Franklin D. Roosevelt
Nuoruus, uran alkuvuodet ja nousu politiikkaan

Franklin Delano Roosevelt syntyi New Yorkin Hyde Parkissa 30. tammikuuta 1882. Hänen vanhempansa James Roosevelt ja Sara Ann Delano kuuluivat kumpikin vanhoihin ja vauraisiin newyorkilaisiin sukuihin. Roosevelt kävi kotikoulua 14-vuotiaaksi asti, kunnes hän siirtyi arvostettuun Groton Schooliin, jossa oli opiskellut muitakin Roosevelteja. Nuorena miehenä Roosevelt opiskeli Harvardin yliopistossa ja Columbian yliopistoon kuuluvassa Columbia Law Schoolissa. Vuonna 1910 Roosevelt tapasi entisen lehdistömiehen ja journalistin Louis Howen, joka toimi Rooseveltin lähimpinä neuvonantajina, kunnes Howe kuoli 1936.
Roosevelt meni naimisiin kaukaisen sukulaisensa, Eleanor Rooseveltin kanssa vuonna 1905. Ennen kihloja he usein tapasivat tanssiaisissa, jossa Franklin pyysi Eleanoria tanssimaan. Varsinkin myöhemmin elämässän Rooseveltien pari eli melko itsenäisesti toisistaan, mutta Franklinin polio-sairauden takia Eleanor tuki ja auttoi puolisoaan aina tarvittaessa.
Roosevelt valittiin New Yorkin osavaltion senaattiin vuonna 1910 ja hän aloitti senaattorina alkuvuodesta 1911. Rooseveltin kaukainen sukulainen ja vaimon Eleanor Rooseveltin setä, presidentti Theodore Roosevelt tuki hänen poliittista uraansa jo varhain siitäkin huolimatta, että he kuuluivat eri puolueisiin. Vuosien 1912 ja 1916 presidentinvaaleissa Roosevelt tuki Woodrow Wilsonia ja tämä nimitti hänet apulaisministeriksi laivastoministeriöön 1913. Nuorena ja opiskelijana Roosevelt ihaili suuresti Theodore Rooseveltin urheutta ja uraa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Roosevelt halusi seurata serkkunsa Theodoren polkua yrittämällä värväytyä Yhdysvaltain laivastoon maailmansodan aikana, mutta hänen työtehtävät laivaston apulaisministerinä ja ikä estivät tämän.
Laivaston apulaisministerinä Roosevelt yritti valmistaa laivastoa mahdollisen sotatilanteen vuoksi, mutta presidentti Woodrow Wilson piti linjaa tiukasta neutraliteetista vuoteen 1917 asti. Saksan laivasto jatkoi rajoittamatonta upotussotaa sukellusveneillä vuonna 1917, mikä lopulta johti presidentti Woodrow Wilsonin ja kongressin sodanjulistukseen Saksaa vastaan. Laivaston apulaisministerinä Roosevelt toteutti suunnitelman, jossa Yhdysvaltain ja Britannian laivastot asettivat laajan merimiinakentän Pohjanmerelle, josta Saksan sukellusveneet lähtivät Atlantille. Roosevelt ei ollut suorissa sotatilanteissa, mutta virkavierailullaan Ranskassa kesällä 1918 hänen seurueensa kävi sotarintamalla, vain noin mailin Saksan joukkojen linjoista. Samassa matkassa Roosevelt myös vieraili Verdunin rintamalla.
Vuonna 1919 Rooseveltin asunnon vieressä räjähti pommi Washington DC:ssä. Pommi oli ohjattu Yhdysvaltain oikeusministeriin Mitchell Palmerin kotiin kadun toisella puolella. Franklin ja Eleanor Roosevelt olivat kävelleet Palmerin talon ohi samana iltana, kun pommi räjähti. Pommi-iskussa kuoli kaksi henkilöä, mutta Palmer selvisi hyökkäyksestä.
Vuoden 1920 presidentinvaaleissa Roosevelt oli demokraatti James M. Coxin varapresidenttiehdokkaana , mutta he hävisivät vaalin republikaaniehdokas Warren G. Hardingille ja Calvin Coolidgelle. Vaalien jälkeen Roosevelt vetäytyi hetkeksi kotiinsa New Yorkin Hyde Parkiin, kunnes hän matkusti polion takia Georgian osavaltion tunnetuille kuumille lähteille Warm Springsiin. Roosevelt osti huonokuntoisen hotellin ja vierastalon, jonka hän modernisoi ja uudisti, jotta muun muassa köyhiä poliota sairastavia ihmisiä pääsi hoitoon. Roosevelt tuki ystäväänsä Al Smithia demokraattipuolueen esivaaleissa vuonna 1924(vaikkei Smith tullutkaan valituksi) ja presidenttiehdokkaana 1928 presidentinvaaleissa.
Roosevelt sairasti poliota vuodesta 1921. Tästä huolimatta hänet valittiin vuonna 1928 New Yorkin kuvernööriksi. Hän aloitti virassa 1. tammikuuta 1929.