stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carl Oskar Evert Andelin

Carl Oskar Edvard Andelin (18. elokuuta 1840 Tohmajärvi – 20. maaliskuuta 1905 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Andelinin vanhemmat olivat lääninrovasti, valtiopäivämies Erik Johan Andelin ja Henriette Sofia Blom ja puoliso vuodesta 1867 Aline Augusta Munsterhjelm, everstiluutnantti Anders Lorenz Munsterhjelmin tytär.  Andelin tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1853, ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi ja määrättiin henkivartioväen 3. Suomen Tarkk’ampuja­patal­joonaan 1860. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1862, luutnantiksi 1867 ja alikapteeniksi 1874. Vuodesta 1865 Andelin toimi pataljoonan kassanhoitajana, Turkin sotaan osallistuttuaan hän yleni kapteeniksi ja sai eron pataljoonan kassanhoitajan tehtävästä 1879, siirtyäkseen ensin saman pataljoonan komppanianpäälliköksi ja sitten adjutantiksi Suomen asevelvollisen sotaväen päällikköhallitukseen vuodesta 1880 vuoteen 1883, jolloin hänet ylennettiin everstiksi.
Vuodesta 1885 Andelin oli henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan talouspäällikkö ja sitten 4. Oulun tarkk’ampujapataljoonan komentaja kesäkuusta 1885. Hän erosi sotapalveluksesta kenraalimajurina 1890, mutta toimi muun muassa Suomen sotaväen leski- ja orpokassan taloudenhoitajana 1893–1895, Hakunilan maatilan omistajana Helsingin maalaiskunnassa vuodesta 1883, Suomen teollisuudenharjoittajain keskinäisen paloapuyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1902 ja Venäjän Punaisen Ristin Suomen osaston taloudenhoitajana aina kuolemaansa saakka.
Chinwe Chukwuogo-Roy

Chinwe Chukwuogo-Roy (2. toukokuuta 1952 - 17. joulukuuta 2012)   oli nigerialainen taidemaalari. Hän syntyi Nigeriassa, mutta muutti vuonna 1975 Britanniaan. Hän maalasi muotokuvia, asetelmia ja maisemia. Näiden lisäksi hän toimi kuvanveistäjänä.
Chunkwuogo-Roy maalasi lapsuutensa värikylläisiä maisemia ja samalla värikkyydellä aikuisuutensa kotiseudun Suffolkin maisemia. Hänen uransa huippu oli, kun hän sai maalata kuningatar Elisabet II:n muotokuvan vuonna 2002. Hän kuoli sairastettuaan syöpää.
Aiheesta muualla

https://art635.gallery/culture/the-art-of-chinwe-chukwuogo-roy
Charles Lucien Bonaparte

Charles Lucien Bonaparte
Charles Lucien (Carlo) Jules Laurent Bonaparte (24. toukokuuta 1803 – 29. heinäkuuta 1859 Pariisi) oli ranskalainen luonnontieteilijä ja ornitologi. Hän oli Caninon ja Musignanon prinssi.
Charles Bonaparten isä oli Lucien Bonaparte (1775–1840), Napoleon Bonaparten nuorempi veli. Hänen äitinsä oli Alexandrine de Bleschamp, Hippolyte Jouberthonin leski, tunnettu nimellä "Madame Jouberthon". Charlesilla oli 8 sisarusta sekä 4 sisarusta isän aikaisemmasta avioliitosta Christine Boyerin kanssa.
Charles Bonaparte sai koulutuksensa Italiassa. Hän avioitui Brysselissä 29. kesäkuuta 1822 serkkunsa Zénaïde Laetitia Julie Bonaparten kanssa. Perheeseen syntyi 12 lasta. He muuttivat Yhdysvaltoihin (1822–1826), missä Bonaparte päivitti Alexander Wilsonin (1766–1813) uraauurtaneen teoksen American Ornithology, ja jonka uudistettu versio julkaistiin vuosien 1825–1833 välillä. Vuonna 1824 Bonaparte yritti saada silloin vielä melko tuntemattoman maanmiehensä John James Audubonin hyväksytyksi Philadelphian Academy of Natural Sciences yhdistykseen, mutta hanke kariutui Wilsonin ystävän George Ordin jyrkkään vastustukseen.
Vuoden 1826 lopulla Bonaparten perhe palasi Eurooppaan. Charles vieraili Saksassa ja Englannissa, tavaten muun muassa John Edward Grayn British Museumissa ja uudistaen tuttavuutensa Englantiin muuttaneen Audubonin kanssa. 1828 perhe asettui Roomaan, missä Bonaparte kirjoitti ja julkaisi teoksensa Italian eläimistöstä Iconografia della Fauna Italica vuosien 1832–1841 välillä. Hän osallistui myös politiikkaan liittyen lyhytaikaisen Rooman tasavallan (Republica Romana) perustamiseen 1849. Hän osallistui Rooman puolustamiseen, kun hänen serkkunsa Louis Napoleonin 40 000 miehen vahvuinen armeija valtasi kaupungin heinäkuussa 1849. Hän lähti Roomasta ja saapui Marseilleen, mutta Louis Napoleon karkotti hänet sieltä, minkä jälkeen hän matkusti Englantiin.
Englannissa Charles Bonaparte aloitti suuren työnsä kaikkien maailman lintujen luokittelemiseksi. Työtään varten hän matkusti useissa museoissa Euroopassa tutustuen lintujen nahkoihin. Lopulta hänet päästettiin myös Pariisiin, jonne hän asettui asumaan loppuelämänsä ajaksi. Ensimmäisen osan laajasta teoksestaan Conspectus Generum Avium hän ehti julkaista ennen kuolemaansa, toisen osan julkaisi Hermann Schlegel.
Kuusi lintulajia on nimetty hänen kunniakseen: vuoritinami (Nothocercus bonapartei), kuusilokki (Larus philadelphia), keltahuppuaratti (Pionopsitta pyrilia), borneonkehrääjä (Caprimulgus concretus), kultavatsakolibri (Coeligena bonapartei) ja töyhtösukasseppä (Gymnobucco bonapartei).
Bonaparte kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa pitkäkoipisirrin.
Carl Osvald de la Chapelle

Carl Osvald de la Chapelle (9. marraskuuta 1868 Helsinki – 14. joulukuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi  ja valtiopäivämies.
De la Chapellen vanhemmat olivat prokuraattori, vapaaherra Frans Richard de la Chapelle ja Alina Emilia Toll ja puoliso vuodesta 1895 Thyra Fredrika Nummelin. De la Chapelle tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti tuomarintutkinnon 1894 sekä ylemmän hallinnollisen tutkinnon 1895 ja sai varatuomarin arvon 1898. Hän palveli ensin senaatin talousosastolla ja oli sitten tullihallituksen ylimääräinen kanslisti vuodesta 1900 ja asianajaja Helsingissä.
De la Chapelle oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905.
Catharina-Amalia

| Catharina-Amalia |
| --- | --- |
 Oranjen prinsessa
 Catharina-Amalia vuonna 2023
 Alankomaiden kruununprinsessa
Valtakausi:  2013–
Edeltäjä:  Willem-Alexander

Syntynyt:  Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria 7. joulukuuta 2003 (ikä 20)  Haag, Alankomaat
Isä:  Willem-Alexander
Äiti:  Máxima
Uskonto:  Hollannin protestanttikirkko (2004–)
Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria (s. 7. joulukuuta 2003 Haag) on Alankomaiden kruununprinsessa. Hänen isänsä on maan nykyinen kuningas Willem-Alexander ja äiti maan nykyinen kuningatar Máxima. Catharina-Amalia on heidän esikoisensa. Hänellä on myös kaksi siskoa, Alexia (s. 2005) ja Ariane (s. 2007).
Syntymä ja ristiäiset

Catharina-Amalia syntyi vuonna 2003 HMC Bronovon sairaalassa.
Catharina-Amalia kastettiin 12. kesäkuuta 2004. Kuningatar Máximan isä Jorge Zorreguieta osallistui poikkeuksellisesti tyttärentyttärensä ristiäisiin, koska tilaisuus ei ollut valtiollinen. Argentiinalainen Jorge Zorreguieta toimi 1976–1983 ministerinä Jorge Videlan diktatuurihallinnossa, minkä johdosta Zorreguieta ei esim. osallistunut tyttärensä häihin..
Prinsessan kummeiksi valittiin hänen setänsä Constantijn, Ruotsin kruununprinsessa Victoria, Herman Tjeenk Willink, Samantha Deane, Martín Zorreguieta ja Marc ter Haar.
Opinnot

Prinsessa opiskelee tällä hetkellä Christelijk Gymnasium Sorghvliet -lukiossa. Peruskoulun hän suoritti Wassenaarissa julkisen puolen koulussa.
Catharina-Amaliasta tuli vuonna 2013 kruununprinsessa, kun hänen isoäitinsä Beatrix luopui kruunusta Willem-Alexanderin hyväksi. Catharina-Amalialla on arvonimi Oranjen prinsessa. Titteliä käyttää nimenomaan Alankomaiden kruununperijä.
Syyskuussa 2022 Catharina-Amalia aloitti psykologiaa, politiikan tutkimusta, lakia ja taloutta yhdistässä tutkinto-ohjelmassa Amsterdamin yliopistossa. Kuukautta myöhemmin hänet siirrettiin pois opiskelijamajoituksesta havaitun turvallisuusuhan vuoksi. Kuningatar Máximan mukaan prinsessa ei voi asua Amsterdamissa eikä juurikaan viettää normaalia opiskelijaelämää.
Edustustehtävät kruununprinsessana

Vuonna 2021 Catharina-Amalia lähetti pääministeri Mark Ruttelle käsinkirjoitetun kirjeen jossa hän pyysi hallitusta poistamaan häneltä valtion maksamat 1,6 miljoonan euron tulonsiirron, kunnes tällä on virallisia kuninkaallisia velvollisuuksia. Prinsessan perustelu oli se, että tällaisen rahan vastaanottaminen tuntui epämukavalta.
Täyttäessään 18 Catharina-Amalian on tarkoitus aloittaa edustustehtävissä Alankomaiden valtioneuvostossa (holl. Raad van State), jossa kruununperijällä on automaattisesti paikka. Hänen ensimmäiseksi viralliseksi edustusmatkakseen on suunniteltu Aruban, Curaçaon, Sint Maartenin, Bonairen, Sint Eustatiusin ja Saban kattavaa kierrosta, joka on tarkoitus toteuttaa tammikuussa 2023.
Yksityiselämä

Vuonna 2019 Catharina-Amalia osallistui jouluteemaiseen musikaaliin, jonka hän on käsikirjoittanut itse. Prinsessan harrastuksia ovat mm. piano ja ratsastus.
Muiden Alankomaiden kuningashuoneen jäsenten tavoin, Catharina-Amalia kuuluu Alankomaiden protestanttiseen kirkkoon, joka perustettiin vuonna 2004.
Kruununprinsessa on joutunut negatiivisia kommentteja niin lehdistössä kuin sosiaalisessa mediassakin painoonsa ja kehonkoostumukseensa liittyen (ns. fat shaming). Tunnetuin tapaus lienee portugalilainen naistenlehti nimeltä Caras, joka kutsui kruununprinsessaa plus-kokoiseksi, ja päätyi myöhemmin pyytämään tätä anteeksi.
Kunnianosoituksia

Alankomaiden leijonan ritarikunta (Alankomaat, 2021)
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (Alankomaat, 2021)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja, 2024)
Käännös suomeksi
Carl Gustaf Fredriksson

Carl (Karl) Gustaf Fredriksson (25. helmikuuta 1840 Parainen – 30. maaliskuuta 1916 Parainen) oli suomalainen maanviljelijä, talousjohtaja ja valtiopäivämies.
Fredrikssonin vanhemmat olivat Karl Fredrik Abrahamsson ja Johanna Gustava Johansdotter ja puoliso Hedvig Johanna Fredriksson. Fredriksson oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894 ja 1897. Hän oli kummallakin kerralla pankkivaliokunnan varajäsen ja teki jälkimmäisillä valtiopäivillä anomuksen maaveron vähentämisestä Piikkiön kihlakunnassa.
CargoLogicAir

| CargoLogicAir |
| --- | --- |

 IATA:    –  ICAO: CLU 
Kutsukoodi:  FIREBIRD
Perustettu:  2015
Laivaston koko:  2
Emoyhtiö:  AirBridgeCargo Airlines (Volga-Dnepr Airlines)
Kotipaikka:  Lontoo
Avainhenkilö(t):  Nadeem Sultan
CargoLogicAir on brittiläinen rahtilentoyhtiö. Se on Volga-Dnepr Airlinesin omistaman AirBridgeCargo Airlinesin tytäryhtiö. Sen solmukohtia ovat Stanstedin lentoasema Lontoossa ja Manchesterin lentoasema.
Se sai ensimmäisen lentokoneensa lokakuussa 2015.
Laivasto

CargoLogicAirin laivastoon kuuluivat kesäkuussa 2020 seuraavat lentokoneet:
1 Boeing 747-400F
1 Boeing 747-400ERF
CargoLogicAirin Boeing 747-400ERF.
Carl Gustaf Lagermarck

Carl Gustaf Lagermarck  (20. lokakuuta 1770 Ulvila – 27. marraskuuta 1825 Pori) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Lagermarckin vanhemmat olivat  Johan Lagermarck ja Maria Elisabet Lebell ja puoliso vuodesta 1796 Ulrika Margareta Lode, maaherra Johan Herman Loden tytär. Lagermarck  oli vapaaehtoinen Porin rykmentissä 1779. Aliluutnantiksi hän yleni 1790, luutnantiksi 1793 ja alikapteeniksi 1799. Hän erosi rykmenttinsä palveluksesta 1804, oikeudella pysyä armeijan kapteenina. Lagermarck oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Christian

Christian voi tarkoittaa seuraavia:
Christian, miehen etunimi
Christian, sukunimenä:
Bill Christian (s. 1938), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Brendan Christian (s. 1983), antiguabarbudalainen pikajuoksija
Channon Christian (1985–2007), yhdysvaltalainen henkirikoksen uhri
Charlie Christian (1916–1942), yhdysvaltalainen jazzkitaristi
Claudia Christian (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
Dave Christian (s. 1959), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Fletcher Christian (1764–1893), brittiläinen merimies ja kapinanjohtaja, HMS Bounty -laivan perämies
Francis Joseph Christian (s. 1942), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Frederick Christian (1877–1941), brittiläinen kriketinpelaaja
Gerda Christian (1913–1997), Adolf Hitlerin yksityissihteeri
Greg Christian (s. 1966), yhdysvaltalainen metallimusiikin basisti
Jeff Christian (s. 1970), kanadalainen jääkiekkoilija
Linda Christian (1924–2011), meksikolainen näyttelijä
Luci Christian (s. 1973), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
Peter M. Christian (s. 1947), Mikronesian liittovaltion presidentti
Roger Christian (1935–2011), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Shawn Christian (s. 1965), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä
Shawn Christian (s. 1975), Pitcairn-saarten pormestari
Steve Christian (s. 1951), Pitcairnin pormestari 1999–2004
Christian, taiteilijanimenä:
Christian, Jason Reso (s. 1973), kanadalainen showpainija ja näyttelijä
Christian, Christian Corrêa Dionisio (s. 1975), brasilialainen jalkapalloilija
Christian, Christian Fernández (s. 1985), espanjalainen jalkapalloilija
Christian, Teppo Toivonen (s. 1983), suomalainen Lovex -yhtyeen kosketinsoittaja.
Tanskan Christian-nimiset kuninkaat on lueteltu sivulla Kristian.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Christian”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Cha Min-kyu

| Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Maa:  Etelä-Korea> Miesten pikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Peking 2022 | 500 m |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Inzell 2019 | joukkuesprintti |  |
| Sprintti-MM-kilpailut  | Sprintti-MM-kilpailut  | Sprintti-MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Hamar 2020 | sprinttiottelu |  |
| Aasian talvikisat  | Aasian talvikisat  | Aasian talvikisat  |  |
|  Pronssia | Obihiro 2017 | 500 m |  |
| Matkakohtaiset AM-kilpailut  | Matkakohtaiset AM-kilpailut  | Matkakohtaiset AM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Changchun 2013 | 500 m |  |
|  Pronssia | Changchun 2913 | 1 000 m |  |
Cha Min-kyu (hangul: 차민규; hanja: 車旼奎, s. 16. maaliskuuta 1993 Anyang) on eteläkorealainen pikaluistelun olympia- ja MM-mitalisti
Cha saavutti 500 metrin olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018 ajalla 34,42 ja Pekingissä 2022 ajalla 34,39. Olympialaisten 1 000 metrillä hän sijoittui 12:nneksi 2018. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuesprintissä hopeaa 2019 sekä sijoittunut 500 metrillä neljänneksi 2019, seitsemänneksi 2020 ja 12:nneksi 2017. Sprintti-MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 2020 ja oli yhdestoista 2018.
Cha saavutti Aasian talvikisoissa pronssia 500 metrillä 2017. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän sai 500 metrillä hopeaa ja 1 000 metrillä pronssia 2012.
Cha on sijoittunut maailmancupin 500 metrin kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi (tilanne 14.2.2022).
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 34,03 | Salt Lake City | 10. maaliskuuta 2019 |
| 1 000 m | 1.07,32 | Calgary | 12. joulukuuta 2021 |
Nevedrjanka

| Nevedrjanka Неведрянка |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pustoška, Sebež
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Nevedrjankan valuma-alue
Pinta-ala:  564 km² 
Yhtyy:  Velikaja (306 km suistosta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Nevedro, Sebežin piiri
 :  56.168611°N, 29.282500°E
Laskupaikka:  Velikaja
 :  56.366667°N, 28.961111°E
Läpivirtausjärvet:  Mogilno, Sutokskoje ja Palejevo
Sivu-uomat:  Svibljanka ja Froljanka
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  160,4 m mpy. 
Laskukorkeus:  118,8 m mpy. 
Korkeusero:  41,6 m 
Pituus:  55 km  
Kaltevuus:  0,76 m/km 
Muuta
Nevedrjanka tai Nevedrenka (ven. Неведрянка, Неведренка) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen kulku

Joka alkaa Nevedrojärvestä Pustoškan piirissä. Joen luusua sijaitsee järven koillispäässä ja se lähtee virtaamaan ensin koilliseen päin, jossa se virtaa matalan ja ruohottuneen Palejevon läpi. Timonovon kylässä se kääntyy luoteeseen ja kuuden kilometrin päässä sijaitsevassa Pyžovossa se kääntyy kaakkoon. Joki tekee laajan kaarroksen matkallaan kahdeksan kilometrin päässä sijaitsevaan Pavlovoon, jossa joki laskee Sutokskojen järveen Sebežin piirissä. Samassa yhteydessä jokeen yhtyy pieni sivujoki Froljanka, joka tulee siihen idästä päin. Sutokskojen pohjoispuolella sijaitsee yhtä suuri Mogilno ja järvien välinen lyhyt joki on osa Nevedrjankaa. Tähän väliuomaan yhtyy lyhyt Svibljankan sivujoki, joka alkaa Sviblosta. Joki jatkaa Mogilnon pohjoispäästä luoteeseen päin alittaen ensin Idritsiin menevän rautatien ja sitten maantien M-9 (E-22), ja saapuu tämän jälkeen Rubžnikiin. Ennen Rubžnikia jokeen yhtyy kolmas lyhyt sivujoki Ševjanka, joka alkaa järvestä Ševino. Joki yhtyy pian lähellä sijaitsevaan Velikajaan noin viisi kilometriä Idritsista koilliseen.
Valuma-alue ja sivujoet

Nevedrjanka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi  Itämerellä Suomenlahteen. Nevedrjankan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Pustoškan- ja Sebežin piireissä. Joen valuma-alueen pinta-ala on 564 neliökilometriä, josta lähdejärvelle Nevedrolle luetaan siitä 114 neliökilometriä. Nevedrjankan suurimpia sivujokia tai -ojia on esitelty alla taulukossa.
| yhtyy Nevedrjankaan  (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| noin 10 | Ševjanka | Шевянка |  |  | 2 |
| 23 | Svibljanka | Свиблянка | 10 |  | 1 |
| 29 | Froljanka | Фролянка | 11 |  | 1 |

Lähteet: 1 = , 2 =
Nevedrjankan valuma-alueella on paljon järviä. Järvistä Mogilno, Palejevo ja Sutokskoje sijaitsevat joenuomassa, mutta loput löytyvät joen lähialueelta. Sellaisia järviä ovat esimerkiksi Vološno, Žolobno, Odrino, Orleja ja Ševino. Nevedrjankan sivujoen Svibljankan valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Orehovno, Ostrovno, Pnjovno ja Pustoje Mogilno, sekä Sviblo, joka on sen lähdejärvi. Sivujoen Froljankan valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Berezno, Žadro ja Ostrovito.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Joen vesistörekisterin numero on 01030000112102000027772 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Неведрянка, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
1 2  Korkeusero on laskettu alku- ja loppupään korkeuksien erotuksena ja kaltevuus on saatu jakamalla korkeusero joen pituudella.
Käännös suomeksi
Bravo (yhtye)

Bravo 20. huhtikuuta 2017 Moskovassa, Moskovski Dom knigi -kirjakaupassa.
Bravo (ven. Браво) on venäläinen, alkujaan neuvostoliittolainen poprock-yhtye. Bravo perustettiin Moskovassa vuonna 1983. Yhtyeen perusti kitaristi Jevgeni Havtan. Tyylilajina on helposti tunnistettava slaavilais-melankolia, jazz-vaikuttein. Yhtye esittää kappaleensa venäjäksi, vaikka niiden nimet ovat joskus englanniksi. Venäjänkielisen   wikiartikkelin mukaan yhtyeen äänitettä (oletettavasti vuodelta 1987 julkaistua) on myyty 5 miljoonaa kappaletta. Yhtyeessä 1980-luvulla esiintyneestä laulajasta, Žanna Aguzarovasta tuli myöhemmin hyvin suosittu Venäjällä.
Suomessa julkaistiin vuonna 1987 taltioitu äänite, joka kantoi yhtyeen nimeä. Siinä olevista kappaleista ehkä tunnetuin lienee "Old Hotel" (ven. Старый отель/translitt. "Staryj Otelj"). Suomalainen levykustantaja oli Polarvox. Kappaleiden nimet translitteroitiin, ja äänite julkaistiin LP-levynä sekä C-kasettina.
Jäsenet > Nykyiset

Jevgeni Havtan (1983−): kitara, laulu, sanoitukset
Aleksandr Stepanenko (1983−1985, 1994−): kosketinsoitin, saksofoni, huilu, kitara, pianoharmonikka, tamburiini
Pavel Kuzin (1983−1989, 1995−): lyömäsoittimet
Robert Lenz (1995−): akustinen kitara, sähkökitara, huuliharppu, laulu
Mihail Gratšov (2011−): basso-kitara, kontrabasso
Jäsenet > Vuonna 1987

Laulu: Žanna Aguzarova
Kitara: Jevgeni Havtan
Perkussio: Pavel Kuzin
Rummut: Timur Murtuzajev
Saksofoni: Fjodor Ponomarjov
Levyt > Studioalbumit

1983 — Bravo (Браво) (ensimmäinen magneettialbumi)
1985 — Bravo (Браво) (toinen magneettialbumi)
1987 — BRAVO
1987 — Ansambl Bravo (Ансамбль Браво)
1989 — Skažem my drug drugu "Bravo!" (Скажем мы друг другу «Браво!) (magneettialbumi, laulajana Jevgeni Osin)
1990 —  Stiljagi iz Moskvy (Стиляги из Москвы)
1993 — Moskovskij bit (Московский бит)
1994 — Doroga v oblaka (Дорога в облака)
1996 — Na perekrjostkah vesny (На перекрёстках весны)
1998 — Hity pro ljubov (Хиты про любовь)
2001 — Jevgenika (Евгеника)
2011 — Moda (Мода)
2015 — Navsegda (Навсегда)
Levyt > Singlet

1989 — Gruppa Bravo (Группа Браво)
1994 — Doroga v oblaka (Дорога в облака)
1995 — Veter znaet (Ветер знает)
1997 — Serenada 2000 (Серенада 2000)
2001 — Ljubov ne gorit (Любовь не горит)
Levyt > Konserttialbumit

1994 — Live in Moscow
1998 — Živaja kollektsija (Живая коллекция)
2014 — 30 let. Kontsert v Stadium Live (30 лет. Концерт в Stadium Live)
2015 — Novogodni akustitšeski kontsert (Новогодний акустический концерт)
Levyt > Kokoelmat

1992 — Gruppa Bravo - 10. Zapisi 1983/1984 gg. (Группа Браво. - 10. Записи 1983/1984 гг.) (laiton kokoelma)
1993 — Žanna Aguzaroca i Bravo 1983—1988 (Жанна Агузарова и «Браво» 1983—1988)
1995 — Pesni raznyh let (Песни разных лет)
2004 — Zvjozdnyi katalog (Звёздный каталог)
1995 — The Best Of
2017 — Bravospektiva (Бравоспектива) 2CD
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bravo (yhtye) Wikimedia Commonsissa
Chan Gailey

Thomas Chandler ”Chan” Gailey (s. 5. tammikuuta 1952 Gainesville, Georgia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka toimi NFL:n Buffalo Billsin päävalmentajana vuosina 2010-2012 ja Dallas Cowboysin päävalmentajana vuosina 1998-1999. Gailey on pitkällä urallaan toiminut myös useiden NFL seurojen hyökkäyksen koordinaattorina. Yliopistotasolla hän on toiminut Georgia Techin, Samfordin sekä Troyn päävalmentajana. Hänen viimeiseksi valmennuspestikseen jäi New York Jetsin hyökkäyksen koordinaattorin rooli kausilla 2015-2016.
Neil Druckmann

| Neil Druckmann |
| --- | --- |
 Neil Druckmann San Diegon Comic-Conissa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1978 (ikä 45) Israel
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  luova ohjaaja, käsikirjoittaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  2007–
Merkittävät teokset: Uncharted 2: Among Thieves, The Last of Us, Uncharted 4: A Thief’s End The Last of Us Part II
Tyyli:  seikkailu kauhu
Järjestö:  Naughty Dog
Neil Druckmann (s. 5. joulukuuta 1978) on israelilais-yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, luova ohjaaja ja ohjelmoija. Hän on työskennellyt videopelikehittäjä Naughty Dogille vuodesta 2007 alkaen, ja toimii yhtiön pääjohtajana yhdessä Evan Wellsin kanssa. Druckmann on käsikirjoittanut pelit Uncharted 2: Among Thieves (2009) ja Uncharted 4: A Thief’s End (2016) sekä kirjoittanut ja ohjannut pelit The Last of Us (2013) ja The Last of Us Part II (2020).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neil Druckmann Wikimedia Commonsissa
Neil Druckmann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Chan Cheong Jan

Chan Cheong Jan (s. 28. joulukuuta 1969 Seremban) on malesialainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Kiotossa, jossa hän sai kasvatustieteen kandidaatin (1994) ja maisterin (1996) arvot sävellyksessä ja musiikkipedagogiikassa. Vuonna 2002 hän sai tohtorinarvon etnomusikologiassa ja musiikkipedagogiikassa Osakan yliopistosta. Chan on muun muassa soittanut pianoa jazztriossa It in Kuala Lumpur. Hän on työskennellyt musiikintutkijana, ollut mukana järjestämässä ensimmäistä kansallista musiikinopetuskonferenssia Kuala Lumpurissa (2002) ja opettanut Universiti Putra Malaysian kuoroa Seri Kembanganissa.
Chan on luennoinut sävellyksestä ja musiikkipedagogiikasta Universiti Putra Malaysiassa vuodesta 1996. Hän on myös johtanut siellä tutkimusprojekteja.