stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nokkalan Majakka

| Nokkalan Majakka |
| --- | --- |

Osoite:  Nokkalanniemi 2
Sijainti:  Matinkylä, Espoo
Rakennustyyppi:  kahvila
Valmistumisvuosi:  2016
Rakennuttaja:  Nokkalan Majakka Oy
Urakoitsija:  H. Kanto Oy
Runkorakenne:  painumaton hirsi
Julkisivumateriaali:  mäntypaneeli
Kerrosluku:  1 + kattoterassi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokkalan Majakka sijaitsee laiturialueella
Nokkalan Majakka on kahvila-ravintola Matinkylän Nuottaniemessä Etelä-Espoossa. Se sijaitsee Rantaraitin varrella Nokkalanniemen venesataman yhteydessä Suomenlahden rannalla. Matinlahden uimaranta levittäytyy välittömästi Nokkalan Majakan pohjoispuolella, uimarannan koillispäässä on Café Merenneito.
Nokkalan Majakan vaiheet liittyvät Nokkalan venesataman laajentamiseen. Alueelle tehtiin tilavaraus uudelle kahvilarakennukselle. Sijainti asetti tiukat rajat rakennuksen toteuttamiselle, joten ratkaisuna oli yksikerroksinen rakennus, jossa on merelliseen ympäristöön mukautettu kattoterassi. Terassille vievä kierreportaikko suojattiin lamellipuulla, jolloin syntyi majakkaa muistuttava arkkitehtoninen elementti.
Nokkalan Majakan kehys on painumatonta hirttä, joka mahdollisti ensimmäisen kerroksen panorama-ikkunat nykyaikaisin, kevyin liitoksin. Julkisivu on kalteva ja mäntypaneloitu.
Nokkalan Majakan rakentaminen kesti noin kahdeksan kuukautta.
Espoon saaristoliikenteen lautat pysähtyvät Nokkalan Majakan tuntumassa. Aivan Majakan vieressä on yksi Helsingin "citypyörien" terminaaleista.
Ants Laikmaa

Ants Laikmaan omakuva (1920)
Ants Laikmaa (5. toukokuuta 1866, Araste – 19. lokakuuta 1942 Kadarpiku) oli virolainen taidemaalari ja virolaisen impressionismin keskeinen vaikuttaja. Vuoteen saakka 1935 hänen virallinen nimensä oli Hans Laipman. Hänet tunnetaan myös useista taiteilijamuotokuvistaan.
Värikästä elämää viettänyttä Laikmaata pidetään nykyään Viron taide-elämän merkittävänä organisoijana ja uudistajana.
Elämäkerta

Laikmaa syntyi köyhään maanviljelijäperheeseen, jossa oli ennestään kaksitoista lasta. Hän menetti äitinsä jo varhaislapsuudessaan. Hänen lahjakkuutensa huomattiin jo varhain.
Tuleva taiteilija kävi koulua Velisessä, Haapsalussa ja Lihulassa. Hän pääsi opiskelemaan maalaustaidetta Düsseldorfin taideakatemiaan, missä opiskeli vuosina 1891–1893 ja jälleen vuosina 1896–1897.  Hän palasi kotimaahansa ja asettui Tallinnaan vuonna 1899, missä työskenteli taiteilijana vuoteen 1907. Laikmaan suoritti jatko-opintoja Belgiassa, Itävallassa, Suomessa, Ranskassa ja Alankomaissa.
Vuonna 1901 Laikmaa oli organisoimassa ensimmäistä virolaisen taiteen näyttelyä, joka pidettiin Tallinnassa. Seuraava näyttely oli vuonna 1907 Tartossa. Laikmaa oli myös perustamassa Eesti Kunstiseltsia, Virolaisen taiteen seuraa.
Laikmaa oli vuonna 1904 38-vuotias, kun hän tapasi elämänsä suuren rakkauden, tuolloin 21-vuotiaan runoilijan, Marie Hackerin. Marie Hacker, myöhemmin Marie Under oli aikakautensa tunnetuin virolainen runoilija. Tapaamishetkellä Under oli naimisissa tilintarkastaja Carl Hackerin kanssa. Laikmaa maalasi Underista kaksi muotokuvaa, joita pidetään hänen kuuluisimpina teoksinaan.
Vuodet 1907–1909 Laikmaa oleskeli enimmäkseen Suomessa. Vuosien 1910–1913 välisenä aikana hän matkusteli paljon Euroopan taidekaupungeissa ja vuosina 1910–1912 hän oleskeli paljon Caprin saarella Italiassa. Hän vieraili myös Tunisiassa.
Vuosina 1913–1931 Laikmaa työskenteli sekä vapaana taiteilijana että opettajana Tallinnassa. Muuan hänen oppilaistaan oli nuori Alfred Rosenberg. Laikmaan tytär Aino Marie (myöh. Anu Kilpiö) syntyi vuonna 1927. Tytön äiti oli Laikmaan malli Miku. Avioliittoa Laikmaa ei solminut, vaan eli koko elämänsä poikamiehenä.
Vanhuudenpäivikseen Laikmaa asettui maatilalleen Kadarpikuun. Maatilaa ympäröi hänen suunnittelemansa 7 hehtaarin laajuinen puisto. Maatilallaan hän työskenteli kuolemaansa asti. Laikmaa kuoli maatilallaan ja myös haudattiin sinne. Maatila on toiminut vuodesta 1960 Ants Laikmaan museona.
Runoilija Marie Underin muotokuva (1904)
Maisema Caprilta (1910)
Öinen aihe Caprilta (1910)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=1339 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Laikmaan koti Kadarpikussa, nykyään taiteilijan kotimuseo
Käännös suomeksi
Oktogonin metroasema

Oktogon on Budapestin metron linjan 1 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Se sijaitsee kahden suuren puistokadun, Nagykörútin ja Andrássy útin risteyskohdassa, joka tunnetaan nimellä Oktogon. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1896.
Aseman rakennustyömaa vuonna 1896
Aseman nimikyltti
Arenaria

Arenaria on tieteellinen suvun nimi, joka voi tarkoittaa lintu- tai kasvisukua.
Karikukot (Arenaria), kurppien suku
Suomuarhot eli arhot (Arenaria), kohokkikasvisuku (Caryophyllaceae)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arenaria”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oktroi

Oktroi eli valtalupa (ransk. octroi, myöntäminen < lat. auctoritas, lupa) tarkoittaa hallituksen tai viranomaisen myöntämää lupaa tietyn toiminnan (varsinkin kaupallisen) harjoittamiseen. Luvan voi saada yksityinen ihminen, yhteisö tai yhdyskunta. Suomessa nimitystä käytettiin Venäjän vallan aikana määräyksestä, jonka nojalla senaatin jäsenet saivat toimia tehtävissään. Tällainen valtuutus eli virkamääräys annettiin kolmeksi vuodeksi kerrallaan.
Ranskassa oktroi oli historiallinen kunnallinen kaupunkitulli, jota kannettiin kunnan asukkaiden kulutettaviksi tuoduista tavaroista.
Oktroitu valtiosääntö tarkoittaa sellaista säännöstöä, jonka nojalla valtionpäämies luovuttaa osan hänelle kuuluvasta vallasta kansalle tai eduskunnalle. Valtionpäämies saattaa siis valtiosäännön voimaan yksipuolisesti ilman, että kansanedustuslaitos voisi siihen vaikuttaa. Tällaisia valtiosääntöjä oli käytössä 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla siirryttäessä itsevaltiudesta (absolutismista) perustuslailliseen valtioon.
Ametistihapero

| Ametistihapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  amethystina
Kaksiosainen nimi
 Russula amethystina  Quél. 
Katso myös
   Ametistihapero Wikispeciesissä   Ametistihapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ametistihapero (Russula amethystina) on punainen haperolaji. Se on Suomessa harvinainen. Se on lähes identtinen jodihaperon kanssa, josta sen voi erottaa varmuudella ainoastaan mikroskoopin avulla.
Tuntomerkit

Ametistihaperon heltat ovat irtotyviset ja itiöpöly valkoista. Lakki on tasainen sekä punainen. Sieni on mykorritsasieni.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ametistihapero (Russula amethystina)
iNaturalist: Ametistihapero (Russula amethystina)
UniProt: Taxonomy - Russula amethystina (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Russula amethystina (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Russula amethystina (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:russula amethystina
Käännös suomeksi
Anice Badri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Lyon, Ranska
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 177 cm
Seura
Seura:  Espérance
Pelinumero: 8
Junioriseurat
2003–2006 2008–2009 2009–2010:  Lyon  AS Saint-Priest  MDA Chasselay
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2010 2010–2014 2013 2014–2016 2016– |  MDA Chasselay  Lille B →  Mouscron  Royal Excel Mouscron  Espérance | 5 (1) 40 (9) 8 (1) 77 (16) 43 (9) |
Maajoukkue
| 2016– |  Tunisia | 12 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. kesäkuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. kesäkuuta 2018.
Anice Badri (arab. أنيس بدري‎, s. 18. syyskuuta 1990 Lyon, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelaava Badri edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Seurajoukkueura

Badri aloitti uransa Ranskassa CFA sarjatasolla MDA Chasselayn riveissä kaudella 2009–2010.
Seurajoukkueura > Lille B

Badri siirtyi Lillen kakkosjoukkueeseen kesken kauden 2010–2011, joka pelasi Chasselayn tavoin Ranskan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän teki Lillen paidassa kolme maalia 21 ottelussa, kun joukkue sijoittui vasta sijalle 16. Seuraavalla kaudella Badri pelasi vähemmän otteluita 17 kappaletta, mutta onnistui maalinteossa kuudesta. Lillen joukkue onnistui parantamaan sarjasijoitustaan edelliskaudesta yhdeksänneksi. Kaudella 2012–2013 Badri pelasi kaksi ottelua, kunnes siirtyi kesken kauden Belgiaan.
Seurajoukkueura > Royal Excel Mouscron

Tammikuussa 2013 Badri siirtyi aluksi lainasopimuksella Belgian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Royal Excel Mouscronin riveihin. Avauskaudellaan Badri teki kaksi maalia 13 ottelussa. Hän teki yhden maalin sarjaottelussa ja yhden Belgian cupissa. Kaudella 2013–2014 Badri teki uransa kauden maaliennätyksen tehtyään kahdeksan maalia, joista viisi syntyi sarjaottelussa. Myös Belgian cupissa hän onnistui tekemään kolme maalia viidessä ottelussa. Joukkue sijoittui neljänneksi ja onnistui seuraavaksi kaudeksi nousemaan karsinnan kautta Belgian pääsarjaan. Kaudella 2014–2015 Badri onnistui tekemään kuusi maalia Belgian pääsarjassa 27 ottelussa ja sitä vastoin Belgian cupissa hän osui kerran kolmessa ottelussa. Hän jatkoi samaa maalimäärää myös kaudella 2015–2016, jolloin Badri teki viisi maalia 23 sarjaottelussa, kun cupissa hän ei tehnyt maaliakaan kolmessa ottelussa. Badri ehti aloittaa kauden 2016–2017 pelaten yhden ottelun, kunnes heinäkuussa 2016 hän siirtyi Tunisiaan.
Seurajoukkueura > Espérance

Heinäkuussa 2016 Badri siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Espéranceen. Avauskaudellaan Badri teki viisi maalia Tunisian pääsarjassa 21 ottelussa ja voitti saman tien ensimmäisen Tunisian mestaruuden. Menestys jatkui myös kaudella 2017–2018 voitettuaan heti perään uransa toisen Tunisian mestaruuden. Maalinteossa hän onnistui neljästi 22 pääsarjaottelussa.
Maajoukkueura

Badri pelasi ensimmäisen maaottelunsa 25. maaliskuuta 2016 Afrikan kisojen karsintaottelussa Togoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan 5. syyskuuta 2017. Ottelu päättyi 2–2.
Kesäkuussa 2018 Badri valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kisoissa kaksi ottelua Englantia ja Panamaa vastaan.
Nokkasara

| Nokkasara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  lepidocarpa
Kaksiosainen nimi
 Carex lepidocarpa  Tausch 
Synonyymit
 Carex viridula var. lepidocarpa 
Katso myös
   Nokkasara Wikispeciesissä   Nokkasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokkasara (Carex lepidocarpa) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (Carex) sukuun kuuluva kasvilaji. Nokkasara jaetaan eri alalajeihin, joita ovat etelännokkasara (Carex lepidocarpa ssp. lepidocarpa) sekä kuusamonnokkasara (Carex lepidocarpa ssp. jemtlandica). Nokkasara alalajeineen kuuluu keltasararyhmään.
Nokkasaran lehdet ovat yleensä lyhyitä ja kapeita. Nokkasaran kukintona on tähkistö, joka koostuu yhdestä hedetähkästä sekä 1–3 emitähkästä. Emitähkät ovat selvästi toisistaan erillisiä. Emikukat ovat kolmiluottisia. Nokkasara muistuttaa hyvin paljolti keltasaraa (Carex flava), mutta sen kukinnon alimman emitähkän tukilehti on lyhyempi. Myös kukinnon emitähkät ovat keltasaralla tavallisesti tiiviimmin yhdessä.
Nokkasara kasvaa runsaskalkkisilla soilla. Nokkasara on yleisesti ottaen harvinainen, mutta sopivilla kasvupaikoilla se voi olla paikallisesti yleinen.
Suomessa nokkasaraa kasvaa kahdella toisistaan erillisellä alueella: Ahvenanmaalla sekä Kainuussa ja Koillismaalla. Ahvenanmaalla tavataan etelännokkasaraa ja Kainuussa sekä Koillismaalla lähinnä kuusamonnokkasaraa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Nokkasara (Carex lepidocarpa)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex lepidocarpa (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex lepidocarpa (englanniksi)
Anna Torv

| Anna Torv |
| --- | --- |
 Anna Torv San Diegon Comic-Conissa vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Melbourne, Victoria, Australia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Mark Valley  (vih. 2008; ero 2010)
Sukulaiset:  Anna Murdoch Mann (täti)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Fringe – rajamailla
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Anna Torv (s. 7. kesäkuuta 1979 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten agentti Olivia Dunhamin roolista yhdysvaltalaisen Fox-televisiokanavan draamasarjassa Fringe – rajamailla. Hän on näytellyt myös Narikon roolin PlayStation 3 -pelissä Heavenly Sword.
Varhainen elämä

Anna Torv syntyi Melbournessa Susan ja Hans Torville. Hän varttui Gold Coastilla Queenslandissa Australiassa. Hänellä on Dylan-niminen veli. Hänen tätinsä isän puolelta, Anna Murdoch Mann oli 31 vuotta naimisissa miljardööri ja lehtimoguli Rupert Murdochin kanssa. Annan isoisä on virolainen merimies joka muutti Skotlantiin toisen maailmansodan edellä.
Torv kävi Benowa State High -koulua Gold Coastilla. Hän valmistui Australian National Institute of Dramatic Artista vuonna 2001.
Ura

Torv näytteli BBC:n draamasarjassa Mistresses. Hän esiintyi myös päähenkilö Narikon äänenä videopelissä Heavenly Sword, missä hänen kasvojaan käytettiin myös hahmon mallina. Vuodesta 2008 alkaen Torv näytteli pääroolia FBI-agentti Olivia Dunhamina J. J. Abramsin luomassa scifisarjassa Fringe – rajamailla.
Yksityiselämä

Torv meni joulukuussa 2008 naimisiin Fringessä näytelleen Mark Valleyn kanssa. He erosivat vuoden 2010 alussa.
Ääninäyttely videopeleissä

Heavenly Sword, Nariko (2007)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anna Torv Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anna Torv
Käännös suomeksi
Antti Bruun

| Antti Bruun |
| --- | --- |
 Antti Bruun jäällä vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1979 (ikä 44) Savonlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Pyry
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–
Aik. seurat:  Ilves (SML)   KOO-VEE (Suomi-sarja)   Hermes (Mestis)   SaiPa (SML)   Lukko (SML)   Mora IK (SEL)   Malmö (Allsvenskan),   HKm Zvolen (Extraliga)   HC Bolzano (Serie A)   HPK (SML)   LeKi (Mestis)
Antti Bruun (s. 9. marraskuuta 1979 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustajaja, joka edustaa Suomi-sarjassa pelaavaa Nokian Pyryä. Bruun on pelannut monissa eri joukkueissa Ruotsin ja Suomen pääsarjoissa.
Ura

Bruun on SaPKon kasvatti, joka siirtyi kaudeksi 1999–2000 Ilveksen liigajoukkueeseen. Seuraavalla kaudella Bruun teki yhdeksän maalia ja kaudella 2001–2002 hän sai jatkosopimuksen Ilvekseen. Bruun oli Ilveksen tehokkain puolustaja.
Bruun kaupattiin kesken kauden 2002–2003 Ilveksestä SaiPaan. Bruun teki myös jatkosopimuksen lappeenrantalaisjoukkueeseen, mutta vaihtoi jälleen joukkuetta seuraavalla kaudella, kun hän siirtyi SaiPasta Lukkoon, jonka kanssa teki samalla kaksivuotisen sopimuksen. Lukossa Bruun pelasi sopimuksensa loppuun ja siirtyi kauden 2005–2006 jälkeen Elitserieniin Moraan.
Morassa Bruun pelasi reilun kauden. Kauden 2007–2008 alussa Bruun pelasi vain viisi ottelua, ja lopulta hän siirtyi Allsvenskanin Malmöhön hakemaan lisää peliaikaa. Kauden 2008–2009 puolivälissä Bruun siirtyi Malmöstä pois ja pelasi loppukauden Slovakian Extraliigassa HKm Zvolenissa. Keväällä 2009 Bruun teki vuoden sopimuksen Ilveksen kanssa.
Toisella kaudellaan Ilveksessä Bruun teki 19 pistettä 43 ottelussa. Kahden Ilves-kauden jälkeen hän siirtyi Italian pääsarjan HC Bolzanoon. Bruun jätti Bolzanon 22 pelatun ottelun jälkeen tammikuussa 2012 henkilökohtaisten syiden takia. Bruun teki pian tämän jälkeen SaiPan kanssa loppukauden kattavan sopimuksen, jossa oli myös optio seuraavasta kaudesta. SaiPa käytti option ja Bruun vietti Lappeenrannassa myös kauden 2012–2013. Huhtikuussa 2013 HPK ilmoitti solmineensa kahden vuoden sopimuksen Bruunin kanssa.
Nicola Muscat

Nicola Muscat (s. 25. kesäkuuta 1994) on maltalainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi naisten 50 metrin vapaauinnissa 44. sijalle ajalla 27,22. Muscat oli aiemmin tehnyt kansallisen ennätyksen ajalla 26,87. Häntä valmensi Andy Colbourn.
Armas Ruusuvuori

Armas Aleksanteri Ruusuvuori (31. toukokuuta 1895 Janakkala – 19. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti joka toimi jatkosodan aikana Sotilaspoikien komentajana.
Ruusuvuori pääsi ylioppilaaksi Riihimäen yhteiskoulusta ja hän oli sitten jonkin aikaa lennätinlaitoksen palveluksessa. Vuonna 1918 hän meni armeijan palvelukseen ja oli nuorempana upseerina Pohjois-Savon rykmentissä. Ruusuvuori suoritti aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa 1920 ja suojeluskuntakomentajakurssin 1931. Ruusuvuori siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1926 ja hän oli aluepäällikkönä Sortavalan suojeluskuntaoiirin Parikkalan alueella, Suojärvellä ja Sortavalan kaupungissa. Hän oli sitten sotilasohjaajana Joensuun suojeluskuntapiirissä vuodesta 1935 alkaen.
Talvisodan aikana Ruusuvuori oli rintamatehtävissä. Vuonna 1940 hän sai siirron suojeluskuntien yliesikuntaan ja hänet määrättiin Sotilaspojat-järjestön komentajaksi.
Armas Ruusuvuori oli naimisissa Aune Tellervo Hämäläisen kanssa. Heidän poikansa oli arkkitehti Aarno Ruusuvuori.
Armas Saari

Kaarlo Armas Saari (1. helmikuuta 1904 Kurikka – 13. heinäkuuta 1963) oli suomalainen juristi, virkamies, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Saaren vanhemmat olivat kansanedustaja, kansakoulunopettaja Kaarlo Saari ja Naima Mathilda Ottilia Heidenberg ja puoliso vuodesta 1934 Emma Josefiina Martikainen. Pääjohtaja Yrjö Saari ja vuorineuvos Eero Saari olivat hänen veljiään. Armas Saari tuli ylioppilaaksi Kristiinan suomalaisesta yhteiskoulusta 1923 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1930, Vaasan hovioikeuden auskultantti hän oli 1930–1934 ja sai varatuomarin arvon 1934. Saari oli Kuortaneen nimismies 1930, Alavuden piirin nimismies 1930–1943, Vaasan läänin poliisitarkastaja 1943–1945, Kurikan Pyörä Oy:n, vuodesta 1941 Velsa Oy, perustajia 1936, apulaisjohtaja 1945–1949 ja toimitusjohtaja vuodesta 1949. Hän oli myös Kurikan Puutavara Oy:n apulaisjohtaja 1945–1949 ja toimitusjohtaja vuodesta 1949 sekä Kuortaneen kihlakunnan vt. kruununvuoti ja Vaasan lääninhallituksen ylimääräinen esittelijä 1939–1940. Kurikan kunnanhallituksen jäsen Saari oli vuodesta 1948 ja kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1951. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Jatkosotaan osallistunut Saari oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti (1958). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1958.
Armas Rosenqvist

Nils Armas Rosenqvist (26. heinäkuuta 1911 Turku – 25. marraskuuta 1987) oli suomalainen päätoimittaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Rosenqvistin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Gustav Alarik Rosenqvist ja Arma Aina Siviä Kuusela ja puolisot Marianne Maury ja Anja-Tuulikki Kanerva. Rosenqvist tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1930. Hän oli Oy Arwidson & Co Ab:n harjoittelija 1930–1932, prokuristi vuodesta 1936, toimitusjohtaja vuodesta 1956 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1967. Rosenqvist oli myös Moottoriurheilu-lehden avustaja vuodesta 1948 ja päätoimittaja 1953–1955. Hänellä oli alansa luottamustehtäviä ja hän toimi myös muun muassa Suomen Moottoriliiton hallituksessa 1951–1956 ja oli liiton puheenjohtaja 1953–1955. Sotilasarvoltaan Rosenqvist oli reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1973. Rosenqvistille myönnettiin myös Suomen Urheilun hopeinen ansiomitali ja Suomen Moottoriliiton ansiomerkkejä ja kunniajäsenyys.
Ari Aster

| Ari Aster |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1986 (ikä 38) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  2011–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Hereditary – pahan perintö Midsommar – loputon yö
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ari Aster (s. 15. heinäkuuta 1986 New York, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Asterin elokuville on tunnusomaista kauhun ja mustan huumorin yhdistely, väkivalta, pitkät otokset sekä pakanalliset aiheet. Hän käsittelee elokuvissaan usein syyllisyyttä, häpeää ja pelkoa.
Elämä ja ura

Aster syntyi vuonna 1986 juutalaiseen perheeseen New Yorkissa. Hänen isänsä on muusikko ja äitinsä on runoilija. Hänellä on yksi pikkuveli. Perhe muutti Chesteriin Englantiin, missä Asterin isä avasi jazzyökerhon. Perhe palasi Amerikkaan, kun Aster oli 10-vuotias, ja asettui New Mexicoon.
Aster opiskeli elokuvantekoa Santa Fen collegessa ja valmistui vuonna 2008. Hän päätti ryhtyä elokuvaohjaajaksi ja meni opiskelemaan Yhdysvaltain elokuvainstituuttiin, jonka ohjaajalinjalta hän valmistui vuonna 2010.
Asterin ensimmäinen elokuva opiskelijatöidensä jälkeen oli vuoden 2011 psykologinen kauhuelokuva The Strange Thing About the Johnsons. Se esitettiin Slamdancen elokuvajuhlilla ja nousi internetilmiöksi.
Asterin ensimmäinen pitkä elokuva oli yliluonnollinen psykologinen kauhuelokuva Hereditary – pahan perintö (2018), jonka hän myös käsikirjoitti. Elokuva menestyi hyvin ja toi Asterille vuoden elokuvan ja ohjauksen palkintoehdokkuuksia.
Asterin toinen elokuva Midsommar – loputon yö (2019) oli niin ikään kauhuelokuva. Se menestyi erinomaisesti ja toi Asterille lisää palkintoehdokkuuksia.
Aster teki vuonna 2021 sopimuksen televisiotuotantoyhtiö A24:n kanssa. Asterin kolmas elokuva Beau Is Afraid (2023) on surrealistinen tragikomedia- ja kauhuelokuva.
Asterin yksityiselämästä ei tiedetä paljoakaan, sillä hän on pitänyt sen salassa.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Ohjaajana | Elokuvat> Käsikirjoittajana | Elokuvat> Tuottajana | Elokuvat>  | Elokuvat>  | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Hereditary – pahan perintö |  |  |  |  |  |  |
| 2019 | Midsommar – loputon yö |  |  |  |  |  |  |
| 2023 | Beau Is Afraid |  |  |  |  |  |  |
| 2023 | Dream Scenario |  |  |  |  |  |  |
| TBA | Eddington |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Ari Aster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nokkala

Nokkala tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Suomalainen sukunimi

Armo Nokkala (1908–1962), pappi, päätoimittaja ja kirjallinen johtaja, kirkkoneuvos
Iiro Nokkala (s. 1997), pesäpalloilija
Jorma Nokkala (s. 1942), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Muita merkityksiä

Nokkalan Majakka, kahvila-ravintola Espoon Matinkylässä
Nokkala, kylä Luumäellä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nokkala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
OTP

OTP voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
One-time pad, salaustekniikka
Oulun Työväen Palloilijat, urheiluseura
OTP Travel (virallisesti Oulun Taksipalvelut), oululainen linja-autoyritys
One True Pairing, fanikulttuurissa käytetty termi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”OTP”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.