiheesta muualla

Shadowmaker Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Shadowmaker Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Biotin luku

Biotin luku on dimensioton suure ja se kuvaa materiaalin sisäisen lämmönsiirtymisvastuksen suhdetta ulkopinnan lämmönsiirtymisvastukseen.
Bi={\frac {hL}{k}}
h on lämmönsiirtymiskerroin (W/(m²K)), joskus myös merkitty  \alpha :lla
L on karakteristinen mitta (m)
k on materiaalin lämmönjohtavuus (W/(Km)), joskus myös merkitty  \lambda :lla
Betty Bronson

Betty Bronson
Betty Bronson (17. marraskuuta 1906 Trenton, New Jersey – 19. lokakuuta 1971 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä niin mykän kuin äänielokuvankin aikakaudella.
Elokuvaura

Bronsonin elokuvaura alkoi kuuden vuoden iässä pienellä sivuroolilla elokuvassa Anna Ascends. Kun hän oli 17-vuotias, kirjailija J. M. Barrie valitsi hänet henkilökohtaisesti näyttelemään nimiroolia kirjaansa Peter Pan pohjautuvassa samannimisessä elokuvassa, joka tuli ensi-iltaan vuonna 1924. Tätä elokuvaroolia tavoittelivat sekä Gloria Swanson että Mary Pickford.
Betty Bronsonista tuli hetkellinen menestys Peter Panin julkaisemista seuranneena vuonna. Hän saavutti kohtalaista menestystä uransa loppuaikoina. Bronsonin ensimmäinen äänielokuva oli The Singing Fool Al Jolsonin kanssa.
Hän jatkoi näyttelemistä elokuvissa vuoteen 1933 asti, jolloin hän avioitui Ludwig Lauerhassin kanssa. Bronson ei esiintynyt uudestaan elokuvissa ennen vuotta 1937 ja elokuvaa Jungle Menace. Hän jatkoi näyttelemistä 1960-luvulle saakka, ja hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli lopputeksteissä mainitsematta jätetty esiintyminen Evel Knievelin elämäkertaelokuvassa. Hän esiintyi joitakin kertoja televisiossa ohjelmassa Dr. Kildare ja hänen viimeinen televisioesiintymisensä oli ohjelmassa Marcus Delby, M. D. vuonna 1971.
Bronson kuoli pitkällisen sairauden jälkeen vuonna 1971 Pasadenassa, Kaliforniassa ja haudattiin Glendalen Forest Lawn Memorial Parkiin.
Aiheesta muualla

Betty Bronson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Saturnuksen kuut

Saturnuksen kuujärjestelmä.
Saturnukselta tunnetaan 146 kuuta (23. maaliskuuta 2023). Kuiden kokonaismäärää ei tulla koskaan tarkoin määrittelemään, koska renkaiden jääkappaleet ovat kaikki teknisesti kuita, ja on vaikea vetää rajaa pikkukuun ja suuren renkaankappaleen välille. Saturnuksen tunnetuimmat ja suurimmat kuut ovat sisimmästä uloimpaan: Atlas, Prometheus, Pandora, Epimetheus, Janus, Mimas, Enceladus, Tethys, Telesto, Calypso, Dione, Helene, Rhea, Titan, Hyperion, Japetus ja Phoebe.
Saturnuksen kuista suurin on 5 150 kilometrin läpimittainen Titan, joka sisältää yli 90 % Saturnusta kiertävästä massasta renkaat mukaan lukien. Titan on ainoa kuu Aurinkokunnassa, jolla on merkittävä kaasukehä, joka koostuu enimmäkseen typestä. Titanissa on myös hiilivetyjärviä. Saturnuksen toiseksi suurimmalla kuulla Rhealla saattaa olla heikko oma rengasjärjestelmä. Mimas-kuussa on suuri kraatteri, Enceladuksen pinta on lähes peilinkirkas ja näyttää melko äskettäin muokkautuneelta. Useimmat Saturnuksen kuista ovat jäisiä kraatterien peittämiä, kylmiä ja kaasukehättömiä kappaleita, joiden tiheys on alhainen. Kuiden tiheys on noin 0,6–1,7 g/cm³. Kuut koostuvat kivestä ja jäästä, ja suuremmat kuut näyttävät olevan tiheämpiä, koska puristuvat tiiviimmin kasaan.
Kuiden tutkimisen historiaa

Saturnukselta tunnettiin kahdeksan kuuta optisilla kaukoputkilla tehdyillä suorilla havainnoilla, ennen valokuvaustekniikan kehittymistä:
Titan, löytäjänä vuonna 1655 Christiaan Huygens
Tethys, Dione, Rhea ja Japetus, löytäjänä vuosina 1671–1684 Giovanni Domenico Cassini
Mimas ja Enceladus, löytäjänä vuonna 1789 William Herschel
Hyperion, löytäjinä vuonna 1848 W. C. Bond, G. P. Bond ja William Lassell.
Valokuvaustekniikan kehittymisen ja pitkien valotusaikojen myötä löydettiin seuraavat kuut:
Phoebe, löytäjänä vuonna 1899 W. H. Pickering
Janus ja Epimetheus havaittiin vuonna 1966, mutta ei vahvistettu, eikä oivallettu että saman kiertoradan jakaa kaksi eri kuuta.
Ulkoplaneettoja kuvaamaan lähetettyjen luotaimien ja kehittyneempien kaukoputkien myötä on vuodesta 1980 lähtien löydetty runsaasti uusia kuita:
Helene, löytäjinä vuonna 1980 Pierre Laques ja Jean Lecacheux
Voyager-luotaimien ottamista kuvista löydettiin Atlas, Prometheus, Pandora, Telesto ja Calypso vuonna 1980 ja viimeisenä Pan vuonna 1990.
Vuonna 1997 laukaistu Cassini-luotain tutki Saturnuksen kuujärjestelmää vuodesta 2004, jolloin se ohjattiin Saturnuksen kiertoradalle. Luotaimen mukana kulkenut Huygens-luotain laskeutui Titanin pinnalle vuonna 2005 ja otti kuvia kuun pinnasta.
Saturnuksen kuiden jaottelu

Saturnuksen kuita voidaan jaotella ryhmiin:
Pienimmät, sisimmät kuut aivan renkaiden lähistöillä tai sisässä
Sisimmät suuret kuut Mimas, Enceladus, Tethys ja Dione
Uloimmat suuret kuut Rhea, Titan, Hyperion, Japetus
Epäsäännölliset kuut
Myötäsuuntaan kiertävät, muun muassa Siarnaq, Albiorix
Taantuvasti kiertävät, esimerkiksi Phoebe