stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julia (kirja)

| Julia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Peter Straub
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu
Kustantaja:  Coward, McCann & Geoghegan
Julkaistu:  1975
Sivumäärä:  287
ISBN:  0698106954
Suomennos
Suomentaja:  Marja Heinonen
Kustantaja:  Weilin+Göös Gummerus (1993)
Julkaistu:  1977
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  308
ISBN:  951-20-4353-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Julia on Peter Straubin kirjoittama romaani vuodelta 1975. Se on hänen kolmas kirjoittamansa romaani ja ensimmäinen kauhuromanttisella tyylillä kirjoitettu teos, jonka viitoittamalla tiellä Straub jatkoi. Se kertoo miehestään eron ottaneen ja tyttärensä menettäneen Julia Loftingin tarinan hänen ostettua Lontoosta uudeksi kodikseen talon, joka muuton myötä tulee paljastaneeksi hänelle salatun, kammottavan historiansa, johon Julia enemmässä tai vähemmässä määrin entuudestaan liittyy.
Kirjan pohjalta on tehty vuonna 1977 kanadalaisbrittiläinen elokuva Julian painajainen, jonka on ohjannut Richard Loncraine ja jossa näytteli pääosaa Mia Farrow ja Keir Dullea.
Aiheesta muualla

Julia Kirjasampo-sivustolla.
Julia Risingshadow-sivustolla.
Sigur Rós

| Sigur Rós |
| --- | --- |
 Sigur Rós esiintymässä Reykjavíkissa vuonna 2005.
Tiedot
Toiminnassa:  1994–
Tyylilaji:  post-rock, dream pop, ambient, shoegaze
Kotipaikka:  Reykjavík, Islanti
Laulukieli:  islanti, vonlenska
Jäsenet:  Jón Þór Birgisson, laulu, kitara   Georg Hólm, basso   Kjartan Sveinsson, koskettimet  
Entiset jäsenet:  Ágúst Ævar Gunnarsson, rummut (1994–1999)  Kjartan Sveinsson, koskettimet (1998–2013)  Orri Páll Dýrason, rummut (1999-2018) 
Levy-yhtiö:  EMI, 2005–   Geffen Records, 2003–   Smekkleysa Records, 1997–  
Aiheesta muualla
Eighteen Seconds Before Sunrise
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sigur Rós (IPA: ['sɪːɣʏr rouːs], suom. Voiton ruusu) on islantilainen post-rock-yhtye, jonka musiikissa korostuvat melodiset, klassiset ja minimalistiset elementit. Yhtye on nimetty laulaja Jónsin pikkusiskon Sigurrósin mukaan. Sigur Rós on perustettu elokuussa 1994.
Yhtye tunnetaan omintakeisesta tyylistään ja laulaja Jónsin falsetista. Sigur Rósia muistuttavia yhtyeitä ovat muun muassa Múm ja Amiina.
Jäsenet > Nykyiset

Jón Þór ”Jónsi” Birgisson on yhtyeen laulaja ja kitaristi.
Georg ”Goggi” Hólm (s. 6. huhtikuuta 1976) on yhtyeen basisti. Goggi on jo nuoresta pitänyt ihanteenaan Red Hot Chili Peppersin Fleaa. Hänen veljensä Kristinn Hólm (s. 1989) on kitaristi.
Kjartan ”Kjarri” Sveinsson oli yhtyeen kosketinsoittaja vuosina 1998–2013 ja uudelleen 2022 lähtien. Kjartan on hyvin musikaalinen ja hän on soittanut koskettimien ja kitaran lisäksi muun muassa fagottia, huilua, oboeta ja banjoa.
Jäsenet > Entiset

Ágúst Ævar Gunnarsson oli yhtyeen rumpali vuosina 1994–1999.
Orri Páll Dýrason oli yhtyeen rumpali vuosina 1999-2018. Orri liittyi Sigur Rósiin vuonna 1999 yhtyeen edellisen rumpalin, Ágúst Ævar Gunnarssonin, erottua. Ensimmäinen albumi, jossa Orri soittaa on vuonna 2002 ilmestynyt ( ).
Historia

Jón Þór (Jónsi) Birgisson, Georg Hólm ja Ágúst Ævar Gunnarsson perustivat yhtyeen Reykjavíkissa elokuussa 1994. Nimi otettiin Jónsin pikkusiskolta, sillä hän on syntynyt yhtyeen perustamispäivänä. Yhtye sai melko pian levytyssopimuksen Bad Taste -levy-yhtiöltä. Vuonna 1997 ilmestyi yhtyeen esikoislevy Von (suom. Toivo) ja 1998 uudelleenmiksattu kokoelmaversio Vonista, Von brigði. Nimi on islanninkielinen sanaleikki: ”Vonbrigði" tarkoittaa epätoivoa, mutta erotettuna muotoon Von brigði sen merkitys muuttuu ”toivon vaihtoehdoksi/muunnokseksi”. Tämä albumi kulkee toisinaan englanniksi nimellä ”Recycle Bin”.
Kansainvälistä tunnustusta yhtye sai ensi kertaa vuonna 1999, kun se julkaisi Ágætis byrjunin (suom. Ihan hyvä alku), jonka tekovaiheessa Kjartan Sveinsson liittyi yhtyeeseen. Albumin maine levisi pikkuhiljaa maailmalla seuraavan kahden vuoden aikana, ja yhtye pääsi soittamaan Radioheadin kaltaisten suurten nimien kanssa.
Kolme kappaletta, Ágætis byrjunin nimikappale, sen ensisingle ”Svefn-g-englar” ja liveversio silloin vielä julkaisemattomasta "Njósnavélin":sta (tuleva ”Nimetön #4”) olivat mukana Cameron Crowen elokuvassa Vanilla Sky. Yhtyeen musiikkia on käytetty muun muassa myös televisiosarjassa 24, vuonna 2004 ilmestyneessä elokuvassa Steve Zissoun vedenalainen maailma ja vuonna 2005 ilmestyneessä The Girl in the Caféssa. Yhtyeen kappale "All Alright" on tärkeä osa vuoden 2009 elokuvan Ondine juonta. Yhtyeen kappaleita on sittemmin käytetty useissa televisio-ohjelmissa eri maissa, kuten Suomen Idols -ohjelmassa.
Ágætis byrjunin ilmestymisen jälkeen yhtye tuli kuuluisaksi laulajakitaristi Jónin tavasta soittaa kitaraansa sellon jousella.
Rumpali Ágúst jätti yhtyeen Ágætis byrjunin nauhoitusten jälkeen, ja hänen tilalleen astui Orri Páll Dýrason. Vuonna 2002 ilmestyi Sigur Rósin seuraava albumi ( ). Albumin ilmestyessä kaikki sen kappaleet olivat nimettömiä, mutta yhtye julkaisi myöhemmin kappaleiden työ- ja kutsumanimet kotisivuillaan. ( ):n kaikki sanoitukset on laulettu vonlenskaksi, joka kuulostaa lausunnaltaan melko paljon islannilta (Jón kehitti itse kielen improvisoimalla kappaleiden melodiaan). On sanottu, että kuulijan on itse tarkoitus kehittää sanoituksille merkitys, jonka hän voi sitten kirjoittaa albumin tyhjiksi jätettyihin kansilehtiin.
Vuonna 2005 ilmestyi yhtyeen seitsemäs albumi, Takk... (suom. Kiitos...).
Vuoden 2018 lokakuussa yhtyeen rumpali Orri Páll Dýrason erosi yhtyeestä raiskaussyytösten vuoksi. Amerikkalaisnainen, joka oli yhtyeen fani, kertoi joutuneensa baari-illan jälkeen nukkuessaan kahdesti Dýrasonin raiskaamaksi. Rumpali kiisti syytökset, mutta erosi kuitenkin yhtyeestä.
Vuoden 2022 helmikuussa yhtyeen entinen kosketinsoittaja Kjartan Sveinsson palasi yhtyeen kokoonpanoon.
Vonlenska

Vonlenska on Jón Þór Birgissonin kehittämä "kieli". Yleisesti kieli tunnetaan sen englanninkielisellä käännöksellä Hopelandic tai Hopelandish ("Von" tarkoittaa toivoa). Nimensä kieli on saanut Sigur Rósin "Von"-nimisestä kappaleesta, jossa sitä käytettiin ensi kerran.
Vonlenska ei ole oikea kieli ja siitä puuttuvat niin kielioppirakenteet, sanojen merkitykset kuin ymmärrettävät sanatkin. Se koostuu lähinnä merkityksettömistä tavuista, jotka yhdessä tosin saattavat muistuttaa englannin kielen lauseita (esimerkiksi levyllä ( ) näennäiset "you sigh," "you sold," "you sign no more," "you sigh so long", "you sat alone"). Kieli muistuttaa hieman scat-laulantaa ja yhtyeen kotisivuilla sitä kuvaillaan "siansaksan-omaiseksi lauluksi, joka sopii musiikkiin". Jónsi kehitti kielen lähinnä vain improvisoimalla bändin soittoon. Useimmat tavu-rimpsut toistetaan monta kertaa jokaisessa laulussa, ja levyllä ( ) toisinaan jopa useissa eri kappaleissa.
Sigur Rósin sanoitukset ovat pääasiassa islanniksi, jota suuri osa sen yleisöstä ei osaa. Koska vonlenska kuulostaa melko paljon islannilta, voi tietämätön kuulija erehtyä luulemaan sitä islanniksi. Useat Sigur Rósin kappaleiden sanoitukset eivät kuitenkaan tarkoita yhtään mitään.
Yhtyeen albumin Ágætis byrjunin menestyksen myötä Sigur Rósille selvisi, että yhtyeen fanit keksivät omia tulkintojaan vonlenskankielisistä sanoituksista. Heidän ehdotuksiaan on julkaistu yhtyeen virallisilla kotisivuilla, yleensä multimediatiedostona, jossa kappale soi taustalla ja ehdotetut sanoitukset näkyvät ruudussa tekstityksenä. Monet näistä tulkinnoista ovat saaneet selvää inspiraatiota ( ):n sanoitusten englannin kieltä muistuttavista lauseista, tai ne pohjautuvat niihin. Sigur Rós jätti myös kokonaan vonlenskaksi lauletun ( )-levynsä kansilehtiset tyhjiksi. Näihin fanien on toivottu kirjoittavan tai piirtävän oman tulkintansa musiikista.
Vonlenska > Kappaleet vonlenskaksi

Albumilta Von :
"Von"
Albumilta Ágætis byrjun :
"Olsen olsen"
Albumilta ( ) :
Kaikki levyn kahdeksan kappaletta on laulettu kokonaan vonlenskaksi
Albumilta Takk... :
"Hoppípolla" (Osittain vonlenskaksi. Myös kappaleen nimi on vonlenskaa ja tarkoittaa "vesilätäköissä hyppimistä".)
"Sé lest"
"Mílano"
"Gong"
"Andvari"
Tuotanto > Studioalbumit

Von (1997)
Von brigði (1998)
Ágætis byrjun (1999)
Rímur, EP (2001)
( ) (2002)
Ba Ba Ti Ki Di Do, EP (2004)
Takk... (2005)
Með suð í eyrum við spilum endalaust (2008)
Valtari (2012)
Kveikur (2013)
Átta (2023)
Tuotanto > Kokoelmat

Hvarf / Heim (2007)
In a Frozen Sea: A Year with Sigur Ros (2008)
We Play Endlessly (2009)
Tuotanto > Singlet

Svefn-g-englar (1999)
Ný batterí (2000)
Nimetön (2003)
Hoppípolla (2005)
Glósóli (2005)
Sæglópur (2006)
Hljómalind (2007)
Gobbledigook (2008)
Inní mér syngur vitleysingur (2008)
Við spilum endalaust (2009)
Ekki múkk (2012)
Varúð (2012)
Brennisteinn (2013)
Ísjaki (2013)
Óveður (2016)
Á (2017)
Tuotanto > DVD

Heima (2007)
Valtari Film Experiment (2013)
Tuotanto > Muita töitä

Smekkleysa í hálfa öld (1994)
Popp í Reykjavík (album) (1998)
Popp í Reykjavík (film) (1998)
Englar alheimsins (album) (2000)
Englar alheimsins (film) (2002)
Hlemmur Soundtrack (2002)
Hrafnagaldur Óðins (2002)
The Loch Ness Kelpie Soundtrack (2004)
Tuotanto > Musiikkivideot

2000 Svefn-g-englar (August Jakobsson)
2001 Viðrar Vel Til Loftárása (Celebrator = Arni & Kinski)
2003 Untitled 1 (a.k.a. Vaka) (Floria Sigismondi)
2005 Glósóli (Arni & Kinski)
2005 Hoppípolla (Arni & Kinski)
2006 Sæglópur (Sigur Rós & Eva Maria Daniels)
2008 Gobbledigook (Arni & Kinski)
2008 Inní mér syngur vitleysingur
2012 Varúð
2012 Ég anda
2012 Fjögur píanó
2012 Rembihnútur
2012 Ekki múkk
2012 Dauðalogn
2012 Valtari
2013 Brennisteinn
2013 Ísjaki
2013 Kveikur
2013 Stormur
2013 Rafstraumur
2016 Óveður
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen viralliset kotisivut (englanniksi)
Sigur Rós Last.fm:ssä (englanniksi)
Sigur Rós Myspacessa (englanniksi)
Etelä Suomen Sanomat, Sigur Rósin kokeellinen äänivalli mahtui vaivoin Kulttuuritaloon
Sigur Rós Barcelonassa vuonna 2005.
Sigur Rós esiintymässä Roskilde Festivaleilla Tanskassa vuonna 2006.
Juana de la Concepción

Juana de la Concepción oli guatemalalainen nunna, joka oli maalliselta nimeltään Juana de la Maldonado y Paz. Hän antoi nunnalupauksensa vuonna 1619 ja eli kuolemaansa saakka vuoteen 1666 Concepciónin luostarissa Santiago de los Caballeros de Guatemalassa, joka nykyisin tunnetaan Antigua Guatemalana. Kansa kertoi legendoja Sor Juana de la Concepciónista jo hänen elinaikanaan. Sor Juana de la Concepciónin mainetta loistavana muusikkona, runoilijana ja henkevänä keskustelijana, on ryhdytty nostamaan meksikolaisen runoilevan nunnan Sor Juana Inés de la Cruzin rinnalle.
Mainintoja kirjallisuudesta

Runoilevasta ja tiedoiltaan hyvin monipuolisesta Juana de la Concepciónesta on mainintoja J. Eric Thompsonin toimittamassa vuonna 1958 ilmestyneessä teoksessa Thomas Gage´s Travels in the New World.
Guatemalassa 1600-luvun alkupuoliskolla vaikuttaneen englantilaisen dominikaanin Thomas Gage (dominikaani)n antamia tietoja täydentämään ilmestyi vuonna 1958 guatemalalaisen Mariano López Mayoricalin kirjoittama teos Investigaciónes historicas, joka on melko kattava tutkielma Juana de la Concepciónin elämänvaiheista. López Mayoricalilla lienee ollut pontimenaan vuonna 1949 Meksikossa ilmestynyt teos Sor Juana de Maldonado y Paz, tekijänään Ernesto Chinchilla Aguilar. Maya-tutkija J. Eric Thompson oli tietoinen Ernesto Chinchillan kirjoittamasta teoksesta, jonka kirjoittaja ylistää Thomas Gagea Sor Juana de la Concepciónin löytäjänä, ja lausuu mielipiteensä Gagesta varsin ylistävään sävyyn:
”Thomas Gage (dominikaani) nauttii suurempaa arvonantoa meksikolaisten historioitsijoiden kuin guatemalalaisten keskuudessa. Hänelle vuodatetaan mainesanoja yllättävien kannanottojensa ja syvällisen Amerikan asioiden tuntemuksensa vuoksi. Nyt on hetki raottaa verhoa, joka on pitänyt meidät sokeina tälle sympaattiselle englantilaiselle ja estänyt meitä näkemästä hänet sen kunnioituksen valossa, jonka hänen mainiot ja opettavaiset kertomuksensa ansaitsevat... Selvittääksemme mahdollisuuksien rajoissa Sor Juana de Maldonadon legendaa, on Gagen teos alistettava perusteellisen tutkimuksen alaiseksi ja selvitettävä alusta lähtien nunnaan liittyvät epäselvyydet...Viimeksi mainitun ollessa kyseessä, ei meillä ole riittävää perustetta sille, että Gage olisi valehdellut Sor Juanasta, vaan paremminkin kallistua uskomaan Gagen meille hänestä kertoman olevan kiistatonta totuutta, kuten kaikki muukin hänen kertomansa.”
Thomas Gage kertoo Sor Juanan luostarielämästä

Dominikaani Thomas Gage antaa seikkaperäisen kuvauksen Santiago de Guatemalassa (Antiguassa) sijainneen oman dominikaaniluostarinsa elämästä. Dominikaaniluostarin välittömässä läheisyydessä sijaitsi Concepciónin nunnaluostari, jossa Juana de Maldonado y Paz aloitti noviisina ja lopetti abbedissana.
”Tuossa luostarissa asui Doña Juana de Maldonado, tuomari Juan Maldonado de Pazin tytär, jonka kanssa piispa niin usein keskusteli. Sor Juana oli hyvin vaalea ja kaunis, eikä kovin paljon yli kahdenkymmenen. Rakkaus sokaisi piispan niin, että tämä minun aikanani toimi parhaansa mukaan tehdäkseen Sor Juanasta superioran ja abbedissan vanhempien nunnien ohi, mikä synnytti kapinamieltä ja hämminkiä tuossa luostarissa. Koko kaupungissa tämä oli suuren hälyn aihe, joka sai monet rikkaat kauppiaat ja herrasmiehet ryntäämään luostarille paljastetuin miekoin, uhaten murtautua luostariin, puolustaakseen tyttäriään piispan ajamaa voimakasta, Doña Juana de Maldonadon puolesta toimivaa ryhmää vastaan. Näin olisi tapahtunut, ellei presidentti Don Juan de Guzmán olisi lähettänyt nuoren nunnan isän, Juan Maldonado de Pazin, puhumaan tyttärelleen, saadakseen tämän perumaan kunnianhimoiset aikeensa tulla abbedissaksi liian nuorena. Tällä tavoin riita lopulta päättyi ja piispalle jäi vain häpeä...
Tämä Doña Juana de Maldonado oli luostarinsa ja koko kaupungin todellinen ihme kauniin äänensä ja musikaalisten taitojensa vuoksi, ja käytökseltään ja sivistykseltään hän ei hävinnyt kenellekään kaukaa hakemallakaan. Hän oli älykäs, hyvä keskustelija, mutta ennen kaikkea Calliope, tai Muusa, joka sai aikaiseksi nerokkaita ja nopeita runosäkeitä, joiden piispa oli sanonut niin suuresti liikuttaneen häntä miellyttävällä tavalla heidän keskustelujensa aikana. puutarhakäytävineen ja palkkaamaan puolen tusinaa mustia palvelijattaria (todellisuudessa piispa oli jakanut omaisuutensa köyhille).
Kuninkaan määräys Sor Juanan elinkorosta

Vuoden 1636 aikoihin Sor Juanan isä, Juan de Maldonado toimi Meksikon Audiensian tuomarina. Korkeapalkkaisesta virasta huolimatta tuomarin lähipiirillä oli taloudellisia vaikeuksia. Vuoden 1636 tammikuussa kuningas antoi määräyksen huolehtia tuomarin nunnatyttären elinkorosta:
”Guatemalan Kuninkaallisen Audiensian Presidentti, henkilö, tai henkilöt, joilla on vastuullaan siellä oleva hallinto, saavat täten tiedoksi, että lisensiaatti Juan de Maldonado de Paz, joka tällä hetkellä on Meksikon Kuninkaallisen Audiensiani Tuomarina, on saattanut tietooni asian, joka koskee hänen Guatemalassa Meidän Señoramme Concepciónin luostarissa nunnana olevaa tytärtään Äiti Juana de la Concepciónia. Don Diego de Acuña, ollessaan tuon Audiensiani Presidenttinä, antoi Ciudad Real de Chiapasista kotoisin olevalle kapteeni Jerónimo Alfonso de Pradolle encomiendan intiaaneineen sillä ehdolla, että tämä huolehtisi viidensadan tostonin vuotuisesta elinkorosta kyseiselle Äiti Juana de la Concepciónille. Ottaen huomioon palvelut, jotka hän on minulle tehnyt toimiessaan kyseisessä Audiensian Tuomarin virassa ja muissa tehtävissä, ja ottaen huomioon köyhyyden, joka häntä on kohdannut, ei hän ole voinut maksaa tyttärensä nunnalupauksen jälkeen tämän osuutta luostarille, samoin kuin ei muitakaan maksuja tyttärensä puolesta, ei kynttilöitä, eikä sakastimaksuja, joita varten kyseinen Presidentti tarkoitti elinkoron maksettavaksi. Koska olen pyytänyt kyseisen encomiendan asioista selvityksen ja saanut tietooni, että kapteeni Jerónimo Alfonso de Prado ei ole tuossa ominaisuudessaan huolehtinut kyseisen elinkoron maksamisesta, näen armollisesti oikeaksi antaa kyseisen encomiendan kapteeni Juan García de Navialle kahden sukupolven ajaksi.”
Samalla kuningas määrää maksettavaksi matkakulut Juan de Maldonadolle, ja hänen tyttärelleen korvausta tämän menettämästä suojelusta.
Sor Juana ja hänen isänsä joutuvat tekemisiin inkvisition kanssa

Juana de Maldonado, samoin kuin hänen isänsä joutuivat tekemisiin inkvisition kanssa. Tytär oli ollut mallina taidemaalarille, tämän maalatessa muotokuvaa Santa Luciasta. Isä Maldonadon paha teko oli se, että hän oli Guatemalan Audiensian tuomarina toimiessaan säilyttänyt tuon audiensian toimitiloissa Isä Antonio de Remesalin teoksen Historia de Chiapas y Guatemala käsikirjoitusta, josta inkvisitio oli kiinnostunut. Tässä tapauksessa inkvisitio ei onnistunut hankkeissaan.
Remesalin teos on merkittävä tiedonlähde. Teoksesta selviää, että Remesal kuului niihin, joita encomiendojen olemassaolo ei miellyttänyt. Hänen mielestään intiaanit ovat järjellä varustettuja ihmisiä, joten heitä ei tulisi kohdella eläiminä;
”Tämä pirullinen ajatus sai alkunsa Hispaniolan saarella ja oli suurimpana syynä alkuperäisten asukkaiden tuhoon. Ja koska kaikki, jotka saapuivat tänne Intian uuteen maailmaan, tulivat tuon saaren kautta, oli se samaa kuin astua sillä hetkellä Saatanan kouluun ja käydä läpi helvetin opit. Erikoisen paljon niitä toivat Meksikoon tullessaan ja tänne kylvääkseen sotilaat, jotka olivat mukana löytöretkillä ja valloituksissa niin, että meidän provinssimme Guatemala sai siitä pahan tartunnan.” Musta Legenda.
Mariano López Majorical, jolla oman väittämänsä mukaan on hallussaan runsaasti on Sor Juana de la Concepciónia koskevaa aineistoa, on sisällyttänyt teokseensa Investigaciónes historicas, joitakin runoja, joiden hän uskoo olevan Sor Juanan käsialaa:
»Itämaan tietäjille
Taivasten kauppiaat
 
	etsivät helmeä.

	Vaikka sillä ei ole hintaa

	pannaan se myyntiin.
Kohden kiitoksen merta

	askel vie.

	Suojaisaan satamaan

	hänen rakkautensa tahtoo.
Maitse purjehtien

	saapuvat Tietäjät.

	Tietä pohjoiseen

	näyttää eräs tähti.
Soutakaa merimiehet

	ja purjeet ylös.

	Vihreitä aaltoja
ovat myös metsät.»
Ferenc Juhász

| Ferenc Juhász |
| --- | --- |
 Ferenc Juhász
Henkilötiedot
Syntynyt: 1928 Bia, Unkari
Kuollut: 2015 (86–87 vuotta)
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
Esikoisteos:  Szárnyas csikó
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ferenc Juhász (1928 Bia, Unkari – 2015) oli unkarilainen runoilija ja Új írás -lehden päätoimittaja. Juhászin esikoiskokoelma Szárnyas csikó ilmestyi 1949. Eepoksissaan hän hyödyntää Unkarin historian tapahtumia.
Suomennetut teokset

Kukkiva maailmanpuu: runoja ja runoelmia (Virágzó világfa); suom. Hannu Launonen ja István Kecskemét. Helsinki: Otava 1974 Sarja: Delfiinikirja (Kääntäjien valtionpalkinto 1975)
Suomennetut teokset > Runosuomennoksia

Aavistuksen kellot, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, Kirjapaja 1983 ISBN 951-621-403-7
Bulgarialainen kirkko, suom. teoksessa: Unkarin lyyra: unkarilaista lyriikkaa keskiajalta nykyaikaan, suom. ja toim. Toivo Lyy, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1970
Endre Adyn viimeinen valokuva, suom. teoksessa: Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970
Hiljaisuuden kukka, suom. Hannu Launonen ja István Kecskemét, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1985; nro 1
Hirveksi muuttunut poika huutaa salaisuuksen portilta, suom. Hannu Launonen, julkaisussa: Parnasso 1969; nro 5
Historia, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kaivojen maa
Humalassa, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kaivojen maa
Katkelma runosta neljälle äänelle (valittaen ja anellen, kiroamatta), suom. Hannu Launonen, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1979; nro 3
Mitä te tiedätte György Dózsasta?, suom. Hannu Launonen ja István Kecskemét, julkaisussa: Parnasso 1973; nro 7 ja teoksessa: Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Otava Helsinki 1991 ISBN 951-1-11447-6
Pyhän tulitulvan tarinat (katkelma), suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kaivojen maa
Runoilija (kasvattaja) ei voi odottaa, suom. teoksessa: Helena Kekkonen, Ikkuna tulevaisuuteen Helsinki: Vapaan sivistystyön yhteisjärjestö 1982 ISBN 951-99417-3-8
Taikauskon päivä, torstai: kun on vaikeinta, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kaivojen maa
Äitini: katkelma eepoksesta, suom. Hannu Launonen julkaisussa: Parnasso 1983; nro 2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferenc Juhász Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Gunilla Jung

Gunilla Pircklén o.s. Jung (8. maaliskuuta 1905 – 17. elokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen hopea- ja valaisinsuunnittelija. Hän opiskeli hopeasepäksi Taideteollisuuskeskuskoululussa. Hänen merkittäviä suunnittelujaan olivat omaperäiset valaisimet ja hopeaesineet, joilla hänestä tuli 1930-luvulla yksi suomalaisen muotoilun uranuurtajista.
Päätettyään koulunkäyntinsä Turussa 1924 Gunilla Jung kävi Helsingissä taideteollisuuskeskuskoulun. Hän opiskeli vuonna 1936 eräässä Brysselin taideteollisuuskoulussa ja meni senjälkeen naimisiin varatuomari A. Pircklénin kanssa. Hän oli tunnettu metallinpakotus-, hopeantaonta- ja emalinmaalaustöiden tekijänä.
Jung suunnitteli muun muassa Diakonissalaitoksen kirkkoon hopeisen kastemaljan, kolehtihaavin sekä kirkon numerotaulun, elokuvateatteri Savoyn valaisimia ja Lars Sonckin suunnittelemaan Villa Baumgartneriin aterimien ja tarjoiluastioiden sarjan. Hän toimi valaisinsuunnittelijana Ornolla vuosina 1936–1939.
Hänen isänsä oli Bertel Jung ja serkkunsa Dora Jung.
Vanhat suomalaiset mittayksiköt

Vanhat suomalaiset mittayksiköt tarkoittavat tässä mittayksiköitä, joita Suomessa käytettiin ennen metrijärjestelmän käyttöönottoa, joka tapahtui 16. elokuuta 1886 säädetyllä lailla.
Virallisessa käytössä ja valtiollisessa kirjanpidossa käytettiin Suomessa metrijärjestelmän (nykyisen SI-järjestelmän edeltäjä) käyttöönottoon vuonna 1887 saakka ruotsalaisperäisiä mittoja, ja poikkeamisesta tästä mainittiin erikseen. Ruotsalaisperäisten mittojen ohella kuitenkin käytettiin monenlaisia mittayksiköitä, vanhoja suomalaisia mittoja samoin kuin Venäjältä tulleita. Ulkomaankaupassa käytettiin myös anglosaksista järjestelmää ja merellä merenkulkumittoja.
Vanhat suomalaiset mittayksiköt

Varhaisimpina aikoina mittayksiköiden käytäntö oli horjuvaa. Mitat olivat sekavia ja vakiintuneita käsitteitä ei ollut. Mitat olivat epätarkkoja ja arkielämään liittyviä. Esimerkiksi heinämitat talvikuorma, taakka ja häkki syntyivät kun piti pystyä arvioimaan kuinka monta lehmää voitiin pitää talven yli. Kaupankäynnin yleistyessä mitatkin täsmentyivät, niinpä esimerkiksi kiihtelys on merkinnyt täsmälleen 40 oravannahan määrää.
Vanhat suomalaiset mittayksiköt > Pituusmitat

1 peninkulma = 5 937–6 173 m
Peninkulma oli alun perin määritelty siksi matkaksi, jossa koiran haukku kuuluu tyynessä ilmassa (oikeastaan penin kuuluma).
Peninkulmaa pitempi yksikkö oli päivämatka (2 peninkulmaa), joka vastasi ihmisen päivässä jalan taittamaa matkaa.
Tankomitta, joka oli 5–9 kyynärää, kylästä riippuen.
Lapissa saatetaan puhua poronkusemasta, mutta virallinen mittayksikkö se ei ole koskaan ollut.
Vaaksa = levitetyn kämmenen peukalon ja etusormen päiden väli. Murteissa vaaksaa on voitu myös kutsua vähävaaksaksi, jolloin isovaaksa on ollut peukalonpään ja keskisormenpään väli.
Vanhat suomalaiset mittayksiköt > Kappalemitat

1 tikkuri = 10 kpl (nahkoja tai turkiksia)
1 kiihtelys = 40 oravannahkaa