stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uruk
Historia

Urukin paikalla on arkeologisten kaivausten perusteella ollut asutusta mahdollisesti jo esihistoriallisella Ubaid-kaudella ennen vuotta 5000 eaa. Uruk perustettiin noin vuonna 4500 eaa. Uruk oli niin sanotulla Uruk-kaudella 4100–2900 eaa. Mesopotamian kasvavista kaupungeista suurin ja vaikutusvaltaisin, sen kaupan ja hallinnon keskus. Siitä ei kuitenkaan tiedetä paljoakaan, millä tavoin ja kuinka voimakkaasti kaupunki ympäröivää laajaa aluetta hallitsi.
Urukissa otettiin ensimmäisenä käyttöön moni korkeakulttuurin piirre, kuten kirjoitus, ja sinne rakennettiin myös ensimmäiset suuret porraspyramidit zikkuratit.
Varhaisella dynastisella kaudella 2900–2334 eaa. Urukin asema oli jo heikentynyt, vaikka se olikin yhä pääkaupunki, jossa useimmat tärkeimmistä dynastioista pitivät valtaistuintaan. Vuonna 2334 eaa. Akkad valloitti Sumerin, mutta kuningas Sargon säilytti kaupungin aseman merkittävänä. Kaupungin merkitys säilyi myös Ur-III-kaudella 2047–1750 eaa. ja koki jopa renessanssin muun Sumerin ohella. Urukin taantuminen alkoi vuonna 1750 eaa., kun elamilaiset valloittivat Sumerin. Kaupunki oli kuitenkin vielä voimissaan parthialaisella ajalla ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Urukia asutettiin yhtäjakoisesti noin vuoteen 300 jaa., jolloin se alkoi tyhjentyä asukkaista. Pyhiä kortteleita pidettiin kunnossa vielä 600-luvulle saakka kauan sen jälkeen kun monet muut Mesopotamian kaupungit oli jo hylätty. Uruk hylättiin kokonaan noin vuonna 630 arabivalloituksissa.
Kaupunki

Urukin kaupunginmuurit olivat ympärysmitaltaan 10 kilometriä. Legendan mukaan ne rakensi Gilgameš.
Uruk jakaantui kahteen kaupunginosaan, Inanna-jumalattaren mukaan nimettyyn Eannaan sekä Inannan isoisän Anun mukaan nimettyyn osaan. Eanna oli tuntemattomasta syystä erotettu vanhemmasta kaupungista muurilla. Kaupungissa oli useita suuria temppeleitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uruk Wikimedia Commonsissa
Eannan alue Uruk IV -kaudella
Veskilais

| Veskilais |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Hiidenmaa
Kunnat:  Hiidenmaan kunta
Koordinaatit:  58°57′49″N, 22°29′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Armi jõen valuma-alue
Tulojoki:  Armi jõgi
Laskujoki:  Armi jõgi
Järvinumero:  vee2045200
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  2 m
Rantaviiva:  3,817 km
Pinta-ala:  0,329 km²
Suurin syvyys:  1 m
Valuma-alue:  39,8 km²
Saaria:  1
 fiVeskilais 
Veskilais  on Virossa Hiidenmaalla Hiidenmaan kunnassa Laukan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 33 hehtaaria. Saaria on yksi, ja sen pinta-ala on 1,35 hehtaaria. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 2,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Sen lasku-uoma on Armioja, joka laskee Tammelaisin, Köönaaukin ja Kirikulahden kautta Itämereen. Järveen laskevat Armijõgi, Jaanigu kraavi ja pieniä ojia. Järven valuma-alueen laajuus on 40 neliökilometriä.
Järven suurin syvyys on noin metri. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja sen rannat ovat ruovikkoa ja matalaa metsämaastoa. Sen pohjoispäässä sijaitsee kaksi kiinteistöä, joille tulee tie Kärdlasta tulevalta tieltä.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistavat. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Valvelift

Audi Valvelift System (AVS) on Audin käyttämä venttiilien ajoitusta ja -nousua säätelevä järjestelmä. Se ensiesiteltiin 2.8 FSI-moottorissa syksyllä 2006 Lehdistötiedote.
Toimintaperiaate

Nokka-akselissa on kaksi eri profiilia, joiden valinta tapahtuu liikuttamalla akselissa olevaa osaa akselin suunnassa ohjaustapilla.
Vastaavia järjestelmiä

BMW Valvetronic
Toyota VVTL-i
Porsche Variocam Plus
Honda i-VTEC
Vesa Petäjä

Vesa Petäjä (s. 15. lokakuuta 1985 Espoo) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Kaudella 2018–2019 hän valmensi ensin Pelicansin A-nuoria, mutta siirtyi loppukaudesta vuonna 2019 Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen päävalmentajaksi. Petäjä on myös pelannut itsekin jääkiekkoa, mutta hän lopetti pelaamisen vuonna 2004.
Petäjä on toiminut kaudesta 2021–2022 lähtien jääkiekon SM-liigassa pelaavan Turun Palloseuran videovalmentajana.
Uruguayn viinit

Tannat-rypälelajikkeesta tehtyä viiniä.
Uruguayn viinejä on tuotettu yli 250 vuotta. Kaupallinen viininviljely alkoi Uruguayssa kuitenkin vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla, kaksisataa vuotta myöhemmin kuin Chilessä ja Argentiinassa. Viime vuosikymmeninä Uruguayn viinin maine ja markkinaosuus ovat tasaisesti kasvaneet maailman viinimarkkinoilla, vaikkakaan ei niin nopeasti kuin sen suuremmilla naapureilla. Uruguay oli vuonna 2008 Etelä-Amerikan neljänneksi suurin viinintuottajamaa 109 001 tonnin tuotannollaan.
Keskeisessä roolissa Uruguayn nousussa viinimarkkinoilla on ollut Tannat, vankka, tanniininen punainen rypäle. Aivan kuten Chilellä on Carmenere ja Argentiinalla Malbec, on Tannat noussut Uruguayn "omaksi" rypäleeksi.
Laatuluokitukset

Vino de calidad preferente (VCP), laatuviini. Viinit pitää valmistaa Vitis vinefera -lajikkeista ja ne on myytävä 75 cl pulloissa tai pienemmissä.[lähde? ]
Vino común (VC), pöytäviini. Se myydään yleensä Tetra Pakissa ja se on usein roseeviiniä.[lähde? ]
Lajikkeet

Yleisin lajike on Tannat (36 %); myös Merlot (10 %), Chardonnay (7 %), Cabernet Sauvignon (6 %), Sauvignon Blanc (6 %) ja Cabernet Franc (4 %) ovat käytössä.[lähde? ]
Viljelyalueet

Canelones
Montevideo
Rivera
San Jose
Vesipaju

| Vesipaju> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Pajut Salix
Lajike::  'Aquatica Gigantea'
Kaksiosainen nimi
 Salix 'Aquatica Gigantea' 
Synonyymit
 Salix 'Grandis'  Salix burjatica var. aquatica 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vesipaju (Salix 'Aquatica Gigantea', syn. Salix burjatica var. aquatica) on pajujen (Salix) sukuun kuuluva kasvi, joka on hyvin nopeakasvuinen. Nopeakasvuisuutensa vuoksi sen käyttöä energiametsätaloudessa on tutkittu paljon monissa eri maissa, muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa sekä Uudessa-Seelannissa. Vesipaju sopii hyvin myös korien punontaan tai muihin vastaaviin pajutöihin. Länsi-Euroopassa pajutöihin käytetään yleensä vannepajua (Salix × dasyclados), jota on tutkittu myös energiakäyttöön.
Vesipaju muistuttaa ulkonäöltään paljolti vannepajua. Vesipajun, kuten myös vannepajun, taksonominen asema on kuitenkin epäselvä. Vesipaju sekä vannepaju kuuluvat kumpikin mahdollisesti samaan siperialaiseen Salix burjatica -lajiin, jolloin vesipaju olisi sen muunnos Salix burjatica var. aquatica. Vesipajun toi markkinoille tanskalainen pajututkija Jensen 1940-luvun lopulla. 1950-luvun alussa vesipaju sai lajikenimen Salix 'Aquatica Gigantea' № 56. Vesipajusta on sittemmin kehitetty erilaisia kloonaamalla lisättyjä kantoja. Alkuperäinen vesipaju numero 56 on hedekasvi.
Vesipajun historia Suomessa

Suomeen vesipajun toi Eeva Tapio (o.s. Relander) vierailtuaan vuonna 1948 vesipajuviljelmillä Tanskassa. Vesipajua istutettiin kymmenelle erilliselle Maatalouden tutkimuskeskuksen koealueelle, ja pajuja tutkittiin useissa tutkimuksissa vuosina 1950–1953. Vuonna 1953 Suomeen haettiin Tanskasta lisää vesipajuja, ja niitä istutettiin eri puolille Suomea Metsäntutkimuslaitoksen erilaisia kenttätutkimuksia varten. 1960-luvulla Suomeen tuotiin vesipajun emiyksilö Unkarista. Sen jälkeen vesipajua on tutkittu Suomessa monissa erilaisissa tutkimuksissa seuraavien vuosikymmenten aikana.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Vesipaju – Salix dasyclados 'Aquatica'
Vesa Penttala

Vesa Penttala tuoreena professorina vuonna 1983.
Vesa Eljas Penttala (s. 23. marraskuuta 1945) on suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori. Hän toimi Teknillisen korkeakoulun betonitekniikan, sittemmin rakennusmateriaalitekniikan professorina vuodesta 1983. Hänen tutkimusalaansa on ollut betonin teknologia ja valmistus.
Veskijärv

| Veskijärv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Läänemaa
Kunnat:  Lääne-Nigulan kunta
Koordinaatit:  59°10′15″N, 23°45′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Veskijõen vesistö
Laskujoki:  Veskijõgi
Järvinumero:  VEE2028400
Mittaustietoja
Rantaviiva:  7,054 km
Pinta-ala:  185,2  ha 
Keskisyvyys:  1,7 m
Suurin syvyys:  3 m
Saaria:  1
 fiVeskijärv 
Veskijärv  on Virossa Lääne-Nigulan kunnassa Läänemaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 184 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Siinä on vain yksi pieni luotomainen saari, joka sijaitsee pitkälle työntyvän harjumaisen niemen kärjessä. Siihen laskee toistakymmentä suo- tai metsäojaa. Yksi ojista tuo Tänavjärven vesiä ja yksi on suoraksi kaivettu Veskijõgi, joka laskee järven kaakkoisrantaan. Se on Hindaste järven laskuoja ja samalla se on Veskijärven läpivirtausjoki. Veskijõgi jatkaa Veskijärvestä kohti pohjoista, jossa se laskee Suomenlahteen Keibun lahdessa.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys 3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0031 kuutiokilometriä eli 3,1 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä ja rannat ovat metsää tai suota. Järvi yhtään entistä maatilaa lukuun ottamatta autio ja sitä kiertää kaumpana maantie.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (vir. pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Järven pitkään matalat rannat
Värtsilä–Matkaselkä-rata

Värtsilä-Matkaselkä on Karjalan tasavallassa Venäjällä sijaitseva rataosuus, joka oli suomalaisten aikaanselvennä osa Viipuri–Joensuu eli vanhaa Karjalan rataa.[lähde? ]
Suomalaisten aikaanselvennä olevat liikennepaikat tällä rataosuudella olivat Matkaselän uusi ja vanha asema, Tervasalo, Pälksaari, Pälkjärvi ja Wärtsilä.
Näistä liikennepaikoista Matkaselän uusi asema ja Wärtsilä ovat nykyäänkinmilloin? käytössä. Rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä.[lähde? ]
Valuva kuolema (vuoden 1958 elokuva)

| Valuva kuolema> The Blob |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Irvin S. Yeaworth Jr.
Käsikirjoittaja:  Kay Linaker Theodore Simonson
Tuottaja:  Jack H. Harris
Säveltäjä:  Ralph Carmichael Burt Bacharach
Kuvaaja:  Thomas E. Spalding
Leikkaaja:  Alfred Hillmann
Lavastaja:  William Jersey Karl Karlson
Pääosat:  Steve McQueen Aneta Corsaut Earl Rowe Olin Howland
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   12. syyskuuta 1958  8. toukokuuta 1959
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 000 dollaria
Tuotto:  4 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valuva kuolema (engl. The Blob) on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka pääosassa on Steve McQueen. Elokuva kertoo, kuinka ruskea avaruuslima saapuu yhdysvaltalaiseen kaupunkiin ja alkaa syödä ihmisiä. Aina kun limamassa syö ihmisen, siitä tulee isompi ja punaisempi. Lopulta kaupungin ihmiset joutuvat työskentelemään yhdessä voittaakseen avaruusliman.
Elokuvan tarinan tapahtumakaupungissa, Pennsylvanian osavaltion Phoenixvillessä, juhlitaan vuosittain "The Blobfest” -tapahtumaa. Elokuvalle tehtiin jatko-osa Valuvan kuoleman kosto (Beware! The Blob) vuonna 1972, ja vuonna 1988 uusintaversio Valuva kuolema.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve McQueen   | … |   Steve Andrews   |
|  Aneta Corsaut   | … |   Jane Martin   |
|  Earl Rowe   | … |   Luutnantti Dave   |
|  John Benson   | … |   Kersantti Jim Bert   |
|  Olin Howland   | … |   Vanha mies   |
|  Elbert Smith   | … |   Henry Martin   |
|  Hugh Graham   | … |   herra Andrews   |
Aiheesta muualla

Valuva kuolema Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Viimeinen käyttöpäivä

Viimeinen käyttöpäivä merkitään mikrobiologisesti herkkiin tuotteisiin. Kuvassa brittiläinen lihatuote, jossa merkittynä viimeinen käyttöpäivä.
Parasta ennen -merkintä merkitään sellaisiin tuotteisiin, jotka eivät ole mikrobiologisesti helposti pilaantuvia. Sellaisia ovat muun muassa maitotuotteet.
Viimeinen käyttöpäivä on helposti pilaantuviin elintarvikkeisiin merkittävä päivämäärä, jonka jälkeen tuotetta ei saa myydä eikä käyttää tarjottavan tai myytävän elintarvikkeen valmistuksessa.
Suomessa säännökset viimeinen käyttöpäivä- ja parasta ennen -merkintöjen suhteen tuli voimaan kesäkuun 1991 alussa, jonka pohjalla oli EY:n pakkausmerkintävaatimukset. Teollisuudelle ja kaupalla oli kaksi vuotta aikaa siirtyä uusien merkintöjen pakkauksiin. Aiheeseen tehty viimeisin vuonna 2004 tehty säädös Kauppa- ja teollisuusministeriön asetus elintarvikkeiden pakkausmerkinnöistä määrää, että viimeinen käyttöpäivä tulee merkitä mikrobiologisesti helposti pilaantuviin elintarvikkeisiin. Merkinnän tulee perustua säilyvyystutkimusten tuloksiin. Tällaisiin tuotteisiin tulee myös ilmoittaa säilytysohje. Säädöksen mukaan viimeisen käyttöpäivän ylittänyttä tuotetta ei saa myydä, käyttää, käyttää tarjottavan tai myytävän elintarvikkeen valmistuksessa. Kotitaloudessa kuitenkin jääkaapissa oikein säilytetyn viimeisen käyttöpäivän ylittänyttä elintarviketta voi käyttää oman harkinnan mukaan, mutta yleisesti tätä ei suositella. Lisäksi ruoan valmistaja ei ota vastuuta ruoan laadusta viimeisen käyttöpäivän jälkeen. Viimeinen käyttöpäivä merkitään muun muassa tuoreeseen lihaan ja kalaan. Viimeinen käyttöpäivä merkitään myös usein lämpökäsiteltyihin valmisruokiin, vaikka lain mukaan näin ei tarvitsisi tehdä.
Parasta ennen

Sellaisiin elintarvikkeisiin, jotka eivät ole mikrobiologisesti helposti pilaantuvia, merkitään parasta ennen -päiväys. Tällaisia tuotteita ovat esimerkiksi maito, leivät, keksit, jauhot, kahvit ja säilykkeet. Parasta ennen -merkintä eroaa viimeisestä käyttöpäivästä siinä suhteessa, että tuotetta voidaan myydä ja käyttää parasta ennen -päiväyksen jälkeenkin, jos sen laatu ei ole oleellisesti heikentynyt. Vaikka parasta ennen -päiväyksen ylittänyttä tuotetta saisikin edelleen myydä, niin useimmat kaupat muun muassa imagosyistä vetävät ne pois myynnistä parasta ennen -päiväyksen lähestyessä. Jotkut kaupat saattavat myös myydä alennusmyynnillä tällaisia tuotteita (kuten maito- ja leipätuotteet) PE-päiväyksen lähestyessä.
Alennustuotteet

Osa elintarvikeliikkeistä ja päivittäistavarakaupoista myy kuluttajille elintarvikkeita niiden viimeisen käyttöpäivän lähestyksessä alennusmyynnillä. Useimmat kaupat merkitsevät kyseiset tuotteet niin sanotulla alennustarralla. Hintamerkintäasetuksen kuudennen pykälän mukaan tuotteessa, jossa on alennustarra, pitäisi näkyä myös uusi alennettu hinta ja yksikköhinta eli kilo-, litra- tai kappalehinta. Useimmat kaupat eivät kuitenkaan kykene tähän resurssien vuoksi.
Esimerkiksi valtakunnallisesti kaikki S-ryhmän kaupat aloittivat vuonna 2017 niin sanotun ilta-ale-kampanjan, jossa alennustarroitetuista elintarvikkeista saa kello 20–22 alkaen myymälästä riippuen 60 prosentin alennuksen alkuperäisestä hinnasta. Alun perin ilta-ale-kampanja sai alkunsa Alepa-ketjun myymälöissä olevasta toimintamallista, jossa ilta-aikaan myytiin alennustarroitetut tuotteet korotetulla alennuksella. Esimerkiksi vuonna 2019 S-ryhmä kertoi, että hävikki oli ilta-ale-kampanjan aloitettua vähentynyt useissa S-ryhmän myymälöissä jopa 10 prosenttia.
Alennustarrallisten tuotteiden ostamista on nykypäivänä katsottu hyväksyttävämpänä, ja se on koettu muun muassa "arkipäiväiseksi ekoteoksi".
Historiaa

Monen historioitsijan mukaan maidon viimeisen käyttöpäivä -merkinnän keksi ensimmäisenä, ja ajoi Chicagossa läpi 1920- ja 1930-luvun vaihteen tunnettu gangsteripomo Al Capone, jonka perhe toimi myös meijerialalla muun muassa räjäyttelemällä kilpailijoiden meijereitä.
Valvoja (elokuva)

| Valvoja> The Parole Officer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Duigan
Käsikirjoittaja:   Steve Coogan  Henry Normal 
Tuottaja:   Duncan Kenworthy  Andrew MacDonalds 
Säveltäjä:  Alex Heffes
Leikkaaja:  David Freeman
Pääosat:   Steve Coogan  Om Puri  Steven Waddington  Ben Miller  Emma Williams 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   DNA Films  Universal Studios 
Levittäjä:  DNA Films Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valvoja (The Parole Officer) on John Duiganin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2001.
Juoni

Elokuvan päähenkilö on hyväntahtoinen mutta saamaton ehdonalaisvalvoja Simon Garden, jota näyttelee Steve Coogan. Hänet lavastetaan murhaajaksi. Todisteena on pankkiholviin talletettu valvontakameran nauha, jota Simon Garden apureineen lähtee hakemaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Coogan  | … |   Simon Garden   |
|  Om Puri  | … |   George   |
|  Steven Waddington  | … |   Jeff   |
|  Ben Miller  | … |   Colin   |
|  Emma Williams  | … |   Kirsty   |
|  Stephen Dillane  | … |   Burton   |
|  Lena Headey  | … |   Emma   |
|  Justin Burrows  | … |   Mills   |
Vizela

| Vizela |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Vizela Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 41°23′N, 8°18′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Norte
Ala-alue:  Ave
Piiri:  Braga
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Dinis Costa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,7 km²
Väkiluku (2011):  23 736
 – Väestötiheys:  961 as./km²
 
 www.cm-vizela.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vizela on kunta Bragan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 24,7 km² ja väkiluku noin 23 700.
Vizelan nykyinen pormestari on Dinis Costa. Kunnan juhlapäivä on 19. maaliskuuta.
Freguesiat

Caldas de Vizela
Infias
Santa Eulália
Santo Adrião de Vizela
Tagilde e Vizela
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vizela Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Bragan piirin kunnat
Amares
Barcelos
Braga
Cabeceiras de Basto
Celorico de Basto
Esposende
Fafe
Guimarães
Póvoa de Lanhoso
Terras de Bouro
Vieira do Minho
Vila Nova de Famalicão
Vila Verde
Vizela
Vähä Hallinlammi

| Vähä Hallinlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°08′22″N, 25°08′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.523.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,5 m 
Rantaviiva:  0,5 km 
Pinta-ala:  0,013 km² 
 fiVähä Hallinlammi 
Vähä Hallinlammi on järvi Koskenpään kylän pohjoispuolella Jämsän pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Vähä Hallinlammin pituus on vajaa 200 metriä. Järvi on saareton ja metsän ympäröimä. Eteläpuolella levittäytyy Kaivossuo, lounaassa on Kalmavuori (noin 180 metriä mpy), jonka lounaispuolella on Kalmaveden Kalmalahti. Runsaat sata metriä luoteeseen sijaitsee Iso Hallinlammi, jonka korkeustaso on 40 senttimetriä Vähä Hallinlammia alempana. Noin 800 metriä kaakkoon sijaitsee Kilpalammi.
Vähä Hallinlammi kuuluu Iso Rautaveden-Kalmaveden kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen päävesistöön.
Vladimer Khintšegašvili

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vladimer Khintšegašvili Rion olympialaisissa 2016. |  Vladimer Khintšegašvili Rion olympialaisissa 2016. |  Vladimer Khintšegašvili Rion olympialaisissa 2016. |  |
Maa:  Georgia
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | 57 kg |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 55 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Las Vegas 2015 | 57 kg |  |
|  Hopeaa | Taškent 2014 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2017 | 61 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | 65 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vantaa 2014 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Riika 2016 | 61 kg |  |
|  Kultaa | Novi Sad 2017 | 61 kg |  |
|  Hopeaa | Dortmund 2011 | 55 kg |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2013 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Kaspijsk 2018 | 65 kg |  |
Vladimer Khintšegašvili (georg. ვლადიმერ ხინჩეგაშვილი, s. 18. huhtikuuta 1991 Gori) on georgialainen vapaapainin olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 170 senttimetriä pitkä ja 57 kilogrammaa painava Khintšegašvili edustaa Dinamo Gori -seuraa.
Khintšegašvili voitti olympiakultaa 57 kg:n sarjasta Rio de Janeirosta 2016. Hän saavutti hopeaa 55-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista hänellä on kultaa vuodelta 2015 ja hopeaa vuodelta 2014, molemmat 57-kiloisista, sekä pronssia 61 kg:n sarjasta 2017. EM-kilpailuista Khintšegašvilillä on kolme kultaa, yksi hopea ja kaksi pronssia, viidestä eri painoluokasta. Euroopan kisoista hänellä on yksi hopea.
Vojakkalan koulu

Entinen koulurakennus Ylivojakkalassa
Vojakkalan koulu on lakkautettu peruskoulu Tornion Vojakkalassa. Toimiessaan koulu oli Tornion toiseksi pohjoisin kyläkoulu. Vuonna 2009 koulussa oli 50 oppilasta, ja koulun rehtori oli Pekka Tilja.
Vojakkalan koulu perustettiin vuonna 1896 sekä Ala- että Ylivojakkalaan. Alavojakkalan koulu lakkautettiin vuonna 1971 pienentyneen oppilasmäärän takia. Viimeksi käytössä oleva koulurakennus Ylivojakkalassa on rakennettu vuonna 1964. Koulu lakkautettiin vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Tornion kaupunki: Vojakkalan koulu
Viimeinen lehmipoika

| Viimeinen lehmipoika Mikko Alatalo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1978
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 38.38
 Levy-yhtiö: Love Records
Mikko Alatalon muut julkaisut
| Rokkilaulaja 1977 | Viimeinen lehmipoika 1978 | Yhdentoista virran maa 1978 |
Viimeinen lehmipoika on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon neljäs albumi, jonka Love Records julkaisi vuonna 1978.
Viimeinen lehmipoika -albumi syntyi Harri Rinteen jo vuosia pöytälaatikkoonsa kirjoittamista erilaisista rakkausrunoista ja lauluideoista, jotka Rinne ja Alatalo viimeistelivät valmiiksi kappaleiksi. Albumi jäi kuitenkin hyvin vähälle huomiolle, sillä kappaleet olivat liian kypsiä ja aikuisia nuorille faneille. Samaan aikaan Suomessa oli suosittua muun muassa Pelle Miljoonan kapinahenkinen punk.
Viimeisen lehmipojan kappaleita ovat muun muassa luopumisen tuskasta kertova "Hyvästi Mona", osittain espanjankielinen "Pequeña" sekä "Älä yhtään pelkää", joka on tiettävästi Suomen ensimmäinen texmex-levytys. Kappaleella soitti haitaria Pedro Hietanen.
Viimeinen lehmipoika -albumilla soitti Alatalon kokoama Coitus Inc. -yhtye, joka koostui Heikki Silvennoisesta, Juusto Nordlundista ja Jukka "Juke" Arosesta. Lisäksi albumilla soittaa Jarno Sinisalo. Alatalo yritti esiintyä yhtyeessä sen tavallisena rivimuusikkona, mutta kokeilu kuitenkin epäonnistui, sillä Alatalon rooli kosketinsoittajana ei vastannut fanien odotuksia.
Viimeinen lehmipoika oli viimeinen Alatalon Love Recordsille tekemä albumi. Levy-yhtiö ajautui vielä saman vuoden aikana konkurssiin.
Kappaleet

Hannelore – 3.18
Aamuyön kahvit – 2.58
Banana Split – 3.03
Neptunussilmät – 4.22
Young Girl – 2.51
Pequeña – 3.29
Hyvästi, Mona – 3.35
Täältä tulee beibi – 2.41
Yönsäde – 3.37
Ehdoton Maria – 1.56
Älä yhtään pelkää – 2.34
Viimeinen lehmipoika – 4.09