stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salomon Hirvinen
Henkilöhistoria

Salomon Hirvisen vanhemmat olivat  maanviljelijä Salomon Eliaksenpoika (Hirvelä) ja Liisa Matintytär (Kurki) ja puoliso vuodesta 1865 Matilda Karolina Fransman. Senaattori, juristi Väinö Vindician Hirvinen oli heidän poikansa.  Hirvinen tuli ylioppilaaksi 1855 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1860.
Ura pastorina

Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1876. Hirvinen oli ensin  Pohjan kappalaisen viran välisaarnaaja 1860 ja sitten Espoon kappalaisen apulainen vuodesta 1861. Seinäjoen kappalainen hänestä tuli 1864 ja Rauman kappalainen 1867, minkä ohessa hän oli Rauman kaupungin kansakoulujen tarkastaja 1872–1879 ja kaupungin reaalikoulun vt. kollega 1875–1876. Ylistaron kirkkoherra Hirvinen oli vuodesta 1879 ja virkansa ohessa Vaasan ylisen rovastikunnan kansakoulujen piiritarkastaja 1881–1882. Vöyrin kirkkoherra Hirvinen oli vuodesta 1892. Hän toimi myös lääninrovastina 1885–1893 ja vuodesta 1897. Hirvinen oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1882.
Ura pastorina > Seinäjoen kappalainen (1864–1867)

Hirvinen valittiin kesäkuussa 1864 Seinäjoen seurakunnan kappalaiseksi ja oli toimensa ensimmäinen viranhaltija. Hirvisen kaudella Seinäjoen kirkko kunnostettiin ja kappalaisen virkatalo valmistui asuinkelpoiseksi. Seurakunnan hengellisen elämän ohella Hirvinen paneutui Seinäjoen ja Ilmajoen yhteiskunnallisiin ongelmiin. Hirvinen suosi Ilmajoen seurakuntalaisia pitämään kylissään rukouksia ja hartaushetkiä ja oli siten kotihartautta suosivaa esimiestään, Kaarle Forsmania, vastaan. Hirvinen oli raittiuden tiukka vaalija ja ohjasi seurakuntalaisiaan käytännöllisiin päätöksiin.
Hirvinen oli myös Seinäjoen kaupunginkirjaston perustajia.
Julkaisuja

Saarnoja kotihartauden tarpeeksi: 1 vihko, 1870
Leskiavun jako Waasan lääniin kuuluvassa viidessä provastikunnassa Turun arkkihiippakuntaa kirkollisvuonna 1888, 1889
Siivet maailman taivaalla

Siivet maailman taivaalla on ilmailukirjailija Pauli Hirvosen kirjoittama kooste eri ilmailukirjoista. Sen on julkaissut Otava vuonna 1967. Kirjassa on 267 sivua.
Kirja sisältää lyhennelmiä ja otteita ilmailukirjoista:
Väinö Bremer, Lentäen yli neljän maanosan
Tauno Hannus, Sotilaslentäjän kertomuksia (Otava, 1937)
Tapani Harmaja, Pilven veikot (WSOY, n. 1940)
Pauli Eelis Juhani Hirvonen (s.22.11.1918 Enonkoskella, 17. kadettikurssin ilmasotalinja), useita kirjoja, joista kahteen viitataan
Ilmari Juutilainen, Punalentäjien kiusana
Jorma Karhunen, useita kirjoja
Kullervo Kemppinen (24.6.1921 Terijoella, talvisodan aikana Ilmavoimien tähystäjäkurssilla, sodassa pommituslaivueissa, kirjoittanut useita kirjoja mm. Lapista, varatuomari vuonna 1950,  asianajotoimisto Borenius & Kemppisen johtavia hahmoja aikoinaan), pommituslentokirjaan viittaus
Eino Luukkanen, Hävittäjälentäjänä kahdessa sodassa
Jouko Saarinen, Lapin sodasta laaja tutkimus SKK:ssa.
Jorma Sarvanto, Hävittäjälentäjänä Karjalan taivaalla
Ulkomaisia kirja- ja kirjailijalainauksia tässä teoksessa.
Roald Amundsen
Paul Brickhill
Pierre Clostermann
Jacqueline Cochran
Neville Duke
Adolf Galland
Knut Gunnerfeldt
Ernst Heinkel
J. E. Johnson =Johnnie Johnson
Charles Lindbergh
Marshall Lindholm
Antoine de Saint-Exupery
Saburo Sakai
Nevil Shute
Seututie 638

Seututie 638 on Jyväskylän Vaajakoskelta Leppäveden kautta Kuukanpäähän lähelle Tikkakoskea johtava seututie. Tie alkaa Vaajakosken moottoritien loppupäästä ja päättyy lähelle Jyväskylän lentoasemaa. Tien alkuosa on vanhempaa maantietä, joka kulkee Vaajakosken läpi taajamassa. Leppävedellä tiellä on noin kilometrin yhteinen osuus seututien 637 kanssa. Leppäveden ja Kuukanpään välinen osuus on uutta, vuonna 2008 valmistunutta maantietä.
Reitti

Vaajakoski, Jyväskylä (vt 4, vt 9, vt 13, vt 23, E63, E75)
Leppävesi, Laukaa (st 637)
Kuukanpää, Jyväskylä (st 624)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 638 Wikimedia Commonsissa
Liittymät välillä Vaajakoski–Leppävesi–Tikkakoski
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Leppävedentie (1+1)
|  |   |  | Vaajakosken kiertoliittymä |        Vaajakosken moottoritie        Vaajakoskentie Vaajakoskentie | Jyväskylä;   alkaa Lahti, Kuopio, Mikkeli, Varkaus Vaajakosken keskusta |
|  |   |  | Vaajalan kiertoliittymä | Asematie |  |
|  |   |  | Kaunisharju | Kaunisharjuntie Kivilammentie | Kaunisharju Kivilampi |
|  |  |  |  Jyväskylän ja Laukaan kunnanraja |  |  |
 :   Vaajakoskentie (1+1)
|  |   |   | Autiolahti | Nojosniementie | Nojosniemi |
|  |   |   | Konnanmäki | Vihtiäläntie | Vihtiälä |
|  |   |   | Kytölä | Seppäläntie | Vihtasilta |
|  |  |  | Leppävesi |   Jyväskyläntie Asemanraitti | Jyväskylä;   kääntyy   |
 :    Jyväskyläntie (1+1)
|  |  |  | Hiekkapohja |   Jyväskyläntie | Laukaa;   kääntyy |
 :   Kuukanpääntie (1+1)
|  |   |   | Mäntymäki | Eerolantie | Leppävesi, Tiituspohja |
|  |  |  |  Laukaan ja Jyväskylän kunnanraja |  |  |
|  |   |   | Kuukanpää | Hiekkapohjantie | Jylhänperä |
|  |  |  |  Jyväskylän ja Laukaan kunnanraja |  |  |
|  |   |   | Ryönänmäki | Asontie | Petäiskorpi |
|  |  |  |  Laukaan ja Jyväskylän kunnanraja |  |  |
|  |  |  | Tikka-Mannila |  Tervamäenraitti |  Oulu, Kokkola;   päättyy Jyväskylä |
Possai

Possai (ven. Фёдоровское, Fjodorovskoje) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Pavlovskia noin 25 kilometriä Tusinan kaupungista luoteeseen. Kylässä on noin 3 000 ja kunnassa 3 600 asukasta.
Possain kunta rajoittuu idässä Telmanan, etelässä Vornasuon ja lännessä Susaninan kuntiin sekä luoteessa ja pohjoisessa Pietarin kaupungin Puškinin piiriin. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Leppälän (ven. Глинка, Glinka), Anolan (Аннолово, Annolovo) ja Latukan (Ладога, Ladoga) kylät. Kunnan läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välisen M10-valtatien ja A120-kehätien välinen maantie. Possaista on maantieyhteys myös Pavlovskiin. Seudulla virtaa Inkereenjoki.
Possai eli Fjodorovski posad (Фёдоровский посад) on perustettu 1700-luvun alussa. Inkerinsuomalaisesta ympäristöstä poiketen sen asukkaat olivat venäläisiä. Seudun Inkereen luterilaiseen seurakuntaan kuuluneista inkeriläiskylistä valtaosa tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Kylässä toiminut maatalousyritys Fjodorovskoje teki konkurssin vuonna 2003.
Nykyään Possai koostuu puusta ja tiilestä rakennetuista omakotitaloista sekä kaksi- ja viisikerroksisista kerrostaloista. Kylässä toimii muun muassa saha, ikkunatehdas ja maatalousyritys. Palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuritalo ja poliklinikka.
Aiheesta muualla

Possain kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Possain kunta Leningradin alueen sivustolla (venäjäksi)
Polyfenyleeni

Polyfenyleenin rakenne
Polyfenyleeni eli PPP on aromaattinen polymeeri, jonka monomeeri on bentseeni. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa avaruustekniikassa ja sähköäjohtavana polymeerinä.
Ominaisuudet

Polyfenyleeni on amorfinen polymeeri. Se kestää sulamatta ja hajoamatta jopa yli 600 °C:n lämpötiloja. Yhdiste ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin. Polyfenyleenin tiheys on 1,19–1,84 g/cm3. Polyfenyleeni itsessään on sähköneriste (sähkönjohtavuus 10-12 S/cm), mutta douppaamalla esimerkiksi arseenipentafluoridilla tai antimonipentafluoridilla siitä saadaan puolijohde.
Valmistus ja käyttö

Polyfenyleenin valmistamiseen on monia tapoja. Ensimmäisenä käytetty tapa oli p-diklooribentseenin ja natriumin reaktio. Bentseenistä sitä saadaan kuumentamalla Lewis-happokatalyyttien, esimerkiksi alumiinikloridin tai rauta(III)kloridin, läsnä ollessa tai sähkökemiallisesti. Bentseeni voidaan hapettaa bakteerien avulla 5,6-dihydroksisykloheksa-1,3-dieeniksi, josta muodostetaan esteri ja tämän jälkeen polymeeri radikaalipolymeroinnilla. Kuumennettaessa tätä polymeeriä muodostuu polyfenyleeniä.
Polyfenyleenistä tehdään kuituja, kalvoja ja pinnoitteita, mutta sen liukenemattomuus ja sulamattomuus tekevät sen työstöstä vaikeaa. Polyfenyleeniä käytetään avaruustekniikassa, rakettimoottoreiden osissa, ledeissä ja elektrodimateriaalina.
Savage M1907

| Savage M1907 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  Savage Arms
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  .32 ACP
Aseen pituus:  165 mm
Piipun pituus:  95 mm
Paino (tyhjänä):  0,56 kg
Kapasiteetti:  10 patruunaa
Tulinopeus (laukausta/min):  n. 245 m/s
Savage M1907 on yhdysvaltalainen itselataava taskupistooli. Ase oli Savage Arms -asetehtaan ensimmäinen itselataava pistooli. Ase pääsi viimeiselle kierrokselle kilpailussa, jossa valittiin uutta palveluspistoolia Yhdysvaltain armeijalle vuonna 1907.
Ominaisuudet

Aseen luisti peittää aseen koko yläosan, mukaan lukien piipun. Piipun yläpinnassa oleva olake kulkee luistiin jyrsityssä viistossa urassa. Aseen lauetessa piipun ja luistin liike pysähtyy silmänräpäyksen ajaksi viistouran vaikutuksesta, mutta piipun nopea kiertoliike saa olakkeen siirtymän pois viistosta kohdasta suoraan uraan, jolloin luisti pääsee perääntymään.
Salong 3+

Salong 3+ (tyyliteltynä SALONG 3+) oli tekstiilitaiteilija Anna-Maija Aarraksen (s. 1948), keramiikkataiteilija Sussi Henriksonin (s.1952) ja kuvanveistäjä Ann Sundholmin (s. 1961) muodostama taiteilijaryhmä, joka toimi aktiivisesti vuosina 1989–1995. Kolmen toisensa entuudestaan tunteneen turkulaisen taiteilijan muodostama ryhmä aloitti toimintansa saatuaan jokainen kutsun osallistua vuonna 1989 turkulaisessa Galleria Grafiartissa järjestettyyn Budka – Nuorta avantgardetaidetta Leningradista ja Turusta -yhteisnäyttelyyn, johon he toteuttivat ensimmäisen yhteisen teoksensa.
Taiteilijaryhmän nimi viittaa Pariisin salonkeihin, Ranskan kuninkaallisen akatemian vuodesta 1677 alkaen järjestämiin jokavuotisiin näyttelyihin, joissa esiteltiin virallista akateemista taidetta. Tutkija Maria Hirvi-Ijäs on tuonut esille SALONG 3+ -nimen yhteyden myös toisenlaisiin salonkeihin, naisten emännöimiin sosiaalisiin tilaisuuksiin varakkaan yhteiskuntaluokan kodeissa. Taiteilijaryhmän tuotannossa feministinen asenne oli keskeinen. Teokset tarkastelivat muun muassa naisten kulttuurisia rooleja, sisälsivät viittauksia naiseuteen ja seksuaalisuuteen, tai liittyivät teemoiltaan ruuan valmistamiseen. Ryhmän toiminta ei silti ollut ohjelmallisen poliittista, vaan enemminkin karnevalistista ilottelua naisiin kohdistuvilla odotuksilla.
SALONG 3+ työskenteli aikana, jolloin taiteen tekotavat Suomessa monipuolistuivat ja taiteilijat hyödynsivät uudenlaisia materiaaleja. SALONG 3+ -ryhmän  tuotantoon kuuluu performansseja, installaatioita, julisteita ja veistoksia. Ryhmän toteutti teoksia laajalla materiaalivalikoimalla. Ensimmäiseen teokseensa, Budka-näyttelyyn toteutettuun seinänkokoiseen installaatioon SALONG 3+ Still Life (1989), taiteilijat sijoittivat kullattuihin kehyksiin tuoreita elintarvikkeita; jo esillä olleessaan pilaantumaan alkaneita kaloja, kasviksia ja siansorkia. Sammlung-teoksessaan taiteilijat olivat valaneet muoviin aiempia teoksiaan sekä henkilökohtaisia arkisia esineitään. SALONG 3+ Velvetti -sarjan (1990–1991) teokset olivat huonekaluja muistuttavia, ylellisellä sametilla päällystettyjä sensuelleja veistoksia, rokokoo-tyyliä mukailevia "attrappeja", jotka leikittelivät eroottisella kuvastolla. Teossarja SALONG 3+ Dimensions (of Live) (1992) rakentui viidestä avattavasta kaapista, joiden sisään taiteilijat itse esiintyivät lavastettujen valokuvien maailmoissa.
Ryhmän työskentelyssä keskeistä oli humoristinen, iloitteleva ote ja yhdessätekemisen nautinto, jotka olivat samalla tapoja haastaa taidetta ja taiteilijuutta koskevia aiempia käsityksiä.
Salong 3+ -ryhmän teoksia on useissa taidemuseoiden kokoelmissa. Taiteilijaryhmän retrospektiivinäyttely SALON 3+ Renaissance järjestettiin vuonna 2023 Wäinö Aaltosen museossa Turussa.
Teoksia kokoelmissa

Turun taidemuseo
Nykytaiteenmuseo Kiasma
Porin taidemuseo
Turun museokeskus
Lahden taidemuseo
Prosessiorganisaatio

Prosessiorganisaatio on organisaatiomalli, jossa organisaation toiminta on jaettu prosesseihin ja nämä prosessit on annettu prosessinomistajien vastuulle. Prosessit määrittävät tässä organisaatiomallissa siis organisaation muodollisen työnjaon.
Prosessi voi koskea mitä tahansa osaa organisaation toiminnassa, kuten vaikkapa palveluiden tai järjestelmien tuotteistamista, palvelun toimittamista asiakkaalle tai palvelutapahtumia, liiketoiminnan rahoittamista tai talouden hallintaa. Esimerkiksi metsänhoitoyhdistyksessä tällaisia prosesseja voivat olla puukauppa-, metsänhoito-,  metsänparannus- ja metsäomaisuuden hallintapalvelut. Kuntaorganisaatiossa tällaisia prosesseja voivat olla lapsiperheiden palvelut tai senioripalvelut, jotka asetetaan vastuuvirkamiesten johdettaviksi. Nämä virkamiehet toimivat tällöin prosessinomistajan roolissa. Prosessinomistaja on prosessiorganisaatiossa merkittävässä asemassa koko organisaation kannalta.
Phat Wilson

Gordon Allan "Phat" Wilson (29. joulukuuta 1895 – 26. heinäkuuta 1970) oli kanadalainen amatöörijääkiekkoilija joka voitti Allan Cupin kolmesti Port Arthur Bearcatsin joukkueessa. Oman aikansa amatööripelaajien parhaimmistoon luettu Wilson valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1962.
Aiheesta muualla

Legends of Hockey: Wilson, Phat
Polyfenyleenivinyleeni

Polyfenyleenivinyleenin rakenne
Polyfenyleenivinyleeni eli PPV on tyydyttymätön ja aromaattinen polymeeri. Sitä käytetään esimerkiksi orgaanisen elektroniikan komponenttien valmistamiseen.
Ominaisuudet

Polyfenyleenivinyleenin molekyylimassa on tavanomaisesti 10 000–100 000 g/mol. Polymeerin kiteisyysaste on 45–80 % ja yhdiste ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin. Se myös kestää hyvin useiden muiden kemikaalien vaikutuksia. Polyfenyleenivinyleeni on itsessään sähköneriste, mutta douppaamalla saadaan sähkönjohtavuutta kasvatettua. Usein käytettyjä douppausaineita ovat esimerkiksi jodi, rauta(III)kloridi, rikkihappo ja arseenipentafluoridi. Doupatun polyfenyleenivinyleenin sähkönjohtavuus on 1·10-3–2 800 S/cm.
Valmistus ja käyttö

Polyfenyleenivinyleenin valmistamiseen on useita tapoja, ja yleisimmät niistä perustuvat sulfoniumsuolojen käyttöön. 1,4-bis(kloorimetyyli)bentseeni reagoi dimetyylisulfonin tai tetrahydrotiofeenin kanssa sulfoniumsuolaksi. Tätä sulfoniumsuolaa kuumennetaan happamissa tai emäksisissä oloissa noin 80 °C:n lämpötilaan, jolloin muodostuu polyfenyleenivinyleeniä. Niin kutsutussa Gilch-menetelmässä 1,4-bis(kloorimetyyli)bentseeniä reagoi kalium-tert-butoksidin kanssa esipolymeeriksi, josta muodostuu polyfenyleenivinyleeniä kuumennettaessa edelleen emäksisissä oloissa.
Ensimmäiset yhdisteen valmistusmenetelmät perustuivat Wittig-reaktioon. Siinä lähtöaineina ovat tereftaalialdehydi ja 1,4-bis(kloorimetyyli)bentseenistä johdettu fosfoniumsuola.
Muita polyfenyleenivinyleenin valmistustapoja ovat esimerkiksi tereftaalialdehydin ja 1,4-bis(syanometyyli)bentseenin Knoevenagel-kondensaatio, Heck-reaktiot ja renkaanavautumismetateesit.
Polyfenyleenivinyleenistä valmistetaan kalvoja ja kuituja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi orgaaniset ledit, transistorit, kondensaattorit, aurinkokennot ja sensorit.
Shine (Natália Kellyn kappale)

| ”Shine” Natália Kelly |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Natália Kelly
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2013
 Formaatti: Digitaalinen
 Tekijä(t): Andreas Grass Nikola Paryla Alexander Kahr Natália Kelly
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Universal Music Austria
Natália Kellyn muut singlet
|   | ”Shine” 2013 | ”Face the Day” 2013 |
| Shine> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Natália Kelly
Kesto:  2:59
Tyylilaji:  Pop rock
Säveltäjä(t):  Andreas Grass Nikola Paryla Alexander Kahr
Sanoittaja(t):  Andreas Grass Nikola Paryla Natália Kelly
Euroviisutiedot
Vuosi:  2013
Maa:  Itävalta
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  14.
Pisteet semifinaalissa:  27
Video:  videolinkki
Shine on itävaltalaislaulaja Natália Kellyn kappale. Kappaleen ovat säveltäneet Andreas Grass, Nikola Paryla sekä 
Alexander Kahr ja sanoittaneet Grass, Paryla ja Natália Kelly itse. Shine edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 2013 Ruotsin Malmössä. Kelly osallistui kappaleella ensimmäiseen semifinaaliin 14. toukokuuta 2013. Kappale jäi 16 osallistujan joukossa sijalle 14 eikä päässyt finaaliin.
Kappaleet

Shine (Remix) - EP
Shine – 2.59
Shine (Edit) – 3.00
Shine (Redio Remix) – 3.58
Shine (SamV Club Remix) – 5.24
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Ö3 Austria Top 40: 26
Käännös suomeksi
Pianosonaatti nro 3 (Weber)

Carl Maria von Weberin (1786–1826) sävelsi kolmannen pianosonaattinsa (op. 49) vuonna 1816. Levytyksiä siitä ovat tehneet Garrick Ohlsson, Constance Keene, Hamish Milne ja Alexander Paley.
Sonaatin ensimmäinen osa on d-mollissa. Friedrich Wilhelm Jähnsin kronologisessa katalogissa sonaatin numero on J. 206.
Osat

Allegro feroce
Andante con moto
Rondo - Presto
Private Case

Private Case on suomalainen vuonna 1985 perustettu uusiomateriaaleista muotoiltuja tuotteita valmistava yritys, joka tunnetaan parhaiten salkkujen, pakkauksien, vihkojen ja kalentereiden tuotannostaan. Tuotemallisto on palkittu muotoilustaan mm. Pro Finnish Design kunniamaininnalla, sekä Red Dot Design Awardilla vuosina 2011 ja 2012.
Aiheesta muualla

Private Case
Show Me the Meaning of Being Lonely

| ”Show Me The Meaning Of Being Lonely” Backstreet Boys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Millennium
 Julkaistu: 21. joulukuuta 1999
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Max Martin, Kristian Lundin
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Jive
Backstreet Boysin muut singlet
| ”Larger Than Life” 1999 | ”Show Me the Meaning of Being Lonely” 1999 | ”The One” 2000 |
"Show Me the Meaning of Being Lonely" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boys kolmas single albumilta Millennium. Kappale on merkittävä hitti, joka jäi toiseksi vain saman albumin kappaleelle "I Want It That Way", tullen yhdeksi poikabändin menestyksekkäimmistä kappaleista. Kappale julkaistiin 21. joulukuuta 1999 ja sen musiikkivideo vuoden 2000 alussa. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle #3 ja Billboard Hot 100 -listan sijalle #6. Kappale pärjäsi hyvin myös Sveitsissä, Hollannissa, Ruotsissa ja Uudessa-Seelannissa, joissa se nousi sijalle #2. Suomessa ja Norjassa kappale taas jäi sijalle #3.
Kappaleet

Vakio
"Show Me the Meaning of Being Lonely"
"I'll Be There for You"
"You Wrote the Book on Love"
Remix-tuplavinyyli
"Show Me The Meaning" (Soul Solution House Of Lonliness Vocal)
"Show Me The Meaning" (Jason Nevins Crossover Instrumental)
"Show Me The Meaning" (Soul Solution Mixshow Version)
"Show Me The Meaning" (LP Versio)
"Show Me The Meaning" (Jason Nevins Crossover Remix)
"Show Me The Meaning" (Remix A Cappella)
"Show Me The Meaning" (Soul Solution Dub Of Lonliness)
"Show Me The Meaning" (Bonus Beats)
Musiikkivideo

Kappaleen "Show Me The Meaning Of Being Lonely" musiikkivideon ohjasi Stuart Gosling 11. - 12. joulukuuta 1999 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Videossa seurataan jokaista yhtyeen jäsentä erikseen kunnes viimeinen kertosäe alkaa.
Video alkaa sairaalasta, jossa Brian Littrell katsoo lääkäreiden yrittävän pelastaa potilaan, jota Littrell myös esittää. A.J. McLeanin otos sijoittuu linja-autoon, jossa hän suree tytön menetystä, jonka kuvaa hän kantaa. A.J. näkee tytön bussissa, mutta katsoessa kuvajainen häipyy. Kevin Richardson katsoo asunnossaan vanhanaikaista filmiä itsestään ja isästään. Nick Carter kävelee sateessa tienvartta pitkin ja pelastaa tytön, joka on jäämässä bussin alle, jossa McLean on. Howie Dorough juo teetä vanhanaikaisessa kahvilassa kun punapukuinen tyttö juoksee häntä kohti, mutta häviää ennen kuin ehtii Doroughin luo.
Richardson saapuu tapaamaan Doroughia ja kaksikko lähtee rakennuksesta yhdessä. McLeanin linja-auto saapuu ja Littrell poistuu sairaalasta. Viisi yhtyeen jäsentä tapaavat ja alkavat kävellä katua pitkin yhdessä.
Suurin osa videosta kuvattiin värittömänä, jolloin vain tietyt punaiset elementit on värikkäät. Jokaisella bändin jäsenellä on oma lauluosa kappaleessa joko eri kohtauksissa tai juuri ennen säkeistön alkua.
Musiikkivideo on jossain määrin tummempi kuin mikään bändin aikaisempi video, ja siinä käsitellään bändin jäsenten oikeita asioita; Littrell on joutunut avosydänleikkaukseen; Richardsonin katsomassa videossa esiintyivät oikeasti hän ja hänen kuollut isänsä; tyttö jonka Dorough näki videolla oli esitti hänen siskoaan, joka kuoli vuotta aikaisemmin; bussin jonka kyydissä McLean matkustaa, määränpää on "Denniz St." ja sitä ajaa näyttelijä, joka esittää Denniz PoPia, joka kuoli vuonna 1998.
Musiikkivideon toisessa versiossa on omistuskirjoitus ennen itse videon alkua: "This video is dedicated to Denniz PoP, and to all those who have lost a loved one". (suom. "Tämä video on omistettu Denniz PoPille ja kaikille, jotka ovat menettäneet rakastamansa".
Listasijat

| Lista (2000) | Lista- sija |
| --- | --- |
Australian ARIA singlelista: 19
Itävallan singlelista: 8
Belgian (Flanders) singlelista: 4
Belgian (Walonia) singlelista: 14
Hollanin singlelista: 2
Suomen singlelista: 3
Saksan singlelista: 3
Irlannin singlelista: 5
Uuden-Seelannin RIANZ singlelista: 2
Norjan singlelista: 3
Ruotsin singlelista: 2
Sveitsin singlelista: 2
Britannian singlelista: 3
U.S. Billboard Hot 100: 6
U.S. Billboard Top 40 Mainstream: 1
U.S. Billboard Hot Adult Contemporary Tracks: 2
Pieni Kylkijärvi

| Pieni Kylkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°37′13″N, 25°07′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskupuro:  Kylkipuro Mahlunjärveen 
Järvinumero:  14.621.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154,8 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,957 km  
Pinta-ala:  4,875 ha  
Tilavuus:  0,0001896 km³ 
Keskisyvyys:  3,89 m  
Suurin syvyys:  8,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kylkijärvi 
Pieni Kylkijärvi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Uudentalonperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 350 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 189 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys on 8,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Mahlunjärven lähialueeseen (14.621) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,8 metriä mpy.
Siivet (veistos)

| Siivet |
| --- | --- |
Nimi:  Siivet
Tekijä:  Martti Tarvainen
Valmistumisvuosi:  1965
Taiteenlaji:  veistos
Sijainti:  Karjasilta
Paikkakunta:  Oulu
Siivet on Oulun Karjasillan kaupunginosassa Karjasillanpuistossa Laanaojassa sijaitseva julkinen ulkoveistos. Sen on veistänyt kuvanveistäjä ja taidemaalari Martti Tarvainen (1897–1985).
Mitoiltaan 150 × 200 × 295; 150 × 203 × 277 ja 150 x 98 × 246 senttimetriä oleva pronssista valettu veistos paljastettiin vuonna 1965. Veistos kuvaa kolmen joutsenen lentoonlähdön, johon liittyy ajatus siirtymisestä ajasta iäisyyteen.