stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dihydroartemisiniini
Valmistus

Dihydroartemisiniiniä valmistetaan pelkistämllä artemisiniiniä natriumboorihydridillä. Siitä valmistetaan artemeetteriä reaktiolla metanolin kanssa ja artesunaattia reaktiolla meripihkahappoanhydridin kanssa.
Mudsina järv

| Mudsina järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Põlvamaa
Kunnat:  Kanepin kunta
Koordinaatit:  57°58′20″N, 26°40′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kokõ ojan valuma-alue
Laskuoja:  Kokõ oja 
Järvinumero:  VEE2123100
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,5 m  mpy. 
Pituus:  0,875 km  
Leveys:  0,35 km  
Rantaviiva:  2,319 km  
Pinta-ala:  13,5 ha  
Tilavuus:  0,000295 km³  
Keskisyvyys:  2,2 m  
Suurin syvyys:  4,7 m  
Valuma-alue:  22,4 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiMudsina järv 
Mudsina järv (myös Mutsina järv, Mugina järv) on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Metsäinen järvi on 875 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,5 hehtaaria. Lähes kaikki sen rannoista ovat suomaata, mutta leveimmillään suot ovat pohjoispäässä ja eteläpään itä- ja länsirannoilla. Luoteisrannat ovat hyllyvää turvelauttaa. Järven keskisyvyys on 2,2 metriä, mutta sen syvänteessä on 4,7 metriä vettä. Järvellä ei ole saaria. Järven lounaispuolella sijaitsee Kõvvõrjärv ja järviä erottaa toisistaan matalat harjanteet. Järven rannat ovat autiot ja itärantaan tulee kaksi tietä.
Luontoarvoja ja sen luokittelu

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Vuonna 1977 on Aare Mäemets ilmoittanut teoksessaan Eesti NSV järved ja nende kaitse, että järveen ei muodostu lämpötilakerrostumista. Järvessä on mutapohja, mutta itärannoilla on paikoitellen hiekkapohjaa. Vedenväri on vihertävän keltaista ja sen näkösyvyys on 2,4 metriä. Läpivirtauksen takia veden viipymä on noin 18 vuorokautta (20 kertaa vuodessa). Ravinnepitoisuuksien suuruudesta seuraa runsas vesikasvillisuus (21 kasvilajia) ja runsas kalasto. Järvessä elää ainakin ahven, särki, hauki, suutari, kiiski, sorva, salakka ja made. Uudempi tieto on, että järvessä elää myös ruutana.
Vesistösuhteita

Mudsina järv kuuluu Kokõ ojan valuma-alueeseen, koska se on Kokõ ojan läpivirtausjärvi. Järveen tilee myös ojat eteläisestä Kõvvõrjärvestä ja lännestä tulevasta Tirgutaja kraavista, joka on Palojärven laskuoja. Kokõ ojan latvavedet laskevat järveen sen pohjoispäässä ja jatkavat matkaansa eteläpään lahdesta. Oja jatkaa ensin pienen lammen läpi ja sitten uomaansa padotun Kurvitsa järven läpi, jonka jälkeen se yhtyy Võhandu jõgeen. Järven valuma-alueen pinta-ala on 22,4 neliökilometriä.
Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2 3  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Aiheesta muualla

Raudsepp, Erik: Kooraste Mudsina järv (Arkistoitu – Internet Archive) (video)
Diogo Lopez de Sequeira

Diogo Lopes de Sequeira
Diogo Lopez de Sequeira (1465–1530) oli portugalilainen tutkimusmatkailija, joka toimi myös Portugalin kuvernöörinä Intiassa. Hän valtasi taloudellisesti tärkeitä alueita Portugalin omistukseen, muun muassa Molukit, Sumatran ja Malakan. Alueella oli jo vuonna 1512 purjehtinut portugalilainen Francisco Serrão, jonka avulla eurooppalaiset saivat selville mausteiden viljelypaikan. Valtauksen jälkeen vuonna 1518 Lopez joutui palaamaan terveytensä horjumisen takia takaisin Intiaan, jossa hän toimi vuodet 1518–1522 Portugalin kuvernöörinä.
Mudi

| Mudi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Unkari
Määrä:  Suomessa rekisteröity 589 Unkarissa rekisteröidään noin 200 mudia/vuosi, Suomessa noin 20–40/vuosi.
Rodun syntyaika:  1700–1800-luku
Alkuperäinen käyttö:  paimenkoira
Nykyinen käyttö:  paimenkoira, vahtikoira, metsästys, harrastekoira
Elinikä:  12-14 vuotta
FCI-luokitus:  ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat #238
Ulkonäkö
Paino:  uros 11–13 kg narttu 8–11 kg
Säkäkorkeus:  uros 41–47 cm narttu 38–44 cm
Väritys:  valkoinen, fawn, ruskea, tuhkanharmaa, blue merle tai musta
Mudi on unkarilainen paimenkoira. Rotu on maailmanlaajuisesti pieni: rekisteröityjä yksilöitä syntyy Unkarissa vuosittain muutama sata ja Suomessa noin 20–40. Rotua kasvatetaan pienimuotoisesti myös Ranskassa, Belgiassa, Saksassa, Itävallassa, Hollannissa, Tšekissä, Puolassa, Ruotsissa, Norjassa, Kanadassa ja Pohjois-Amerikassa.
Ulkonäkö

Mudi on ulkonäöltään pystykorvainen, hieman korkeuttaan pidempi paimenkoira. Sillä on eloisat, kolmionmuotoiset korvat, joilla se viestii omistajansa kanssa. Mudin silmät ovat aina mahdollisimman tummat, hieman vinot, ja niissä on avoin ja älykäs ilme. Pigmentti on sopusoinnussa koiran värityksen kanssa – ruskealla mudilla on ruskea pigmentti, tuhkanvärisellä grafiitinharmaa, ja muunvärisillä musta. Mudilla on ilmeikäs, hapsullinen häntä, jonka asennosta näkee koiran mielentilan. Häntä on levossa alhaalla, ja liikkeessä tai koiran ollessa tarkkaavainen se nousee kiepille selän päälle. Joskus syntyy harvinaisia synnynnäisiä töpöhäntiä, joiden pituus voi vaihdella aivan muutaman nikaman mittaisesta hännästä puolikas- tai ¾-mittaiseen häntään. Unkarissa mudien häntiä on perinteisesti myös typistetty, mutta Suomessa typistäminen on ollut kiellettyä jo useiden vuosien ajan.
Mudi on kokoonsa nähden hyvin suorituskykyinen ja voimakas. Säkäkorkeus on 38–47 cm (ihannekorkeus urokset 43–45 cm, nartut 40–42 cm) ja paino 8–25 kg, ylisuuret urokset voivat olla yli 50 cm korkeita. Koska kanta on hyvin heterogeeninen, myös kokovaihtelu on melko suurta niin Suomessa kuin Unkarissakin. Mudi on rakenteeltaan melko kevyt ja elastinen, jolloin se on tehokas työkoira. Mudin liikunta on kevyttä ja energiaa säästävää. Mudin ravi on tehokasta, ja laukassa koiran askel venyy pitkäksi. Mudi on normaalisti kulmautunut. Rakenne on liioittelematon ja terve.
Kiiltävä turkki on koiramaailmassa lähes ainutlaatuinen: päässä ja raajoissa lyhyt ja tiivis, muualla rungossa kihartuva tai laineikas. Kampaaminen silloin tällöin riittää pitämään koiran takuttomana. Karvaa ei leikata tai trimmata. Mudin turkki on likaa hylkivä, lasimainen ja kiiltävä. Turkki on säänkestävä, sillä siinä on pohjavillaa, mutta pohjavillan määrä on vähäisempi kuin peitinkarvan määrä. Karva hylkii luonnostaan siihen tarttuvia varpuja tai risuja, ja vaikka se onkin lyhyttä raajoissa ja päässä, se on tiheää ja tiivistä, ja suojaa koiran ihoa. Mudin turkki pestään tarpeen mukaan, yleensä kerta tai muutama vuodessa riittää.
Hyväksytyt värit ovat valkoinen, fawn (fako), ruskea (barna), tuhkanharmaa/siniharmaa (hamvas), blue merle (cifra) ja musta. Sallittujen värien lisäksi rodussa esiintyy värivirheitä, kuten maskillista keltaista, erilaisia riistan- ja sudenkirjavia, brindlejä, soopelinvärisiä, valkolaikullisia sekä merkkivärisiä koiria.
fawn
blue merle
musta
Luonne ja käyttäytyminen

Kotimaassaan mudi toimii paitsi kaikenkarjan paimenena, myös pihakoirana rottakoirana ja metsästyksessä apuna. Mudeja käytetään vieläkin esimerkiksi villisian metsästämisessä sekä noutavana koirana. Mudilla ei kuitenkaan ole varsinaista riistaviettiä, se ei siis tarkoitushakuisesti etsi riistaa metsistä tai pelloilta.
Paimenkoira-alkuperä on antanut leimansa mudille. Mudi on hyvin yhteistyökykyinen, onhan se toiminut vuosisadat paimenen tärkeänä apulaisena. Mudi on vilkas, mutta se osaa myös rauhoittua ja säästää itseään. Hermostuneet ja ylivilkkaat koirat eivät ole kestäneet työskentelyä päivästa toiseen paimenena. Mudin tulee olla rohkea, sen tulee olla sinnikäs ja määrätietoinen. Mudi on paimenkoiralle tyypillisesti miellyttämisenhaluinen ja kiintyy perheeseensä voimakkaasti. 
Huonosti hallinnassa olevan mudin paimennuskäyttäytyminen voi tulla esiin esimerkiksi polkupyörien tai autojen jahtaamisena, ja siihen tulee kiinnittää huomiota jo pentuna. Mudi sopii hyvin lenkkikaveriksi ja monipuoliseksi harrastukoiraksi. Metsäretkillä se pysyy mukavasti omistajansa mukana ja maaseudulla se viihtyy hyvin omalla reviirillään.
Mudi on iloinen ja älykäs seuralainen, joka sopii aktiiviselle ihmiselle. Suomessa mudeja ei juurikaan käytetä paimenkoirina, mutta vilkkaalle, eloisalle ja älykkäälle rodulle sopivat erinomaisesti erilaiset harrastuslajit. Mudit ovat kilpailleet menestyksellä mm. agilityssä, tokossa, mejässä ja palveluskoiralajeissa.
Alkuperä

Mudi on yksi kolmesta pienestä unkarilaisesta paimenkoirasta, ja sen lähimpiä sukulaisia ovat unkarilaiset pumi ja puli sekä kroatianpaimenkoira. Sen uskotaankin kehittyneen 1700-1800-luvulla pumin, pulin ja joko saksanpystykorvan tai pystykorvaisten saksalaisten paimenkoirien välisistä risteytyksistä. Rodun esi-isiä eli nykyisen Unkarin alueella kuitenkin jo ennen kuin unkarilaiset paimentolaisheimot asettuivat alueelle. Mudin sukulaisrotu kroatianpaimenkoira on kuvattu piirroksin ja kirjoituksin jo 1300-luvulla, ja koiratyyppi on ikivanha ja kehittynyt ilman suunnitelmallista jalostusta paimenten työkoirana vastaamaan käyttötarkoitustaan. Ennen 1800-luvun loppupuolta unkarilaiset paimenkoirat jaettiin kahteen luokkaan: pieniin ja suuriin. Näistä pienikokoisia (mudi, pumi ja puli) risteytettiin keskenään.
1930-luvulla tri Deszö Fényesi oli yksi ensimmäisiä nykyisen mudin kasvattajia, ja hän myös antoi sille nykyisen nimen. Toisen maailmansodan myötä unkarilaisten rotujen populaatiot vähenivät merkittävästi, ja niistä osa lähes kuoli sukupuuttoon. 1960-luvulla mudi elvytettiin jäljelle jääneistä yksilöistä, ja vuonna 1966 tri Zoltan Balassy kirjoitti uuden rotumääritelmän.
Alkuperä > Rekisteröinti ja rotumääritelmä

Mudi tunnistettiin omaksi, erilliseksi roduksi 1800-luvun loppupuolella. Ensimmäinen rotumääritelmä mudille laadittiin Unkarissa vuonna 1936 ja tuolloin se myös tunnustettiin siellä viralliseksi roduksi. Unkarin kennelliitto (MEOE) avasi rodulle oman rekisterin 1963 ja siihen siirrettiin pumin ja pulin rekistereistä koiria, sekä otettiin mukaan myös rekisteröimättömiä koiria rotuun otto tarkastuksen kautta. Sitä ennen mudit olivat rekisteröity ensin pulin ja myöhemmin pumin pystykorvaisina muunnoksina. Unkarin kennelliitto (MEOE) esitti vuonna 1965 FCI:lle mudin hyväksymistä omaksi roduksi, ja vuonna 1966 FCI vahvisti mudin rotumääritelmän ja hyväksyi mudin omaksi rodukseen.
Vuonna 1966 voimaan tullut rotumääritelmä hyväksyi väreiksi vain mustan, valkoisen ja musta-valkokirjavan värin. Vuonna 2001 rotumääritelmää muutettiin ja hyväksyttyjen värien listalle lisättiin tuhkanvärinen, ruskea, kellanruskea (fawn) sekä blue merle. Rotumääritelmäuudistuksessa myös säkäkorkeutta tarkennettiin. Nykyinen rotumääritelmä astui voimaan vuonna 2004, ja suurimpia muutoksia olivat säkäkorkeuden tarkentaminen sekä uusien värien hyväksyminen, jotta mudi saataisiin erottumaan kroatianpaimenkoirasta.
Aiheesta muualla

Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
Unkarinpaimenkoirat ry (Mudin rotujärjestö)
Suomen mudiyhdistys – SUMU ry
Neve Campbell

| Neve Campbell |
| --- | --- |
 Neve Campbell vuonna 2006.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Neve Adrianne Campbell
Syntynyt: 3. lokakuuta 1973 (ikä 51)  Guelph, Ontario
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Julia Salinger (Viiden juttu) Sidney Prescott (Scream)
Palkinnot
 Family Film Award (1996) Saturn (1997) MTV Movie Award (1998) Blockbuster Entertainment Award (1998, 2001) Prism Award (2003) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Neve Adrianne Campbell (s. 3. lokakuuta 1973 Guelph, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjassa Viiden juttu ja elokuvassa Scream sekä sen jatko-osissa.
Ura

Ennen näyttelijänuraansa Campbell harrasti tanssia: hän kävi torontolaista balettikoulua ja esiintyi muun muassa Pähkinänsärkijässä ja Prinsessa Ruususessa. Hän aloitti näyttelemisen 14–15-vuotiaana, jolloin esiintyi musikaalissa Oopperan kummitus Torontossa. Vuosina 1992–1993 hän näytteli kanadalaisessa televisiosarjassa Catwalk, jossa esitti Daisy McKenzien roolia.
Campbell nousi suureen julkisuuteen saatuaan Julia Salingerin roolin nuortensarjasta Viiden juttu (Party of Five). Hän esiintyi sarjassa sen alusta loppuun asti, kuuden tuotantokauden ajan vuosina 1994–2000. Hän näytteli sarjan esittämisen aikaan myös useissa elokuvissa. Vuonna 1996 ilmestyi kauhuelokuva Scream, jossa Campbell esitti päähenkilö Sidney Prescottia. Elokuva oli kaupallinen menestys ja sille on tehty myöhemmin kolme jatko-osaa, jotka ovat ilmestyneet vuosina 1997, 2000 ja 2011. Campbell jatkoi Sidney Prescottin roolissa noissa kaikissa. Muita hänen 1990-luvun elokuviaan olivat muun muassa Noitapiiri (The Craft, 1996), Villit kuviot (Wild Things, 1998) ja Tango kolmelle (Three to Tango 1999).
2000-vuosikymmenellä Campbell esiintyi elokuvaurallaan pääasiassa pienen budjetin independent-elokuvissa. Yksi näistä on vuonna 2003 ilmestynyt Robert Altmanin ohjaus Tanssin taika (The Company). Campbell oli käsikirjoittamassa ja tuottamassa tuota balettiaiheista elokuvaa, ja esitti myös sen pääosaa. Vuonna 2009 hän näytteli lyhytikäiseksi jääneessä NBC:n televisiosarjassa The Philanthropist. Hän on näytellyt elokuvien ja television lisäksi myös teatterissa. Vuonna 2006 hän esiintyi ensimmäistä kertaa Lontoon West Endillä, kun oli mukana Old Vic -teatterissa esitetyssä Arthur Millerin näytelmään Resurrection Blues perustuvassa esityksessä. Näytelmän ohjasi Robert Altman muutama kuukausi ennen kuolemaansa.
Yksityiselämä

Campbell syntyi siirtolaistaustaisille vanhemmille Ontariossa. Isä Gerry Campbell on alun perin Skotlannista, äiti Marnie Neve sen sijaan Alankomaista. Campbellilla on äitinsä puolelta sefardijuutalaiset sukujuuret, ja hän on kertonut pitävänsä itseään etnisesti juutalaisena, mutta olevansa uskonnoltaan katolilainen.
Campbell on ollut kahdesti naimisissa, vuosina 1995–1998 Jeff Coltin ja vuosina 2007–2011 John Lightin kanssa. Hän tapasi brittiläisen Lightin tehdessään independent-elokuvaa Investigating Sex (2001), jossa molemmat näyttelivät. Campbellilla on nykyisen miesystävänsä JJ Feildin kanssa yksi lapsi, elokuussa 2012 syntynyt poika.
Campbell on esiintynyt Kanadan Touretten oireyhtymä -säätiön (Tourette Syndrome Foundation of Canada) ja Yhdysvaltain Touretten oireyhtymä -yhdistyksen (Tourette Syndrome Association) kampanjoissa. Hänen veljensä Damian (s. 1982) sairastaa kyseistä oireyhtymää. Hänellä on myös kaksi muuta veljeä, Christian Campbell (s. 1972) ja Alex Campbell (s. 1984), jotka kumpikin ovat tehneet näyttelijäntöitä.
Filmografia

Catwalk (1992–1993, televisiosarja)
The Dark (1993)
Paint Cans (1994)
The Passion of John Ruskin (1994, lyhytelokuva)
I Know My Son Is Alive (1994, TV)
The Forget-Me-Not Murders (1994, TV)
Viiden juttu (Party of Five, 1994–2000, televisiosarja)
Erämaatarina – Susikoira Baree (Baree, 1994, TV)
The Canterville Ghost (1996, TV)
Noitapiiri (The Craft, 1996)
Scream (1996)
Love Child (1996, lyhytelokuva)
Scream 2 (1997)
Villit kuviot (Wild Things, 1998)
54 (1998)
Casanovasta poikaystäväksi (Hairshirt, 1998)
Leijonakuningas 2 – Jylhäkallion ylpeys (The Lion King II: Simba's Pride, 1998, äänirooli)
Tango kolmelle (Three to Tango, 1999)
Kuka hukutti Monan? (Drowning Mona, 2000)
Panic (2000)
Scream 3 (2000)
Investigating Sex (2001)
Last Call (2002, TV)
Lost Junction (2003)
Tanssin taika (The Company, 2003)
Blind Horizon (2003)
When Will I Be Loved (2004)
Churchill: The Hollywood Years (2004)
Reefer Madness: The Movie Musical (2005)
Suvusta parhaasta (Relative Strangers, 2006)
Partition (2007)
Closing the Ring (2007)
Burn Up (2008, minisarja)
The Philanthropist (2009, televisiosarja)
Merisusi (Sea Wolf, 2009, minisarja)
Scream 4 (2011)
House of Cards (2016, televisiosarja)
Skyscraper (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neve Campbell Wikimedia Commonsissa
Neve Campbell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Donald Bane

Donald Bane eli Donald III  (n. 1033/1040–1099)  oli Skotlannin kuningas kahteen otteeseen, ensin vuosina 1093–1094 ja uudelleen 1094–1097.  Hän oli Duncan I:n toinen poika.
Donald vietti nuoruudessaan aikaa Hebrideillä, ja sai siellä kelttiläisiä ja skandinaavisia vaikutteita, kun samaan aikaan hänen veljensä Malcolm kasvoi enemmän englantilaismieliseksi.
Donald nousi valtaan kuusikymppisenä veljensä Malcolm III:n jälkeen sivuuttaen tämän pojat ja vaatien kruunua vanhimpana kruununperijänä. Hän menetti vallan vuonna 1094 veljenpojalleen Duncanille, joka vei sen Englannin Vilhelm Valloittajan tuella. Duncan kaatui  myöhemmin samana vuonna, ja Donald nousi valtaan uudelleen, tällä kertaa yhdessä veljenpoikansa Edmundin kanssa. Donald hallitsi Skotlannin pohjoisosia, Edmund eteläosia. Vuonna 1097 Malcolm III:n toinen poika Edgar haki apua Englannin Vilhelm II:lta, ja syrjäytti Donaldin jälleen. Tarinat Donaldin kohtalosta vaihtelevat, yhden version mukaan hänet sokaistiin ja teljettiin loppuiäkseen tyrmään. Donald kuoli noin vuonna 1099.
Lisänimi "Bane" tarkoittaa vaaleaa.
Dick Haymes

| Dick Haymes |
| --- | --- |
 Haymes vuonna 1966
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1918 Buenos Aires, Argentiina
Kuollut: 28. maaliskuuta 1980 (61 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Richard Benjamin Haymes (13. syyskuuta 1918 Buenos Aires – 28. maaliskuuta 1980 Los Angeles) oli argentiinalainen laulaja ja näyttelijä. Hän kävi koulunsa Ranskassa, Sveitsissä ja Englannissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Haymes aloitti siellä ensin radiokuuluttajana. Hän siirtyi pian laulajaksi ja esiintyi muun muassa Tommy Dorseyn, Harry Jamesin ja Benny Goodmanin orkestereissa. Kahdessa ensimmäisessä hän korvasi laulajana Frank Sinatran.
Vuonna 1943 Haymes solmi elokuvasopimuksen 20th Century Foxin kanssa ja näytteli pääosan useissa elokuvissa, mutta ei koskaan saavuttanut suurta suosiota näyttelijänä. Toisen maailmansodan aikana Haymes rekisteröityi ulkomaalaiseksi välttääkseen asepalveluksen ja luopui oikeudestaan tulla Yhdysvaltain kansalaiseksi. Haymesin palatessa Lontoosta 1953 hänet karkotettiin maasta. Karkotuspäätös peruttiin myöhemmin, mutta Haymesin ura ei koskaan palannut ennalleen.
Haymes oli kuudesti naimisissa. Hänen puolisoitaan olivat muun muassa näyttelijät Joanne Dru, Rita Hayworth ja Nora Eddington ja laulaja Fran Jeffries. Haymes on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dick Haymes Wikimedia Commonsissa
Dominique Wilms

Dominique Wilms (s. 8. kesäkuuta 1930 Montignies-sur-Sambre) on belgialainen näyttelijä, joka esiintyi elokuvissa 1950-luvulta 1970-luvulle. Niiden joukossa ovat Les pépées font la loi (1955), Konnat ovat vaarallisia (1960), Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie (1962), Agentti O.S.S. 117 Bangkokissa (1964), Vapaalipulla helvettiin – Jerry Cotton tapaus 3 (1966).
Aiheesta muualla

Dominique Wilms Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dominique Wilms
Käännös suomeksi
Dick Hyman

Dick Hyman vuonna 2005.
Richard "Dick" Hyman (s. 8. maaliskuuta 1927) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä. Hän on tyylillisesti monipuolinen muusikko, joka on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Red Norvon, Benny Goodmanin, Arthur Godfreyn, Leonard Featherin ja Ruby Braffin kanssa. Hän on myös säveltänyt musiikkia televisioon ja elokuviin. Jälkimmäisiin kuuluu Woody Allenin ohjauksia.
Hyman oli Bafta-ehdokkaana työstään Norman Jewisonin elokuvassa Kuuhullut (1987). Hän voitti vuonna 1981 Emmy-palkinnon.
Aiheesta muualla

Allmusic.com: Dick Hyman (englanniksi)
Dinah Abrahamson

| Dinah Abrahamson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1954 Omaha, Nebraska
Kuollut: 17. joulukuuta 2013 Brooklyn, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko, kirjailija
Poliitikko
Puolue:  Yhdysvaltain republikaaninen puolue
Lapset:  Sarah Abrahamson, Josef Abrahamson
Dinah Abrahamson (1954 Omaha, Nebraska – 17. joulukuuta 2013 Brooklyn, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja kirjailija. Hän kuului Yhdysvaltain republikaaniseen puolueeseen.
Dick Giordano

| Dick Giordano |
| --- | --- |
 Dick Giordano, Michael Netzerin piirros.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1932 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 27. maaliskuuta 2010 (77 vuotta) Daytona Beach, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvaltalainen
Taiteilija
Ala:  Sarjakuvat
Kuuluisimpia töitä:  Action Comicsille Batman DC Comicsille Ihmenainen
Palkinnot
 Alley-palkinto vuonna 1969, Shazam-palkinto vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1974 
Aiheesta muualla
www.dickgiordano.com
Dick Giordano (20. heinäkuuta 1932 New York, Yhdysvallat – 27. maaliskuuta 2010 Daytona Beach, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja toimittaja, joka tunnetaan työstään DC Comics -yhtiössä.
Varhainen elämä

Dick Giordano syntyi Manhattanilla Bellevuen sairaalassa. Hänen perheensä sukujuuret olivat Italiasta. Dickin isä ajoi taksia ja hänen palkkansa riitti juuri ja juuri elämiseen. Hänellä todettiin jo varhain astma ja siitä seuraavat lääke- ja lääkärikulut yhdistettyinä pieniin tuloihin saivat hänen vanhempansa rajoittamaan perheen lapsiluvun yhteen.
Opiskelu ja sarjakuvataiteilijan ura

Giordano aloitti opiskelun School of Industrial Artissa 14 vuoden ikäisenä vuonna 1946 ja aloitti sarjakuvakirjan uraansa vuonna 1951. Charlton Comicsissa hän aloitti vuonna 1952, se päättyi vuonna 1968 kun hän siirtyi toimituksellisiin tehtäviin DC Comicsissa. Giordano lähti yrityksestä vuonna 1971 ja perusti taiteilija Neal Adamsin kanssa Continuity Associates -nimisen yrityksen.
Hän palasi DC Comicsille vuonna 1980 ja yleni ensin varatoimitujohtajaksi ja myöhemmin toimitusjohtajaksi asti. Toimitusjohtajana Giordano pyrki palkitsemaan kirjailijat ja taiteilijat tasapuolisesti ja oli ensimmäinen sarjakuvataloista joilla oli tällainen henkilöstöpolitiikka. Giordano lähti pois DC Comicsista kesäkuussa 1993. Vähän sen jälkeen hänen vaimollaan Mariella todettiin mahasyöpä, johon hän menehtyi muutamassa kuukaudessa.
Hän voitti parhaalle sarjakuvan toimittajalle myönnettävän Alley-palkinnon vuonna 1969. Sen lisäksi hän myös piirsi itse sarjakuvia, mutta ansaitsi enemmän arvostusta tussaajana, mistä hänelle myönnettiin Shazam-palkinto vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1974. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Neal Adamsin piirtämät ja Giordanon tussaamat tarinat, joiden hahmoina toimivat perinteiset DC:n hahmot, kuten Batman tai Vihreä Lyhty.
Dick Giordano kuoli 27. maaliskuuta vuonna 2010 leukemian hoidon komplikaatioihin Daytona Beachissä sijaitsevassa Memorial Medical Centerissä.
Aiheesta muualla

Looking Back With Dick Giordano Haastattelu.
Dick Giordano Interview - Comic Book Artist #1 - TwoMorrows Publishing