stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andre Geim
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andre Geim Wikimedia Commonsissa
| n k Nobelin fysiikanpalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Röntgen  1902: Lorentz, Zeeman  1903: Becquerel, P. Curie, M. Curie  1904: Rayleigh  1905: Lenard  1906: Thomson  1907: Michelson  1908: Lippmann  1909: Marconi, Braun  1910: van der Waals  1911: Wien  1912: Dalén  1913: Onnes  1914: von Laue  1915: W. L. Bragg, W. H. Bragg  1917: Barkla  1918: Planck  1919: Stark  1920: Guillaume  1921: Einstein  1922: N. Bohr  1923: Millikan  1924: Siegbahn  1925: Franck, G. Hertz 
1926–1950:  1926: Perrin  1927: Compton, Wilson  1928: Richardson  1929: de Broglie  1930: Raman  1932: Heisenberg  1933: Schrödinger, Dirac  1935: Chadwick  1936: V. Hess, C. Anderson  1937: Davisson, Thomson  1938: Fermi  1939: Lawrence  1943: Stern  1944: Rabi  1945: Pauli  1946: Bridgman  1947: Appleton  1948:  Blackett  1949: Yukawa  1950: Powell 
1951–1975:  1951: Cockcroft, Walton  1952: Bloch, Purcell  1953: Zernike  1954: Born, Bothe  1955: Lamb, Kusch  1956: Shockley, Bardeen, Brattain  1957: Yang, Lee  1958: Tšerenkov, Frank, Tamm  1959: Segrè, Chamberlain  1960: Glaser  1961: Hofstadter, Mößbauer  1962: Landau  1963: Wigner, Goeppert-Mayer, Jensen  1964: Townes, Basov, Prohorov  1965: Tomonaga, Schwinger, Feynman  1966: Kastler  1967: Bethe  1968: Alvarez  1969: Gell-Mann  1970: Alfvén, Néel  1971: Gabor  1972: Bardeen, Cooper, Schrieffer  1973: Esaki, Giaever, Josephson  1974: Ryle, Hewish  1975: Bohr, Mottelson, Rainwater 
1976–2000:  1976: Richter, Ting  1977: P. Anderson, Mott, van Vleck  1978: Kapitsa, Penzias, Wilson  1979: Glashow, Salam, Weinberg  1980: Cronin, Fitch  1981: Bloembergen, Schawlow, Siegbahn  1982: Wilson  1983: Chandrasekhar, Fowler  1984: Rubbia, van der Meer  1985: von Klitzing  1986: Ruska, Binnig, Rohrer  1987: Bednorz, Müller  1988: Lederman, Schwartz, Steinberger  1989: Ramsey, Dehmelt, Paul  1990: Friedman, Kandall, Taylor  1991: de Gennes  1992: Charpak  1993: Hulse, Taylor  1994: Brockhouse, Shull  1995: Perl, Reines  1996: Lee, Osheroff, Richardson  1997: Chu, Cohen-Tannoudji, Phillips  1998: Laughlin, Störmer, Tsui  1999: ’t Hooft, Veltman  2000: Alfjorov, Kroemer, Kilby 
2001–:  2001: Cornell, Ketterle, Wieman  2002: Davis, Koshiba, Giacconi  2003: Abrikosov, Ginzburg, Leggett  2004: Gross, Politzer, Wilczek  2005: Glauber, Hall, Hänsch  2006: Mather, Smoot  2007: Fert, Grünberg  2008: Nambu, Kobayashi, Maskawa  2009: Kao, Boyle, Smith  2010: Geim, Novoselov  2011: Perlmutter, Schmidt, Riess  2012: Wineland, Haroche  2013: Englert, Higgs  2014: Akasaki, Amano, Nakamura  2015: Kajita, McDonald  2016: Thouless, Haldane, Kosterlitz  2017: Weiss, Barish, Thorne  2018: Ashkin, Mourou, Strickland  2019: Peebles, Mayor, Queloz  2020: Penrose, Genzel, Ghez  2021: Hasselmann, Manabe, Parisi  2022: Aspect, Clauser, Zeilinger  2023: Agostini, Krausz, L’Huillier  2024: Hopfield, Hinton 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Latvia  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  ORCID  Publons  ResearcherID  Scopus
Hohenau (Paraguay)

| Hohenau |
| --- | --- |

 lippu
 Hohenau
 Koordinaatit: 27°04′43″S, 55°38′43″W 
Valtio:  Paraguay
Departementti:  Itapúa
Perustettu:  14. maaliskuuta 1900
Väkiluku (2022):  12 809
 
 hohenau.gov.py 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hohenau on pikkukaupunki Paraguayn Itapúan departementissa. Sen perustivat Brasiliasta saapuneet saksalaiset siirtolaiset 14. maaliskuuta 1900. Vuonna 2022 Hohenaun asukasluku oli 12 809.
Maantiede

Hohenau sijaitsee Paraguayn Itapúan departementissa noin 36 kilometriä alueen hallinnollisesta keskuksesta Encarnaciónissa pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 220 km².
Historia

Hohenau perustettiin 14. maaliskuuta 1900. Perustajat Wilhelm Closs ja Carlos Reverchón houkuttelivat paikalle alkujaan Brasilian Rio Grande do Suliin muuttaneita saksalaisia siirtolaisia. Vuoteen 1914 mennessä Hohenaussa oli noin 4 000 asukasta. Paikalliset harjoittivat maanviljelyä ja he kasvattivat etenkin Argentiinaan myytyä maissia. 1930-luvulla Hohenausta tuli paikallisten natsien keskus. Toisen maailmansodan jälkeen sinne myös pakeni natsisotarikollisia Saksasta. Jonkin aikaa kaupungissa asui esimerkiksi Josef Mengele.
Talous

Hohenau on nykyisin edelleen maanviljelyn keskus. Sen ohella idyylisenä pidetylle paikkakunnalle suuntautuu maaseutumatkailua. Hohenaulla on ollut paraguaylaisittain tunnettu korkeasta elintasosta ja tehokkaasta paikallishallinnosta.
Väestö

Hohenaun asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 12 809. Vuonna 2008 vastaava lukema oli 11 044 ja vuonna 1982 5 500. Espanjan ja guaranin ohella kaupungissa puhutaan edelleen saksaa.
Hohenaussa on järjestetty siirtolaisten juhlat nimellä Fiesta Nacional de las Colectividades. Kaupungissa on pieni museo ja kulttuurikeskus Histórico Cultural Edwin Krug..
Paikallinen museo.
Myrskyluodon Maija (elokuva)

| Myrskyluodon Maija> Stormskärs Maja |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tiina Lymi
Käsikirjoittaja:  Tiina Lymi
Perustuu:  Anni Blomqvistin romaanisarjaan Myrskyluoto
Tuottaja:  Hanna Virolainen Jukka Helle Markus Selin
Säveltäjä:  Lauri Porra
Kuvaaja:  Rauno Ronkainen
Leikkaaja:  Joona Louhivuori
Tuotantosuunnittelija:  Otso Linnalaakso
Pukusuunnittelija:  Auli Turtiainen
Lavastaja:  Otso Linnalaakso
Pääosat:  Amanda Jansson Linus Troedsson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  19. tammikuuta 2024
Kesto:  163 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi, englanti
Budjetti:  4–4,4 milj. euroa
Katsojat:  471 395 (Suomi)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrskyluodon Maija (ruots. Stormskärs Maja) on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut suomalainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Tiina Lymi. Elokuva perustuu Anni Blomqvistin viisiosaiseen Myrskyluoto-romaanisarjaan (1968–1973). Ahvenanmaalle sijoittuva elokuva kertoo Maijasta, joka kohtaa aviomiehensä Jannen kanssa elämän haasteet ja vastoinkäymiset Myrskyluodon saarella 1800-luvulla. Elokuvan päärooleja näyttelevät ruotsalaiset Amanda Jansson ja Linus Troedsson. Elokuvassa näyttelevät myös muun muassa Jonna Järnefelt, Tobias Zilliacus ja Amanda Kilpeläinen Arvidsson.
Elokuvan ovat tuottaneet Hanna Virolainen, Jukka Helle ja Markus Selin Solar Filmsistä, ja sen levittäjä on Nordisk Film.
Pääosin Ahvenanmaalla kuvattu elokuva on yksi Suomen elokuvahistorian kalleimmista elokuvista neljän miljoonan euron budjetillaan. Tämä on ensimmäinen elokuvasovitus Blomqvistin Myrskyluoto-romaaneista, joista on aiemmin tehty samanniminen televisiosarja (1976).
19. tammikuuta 2024 ensi-iltansa saanut elokuva valittiin Götebörgin ja Rotterdamin elokuvafestivaalien ohjelmistoon. Suomessa se on yli 470 000 katsojalla vuoden 2024 katsotuin elokuva. Se on vuonna 1972 alkaneen tilastoinnin aikana sekä Suomessa eniten katsojia kerännyt ruotsinkielinen elokuva että eniten katsojia kerännyt naisen ohjaama suomalainen elokuva. Luultavasti myös naisten ohjaamista elokuvista kaikkien aikojen katsotuin. Elokuva sai yhteensä yhdeksän Jussi-ehdokkuutta muun muassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, pää- ja sivuosasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amanda Jansson  | … |  Maija   |
|  Linus Troedsson  | … |  Janne   |
|  Desmond Eastwood  | … |  yliluutnantti John Wilson   |
|  Tony Doyle  | … |  merikadetti Harris   |
|  Tobias Zilliacus  | … |  Maijan isä   |
|  Jonna Järnefelt  | … |  Maijan äiti   |
|  Amanda Kilpeläinen Arvidsson  | … |  Anna, Maijan sisko    |
|  Vendla Källroos  | … |  Maria 8-vuotiaana    |
|  Felicia Alm  | … |  Maria 14-vuotiaana   |
|  Ylva Hagmark-Cooper  | … |  Maria 16-vuotiaana   |
|  Valter Jansson  | … |  August 5-vuotiaana    |
|  André Boström  | … |  August 11-vuotiaana   |
|  Beppe Lantz  | … |  August 14-vuotiaana   |
|  Alvar Holmström  | … |  Mikael 6-vuotiaana    |
|  Alvin Johansson  | … |  Mikael 10-vuotiaana   |
|  Otto Holmström  | … |  Hindrik   |
|  Niklas Åkerfelt  | … |  Jannen isä   |
Tuotanto > Esituotanto

Maaliskuussa 2020 kerrottiin Markus Selinin aikeista tehdä elokuvasovitus Myrskyluoto-romaaneista. Tällöin kerrottiin Tiina Lymin ohjaavan elokuvan. Syyskuussa 2022 Variety-lehti kertoi ruotsalaisen Amanda Janssonin valinnasta elokuvan päänäyttelijäksi. Lehti kertoi elokuvassa näyttelevän myös muun muassa Linus Troedsson, Jonna Järnefelt, Tobias Zilliacus, Amanda Kilpeläinen Arvidsson sekä brittiläiset Tony Doyle ja Desmond Eastwood. Helmikuussa 2023 julkaistiin ensimmäinen kuva päänäyttelijöistä Janssonista ja Troedssonista.
Suomen elokuvasäätiö myönsi elokuvalle 920 000 euron tuotantotuen. Ahvenanmaan maakunnan hallitus päätti tukea elokuvan tuotantoa 300 000 eurolla sillä ehdolla, että se kuvattaisiin osittain Ahvenanmaalla. Elokuvan 4,4 miljoonan budjetti on lähes kolme kertaa enemmän kun keskimääräinen elokuvabudjetti Suomessa. Iso budjetti mahdollisti muun muassa virtuaalisen brittiläisten laivaston ja Turun kaupunkikuvista tietokoneella poistetut modernit yksityiskohdat.
Tuotanto > Kuvaukset

Elokuva kuvattiin kolmena vuodenaikana pääosin Ahvenanmaalla vuosina 2022–2023. Elokuvaa kuvattiin myös Turun vanhalla suurtorilla sekä Angel Filmsin studiolla Helsingissä.
Musiikki

Elokuvan musiikin on säveltänyt Lauri Porra ja musiikin esittää Sinfonia Lahti. Elokuvassa kuullaan myös Lasse Mårtensonin säveltämä tunnuskappale 1970-luvun televisiosarjasta. Elokuvan ohjaaja-käsikirjoittaja Tiina Lymi kertoi elokuvan tuotannosta tulleen vahva toive tunnusmusiikin käytöstä elokuvassa.
Vastaanotto > Katsojat Suomessa

Elokuva keräsi ensi-iltaviikonloppunaan 45 931 katsojaa, joka on 2020-luvun parhaimpia suomalaisia avauksia.
Vastaanotto > Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Karjalainen Jussi Virratvuori: 
Kulttuuritoimitus Maija Kääntä: 
Film-o-holic.com Riku Lehtoranta: 
Episodi Jouni Vikman: 
| Helsingin Sanomat Pertti Avola |  |   |
| Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm |  |   |
Vastaanotto > Palkintoehdokkuudet

Elokuva sai yhdeksän Jussi-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, pääosasta (Jansson), sivuosasta (Troedsson), kuvauksesta, musiikista, leikkauksesta, äänisuunnittelusta ja lavastussuunnitelusta.
| Jussi-palkinto> Vuosi | Jussi-palkinto> Kategoria | Jussi-palkinto> Ehdokkaat | Jussi-palkinto> Voitto/Ehdokkuus | Jussi-palkinto>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan elokuvan Jussi | Tuottajat Jukka Helle, Hanna Virolainen, Markus Selin | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan ohjauksen Jussi | Tiina Lymi | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan pääosan Jussi | Amanda Jansson | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan sivuosan Jussi | Linus Troedsson | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan kuvauksen Jussi | Rauno Ronkainen | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan musiikin Jussi | Lauri Porra | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan leikkauksen Jussi | Joona Louhivuori | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan äänisuunnittelun Jussi | Kirka Sainio | Odottaa |  |
| Jussi-palkinnot 2025 | Parhaan lavastuksen Jussi | Otso Linnalaakso | Odottaa |  |
Sodan tuulet

| Sodan tuulet> The Winds of War |
| --- | --- |

 Suomenkielisen dvd-julkaisun kansi
Kestoaika:  883 min
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ABC
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Dan Curtis
Käsikirjoittaja(t):  Herman Wouk
Tuotantoyhtiö(t):  ABC
Aiheesta muualla
IMDb 
Sodan tuulet (The Winds of War) on toisesta maailmansodasta kertova yhdysvaltalainen jatkuvajuoninen televisiosarja vuodelta 1983. Se perustuu Herman Woukin samannimiseen romaaniin vuodelta 1971, jonka pohjalta kirjailija itse viimeisteli sarjan käsikirjoituksen alkuperäisen käsikirjoittajan kuoltua. Lähes 15-tuntisen sarjan on tuottanut ja ohjannut Dan Curtis ABC-televisiokanavalle. Ennätyskallis mutta myös ennätyssuuren tv-yleisön Yhdysvalloissa saanut sarja sai vuonna 1988 peräti 27-tuntisen jatkosarjan Sodan muisto, joka ei kuitenkaan menestynyt vaan tuotti taloudellisia tappioita.
Juoni

Tarinan keskiössä on yhdysvaltalainen upseeriperhe toisen maailmansodan varhaisvaiheen Berliinissä. Isä Victor ”Pug” Henry toimii siellä Yhdysvaltojen sotilasattašeana, ja mukana on myös hänen vaimonsa Rhoda sekä heidän kolme aikuistuvaa lastaan, Warren, Byron ja Madeline. Sarjassa seurataan myös juutalaista Jastrowin perhettä. Victor Henrystä tulee presidentti Rooseveltin tärkeä Euroopan-asiantuntija, joka tapaa sarjan kuluessa muun muassa Hitlerin ja Stalinin. Sarjan tapahtumat ulottuvat keväästä 1939 aina Pearl Harborin taisteluun ja sitä seuranneeseen Yhdysvaltojen mukaantuloon.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Mitchum  | … |  Victor ”Pug” Henry   |
|  Polly Bergen  | … |  Rhoda Henry   |
|  Jan-Michael Vincent  | … |  Byron Henry   |
|  Ali MacGraw  | … |  Natalie Jastrow   |
|  Ben Murphy  | … |  Warren Henry   |
|  Lisa Eilbacher  | … |  Madeline Henry   |
|  Peter Graves  | … |  Palmer ”Fred” Kirby   |
|  John Houseman  | … |  Aaron Jastrow   |
|  David Dukes  | … |  Leslie Slote   |
|  Ralph Bellamy  | … |  presidentti Franklin D. Roosevelt   |
|  Victoria Tennant  | … |  Pamela Tudsbury   |
|  Jeremy Kemp  | … |  prikaatikenraali Armin von Roon   |
|  Chaim Topol  | … |  Berel Jastrow    |
|  Günter Meisner  | … |  Adolf Hitler   |
|  Anton Diffring  | … |  Joachim von Ribbentrop   |
|  Reinhard Kolldehoff  | … |  Hermann Göring   |
|  Howard Lang  | … |  Winston Churchill   |
Tuotanto

Sodan tuulet oli siihen asti suurisuuntaisimpia television draamatuotantoja. Sitä valmisteltiin 14 vuotta ja kuvattiin 13 kuukautta kuudessa maassa yli 40 miljoonan dollarin budjetilla. Sarjan markkinointibudjetti vastasi yli puolta tuotantobudjetin koosta.
Vastaanotto

Sarja sai Yhdysvalloissa ensiesityksellään 140 miljoonaa katsojaa, mikä rikkoi siihen asti Juuret-televisiosarjalla (1977) olleen katsojaennätyksen 135 miljoonaa. Sodan tuulet sai suuren suosion monissa muissakin maissa, mutta sitä myös arvosteltiin muun muassa saippuaoopperamaisesta tyylistä. Televisiouusinnan alla 1986 Helsingin Sanomien Pertti Avola kutsui sarjaa teennäiseksi ja huonosti näytellyksi tusinatavaraksi.
Jatkosarja Sodan muisto

Sodan tuulten tarina jatkuu vuoden 1988 minisarjassa Sodan muisto (War and Remembrance), joka esitettiin Suomessa syksyllä 1990. Se oli Sodan tuuliakin suurisuuntaisempi panostus, mutta aiheutti ABC:lle arviolta 30–40 miljoonan tappiot ja käytännössä lopetti suurten tv-draamasarjojen tuotannot Yhdysvalloissa vuosiksi..
Käännös suomeksi
Viron työväenkommuuni

Viron työväenkommuuni (vir. Eesti Töörahva Kommuun, lyh. ETK) oli Narvassa 29. marraskuuta 1918 virolaisbolševikkien (VKP(b) keskuskomitean Viron-komiteoiden keskuskomitea) Viron julistama hallintomuodostelma, tavoitteiltaan neuvostotasavalta, jonka johtaja oli Jaan Anvelt. Kommuuni julistettiin perustetuksi Narvan Aleksanterin kirkossa ja se oli olemassa käytännössä 52 päivää 18. tammikuuta 1919 asti, kunnes virolais-suomalaiset joukot valtasivat Viron vapaussodassa Narvan takaisin neuvostojoukoilta. Virallisesti hallinto lopetti itsensä Dnon rautatieasemalla  5. kesäkuuta 1919.
Työväenkommuunin syntyä edeltävät vaiheet > Hetkellinen valta jo vuoden 1917 lopulla

Virossa olevat bolševikit ottivat vallan kolmeksi kuukaudeksi Vironmaan sotilaallisen vallankumouskomitean ja Viron neuvostojen toimeenpanevan komitean nimissä jo 27. lokakuuta 1917. Maassa piti siinä vaiheessa valtaa kuvernementtikomissaari Jaan Poska Viron autonomisen kuvernementin johtajana. Kaappausta johtaneet virolaiset olivat Jaan Anvelt ja Viktor Kingissepp yhdessä venäläisten bolševikkisotilaiden kanssa. Tätä valtaa kesti kolme kuukautta aina helmikuun 1918 lopulle.
Ajatus Viron työväenkommuunista oli noussut esille tämän virolaisbolševikkien vallassaoloajanjakson aikana Viron neuvostojen toimeenpanevan komitean ja Venäjän kansankomissaarien käymissä keskusteluissa joulukuussa 1917, mutta sen toimeenpano oli tullut mahdottomaksi saksalaisten hyökkäyksen ja Brest-Litovskin rauhansopimuksen vuoksi.
Työväenkommuunin syntyä edeltävät vaiheet > Saksalaismiehitys ja valtataistelu Virossa käynnistyy

Tilanne vuoden 1917 lopun jälkeen muuttui nopeasti. Virossa oli pidetty perustavan kokouksen vaalit tammikuussa 1918, ja niissä Viron kommunistit, bolševikit, olivat saavuttaneet 37,1 prosentin ääniosuuden. Enemmistön saavuttivat porvarilliset ja keskusta-vasemmistolaiset virolaiset poliittiset voimat. Syksyllä 1917 valittu Viron maapäivät (maapäev) julisti Viron tasavallan itsenäiseksi Tallinnassa 24. helmikuuta 1918. Itsenäisyysjulistukseen ei saatu vielä Venäjän vallassa olevan Vladimir Leninin johtaman bolševistisen hallituksen eikä muidenkaan valtioiden tunnustusta. Samanaikaisesti keisarillisen Saksan sotavoimat olivat miehittämässä Viroa ja ottivat maan haltuun. Saksalaisten miehitysaikaa kesti ensimmäisen maailmansodan päättymiseen eli aselepoon 11. marraskuuta 1918 asti. Sen jälkeen Viron valta oli siirtymässä tasavallan julistaneille voimille.
Työväenkommuunin syntyä edeltävät vaiheet > Taistelu vallasta alkaa, Viron vapaussota käynnistyy

Saksalaiset olivat lähtiessään siirtäneet vallan Viron tasavallan edustajille 13. marraskuuta 1918. Tilanne ei kuitenkaan rauhoittunut. Virolaiset bolševikit perustivat Petrogradissa 15. marraskuuta 1918 väliaikaisen vallankumouskomitean nimellä Eestimaan Työkommuunin neuvosto. Se kokoontui 19. marraskuuta. Samaan aikaan Leninin bolševikkihallitus mitätöi Brest-Litovskin rauhansopimuksen, ja puna-armeijan 7. armeija komentajanaan entinen kenraali Jevgeni Andrejevitš Iskritski aloitti laajalla rintamalla hyökkäyksen Viron itärajalla. Armeijan esikunnassa toimi suomalaistaustainen, entinen kenraalimajuri Nikolai Henriksson, josta tuli Iskritskin haavoituttua Narvan taistelujen yhteydessä 7. armeijan komentaja. Puna-armeija ja virolaiset bolševikit heidän mukanaan valloittivat nopeasti virolaisalueita. Hyökkäys oli alkanut 22. marraskuuta 1918. Narva oli vallattu 28. marraskuuta, minkä jälkeen oli jatkettu 8. joulukuuta Võruun, 15. joulukuuta Rakvereen, 21. joulukuuta Tarttoon ja 24. joulukuuta Tapaan. Joulukuun 1918 loppuun mennessä suuri osa neuvostovaltaa oli palautettu ja joukot olivat jo noin 30 kilometrin päässä Tallinnasta.
Sunborn

| Sunborn Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1975
Avainhenkilöt:  Ritva Niemi, Pekka Niemi, Jari Niemi, Hans Niemi, Riikka Kuusniemi
Kotipaikka:  Turku,
Toimiala:  matkailupalvelut, kiinteistöt, tapahtumat, terveydenhuolto
Tuotteet:  hotelli-, ravintola- ja kylpyläpalvelut
Henkilöstö:  500–800
Tytäryhtiöt:  Sunborn International Holding Oy, Sunborn Saga Oy
Omistaja:  Perhe Niemi
Kotisivu:  www.sunborn.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Naantalin kylpylä vuonna 2003.
Ruissalon kylpylä vuonna 2006.
Sunborn Oy on suomalainen monialakonserni, jonka päätoimialoja ovat hotelli- ja ravintolatoiminta, terveydenhuolto ja laivanrakennustoiminta. Konsernilla on toimintaa Suomen lisäksi Englannissa ja Gibraltarilla. Konsernin ovat perustaneet Ritva ja Pekka Niemi.
Suomessa konserniin kuuluvat Naantalin ja Ruissalon kylpylät. Sunbornilla oli aiemmin hotellilaiva Naantalissa, nykyään Lontoossa ja Gibraltarilla. Konsernissa on eri toimintoihin erillisiä osakeyhtiöitä. Tällä hetkellä Suomessa toimivat mm. Sunborn Oy, Sunborn International Oy, Sunborn International Holding Oy ja Sunborn Saga Oy, joka vuonna 2019 oli Suomen viidenneksi suurin majoitusalan yritys 28 miljoonan euron liikevaihdolla.
Historiaa

Sunborn sai alkunsa vuonna 1973 nimellä Turun fysikaalinen hoitoasema, jota fysioterapeutiksi valmistunut Ritva ja ekonomiksi opiskellut Pekka Niemi hoitivat aluksi kahdestaan. . Seuraavana vuonna yritys aloitti Aurinkomatkojen kanssa terveyslomatoiminnan Espanjassa. Yritys aloitti kuntoutustoiminnan Turun Ruissalossa 1977. Samana vuonna perustettiin Lääkintätekniikka Oy, joka erikoistui kylpylöissä ja kuntoutuslaitoksissa käytettävien laitteiden ja hoitoaineiden maahantuontiin, myyntiin ja huoltoon.
1980-luvun alussa Niemet myivät Espanjan-toiminnot pois ja alkoivat panostaa toimintaan Lounais-Suomessa. Vuonna 1981 yhtiön nimeksi tuli Kuntoutusyhtymä – Rehab Group Oy. Marraskuussa 1984 avattiin keskieurooppalaistyylinen Naantalin Kylpylä jatkamaan kaupungin historiallisia kylpyläperinteitä. Kuntoutusyhtymä hankki Rantasipi-ketjulta omistukseensa Turun Hotelli Ruissalon vuonna 1986 ja kunnosti sen Ruissalon kylpyläksi. Molempien kylpylöiden asiakaskunta muodostui valtaosin sotaveteraaneista ja -invalideista sekä Kansaneläkelaitoksen kautta kuntoutukseen ohjatuista. Vuonna 1987 Kuntoutusyhtymä osti Düsseldorfista liikemieshotelli Saga Excelsiorin.
Laivahotellit

Naantalin Kylpylän rantaan ankkuroitiin kesäkuussa 1998 loistoristeilijää muistuttava laivahotelli Sunborn Yacht Hotel. Vuonna 2002 laivahotelli siirrettiin Englantiin ja sijoitettiin Lontooseen Excel messukeskuksen yhteyteen, Docklands-alueelle. Naantaliin tuli uusi, isompi laivahotelli Sunborn Princess. Vuonna 2007 Malesian Lumutiin perustettiin oma laivahotellien rakennustelakka Sunborn Marine. Lisäksi Sunborn neuvotteli vuonna 2011 kahden laivahotellin rakentamisesta STX Finlandin Turun telakalla.
Lontoossa toiminut laivahotelli myytiin 2008 Nigerian valtion omistamalle yhtiölle. Vuodesta 2014 alkaen tämä hotellialus toimii Myanmarissa.
Sunborn Princess siirrettiin huhtikuussa 2014 uudistettuna Naantalista Lontooseen, jossa sai nimekseen Sunborn London. Uusin Malesiassa valmistunut Sunborn-hotellialus aloitti toimintansa Gibraltarissa maaliskuussa 2014.
Konsernin muita yrityksiä

Sunbornin Gibraltarin hotellialuksella avattiin kasino yhdessä ahvenanmaalaisen PAF:n kanssa vuonna 2015. Sunbornin tytäryhtiöt tuovat maahan ammattikosmetiikkaa, kylpylälaitteita ja -tarvikkeita, hotellilukitustuotteita sekä hotellien ja kylpylöiden sisustustarvikkeita. Sunbornin konserniin kuuluvat myös ravintolat Pinella Turussa, Naantalin Kaivohuone ja Snickari Naantalissa. Ohjelmistoja suunnitteleva Pramedia Software sekä mainos- ja viestintätoimisto Pramedia.
Hotelliravintoloidensa lisäksi Sunborn Konserni huolehtii ravintolatoiminnasta muun muassa Turun Logomossa ja Helsingin Kulttuuritalolla.
Vuoden 2013 alussa Sunborn myi vuonna 1993 peustamansa palvelutaloliiketoiminnan Saga Care Finlandin Esperille.
Aiheesta muualla

Sunbornin verkkosivut
Banachin tulitikkuongelma

Jos molemmissa tikkurasioissa oli alunperin  N=40 tikkua ja yhden tikkurasian tyhjentyessä, on toisessa rasiassa tikkuja jäljellä seuraavan jakauman mukaisesti.
Banachin tulitikkuongelma on klassisen todennäköisyyslaskennan tehtävä, joka on kunnianosoitus Stefan Banachille. Matemaatikko Hugo Steinhaus kertoi, että ongelman inspiraation lähteenä oli ollut Banachin tupakointi, ja koska nimestä tuli kirjallisuudessa niin suosittu, hän päätti olla muuttamatta ongelman nimeä.
Kuvitellaan tilanne, jossa matemaatikko kantaa aina yhtä tulitikkurasiaa oikeassa taskussaan ja yhtä tulitikkurasiaa vasemmassa taskussaan. Kun hän tarvitsee tulitikun, hän valitsee toisen taskuista sattumanvaraisesti, käyttää yhden tulitikun ja laittaa rasian taskuun katsomatta, kuinka monta tulitikkua rasiaa jäi. Tarkastellaan tilannetta, jossa matemaatikko huomaa ensimmäisen kerran, että toinen rasioista on tyhjä. Oletetaan, että alun perin molemmissa rasioissa on täsmälleen  N tulitikkua. Mikä on todennäköisyys, että toisessa rasiassa on täsmälleen  k tikkua ( k=0,1,\ldots ,N) silloin, kun matemaatikko havaitsee toisen rasian olevan tyhjä?