stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1934 kokoonpanot
Yhdysvallat

| # | Pel>  | Pelaaja | Syntymäaika (ikä) | Ottelut | Maalit | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - |  | Tom Amrhein | 1911 |  |  |  Baltimore Canton |
| - |  | Ed Czerkiewicz |  (1912-07-08)8. heinäkuuta 1912 (ikä 21) |  |  |  Pawtucket Rangers |
| - |  | Walter Dick |  (1905-09-20)20. syyskuuta 1905 (ikä 28) |  |  |  Pawtucket Rangers |
| - |  | Aldo Donelli |  (1907-07-22)22. heinäkuuta 1907 (ikä 26) |  |  |  Pittsburgh Curry Silver Tops |
| - |  | Bill Fiedler | 1910 |  |  |  Philadelphia German-Americans |
| - |  | Tom Florie |  (1897-09-06)6. syyskuuta 1897 (ikä 36) |  |  |  Pawtucket Rangers |
| - |  | Jimmy Gallagher |  (1901-06-07)7. kesäkuuta 1901 (ikä 32) |  |  |  Cleveland Slavia |
| - |  | Billy Gonsalves |  (1908-08-10)10. elokuuta 1908 (ikä 25) |  |  |  St. Louis Stix, Baer & Fuller |
| - |  | Al Harker |  (1910-04-11)11. huhtikuuta 1910 (ikä 24) |  |  |  Philadelphia German-Americans |
| - |  | Julius Hjulian |  (1903-03-15)15. maaliskuuta 1903 (ikä 31) |  |  |  Chicago Wonderbolts |
| - |  | William Lehman |  (1901-12-20)20. joulukuuta 1901 (ikä 32) |  |  |  St. Louis Stix, Baer & Fuller |
| - |  | Tom Lynch |  |  |  |  Brooklyn Celtic |
| - |  | Joe Martinelli | 1916 |  |  |  Pawtucket Rangers |
| - |  | Willie McLean | 1904 |  |  |  St. Louis Stix, Baer & Fuller |
| - |  | George Moorhouse (c) |  (1901-05-04)4. toukokuuta 1901 (ikä 33) |  |  |  New York Americans |
| - |  | Werner Nilsen |  (1904-02-24)24. helmikuuta 1904 (ikä 30) |  |  |  St. Louis Stix, Baer & Fuller |
| - |  | Peter Pietras |  (1908-04-21)21. huhtikuuta 1908 (ikä 26) |  |  |  Philadelphia German-Americans |
| - |  | Herman Rapp | 1907 |  |  |  Philadelphia German-Americans |
| - |  | Francis Ryan |  (1908-01-10)10. tammikuuta 1908 (ikä 26) |  |  |  Philadelphia German-Americans |
Valmentaja: David Gould
Jouni Vallin

Jouni Tapani "Valttu" Vallin (s. 26. joulukuuta 1963 Pori) on suomalainen laulaja/muusikko, joka toimi Villi Linjan alkuperäisenä laulajana muun muassa singlellä Harharetket / Aitiopaikka (Poko Records, 1985). Villin Linjan lisäksi Vallin on soittanut rumpuja muun muassa Bwanassa (1983), jossa Pertti Neumann soitti kitaraa ja lauloi sekä sävelsi ja sanoitti tekstit. Vallin on jälkeenpäin ollut mukana monissa eri kokoonpanoissa. Nykyisin Vallin laulaa uudemmassa versiossa alkuperäisen Villi Linja -kitaristi Iku Tukiaisen kanssa. Villi Linja on myös tehnyt uuden videon Haavekuvia (2010). Vallin soittaa myös kitaraa, bassoa ja rumpuja.
Jouni Törrönen

Jouni Törrönen (s. 4. tammikuuta 1963)   on suomalainen pikajuoksija, joka sijoittui pronssille nuorten alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 1981   4x100 metrin pikaviestissä. Hän edusti Joensuun Katajaa. Hänen ennätyksensä  100 metrillä on 10,8 käsiajanotolla ja 11,08 sähköisesti.
Juomarehu

Juomarehu on kotieläimen jälkeläiselle annettava juoma, joka on veden ja teollisen jauheen välinen seos. Vasikkojen juomarehut sisältävät tyypillisesti erilaisia maitopohjaisia jauheita, öljyjä ja rasvoja (esim. palmuöljy ja kookosrasva) ja kivennäisaineita. Tarkka sisältö vaihtelee valmistajittain. Koostumus on yleensä noin 21 prosenttia raakavalkuaista ja noin 17 prosenttia raakarasvaa. Karitsoille voidaan käyttää vasikkojen juomarehua, mutta veden ja rehujauhon sekoitussuhde on erilainen. Jauhetta tulee samaan vesimäärään huomattavasti enemmän, koska uuhenmaito on koostumukseltaan väkevämpää kuin lehmänmaito.
Jouni Vento (muusikko)

Jouni ”Joppe” Vento on suomalainen basisti.
Hänet tunnetaan parhaiten Eläkeläisistä, jossa hän esiintyy taiteilijanimellä Martti Waris. Vento on myös vuodesta 1990 lähtien ollut mukana Kumikameli-yhtyeessä.
Jouni Uitto

Jouni Uitto
Jouni Jorma Juhani Uitto (15. syyskuuta 1943 Helsinki – 17. joulukuuta 2022 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli suomalainen Yhdysvalloissa asunut ihotauteihin erikoistunut professori ja lääkäri.
Uitto valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1970. Hänestä tuli vuonna 1972 Helsingin yliopistossa kokeellisen dermatologian dosentti. Uitto asui Yhdysvalloissa vuodesta 1972 alkaen ja hän oli Thomas Jefferson -yliopiston professorina Philadelphiassa Pennsylvaniassa vuodesta 1986. Uitto tutki perinnöllisten ihotautien molekyylitason genetiikkaa sekä tukikudoksen toimintaa terveenä ja sairauksien yhteydessä. Hänelle myönnettiin Suomessa Matti Äyräpään palkinto 1994 sekä ulkomailla William Montagna -palkinto 1987 ja Rudi Cormane -palkinto 1994. Uitosta tuli Oulun yliopiston kunniatohtori 2006 ja Turun yliopiston kunniatohtori 2009. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ensimmäisen luokan ritarimerkin vuonna 2021.
Uitto oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän toimi myös Yhdysvaltain ihotautitutkimuksen järjestön puheenjohtajana. Uitto matkusti vierailevaksi professoriksi muun muassa Saksaan ja Japaniin.
Käännös suomeksi
Jesse Graham

| Jesse Graham |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1994 (ikä 30) Oshawa, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  HK Sotši
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Bridgeport Sound Tigers (AHL) Florida Everblades (ECHL) Missouri Mavericks (ECHL) San Antonio Rampage (AHL) Utica Comets (AHL) HK Nitra (SloEL) KalPa (SML) Augsburger Panther (DEL) Barys Astana (KHL)
NHL-varaus:  155. varaus, 2012 New York Islanders
Jesse Graham (s. 13. toukokuuta 1994 Oshawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-joukkue HK Sotšiia. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Junioriura

Graham on Toronto Young Nationals MHA:n kasvatti. Hän pelasi kauden 2009–2010 GTMMHL-juniorisarjaa Toronto Nationalsissa, kunnes Niagara IceDogs varasi Grahamin koko OHL:n varaustilaisuuden 2010 kuudentena pelaajana ja ensimmäisenä puolustajana. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2010–2011, jolloin Graham pelasi IceDogsissa 63 runkosarjaottelua tehopistein 1+17=18 ja 14 playoff-ottelua tehopistein 1+8=9. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +7. Tulokaskautensa päätteeksi Graham valittiin OHL:n ensimmäiseen tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Kaudella 2011–2012 Graham teki OHL:n runkosarjassa tehot 4+37=41, joilla hän jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Sudbury Wolvesin Josh McFaddenin kanssa. Graham eteni Niagara IceDogsin kanssa aina J. Ross Robertson Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin London Knights otteluvoitoin 4–1. Graham teki pudotuspeleissä yhden maalin ja yhdeksän syöttöpistettä sekä keräsi 20 rangaistusminuuttia.
New York Islanders varasi Grahamin kuudennella kierroksella 155. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Kaudeksi 2013–2014 hänet nimettiin Niagara IceDogsin OHL-joukkueen kapteeniksi. Kesken kauden, marraskuussa 2013 seura kuitenkin kauppasi Grahamin Saginaw Spiritiin vaihdossa kesien 2014 ja 2015 toisen ja kesän 2017 kolmannen kierroksen varausvuoroihin sekä kesän 2018 ehdolliseen toisen kierroksen varausvuoroon. Hän oli Spiritin tehokkain puolustaja Justin Seftonin kanssa tehoilla 16+21=37. Yhteensä Graham teki OHL:n runkosarjassa tehot 11+43=54, joilla hän sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2014 Graham siirtyi amatööritry-out -sopimuksella hänet varanneen New York Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersiin, AHL:ään. Graham pelasi siellä seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Ura > Seuraura > Ammattilaisura

Toukokuussa 2014 Graham teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Syksyn harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet Bridgeport Sound Tigersin AHL-joukkueen vahvuuteen. Hän pelasi siellä kaudella 2014–2015 39 runkosarjaottelua tehopistein 3+16=19, kunnes helmikuussa 2015 Graham lähetettiin edelleen ECHL-joukkue Florida Everbladesiin, jossa Graham pelasi oppukauden aikana 23 ottelua tehopistein 1+13=14 ja 12 playoff-ottelua tehopistein 1+5=6.
Kauden 2015–2016 Graham pelasi Bridgeport Sound Tigersin AHL-joukkueen ja ECHL-joukkue Missouri Mavericksin välillä. Suurin osa hänen kaudestaan eteni AHL:n puolella, jossa Graham teki 54 runkosarjaottelussa tehot 5+12=17. Myös kauden 2016–2017 Graham pelasi Sound Tigersin ja Mavericksin välillä. Tällä kertaa hänelle kertyi enemmän otteluita ECHL:n puolella, jossa Graham teki 24 runkosarjaottelussa yli piste per peli -tahdilla tehot 6+19=25.
Heinäkuussa 2017 Graham teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Syyskuussa seura lähetti hänet kuitenkin siirtolistan kautta AHL-joukkue San Antonio Rampageen, jossa Graham pelasi kokonaan kauden 2017–2018. Elokuussa 2018 hän teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Utica Cometsin kanssa. Graham osallistui samana syksynä myös NHL-seura Vancouver Canucksin harjoitusleirille. Hän voitti kaudella 2017–2018 Cometsin sisäisen tehotilaston lukemalla +15.
Lokakuussa 2019 Graham siirtyi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan HK Nitraan oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän pelasi siellä vain neljä ottelua, kunnes marraskuussa Graham siirtyi loppukauden sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään 40 runkosarjaottelussa tehot 4+16=20. Graham oli myös koko liigan eniten ottelua kohden luistellut (5350 m) pelaaja. Heinäkuussa 2020 hän teki KalPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2020–2021 Graham oli tehoilla 6+20=26 joukkueen neljänneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja Lasse Lappalaisen kanssa. He jakoivat SM-liigan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Jukureiden Axel Rindellin kanssa.
Kaudeksi 2021–2022 Graham siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+39=42, joilla Graham sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Iserlohn Roostersin Ryan O’Connor.
Heinäkuussa 2022 Grahamin uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2022–2023 KHL:n kazakstanilaisseura Barys Nur-Sultaniin. Hänen kanssaan joukkueeseen tiedotettiin siirtyvän myös Grahamin joukkuetoverina KalPassa kaudella 2020–2021 pelannut Jeremy Bracco.
Ura > Maajoukkueura

Graham edusti Canada Ontarion joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011, jolloin hän voitti kultaa. Graham oli tehoilla 1+5=6 joukkueensa paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Chris Marchesen kanssa.
Jouni Vehkaoja

| Jouni Vehkaoja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1981
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
Seura:  Espoon Oilers
Pelinumero:  31
Pituus:  173 cm
Paino:  72 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  | Kirkkonummi Rangers |  |  |
Maajoukkue
| 2006 ja 2008 |  Suomi | 48 (4+14=18) | 48 (4+14=18) |

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 2010 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Praha 2008 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2006 | Salibandy |  |
Jouni Vehkaoja (s. 6. huhtikuuta 1981) on suomalainen uransa lopettanut salibandyn pelaaja ja salibandyseura Esport Oilersin toiminnanjohtaja. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja ja edusti Espoon Oilersia. Vehkaoja on myös edustanut Kirkkonummi Rangersia.
Vehkaoja on kaksinkertainen maailmanmestari ja moninkertainen suomenmestari.
Jouni Vehkaoja on toiminut liikunnanopettajana Pohjois-Tapiolan koulussa ja Espoo Internationalissa
Jessica Chastain

| Jessica Chastain |
| --- | --- |
 Jessica Chastain Tony-palkintogaalassa vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jessica Michelle Chastain
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1977 (ikä 47) Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja
Puoliso:  Gian Luca Passi de Preposulo (vih. 2017)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:   Piiat  Zero Dark Thirty  Interstellar  Yksin Marsissa  Crimson Peak  Molly’s Game  The Eyes of Tammy Faye 
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Oscar   2021 The Eyes of Tammy Faye 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Jessica Michelle Chastain (s. 24. maaliskuuta 1977 Sacramento, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan monissa feministisissä elokuvissa. Chastain on palkittu muun muassa Oscarilla ja Golden Globella. Vuonna 2012 Time nimesi hänet yhdeksi maailman sadasta vaikutus­valtaisimmasta henkilöistä.
Varhaiselämä

Jessica Chastain syntyi ja varttui Sacramentossa. Hänen vanhempansa Jerri Renee Chastain ja Michael Monasterio olivat hänen syntyessään vasta teini-ikäisiä. Jessica Chastainilla on neljä nuorempaa sisarusta. Toinen hänen pikkusiskoistaan, Juliet, kärsi huumeriippuvuudesta ja teki itsemurhan vuonna 2003. Chastainin lapsuus oli taloudellisesti tiukkaa aikaa. Hänet kasvattivat yksinhuoltajaäiti sekä isäpuoli, palomiehenä työskennellyt Michael Hastey. Biologista isäänsä Chastain ei juuri tuntenut, ja tämä kuoli vuonna 2013. Chastain kokee isäpuolensa tuoneen hänelle turvaa, ja hän oli läheinen myös äidinäitinsä Marilynin kanssa.
Ura

Chastain opiskeli näyttelemistä Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan hän esiintyi kiertävässä teatterissa ja sai rooleja televisio­sarjoissa kuten Kova laki, kunnes sai ensimmäisen elo­kuva­roolinsa vuonna 2008 elo­kuvassa Jolene. Läpimurtonsa hän teki vuonna 2011, jolloin hän esiintyi muun muassa elokuvissa Take Shelter, The Tree of Life ja Piiat. Viimeisimmästä hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden. Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvassa Zero Dark Thirty, joka toi hänelle parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.
Sitemmin Chastain on esiintynyt muun muassa taloudellisesti menestyneissä elokuvissa Interstellar (2014), Yksin Marsissa (2015) ja Se: Toinen luku (2019) sekä esittänyt vahvoja naishahmoja elokuvissa Väkivallan vuosi (2014), Miss Sloane (2016) ja Molly’s Game (2017). Vuonna 2021 hän näytteli laulaja Tammy Fayea elämäkertaelokuvassa The Eyes of Tammy Faye, josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscar-palkinnolla.
Yksityiselämä

Vuonna 2017 Chastain meni naimisiin italialaisen Gian Luca Passi de Preposulon kanssa. Heillä on kaksi tytärtä.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
2008: Jolene
| 2009 | Stolen Lives | Sally Ann |
| 2010 | The Debt | Rachel Singer nuorena |
| 2011 | Take Shelter | Samantha LaForche |
| 2011 | Coriolanus | Virgilia |
| 2011 | The Tree of Life | rouva O’Brien |
| 2011 | Piiat | Celia Foote |
| 2011 | Wilde Salomé | Salome |
| 2011 | Texas Killing Fields | Pam Stall |
| 2012 | Madagascar 3 | Gia (ääni) |
| 2012 | Laittomat | Maggie Beauford |
| 2012 | Tar | Williams |
| 2012 | Zero Dark Thirty | Maya |
| 2013 | Mama | Annabel |
| 2013 | The Disappearance of Eleanor Rigby | Eleanor Rigby |
2014: Miss Julie
| 2014 | Interstellar | Murphy ”Murph” Cooper |
| 2014 | Väkivallan vuosi | Anna Morales |
| 2015 | Yksin Marsissa | Melissa Lewis |
| 2015 | Crimson Peak | Lucille Sharpe |
| 2016 | Metsästäjä ja talvinen taistelu | Sara |
| 2016 | Miss Sloane | Elizabeth Sloane |
| 2017 | Molly’s Game | Molly Bloom |
| 2017 | The Zookeeper’s Wife | Antonina Żabińska |
| 2019 | X-Men: Dark Phoenix | Vuk / Margaret Smith |
| 2019 | Se: Toinen luku | Beverly Marsh |
| 2020 | Ava | Ava Faulkner |
| 2021 | The Forgiven | Jo Henninger |
| 2021 | The Eyes of Tammy Faye | Tammy Faye Bakker |
| 2022 | Agentit 355 (The 355) | Mason ”Mace” Brown |
| 2022 | Armageddon Time | Maryanne Trump (cameo) |
| 2022 | The Good Nurse | Amy Loughren |
| 2023 | Memory | Sylvia |

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Teho-osasto | Dahlia Taslitz | ”Forgive and Forget” |
| 2004 | Veronica Mars | Sarah Williams | ”The Girl Next Door” |
| 2005–2006 | Kova laki: Oikeuden ratkaisu   (Law & Order: Trial by Jury) | Sigrun Borg |  3 ”41 Shots” ”Vigilante” ”Eros in the Upper Eighties”  |
| 2006 | Kodinpuolustaja | Casey Wirth | ”The Rapist Next Door” |
| 2006 | Musta­parta (Blackbeard) | Charlotte Ormand | 3-osainen minisarja |
| 2006 | The Evidence | Laura Green | ”Pilot” |
| 2007 | Eddie & Jeff (’Til Death) | emäntä | ”The Italian Affair” |
| 2007 | Journeyman | Tanna Bloom | ”Friendly Skies” |
| 2010 | Hercule Poirot | Mary Debenham | ”Idän pikajunan arvoitus” (”Murder on the Orient Express”) |
| 2016 | Animals. | Sarah (ääni) | ”Turkeys” |
| 2021 | Scenes from a Marriage | Mira Phillips | 5-osainen minisarja |
| 2022 | George & Tammy | Tammy Wynette | 6-osainen minisarja |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jessica Chastain Wikimedia Commonsissa
Marianne Borgen

| Marianne Borgen |
| --- | --- |
 Borgen vuonna 2016.
Oslon pormestari
 2015–  
Edeltäjä:  Fabian Stang
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1951 (ikä 73) Oslo, Norja
Tiedot
Puolue:  Sosialistinen vasemmistopuolue
Koulutus:  Oslon yliopisto
Marianne Borgen (s. 2. kesäkuuta 1951 Oslo) on Oslon nykyinen pormestari. Hänet valittiin virkaan vuonna 2015 ensimmäisenä sosialistisen vasemmistopuolueen poliitikkona. Borgen valmistui sosiologiksi Oslon yliopistosta vuonna 1979, ja samana vuonna hänet valittiin Oslon kaupunginvaltuustoon. Hän istui siellä vuoteen 1983 ja nousi uudelleen valtuustoon vuonna 1995. Vuosina 1989–2005 hän oli varasijalla suurkäräjille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marianne Borgen Wikimedia Commonsissa
Kallas

Kallas on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aino Kallas (o.s. Krohn, kirjailijanimi Aino Suonio, 1878–1956), suomalainen kirjailija
Kaja Kallas (s. 1977), virolainen Reformipuolueen poliitikko, Viron pääministeri
Kristina Kallas (s. 1976), virolainen poliitikko ja ministeri
Kyllikki Kallas (oik. Meri Kyllikki Lahtela, 1917–1979), suomalainen kirjailija
Madis Kallas (s. 1981), virolainen poliitikko ja ministeri
Oskar Kallas (1868–1946), virolainen diplomaatti, kielentutkija ja filosofi, Aino Kallaksen puoliso
Siim Kallas (s. 1948), virolainen poliitikko
Teet Kallas (s. 1943), virolainen toimittaja ja kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaihtonjärvi

| Kaihtonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi (Viljakkala)
Koordinaatit:  61°41′27″N, 23°21′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Kyrösjärveen 
Järvinumero:  35.521.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,1 m 
Rantaviiva:  0,666 km 
Pinta-ala:  0,0219 km² 
 fiKaihtonjärvi 
Kaihtonjärvi  eli Kaiotonjärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärven Viljakkalan Hirvilahdessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kaihtonjärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa

Järvi on 250 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa notkossa ja sen lähirannat ovat avosuota. Siihen laskee yksi pelto-oja ja sen laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja virtaa 1,3 kilometriä Kyrösjärven Viljakkalanselälle Parvilahteen. Järven rantaviiva on 650 metriä pitkä. Järven rannassa tai sen lähellä ei ole rakennuksia eikä sinne johda teitä. Järven etelärantaan päättyy suuri pelto.
Historiaa

Vuoden 1799 isojakokartassa lammella oli nimi "Kaitonjärvi". Se sijaitsi pitkänomaisen suon keskellä. Suot olivat tuolloin niittyä. Järvellä ei ollut laskuojaa, joka on kaivettu sille myöhemmin. Ilmeisesti ojan vuoksi lampi näyttää nykyään pienemmältä.
Kallaveden kirkko

| Kallaveden  kirkko |
| --- | --- |
 Kirkkosali
Sijainti:  Jynkkä, Kuopio
Koordinaatit:  62°50′50.6″N, 27°38′30.1″E
Seurakunta:  Kallaveden seurakunta
Rakentamisvuosi:  1983
Suunnittelija:  Pertti Pakkala
Istumapaikkoja:  300
Tyylisuunta:  modernismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arkkitehti Pertti Pakkalan suunnittelema Kallaveden kirkko (1983) sijaitsee osoitteessa Rauhalahdentie 21.
Kallaveden kirkko on Kuopiossa Jynkän kaupunginosan eteläreunalla oleva kirkko. Se on valmistunut vuonna 1983, ja se vihittiin mikkelinpäivänä 2. lokakuuta 1983. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Pertti Pakkala Kuopiosta. Se toimii entisen Kuopion maalaiskunnan sekä vuonna 2011 Kuopioon liitetyn Karttulan ja 2015 liitetyn Maaningan alueet kattavan Kallaveden seurakunnan pääkirkkona.[lähde? ]
Kallaveden kirkko on niin sanottu seurakuntakeskuskirkko,[lähde? ] eli siinä on kirkkosali ja muita seurakunnallisia tiloja. Kirkkosalissa on noin 300 paikkaa, mutta suurempiin tilaisuuksiin saa 200 lisäpaikkaa seurakuntasalista. Niistä moni sisältyy kirkon suureen aulaan, nykyaikaiseen kirkkopihaan. Rakennuksen lastenhuoneessa on mahdollista osallistua jumalanpalvelukseen.[lähde? ]
Kirkon urut ovat perinteiset mekaaniset urut. Ne on valmistanut Oulunsalon Urkurakentamo.[lähde? ]
M/S Ruby Princess

| M/S Ruby Princess |
| --- | --- |

Tyyppi:  Risteilyalus
Lippuvaltio:  Bermuda
Kotipaikka:  Hamilton
Omistaja:  Princess Cruises
Rakennustelakka:  Fincantieri, Trieste, Italia
Rakennusnumero:  6150
Kölinlasku:  Kesäkuu 2007
Vesillelasku:  helmikuu 2008
Luovutettu:  lokakuu 2008
Status:  käytössä
Tekniset tiedot
Pituus:  289,85 m
Leveys:  36,00 m
Syväys:  8,00 m
Bruttovetoisuus (GT):  112 894
Koneisto:  dieselgeneraattorit
Koneteho:  25 000 kW
Nopeus:  21,7 kn
Matkustajia:  3080
Miehistö:  1200
M/S Ruby Princess on Princess Cruisesin Crown-luokan toistaiseksi uusin loistoristerilijä. Aluksen kastoivat Trista Sutter ja Ryan Sutter.
Palvelut > Ravintolat

Michelangelo Dining Room
Da Vinci Dining Room
Botticelli Dinig Room
Sabatini´s
Crown Grill
Palvelut > Kahvilat, pikaruokaravintolat ym.

Pizzeria
Burger & Hot Dog Grill
Café Caribe
Horizon Court
Evening Bistro
Afternoon Tea & Ice cream
Wine Bar
Ice Cream bar
International Café
Wine & Seafood Bar
Palvelut > Viihde > Teatterit

Princess Theatre
Movies Under the Stars-ulkoilmaelokuvateatteri
Palvelut > Viihde > Kasinot, Klubit ym.

Gatsby´s Casino
Club Fusion
Skywalkers Nightclub
Explorers Lounge
Palvelut > Viihde > Baarit

Wheelhouse bar
Adagio bar
Crooners Bar
Speakeasy Cigar Lounge
Palvelut > Aktiviteetit > Uima-altaat ja kylpylät

Calupso Reef & Pool
Neptune´s Reef & Pool
Terrace Pool
Lotus Spa
The Sanctuary
Palvelut > Aktiviteetit > Urheilu

Kuntosali
Voimistelualue
9-reikäinen puttailualue (Princess Links)
Virtuaalinen golfsimulaattori
Juoksurata
Urheilukenttä
Kansipelejä
Palvelut > Aktiviteetit > Kaupat

Verovapaita kauppoja
Palvelut > Aktiviteetit > Muita aktiviteetteja

Maailmanluokan taidekokoelma
Scholar ShipSea
Internet Café
Kirjasto
Hearts & Minds vihkikappeli
Konferenssikeskus
Palvelut > Lapset ja teinit

Teen Center
Youth Center
Video Arcade
Chill Out-uima-allas
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Princess Cruisesin sivut aiheesta
Jesse Fuller

Jesse Fuller (12. maaliskuuta 1896 Jonesboro, Georgia – 29. tammikuuta 1976 Oakland, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, kitaristi, huuliharpisti ja laulaja. Yhden miehen yhtyeenä soittaneen Fullerin tunnetuimpia kappaleita ovat "San Francisco Bay Blues" ja "Beat It on Down the Line" (ensimmäistä on versioinut Janis Joplin, jälkimmäistä Grateful Dead).