stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dementia

| Dementia |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  F00-F07
ICD-9:  290-294
MedlinePlus:  000739
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Dementia (ICD-10: F00-F03) on psykiatrian luokkaan kuuluva elimellinen aivo-oireyhtymä, jossa muistin heikkeneminen ja muiden kognitiivisten kykyjen lasku alentavat potilaan kykyä selviytyä normaaleista arjen toiminnoista sekä haittaavat sosiaalista ja ammatillista selviytymistä. Dementiaoireyhtymä puolestaan tarkoittaa älyllisten toimintojen laaja-alaista heikentymistä.
Dementia vaikeuttaa ajattelu- ja päättelykykyä sekä hidastaa ajatuksen kulkua. Saatavilla olevan informaation käsittely on lisäksi vaikeutunut, mikä aiheuttaa niin sanottua yksikanavaisuutta eli potilaalla   on vaikeuksia kiinnittää huomiota useampaan kuin yhteen ärsykkeeseen samanaikaisesti, kuten esimerkiksi ottaa osaa keskusteluun usean henkilön kanssa tai pysyä keskustelussa mukana, kun aihe vaihtelee.
Dementiaa esiintyy eniten korkealla iällä. Dementia-sanaa käytetään yleensä vain niissä tapauksissa, kun tiedonkäsittelyyn liittyvät aivotoiminnot ovat heikentyneet potilaan aiemmasta tasosta. Jos dementiaoireet ovat synnynnäisiä, dementia-sanan sijaan käytetään yleensä termiä toiminnanohjauksen häiriöt. Jos dementiaoireet johtuvat esimerkiksi älyllisestä kehitysvammaisuudesta, potilaalle ei aseteta erillistä dementiadiagnoosia, mutta jos kehitysvammapotilaan dementiaoireet lisääntyvät, hän voi saada myös dementiadiagnoosin.
Dementiaa esiintyy tavallisimmin vanhoilla ihmisillä, mutta sitä saattaa esiintyä jopa alle 35-vuotiailla liittyen esimerkiksi lapsuusiän dementiaan eli Hellerin tautiin, Rettin oireyhtymään, myrkytys- ja puutostiloista aiheutuviin dementian muotoihin (mm. alkoholi- ja lääkedementia) sekä eräille urheilijoille kehittyvään dementia pugilisticaan. Dementia praesenilis on tarkoittanut taudinkuvaa ennenaikaisesti eli ennen 65. ikävuotta. Dementia praecox on myös yhdistetty skitsofreniaan ennen psykiatrian kehittymistä.
Oma arvio voi kertoa ajattelukykyjen heikkenemisestä ennen kuin se näkyy neuropsykologisissa testeissä.
Riskitekijät ja ennaltaehkäisy

Vuonna 2020 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin, että päänsärky, runsas alkoholinkäyttö ja toimeentulovaikeudet olivat dementian suurimpia riskitekijöitä valkoihoisilla naisilla. Päänsärky lisäsi dementiariskiä 62 prosentilla, runsas alkoholinkäyttö 64 prosentilla ja toimeentulovaikeudet 43 prosentilla. Miehillä suurimmiksi riskeiksi osoittautuivat psykiatrinen sairaus (59 %), alhainen koulutustaso (56 %) ja toimeentulovaikeudet (48 %).
Myös sydän- ja verisuonisairaudet, korkea verenpaine, unenpuute, tupakointi sekä torjunta-aineille altistuminen lisäävät dementiaa aiheuttavien sairauksien riskiä. Myös diabetes altistaa dementialle, ja aivojen matalien insuliinitasojen on havaittu lisäävän dementiariskiä, koska insuliinin säätelemä glukoosi auttaa hermosoluja viestimään toisten solujen kanssa.
Suomessa arvioitiin vuonna 2020, että elintavoilla voitaisiin vaikuttaa kolmannekseen dementiatapauksia. Etenkin riittävä uni, laadukas ravinto ja stressin välttäminen edistävät aivoterveyttä.
Riskitekijät ja ennaltaehkäisy > Ravinto

Vuonna 2022 julkaistussa suomalaistutkimuksessa saatiin viitteitä siitä, että jokainen päivittäinen 50 gramman annos juustoa vähentää 20 prosentilla riskiä sairastua dementiaan. Koulutus- ja tulotason sekä elintapojen vaikutus sairastumisriskiin huomioitiin tuloksessa.
Vuonna 2019 ilmestyneessä suomalaistutkimuksessa havaittiin, että siinä väestöneljänneksessä, joka nauttii eniten kananmunan ja lihan kaltaisia paljon fosfatidyylikoliinia sisältäviä ruoka-aineita, esiintyy 28 prosenttia vähemmän dementiaa kuin siinä neljänneksessä, joka nauttii niitä vähiten. Vuonna 2017 julkaistussa suomalaistutkimuksessa saatiin viitteitä siitä, että jokainen puolikkaan kananmunan lisäys päivittäiseen ruokavalioon parantaa suoriutumista kielellisiä kykyjä, havainnointia ja psykomotorista nopeutta mittaavista testeistä.
Vuonna 2016 julkaistussa hongkongilaistutkimuksessa havaittiin, että päivittäin mustaa teetä juovat naiset sairastuivat 32 prosenttia harvemmin dementia-oireyhtymiin kuin teetä juomattomat. Niillä naisilla oli pienin riski, jotka joivat päivittäin 1-2 kuppia teetä. Teetä juovien miesten riski oli vain 9 prosenttia pienempi. Teen suojaava vaikutus saattaa johtua teepensaan lehtien sisältämistä psykoaktiivisista katekiini-nimisistä flavanoleista ja L-teaniinista, kenties myös kofeiinista. Tutkimukseen osallistui noin tuhat yli 55-vuotiasta kiinalaista. Tutkittavat olivat oireettomia tutkimuksen alussa ja heidän sairautensa ja elintapansa huomioitiin tuloksessa.
Myös virvoitusjuomien, hampurilaisten, ranskalaisten perunoiden ja perunalastujen kaltaisen pikaruoan välttäminen sekä marjojen, täysjyväviljan, pähkinöiden ja lehtivihannesten suosiminen hidastaa aivojen rappeutumista.
Riskitekijät ja ennaltaehkäisy > Liikunta

Liikunnan harrastaminen ei vähennä tutkimusten mukaan dementiaan sairastumisen riskiä. Aerobisen liikunnan ja lihaskuntoa parantavan liikunnan yhdistelmällä ei ole myöskään dementiaoireita lievittävää vaikutusta, vaan on olemassa päin vastoin viitteitä siitä, että ne saattavat jopa nopeuttaa dementian etenemistä. Kaksi kertaa viikossa toistuvan suhteellisen raskaan kuntosaliharjoittelun on kuitenkin havaittu vähentävän lievistä kognitiivisista oireista kärsivien ihmisten oireita.
Dementian syyt

Dementia voi johtua aivoja rappeuttavan sairauden tai runsaan alkoholin tai antipsykoottisten lääkkeiden käytön aiheuttamasta aivojen synapsien ja neuronien vähittäisestä tuhoutumisesta. Lisäksi on olemassa aivojen kuorikerroksen kehittyneitä toimintoja häiritseviä aivosairauksia.  Myös aivojen verenkiertoelinten, immuunijärjestelmän toiminnan muutokset tai kognitiivisen kuormituksen aiheuttama aivojen hermoverkkojen heikentyminen saattavat johtaa henkisten kykyjen heikkenemiseen.
Dementiapotilaiden veressä on havaittu olevan tavallista runsaammin verihyytymistä kertovia biomarkkereita. Myös ilman dementiadiagnoosia olevilla mutta ajattelukyvyn koetusta ja mitatusta heikkenemisestä kärsivien ihmisten veressä on havaittu olevan tavallista enemmän verihyytymistä kertovaa fibrinogeeniä.
Vanhusten dementia on useimmiten sekamuotoista, sillä yli 70 vuoden iässä kuolleiden dementikkojen aivoista löytyy yleensä sekä Alzheimerin tautiin että verisuoniperäiseen dementiaan viittaavia muutoksia.
Tavallisimmat dementiaa aiheuttavat sairaudet ovat Alzheimerin tauti, vaskulaariset eli verisuoniperäiset dementiat sekä aivovammat. Eräässä lähteessä arvioidaan, että  Alzheimerin tauti olisi johtava dementian aiheuttaja 60–80 prosentin osuudellaan. Toisen lähteen mukaan vanhusväestön suurin dementianaiheuttaja olisi lääkitys ja erityisesti monilääkitys, kun taas toisen lähteen mukaan vain arviolta10 prosenttia dementioista olisi iatrogeenisiä eli lääkkeiden käytön aiheuttamia.
Muita dementian aiheuttajia tai taustatekijöitä ovat muun muassa Parkinsonin tauti, lihaskipuja aiheuttava aivo-selkäydintulehdus eli krooninen väsymysoireyhtymä, HIV, kuppa, Lymen borrelioosi, Huntigtonin, Creutzfeldt-Jakobin taudit, Lewyn kappale -tauti, otsalohkodementia, hoitamaton alkoholismi ja eräiden lääkeaineiden tai huumeiden pitkäaikainen käyttö. Myös eräiden ravintoaineiden, kuten jodin tai niasiinin, puute voi aiheuttaa dementiaa.
Verisuoniperäinen vaskulaarinen dementia liittyy verisuonten toimintakyvyn heikkenemiseen. Toisaalta kaikkien dementiatyyppien on epäilty liittyvän verisuoniin jo vuosisadan ajan eli siitä lähtien, kun dementia sairautena määriteltiin.
Dementian välittömäksi syyksi on arveltu elimistön luonnollista puolustusmekanismia, jossa aivosolut suojaavat itseään viruksia ja niiden proteiineja vastaan. Aivosolu sammuttaisi itsensä pysäyttääkseen viruksen leviämisen. Jos aivosolut pysyvät sammuneina liian kauan, ne nääntyvät lopulta nälkään.
On myös havaittu, että ilmansaasteet kuten liikenteen päästöina esiintyvät mikrohiukkaset heikentävät mitokondrioiden toimintaa ja siten solun aineenvaihduntaa. Tämä on selkeä dementian riskitekijä.
Dementian liitännäissairaudet ja niiden hoito > Unirytmin häiriöt

Dementiapotilailla esiintyy usein uni- ja valverytmin häiriöitä.
Dementian liitännäissairaudet ja niiden hoito > Masennus

Dementiapotilaiden masennusoireita on voitu hoitaa lääkkeettömästi hieronnan avulla, kognitiivisella stimulaatiolla koliiniesteraasin estäjä  -lääkkeiden kanssa, sekä kognitiivisella stimulaatiolla yhdistettynä liikuntaan ja sosiaaliseen kanssakäymiseen. Osalla potilaista lääkkeettömät hoidot ovat olleet tehokkaampia kuin tavanomainen hoito masennuslääkkeillä.
Epidemiologia

65–74-vuotiaista noin neljä prosenttia, 75–84-vuotiaista runsaat kymmenen prosenttia, 85–89-vuotiaista noin neljännes ja yli 90-vuotiaista noin kolmasosa kärsii keskivaikeasta tai vaikeasta dementiasta. Dementian esiintyvyys on naisilla hieman yleisempää kuin miehillä.
Merkittävä osa dementiaa aiheuttavista sairauksista jää havaitsematta. Seitsemällä prosentilla yli 45-vuotiaasta väestöstä löytyy magneettikuvauksessa merkkejä aivojen verenkiertohäiriöistä.
ICD-10

ICD-10-luokituksessa dementia kuuluu F-luokkaan eli mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöihin. Dementialle on neljä luokkaa:
F00–F03 Dementia
F00 Alzheimerin tautiin liittyvä dementia
F01 Verisuoniperäinen eli vaskulaarinen dementia
F02 Muualla luokiteltuihin muihin sairauksiin liittyvä dementia
F03 Määrittämätön dementia
Diagnostiset kriteerit

Dementiadiagnoosi voidaan asettaa luotettavasti vasta kun oireita on esiintynyt vähintään kuusi kuukautta. Dementiadiagnoosia ei voida kuitenkaan asettaa, jos dementia johtuu esimerkiksi lievästä tai keskivaikeasta älyllisestä kehitysvammaisuudesta tai on aiheutunut jonkin lääkkeen käytöstä. Dementian yleinen vaikeusaste ilmaistaan parhaiten joko muistin tai älyllisten toimintojen tason laskuna, riippuen siitä, kumpi on vaikeampi.
Dementiadiagnoosi edellyttää seuraavien oireiden yhteisesiintymistä:
Muistin heikkeneminen, joka näkyy selvimmin uuden informaation oppimisessa.  Myös aiemmin opitun informaation mieleenpalauttaminen saattaa olla häiriintynyttä.  Heikkeneminen on varmistettava objektiivisesti hankkimalla luotettavaa tietoa eri tahoilta ja täydentäen sitä, mikäli mahdollista, neuropsykologisia testejä tai kognitiivisiä toimintoja mittaavia arviointiasteikkoja käyttäen.
Muiden älyllisten toimintojen heikkeneminen, jolle on luonteenomaista arvostelu- ja ajattelukyvyn, kuten suunnittelu- ja järjestelykyvyn ja yleisen informaation käsittelykyvyn, heikkeneminen. Näyttöä tästä pitäisi saada potilaan tilan tuntevilta henkilöiltä täydentäen sitä, mikäli mahdollista, neuropsykologisilla testeillä tai kognitiota mittavilla arviointiasteikolla.
Tunne-elämän kontrollin tai motivaation heikkenemisen tai sosiaalisen käyttäytymisen muutoksen osoituksena todetaan ainakin yksi seuraavista: tunne-elämän ailahtelevuus, ärtyisyys, apatia, sosiaalisen käyttäytymisen karkeutuminen.
Dementoituneen oikeudet

Dementoituneen 12 oikeutta:
Saada tietää, mikä sairaus aiheuttaa hänelle dementiaoireen.
Saada asianmukaista lääketieteellistä hoitoa sairauteensa.
Säilyttää toimintakykynsä suunnitelmallisen ja yksilöllisen avun turvin niin pitkään kuin mahdollista.
Tulla kohdelluksi aikuisena.
Tuntea, että hänet otetaan vakavasti.
Olla ilman rauhoittavaa lääkitystä aina, kun se on mahdollista.
Asua tutussa, turvallisessa ympäristössä, jossa hänen erityistarpeensa otetaan huomioon.
Olla sellaisten ihmisten seurassa, jotka tuntevat hänen elämänkulkunsa ja tottumuksensa.
Käydä säännöllisesti kodin tai hoitoyhteisön ulkopuolella.
Saada ohjausta mielekkääseen, aikuiseen minä-kuvaan tukevaan toimintaan joka päivä.
Kosketukseen: halauksiin, hellyyteen ja toisen ihmisen läheisyyteen.
Hoitoon, jota toteuttaa ammattitaitoinen, dementoituneen ihmisen hoitoon perehtynyt henkilökunta.
(Virginia Bell & David Troxel 1994)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveyskirjasto – Dementia (Arkistoitu – Internet Archive)
Muistiliitto, ent. Alzheimer-keskusliitto
Helsingin kaupunginkirjaston aihepaketti: Dementia ja muistihäiriöt[vanhentunut linkki]
RN Grillo

| RN Grillo |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Navalmeccanica, Castellammare di Stabia
Kölinlasku:  26. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  21. maaliskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  Saksalaisten valtaama
Tekniset tiedot
Uppouma:  670 t (standardi) 740 t (kuormattu)
Pituus:  58,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,71 m
Syväys:  2,53 m
Koneteho:  3 500 bhp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  110
RN Grillo (ital. Regia Nave Grillo) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta; missä köli laskettiin 26. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1943.
Palvelus

Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, mutta sitä ei otettu palvelukseen. Alus upotettiin.
Mary Parker Follett

Mary Parker Follett
Mary Parker Follett (3. syyskuuta 1868 – 18. joulukuuta 1933) oli yhdysvaltalainen sosiaalityöntekijä, liikkeenjohdon konsultti ja edelläkävijä organisaation ja organisaatiokäyttäytymisen tutkijana.
Hän kirjoitti useita myös useita kirjoja ja lukuisia esseitä, artikkeleita ja puheenvuoroja demokratiasta, ihmissuhteista, poliittisesta filosofiasta, psykologiasta, organisaatiokäyttäytymisestä ja konfliktien ratkaisemisesta. Follett täydensi Max Weberin ajatuksia vallasta. Follett täydensi Weberin auktoriteettilistaa asiantuntijan vallalla, määritteli 1920-luvulla valtion tahtoon ja käskyyn perustuvaksi vuorovaikutussuhteeksi. Hän jakoi vallan myös määräävään (engl. power-over) ja yhteiseen (power-with) valtaan. Edellinen on jaettu esimerkiksi pakkovaltaan, palkitsevaan valtaan, asemavaltaan, asiantuntijavaltaan ja henkilökohtaiseen valtaan. Jälkimmäisessä ihmiset innostavat toisiaan yhteisten intressien ja vastuiden kannustamina. Tämän puolen korostaminen teki Follettin organisaatioteoriasta nk. ihmissuhteiden koulukunnan ennakoijan. Hänen ajatuksiaan on käytetty ihmisten ja yhteisöjen johtamisen perusteina.
Hän oli syntynyt Massachusettsissa ja vietti suuren osan elämästään siellä. Vuonna 1898 hän valmistui Radcliffe Collegesta, mutta ei saanut tohtorin arvoa, koska oli nainen.lähde?
Teoksia

The speaker of the House of Repsentatives (1896)
The New State (1918)
Creative Experience (1924)
Dynamic Adminstration: The Collected Papers of Mary Parker Follett (1942)
Aiheesta muualla

Mary Parker Follettin säätiön sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola  Portugali 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Planisfääri

­­
Planisfääri
Planisfääri on kahden kiekon muodostama tähtikartta, josta kiekkoja kääntämällä näkee tähtitaivaan asennon sekä vuoden että vuorokauden eri aikoina. Planisfäärin avulla on helppo oppia tunnistamaan tähdet ja tähdistöt.
Yleiskuvaus

Planisfäärin muodostavat tähtikartta ja sen päälle kiinnitetty kiekko, jota voi pyörittää tähtikarttaan taivaannavan kohdalle kiinnitetyn tapin ympäri. Tähtikarttaan on merkittyä kirkkaimmat tähdet, tähdistöt ja mahdollisesti kirkkaimpia syvän taivaan kohteita. Sen päällä olevassa kiekossa on läpinäkyvä soikea ikkuna tai aukko, jonka läpi näkyy vain osa tähtikartasta, nimittäin se osa, joka kuvaa valitulla hetkellä havainto­paikka­kunnalta katsottuna näkyvissä olevaa osaa tähtitaivaasta. Tätä kiekkoa voidaan kiertää kiinnitys­kohtansa ympäri.
Planisfäärin ylemmän kiekon ulkoreunalla on 24 tunnin mitta-asteikko, ja uloimmalla tähtikarttakiekon kehällä sijaitsee kalenterikuukaudet sekä -päivät. Kiertämällä kiekkoja siten, että kulloisenkin hetken päivämäärä ja kelloaika ovat samalla kohdalla, saadaan tähtikartta näkyviin siinä asennossa, jossa tähtitaivas on kyseisellä hetkellä. Ikkunaan on merkitty läntinen ja itäinen horisontti. Kun plani­sfääriä pidetään pään päällä nämä merkityt kohdat vastaaviin ilmansuuntiin käännettyinä ja mitta-asteikot täsmätty kyseisen hetken mukaisiksi, tähdet näkyvät sen tähtikartassa samoissa ilman­suunnissa kuin todellisuudessakin.
Koska näkyvä taivas on erilainen eri leveysasteilla, plani­sfäärejä valmistetaan eri leveys­asteille tarkoitettuna. Planisfäärin tähtikarttaan merkitäänkin vain ne tähdet, jotka tarkoitetulla leveyspiirillä ovat ainakin osan ajasta näkyvissä.
Historia

Nykyaikaisen planisfäärin edeltäjä oli jo hellenistisenä aikana tunnettu, Hipparkhoksen keksimä astrolabi. Sanalla planisfääri (lat. planisphaerium) oli alkujaan toinen merkitys: Ptolemaios käytti sitä toisella vuosisadalla tasolle piirretystä maapallon kartasta. Tässä merkityksessä sanaa käytettiin vielä renessanssin aikana: esimerkiksi Gerhardus Mercator nimitti vuonna 1569 laatimaansa maailman­karttaa planisfääriksi. Nimityksellä on usein tarkoitettu nimenomaan stereo­grafista kartta­projektiota.
Nykyisessä, tasolle piirrettyä taivaanpallon karttaa tarkoittavassa merkityksessä sanaa planisfääri käytti ensimmäisenä vuonna 1624 Jacob Bartsch, joka oli Johannes Keplerin vävy.
Tähtikartta

Koska planisfäärissä suuri osa taivaanpallo kuvataan tasolle, siinä esiintyy aina huomattavia vääristymiä. Kuten kaikki kartat, planisfääritkin tehdään jonkin karttaprojektion mukaan. Plani­sfääreissä käytetään pääasiassa kahta projektiota, napa­keskeistä oikea­keski­pituista taso­projektiota ja stereo­grafista projektiota.
Oikeakeskipituisessa taso­projektiossa tähtitaivas kuvataan siten, että jompikumpi taivaannavoista (sen mukaan, kummalla pallonpuoliskolla planisfääri on tarkoitettu käytettäväksi) tulee kartan keskipisteeseen ja tähtitaivaan eri leveyspiirejä (deklinaatioita) vastaavat sitä ympäröivät samankeskiset ympyränkehät, joiden etäisyydet kasvavat navalta etäännyttäessä tasavälein. Jokaisella keskipisteen kautta kulkevalla suoralla tähtien väliset etäisyydet ovat suoraan verrannolliset niiden todellisiin kulmaetäisyyksiin tähtitaivaalla, mutta tätä vastaan kohtisuorassa suunnassa kartan mittakaava vaihtelee eri etäisyyksillä. Mittakaavat eri suuntiin poikkeavat toisistaan ja sen mukaisesti tähdistöjen muodot vääristyvät sitä enemmän, mitä kauempana navalta ne ovat. Esimerkiksi Orionista, joka sijaitsee taivaanpallon ekvaattorin paikkeilla, tämä vääristymä on selvästi huomattavissa. Eräässä huomattavassa oikea­keski­pituisen tasoprojektion mukaisessa planisfäärissä tämä on otettu huomioon painamalla sen toiselle puolelle pohjoinen, toiselle puolelle eteläinen näkymä, jolloin kartta ei ulotu yhtä kauas keskuksesta.
Sterografisessa projektiossa kartan mittakaava on samassa kohdassa kaikkiin suuntiin sama, mutta siinäkin on omat ongelmansa. Siinä eri leveyspiirien eli deklinaatioympyröiden väliset etäisyydet kasvavat navalta etäännyttäessä, jolloin tähdistöjen muodot pysyvät oikeina. Seurauksena kuitenkin on, että kartan reunoilla olevat tähdistöt näyttävät liian suurilta verrattuina lähellä taivaannapaa sijaitseviin tähdistöihin: esimerkiksi Orion on kaksi kertaa niin korkea kuin sen pitäisi olla (aivan vastaavasta syystä, jonka vuoksi Mercatorin projektion mukaisissa maailman­kartoissa esimerkiksi Grönlanti näyttää aivan liian suurelta). Toinen vika on, että lähellä taivaannapaa olevat tähdistöt näyttävät epämukavan pieniltä. Kohtalaisen kaukana päiväntasaajalta olevat havaitsijat, jotka näkevät lähellä taivaannapaa olevan osan tähtitaivaasta paremmin kuin lähellä horisonttia olevat osat, saattavat juuri tästä syystä pitää napakeskisen oikea­keski­pituisen projektion mukaista plani­sfääriä parempana.
Ylempi kiekko

Ylempään kiekkoon on merkitty horisontti, joka on sen läpinäkyvän osan rajana ja osoittaa tähtitaivaasta kulloinkin näkyvissä olevan osan rajan. Horisontin yläpuolella on kullakin hetkellä puolet taivaanpuoleesta. Myös horisonttiviiva on suurimman osan ajastaan vääristynyt samasta syystä kuin tähdistöt.
Jos planisfääri on tehty stereografisen projektion mukaan, horisonttia vastaava viiva ylemmässä kiekossa on ympyrän muotoinen. Muussa tapauksessa se on soikea ja toiselta puolelta ikään kuin litistynyt.
Planisfäärin horisontti on tehty sen mukaan, että se vastaa tähtitaivaan näkyvää osaa sillä leveyspiirillä, jolle planisfääri on tarkoitettu. Joissakin kehittyneempiin ja samalla kalliimpiin planisfääreihin on tehty useita ylempiä kiekkoja, jotka voidaan vaihtaa, tai ylempään kiekkoon on merkitty useita horisonttiviivoja eri leveyspiirejä varten.
Jos planisfääriä käytetään muulla leveyspiirillä kuin mille se on tarkoitettu, joko taivaalla näkyy joitakin tähtiä, joita planisfäärissä ei ole, tai planisfäärissä näkyy tähtiä, jotka eivät havainto­paikkakunnalta katsottuna ole taivaalla näkyvissä. Todellisuudessa horisontin yläpuolella olevatkaan, mutta sen läheisyydessä olevat tähdet eivät kuitenkaan usein näy, koska kukkulat, puut tai rakennukset peittävät ne näkyvistä ja silloinkin, kun tällaisia näköesteitä ei ole, niistä tullut valo joutuu kulkemaan ilmakehässä pidemmän matkan ennen saapumistaan katsojan silmään. Alle 5° horisontin yläpuolella olevat tähdet näkyvätkin yleensä vain kaikkein edullisimmissa olosuhteissa.  Tämän vuoksi planisfääriä voi varsin hyvin käyttää vielä noin 5 leveyspiiriä pohjoisempana tai etelämpänäkin kuin mille se on tarkoitettu. Esimerkiksi 60. pohjoiselle leveyspiirille laadittua planisfääriä voi käyttää 55. ja 65. pohjoisen leveyspiirin välisellä alueella.
Koordinaatit

Tarkkoihin planisfääreihin on merkitty tähtitieteelliset koordinaatit: rektaskensio ja deklinaatio. Planeettojen, asteroidien ja komeettojen kulloinenkin sijainti käy ilmi vuotuisista tähtitieteellisistä julkaisuista, joiden avulla planisfäärin käyttäjä voi nekin helposti löytää taivaalta, vaikkei niitä olekaan planisfäärin tähtikartaan merkitty.
Joissakin planisfääreissä on erityinen deklinaatio-osoitin, joka on kiinnitetty samaan kohtaan kuin ylempi kiekko. Toisinaan ylempään kiekkoon on painettu deklinaatio­asteikko suoralle, joka yhdistää horisontin pohjois- ja eteläpisteen. Rektaskensiot on merkitty samalle reunalle kuin päivä­määrätkin, joiden mukaan plani­sfääri asetetaan.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Planisphere
Aiheesta muualla

Usus Astronomicus Planisphaerii Stellati atlascoelestis.com. Viitattu 7.11.2015.
Planisphere (Interaktiivinen planisfääriä vastaava verkkosovellus) drifted.in. Viitattu 7.11.2015.
Uncle Al's Sky Wheel - pohjoisen pallonpuoliskon planisfääri vcas.org. Arkistoitu 28.10.2016. Viitattu 7.11.2015.
Southern Star Wheel - eteläisen pallonpuoliskon planisfääri docdb.net. Viitattu 7.11.2015.
Toshimi Takin kaksipuolinen planisfääri päiväntasaajan seutuja varten geocities.jp. Viitattu 7.11.2015.
Planisphere, mobiilisovellus Google Play. Viitattu 7.11.2015.
Philipsin planisfääri noin vuodelta 1900
Käännös suomeksi
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2026

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2026 ovat 50. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut. Ne järjestetään Yhdysvalloissa, Minneapolisin sekä Saint Paulin kaupungeissa Minnesotan osavaltiossa.
Otteluareenat

| Saint Paul, Minneapolis |
| --- | --- |
Xcel Energy Center Kapasiteetti: 18 064: 3M Arena at Mariucci Kapasiteetti: 10 000
Vöyrin vapaakirkkoseurakunta

| Vöyrin vapaakirkkoseurakunta> Vörå frikyrkoförsamling |
| --- | --- |
 Vöyrin vapaakirkkoseurakunta maaliskuussa 2024.
Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Perustettu:  1995
Johtaja:  Carl-David Wallin
Pääkirkko:  Vöyrintie 32 66600 Vöyri
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vöyrin vapaakirkkoseurakunta (ruots. Vörå frikyrkoförsamling) on vuonna 1995 perustettu vöyriläinen vapaakirkollinen seurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee Vöyrin keskustassa, Vöyrintiellä. Seurakunnan johtaja on Carl-David Wallin.