stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Simon (tiedottaja)
Yksityiselämä ja muu toiminta

Simon syntyi Yhdysvaltain Virginian osavaltiossa vuonna 1943 taustaltaan saksan- ja puolanjuutalaiseen perheeseen. Simon vietti lapsuutensa New Yorkin osavaltiossa. Hän opiskeli kymmenen vuotta kirjallisuutta useissa yliopistoissa. Simon kävi Suomessa ensi kerran 1969.lähde? Suomeen Simon muutti pysyvästi vuonna 1982, ja vuonna 1984 hän asettui perheineen Vantaan Myyrmäkeen. Samana vuonna hän astui Koneen vakituiseen palvelukseen.lähde? Hän on naimissa suomalaisen lastentarhaopettajan Hannelen kanssa ja heillä on kaksi New  Yorkissa syntynyttä lasta, Mikko (s. 1974) ja Elina (s. 1977).
Simon perusti vuonna 1973 New Yorkiin The DOME Projectin (Developing Opportunities through Meaningful Education).lähde?
Simon on myös urheiluvaikuttaja. Hän toimi lähes 20 vuoden ajan koripalloseura Vantaan Pussihukkien puheenjohtajana.
Kirjat

Simon, John B.: To Become Somebody: Growing Up Against the Grain of Society.  Houghton Mifflin Harcourt, 1982.  ISBN 0395320526  (englanti)
Simon, John: Koneen ruhtinas. Pekka Herlinin elämä.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23478-4
Simon, John: Mahdoton sota. Kun suomenjuutalaiset taistelivat natsi-Saksan rinnalla.  Suomentanut Antero Helasvuo. Helsinki:  Kustannusosakeyhtiö Siltala.  ISBN 978-952-234-473-1  (Alkuteoksen nimeksi merkitty ”The Impossible War”, joka lienee suomennetun käsikirjoituksen otsikko. Englanninkielinen versio julkaistu otsikolla Strangers in a Stranger Land.)
Simon, John, Pako revitystä maasta: Syyrialaispojan matka kohti rauhaa, suomentanut Jaakko Kankaanpää, Helsinki, Kustannusyhtiö TEOS, 2024, ISBN 978-952-363-472-5 (sid.) (Alkuteoksen nimi Flight from a War-torn Country: a Syyrian boy's quest for peace, Hamilton Books, 2025)
Oktaaniluku

Männän kierto nelitahtimoottorin sylinterissä. Suuri puristussuhde tarkoittaa suurempaa eroa tilojen 1 ja 2 välisissä sylinterin tilavuuksissa.
Oktaaniluku on polttoaineen puristuskestävyyttä ilmaiseva luku. Mitä korkeampi oktaaniluku, sitä suurempi on sallittu puristussuhde. Puristussuhde kertoo kuinka paljon polttoaine-ilmaseos puristuu moottorin sylinterissä puristustahdin aikana. Suuri puristussuhde tarkoittaa suurempaa määrää seosta ja siten suurempaa sylinterissä olevaa painetta, joka puolestaan yleensä parantaa moottorin tehoa (hyötysuhteen kasvun kautta) suhteessa samanlaiseen, mutta pienemmän puristussuhteen moottoriin.
Liian pienen oktaaniluvun polttoaine aiheuttaa moottorille vahingollista nakutusta eli polttoaineseoksen liian nopeaa räjähdysmäistä syttymistä tasaisen palamisen sijaan. Toistuvat räjähdykset saavat moottorin pitämään nakuttavaa ääntä, josta nakutuksen nimitys johtuu. Karkeana sääntönä voidaan sanoa, että mitä suurempi puristussuhde on, sitä todennäköisemmin moottori nakuttaa, ja mitä suurempi polttoaineen oktaaniluku on, sitä epätodennäköisemmin moottori nakuttaa. Dieselöljylle mitataan oktaaniluvun sijaan syttymisherkkyyttä kuvaava setaaniluku. Jos polttoaineen setaaniluku on suuri, sen oktaaniluku on pieni.
Oktaaniluku ei kerro bensiinin "laadusta". Korkeampioktaaninen seos ei välttämättä sisällä enempää energiaa. Se ei välttämättä pala nopeammin tai anna parempaa käyttötehoa. Yleensä se on kallimpaa siksi, että öljyssä on vain tietty määrä oikean oktaaniluvun jakeita ja siitä poikkeavat jakeet vaativat jatkojalostusta, joka maksaa. Kuitenkin moottoria voidaan käyttää suuremmalla huipputeholla ilman nakutusongelmia, jos oktaaniluku on korkeampi.
Oktaaniluvun määritelmä

Oktaaniluku määritetään vertaamalla polttoainetta n-heptaanin ja 2,2,4-trimetyylipentaanin seoksiin siten, että etsitään sellainen n-heptaanin ja 2,2,4-trimetyylipentaanin seossuhde, jolla testimoottorin nakuttaminen alkaa samalla puristussuhteella kuin vertailtavan polttoaineen. Jos polttoaineen oktaaniluku on 95, sen nakutusominaisuudet ovat samat kuin seoksen, jossa on 95 tilavuusprosenttia 2,2,4-trimetyylipentaania ja 5 tilavuusprosenttia n-heptaania. 95-bensiinissä ei kuitenkaan ole 95 % oktaania.
Koska oktaaniluku on täysin kokeellinen mitta, eli sille ei ole varsinaista teoreettista vastinetta, se riippuu paljon mittausmenetelmästä. Standardimoottorille saatu oktaaniluku on ns. RON (Research Octane Number), eli tutkimusoktaaniluku. RON mitataan tietynlaisissa olosuhteissa yksisylinterisellä tutkimusmoottorilla, joka pyörii 600 kierrosta minuutissa, ja jonka puristussuhdetta muutetaan mittauksen aikana oktaaniluvun saamiseksi. Huipputehoa tiekäytössä kuvaava mittaus tuottaa luvun MON (Motor Octane Number), eli moottorioktaaniluvun. MON mitataan muuten samalla tapaa ja samanlaisella tutkimusmoottorilla, mutta se pyörii 900 kierrosta minuutissa. MON on yleensä 8–10 oktaanilukua pienempi. Euroopassa käytetään lukua RON ja Yhdysvalloissa yleensä RON- ja MON-lukujen keskiarvoa, eli AKI-lukua (eng. anti-knock index).
Oktaaniluku voi olla suurempi kuin 100, sillä jotkin polttoaineet vastustavat nakutusta vieläkin paremmin kuin puhdas 2,2,4-trimetyylipentaani. Esim. E85:n RON on yli 104. Asteikkoa, joka ilmoittaa suurimman sallitun puristussuhteen kullakin oktaaniluvulla on siis ekstrapoloitu (matemaattisesti arvioitu) suuremmille oktaaniluvuille kuin 100.
Historia

Kevyemmät eli alempioktaaniset öljyjakeet sopivat huonommin moottorikäyttöön, koska ne syttyvät liian helposti itsekseen, joten öljynjalostajat pyrkivät nostamaan oktaanilukua ja tekemään kevyemmistä jakeista korkeampioktaanisia. Suomessa lisättiin bensiiniin tetraetyylilyijyä (Pb(C2H5)4) oktaaniluvun nostamiseksi. Suomessa lyijyn käyttöä vähennettiin 1980-luvulla ja se lopettiin 1994. Nykyään on siirrytty happipitoisiin lisäaineisiin, kuten metyyli-tert-butyylieetteriin. Yhdysvalloissa, missä MTBE on maaperän saastumisen vuoksi kielletty, käytetään 2,2,4-trimetyylipentaania itseään.
Oktaaniluku määritetään oktaanista ja heptaanista siksi, että entisaikaan puhdasta heptaania oli saatavilla vain Jeffreynmännyn pihkasta.
Aineiden oktaanilukuja

Alkaanien oktaaniluku kasvaa molekyylin hiiliketjun pidentyessä. Sykloalkaaneilla (esim. sykloheksaani) on suurempi oktaaniluku kuin ja alkaaneilla (heksaani), ja aromaattisilla tätäkin suurempi (bentseeni).
| Aine | RON | Aine | RON |
| --- | --- | --- | --- |
| Butaani | 93 | Metyylisykloheksaani | 75 |
| Pentaani | 62 | 2,2-Dimetyylipentaani | 93 |
| 1-Penteeni | 91 | 2,2,3-Trimetyylibutaani | 113 |
| 2-Metyyli-2-buteeni | 97 | Tolueeni | 124 |
| 2-Metyylibutaani | 99 | 2-Metyyliheptaani | 23 |
| 2,2-Dimetyylipropaani | 100 | Etyylisykloheksaani | 43 |
| Syklopentaani | 101 | 1,3-Dimetyylisykloheksaani | 67 |
| Heksaani | 25 | 1,4-Dimetyylisykloheksaani | 68 |
| 2-Metyylipentaani | 73 | 2,3-Dimetyyliheksaani | 71 |
| 3-Metyyli-2-penteeni | 78 | 1,2-Dimetyylisykloheksaani | 81 |
| Sykloheksaani | 83 | 2,2,4-Trimetyylipentaani | 100 |
| Metyylisyklopentaani | 91 | 2,2,4-Trimetyyli-2-penteeni | 113 |
| 2,2-Dimetyylibutaani | 92 | orto-Ksyleeni | 120 |
| 2,3-Dimetyylibutaani | 92 | Etyylibentseeni | 124 |
| 4-Metyyli-2-penteeni | 99 | 2,4,4-Trimetyyli-1-penteeni | 125 |
| Bentseeni | 106 | meta-Ksyleeni | 145 |
| Heptaani | 0 | para-Ksyleeni | 146 |
| 2-Metyyliheksaani | 44 | Propyylibentseeni | 127 |
| 1-Hepteeni | 60 | Isopropyylibentseeni | 132 |
| Etanoli | 111 | 1,3,5-Trimetyylibentseeni | 171 |
Huomiot

↑  2,2,4-trimetyylipentaani on eräs oktaanin isomeeri, jota kutsutaan hyvin usein virheellisesti iso-oktaaniksi. Iso-oktaani on oikeasti 2-metyyliheptaania.'"`UNIQ--ref-00000000-QINU`"'
Sunniva (yhtye)

| Sunniva |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2016–
Tyylilaji:  Post-metal
Kotipaikka:  Turku
Jäsenet:  Oliver, laulu, kitara  Tuomas, kitara, laulu  Timi, basso  Jaakko, rummut 
Levy-yhtiö:  Suicide Records (2020–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sunniva on suomalainen post-metal / doom metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2016.
Jäsenet

Oliver – laulu, kitara
Tuomas – kitara, laulu
Timi – basso
Jaakko – rummut
Aleks – basso, laulu (2016–2018)
Eemeli – kitara (2017–2019)
Diskografia > Singlet ja EPt

The Holy Mountain (2017)
This Reality only Speak in Blood (2019)
S/T (2020)
Aiheesta muualla

/ Sunniva (yhtye) Facebookissa
Sunniva (yhtye) Instagramissa
Sunniva bandcamp -sivustolla
Sunniva (yhtye) Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Ihmisoikeudet Kazakstanissa

Ihmisoikeudet Kazakstanissa ovat kansainvälisten sopimusten ja Kazakstanin kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
YK:n mukaan Kazakstanin inhimillisen kehityksen indeksi oli ylempää keskitasoa vuonna 2004. YK:n arviossa Kazakstan oli sijalla 79 arvioidusta 177:stä maasta vuonna 2004.
Kazakstanin demokratiassa ja ihmisoikeuksissa on puutteita. Kazakstan rikkoo sananvapautta ja ilmaisuvapautta.  Toimittaja Sergei Duvanovin mukaan demokratian arvot hukkuivat Kazakstanissa öljyyn, kun maalle annettiin Etyj-puheenjohtajuus vuodeksi 2010.
Vapausoikeudet

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Kazakstan luopui kuolemanrangastuksesta vuoden 2021 alussa.
Poliittiset oikeudet

Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Johtava sananvapausjärjestö on Adil Soz. Useita toimittajia on tuomittu kriittisistä artikkeleista. Oppositiolehti Respublika on kielletty.
Euroopan parlamentin jäsen, Euroopan sosialistipuolueen ryhmän Liisa Jaakonsaari arvosteli Oulu taloussuhteita Kazakstanin pääkaupungin, Astanan, kanssa ystävyyskaupunkisuhteiden perusteella Kazakstanin ihmisoikeustilanteen vuoksi.
Yksi valtiopäiville toistaiseksiselvennä pääsemätön Suomen Sosialidemokraattien Puolueen tapaan sosialistisen internationaalin puolue Kazakstanissa on Kansallinen sosiaalidemokraattinen puolue (Zhalpyulttyk Sotsial-Demokratiyalyk Partiya), jonka esittämän kritiikin perusteella voitaneen päätellä sen esiintyvän oikeana oppositiopuolueena.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Elokolo

Elokolot ovat Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry:n yhdessä paikallisten jäsenyhdistystensä kanssa ylläpitämiä kansalaisten kohtaamis­paikkoja. Ne saivat alkunsa Elämäntapaliiton puitteissa 90-luvun alussa. Elokolot ja muut kohtaamis­paikat ovat kaikille avoimia kansalaisten kohtaamispaikkoja, joiden tavoitteena on terveyden ja sosiaalisen hyvinvoinnin edistäminen päihdehaittoja ehkäisemällä ja tukemalla ihmisten omaehtoista, aktiivista elämää. Päihteettömissä kohtaamispaikoissa tarjotaan vertaistukea, luottamuksellista keskustelua, palveluneuvontaa, ryhmätoimintaa sekä jokaiselle kuuluvaa kulttuuritarjontaa työttömille, nuorille, eläkeläisille ja syrjäytymisuhan alaisille. Kohtaamispaikat tarjoavat myös työllistymismahdollisuuksia työttömille, opiskelijoille sekä yhdyskuntapalvelun suorittajille.
EHYT ry:n kohtaamispaikkaverkostoon kuuluu vajaat kaksikymmentä kohtaamispaikkaa, joiden kaikkien perusajatuksena on toisesta ihmisestä välittäminen ja lähiyhteisön tukeminen. Helsingissä, Lahdessa, Pirkkalassa ja Turussa on Elokolo, jonka toiminnasta vastaa Elämäntapaliiton aluetyöntekijä, muilla paikkakunnilla kohtaamispaikan taustavoimana on elämäntapayhdistysten lisäksi mm. asukas-, mielenterveys-, sosiaalitalous- ja/tai työttömien yhdistyksiä.
Toiminta

Kohtaamispaikat ovat myös toimintakeskuksia. Toimintamuodot vaihtelevat paikkakunnittain sisältäen esimerkiksi näkövammaisille lukemista, lähiötalkkaritoimintaa, kirpputoreja, tutustumis- ja luontoretkiä. Kohtaamispaikoissa vedetään myös Taitolaji-toimintaa, toteutetaan toiminnallisia ryhmätapaamisia ja -harrasteita, käydään tutustumassa virastoihin yms., sekä järjestetään kulttuurikäyntejä ja erilaisia kursseja. Yksittäinen tärkeä toimintapäivä on kansainvälisen Köyhyyden ja syrjäytymisen vastaisen päivän Asunnottomien yö -tapahtuma 17.10.
Toimintakeskuksissa on mahdollista asioida ilmaiseksi internetissä työttömyysturvaan, asumistukeen, sairauspäivärahaan ja lapsiperheiden etuuksiin liittyvissä asioissa tai hakea vapaita työpaikkoja. Suuremmissa kaupungeissa olevien kohtaamispaikkojen asiakkaiden enemmistöllä, vuosia syrjäytymistä vastaan kamppailleilla, ei työnsaanti ole ensimmäisenä toiveissa, sillä tavoitetta pidetään saavuttamattomana. Kohtaamispaikat ovat kävijäprofiililtaan hyvin erilaisia, mutta jokaisella paikkakunnalla ne ovat työmuoto jolla tavoitetaan suuri selviytymiseen tukea tarvitseva joukko.
Elokoloissa koulutetaan lisäksi vapaaehtoisia ja tarjotaan samalla paikka jossa tehdä mielekästä vapaaehtoistyötä. Elokolojen mottoja: Kaveria ei jätetä! Yhteistyössä on voimaa!
Ekokoloissa järjestetään myös asunnottomien yöhön liittyviä tapahtumia 17. lokakuuta.
Historia

Elämäntapaliiton ensimmäisen puheenjohtajan Vesa Karvisen mukaan kansalaisten kohtaamispaikka -ideaan käytiin tutustumassa 1980-luvun lopulla ruotsalaisessa sosiaalityötä tekevässä Verdandi-järjestössä. Ilpo Siimes, Elämäntapaliiton ensimmäinen toiminnanjohtaja, puolestaan toteaa Myötäote-lehden haastattelussa, että Elokolojen toiminnan voidaan katsoa alkaneen Kansan Raittiusavun ensimmäisistä ns. lähiökodeista joista ensimmäinen perustettiin Puistolaan. Ensimmäiset varsinaiset Elokolot perustettiin Helsinkiin, Pirkkalaan, Järvenpäähän, Tampereelle ja Turkuun.
Sijainnit

| Paikkakunta | nimi | paikka |
| --- | --- | --- |
| Helsinki | Helsingin Elokolo | Toinen linja 31 |
| Hyvinkää | Hyvinkään Elokolo | Jussilankatu 5 |
| Joensuu | kohtaamispaikka Joensuun Kansalaistalo | Torikatu 30 |
| Jyväskylä | kohtaamispaikka Jyväskylän Jokikievari | Matarankatu 6 |
| Lahti | Lahden Elokolo | Vuorikatu 14 |
| Lahti | kohtaamispaikka Lahden Patoseudun Toimintakeskus | Puotikatu 7 |
| Lappeenranta | kohtaamispaikka Lappeenrannan Sammontorin asukastila | Puotikatu 7 |
| Lapua | kohtaamispaikka Lapuan Kahvila Nukkeruusu | Siiriläntie 3 |
| Kajaani | kohtaamispaikka Ruokala Eines | Sammonkatu 1-3 |
| Kuopio | kohtaamispaikka Kuopion Työttömien toimintakeskus | Suokatu 18 |
| Mikkeli | kohtaamispaikka Mikkelin työttömien ruokala | Porrassalmenkatu 1 |
| Pirkkala | Pirkkalan Elokolo | Suupankuja 8-10 |
| Oulu | kohtaamispaikka Oulun Kumppanuuskeskus | Kansankatu 53 |
| Oulu | kohtaamispaikka Oulun Lintulammen asukastupa | Latokartanontie 1 |
| Pori | kohtaamispaikka Porin Kohtaamispaikka | Valtakatu 10 |
| Pori | kohtaamispaikka Porin Pihlajan asukastupa | Harry Gullichsenintie 14 |
| Pori | kohtaamispaikka Porin Pormestariluodon asukastupa | Alahangantie 1 |
| Pori | kohtaamispaikka Porin Sampolan asukastupa | Kouvonraitti 7 |
| Pori | kohtaamispaikka Väinölän kirjatula / Asukastupa | Joukahaisentie 8 |
| Rauma | kohtaamispaikka Rauman Lajotupa | Lehtikuusentie 5 C |
| Rauma | kohtaamispaikka Rauman Merimajakka | Meriraumantie 10 |
| Tampere | Tampereen Elokolo | Salhojankatu 42 |
| Tornio | kohtaamispaikka Tornion Järjestötalo | Kemintie 53 |
| Turku | Maaria-Jäkärlän Eloetappi | Lampolankatu 6 A 1 |
| Turku | Turun Elokolo | Yliopistonkatu 10 |
Aiheesta muualla

Ehyt ry: Kohtaamispaikkaverkosto (Arkistoitu – Internet Archive)
Fiat G.50

| Fiat G> 50 |
| --- | --- |

Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Italia
Valmistaja:  Fiat Aviazione CMASA
Suunnittelija:  Giuseppe Gabrielli
Ensilento:  26. tammikuuta 1937
Regia Aeronautican vaurioitunut Fiat G.50.
Fiat G.50 Freccia (Nuoli) oli italialainen toisen maailmansodan aikainen hävittäjälentokone. G.50 oli ensimmäinen sarjatuotantoon päässyt italialainen yksi- ja alatasoinen hävittäjälentokone, jossa oli sisäänvedettävä laskuteline. Koneella oli hyvät lento-ominaisuudet ja Espanjan sisällissodassa kokeiltavana olleet koneet osoittivat G.50:n taistelukyvyn. 1930-luvun loppupuolella koneiden kehitys oli kuitenkin nopeaa, ja toisen maailmansodan alkaessa 1939 G.50 oli jo nopeudeltaan ja nousukyvyltään heikohko. Lisäksi kone oli aseistettu liian kevyesti, vain kahdella, vaikkakin suurikaliiberisella konekiväärillä.
Käyttöhistoria > Italialaisten oma käyttö Espanjan sisällissodassa

Ensimmäiset Fiat G.50 -hävittäjät valmisti CMASA vuoden 1938 lopulla. Ne tulivat koehävittäjälentolaivueen, Gruppo Sperimentale da Caccian käyttöön Rooman lähellä Ciampinon lentoasemalle. Laivueenkomentaja oli majuri Mario Bonzano, joka oli tullut kuuluisaksi Espanjan sisällissodassa lentämällä CR.32-lentokonetta. Harjoittelua jatkui 12 ensimmäisen G.50:n osalta tammikuuhun 1939, jolloin Italian ilmavoimiken esikunta päätti lähettää ne Espanjan sisällissotaan. Ne saapuivat käyttöön Madridin lähellä olevalle Escalonan lentoasemalle. Maaliskuusta 1939 alkaen niitä alettiin käyttää ilmavalvonnassa ja hävittäjäsuojana 7 500 – 8 000 metrin korkeuksissa. Yksi italialainen G.50 tavoitti Espanjan tasavallan hallituksen neuvostoliittolaisvalmisteisen I-16:n, jonka lentäjä, kanadalainen Dickinson, onnistui ilmataistelussa vaurioittamaan G.50:tä. Kone joutui vaurioituneena laskeutumaan, mutta ei tuhoutunut. Yksitoista käytössä olevaa G.50:tä lahjoitettiin Espanjan sisällissodan jälkeen sodan voittaneille. Ne osoitettiin hävittäjälentolaivue 27:lle, 27 Gruppo Cazalle. Vuoden 1943 jälkeen ne osoitettiin Marokkoon sekalentorykmentti Regimento Mixtolle, jolla oli G.50:n lisäksi myös saksalaisia Heinkel He-112B -hävittäjiä.
Käyttöhistoria > Käyttö Italiassa ja Kroatiassa

Sarjatuotannon käynnistyttyä Italian ilmavoimat, Regia Aeronautica, otti koneen välittömästi käyttöönsä, ensimmäisenä yksikkönä 22° Gruppo/51° Stormo keväällä 1939. Kesästä 1940 lähtien koneilla otettiin osaa Britannian ilmasotaan ranskalaisiin ja belgialaisiin lentokenttiin tukeutuen. Lyhyehkön toimintasäteen vuoksi koneilla operoineet 24° Gruppo ja 154° Gruppo siirrettiin myöhemmin Albaniaan Kreikkaan suuntautuneita tehtäviä varten. Pääosin G.50:tä käytettiin kuitenkin Välimerellä ja Pohjois-Afrikassa, käyttäjinä muun muassa 2°, 155°, 24°, ja 151° Gruppo. Konetta käytettiin pienimuotoisesti myös pommituksiin, ulkopuoliset pommiripustimet asennettiin rintamalaivueissa. Viimeisimpiä G.50:n taistelutehtäviä Italian ilmavoimissa oli heinäkuussa 1943 Sisiliassa alkaneen liittoutuneiden maihinnousun torjuminen. Torjuntatehtäviin maihinnousulaivastoa ja -joukkoja vastaan osallistui noin 60 G.50-konetta. Näissä torjuntatehtävissä menetettiin puolet koneista. Kohta tämän jälkeen jäljellä olevat Fiat G.50 -koneet vedettiin pois ensilinjan tehtävistä harjoituskäyttöön. Kroatialle myydyt koneet osallistuivat Itsenäisen Kroatian armeijan riveissä taisteluihin partisaaneja vastaan.
Käyttöhistoria > Käyttö Suomessa > Hankinta

Syksyllä 1939 alkaneen toisen maailmansodan johdosta Suomen ilmavoimat tehosti kalustohankintojaan. 23. lokakuuta 1939 allekirjoitetun hankintasopimuksen mukaan Italiasta ostettiin 25 G.50-konetta.
Reservin luutnantti Tapani Harmaja, runoilija Saima Harmajan veli, oli eräs koneen ostoon liittyvistä koelentäjistä. Hän teki Torinon kentän yläpuolella 800 km/h syöksynopeusennätyksen, jossa kone vaurioitui. Tupakoimaton Harmaja sai ennätyksestään Fiat-yhtiöltä lahjaksi kultaisen savukekotelon. Hän kaatui ilmataistelussa Viipurin yläpuolella 1. helmikuuta 1940. Kultainen savukekotelo on palkinto, jonka Maanpuolustuskorkeakoulun Tukisäätiö luovuttaa vuosittain yleisesikuntaupseerikurssin parhaalle lentäjälle.
Talvisodan aikana 31. tammikuuta 1940 tehtiin vielä lisäsopimus kymmenen koneen hankinnasta. Koneiden – mukaan lukien aikaisemmin hankitut 25 konetta – kuljetus Suomeen vaikeutui, koska Molotov–Ribbentrop-sopimusta kunnioittava Saksa esti niiden kuljetuksen Saksan ja Ruotsin kautta Suomeen. Kaksi konetta ehdittiin kuljettaa joulukuussa 1939 alkuperäisen suunnitelman mukaan Sassnitzin kautta Malmöhön, jossa ne koottiin. Syy Neuvostoliiton Saksan valtakunnalta vaatimaan puoluettomuuteen oli siinä, että ruotsalainen Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning oli tehnyt Saksan kautta toimitettavista G.50 -hävittäjän osista jutun, mikä oli mennyt Neuvostoliiton tietoon.
Loput koneet kuljetettiin meriteitse Ruotsiin Göteborgiin. Koneista 17 koottiin SAABin tehtailla Trollhättanissa sekä loput 16 Torslandan lentokentällä Göteborgissa. Koelennot lennettiin Trollhättanissa, josta koneet lennettiin Västeråsin kautta Suomeen. Talvisodan aikana saapui perille kaikkiaan 26 konetta. Ensimmäinen G.50-kone saapui Suomeen 18. joulukuuta 1939, viimeinen 19. kesäkuuta 1940. Tyypin rekisteritunnus Suomen ilmavoimissa oli FA, konekohtaiset tunnukset FA-1 – FA-35. Siirtolennolla putosi unkarilainen vänrikki, vapaaehtoinen vänrikki Vilmos Békássy G.50:llä 8. helmikuuta 1940 Pohjanlahteen FA-7:llä siirtolennollaan Vesteråsista Turkuun ja katosi. Hänen kanssaan siirtolennolle oli lähtenyt toinen vapaaehtoinen unkarilaishävittäjälentäjä, luutnantti Mátyás Pirity. Suomalaisen luutnantti Kauko Linnamaan ohjaama G.50 ei ollut käynnistynyt eikä hän ollut voinut lähteä lennolle kolmanneksi.
Käyttöhistoria > Käyttö Suomessa > Talvisota

LLv 26 vastaanotti Fiat G.50-koneita 11. helmikuuta 1940 lähtien. Samana päivänä perustettiin Osasto Nieminen, tukikohtana Utti ja edelleen 15. helmikuuta alkaen Utin Haukkajärvi, kalustonaan G.50-koneet. Myöhemmin koneiden määrän lisääntyessä koko LLv 26 toimi G.50-koneilla. Neuvostoliittolaisten hävittäjähyökkäysten vuoksi osa Utin Haukkajärvellä olleista Fiat G.50-hävittäjistä siirrettiin 1. maaliskuuta 1940 Hollolan Pyhäniemen lentokentälle Vesijärvelle.
Talvisodan päättymiseen 13. maaliskuuta 1940 mennessä LLv 26 saavutti torjuntalennoilla yksitoista ilmavoittoa. Fiateilla LLv 26:ssa lentäneet luutnantti Olli Puhakka ja kersantti Lasse Aaltonen ampuivat kumpikin kaksi konetta alas talvisodassa. Valtion Lentokonetehtaan koelentueen päällikkö, kapteeni Erkki Ehrnrooth ampui talvisodassa Tamperetta pommittaneista vihollispommittajista 2 konetta alas ”Fiiulla”. Tappioina talvisodassa oli yksi ilmataistelussa menetetty Fiat.
Fiatin käyttöä talvisissa olosuhteissa vaikeutti koneen paineilmajärjestelmän jäätymisalttius, lisäksi moottoriöljynä käytettiin risiiniöljyä joka jähmettyi kylmässä aiheuttaen moottorihäiriöitä. Koneen suorituskyky viholliskoneita vastaan oli talvisodan aikana kuitenkin hyvä.