stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riihi

Vuonna 1793 valmistunut riihi Parkanon Kovasessa. Kuva otettu 1900-luvun alussa.
Riihi on rakennus, jossa ennen kuivattiin ja puitiin viljaa. Riihikuiva vilja kesti hyvin varastoinnin ja se tuotti hyvän sadon. Viljaa kuivatettaessa kiukaan savu puhdisti siitä samalla syöpäläiset.
Vilja kuivattiin riihessä parvelle pystytettyinä eli ahdettuina lyhteinä (ahos, riihos) ja puitiin lattialla (permannolla, maassa) lyömällä varstan avulla jyvät irti tähkistä. Joissain tapauksissa jyvät irrotettiin polkemalla. Riihi rakennettiin hirrestä salvomalla ja tilkittiin lämpimäksi. Riihessä oli sisäänlämpiävä uuni, vanhempina aikoina kiuas. Riihen lattiana oli joko lankkulattia (silta), tasainen kallio tai savilattia. Palovaaran vuoksi riihi yleensä sijoitettiin hieman etäämmälle asuinrakennuksista.
Riihen kaltaisia rakennuksia tunnetaan eri muodoissa koko Pohjois-Euroopasta, missä ilmasto on viileä ja kostea. Varsinaisia riihiä tavataan aina Skandinavian savolaismetsistä ja Itä-Baltiasta Länsi-Siperiaan asti. Riihen voi sanoa olevan tyypillinen useille suomalais-ugrilaisille ja slaavilaisille kansoille.
Suomalainen riihi

Riihen katsotaan kehittyneen itäsuomalaisella alueella. Riihien tarkempi rakenne kehittyi kuitenkin eri puolilla Suomea hieman erilaiseksi. Riihet ovat yksi- ja useampihuoneisia. Karjalassa ja Savossa riihessä myös puidaan, eli siellä riihet ovat yksihuoneisia. Länsisuomalaisessa riihessä taas on kiuashuone ja puintihuone erikseen. Kyseessä on sattumoisin myös yleinen venäläisten, valkovenäläisten ym. riihien tyyppi. Myös inkeriläisessä riihessä oli yleensä puintihuone, kuomina, venäläiseen tapaan erikseen. Kun kuivatut lyhteet (ahos, riihos) puidaan kuivassa, lämpimässä riihessä saadaan jyvät tarkemmin irti kuin puimalla ne erillisessä viileässä ja kosteassa puintihuoneessa (luuva, kuomina, riihkatos). Uuni on aina sisään lämpiävä, eli palosavut tulevat riihen sisälle (vrt. savusauna) ja poistuivat erillisen rakennuksen päädyssä olevan luukun eli riihen ikkunan kautta, osin myös seinä- ja kattorakenteiden läpi. Savu ja lämpö kuivattivat viljan sekä tappoivat tuholaiset ja homeet. Savusta tuli lisäksi viljaan vieno tuoksu ja maku, ja riihiviljasta valmistettu leipä olikin siksi monien mielestä maukasta.
Riihtä käytettiin maataloissa myös esimerkiksi pellavan ja hampun kuivatukseen, jos käsiteltävät määrät olivat hyvin suuria, muutoin nämä kuivattiin saunassa. Riihessä puimalla saatiin jyvät tarkasti talteen, ja näin kuivattu ja savustettu vilja säilyi hyvin, mutta työmäärä oli suuri. 

Ruotsin vallan aikana Kustaa Vaasa näki riihen hyvänä keksintönä ja pyrki saamaan ne käyttöön myös Ruotsissa. Riihtä käsitteli perusteellisesti maanmittari Erik Lingius 1760-luvulta peräisin olevassa kuvauksessaan Maalahdelta. Hänen pyrkimyksenään oli myös saada riihi leviämään valtakunnan länsiosaan. Näistä pyrkimyksistä huolimatta niistä ei koskaan tullut yleisiä Ruotsissa.
Riihien käyttö alkoi vähetä hevoskiertoisten puimakoneiden ilmaantuessa 1910-luvulla. Sen jälkeen levisivät maamoottorit (polttomoottorityyppi) sekä sähköistämisen myötä sähkömoottorit. Jo 1930-luvun lopulla suuressa osassa maata oli siirretty pääosin puimakoneen käyttöön. Tätä joudutti osaltaan vehnänviljelyn yleistyminen, sillä vehnänjyvä irtoaa huonosti varstalla puidessa. Talouksissa, joissa viljaa kasvatettiin lähinnä kotitarpeiksi, riihi pysyi kuitenkin pitempään käytössä, ja kotoiseen leipään tarvittavaa ruista puitiin riihessä aina 1970–1980-luvuille saakka. Nykyaikana riihessä puinti on erityistä perinteen harrastamista ja yleensä museoiden tiloissa. Nykyisin riihet on yleensä muutettu konevajoiksi tai viljankuivureiksi. Varhain konepuintiin siirtyneiltä paikkakunnilta riihet ovat jo lähes kokonaan hävinneet.
Aiheesta muualla

Riihirakennus.
Martti Rapola : Riihen kynnykseltä, Suomen Kuvalehti, 30.10.1937, nro 44, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
A. R. Vesa : Puintitapaa paririihien aikakaudella, Aamulehti, 24.09.1939, nro 257, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wäinö Selander : Vanhanajan viljan riihitys ja puinti, Helsingin Sanomat, 22.10.1939, nro 285, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalaisia varstoja riihessä
Piirros Tottijärven Naskalin torpan riihestä vuonna 1892.
Riihen kiuas paikalla, josta riihi on palanut. Kivikylä, Lappi, Rauma
Harry Llewellyn

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Harry Llewellyn |  Harry Llewellyn |  Harry Llewellyn |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Esteratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
Henry Morton ”Harry” Llewellyn (18. heinäkuuta 1911 Aberdare, Wales – 15. marraskuuta 1999 Abergavenny, Wales) oli brittiläinen esteratsastaja ja olympiavoittaja.
Llewellyn osallistui toiseen maailmansotaan muun muassa Italiassa ja Normandiassa. Esteratsastajana hän voitti Foxhunter-hevosellaan joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiapronssia Lontoossa 1948. Yksilökilpailussa hän sijoittui Lontoossa seitsemänneksi ja Helsingissä 15:nneksi. Helsingin kisojen kultamitali oli Ison-Britannian joukkueen ainoa.
Rayman Raving Rabbids

| Rayman Raving Rabbids |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft Montpellier Ubisoft Sofia
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam, GOG.com, Nintendo eShop ja Ubisoft Store
Ohjaaja:  Patrick Bodard Jacques Exertier Yoan Fanise Florent Sacré
Tuottaja:  Pierre-Arnaud Lambert
Suunnittelija:  Christophe de Labrouhe
Käsikirjoittaja:  Jacques Exertier
Taiteilija:  Florent Sacré
Säveltäjä:  Mark Griskey
Pelisarja:  Rayman Raving Rabbids
Pelimoottori:  Jade
Julkaistu:   14. marraskuuta 2006 Game Boy Advance NA 14. marraskuuta 2006 AUS 7. joulukuuta 2006 EU 8. joulukuuta 2006 Wii NA 19. marraskuuta 2006 AUS 7. joulukuuta 2006 EU 8. joulukuuta 2006 JP 14. joulukuuta 2006 PlayStation 2 NA 5. joulukuuta 2006 AUS 7. joulukuuta 2006 EU 8. joulukuuta 2006 Microsoft Windows EU 8. joulukuuta 2006 AUS 7. joulukuuta 2006 NA 11. joulukuuta 2006 Nintendo DS NA 6. maaliskuuta 2007 AUS 15. maaliskuuta 2007 EU 16. maaliskuuta 2007 Xbox 360 EU 6. huhtikuuta 2007 NA 24. huhtikuuta 2007 Wii U eShop WW 6. heinäkuuta 2017 
Lajityyppi:  partypeli, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E PEGI: 3+ OFLC: PG
Alusta:  Game Boy Advance, Wii, PlayStation 2, Nintendo DS, Microsoft Windows, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Rayman Raving Rabbids on ranskalaisen videopelikehittäjä Ubisoftin useille pelikonsoleille 8. joulukuuta 2006 julkaisema peli. Se koostuu 70 minipelistä ja siinä ohjataan Rayman -pelisarjan aiemmista osista tuttua Raymania. Raymanin lisäksi pääosassa on Rabbids-nimiset sekopäiset ja erittäin tyhmät kanit.
Yleistä

Peliä voi pelata joko Story modessa tai Score modessa. Story modessa edetään tarinan mukaan ja minipelit pelataan järjestyksessä. Score modessa taas voi pelata Story modessa jo kerran pelattuja peleja ennätysten toivossa. Ennen jokaista minipeliä näytetään sen säännöt ja ohjeita, sekä minipelin nimi. Minipelien nimissä kerrotaan aina mitä Rabbidsit tekevät, eivät tee tai eivät osaa tehdä. Nimet myös kuvaavat jotenkin pelattavaa minipeliä.
Story Mode

Story moden alussa näytetään videopätkä, jossa Rayman ja kolme Baby Globoxia ovat piknikillä. Yhtäkkiä maa alkaa täristä ja Baby Globoxit katoavat maahan ilmestyviin reikiin, ja Rabbidseja ilmestyy tilalle. Paikalle saapuu valtava uhkaavan näköinen Sergueï-hahmo, joka sieppaa Raymanin mukaansa. Rayman heitetään areenalle, jonka katsomo on täynnä huutavia Rabbidseja erilaisia tavaroita käsissään. Pelaaja voi nyt ohjata Raymania kentällä. Kentällä on neljä ovea, joista pääsee erilaisiin minipeleihin. Kun kolme neljästä minipelistä on voitettu, keskellä oleva iso portti aukeaa, ja pelaaja voi mennä päivän viimeiseen haasteeseen, jossa pelastetaan yksi Baby Globoxeista. Pelastettuaan Baby Globoxin, Rayman voittaa itselleen karhupumpun, ja Sergueï heittää Raymanin tyrmään, jossa hän viettää yön. Rayman voi milloin tahansa tyrmässä mennä takaisin areenalle suorittamaan uudet minipelit ja pelastamaan seuraavan Baby Globoxin. Tyrmässä Rayman voi esimerkiksi pelata uudestaan edellisten päivien pelejä, vaihtaa asuaan tai kuunnella erilaisia musiikkikappaleita.
Score Mode

Score modessa voi pelata uudestaan Story modessa jo kerran pelattuja pelejä ja yrittää tehdä niissä ennätyksiä.
Riddick

| Riddick |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Twohy
Käsikirjoittaja:   David Twohy  Oliver Butcher  Stephen Cornwell 
Tuottaja:   Vin Diesel  Ted Field  Samantha Vincent 
Säveltäjä:  Graeme Revell
Kuvaaja:  David Eggby
Leikkaaja:  Tracy Adams
Pääosat:   Vin Diesel  Jordi Mollà  Matt Nable  Katee Sackhoff  Dave Bautista  Bokeem Woodbine  Raoul Trujillo  Karl Urban 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Kanada  Yhdistynyt kuningaskunta 
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios ProVideo Netflix Microsoft Store Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  6. syyskuuta 2013
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  38 000 000 dollaria
Tuotto:  98 337 295 dollaria
Edeltäjä:  Riddickin aikakirja
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riddick on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteis-/toimintaelokuva. Se on jatko-osa elokuville Pimeän uhka ja Riddickin aikakirja. Ohjauksesta vastaa edellisten osien tapaan David Twohy, käsikirjoituksen laativat David Twohy, Oliver Butcher ja Stephen Cornwell. Pääosaa näyttelee jälleen Vin Diesel.
Juoni

Pahamaineinen Riddick on jätetty kuolemaan auringon kärventämälle planeetalle, joka vaikuttaa olevan täysin eloton. Pian hän kuitenkin joutuu taistelemaan hengestään saalistavia avaruusolentoja vastaan. Viholliset ovat kuolettavampia kuin yksikään ihminen, jonka Riddick on koskaan kohdannut. Ainoa keino päästä pois planeetalta on hälyttää paikalle palkkionmetsästäjät, jotka laskeutuvat paikalle nopeasti löytääkseen saaliinsa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vin Diesel  | … |  Richard B. Riddick   |
|  Jordi Mollà  | … |  Santana   |
|  Matt Nable  | … |  Boss Johns   |
|  Katee Sackhoff  | … |  Dahl   |
|  Dave Bautista  | … |  Diaz   |
|  Bokeem Woodbine  | … |  Moss   |
|  Raoul Trujillo  | … |  Lockspur   |
|  Conrad Pla  | … |  Vargas   |
|  Danny Blanco Hall  | … |  Falco   |
|  Noah Danby  | … |  Nunez   |
|  Neil Napier  | … |  Rubio   |
|  Nolan Gerard Funk  | … |  Luna   |
|  Karl Urban  | … |  Vaako   |
|  Alex Branson  | … |  Lex Branman   |
|  Andreas Apergis  | … |  Krone   |
|  Keri Hilson  | … |  Vanki   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Riddick Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Harry Mallin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Harry Mallin |  Harry Mallin |  Harry Mallin |  |
Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | keskisarja |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | keskisarja |  |
Henry William "Harry" Mallin (1. kesäkuuta 1892 Shoreditch – 8. marraskuuta 1969 Lewisham) oli brittiläinen amatöörinyrkkeilijä. 180 senttimetriä pitkä Mallin kilpaili keskisarjassa.
Mallin osallistui urallaan kaksiin kesäolympialaisiin, joista molemmista hän saavutti kultaa. Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä Mallin juhli kultaa keskisarjassa. Myös vuoden 1924 kesäolympialaisista Pariisista Mallin voitti kultaa keskisarjasta. Pariisin kisojen puolivälierissä Mallin hävisi alun perin ranskalaiselle Roger Brousselle, mutta tämä hylättiin, kun Mallinin hartioissa ja käsivarsissa huomattiin ottelun jälkeen puremajälkiä. Mallin ei ryhtynyt urallaan ammattilaiseksi ja voitti jokaisen amatööriottelunsa.
Mallin toimi siviilissä poliisina. Hänen pikkuveljensä Fred Mallin voitti kultaa keskisarjasta ensimmäisistä, vuoden 1930 Brittiläisen imperiumin kisoista ja sijoittui neljänneksi vuoden 1928 kesäolympialaisissa. Harry Mallin kuoli vuonna 1969 77-vuotiaana.
Gillian Rubinstein

| Gillian Rubinstein> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. elokuuta 1942 (ikä 82) Potten End, Berkhamsted, Hertfordshire
Kirjailija
Salanimi: Lian Hearn
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  lastenkirjallisuus, historiallinen fantasiakirjallisuus
Esikoisteos:  Answers to Brut (1991)
Aiheesta muualla
gillianrubinstein.com (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gillian Rubinstein (s. 29. elokuuta 1942 Potten End, Berkhamsted, Hertfordshire, Englanti) on englantilainen kirjailija.
Vuonna 2002 Rubinstein julkaisi kirjailijanimellä Lian Hearn ensimmäisen osan sarjasta Otorin klaanin tarina. Sarja sijoittuu kuvitteelliseen 1300-luvun Japania muistuttavaan maahan. Kirjailijanimi Lian Hearn tulee Rubinsteinin etunimestä sekä kirjailija Lafcadio Hearnista.
Rubinstein asuu Australiassa.
Suomennetut teokset

Otorin klaanin tarina (Tales of the Otori, nimellä Lian Hearn):
Satakielilattia.  ((Across the nightingale floor, 2002.) Suom. Jaakko Kankaanpää)  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18515-2.
Nurmi vuoteenaan.  ((Grass for his pillow, 2003.) Suom. Jaakko Kankaanpää)  Otava, 2005.  ISBN 951-1-19306-6.
Kuun kirkkaus.  ((Brilliance of the Moon, 2004.) Suom. Jaakko Kankaanpää)  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-20852-5.
Suomentamattomia teoksia

Tales of Otori:
Kirjallisuutta

Sisättö, Vesa & Halme, Jukka & Jerrman, Toni (toim.): Ulkomaisia fantasiakirjailijoita 2.  Helsinki:  BTJ, 2009.  ISBN 978-951-692-732-2.
Aiheesta muualla

Kotisivut. (englanniksi)
Lian Hearn.com. (englanniksi)
Mari Viertola: Otorin klaanin tarina I. Turun sanomat 21.4.2004.
Pertti Avola: Romanttinen seikkailu keskiajan Japanissa. Helsingin Sanomat 8.5.2005.
Mari Viertola: Sankareita ja sukulaisia. Turun sanomat 13.5.2005.
Giulia Steingruber

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Steingruber vuoden 2015 EM-kilpailuissa. |  Steingruber vuoden 2015 EM-kilpailuissa. |  Steingruber vuoden 2015 EM-kilpailuissa. |  |
Naisten telinevoimistelu
Maa:   Sveitsi
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | hyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Montreal 2017 | rekki |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | hyppy |  |
|  Kultaa | Sofia 2014 | hyppy |  |
|  Kultaa | Montpellier 2015 | moniottelu |  |
|  Kultaa | Bern 2016 | hyppy |  |
|  Kultaa | Bern 2016 | permanto |  |
|  Hopeaa | Montpellier 2015 | hyppy |  |
|  Pronssia | Bryssel 2012 | hyppy |  |
|  Pronssia | Sofia 2014 | permanto |  |
|  Pronssia | Montpellier 2015 | permanto |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 | hyppy |  |
|  Kultaa | Baku 2015 | permanto |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | puomi |  |
Giulia Steingruber (s. 24. maaliskuuta 1994 Sankt Gallen) on sveitsiläinen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän on menestynyt etenkin hypyssä ja permannolla. Steingruber oli ensimmäinen sveitsiläinen olympiamitalin ja ottelun Euroopan mestaruuden voittanut naistelinevoimistelija.
Steingruber voitti hypyn olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Olympiamitali oli sveitsiläisen naistelinevoimistelun ensimmäinen, ja myös ensimmäinen mitali Sveitsissä syntyneelle voimistelijalle maan ikivanhassa perinnelajissa 64 vuoteen. Steingruber kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 2012, missä hän sijoittui parhaimmillaan hypyssä yhdeksänneksi.
Steingruber on moninkertainen hypyn Euroopan mestari, ja hän on voittanut EM-kultamitalit myös moniottelusta ja permannolta. Hän voitti mitaleita myös vuoden 2015 Euroopan kisoissa. MM-kilpailuista hänellä on yksi pronssi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giulia Steingruber Wikimedia Commonsissa
Géronce

Géroncen kylä
Géronce on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 376 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Géroncen pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Haley Reinhart

Haley Reinhart vuonna 2015.
Haley Reinhart (s. 9. syyskuuta 1990 Wheeling, Illinois) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi American Idol -kilpailun 10. kaudelta, jolla hän sijoittui kolmanneksi. Reinhart julkaisi ensimmäisen levynsä Listen Up! vuoden 2012 toukokuussa. Albumi sai hyviä arvosteluita, ja se nousi julkaisuviikollaan Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 17. Reinhartin toinen albumi Better julkaistiin 29. huhtikuuta 2016.
Varhainen elämä

Reinhart syntyi Wheelingissä Illinois’ssa 9. syyskuuta 1990. Hänen vanhempansa ovat muusikoita, ja  Haley lauloi nuorena vanhempiensa cover-yhtyeessä. Hän opiskeli lukion jälkeen jazzia Harper Collegessa. Reinhartilla on sisko nimeltä Angie.
American Idol

Reinhart yritti American Idoliin ensimmäisen kerran vuonna 2010, mutta ei selvinnyt jatkoon alkukarsinnoista. Vuonna 2011 hän yritti uudelleen ja sijoittui lopulta koko kilpailun kolmanneksi.
Muun muassa Adam Lambert ja Tom Hanks kertoivat kannattavansa Reinhartia Idolissa.
Musiikkiura Idolin jälkeen

American Idolin jälkeen Reinhart teki levytyssopimuksen Interstate Records -yhtiön kanssa, ja hänen debyyttilevynsä Listen Up! julkaistiin 22. toukokuuta 2012. Levy on neo soul- ja R&B-vaikutteinen, ja sillä on vaikutteita Adelen, Duffyn ja Amy Winehousen musiikista. Reinhart kirjoitti itse lähes kaikki albumin kappaleet ja äänitti ne yleensä samana päivänä. Levyä myytiin Yhdysvalloissa sen julkaisuviikolla 20 000 kappaletta, ja se debytoi Billboard 200 -listan sijalla 17. Albumi sai hyviä arvosteluja muun muassa AllMusicilta ja The New York Timesilta. Loppuvuonna 2012 Interstate Records katkaisi sopimuksensa Reinhartin kanssa.
Lokakuussa 2015 Reinhart julkaisi cover-version Elvis Presleyn kappaleesta ”Can't Help Falling in Love. Huhtikuussa 2016 hän julkaisi singlen ”Better” sekä samannimisen albumin. Albumi julkaistiin yhtiöiden ole ja red dot kautta.
Diskografia

Listen Up! (2012)
Better (2016)
What's That Sound? (2017)
Lo-Fi Soul (2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Haley Reinhartin Twitter-tili
Meagan Smith

| Meagan Smith> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1986 (ikä 38)  Glendale, Kalifornia
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Gwen Tennyson (Ben 10)
Aiheesta muualla
IMDb 
Meagan Smith (s. 28. maaliskuuta 1986 Glendale, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Smith aloitti näyttelemisen 11-vuotiaana ja esiintyi aluksi useissa musikaaleissa, kuten "The Wizard of Oz", "Mame", "Bye Bye Birdie", ja "The Music Man". Hänet nähtiin ensi kerran televisiossa vuonna 2000, kun Smith esitti elokuvan päähahmoa nuorempana. Tämän jälkeen hän esiintyi televisiomainoksissa ja teki samalla muutamia vierasesiintymisiä eri televisiosarjoissa. Hänet tunnetaan muun muassa Gwenin ääniroolista animaatiosarjassa Ben 10.
Filmografia

| Ilmestymisvuosi | TV-sarja/elokuva | Rooli | Huomio |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Up Against Amanda | nuori Amanda Lear |  |
| 2005 | Close to Home | Megan | 1. jakso |
| 2005–2008 | Ben 10 | Gwen Tennyson | ääni |
| 2006 | Näkijä | Blond Woman | 1. jakso |
| 2006 | Teho-osasto | Chrissy | 1. jakso |
| 2006 | All Grown Up | Rachel | ääni |
| 2007 | Surf's up – tyrskyn ratsastajat | sivuäänet | ääni |
| 2007 | Ben 10: Secret of the Omnitrix | Gwen Tennyson | ääni |
| 2008 | B.T.K. | Samantha |  |
Rayman Legends

| Rayman Legends |
| --- | --- |
 Pelin eurooppalainen kansikuva
Kehittäjä:  Ubisoft Montpellier
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Epic Games Store, Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Microsoft Store, Ubisoft Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Michel Ancel
Suunnittelija:  Michel Ancel
Säveltäjä:  Christophe Héral (käännä suomeksi)
Pelisarja:  Rayman
Pelimoottori:  UbiArt Framework
Julkaistu:  AU 29. elokuuta 2013 EU 30. elokuuta 2013 NA 3. syyskuuta 2013 AU 12. syyskuuta 2013 (Vita) JP 17. lokakuuta 2013 (Wii U) EU 13. syyskuuta 2013 (Vita) PlayStation 4 & Xbox One NA 18. helmikuuta 2014 EU 21. helmikuuta 2014
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille ja 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360, Xbox One, Wii U, PlayStation Vita
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Rayman Legends on Ubisoft Montpellier’n kehittämä ja Ubisoftin julkaisema Rayman-pelisarjaan kuuluva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin elokuussa 2013 PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, Wii U:lle ja PlayStation Vitalle, sekä myöhemmin myös PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Nintendo Switchille. Peli on myös käännetty suomeksi.
Legends on pelisarjan viides osa ja jatkoa vuonna 2011 julkaistulle Rayman Originsille. Se on myös eniten myynyt Rayman-videopeli myyden 4,48 miljoonaa kappaletta vuoteen 2019 mennessä. Peli paljastui vuotaneen trailerin kautta, joka ilmestyi internetiin 27. huhtikuuta 2012. Peli oli alun perin tarkoitus julkaista vain Wii U:lle, mutta ZombiUn heikon menestyksen takia Ubisoft päätti julkaista sen myös muille alustoille.
Juoni

Haavemanner (engl. The Glade of Dreams) on pulassa taas! Satavuotisten nokosten aikana painajaisolennot moninkertaistuivat, levisivät ja loivat entistäkin kauheampia uusia hirviöitä. Nämä olennot ovat kuin suoraan legendoista: lohikäärmeitä, jättiläissammakoita, merihirviöitä ja jopa pahoja vapaapainijoita. Ne loivat uusia maailmoja Haavemantereen sisälle ja loivat kaaosta vangiten kaikki Teensyt (engl. Teensies). Murfyn avustamana Rayman ja Globox heräävät taistelemaan näitä painajaisolentoja vastaan ja pelastamaan Teensyt. Herättyään he huomaavat, että heidän vanha ystävänsä Kuplahaaveilija (engl. Bubble Dreamer) on täyttänyt kotinsa maagisilla maalauksilla, joista näkee minkälaisia maailmoja painajaisoliot ovat luoneet. Todellisuudessa jokainen maalaus on portti näihin maailmoihin, joten sankarit hyppäävät niihin ja seikkailu voi alkaa. Heidän täytyy juosta, hyppiä ja taistella tiensä läpi näiden maailmojen pelastaakseen päivän, löytääkseen uusia ystäviä ja selvittääkseen jokaisen legendaarisen maalauksen salaisuudet.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Gasman  | … |  Rayman   |
|  Doug Rand  | … |  Taikuri, Polokus Kuplahaaveilija, Globox, Teensyt, Glombrox   |
|  Cristina Bateman  | … |  keijut   |
|  Lisa Jacobs  | … |  keijut   |
|  Gabrielle Shrager  | … |  keijut   |
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Markus Bäckman  | … |  Polokus Kuplahaaveilija   |
Käännös suomeksi