stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gigantti (tavarataloketju)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gigantti (tavarataloketju) Wikimedia Commonsissa
Gigantin kotisivut
Gigantin myymälä Kokkolassa.
Gigantin myymälä Klaukkalassa.
Fukuchiyama

| Fukuchiyama (福知山市) |
| --- | --- |
 Fukuchiyaman linna
 lippu:  Symboli
 Fukuchiyaman sijainti Kioton prefektuurissa
 Fukuchiyama
 Koordinaatit: 35°17′48.1″N, 135°07′35.8″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Kioto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  552,54 km²
Väkiluku (2017):  79 206
 – Väestötiheys:  143 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Platycodon grandiflorus, Rhododendron indicum, pensasapila, Rhododendron japonicum, japaninsinisade
 – Puu:  Idänselkova, kashi (ikivihreä tammi), Chamaecyparis obtusa, japaninaprikoosi
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen, viherfasaani
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.fukuchiyama.kyoto.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fukuchiyama (jap. 福知山市, Fukuchiyama-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosan vuoristoalueella Yurajoen varrella. Fukuchiyamassa on 79 206 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 552,54 neliökilometriä.
Historia

Fukuchiyaman linnan rakennustyöt aloitettiin 1580, kun aiemmin aluetta hallinnut Yokoyaman linna oli levottomuuksissa valloitettu ja hävitetty. Vuodesta 1600 lähtien silloisen Amadan aluetta hallitsi Fukuchiyaman daimiokunta. 1800-luvun lopulla Amadan keskustaajama-aluetta alettiin nimittää Fukuchiyamaksi. Kaupunkioikeudet Fukuchiyama sai vuonna 1937, toisena Kioton prefektuurissa.
Vuoden 2006 alussa Fukuchiyama liittyi Ōen, Miwan ja Yakunon kuntien kanssa uudeksi Fukuchiyamaksi.
Talous

Fukuchiyaman ympäristö on maatalousvaltaista aluetta, jonka jokilaaksoissa viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä. Kaupunki on kasvanut alueensa kaupalliseksi keskukseksi.
Osakan alueelle johtavan Maizuru–Wakasa-moottoritien valmistumisen myötä teollisuuslaitokset ovat saaneet paremmat toimintaedellytykset, ja niiden määrä on alkanut kasvaa.
Nähtävyydet > Fukuchiyaman linna

Aiemmin Yokoyaman linnana tunnetun keskiaikaisen linnoituksen rakensi Mitsuhide Akechi uudestaan 1500-luvulla. Tuolloin se myös nimettiin uudelleen Fukuchiyaman linnaksi. Linna on viimeisimmän kerran rakennettu uudelleen vuonna 1986, ja nykyään se toimii museona.
Nähtävyydet > Ōevuori

Ōevuorella sijaitsee retkeilypuisto ja laskettelurinne. Vuoreen liittyy uskomuksia ja tarinoita vuoren haltijoista. Niitä esittävät patsaat vartioivat vuorelle johtavia teitä. Vuoren korkeus on 833 m.
Liikenne

Fukuchiyama on Kitakinkin eli pohjoisen Kansain alueen liikenteellinen solmukohta.
Liikenne > Rautatieyhteydet

Fukuchiyama on tärkeä rautateiden risteysasema. JR Nishi-Nihon -yhtiön San’in-päälinja yhdistää Kioton ja Fukuchiyaman, josta linja jatkuu edelleen Tottoriin ja aina Shimonosekiin saakka. Fukuchiyama-linja yhdistää Osakan ja Fukuchiyaman. Miyafuku-linja johtaa Miyazuun palvellen erityisesti lomamatkailun tarpeita. Fukuchiyama toimii pääteasemana vielä viidennellekin suunnalle, eli naapurikaupungista Ayabesta risteävälle Maizuru-linjalle.
Kaupungin alueen muut asemat ovat San’in-päälinjalla Ishihara, Kamigawakuchi, Shimoyakuno ja Kamiyakuno. Miyafuku-linjalla on lisäksi yhdeksän pientä asemaa.
Liikenne > Maantieyhteydet

Fukuchiyaman kautta kulkee Maizuru–Wakasa-moottoritie, joka johtaa Osakan seudulle.
Valtakunnallisista tärkeistä maantiereiteistä kaupungissa kohtaavat valtatiet numero 9 ja 176.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fukuchiyama Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Fukuchiyaman rautatieasema
Haagan VPK

Haagan VPK:n asema Helsingissä.
Haagan VPK:n sammutusyksikkö.
Haagan VPK ry on vuonna 1904 perustettu palokuntayhdistys, joka toimii Helsingin Haagassa. Haagan VPK:lla on sammutussopimus Helsingin kaupungin kanssa. VPK:n osoite on Kylänevankuja 5.
Haagan VPK:lla on viisi osastoa: hälytysosasto, nuoriso-osasto, varhaisnuoriso-osasto, turvallisuusosasto ja harrastusosasto. Kalustona on sammutusyksikkö RHE331  ja Miehistönkuljetusyksikkö RHE337.
Aiheesta muualla

Haagan VPK:n sivut
Haagan VPK Facebookissa
Gertrud Simmel

Gertrud Simmel
Gertrud Simmel (o.s. Kinel, kirjoitti salanimellä Marie Luise Enckendorff, 1864 – 1938) oli saksalainen filosofi. Hän oli kiinnostunut miehen ja naisen välisestä suhteesta ja aikansa ajankohtaisista teemoista. Hänen filosofiaansa leimaa uskonto, nimittäin usko ihmisen ja maailman metafyysiseen yhteyteen kaikkialla läsnä olevassa jumalassa. Julkaistujen teosten lisäksi häneltä jäi julkaisematon novellikäsikirjoitus.
Simmelin puoliso oli sosiologi ja filosofi Georg Simmel, ja heillä on poika Hans Simmel, joka oli Jenan yliopiston lääketieteen professori. Hans Simmel erotettiin virastaan ja joutui keskitysleirille. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin, missä hän kuoli eri tietojen mukaan joko 1930-luvun lopulla tai 1943. Hans Simmel kirjoitti muistelmat, joissa hän kuvaa Georg Simmeliä hyvin värikkäästi. Gertrud Simmel toimitti ja julkaisi miehensä kirjoituksia tämän kuoleman jälkeen.
"Uskonto on luotu, jotta sielulla olisi turva." Gertrud Simmel.
Teokset

Nimellä Marie Luise Enckendorff
Vom Sein und Haben der Seele, 1906
Realität und Gesetzlichkeit im Geschlechtslebens, 1910
Über das Religiöse, 1919
Kindschaft zur Welt, 1927
Haapakoski (Pieksämäki)

Haapakoski on pieni maaseutukylä Pieksämäen ja Suonenjoen rajalla Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee noin 23 kilometriä pohjoiseen Pieksämäeltä, Haapajoen varrella. Kylän väkiluku on noin 190 ja talouksia on noin sata. Kylä on syntynyt aikoinaan Haapakosken Ruukin ympärille.
Haapakosken rautatieasema sijaitsee noin kilometrin kylän itäpuolella. Sen toiminta loppui vuonna 1987.
Haapakosken historia liittyy Suomen teollisuushistoriaan, kylällä sijaitsee 1842 perustettu järvimalmiruukki. Ruukin tehtaan teollinen  toiminta loppui vuonna 2011.
Ruukin alueelle pääsee tutustumaan ohjatuilla kierroksilla. Haapakosken ruukki on Museoviraston luokittelema valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Haapakoskella sijaitsi yksi Pieksämäen ensimmäisistä kouluista. Koulussa oli parhaimmillaan useita satoja oppilaita, mutta tehdastoiminnan hiivuttua koulun oppilasmäärät laskivat, ja 2000-luvulla koulu suljettiin.
George Sørensen

| George Sørensen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1995 (ikä 29) Herning, Tanska
Kansalaisuus:   Tanska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Almtuna IS
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Herning Blue Fox (Tanska) Frederikshavn White Hawks (Tanska)
George Sørensen (s. 15. toukokuuta 1995 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Almtuna IS:ssä.
Ura > Seuraura

Sørensen on Herning IK:n oma kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä seuran kakkosjoukkueessa vain 15-vuotiaana Tanskan I-divisioonassa kaudella 2010–2011, jolloin Sørensen pelasi siellä yhden runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Kaudella 2011–2012 hän debytoi Tanskan pääsarja AL-Bank Ligaenissa torjuen viidessä runkosarjaottelussa. Sørensen ei kuitenkaan saanut peliaikaa pudotuspeleissä eikä Tanskan cupissa. Hän toimi suurimman osan kaudesta kakkosmaalivahtina Ľuboš Pisárille. Sørensen voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden, Tanskan cupin ja Tanskan I-divisioonan hopeaa.
Kaudella 2012–2013 Sørensen jatkoi Pisárin kakkosmaalivahtina ja torjui kolmessa runkosarjaottelussa ja yhdessä Continental Cupin ottelussa. Hän vahvisti kauden aikana myös Herningin A-nuoria, joissa Sørensen voitti mestaruuden. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Metal Ligaenissa (ent. AL-Bank Ligaen) 16 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun sekä kaksi Tanskan liigacup-ottelua. Sørensenillä oli koko liigan paras torjuntaprosentti (94,8 %) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.17). Hän voitti Tanskan liigacupin ja Metal Ligaen -hopeaa. Sørensen valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tanskalaislupaukseksi. Hänet valittiin kauden aikana myös Metal Ligaenin syys- ja lokakuun parhaaksi pelaajaksi. Kauden 2014–2015 Sørensen pelasi taas varsin selkeänä kakkosmaalivahtina Ľuboš Pisárille. Hän voitti kauden aikana Tanskan cupin ja edusti Herningiä myös Continental Cupissa.
Kaudeksi 2015–2016 Sørensen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Frederikshavn White Hawksiin. Hän nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja pelasi 37 runkosarja- ja 13 playoff-ottelua. Sørensen valittiin Metal Ligaenin marraskuun 2015 kuukauden pelaajaksi. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia.
Sørensen siirtyi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Almtuna IS:ään.
Ura > Maajoukkueura

Sørensen edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän aloitti joukkueen kolmosmaalivahtina, mutta nousi Tanskan kakkosmaalivahdiksi Simon Nielsenin edelle neljään viimeisimpään otteluun. Sørensen ei kuitenkaan saanut peliaikaa Sebastian Dahmin takana. Hän pelannut kaikkiaan kolme A-maaottelua.
Sørensen pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013 (pronssia) ja 2014 (kultaa). Hän oli torjumassa vuoden 2015 turnauksessa Tanskalle historian ensimmäistä voittoa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen pääsarjatasolla, kun joukkue otti 31. tammikuuta 2014 voittomaalikilpailun jälkeen 3–4-voiton Sveitsistä. Joukkue saavutti lopulta historian parhaan MM-sijoituksensa tultuaan kahdeksanneksi ja Sørensen palkittiin Tanskan yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta. Vuoden 2014 IA-divisioonan turnauksessa hänet palkittiin joukkueensa parhaana pelaajana.
Sørensen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013. Vuoden 2013 turnauksesta hän voitti kultaa ja Sørensenillä oli paras torjuntaprosentti (95,6 %) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.18). Hän onnistui myös maalinteossa 8. huhtikuuta 2013 Ranskaa vastaan tyhjään maaliin. Sørensen palkittiin turnauksen parhaana maalivahtina ja Tanskan parhaana pelaajana.
Sørensen pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa.
Muuta

Sørensenin pikkuveli Marc Emil pelaa puolustajana Herningin kakkosjoukkueessa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | U18 | 5 | 0 | 3 | 276 | 18 | 0 | 3.91 | 90,7 |
| 2013 | U18d1 A | 5 | 4 | 0 | 305 | 6 | 2 | 1.18 | 95,6 |
| 2013 | JMMd1 A | 1 | 0 | 0 | 20 | 1 | 0 | 3.00 | 93,8 |
| 2014 | JMMd1 A | 4 | 4 | 0 | 240 | 8 | 0 | 2.00 | 92,8 |
| 2015 | JMM | 5 | 0 | 4 | 258 | 20 | 0 | 4.66 | 89,0 |
Gertrud Sigurdsen

| Gertrud Sigurdsen |
| --- | --- |

Ruotsin sosiaaliministeri
 1985–1988  
Ruotsin apulaissosiaaliministeri
 1982–1985  
Ruotsin kehitysapuministeri
 1973–1976  
Kansanedustaja
 1969–1991  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Getrud Christina Sigurdsen
Syntynyt: 11. tammikuuta 1923 Nävekvarn, Södermanland, Ruotsi
Kuollut: 27. maaliskuuta 2015 (92 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Getrud Christina Sigurdsen (11. tammikuuta 1923 – 27. maaliskuuta 2015) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1969–1991 ja oli kehitysapuministeri 1973–1976, apulaissosiaaliministeri 1982–1985 sekä sosiaaliministeri 1985–1988. Hän oli kotoisin Södermanlandin Nävekvarnista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gertrud Sigurdsen Wikimedia Commonsissa
Getrud Sigurdsen Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Haapakylä

Haapakylä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Haapakylä, kylä Pihtiputaalla
Haapakylä, Valtimon kirkonkylä
Haapakylä, kylä Vihdissä
Haapakylä, pientaajama Ylitornion kunnassa, Ruotsissa
Haapakylä, kylä Ähtärissä
Haapakylä, kylä Äänekoskella.
Gisleno Veneri

Gisleno Veneri (21. syyskuuta 1844 – 15. marraskuuta 1937) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. kesäkuuta 1867 ja nimitettiin Acquapendenten hiippakunnan piispaksi 23. toukokuuta 1887. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucido Maria Parocchi.
Veneri jäi eläkkeelle 15. joulukuuta 1919, jolloin hänet nimitettiin Darnisin titulaariarkkipiispaksi.
Groteski

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Groteski voi viitata seuraaviin asioihin:
groteski eli sans-serif, pääteviivaton kirjasintyyli
groteski, renessanssin suosima koristekuviotyyli
adjektiivina sana tarkoittaa luonnottomasti liioiteltua, suhteetonta, irvokasta, eriskummallista
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Grotesque”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Großer Plöner See

| Großer Plöner See |
| --- | --- |
 Maisemaa järven rannalla
Valtiot:   Saksa
Koordinaatit:  54°07′49″N, 10°24′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Schwentine
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  21 m
Pituus:  7,75  km
Leveys:  7,0  km 
Rantaviiva:  49,6 km
Pinta-ala:  29,97 km²
Tilavuus:  0,373 km³
Keskisyvyys:  13,54 m
Suurin syvyys:  58 m
Valuma-alue:  382 km2 
 fiGroßer Plöner See 
Großer Plöner See on järvi Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se on pinta-alaltaan noin 30 neliökilometriä ja kooltaan osavaltion suurin. Schwentine on tärkein järven läpi virtaava joki.
Maantiede

Järven pinta-ala on 29,97 neliökilometriä ja maksimisyvyys noin 58 metriä. Se on Schleswig-Holsteinin osavaltion suurin järvi. Järven keskisyvyys on 13,54 metriä, ja se sijaitsee kokonaisuudessaan Holsteinische Schweizin luonnonpuiston alueella. Järven vedenpinta oli holoseenikauden alussa noin 15–18 metriä nykyistä korkeammalla, ja se peitti lähialueiden järvet joiden läpi Schentine-joki virtaa nykyään.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee hieman alle 13 000 asukkaan Plön. Muita järven rannalla sijaitsevia asutuskeskuksia ovat Ascheberg, Bosau, Dersau ja Nehmten.
Järvessä on yhteensä noin 20 saarta. Järvi ja sitä ympäröivä alue ovat suosittua loma-aluetta läheisten metropolialueiden asukkaiden keskuudessa, ja sen rannoilla sijaitsee useita kylpylöitä sekä leirintäalueita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Großer Plöner See Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hannu Saarinen

Hannu Ilmari Saarinen (13. kesäkuuta 1931 Hamina – 7. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai energianeuvoksen arvonimen.
Petsamon Liinahamarissa lapsuutensa viettäneen Saarisen vanhemmat olivat tullinhoitaja Eino Hjalmar Saarinen ja konttoristi Irma Tytti Tuulikki Kokko ja puoliso vuodesta 1957 myyntipäällikkö Terttu Orvokki Söderholm. Saarinen tuli ylioppilaaksi vuonna 1951 Torniossa ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958, varatuomarin arvon hän sai vuonna  1961. Hän oli Rovaniemen tuomiokunnan päätoiminen apulainen 1958 ja tuomionotaari 1959–1960, lääkintöhallituksen ensimmäinen kamreeri 1960, Helsingin kaupungin vesilaitoksen lainopillinen sihteeri 1960–1964, teollisuuslaitosten lautakunnan asiamies 1964–1970 ja Helsingin Ympäristön Sähkölaitos -yhtiön, vuodesta 1972 Vantaan Sähkölaitos -yhtiö, hallintojohtaja 1970–1986 ja toimitusjohtaja 1987–1996. Vantaalla otettiin hänen aikanaan maakaasu käyttöön vuonna 1986, ensimmäisenä pääkaupunkiseudulla. Saarisella oli myös useita oman alansa, yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Hän sai energianeuvoksen arvonimen vuonna 1995 ja hänet palkittiin Vantaa-mitalilla vuonna 1996. Sotilasarvoltaan Saarinen oli reservin luutnantti (1961).
György Kulin

György Kulin (28. tammikuuta 1905 Nagyszalonta, Unkari – 22. huhtikuuta 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen astronomi.
Hän löysi 21 asteroidia ja yhdessä muiden kanssa hän löysi komeetan C/1942 C1 (Whipple-Bernasconi-Kulin).
Lisäksi hän kirjoitti tieteiskirjallisuutta.
Aiheesta muualla

Kulin György emlékoldal (Remembering György Kulin) – Laaja verkkosivusto Kulinin syntymän satavuotismuistoksi. (unkariksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:György Kulin
Käännös suomeksi
Gunnm

| Gunnm |
| --- | --- |

銃夢   (Gunnm)
Genre: cyberpunk 
Manga
Tekijä: Yukito Kishiro
Julkaisija: Shūeisha  Punainen Jättiläinen
Sarjajulkaisulehti: Business Jump
Ensimmäinen painatus: marraskuu 1991 – maaliskuu 1995
Kirjojen lukumäärä: 9 
OVA
Ohjaaja: Hiroshi Fukutomi
Studio: Madhouse
Jaksojen määrä: 2
Julkaisupäivät: 21. kesäkuuta 1993 
Manga: Gunnm: Last Order
Tekijä: Yukito Kishiro
Julkaisija: Shūeisha(alkup.), Kodansha
Sarjajulkaisulehti: Ultra Jump, Evening
Ensimmäinen painatus: heinäkuu 2001 – huhtikuu 2014
Kirjojen lukumäärä: 19 
Manga: Gunnm: Mars Chronicle
Tekijä: Yukito Kishiro
Julkaisija: Kodansha
Sarjajulkaisulehti: Evening
Ensimmäinen painatus: toukokuu 2015 – jatkuu
Kirjojen lukumäärä: 6 (jatkuu) 
Gunnm (jap. 銃夢) on Yukito Kishiron vuonna 1991 aloittama yhdeksänosainen mangasarja, joka julkaistiin alun perin Shueishan kustantamassa Business Jump -antologialehdessä. Sen englanninkielinen käännös on nimeltään Battle Angel Alita. 19-osainen Battle Angel Alita: Last Order jatkaa tarinaa korvaten alkuperäisen lopetuksen ja 2015 alkoi Battle Angel Alita: Mars Chronicle.
Sarja sijoittuu synkkään tulevaisuuteen. Sarjan päähenkilö on muistinsa menettänyt kyborgityttö Gally. Gally hallitsee voimakkaan Panzer Kunst -taistelutyylin, jota hän joutuu käyttämään taistellessaan erinäisiä vastustajiaan vastaan.
Kustantamo Punainen Jättiläinen on suomentanut koko sarjan suoraan japanista. Ensimmäinen osa Ruostunut enkeli ilmestyi marraskuussa 2006.
Sarjan kahden ensimmäisen kirjan pohjalta tehtiin vuonna 1993 kaksiosainen OVA.
James Cameron tuotti ja Robert Rodriguez ohjasi mangaan pohjautuvan elokuvan Alita: Battle Angel, jonka tarina pohjautuu neljään ensimmäiseen kirjaan. Ensi-ilta oli viivästysten jälkeen 14. helmikuuta 2019. Sen pääosaa esittää Rosa Salazar.
Osat

| Num | Japaninkielinen nimi | Englanniksi | Suomeksi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Gunnm: Rusty Angel | Battle Angel Alita | Gunnm 1: Ruostunut enkeli |
| 2 | Gunnm: Iron Maiden | Tears of an Angel | Gunnm 2: Rautaneito |
| 3 | Gunnm: Killing Angel | Killing Angel | Gunnm 3: Teurastajaenkeli |
| 4 | Gunnm: Ars Magna | Angel of Victory | Gunnm 4: Mies liekkimeressä |
| 5 | Gunnm: Lost Sheep | Angel of Redemption | Gunnm 5: Koston vuodenaika |
| 6 | Gunnm: Rainmaker | Angel of Death | Gunnm 6: Tie vapauteen |
| 7 | Gunnm: Panzer Bride | Angel of Chaos | Gunnm 7: Panssarimorsian |
| 8 | Gunnm: War Chronicle | Fallen Angel | Gunnm 8: BarJackin sotakronikka |
| 9 | Gunnm: Conquest | Angel’s Ascension | Gunnm 9: Salemin valloitus |
Aiheesta muualla

Gunnm. Kupoli.net 26.11.2006.
Petteri Uusitalo: Poikien sarjakuva jolla on aivot. Kvaak.fi 15.12.2006.
Janne Suominen: Äärimmäistä tyttöenergiaa. Lumo 21.2.2007.
George Thorogood

| George Thorogood |
| --- | --- |
 George Thorogood
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1950 (ikä 74)
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1974–
Tyylilajit:  blues rock, hard rock
Soittimet:  kitara (mm. Gibson ES-125C), huuliharppu
Yhtyeet:  George Thorogood and The Destroyers
Levy-yhtiöt:  mm. EMI, MCI, Rounder Records
Aiheesta muualla
georgethorogood.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
George Lawrence Thorogood (s. 24. helmikuuta 1950, Wilmington, Delaware) on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja ja säveltäjä . Hän on The Destroyers -yhtyeen kanssa julkaissut yhteensä 23 albumia, joista uusin, 2120 South Michigan Ave., julkaistiin heinäkuussa 2011. Hänen singlejulkaisujaan on muiden muassa Bad to the Bone.
Thorogood on ollut naimisissa Marla Radermanin kanssa 16. heinäkuuta 1985 lähtien. Heillä on yksi lapsi.
Diskografia > Albumit

Better Than the Rest (1974) (uudelleenjulkaisu vuonna 1979 MCI -levy-yhtiön kautta)
George Thorogood and the Destroyers (1977)
Move It on Over (1978)
More George Thorogood and the Destroyers (1980)
Bad to The Bone (1982)
Maverick (1985)
Nadine (1986)
Born to Be Bad (1988)
Boogie People (1991)
Haircut (1993)
Rockin' My Life Away (1997)
Half a Boy and Half a Man (1999)
Ride 'Til I Die (2003)
Who Do You Love? (2003)
The Hard Stuff (2006)
The Dirty Dozen (2009)
2120 South Michigan Ave. (2011)
Diskografia > Live-levyt

Live (1986)
Live: Let's Work Together (1995)
Live in '99 (1999)
30th Anniversary Tour (2004)
Live in Boston 1982 (2010)
Diskografia > Kokoelmalevyt

The George Thorogood Collection (1989)
The Baddest of George Thorogood and the Destroyers (1992)
Anthology (1992)
Greatest Hits: 30 Years of Rock (2004)
The Best Of (2005)
Taking Care of Business (Tupla-albumi: Ride 'Til I Die sekä kaksi bonusraitaa ja 30th Anniversary Tour) (2007)
Diskografia > Soololevyt

Party of One (2017)
Aiheesta muualla

George Thorogood Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
George Thorogood Last.fm:ssä (englanniksi)
Georgethorogood.com (Arkistoitu – Internet Archive)
George Thorogood MySpaces
Gunnin’ for Glory

| Gunnin’ for Glory Nitro |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CDr
 Tuottaja(t): Michael Angelo Batio
 Tyylilaji: glam metal, shred
 Kesto: 41.46
 Levy-yhtiö: M.A.C.E.
Nitron muut julkaisut
| Nitro II: H.W.D.W.S. 1992 | Gunnin’ for Glory 1998 |   |
Gunnin’ for Glory on Nitron kokoelmalevy, jonka kokosivat Nitron alkuperäisjäsenet Michael Angelo Batio ja Jim Gillette.
Kappaleet

Freight Train – 3.58
Shot Heard ’Round the World – 4.05
Long Way from Home – 4.58
Prisoner of Paradise – 4.18
Drivin’ Me Crazy – 4.19
Love Strikes Back – 4.21
Victim of Circumstance – 3.51
Nasty Reputation – 4.45
Heaven’s Just a Heartbeat Away – 3.55
Gunnin’ for Glory – 3.36
Aiheesta muualla

Gunnin’ for Glory discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Albumi Gunnin’ for Glory Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Harriet Lane

Harriet Rebecca Lane Johnston (9. toukokuuta 1830 – 3. heinäkuuta 1903) toimi Yhdysvaltain ensimmäisenä naisena vuosina 1857–1861. Tuolloin hallinnut presidentti James Buchanan ei ollut hänen puolisonsa vaan enonsa.
Harriet Lane oli kauppias Elliott Tole Lanen ja hänen vaimonsa Jane Buchanan Lanen nuorin tytär. Kun Harriet jäi orvoksi 11-vuotiaana, hänen enonsa senaattori James Buchanan nimettiin hänen holhoojakseen. Eno sijoitti Harrietin ja tämän siskon sisäoppilaitoksiin. Kun eno oli Lontoossa työkomennuksella 1853–1855, Harriet tuli sinne hänen mukaansa.
Buchanan valittiin presidentiksi Franklin Piercen kauden jälkeen. Harriet Lanen kuvattiin "täyttäneen Valkoisen Talon ilolla ja kukkasilla", ja hän ohjasi sen sosiaalista elämää tahdikkaasti ja innostuneena. Hänestä pidettiin yleisesti. Naiset jäljittelivät hänen hiustyyliään ja asujaan, lapsia kastettiin Harrietiksi hänen mukaansa, ja hänelle omistettiin suosittu laulu Listen to the Mockingbird.
Maa lähestyi kuitenkin sisällissotaa, ja presidenttikauden päätteeksi sekä Buchanan että Lane palasivat huojentuneina maaseudun rauhaan Pennsylvaniaan.
Lane meni naimisiin 36-vuotiaana vuonna 1866. 18 vuotta myöhemmin, kun hänen miehensä ja kaksi teini-ikäistä poikaansa olivat kuolleet, hän palasi pääkaupunkiin, missä hän toimi hyväntekeväisyydessä ja keräsi taidetta. Lane kuoli syöpään vuonna 1903 ja haudattiin Baltimoreen.