stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dinu Brătianu

Dinu Brătianu.
Constantin I. C. Brătianu (tunnettu myös nimellä Dinu Brătianu; 13. tammikuuta 1866 Florica – 1950 Sighet) oli romanialainen poliitikko, joka toimi Kansallisliberaalin puolueen johtajana.
Dinu Brătianu oli Romanialaisen valtiomiehen Ion Brătianun poika. Hänet valittiin maan parlamenttiin vuonna 1895 ja hän oli valtiovarainministerinä 1933–1934. Hänestä tuli Kansallisliberaalin puolueen puheenjohtaja sen jälkeen kun pääministeri Ion Duca murhattiin joulukuussa 1933. Seuraavina vuosina Brătianu oli oppositiossa kuningas Kaarle II:n vallankäyttöä ja Gheorghe Tătărescun hallitusta vastaan. Toisen maailmansodan aikana Brătianu aluksi tuki Ion Antonescun sotapolitiikkaa, mutta kääntyi sodan edetessä vastustamaan sitä.
Brătianu oli mukana suunnittelemassa 23. elokuuta 1944 toteutettua vallankaapausta, jolla Antonescu syrjäytettiin. Hän toimi salkuttomana ministerinä kahdessa sitä seuranneessa hallituksessa ja oli yksi kommunistien valtaannousua vastustaneiden voimien johtohahmoista. Hän halusi myös hakea länsiliittoutuneilta tukea Romanialle Neuvostoliittoa vastaan, minkä seurauksena kommunistit alkoivat suhtautua häneen vihamielisesti. Brătianu kieltäytyi osallistumasta maaliskuussa 1945 nimitettyyn Petru Grozan vasemmistosävyiseen hallitukseen. Kommunistien täydellisen valtaannousuun jälkeen hänet vangittiin. Brătianu kuoli Sighetin vankilassa vuonna 1950.
Dinu Brătianun veljiä olivat Romanian pääministerit Ionel ja Vintilă Brătianu.
Edward Allworthy Armstrong

Armstrongin tutkimuskohde peukaloinen
Edward Allworthy Armstrong (8. lokakuuta 1900 Belfast – 19. joulukuuta 1978 Cambridge) oli irlantilainen lintutieteilijä.
Armstrong opiskeli filosofiaa ja psykologiaa Belfastin Queens' Universityssä, jonka jälkeen hän opiskeli kaksi vuotta teologiaa Cambridgen yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli vielä antropologiaa ja pari vuotta kiinaa Hongkongin yliopistossa. Työskenneltyään nuorena useissa seurakunnissa hän päätyi vuonna 1943 Parish Church of St. Markiin Newnhamiin Cambridgeen, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1966.
Armstrong oli amatöörilintutieteilijä, joka tutki peukaloisen (Troglodytes troglodytes) käyttäytymistä, ja julkaisi aiheesta maineikkaan teoksen The Wren vuonna 1955.
Armstrong julkaisi sekä hengellisiä että lintutieteellisiä kirjoja. Viimeksimainittuja ovat Birds of the Grey Wind (1940), Bird Display and Behaviour (1942), The Way Birds Live (1943), Shakespeare’s Imagination (1946), Bird Life (1949), The Wren (1955), The Folklore of Birds an Enquiry Into the Origin & Distribution of Some Magico Religious Traditions (1959), The Folklore of Birds (1963), The Gospel Parables (1967), Saint Francis : Nature Mystic (1973), The Life and Lore of the Bird, Discovering Bird Song (1975) ja Discovering Bird Courtship (1978).
The Tower of Cabin

| The Tower of Cabin |
| --- | --- |

Kehittäjä:  MicroCabin
Julkaisija:  MicroCabin
Pelisarja:  Xak
Julkaistu:  1992
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  MSX 2, NEC PC-9801
Jakelumuoto:  levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
The Tower of Cabin on MicroCabin Corporationin MSX:lle ja NEC PC-9801:lle kehittämä seikkailupeli, joka on yksi kolmesta Xak-roolipelisarjan spin-off-pelistä. The Tower of Cabiniä ei julkaistu Japanin ulkopuolella. Pelistä ei ole myöskään olemassa mitään yleisesti tunnettua englanninkielistä fanikäännöstä.
Spin-offiksi The Tower of Cabin on siinä mielessä epätavallinen, ettei se sijoitu Xak-peleissä esiteltyyn maailmaan, vaan kehittäjänsä MicroCabinin päämajaan. Pelaajan tehtävänäkään ei ole kukistaa maailmaa riuduttavia demoneja vaan parantaa MicroCabinin tuotantoa. Yhteys Xakiin ilmenee kuitenkin siinä, että Tower of Cabinissä esiintyy kameo-roolissa joitakin pelisarjan hahmoja.
Hahmot

Pelaajan ohjaaman anonyymin päähenkilön lisäksi The Tower of Cabinissä on monia NPC-hahmoja, joiden kanssa on pelin etenemisen tähden keskusteltava. Läsnä on myös muutama Xak-sarjan hahmo:
Latok, Xak-pelien protagonisti
Fray, maagi ja Latokin ystävä; pelin Fray in Magical Adventure päähenkilö
Pixie, Latokia avustava vihreähiuksinen keiju
Pelaaminen

Pelin ympäristönä toimivat MicroCabinin toimistotilat. Tavoitteena on taata yhtiön menestys suorittamalla liikeasioihin liittyviä tehtäviä. Toimenkuvaan kuuluu myös kerroksesta toiseen ravaaminen sekä tiedon välittäminen muille MicroCabinin työntekijöille. Pelaajalla on myös mahdollisuus avata kaksi The Tower of Cabiniin sisällytettyä minipeliä, joista toinen on nimeä Crusader kantava tekstiseikkailu, toinen taas Frayn ja Pixie-keijun välinen tappelupeli.
Aiheesta muualla

XyZ: A Tribute to the Xak, Ys and Zelda Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Xak: The Art of Visual Stage  Xak II: The Rising of the Red Moon  Xak III: The Eternal Recurrence 
Spin-offit:   Fray in Magical Adventure  Xak: The Tower of Gazzel  The Tower of Cabin 
Muut:   Xak I & II
The Last Shadow Puppets

| The Last Shadow Puppets |
| --- | --- |
 The Last Shadow Puppets esiintymässä Glastonburyssä vuonna 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  2007–
Tyylilaji:  indie rock, baroque pop
Kotipaikka:  Englanti, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Alex Turner   Miles Kane   James Ford  
Levy-yhtiö:  Domino  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Last Shadow Puppets on Alex Turnerin (Arctic Monkeys) ja Miles Kanen (The Rascals) sekä säveltäjä-tuottaja James Fordin vuonna 2007 perustama yhtye, joka on julkaissut kaksi albumia.
Historia > Perustaminen

Elokuussa 2007 NME raportoi, että Arctic Monkeysin laulaja Alex Turner ja vastaperustetun The Rascalsin Miles Kane äänittäisivät albumin James Fordin kanssa, joka myös tuottaisi levyn ja soittaisi sillä rumpuja. Turner ja Kane ystävystyivät, kun Kanen edellinen yhtye The Little Flames esiintyi Arctic Monkeysin lämmittelijänä Britannian kiertueella 2005. Turner ja Kane kirjoittivat kappaleita yhdessä myös Arctic Monkeysin vuoden 2007 kiertueella, jolla The Little Flames jälleen lämmitteli. Lisäksi Kane soitti kitaraa yhtyeen Favourite Worst Nightmare -albumin kappaleessa "505", sekä "Fluorescent Adolescent" -singlen b-puolissa "The Bakery" and "Plastic Tramp". Kane oli mukana myös vierailevana esiintyjänä Arctic Monkeysin keikoilla 2007, Glastonbury mukaan luettuna.
The Last Shadow Puppetsin albumin ensimmäiset äänitykset tehtiin Ranskassa elokuussa 2007. Joulukuussa Owen Pallett nimitettiin vastaamaan albumin jousi-, puhallin- ja lyömäsoitinsovituksista London Metropolitan Orchestran kanssa. Äänitysten aikana Turner and Kane pestasivat myös Luke Seomoren ja Joseph Bullin dokumentoimaan projektin etenemistä.
Historia > The Age of the Understatement

Helmikuussa 2008 duo paljasti, että yhtyeen nimi olisi The Last Shadow Puppets, ja että se julkaisisi The Age of the Understatement -nimisen albumin 21. huhtikuuta 2008. Albumi meni suoraan brittilistan ykköseksi. Sen ensimmäinen single "The Age of the Understatement" julkaistiin viikkoa aiemmin, 14. huhtikuuta, ja se sisälsi kappaleen "Two Hearts in Two Weeks" sekä coverit 
Billy Furyn "Wondrous Place" - ja David Bowien "In the Heat of the Morning" -kappaleista. Näistä jälkimmäisen Turner on nimennyt yhdeksi lempikappaleistaan. Duo on sanonut ottaneensa vaikutteita Scott Walkerilta ja Bowien varhaisesta tuotannosta.
Albumilta julkaistiin myöhemmin kaksi muuta singleä "Standing Next to Me" (7. heinäkuuta 2008) sekä "My Mistakes Were Made for You" (20. lokakuuta 2008).
Albumi oli ehdolla vuoden 2008 Mercury Music Prize -palkinnon saajaksi, mutta palkinnon sai Elbow-yhtyeen The Seldom Seen Kid.
Historia > Toinen albumi

Yhtyeen toinen albumi, Everything You’ve Come to Expect julkaistiin huhtikuussa 2016.
Historia > Esiintymiset

Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa Brooklynissa, New Yorkissa Sound Fix Recordsissa 4. maaliskuuta 2008 ja toisen  Lower East Siden Cake Shopissa seuraavana iltana.
Kesällä 2008 yhtye soitti salaisen keikan Glastonburyssa, jossa oli mukana Arctic Monkeysin rumpali Matt Helders sekä The Raconteursista ja The White Stripesista tuttu Jack White.
Heinäkuussa duo esitti kappaleen "Standing Next to Me" syntymäpäivälahjana Jo Whileylle BBC Radio 1:llä, minkä lisäksi he   coveroivat Rihannan "SOS" -kappaleen.
Vuoden 2008 Reading ja Leeds -festivaaleihin valmistuessa yhtye soitti kaksi pienimuotoista konserttia 16-päisen orkesterin kanssa Portsmouth Guildhallissa ja Oxford New Theatressa. Loka- ja marraskuussa 2008 yhtye aloitti pääesintyjänä ensimmäisen kiertueensa Isossa-Britannissa ja Yhdysvalloissa. Se sai yleisesti hyvät arvostelut sekä faneilta että kriitikoilta.
Tuotanto > Studioalbumit

The Age of the Understatement (2008)
Everything You’ve Come to Expect (2016)
=EP:t

"Standing Next to Me" (2008)
"My Mistakes Were Made for You" (2008)
"The Dream Synopsis" (2008)
=EP:t > Singlet

"The Age of the Understatement" (2008)
"Bad Habits" (2016)
"Everything You’ve Come to Expect" (2016)
"Aviation" (2016)
"Miracle Aligner" (2016)
"Is This What You Wanted" (2016)
"Les Cactus" (2016)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
The Last Shadow Puppets Myspacessa (englanniksi)
Edward Adams

Adamsin nimeä kantava jääkuikka
Edward Adams (24. helmikuuta 1824 Great Barton, Suffolk – 12. marraskuuta 1856 Sierra Leone) oli englantilainen laivastokirurgi ja luonnontieteilijä.
Adams kiinnostui luonnosta jo lapsena. Hän opiskeli lääketiedettä ja erikoistui kirurgiksi huhtikuussa 1847. Hän toimi muutamia kuukausia laivastokirurgina, kunnes värväytyi James Clark Rossin arktiselle alueelle suuntautuneeseen tutkimusretkikuntaan, joka lähti etsimään kadonnutta Sir John Franklinin retkikuntaa. Adams purjehti kapteeni Birdin laivalla HMS Investigator, joka lähti toukokuussa 1848, ja palasi tuloksettomalta retkeltä 18 kuukautta myöhemmin.
Tammikuussa 1850 Adams lähti toisen retkikunnan mukana etsimään Franklinia. Laiva oli HMS Enterprise ja kapteeni Richard Collinson. He saapuivat Beringinsalmelle elokuussa. Adams laskettiin maihin St. Michaeliin Alaskassa, Yukonin suistoon, missä hän etsi Franklinin retkikunnan mahdollisia eloonjääneitä. Heinäkuussa 1851 hän palasi tyhjin käsin Enterpriseen, joka purjehti itään kauemmas kuin yksikään toinen laiva sitä ennen, aina Banksinsaarelle ja Victoriansaarelle saakka. Retkikunta palasi Englantiin 1855.
Toukokuussa 1856 Adams purjehti Länsi-Afrikkaan höyrylaiva Heclalla. Hän kuoli siellä pilkkukuumeeseen ja hänet haudattiin Sierra Leoneen.
George Robert Gray nimesi jääkuikan (Gavia adamsii) ystävänsä Edward Adamsin kunniaksi.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
The Serpent Creation

| The Serpent Creation Forgotten Horror |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. syyskuuta 2011
 Tyylilaji: blackened death metal
 Kesto: 35.19
 Levy-yhtiö: Woodcut Records
Forgotten Horrorin muut julkaisut
|   | The Serpent Creation 2011 | Aeon of the Shadow Goddess 2015 |
The Serpent Creation on suomalaisen blackened death metal -yhtye Forgotten Horrorin esikoisalbumi. Se julkaistiin 2. syyskuuta 2011 levymerkillä Woodcut Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Karhunen.
Destroyer of Time – 5.00
Poison of God – 4.09
For Thy Crimson Glory – 4.53
Burial Ground Prayer – 4.13
She Who Dwells Beyond Death – 4.13
The Serpent Creation – 3.23
Hannibal – 4.15
Dreams of Scipio – 5.13
Kokoonpano

Cult – laulu, kitara
Corpse – bassokitara
Kassara – rummut
Jari "Tupi" Tuomainen – äänittäjä, miksaaja
Sami Jämsén – masteroija
Ketoladog – kansikuva
Érika M. Jansen – grafiikka
Kalle Pyyhtinen – layout
Arvostelut

Global Domination: 8/10
Imperiumi: 7/10
Kaaoszine:
Lammaszine: positiivinen
Aiheesta muualla

Albumi The Serpent Creation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Serpent Creation discogs.com -sivustolla
Tie 68 (Viro)

Kantatie 68 kulkee Etelä-Virossa Rõugen kunnan alueella Mõnisten kylästä kantatieltä 67 Vastse-Roosan raja-asemalle Latvian rajalle lähelle Apea.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Võrumaa

Rõugen kunta
Edward Akufo-Addo

| Edward Akufo-Addo> Ghanan presidentti |
| --- | --- |
 31. elokuuta 1970 – 13. tammikuuta 1972  
Edeltäjä:  Nii Amaa Ollennu (vt.) Akwasi Afrifa
Seuraaja:  Ignatius Acheampong
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1906
Kuollut: 17. heinäkuuta 1979 (73 vuotta)
Tiedot
Puolue:  UGCC
Edward Akufo-Addo (26. kesäkuuta 1906 Dodowa – 17. heinäkuuta 1979 Accra) oli ghanalainen poliitikko, joka toimi maansa valtionpäämiehenä vuosina 1970–1972.
Akufo-Addo opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopistossa. Hän palasi Kultarannikolle vuonna 1941, toimi lakimiehenä mutta lähti pian mukaan politiikkaan. Akufo-Addo oli UGCC-puolueen perustajajäsen ja yksi maansa historian ”kuudesta suurmiehestä”. Hän oli perustuslakikomitean jäsen, joka suunnitteli vuosina 1966–1968 maan paluuta sotilasvallasta demokratiaan. Vuosina 1970–1972 hän oli maansa seremoniallinen presidentti, päätösvaltaa käytti pääministeri Kori Abrefa Busia.
Edward Akufo-Addon vaimo Adeline Akufo-Addo oli Akyem Abuakwan kuninkaan Nana Sir Ofori Atta I:n tytär. Edwardin ja Adelinen poika Nana Akufo-Addo on toiminut Ghanan presidenttinä vuodesta 2016.
Tiara

Kreivitär d’Angoulêmen käyttämä tiara 1800-luvulta näytteillä Louvressa.
Tiara on hieman kruunua muistuttava päässä pidettävä koriste. Se on nykyisin yleensä naisten käyttämä, otsalle tai hiusten päälle sijoitettu puolikruunu, jollaista voidaan kutsua myös diadeemiksi.
Tiara kirkollisena tunnuksena

Tiara on vanha paavillinen tunnus, joka kuului vuosisatojen ajan paavien ja Pyhän Istuimen tunnuksiin. Sen juuret ovat antiikin maailmassa ja alun perin se oli valkeasta kankaasta valmisettu päähine. Tiaran alkuperäinen nimi oli ”camelaucum” (m.kreik. kamelavkion), joka saattaa olla peräisin Syyriasta. Paavit kantoivat 500–600-luvuilta lähtien tiaraa vain ”maallisena” päähineenään, ja pitivät liturgian aikana aina piispanmitraa eli hiippaa. Tiara alkoi muistuttaa kruunua kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla.
Viimeinen tiaraa käyttänyt paavi oli Paavali VI, joka lopulta luopui koristeen käytöstä 1960-luvulla. Sen jälkeen paavit eivät ole enää käyttäneet paavillista tiaraa päähineenään, mutta siitä huolimatta tiara säilyi paavin ja Pyhän Istuimen tunnuksena, Pietarin avainten ohella. Paavi Benedictus XVI kuitenkin luopui tiarasta omana tunnuksenaan, ja käytti sen sijaan vaakunassaan piispanmitraa.
Tiara maallisena koristeena

Kuninkaalliset ovat kautta aikojen käyttäneet tunnusmerkkeinään kruunua ja tiaraa, ja yhä nykyäänkin kuninkaalliset juhlivat suurissa tilaisuuksissa yleensä käyttäen joko kruunua tai tiaraa. Esimerkiksi Ruotsin Prinsessa Madeleinen hiuksille on kiinnitetty useimmiten juuri kruunu tai tiara.
Suomessa perinteisen pukeutumisetiketin mukaan tavalliset kansalaiset voivat käyttää kello 18:n jälkeen alkavissa suurissa iltapukujuhlissa (esimerkiksi itsenäisyyspäivän vastaanotto Presidentinlinnassa) kampauksien koristeena pieniä cocktail-hattuja tai hiuskoristeita. Pientä tiaraa voi siis hyvin käyttää hiuskoristeena suurissa juhlissa kuninkaallisten tapaan.
Häissä morsian voi käyttää asuaan täydentävänä koristeena hiuksissaan morsiuskruunua tai tiaraa. Tiaran käyttö hääasusteena onkin nykyisin hyvin yleistä, ja morsiuskruunun käyttö on harvinaistunut.
Naisten kauneuskilpailuissa tiaraa käytetään yleisesti kilpailun voittajan ja niin sanottujen perintöprinsessojen koristeena.
Tiara vai tiaara?

Kirjoitusasut tiara ja tiaara ovat kumpikin hyväksyttyjä. Suomen kielen sanakirjoissa on vanhastaan esiintynyt vain muoto tiaara, mutta nykyään lyhyempi kirjoitusasu on käytössä yleisin. Tiara otettiin mukaan Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2012, ja se esitetään nyt rinnakkain tiaara-muodon kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pukeutumissääntöjä[vanhentunut linkki]
Paavillinen tiara uudelta ajalta.
Sète

| Perustiedot |
| --- | --- |
Valtio::  Ranska
Région:: Languedoc-Roussillon
Departementti:: Hérault
Pinta-ala:: 24,21 km²
Asukasluku:: 43 008 (2006)
Asukastiheys:: 1 776,5 as./km²
Kaupunginjohtaja:: François Commeinhes   2001–2008
Kotisivu:: www.setee.fr[vanhentunut linkki]

Sète [sɛt] (oksitaaniksi Seta [ˈseta]) on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Hérault’n departementissa Languedoc-Roussillon alueella.
Sèten kanaali
Nimen etymologia

Vuoteen 1927 saakka Sète vaihtoi useamman kerran nimeään. Nimen etymolgian jotkut johtavat hepreasta, toiset vakuuttavat sen olevan kelttiläinen. Erään koulukunnan mukaan nimi oli kreikankielistä perua. Yksimielisyys kuitenkin näiden kaikkien kesken vallitsee siitä, että nimen taustalla on voimakkaana esiin pistävä vuori nykyisen kaupungin keskellä ja kreikan kielinen sana kaupungille tai asutukselle τό Σίτιον (to sition). Nimi oli keskiajalla muodossa Seta, ja 1500-luvulla se muuttui muotoihin Ceta ja Cetia. Kun Montmorencyn herttua 1500-luvulla rakensi kaupunkiin mahtavat ympärysmuurit, kaupunki sai nimekseen Montmerencette. Ranskan kuningas Ludvig XIV käytti asiakirjoissaan kaupungista vaihdellen nimiä Sète, mutta myös Sette ja Cette.
1700-luvun alkupuolella nimestä Cette tuli kaupungin virallinen nimi. Se ei kuitenkaan estänyt kirjailijoita ja muista käyttämästä myös muita nimityksiä.
Kaupunginvaltuusto päätti 23. lokakuuta 1793, että kunnan virallinen nimi on vastedes Sète, koska nimi Cette voitiin sekoittaa samalla lailla kirjoitettavan pronominiin. Jo muutamaa vuotta myöhemmin nimi Cette oli kuitenkin jälleen käytössä, ja vaihtelua jatkui aina vuoteen 1927 saakka, jolloin päätettiin nimen palauttamisesta muotoon Sète perusteena lähinnä vuoden 1793 päätökset. Nimenmuutos vahvistettiin Ranskan hallituksen antamalla asetuksella 20. tammikuuta 1928.
Maantiede

Kaupunki on merkittävä kalastussatama ja tietenkin oman kantoninsa keskuskaupunki. Kaupungin kuvaa leimaa Välimeri ja Thaujärvi, joka on alueen isoin järvi, jonka erottaa Välimerestä kapea maakaistale. Toinen kaupunkia maantieteellisesti hallitseva elementti on vuoristo, joka kohoaa jylhänä kaupungin taustalla.
Kaupungin alue jakautuu eri osiin:
Thaujärvi
Ranta-alue Sètesta Marseillen kaupunkiin, jossa sijaitsevat mahtava ranta sekä kansallisen tason maantie- ja rautatieyhteys Montpellier’sta Béziersiin. Alueella on runsaasti myös viinitarhoja.
Varsinaisesta keskustaan itään on huviveneilyyn, matkustajaliikenteeseen ja tavaraliikenteeseen keskittynyt satama-alue.
Canal du Midi, joka on yhteydessä Thaujärveen Marseillen kautta ja siten Toulousen ja Bordeaux'n kaupunkeihin, antaa oman ulottuvuutensa alueelle, kuten myös Rhônejoen kanava, jonka ulottuu myös Thaujärvelle saakka.
Historia

Kaupungin historiaan liittyviä päivämääriä ovat:
Kaupungin nimi esiintyy varhaisina aikoina:
Klaudios Ptolemaios (Maantiede II.10.2.) : Σήτιον όρος
Avienus (Ora maritima): Setius...mons
Anianen asiakirja: fiscum..qui nuncupatur Sita
29. heinäkuuta 1666: Saint Louisin aallonmurtajan peruskiven virallinen laskeminen.
1684 : Vauban vieraili satamassa.
1703: Saint Louisin kirkon vihkiäiset.
24–29. heinäkuuta 1710: Brittien armeijan hyökkäys ja kaupungin valloitus, mutta Noaillesin herttuan johdolla kaupunki valloitettiin pian takaisin.
1710–1711: Saint Pierren linnoituksen ja Pyöreän tornin rakentaminen.
1724: Kaupungintalon ostaminen.
1744: Richelieu-linnoituksen ja Castellas-tornin rakentaminen.
marraskuu 1807 – syyskuu 1808: britit yrittivät tuhota ja polttaa kaupungin.
21. toukokuuta 1821: Uuden aallonmurtajan peruskivi ja työt päättyivät 1869.
9. kesäkuuta 1839: Rautatieyhteyden avaaminen Montpellier-Cette.
6. toukokuuta 1872: Kauppakamarin perustaminen.
1882–1888: Suuret sataman kunnostustyöt.
1895: Paul Valéry -lyseon perustaminen.
1901: Sähköisen raitiovaunuliikenteen käyttöönotto.
20. tammikuuta 1928: Cette kaupunki ottaa nimekseen Sète.
1934: Sèten jalkapalloseura voitti Ranskan mestaruuden ja Ranskan cupin, ensimmäinen seura joka sai molemmat voitot.
12. marraskuuta 1942: Saksan armeija valloitti kaupungin.
25. kesäkuuta 1944: Sèteen kohdistui voimakkaita ilmapommituksia, ja merkittävä osa kaupungin teollisuudesta tuhoutui.
20. elokuuta 1944: Kaupunki vapautui saksalaisten miehityksestä.
1970: Paul Valéry -museo avataan yleisolle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sète Wikimedia Commonsissa
Sèten kaupungin viralliset sivut
Sèten kaupungin matkailusivut
Sète Quid-oppaan sivuilla
Sète Ranskan tilastokeskuksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Edvard Grönroos

Edvard Grönroos (14. helmikuuta 1842 Pori – 13. helmikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Grönroosin vanhemmat olivat Matts Matts Grönroos (Barnår) ja Sofia Ulrica Walin ja puoliso vuodesta 1884 Hilda Alexandra Hidén. Grönroos kävi maanviljelyskoulun ja oli vuodesta 1871 Viipurin läänin kynnönneuvoja, kunnes ryhtyi maanviljelijäksi. Pisimpään hän toimi Filppulan tilalla Heinjoella.   Grönroos oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888, joilla hän kuului lakivaliokuntaan ja yksityiseen valitusvaliokuntaan. Valtiopäivillä Grundström osallistui anomukseen Mustialan maanviljelysopiston ja Haminan kadettikoulun opetuskielen muuttamiseen suomeksi. Lappeen kuntakokouksen esimies Grönroos oli 1884–1886. Hän osallistui myös Heinjoen kunnalliselämään ja teki lahjoituksia sekä Heinjoen seurakunnalle että kunnalle. Grönroos sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1905.
The Originals II

| The Originals II KISS |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1976 – 1977
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 1978
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Bob Ezrin, Eddie Kramer, KISS
 Tyylilaji: hard rock glam rock rock and roll
 Kesto: 100.04
 Levy-yhtiö: Casablanca Records
Muut kannet
   Albumin takakansi.
KISSin muut julkaisut
| Alive II 1977 | The Originals II 1978 | Double Platinum 1978 |
The Originals II on hard rock -yhtye Kissin kokoelma-albumi. The Originals II sisältää yhtyeen kolme albumia: Destroyer (1976), Rock and Roll Over (1976) ja Love Gun (1977). Kokoelma on julkaistu Japanissa 25. maaliskuuta 1978. Levyllä soittivat Gene Simmons, Paul Stanley, Ace Frehley ja Peter Criss.
Kappaleet > Levy 1: Destroyer

A-puoli
Detroit Rock City – 5.20 (säv. Stanley, Bob Ezrin)
King of the Night Time World – 3.13 (säv. Stanley/Ezrin/Michael Anthony/Kim Fowley)
God of Thunder – 4.13 (säv. Stanley)
Great Expectations – 4.21 (säv. Gene Simmons, Ezrin)
B-puoli
Flaming Youth – 2.55 (säv. Simmons/Stanley/Ace Frehley/Ezrin)
Sweet Pain – 3.20 (säv. Simmons)
Shout It Out Loud – 2.49 (säv. Simmons/Stanley/Ezrin)
Beth – 2.45 (säv. Peter Criss/Penridge/Ezrin)
Do You Love Me – 3.33 (säv. Fowley/Ezrin/Stanley)
(nimetön kappale), toisinaan kutsutaan nimellä ”Rock ’n Roll Party” – 1.25 (säv. Ezrin)
Kappaleet > Levy 2: Rock and Roll Over

A-puoli
I Want You – 3.02 (säv. Paul Stanley)
Take Me – 2.53 (säv. Stanley, Sean Delaney)
Calling Dr. Love – 3.41 (säv. Gene Simmons)
Ladies Room – 3.25 (säv. Simmons)
Baby Driver – 3.39 (säv. Peter Criss, Stan Penridge)
B-puoli
Love ’Em and Leave ’Em – 3.41 (säv. Simmons)
Mr. Speed – 3.19 (säv. Stanley, Delaney)
See You in Your Dreams – 2.31 (säv. Simmons)
Hard Luck Woman – 3.32 (säv. Stanley)
Makin’ Love – 3.12 (säv. Stanley, Delaney)
Kappaleet > Levy 3: Love Gun

A-puoli
I Stole Your Love – 3.04 (säv. Paul Stanley)
Christine Sixteen – 3.12 (säv. Gene Simmons)
Got Love for Sale – 3.28 (säv. Simmons)
Shock Me – 3.47 (säv. Ace Frehley)
Tomorrow and Tonight – 3.38 (säv. Stanley)
B-puoli
Love Gun – 3.16 (säv. Stanley)
Hooligan – 2.58 (säv. Peter Criss, Stan Penridge)
Almost Human – 2.48 (säv. Simmons)
Plaster Caster – 3.25 (säv. Simmons)
Then She Kissed Me – 3.01 (säv. Jeff Barry, Ellie Greenwich, Phil Spector)
Kokoonpano > KISS

Paul Stanley – rytmikitara, laulu, taustalaulu
Gene Simmons – basso, laulu, taustalaulu
Ace Frehley – soolokitara, laulu kappaleessa "Shock Me"
Peter Criss – rummut, lyömäsoittimet, laulu, taustalaulu