stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Satoshi Ōmura
Aiheesta muualla

Professor Satoshi Omura
Satoshi Ōmura | People | THE KITASATO INSTITUTE (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
1901–1925: 1901: Behring 1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950: 1926: Fibiger 1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975: 1951: Theiler 1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000: 1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–: 2001: Hartwell, Hunt, Nurse 2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Japani 2  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii  Leopoldina  Scopus 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 27. jääpallon MM-kilpailut. Ne järjestettiin 28. tammikuuta - 4. helmikuuta 2007 Kemerovon kaupungissa Venäjällä. Peliareenana toimi Kemerovon Himik-stadion, jonne mahtuu 30 000 katsojaa.
Kisoihin osallistui 12 joukkuetta. A-sarjassa pelasivat Venäjä, Ruotsi, Suomi, Kazakstan sekä Norja ja B-sarjassa Viro, Unkari, MM-kisojen ensikertalainen Latvia, Mongolia, Alankomaat ja Yhdysvallat. Maailmanmestaruuden voitti neljännen kerran historiansa aikana Venäjä. Valko-Venäjä säilytti paikkansa A-sarjassa voitettuaan B-sarjan mestarin Yhdysvallat.
A-sarja

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä  | 5 | 4 | 1 | 0 | 70 | 14 | +56 | 9 |
|  Suomi  | 5 | 4 | 0 | 1 | 34 | 20 | +14 | 8 |
|  Ruotsi  | 5 | 3 | 1 | 1 | 56 | 21 | +35 | 7 |
|  Kazakstan  | 5 | 2 | 0 | 3 | 33 | 37 | -4 | 4 |
|  Norja  | 5 | 1 | 0 | 4 | 23 | 55 | -32 | 2 |
|  Valko-Venäjä | 5 | 0 | 0 | 5 | 11 | 80 | -69 | 0 |
Parhaat maalintekijät

Sergei Obuhov
David Karlsson
Daniel Andersson
Jevgeni Ivanuškin
Sami Laakkonen
Pavel Rjazantsev
Vjatšeslav Bronnikov
Sergei Lomanov jr.
Denis Kriušenkov
Sergei Tarasov
Marcus Bergwall
Jonas Edling
Ivan Maksimov
| --- | --- |
  Ville Aaltonen   Johan Andersson   Sergei Tšernetski   Kjetil Johansen :   Christer Lystad   Andrei Morikov   Mihail Svešnikov 
| --- | --- |
  Mikko Aarni   Maksim Tšermnyh   Denis In-Fa-Lin :   Rasmus Lindqvist   Thomas Moen   Mika Mutikainen 
| --- | --- |
  Stefan Erixon   Pål Hanssen   Samuli Niskanen :   Jevgeni Sviridov   Anton Zybarev 
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Marius Austad   Olov Englund   Per Hellmyrs   Rauan Issaliev   Daniel Mossberg  |   Magnus Muhrén   Vladislav Novozhilov   Pekka Rintala   Dmitri Saveljev   Dmitri Starikov  |   Yuri Stepochkin   Aleksandr Tjukavin   Juri Vikulin   Dmitri Zavidovski   Igor Zolotarev  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Hans Andersson   Kjetil Bergh   Vadim Bogdanovich   Artem Botvenkov   Mikhail Dobrynin  |   Aleksandr Driagin   Antti Ekman   Stian Holmen-Jensen   Kimmo Huotelin   Petteri Lampinen  |   Jan Magnus Olaisen   Tommi Österberg   Anders Östling   Juri Pogrebnoi   Roman Poloskin  |   Denis Slautin   Mihail Tarasenko   Christian Waaler   Aleksei Zagarskikh   Alexei Zolotarev  |
Mitalistijoukkueet

| --- | --- |
Kultaa::  Venäjä  Roman Geizel, Kirill Hvalko, Andrei Zolotarev, Vasili Granovski, Juri Vikulin, Pavel Frants, Mihail Svešnikov, Aleksandr Tjukavin, Ivan Maksimov, Dmitri Starikov, Juri Pogrebnoi, Dmitri Saveljev, Maksim Tšermnyh, Denis Kriušenkov, Sergei Lomanov, Sergei Obuhov, Jevgeni Ivanuškin, Pavel Rjazantsev
Hopeaa::  Ruotsi  Andreas Bergwall, Anders Svensson, Olov Englund, Anders Bruun, Per Hellmyrs, Andreas Westh, Hans Andersson, Marcus Bergwall, Daniel Liw, Stefan Erixon, Anders Östling, Magnus Muhrén, Magnus Olsson, Daniel Mossberg, Jonas Edling, Daniel Andersson, David Karlsson, Johan Andersson
Pronssia::  Suomi  Pasi Hiekkanen,  Petteri Lampinen, Jani Kokko, Kimmo Huotelin,  Antti Ekman, Timo Arjanko, Sami Laakkonen, Samuli Niskanen, Igor Zolotarev, Pekka Rintala, Mikko Aarni, Timo Oksanen, Mika Mutikainen, Tommy Österberg, Rasmus Lindqvist, Tommi Pikkuhookana, Tomi Hauska, Ville Aaltonen
Parhaat pelaajat

| --- | --- |
Paras maalivahti::  Andreas Bergwall
Paras puolustaja::  Petteri Lampinen
Paras keskikenttäpelaaja::  Mihail Svešnikov
Paras hyökkääjä::  Sergei Lomanov
B-sarja

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat  | 5 | 5 | 0 | 0 | 51 |  5 | +46 | 10 |
|  Latvia  | 5 | 4 | 0 | 1 | 26 |  8 | +18 | 8 |
|  Unkari  | 5 | 2 | 1 | 2 | 11 | 25 | -14 | 5 |
|  Alankomaat  | 5 | 1 | 1 | 3 | 10 | 23 | -13 | 3 |
|  Mongolia  | 5 | 0 | 2 | 3 |  4 | 22 | -18 | 2 |
|  Viro  | 5 | 1 | 0 | 4 | 11 | 30 | -19 | 2 |
Aiheesta muualla

Bandy World Championship 2007 Russia-Sweden YouTube. (ruotsiksi)
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut
1957
1961
1963
1965
1967
1969
1971
1973
1975
1977
1979
1981
1983
1985
1987
1989
1991
1993
1995
1997
1999
2001
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2022
2023
2025
Sergei Obuhov
Kasperi Hirvonen

| Kasperi Hirvonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. syyskuuta 1996
Jääpallon pelaaja
Pelipaikka:  sivutuki
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: Botnia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2017 | Botnia | – | (–) |
| 2017–2018 | Mikkelin Kampparit | – | (–) |
| 2018–2021 | IFK Motala | – | (–) |
| 2021–2022 | Akilles | – | (–) |
Maajoukkue
|  | Suomi | 11 | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11.2.2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11.2.2019.
Kasperi Hirvonen (s. 13. syyskuuta 1996) on suomalainen jääpalloilija.
Seurajoukkueura

Suomessa Hirvonen edusti Bandyliigan Botniaa kausilla 2012–2017 ja
Mikkelin Kamppareita kaudella 2017–2018.
Kesällä 2018 Hirvonen siirtyi Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavaan IFK Motalaan.
Syksyksi 2021 Hirvonen palasi Suomen Bandyliigaan ja Porvoon Akillekseen. 
Tauon jälkeen Kasperi Hirvonen teki paluun Bandyliigaan Botnian riveissä tammikuussa 2025.
Maajoukkueura

Kasperi Hirvonen pelasi miesten A-maajoukkueessa Rättvikin neljän maan turnauksessa joulukuussa 2018.  Hän on edustanut Suomea kahdeksassa B-, kymmenessä nuorten ja viidessä poikien maaottelussa.
Hirvonen oli mukana P 17 MM-kultaa voittaneessa joukkueessa vuonna 2013.
Miesten jääpallon MM-kisoissa Kasperi Hirvonen debytoi Ruotsin Vänersborgissa vuonna 2019.
Saavutukset

Seurajoukkueessa:
SM-kulta: 2015–2016 (Botnia)
Suomen Cup: 2016 (Botnia)
SM-hopea: 2017–2018 (Kampparit)
SM-hopea: 2021–2022 (Akilles)
Maajoukkueessa:
MM-pronssi: 2019
Anton Honka

Anton Valerian Honka (24. huhtikuuta 1919 Maaria – 11. kesäkuuta 2011 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja käsipalloilija.
Laita- ja välihyökkääjänä pelannut Honka edusti urallaan Turun Palloseuraa 1937–1946 ja Turun Pallokerhoa 1946–1955. Hän voitti Turun Palloseurassa kaksi Suomen mestaruutta vuosina 1939 ja 1941, ja hopeaa vuosina 1938 ja 1944. Kaikkiaan Honka pelasi yhdeksän kauden aikana 103 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 51 maalia. Maajoukkueessa Honka pelasi vuosina 1939–1945 yhteensä neljä maaottelua.
Jalkapallon lisäksi Honka pelasi myös jääkiekkoa ja käsipalloa. Hän voitti Turun Palloseurassa SM-hopeaa ja oli SM-sarjan paras maalintekijä kaudella 1942–1943. Honka pelasi myös Turun Palloseuran käsipallojoukkueessa, joka voitti mestaruuden 1944.
Honka on saanut Suomen Palloliiton hopeisen ansiomerkin ja harrasti lentopalloa ja ulkoilua. Honka oli ammatiltaan työnjohtaja ja hänen kotikuntansa oli Turku.
Suomen urheilun Hall of Fame

Suomen urheilun Hall of Fame on Suomen urheilun kunniagalleria. Sen jäsenet ovat ”henkilöitä, jotka ovat kuuluneet lajissaan maailman eliittiin tai heillä on ollut muuten poikkeuksellinen merkitys urheilun historiassa”.
Kunniagallerian jäsenet valitsee Suomen urheilumuseosäätiön raati, ja uudet jäsenet julkistetaan vuosittaisessa Suomen urheilugaalassa. Ensimmäiset 30 nimeä julkistettiin 11. tammikuuta 2010. Kaikki olivat jo edesmenneitä. Vuonna 2011 nimettiin ensimmäiset elävät henkilöt.
Jäsenet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paavo Aaltonen, voimistelu  Kalle Anttila, paini  Gunnar Bärlund, nyrkkeily  Sami Elopuro, squash  Erik von Frenckell, urheilujohtaminen  Rolf Haikkola, juoksuvalmennus, urheilujohtaminen  Lea Hakala, koripallo  Veikko Hakulinen, hiihto  Heikki Hasu, yhdistetty  Kalevi Heinilä, liikuntatutkimus  Veikko Huhtanen, voimistelu  Sami Hyypiä, jalkapallo  Mika Häkkinen, kilpa-autoilu  Heikki Ikola, ampumahiihto  Mikko Ilonen, golf  Volmari Iso-Hollo, juoksu  Ludovika Jakobsson, taitoluistelu  Walter Jakobsson, taitoluistelu  Martti Jukola, urheilujournalismi  Matti Järvinen, keihäänheitto  Verner Järvinen, kiekonheitto  Yrjö Hietanen, melonta  Eino Kaakkolahti, pesäpallo  Elin Kallio, naisvoimistelu  Kaarlo Kangasniemi, painonnosto  Veikko Kankkonen, mäkihyppy  Juha Kankkunen, ralliautoilu  Kaarina Kari, naisvoimistelu  Tanja Kari, vammaisurheilu  Pertti Karppinen, soutu  Minna Kauppi, suunnistus  |  Marja-Liisa Kirvesniemi, hiihto  Mika Kohonen, salibandy  Mika Koivuniemi, keilailu  Petri Kokko, taitoluistelu  Hannes Kolehmainen, juoksu  Jari Kurri, jääkiekko  Kyra Kyrklund, ratsastus  Mikael Källman, käsipallo  Janne Lahtela, freestylehiihto  Samppa Lajunen, yhdistetty  Tiina Lillak, keihäänheitto  Curt Lincoln, kilpa-autoilu  Pentti Linnosvuo, ammunta  Jari Litmanen, jalkapallo  Tauno Luiro, mäkihyppy  Aappo Luomajoki, hiihto  Marjo Matikainen-Kallström, hiihto  Juha Mieto, hiihto  Heikki Mikkola, motocross  Kaija Mustonen, pikaluistelu  Olli Mäki, nyrkkeily  Timo Mäkinen, ralliautoilu  Tommi Mäkinen, ralliautoilu  Jarkko Nieminen, tennis  Elmer Niklander, heittolajit  Paavo Nurmi, juoksu  Matti Nykänen, mäkihyppy  Liisa Peltola, suunnistus  Robert Petersen, koripallovalmennus  Lauri Pihkala, urheilufilosofia  Kustaa Pihlajamäki, paini  |  Tomi Poikolainen, jousiammunta  Tanja Poutiainen-Rinne, alppihiihto  Ville Pörhölä, heittolajit  Susanna Rahkamo, taitoluistelu  Siiri Rantanen, hiihto  Tapio Rautavaara, keihäänheitto, jousiammunta  Ville Ritola, juoksu  Seppo Räty, keihäänheitto  Jarno Saarinen, moottoripyöräily  Veli Saarinen, hiihto  Sylvi Saimo, melonta  Riitta Salin, pikajuoksu  Riikka Sallinen, jääkiekko  Heikki Savolainen, voimistelu  Teemu Selänne, jääkiekko  Jani Sievinen, uinti  Helena Takalo, hiihto  Peter Tallberg, purjehdus, urheilujohtaminen  Clas Thunberg, pikaluistelu  Pekka Tiilikainen, urheilujournalismi  Leo-Pekka Tähti, vammaisurheilu  Pertti Ukkola, paini  Jukka Uunila, urheilujohtaminen  Pekka Vasala, juoksu  Lasse Virén, juoksu  Juha Väätäinen, juoksu  Verner Weckman, paini  Ivar Wilskman, järjestötoiminta  Kurt Wires, melonta  |
Aiheesta muualla

Suomen urheilun Hall of Fame
Pieter Bleeker

Pieter Bleeker
Pieter Bleeker (1819-1878) oli hollantilainen lääkäri ja kalabiologi. Hänet tunnetaan Itä-Aasian kaloja koskevista tutkimuksistaan.  Bleeker on määrittänyt useita kalalajeja, joita nykyisin pidetään akvaariokaloina. Hän kuvasi kaiken kaikkiaan 511 uutta sukua ja 1925 uutta kalalajia.
Bleeker päätyi Aasiaan Hollannin Itä-Intian joukkojen lääkärinä, jonka sijoituspaikka oli Indonesiassa 1842-1860. Työnsä ohessa hän keräsi yli kaksitoista tuhatta kalanäytettä, joista pääosa on nykyisin Leidenin luonnontieteellisessä museossa.
Hollantiin palattuaan hän alkoi julkaista 36-osaista kalakuvastoa Atlas Ichthyologique. Kuvastosta laadittiin kymmenosainen uusintalaitos.
Laine (sukunimi)

Laine on monessa maassa esiintyvä sukunimi.
Laine-sukunimi Suomessa

Suomessa sukunimi Laine on saatu vastaavasta suomen kielen appellatiivista laine. Sitä otettiin varsinkin 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa aikana, jolloin otettiin paljon sukunimiä, jotka on saatu jostakin luontoaiheisesta sanasta liittämättä niihin johdinta. Laine on näistä nimistä yleisin. Muita ovat esimerkiksi Aalto, Aho, Alho, Joki, Järvi, Lahti, Mäki, Niemi, Rinne ja Salo. Sirkka Paikkala nimittää kirjassa Sukunimet tätä nimityyppiä siihen kuuluvista nimistä yleisimmän mukaan Laine-tyypiksi. Nämä nimet tulivat muotiin sellaisten nimien jälkeen, joissa luontoaiheiseen sanaan, ei silti eläinlajin nimeen, on liitetty -nen-pääte, joka saatiin vanhojen itäsuomalaisten -nen-loppuisten nimien esikuvan mukaisesti. Tätä nimityyppiä Paikkala kutsuu Virtanen-tyypiksi.lähde?
Tunnettuja henkilöitä, joiden sukunimi on Laine > Kuvitteellisia henkilöitä

Jorma Laine, päähenkilö Anssi Mänttärin ohjaamassa televisiosarjassa Mahdottoman tavallinen Jorma Laine
Tunnettu suomalainen Laine-nimen kantaja, teatteri- ja elokuvaohjaaja Edvin Laine.
Osmo (vakuutusyhtiö)

Osmo eli Jälleenvakuutusosakeyhtiö Osmo oli suomalainen jälleenvakuutusyhtiö. Se oli Vakuutusosakeyhtiö Pohjolan tytäryhtiö. Se toimi vuosina 1899–1979, ja sen ensimmäinen toimitusjohtaja oli K. A. Paloheimo vuosina 1899–1932. Hänen jälkeensä toimitusjohtajana oli Frithiof Nevanlinna vuosina 1932–1949 ollessaan Pohjolan johdossa.
Osmon perustaminen aloitti Suomessa jälleenvakuutustoiminnan. Sitä ennen jälleenvakuutukset oli otettu ulkomaisilta yhtiöiltä. Alkuun Osmo jälleenvakuutti vain palovakuutuksia, mutta aika pian mukaan tulivat myös muut vakuutukset. Yhtiön taustalla oli fennomaaninen liike. Se oli itsenäinen vakuutusyhtiö vuoteen 1979, jolloin se fuusioitui Pohjolaan.
Osmon osakkeet noteerattiin Helsingin pörssissä vuosina 1912–1926.
Vuoden koripalloilija

Petteri Koposelle palkinto on myönnetty seitsemästi.
Vuoden koripalloilija on vuosittain valittava koripallopalkinto, joka annetaan vuoden parhaalle suomalaiskoripalloilijalle.
Palkinnon saajan valitsevat vuosittain suomalaiset urheilutoimittajat. Vuoden koripalloilija on valittu vuodesta 1948 lähtien. Eniten valintoja on saanut Hanno Möttölä, joka on valittu vuoden koripalloilijaksi kahdeksan kertaa. Kolme kertaa vuoden koripalloilijaksi on valittu nainen. Ensimmäisen naisvalinnan saavutti Hilkka Hakola, joka valittiin vuoden koripalloilijaksi vuonna 1956. Viimeisin palkinnon saaja on Lauri Markkanen.
Tilasto > Pelaajittain

| Sijoitus | Pelaaja | Määrä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Möttölä, HannoHanno Möttölä | 8 | 1997–2002, 2004–2005 |
| 2. | Koponen, PetteriPetteri Koponen | 7 | 2008, 2011–2016 |
| 2. | Markkanen, LauriLauri Markkanen | 7 | 2017–2023 |
| 4. | Liimo, KariKari Liimo | 6 | 1963–1965, 1969–1971 |
| 4. | Lindholm, RaimoRaimo Lindholm | 6 | 1950–1951, 1953, 1955, 1957–1958 |
| 6. | Rannikko, TeemuTeemu Rannikko | 5 | 2003, 2006–2007, 2009–2010 |
| 7. | Sarkalahti, KaleviKalevi Sarkalahti | 4 | 1972, 1974–1976 |
| 7. | Pilkevaara, JormaJorma Pilkevaara | 4 | 1966–1968, 1973 |
| 9. | Markkanen, PekkaPekka Markkanen | 3 | 1989, 1993, 1996 |
| 9. | Pounds, LarryLarry Pounds | 3 | 1988, 1990–1991 |
| 11. | Heinänen, KaleviKalevi Heinänen | 2 | 1948, 1949 |
| 11. | Kasko, HeikkiHeikki Kasko | 2 | 1982, 1984 |
| 11. | Klinga, Kari-PekkaKari-Pekka Klinga | 2 | 1986, 1994 |
| 11. | Kuusela, SeppoSeppo Kuusela | 2 | 1959–1960 |
| 11. | Lampén, TimoTimo Lampén | 2 | 1961–1962 |
| 11. | Lignell, RistoRisto Lignell | 2 | 1979–1980 |
| 11. | Rauramo, AnssiAnssi Rauramo | 2 | 1977–1978 |
| 11. | Suviranta, TimoTimo Suviranta | 2 | 1952, 1954 |
| 19. | Bordt, AnjaAnja Bordt | 1 | 1992 |
| 19. | Hakala, LeaLea Hakala | 1 | 1981 |
| 19. | Hakola, HilkkaHilkka Hakola | 1 | 1956 |
| 19. | Heikkinen, JoukoJouko Heikkinen | 1 | 1983 |
| 19. | Kuisma, MarttiMartti Kuisma | 1 | 1995 |
| 19. | Marttila, PerttiPertti Marttila | 1 | 1985 |
| 19. | Pehkonen, SakariSakari Pehkonen | 1 | 1987 |
Raimo Lindholm (oikealla) valittiin kuusi kertaa.
Hilkka Hakola valittiin ensimmäisenä naispelaajana.
Eniten valintoja on saavuttanut Hanno Möttölä.
Bravo-palkinto

Bravo (ital. Trofeo Bravo) oli italialaisen Guerin Sportivo -urheilulehden vuodesta 1978 lähtien vuosittain jakama palkinto, joka myönnettiin Euroopan parhaalle nuorelle jalkapalloilijalle.
Vuoteen 1992 asti palkinto myönnettiin alle 23-vuotiaalle pelaajalle, jonka seurajoukkue oli ottanut osaa johonkin Euroopan jalkapalloliiton järjestämään kansainväliseen seurajoukkuekilpailuun (Euroopan cup, Uefa-cup tai Cup-voittajien cup). Vuodesta 1992 lähtien myöntämiskriteerinä on ollut alle 21 vuoden ikä ja pelaaminen missä tahansa eurooppalaisessa sarjassa. Voittaja valitaan useimmissa Euroopan maissa pelatun syksy–kevät-kauden jälkeen, ei kalenterivuoden lopussa. Bravoa on kutsuttu alle 21-vuotiaiden Kultaiseksi palloksi.
Vain espanjalainen Emilio Butragueño ja brasilialainen Ronaldo ovat voittaneet palkinnon kahdesti.
Palkinto lopetettiin vuoden 2015 jälkeen.
Voittajat

| Vuosi | Pelaaja | Seura |
| --- | --- | --- |
| 1978 |  Jimmy Case |  Liverpool |
| 1979 |  Garry Birtles |  Nottingham Forest |
| 1980 |  Hansi Müller |  Stuttgart |
| 1981 |  John Wark |  Ipswich Town |
| 1982 |  Gary Shaw |  Aston Villa |
| 1983 |  Massimo Bonini |  Juventus |
| 1984 |  Ubaldo Righetti |  Roma |
| 1985 |  Emilio Butragueño |  Real Madrid |
| 1986 |  Emilio Butragueño |  Real Madrid |
| 1987 |  Marco van Basten |  Ajax |
| 1988 |  Eli Ohana |  Mechelen |
| 1989 |  Paolo Maldini |  Milan |
| 1990 |  Roberto Baggio |  Fiorentina |
| 1991 |  Robert Prosinečki |  Crvena zvezda |
| 1992 |  Josep Guardiola |  Barcelona |
| 1993 |  Ryan Giggs |  Manchester United |
| 1994 |  Christian Panucci |  Milan |
| 1995 |  Patrick Kluivert |  Ajax |
| 1996 |  Alessandro Del Piero |  Juventus |
| 1997 |  Ronaldo |  Barcelona |
| 1998 |  Ronaldo |  Internazionale |
| 1999 |  Gianluigi Buffon |  Parma |
| 2000 |  Iker Casillas |  Real Madrid |
| 2001 |  Owen Hargreaves |  Bayern München |
| 2002 |  Christoph Metzelder |  Borussia Dortmund |
| 2003 |  Wayne Rooney |  Everton |
| 2004 |  Cristiano Ronaldo |  Manchester United |
| 2005 |  Arjen Robben |  Chelsea |
| 2006 |  Cesc Fàbregas |  Arsenal |
| 2007 |  Lionel Messi |  Barcelona |
| 2008 |  Karim Benzema |  Olympique Lyonnais |
| 2009 |  Sergio Busquets |  Barcelona |
| 2010 |  Thomas Müller |  FC Bayern München |
| 2011 |  Eden Hazard |  Lille OSC |
| 2012 |  Marco Verratti |  Delfino Pescara 1936 |
| 2013 |  Isco |  Málaga CF |
| 2014 |  Paul Pogba |  Juventus |
| 2015 |  Domenico Berardi |  US Sassuolo Calcio |
Mario Kempes

Mario Kempes
Mario Alberto Kempes (s. 15. heinäkuuta 1954, Belville, Córdoban provinssi, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija.
Lempinimellä El Matador (Matador=Härkätaistelija, kirjaimellisesti tappaja) tunnettu Kempes oli yksi aikansa parhaista hyökkääjistä. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi lopullisesti vuonna 1977 siirtyessään Eurooppaan, Valencian riveihin. Valenciassa vietettyjen vuosien aikana hän voitti muun muassa kaksi peräkkäistä Primera Divisiónin maalikuninkuutta.
Parhaiten Kempes muistetaan silti maajoukkuepeleistä, joita hän pelasi vuosina 1973–1982 yhteensä 43 ja joissa hän teki 20 maalia. Hän edusti Argentiinan jalkapallomaajoukkuetta MM-kisoissa kolme kertaa; vuosina 1974, 1978 ja 1982. Vuoden 1978 turnaus päättyi Argentiinan voittoon, ja Kempes voitti kuudella maalillaan turnauksen maalikuninkuuden. Samana vuonna arvostettu lehti El Mundo valitsi hänet Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Kempes on valittu myös FIFA 100 -listalle, johon Pelé valitsi mielestään 125 maailman kaikkien aikojen parasta elävää jalkapalloilijaa.
Seurat

1971–73 Instituto Atlético Central Córdoba
1974–76 Rosario Central
1977–81 Valencia CF
1981–82 River Plate
1982–84 Valencia CF
1984–86 Hércules CF
1986–87 First Wien FC
1987–90 VSE Sankt Pölten
1990–92 Kremser SC
1995 Fernandez Vial
1996 Pelita Jaya