stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Echoes, Silence, Patience & Grace
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | "The Pretender" | Australian ARIA singlelista  | 10 |
| 2007 | "The Pretender" | Alankomaat Mega Top 50 | 26 |
| 2007 | "The Pretender" | Uuden-Seelannin RIANZ singlelista  | 15 |
| 2007 | "The Pretender" | Ruotsin Top 60 | 46 |
| 2007 | "The Pretender" | Irlannin IRMA Top 50 | 11 |

| 2007 | "The Pretender" | UK Singles Chart | 8 |
| 2007 | "The Pretender" | U.S. Billboard Modern Rock Tracks | 1 |
| 2007 | "The Pretender" | U.S. Billboard Hot 100 | 37 |
| 2007 | "The Pretender" | U.S. Billboard Mainstream Rock Tracks | 1 |
Tekijät > Foo Fighters

Dave Grohl – laulu, rytmikitara, piano kappaleissa "Summer's End", "Statues" ja "Home"
Taylor Hawkins – rummut, piano kappaleessa "Summer's End"', taustalaulu
Nate Mendel – basso
Chris Shifflet – kitara
Tekijät > Vierailevat muusikot

Drew Hester – lyömäsoittimet kappaleissa "Come Alive", "Let It Die", "Cheer Up Boys (Your Make Up Is Running)", "Long Road to Ruin" ja "Summer's End"
Rami Jaffee – koskettimet kappaleissa "Let It Die", "Erase/Replace", "Long Road to Ruin", "Come Alive" and "But, Honestly", harmonikka kappaleessa "Statues"
Brantley Kearns Jr. – viulu kappaleessa "Statues"
Kaki King – kitara kappaleessa "Ballad of the Beaconfield Miners"
Pat Smear – kitara kappaleessa "Let It Die"
Kielisoittimet: The Section Quartet
Tekijät > Tuotanto

Gil Norton – tuottaja
Adrian Bushby – tekniikka
John Lousteau – tekniikan avustaja
Rich Costley – miksaaja
Claudius Mittendorfer – avustava miksaaja
Brian Gardner – masterointi
Tekijät > Kansitaide

Don Clark – design ja suunnittelu
Laura Kleinhenz – valokuvaus
Ben Watts – valokuvaus
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: A
Imperiumi: 7½/10
Metacritic: 71/100
Robert Christgau: B
Soundi:
V2.fi:
Fily Keita

Fily Keita on ranskalainen näyttelijä ja laulaja, joka aloitti uransa nuorena esiintyen Pariisin teatterissa. Sittemmin hän siirtyi television pariin ja on toiminut, sekä näyttelijänä, että dubbaajana. Keita muun muassa näytteli yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Family Matters vuonna 1996 ja Marie-Claudea suomalaisessa elokuvassa Ken tulta pyytää vuonna 2001. Dubbauksen lisäksi hän on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa Spies-tyttöihin ja Team Galaxyyn.
Vuonna 2007 Keita aloitti ensimmäisen albuminsa levyttämisen Lontoossa ja Pariisissa.
Aiheesta muualla

Fily Keita Myspacessa (englanniksi)
Fily Keita Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fily Keita Elonetissä.
Anime News Network
TV.com[vanhentunut linkki]
Filótas

| Filótas Φιλώτας |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Filótas
 Koordinaatit: 40°37′27″N, 21°42′23″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Flórina
Kunta:  Amýntaio
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  170206
Väkiluku (2011):  4 524
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 772
 – Kylä:  1 772
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  RA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Filótas (kreik. Φιλώτας) on Kreikan kylä sekä samanniminen Amýntaion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Φιλώτα, Dimotikí Enótita Filóta) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 524 ja varsinaisen Filótaksen kylän väkiluku 1 772 (vuonna 2011).
Filótaksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 31 kilometriä kaakkoon Flórinasta. Filótaksen kunnallisyksikkö käsittää Amýntaion kunnan kaakkoisosan. Filótas oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Amýntaion kuntaan yhdessä Aetóksen, Léchovon, Nymfaíon ja Varikón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Filótaksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Antígonos | Antígonos | 424 |
| Farángi | Farángi | 137 |
| Filótas | Filótas | 1 772 |
| Levaía | Levaía | 919 |
| Maniáki | Maniáki | 484 |
| Pelargós | Pelargós | 325 |
| Végora | Végora | 463 |
Yhteensä: 4 524
Filérimos

Filérimos-kukkula.
| --- | --- |
Sijainti:  Ialysós, Ródos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  267 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Filérimos (kreik. Φιλέρημος) on kukkula Ródoksen saarella Kreikassa. Sen korkeus on 267 metriä. Kukkula sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa noin kahdeksan kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista ja noin kaksi kilometriä etelään Ialysóksen kaupungista.
Filérimoksen luostari.
Antiikin Ialysoksen raunioita.
Filérimos-kukkula oli antiikin aikaisen Ialysoksen kaupungin akropolis eli linnavuori. Kukkulan ympäristö on ollut asuttu esihistorialliselta ajalta lähtien. Sen lähettyviltä on löydetty merkkejä asutuksesta minolaisella ja mykeneläisellä kaudella. Ialysoksen kaupunki kukoisti paikalla 400-luvulla eaa. Kukkulalla oli muun muassa Athene Poliaalle omistettu temppeli.
Nykyisin kukkulalla sijaitsee Neitsyt Marialle Elävöittävälle lähteelle (Zoodóchos Pigí) omistettu Filérimoksen luostari (Moní Filerímou). Sen rakennutti Johanniittain ritarikunta 1400-luvulla. Luostari edustaa arkkitehtuuriltaan goottilaista tyyliä ja se on rakennettu varhaisemman bysanttilaisaikaisen luostarin paikalle. Turkkilaiset tuhosivat luostarin, ja se kunnostettiin 1900-luvulla italialaisvallan aikana. Kukkulalle on rakennettu myös ristintie, joka päättyy 18 metriä korkealle kiviselle ristille paikalla, joka kuvaa Golgataa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filérimos Wikimedia Commonsissa
Elokuvavuosi 1963

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1963 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Elokuvavuosi 1963 Suomessa

Elokuvatuottajien ja ammattinäyttelijöiden palkkiokiistasta alkoi keväällä 1963 Suomessa näyttelijälakko, joka kesti kesään 1965 asti. Tänä aikana Suomessa tuotettiin elokuvia aiempaa vähemmän ja ilman ammattinäyttelijöitä.
Elokuvavuosi 1963 Suomessa > Suomalaisten elokuvien ensi-illat 1963

Lähde:
4. tammikuuta Tie pimeään, ohj. Ossi Skurnik
22. helmikuuta Villin Pohjolan kulta, ohj. Aarne Tarkas
22. helmikuuta Sissit, ohj. Mikko Niskanen
8. maaliskuuta Meren juhlat, ohj. Maunu Kurkvaara
15. maaliskuuta Totuus on armoton, ohj. Valentin Vaala
22. maaliskuuta Jengi, ohj. Åke Lindman
13. huhtikuuta Turkasen tenava!, ohj. Aarne Tarkas
7. heinäkuuta Suomalainen ratsuväki, dokumenttielokuva
2. elokuuta Teerenpeliä, ohj. Aarne Tarkas
16. elokuuta Lauantaileikit, ohj. Maunu Kurkvaara
20. syyskuuta Hopeaa rajan takaa, ohj. Mikko Niskanen
8. marraskuuta Villin Pohjolan salattu laakso, ohj. Aarne Tarkas
15. marraskuuta Kesällä kello 5, ohj. Erkko Kivikoski
26. joulukuuta Luonnon kätköissä, ohj. Veikko Korkolainen
Elokuvavuosi 1963 Suomessa > Jussi-palkinnot vuoden 1962 elokuvista

Vuoden 1962 elokuvien palkitsemiseksi järjestettiin toukokuussa 1963 neljän vuoden tauon jälkeen palkintogaala, jonka järjesti ensi kertaa Filmiaura. Tilaisuus televisioitiin Tesvision studiolta Helsingin Punavuoren Insinööritalolla.
Uusia ulkomaisia elokuvia

Charade – vaarallinen peli
Illallinen yhdelle
Kaitei Gunkan
Linnut
Miekka kivessä
Rytmiä ja riemua Acapulcossa
Salainen agentti 007 Istanbulissa
Suuri pakoretki
Toukokuun 7 päivää
Vaaleanpunainen pantteri
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1963 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Filip Grönvall

Filip Grönvall (2. elokuuta 1864 Lohja – 27. heinäkuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen juristi.
Filip Grönvallin vanhemmat olivat piirilääkäri Otto Adrian Grönvall ja Olivia Karolina Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1891. Grönvall sai varatuomarin arvon 1894. Hän teki opintomatkat 1892 Saksaan ja 1907 Ranskaan.
Grönvallin merkitys Suomen lainsäädännön uudistustyölle oli suuri. Hän oli senaatin kanslistina vuodesta 1897, esittelijäsihteeri vuodesta 1905, hallintoneuvos ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsen 1918–1933, lainvalmistelukunnan jäsen 1912–1914 ja uudelleen vuodesta 1917. Grönvall toimi laki- ja perustuslakivaliokunnan sihteerinä useilla valtiopäivillä. Suomen edustajana Grönvall oli kansainvälisissä konferensseissa muun muassa Haagissa, Genevessä ja Skandinavian maissa. Grönvall julkaisi useita lakeja selityksineen. Hän oli vuonna 1917 toimineen, K. J. Ståhlbergin johtaman perustuslakikomitean sihteeri.
Julkaisuja

Suomen Suuriruhtinaanmaan vaalilaki ja valtiopäiväjärjestys heinäkuun 20 p:ltä 1906; vaaliviranomaisia, valitsijoita ja edustajia varten selityksillä varustanut Filip Grönvall. Yrjö Weilin, Helsinki 1906
Asetus torpan, lampuotitilan ja mäkitupa-alueen vuokrauksesta 12 p:ltä maaliskuuta 1909. WSOY 1909
Asetus Suomen väliaikaisen asevelvollisuuslain sovelluttamisesta ynnä Filip Grönvallin laatimat selitykset. Holger Schildtin kustannus Oy, Helsinki 1919
Asevelvollisuuslaki ja sen soveltamisasetus selityksineen. WSOY 1923
Uusi avioliittolainsäädäntö selityksineen; toim. F. Grönvall. WSOY 1929, 3. painos 1936
Avioliittoa, lapseksiottamista ja holhousta koskevia kansainvälisyksityisoikeudellisia määräyksiä sisältävän sopimuksen perustelut. Valtioneuvosto, Helsinki 1931
Förslag till konvention mellan Finland, Danmark, Island, Norge och Sverige angående erkännande och verkställighet av domar. Stadsrådet, Helsingfors 1931
De nya svenska växel- och checklagarna jämte systematisk översikt och förklaringar. Norstedt, Stockholm 1932
Suomen uudet vekseli- ja shekkilait sekä järjestelmällinen yleiskatsaus ja selityksiä. WSOY 1932, 2. lis. painos 1951 ja uudemmat nimellä Vekseli- ja shekkilait selityksineen; toisena kirj. Arvo Rafael Heikonen, 3. korjattu ja lisätty painos 1962
Uusi metsästyslainsäädäntö selityksineen. WSOY 1934
Ehdotus laiksi kuolinpesää koskevista kansainvälisistä oikeussuhteista. Valtioneuvosto, Helsinki 1936
Finnmark

Finnmark voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Finnmarken, vanha keskiaikainen nimitys alueelle, joka on tarkoittanut Lofootteja ja niiden pohjoispuolista Norjaa yhdessä Suomen ja Ruotsin Lapin kanssa. Ruotsissa nimitystä on käytetty myös pelkästään Ruotsin Lapista, mikä nimitys perustuu Linnén Pohjois-Ruotsiin 1700-luvulla tekemiin matkoihin.
Norjassa
Finnmark, Ruijan norjankielinen nimitys
Finnmarkin lääni (norj. Finnmark fylke), Norjan pohjoisin lääni
Ruotsissa finnmark eli suomalaismaa on tarkoittanut metsäsuomalaisten asuttamia alueita. Läheinen käsite tälle on ollut myös finnskog eli suomalaismetsä. Suomalaismaita ovat esimerkiksi
Grangärden suomalaismaa (ruots. Grangärde finnmark)
Kramforsin suomalaismaa (Kramfors finnmark)
Malungin suomalaismaa (Malungs finnmark)
Nåsin suomalaismaa (Nås finnmark)
Orsan suomalaismaa (Orsa finnmark)
Rättvikin suomalaismaa (Rättviks finnmark)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Finnmark”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Finnmark
Filtvetin majakka

| --- | --- |
Sijainti:  Asker Norja
| --- | --- |
Korkeus:  11  m 
Luokitus:  kulttuuriperintökohde Norjassa (d) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1840 
Otettu käyttöön:  1840 
Sähköistetty:  1916 
Sammutettu:  1985 
| --- | --- |
ARLHS:  NOR079 
Norsk fyrliste:  000187 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Filtvetin majakka (norj. Filtvet fyr) on Askerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1884, automatisoitiin 1964 ja jätettiin miehittämättömäksi 1985.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filtvetin majakka Wikimedia Commonsissa
Finno skola

| Finno skola |
| --- | --- |
 Finno skola vuonna 2021.
Sijainti:  Suomalaisentie 2, 02270 Espoo Nöykkiö, Espoo
Koordinaatit:  60°09.76′N, 24°42.02′E
Tyyppi:  alakoulu
Perustettu:  7. tammikuuta 2003
Rehtori:  Pia Björkenheim
Luokat:  1–6 (peruskoulu)
Oppilaita:  n. 260 (2021)
Verkkosivut
Finno skola on ruotsinkielinen peruskoulu Espoon Suomenojalla. Koulussa on vuosiluokat 1–6 ja pienryhmäopetusta vuosiluokille 1–9. Samassa rakennuksessa koulun kanssa toimii päiväkoti. Koulun rehtorina toimii Pia Björkenheim. Vuonna 2021 koulussa oli noin 260 oppilasta. Koulua varten rakennettiin uudisrakennus vuonna 2002, ja koulu perustettiin 7. tammikuuta 2003.
Koulun takapiha vuonna 2021.
Elokuvavuosi 1962

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1962 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Suomalaisten elokuvien ensi-illat 1962

Vuonna 1962 tuotiin ensi-iltaan 21 kotimaista elokuvaa:
5. tammikuuta Kuu on vaarallinen, ohj. T. J. Särkkä
19. tammikuuta Hääyö, ohj. Erik Blomberg
9. helmikuuta Älä nuolase..., ohj. Aarne Tarkas
9. maaliskuuta Pikku suorasuu, ohj. Edvin Laine
30. maaliskuuta Taape tähtenä, ohj. Armand Lohikoski
13. huhtikuuta Pinsiön parooni, ohj. Edvin Laine
11. toukokuuta Se alkoi omenasta, ohj. Teuvo Tulio
18. toukokuuta ”Ei se mitään!” sanoi Eemeli, ohj. Åke Lindman
3. elokuuta Hän varasti elämän, ohj. Aarne Tarkas
17. elokuuta Naiset, jotka minulle annoit, ohj. Aarne Tarkas
7. syyskuuta Tähdet kertovat, komisario Palmu, ohj. Matti Kassila
21. syyskuuta Varjostettua valoa, ohj. Jarno Hiilloskorpi
5. lokakuuta Yksityisalue, ohj. Maunu Kurkvaara
26. lokakuuta Kun tuomi kukkii, ohj. Åke Lindman
9. marraskuuta Tuulinen päivä, ohj. Eino Ruutsalo
16. marraskuuta Vaarallista vapautta, ohj. Veikko Itkonen
23. marraskuuta Yö vai päivä, ohj. Risto Jarva ja Jaakko Pakkasvirta
30. marraskuuta Pojat, ohj. Mikko Niskanen
6. joulukuuta Näkymätön käsi, ohj. Veronica Leo-Hongell
7. joulukuuta Kolmen kaupungin kasvot, ohj. Matti Kassila
21. joulukuuta Ihana seikkailu, ohj. T. J. Särkkä
Suomalaiskriitikoiden suosikkiensi-illat

Vuosina 1961–1962 Suomessa ensi-iltansa saaneista elokuvista koottiin Studio 7 -vuosikirjaan äänestystilasto, johon kukin elokuvakriitikko pisteytti kymmenen parhaana pitämäänsä ensi-iltaelokuvaa pistein 10 parhaalle, 1 piste kymmenenneksi parhaalle. Äänestykseen osallistuneet kriitikot olivat Leo Andersson, Peter von Bagh, Jerker A. Eriksson, Henry G. Gröndahl, Risto Hannula, J. Sakari Helander, Antero Helasvuo, Carl Henning, Paavo Lehtonen, Inkeri Lius, Aito Mäkinen, Raimo Oksa, Matti Salo, Martti Savo, Eero Tuomikoski ja Eirik Udd. Vuoden 1962 Suomen-ensi-iltojen paremmuusjärjestys muodostui seuraavaksi:
Jules ja Jim (1962), ohj. François Truffaut
Ugetsu – kalpean kuun tarinoita (1953), ohj. Kenji Mizoguchi
L’Atalante (1959), ohj. Jean Vigo
Rocco ja hänen veljensä (1960), ohj. Luchino Visconti
Viridiana (1961), ohj. Luis Buñuel
Myrskyä Washingtonissa (1962), ohj. Otto Preminger
Hatari (1962), ohj. Howard Hawks
Viime vuonna Marienbadissa (1961), ohj. Alain Resnais
Lola (1961), ohj. Jacques Demy
Nolla käytöksessä (1933), ohj. Jean Vigo.
Suomalaisista ensi-iltaelokuvista parhaimmiksi äänestettiin Maunu Kurkvaaran Yksityisalue, Risto Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran yhteisohjaus Yö vai päivä sekä Matti Kassilan Tähdet kertovat, komisario Palmu.
Uudet elokuvat

”Ei se mitään!” sanoi Eemeli
Arabian Lawrence
Kuu on vaarallinen
Lolita
Mies joka ampui Liberty Valancen
Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?
Pinsiön parooni
Pojat
Salainen agentti 007 ja tohtori No
Tähdet kertovat, komisario Palmu
Veitsi vedessä
Älä nuolase...
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1962 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eva Zeisel

Eva Zeiselin ominta alaa oli keramiikka.
Eva Zeisel (alk. Éva Amália o.s. Striker; 13. marraskuuta 1906 Budapest, Unkari – 30. joulukuuta 2011 New York, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen teollinen suunnittelija. Hänet tunnetaan varsinkin työstään keramiikan parissa.
Elämänvaiheet

Zeiselin alkuperäinen haave oli ura taidemaalarina. Hän menestyi kuitenkin sittemmin omalla alallaan hyvin, ja hänen työtään on ollut julkisesti näytteillä muun muassa British Museumissa.
Zeisel oli korkeasti koulutettua unkarinjuutalaista sukua. Hänen äitinsä oli historioitsija ja ensimmäinen Budapestin yliopistosta filosofian tohtoriksi väitellyt nainen. Samoin veljet sosiologi, taloustieteilijä Karl Polanyi ja fysikaalinen kemisti, tieteen historioitsija Michael Polanyi ovat tunnettuja omilla aloillaan.
Eva Zeisel opiskeli taidemaalariksi mutta sai käytännön työn kautta koulutuksen keraamikoksi ja työskenteli saksalaisille tehtaille. 1932 hän siirtyi viideksi vuodeksi Neuvostoliittoon. Hänet pidätettiin 1937 ja vangittiin lähes puoleksitoista vuodeksi syytettynä osallistumisesta salajuoneen Stalinin murhaamiseksi. Syksyllä 1937 hänet karkotettiin Itävaltaan, jonka Saksa pian miehitti. Siellä hän tapasi jälleen tulevan puolisonsa Hans Zeiselin. Hän pakeni maasta viimeisellä mahdollisella junalla. Hän siirtyi ensin Englantiin ja sieltä 1938 Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi menestyksekkäästi keraamikonuraansa.  Hän piti 1970–1980-luvulla parinkymmenen vuoden tauon, ja sen jälkeen hänen uransa koki uuden nousun.
Arthur Koestler käytti Zeiselin vankilakokemuksia aiheena teoksessaan Pimeää keskellä päivää (1940, suom. 1958).
Julkaisut

Eva Zeisel on Design, Overlook Press 2004
Eva Zeisel: A Prison Memoir. eBook. (tulossa)
Kirjallisuutta

Lucie Young, Eva Zeisel: The Playful Search for Beauty. Chronicle Books 2003.
Eva Zeisel: Designer for Industry, 1984.
Elokuvat

Eva Zeisel: Throwing Curves 2002 (dokumenttielokuva, ohj. Jyll Johnstone)
Aiheesta muualla

Collector's information about Town and Country by Red Wing (Arkistoitu – Internet Archive)
Eva Zeisel Originals
Throwing Curves (Arkistoitu – Internet Archive): Eva Zeisel -dokumenttielokuvan esittely
New York State College of Ceramics
Filip Hronek

| Filip Hronek |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1997 (ikä 26) Hradek Kralove, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  77 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  17
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Mountfield HK (ČEL) HC Litomerice (Tšekki2) Grand Rapids Griffins (AHL)   Detroit Red Wings (NHL)
NHL-varaus:  53. varaus, 2016 Detroit Red Wings
KHL-varaus:  41. varaus, 2016 Salavat Julajev Ufa
Filip Hronek (s. 2. marraskuuta 1997 Hradek Kralove, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Vancouver Canucksissa. Detroit Red Wings varasi Hronekin 2. kierroksella numerolla 53 NHL:n varaustilaisuudessa 2016.
Hronek debytoi ammattilaistasolla Extraligassa Mountfieldin joukkueessa kaudella 2014–2015.
Syyskuussa 2021 Hronek teki Red Wingsin kanssa kolmevuotisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2023 Red Wings kauppasi Hronekin ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2023 varaustilaisuudessa Vancouver Canucksiin vaihdossa ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
Kesäkuussa 2024 Hronek teki Canucksin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen ja yhteensä 58 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Tilastot

Käännös suomeksi
Fabio Betancur Tirado

Fabio Betancur Tirado (30. lokakuuta 1938 – 20. marraskuuta 2011) on kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. syyskuuta 1964 ja nimitettiin Medellínin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sereddelin titulaaripiispaksi 24. toukokuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfonso López Trujillo, jota avustivat Hernando Velásquez Lotero ja Rodrigo Arango Velásquez.
Betancur Tirado sai 29. maaliskuuta 1984 nimityksen La Dorada-Guaduasin hiippakunnan piispaksi ja 15. lokakuuta 1996 Manizalesin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. Hän erosi tehtävistään 7. lokakuuta 2010.
Fabio Biondi

Fabio Biondi ja Vivica Genaux.
Fabio Biondi (s. 15. maaliskuuta 1961) on italialainen viulisti ja kapellimestari. 1989 Biondi perusti Europa Galanten, italialaisen barokkimusiikkiin erikoistuneen soittajiston, jota myös johtaa.
Biondin tunnetuimpiin levytyksiin lukeutuvat Antonio Vivaldiin Neljä vuodenaikaa ja ooppera Bajazet, Arcangelo Corellin concerti grossi, Alessandro Scarlattin ja Georg Friedrich Händelin teokset, 1700-luvun italialainen ohjelmisto (Vivaldi, Francesco Maria Veracini, Pietro Locatelli, Giuseppe Tartini) ja Bachin, Franz Schubertin ja Robert Schumannin viulusonaatit. Biondi esiintyy myös duona pianon, fortepianon ja cembalon soittajien kanssa.
Fatih Portakal

Fatih Portakal
Fatih Portakal (s. 2. helmikuuta 1968 Nazilli, Turkki) on turkkilainen toimittaja ja TV-juontaja.
Elämä ja ura

Portakal syntyi 2. helmikuuta 1968 Nazillissa, Turkissa. Hän suoritti siellä peruskoulutuksensa ja myöhemmin lukiokoulutuksensa Gymnasiumi İzmirii Atatürkissä, jonka jälkeen hän ilmoittautui Istanbulin yliopiston kauppakorkeakouluun ennen kuin muutti Australiaan vuonna 1994 hankkiakseen maisterin tutkinnon ja saadakseen vieraiden kielten koulutusta.
Tutkinnon saatuaan hän johti jonkin aikaa ravintolaa Australiassa. Vuonna 1997 hän palasi Turkkiin ja meni naimisiin Armağan Toperin kanssa. Vuosina 1997–2005 hän työskenteli Star TV:n toimittajana. Vuonna 2005 hän liittyi Mehmet Ali Birandin tarjouksesta Kanal D:n työntekijäksi. Toukokuussa 2010 hän sai tarjouksen Foxin toimittajalta İrfan Değirmenciltä ja hänet siirrettiin Foxiin.
Vuosina 2010–2013 Portakal juonsi Çalar Saat -ohjelmaa Foxilla. Nazlı Tolga luopui tehtävästään uutiskirjeen pääjuontajana 14. kesäkuuta 2013, ja Portakal aloitti hänen tilallaan Fox Ana Haber -ohjelman juontajana syyskuussa 2013. Hän juonsi samaan aikaan myös Fatih Portakal ile Türkiye'nin Trendleri -ohjelmaa. Vuonna 2016 hän sai parhaan miesuutisankkurin palkinnon 43. Golden Butterfly Awards -gaalassa. Seuraavana vuonna hän sai palkinnon jälleen 44. Golden Butterfly Awards -gaalassa. Vuonna 2020 hän erosi tehtävästään Foxin pääuutisankkurina, ja hänen ohjelmansa Fatih Portakal ile FOX Ana Haber päättyi. Myöhemmin hän avasi oman YouTube-kanavansa ja alkoi ladata videoita, arvioida ajankohtaisia tapahtumia ja uutisia.
Teokset

Ses-Siz (2012)
Aklımla Dalga Geçme (2016)
Ohjelmat

Fatih Portakal ile Çalar Saat (2010-2013)
Fatih Portakal, FOX Ana Haber (2013–2020)
Finnsbacka

Finnsbacka on kunnanosa Kirkkonummella. Se kattaa merkittävän osan Kirkkonummen keskustan asunnoista. Finnsbacka rakennettiin 1970-luvulla, joten siellä on paljon sille ajalle tyypillisiä betonikerrostaloja. Myös uudenaikaisia rivitaloja löytyy. Finnsbacka on aivan keskustan kupeessa, joten kaikki palvelut ovat hyvin lähellä. Linja-autot kulkevat säännöllisin väliajoin Finnsbackassa. Lisäksi Finnsbackassa on nuorisotalo ja Epana-talo, jossa toimii Kirkkonummen Nyrkkeilykerho.