stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eigil Virtanen

Eigil Fritjof Virtanen (30. tammikuuta 1922 Helsinki – 22. syyskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Virtanen tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1940 ja valmistui insinööriksi Tekniska läröverket i Helsingforsista 1946. Hän oli Oy Strömberg Ab:n käyttöteknisen toimiston päällikkö 1946–1947, Oy Sytyttimen osastoinsinööri 1947–1950, Oy Vilenin Tehtaiden tekninen johtaja Turussa 1950–1963 ja isännöitsijä 1963–1965 ja sitten Oy G. W. Sohlberg Ab:n rasiatuotannon apulaisjohtaja 1965–1973, pakkaustuotannon apulaisjohtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1973 sekä pakkaustuotannon johtaja 1974–1987 ja hallituksen jäsen 1987–1993. Virtasella oli myös useita toimialansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonnimen hän sai 1981.
Eduard Venski

Eduard Venski (s. 21. huhtikuuta 1977) on valkovenäläinen lentopallovalmentaja ja lentopalloilija,pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän on toiminut kyyjärveläisen Kyky-Betsetin päävalmentajana vuodesta 2021. Kaudeksi 2022–2023 Kyky-Betset nousi Mestaruusliigaan.
Venski pelasi itse Mestaruusliigassa kaudesta 2002–2003 lähtien. Suomessa hänen seuransa oli kauteen 2015–2016 saakka Vammalan Lentopallo, jonka riveissä Venski saavutti kaksi SM-kultaa, kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Kaudelle 2016–2017 Venski siirtyi Kyky-Betsetin joukkueeseen Ykkössarjaan. Venski on valittu urallaan kuusi kertaa lentopalloliigan tähdistökentälliseen (2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015), ja kerran hänet on noteerattu liigan parhaimmaksi pelaajaksi (2011). Venski on kautta aikain toiseksi eniten tähdistökentälliseen valintoja saanut pelaaja lentopalloliigassa. SM-liigaotteluita Venski on kaiken kaikkiaan pelannut uransa aikana liki 500. Venski on voittanut lentopalloliigan torjuntatilaston viidesti, kausina 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2012–2013, 2014–2015.
Kauden 2015–2016 päätteeksi VaLePa ilmoitti seuraikoniksi muodostuneelle Venskille, ettei halua jatkaa hänen sopimustaan. Venski olisi ollut valmis tekemään jatkosopimuksen. Venski pelasi VaLePassa yhtäjaksoisesti yhteensä 14 kautta.
Saavutukset > Seurajoukkueessa

SM-kulta 2012, 2014–
SM-hopea 2011, 2016
SM-pronssi 2008, 2013, 2015
Suomen Cupin kulta 2012
Suomen Cupin hopea 2013
Saavutukset > Seurajoukkueessa > Henkilökohtaiset

Lentopalloliigan tähtiseitsikossa 2009, 2010, 2011, 2012, 2015
Lentopalloliigan vuoden pelaaja 2011
Lentopalloliigan torjuntatilaston voitto 2009, 2010, 2011, 2013, 2015
Eero Kosteikko

Veijo Eero V. Kosteikko (7. kesäkuuta 1925 Vaasa – 28. elokuuta 1974 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.
Kosteikko teki pitkän päivätyön näyttelijänä Tampereen eri teattereissa. Hän näytteli muun muassa Rahikaista Pyynikin kesäteatterin näytelmässä Tuntematon sotilas. Vuonna 1959 Kosteikko perusti Tampereelle Pikkuteatterin, joka siirtyi vuonna 1961 Tampereen teatterin alaisuuteen. Pikkuteatterissa Kosteikko ohjasi muun muassa Tennessee Williamsin näytelmän Lasinen eläintarha, jossa yhtä pääosaa näytteli Heidi Krohn.
Teatteriuransa ohella Kosteikko näytteli myös joissakin elokuvissa, kuten Taikayö (1954), Olemme kaikki syyllisiä (1954), Rakkaus kahleissa (1955), Juha (1956), Risti ja liekki (1957), Akseli ja Elina (1970) sekä Mommilan veriteot 1917 (1973), joista viimeksi mainitussa hän näytteli suurimman elokuvaroolinsa asemapäällikkö Hjalmar Allénina. Kosteikko on haudattu Vatialan hautausmaalle.
Edward Victor Appleton

| Edward Victor Appleton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1892 Bradford, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 21. huhtikuuta 1965 (72 vuotta) Edinburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  St John's College (Cambridge)
Väitöstyön ohjaaja:  Joseph John Thomson ja Ernest Rutherford
Instituutti:  Cambridgen yliopisto King's College London Department of Scientific and Industrial Research Edinburghin yliopisto
Oppilaat:  Mary Taylor Slow
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1947)
Edward Victor Appleton (6. syyskuuta 1892 – 21. huhtikuuta 1965) oli brittiläinen Nobel-palkittu fyysikko. Hän löysi toisen maailmansodan aikaan ilmakehän Appleton-kerroksen ja sai löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon 1947.
Appleton syntyi Bradfordissa ja opiskeli Cambridgen yliopistossa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän oli pioneerijoukoissa, ja rauhan tultua hän palasi Cambridgeen ja alkoi tutkia radioaaltoja ja ilmakehän fysiikkaa Cavendish-laboratoriossa. Vuonna 1924 hänet kutsuttiin fysiikan professoriksi Lontoon yliopistoon. Hän palasi Cambridgeen 12 vuotta myöhemmin.
Vuoden 1924 loppupuolella Appleton aloitti yhdessä BBC:n kanssa kokeet, joilla löytyi radioaaltoja heijastava kerros ilmakehän yläosista, nykyisin ionosfääriksi kutsutusta kerroksesta. Tämä Appeltonin kerros heijastaa lyhytaaltoja niin että radioaaltoja voidaan lähettää ympäri maapallon.
Vuonna 1939 Appleton nimitettiin valtion tutkimuslaitokseen, jossa hän työskenteli toisen maailmansodan aikana tutkaa ja ydinpommia kehittävissä projekteissa. Sodan jälkeen 1949 hänet nimitettiin Edinburghin yliopiston rehtoriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edward Victor Appleton Wikimedia Commonsissa
Eeva (lehti)

| Eeva |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  Ihmissuhteet, kulttuuri, matkailu, ruoka, muoti, kauneus, terveys, koti
Kustantaja:  A-lehdet
Perustettu:  1934
Päätoimittaja:  Mari Paalosalo-Jussinmäki
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  12 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Eevan 3/1958 kansikuva
Eeva on suomenkielinen naistenlehti. Se on A-lehtien kustantama aikakauslehti, joka ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Lehden ydin ovat syvälliset henkilöjutut, jotka vievät lukijan julkisuudesta tuttujen ihmisten elämään. Lehden aiheita ovat kulttuuri, matkailu, ruoka, muoti, kauneus, terveys ja koti.
Eevan nykyinen päätoimittaja on Mari Paalosalo-Jussinmäki. Ensimmäinen, pitkäaikainen päätoimittaja lehden perustamisesta 1934 aina 1960-luvulle asti oli Lempi Torppa. Eevan keskimääräinen lukijamäärä on 308 700 (KMT 2023) ja kokonaistavoittavuus 362 800 (KMT 2023).
Eevassa oli pitkään ihmissuhdepalsta Leelian lepotuoli, jota piti Kaisa Salonen 1950-1970-luvuilla.
Aiheesta muualla

Eevan kotisivu
Eisingan planetaario

| Eisingan planetaario> Koninklijk Eise Eisinga Planetarium |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Franeker, Friisinmaa, Alankomaat  53°11′14″N, 5°32′37.51″E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  (iv)
Tunnusnumero:  1683
 
Eisingan planetaario on 1700-luvulla rakennettu mekaaninen aurinkokunnan malli. Sen rakensi kotiinsa Franekerissa, Alankomaissa villatehtailija Eise Eisinga vuosien 1774 ja 1781 välillä. Malli liikkuu yhden heilurikellon koneiston avulla ja näyttää Auringon, Kuun, Maan ja rakentamisaikana tunnettujen planeettojen sijainnin suhteessa toisiinsa. Planeettojen välimatkat ovat oikeassa suhteessa toisiinsa, ja niiden paikka muuttuu reaaliajassa. Malli täyttää huoneen katon, ja se on ollut esikuvana 1900-luvulta alkaen rakennetuille projektorilla toimiville planetaarioille. Eisingan planetaario on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2023.
Eero Kuitunen

| Eero Kuitunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. lokakuuta 1997 (ikä 26)
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  polttolinja
Sisäpelirooli:  Etenijä
Seura:  Imatran Pallo-Veikot
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2016-:  Haminan Palloilijat Jyväskylän Kiri Koskenkorvan Urheilijat Hyvinkään Tahko Imatran Pallo-Veikot
Eero Kuitunen (s. 15. lokakuuta 1997 Vantaa) on suomalainen pesäpalloilija. Kuitunen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Imatran Pallo-Veikkoja. Kuitunen pelaa ulkopelissä etukentällä. Hänen kasvattajaseuransa on Keravan Pesis-Juniorit. Kaudella 2018 alkaneella urallaan Superpesiksessä Kuitunen on pelannut 32 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, tuonut 19 juoksua ja kerännyt 66 kärkilyöntiä. Kolmessa pelaamassaan pudotuspelissä Kuitunen on kerännyt yhden kärkilyönnin. Ennen debyyttiä Superpesiksessä Kuitunen pelasi Ykköspesistä Haminan Palloilijoissa Kuitunen valittiin B-nuorten Itä-Länsi-otteluun vuosina 2014 ja 2015.
Eino Valtonen

Eino Valtonen on suomalainen avaruusfysiikan professori Turun yliopistossa fysiikan ja tähtitieteen laitoksella. ja dosentti matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunnassa. Hänen tutkimusalaansa ovat Auringon hiukkassäteily, aurinkokunnan fysiikka sekä avaruusinstrumentit ja mittaustekniikka.
Eino Viding

Yrjö Einar (Eino) Viding (8. elokuuta 1902 Hausjärvi – 25. elokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja rakennusalan yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Vidingin vanhemmat olivat verhoilija Karl Johan Viding ja Emilia (Emma) Stubb. Vuorineuvos, ministeri Paavo A. Viding ja teollisuusneuvos Lauri Viding olivat hänen veljiään. Eino Viding valmistui rakennusmestariksi Viipurin teollisuuskoulusta vuonna 1928 ja toimi valmistuttuaan viipurilaisessa Rakennustyö-yhtiössä, ensin työnjohtajana ja vuodesta 1936 vastaavana rakennusmestarina. Hän osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan, jonka aikana vuonna 1943 hänestä tuli Rakennustyö-yhtiön toimitusjohtaja. Yritys muutti sodan jälkeen Hämeenlinnaan, jossa siitä tuli alallaan merkittävä. Yritys rakensi asuin-, liike- ja julkisia tiloja, muun muassa useita kouluja, mutta vastasi myös esimerkiksi Hämeenlinnan kirkon entisöimistyöstä. Eläkkeelle Viding jäi vuonna 1973, johdettuaan Rakennustyö-yhtiötä kolmekymmentä vuotta. Viding tunnettiin myös karjalaisen kulttuurin harrastuksestaan. Juuri Karjalan Liitto haki hänelle teollisuusneuvoksen arvonimeä, joka hänelle myönnettiin vuonna 1970.
Be’eri

| Be’eri |
| --- | --- |

 Be’eri
 Koordinaatit: 31°25′26″N, 34°29′23″E 
Valtio:   Israel
Hallintoalue:  Eteläinen hallintoalue
Perustettu:  1948
Väkiluku (2021):  1 047
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Be’eri (hepr. ‏בארי‎) on kibbutsi Israelin Eteläisellä hallintoalueella. Sen asukasluku vuonna 2021 oli 1 047.
Maantiede

Be’eri sijaitsee Israelin Eteläisellä hallintoalueella Negevin alueen luoteisosassa. Gazan kaista sijaitsee lyhyen matkan päässä.
Historia

Be’eri perustettiin yhtenä yöllä 6. lokakuuta 1948 etelään perustetusta kibbutsista. Ensimmäiset siirtolaiset olivat Ha-No’ar ha-Oved-järjestön (Israelin työläisnuoristojärjestö) jäseniä. Myöhemmin paikalle asettui myös juutalaisia siirtolaisia Irakista. Nimensä se sai työläisliikkeen johtohahmo Berl (Be’eri) Katznelsonin mukaan.
Aamulla 7. lokakuuta 2023 joukko Hamasin taistelijoita soluttautui kibbutsiin Gazan kaistalta. Hamas surmasi 101  kibbutsin asukasta ja 30 ilmoitettiin otetun vangiksi. Monet kibbutsin rakennuksista poltettiin. Selviytyjistä suuri osa muutti Hatzerimin kibbutsiin.
Talous

Kibbutsin yksi tärkeimmistä elinkeinonlähteistä on ollut painanta. Ympäröivällä seudulla on maatiloja, joilla kasvatetaan esimerkiksi viljaa ja hedelmiä. Alueella kasvatetetaan myös karjaa ja strutseja.
Väestö

Be’erin asukasluku vuonna 2021 oli 1 047. 1990-luvun puolivälillä sama lukema oli noin 850 ja vuonna 2002 753.
Valokuva puistolla kibbutsissa vuonna 2019.
Eaton Corporation

| Eaton Corporation |
| --- | --- |

Osake:  ETN
ISIN:  IE00B8KQN827
Perustettu:  1911
Kotipaikka:  Cleveland, Ohio
Liikevaihto:  15,6 mrd. USD (2008)
Henkilöstö:  72 000
Kotisivu:  eaton.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eaton Corporation on monialainen teollisuusyritys. Sen tuotteita ovat muiden muassa virransyöttöön liittyvät sähkölaitteet ja järjestelmät, hydrauliikkajärjestelmät ja autojen voimansiirtoon liittyvät järjestelmät.
Eaton oli vuonna 2012 maailman 99. suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys.
Suomessa UPS-laitteita valmistava Eaton Power Quality työllisti vuonna 2020 noin 280 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eaton Corporation Wikimedia Commonsissa
Ducati

| Ducati Motor Holding S> p.A. |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  yksityinen (S.p.A.)
Perustettu:  4. heinäkuuta 1926
Perustaja:  Antonio Ducati Adriano Ducati Bruno Ducati Marcello Ducati
Toimitusjohtaja:  Claudio Domenicali 
Kotipaikka:  Bologna, Italia
Toimiala:  ajoneuvot
Tuotteet:  moottoripyörät
Emoyhtiö:  Audi
Tytäryhtiöt:  Ducati Corse
Omistaja:  Volkswagen Group
Kotisivu:  ducati.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ducati on italialainen moottoripyörämerkki, jonka omistaa Volkswagen Groupiin kuuluva Audi. Vielä ensimmäisen maailmansodan jälkimainingeissa polkupyörän apumoottoreita valmistanut Ducati on kasvanut merkittäväksi moottoripyörävalmistajaksi.
Vuonna 1966 Ducati esitteli 250 cm³:n katukäyttöön suunnitellun Mach 1 -moottoripyörän. Vuonna 1970 saatettiin markkinoille Ducatin toinen merkittävä uutuus – 750 cm³:n V2-moottorilla varustettu 750 GT. Vuonna 1972 moottorista tehtiin uusi versio, joka sisälsi venttiilien pakko-ohjausjärjestelmän (desmodromic valve design). Uusi Desmo-moottori julkaistiin 750 SS -mallissa, joka ylsi 220 km/h huippunopeuteen ja jolla myös voitettiin Imola 200 -kilpailu.
Uuden Desmo-moottorin myötä Ducati erikoistui suuriin urheilullisiin moottoripyöriin. Niistä kuuluisimpia malleja ovat 851 SBK ja 916 SBK, joista edellisen sarjavalmistus alkoi vuonna 1987 ja jälkimmäisen vuonna 1995. Kumpaisellakin on saavutettu mitaleja lukuisissa Road Racing -kilpailuissa.
Mallisto > Tuotannossa olevat mallisarjat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Monster Monster  Monster+  Monster 821  Monster 821 Stealth  Monster 1200  Monster 1200 S  |  Multistrada Multistrada 950  Multistrada 950S  Multistrada V4  Multistrada V4 S  Multistrada V4 S Sport  Multistrada 1260 Enduro  |  Diavel Diavel 1260  Diavel 1260 S  Diavel 1260 Lamborghini  XDiavel  XDiavel S  XDiavel Black Star  |  Panigale Panigale 899  Panigale 959  Panigale 1199  Panigale 1299  Panigale V2  Panigale V4  Panigale V4 S  Panigale V4 SP  Panigale V4 R  Superleggera V4  |  Streetfighter Streetfighter V4  Streetfighter V4 S  Streetfighter V2  |  SuperSport SuperSport  SuperSport S  |  Hypermotard Hypermotard 950  Hypermotard 950 SP  Hypermotard 950 RVE  |  Scrambler Scrambler 1100 Pro  Scrambler 1100 Sport Pro  Scrambler 1100 Dark Pro  Scrambler Nightshift  Scrambler Full Throttle  Scrambler Café Racer  Scrambler Desert Sled  Scrambler Icon  Scrambler Icon Dark  Scrambler Sixty2  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ducati Wikimedia Commonsissa
Ducatin viralliset kotisivut (englanniksi)
Ducati Club Finland
Ducatin moottoripyörämallit
| --- | --- |
2010-luku:   Diavel  Monster  1199  899  1299  959  SuperSport 
2000-vuosikymmen:   MH900e  998  749  Multistrada  999  ST3  PaulSmart 1000LE  Desmosedici RR  1098  Monster 696  848  1198  Streetfighter 
1990-luku:   888  Monster  916  748  ST  ST4  996 
1980-luku:   Pantah  Paso  851  SuperSport 
1970-luku:   750 GT  SuperSport  860 GT 
1960-luku:   Bronco  Scrambler  Apollo  Mach 1 
1950-luku:   65T  98  125 TV  Aurea 
1940-luku:  60
Suunnittelijat:   Fabbro  Galluzzi  Giugiaro  Taglioni  Tamburini  Terblanche 
Italialaisia moottoripyörävalmistajia
Aprilia
Benelli
Beta
Bimota
Cagiva
Ducati
Fantic
Garelli
Gilera
Innocenti
Italjet
Laverda
Malaguti
Minarelli
Mondial
Morbidelli
Motobi
Moto Guzzi
Moto Morini
MV Agusta
Piaggio
Vespa
Vyrus
Ducati Panigale V4
Eislebenin verinen sunnuntai

Eislebenin verinen sunnuntai (saks. Eislebener Blutsonntag) oli kansallissosialististen puolisotilaallisten järjestöjen SA-joukkojen ja SS:n järjestämä hyökkäys Saksan kommunistista puoluetta vastaan vuonna 1933.
Adolf Hitlerin johtama kansallissosialistinen puolue oli noussut valtaan Saksassa 30. tammikuuta 1933. Käydessään kamppailua poliittisesta vallasta äärioikeistolainen puolue oli käynyt useita väkivaltaisia yhteenottoja kommunistien kanssa.
Sunnuntaina 12. helmikuuta 1933 kommunistinen puolue järjesti lasten- ja nuortenjuhlan eislebeniläisessä työväenopistossa. Yllättäen noin 500 SA-joukkojen ja SS:n jäsentä hyökkäsi tilaisuuteen. Osa natseista avasi summittaisen tulen kohti väkijoukkoa osan pahoinpidellessä lähimpiä lapioin, vasaroin ja ketjuin. Hyökkäyksessä kuoli kolme ja 25 loukkaantui vakavasti. SA- ja SS-miehet myös vangitsivat joitakin kommunisteja, jotka vietiin keskitysleirille. Kun väkijoukko oli paennut, hyökkääjät tuhosivat työväenopistorakennuksen. Hyökkäyksen takana olivat kansallissosialistisen puolueen aluejohtaja Rudolf Jordan ja SS-johtaja Hermann Florstedt sekä Ludolf von Alvensleben, josta tuli myöhemmin SS-kenraali.
Toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1949–1950 itäsaksalainen oikeusistuin tuomitsi 31 mukana ollutta hyökkääjää eripituisiin vankeusrangaistuksiin.
Eislebenin verisen sunnuntain 75-vuotismuistopäivää vietettiin 15. helmikuuta 2009.
Ele.me

Ele.men sähköpyöriä Suzhoun teollisuuspuistossa
Ele.me (kiin.: 饿了么; pinyin: È le me) on kiinalainen nettisivusto ja sovellus, joka tarjoaa alustan ruoan tilaamiseksi ja kuljettamiseksi asiakkaan kotiin.
Ele.men perustivat vuonna 2008 logistiikkateknologiayhtiönä Mark Zhang ja Jack Kang. Sen pääpaikaksi tuli Shanghai. Huhtikuussa 2018 Alibaba Group osti Ele.men kokonaisuudessaan 9,5 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Vuonna 2017 Ele.men kautta tilasi ruokaa yli 130 miljoonaa käyttäjää 1,3 miljoonasta ravintolasta yli 1 400:ssa kaupungissa. Päivittäin tilauksia käsiteltiin yli 9 miljoonaa.
Ekho Collective

Ekho Collective on taiteen, muotoilun ja teknologian ammattilaisista koostuva suomalainen taidekollektiivi. Kollektiivin teoksiin kuuluvat Suomen kansallisoopperan, Esa-Pekka Salosen, Paula Vesalan ja Tuomas Norvion kanssa yhteistyössä tuotettu Laila , sekä Malva-museossa pysyvästi esillä oleva Ahto. Ekho Collective on myös nimetty Oulu2026-kulttuuriohjelman Timo Honkelan rauhankone-ajatteluun perustuvan Rauhankone-teoksen suunnitelijaksi.
Taideteokset

Ekho Collectiven immersiiviset taideteokset ovat vuorovaikutteisia, ja hyödyntävät videokuvaa sekä audiota.  Suomen kansallisoopperan kanssa luotu Laila-teos hyödynsi tekoälyä, ja voitti kansainvälisen Fedora-palkinnon. Fedoraa pidetään maailman suurimpana ooppera- ja balettialan kilpailuna. Vuonna 2022 Laila oli Hong Kong Arts Festivalin 50. juhlavuoden kohokohta.
Jäsenet

Ekho Collectiven jäsenet ovat Minja Axelsson, Saara-Henriikka Mäkinen, Olli Kilpi, Essi Huotari, Iina Taijonlahti, Joonas Nissinen, Kalle Rasinkangas ja Ilmari Pesonen. Jäsenien tausta koostu muotoilusta, kuvataiteesta, insinööritieteistä ja tanssitaiteista.
Aiheesta muualla

Ekho Collective:n kotisivut
Emäsalon lenkki

Emäsalon lenkki on 60 meripeninkulman pituinen matkakilpailu toukokuun lopussa kaikille purjeveneille Porvoon Emäsalon saaren ympäri. Lähtö- ja maalipiste sijaitsee itä-Helsingissä Kulosaaren ja Laajasalon välissä. Kilpailu pidettiin ensimmäisen kerran avoimena 1959. Osallistujat, joita on vuosittain noin 30–50 kappaletta, ovat enimmäkseen lähiseuduilta.
Olosuhteiden ja purjehduskilpailun pituuden puolesta se sopii retki- ja matkapurjeveneiden lisäksi myös urheiluveneille.
Aiheesta muualla

Emäsalon lenkki (Arkistoitu – Internet Archive), kilpailun kotisivut
Eiichirō Oda

| Eiichirō Oda> 尾田 栄一郎.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. tammikuuta 1975 (ikä 49) Kumamoto
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  One Piece
 Nimikirjoitus
Eiichirō Oda (jap. 尾田 栄一郎, Oda Eiichirō; s. 1. tammikuuta 1975 Kumamoto) on japanilainen mangaka.
Oda on parhaiten tunnettu One Piece -sarjasta. Manga on myynyt yli 360 miljoonaa kappaletta painettuna Japanissa ja yli 70 miljoonaa 42 muussa maassa.
Kumamotosta kotoisin oleva Oda lahjoitti maanjäristyksestä kärsineelle alueelle 800 miljoonaa jeniä (noin kahdeksan miljoonaa dollaria), joista 500 miljoonaa Luffy-hahmon nimellä ja toisen 300 miljoonan lahjoituksen. Alue kärsi vuonna 2016 maanjäristyksestä, joka vaurioitti Kumamoton linnaa.
Aiheesta muualla

Eiichirō Oda   Anime News Networkissa (englanniksi)
Eiichirō Oda Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
One Piece Media:   Eiichirō Oda  Alkuperäinen One Piece  Mangaluvut  Animejaksot  Luettelo One Piecen tarinoista 
Anime-elokuvat:   One Piece: The Movie  One Piece The Movie: Dead End no Bōken  One Piece: The Cursed Holy Sword  One Piece Movie: The Desert Princess and the Pirates: Adventures in Alabasta  One Piece Film: Strong World  One Piece Film: Z  One Piece Film: Gold  One Piece: Stampede 
Videopelit:   Become The Pirate King!  Grand Battle!  Set Sail Pirate Crew!  Grand Battle! 2  Grand Battle! Rush  One Piece  Pirates' Carnival  Grand Adventure  Unlimited Adventure  Unlimited Cruise/SP  Grand Collection  Pirate Warriors  Pirate Warriors 2  Romance Dawn  Unlimited World Red  Pirate Warriors 3  Treasure Cruise  Burning Blood  World Seeker 
Muuta:   One Piece (vuoden 2023 televisiosarja)  One Piece diskografia
Béla Balás

Béla Balás (s. 25. maaliskuuta 1941 Budapest) on unkarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Veszprémin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Feradi Maiuksen titulaaripiispaksi 10. elokuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi László Paskai, jota avustivat József Szendi ja Endre Gyulay. Balás sai 31. toukokuuta 1993 nimityksen Kaposvárin hiippakunnan piispaksi.
Be’lakor

| Be’lakor |
| --- | --- |
 Yhtye esiintymässä vuonna 2023.
Tiedot
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  melodinen death metal
Kotipaikka:  Australia, Melbourne
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  George Kosmass,  laulu, kitara   Shaun Sykes,  kitara   Elliott Sansom,  rummut   Steven Merry,  kosketinsoittimet   John Richardson,  basso  
Levy-yhtiö:  Kolony Records, Prime Cuts Music, Descent Productions  
Aiheesta muualla
www.belakorband.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Be’lakor on vuonna 2004 perustettu melodinen death metal -yhtye Australiasta.
Historia

Yhtye perustettiin vuonna 2004 Melbournessa. Yhtye alkoi keikkailla vuonna 2005 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa omakustanteena vuonna 2007. Yhtyeen nimi tulee fantasiahahmo Be’lakorista, joka esiintyy Warhammer-miniatyyripelissä, jota eräät yhtyeen jäsenistä tapasivat pelata. Yhtyeen jäsenet valitsivat nimen sen uniikkiuden takia. Vuonna 2007 Be’lakor julkaisi debyyttialbuminsa The Frail Tide. Toinen albumi Stone's Reach julkaistiin 20. kesäkuuta 2009. Kolmas albumi nimeltään Of Breath and Bone julkaistiin 1. kesäkuuta 2012.
Be’lakor ja suomalainen folk metal bändi Turisas soittivat yhdessä Australian kiertueella maaliskuussa 2010.
Jäsenet

George Kosmas – laulu, kitara
Shaun Sykes – kitara
Elliott Sansom – rummut
Steven Merry – koskettimet, piano
John Richardson – bassokitara
Julkaisut > Albumit

The Frail Tide (2007)
Stone’s Reach (2009)
Of Breath and Bone (2012)
Vessels (2016)
Coherence (2021)
Aiheesta muualla

Be’lakor Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Be’lakor Discogsissa. (englanniksi)
Yhtyeen viralliset kotisivut
Be'lakor Facebook:ssa
Emäsalon suot

| Emäsalon suot> Natura 2000 -alue: FI0100076.Suojelun perusteet |
| --- | --- |
Aluetyyppi:  SCI
Luontodirektiivin luontotyypit:  Humuspitoiset lammet ja järvet   Keidassuot   Vaihettumissuot ja rantasuot   Fennoskandian metsäluhdat
Suojeluohjelmat:  Valtakunnalliseen soidensuojeluohjelma
Sijainti ja koko
Kunta:  Porvoo
Kartta:  Kansalaisen karttapaikka
Pinta-ala:  100 ha
Suojellut lajit
Emäsalon suot on neljästä suosta koostuva suoalue. Ne sijaitsevat Emäsalon saarella Porvoossa. Suot ovat geologisesti nuoria keidassoita. Emäsalon suot kuuluvat Natura 2000 -hankkeeseen. Tärkeitä lajeja ovat nevaimarre ja suomyrtti.