stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuoden 1967 miehittämättömistä avaruuslennoista
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
Russian Space Web
Jonathan McDowellin avaruussivusto
NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuosi 1966 | Miehittämätön avaruustoiminta | Seuraaja: Vuosi 1968 |
NHL-kausi 1989–1990

| NHL-kausi 1989–1990 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  73.
Joukkueiden määrä:  21
Mestari:  Edmonton Oilers
Pistepörssin voittaja:  Wayne Gretzky
Runkosarjan arvokkain pelaaja:  Mark Messier
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Bill Ranford
  ← 1988–1989 :  1990–1991 → 
NHL-kausi 1989–1990 oli järjestyksessään 73. 21 joukkuetta pelasi 80 ottelun runkosarjan. Stanley Cup -mestaruuden voitti jälleen kerran Edmonton Oilers, joka loppuottelusarjassa voitti 4–1 Boston Bruinsin. Oilersille mestaruus oli 5. seitsemän vuoden sisällä, nyt ilman Wayne Gretzkyä. Mark Messier olikin nyt Oilersin keulahahmo ja paras pistemies.
Pistepörssi

| Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Wayne Gretzky | Los Angeles Kings | 73 | 40 | 102 | 142 |
| Mark Messier | Edmonton Oilers | 79 | 45 | 84 | 129 |
| Steve Yzerman | Detroit Red Wings | 79 | 62 | 65 | 127 |
| Mario Lemieux | Pittsburgh Penguins | 59 | 45 | 78 | 123 |
| Brett Hull | St. Louis Blues | 80 | 72 | 41 | 113 |
| Bernie Nicholls | Los Angeles Kings/ New York Rangers | 79 | 39 | 73 | 112 |
| Pierre Turgeon | Buffalo Sabres | 80 | 40 | 66 | 106 |
| Pat LaFontaine | New York Islanders | 74 | 54 | 51 | 105 |
| Paul Coffey | Pittsburgh Penguins | 80 | 29 | 74 | 103 |
| Joe Sakic | Quebec Nordiques | 80 | 39 | 63 | 102 |
Luulajan hiippakunta

| Luulajan hiippakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Uskontokunta:  Ruotsin kirkko
Piispanistuin:  Luulaja
Tuomiokirkko:  Luulajan tuomiokirkko
Piispa:  Åsa Nyström
Perustettu:  1904
 
 Svenska kyrkan - Luleå stift 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luulajan hiippakunta (ruots. Luleå stift) on yksi Ruotsin kirkon 13 hiippakunnasta. Se on muodostettu vuonna 1904 Härnösandin hiippakunnasta.
Luulajan tuomiokirkko
Maantieteellisesti Luulajan hiippakunta on Ruotsin kirkon hiippakunnista suurin, ja se koostuu Västerbottenin ja Norrbottenin lääneistä. Hiippakunta on jaettu 68 seurakuntaan ja ne 63 pastoraattiin. Keskuspaikka on Luulajan kaupunki. Luulajan tuomiokirkko, vuodelta 1893 on nuorin Ruotsin kirkon tuomiokirkoista. Hiippakuntakanslia, joka sijaitsee tuomiokirkon vieressä, sijaitsee vuonna 1888 valmistuneessa talossa.
Hiippakunnassa on merkittäviä kielivähemmistöjä. Ruotsinkielisen toiminnan lisäksi sillä on suomenkielistä, meänkielistä ja saamenkielistä toimintaa.
Hiippakunnan nykyisenä piispana toimii Åsa Nyström.
Vuoden 2017 lopussa hiippakunnan alueella asui 519 434 henkilöä, joista 367 596 eli 70,8 prosenttia oli Ruotsin kirkon jäseniä.
Rovastikunnat

Luulajan hiippakunnan rovastikunnat ovat:
Etelä-Västerbottenin rovastikunta
Skellefteån rovastikunta
Piitimen rovastikunta
Luulajan rovastikunta
Etelä-Lapin rovastikunta
Pohjois-Norrbottenin rovastikunta
Piispat

1904–1937: Olof Bergqvist
1937–1956: Bengt Jonzon
1956–1966: Ivar Hylander
1966–1980: Stig Hellsten
1980–1986: Olaus Brännström
1986–1993: Gunnar Weman
1993–2002: Rune Backlund
2002–2018: Hans Stiglund
2018– Åsa Nyström
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut[vanhentunut linkki]
NForce 790i

nForce 790i on Nvidian emolevypiirisarja. Nvidia lanseerasi piirisarjan maaliskuussa 2008.
Piirisarja tukee Intelin 45 nanometrin valmistustekniikalla tehtäviä kaksi- ja neliytimisiä suorittimia Socket 775 -liitännällä.
Piirisarja tukee Nvidian 3way SLI -tilaa, jonka ansiosta rinnakkain voi liittää jopa kolme näytönohjainta. Piirisarja tukee EPP 2.0 tekniikan avustuksella DDR3-muisteja aina 1 000 MHz kellotaajuuteen asti (2000 DDR).
Piirisarja tukee kuutta SATA-liitäntää, kahta gigabitin verkko-ohjainta, kymmentä USB 2.0 -porttia, kahta PATA-liitäntää ja HD-ääniominaisuuksia.
Piirisarja tukee kolmea PCI-E ohjainta joista kaksi on PCI-E 2.0 määritelmän mukainen ja yksi 1.1 määritelmän mukainen. Kaikki PCI-E ohjaimet toimivat täydellä X16 siirtonopeudella. MCP piiri tukee yhtä 8x nopeudella ja neljää x1 nopeudella toimivaa PCI-E liitäntää.
Piirisarja tukee 400 MHz väylätaajuudella toimivia suorittimia. Neloskellotuksen vuoksi todellinen väylätaajuus on 1600 MHz.
Erona edellisen sukupolven nForce 780i piirisarjaan 790i tukee 1600 MHz tehollisella kellotaajuudella toimivia suorittimia edellisen sukupolen piirisarjan tukiessa 1333 MHz tehollisella kellotaajuudella toimivia suoritimia. 790i tukee myös DDR3 muisteja jota 780i ei tue.
NHL-kausi 1990–1991

| NHL-kausi 1990–1991 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  74.
Joukkueiden määrä:  21
Mestari:  Pittsburgh Penguins
Pistepörssin voittaja:  Wayne Gretzky
Runkosarjan arvokkain pelaaja:  Brett Hull
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Mario Lemieux
  ← 1989–1990 :  1991–1992 → 
Kausi 1990-1991 oli National Hockey Leaguen historian 74. kausi. Sarjaan kuului 21 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 80 ottelua. Stanley Cupin voitti Pittsburgh Penguins, joka saavutti historian ensimmäisen mestaruutensa.
Loppuottelussa Penguins voitti Minnesota North Starsin otteluvoitoin 4-2. Minnesota North Stars oli ensimmäinen Norris Division joukkue, joka nousi finaalipeleihin asti. Sarjassa pelattiin ennätykselliset 92 playoffs-ottelua.
Pistepörssin voitti Wayne Gretzky, joka tuolloin pelasi Los Angeles Kings-joukkueessa, 163 pisteellä (41 maalia + 122 syöttöpistettä).
Pistepörssi

| Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Wayne Gretzky | Los Angeles Kings | 78 | 41 | 122 | 163 |
| Brett Hull | St. Louis Blues | 78 | 86 | 45 | 131 |
| Adam Oates | St. Louis Blues | 61 | 25 | 90 | 115 |
| Mark Recchi | Pittsburgh Penguins | 78 | 40 | 73 | 113 |
| John Cullen | Pittsburgh Penguins/ Hartford Whalers | 78 | 39 | 71 | 110 |
| Joe Sakic | Quebec Nordiques | 80 | 48 | 61 | 109 |
| Steve Yzerman | Detroit Red Wings | 80 | 51 | 57 | 108 |
| Theoren Fleury | Calgary Flames | 79 | 51 | 53 | 104 |
| Al MacInnis | Calgary Flames | 78 | 28 | 75 | 103 |
| Steve Larmer | Chicago Blackhawks | 80 | 44 | 57 | 101 |
Buen Consejo (1762)

| Buen Consejo |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Genova
Palveluskäyttöön:  1761
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 8. heinäkuuta 1772
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 203 t (arqueo)
Pituus:  51,21 m
Leveys:  13,11 m
Syväys:  6,55 m
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 26 × 18 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 28 × 12 naulan tykkiä Puoli- ja etukansi: 8 × 6 naulan tykkiä
Buen Consejo (Nuestra Señora del Buen Consejo) oli Espanjan laivaston vuonna 1761 ostama rahtialus, joka muutettiin kaksikantiseksi 62-tykkiseksi linjalaivaksi.
Hankinta

Alus oli alun perin Genovassa valmistettu rahtialus, jonka Espanja osti 18. marraskuuta 1761. Alus muutettiin Espanjassa sotalaivaksi.
Palvelus

Vuonna 1762 alus oli Cádizissa päällikkönään Juan Antonio Cordero. Se huollettiin alkuvuodesta 1763 Cádizissa ja suojasi huhtikuussa sotilaita ja tarvikkeita kuljettaneen saattueen Veracruziin päällikkönään Joaquín de Olivares y Centeno. Alus palasi 16. elokuuta 1764 Cádiziin, mistä se lähti 15. maaliskuuta 1765 Filippiineille päällikkönään Juan de Casens. Matkalla alus pysähtyi 25. maaliskuuta Kanariansaarilla ja 21. toukokuuta Rio de Janeirossa, missä se huollettiin ja kunnostettiin. Alus jatkoi 12. lokakuuta matkaa Rio de Janeirosta ja kiersi 18. lokakuuta Hyväntoivonniemen. Alus saapui 21. joulukuuta Port Louisiin, missä se oli 2. toukokuuta 1766 saakka. Alus jatkoi matkaa Ile de Bourbonin ja Jaavan kautta Caviteen, jonne se saapui 9. elokuuta 1766.
Alus lähti 11. helmikuuta 1767 Manilasta Jaavan, Hyväntoivonniemen, Azorien ja Ascensionin kautta Cádiziin, jonne se saapui 15. heinäkuuta 1767. Satamaan saapuneella aluksella oli 35 kuollutta ja 176 sairasta miestä. Alus lähti 28. tammikuuta 1768 Cádizista Filippiineille. Matkalla alus vieraili Acehissa, Malakassa ja Bataviassa, missä se viipyi puoli vuotta. Alus saapui 8. heinäkuuta 1769 Manilaan.
Alus saattoi 23. tammikuuta 1770 Manilasta 30-tykkisen Venuksen kanssa lähes sataa jesuiittaa kuljettanutta rahtialusta Cádiziin, jonne se saattue saapui  8. elokuuta 1770. Alus suojasi 29. toukokuuta 1772 Cádizista Córdovan laivastossa saattueen Veracruziin päällikkönään Julián Antonio de Urcullu. Alus haaksirikkoutui 8. heinäkuuta 1772 Stoney Bayssä Anguillassa ilman tappioita.
Netta Walldén

Netta Walldén (s. 22. huhtikuuta 1973 Orivesi) on suomalainen kirjailija sekä äidinkielen ja kirjallisuuden lehtori. Hän on kirjoittanut muun muassa Rubenin tutkimuksia -lastenkirjasarjaa.
Ura

Walldén on opiskellut Tampereen yliopistossa muun muassa suomen kieltä, kirjallisuutta ja tiedotusoppia sekä markkinointia ja luovaa kirjoittamista Kriittisessä Korkeakoulussa. Ennen opettajaksi ryhtymistä hän työskenteli muun muassa UPM Kymmenen palveluksessa. Walldénin tekstejä on palkittu Pirkanmaan kirjoituskilpailussa, vuonna 2007 proosasarjassa ja vuonna 2008 lyriikkasarjassa.
Vuonna 2011 ilmestyi Walldénin esikoisteos ja Rubenin tutkimuksia -kirjasarjan ensimmäinen osa, Ruben ja rouva Mallamudin tapaus. Sarjassa 11-vuotias Ruben tutkii sisarensa kanssa outoja tapahtumia kotipaikassaan Saarnilaaksossa. Walldén inspiroitui kirjoittamaan kirjan Elliott Smithin kappaleen ”Waltz #2” myötä, ja kirjan alussa onkin lainaus kappaleesta. Teos oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana vuonna 2012.
Vuonna 2012 ilmestyi sarjan toinen osa, Ruben ja Harman kartano. Kolmas osa, Ruben ja ratikkaralli (2013), palkittiin joulukuussa 2013 Lounais-Suomen Kirjailijoiden joka toinen vuosi jakamalla Anni Polva -palkinnolla. Sarjan neljäs osa Ruben ja kadonneet karaatit ilmestyi tammikuussa 2015. Myös se oli ehdolla LukuVarkaus-palkinnon saajaksi. Ruben-teokset on kuvittanut Laura Valojärvi.
Walldén toimitti yhdessä Hanna van der Steenin kanssa Anni Nykäsen kuvittaman, nuorille suunnatun kokoelmateoksen Mikä moka!, joka ilmestyi lokakuussa 2013.
Walldén on Suomen Nuorisokirjailijat ry:n puheenjohtaja. Hän on ollut myös Lukukeskuksen hallituksen jäsen. Walldén asuu Helsingissä.
Teokset > Rubenin tutkimuksia -sarja

Ruben ja rouva Mallamudin tapaus.  (Kuvitus: Laura Valojärvi)  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-37465-8.
Ruben ja Harman kartano.  (Kuvitus: Laura Valojärvi)  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39222-5.
Ruben ja ratikkaralli.  (Kuvitus: Laura Valojärvi)  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39901-9.
Ruben ja kadonneet karaatit.  (Kuvitus: Laura Valojärvi)  Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-40871-1.
Teokset > Muut

Mikä moka!.  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39915-6.
Kissa nimeltä Kent.  Karkkila:  Mäkelä, 2016.  ISBN 978-951-883-807-7.
Aiheesta muualla

Walldén, Netta Kirjasampo.fi.
Charles Augustin Sainte-Beuve

Charles Augustin Sainte-Beuve.
Charles Augustin Sainte-Beuve (23. joulukuuta, 1804 Boulogne-sur-Mer – 13. lokakuuta, 1869 Pariisi) oli kirjallisuuskriitikko, Ranskan akatemian jäsen ja yksi oman aikansa Ranskan kirjallisuuden vaikutusvaltaisimmista hahmoista.
Teokset

Tableau de la poésie française au seizième siècle (1828)
Vie, poésies et pensées de Joseph Delorme (1829)
Les Consolations (1830) (runoja)
Volupté (1835) (romaani)
Port-Royal (1840–1859)
Les Lundis (1851–1872)
Causeries du lundi (1851–1862)
Nouveaux Lundis (1863–1870)
Sananen metodistani, teoksessa Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Anna-Maria Tallgren, WSOY 1934
Aiheesta muualla

Charles Augustin Sainte-Beuve Gutenberg-projektissa
What Is a Classic? Bartleby.comissa
Chelonoidis guntheri

| Chelonoidis guntheri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Maakilpikonnat Testudinidae
Suku::  Chelonoidis
Laji::  guntheri
Kaksiosainen nimi
 Chelonoidis guntheri  (Baur, 1889) 
Synonyymit
 Chelonoidis niger guntheri 
Katso myös
   Chelonoidis guntheri Wikispeciesissä   Chelonoidis guntheri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chelonoidis guntheri on maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnalaji.  Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Koiraan kilven halkaisija voi olla yli 120 cm, naaraan yli 90 cm. Tämän lajin kilpikonnilla on kahdenlaisia kilpiä: toiset ovat litteitä, toisten selässä on korkea kupu.
Sitä tavataan yhdellä Galápagossaarista,  nimeltään Isabela, ja siellä Sierra Negra -tulivuoren rinteillä. Niitä elää sekä lehtimetsissä että ikivihreissä metsissä, kuivilla ruohikoilla, viljelysmailla ja vieraslajien muodostamissa kasvustoissa. Ne syövät vaihtelevaa kasvisruokaa. Korkeakupuiset syövät pääosin matalia kasveja, mutta litteäkupuiset voivat kurkotella pensaisiin. Naaras munii kerralla 6–11, joskus jopa 17 munaa. Nuoret yksilöt pysyttelevät alavilla mailla, mutta 10–15-vuoden iässä ne muuttavat ylemmäs vuorenrinteelle.
On arviotu, että ihmisen saapumista Chelonoidis guntheri -kilpikonnia oli 71 000 kappaletta, mutta 1970-luvulla enää 300–500. Uhanalaisuuden syinä ovat kerääminen ravinnoksi, elinympäristön tuhoaminen ja ihmisen mukanaan tuomat haitalliset vieraslajit kuten vuohet, siat, koirat ja jyrsijät.
Jättiläiskilpikonnia salametsästetään edelleen Galápagossaarten kansallispuistossa. Vuonna 2022 löytyi neljän Chelonoidis guntheri -kilpikonnan jäänteet, edellisenä vuonna viidentoista. Jäljistä päätellen eläimet oli tapettu syötäviksi.
Chelonoidis porteri

| Chelonoidis porteri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Maakilpikonnat Testudinidae
Suku::  Chelonoidis
Laji::  porteri
Kaksiosainen nimi
 Chelonoidis porteri  Rothschild 1903 
Synonyymit
 Testudo porteri  Geochelone nigra porteri 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chelonoidis porteri on maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnalaji.  Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Koiraan kilven halkaisija voi olla 115 cm, naaraan noin 95 cm. Se on aktiivinen päiväsaikaan, jolloin se etsiskelee ruokaa ja levähtää välillä lätäköissä tai korkean ruohon suojissa. Se syö monipuolista kasvisravintoa, johon on alkanut kuulua myös vieraslajien marjoja ja hedelmiä kuten guavaa ja karhunvatukkaa. Myös raadot kuuluvat sen ruokavalioon.
Noin 77 % Chelonoidis porteri -lajin kilpikonnista muuttaa säännöllisesti noin 10 km matkan alueelle, jossa on tarjolla rehevintä kasvillisuutta. Tätä vuosimuuttoa sääntelee sadekausien vaihtelu. Muissa yksilöissä on joitakin, jotka vaeltelevat ilman säännöllistä rytmiä, tutkien opportunistisesti aivan uusia alueita.
Chelonoidis porteri -lajin kilpikonnia tavataan Galápagossaariin kuuluvan Santa Cruzin lounaisosassa. Saarella pysähtyneet merimiehet ja myöhemmin uudisasukkaat käyttivät kilpikonnia ravinnokseen. Ihmisen mukana saarelle tulleet vuohet ja aasit ovat myös muokanneet kasvillisuutta ja siten haitanneet näiden kilpikonnien menestymistä.
Koiraat taistelevat puremalla, sihisemällä ja tönimällä toisiaan kilvillään. Myös naaraat käyttäytyvät aggressiivisesti vallatessaan parhaita pesimäpaikkoja. Pesimäkausi alkaa parinvalinnalla helmi–maaliskuussa. Naaras munii kuivalle alankoalueelle toukokuussa 7–21 munaa, jotka kuoriutuvat 110–250 päivän kuluttua. Chelonoidis porteri -kilpikonnat voivat elää ainakin 175-vuotiaiksi.
Myllärit

| Myllärit |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1992–2011
Tyylilaji:  folk rock
Kotipaikka:   Petroskoi, Karjala
Laulukieli:  karjala, suomi, venäjä
Jäsenet:  Aleksandr "Deda" Bukadorov   Leo Sevets   Andrew Lukin   Roman Eršihin   Andrei Brazevitš   Sergei Zobnev  
Levy-yhtiö:  BOXco   Myllarit Center  
Aiheesta muualla
myllarit.ru
Myllärit on kansanmusiikkiyhtye Petroskoista, Karjalan tasavallan pääkaupungista Äänisen rannoilta.
Historia

Yhtyeen tyyliksi on muodostunut perinteisten Vienan, Aunuksen ja Laatokan seudun karjalaisten ja venäläisten kansanlaulujen esittäminen eräänlaisina nykyaikaisina sovituksina. Ohjelmistossa on myös suomen kielen Inkerin murteella laulettuja inkeriläisiä sävelmiä. Yhtye sanoo sovittamansa vanhat kansansävelet perinteitä kunnioittaen, mutta nykypäivää ajatellen. Äänimaailmassa onkin havaittavissa aineksia myös rockista, jazzista ja maailmanmusiikista.
Yhtye esiintyy pääasiassa rock-henkisillä klubeilla ja kansanmusiikki- ja maailmanmusiikkifestivaaleilla Suomessa, mutta on kierrellyt myös muualla maailmalla, muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Myös kotimaataan Venäjän federaatiota kokoonpano on kiertänyt Siperiaa myöten.
Ensilevynsä Eta Pravda -yhtye levytti Suomessa vuonna 1997. Tuottajana toimi Värttinä-yhtyeen Sari Kaasinen.
Yhtyeen jäseninä ovat olleet muun muassa Aleksandr ”Deda” Bukadorov, viulisti Tatjana Umnjakova, myös Talvisovat-yhtyeessä vaikuttanut jouhikko- ja kanteletaituri Leo Sevets, Andrew Lukin, Roman Eršihin, Andrei Brazevitš sekä Tihvinästä lähtöisin oleva Sergei Zobnev.
Aiemmin yhtyeen johtohahmona toimi pitkään Talvisovat-yhtyeessä vaikuttanut Arto Rinne, joka tiettävästi lähti yhtyeestä, koska muut jäsenet eivät halunneet esittää kansanlauluja kullekin alueelle ominaisella murteella.
Kokoonpano

Aleksandr "Deda" Bukadorov
Leo Sevets
Andrew Lukin
Roman Eršihin
Andrei Brazevitš
Sergei Zobnev
Julkaisut

From St. Petersburg (1993)
Eta Pravda (1997)
In the Light of a White Night (1999)
A Voi Voi! (2000)
Десятая весна (2002)
Saaren Synty (2004)
Metsolan Kuningas (2005)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
NGC 1

| NGC 1 |
| --- | --- |
 NGC 1 kuvassa keskellä, sen alapuolella on NGC 2.
Epookki J2000
Tähdistö:  Pegasus
Rektaskensio:  00 07 15.85
Deklinaatio:  +27 42 29.02
Tyyppi:  SAbc C
NGC 1 (tai GC 1, UGC 57, PGC 564 tai Holm 2a) on Sbc-tyypin kierteisgalaksi. Se sijaitsee noin 210–215 miljoonan valovuoden päässä Pegasuksen tähdistössä. Heinrich d'Arrest löysi sen 30. syyskuuta vuonna 1861, siitä teki havainnon myös myöhemmin 20. elokuuta 1873 Lawrence Parsons.
Aiheesta muualla

The galaxy NGC 1 In-The-Sky.org. Viitattu 3.1.2019 (englanniksi).
Hubl, Bernhard: NGC 1  +  NGC 2  +  IC 1 Astrophotography by Bernhard Hubl. Viitattu 3.1.2019 (englanniksi).
Chelonoidis hoodensis

| Chelonoidis hoodensis |
| --- | --- |
 Diego
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Maakilpikonnat Testudinidae
Suku::  Chelonoidis
Laji::  hoodensis
Kaksiosainen nimi
 Chelonoidis hoodensis  (Van Denburgh, 1907) 
Synonyymit
 Chelonoidis niger hoodensis 
Katso myös
   Chelonoidis hoodensis Wikispeciesissä   Chelonoidis hoodensis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chelonoidis hoodensis on maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Koiraan kilven halkaisija voi olla noin 85 cm, naaraan noin 75 cm. Se on aktiivinen valoisaan aikaan, mutta lepää varjossa päivän kuumimpana jaksona.
Sitä tavataan 60 neliökilometrin alueella yhdellä Galápagossaarista nimeltään Española.
On arvioitu, että ennen ihmisen saapumista saarille Chelonoidis hoodensis -kilpikonnia oli 2400 kappaletta, mutta 1960-luvulla enää 14. Valaanpyytäjät saalistivat lähes 1700 yksilöä vuosina 1831–1868. 1900-luvun alussa vuohet muokkasivat elinympäristöä huonommin kilpikonnille sopivaksi.
1960-luvun lopulla kaikki jäljellä olevat Chelonoidis hoodensis -kilpikonnat, 12 naarasta ja kaksi koirasta, kerättiin tarhaan. Niiden joukkoon tuotiin San Diegon eläintarhasta koiras, joka sai nimekseen Diego. Se on nyt yli satavuotias, ja noin 40 % Chelonoidis hoodensis -populaatiosta on sen jälkeläisiä. Vuohien pitäminen Españolan saarella kiellettiin vuonna 1978. Chelonoidis hoodensis -kilpikonnia on palautettu luontoon noin 1900, ja niistä noin puolet on jäänyt henkiin. Ensimmäiset luonnossa syntyneet poikaset pitkään aikaan havaittiin vuonna 1990.
Niederhosenbach

| Niederhosenbach |
| --- | --- |
 vaakuna
 Niederhosenbach
 Koordinaatit: 49°48′N, 07°23′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Piirikunta:  Birkenfeld
Hallinto:  
 – Pormestari:  Helmut Hey
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,43 km²
Korkeus:  360 m
Väkiluku:  320
 – Väestötiheys:  43 as./km²
 
 www.niederhosenbach.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Niederhosenbach on kunta Birkenfeldin piirikunnassa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen väkiluku on 320 (2010).
Pormestari

Kunnan pormestari on vuodesta 2007 ollut Helmut Hey.
Aiheesta muualla

Kunnan sivusto Niederhosenbach.de
Birkenfeldin piirikunnan paikkakunnat
Abentheuer
Achtelsbach
Allenbach
Asbach
Baumholder
Bergen
Berglangenbach
Berschweiler bei Baumholder
Berschweiler bei Kirn
Birkenfeld
Bollenbach
Börfink
Breitenthal
Bruchweiler
Brücken
Buhlenberg
Bundenbach
Dambach
Dickesbach
Dienstweiler
Eckersweiler
Elchweiler
Ellenberg
Ellweiler
Fischbach
Fohren-Linden
Frauenberg
Gerach
Gimbweiler
Gollenberg
Gösenroth
Griebelschied
Hahnweiler
Hattgenstein
Hausen
Heimbach
Hellertshausen
Herborn
Herrstein
Hettenrodt
Hintertiefenbach
Hoppstädten-Weiersbach
Horbruch
Hottenbach
Idar-Oberstein
Kempfeld
Kirschweiler
Kronweiler
Krummenau
Langweiler
Leisel
Leitzweiler
Mackenrodt
Meckenbach
Mettweiler
Mittelreidenbach
Mörschied
Niederbrombach
Niederhambach
Niederhosenbach
Niederwörresbach
Nohen
Oberbrombach
Oberhambach
Oberhosenbach
Oberkirn
Oberreidenbach
Oberwörresbach
Reichenbach
Rhaunen
Rimsberg
Rinzenberg
Rohrbach
Rötsweiler-Nockenthal
Rückweiler
Ruschberg
Schauren
Schmidthachenbach
Schmißberg
Schwerbach
Schwollen
Sensweiler
Sien
Sienhachenbach
Siesbach
Sonnenberg-Winnenberg
Sonnschied
Stipshausen
Sulzbach
Veitsrodt
Vollmersbach
Weiden
Weitersbach
Wickenrodt
Wilzenberg-Hußweiler
Wirschweiler
Nettetal

| Nettetal |
| --- | --- |
 Krickenbeckin linna
 vaakuna
 Nettetal
 Koordinaatit: 51°20′N, 6°15′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Viersenin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,9 km²
Korkeus:  38 m
Väkiluku (2022)  (30.6.2022):  42 977
 – Väestötiheys:  512 as./km²
Postinumero:  41334
Suuntanumero(t):  02153, 02157, 02158
 
 www.nettetal.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nettetalin sijainti Viersenin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Nettetal on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se muodostettiin viidestä Netten jokilaaksossa sijaitsevasta kunnasta vuonna 1970. Sijainti Jülichin ja Gelren herttuakuntien rajaseudulla on leimannut alueen historiaa.