stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maastohiihdon maailmancup 2012–2013
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Normaalimatkat

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Aleksandr Legkov | 793 |
| 2. |  Dario Cologna | 644 |
| 3. |  Petter Northug | 632 |
| 4. |  Aleksei Poltoranin | 521 |
| 5. |  Ilja Tšernousov | 508 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Sprintti

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Emil Jönsson | 498 |
| 2. |  Petter Northug | 329 |
| 3. |  Nikita Krjukov | 316 |
| 4. |  Teodor Peterson | 274 |
| 5. |  Andrew Newell | 264 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Justyna Kowalczyk | 2017 |
| 2. |  Therese Johaug | 1503 |
| 3. |  Kikkan Randall | 1190 |
| 4. |  Marit Bjørgen | 1148 |
| 5. |  Heidi Weng | 1085 |
| 6. |  Kristin Størmer Steira | 1018 |
| 7. |  Anne Kyllönen | 987 |
| 8. |  Charlotte Kalla | 845 |
| 9. |  Astrid Uhrenholdt Jacobsen | 778 |
| 10. |  Krista Lähteenmäki | 736 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Normaalimatkat

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Justyna Kowalczyk | 1027 |
| 2. |  Therese Johaug | 874 |
| 3. |  Kristin Størmer Steira | 665 |
| 4. |  Heidi Weng | 526 |
| 5. |  Anne Kyllönen | 499 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Sprintti

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Kikkan Randall | 542 |
| 2. |  Justyna Kowalczyk | 430 |
| 3. |  Ingvild Flugstad Østberg | 294 |
| 4. |  Maiken Caspersen Falla | 283 |
| 5. |  Anne Kyllönen | 260 |
Maahinjärvi

| Maahinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°57′13″N, 25°21′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Kolisevanoja Viluseen 
Järvinumero:  14.221.1.148
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  460 m  
Rantaviiva:  2,844 km  
Pinta-ala:  22,131 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMaahinjärvi 
Maahinjärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Juokslahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Marko Miinala

| Marko Miinala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1972 (ikä 52)
Jääpallon pelaaja
Pituus:  174 cm
Seura:   HT Bandy
Pelipaikka:  Keskikenttä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
:  Länsi-Rajan Konkarit
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996–1997 |  ToPV | – | (–) |
| 1997–1998 |  Karlsborgs BK | – | (–) |
| 1998–2002 |  ToPV | – | (–) |
| 2002–2009 |  Kalix Bandy | – | (–) |
| 2009–2013 |  HT Bandy | – | (–) |
| 2013– |  ToPV | – | (–) |
Maajoukkue
| 1996–1997, 2002–2006 |  Suomi | 40 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21.11.2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21.11.2013.
Marko Miinala (s. 16. kesäkuuta 1972) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Tornion Palloveikkoja.
Suomen A-maajoukkueessa Miinala on pelannut 40 ottelua. Hän oli mukana myös vuonna 2004 maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa.
Saavutukset

Maajoukkueessa
MM-kultaa: 2004
MM-pronssia: 1997, 2006
Seurajoukkueissa
SM-kultaa: 2000, 2002
SM-hopeaa: 1997, 1999, 2001
Marko Mäkilaakso

Marko Mäkilaakso (tunnetaan ulkomailla myös nimellä Mark Hillvalley, s. 23. helmikuuta 1978 Hämeenlinna) on suomalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja. Mäkilaakso on ohjannut musiikkivideoita muun muassa Uniklubille, Mighty 44:lle, Tiktakille, Antti Tuiskulle, Indicalle ja Robinille. Mäkilaakson ohjaama Uniklubin musiikkivideo Huomenna voitti Parhaan kotimaisen musiikkivideon Emman vuonna 2005, ja Mäkilaakson ohjaama Indican musiikkivideo Vuorien taa oli Muuvi-ehdokkaana vuonna 2005 parhaasta musiikkivideosta.
Mäkilaakso on myös ohjannut lyhytelokuvat Sotilas ja World between us, televisiosarjan Loman tarpeessa sekä useita mainoksia ja dokumentteja Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Teemu Virta on Mäkilaakson manageri. Mäkilaakson ensimmäisen kokopitkän elokuvan, War of the Deadin, Suomen ensi-ilta oli vuoden 2012 keväällä.
Mäkilaakson toisen kokopitkän toimintaelokuvan, Deadly Descent: The Abominable Snowmanin (televisioesityksessä Yeti), tuotti yhdysvaltalainen kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava Syfy.
Kesällä 2013 Mäkilaakso ohjasi Timo Parvelan käsikirjoittaman pitkän lastenkomediaelokuvan Ella ja kaverit 2 – Paterock. Se sai ensi-iltansa 27. joulukuuta 2013.
Tammikuussa 2014 Mäkilaakso, Tero Kaukomaa ja Teemu Virta tiedottivat perustaneensa genre-elokuvien tuotantoyhtiön, Roger! Picturesin. Mäkilaakso on ohjausvastuussa. Yhtiön tuolloin suunnittelemiin elokuviin lukeutuivat viikinkiaiheinen Viking – Rise of the Warrior sekä supersankarielokuva Night of the Witch yhteistyössä Lloyd Kaufmanin kanssa.
Mäkilaakson oli tarkoitus ohjata The Asylumille Mega Shark -sarjan tieteiselokuva Mega Shark vs. Kolossus vuonna 2014, mutta hiukan ennen kuvausten alkua hän luopui pestistään – hänen mielestään tuotantoyhtiöllä ei ollut elokuvan tekemisessä sydän mukana. Sen sijaan Mäkilaakso ohjasi seuraavana elokuvanaan vuoden 1989 samannimiseen videopeliin perustuvan toimintaelokuvan It Came from the Desert, joka sai Suomessa ensi-iltansa Night Visions -festivaaleilla vuonna 2017 ja pääsi teatterilevitykseen syyskuussa 2018.
Vuonna 2019 Mäkilaakso ohjasi jaksoja Sorjonen-sarjan kolmanteen kauteen.
Aiheesta muualla

Marko Mäkilaakso Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marko Mäkilaakso Elonetissä.
Maaseudun Kukkasrahasto Säätiö

Maaseudun Kukkasrahasto Säätiö perustettiin vuonna 1949 tukemaan suomalaisten lasten ja nuorten kasvatusta sekä ammattiin tähtäävää koulutusta. Säätiö jakaa vuosittain stipendejä, opintorahoja ja toiminta-avustuksia. Lisäksi säätiö jakaa vuosittain Vuoden kasvattaja -palkinnon.
Säätiön hallituksen nimittää Keskustanuorten hallitus. Säätiön sääntöjen mukaan sen tarkoituksena on keskustanuorten tukeminen. Tammikuusta 2014 huhtikuuhun 2015 säätiö antoi keskustanuorille yhteensä 230 000 euroa. Vuoden 2006 presidentinvaaleissa säätiö tuki pääministeri Matti Vanhasen kampanjaa 50 000 eurolla.
Korkeimman hallinto-oikeuden linjauksen mukaan säätiö ei ole yleishyödyllinen, koska sen avustuksista yli puolet ohjautuu keskustanuorille. Säätiö ei saa julkista tukea, ei myöskään Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen tukea.
Säätiö omisti aiemmin Karto Oy:n ja Putinki Oy:n, joiden osakeomistuksen se luovutti Minela Säätiölle.
Vuonna 2020 säätiö valmisteli Nuorisosäätiön ARA-asuntojen hankkimista. Hanke ei toteutunut.
Maryam d’Abo

| Maryam d’Abo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1960 (ikä 63)  Hammersmith, Lontoo, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Hugh Hudson (2003–2023)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1983–
Merkittävät roolit:  Kara Milovy (007 vaaran vyöhykkeellä)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Maryam d’Abo (s. 27. joulukuuta 1960 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän oli Bond-tyttö Kara Milovy elokuvassa 007 vaaran vyöhykkeellä (1987).
D’Abo syntyi hollantilaiselle isälle ja georgialaiselle äidille. Hän on näyttelijä Olivia d’Abon serkku.
007-elokuvan jälkeen Maryam d’Abo esitti kiitetysti toista pääosaa televisiosarjassa Jotain pimeästä (1988). Myöhemmän uransa aikana hän on näytellyt muiden muassa elokuvissa Elämän oppitunnit (1994) ja Point Men (2001), ja on lisäksi vieraillut sarjassa Murhasta tuli totta.
D’Abo meni naimisiin ohjaaja Hugh Hudsonin kanssa marraskuussa 2003.
Mökille

| ”Mökille” Mikael Gabriel |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Mun maailma
 Julkaistu: 10. toukokuuta 2013 
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 03.08
 Levy-yhtiö: Universal
Mikael Gabrielin muut singlet
| ”Päästä mut pois” 2013 | ”Mökille” 2013 | ”Boom Kah” 2013 |
”Mökille” on suomalaisartisti Mikael Gabrielin kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan Mun maailma. Universal Music Group julkaisi sen albumin toisena singlenä 10. toukokuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös singlen julkaisupäivänä julkaistu musiikkivideo, jonka kohtaukset kuvattiin Portugalissa ja Helsingissä. Toisin kuin Mikael Gabrielin edellinen single, ”Mökille” ei päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
1. Mökille - 3:08
Manuel Battistini

Manuel Battistini (s. 22. heinäkuuta 1994) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten oikea laitapuolustaja. Hän edustaa seuratasolla Virtusta. Hän on pelannut marraskuun 2023 loppuun mennessä San Marinon maajoukkueessa kaikkiaan 52 maaottelua lokakuusta 2013 lähtien.
Manuel Battistinin veli Michael Battistini on myös maajoukkuejalkapalloilija.
Maastohiihdon maailmancup 2011–2012

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Maastohiihdon maailmancup 2011–2012
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Dario Cologna |  Marit Bjørgen |
| Sprintticup |  Teodor Peterson |  Kikkan Randall |
| Normaalimatkojen cup |  Dario Cologna |  Marit Bjørgen |
Maiden välinen cup:  Norja
Kilpailut
Kilpailupaikat: 21
Henkilökohtaiset kilpailut: 35
Viestit: 4
← 2010–2011 2012–2013 →
Maastohiihdon maailmancup 2011–2012 oli historian 31. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 19. marraskuuta 2011 Norjan Sjusjøenissä ja päättyi 18. maaliskuuta 2012 Ruotsin Falunissa.
Maailmancupin loppupisteet

Lähde: FIS
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Dario Cologna | 2216 |
| 2. |  Devon Kershaw | 1466 |
| 3. |  Petter Northug | 1199 |
| 4. |  Marcus Hellner | 1058 |
| 5. |  Aleksandr Legkov | 1000 |
| 6. |  Alex Harvey | 974 |
| 7. |  Maksim Vylegžanin | 911 |
| 8. |  Maurice Manificat | 768 |
| 9. |  Ilja Tšernousov | 750 |
| 10. |  Eldar Rønning | 675 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Normaalimatkat

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Dario Cologna | 1052 |
| 2. |  Devon Kershaw | 781 |
| 3. |  Aleksandr Legkov | 673 |
| 4. |  Maksim Vylegžanin | 657 |
| 5. |  Petter Northug | 619 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Sprintti

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Teodor Peterson | 617 |
| 2. |  Nikolai Morilov | 494 |
| 3. |  Eirik Brandsdal | 483 |
| 4. |  Aleksei Petuhov | 435 |
| 5. |  Ola Vigen Hattestad | 426 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marit Bjørgen | 2689 |
| 2. |  Justyna Kowalczyk | 2419 |
| 3. |  Therese Johaug | 1787 |
| 4. |  Charlotte Kalla | 1376 |
| 5. |  Kikkan Randall | 1307 |
| 6. |  Marthe Kristoffersen | 1069 |
| 7. |  Krista Lähteenmäki | 940 |
| 8. |  Aino-Kaisa Saarinen | 82 |
| 9. |  Astrid Jacobsen | 787 |
| 10. |  Heidi Weng | 785 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Normaalimatkat

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marit Bjørgen | 1448 |
| 2. |  Justyna Kowalczyk | 1324 |
| 3. |  Therese Johaug | 1231 |
| 4. |  Charlotte Kalla | 804 |
| 5. |  Marthe Kristoffersen | 699 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Sprintti

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Kikkan Randall | 658 |
| 2. |  Maiken Caspersen Falla | 536 |
| 3. |  Marit Bjørgen | 521 |
| 4. |  Justyna Kowalczyk | 515 |
| 5. |  Natalja Matvejeva | 469 |
Nazanin Zaghari-Ratcliffe

Nazanin Zaghari-Ratcliffe
Nazanin Zaghari-Ratcliffe (s. 26. joulukuuta 1978) on brittiläis-iranilainen nainen, joka vangittiin Iranissa vakoilusyytteiden nojalla. Hän on kiistänyt syyllisyytensä täysin, ja myös Ison-Britannian hallinto pitää häntä syyttömänä.
Tausta

Zaghari-Ratcliffe työskenteli BBC Media Actionille helmikuusta 2009 lokakuuhun 2010 ennen siirtymistään Thomson Reuters Foundationin palvelukseen projektimanagerina.
BBC valitsi Vidalin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.
Vankeus

Zaghari-Ratcliffe pidätettiin Teheranin lentoasemalla huhtikuussa 2016 hänen ollessaan palaamassa kotiin Lontooseen. Hän oli käynyt Iranissa asuvan perheensä luona silloin 22 kuukauden ikäisen tyttärensä Gabriellan kanssa. Iranin hallitus syytti häntä kuitenkin työskentelystä hallintoa vastaan toimivien organisaatioiden kanssa, ja hänet tuomittiin viiden vuoden vankeusrangaistukseen. Zaghari-Ratcliffen vanhemmat ottivat Gabriella-tyttären huostaansa. Ulkoministeri Boris Johnson tuomitsi Iranin toiminnan, mutta lisäsi Zaghari-Ratcliffen olleen opettamassa ihmisille journalismia, minkä tämän mies ja työnantajat sekä brittiparlamentaarikko Tulip Siddiq kiistivät. Johnsonin kommenttia pidettiin Iranissa lisätodisteena siitä, että Zaghari-Ratcliffe oli osallistunut hallinnon vastaisen propagandan tekemiseen. Teheranin valtakunnansyyttäjä kertoi, että Zaghari-Ratcliffe oli vangittu, koska oli johtanut farsinkielisen BBC:n nettikurssia, jonka tarkoitus oli värvätä ja kouluttaa ihmisiä levittämään Iranin vastaista propagandaa. Iran kohteli Zaghari-Ratcliffea vain iranilaisena, koska ei tunnusta kaksoiskansalaisuutta.
Elokuussa 2018 Zaghari-Ratcliffe sai sairaalahoitoa paniikkikohtauksista kärsittyään. Vain päiviä aiemmin hän oli saanut viettää aikaa vapaana perheensä luona. Syyskuussa 2018 uusi ulkoministeri Jeremy Hunt painosti Mohammad Javad Zarifia New Yorkissa Zaghari-Ratcliffen tapauksen johdosta.
Miehensä Richard Ratcliffen mukaan Zaghari-Ratcliffe sai iranilaisilta vanginvartijoilta tarjouksen vapaudesta Isoon-Britanniaan kohdistuvan vakoilun vastineeksi.
Zaghari-Ratcliffe vietiin heinäkuussa 2019 jälleen sairaalaan psykiatriselle osastolle. Hän oli tätä ennen ryhtynyt nälkälakkoon. Tammikuussa 2020 Zaghari-Ratcliffen kerrottiin taas saaneen paniikkikohtauksia Qassem Suleimanin surman jälkeen.
Vankeus > Koronavirusepidemia

29. helmikuuta 2020 ilmoitettiin, että Zaghari-Ratcliffe uskoi sairastuneensa Evinin vankilassa vuosien 2019–2020 koronavirusepidemiassa. Hän oli ollut sairaana koko viikon ja kuvannut oireitaan taudinkuvaan sopiviksi. Ihmisoikeusjärjestöt olivat ilmaisseet huolen epidemian mahdollisesta osumisesta myös vankilapopulaation kohdalle. Brittidiplomaattien mukaan Zaghari-Ratcliffea ei testattu eikä hänen luokseen päästetty terveysammattilaisia. Iran kuitenkin vapautti tilapäisesti 54 000 vankia estääkseen viruksen leviämisen ahtaissa vankilaoloissa, ja brittiparlamentaarikko Tulip Siddiqin mukaan Iranin suurlähettiläs oli kertonut, että myös Zaghari-Ratcliffe saatettaisiin tilapäisesti vapauttaa. Suurlähettiläs Hamid Baeidinejadin mukaan kyse oli kuitenkin vain tulkinnasta. Iranilaisen uutisraportin mukaan todellisuudessa vapautui naisten oikeuksien puolestapuhuja Hengameh Shahidi, joka oli ollut Zaghari-Ratcliffen sellitoverina. Iranin mukaan Zaghari-Ratcliffen terveydentila oli hyvä eikä hän ollut saanut tartuntaa.
Maaherrantien silta

| Maaherrantien silta |
| --- | --- |
 Silta vuonna 2014.
Ylittää:  Vantaanjoki
Sijainti:  Viikinmäki ja Veräjämäki, Helsinki
Siltatyyppi:  teräksinen ristikkosilta
Purettu:  2021
Koordinaatit:  60°13′52.15″N, 24°59′23.37″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Maaherrantien silta oli Vantaanjoen ylittänyt rautatiesilta Viikinmäen ja Veräjämäen osa-alueilla Helsingissä. Niittausmenetelmällä rakennettu teräksinen ristikkosilta rakennettiin alun perin Herttoniemen satamarataa varten 1930-luvun loppupuolella. Siltaosa rakennettiin yksiraiteista rataa varten, mutta perustuksissa varauduttiin kahteen raiteeseen. Satamaradalla ei kuitenkaan koskaan ollut niin paljon liikennettä, että toista raidetta olisi tarvittu. Satamaradan tavaraliikenne päättyi vuonna 1992, mutta sen jälkeen osa radasta toimi vielä huoltoraideyhteytenä, jota pitkin kuljetettiin muun muassa metrojunayksiköitä Roihupellon varikolle. Lisäksi sillassa oli kevyelle liikenteelle tarkoitettu alempi siltataso.
2000-luvun alussa silta muutettiin osaksi Viikin ja Oulunkylän aseman välistä Maaherrantietä, ja uudistetut kiskot toteutettiin asfalttipäällysteisistä teräselementeistä ja urakiskoista, joiden päällä kulki ajorata. Siltaa alkoi junien lisäksi käyttää runkolinja 550. Raideliikenne sillalla päättyi vuonna 2012 sen jälkeen, kun metron uutena huoltoyhteytenä alettiin käyttää Vuosaaren satamarataa.
Purku

Maaherrantien sillan hyödyntämistä pikaraitiotie Raide-Jokerin reitissä tutkittiin, mutta se osoittautui huonokuntoiseksi ja liian kapeaksi raitiotielle. Sillan säilyttämisen puolesta perustettiin kansalaisaloite. Siltaa kutsuttiin muun muassa ”Oulunkylän maamerkiksi, joka kuuluu Vantaanjokeen”. Sillan siirtäminen olisi kuitenkin ollut kallista ja vaikeaa.
Siltaa alettiin purkaa lokakuussa 2020, kun sen eteläpuolelle valmistui kevyelle liikenteelle sivusuunnassa kaareutuva Tulvaniitynsilta. Ensimmäisessä vaiheessa purettiin alempi kevyen liikenteen taso, ja kokonaisuudessaan silta purettiin maaliskuussa 2021. Raide-Jokeria varten rakennettiin Vantaanjoen yli uusi pikaraitiosilta, jossa on myös pyöräilykaistat.
Uusi silta valmistui vuonna 2022. Vanhan sillan purkamisen vuoksi runkolinja 550 jouduttiin maaliskuussa 2021 siirtämään kiertoreitille. Samalla ilmoitettiin, etteivät linja-autot palaa Maaherrantielle rakennustöiden valmistumisenkaan jälkeen, sillä Raide-Jokeri rakennettiin sepeli- tai nurmiraiteelle, jonka päällä ei voi ajaa autoilla. Rautatiesillan välitukina olleita vanhoja paasikiviä otettiin uusiokäyttöön levähdyspaikoiksi lähialueen poluille.
Kuvia

Kaksikerroksisessa siltayhdistelmässä oli alapuolella jalankulkijoiden kulkureitti (2008).
Metron huoltoraide oli yhdistetty asfalttipäällysteiseen ajorataan (2009).
Näkymä Viikinmäen suunnasta (2009)
Rautatiesillan vanhoja paasikiviä uusiokäytössä (2023)
Uusi raitiosilta Raide-Jokerin käytössä (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maaherrantien silta Wikimedia Commonsissa
Video linja-autoliikenteestä sillalla (YouTube)
Video sillan purkutöistä (YouTube)
Rautatiesillan tilalle rakennettiin uusi raitiosilta (etualalla), kun taas jalankulkua ja pyöräilyä varten rakennettiin taustalla näkyvä Tulvaniitynsilta. Kuva kesältä 2021.
Myllykosken Kilpa-Veikot

Vuonna 1936 Myllykoskella järjestetty jalkapalloturnaus, puhetta pitämässä Rudolf Walden
Myllykosken Kilpa-Veikot (lyhenne MyKV) on myllykoskelainen urheiluseura joka on perustettu vuonna 1929. Seurassa on harrastettu mm. jalkapalloa, pesäpalloa, hiihtoa, painia ja yleisurheilua.
Seuran menestyneitä edustajia

Arvo Viitanen hiihto. Mauri ja Markku Seppä, Matti ja Eero Tapola, Heikki Mänttäri, Seppo Ilves, Risto Tapola, Matti Ukkola Suomen Painicupin Suomen mestaruusjoukkue vuonna 1965. Mauri ja Markku Seppä sekä Heikki Mänttäri painin Suomen mestareita.
Heikki Hasu, yhdistetyn olympiavoittaja 1948
Pesäpallo > Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Kultaa | 1948, 1949 | 2 |  |
| A-pojat |  Pronssia | 1957 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 3 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

Lyöjäkuningas:
Pauli Vainio (1947)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä-Länsi-valinnat

Pauli Vainio (1945, 1952)
Martti Lavi (1947)
Reijo Linden (1954)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Pauli Vainio (1945, 1946, 1947)
Marko Mäkinen

| Marko Mäkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1977 (ikä 47) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  195 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  Paimion Kiekkoseura
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2012
Seurat:  Kiekko-67 (I-div)   Kiekko-Espoo (SM-liiga)   Kentucky Thoroughblades (AHL)   Louisville Riverfrogs (ECHL)   Indianapolis Ice (IHL)   Greenville Grrrowl (ECHL)   Lukko (SM-liiga)   HIFK (SM-liiga)   FPS (I-div)   TuTo (I-div)   Tappara (SM-liiga)   Ahmat (Mestis)   TPS (SM-liiga)   HC Innsbruck (ÖEL)   Ässät (SM-liiga)   Budapest Stars (MOL/OB I)   Morzine-Avoriaz (Ligue Magnus)  Paimion Haka (II-divisioona)   Parainen (KBV-Kaukalopalloturnaus)
NHL-varaus:  64. varaus, 1995 San Jose Sharks
Marko Mäkinen (31. maaliskuuta 1977 Turku) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi SM-liigassa yli 500 ottelua urallaan pudotuspelit mukaan luettuna. Hän voitti kaksi Suomenmestaruutta ja oli kahdesti SM-hopealla. Mäkinen pelasi uransa aikana myös Pohjois-Amerikassa ja Itävallan, Unkarin ja Ranskan pääsarjoissa.
Ura

Mäkinen on Turun Palloseuran kasvatti ja hän on pelannut eri ikäluokkien maajoukkueissa. Mäkinen on San Jose Sharksin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 1995. Mäkinen debytoi SM-liigassa Kiekko-Espoossa. kaudella 1996–1997, jonka jälkeen hän meni kahdeksi kaudeksi pelaamaan Pohjois-Amerikkaan. Tapparassa Mäkinen pelasi 2000–2006 ja voitti tuona aikana Suomenmestaruuden ja kaksi SM-hopeaa. Mäkinen siirtyi kaudeksi 2008–2009 Ässiin, josta hän palasi kasvattajaseuraansa TPS:ään kesken kauden 2009–2010. Keväällä 2010 Mäkinen voitti TPS:ssä uransa toisen Suomenmestaruuden.
Mäkinen oli kaudella 2010–2011 näytillä kazakstanilaisessa HK Sary-Arka Karagandassa, mutta ei saanut sinne sopimusta. Marraskuussa Mäkinen siirtyi Unkarin ja Romanian yhteisessä MOL ligassa pelaavaan Budapest Starsiin. Hän pelasi siellä kauden loppuun ja teki seuraavasta kaudesta sopimuksen Ranskan pääsarjan Morzine-Avoriazin kanssa. Mäkinen pelasi yhden kauden Morzinessa ja ilmoitti keväällä 2012 lopettavansa pelaajauransa.
Mäkinen kuitenkin jatkoi pelaamista säännöllisen epäsäännöllisesti kuuden kauden ajan Paimion Hakan II-divisioonajoukkueessa. Kaudelle 2018–2019 Mäkinen siirtyi pelaamaan IV divisioonaan Paimion Kiekkoseuraan.
Matthäus Daniel Pöppelmann

Matthaeus Daniel Pöppelmann
Moritzburgin linna
Matthäus Daniel Pöppelmann (3. toukokuuta 1662 Herford – 17. tammikuuta 1736 Dresden) oli saksalainen barokin ja rokokoon kauden arkkitehti. Hän toimi Saksin vaaliruhtinaan ja Puolan kuninkaan August II Väkevän palveluksessa. Pöppelmannin tunnetuin työ on Dresdenissä sijaitseva Zwinger. Hänen muihin töihinsä lukeutuvat muun muassa Japanisches Palais (Dresden, 1715), Pillnitzin linna (1720–1723) ja Augustusbrücke (1727–1731). Hän myös suunnitteli Moritzburgin linnan uudistustyöt yhdessä Zacharias Longuelunen kanssa.
Menahem

Menahem Gadin poika oli yksi monista Israelin kuninkaista. Hän tuli valtaan murhattuaan kuningas Sallumin ja hallitsi Israelia 10 vuotta, ehkä vuodet 744–734 eaa. Hän teki sitä, mikä on pahaa Herran silmissä. Anarkia heikensi Israelia voimakkaasti Menahemin aikaan. Hän yritti mm. Assyrian tuella vakauttaa valtansa maksamalla Assyrialle veroa, mutta Assyria ei juuri ollut kiinnostunut Israelin tapahtumista. Sekasorto jatkui Menahemin kuolemaan asti. Häntä seurasi Israelin kuninkaana hänen poikansa Pekahja.
Maaseudun Maisema ja Kulttuuriperinne

Maaseudun Maisema ja Kulttuuriperinne Ry on suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on koota yhteen maaseudun maisemista, rakennuksista ja kulttuuriarvoista kiinnostuneet, ja niiden säilyttämisestä huolestuneet ihmiset edistämään näiden arvojen vapaaehtoista kunnioittamista.
Yhdistys on perustettu 15. maaliskuuta 1996 Tampereella ja on siitä asti pyrkinyt suojelemaan vanhoja rakennuksia sekä säilyttämään vanhan rakennustaidon. Yhdistys pyrkii myös mahdollisuuksien mukaan auttamaan entisöintiprojekteissa.
Yhdistys on järjestänyt esimerkiksi koulutusta punamultamaalien sekoituksesta sekä monesta muusta vanhaan rakentamiseen liittyvästä aiheesta.