stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Friedrich Schleiermacher
Hermeneutiikka

Schleiermacher pitää hermeneutiikkaa kaikkia tekstejä koskevana ymmärtämismetodina. Hänen mukaansa tekstit tulisi käsittää elämänilmauksiksi. Tekstin ymmärtämisen tulisi olla mahdollisimman holistista ja perustua lingvistiseen ja psykologiseen ymmärtämiseen. Lingvistisessä osassa tekstin merkitystä tarkastellaan osana laajempia teksti- ja kulttuurikokonaisuuksia. Psykologisessa prosessissa tärkeää olisi asettua tai eläytyä kirjoittajan psykologiseen elämäntilanteeseen ja elämänhistoriaan. Tämän vuoksi tekstin ymmärtäminen vaatii mahdollisimman paljon historiallista taustatietoa. Ymmärtäminen on luonteeltaan kehämäistä, mutta paranee hermeneuttisen kehän prosessissa jatkuvasti.
Teokset

Schleiermacherin kootut teokset on julkaistu kolmessa osassa:
Teologiset teokset (11 osaa)
Saarnat (10 osaa)
Filosofiset ja sekalaiset teokset (9 osaa)
Teokset > Pääteoksia

Über die Religion.: Reden an die Gebildeten unter ihren Verächtern (1799; Göttingen 1906, suom. Puheita uskonnosta: Sen sivistyneille halveksijoille.  (Suomentanut Aina Lähteenoja)  Porvoo:  WSOY, 1920. )
Monologen (1800; 1902)
Platonin teosten saksankielinen käännös (osat 1–5, 1804–1810; osa 6. Valtio 1828)
Grundlinien einer Kritik der bisherigen Sittenlehre (1803)
Kurze Darstellung des theologischen Studiums (1811)
Der christliche Glaube nach den Grundsätzen der evangelischen Kirche (1821–1822, 2. muutettu painos 1830–1831; 6. painos 1884)
Pädagogische Schriften (Piatz, 3. painos, 1902)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher (Stanford Encyclopedia of Philosophy) (englanniksi)
Friedrich Schleiermacher: The Father of Modern Protestant Theology (englanniksi)
Gábor Hatos

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 74 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Moskova 2010 | 74 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tbilisi 2013 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Moskova 2006 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Dortmund 2011 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Belgrad 2012 | 74 kg |  |
Gábor Hatos (s. 3. lokakuuta 1983 Eger) on unkarilainen vapaapainija.
Hatos saavutti olympiapronssia 74 kg:n painoluokassa Lontoossa 2012. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän sijoittui 66 kilogramman sarjassa 15:nneksi. Hän voitti sarjassa 74 kg MM-pronssia Moskovassa 2010, EM-hopeaa Tbilisissä 2013 sekä EM-pronssia Moskovassa 2006, Dortmundissa 2011 ja Belgradissa 2012.
Gábor Csapó

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montreal 1976 | Vesipallo |  |
|  Pronssia | Moskova 1980 | Vesipallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 1973 | Vesipallo |  |
|  Hopeaa | Cali 1975 | Vesipallo |  |
|  Hopeaa | Berliini 1978 | Vesipallo |  |
|  Hopeaa | Guayaquil 1982 | Vesipallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 1974 | Vesipallo |  |
|  Kultaa | Jönköping 1977 | Vesipallo |  |
|  Hopeaa | Rooma 1983 | Vesipallo |  |
Gábor Csapó (20. syyskuuta 1950 Budapest – 27. marraskuuta 2022) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Vasasia. Csapó voitti olympialaisissa kaksi mitalia, kultaa vuonna 1976 ja pronssia vuonna 1980. Hän voitti urallaan myös neljä mitalia MM-kisoissa ja kolme EM-kisoissa.
Gruppo del Catinaccio

| Gruppo del Catinaccio> Rosengarten |
| --- | --- |
 Rosengarten-vuoristoa syyskuussa.
Maantiede
Sijainti:  Trentino-Etelä-Tiroli/Etelä-Tiroli, Italia
Päävuoristo:  Dolomiitit, Alpit
Korkein kohta
Nimi:  Rosengartenspitze
Korkeus meren-pinnan tasosta:  2 981 m
Sijainti:  Etelä-Tiroli,  Italia
Gruppo del Catinaccio tai Rosengarten on Italian Dolomiiteilla sijaitseva vuoristoalue. Ryhmän korkein huippu on Rosengartenspitze (2 981 m).
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Grusit

Grusit (myös gurunsit) ovat Pohjois-Ghanassa Mustan- ja Valkoisen-Voltan välisellä alueella sekä Burkina Fasossa Mustan ja Punaisen-Voltan välillä asuva kansa. He puhuvat gurilaista kieltä. Vuonna 1983 gruseja arvioitiin olevan 700 000 henkeä.
Kansa jakautuu useisiin etnisiin ryhmiin. Elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Monet käyvät ansiotöissä Etelä-Ghanan plantaaseilla. Taidekäsityöt ovat kehittyneitä. Suurin osa gruseista harjoittaa perinteistä uskontoa, osa on muslimeita tai kristittyjä.
Giannutri

Giannutri
| --- | --- |
Sijainti:  Giglio Grosseto Toscana Italia
Saariryhmä:  Toscanan saaristo
Vesialue:  Tyrrhenanmeri
Merialue:  Välimeri
Korkein kohta:  Capel Rosso, 88 m
Pinta-ala:  2,62 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  20
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Giannutri on pieni, Toscanan saaristoon kuuluva kuun sirpin muotoinen saari Tyrrhenanmeressä, Toscanan rannikon edustalla. Saari on saariryhmän eteläisin ja sen pinta-ala on vain 2.6 neliökilometriä. Muinaiset roomalaiset tunsivat saaren nimellä Dianium ja kreikkalaiset nimellä Artemisia.
Giannutri on osa Toscanan saariston kansallispuistoa. Asukkaita siellä on talvisin parikymmentä muuten saari on asumaton. Korkeiden kallioiden vuoksi saarella pesii valtava määrä erilaisia lintuja. Saaren luonto ja vesistö on muutenkin monimuotoinen eläinlajeiltaan.
Kuvagalleria

Giannutri Spalmatoion lahti
Giannutrin rannikkoa
Giannutrin majakka
Giannutrin entinen kiitotie.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giannutri Wikimedia Commonsissa
Gunnar Grönqvist

Johtaja Gunnar Grönqvist 1950-luvulla. (Kuva Pekka V. Virtanen.)
Gunnar Aleksander Grönqvist (9. helmikuuta 1895  – 12. tammikuuta 1975) oli lappeenrantalainen yrittäjä ja valokuvaaja. Hän oli ahkera valokuvataiteen tukija, ja hän perusti Lappeenrannassa ja Etelä-Karjalassa toimivan Saimaan Kameraseura ry:n vuonna 1946. Sitä ennen hän oli ollut 1930-luvulla ainakin Amatörfotografklubben i Helsingfors rf:n (eli AFK:n) ja  Tampereen Kameraseura ry:n jäsen.
Saimaan kameraseuran perustamisesta lähtien Grönqvist toimi sen hallituksessa eli johtokunnassa, kuten sitä siihen aikaan kutsuttiin, pieniä katkoja lukuun ottamatta tammikuuhun 1958 saakka ja aktiivisena rivijäsenenä vielä sen jälkeenkin. Seuran mainostus- ja ilmoitustoiminnan tehostamiseksi hän lahjoitti liikkeensä ulkoseinälle kiinnitetyn ilmoituskaapin. Vuonna 1958 Grönqvist valittiin Saimaan kameraseuran ensimmäiseksi kunniajäseneksi. Saimaan Kameraseuran "Vuoden näyttelykuvaajan" kiertopalkinto on nimetty Gunnarin lautaseksi 1950-luvun esimerkin mukaan. Toimintakertomus vuodelta 1958 nimittäin kertoo:
”Samoin seura sai kiertopalkinnoksi A-sarjaan komean ’Gunnarin lautasen’ sekä B-sarjaan kiertopalkinnoksi samanlaisen lautasen, molemmat samalta tuntemattomalta lahjoittajalta.”
Gunnar Grönqvist oli naimisissa Martta Lempi o.s. Koskisen (1905–1970) kanssa. Heidän poikansa oli Heikki Grönqvist. Grönqvistien perheyritys Valotus Oy toimi valokuvausalalla Lappeenrannassa osoitteessa Koulukatu 19.
Galleria

Valotus Oy:n toimitilat osoitteessa Koulukatu 19.
Gunnar Grönqvist: "Kiirettä pitää."
Grönqvistien hautakivi Risti­kankaan hautaus­maalla Lappeen­rannassa.
Gaétan Duchesne

| Gaétan Duchesne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1962 Québec City, QC, Kanada
Kuollut: 16. huhtikuuta 2007 (44 vuotta) Québec City, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1995
Seurat:  Washington Capitals Québec Nordiques Minnesota North Stars San Jose Sharks Florida Panthers
NHL-varaus:  152. varaus, 1981 Washington Capitals
Gaétan Duchesne (11. heinäkuuta 1962 Québec City, Québec, Kanada – 16. huhtikuuta 2007) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 1028 NHL-ottelua tehoin 179+254=433. Hän keräsi 617 jäähyminuuttia.
Ura

Duchesne pelasi Québecin paikallista juniorisarjaa Ste-Foy Gouverneursin joukkueessa kaudella 1978–1979. Hän siirtyi sieltä seuraavaksi kaudeksi QMJHL-joukkue Québec Rempartsiin. Kahden Rempartsissa vietetyn kauden jälkeen Washington Capitals varasi Duchesnen kahdeksannella kierroksella numerolla 152 kesällä 1981. Hän siirtyi Capitalsin organisaatioon heti seuraavaksi kaudeksi 1981–1982 varauksensa jälkeen. Duchesne teki tulokaskaudellaan 74 ottelussa tehot 9+14=23. Hän pelasi Capitalsissa vielä seuraavat viisi kautta, joista viimeinen kausi 1986–1987 toi Duchesnelle hänen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+35=52. Kesäkuussa 1987 hänet kaupattiin Alan Haworthin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa kotikaupunkiinsa Québec Nordiquesin riveihin. Vaihdossa Capitals sai Clint Malarchukin ja Dale Hunterin.
Siirryttyään Nordiquesiin Duchesne teki siellä ensimmäisellä kaudellaan 1987–1988 yhden kauden maaliennätyksensä 24 osumallaan. Kahden Nordiquesissa vietetyn kauden jälkeen hänet kaupattiin Minnesota North Starsiin heinäkuussa 1989 vaihdossa Kevin Kaminskiin. Duchesne pelasi siellä neljä kautta. Kesällä 1993 North Stars muutti Dallasiin ja vaihtoi nimensä Dallas Starsiksi. Duchesne ei kuitenkaan siirtynyt pelaamaan Dallasiin, kun hänet kaupattiin heinäkuussa 1993 San Jose Sharksiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon. Duchesne kaupattiin toisella Sharks-kaudellaan 1994–1995 huhtikuussa 1995 Florida Panthersiin, jossa hän lopetti kauden päätteeksi NHL-uransa.
Duchesne piti kauden 1995–1996 välivuotta, mutta pelasi sen jälkeen kotikaupungissaan pelaajauransa viimeiset vuodet 1996–1998 IHL-joukkue Québec Rafalesissa toimien samalla joukkueen pelaaja-apuvalmentajana. Sen jälkeen hän toimi myös QMJHL:n Québec Rempartsin apuvalmentajana.
Kuolema

Duchesne kuoli 16. huhtikuuta 2007 sydänkohtaukseen vain 44-vuotiaana. Hän menetti tajuntansa kotikaupungissaan treenatessaan kuntosalin kuntopyörällä.
Muuta

Duchesnen poika Jeremy pelasi kaudella 2009–2010 maalivahtina Philadelphia Flyersin organisaatiossa ja pääsi torjumaan yhden NHL-ottelunkin. Yli 1000 NHL-ottelua pelannut puolustaja Steve Duchesne ei ole sukua heille.
Gábor Bálint

| Gábor Bálint |
| --- | --- |
 Gábor Bálint
Henkilötiedot
Syntynyt: 1844
Kuollut: 1913 (68–69 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kielitiede
Gábor Szentkatolnai Bálint (1844–1913) oli unkarilainen kielentutkija, joka oli Kolozsvárin yliopiston uralilais-altailaisen kielitieteen professori. Hän kulki tutkimusmatkoilla etupäässä turkkilais-tataarilaisten ja mongolilaisten kansanheimojen keskuudessa. Hänen julkaisuistaan on saanut huomiota Kasanin tataarin kielen kielioppi kielennäytteineen ja sanastoineen Kazáni tatár nyelvtanulmányok (Budapest 1875–1877).
Bálint oli kielitaitoinen, hän puhui 30 kieltä, myös suomea. Hän opetti Kolozsvárissa suomea sijaisopettajana, mutta työskenteli varsinaisesti uralilais-altailaisella laitoksella. Hänen teoriansa mukaan unkarin kieli ei kuulunut suomalais-ugrilaiseen kielikuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gábor Bálint Wikimedia Commonsissa
Gábor Csupó

Gábor Csupó (s. 29. syyskuuta 1952 Budapest, Unkari) on unkarilaissyntyinen Yhdysvalloissa asuva animaattori ja animaatiostudio Klasky Csupon toinen perustaja. Studio on tuottanut muiden muassa televisiosarjat Ipanat, Duckman ja Aaaah! Real Monsters. Studio teki myös tilaustyönä animaation Simpsoneihin sarjan kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella vuosina 1989–1992 ja sitä ennen Simpsonit-lyhytfilmeihin vuosina 1987–1989.
Csupó työskenteli neljä vuotta unkarilaisella Pannónia-studiolla ennen muuttoaan länteen vuonna 1975. Työskennellessään Ruotsissa hän tapasi yhdysvaltalaisen animaattorin Arlene Klaskyn. He perustivat Klasky Csupon vuonna 1981.
1990-luvulla Csupó perusti kaksi levy-yhtiötä, Tone Casualties ja Casual Tonalities, jotka keskittyvät lähinnä elektroniseen, ambientiin ja kokeelliseen musiikkiin. Hän on myös itse julkaissut kolme albumia.
Csupó on myös ohjannut kaksi näytelmäelokuvaa, Silta salaiseen maahan (2007) ja Kuuprinsessa (2008).
Aiheesta muualla

Gábor Csupó Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gibson ES-335

| Gibson ES-335 |
| --- | --- |

Perustiedot
Alkuperäinen valmistaja:  Gibson
Valmistusvuodet:  1958 —
Rakenne
Rungon tyyppi:  Puoliakustinen
Kaulan kiinnitys:  Liimakaula
Mensuuri:  629 mm
Nauhat:  22
Materiaalit
Runko:  Vaahtera
Kaula:  Mahonki
Otelauta:  Ruusupuu, eebenpuu
Tekniikka
Talla:  Kiinteä talla
Mikrofonit:  Kaksi humbuckeria
Värit
Värivaihtoehdot:  Lukuisia
Gibson ES-335 on Gibsonin valmistama puoliakustinen sähkökitara. Vuonna 1958 Gibsonin ES Seriesin osana julkaistu ES-335 on ensimmäinen kaupallinen puoliakustinen sähkökitara, eli sen runko on puoliksi ontto ja puoliksi umpinainen. Kitaran rungon keskellä on kokopuuta oleva pala, ja se on sivuilta ontto. Mallin tunnusmerkkeihin lukeutuvat myös jousisoittimille, kuten viululle, ominaiset kaksi f-ääniaukkoa.
ES-335:lle on muiden puoliakustisten sähkökitaroiden tavoin tyypillistä lämmin, puinen ja umpirunkoisia sähkökitaroita täyteläisempi ääni. Lisäksi se tunnetaan jälkisoinnistaan ja matalasta kiertoherkkyydestään. ES-335 onkin ollut käytössä useissa eri musiikkityyleissä jazzista rockiin.
Alkuperä

ES-335 on ulkonäöltään ja ominaisuuksiltaan lähinnä paranneltu versio Les Paulin kehittelemästä ensimmäisestä "The Log" -nimellä kutsutusta sähkökitarasta, joka oli vain pala puuta, jossa oli kaula sekä sähköosat, ja sivulle oli ruuvattu palat Epiphonen "archtop"-kitarasta. ES-335 on ollut merkittävässä osassa sähkökitaroiden kehittymisessä. Sen rungon muotoilu ja liimakaula mahdollisti helpon pääsyn ylemmille nauhoille. Halvan hintansa ansiosta siitä tuli nopeasti eniten myyty kitara, ja se on ollut tuotannossa vuodesta 1958 asti.
Mallit ja variaatiot > ES-345

ES-345:n valmistaminen aloitettiin niin ikään vuonna 1958. Huolimatta hyvin samanlaisesta ulkonäöstään ES-335:n kanssa, ES-345:ssä on Varitone-valitsin, joka vaikuttaa kitaran ääneen huomattavasti. Gibson ei ole valmistanut ES-345:ttä vuoden 1981 jälkeen, mutta Gibsonin alamerkki Epiphone on sittemmin tuonut mallin uudelleen markkinoille. Tunnettuja ES-345:n soittajia ovat olleet muun muassa B.B. King, Freddie King, Bill Nelson, John McLaughlin, Jorma Kaukonen, Fred Frith, Porl Thompson, Steve Howe ja Elvin Bishop.
Trini Lopez Standard, valmistettu 1964 — 1970, perustui ES-335-malliin. Siinä oli kapeat, timantinmuotoiset äänireiät f-aukkojen tilalla. Lavassa virityskoneisto oli yhdellä puolella. Nauhamerkkeinä oli vinot, timantinmuotoiset merkit vinolla leikkauksella.
Lucille model eli B. B. Kingin nimikkomalli. B. B. King oli ensimmäinen kuuluisa kitaristi, joka alkoi soittaa pääasiassa ES-335-mallilla, mutta vasta vuonna 1980 Gibson julkaisi B. B. Kingin nimikkomallin Lucille, joka on tavallinen musta ES-335 ilman f-aukkoja ja normaalin mahonkisen kaulan sijaan siinä on vaahterakaula, joka antaa kitaralle kirkkaamman sävyn attackin.
Muita malleja, jotka perustuvat ES-335 kitaraan ovat muun muassa Gibson ES-345, ES-347, ES-355 sekä EB-2-bassokitara. Lisäksi ES-330, joka ulkonäöltään muistuttaa ES-335-mallia, mutta jonka runko on kuitenkin täysin ontto; lisäksi siinä on kaksi yksikelaista P-90-mikrofonia, kun normaalisti ES-335-mallista on kaksi kaksikelaista humbuckeria.
Mallit ja variaatiot > Epiphone Dot

Gibsonin alamerkki Epiphone on valmistanut 1990-luvulta lähtien hinnaltaan edullisempaa versiota ES-335:stä. Epiphonen valmistamaa versiota kutsutaan sen pistemallisten otelautamerkintöjen johdosta nimellä Epiphone Dot. Muita Epiphonen valmistamia puoliakustisia sähkökitaramalleja ovat muun muassa Epiphone Sheraton, Epiphone Riviera ja Epiphone Dot -kitaraan pohjautuva Epiphone Dot Studio. Vuodesta 2012 lähtien Epiphone on myös valmistanut ES-335 Pro-, ES-339 Pro-, ES-345 Stereo-, ja Lucille-mallin kitaroita.
Vuodesta 1958 vuoteen 1970 Epiphonen puoliakustisia sähkökitaroita valmistettiin Gibsonin tehtaalla Kalamazoossa, Michiganissa ja ne olivat suunnittelultaan, materiaaleiltaan ja elektroniikaltaan vastaavia Gibson-kitaroiden kanssa. Epiphone-kitaroiden valmistus siirtyi Japaniin vuonna 1970 Gibsonin lopetettua kitaroiden valmistamisen Kalamazoon tehtaalla. Vuodesta 2002 lähtien lähes jokainen Epiphonen sähkökitaramalleista on valmistettu Gibsonin tehtaalla Kiinassa.
Kuuluisia ES-335 -kitaran soittajia

Gibson ES-335 on ollut suosittu sähkökitara lukuisten eri kitaristien keskuudessa jo julkaisustaan lähtien. Chuck Berry oli ensimmäisiä ES-33S:lla soittavia kitaristeja. Muita Tunnettuja ES-335:llä soittaneita kitaristeja ovat muun muassa B. B. King, Larry Carlton, Robben Ford, John Scofield, Lee Ritenour, Alvin Lee, Ritchie Blackmore, Noel Gallagher ja Eric Clapton. Myös Eric Johnson käytti vuonna 1991 Grammy-palkinnon parhaasta instrumentaalikappaleesta voittaneen ”Cliffs of Dover” -kappaleensa äänittämiseen Gibson ES-335 -kitaraa, vaikka soittaa tavallisesti Fender Stratocasteria. Suomalaisista kitaristeista ES-335:llä ovat soittaneet muun muassa Albert Järvinen, Heikki Silvennoinen ja Jukka Tolonen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ES-335 Gibsonin kotisivuilla
Tom DeLonge signature from gibson
Eddie Van Halenin haastattelu vuonna 1979
Oasis -yhtyeen kitaristina tunnettu Noel Gallagher soittamassa ES-335 -kitaraa konsertissa vuonna 2012.
Gliese 581 d

| Gliese 581 d |
| --- | --- |
 taiteilijan näkemys Gl 581 d:stä
Löytäminen
Löytäjä(t):  Udry et al.
Löytöpäivä:  23. huhtikuuta 2007
Havaintomenetelmä(t):  HARPS
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  Gliese 581
Tähden etäisyys Auringosta:  20,4 vv
Tähden massa:  0,31
Tähden spektriluokka:  M3V
Tähden metallisuus:  [M/H] = -0,33
Tähden luminositeetti:  0,013
Tähden ikä:  4,3 × 109
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,25 AU
Eksentrisyys:  0,2
Kiertoaika:  84,4 vrk
Periastronin aika:  2452954,1 JD
Massa:  7,7 ME
Säde:  1,96 RE
Gliese 581 d on väitetty punaista kääpiötähteä Gliese 581 kiertävä planeetta, joka löydettiin La Sillan observatorion HARPS-instrumentilla vuonna 2007.. Heinäkuussa 2014 julkaistun uuden tutkimusten mukaan Gliese 581 d:tä ei ole olemassa.
Gliese 581 d

Planeetan keskietäisyys keskustähdestä eli radan isoakselin puolikas on 0,25 AU, radan soikeus 0,2 ja kiertoaika keskustähden ympäri 84,4 Maan vuorokautta. Planeetan massa on kahdeksan Maan massaa, säde 1,96 Maan sädettä ja tiheys noin 7300 kg/m3.
Planeetta voisi olla elinkelpoinen, vaikka se saattaa olla ainakin jossain määrin vuorovesilukkiutunut ja keskustähti on punainen kääpiö. Mahdollinen elinkelpoisuus perustuu siihen, että planeetalla voisi olla kasvihuoneilmiö. Toukokuussa 2011 julkaistun, kolmiulotteiseen globaaliin ilmastomalliin perustuvan tutkimuksen mukaan hiilidioksidipitoinen ilmakehä riittäisi pitämään Gliese 581 d:n pintalämpötilan veden sulamispisteen yläpuolella. Kasvihuoneilmiö nostaisi planeetan lämpötilaa tätäkin enemmän, mikäli planeetalla esiintyisi vettä. Vesipitoisessa ilmakehässä tapahtuva pilvien muodostuminen nostaisi samalla planeetan heijastavuutta ja siten osaltaan myös tasoittaisi lämpötilan nousua.
Toistaiseksi planeetan ilmakehän kemiallisesta koostumuksesta ei ole havaintoja.
Elokuussa 2009 lähetettiin australialaisen Canberra Deep Space Communication Complexin 70 metrin radioteleskoopilla yli 25 000 ihmiseltä ympäri maailmaa kerättyä tervehdystä Gliese 581 d:tä kohti.
Futsal-Liigan kausi 2019–2020

| Futsal-Liigan kausi 2019–2020 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  9/2019 – 5/2020
Mestari:  mestaruutta ei jaettu
Pudonneet joukkueet:  -
Ottelut:  106
Maalit:  1038 (9.79 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Italo Henrique, ToPV 38
Paras pelaaja:  palkintoa ei jaettu
Alempi sarjataso:  Futsal-Ykkönen
  ← 2018–2019 :  2020–2021 → 
Futsal-Liigan kausi 2019–2020 oli järjestyksessään 22. futsal-liigan kausi, joka kuitenkin jouduttiin keskeyttämään koronaviruspandemian johdosta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Kampuksen Dynamo. Sarjanousijana liigaan palasi yhden kauden futsal-ykkösessä viettänyt Liikunnan Riemu ja liigadebyyttinsä tehnyt Tornion Palloveikot.
Sarja alkoi syyskuussa 2019 ja päättyi koronapandemian vuoksi huhtikuussa 2020, kun runkosarjasta oli pelaamatta vain viimeinen kierros. Palloliitto päätti ettei keskeneräiseksi jääneen runkosarjan perusteella voida jakaa Suomen mestaruutta. Normaalissa tapauksessa mestarille kuuluva europaikka eli osallistumisoikeus mestareiden liigan karsintoihin myönnettiin Akaa Futsalille, joka oli kauden päättyessä runkosarja kärkisijalla. Liigasta ei myöskään karsiutunut yhtäkään joukkuetta alemmalle sarjatasolle Futsal Ykköseen, vaan jopa "putoamisensa jo varmistanut" Liikunnan Riemu säilytti sarjapaikkansa.
Runkosarja

Runkosarja alkoi Jyväskylän paikallistaistelulla kun hallitseva mestari Kampuksen Dynamo kohtasi sarjanousija Liikunnan Riemun (5–0). Jyväskylän jäähallissa pelattua ottelua seurasi 1310 maksanutta katsojaa, mikä on futsal-liigan uusi katsojaennätys.
|  | Joukkue | Otteluita | 3 pts | 2 pts | 1 pts | 0 pts | Tehdyt maalit | Päästetyt maalit | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1. | Akaa Futsal | 21 | 16 | 1 | 0 | 4 | 139 | 68 | 50 |

| 2. | FC Kemi | 21 | 15 | 2 | 0 | 4 | 111 | 53 | 49 |

| 3. | GFT | 21 | 15 | 1 | 0 | 5 | 88 | 49 | 47 |

| 4. | Tornion Palloveikot | 21 | 13 | 1 | 4 | 3 | 124 | 67 | 45 |

| 5. | KaDy | 21 | 13 | 2 | 0 | 6 | 87 | 46 | 43 |

| 6. | SoVo Futsal | 21 | 10 | 1 | 2 | 8 | 121 | 105 | 34 |

| 7. | Mad Max | 21 | 8 | 2 | 0 | 11 | 86 | 96 | 28 |

| 8. | JoSepa | 21 | 6 | 1 | 1 | 13 | 67 | 111 | 21 |
| 9. | Sievi FS | 21 | 5 | 2 | 1 | 13 | 60 | 108 | 20 |
| 10. | PP-70 | 21 | 4 | 1 | 2 | 14 | 54 | 112 | 16 |

| 11. | Ilves FS | 21 | 3 | 0 | 4 | 14 | 58 | 107 | 13 |

| 12. | Liikunnan Riemu | 21 | 3 | 1 | 1 | 16 | 43 | 116 | 12 |
Runkosarja > Pistepörssi

|  | Pelaaja | Joukkue | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Arber Istrefi | SoVo | 33 | 22 | 55 |
| 2. | Italo Henrique | ToPV | 38 | 13 | 51 |
| 3. | Iiro Vanha | ToPV | 14 | 34 | 48 |
| 4. | Enderson Suarez | Fc Kemi | 33 | 14 | 47 |
| 5. | Gezim Voca | SoVo | 28 | 18 | 46 |
| 6. | Juhana Jyrkiäinen | Akaa Futsal | 25 | 15 | 40 |
| 7. | Dusan Milojevic | Akaa Futsal | 27 | 12 | 39 |
| 8. | Jussi Nyström | Akaa Futsal | 21 | 10 | 31 |
| 9. | Jarmo Junno | ToPV | 14 | 17 | 31 |
| 10. | Antti Arvola | GFT | 23 | 6 | 29 |
Kuukauden pelaaja

Futsal-liigan pelaajat valitsevat keskuudestaan kuukauden parhaan pelaajan. Ensimmäisenä, lokakuun parhaaksi pelaajaksi valittiin Tornion Palloveikkojen brasilialaispelaaja Italo Henrique. Marraskuussa parhaaksi pelaajaksi valittiin FC Kemin venezuelalaisvahvistus Enderson Suarez. Joulukuussa ja toistamiseen heti tammikuussa valinta kohdistui Tornion Palloveikkojen Iiro Vanhaan.  Helmikuun parhaaksi pelaajaksi valittiin Akaa Futsalin pivot-pelaaja Juhana Jyrkiäinen .