stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandrian kirjasto
Perintö

Nykyisin Aleksandrian kirjaston maineen voidaan nähdä nousseen lähes myyttisiin mittoihin, ja sen häviämistä on pidetty suurena onnettomuutena ja valtavava menetyksenä kirjalliselle kulttuurille. Samalla kirjasto, josta tiedetään suhteellisen vähän, on näyttäytynyt suurena arvoituksena.
Kirjaston raunioita kaupungin koillisosassa ei ole paikallistettu. Vuonna 2004 puolalais-egyptiläinen työryhmä väitti löytäneensä osan kirjastosta suorittaessaan kaivauksia Ptolemaiosten palatsialueella Brykheionin alueella. Arkeologit esittivät löytäneensä kolmetoista ”luentosalia”. Egyptin muinaismuistoylihallinnon johtaja Zahi Hawass sanoi, että tähän asti löydetyissä huoneissa on ollut tilat viidelletuhannelle opiskelijalle.
Vuonna 2002 Aleksandriaan rakennettiin uusi kirjasto- ja museorakennus, Bibliotheca Alexandrina, joka kunnioittaa vanhan kirjaston muistoa.
Kirjallisuutta

el-Abbadi, Mostafa & Fathallah, Omnia Mounir: What Happened to the Ancient Library of Alexandria?.  (Library of the written word / The manuscript world)  Brill, 2008.  ISBN 9789004165458
Trumble, Kelly: The Library of Alexandria.  (Kuvitus Robina MacIntyre Marshall)  Houghton Mifflin Harcourt, 2003.  ISBN 9780547532899
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandrian kirjasto Wikimedia Commonsissa
Bibliotheca Alexandrina - Nykyisen kirjasto verkkosivut. (arabiaksi) (englanniksi)
Demetrios Faleronlaisen patsas nykyisessä Bibliotheca Alexandrinassa.
Aleksandrian kirjaston mainitseva, Tiberius Claudius Babillukseen liittyvä piirtokirjoitus ensimmäiseltä vuosisadalta (ennen 58 jaa.). Kirjoitus osoittaa, että kirjasto oli olemassa ainakin vielä tuolloin.
Nykyinen Bibliotheca Alexandrina.
Eksplementtikulmat

Eksplementtikulmat muodostavat yhdessä täyden kulman.
Eksplementtikulmilla tarkoitetaan tasogeometriassa kahta kulmaa, joiden summa on 360°. Jos explementtikulmien kärjet asetetaan vierekkäin niin, että kärjet yhtyvät ja että toisen kulman vasen kylki yhtyy toisen kulman oikeaan kylkeen ja toisen kyljet toisiinsa, muodostavat ne yhdessä täyden kulman.
Kulmien ominaisuuksia

Jos α ja β ovat toistensa eksplementtikulmat, ovat seuraavat yhtälöt voimassa:
\alpha +\beta =360^{\circ } (asteina)
\alpha +\beta =2\pi  (radiaaneina)
Trigonometristen funktioiden arvot ovat vastaavasti seuraavat:
\sin \alpha =-\sin \beta
\cos \alpha =\cos \beta
\tan \alpha =-\tan \beta
\cot \alpha =-\cot \beta
\sec \alpha =\sec \beta
\csc \alpha =-\csc \beta
Termin historiaa

Suomenkielinen termi eksplementtikulma mainitaan jo vuoden 1910 Tietosanakirjassa ja englanninkielinen termi explement William Galbraithin teoksessa Mathematical and astronomical tables vuodelta 1827.
Elefanttiviikuna

| Elefanttiviikuna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae
Suku::  Viikunat Ficus
Laji::  auriculata
Kaksiosainen nimi
 Ficus auriculata  Lour. 
Katso myös
   Elefanttiviikuna Wikispeciesissä   Elefanttiviikuna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Elefanttiviikuna (Ficus auriculata) on mulperikasvien (Moraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Elefanttiviikunan runko on tavallisesti 4–10 metriä korkea. Sen hedelmät ovat syömäkelpoisia. Elefanttiviikunaa tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa.
Ekstaasi (elokuva)

| Ekstaasi> The Rapture |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Tolkin
Käsikirjoittaja:  Michael Tolkin
Tuottaja:  Karen Koch
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Bojan Bazelli
Pääosat:   Mimi Rogers  David Duchovny 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  Fine Line Features Netflix
Ensi-ilta:  1991, Suomessa 1993
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ekstaasi (The Rapture) on Michael Tolkinin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1991. Unenomaisessa tarinassa puhelinkeskusta hoitava tyttö etsii tylsälle työlleen vastapainoa irrallisista seksisuhteista, kunnes saa voimakkaan uskonnollisen herätyksen.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mimi Rogers  | … |  Sharon   |
|  David Duchovny  | … |  Randy   |
|  Darwyn Carson  | … |  Maggie   |
|  Patrick Bauchau  | … |  Vic   |
|  Marvin Elkins  | … |  Bartender   |
|  Stéphanie Menuez  | … |  Diana   |
|  Sam Vlahos  | … |  Wayne   |
|  Rustam Branaman  | … |  Conrad   |
|  Scott Burkholder  | … |  evankelista   |
|  Vince Grant  | … |  evankelista   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Ekstaasi on suljettu uskonnollinen draama, josta ei tiedä onko se kriittinen allegoria fundamentalismista vai naiivi yritys todistaa uskoontulosta. Hänestä epävarma esikoisohjaus ei tee Ekstaasista onnistunutta uskonnollista elokuvaa, jollaisen tekeminen melkein vaatisi Robert Bressonia. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti Tolkinin esikoisohjausta erikoiseksi, provosoivaksi ja intohimoiseksi. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Ekstaasin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elafebolion

| --- | --- |
Attikalainen kalenteri
Kuukaudet
1.: Hekatombaion
2.: Metageitnion
3.: Boedromion
4.: Pyanopsion
5.: Maimakterion
6.: Poseideon
7.: Gamelion
8.: Anthesterion
9.: Elafebolion
10.: Munikhion
11.: Thargelion
12.: Skiroforion
Elafebolion (m.kreik. Ἐλαφηβολιών, Elafēboliōn) oli antiikin kreikkalainen kuukausi, joka tunnetaan ennen kaikkea Ateenassa käytetystä attikalaisesta kalenterista. Se oli saanut nimensä Elafebolia-juhlasta. Kuukaudessa oli 29 tai 30 päivää ja se sijaitsi suunnilleen nykyisen maalis-huhtikuun aikoihin. Kuukalenterin kuukautena sen paikassa oli kuitenkin vaihtelua jopa 60 päivän verran. Kuukauden 29. päivä jätettiin pois tarvittaessa, jotta seuraavan kuun alku osuisi uudenkuun kohdalle.
Päivät ja juhlat

Attikalaisessa kalenterissa jokaisen kuukauden kahdeksan ensimmäistä päivää oli omistettu jumalille muun muassa näiden syntymäpäivinä, joita vietettiin siis kerran kuussa, ei kerran vuodessa. Muut juhlat olivat vuosittaisia ja vaihtelivat siis kuukausittain. Kuukaudelle nimensä antanut Elafebolia-juhla oli omistettu Artemis Kauriinmetsästäjättärelle. Kuukaudelle sijoittui myös muun muassa kaupunki-Dionysia.
Kuukauden päivät ja juhlat olivat:
| Kuun vaihe | Päivä | Päivän nimi | Juhlia tai muita tapahtumia |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1. | Numenia eli uudenkuun päivä | Uudenkuun pyhäpäivä |
|  | 2. | 2. päivä kasvavaa kuuta | Agathos Daimonin (”Hyvän hengen”) päivä |
|  | 3. | 3. päivä kasvavaa kuuta | Athenen syntymäpäivä |
|  | 4. | 4. päivä kasvavaa kuuta | Afroditeen, Eroksen, Hermeen ja Herakleen päivä |
|  | 5. | 5. päivä kasvavaa kuuta |  |
|  | 6. | 6. päivä kasvavaa kuuta | Artemiin syntymäpäivä, Elafebolia-juhla |
|  | 7. | 7. päivä kasvavaa kuuta | Apollonin syntymäpäivä |
|  | 8. | 8. päivä kasvavaa kuuta | Poseidonin ja Theseuksen päivä, Asklepieia-juhla, kaupunki-Dionysian valmistuspäivä |
|  | 9. | 9. päivä kasvavaa kuuta | Kaupunki-Dionysian valmistuspäivä |
|  | 10. | 10. päivä kasvavaa kuuta | Kaupunki-Dionysian 1. päivä |
|  | 11. | 11. päivä | Kaupunki-Dionysian 2. päivä |
|  | 12. | 12. päivä | Kaupunki-Dionysian 3. päivä |
|  | 13. | 13. päivä | Kaupunki-Dionysian 4. päivä |
|  | 14. | 14. päivä | Kaupunki-Dionysian 5. päivä |
|  | 15. | 15. päivä |  |
|  | 16. | 16. päivä |  |
|  | 17. | 17. päivä |  |
|  | 18. | 18. päivä |  |
|  | 19. | 19. päivä |  |
|  | 20. | 20. päivä |  |
|  | 21. | 10. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 22. | 9. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 23. | 8. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 24. | 7. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 25. | 6. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 26. | 5. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 27. | 4. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 28. | 3. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 29. | 2. päivä vähenevää kuuta |  |
|  | 30. | ”Vanha ja uusi päivä” (henē kai nea) | Hekaten deipnon (Hekatēs deipnon) |
Selitykset:
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Päivää aiemmin, jos kuukausi oli 29 päivän pituinen.
↑  Jos kuukausi oli 29 päivän pituinen, pois jätettiin kuun 29. päivä, ei 30. päivä.
↑  Aina kuun viimeisenä päivänä myös silloin, kun kuukaudessa oli 29 päivää.
Algebrallinen rakenne

Algebrassa algebrallisella rakenteella tarkoitetaan joukkoa tai joukkoja, jossa on määritelty yksi tai useampi "laskutoimitus"; tässä laskutoimitus on mikä tahansa sääntö, joka tuottaa annetuista joukon alkioista tuloksen. Joukko voi olla esimerkiksi merkkijonot ja laskutoimitus niiden yhdistäminen.
Algebrallinen rakenne voidaan nähdä uutena abstraktion tasona. Esimerkiksi yhteen- ja kertolasku ovat vaihdannaisia ja nollan lisääminen ja ykkösellä kertominen ovat selvästi samankaltaisia asioita. Nämä ominaisuudet voidaan kuvata abstraktina laskutoimituksena  \circ , jolla pätee  x\circ y=y\circ x ja on olemassa sellainen  e että  e\circ x=x\circ e=x.
Johdatteleva esimerkki

Käytämme esimerkkinä permutaatioita. Kolmen alkion jono voidaan (uudelleen)järjestää
eli permutoida kuudella eri tavalla: on kolme tapaa vaihtaa keskenään kaksi alkiota, voidaan
kiertää jonoa eteen- tai taaksepäin, ja kuudes tapa on olla tekemättä mitään.
Permutaatioita voidaan yhdistää. Jos ensin tehdään permutaatio "vaihda 1. ja 2. alkio" ja
sitten "kierros eteenpäin", päädytään tulokseen "vaihda 1. ja 3. alkio". Merkitsemme tämän näin:
{\binom {123}{213}}\circ {\binom {123}{312}}={\binom {123}{321}}
Vertaamme sitten kokonaislukujen yhteenlaskua ja permutaatioiden yhdistämistä.
Nämä ovat selvästi erilaisia, koska esimerkiksi permutaatioita on äärellinen
määrä, kokonaislukuja äärettömästi. Yhteisiä piirteitä löytyy.
| Ominaisuus | Kokonaisluvut | Permutaatiot |
| --- | --- | --- |
| Määritelty ja suljettu | Kokonaislukujen summa on aina kokonaisluku. |  Permutaatioita yhdistämällä päädytään permutaatioon. |
| Liitännäinen | Aina  (a+b)+c=a+(b+c). |  Jos t, u ja v ovat permutaatioita, niin  (t\circ u)\circ v=t\circ (u\circ v). |
| Nolla-alkio | Luku nolla:  a+0=0+a=a |  Permutaatio  {\binom {123}{123}} eli "älä tee mitään" -permutaatio. |
| Käänteisalkio | Jokaisella luvulla on vastaluku, esimerkiksi  3+(-3)=(-3)+3=0 | Käänteispermutaatio on helppo muodostaa, esimerkiksi  {\binom {123}{312}} ja  {\binom {123}{231}} yhdistettynä ovat nollapermutaatio. |
Edellä olevat neljä ominaisuutta määrittelevät algebrallisen rakenteen nimeltä ryhmä.
Tutkimme vielä malliksi miten aidosti kasvavat, kaikilla reaaliluvuilla määritellyt ja kaikki reaaliarvot saavat funktiot ovat ryhmä, kun laskutoimitukseksi otetaan funktioiden yhdistäminen.
Yhdistämällä kaksi funktiota päädytään uuteen funktioon, joka sekin on aidosti kasvava ja saa kaikki reaaliarvot.
Funktioiden yhdistäminen on suoraan määritelmänsä mukaan liitännäinen.
Nolla-alkio  i on funktio, joka palauttaa argumenttinsa:  i(x)=x.
Tällaisilla funktioilla on aina käänteisfunktio, vaikkei sitä aina voikaan esittää yksinkertaisella kaavalla.
Ryhmiä voidaan muodostaa paljon muitakin. Esimerkiksi kääntyvät  n\times n -matriisit ovat ryhmä, kun laskutoimitukseksi otetaan matriisitulo.
Abstraktin algebran ideana on johtaa lauseita pelkästään näin määritellyistä
ominaisuuksista.
Voidaan esimerkiksi todistaa, että ryhmässä on määriteltävissä käänteislaskutoimitukset,
toisella tavalla sanoen yhtälöille on yksikäsitteinen ratkaisu. Kokonaislukujen
yhteenlaskun suhteen se on tietysti vähennyslasku: yhtälöillä  3+x=5
ja  x+3=5 on kokonaislukuratkaisu, ja yhtälön ratkaisua kutsutaan
vähennyslaskuksi. Vastaavasti jos  t ja  u ovat
permutaatioita, on yhtälöille  t\circ x=u ja  x\circ t=u
olemassa yksikäsitteiset (mutta ei yleensä samat) ratkaisut.
Kaikilla ryhmillä pätee myös supistussääntö: jos  \times  on ryhmän laskutoimitus,
niin yhtälöt  a\times x=a\times y ja  x\times a=y\times a
supistuvat muotoon  x=y.
Algebralliset rakenteet yleistyksenä

Jotkut algebralliset rakenteet voi nähdä yleistyksenä tutuista rakenteista. Esimerkiksi rengas yleistää kokonaislukujen joukon, yhteenlaskun ja kertolaskun muodostaman rakenteen.
Tällainen yleistys on aina luonteeltaan varsin abstrakti. Esimerkiksi tason 2-ulotteiset vektorit ja tilan 3-ulotteiset vektorit on helppo yleistää 4-, 5- jne. ulotteisiksi vektoreiksi. Abstrakti yleistys on vektoriavaruus, jossa on kaksi joukkoa, kaksi laskutoimitusta ja tietyt rajoitukset näille laskutoimituksille. Tavallisissa tasovektoreissa toinen joukko on tason pisteiksi ajateltavat vektorit ja toinen reaaliluvut, laskutoimitukset ovat vektorien summa ja vektorin ja reaaliluvun tulo.
Rakenteiden luokittelusta

Osa rakenteista voidaan nähdä luokkien hierarkiana, jossa jokainen lisäehto laskutoimituksille määrittää aliluokan. Näin saadaan esimerkiksi hierarkia magma ⊃ kvasiryhmä ⊃ luuppi ⊃ ryhmä.
Voidaan luoda periaatteessa mielivaltaisen monta rakennetta esittämällä laskutoimitukselle tai -toimituksille mielivaltaisia ehtoja. Nimi on annettu yleensä enemmän käytetyille rakenteille. Esimerkiksi joukolle, jossa on liitännäinen laskutoimitus, on nimi puoliryhmä, joukolle jossa on vaihdannainen laskutoimitus ei ole erityistä nimeä.
Alirakenne, isomorfismi ja homomorfismi

Algebrallisen rakenteen laskutoimituksen tai -toimitusten suhteen suljettu osajoukko on alirakenne. Esimerkiksi parilliset kokonaisluvut ja yhteenlasku ovat aliryhmä kaikkien kokonaislukujen ja yhteenlaskun ryhmästä, koska parillisten lukujen summa on aina parillinen. Vastaava pätee yleisesti millä tahansa luvulla jaollisiin lukuihin. Vektoriavaruuksista yksinkertaisin esimerkki on tavallisen kolmiulotteisen avaruuden kaksiulotteiset tasot.
Jos kaksi rakennetta ovat abstraktisti täysin samanlaiset, niitä kutsutaan isomorfisiksi. Tyyppiesimerkkinä tästä käytetään kahta ryhmää, joista toinen on reaaliluvut ja yhteenlasku, toinen positiiviset reaaliluvut ja kertolasku. Eksponenttifunktio liittää ryhmät toisiinsa: jos vaihdetaan jokainen luku  x luvuksi  10^{x} ja yhteenlasku kertolaskuksi, näyttää tulos muodoltaan samanlaiselta taulukolta. Ääriesimerkki isomorfismista on äärelliset kunnat: jokainen määrätyn kokoinen äärellinen kunta on täsmälleen samanlainen, vaikka se voidaankin muodollisesti esittää eri merkintätavoin.
Isomorfismin heikompi muoto on homomorfismi. Isomorfismi on aina bijektio, homomorfismi kuvaa mahdollisesti useampia alkioita samaksi. Homomorfismissa rakenteen sisältä löytyy joukko, joka vastaa toisen rakenteen alkioita mahdollisesti tietyllä tavalla ryhmiteltynä.
Esimerkkejä algebrallisista rakenteista > Yksi joukko, yksi laskutoimitus

magma eli grupoidi, jossa edellytetään vain, että jokin joukon sisäinen laskutoimitus on olemassa;
puoliryhmä, jossa lisäksi edellytetään, että laskutoimitus on liitännäinen;
monoidi, jossa laskutoimitus on liitännäinen ja siihen liittyy neutraalialkio (nolla-alkio);
ryhmä, jossa lisäksi edellytetään, että jokaisella alkiolla on vasta-alkio;
Abelin ryhmä, ryhmä, jossa on voimassa myös vaihdantalaki;
kvasiryhmä, magma jossa jokaiselle yhtälölle löytyy joukon sisältä ratkaisu;
luuppi, jossa edellisen lisäksi on nolla-alkio.
Esimerkkejä algebrallisista rakenteista > Yksi joukko, kaksi laskutoimitusta

rengas, jossa on kaksi laskutoimitusta, yhteen- ja kertolasku, joista toisen suhteen rengas on Abelin ryhmä ja jotka sitoo toisiinsa osittelulaki
puolirengas, jossa myös on kaksi laskutoimitusta, mutta yhteenlaskun suhteen ei jokaisella alkiolla tarvitse olla vasta-alkiota
kokonaisalue, rengas, jossa ei ole nollanjakajia
kunta, rengas, jossa jokaisella alkiolla nollaa lukuun ottamatta on myös kertolaskun suhteen olemassa käänteisalkio.
Esimerkiksi luonnolliset luvut muodostavat monoidin, jossa laskutoimituksena on yhteenlasku. Kokonaisluvut muodostavat yhteenlaskun suhteen ryhmän ja samalla renkaan ja kokonaisalueen, jossa laskutoimituksina ovat yhteen- ja kertolasku. Rationaaliluvut muodostavat kunnan, joka on laajemman reaalilukujen kunnan alikunta. Mutta algebrallisten rakenteiden alkiot eivät välttämättä ole lukuja, vaan esimerkiksi ryhmän alkiot voivat olla myös jossakin joukossa määriteltyjä, tietyt ehdot täyttäviä kuvauksia, jolloin laskutoimituksena on kuvausten yhdistäminen.
Esimerkkejä algebrallisista rakenteista > Kaksi joukkoa, kaksi laskutoimitusta

vektoriavaruus
Kirjallisuutta

Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0
Elatusaine

Hyytelömäistä elatusainetta petrimaljoilla.
Bakteeriviljelmä elatusaineella.
Elatusaineella, ravinneliuoksella tai kasvatusalustalla tarkoitetaan nestemäistä tai hyytelömäistä kasvualustaa, jota käytetään pieneliöiden tai solujen kasvatukseen laboratorio-olosuhteissa. Elatusaine sisältää ihanteellisen määrän kaikkia solun kasvuun tarvittavia ravinteita ja hivenaineita. Liuoksesta löytyvät kaikki solun kasvuun tarvittavat alkuaineet, joita ovat hiili, vety, happi, typpi, fosfori ja rikki. Liuos sisältää tyypillisesti myös suoloja, jonkin verran metalleja ja vitamiineja, joita tarvitaan solurakenteiden ylläpitoon ja erilaisiin aineenvaihdunnan toimintoihin.
Erilaisia liuoksia on useita, ja liuosten koostumus määräytyy aina tutkittavan eliön ravinnevaatimusten mukaan. Liuosten koostumusta säätelemällä voidaan valita halutut eliöt tai solut, joita halutaan kasvattaa. Tällaisia alustoja kutsutaan selektiivisiksi kasvualustoiksi.
Erilaiset kasvualustat

Ravinneliuokset jaetaan pääasiassa kahteen luokkaan: synteettinen kasvualusta (engl. defined medium) ja kompleksinen kasvualusta (engl. complex medium). Synteettinen kasvualusta sisältää tunnetun määrän tarkkaan määritettyjä ja puhdistettuja ravinteita. Tällainen ravinneliuos sopii parhaiten tietyn eliön kasvattamiseen, jonka ravintovaatimukset tunnetaan. Kompleksinen alusta taas valmistetaan ravintoaineesta, jonka täyttä kemiallista koostumusta eikä aineiden määrää tunneta. Tällainen ravintoaine voi olla esimerkiksi kaseiini (maitoproteiini), liha-, soija- tai hiivauute.
Ravinneliuos voi olla nestemäisessä tai hyytelömäisessä muodossa: ravintoliemi tai ravintoagar. Ravintolientä käytetään muun muassa solumäärän lisäämisen. Jos ravintoliemessä kasvatettava eliö vaatii happea, on lientä ravisteltava koko kasvatuksen ajan. Ravintoliemi soveltuu hyvin myös anaerobisten mikrobien kasvattamiseen, kun liuoksen päälle lisätään kerros öljyä, jonka läpi happi ei kulje. Ravintoagar tai ravintomalja tehdään nestemäisestä ravinneliuoksesta lisäämällä seokseen agar-agaria. Ravintoagarilla mikrobit kasvavat ravintoalustan päällä, jolloin ne saavat runsaasti happea. Ravintoagarilla yksi solu voi muodostaa pesäkkeen.
Alix (sarjakuva)

Alix-albumin kansi
Alix on ranskalaisen sarjakuvapiirtäjä Jacques Martinin luoma antiikin Roomaan sijoittuva historiallinen seikkailusarjakuva, jonka päähenkilö on nuorukainen nimeltä Alix Gracchus. Syntyjään gallialainen Alix seikkaili ensimmäisen kerran vuonna 1948 belgialaisessa Tintin-sarjakuvalehdessä. Piirrostyyliltään Alix edustaa selkeää viivaa eli ligne clairea.
Sarjakuvan henkilöhahmot ja tapahtumaympäristöt

Alix on poikakirjamaista seikkailusarjakuvaa antiikin ajan maailmassa. Tapahtumaympäristöjä ovat Italia, Kreikka, Gallia, Mesopotamia, Afrikka ja Lähi-itä. Monissa seikkailuissaan Alix toimii Julius Caesarin salaisena asiamiehenä. Alix on erinomainen taistelija ja akrobaatti ja samalla myös hyvin neuvokas. Luonteeltaan hän on tinkimättömän jalo. Hyvin usein hän joutuu pelastamaan pulasta toverinsa, egyptiläisen Enak-pojan. Useissa albumeissa Alixin päävihollinen on viekas ja vallanhimoinen konna Arbaces.
Sarjakuvien vauhdikasta juonta hidastavat puhekuplissa ja selityslaatikoissa olevat pitkät tekstit. Henkilöhahmot ovat psykologisesti yksiulotteisia.kenen mukaan? Historialliset ympäristöt ovat hyvin kuvattuja, vaikkakin yksityskohdissa on joskus pieniä virheitä. Varhaisimmissa Alix-sarjakuvissa antiikin kuvausta on siistitty ja pehmennetty nuorille lukijoille suunnattuihin sarjakuvalehtiin sopivaksi. Myöhemmissä tarinoissa 1960-luvun lopulta ja varsinkin 1970-luvulta alkaen on kuvattu alastomuutta ja antiikin maailman järkyttäviä piirteitä.
Sarjakuvan jatkuminen

Viimeinen Martinin piirtämä Alix-albumi ilmestyi vuonna 1988. Alix-albumeja alkoi taas ilmestyä 1990-luvun lopulla, mutta heikentyneen näkökykynsä vuoksi Jacques Martin oli tuolloin luovuttanut sarjan piirtämisen Rafael Moralesille. Martin kuitenkin käsikirjoitti kaikki Alix-albumit aina vuoteen 2005 asti. Tämän jälkeen sekä sarjan piirtäjä että käsikirjoittaja ovat vaihtuneet useita kertoja, joskin Martin osallistui tarinoiden ideointiin aina vuonna 2010 tapahtuneeseen kuolemaansa asti.
Alix Suomessa

WSOY julkaisi vuosina 1974–1975 kahdeksan Alix-albumia. Albumit suomensi Outi Walli. Takakannessa sarjan nimi on Alix peloton ja selässä Alix seikkailee. Sarjasta ei aikoinaan tullut toivottua kaupallista menestystä, mutta nykyisin WSOY:n julkaisemat Alix-albumit ovat suosittuja keräilykohteita.
Vuodesta 2008 vuoteen 2017 Apollo Kustannus julkaisi uusia Alix peloton -suomennoksia sarjan aiemmin kääntämättömistä osista. Uudet albumit on suomentanut Kirsi Kinnunen.
Albumit > Rafael Moralesin piirtämät ja Martinin käsikirjoittamat Alix-albumit

1996 - Ô Alexandrie
1998 - Les barbares
2001 - La chute d'Icare
2003 - Le fleuve de Jade
2005 - Roma, Roma...
Albumit > Muiden tekijöiden Alix-albumit

2006 - C'etait à Khorsabad
2007 - L'ibère
2008 - Le démon du Pharos
2009 - La cité engloutie
2016 - suom. Verikotkat, Alix senator
Aiheesta muualla

Alix.
Apollo-kustannus: Alix (Arkistoitu – Internet Archive).
Alix. (ranskaksi)
Casterman Jacques Martin (Arkistoitu – Internet Archive). (ranskaksi)
S. Santikko: Alix ja Ihmisen poika. Kvaak.fi 9.9.2008.
Ari Tiippana: Poika varjoisalta kujalta (Arkistoitu – Internet Archive). Länsi-Savo 2008.
Jukka Laine: Alix Gracchus, peloton gallialaissoturi. Kvaak.fi 6.4.2009.
Jukka Laine: Iorix, gallialaisten kuningas. Kvaak.fi 28.11.2009.
Mika Lietzén: Sininen laguuni. Kvaak.fi 15.9.2011.
Mika Lietzén: Kreikkalainen tragedia. Kvaak.fi 5.10.2012.
Jan Wiberg: Kuninkaan virheet. Kvaak.fi 29.8.2013.
Ekspansiivinen oppiminen

Ekspansiivinen oppiminen on oppimista kuvaava malli, joka perustuu kulttuurihistorialliseen toiminnan teoriaan. Organisaatiot ymmärretään toimintajärjestelmiksi tai toimintajärjestelmien verkostoiksi ja oppiminen on niissä ilmenevien ristiriitojen käsittelyä. Ekspansiivisessa oppimisessa keskeistä on ajatus siitä, että oppimisprosessin kohde ei ole kiinteä tai annettu, vaan se muuttuu, laajenee, oppimisprosessin kuluessa. Tästä tulee lähestymistavan nimitys (ekspansiivisuus viittaa laajenemiseen). Kohde laajenee ajallisesti, kun tarkastelussa otetaan huomioon myös historiallista kehitystä, jonka kautta nykytilanteeseen on tultu. Edelleen oppimisen kohde laajenee paikallisesti. Lisäksi laajenemista tapahtuu vastuun alueella. Tämä näkökulma liittyy totunnaisten roolien ja työnjaon tarkasteluun ja haastamiseen. Neljänneksi kohde laajenee kehittymiseen: prosesseihin osalliset ottavat vastuuta uuden toimintamallin (edelleen) kehittymisestä.
Ristiriita lähtökohtana

Toimintajärjestelmät eivät jää tasapainotilaan vaan ovat liikkeessä sekä sisäisesti että suhteessa toisiin toimintajärjestelmiin. Tämä dynamiikka tuo esiin ristiriitoja. Ekspansiivisessa oppimisessa ristiriitojen historiallinen ymmärtäminen ja ratkaiseminen on keskeinen oppimisen mekanismi.