stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Louis C.K.
Elämä ja ura

Louis C.K. on isänsä puolelta meksikolais-unkarilainen ja äitinsä puolelta irlantilainen. Hän syntyi Washingtonissa 12. syyskuuta 1967 ja asui Méxicossa seitsenvuotiaaksi asti, kunnes hänen perheensä muutti takaisin Yhdysvaltoihin, Massachusettsiin. Hänellä on yhä Meksikon kansalaisuus. Louis kasvoi yksinhuoltajaäitinsä ja kolmen sisaruksensa kanssa.
Louis C.K. muutti New Yorkiin vuonna 1989 ja aloitti stand up -koomikon uran. Hän työskenteli 1990-luvun alussa käsikirjoittajana Caroline’s Comedy Hourissa, Late Night with Conan O’Brienissa, ja myöhemmin The Dana Carvey Show'ssa ja The Chris Rock Show'ssa. Vuonna 2001 Louis C.K. ohjasi elokuvan Pootie Tang – supersankari. Vuonna 2006 hän loi HBO-kanavalle sarjan Lucky Louie, jota esitettiin yhden kauden ajan. Pian sen jälkeen hän julkaisi sarjan suosittuja komediaesitystallenteitaan oman verkkosivustonsa kautta. Vuonna 2010 hän loi FX-kanavalle sarjan Louie, jota hän käsikirjoittaa ja ohjaa itse.
Louisin komiikka perustuu usein hänen omaan elämäänsä ikääntyvänä sinkkuisänä. Hänellä on kaksi lasta vuonna 2008 päättyneestä avioliitostaan.
Tunnustukset

Louis C.K. on voittanut komediakäsikirjoittamisesta kuusi Emmy-palkintoa. Hän on voittanut parhaan komedia-albumin Grammy-palkinnon vuosina 2011, 2015 ja 2021.
Filmografia

| Vuosi | Nimike |
| --- | --- |
1993–1994: Late Night with Conan O’Brien
1996: The Dana Carvey Show
1996: HBO Comedy Half-Hour
1996–1997: Dr. Katz, Professional Therapist
1997: The Chris Rock Show
2001: Comedy Central Presents
2002: Home Movies
2005: One Night Stand
2006–2007: Lucky Louie
2007: Shameless
2008: Diminished Capacity
2008: Welcome Home, Roscoe Jenkins
2008: Role Models
2008: Chewed Up
2009: Valehtelemisen sietämätön keveys
2009: Puisto-osasto
2010–: Louie
2011: Hilarious
2013: Blue Jasmine
2013: American Hustle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis C.K. Wikimedia Commonsissa
Louis C.K:n kotisivut
Asekarbromaali

| --- | --- |

Asekarbromaali
Systemaattinen (IUPAC) nimi
N-(asetyylikarbamoyyli)-2-bromi-2-etyylibutanamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 77-66-7
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 6489
Kemialliset tiedot
Kaava: C9H15N2BrO3 
Moolimassa: 279,13 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 109 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Asekarbromaali (tunnetaan myös nimillä asetyladaliini ja asetyylikarbromaali) on Bayerin vuonna 1917 kehittämä uni- ja rauhoittava lääke. Sitä myytiin tuotenimillä Abasin, Carbased, Paxarel, Sedacetyl ja Sedanyl.
Asekarbromaalia on myyty Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Sitä on myös käytetty yhdistelmälääkkeenä erektiovaikeuksiin, tämä yhdistelmälääke sisälsi myös Aspidosperma quebracho-blancoa ja E-vitamiinia.
Käännös suomeksi
Lucas Ekeståhl Jonsson

| Lucas Ekeståhl Jonsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1996 (ikä 28) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lucke
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  IF Björklöven (Allsv.) TPS (SML) Färjestad BK (SHL) Rögle BK (SHL)
Lucas Ekeståhl Jonsson (s. 25. maaliskuuta 1996 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Maajoukkueura

Ekeståhl Jonsson on pelannut yhdeksän poikien maaottelua.
Muuta

Ekeståhl Jonssonin isoveli Victor pelaa hyökkääjänä Hockeyettan-joukkue Tegs SK:ssa. Veljesten isä Olof Jonsson on entinen Ruotsin alempien sarjojen puolustaja.
Lucas Carlsson

| Lucas Carlsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1997 (ikä 27) Gävle, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Florida Panthers / Charlotte Checkers
Sarja:  NHL / AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Brynäs IF (SHL) Rockford IceHogs (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Syracuse Crunch (AHL)
NHL-varaus:  110. varaus, 2016 Chicago Blackhawks
Lucas Carlsson (s. 5. heinäkuuta 1997 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiota.
Ura > Seuraura

Carlsson on Hille/Åbyggeby IK:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Brynäs IF:ään. Kaudella 2012–2013 Carlsson voitti J18 Allsvenskanissa joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Hän voitti kauden päätteeksi sekä J18 Allsvenskanin mestaruuden että U16 SM:n hopeaa. Kaudella 2013–2014 Carlsson oli J18 Elitissä Brynäsin tehokkain puolustaja tehoilla 8+14=22, kuten myös J18 Allsvenskanissa Johan Grönquistin kanssa tehoilla 6+4=10.
Kaudella 2014–2015 Carlsson nousi joukkueensa varakapteeniksi. Hän oli J18 Allsvenskanissa Brynäsin tehokkain puolustaja Marcus Erssonin kanssa tehoilla 6+2=8. Pudotuspeleissä Carlsson oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jens Lööken kanssa tehoilla 4+2=6, kuten myös sisäisen tehotilaston voiton lukemalla +5. Hän voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden ja valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Suurimman osan kaudestaan Carlsson pelasi kuitenkin Brynäsin J20-junioreissa, joiden eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli kuudella osumallaan Pontus Broengin kanssa. Vain 17-vuotias Carlsson debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 16 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Carlsson sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa 21. lokakuuta 2014 Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Carlsson sai ensimmäiset jääaikansa SHL:ssä seuraavassa ottelussaan 23. lokakuuta 2014 vieraissa Linköping HC:tä vastaan, jolloin hän pelasi 10.56 minuuttia.
Varsinaisella SHL:n tulokaskaudellaan 2015–2016 Carlsson teki Brynäsissä 35 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9 ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 27. tammikuuta 2016 vieraissa Karlskrona HK:ta vastaan. Carlssonin uran kolmas maali syntyi näyttävästi 6. helmikuuta 2016 Örebro HK:ta vastaan, kun hän toi kiekon yksin omalta puolustusalueeltaan koko kentän halki ja siirsi kiekon läpiajon päätteeksi maaliin. Carlssonin osuma palkittiin kauden päätteeksi SHL:n vuoden maalina. Hän pelasi ison osan kaudestaan vielä myös Brynäsin J20-junioreissa.
Chicago Blackhawks varasi Carlssonin neljännellä kierroksella 110. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+8=11. Carlsson voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Toukokuussa 2017 hän teki Brynäsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 Carlsson teki SHL:n runkosarjassa 17 tehopistettä ja hän oli seitsemällä osumallaan joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Toukokuussa 2018 Carlsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa.
Huhtikuussa 2021 Blackhawks kauppasi Carlssonin Florida Panthersiin yhdessä Lucas Wallmarkin kanssa vaihdossa Brett Connollyyn, Riley Stillmaniin ja Henrik Borgströmiin.
Heinäkuussa 2021 Carlsson solmi yksivuotisen jatkosopimuksen Panthersin kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Carlsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti koko turnauksen tehotilaston lukemalla +9. Carlsson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin valmennus valitsi hänet Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Carlsson pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä hän on pelannut 16 nuorten ja 44 poikien maaottelua.
Muuta

Carlssonin pikkusisko Wilma pelaa puolustajana Brynäsin naisten SDHL-joukkueessa.
August Meissner

August Meissner
August Meissner (1839–1903) oli saksalaissyntyinen orkesterinjohtaja. Hän oli Helsingin teatteriorkesterin sellisti vuodesta 1860, kapellimestari 1863–1868. Hän järjesti orkestereineen useana vuonna sinfoniakonsertteja ja kesäkonserteja. Hän muutti vuonna 1868 Tukholmaan.
Hänen poikansa Hjalmar Meissner (1865–1940) toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia.
August Mauritz Öhman

August Mauritz Öhman (12. heinäkuuta 1819 Helsinki – 22. tammikuuta 1849 Pietari) oli suomalainen kirjakauppias, lehdenkustantaja ja opettaja.
Öhmanin vanhemmat olivat helsinkiläinen kultaseppämestari Johan Öhman (k. 1820) ja Katarina Schogster. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1838. Öhman meni 1842 asepalvelukseen ja yleni aliupseeriksi. Hän opiskeli vuosina 1845–1847 stipendin turvin venäjän kieltä Moskovassa.
Öhman oli Porvoon yläalkeiskoulun kieltenopettajana vuodesta 1844 ja Porvoon lukion venäjänopettajana vuodesta 1847. Hän perusti yhdessä Paavo Tikkasen kanssa vuonna 1848 haaraosaston Helsinkiin veljensä Alexander Constantin Öhmanin Porvooseen perustamalle kirjakaupalle. Hän kustansi Suometar-lehteä ja käänsi venäjäksi Kalevalan runoja, jotka ilmestyivät 1847. Hänen toinen veljensä oli toimittaja Johan Edvard Öhman.
Öhman oli naimisissa vuodesta 1848 Sigrid Virginia Hoffrénin kanssa. Hän kuoli tammikuussa 1849 koleraan ollessaan matkalla Pietarissa.
Ludwig Quidde

Ludwig ja Margarethe Quidde Venetsiassa vuonna 1888
Ludwig Quidde (23. maaliskuuta 1858 – 4. maaliskuuta 1941) oli saksalainen pasifisti, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1927.
Tausta ja elämä

Ludwid Quidden elämää sävytti elämä neljän eri saksalaisen yhteiskuntajärjestelmän alaisuudessa. Aluksi, vuoteen 1890 saakka, rautakansleri Otto von Bismarck hallitsi yhteiskuntaa, ja sen jälkeen vuoteen 1918 Saksa oli henkilöitynyt Hohenzollernien keisarikuntaan. Sitten vuorossa oli 1918–1933 Weimarin tasavalta, ja lopulta vielä vanhuksena hän sai kokea natsi-Saksan ja Adolf Hitlerin yhteiskunnan. Hän lähti kuitenkin maanpakoon Sveitsiin melkein heti natsien noustua valtaan.
Ludwig Quidde syntyi hyvinvoivaan porvarilliseen kauppiasperheeseen ja vietti lapsuutena Bremenissä. Hän opiskeli historiaa, ja jo varhain hän aloitti aktiivisen toimintansa Saksan rauhanyhdistyksessä (Deutsche Friedensgesellschaft). Jo nuorena hän vastusti kansleri Bismarckin politiikkaa.
Vuonna 1894 hän julkaisi 17-sivuisen kirjasen Caligula. Eine Studie über römischen Caesarenwahnsinn, jossa oli 79 alaviitettä. Tässä lyhyessä esseessään hän käsitteli yhteneväisyyksiä Rooman keisarikunnan ja oman aikansa välillä. Kirjoittaja löysi paljon yhtäläisyyksiä keisari Caligulan ja Saksan keisari Vilhelm II:n välillä; molemmille oli tyypillisistä esimerkiksi megalomania. Kirjan jälkiseuraukset olivat tuhoisat, sillä hän oli vaatinut kirjasen julkaisua omalla nimellään. Quidde joutui luopumaan akateemisesta urastaan historioitsijana.
Quidden saatua rauhantyöstään Nobelin rauhapalkinnon vuonna 1927 oli itsestään selvää, ettei hän enää olisi voinut asua voimalla aseistuvassa natsihallinnon Saksassa. Hän lähti maanpakoon vuonna 1933 ja kuoli maanpakolaisuudessa Sveitsissä.
Keskeiset teokset

Caligula: Eine Studie über römischen Cäsarenwahnsinn. Leipzig, Wilhelm Friedrich, 1894.
Der erste Schritt zur Weltabrüstung. Berliini, Hensel, 1927.
European Militarism before the War, in World Tomorrow, 9 (lokakuu, 1926) 161–162.
The Future of Germany, in Living Age, 321 (huhtikuu 5, 1924) 635–638.
Recollections of a Stutterer, in Living Age, 328 (helmikuu 13, 1926) 360–363.
Die Schuldfrage. Berliini, Schwetschke, 1922.
Shall There Be a Germany Irredenta?, in Living Age, 302 (Syyskuu 6, 1919) 583–585.
Sollen wir annektieren? Denkschrift des Bundes Neues Vaterland. Berliini, 1915.
Taube, Utz-Friedebert, Ludwig Quidde: Ein Beitrag zur Geschichte des demokratischen Gedankens in Deutschland. Kallmünz über Regensburg, Lassleben, 1963.
Wehberg, Hans, ed., Ludwig Quidde: Ein deutscher Demokrat und Vorkämpfer der Völkerverständigung. Offenbach am Main, Bollwerk, 1948.
Lauhala

| Lauhala |
| --- | --- |
 Lauhala
 Koordinaatit: 62°5.322′N, 22°16.086′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Satakunta
Kunta:  Kankaanpää
Entinen kunta:  Honkajoki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  38970
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lauhala on kylä Kankaanpään Honkajoen pohjoisosassa Satakunnassa. Kylän läpi kulkee kantatie 44. Lauhalan läpi virtaa Paholuoma-niminen joki.
Linnuntietä kylästä on matkaa Jyllinkoskelle 0,9 kilometriä, Katkoon 3,8 km, Vakkurinkylään 3,8 km ja Perä-Hyyppään 7,4 km. Kaksi viimeisenä mainittua sijaitsevat Kauhajoella.
Lauhalan postinumero on 38970.
Aiheesta muualla

Lauhalan sijainti[vanhentunut linkki]
August Michael Schauman

August Michael Schauman (27. syyskuuta 1852 Helsinki – 30. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.
Schaumanin vanhemmat olivat professori, piispa Frans Ludvig Schauman ja Fredrika Kristina Gylich ja puoliso vuodesta 1886 Johanna Boman (k. 1937). Schauman tuli ylioppilaaksi 1872 ja suoritti oikeustutkinnon 1879. Hän tuli Suomen sotakomissariaatin kanslistiksi 1870 ja Porvoon oikeusneuvosmieheksi 1883. Porvoon pormestarina Schauman toimi 1895–1915, joskin hän oli virasta erotettuna 1903–1906. Hän toimi Porvoossa myös Yhdyspankin konttorin hallituksessa. Schauman edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1885 ja 1894.
Schaumanin veli oli virka- ja valtiopäivämies Karl Frans Johan Schauman.
Autoalan pätevöitymisohjelma

Ohjelman logo.
Autoalan pätevöitymisohjelma (APO) on ammatillinen täydennyskoulutusohjelma, joka rakennetaan työntekijän ja työnantajan tarpeiseita lähtien. APO-ohjelman avulla autoala pystyy vastaamaan jatkuvasti kehittyvän tekniikan haasteisiin ja ylläpitämään ja kehittämään työntekijöiden ammattitaitoa.
APO on sertifioitu näyttötutkintojärjestelmä. APO-koulutusta tarjoavat ja -tutkintoja vastaanottavat oppilaitokset auditoidaan säännöllisesti.
APO-koulutuksessa on neljä kehityspolkua: mekaanikon kehityspolku, myynnin ja asiakaspalvelun kehityspolku, esimiehen ja teknisen palvelun kehityspolku sekä liikkeenjohdon kehityspolku. Koska kyse on näyttötutkinnoista, myös muualla opittuja asioita pystyy hyödyntämään ja muun muassa maahantuojien järjestämä koulutus tukee APO-tutkinnon suorittamista.
Valtaosa autoalan aikuiskoulutuksesta toteutetaan APO:n avulla. APO oppilaitoksia on vuoden 2021 alusta alkaen yhteensä 17 eri puolilla Suomea.
Aiheesta muualla

APO:n virallinen sivusto.
Luettelo Luhangan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Luhangan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Luhangan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki | Luhangan kesäkirkon sisäänkäynnin vieressä, Mämminiementie 6 |  | 61.7985°N, 25.7039°E |  | 1966 |  |  |
| Reethin kirkon muistomerkki | Vanha hautausmaa, Mämminiementie 9 (karttalinkki likimääräinen) |  | 61.7993°N, 25.7037°E |  | 1956 |  |  |
| Sotiinlähdön 1939 ja 1941 muistomerkki | Tammijärven seurantalon läheisyydessä, Salmenkyläntie 15 | Tammijärvi | 61.8339°N, 25.801°E |  | 1981 |  |  |
| Vapaussodassa kaatuneiden muistomerkki | Vanha hautausmaa, lähellä Ånäsin taloa, Mämminiementie 9 (karttalinkki likimääräinen) |  | 61.7993°N, 25.7015°E |  |  |  |  |
| Älä itke äitini, sankarihautojen muistomerkki | Luhangan sankarihautausmaa, Mämminiementie 9 |  | 61.7993°N, 25.7045°E | Mikkola, PaavoPaavo Mikkola | 1952 |  |   |
Australian vyörypilvi

Australian vyörypilvi lähellä Burketownia
Australian vyörypilvi on vyörypilveä muistuttava pilvimakkara, joka syntyy toisin kuin tavalliset vyörypilvet irrallisena järjestelmänä. Sen syntymiselle soveliaat olosuhteet on Pohjois-Australiassa Carpentarianlahdella. Siellä tästä itsenäisestä vyörypilvestä voi tulla tuhat kilometriä pitkä ja 1-2 km korkea, ja se voi liikkua 40 km/h nopeudella. Purjelentäjät käyttävät Australian vyörypilveä  eräänlaiseen surffaamiseen pysytellen sen nousuliikkeen kohdalla.
Aiheesta muualla

Aerial Video Australia
DropBears.com
ABC Australia
Cloud Appreciation Society (Arkistoitu – Internet Archive)
August Malm

August Reinhold Malm (21. syyskuuta 1839 Tenhola – 4. kesäkuuta 1918 Tammisaari) oli suomalainen rautaruukkien isännöitsijä, virkatalojen tarkastaja, maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies.
August Malmin vanhemmat olivat kestikievarin pitäjä, jahtivouti Stephan Malm ja Maria Mandell ja puoliso Hilda Kristina Rautell. Malm opiskeli 1859–1861 Filipstadin vuorikoulussa Bergslagenissa Ruotsissa ja toimi sitten isännöitsijänä monessa eri rautaruukissa. Hän muutti 1863 töihin Isonkyrön Orisbergin ruukille ja 1864 Oravaisten ruukille. Kimon ruukin isännöitsijä Malm oli 1864–1868. Hänestä tuli myös 1868 toimintansa aloittaneen Oravaisten kunnallislautakunnan esimies. Euraan muutettuaan Malm toimi isännöitsijänä Kauttuan ruukilla ja 1870 hänet valittiin Euran kunnan esimieheksi.  Vuonna 1873 Malm osti säteritilan Karunasta, jonka kunnallislautakunnan jäsen hänestä tuli 1875. Vuonna 1878 Malm siirtyi vt. virkatalojen tarkastajaksi Turun ja Porin lääniin ja vuonna 1881 hänet nimitettiin virkatalojen tarkastajaksi Vaasan lääniin. Hän oli myös läänin maanviljelysseuran sihteeri 1889–1905, samoin kuin muun muassa  metsätalouden kehittämisen kannalta tärkeän yksityismetsäkomitean jäsen 1897–1899.
August Malm oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Valtiopäivillä hän oli pankkivaliokunnan jäsen.
Myös August Malmin pojasta Evert Malmista tuli maanviljelysneuvos ja maatalouden kehittäjä.
Linderhof

Linderhofin linna, pääjulkisivu
Linderhofin linna etelästä
Linderhof (saks. Schloss Linderhof) on lähellä Ettalin kylää Luoteis-Baijerissa Saksassa sijaitseva 1800-luvun linna. Se on pienin niistä kolmesta linnasta, jotka Baijerin kuningas Ludvig II rakennutti.
Näkymä pohjoisesta, Musiikkipaviljongilta Venuksen temppelille
Rakennushistoria

Palatsin varsinaiset rakennustyöt alkoivat eteläsiiven rakentamisella vuonna 1874 ja päättyivät vuonna 1878. Linnaa rakennettiin kuudessa eri vaiheessa, joista ensimmäinen oli vuonna 1790 rakennetun kuninkaallisen metsästysmajan laajennus vuosina 1869-1870 itäsiiveksi ja sen jälkeen länsisiiven rakentaminen vuonna 1871. Yhtenäinen julkisivu rakennettiin vuonna 1873. Neliönmuotoinen palatsirakennus on saanut selviä vaikutteita Petit Trianonista.
Arkkitehtina toimi hoviarkkitehti Georg Dollman (1830-1895) ja sisustuksen suunnittelivat teatteripukusuunnittelija Franz Seitz (1817-1883), arkkitehti Eugen Drollinger (1858-1930), lavastussuunnittelija Christian Jank (1833-1889), arkkitehti Julius Hoffman (1840-1896) sekä kuvataiteilijat August Spieß (1841-1923), Adolph Seder, Franz Stulberger, Franz Brochier, Franz Windmann ja Philipp Perron (1840-1907).
Linderhof sai nimensä sen paikalla maatilaa pitäneen Linderin perheen mukaan. Se on ainoa Ludvig II:n kolmesta linnasta joka ehti kokonaan valmistua, ja se on myös ainoa jossa hän asui pitempiä aikoja. Parhaimmillaan linnaa rakensi 180 työntekijää.
Vuosina 1885-1886 linnan keskeisintä osaa, kuninkaan makuuhuonetta, laajennettiin pohjoiseen. Tämä vaati laajaa uudelleen rakentamista ja uuden pohjoisen julkisivun keskiosan. Kuningas Ludvig II:n kuoltua vuonna 1886, palatsiin, joka oli nyt kooltaan 30 x 27 metriä, ei tehty enää lisäyksiä. Hän ei ehtinyt nähdä uuden makuuhuoneensa valmistumista.
Sisustus

Linderhofin linnan ranskalaistyylinen barokkia ja rokokoota yhdistelevä sisustus on ylenpalttinen, jossa on käytetty runsain määrin jalopuuparkettilattioita, puuintarsiaa, puukaiverruksia, Meissenin posliinia, marmoria, kultauksia, seinä- ja kattomaalauksia, peilejä, kristallikruunuja, mittatilaustyönä kudottuja ja kirjottuja tekstiilejä, samettia sekä silkkiä. Suurta makuuhuonetta ympäröivät symmetrisesti kaksi pientä kulmakabinettia, samankokoiset ovaalinmuotoiset ruokasali ja työhuone, kaksi pientä salonkia sekä kaksi gobeliini-salonkia.
Ruokasalissa on erikoinen hissipöytä, joka lasketaan alakertaan uutta kattausta varten ja nostetaan jälleen ruokasaliin, jossa kuningas nautti ateriansa mieluiten hyvässä seurassa. Ellei seuralaisia ollut, hän seurusteli mielikuvitusystävien kuten Madame de Maintenonin, Madame de Pompadourin, Madame du Barryn tai Ludvig XIV:n ja Ludvig XV:n kanssa, joille katettiin omat lautaset.
Makuuhuoneen suunnitelmissa käytettiin esikuvana makuuhuonetta Residenz-palatsissa Münchenissä, jonka oli suunnitellut François de Cuvilliés (1695-1768) Ludvigin esi-isä Baijerin vaaliruhtinas, keisari Kaarle VII:lle (1697-1745). Vastaanottohuoneen esikuvana käytettiin Juste-Aurèle Meissonier'n (1695-1750) prinsessa Sartorinskille tekemää kabinettia, joka on kuvattu teoksessa "Oeuvres d’architecture", julkaistu Pariisissa vuonna 1736. Ludvig II:lla oli tämä teos kirjastossaan.
Puisto

Linnan ikkunoista avautuu näkymä laakson barokkipuistoon, johon johtaa porrastettu vesiputous vuorelta linnan takaa ja vastakkaisella puolella kohoaa portaikko korkealle mäelle rakennetulle Venuksen temppelille. Hoviylipuutarhuri Carl Joseph von Effnerin (1831-1884) vuonna 1874 suunnittelema puisto valmistui vuonna 1880. Puistossa on mm. tekoluola tippukivineen ja järvineen, maurilainen huvimaja ja marokkolainen talo. Linderhofin linnan puistoa pidetään erittäin onnistuneena ranskalaisen renessanssi- ja barokkipuutarhan, 1700-luvun muotopuutarhan sekä englantilaisen maisemapuiston yhdistelmänä.
Puisto > Venusluola

Venusluolan suunnitteli Wagnerin Tannhäuser-oopperan ja Caprilla sijaitsevan Sinisen luolan innoittamana sekä Richard Wagnerin ohjeitten mukaisesti lavaste- ja maisemataiteilija August Dirigl vuonna 1875. Sen rakennutti hoviarkkitehti Georg Dollman vuosina 1876-1877 puistossa sijaitsevaan rinteeseen.
Luola on rakennettu 1,7 m paksuisista kalkkikivimurske muureista ja tuettu kivi- tai valurautaisilla pilareilla. Sisään- ja uloskäyntialueen yli ulottuu kivimurske kaariholvi ja pääluolassa on laaja tiiliholvaus. Ulkopuolelta holvi tiivistettiin tervalla ja peitettiin maalla. Sisäpuolella näkyvä kuori on tehty säkkikangas- tai rautaverkkoon kiinnitetystä kipsistä. Tippukivimuodostelmien aikaansaamiseksi osa kipsistä valutettiin tai kipsiin kostutettu kangas laskostettiin taitavasti. Pinnat on maalattu ja osittain päällystetty kiilteellä, jolloin saadaan aikaan säihkyvä ja kiiltävä vaikutelma yhdessä vaihtuvan värivalaistuksen kanssa.
Venusluolassa on värillinen kaarilamppuvalaistus, johon saatiin sähkö vuosina 1878-1881 Siemens-Schuckertin vuonna 1876 valmistaman 12 dynamon avulla. Punaiseksi valaistuna tila oli Venusluola ja sinisellä valaistuna Grotta Azzurra. Höyryturbiinisähkölaitos oli maailman ja Baijerin ensimmäisiä. Lisäksi luolassa oli vesiputous, luolan ilma ja järven vesi voitiin lämmittää ja luoda siihen aallokko koneen avulla. Kosteusvaurioista jo 1890-luvulta asti kärsinyttä luolaa on jouduttu vahvistamaan 1960-luvulla ja sitä on peruskorjattu vuodesta 2015 lähtien. Muun muassa koko ulkopuolinen katto joudutaan uusimaan ja luolan korjaus valmistuu vuonna 2025.