stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miesten Superpesiksen kausi 1994
Superpesis > Superpesiskarsinta > Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | 3P | 2P | TP | 1P | 0P | TJ | PJ | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vimpelin Veto | 18 | 12 | 1 | 2 | 0 | 3 | 126 | 83 | 40 |
| 2 | Siilinjärven Pesis | 18 | 9 | 1 | 2 | 3 | 3 | 116 | 84 | 34 |
| 3 | Riihimäen Pallonlyöjät | 18 | 8 | 2 | 2 | 1 | 5 | 113 | 80 | 31 |
| 4 | Kankaanpään Maila | 18 | 7 | 1 | 2 | 3 | 5 | 111 | 105 | 28 |
| 5 | Haapajärven Pesä-Kiilat | 18 | 6 | 3 | 1 | 2 | 6 | 108 | 135 | 27 |
| 6 | Juvan Pallo | 18 | 6 | 2 | 1 | 1 | 8 | 82 | 96 | 24 |
| 7 | Haminan Palloilijat | 18 | 4 | 3 | 2 | 2 | 7 | 138 | 130 | 22 |
| 8 | Hakunilan Kisa | 18 | 6 | 0 | 1 | 2 | 9 | 100 | 119 | 21 |
| 9 | Muhoksen Pallo-Salamat | 18 | 4 | 2 | 1 | 3 | 8 | 101 | 122 | 20 |
| 10 | Vaasan Maila | 18 | 3 | 2 | 2 | 0 | 11 | 82 | 123 | 15 |
Vimpeli, Riihimäki ja Kankaanpää säilyivät Superpesiksessä, johon Siilinjärvi nousi. Muhos putosi ykköspesikseen.
Mestarijoukkue

Oulun Lipon joukkue kaudella 1994 (suluissa pelatut runkosarjan ottelut): Kari Kallio (33), Mauri Pyhälahti (1), Panu Suorsa (33), Juha Mäntylä (34), Arto Latvalehto (23), Jan Hautala (34), Timo Keränen (34), Jari Viitasalo (34), Riku Kytösalmi (34), Pekka Mikkola (27), Tero Ojajärvi (32), Mika Laatikainen (34), Jarmo Korhonen (34), Jari Rajala (12).
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Oulun Lippo
: Hyvinkään Tahko
: Sotkamon Jymy
4.: Alajärven Ankkurit
5.: Kiteen Pallo -90
6.: Loimaan Palloilijat
7.: Imatran Pallo-Veikot
8.: Jyväskylän Kiri
9.: Seinäjoen Maila-Jussit
10.: Pattijoen Urheilijat
11.: Vimpelin Veto
12.: Riihimäen Pallonlyöjät
13.: Kankaanpään Maila
14.: Muhoksen Pallo-Salamat
Marketta Kääriäinen

Marketta Elisabet Kääriäinen (s. 7. lokakuuta 1951 Kuopio) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuodesta 1970 lähtien Kuopion Sisu-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Pentti T. Kääriäinen.
Kalevan kisoista Kääriäinen saavutti kuulantyönnön pronssia vuosina 1974 ja 1976. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa vuonna 1972 ja pronssia vuonna 1975. Ennätyksikseen Kääriäinen työnsi ulkoradoilla 13,95 metriä (1976) ja hallissa 12,57 metriä (1975). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1983 jälkeen.
Matti Puro

Matti Puro (s. 1982 Ylöjärvi) on suomalainen tanssija ja tanssinopettaja. Hänet tunnetaan muun muassa Tanssii tähtien kanssa -ohjelmasta. Hän on voittanut Tanssii tähtien kanssa -kilpailun kolme kertaa – vuonna 2011 tanssiparinsa Viivi Pumpasen, vuonna 2012 Krisse Salmisen ja vuonna 2017 Anna-Maija Tuokon kanssa.
Matti Pursula

Matti Pursula (s. 1946) on Teknillisen korkeakoulun (TKK) entinen rehtori. Vuodesta 2003 rehtorina toiminut tekniikan lisensiaatti Pursula palveli aiemmin liikennetekniikan professorina ja TKK:n vararehtorina. Lisäksi hän toimi Aalto-yliopiston teknillisen korkeakoulun johtavana dekaanina 2010-2011, siihen asti kun korkeakoulu jakaantui neljäksi tekniikan kouluksi.
Pursulan tutkimuksen tärkeimpiä alueita ovat muun muassa liikenteen simulointi ja ohjaus, liikennevirran ominaisuudet ja liikenteen kysyntämallit. Työssään hän on turvautunut niin sumeaan logiikkaan, neuroverkkoihin kuin geneettisiin algoritmeihinkin.
Marsac

Marsac voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Marsac, kunta Ranskassa Charenten departementissa
Marsac, kunta Ranskassa Creusen departementissa
Marsac-sur-l'Isle, kunta Ranskassa Dordognen departementissa
Marsac, kunta Ranskassa Hautes-Pyrénées’n departementissa
Marsac-sur-Don, kunta Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa
Marsac-en-Livradois, kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa
Marssac-sur-Tarn, kunta Ranskassa Tarnin departementissa
Marsac, kunta Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marsac”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Martti Launis

Agit Prop vuonna 1974. Martti Launis oikealla. Kuva: Harri Ahola
Martti Johannes Launis (22. toukokuuta 1946 Helsinki – 29. syyskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja työturvallisuusasiantuntija. Hän oli Agit Prop -yhtyeen perustajajäsen muodostaen sen pitkäikäisen ydinryhmän yhdessä Pekka Aarnion, Monna Kamun ja Sinikka Sokan kanssa. Ennen Agit Propin perustamista Launis lauloi lapsuudenystävänsä Aarnion kanssa Guldkurkorna-yhtyeessä, joka kuului folkmusiikin suomalaisiin pioneereihin.
Launis työskenteli pitkään asiantuntijana Työterveyslaitoksella ja julkaisi useita ergonomiaan liittyviä oppaita. Hän kuoli syöpään syyskuussa 2018.
Martti Launiksen isä oli pastori Ilmo Launis, ja yksi hänen veljistään on graafikko Mika Launis.
Teoksia

Launis, Martti; Lehtelä, Jouni: Ergonomia.  Helsinki:  Työterveyslaitos, 2011.  ISBN 978-951-80296-6-6.
Aiheesta muualla

Martti Launiksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Marsala (viini)

Pullo marsalaa
Marsala on väkevöity viini, jota tuotetaan Marsalan kaupungin ympärysalueilla Sisiliassa, Italiassa. Sen päärypälelajikkeet ovat vaaleat Catarratto ja Grillo sekä tummat Pignatello, Calabrese (Nero d’Avola) ja Nerello Mascalese. Marsalan kehitti liverpoolilainen John Woodhouse vuonna 1773.
Luokittelu

Marsala luokitellaan kypsytysiän, makeusasteen ja värin mukaan.
Kypsytysikä: fine on vuoden, superiore kaksi vuotta, superiore riserva neljä, vergine viisi ja stravecchio kymmenen vuotta varastoitua.
Makeusaste: kuiva secco (sokeria enintään 40 g/l), puolikuiva semisecco (sokeria 40-100 g/l) ja makea dolce (sokeria yli 100 g/l).
Väri: rusehtava ambra, kultainen oro ja punainen rubino.
Mars on meidän

| Mars on meidän> Martian Time-Slip |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip K. Dick
Kieli:  englanti
Genre:  tieteisromaani
Julkaistu:  1964
Suomennos
Suomentaja:  Matti Rosvall
Kansitaiteilija:  Jukka Murtosaari
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1993
ISBN:  951-0-18763-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mars on meidän (engl. Martian Time-Slip) on Philip K. Dickin vuonna 1964 ilmestynyt tieteisromaani. Teoksen on suomentanut WSOY:lle vuonna 1993 Matti Rosvall.
Aiheesta muualla

Petri Immonen: Häilyväinen ihminen punaisella planeetalla. Helsingin sanomat 30.5.1993.
Guy Salvidge: Martian Time-Slip. 17.2.2010. (englanniksi)
Kirjasampo
Marjaludemaiset

| Marjaludemaiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arhtropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Luteet Heteroptera
Osalahko::  Marjaludemaiset Pentatomomorpha  Leston, Pendergast & Southwood, 1954
Yläheimot
 Latikat Aradoidea  Palleluteet Coreoidea  Idiostoloidea  Varjoluteet Lygaeoidea  Typpyluteet Pentatomoidea  Pyrrhocoidea 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marjaludemaiset (Pentatomomorpha) on luteisiin kuuluva osalahko. Siihen kuuluu 34 heimoa. Luokituksessa on tehty muutoksia entisiin luokituksiin nähden. Nyt alaheimo Henicocorinae kuuluu yläheimoon Idiostoloidea, alaheimo Psamminae maltsaluteiden heimoon ja maltsaluteiden (Piesmatidae) heimo varjoluteiden (Lygaeoidea) yläheimoon.
Aiheesta muualla

Phylogeny of the Infraorder Pentatomomorpha Based on Fossil and Extant Morphology, with Description of a New Fossil Family from China PLOS One
http://www.nic.funet.fi/index/Tree_of_life/insecta/heteroptera/pentatomomorpha
Matthew Gray Gubler: the Unauthorized Documentary

Matthew Gray Gubler: the Unauthorized Documentary on viisiosainen sarja teeskenneltyjä dokumentteja, joissa parodioidaan Hollywood-käyttäytymistä. Sarjan on ohjannut Matthew Gray Gubler ja hän on myös sarjan pääosassa. Sarjaa voi katsoa Youtubesta Matthew Gray Gublerin viralliselta Youtube-kanavalta.
Sarjaa on kuvattu Criminal Mindsin kuvausten aikana. Criminal Minds -televisiosarjassa Gubler näyttelee Dr. Spencer Reidiä.
Maria Vuorio

Maria Vuorio (s. 30. joulukuuta 1954 Jokioinen) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut satuja, kertomuksia, novelleja, romaaneja ja runoja. Osa teoksista on julkaistu Maria Mikkolan nimellä.
Vuorio on toiminut vapaana kirjailijana vuodesta 1983. Kirjailijan uransa lisäksi hän on ollut lasten- ja nuortenkirjallisuuden kustannustoimittaja, kirjoittanut arvosteluja ja kääntänyt kirjallisuutta.
Neljä Vuorion teosta on ollut Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: Olen nähnyt sellaisen (1999), Kultaraha nurkan alla (2000), Siitä ei kukaan tiedä (2005) ja Orava ja pääskynen (2007).
Vuoriolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020.
Teoksia

Köpi Käpälämäki (Otava, 1979)
Köpi Käpälämäen uudet seikkailut (Otava, 1980)
Köpi Käpälämäki salapoliisina (Otava, 1981)
Eeva (Otava, 1985)
Annin päivä (Sanoma Oy, 1987)
Kassu löytää kaverin (Otava, 1989). Kuvitus Anu Vanas.
Heijastuksia (Otava, 1989)
Jonakin toisena päivänä (Otava, 1994)
Syleily (Otava, 1995)
On koira kotona (Tammi, 1995)
Matka joka aina taittui (Tammi, 1996)
Metsäpapukaija (Tammi, 1998)
Olen nähnyt sellaisen (Tammi, 1999)
Kultaraha nurkan alla (Tammi, 2000)
Ison kiven juureen (Tammi, 2001)
Siitä ei kukaan tiedä (Tammi, 2005)
Jäniksen housuissa (Tammi, 2006)
Orava ja pääskynen (Tammi, 2007)
Nalle vaarallisilla vesillä (Tammi, 2008)
Kiitollinen sammakko (Tammi 2009)
Eräänä valtavana maanantaina (Tammi 2010)
Kuningattaren viitta ja muita kiperiä kysymyksiä.  (Kuvitus Virpi Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-6252-8.
Satu meni saunaan.  (Kuvitus Marjo Nygård)  Helsinki:  Tammi, 2012.  ISBN 978-951-31-6845-2.
Palkintoja

Valtion kirjallisuuspalkinto 1986 (Eeva)
Tauno Karilaan palkinto 1986 (Eeva)
Topelius-palkinto 1995 (Jonakin toisena päivänä)
Topelius-palkintoehdokas 1996 (`Matka joka aina taittui´)
Finlandia Junior -palkintoehdokas 1999 (Olen nähnyt sellaisen), 2000 (Kultaraha nurkan alla), 2005 (Siitä ei kukaan tiedä) ja 2007 (Orava ja pääskynen)
Arvid Lydecken -palkinto 2006 (Jäniksen housuissa)
Suomi-palkinto 2009
Valtion kirjallisuustoimikunnan 5-vuotinen taiteilija-apuraha 2010
Matthew Healy

| Matthew Healy |
| --- | --- |
 Healy vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Lontoo, Englanti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Truman Black 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2002-
Soittimet:  kitara, kosketinsoitin, klaviatuuri, bassokitara, banjo ja rumpusetti 
Yhtyeet:  The 1975 (2002-)
Aiheesta muualla
truman-black.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Matthew Healy esiintymässä Southside Festivalilla 2014.
Matthew Timothy ”Matty” Healy (s. 8. huhtikuuta 1989, Lontoo, Englanti) on englantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten indie rockia soittavan The 1975 -yhtyeen laulaja-kitaristina. Healy on näyttelijä Tim Healyn poika. Hän kävi koulunsa Wilmslowssa, jossa tapasi yhtyeen muut jäsenet Ross MacDonaldin, Adam Hannin ja George Danielin.
Martin Bruns

Martin Bruns on sveitsiläinen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli alun perin viulunsoittoa Baselissa ja oli Bernin sinfoniaorkesterin jäsenenä. Tämän jälkeen hän opiskeli Daniel Ferron johdolla New Yorkin Juilliard Schoolissa. Hän saavutti merkittävää suosiota konsertti- ja oratorioesiintymisillään eri puolilla Eurooppaa. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa sellaisten kapellimestareiden kuin Marcello Viottin, Ivor Boltonin, Gerard Schwarzin, Eric Ericsonin, Heinz Holligerin, Yoav Talmin, Ari Rasilaisen, Peter Ruzickan ja Jonathan Nottin kanssa.
Bruns on tehnyt yhteistyötä monien sinfoniaorkesterien ja sellaisten pianistien kuin Jan Philip Schulzen, Ulrich Eisenlohrin sekä Brian Zegerin kanssa. Hän on tulkinnut myös oopperakirjallisuuden rooleja, joihin lukeutuvat Figaron ja Papagenon osuudet. Hän on esiintynyt muun muassa Baijerin valtionoopperassa ja Deutsche Oper am Rheinissa.
Martin Buchan

Martin McLean Buchan (s. 6. maaliskuuta 1949 Aberdeen, Skotlanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Manchester Unitedia vuosien 1972 ja 1983 välillä ja toimi myös kapteenina 1970-luvulla kuuden kauden ajan.
Buchan hankittiin ManU:un vuonna 1972 Aberdeen FC:stä 120 000 punnalla, joka oli seuran silloinen ennätyssiirtosumma Unitedissa Buchan debytoi 4. maaliskuuta 1972 ottelussa Tottenhamia vastaan. Hän auttoi joukkueen FA Cupin voittoon vuonna 1977. Hän jätti seuran vuonna 1983 loukkaantumisten takia. Yhteensä hän pelasi Unitedissa 456 ottelua tehden 4 maalia.
Manchester Unitedista lähdön jälkeen hän pelasi vielä Oldhamissa, kunnes ryhtyi Burnleyn manageriksi vuonna 1985.
Skotlannin maajoukkuetta Buchan edusti 34 kertaa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 1971 ottelussa Portugalia vastaan. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 1978 samaa maata vastaan. Hän edusti maataan vuosien 1974 ja 1978 MM-kisoissa. Buchan toimi myös kaksi kertaa maajoukkueen kapteenina.
Marcus Hellner

| Marcus Hellner |
| --- | --- |
 Marcus Hellner vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1985 (ikä 38) Lerdala, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  183 cm
Seura:  Gällivare Skidallians
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2006–2018
Voitot:  5
Palkintokorokkeella:  26
 Tietolaatikko päivitetty 3. tammikuuta 2019 
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | 4×10 km viesti |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | yhdistelmäkilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | sprintti (v) |  |
|  Hopeaa | Oslo 2011 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2013 | parisprintti (v) |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2013 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Falun 2015 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Sapporo 2007 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Lahti 2017 | 4×10 km viesti |  |
Marcus Hellner (s. 25. marraskuuta 1985 Lerdala) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, yhdistelmäkilpailun ja viestin olympiavoittaja sekä sprintin maailmanmestari.
Arvokilpailut

Hellner sijoittui lumisateen sotkemassa 15 kilometrin vapaan kilpailussa kahdeksanneksi Sapporon MM-kilpailuissa 2007 ja hiihti kolmannen osuuden Ruotsin pronssia voittaneessa viestijoukkueessa - kirkkaimmat mitalit menivät Norjalle ja Venäjälle. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprinttikilpailussa viides. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa yhdistelmäkilpailussa sekä viestissä ja oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljäs.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Hellner voitti sprintissä kultaa, viestissä hopeaa, oli yhdistelmäkilpailussa kuudes ja 50 kilometrillä viidestoista. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa kahdeksas. Val di Fiemmen parisprintissä Hellner oli toinen parinsa Emil Jönssonin kanssa. Viestistä hän voitti hopeaa Ruotsin joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti hopeaa yhdistelmäkilpailussa. Viestissä hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin kultaa voittaneessa joukkueessa. Lisäksi hän sijoittui kuudenneksi sprintissä ja kymmenenneksi perinteisen 15 kilometrillä. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Ruotsin viestijoukkueessa, oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljäs ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kymmenes. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi, 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 12:nneksi ja oli mukana voittamassa viestipronssia Ruotsin joukkueessa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksas ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kahdestoista.
Maailmancup

Hellner voitti maailmancupin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan osakilpailun Jällivaarassa marraskuussa 2008. Sitä ennen hänen parhaat henkilökohtaiset sijoituksensa olivat Düsseldorfin vapaan sprinttikilpailun viides sija lokakuulta 2007 ja Asiagon niin ikään viides sija vapaan sprinttikilpailussa Tour de Skillä 2007. Normaalimatkoilla paras sijoitus ennen voittoa oli 15 kilometrin vapaan kilpailun kuudes sija Canmoresta tammikuun lopulla 2008.
Kaudella 2009–2010 Hellner oli toinen Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä Tour de Skillä Oberhofin prologissa ja Prahan vapaan sprintissä. Lisäksi hän oli kolmas Oslon sprinttikilpailussa ja maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa ja pitkien matkojen cupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2010–2011 Hellner voitti Jällivaarassa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun ja Tour de Skin prologin Oberhofissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui toiseksi Tour de Skillä ja neljänneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa. Kaudella 2012–2013 Hellner sijoittui Jällivaaran 15 kilometrin vapaalla kolmanneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi.
Kaudella 2013–2014 Hellner oli kolmas Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Kaudella 2014–2015 hän sijoittui kolmanneksi Östersundin vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä. Kaudella 2016–2017 hän oli kolmas Ulricehamnin 15 kilometrin vapaan kilpailussa. Lisäksi hän oli nopein Quebecin finaalitapahtuman viimeisen etapin, 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun, osuusajoissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes.
Hellner lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marcus Hellner Wikimedia Commonsissa
Marcus Hellner Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Miesten hiihdon takaa-ajo- tai yhdistelmäkilpailun olympiavoittajat
Miesten sprinttihiihdon maailmanmestarit
Matanuska-Susitnan piirikunta

Matanuska-Susitnan piirikunta (engl. Matanuska-Susitna Borough) on Yhdysvaltojen Alaskan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 107 081 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Palmer ja suurin asutuskeskus on Knik-Fairview.  Piirikunta on perustettu 1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matanuska-Susitnan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Alaskan osavaltio
Matapupu

| Matapupu |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  ilmaisjakelulehti
Julkaisija:  Lähilehti
ISSN:  ISSN 1237-721X
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  40 cm tabloid
Ilmestymistiheys:  kahdesti viikossa
Kieli:  suomi
Matapupu tai MaTaPuPu oli Helsingin pohjoisissa kaupunginosissa vuosina 1981–2002 ilmestynyt kaupunkilehti. Lehden nimi tuli sen tärkeimpien jakelualueiden nimien aluista: Malmi, Tapanila, Puistola ja Pukinmäki.
Lehden perusti vuonna 1981 ruosteenestoalan markkinointipäällikkönä toiminut 30-vuotias Heimo Laaksonen, joka ryhtyi lehden myötä media-alan yrittäjäksi. Ajatuksen hän kertoi saaneensa jo lukiovuosina avustaessaan silloin ilmestynyttä Malmin Seutua, joka lopetettiin jo vuosikymmen aiemmin 1972. Vajaan vuoden ilmestyttyään MaTaPuPu voitti Helsingin kaupungin vuonna 1981 järjestämän paikallislehtien kilpailun. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenäkin toiminut Heimo Laaksonen sai vuonna 2016 kotiseutuneuvoksen arvonimen. 2020-luvun taitteesta alkaen hän on toimittanut vuosittaista MaTaPuPu-albumia, alaotsikoltaan Eläviä muistikuvia Malmilta, Tapanilasta, Puistolasta ja Pukinmäestä. Lehden toimintaa jatkaa useista ilmaisjakelulehdistä muodostunut Helsingin Uutiset sekä Koillis-Helsingin Lähitieto.
Nimen muita merkityksiä

Jo paikallislehteä aiemmin MaTaPuPu oli 1970-luvulla aluekaavoitusviranomaisten ja lehdistön käyttämä termi Malmin, Tapanilan, Puistolan ja Pukinmäen muodostamasta kokonaisuudesta. Myöhemmin nimi MaTaPuPu oli käytössä alueen kansalaishistoriaa käsittelevällä Helsingin yliopiston verkkosivustolla, jonka sisältö koottiin 2000-luvun alussa osin lehdessäkin julkaistusta aineistosta.
Matti Pussinen-Eloranta

Matti Pussinen-Eloranta (s. 22. marraskuuta 1956 Oulu) on suomalainen näyttelijä.
Pussinen-Eloranta opiskeli näyttelemistä Suomen teatterikoulussa, sittemmin Teatterikorkeakoulussa, vuodesta 1978 vuoteen 1982. Hänellä on ollut vuodesta 1982 kiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän on esiintynyt muun muassa näytelmissä Hiiriä ja ihmisiä (1989), Ihmeidentekijä (1992) ja Työväenluokan viimeiset sankarit (2005). Hän on myös ohjannut TTT:n off-tuotannon Tulisielu.
Pussinen-Eloranta on näytellyt myös televisiossa. Hän esitti nimihenkilöä Pikku Kakkosessa vuosina 1991, 1992 ja 1995 esitetyssä, kirjailija Jukka Parkkisen käsikirjoittamassa lastensarjassa Ritari Reinhold.
Hänet on palkittu kahdesti Eino Salmelaisen säätiön palkinnolla, jota jaetaan tamperelaisille teatterintekijöille ja teattereille.
Pussinen-Eloranta on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Matti Pussinen-Eloranta Elonetissä.
Maria Guyomar de Pinha

Maria Guyomar de Pinha (1664–1730, joskus myös Maria Gimard tai Maria Guimard) oli 1600-luvulla nykyisen Thaimaan Ayutthayan kuningaskunnan hallitsija Narain hovin keittiössä palvellut japanilais-bengalilais-portugalilaistaustainen orja, joka tunnetaan etenkin eurooppalaisvaikutteisten jälkiruokien tuojana thaimaalaiseen keittiöön.
Elämä

Maria Guyomar de Pinha syntyi vuonna 1664. Hänen äitinsä oli katolinen japanilainen, minkä lisäksi hänellä oli portugalilaista ja bengalilaista taustaa. Äiti oli paennut Japanista uskonnollisten vainojen takia. Guyomarin puoliso oli puolestaan kreikkalainen nykyisen Thaimaan Ayutthayan kuningaskunnan hallitsija Narain (1656–1688) neuvonantaja Κonstantínos Gerákis.
Guyomarin aviopuoliso päätyi lopulta teloitetuksi petoksesta, kun taas Guyomarista tehtiin tällöin orja. Hän työskenteli kuninkaan keittiössä saaden ajan myötä mainetta taidoistaan. Guyomarin oli perinyt taitonsa äidiltään, joka oli puolestaan oppinut ruuanlaittoa katolisilta lähetyssaarnaajilta. Guyomar kehitti seuranneiden vuosikymmenten aikana useita jälkiruokia, jotka ovat edelleen tunnettuja thaimaalaisessa keittiössä. Guyomar kuoli vuonna 1730.
Jälkiruuat

Moniin Guyomarin luomuksiin vaikutti portugalilainen keittiö. Thaimaalaiseen keittiöön levisi eurooppalaisia tapoja, joita maassa vielä aiemmin ollut. Esimerkiksi makeisia ei ennen ollut tapana tarjoilla jälkiruokana. Monen Guyomarin jälkiruuan perusaineosia olivat kananmuna ja jalostettu sokeri, joista jälkimmäisestä oli tuolloin Thaimaassa vasta hiljattain alkanut tulla yleistä eurooppalaisten myötä. Joitakin tunnetuimpia Guyomarin Thaimaahan tuomia makeisia ovat phoi thong (portugalilainen fios de ovos), thong yip, thong yod ja med khanun. Näitä kullan värisiä makeisia pidettiin vaurauden symbolina. Muita luomuksia olivat esimerkiksi höyrytetty torttu sangkhya ja portugalilainen pudim fla.
Guyomarin luomusten saavuttaessa suosiota osa keittiön muusta henkilöstöstä alkoi valmistaa niitä hovin ulkopuolella kotonaan siitäkin huolimatta, että tämä oli periaatteessa kiellettyä. Juhlien yhteydessä etenkin makeisia valmistettiin suurempia uhrauksia varten ja seremonioiden jälkeen niitä jaettiin osallistujille. Seuraavan vuosisadan puolella alkoi ilmestyä jo makeisia myyviä torikauppiaita.
Phoi thong.
Marie-Nicole Lemieux

Marie-Nicole Lemieux vuonna 2013.
Marie-Nicole Lemieux (s. 26. kesäkuuta 1975 Quebec) on kanadalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraanona, mutta siirtyi altoksi.
Lemieux aloitti lauluopintonsa Rosaire Simardin johdolla Chicoutimissa vuonna 1994 ja jatkoi opiskelua Marie Daveluyn johdolla Montrealin musiikkikonservatoriossa, sittemmin yksityisesti. Ensimmäisen esiintymisensä Kanadassa Lemieux toteutti vuonna 2002 tulkitsemalla Cornelian roolin Georg Friedrich Händelin oopperassa Giulio Cesare Canadian Opera Companyssa. Hänet nimitettiin Ordre de la Pléiaden ritariksi (Chevalier) vuonna 2012.