stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihmemies (sarjakuvahahmo)
Historia > Ensimmäinen kuolema

Zemon käskystä Ihmemies liittyi Kostajiin, mutta kääntyi kuitenkin tätä vastaan ja kuoli niin tehdessään. Todellisuudessa hän vajosikin kuoleman kaltaiseen koomaan vuosien ajaksi, jonka aikana ilkeä androidi Ultron varasti hänen aivokäyränsä ja loi niillä oman androidinsa, Visionin. Tämä teki Ihmemiehestä ja Visionista "veljekset".
Simonin veljestä tuli lopulta superrikollinen nimeltään Viikatemies. Paroni Zemon koe, joka muutti Simonin Ihmemieheksi muutti myös Kreivi Nefarian ioni-olennoksi.
Voodoon kautta Ihmemies kuitenkin heräsi henkiin zombiena ja hyökkäsi uudelleen Kostajien kimppuun. Hän onnistui kuitenkin vapautumaan voodoo-taiasta ja liittyi lopulta Kostajiin ystävystyen useiden jäsenten kanssa (varsinkin Pedon).
"Henkiinheräämisensä" jälkeen Ihmemies kärsi psykologisista ongelmista. Lievin niistä oli klaustrofobia, mutta suurin oli kuoleman pelko - joka usein aiheuttikin Ihmemiehen musertumisen taistelussa. Koska Kostajissa työskentely osoittautui niin traumaattiseksi, etsi Ihmemies muuta työtä ja löysikin sitä näyttelemisestä.
Pyörittyään pitkään pienissä rooleissa Kostajien pitkäaikainen jäsen Herkules etsi hänelle suhteidensa kautta työtä Hollywoodista. Molemmat lähtivät matkaan mutta sopivaa työtä ei löytynytkään. Lopulta Ihmemies sai stuntin paikan - työ, jossa hänen haavoittumattomuutensa oli vain eduksi.
Ironisesti tämä työ auttoi häntä pääsemään irti kuolemanpelostaan. Hän liittyi myös Länsirannikon Kostajiin ja löysi lopulta työtä näyttelijänä.
Ihmemies hyväksyi lopulta Visionin "veljekseen". Onnettomien sattumusten kautta. Vision kuitenkin purettiin ja hänen muistinsa tyhjennettiin. Visionin vaimo Purppuranoita pyysi Ihmemiestä lainaamaan jälleen aivoaaltojaan Visionin henkiinherättämiseksi, mutta tämä kieltäytyi, väittäen yhtäkkiä että hän oli aina rakastanut Purppuranoitaa ja että nyt olisi hänen tilaisuutensa.
Raivostunut Purpuuranoita käytti todellisuuksia muokkaavia voimiaan ja heitti kokonaisen vuoren Ihmemiehen päälle - temppu ei kuitenkaan satuttanut kuin Ihmemiehen tunteita.
Historia > Toinen kuolema

Ihmemiehen itseluottamus alkoi kuitenkin kasvaa yhä suuremmissa määrin jokaisen voitetun rikollisen myötä, lopulta hän muuttui röyhkeäksi ja tunsi olevansa kuolematon. Avaruusrotu Kriiden luoman ionikanuunan räjähtäessä Ihmemiehen kehon ionienergia kuitenkin tuhoutui.
Hänen mielensä kuitenkin säilyi ja Ihmemiehen vahva rakkaus Purppuranoitaan sitoi häntä kuolevaiseen maailmaan. Purppuranoita saikin lopulta palautettua Ihmemiehen takaisin elämään . Yrittäen korjata tekemiään virheitä Ihmemies perusti säätiön nimeltään Toinen Mahdollisuus, joka sai rahoituksensa hänen elokuviensa uudelleenjulkaisuista.
Ihmemiehen paluu toi kuitenkin takaisin myös hänen veljensä, Viikatemiehen. Purppuranoita ja Ihmemies aloittivat suhteen, mutta rakkaus hiipuikin lopulta.
Voimat ja varusteet

Ihmemies nosti alun alkajaan vain noin 95 tonnia, mutta lukuisten kuolemiensa myötä hänen voimaluokituksensa on noussut dramaattisesti. Tällä hetkellä hän nostaa yli 100 tonnia (joka on ylin mitta fyysisille voimasuorituksille Marvel-universumissa). Lisäksi hän on yliluonnollisen kestävä, mutta voi toimia vain noin puoli tuntia maksimaalisesti. Tämän jälkeen hän väsyy. Ihmemiehen iho kestää käytännöllisesti katsoen mitä tahansa. Alimmillaan hän kykenee toimimaan -100 °C:n pakkasessa tai maksimissaan 815 °C:n kuumuudessa. Hän ei tarvitse enää laisinkaan juomaa, ilmaa tai ruokaa koska ioni-energian tarjoama energia on paljon parempaa kuin mitä ihmisruumiin normaalit biokemialliset prosessit pystyisivät tuottamaan. Ihmemies ei myöskään vanhene enää lainkaan. 
Tästä huolimatta hänet on mahdollista saada tajuttomaksi käyttämällä tarpeeksi suurta voimaa. Hänellä esimerkiksi on vielä hermoja, jotka aiheuttavat kipuaistimuksia tietyssä pisteessä.
Ihmemies on myös yliluonnollisen nopea, muttei kuitenkaan pysty lentämään omin voimin. Siksi hän käyttääkin vyössään kahta paria pieniä suihkumoottoreita (Tony Starkin suunnittelemat), jotka auttavat hänet ilmaan.
Suihkumoottorit kykenevät toimimaan 5 tuntia ennen tarvetta tankkaukselle. Niiden maksiminopeus on noin 128 km/h (ilman mitään lastia). Moottorit ovat myös tarpeeksi voimakkaat nostamaan noin 150 kg. On kuitenkin huomattava, että menneisyydessä hän on ylittänyt suihkumoottoreidensa tehon 1000-kertaisesti, mutta tällöin ne ovat ylikuormittuneet ja tuhoutuneet. 
Ilman vyötään hän ei voi lentää, mutta oppi myöhemmin hyppimään pitkiäkin matkoja kuten Hulk.
Ihmemiehen keho on puhdasta ionista energiaa, joten hänen silmänsä loistavat kirkkaan punaista hohdetta. Keskittymällä hän voi muuttaa silmänsä harmaiksi normaalin näköisiksi, mutta tämä on aina väliaikaista. Toisin kuin useimmilla Marvel-hahmoilla, Ihmemiehellä ei ole Ultimate-versiota itsestään. Vaikka Ihmemies onkin kuollut useita kertoja, on väitetty että hän todellisuudessa onkin kuolematon olento joka ei enää vanhene. Tähän mennessä aiona tätä väitettä tukenut on Mefisto, Valheiden Prinssi.
Ihmemies kuolee pelastettuaan sitä ennen sankarillisesti Kostajat.
Ihmemies vastaan Myyrämiehen hirviöt (kuvitus John Byrne & Paul Ryan).
Nuoren Voiman Liitto

Nuoren Voiman Liitto vuosipäivillään vuonna 1922.
Nuoren Voiman Liitto (lyhenne NVL) on kirjallisuusyhdistys, jonka tarkoituksena on tukea eri-ikäisiä kirjoittajia ja edistää kirjallisuuden asemaa ja tunnettavuutta. Liitto on poliittisesti sitoutumaton ja avoin kaikenikäisille. Nuoren Voiman Liitto on perustettu vuonna 1921. Liitto sai vuonna 2011 opetus- ja kulttuuriministeriön myöntämän Suomi-palkinnon. NVL järjestää vuosittain viikon mittaista Runokuu-kirjallisuusfestivaalia. Se jakaa myös Nuori Voima -palkintoa tunnustuksena ansioituneesta toiminnasta kirjallisuuden ja kulttuurin alalla.
Toiminta

Nuoren Voiman Liiton toiminta jakautuu kolmeen pääalueeseen: 
1. luovan kirjoittamisen tukeminen ja edistäminen
2. kirjallisuustapahtumien koordinointi
3. Nuori voima ja Kritiikki -lehtien julkaiseminen.
Liitto järjestää kirjoituskilpailuja sekä ylläpitää arvostelupalvelua, joka tarjoaa kokeneen lukijan arvion kaunokirjallisista tekstinäytteistä ja auttaa kirjoittajia eteenpäin. Verkkokirjoittajakoulu Sulkasato on 9–17-vuotiaille tarkoitettu valtakunnallinen, maksuton ja internetin kautta toimiva sanataiteen opetussivusto. Liiton Sanataideryhmä on suunnattu 13–19-vuotiaille kirjoittamisesta tai lukemisesta kiinnostuneille nuorille ja Ikaros-ryhmä 18–25-vuotiaille. Aikuisille liitto järjestää kirjoittamisen intensiivikursseja neljä kertaa vuodessa. Tämän lisäksi liitto järjestää vuosittain viikonlopunmittaisen Tarinoiden maailma -koulutuksen äidinkielen ja kirjallisuuden opettajille sekä muille sanataideopetuksesta kiinnostuneille. Yhdessä Sysmän kunnan kanssa liitto ylläpitää nuorille kirjailijoille ja kääntäjille tarkoitettua Villa Sarkia -taiteilija-asuntoa.
Liitto koordinoi proosakirjallisuuteen keskittyvää Prosak-klubia, Helsinki Poetry Jam -lavarunousklubia yhdessä Helsinki Poetry Connection -yhteisön kanssa sekä järjestää vuosittain monia erilaisia runotilaisuuksia eripuolella Suomea. Liiton suurin yksittäinen tapahtuma on elokuussa järjestettävää Runokuu-festivaali, joka on osa Helsingin juhlaviikkojen ohjelmistoa.
Liitto julkaisee viidesti vuodessa ilmestyvää Nuori Voima -kirjallisuuslehteä ja kahdesti vuodessa ilmestyvää Kritiikki-lehteä. Nuori voima -lehden avustajakunta koostuu kirjailijoista, arvostelijoista, kääntäjistä, filosofeista ja eri alan tutkijoista. Jokainen numero rakentuu tietyn teeman ympärille. Nuori Voima -lehden oheen vuonna 2009 perustettu Kritiikki ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Kritiikki keskittyy kotimaiseen ja ulkomaiseen kaunokirjallisuuteen. Nuori Voima -lehti voitti vuonna 2010 Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n laatulehtikilpailun Kritiikki-julkaisulle myönnettiin vuonna 2011 Alfred Kordelinin palkinto ”kannustuksena työssä kirjallisuusarvostelujen ja esseistiikan edistämiseksi”.
Historia > Suomen Koulunuorisoliiton Nuori Voima-lehti 1908

Nuoren Voiman Liiton historia alkaa vuonna 1908 perustetusta Suomen Koulunuorisoliiton Nuori Voima -lehdestä. Lehdestä oli 1910-luvulla kehittynyt eri alojen harrastajia yhdistävä julkaisu. Vuoden 1919 ensimmäisessä numerossa lukijoille esitettiin pyyntö avustaa lehteä ja lähettää toimitukselle aineistoa julkaistavaksi. Nuori Voima oli jo aikaisemmin järjestänyt taidenäyttelyitä, joihin oli osallistunut muutamia Etelä-Suomen kouluja. Lehden tekemän ohjaustyön pohjalta syntyi ajatus lehden lukijoiden keskuuteen perustettavasta toveriliitosta.
Historia > Nuoren Voiman Liitto 1921

Nuoren Voiman Liitto perustettiin virallisesti 9.1.1921, mutta jo edellisenä vuonna liiton jäseneksi oli kirjattu yli sata jäsentä. Lehdessä oli ilmoitettu huhtikuussa 1920, että lehti on päättänyt perustaa Nuoren Voiman Liiton, jonka jäseneksi on mahdollista hakea lähettämällä liittoon harrastusnäyte. Liittoon hyväksytty jäsen saisi liiton rintaneulan kuparisena. Hopeinen merkki olisi mahdollista saada ansioituneemmalla harrastusnäytteellä ja kultaisen merkin saanut henkilö pysyisi liiton kunniajäsenenä kuolemaansa saakka.
Historia > Nuori Voima -lehti ja Suomen Radioamatööriliitto NVL

Nuoren Voiman päätoimittaja Ilmari Jäämaa valittiin perustamiskokouksessa liiton ylijohtajaksi ja hän johti liittoa aina kuolemaansa, vuoteen 1934 saakka. Taiteilija Martta Wendelin suunnitteli liitolle edelleen käytössä olevan tunnuksen, johon on kuvattuna keskellä aurinkoa hohtava Ikaroksen siipi sekä kirjaimet NVL. Toiminta laajeni nopeasti ja osastoja ja harrastuspiirejä perustettiin eri puolille maata. Nuoren Voiman Liiton perustaminen auttoi myös radioamatöörejä yhdistymään, mikä johti myöhemmin Suomen Radioamatööriliiton sekä Yleisradion syntyyn. Nuori Voima -lehteen vakiintui osasto, jossa kerrottiin liiton uusimpien jäsenten nimet sekä julkaistiin eri kerhoja koskevia tärkeimpiä tiedonantoja.
Historia > Vuosikokoukset ja talvipäivät

Liiton ensimmäinen vuosikokous pidettiin liiton talvipäivien yhteydessä Turussa. Vuodesta 1922 alkaen järjestetyt talvipäivät olivat näyttäviä tapahtumia, jotka keräsivät yhteen liiton jäseniä eri puolilta maata. Talvipäivät pitivät sisällään esityksiä, näyttelyitä, luentoja ja kilpailuja. Talvipäivien juhlaperinteisiin vakiintui 1940-luvulla kultamerkkien jakaminen liiton ansioituneille jäsenille.
Historia > Harrasteet

Mukana liitossa oli niin musiikin, kuvataiteen, valokuvauksen, historian, käsityön, esperanton kuin tekniikan harrastajia. Kirjallinen harrastuspiiri oli vilkkaimmin toimiva ja jäsenmäärältään suurin harrastuspiiri toiminnan alusta alkaen. Nuori Voima -lehti oli julkaissut jo ennen liiton perustamista runsaasti kaunokirjallisuuteen liittyviä tekstejä. 1920-luvun alussa liiton jäseneksi liittyikin paljon kirjoittamista harrastavia jäseniä joukossaan useita tulevia kirjailijoita: Elina Vaara, Ilmari Pimiä, Olavi Paavolainen, Lauri Viljanen, Einari Vuorela, Uuno Kailas, Arvi Kivimaa, Erkki Vala ja Katri Vala. Vuosina 1924, 1925 ja 1926 ilmestyi kirjallisen harrastuspiirin jäsenten muodostaman Tulenkantajat-ryhmän albumi, joka vuonna 1928 muuttui säännöllisesti ilmestyväksi aikakauslehdeksi. Vuonna 1933 kirjallisen piirin jäsenmäärä oli kasvanut niin suureksi, että erillisen kirjallisen kerhon perustaminen katsottiin aiheelliseksi. Tämä toimi lähtökohtana vuonna 1933 perustetulle Kerho 33:lle, jonka puheenjohtajana toimi Mika Waltari.. Kerhosta muodostui pian suomalaisen kulttuurielämän tunnetuin keskustelufoorumi ja sen tilaisuuksiin osallistui säännöllisesti toistasataa henkeä.
Historia > Sotien aika

Sotavuodet aiheuttivat liiton näkyvälle toiminnalle keskeytyksen, mutta toiminta elpyi vähitellen vuoden 1944 jälkeen. Esimerkiksi toimintansa vuonna 1939 Talvisodan johdosta lakkauttanut Kerho 33 ryhtyi toimimaan jälleen ja saavutti nopeasti suuren suosion. Toiminta oli vilkasta Kerho 33:n piirissä aina 1960-luvun alkuun asti. Sotavuosien päättymisen ohella liiton toiminnan vilkastumiseen 1950- ja 1960-luvulla vaikutti olennaisesti se, että monet harrastuspiirit saivat uusia nuoria puheenjohtajia. Harrastusnäytteiden arvostelupalvelu, nuoria kirjallisuudenharrastajia ohjaava neuvontatyö sekä monipuolinen kurssitoiminta muodostivat Nuoren Voiman Liiton toiminnan ytimen  Keskeisellä sijalla liiton toiminnassa aina 1920-luvulta lähtien olivat myös paikalliskerhot, joissa liiton jäsenet saattoivat tavata toisiaan. Nämä paikalliskerhot toimivat aktiivisesti useissa kaupungeissa vielä 1980-luvun loppuun asti.. Nuoren Voiman Liiton ainoa yhä toimiva paikalliskerho on v. 1953 perustettu NVL:n Hyvinkään Siipi. Muun toiminnan ohella liitto on historiansa aikana julkaissut myös useita kaunokirjallisia antologioita sekä muita teoksia.
Historia > 1960-luku

1960-luvulla uudenlainen nuorisokulttuurin nousu ja värikäs kulttuurinen ilmapiiri vaativat uudistumista myös liitolta. 1970-luvun alkupuoli olikin liitossa elvyttämisen ja uudelleenarvioinnin aikaa. 1970-luvulle leimallista oli aiempaa vahvempi yhteistyö muiden kulttuurijärjestöjen kanssa sekä uudenlainen yhteiskunnallinen aktiivisuus. 1970-luvun puolivälissä syntyi Myrsky-ryhmä, joka järjesti matineoita ja julkaisi antologioita. Ryhmän perustajajäseniä olivat muun muassa kirjailijat Teemu Hirvilammi, Annika Idström, Hannu Kankaanpää, Anja Kauranen ja Ilpo Tiihonen. Myrsky-ryhmittymää 1980-luvun alkuvuosina seuranneessa Kiimassa oli mukana uuden aallon rock-kulttuuria ja punkia edustavia nuoria.
Historia > 1980- ja 1990-luvut

1980- ja 1990-luvun toimintaa väritti vahvasti uudenlainen kansainvälistynyt ilmapiiri ja liiton aktiivitoimijat tekivät lukuisia esiintymismatkoja ulkomaille. 1990-luvulta lähtien liitto on järjestänyt monia erilaisia kulttuuritapahtumia ja tehnyt tällä saralla yhteistyötä myös lukuisten muiden kulttuuritoimijoiden kanssa.
Nuoren Voiman Säätiön apuraha

Nuoren Voiman Säätiö perusti vuonna 2011 apurahan, joka on tarkoitettu alle 40-vuotiaille suomeksi kirjoittaville kirjailijoille. Jaettavat apuraha ovat tuottoa testamenttilahjoituksesta, jonka Nuoren Voiman Liitto sai vuonna 1989 pitkäaikaiselta aktiiviselta jäseneltään Johanna Arolalta. Arolan testamentin tarkoituksena oli taata liitolle toimitilat ja tukea liiton toimintaa. Nuoren Voiman Säätiö perustettiin hallinnoimaan testamentattua omaisuutta vuonna 1992. Säätiön tarkoituksena on tukea Nuoren Voiman Liitto ry:n toimintaa sekä taiteen, taiteiden tutkimuksen ja kritiikin tekijäin työtä ja edellä mainittujen alojen koulutusta ja harrastustoimintaa. Jaettavien apurahojen summasta päätetään vuosittain säätiön varallisuustilanteen mukaan.
Talous > Rahoitus

| Rahoituksen lähde | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille | - | - | 161 000 € | 160 400 € | 160 380 € | 162 000 € | 162 000 € |
Kirjallisuutta

Ikaroksen perilliset. Nuoren Voiman Liiton 75-vuotisjuhlakirja. Toim. Silja Hiidenheimo. WSOY 1996.
Aiheesta muualla

Runokuu
Prosak-proosaklubi Yle Areenassa
Inzai

| Inzai (印西市) |
| --- | --- |
 Chiba New Town chūōn rautatieaseman ympäristöä
 lippu:  symboli
 Inzain sijainti Chiban prefektuurissa
 Inzai
 Koordinaatit: 35°49′56″N, 140°08′45″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Chiban prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  123,79 km²
Väkiluku (06/2020):  104 668
 – Väestötiheys:  845,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Kosmos
 – Lintu:  Japaninrilli
 – Kala:  Aasianmonni
 
 https://www.city.inzai.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inzai (jap. 印西市, Inzai-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Shimōsan ylängöllä. Kaupunki rajautuu pohjoisessa Tonejokeen, luoteessa Tegajärveen ja kaakossa Inbajärveen. Inzaissa on 104 668 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 123,79 neliökilometriä.
Inzain maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen neljä kuntaa. Maaseutukaupunki sai nimensä siitä, että se sijaitsee Inbajärven (in) länsipuolella (zai). Kaupungin historiallinen keskusta sijaitsee Kioroshissa, joka kehittyi Edo-kaudella Tonejoen jokisatamana. Perinteinen elinkeino on riisinviljely, joka on vähitellen vallannut alaa Inbajärveltä. Alueella tuotetaan myös vihanneksia ja mansikoita. 1900-luvun loppupuolella Inzain asukasluku on kasvanut nopeasti sinne rakennetun, suurimittakaavaisen Chiba New Town -lähiön myötä. Kaupunkioikeudet Inzaille myönnettiin vuonna 1996. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2010, kun siihen liitettiin Inban ja Motonon kyläkunnat.
Inzain rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Eifuku-jin ja Kechien-jin buddhalaiset temppelit sekä Hōju-inin temppelin Kannon-halli. Inzaita palvelevat JR Higashi-Nihonin Narita-linja, Hokusō-rautateiden Hokusō-linja ja Keisei-rautateiden Naritan lentoasemalinja.
Kuvia

Inbajärvi Inzain kaupungin puolelta
Japanin lääketieteellisen yliopiston sairaanhoitajakoulu
Inba Nihon-idain rautatieasema
Iwai-suvun vanha asuintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inzai Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Isetta

BMW Isetta BMW-museossa.
BMW Isetta IAA-autonäyttelyssä vuonna 2009.
Isetta on nelipyöräinen (myöhemmin myös kolmipyöräinen) kääpiöauto, jota kehitti italialainen Iso-moottoripyörätehdas 1950-luvulla halvaksi "oikean" auton korvikkeeksi kaupunkiliikenteeseen ja lyhyille matkoille. Se oli ketterä ruuhkissa ja helppo pysäköidä pieneenkin tilaan. Isettan suosio jäi lyhytaikaiseksi, sillä ulkomitoiltaan lähes yhtä pieni, mutta tilavampi Mini tuli markkinoille vuonna 1959.
Isettaa on valmistanut lisensseillä muun muassa BMW, joka kehitti siitä myös kaksiovisen ja nelipaikkaisen version. Kaikkiaan BMW tuotti 161 728 Isettaa, ennen kuin sen valmistus vuonna 1962 lopetettiin.
Auto on esiintynyt muun muassa Sydämen asialla -sarjassa Gina Wardin ajossa. Elvis Presley osti Isettan joululahjaksi managerilleen Tom Parkerille.
Tekniset tiedot

Pituus: 229 cm
Leveys: 137 cm
Vaihteisto: 4 eteen - 1 taakse
Iskutilavuus: 250 cm³
Teho: 12 hevosvoimaa
Huippunopeus: 85 km/t
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isetta Wikimedia Commonsissa
Igor Kalabuhov

Igor Andrejevitš Kalabuhov (ven. Игорь Андреевич Калабухов; s. 13. maaliskuuta 1961 Donetsk) on venäläinen diplomaatti.
Kalabuhov valmistui Neuvostoliiton ulkoministeriön alaisesta Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista vuonna 1983. Hän aloitti samana vuonna diplomaattiuransa. Hän on työskennellyt ulkoministeriön palveluksessa sekä Neuvostoliiton ja Venäjän federaation suurlähetystöissä Bulgariassa ja Bosnia ja Hertsegovinassa. Vuosina 2010–2020 Kalabuhov oli Venäjän ulkoministeriön neljännen Euroopan-laitoksen varajohtaja.
6. marraskuuta 2020 Kalabuhovista tuli Venäjän suurlähettiläs Bosnia ja Hertsegovinassa. Maaliskuussa 2022 Kalabuhov uhkasi Venäjän reaktiolla, mikäli Bosnia ja Hertsegovina päättäisi liittyä Natoon.
Kalabuhov on naimisissa, ja hänellä on poika ja tytär. Hän puhuu englannin, bulgarian ja serbian kieliä.
Isesaki

| Isesaki (伊勢崎市) |
| --- | --- |
 Isesaki-jinja
 lippu:  symboli
 Isesakin sijainti Gunman prefektuurissa
 Isesaki
 Koordinaatit: 36°18′41″N, 139°11′49″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Gunman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  139,44 km²
Väkiluku (09/2020):  213 303
 – Väestötiheys:  1 530 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Alppiruusu (kevät), tulisalvia (kesä), krysanteemi (syksy), narsissi (talvi)
 
 https://www.city.isesaki.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isesaki (jap. 伊勢崎市, Isesaki-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Gunman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Tonejoen vasemmalla rannalla. Valtaosa kaupungin alueesta on alavaa Kantōn tasankoa. Isesakissa on 213 303 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 139,44 neliökilometriä.
Isesakia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ryōmō-linja ja Tōbu-rautateiden Isesaki-linja.
Kuvia

Tajima Yahein entinen asuintalo
Entinen Isesakin daimiokunnan hallintorakennus
Vanha kellotorni
Isesakin rautatieasema
Isesakin kantakaupunki vuoden 1986 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isesaki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Iirikkikasvit

| Iirikkikasvit |
| --- | --- |
 Turkkihelotähti (Hypoxis hemerocallidea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Lilianae
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Iirikkikasvit Hypoxidaceae  R.Br.
Suvut
 Curculigo Gaertn.  Empodium Salisb.  Hypoxidia Friedmann  Hypoxis L. – helotähdet  Molineria Colla – kärsäliljat  Pauridia Harv.  Rhodohypoxis Nel – iirikit  Saniella Hilliard & B.L.Burtt  Spiloxene Salisb. 
Katso myös
   Iirikkikasvit Wikispeciesissä   Iirikkikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iirikkikasvit (Hypoxidaceae) on yksisirkkaisiin kuuluva kasviheimo lahkossa Asparagales. Siinä on 7–9 sukua ja 100–220 lajia tropiikin alueilla, joilla kuiva ja sadekausi vuorottelevat. Monimuotoisuuskeskittymä on eteläisessä Afrikassa (levinneisyyskartta).
Tuntomerkit

Varsi on enemmän tai vähemmän mukulamainen tai juurakkomainen, ja supistuvat juuret ovat iirikkikasveilla yleisiä. Lehdet sijaitsevat kolmessa rivissä ruusukkeena ja ovat poimuisia. Lehtikanta jää pysyvästi varteen lehden kuihduttua. Kasvit ovat huomiota herättävän karvaisia. Kukintotyyppi vaihtelee; kukinto on vanallinen, vana litteähkö. Yleensä kukat ovat yksisirkkaisten tapaan kolmilukuisia, harvoin kaksilukuisia. Kehä on erilehtinen tai putkimainen, ja sen ulkokiehkura on vihertävä ulkopuoleltaan. Sikiäin on kehänalainen, ja sen kärki on usein kaventunut ja nokkamainen. Sikiäimessä ei ole mesiäisiä. Hedelmä avautuu sivultaan tai on avautumaton tai marjamainen. Joskus hedelmä on kansiluomainen. Siemenet ovat pallomaisia, sileitä tai piikkisiä, ja niissä on huomiota herättävä kannattimen arpi. Alkio on lyhyt ja enemmän tai vähemmän erilaistumaton. Kromosomiluku on n = 6–9, 11.
Luokittelu

Iirikkikasvien lähin sukulainen on Asteliaceae-heimo, joka on sen rinnakkaishaara Asparagales-lahkon evoluutiopuussa. Aikaisemmissa luokittelujärjestelmissä iirikkikasvit vietiin narsissikasvien (Amaryllidaceae) heimoon. Iirikkikasvien heimo käsittää seitsemästä yhdeksään sukua, joista runsaslajisimmat ovat Hypoxis ja Pauridia. Edellisessä on 50–100 lajia, jälkimmäisessä 31.
Luokittelu > Suvut

Curculigo Gaertn. – kärsäliljat
Empodium Salisb.
Hypoxidia Friedmann
Hypoxis L. – helotähdet
Molineria Colla – kärsäliljat
Pauridia Harv.
Rhodohypoxis Nel – iirikit
Saniella Hilliard & B.L.Burtt
Spiloxene Salisb.
Hydrolyysi

Metyyliasetaatin esterisidoksen emäksen (OH-) katalysoima hydrolyysi asetaatti-ioniksi ja metanoliksi.
Hydrolyysi on kemiallinen reaktio, jossa yhdiste hajoaa vettä lisättäessä takaisin lähtöaineikseen. Reaktio luovuttaa energiaa, kun taas vastareaktio, kondensaatioreaktio, sitoo energiaa. Esimerkiksi esterihydrolyysissä vesi saa aikaan esterin hajoamisen alkoholiksi ja karboksyylihapoksi. Hydrolyysireaktio tapahtuu yleensä hapon tai emäksen katalysoimana. Hydrolaasit ovat entsyymejä, jotka katalysoivat hydrolyysiä eli kovalenttisen sidoksen katkaisemista veden additioreaktiolla.
Tutkimuksia ja käytännön sovellutuksia

Elintarviketeollisuus käyttää hydrolysoituja aineksia, kuten hydrolysoitua soijaa ja vehnäjauhoja. Kosmetiikkateollisuudessa käytetään esimerkiksi hydrolysoitua kollageenia. Hydrolysoitua äidinmaidonkorviketta, jossa proteiini on pilkottu hyvin pieniin osiin, saaneilla lapsilla muodostui tutkimuksessa vähemmän autovasta-aineita, jotka ennustavat diabeteksen puhkeamista, kuin verrokkiryhmällä. Toistaiseksi ei tiedetä, ehkäiseekö ravintomuutos tyypin 1 diabetesta.