stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henrik Ibsens gate

Katunäkymää toukokuussa 2006.
Henrik Ibsens gate on Oslon keskustassa sijaitseva katu, joka kulkee Norjan kansallisteatterilta Solli plassille. Katu nimettiin näytelmäkirjailija Henrik Ibsenin mukaan vuonna 2006, jolloin hänen kuolemastaan tuli kuluneeksi sata vuotta. Aiemmin katu oli osa Drammensveieniä. Nimenmuutos herätti paljon vastustusta kadun keskeisyyden vuoksi. Oslossa oli jo ennestään samanniminen katu, joka muutettiin Hammersborggataksi.
Kuvia

Henrik Ibsens gate 4: Talon seinään kiinnitetty muistolaatta kertoo uudenvuodenaaton 1944 ilmapommitustragediasta. Liittoutuneet yrittivät iskeä Victoria terrassessa sijainnutta Gestapon päämajaa vastaan, mutta osuivat sen sijaan muun muassa täyteen raitiovaunuun tappaen 78 norjalaista ja 27 saksalaista.
Henrik Ibsens gata 26: Arbins gaten kulmatalo, jossa Henrik Ibsen asui viimeiset vuotensa. Rakennuksessa toimii Ibsen-museo.
Henrik Ibsens gate 51: Norjan Nobel-komitea
Henrik Ibsens gate 90–100: Indekshuset (Jon Engh, 1964). Massiivinen kompleksin rakennuttivat Norjan teollisuuden työnantajaliitto (Industriforbundet) ja Norjan vienninedistämisneuvosto (Eksportråd). Vuonna 1970 rakennuksessa avattiin Norjan ensimmäinen pizzeria.
Henrik Ibsens gate 110: Norjan kansalliskirjasto
Kadun loppupäässä Sommeroparkenissa on yksinäinen hahmo Auguste Rodinin Calais'n porvarit -ryhmästä. Taidemaalari Frits Thaulow tykästyi siihen Pariisissa ja osti pronssivaloksen kaupungille. Patsaalla ei ole varsinaisesti mitään tekemistä Oslon kanssa, vaan Thaulowin mukaan sen tehtävä oli vain "seistä paikallaan ja olla hyvää taidetta".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henrik Ibsens gate Wikimedia Commonsissa
Hepteeni

Hepteeni (C7H14) on seitsemän hiiliatomin ja neljäntoista vetyatomin muodostama yhdiste, jossa on joidenkin kahden hiiliatomin välillä kaksoissidos.  Kaksoissidoksen paikka voi vaihdella ja hiiliatomiketjun ei tarvitse olla suora, vaan se voi haaroittua useasta kohtaa. Hepteenillä on isomeerisia muotoja kolme kuten esimerkiksi 1-hepteeni CAS-numero 592-76-7 2-hepteeni CAS-numero 592-77-8 ja 3-hepteeni CAS-numero 592-78-9. Rengasmuotoinen hepteeni on nimeltään syklohepteeni (C7H12).
Yksinkertaisimmat hiilivedyt
Hugo Norberto Santiago

Hugo Norberto Santiago (s. 12. huhtikuuta 1954 María Juana) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Rafaelan hiippakuntaan Héctor Gabino Romero 19. joulukuuta 1985, ja hänet nimitettiin Santo Tomén hiippakunnan piispaksi 5. joulukuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Carlos María Franzini, jota avustivat Jorge Casaretto ja Francisco Polti Santillán.
Helmiherttuakala

| Helmiherttuakala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Keisarikalat Pomacanthidae
Suku::  Centropyge
Laji::  vroliki
Kaksiosainen nimi
 Centropyge vroliki  (Bleeker, 1853) 
Synonyymit
 Centropyge vrolikii 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmiherttuakala (Centropyge vroliki) on keisarikaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Helmiherttuakala kasvaa 12 cm pitkäksi. Sen vartalo on etuosastaan helmenharmaa, pyrstöä kohti väri tummenee ja itse pyrstö on lähes musta. Kylkievän edessä on ohut oranssi viiva.
Alkuperä

Helmiherttuakala on kotoisin Tyynenmeren länsiosista.
Käyttäytyminen ja ravinto

Helmiherttuakala saattaa olla aggressiivinen sukulaisiaan ja muita suunnilleen saman kokoisia kaloja kohtaan. Sitä pidetään riutta-akvaarioissa, missä se tarvitsee riittävästi suojaisia koloja. Se saattaa näykkiä koralleja ja jättiläissimpukoita. Ravinnokseen se syö levää ja sen joukossa elävää eläinplanktonia.
Hillatien koulu

Hillatien koulu on Kemijärvellä sijaitseva ylä- ja ala-aste, jossa oli lukuvuonna 2021–2022 noin 470 oppilasta. Hillatien koulussa on oma ruokala ja liikuntasali. Koulun rehtorina toimii Ilpo Tervonen.
Hillatien koulu on ollut ennen lukiona, kunnes se remontoitiin vuonna 2008. Sitä ennen oppilaat olivat Kuumaniemen koululla, joka sijaitsee noin 200 metrin päässä Hillatiestä. Hillatiellä on myös oma tekstiilikäsityöluokka ja puukäsityöluokka.
Aiheesta muualla

Hillatien koulun verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hillbilly

Hillbilly  on tavallisesti halventava nimitys Yhdysvaltain maaseudun valkoihoisille asukkaille ja varsinkin Appalakkien vuoristoseudun asukkaille.
Sanan alkuperä on 1600-luvun lopun Irlannin Ulsterista. Englannin mainiota vallankumousta seuranneessa sisällissodassa Vilhelm III Oranialainen päihitti vuonna 1690 Stuart-suvun katolisen kuningas Jaakko II:n Boynen taistelussa. Vilhelmin ulsterilais-skottilaisia kannattajia kutsuttiin nimillä "Orangemen" (oranialaiset) ja "Billy Boys". Vastaavasti Appalakkien seudulle asettuneita ulsterilais-skottilaisia Vilhelmin kannattajia kutsuttiin nimellä "Hillbillies".
Country-musiikkia on välillä kutsuttu myös hillbilly-musiikiksi.
Aiheesta muualla

Scottish History Online: Scottish Hillbillies and Rednecks? (Arkistoitu – Internet Archive)
Hugo Oskar Alexander Magnus von Heideman

Hugo Oskar Alexander Magnus von Heideman (31. elokuuta 1851 Asikkala – 31. joulukuuta 1915 Espoo) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Von Heidemanin vanhemmat olivat tilanomistaja Axel Fredrik von Heideman ja Fredrika Johanna Sidonia von Becker. Hän tuli ylioppilaaksi Jyväskylässä ja opiskeli oikeustiedettä, mutta ei suorittanut tutkintoa. Von Heideman omisti Urajärven kartanon Asikkalassa. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Holandsfjorden

| Holandsfjorden |
| --- | --- |
 Kartta Holandsfjordenista. Kartassa näkyvät myös vuonon Arhaugfjordenin ja Nordfjordenin osat.
Sijainti:  Nordlandin lääni, Norja
Merialue:  Norjanmeri, Atlantin valtameri
Holandsfjorden on Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva vuono. Vuono kuuluu kokonaan Meløyn kunnan alueelle. Vuonon suuosa on nimeltään Arhaugfjorden ja siitä haarautuu hieman pohjoisempi Nordfjordenin sivuvuono. Vuonon etelä- ja itäpuolella levittäytyy Svartisenin jäätikkö.
Helsingin Urkukesä

Helsingin Urkukesä on Helsingin kirkoissa järjestettävä Suomen laajin urkufestivaali, jossa soitetaan yli sata konserttia kesän aikana. Joissakin konserteissa urkujen kanssa esiintyvät myös muut soitinsolistit, laulajat, lauluyhtyeet tai kuorot. Konsertteja pidetään Johanneksenkirkossa, Kallion kirkossa, Suomenlinnan kirkossa, Tuomiokirkossa ja Vanhassa kirkossa. Tapahtuman järjestävät Helsingin tuomiokirkkoseurakunta,  Johannes församling ja Kallion seurakunta.
Konsertteja soitetaan sekä päivisin että iltaisin, ja niissä esiintyvät paitsi paikalliset kirkkomuusikot niin myös ulkomaiset urkutaiteilijat. Päiväkonserttien kesto on 15–30 minuuttia ja iltakonserttien noin tunti. Konserttien ohjelmiin sisältyy niin perinteistä urkumusiikkia kuin myös moderneja sävellyksiä. Moneen konserttiin on vapaa pääsy ja osaan kerätään pieni pääsymaksu.
Helsingin Sanomissa oli 2. heinäkuuta 1978 ilmoitus, jossa kerrottiin, että Helsingin tuomiokirkon urkukesä -78 järjestää konsertin sunnuntaisin kello 20. Tuomiokirkon urkukesä -tapahtuma jatkui vasta 1990-luvulla, sillä Helsingin Sanomat kertoi 1. kesäkuuta 1990, että Tapani Valsta, urut, aloittaa sunnuntaina Tuomiokirkon urkukesän. Konsertit järjestettiin kello 20 jokaisena kesäsunnuntaina. Vuonna 1994 konserttisarjan nimenä oli Urkukesä ja konsertteja järjestettiin edelleen Tuomiokirkossa. Sarjan nimi vaihtui taas 1997. Nyt nimenä oli Helsingin urkukesä -97 ja konsertit pidettiin Tuomiokirkossa kello 20. Vuonna 1999 konserttisarjan nimi lyhentyi. Helsingin urkukesän avajaiskonsertti pidettiin nyt Johanneksen kirkossa 2. kesäkuuta 1999.
Tapahtuman sittemmin toteuttavan Helsingin Urkukesäyhdistys ry:n mukaan vuosi 2024 on 23. toimintavuosi. Yhdistys on merkitty yhdistysrekisteriin 2002.
Aiheesta muualla

Helsingin Urkukesän kotisivu
Holarktinen alue

Holarktinen alue
Holarktinen alue on eliömaantieteellinen alue, johon kuuluvat Euraasia Himalajalta pohjoiseen, Afrikka Saharasta pohjoiseen sekä Pohjois-Amerikka Meksikosta pohjoiseen. Holarktinen alue koostuu palearktisesta alueesta ja nearktisesta alueesta.
Hetmanin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Sumyn alue, Ukraina
Pinta-ala:  233,6010 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  27.4.2009
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hetmanin kansallispuisto (ukr. Гетьманський національний природний парк, Hetmanskyi natsionalnyi pryrodnyi park) on kansallispuisto Ukrainan Sumyn alueella.  Kansallispuisto sijaitsee Vorsklajoen varrella. Vuonna 2009 perustetun, Vorsklajoen varrella sijaitsevan kansallispuiston pinta-ala on 233,6010 neliökilometriä. Kansallispuiston nimi viittaa hetmaniin, joka on ollut ukrainaseen, liettualaiseen ja puolalaiseen perinteeseen kuulunut, hallitsijan jälkeen ylimmän sotilasjohtajan nimitys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hetmanin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Welcome to the Getmanski National Natural Park
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hetman National Nature Park
Käännös suomeksi
Heptatetrakontaani

Heptatetrakontaani eli n-heptatetrakontaani (C47H96) on 47-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Heptatetrakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)45CH3, moolimassa 661,265 g/mol, kiehumispiste 563,6 °C, leimahduspiste 478,1 °C, tiheys 0,822 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,458 ja CAS-numero 7098-25-1.
| C46 | C47 | C48 |
| --- | --- | --- |
| Heksatetrakontaani | Heptatetrakontaani | Oktatetrakontaani |
Aiheesta muualla

PubChem: Heptatetracontane (englanniksi)
GuideChem: Heptatetracontane (englanniksi)
Royal Society of Chemistry, ChemSpider: Heptatetracontane (englanniksi)
Her (Original Score)

| Her (Original Score) Arcade Fire & Owen Pallett |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2021
 Levy-yhtiö: Milan
Arcade Firen & Owen Pallettin muut julkaisut
| Everything Now 2010 | Her (Original Score) 2021 | We 2022 |
Her (Original Score) on Arcade Firen & Owen Pallettin studioalbumi, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2021.
Kappaleet

Sleepwalker – 3.14
Milk & Honey #1 – 1.27
Loneliness #3 (Night Talking) – 3.25
Divorce Papers – 3.14
Morning Talk / Supersymmetry – 4.13
Some Other Place – 3.38
Song on the Beach – 3.35
Loneliness #4 (Other People's Letters) – 0.59
Owl – 2.20
Photograph – 2.25
Milk & Honey #2 – 3.19
We're All Leaving – 2.31
Dimensions – 5.39
Heptatriakontaani

Heptatriakontaanin rakenne
Heptatriakontaani eli n-heptatriakontaani (C37H76) on 37-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Heptatriakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)35CH3, moolimassa 521,015 g/mol, sulamispiste 77-79 °C, kiehumispiste 504,1 °C, leimahduspiste 376,8 °C, tiheys 0,814 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,455 ja CAS-numero 7194-84-5.
Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina.
| C36 | C37 | C38 |
| --- | --- | --- |
| Heksatriakontaani | Heptatriakontaani | Oktatriakontaani |
Aiheesta muualla

PubChem: Heptatriacontane (englanniksi)
ChemBlink: n-Heptatriacontane (englanniksi)
GuideChem: Heptatriacontane (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 37Hy (englanniksi)
Heptaxodontidae

| Heptaxodontidae> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Piikkisikamaiset jyrsijät Hystricomorpha
Osalahko::  Piikkisikamaiset Hystricognathi
Heimo::  †Heptaxodontidae  Anthony, 1917
Katso myös
   Heptaxodontidae Wikispeciesissä   Heptaxodontidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heptaxodontidae on sukupuuttoon kuollut jyrsijöiden heimo, joka kuuluu piikkisikamaisten osalahkoon. Siihen luetaan neljä sukua, joissa on viisi lajia. Niitä esiintyi Karibian alueella. Ilmeisesti sukuja Amblyrhiza ja Clidomus esiintyi vielä ihmisten aikana. Heimon lajien koko vaihteli muihin jyrsijöihin verraten keskikokoisista erittäin suuriin. Heimon oletetaan olevan sukua tsintsilloille (Chinchilloidae), pakaranoille (Dinomyidae) ja hutioille (Capromyidae). Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon suomenkieliseksi nimeksi on antillienhiiret.
Aiheesta muualla

http://www.bioone.org/doi/abs/10.1206/0003-0090-363.1.1
Helsingin Insinöörit HI

Helsingin Insinöörit HI ry on ammatillisaatteellinen yhdistys, joka on perustettu vuonna 1919. Helsingin Insinöörit HI ry on Uudenmaan alueella asuvien insinöörien ja rakennusarkkitehtien yhteinen järjestö. Jäseniä yhdistyksessä on noin 12 700. HI on Insinööriliiton liittoyhteisön suurin alueellinen jäsenjärjestö.
Toiminta

Helsingin Insinöörit keskittyy työmarkkinatoimintaan ja insinöörien muuhun edunvalvontaan. Lisäksi yhdistys osallistuu aktiivisesti insinöörikoulutuksen kehittämiseen Metropolia Ammattikorkeakoulussa.
Jäsenet

Jäsenistä suurin osa on saanut koulutuksensa teknillisissä oppilaitoksissa tai ammattikorkeakouluissa. Työelämässä he ovat palkansaajina, ammatinharjoittajina sekä yrittäjinä. Palkansaajina jäsenet toimivat työnjohtajista toimitusjohtajiin. Merkittävä osa heistä on erilaisissa asiantuntijatehtävissä. Suurin osa jäsenistä luetaan työtehtäviensä perusteella ns. ylempiin toimihenkilöihin.
Jäsenpalvelut ja -edut

Keskeisiä yhdistyksen kautta saatavia jäsenpalveluja ovat:
työsuhdeneuvonta
urapalvelut
palkkaneuvonta
työttömyysturva.
Jäsenetuja ovat mm. koulutukset, vakuutukset, lakiapu ja vapaa-aikaan liittyvät alennukset. Lisäksi HI järjestää runsaasti verkottumisen tilaisuuksia ja vapaa-ajan toimintaa.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen sivusto
Heronin suihku

Heronin suihku
Heronin suihku on hydraulinen koje, jossa veden paino ja ilmanpaine saavat aikaan jatkuvan vesisuihkun.
Laite koostuu kolmesta astiasta, joista kaksi alempaa N ja P ovat ilmatiiviitä ja osaksi vedellä täytettyjä ja ylin vettä sisältävä lautanen A. Lautasen pohjassa olevasta putkesta (AB) vesi pääsee juoksemaan alempaan astiaan, missä ilmanpaine kohoaa. Paine vaikuttaa umpinaisten astioiden välillä kulkevan putken (CD) kautta ylempään astiaan ja työntää siinä olevaa vettä ylemmän astian pohjalta ulkoilmaan kulkevan putken (EF) kautta. Keskimmäinen astia toimii siis samalla tavalla kuin Heronin pallo, jossa vesipatsaan paino nostaa pallossa olevan ilman painetta. Heronin suihku lakkaa vaikuttamasta vasta veden loppuessa ylemmästä pallosta, sillä EF-putkesta purkautuva vesi putoaa lautaselle A pitäen sen jatkuvasti täytettynä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heronin suihku Wikimedia Commonsissa
Herman Tuvesson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Herman Tuvesson |  Herman Tuvesson |  Herman Tuvesson |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1930 | 56 kg |  |
|  Kultaa | Praha 1931 | 56 kg |  |
|  Kultaa | Rooma 1934 | 56 kg |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1935 | 56 kg |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1933 | 56 kg |  |
Miesten vapaapaini
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 1937 | 56 kg |  |
|  Pronssia | Tukholma 1934 | 56 kg |  |
Herman Emil Teodor Tuvesson (21. lokakuuta 1902 Hässleholm – 2. helmikuuta 1995 Hässleholm) oli ruotsalainen painija ja nelinkertainen Euroopan mestari.
Tuvesson paini kaksissa kesäolympialaisissa, kreikkalais-roomalaisessa painissa Los Angelesissa 1932 ja vapaapainissa Berliinissä 1936. Berliinissä Tuvesson sijoittui sarjassaan neljänneksi.
EM-tasolla Tuvesson voitti mitaleja kummallakin painityylillä, tosin kreikkalais-roomalainen paini sujui vahvemmin Tuvessonin voittaessa neljä Euroopan mestaruutta (1930, 1931, 1934 ja 1935) ja yhden EM-hopean (1933). Vapaapainissa Tuvesson saalisti EM-hopeaa vuonna 1937 ja EM-pronssia vuonna 1934.
Henrik Ingebrigtsen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Henrik Ingebrigtsen vuonna 2009 |  Henrik Ingebrigtsen vuonna 2009 |  Henrik Ingebrigtsen vuonna 2009 |  |
Maa:   Norja
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 2012 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2016 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2017 | 3 000 m |  |
|  Pronssia | Praha 2015 | 3 000 m |  |
|  Pronssia | Glasgow 2019 | 3 000 m |  |
Henrik Ingebrigtsen (s. 24. helmikuuta 1991 Stavanger) on norjalainen yleisurheilija, joka kilpailee keskimatkojen juoksussa ja kestävyysjuoksussa. Hän voitti 1 500 metrin matkan Euroopan-mestaruuden vuonna 2012. Myös hänen veljensä Filip ja Jakob ovat juoksun Euroopan-mestareita.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

800 m: 1.48,09 (2014)
1 500 m: 3.31,46 NR (2014)
Maili: 3.50,72 NR (2014)
3 000 m: 7.36,85 NR (2019)
5 000 m: 13.13,99 (2023)
10 000 m: 28.20,39 (2022)
3 000 m ej: 8.52,56 (2009)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

1 500 m: 3.39,70 NR (2015)
3 000 m: 7.45,54 NR (2015)
Herman Viktor von Willebrand

Herman Viktor (Victor) von Willebrand (7. marraskuuta 1876 Turku – 18. joulukuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Von Willebrandin vanhemmat olivat tullinhoitaja August Reinhold von Willebrand ja Viktoria Fahler ja puoliso vuodesta 1903 Gertrud Elisabet Schulte. Von Willebrand tuli ylioppilaaksi 1895, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1903 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1907. Hän teki myös opintomatkoja useisiin eri maihin 1890-luvun lopulta 1920-luvulle. Von Willebrand oli Impilahden kunnanlääkäri 1903–1904, Helsingin yleisen sairaalan lastenosaston apulaislääkäri 1904–1907, Marian sairaalan kulkutautiosaston lääkäri 1908–13 ja Helsingin kaupungin kulkutautisairaalan alilääkäri 1913–1929 ja ylilääkäri 1929–1935. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1904–1905 ja 1905–1906.
Heinz Rühmann

| Heinz Rühmann |
| --- | --- |
 Heinz Rühmann vuonna 1937.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Heinrich Wilhelm Rühmann
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1902 Essen  Saksa
Kuollut: 3. lokakuuta 1994 (92 vuotta) Berg  Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1920–1994
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Heinrich Wilhelm ”Heinz” Rühmann (7. maaliskuuta 1902 Essen, Saksan keisarikunta – 3. lokakuuta 1994 Berg, Saksa) oli saksalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä. Hän oli erityisesti 1930-luvulla tunnettu koomikko, mutta hänen uransa oli pitkä sekä teatterissa että elokuvissa. Televisioon hän siirtyi vasta vanhemmalla iällä.
Ura

Rühmann syntyi Essenissä, mutta hän kasvoi Wanne-Eickelissa ja Münchenissä. Hän jätti lukion kesken ja opiskeli sen sijaan näyttelijäntyötä. Hän työskenteli vuonna 1920 breslaulaisissa teattereissa ja vuodet 1921–1925 Hannoverissa, Bremenissä ja Münchenissä. Rühmann näytteli vuosina 1927–1935 Deutsches Theaterissa ja Münchner Kammerspielessa.
Rühmannin ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 1926 elokuvassa Das deutsche Mutterherz. Hän näytteli myös Wilhelm Thielen ohjaamassa suositussa vuoden 1930 elokuvassa Rakkautta ja bensiiniä. Elokuva oli ensimmäisiä saksalaisia äänielokuvia ja teki Rühmann tunnetun näyttelijän. Hänestä tulikin 1930-luvulla Saksan elokuvan suosituimpia koomikoita. Hän esitti myös Hans Albersin varautunutta mutta fiksua apulaista elokuvissa Intohimojen Monte Carlo (1931) ja Sherlock Holmes (1937).
Rühmann yritti sopeutua natsi-Saksan kulttuuripolitiikkaan, ja myöhemmin on väitetty, että hän ystävystyi joidenkin kansallissosialistien johtohenkilöiden kanssa. Sodan aikana hän teki muun muassa propagandaelokuvan Quax, kaikkien aikojen lentäjä ja komedian Aikamiestä lapsettaa, joka oli yksi elokuvista, joita tehtiin kotirintaman rauhoittamiseksi.
Sodan jälkeen Rühmann johti omaa teatterikiertuettansa Neuvostoliiton hallinnoimalla Saksan alueella. Hän perusti vuonna 1947 Alf Teichsin kanssa Comedia-tuotantoyhtiön, joka meni konkurssiin jo vuonna 1952. Rühmannin seuraavia suosittuja elokuvia olivat Köpenickin kapteeni, Ilveilijäin kuningas ja Der Pauker. Köpenickin kapteenista hän voitti Deutscher Filmpreisin ja vuonna 1957 hän sai Saksan elokuvakriitikoiden palkinnon.
Rühmann teki 1960-luvulla muutaman Hollywood-elokuvan Narrilaiva. Hän vetäytyi elokuvauraltaan vuoden 1977 elokuvan Gefundenes Fressen jälkeen. Tämän jälkeen hän teki enää televisiotuotantoja. Rühmann esiintyi 1980-luvulla käytännössä enää televisiovisailuissa, gaalatilaisuuksissa ja jouluohjelmissa. Hän näytteli kuitenkin vielä 1993 Wim Wendersin elokuvassa In weiter Ferne, so nah!. Rühmann kuoli 92-vuotiaana vuonna 1994.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinz Rühmann Wikimedia Commonsissa
Heinz Rühmann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heinz Rühmann Elonetissä.
Heinz Reincke

| Heinz Reincke |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. toukokuuta 1925  Saksa, Kiel
Kuollut: 13. heinäkuuta 2011 (86 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1956–2010
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Karl-Heinz Reincke (28. toukokuuta 1925; Kiel, Saksa – 13. heinäkuuta 2011) oli saksalaissyntyinen näyttelijä.
Valikoitua filmografiaa

Viettelijän tunnustukset (1957)
Atlantin valli murtuu (1962)
Jälkiruokana käsiraudat (1967)
Viimeinen silta yli Reinin (1969)
Lemmenhotelli (1978)
Aiheesta muualla

Kotisivut (saksaksi)
Harri Eljanko

Harri Eljanko (vuoteen 1934 Harold Ekqvist, 6. marraskuuta 1900 Helsinki – 13. heinäkuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja ja yleisurheilija. Eljanko käytti kirjoituksissaan nimimerkkiä Hammas.
Eljanko teki suuren osan työurastaan Suomen Urheilulehdessä. Hän työskenteli lehdessä vuosina 1929–1938 ja 1942–1965, joista vuodet 1942–1950 päätoimittajana, minkä jälkeen hän toimi 1990-luvun alkuun asti lehden avustajana. Hän kirjoitti ensimmäiset lehtijuttunsa 17-vuotiaana, joten hänen uransa lehtikirjoittajana kesti noin 75 vuotta.
Paitsi lehtitoimittajana, Eljanko toimi myös urheiluselostajana. Hän selosti radiossa vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisia. Hän oli myös tekemässä useita kirjoja, joihin lukeutuivat muun muassa Huippu-urheilun historia (toimitti Martti Jukolan alun perin tekemän kirjan kolmannen, täydennetyn painoksen vuonna 1956), Suomen hiihdon historia 1886–1968 ja Vuosisata rautatieläisurheilua : VRU (Valtionrautateiden urheilu) 1946–1970.
Eljanko kilpaili yleisurheilu-urallaan juoksijana. Hän voitti Suomen-mestaruuden 800 metrin juoksussa vuonna 1927, 4 × 2 000 metrin viestijuoksussa vuonna 1924 ja 4 × 1 500 metrin viestijuoksussa vuonna 1925 sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuonna 1929. Vuonna 1925 hän kilpaili 800 metrillä ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Hän tuli otteluun Paavo Nurmen vetäydyttyä 800 metrin kilpailusta ja Nurmelle nimetyn varamiehen sairastuttua. Eljanko sijoittui kilpailussa toiseksi ajalla 1.58,5.
Eljanko palkittiin työstään urheilun parissa Suomen urheilun kultaisella ansioristillä vuonna 1956. Hän sai myös sosiaalineuvoksen arvonimen.