stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kinestetiikka
Kirjallisuutta

Hantikainen, V. (toim.). 2018.  Kinestetiikka. Toimintamalli voimavarojen ylläpitämiseen liikkeen avulla.  1. painos. Jyväskylä: PS-kustannus. ISBN 978-952-451-868-0
Hantikainen, V.: Beeinflusst die Kinaesthetics Schulung die körperliche Belastung von Pflegekräften?
Fringer, A., Huth, M. & Hantikainen Nurses' experiences with the implementation of the Kinaesthetics movement competence training into elderly nursing care: a qualitative focus group study. Scandinavian Journal of Caring Sciences. 2014. doi:10.1111/scs.12108.
A. Fringer, M. Huth, V. Hantikainen: Nurses’ Learning Experiences with the Kinaesthetics Care Concept Training in a Nursing Home: A Qualitative Descriptive Study. Educational Gerontology. 07/2015, doi:10.1080/03601277.2015.1065684.
H. Gattinger, B. Senn, V. Hantikainen, S. Köpke, S. Ott, H. Leino-Kilpi: The self-reported and observed competence of nursing staff in mobility care based on Kinaesthetics in nursing homes – A cross-sectional study. In: Pflege. 2018, doi:10.1024/1012-5302/a000641.
Hagström, K., Alanko, C., Lähdesmäki, I. & Hantikainen V. 2014. Kinestetiikka tehohoitopotilaan kuntoutuksessa.  Tehohoito 31 (1), 50–54.
Hantikainen, V. & Hoivala, T.: ”Parempi vanhustyö. Uusien työtapojen käyttöönotto – esimerkkinä kinestetiikan® hyödyntäminen”, Parempi vanhustyö Menetelmiä johtamisen kehittämiseen, s. 54–69.  PS kustannus, 2017.
Hantikainen, V. & Tanttu, A. & Sulanen, M. 2016.  Helpotusta omaisen / läheisen arkeen kinestetiikan® avulla - päivittäisissä toiminnoissa avustaminen kehoa ja voimia säästäen ja toimintakykyä ylläpitäen.  POLLI Pääkaupunkiseudun omaishoitajat ja läheiset jäsenlehti 2/2016: 21-22.
Hantikainen, V. & Härkälä, A. 2017.  Kinestetiikan laatuyksiköt- sertifioidun hyvää hoitoa. Pro Terveys:Terveystieteiden akateemiset johtajat ja asiantuntijat ry 5/2017: 10-11.
Hantikainen, V. & Hagström, K. 2015. Kinestetiikka leikkaus- ja anestesiatyössä. Suomen Anestesiasairaanhoitajat ry:n jäsenlehti Spirium (50) 2/2015: 28-31.
Hantikainen, V., Hagström, K & Vehkaoja, T. 2013. Rutiineista kohti yksilöllistä auttamista. Asentohoidon on tuettava liikkumista ja toimintoja. SuPer lehti 2013; 10: 51-53.
Kujala, P., Wallden, A. & Hantikainen, V. 2015.Kinestetiikasta voimia asiakkaille ja henkilöstölle. Pro Terveys: Terveystieteiden akateemiset johtajat ja asiantuntijat ry 3/2015: 22-24.
Aiheesta muualla

{{Verkkoviite | Tekijä=Ebong, Anu- Maria | Nimeke= Kinestetiikan implementointi Vaasan keskussairaalan vuodeosastohoidon palvelualueelle | Ajankohta=2018 |Osoite= http://www.theseus.fi/handle/10024/145041%7C%5Bvanhentunut+linkki%5D Julkaisija= Vaasan ammattikorkeakoulu |Julkaisu=}
Stenman, P., Turkki, L., Vähäkangas, P., Hantikainen . & Elo, S. 2016: Kinestetiikan käyttöönottoon liittyvät muutokset vanhustenhuollossa toimivan hoitajan toimintaympäristössä. Määritä julkaisija!
Pääkaupunkiseudun omaishoitajat Ry: Kinestetiikasta apua omaishoitajan arkeen youtube.com.
YLE: Kinestetiikka säästää potilasta ja hoitajaa 2009. Yle.
Kinestetiikan hyödyntäminen hoitotyössä 2017. Tampereen ammattikorkeakoulu.
Kosketusopas hoitohenkilökunnalle asiakkaan liikkumisen avustamiseen 2015. Savonia-Ammattikorkeakoulu, Fysioterapian koulutusohjelma.
Kinestetiikka saattohoitopotilaan asentohoidossa – ohje ja koulutustilaisuus Karinakotiin 2018. Karelia ammattikorkeakoulu.
Kiovan raitioliikenne

| Kiovan raitioliikenne |
| --- | --- |
 Tatra T3SUCS
Tyyppi:  raitiotiejärjestelmä
Sijainti:  Kiova, Ukraina
Avattu:  1891 (hevosraitiotie) 1892 (sähköraitiotie)
Pituus:  139,9 km
Linjoja:  21
Raideleveys:  1 524 mm
Liikennöitsijä(t):  Kyivpastrans
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Tatra T3SU:t ovat olleet Kiovan yleisimpiä raitiovaunuja. Tässä raitiovaunut ovat Kontraktovan aukiolla, ja taustalla näkyy Pyhän Andreaan kirkko.
Pesa Twist Kiovassa
Kiovan raitioliikenne (ukrainaksi Київський трамвай) on Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa toimiva raitiotiejärjestelmä. Järjestelmä oli Venäjän keisarikunnan ensimmäinen sähköraitiotie ja Euroopan kolmas Berliinin ja Budapestin raitioteiden jälkeen. Kiovan raitiotiet koostuvat 139,9 kilometristä rataa, johon sisältyy kaksi pikaraitiotietä (yhteensä 14 km), 21 raitiolinjasta ja 523 raitiovaunusta. Järjestelmän huolto on kuitenkin laiminlyöty, käytössä olevan radan määrä pienenee nopeasti ja raitioteitä korvataan linja- ja johdinautoilla.
Kiovan raitioliikenteen liikennöitsijä on kunnallinen Kyivpastrans, joka liikennöi myös Kiovan busseja, johdinautoja ja paikallisjunia.
Historia > Neuvosto-Ukrainassa

Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen aloitettiin raitioteiden jälleenrakentaminen. Vanhat ja vanhanaikaiset raitiovaunut piti entisöidä, koska maan teollisuus ei kyennyt valmistamaan uusia vaunuja. Vaunujen entisöinti tehtiin järjestelmän pääraitiovaunuvarikolla eli Dombalin varikolla. Vuosina 1928-1932 Kiovassa valmistettiin 80 kaksiakselista moottorivaunua ja 65 tavallista junanvaunua, ja vuodesta 1932 lähtien varikolla alettiin valmistaa neliakselisia raitiovaunuja Kiovan korkeuserojen ja ilmaston vuoksi. Raitiovaunujen rahastajan paikoilla ei ollut lämmitystä, ja se oli erillään vaunujen matkustajaosastoista.
13. maaliskuuta 1961 Podilsken raitiovaunuvarikkoon osui suuri maanvyöry, joka peitti varikon savilietteeseen ja tappoi suurimman osan henkilökunnasta. Lisäksi kymmeniä ihmisiä kuoli raitiovaunuihin ja busseihin varikon viereisessä risteyksessä maanvyöryn ja sitä seuranneen oikosulun vuoksi.
30. joulukuuta 1978 Kiovaan avattiin Neuvostoliiton ensimmäinen pikaraitiolinja, joka yhdisti Victorian aukion Pivdenna Borshchahivkan asuinalueeseen. Samana vuonna Kiova saavutti historiansa ennätyksen raitiolinjojen kehittämisen suhteen. Tuona vuonna raitiolinjojen pituus kohosi 285 kilometriin, kalustoa oli 909 vaunua ja matkustajia 396 miljoonaa.
Linjat ja varikot

Kiovassa on 23 käytössä olevaa raitiolinjaa, joista viisi on pikaraitiolinjoja. Raitioteitä on kaksi erillistä: itäinen ja läntinen. Käytössä olevia raitiolinjoja on yhdeksästä kymmenestä piiristä (ei Holosijivin piirissä).
Raitiotiejärjestelmään kuuluu kolme huoltovarikkoa ja kymmeniä muita rakennuksia.
Kalusto

Kiovan raitioteillä käytetään monia erilaisia raitiovaunutyyppejä, joista osa on suunniteltu Moskovassa ja valmistettu Riiassa, osa on valmistettu ČKD Tatralla, Prahassa, ja jotkut vaunut on valmistettu Kiovassa. Seuraavassa taulukossa on vain osa raitioteillä käytössä olevista ja olleista raitiovaunuista.
| Vaunutyyppi | Numerot | Käyttö-vuodet | Linjat |
| --- | --- | --- | --- |
| MTV-82 | 1201–1305, 1321–1387, 1501–1582 | 1949–1984 | Lähes kaikki |
| KTV-55 | 1110–1119, 1123–1126 | 1955–1984 | 1, 3, 6, 12, 14, 15, 16, 17, 23 |
| KTP-55 | 1001–1099 | 1955–1984 | 1, 3, 5, 6, 7, 12, 17, 18, 19, 23 |
| KTV-55-2 | 2001–2081 | 1955–1987 | Kääntösilmukattomat: (1, 3, 4, 8, 16, 29, 30, 32); tavalliset: (5, 6, 9, 10, 23, 24) |
| Tatra T6B5 | 001-077, 100-101, 301-318 | 1985- | Lähes kaikki |
| Tatra T3 | 5613, 5614, 5673, 5905, 5916, 5977, 5981, 5992, 5994 | 2003- | 12, 8, 23, 25, 29, 32, 33 |
| K1 | 320-328 | 2011- | 3 |
| K1M8 | 500-503 | 2011- | 3 |
| Elektron T5B64 | 3 | 2015- | 3 |

Puolalaisen Pesan kanssa päästiin sopimukseen uusien Fokstrot-raitiovaunujen toimittamisesta kaupunkiin. Kymmenen raitiovaunua toimitettiin joulukuuhun 2016 mennessä.
Kalusto > Nykyinen kalusto

Alla olevassa taulukossa on Kiovan raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.
| Vaunutyyppi | Käytössä | Olemassa |
| --- | --- | --- |
| Tatra T3SUCS | 124 | 137 |
| Tatra T3SU | 68 | 150 |
| PESA 71-414K (Fokstrot) | 46 | 49 |
| Tatra T6B5SU | 18 | 76 |
| KT3UA | 11 | 14 |
| Electron T5B64 | 9 | 10 |
| Tatra T3 | 9 | 10 |
| K1M | 5 | 8 |
| Tatra T6A5 | 5 | 7 |
| T3UA-3 “Kashtan” | 5 | 6 |
| Tatra T3P (ent. T3SU) | 4 | 6 |
| K1M8 | 3 | 4 |
| Tatra-Yug T6B5 | 1 | 2 |
Bogdan TR843: 1
K1M6: 1
K3R-NNP “Kashtan”: 1
Kiovan raitiovaunutehtaan uudistama belgialainen Pullman-vaunu, jota käytettiin 1930-luvulla.
Podilsken raitiovaunuvarikko
Käännös suomeksi
Kitoni

Kitoni tai khiton (m.kreik. χιτών, khitṓn) oli kreikkalainen, itäistä alkuperää oleva vaate. Materiaaliltaan ne olivat pellavaa ja myöhemmin myös villaa. Kitoni muodostuu kahdesta suorakulmaisesta kankaankappaleesta, ja se oli yhtä lailla naisten kuin miestenkin vaate.
Kitonin kanssa käytettiin vyötä ja usein myös viittaa. Miesten pitkä kitoni oli tyypillisesti erilaisten arvohenkilöiden, kuten uskonnollisten johtajien tai muiden oppineiden, tunnusomainen vaate. Niitä voidaan nähdä etenkin tuolta ajalta olevien veistosten yllä.
Autoliitto

Autoliitto on vuonna 1919 perustettu suomalainen autoilijoiden palvelu-, etu- ja harrastusjärjestö. Se on myös Suomen ainoa autonkäyttäjien kuluttajajärjestö. Liiton tavoitteena on tarjota jäsenistölle autoiluun liittyviä etuja ja palveluja. Edunvalvonnassa Autoliitto pyrkii alentamaan autoverotusta keskimääräiselle eurooppalaiselle tasolle. Liitto pyrkii myös vaikuttamaan liikennejärjestelyihin ja tieverkostoon, jotta autoilu olisi nykyistä sujuvampaa.
Autoliitto koostuu 90 paikallisosastosta. Kaikki osastot ovat itsenäisiä yhdistyksiä. Autoliitto kuuluu kansainväliseen yksityisautoilun keskusjärjestö FIA:aan (Federation Internationale de l’Automobile).
Jäsenet ja jäsenyys

Autoliitolla on noin 94 000 jäsentä. Jäseneksi pääsee vuosittaisen jäsenmaksun maksamalla. Jäsenille liitto tarjoaa erilaisia etuja, joista tärkeimpiä ovat alennukset laivalipuista, maksuttomat neuvontapalvelut (lakiasiat, tekninen neuvonta, matkailuneuvonta), katsastusedut, oma tiepalvelunumero ja automatkailuoppaat. Jäsenetuihin kuuluu myös Autoliiton Moottori-lehti, joka on Suomen vanhin autolehti (perustettu 1925). Lehti ilmestyy yksitoista kertaa vuodessa. Hallituksen pitkäaikainen puheenjohtaja on Martti Merilinna. Autoliiton toimitusjohtaja on Pasi Nieminen. Autoliitolla on 50 paikallisosastoa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Euran osasto  Forssan Seudun osasto  Haminan Seudun osasto  Helsingin osasto  Huittisten osasto  Hämeenlinnan Seudun osasto  Härmän osasto  Imatran osasto  Itä-Hämeen osasto  Jalasjärven osasto  Joensuun osasto  Joutsenon osasto  Jyväskylän osasto  Järviseudun osasto  |  Kalajokilaakson osasto  Kangasniemen osasto  Kauhajoen osasto  Kemin Seudun osasto  Keski-Karjalan osasto  Keski-Uudenmaan osasto  Kokkolan Seudun osasto  Kotkan osasto  Kouvolan osasto  Kuopion osasto  Kuusamon osasto  Lahden Seudun osasto  Lappeenrannan osasto  |  Lohjan osasto  Luoteis-Uudenmaan osasto  Lapuan osasto  Länsi-Pirkanmaan osasto  Mikkelin osasto  Mäntyharjun osasto  Myrskylän osasto  Nastolan osasto  Oulun osasto  Pieksämäen osasto  Pohjanmaan osasto  Pohjois-Hämeen Tiepalveluyhdistys  Porin osasto  |  Porvoon osasto  Raision osasto  Riihimäen osasto  Rovaniemen osasto  Salon osasto  Savonlinnan osasto  Seinäjoen osasto  Tampereen Seudun osasto  Tikkakosken osasto  Tornion osasto  Turun osasto  Varkauden osasto  |
Tiepalvelu

Autoliitto ylläpitää yhtenä toimijana tiepalvelua Suomessa. Toiminta käynnistyi olympiavuonna 1952. Lähes 200 vapaaehtoista tiepalvelumiestä auttaa autoilijoita tieliikenteessä, kun matkanteko keskeytyy yllättäen. Vapaaehtoisten tekemää päivystystä tehdään viikonloppuisin ja ennen kaikkea vuoden merkittävimpien juhlapyhien aikaan. Joulun liikenteen turvaava kampanja on nimeltään Operaatio Lumihiutale ja pääsiäisen Operaatio Pajunkissa. Edellinen järjestettiin ensimmäisen kerran jouluna 1969 ja jälkimmäinen keväällä 1970.
Autoliiton tiepalvelukeskus palvelee 24 tuntia vuorokaudessa, vuoden kaikkina päivinä maksullisessa palvelunumerossa 0200 8080.  Palvelu töineen ja tarvikkeineen on maksullista. Autoliiton jäsenet saavat alennuksia joistakin palveluista, kuten Autoliiton akkupalvelusta. Autoliiton tiepalvelu on nykyisin yhä useammin alan yritysten tuottamaa. Vapaaehtoisen tiepalvelun päivystäessä tilattu apu saattaa tulla perinteiseltä vapaaehtoispartiolta. Apua tilattaessa onkin hyvä ennalta sopia siitä mitä palvelua tilaa, kuka tulee avustamaan ja varautua avun kustannuksiin. Auttaja saattaa olla tiepalvelupartio tai hinausalan yrittäjä.
Autoliitto tarjoaa jäsenilleen myös vuosimaksullista matkanjatkamispalvelua, niin sanottua laajennettua tiepalvelua, jonka nimi on AL-plus-jäsenyys.
Testit ja ajoneuvot

Autoliiton keskeinen tehtävä on tuottaa ja jakaa autoiluun liittyvää kuluttajatietoa. Liitto on mukana lukuisissa liikenneturvallisuushankkeissa. Euro NCAP -törmäystestiohjelmassa tuotetaan puolueetonta tietoa eri automallien turvallisuudesta. Testiohjelmassa on listattuna lähes 300 automallia.
Lasten turvaistuintesti kattaa useat Suomessa myytävät lasten turvaistuinmallit. Vuodesta 2008 lähtien Suomessa julkaistavissa tuloksissa on huomioitu myös ulkomailla myytävien istuinten tulokset, koska turvaistuimia ostetaan nykyään paljon internetistä.
Autoliitto julkaisee myös henkilöautojen ympäristöominaisuuksia mittaavan EcoTestin tulokset. EcoTest tarjoaa puolueetonta tietoa autojen ympäristövaikutuksista. Tietoa voidaan käyttää esimerkiksi oman auton ympäristövaikutusten selvittämisessä tai ostopäätöksen apuna. EcoTestattuja ajoneuvoja on tällä hetkellä yli 800.
Automatkailu

Autoliitto on automatkailun asiantuntija. Se tarjoaa maan ainoana tahona automatkailuun keskittyviä matkailupalveluja. Liitosta saa tarkkaa ja ajantasaista tietoa eri maiden vaatimista automatkailuasiapapereista ja -määräyksistä. Asiapapereita ovat mm. kansainvälinen ajokortti ja -leirikortti, USA-liite, hostellikortti ja valtakirja. Autoliitto tuottaa myös automatkailuun liittyvää tietoa, oppaita ja muita kirjoja.
Liikenneturvallisuus

Autoilun turvallisuuden parantaminen on Autoliiton keskeisiä tavoitteita. Tärkeitä aiheita ovat mm. tiestön kuntoon liittyvät kysymykset. Autoliitto peräänkuuluttaa esimerkiksi pääteiden nykyaikaistamista, jotta ne vastaavat tämän päivän liikennemääriä ja liikenneturvallisuustavoitteita.
Autoliitto järjestää vuosittain neljäs- ja viidesluokkalaisille koululaisille polkupyörän hallintaa ja liikennetietoutta mittaavan Fillarimestari-kilpailun. Valtakunnallisen kilpailun tehtävä on tukea suomalaisten koulujen liikennekasvatustyötä. Fillarimestari-kilpailu huipentuu vuosittain Fillarimestarin EM-kilpailuihin, jossa Suomea edustaa alue- ja SM-kilpailuissa parhaaksi selviytynyt neljän hengen joukkue.
Autourheilu ja AL-Sports

Autoliitto on mukana edistämässä suomalaista autourheilua. Osa liiton osastoista kuuluu Suomessa autourheilua koordinoivaan AKK-Motorsport ry:hyn (Autourheilun Kansallinen Keskusliitto). Autoliiton jäsenet voivat osallistua laajaan autourheilutoimintaan joko toimitsijana tai kilpailijana. Monet autourheilutapahtumat toteutetaan Suomessa yhä talkooväen voimin.
Kansallinen yhteistyö

Autoliitto on Suomen Punaisen Ristin koordinoiman, esimerkiksi poliisilaitoksia kadonneen henkilön etsinnöissä avustavan Vapaaehtoisen pelastuspalvelun jäsenjärjestö.
Kansainvälinen yhteistyö

Autoliitto kuuluu autoilun ja matkailun kansainväliseen, yksityisautoilun keskusjärjestö FIA:an (Federation Internationale de l’Automobile). Jäsenyys vahvistaa Autoliiton mahdollisuuksia vaikuttaa kansainväliseen liikenteeseen ja automatkailuun liittyviin määräyksiin. Aktiivinen yhteistyö lukuisten ulkomaisten sisarjärjestöjen kuten Saksan ADAC:n ja Yhdysvaltain AAA:n kanssa takaa ulkomailla autoileville Autoliiton jäsenille tietoja ja palveluja.
Aiheesta muualla

Autoliiton sivusto
Kirkon alat

| Kirkon alat> Kyrkliga sektorn |
| --- | --- |
Perustettu:  1908
Tyyppi:  ammattiliitto
Kotipaikka:  Asemamiehenkatu 2 00520 Helsinki
Toiminnanjohtaja:  Paula Aaltonen
Puheenjohtaja:  Antti Ruuskanen
Jäsenlehti:  Shalom-lehti
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirkon alat ry on monialainen ammattiliitto, joka edustaa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon, Suomen ortodoksisen kirkon sekä kristillisten järjestöjen ja helluntailiikkeen työntekijöitä. Liitto on perustettu 27.4.1957 ja jäseniä sillä on noin 7 000. Liitto on sopijaosapuoli edustamiensa alojen työehtosopimuksissa ja neuvottelee niistä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon osalta Kirkon työmarkkinalaitoksen kanssa ja Suomen ortodoksisen kirkon sekä kristillisten järjestöjen osalta Palvelualojen työnantajat PALTA ry:n kanssa. Paikallisesta edunvalvonnasta vastaavat liiton kouluttamat luottamusmiehet, joita on sen edustamilla työpaikoilla noin 400. Kirkon alat toimii myös alueellisesti ja sen 21 aluetoimikuntaa järjestää koulutuksia ja tapahtumia ympäri Suomen. Liitto julkaisee Kirkon töissä -lehteä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Kirkon alat ry on Toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n jäsen.
Jäsenyhdistykset

Liitto koostuu 11 jäsenyhdistyksestä, jotka edustavat liiton eri työntekijäryhmiä. Jäsenyhdistyksiä ovat:
Diakonian ja nuorisotyön ammattilaiset DiaNa ry
HELP ry
Kirkonpalvelijat ry
Kirkon lapsityönohjaajat ry
Kirkon lastenohjaajat ry
Kirkon toimihenkilöt ry
Kirkon toimistohenkilöstö KiTo ry
Kristillisten järjestöjen työntekijät ry
Lähetyksen ja kansainvälisentyön ammattilaiset ry
Ortodoksisen kirkon työntekijät ry
Teologit ja Kirkkomuusikot TeKi ry
Aiheesta muualla

http://www.kirkonalat.fi
http://www.diana.auttaa.fi
http://www.helpry.fi
http://www.kirkonpalvelijat.fi
http://www.kirkonlastenohjaajat.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.kito.fi
| n k STTK |
| --- | --- |
Puheenjohtajat:  Lumme (1946–1947)  Parmanne (1947–1975)  Reini (1975–1990)  Swanljung (1990–2000)  Mäenpää (2000–2013)  Palola (2013–) 
Jäsenliitot:  Ammattiliitto Jyty  Ammattiliitto Kelan toimihenkilöt  Ammattiliitto Pro  Kirkon alat  Meijerialan Ammattilaiset MVL  METO - Metsäalan Asiantuntijat  Rakennusinsinöörit ja -arkkitehdit RIA  Suomen Konepäällystöliitto  Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPer  Suomen Laivanpäällystöliitto  Suomen pelastusalan ammattilaiset SPAL  Tehy  Toimihenkilöliitto Erto 
| n k Suomen Ekumeeninen Neuvosto (SEN) |
| --- | --- | --- |
| Pääsihteerit |  Cantell  Castrén  Rusama  Edström  Huttunen  Auvinen  Wärn-Rancken  |  |
| Jäsenyhteisöt |  Evankelis-luterilainen kirkko  Ortodoksinen kirkko  Vapaakirkko  Katolinen kirkko  Pelastusarmeija  Baptistsamfund  Metodistkyrka  Metodistikirkko  Missionkyrkan  Anglikaaninen kirkko  International Evangelical Church  |  |
| Tarkkailijajäsenet |  Adventtikirkko  Baptistikirkko  Helluntaikirkko  Kveekarit  Pingstmission  |  |
| Kumppanit |  Filantropia  Filoksenia  Helsingin Diakonissalaitos  Herättäjä-Yhdistys  Hiljaisuuden Ystävät  Kansan Raamattuseura  Kirkon alat  Kirkon ulkomaanapu  Kulttuuri- ja uskontofoorumi FOKUS  Medialähetys Sanansaattajat  Lasten ja nuorten keskus  OCM-Suomen Konstantinus Yhdistys  Opiskelijoiden Lähetysliitto  Pyhän Henrikin pyhiinvaellusyhdistys  Sinapinsiemen  Suomen Caritas  Suomen kristillinen rauhanliike  Suomen Kristillinen Ylioppilasliitto  Suomen Liikemiesten Lähetysliitto  Suomen Lähetysseura  Suomen Merimieskirkko  Suomen NMKY:n liitto  Suomen NNKY-liitto  Suomen Pipliaseura  Suomen World Vision  Temppeliherrain Ritarikunta  Tuomasyhteisö  |  |
Kilpukkakasvit

| Kilpukkakasvit |
| --- | --- |
 Tiuhavesiruton (Egeria densa, syn. Elodea densa) kukka.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Kilpukkakasvit Hydrocharitaceae  Juss.
Katso myös
   Kilpukkakasvit Wikispeciesissä   Kilpukkakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kilpukkakasvit (Hydrocharitaceae) on yksisirkkaisten Alismatales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on 18 sukua ja 116 lajia. Kilpukkakasvit ovat vesikasveja, jotka kasvavat pääasiassa sisävesissä, mutta on myös meressä kasvavia lajeja. Karibianmeri ja Intian valtameri ovat merilajien pääasiallisinta esiintymisaluetta. Sisävesilajeja on kaikilla mantereilla, Afrikassa vain pohjoisosissa.
Tuntomerkit

Kilpukkakasvit ovat vesikasveja, minkä vuoksi puusolukosta puuttuvat putkilot. Varren sisäketto (endodermi) on heikosti kehittynyt tai sen soluissa on paksut soluseinät. Lehtikanta voi olla tuppimainen. Muutoin lehdet ovat tavallisesti erilaistumattomia, joillakin on valeruoti.
Kukintoa tukee kaksi usein yhteenkasvanutta ylälehteä. Siitepölyhiukkasessa ei ole huokosia ja sen pintakerros (eksiini) on ohut tai puuttuu. Kukassa on tavallisesti kolme joutoheteistä muuntunutta mesiäistä.
Kilpukkakasveilla on kehänalainen sikiäin, jossa on selvästi sikiäimen seinämästä esiin työntyvät istukat tai istukkatyyppi on laminaarinen eli lapaistukka. Vartaloita on yksi, se on lyhyt, ja luotit ovat tavallisesti kahtiajakautuneita. Siemenaiheita on kolme tai useampia. Hedelmä on usein vaihtelevissa määrin mehevä. Siemenkuoressa on kivisoluja. Siemenaiheen kalatsasta kehittyy siemenen ravintovarasto eli endospermi, ja siihen tunkeutuu yksisoluisia haustorioita eli imuelimiä alkioripustimesta (suspensori). Kromosomiluku on kilpukkakasveilla huomattavan vaihteleva.
Alaheimot

Kilpukkakasvien 18 sukua ja 116 lajia jakautuvat neljään alaheimoon.
Alaheimot > Hydrocharitoideae

Hydrocharitoideae-alaheimon muodostaa kaksi sukua: kilpukat (Hydrocharis) ja Limnobium. Niissä on yhteensä viisi lajia, jotka kasvavat lauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla, mm. Suomessa kilpukka (Hydrocharis morsus-ranae). Alaheimon kasveilla on lehdissään leveät ja ehytlaitaiset lavat sekä valeruoti. Lehtikantaan liittyvät myös kielekkeet, jotka sijaitsevat kannan ja varren välissä tai parillisina sivuilla. Kasvit ovat yksikotisia: yksineuvoiset kukat sijaitsevat samassa kasviyksilössä. Hedekukissa on kolmen verho- ja kolmen terälehden kiehkurat ja 1–6 hedettä, emikukissa kolme verholehteä ja tavallisesti kolme terälehteä tai joskus teriö puuttuu. Emiö on yhdislehtinen, 3–9 emilehden muodostama. Sikiäin on kehänalainen. Siemenaiheet ovat suoria. Siemenkuoren uloimman solukerroksen solut ovat hyvin suurentuneet. Kromosomiluku alaheimossa vaihtelee n = 7–11, 13–15.
Alaheimot > Stratiotoideae

Alaheimossa on vain yksi laji, Suomessakin tavattava sahalehti (Stratiotes aloides). Se on euraasialainen laji. Sahalehden lehdet ovat kolmessa rivissä ruusukkeena ja reunoiltaan piikkiset. Kasvi on kaksikotinen, ja sen kukissa on kolmilehtiset verhiö ja teriö. Hedekukissa on paljon heteitä, joista vain osa on fertiilejä. Emikasvien kukissa on joutoheteitä, kuusi erillistä emiä kahdessa kiehkurassa. Kromosomiluku n = 10+.
Alaheimot > Anacharidoideae

Anacharidoideae-kilpukkakasveihin kuuluu seitsemän sukua ja 38 lajia, jotka kasvavat trooppisilla, subtrooppisilla ja lauhkeilla alueilla erityisesti Amerikassa. Lajeilla on asennoltaan kiehkuraiset tai kierteiset lehdet, jotka ovat yleensä kapeita, ehyt- tai piikkilaitaisia ja tavallisesti vailla valeruotia. Kukat ovat yleensä yksineuvoisia ja kasvit kaksikotisia. Hedekukat vapautuvat tavallisesti jo nuppuvaiheessa kellumaan vapaasti ympäriinsä päästäkseen kosketuksiin emikukkien kanssa. Emikukissa on tavallisesti pitkä maljamainen pohjus (hypanthium) ja joutoheteitä. Emiö on yhdislehtinen, tavallisesti kolmen, joskus useamman emilehden muodostama. Hedelmä on kota, joka ei avaudu tai avautuu epäsäännöllisesti. Kromosomiluku on alaheimossa vaihteleva.
Alaheimot > Hydrilloideae

Alaheimossa on myös meressä kasvavia lajeja, kuten sen lajimäärältään suurimmassa suvussa näkinruohot (Najas, 40 lajia). Näkinruohot on lähes yleismaailmallinen suku, muuten alaheimon lajeja tavataan tropiikissa ja subtropiikissa, erityisesti Vanhan maailman puolella. Lehdet sijaitsevat kaksirivisesti tai kiehkuroissa ja ovat tavallisesti kapeita, ehyt- tai hammaslaitaisia; valeruoti puuttuu. Kukassa on tavallisesti kaksi-, harvoin yksikiehkurainen kehä, joka ei ole erilaistunut verho- ja terälehdiksi; joskus kehä puuttuu. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukissa on pohjusmalja, joutoheteitä ja yhdislehtinen kehänalainen sikiäin. Hedelmä on mehevä mutta kotamainen tai epäsäännöllisesti avautuva. Kromosomiluku n = 6–8, 10, 12, 15.