stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jussi ”Focus” Sirviö
Varhaiset vuodet ja ura

Sirviö aloitti breikkauksen vuonna 1995, kun hänen luokkakaverinsa Muuramessa innostivat hänet kokeilemaan tanssia. Nopeasti opettajaksi löytyi Mikko Ahlgren, joka kävi Jyväskylästä Muuramessa opettamassa katutanssitunteja. Tanssiin kohdistunut intohimo johti tiukkaan treeniin, ja vuosien uurastus toi hänet esiintymään ja kilpailemaan kansainvälisesti. Vuonna 2002 Sirviö perusti Flow Mo Crew:n, ryhmän, joka auttoi nostamaan suomalaisen katutanssin maailmankartalle. Flow Mo on noussut Suomen menestyneimmäksi katutanssiryhmäksi ja on saanut laajaa tunnustusta myös ulkomailla.
Saavutukset ja tunnustukset

Sirviö on voittanut yli 50 ensimmäistä sijaa kansainvälisissä ja kotimaisissa katutanssikilpailuissa, mukaan lukien arvostetuissa kilpailuissa kuten Circle Kingz World Championships, Hip Opsession, Rock Steady Crew Anniversary  ja Street Star Festival. Hänen menestyksensä kilpailuissa sisältää myös useita voittoja IBE Footwork Battle ja Concrete Battle -kilpailuissa.
Sirviö työ katutanssin parissa on saanut useita tunnustuksia. Hän sai Pioneer Awardin Suomen katutanssiliitolta pitkästä työstä kotimaisen katutanssin eteen. Vuonna 2020 hän sai Break Free Worldwide Educator of the Year Awardin Texasissa ja vuonna 2024 hänet palkittiin Breaking Hall of Fame -kulttuuripalkinnolla New Yorkin osavaltion toimesta. Hän oli myös ensimmäinen katutanssija, joka kutsuttiin Suomen itsenäisyyspäivän juhlaan (Linnan juhla) vuonna 2015.
Vuodesta 2020 vuoteen 2024 Sirviö toimi Suomen breikkauksen maajoukkueen päävalmentajana, valmistaen tanssijoita lajin debytoidessa Pariisin vuoden 2024 olympialaisissa. Hän toimi myös Yleisradion breikkauksen selostajana  vuoden 2024 olympialaisten aikana.
Opetus ja yrittäjyys

Sirviö on opettanut breikkauksen työpajoja tuhansille oppilaille ympäri maailmaa. Hänen opetusuransa sisältää Bboy Workshop -DVD:n ja kansainvälisen online-alustan B-Boy & B-Girl Dojo, jonka kautta hän opettaa satoja oppilaita yli 80 maassa. Hänen opetustyönsä Suomessa johti siihen, että hän perusti oman tanssikoulunsa Saiffa – Flow Mo Dance Schoolin Helsinkiin vuonna 2010. Saiffa on kasvanut tanssikoulustai katutanssikeskukseksi ja se tarjoaa nykyisin Helsingin kaupungin hyväksymää Taiteen perusopetus yleisen oppimäärän mukaan.
Sirviö on myös CyphrSpace-alustan perustaja, joka kehittää breikkareille suunnattua sosiaalisen median alustaa. Lisäksi hän on osakas Breezy Dance & Yoga Studio -tanssi- ja joogastudiossa.
Tapahtumat ja kulttuurinen vaikutus

Sirviö on mukana järjestämässä Suomen suurimpia katutanssitapahtumia, kuten Flow Mo Anniversary -vuosijuhlaa. Sirviö on esiintynyt myös useina vuosina Kiasman nykytaidemuseon URB-festivaalilla, tuoden katutanssia esiin taiteen kentällä.
TV-esiintymiset ja musiikkivideot

Sirviö on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, kuten Tanssii Tähtien Kanssa (Suomen versio Dancing with the Stars) ja Eurovision Dance Contest Finland. Hän on ollut mukana myös dokumenteissa, kuten Let It Flow (Flow Mo Crew:sta) ja B-boy – dokumentti Sirviöstä. Hänen musiikkivideoesiintymisensä sisältävät kappaleita mm. Elastiselta  ja Palefacelta , ja hän on esiintynyt myös kansainvälisten artistien kuten Wyclef Jeanin ja Roy Ayersin kanssa sekä toiminut tanssijana Bomfunk MC’s yhtyeen kiertueilla.
Tuomarointi

Sirviö on toiminut tuomarina maailman suurimmissa breikkauskilpailuissa kuten Red Bull BC One World Championships, Freestyle Session World Finals, Juste Debout, R-16 World Championships, Undisputed World Finals ja Battle of the Year World Finals. Sirviö on sertifioitu tuomari sekä Trivium- että WDSF Level A ja B -tuomarointijärjestelmissä.
Henkilökohtainen elämä

Sirviö on valmistunut Metropolia Ammattikorkeakoulusta kulttuurituottajaksi. Hänen työnsä katutanssin parissa ja sen kulttuurisen aseman vahvistamisessa Suomessa on tehnyt hänestä arvostetun hahmon tanssiyhteisössä sekä kulttuurialalla.
Merkittäviä saavutuksia ja tunnustuksia

Bassoradio: Vuoden B-Boy 2005
Pioneer Award, Suomen katutanssiliitto 2011
Break Free Worldwide - Educator of the Year Award (2020)
Breaking Hall of Fame Culture Award, New York State Assembly ja First Generation B-boys LLC (2024)
Suomen breikkauksen maajoukkueen päävalmentaja (2020–2024)
Yli 50 ensimmäistä sijaa kansainvälisissä kilpailuissa
Saiffa – Flow Mo Dance Schoolin ja B-Boy & B-Girl Dojo-opetusportaalin perustaja
CyphrSpace -alustan perustaja
Helicobacter pylori

| Helicobacter pylori |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Bakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Proteobacteria
Luokka::  Epsilon-Proteobacteria
Lahko::  Campylobacterales
Heimo::  Helicobacteraceae
Suku::  Helicobacter
Laji::  pylori
Kaksiosainen nimi
 Helicobacter pylori  (Marshall et al., 1985) Goodwin et al., 1989 
Katso myös
   Helicobacter pylori Wikispeciesissä   Helicobacter pylori Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helicobacter pylori eli helikobakteeri on globaalisti hyvin yleinen gramnegatiivinen bakteeri, joka pesii mahan limakalvolla aiheuttaen siellä mahan limakalvon kroonisen tulehduksen. Tartunta saadaan yleensä syljen mukana lapsuudessa vanhemmilta tai isovanhemmilta.
Helikobakteeritulehdus on suurella osalla oireeton, mutta johtaa 10–20 prosentilla vuosien myötä maha- tai pohjukaissuolen haavan kehittymiseen. Helikobakteeritulehdus lisää mahasyövän riskiä 2–6-kertaiseksi. Helikobakteeri voi aiheuttaa mahalaukun limakalvon tuhoutumista sekä normaalin epiteelikerroksen korvautumisen jakautumiskykyisellä epiteelikerroksella, mikä lisää syövän riskiä. Helikobakteeri kykenee myös aloittamaan epiteeli-mesenkyymi muutoksen (EMT), lisäämään solujen jakautumista, vaeltamista ja invaasiota. Infektio aiheuttaa myös tulehdustekijöiden, kuten interleukiini 8:n, erityksen.
Esiintyvyys

Noin 80 prosenttia kehittyvien maiden väestöstä kantaa helikobakteeria.
Länsimaissa helikobakteerin esiintyvyys on vähentynyt suuresti. Se löytyy Suomessa 70–50 prosentilta vuosina 1915–1935 syntyneistä, mutta enää 35–15 prosentilta vuosina 1955–1975 syntyneistä.
Historia

Barry Marshall ja Robin Warren löysivät helikobakteerin 1980-luvulla ja kykenivät osoittamaan, että se aiheuttaa mahahaavaa. Suuri osa lääkäreistä kiisti kuitenkin löydöksen tieteellisen merkityksen, mikä johti siihen, ettei löydön tehneille tutkijoille myönnettu enää apurahoja eikä heidän artikkeleitaan julkaistu. Löytö kumosi yleisesti hyväksytyt käsitykset mahahaavan luonteesta. Sairautta oltiin pidetty aikaisemmin psyykkisistä syistä johtuvana. Tiedeyhteisö oli valmis tunnustamaan Marshallin ja Warrenin löydön vuonna 2005, kun heidät palkittiin siitä Nobelin palkinnolla.
Helikobakteerin erityispiirteitä

Helikobakteeri infektoi epiteelikudosta, ja tähän sillä on erilaisia mekanismeja. On tutkittu, että helikobakteeri hyödyntää infektiossa kemotaksista, jonka avulla se aistii elimistön aineenvaihdunnan tuotteita kuten ureaa. Helikobakteeri aistii epiteelisolujen erittämää ureaa TlpB kemoreseptorillaan ja liikkuu 4-6 flagellansa avulla korkeampaa ureakonsentraatiota päin. Helikobakteeri pyrkii lähelle mahan epiteelisoluja ja syvälle mahanesterauhasten uurteisiin, sillä pH on huomattavasti korkeampi näillä alueilla paksun limakerroksen takia. Lisäksi bakteeri hankkii ravintonsa kuolleista epiteelisoluista, joka tekee epiteelistä suotuisan kasvuympäristön. Bakteeri suojautuu mahan matalalta pH:lta tuottamalla mahanesteen suolahappoa neutraloivaa ureaasientsyymiä. Ureaasin avulla helikobakteeri katalysoi urean hajoamista hiilidioksidiksi ja ammoniakiksi: (NH₂)₂CO + H₂O → CO₂ + 2NH₃. Reaktiossa vapautuva ammoniakki neutralisoi mahalaukun suolahappoa ja näin ollen vähentää suolahapon aiheuttamaa happamoittavaa vaikutusta. Helikobakteerin ureanhajoitusreaktiota hyödynnetään myös helikobakteeri-infektion diagnostiikassa. Helikobakteerin ureareseptori on erittäin herkkä, sillä sen täytyy aistia pienetkin muutokset ympäröivässä ureakonsentraatiossa samalla kun ureaasientsyymi hajottaa aistittavaa ureaa jatkuvasti. Bakteerin ureaasiaktiivisuus on tiukasti kytköksissä reseptorin toimintaan eikä reseptori ole toimintakykyinen ilman ureaasientsyymiä, sillä se on kehittynyt aistimaan ainoastaan hyvin pieniä pitoisuuksia ureaa.
Virulenssitekijät

Helikobakteerilla on useita virulenssitekijöitä, jotka liittyvät helikobakteeri-infektion patogeneesiin . Niitä ovat esimerkiksi sytoksiiniin liittyvä geeni A (CagA) sekä vakuolisoiva sytotoksiini A (VacA). VacA:lla on toksisia vaikutuksia isäntäsoluun. Se liittyy esimerkiksi solujen vakuolisaatioon, muutoksiin mitokondrioiden kalvon läpäisevyydessä sekä T-lymfosyyttien inhibitioon. Muita patogeneesiin liitettyjä virulenssitekijöitä ovat erilaiset adhesiinit, kuten sialihappoa sitova adhesiini (SabA), veriryhmän antigeenia sitova adhesiini (BabA), ulompi tulehdusproteiini A (OipA) sekä tarttumiseen liittyvät lipoproteiinit (AlpA ja AlpB). Edellä mainitut adhesiinit auttavat helikobakteeria kiinnittymään ruoansulatuskanavan epiteelisolujen reseptoreihin ja aiheuttamaan infektion.
Virulenssitekijät > CagA

CagA on huolestuttavin virulenssitekijä, sillä se liittyy karsinogeneesiin eli syövän syntymiseen. Se voidaan jakaa maantieteellisesti kahteen ryhmään: läntinen CagAW ja Itäinen CagAE. Ne eroavat toisistaan EPIYA (Glu-Pro-Ile-Tyr-Ala)-motiivin C- ja D-osioiden perusteella. Tutkimukset ovat osoittaneet, että CagAE:n liittyy suurempi syövän riski.
Helikobakteeri kykenee injektoimaan CagA:n soluihin IV-tyypin eritysjärjestelmän avulla. CagA fosforyloidaan osittain EPIYA-motiivien tyrosiinitähteissä isännän Src-perheen kinaaseilla. CagA vaatii fosforylaation aktivoituakseen ja kyetäkseen vuorovaikuttamaan erilaisten signaalitekijöiden kanssa. Fosforyloitu CagA vuorovaikuttaa erityisesti Src homologi 2 -domeenin (SH2) sisältävien proteiinien kanssa. Tähän kuuluvat tyrosiinifosfataasit SHP1 sekä SHP2. SHP2 on esisyöpägeeninen fosfataasi, joka vuorovaikuttaessaan CagA:n kanssa vaikuttaa epiteelisolujen transformaatioon. CagA-SHP2-kompleksin muodostuminen pidentää ERK-reitin aktivaatiota, mikä johtaa epiteelisolujen morfologian muutokseen. Tätä muuntunutta fenotyyppiä kutsutaan nimellä "hummingbird". Siinä on neulamaisesti pidentyneet ulokkeet, jotka vaikuttavat sen invasiivisuutta lisäävästi, lisäten syöpäriskiä.
SHP1 toimii antagonistina helikobakteeri-infektiossa

SHP1 on liitetty helikobakteeri-infektioon, sillä se vuorovaikuttaa CagA:n kanssa. Se on SHP2:n homologi, mutta ne vaikuttavat CagA:n päinvastaisesti. CagA:n sitoutuminen SHP1:een häiritsee SHP1:n itseinhibitorista rakennetta, mikä aktivoi sen defosforyloivan aktiivisuuden. SHP1 kykenee poistamaan fosfaattiryhmiä CagA:n EPIYA-motiivista, vähentäen sen aktivaatiota ja heikentäen näin helikobakteeri-infektion patogeneesiä.
Helikobakteeri-infektio lisää epiteelisolujen vaeltamista ja invaasiota aktivoimalla JAK2/STAT3-signaalireitin. SHP1:n ylituotto kuitenkin estää tämän signaalireitin aktivoitumista. Infektio lisää myös interleukiini 8:n erittymistä, joka on riippuvainen NF-κB:n aktivaatiosta ja translokaatiosta. Helikobakteeri kykenee myös aktivoimaan epänormaalisti PI3K/Akt-signaalireitin, joka liittyy myös interleukiini 8:n erittymiseen. SHP1:n ylituotto kuitenkin estää NF-κB:n translokaation sekä PI3K/Akt:n aktivoitumisen, estäen täten interleukiini 8:n erittymisen. SHP1 vähentää fosforyloituneen CagA:n määrää, joka taas puolestaan estää CagA-SHP2-kompleksin muodostumisen. Kompleksi kykenisi aktivoimaan ERK-signaalireitin, joka johtaa "hummingbird"-fenotyypin muodostumiseen.
Hoito

Helikobakteerin hoitaminen vaatii useamman lääkkeen yhdistelmäkuurin. Tällä hetkellä parhaaksi havaittu hoitomenetelmä on yhdistelmähoito, jossa käytetään protonipumpuninhibiittoria sekä kahta eri antibioottia, joko amoksisilliinia, klaritromysiiniä tai metronidatsolia. Protonipumppuinhibiittori tukee antibioottien vaikutusta.
Oireilevien potilaiden helikobakteeritulehdus kannattaa hoitaa, mutta oireettomien potilaiden tulehduksen hoitamisen hyödyllisyydestä ei ole näyttöä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Helicobacter pylori.
Terveyskirjasto: Helicobacter pylori.
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Helicobacter pylori, taxonomy (englanniksi)
UniProt, taxonomy: Helicobacter pylori (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q180556  Wikispecies: Helicobacter pylori  BacDive: 6102  CoL: 3K7WZ  EoL: 972342  EPPO: HECBPY  GBIF: 3223395  IRMNG: 10032463  ITIS: 962224  LPSN: helicobacter-pylori  NCBI: 210  NZOR: f854de80-818c-411e-be28-ec3ea0b83030  Open Tree of Life: 123826
Espanjan Grand Prix 1973

Espanjan Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta 1973 Montjuïcin radalla. Kilpailun voitti Emerson Fittipaldi, jolle voitto oli kauden kolmas.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Emerson Fittipaldi | Lotus-Ford | 75 | 1:48:18.7 | 7 | 9 |
| 2 | 4 |  François Cevert | Tyrrell-Ford | 75 | 42.7 | 3 | 6 |
| 3 | 20 |  George Follmer | Shadow-Ford | 75 | + 1:13.1 | 14 | 4 |
| 4 | 6 |  Peter Revson | McLaren-Ford | 74 | +1 krs. | 5 | 3 |
| 5 | 15 |  Jean-Pierre Beltoise | BRM | 74 | +1 krs. | 10 | 2 |
| 6 | 5 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 74 | +1 krs. | 2 | 1 |
| 7 | 12 |  Mike Beuttler | March-Ford | 74 | +1 krs. | 19 |   |
| 8 | 11 |  Henri Pescarolo | March-Ford | 73 | +2 krs. | 18 |   |
| 9 | 14 |  Clay Regazzoni | BRM | 69 | +6 krs. | 8 |   |
| 10 | 17 |  Wilson Fittipaldi | Brabham-Ford | 69 | +6 krs. | 12 |   |
| 11 | 24 |  Nanni Galli | Iso Marlboro-Ford | 69 | +6 krs. | 20 |   |
| 12 | 7 |  Jacky Ickx | Ferrari | 69 | +6 krs. | 6 |   |
| Kesk. | 18 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 66 | Vetoakseli | 15 |   |
| Kesk. | 23 |  Howden Ganley | Iso Marlboro-Ford | 63 | Polttoaine loppu | 21 |   |
| Kesk. | 2 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 56 | Vaihdelaatikko | 1 |   |
| Kesk. | 3 |  Jackie Stewart | Tyrrell-Ford | 47 | Jarrut | 4 |   |
| Kesk. | 16 |  Niki Lauda | BRM | 28 | Pyörä | 11 |   |
| Kesk. | 25 |  Graham Hill | Shadow-Ford | 27 | Jarrut | 22 |   |
| Kesk. | 9 |  Mike Hailwood | Surtees-Ford | 25 | Öljyvuoto | 9 |   |
| Kesk. | 19 |  Jackie Oliver | Shadow-Ford | 23 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 21 |  Andrea de Adamich | Brabham-Ford | 17 | Pyörä | 17 |   |
| Kesk. | 10 |  Carlos Pace | Surtees-Ford | 13 | Vetoakseli | 16 |   |
Muuta

Nopein kierros: Ronnie Peterson - 1:23.8
Mike Beuttlerin  paras sijoitus
Kilpi (yhtye)

| Kilpi |
| --- | --- |

 Kilpi esiintymässä syyskuussa 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  Heavy metal
Kotipaikka:   Turku
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Pete Kilpi, kitara   Taage Laiho, laulu   Elmo Karjalainen, kitara   Jussi Kattelus, rummut   Janne Laaksonen, basso  
Entiset jäsenet:  Aleksi Summe, kitara (2003–2015)                       Janne Karttila, rummut (2003–2005)  Juha Kukkola, kosketinsoittimet (2003–2009)  
Levy-yhtiö:  MTG, 2003–2006   KillBee Records, 2007–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kilpi on turkulainen suomenkielistä heavy metalia 1980-luvun otteella soittava yhtye.
Historia

Kilpi oli alun alkaen Pete Kilven yksityinen yritys. Hän rakensi kotiinsa äänitysstudion, jossa hän äänitti kokeilunluontoisesti erilaisia sävellyksiään. Sävelmien teksteinä hän käytti silloisen vaimonsa suomenkielisiä runoja. Koska ensimmäiset yritykset tuntuivat lupaavilta, Pete Kilpi otti yhteyttä ystäväänsä Taage Laihoon, joka lauloi sävelmät uudelleen demolle. Jonkin ajan kuluttua Kilpi ja Laiho muodostivat yhtyeen Janne Karttilan, Aleksi Summeen, Juha Kukkolan ja Janne Laaksosen kanssa.
Yhtyeen ensimmäisen singlen oli ensin tarkoitus olla omakustanne. Yhtye solmi kuitenkin levytyssopimuksen kustannusyhtiö MTG:n kanssa. Kilven ensimmäinen single "Nerokasta Ikävää " nousi listoilla sijalle 16., tehden yhtyeen tunnetuksi. Helmikuussa 2003 yhtyeen ensimmäisen pitkäsoiton äänitykset alkoivat Pete Kilven vanhempien mökillä. Albumi Sähkönsinistä sinfoniaa julkaistiin 28. toukokuuta 2003. Se nousi listoilla sijalle 32. Samana kesänä yhtye järjesti myös ensimmäiset live-esiintymiset.
Keväällä 2004 ilmestyi seuraava single "Sielut Iskee Tulta". Se nousi listalla parhaimmillaan sijalle seitsemän, sijoittuen edeltäjäänsä paremmin. Kesällä 2004 alkoivat yhtyeen seuraavan LP:n II taso äänitykset. Se julkaistiin 29. syyskuuta 2004 ja nousi albumien top ten -listalle. Samassa yhteydessä yhtye teki ensimmäisen maanlaajuisen kiertueensa.lähde?
Kilpi julkaisi kolmannen albuminsa Kaaoksen kuningas 8. helmikuuta 2006. Kilpi osallistui Eurovision laulukilpailun vuoden 2006 Suomen karsintoihin kahdella albumin kappaleella "Toinen Minä" ja "Katharsis". Näistä viimeksi mainittu saavutti karsinnoissa 6. sijan. Suomen edustajaksi valittiin toinen hevirockyhtye Lordi, joka voitti vuoden 2006 Euroviisut kappaleellaan Hard Rock Hallelujah.
Albumeilla Sähkönsinistä sinfoniaa ja II Taso kokoonpanossa rumpuja soittanut Janne Karttila halusi vuonna 2005 vetäytyä yhtyeen toiminnasta ja uudeksi rumpaliksi tuli  Jussi "Juzzy" Kattelus.  2007 yhtye julkaisi oman levy-yhtiönsä Killbee Recordsin kautta Down By The Laituri -festivaaleilla äänitetyn livealbumin Kaaos – Live ja pian sen jälkeen samassa yhteydessä kuvatun DVD:n Kuningas. 2. huhtikuuta 2008 ilmestyi yhtyeen neljäs studioalbumi IV.
Kosketinsoittaja Juha "Kukkis" Kukkola vetäytyi yhtyeestä vuonna 2009, yhtye jatkoi ilman kosketinsoittajaa. Samana vuonna Kilveltä ilmestyi viides studioalbumi Pirun merta. Vuonna 2012 ilmestyi kaksi uutta singleä "Lautta" ja "Rakkaus vapauttaa". Kuudes albumi Juggernautti julkaistiin toukokuussa 2015.
Kilven sanoitukset käsittelevät muun muassa nyky-yhteiskuntaa, rakkautta ja oikeudenmukaisuutta. Suurimman osan kappeleista on sanoittanut Taage Laiho, mutta kaikki yhtyeen jäsenet osallistuvat sävellystyöhön.
Kokoonpano

Tapio "Taage" Laiho – laulu
Petteri "Pete" Kilpi – kitara ja taustalaulu
Aleksi "Alba" Summe – kitara ja taustalaulu
Jussi "Juzzy" Kattelus – rummut ja taustalaulu
Aki "Ex-hevitukkala" Paulamäki - basso
Entiset jäsenet

Janne Karttila – rummut (2003–2005)
Juha "Kukkis" Kukkola – kosketinsoittimet (2003–2009)
Elmo Karjalainen – kitara (2016–2021)
Janne "Kusibasso" Laaksonen – basso ja taustalaulu (2003-2023)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Sähkönsinistä sinfoniaa (2003)  II taso (2004)  Kaaoksen kuningas (2006)  IV (2008)  Pirun merta (2009)  Juggernautti (2015) Livealbumit Kuningas-DVD (2007)  Kaaos – Live (2007) Kokoelmat 18 parasta savuna ilmaan! (2008) :  Singlet Nerokasta Ikävää (2003)  Villin vaaran kosto (2003)  Pahalle et käännä selkää (2003)  Sielut iskee tulta (2004)  Eilinen (2004)  Varjoista valoihin (2004)  Ihminen (2006)  Laske kuolleet ja rukoile (2006)  Kaaoksen Kuningas (2006)  Katharsis (2007)  Sisäinen Vihollinen (2008)  Tuli, Vesi, Ilma ja Maa (2008)  Kunnes Kuolema Meidät Erottaa (2008)  Viinapiru (2009)  Käännetään maailma (2010)  Lautta (2012)  Rakkaus vapauttaa (2012)  Juggernautti (2015)  Kasikuus (2017)  Taiteilija (2018)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kilven viralliset sivut
Kilpi
| --- | --- |
Studioalbumit::  Sähkönsinistä sinfoniaa | II taso | Kaaoksen kuningas | IV | Pirun merta | Juggernautti
Kokoelmat::  18 parasta savuna ilmaan!
Livealbumit::  Kaaos – Live
DVDt::  Kuningas-DVD
Esclerosis Múltiple Argentina

| Esclerosis Múltiple Argentina (EMA) |
| --- | --- |
Perustettu:  joulukuu 1986
Tyyppi:  kansalaisjärjestö
Toiminta-alue:  Argentiina
Puheenjohtaja:  Diego A. Zito Gold
Aiheesta muualla
Sivusto
Esclerosis Múltiple Argentina (EMA) on voittoa tavoittelematon argentiinalainen kansalaisjärjestö, joka perustettiin joulukuussa 1986. Se on MS-tautia sairastavien solidaarisuusverkosto, joka tuottaa myös palveluja jäsenilleen. Järjestö on kansainvälisen International Multiple Sclerosis Federationin (MSIF) jäsen.
Tavoite

Yhdistyksen tavoitteena on parantaa argentiinalaisten MS-tautia sairastavien ihmisten elämänlaatua sekä heidän perheidensä ja sosiaalisen ympäristönsä elämänlaatua.
Toiminta

Yhdistys levittää tietoa MS-tautiin liittyvistä ongelmista ja kouluttaa MS-taudin diagnosointiin ja hoitoon omistautuneita ammattilaisia.
Yhdistys tarjoaa ohjausta ja kattavaa neuvontaa MS-tautiin sairastuneille iästä, taloudellisesta, perhe- tai sosiaalisesta tilanteesta tai vammaisuudesta riippumatta. Tietoa annetaan hoito- ja neurokuntoutuskeskuksista sekä oikeudellisista ja mielenterveyteen liittyvistä asioista.
Ryhmäterapeuttisia työpajoja järjestetään myös ihmisille, joilla on äskettäin diagnosoitu ja pidempi diagnoosiaika, ja tukiryhmiä sekä MS-potilaille että heidän perheilleen. Kaikki palvelut ovat maksuttomia.
Yhdistys järjestää tiedotuspäiviä eri puolilla maata sekä MS-potilaille ja heidän perheilleen että terveydenhuollon ammattilaisille.
Rahoitus

Yhdistys rahoittaa toimintansa jäsenmaksuilla sekä yksityisten ja yritysten antamilla lahjoituksilla. Se järjestää myös varainkeruutapahtumia.
Aiheesta muualla

Kansainvälinen MS-järjestö, Multiple Sclerosis International Federation
Michael Scott (Apple Computer)

Michael "Scotty" Scott (s. 1942) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimi Apple Computerin ensimmäisenä toimitusjohtajana helmikuusta 1977 maaliskuuhun 1981. Scott toimi kalifornialaisen National Semiconductorin tuotantopäällikkönä, kunnes Mike Markkula suostutteli hänet ottamaan vastaan juuri perustetun Apple Computerin toimitusjohtajan paikan.
Vuonna 1979 Scott teki periaatepäätöksen, jonka mukaan Applessa ei enää käytetä (sähkö)kirjoituskoneita. Samana vuonna Jef Raskinin Macintosh-projekti oli vielä neljän ihmisen muodostaman tiimin tutkimusprojekti, joka oli jatkuvan lakkauttamisuhan alaisena. Scott ja Markkula antoivat projektin kuitenkin jatkua. 25. helmikuuta 1981 Scott erotti 40 Apple II -tiimissä työskennellyttä päällikköä ja muuta henkilöstöön kuuluvaa kutsumalla heidät yksitellen toimistoonsa. Toimella Scott pyrki hidastamaan Applen liian nopeaa kasvua ja poistamalla turhia, tehottomia työntekijöitä. Myöhemmin samana vuonna Mike Markkula otti Scottin aseman toimitusjohtajana ja Scott siirrettiin hallituksen varajäseneksi. 10. heinäkuuta 1981 Scott jätti Applen.
Vuosina 1983–1988 Scott johti Starstruck-yritystä, joka työskenteli meritse laukaistavan satelliitin parissa. Hän aloitti myös eräiden voittoa tavoittelemattomien yhdistysten tukemisen, joita olivat Seattlen Ooppera ja California Institute of Technology.
Scott on jalokiviasiantuntija ja on kirjoittanut aiheesta kirjan. Hänen kokoelmansa on ollut näytteillä Santa Anan Bowers-museossa. Scott on tukenut Rruff-projektia, joka pyrkii tuottamaan täydellisen kokoelman spektrejä taittavia mineraaleja.
Mary Kay Bergman

| Mary Kay Bergman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1961 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 11. marraskuuta 1999 (38 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Dino Andrade (1990–1999)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Shannen Cassidy Shannon Cassidy
Aktiivisena:  1986–1999
Merkittävät roolit:  Naisäänet (South Park) Daphne Blake (Scooby-Doo ja saaren zombiet)
Aiheesta muualla
www.wackyvoices.com
IMDb 
Elonet
Mary Kay Bergman (5. kesäkuuta 1961 – 11. marraskuuta 1999) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka esiintyi monissa televisiosarjoissa, elokuvissa, mainoksissa ja tietokonepeleissä. Hänet muistetaan erityisesti monista rooleista animaatiosarjassa South Park.
Yksityiselämä

Bergman syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia, mutta Bergman ei harjoittanut juutalaisuutta vaan kääntyi katolilaisuuden puoleen. Hän kutsui itseään myöhemmin "katolilaiseksi juutalaiseksi". Hän oli naimisissa ääninäyttelijä Dino Andraden kanssa vuodesta 1990 kuolemaansa saakka vuoteen 1999.