stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Garden City (Kansas)
Tilastotietoa

Vuoden 2000 väestönlaskennan tietojen mukaan kaupungissa asuu 26 658 asukasta 9 338 taloudessa, joista perhetalouksia on 6 760. Väestötiheys on 1 287,8 asukasta/km² Kaupungissa on 9 907 asuntoa keskimääräisen asuntotiheyden ollessa 448,4 asuntoa/km².
68,8 % asukkaista on valkoihoisia, 1,49 % afroamerikkalaisia, 1,06 % alkuperäiskansoihin kuuluvia, 3.55 % aasialaisia, 0,09 % Tyynenmeren alueelta kotoisin olevia, 22,28 % muihin rotuihin kuuluvia, ja 2,73 % kahteen tai useampaan rotuun kuuluvia. 43,91 % väestöstä on sukujuuriltaan latinoita.
Kaupungin 9 338 taloudesta 43,1 % on sellaisia, joissa asuu ainakin yksi alle 18-vuotias. 56,4 % talouksista on aviopareja, 10,8 % naispuolisia yksinhuoltajia, ja 27,8 % ruokakunnista on sellaisia joiden jäsenet eivät kuulu samaan perheeseen. 22,1 % talouksista on yhden hengen ruokakuntia, ja 7,7 % talouksista asuu ainakin yksi yli 65-vuotias. Ruokakunnan keskimääräinen koko on 2,99 henkeä ja keskimääräinen perheen koko on 3,51 henkeä.
Kaupungin ikäjakauma
0−17: 32,6 %
18−24: 11,6 %
25−44: 31,0 %
45−64: 16,6 %
65 tai yli: 8,1 %
Väestön iän mediaani on 29 vuotta. Jokaista 100 naista kohti kaupungissa asuu 102,5 miestä.
Ruokakuntien tulojen mediaani on 37 752 USD, ja perheiden tulojen mediaani on 43 471 USD. Miesten tulojen mediaani on 29 343 USD, naisten tulojen mediaanin ollessa 21 247 USD. Keskimääräiset tulot asukasta kohden ovat 15 200 USD. Köyhyysrajan alapuolella elää 14,3% koko väestöstä sekä 9,9% perheistä. Koko väestöstä 17,7% alle 18-vuotiaista sekä 12,8% yli 65-vuotiaista elää köyhyysrajan alapuolella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Garden City History (englanniksi)
Kansasin osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Allen  Anderson  Atchison  Barber  Barton  Bourbon  Brown  Butler  Chase  Chautauqua  Cherokee  Cheyenne  Clark  Clay  Cloud  Coffey  Comanche  Cowley  Crawford  Decatur  Dickinson  Doniphan  Douglas  Edwards  Elk  Ellis  Ellsworth  Finney  Ford  Franklin  Geary  Gove  Graham  Grant  Gray  Greeley  Greenwood  Hamilton  Harper  Harvey  Haskell  Hodgeman  Jackson  Jefferson  Jewell  Johnson  Kearny  Kingman  Kiowa  Labette  Lane  Leavenworth  Lincoln  Linn  Logan  Lyon  Marion  Marshall  McPherson  Meade  Miami  Mitchell  Montgomery  Morris  Morton  Nemaha  Neosho  Ness  Norton  Osage  Osborne  Ottawa  Pawnee  Phillips  Pottawatomie  Pratt  Rawlins  Reno  Republic  Rice  Riley  Rooks  Rush  Russell  Saline  Scott  Sedgwick  Seward  Shawnee  Sheridan  Sherman  Smith  Stafford  Stanton  Stevens  Sumner  Thomas  Trego  Wabaunsee  Wallace  Washington  Wichita  Wilson  Woodson  Wyandotte 
Kaupungit (suurimmat):   Andover  Derby  Dodge City  Emporia  Garden City  Gardner  Great Bend  Hays  Hutchinson  Junction City  Kansas City  Lawrence  Leavenworth  Leawood  Lenexa  Liberal  Manhattan  Newton  Olathe  Overland Park  Pittsburg  Prairie Village  Salina  Shawnee  Topeka (pääkaupunki)  Wichita 
Viljapeltoja kastelujärjestelmineen Garden Cityn lähellä. Kuva-alan leveys on noin 16 kilometriä
Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge

| Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge |
| --- | --- |

Perustettu:  1919
pääsihteeri:  Dirk Backen
Puheenjohtaja:  Wolfgang Schneiderhan
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge on saksalainen humanitaarinen järjestö, jonka tehtävänä on etsiä sodassa kuolleita, palauttaa kuolleita Saksaan, kuolleiden uudelleen hautaaminen arvokkaasti sekä haudoista huolehtiminen. Se tukee myös kuolleiden omaisia ja neuvoo hautojen ylläpidosta. Se edistää muistokulttuuria, tapaa ja kouluttaa nuoria hautausmailla. Rahoituksen järjestö saa pääosin jäsenmaksuista ja lahjoituksista. Järjestö tekee yhteistyötä Saksan liittohallituksen ja ulkoasiainministeriön kanssa. Sen hoidossa on 830 sotahautausmaata, joissa on yli 2,8 miljoonaa sodassa kuollutta. Hautausmaita hoidetaan 46 eri maassa. Lisäksi se ylläpitää sotavankien hautausmaita.  Se on perustettu ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919. Se perustaminen liittyi Versailles’n rauhansopimuksen artiklojen 225 ja 226 määräyksiin sotilashautausmaiden hoitoon liittyen. Järjestö tekee myös nuorisotyötä, joka edistää rauhaa ja vastustaa rasismia. Nuoret osallistuvat myös sotahautausmaiden hoitoon ja järjestävät muistotilaisuuksia.
Saksalaisten sotilaiden hautausmaa Rovaniemen Norvajärvellä. Mausoleumi, sisäänkäyntijulkisivu. Kuva otettu lännestä muistoristin läheltä.
Suomessa Helsingissä sijaitsee järjestön ylläpitämä saksalaisten sotilaiden hautausmaa Hietaniemen sankarihautausmaan yhteydessä. Alueelle on haudattu 121 saksalaista sotilasta. Toinen järjestön ylläpitämä hautausmaa sijaitsee Vantaalla Honkanummella, jonne on haudattu kuusi ensimmäisen maailmansodan vainajaa ja 371 toisessa maailmansodassa kuollutta. Hautausmaa on vihitty käyttöön 30. elokuuta 1963. Kolmas saksalainen sotilashautausmaa sijaitsee Rovaniemellä Norvajärvellä. Sinne on haudattu 2 530 toisen maailmansodan saksalaista sotilasta. Norvajärven sotilashautausmaa vihittiin käyttöön 31. elokuuta 1963.
Olathe

| Olathe |
| --- | --- |
 Olathen kaupungintalo.
 lippu

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kansas
Piirikunta:  Johnson
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  161,57 km²
 – Josta vettä:  1,96 km² 
Väkiluku (2020):  141 290
 – Väestötiheys:  870 as./km²
 
 https://www.olatheks.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olathe on kaupunki Yhdysvalloissa Kansasin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 141 290 vuonna 2020. Olathe on väkiluvultaan Kansasin osavaltion neljänneksi suurin kaupunki. Kaupunki toimii Johnsonin piirikunnan hallintokeskuksena. Olathe kuuluu Kansas Cityn metropolialueeseen.
Väestö

Vuonna 2020 Olathen 141 290 asukkaasta valkoisia oli 73,9 %, mustia 6,0 %, aasialaisia 4,5 %, alkuperäisasukkaita 0,5 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 4,8 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 10,3 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 12,4 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 12,3 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 9,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olathe Wikimedia Commonsissa
Kansasin osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Allen  Anderson  Atchison  Barber  Barton  Bourbon  Brown  Butler  Chase  Chautauqua  Cherokee  Cheyenne  Clark  Clay  Cloud  Coffey  Comanche  Cowley  Crawford  Decatur  Dickinson  Doniphan  Douglas  Edwards  Elk  Ellis  Ellsworth  Finney  Ford  Franklin  Geary  Gove  Graham  Grant  Gray  Greeley  Greenwood  Hamilton  Harper  Harvey  Haskell  Hodgeman  Jackson  Jefferson  Jewell  Johnson  Kearny  Kingman  Kiowa  Labette  Lane  Leavenworth  Lincoln  Linn  Logan  Lyon  Marion  Marshall  McPherson  Meade  Miami  Mitchell  Montgomery  Morris  Morton  Nemaha  Neosho  Ness  Norton  Osage  Osborne  Ottawa  Pawnee  Phillips  Pottawatomie  Pratt  Rawlins  Reno  Republic  Rice  Riley  Rooks  Rush  Russell  Saline  Scott  Sedgwick  Seward  Shawnee  Sheridan  Sherman  Smith  Stafford  Stanton  Stevens  Sumner  Thomas  Trego  Wabaunsee  Wallace  Washington  Wichita  Wilson  Woodson  Wyandotte 
Kaupungit (suurimmat):   Andover  Derby  Dodge City  Emporia  Garden City  Gardner  Great Bend  Hays  Hutchinson  Junction City  Kansas City  Lawrence  Leavenworth  Leawood  Lenexa  Liberal  Manhattan  Newton  Olathe  Overland Park  Pittsburg  Prairie Village  Salina  Shawnee  Topeka (pääkaupunki)  Wichita
Helsingin Islam Seurakunta

| Helsingin Islam Seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  islam
Hallinto:  uskonnollinen yhdyskunta
Yhteistyötahoja:  Islam kultur merkelezi birligi Finlandiya
Toiminta-alue:  Helsinki
Perustettu:  2006
Jäseniä:  475 (2022)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helsingin Islam Seurakunta on Suomessa 26. kesäkuuta 2006 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jonka kotipaikka on Helsinki.
Seurakuntaan kuului 444 jäsentä vuonna 2018. Yhdyskunnan toimintaan kuuluu turkin kielen ja kulttuurin edistäminen.
Talous

Helsingin Islam Seurakunta on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 14 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 3 500 euroa.
Suomen Islam-Keskus

| Suomen Islam-Keskus |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  islam
Hallinto:  uskonnollinen yhdyskunta
Toiminta-alue:  Helsinki
Perustettu:  1994
Jäseniä:  330 (2022)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Islam-Keskus (engl. Finnish Islamic Center) on Suomessa 2. helmikuuta 1994 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jonka kotipaikka on Helsinki.
Yhdyskuntaan kuului 387 jäsentä vuonna 2018. Pääosa jäsenistä on taustaltaan pakistanilaisia. Yhdyskunnan moskeija sijaitsee Kalliossa. Moskeijassa saarnataan urduksi.
Muslimikodin yhdyskunta

| Muslimikodin yhdyskunta |
| --- | --- |
 Muslimikodin infotaulu Helsingin Pitäjänmäellä, Sulkapolku 3.
Suuntautuminen:  islam
Hallinto:  uskonnollinen yhdyskunta
Toiminta-alue:  Helsinki
Perustettu:  2008
Jäseniä:  209 (2022)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Muslimikodin yhdyskunta on islamilainen 4. joulukuuta 2008 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta Helsingissä. Yhdyskunnalla on rukoushuone Helsingin Pitäjänmäellä. Vuonna 2016 yhdyskunnassa oli 242 jäsentä. Jäsenistöön kuuluu ainakin marokkolaistaustaisia muslimeja.
Muslimikodin islamilainen uskonoppinut ja hengellinen johtaja on imaami Ahmad Fadil. Fadil on kotoisin Marokosta ja hän tunnustautuu tiukan linjan salafistiksi.
Vuonna 2010 Muslimikodin yhdyskunta esitti oikeusministeriölle lainmuutosta, joka olisi mahdollistanut islamiin perustuvaan šaria-tuomioistuimen perustamista Suomeen ja joka olisi nopeuttanut muslimien avioeroa. Oikeusministeriö torppasi ehdotuksen vuorokaudessa ilmoittamalla,  että avioeroihin sovelletaan Suomen lakia riippumatta siitä, mihin uskontokuntaan puolisot kuuluvat.
Ranskan ympäriajo 2011

Ranskan ympäriajo 2011 oli 98. Ranskan ympäriajo. Kilpailu alkoi 2. heinäkuuta 2011 Vendéen departementista ja päättyi 24. heinäkuuta Pariisin Champs-Élysées'lle. Kilpailuun kuului 10 tasamaaetappia, kolme mäkietappia, kuusi vuorietappia, henkilökohtainen aika-ajo sekä joukkueaika-ajo. Kilpailureitin kokonaispituus oli 3 430 kilometriä. Kokonaiskilpailun voitti australialainen Cadel Evans ennen luxemburgilaisveljeksiä Andy ja Fränk Schleckiä. Alberto Contador sijoittui alun perin viidenneksi. Hän oli kuitenkin antanut edellisvuoden Ranskan ympäriajossa positiivisen dopingnäytteen, ja urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin, CAS päätti helmikuussa 2012 hylätä kaikki hänen tuloksensa tuosta kilpailusta alkaen. Pistekilpailun voitti Mark Cavendish, mäkikirikilpailun Samuel Sánchez, nuorten kilpailun Pierre Rolland ja joukkuekilpailun Garmin-Cervélo.
Joukkueet ja ajajat

Kilpailussa olivat mukana kaikki 18 UCI Pro -joukkuetta ja lisäksi neljä UCI Continental Circuits -tason tallia.
Pro-tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Garmin-Cervélo, Team HTC-High Road, Katjuša, Lampre-ISD, Team Leopard-Trek, Liquigas-Cannondale, Team Movistar, Omega Pharma-Lotto, Quick Step, Rabobank, Team RadioShack, Team Saxo Bank-Sungard, Team Sky, Vacansoleil-DCM
Continental-tallit: Cofidis, Team Europcar, FDJ, Saur-Sojasun
Kilpailun suurimpina ennakkosuosikkeina pidettiin Alberto Contadoria ja Andy Schleckiä. Muita kärkisijoille ennakoituja pyöräilijöitä olivat muun muassa Ivan Basso, Janez Brajkovič, Cadel Evans, Robert Gesink, Christopher Horner, Andreas Klöden, Levi Leipheimer, Samuel Sánchez, Fränk Schleck, Jurgen Van Den Broeck ja Bradley Wiggins.
Etapit

Etapit 1–11 Ranskan ympäriajossa 2011
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2011
|  | päivä | lähtö | maali | pituus | tyyppi | tyyppi | kuvaus |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2.7. | Passage du Gois La Barre-de-Monts | Mont des Alouettes Les Herbiers | 191,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 2 | 3.7. | Les Essarts | Les Essarts | 23 km |  | Joukkueaika-ajo | (englanniksi) |  |
| 3 | 4.7. | Olonne-sur-Mer | Redon | 198 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 4 | 5.7. | Lorient | Mûr-de-Bretagne | 172,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 5 | 6.7. | Carhaix | Cap Fréhel | 164,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 6 | 7.7. | Dinan | Lisieux | 226,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 7 | 8.7. | Le Mans | Châteauroux | 218 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 8 | 9.7. | Aigurande | Super-Besse Sancy | 189 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 9 | 10.7. | Issoire | Saint-Flour | 208 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
|  | 11.7. | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä |
| 10 | 12.7. | Aurillac | Carmaux | 158 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 11 | 13.7. | Blaye-les-Mines | Lavaur | 167,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 12 | 14.7. | Cugnaux | Luz-Ardiden | 211 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 13 | 15.7. | Pau | Lourdes | 152,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 14 | 16.7. | Saint-Gaudens | Plateau-de-Beille | 168,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 15 | 17.7. | Limoux | Montpellier | 192,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
|  | 18.7. | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä |
| 16 | 19.7. | Saint-Paul-Trois-Châteaux | Gap | 162,5 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 17 | 20.7. | Gap |  Pinerolo | 179 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 18 | 21.7. |  Pinerolo | Galibier Serre-Chevalier | 200,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 19 | 22.7. | Modane Valfréjus | Alpe-d'Huez | 109,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 20 | 23.7. | Grenoble | Grenoble | 42,5 km |  | Aika-ajo | (englanniksi) |  |
| 21 | 24.7. | Créteil | Pariisi, Champs-Élysées | 95 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
Punaisella kehyksellä merkityt etapit päättyivät mäen tai vuoren päälle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
letour.fr (ranskaksi) (englanniksi)
Ranskan ympäriajo
Kreikan maantieteelliset alueet

Välimeri
Joonianmeri
Egeanmeri
Kreikan maantieteelliset alueet (kreik. γεωγραφικά διαμερίσματα, geografiká diamerísmata) ovat perinteisiä Kreikan alueita, jotka määrittyvät historiallis-maantieteellisin perustein. Ne eivät ole hallinnollisia alueita niin kuin hajautetun hallinnon alueet ja alueet, vaikka osa niistä vastaakin nimeltään ja/tai alueeltaan jotakin hallinnollista aluetta. Sen sijaan niitä käytetään muun muassa historiallisissa ja maantieteellisissä esityksissä ja tutkimuksissa.
Kreikan maantieteelliset alueet ovat:
Egeanmeren saaret
Epeiros
Jooniansaaret
Keski-Kreikka
Kreeta
Makedonia
Peloponnesos
Thessalia
Traakia (Länsi-Traakia)
Saaristo

Kreikan saariston historiallis-maantieteelliset alueet ovat:
Egeanmeren saaret
Egeanmeren saaret kattavat kaikki Egeanmeren alueen Kreikalle kuuluvat saaret eli pääosan saarista. Varsinaisiksi Egeanmeren saariksi ei kuitenkaan yleensä lueta paitsi Euboiaa myös Kreetaa paitsi niiden koon vuoksi myös siksi, että ne sijaitsevat merialueen laidoilla. Suurimmat varsinaiset Egeanmeren saaret ovat Lesbos, Ródos, Chíos, Sámos, Límnos ja Náxos. Korkeimmat vuoret ovat Samothrákin Sáos ja Sámoksen Kérkis. Suurimmat kaupungit ovat Ródoksen kaupunki, Lesboksen Mytilíni, Chíoksen kaupunki ja Kosin kaupunki. Monet saaret ovat karuja ja auringon paahtamia. Pohjoisimmilla saarilla on enemmän metsää. Hallinnollisesti saaret jakautuvat useaan alueeseen.
Kreeta
Kreeta on Kreikan suurin ja koko Välimeren viidenneksi suurin saari. Se sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja luetaan historiallis-maantieteellisesti omaksi alueekseen yhdessä sen ympäristön pienten saarten kanssa. Kreeta on pitkä ja vuoristoinen. Pohjoisrannikko ja osa etelärannikosta on rannikkotasankoa, ja vuoristossa on joitakin ylätasankoja. Saaren korkeimmat vuoret ovat Ída eli Psiloreítis ja Páchnes. Suurimmat kaupungit ovat Iraklion suurkaupunkialueineen, Chaniá, Réthymno, Ierápetra ja Ágios Nikólaos. Hallinnollinen Kreetan alue sisältää Kreetan ja sen lähisaaret.
Jooniansaaret
Jooniansaaret kattavat kaikki Kreikalle kuuluvat Joonianmeren saaret, jotka sijaitsevat Manner-Kreikan länsirannikon edustalla. Suurimmat Jooniansaaret ovat Kefaloniá, Korfu, Zákynthos, Lefkas ja Kythera. Korkein vuori on Kefalonián Aínos. Suurimmat kaupungit ovat Korfun kaupunki ja Kefalonián Argostóli. Saaret ovat Egeanmeren saaria vehreämpiä. Jooniansaaria maantieteellisenä alueena ei tule sekoittaa hallinnolliseen Jooniansaarten alueeseen, joka kattaa vain osan maantieteellisestä alueesta.
Käännös suomeksi
Latvian jääkiekkomaajoukkue

| Latvia |
| --- | --- |

Liitto:  Latvijas Hokeja federācija
Valmentaja:   Harijs Vītoliņš
Eniten otteluita:  Rodrigo Lavins (230)
Eniten pisteitä:  Leonīds Tambijevs (150)
IIHF-ranking:  10. (27.5.2024)

Ensimmäinen ottelu
 Latvia  3–0  Armenia (Riika, Latvia; 27. tammikuuta 1932) 
Suurin voitto
 Latvia  32–0  Israel (Bled, Slovenia; 15. maaliskuuta 1993) 
Suurin tappio
 Latvia  0–14  Kanada (Davos, Sveitsi; 20. tammikuuta 1935) 
MM-kilpailut
 Kultaa:  0
 Hopeaa:  0
 Pronssia:  1
| Mitalit> Miesten jääkiekko.Maailmanmestaruuskilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maailmanmestaruuskilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maailmanmestaruuskilpailut  | Miesten jääkiekko>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi & Latvia 2023 |  |  |
Latvian jääkiekkomaajoukkue edustaa Latviaa kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Latvia liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1931. Joukkueen sijoitus Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n vuoden 2023 jääkiekon maailmanrankinglistalla oli 10:s. Joukkueen päävalmentaja on vuodesta 2021 lähtien ollut Harijs Vītoliņš.
Latvian maajoukkuetta hallinnoi Latvian jääkiekkoliitto. Vuonna 2021 Latviassa oli 19 jäähallia ja yli 5 200 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa. Vuoteen 2023 hallien määrä oli kasvanut 23:een ja pelaajamäärä oli pudonnut muutamalla kymmenellä. Jääkiekkoilu on Latviassa merkittävä urheilulaji.
Latvia on pelannut maailmanmestaruuskilpailujen ylimmällä sarjatasolla yhtäjaksoisesti vuodesta 1997 lähtien. Sen paras saavutus kansainvälisissä turnauksissa on pronssi vuoden 2023 maailmanmestaruuskilpailuissa. Saavutus oli kansallisesti hyvin merkittävä.
Historia

Latvian maajoukkue pelasi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 1930-luvulla, kunnes Neuvostoliitto miehitti Latvian. Neuvostoliiton maajoukkueessa pelasi useita latvialaisia pelaajia, muun muassa Helmuts Balderis ja Artūrs Irbe.
Latvian itsenäistyttyä uudelleen se palasi Kansainvälisen jääkiekkoliiton jäseneksi omalla maajoukkueellaan. Korkeimman tason maailmanmestaruuskisoihin Latvia nousi vuonna 1997 ja sijoittui heti seitsemänneksi. Sen jälkeen Latvia on pystynyt vakiinnuttamaan paikkansa korkeimmalla tasolla; vuoden 2001 kisoissa Latvia tosin joutui karsintasarjaan, mutta säilytti maailmanmestaruuskisapaikkansa maalieron turvin pelattuaan tasapelin Valko-Venäjän kanssa.
Vuosien 2004, 2009 ja 2018 kisoissa Latvia on päässyt pudotuspeleihin. Joukkue kuuluukin kisojen jokavuotisiin potentiaalisiin yllättäjiin. Tästä ovat todisteena muun muassa vuoden 2005 kisojen maaliton tasapeli Suomen kanssa, voitto Ruotsista luvuin 2–1 vuonna 2009 ja voitto Suomesta luvuin 3–2 vuoden 2014 kisoissa.
Vuoden 2021 kotikisojensa alkusarjassa Latvia kukisti ensi kertaa Kanadan, lukemin 0–2. Vuoden 2023 maailmanmestaruuskilpailuissa Latvia eteni ensimmäistä kertaa välierään voitettuaan Ruotsin puolivälieräottelussa maalein 3–1. Välierässä Kanada voitti Latvian maalein 4–2. Latvia saavutti samoissa kisoissa lopulta historiansa ensimmäisen arvokisamitalin, kun se voitti pronssiottelussa Yhdysvallat jatkoajan jälkeen lukemin 4–3. Latvialaiskannattajat kannustivat todella innokkaasti joukkuettaan Tampereella pronssiottelussa. Heitä saapui tuhatmäärin seuraamaan mitaliotteluita. Turnauksessa joukkueen apuvalmentajana toimi suomalainen Petteri Nummelin. Historiallista pronssimitalia juhlittiin Latviassa seuraavana maanantaina. Latvian parlamentti julisti maanantain kansalliseksi vapaapäiväksi. Parlamentti halusi vapaapäivän avulla tarjota myös maaseudulla asuville ihmisille mahdollisuuden osallistua joukkueen mitalijuhliin maan pääkaupungissa Riiassa. Paikalla olikin arviolta yli 30 000 ihmisiä. kun joukkue saapui juhlimaan mitalia.
Vuoden 2024 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkueen apuvalmentajina toimivat Ville Peltonen ja Petteri Nummelin.
Tunnettuja pelaajia > IIHF Hall of Fame

Helmuts Balderis (valittu vuonna 1998)
Artūrs Irbe (valittu vuonna 2010)
Tunnettuja pelaajia > NHL-pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaspars Astašenko  Rūdolfs Balcers  Helmuts Balderis  Oskars Bārtulis  Teodors Bļugers  Kaspars Daugaviņš  Zemgus Girgensons  Kristers Gudļevskis  Viktors Ignatjevs  |  Artūrs Irbe  Raitis Ivanāns  Mārtiņš Karsums  Ronalds Ķēniņš  Aleksandrs Kerčs  Matīss Kivlenieks  Artūrs Kulda  Elvis Merzļikins  Sandis Ozoliņš  |  Grigorijs Panteļejevs  Kristiāns Rubīns  Kārlis Skrastiņš  Pēteris Skudra  Jānis Sprukts  Herberts Vasiļjevs  Harijs Vītoliņš  Sergejs Žoltoks  Artūrs Šilovs  |
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1933 - 10.  1934 - ei osallistunut  1935 - 13.  1937 - ei osallistunut  1938 - 10.  1939 - 10.  1993 - C-sarja; 1.  1994 - B-sarja; 2.  1995 - B-sarja; 2.  1996 - B-sarja; 1.  1997 - 7.  1998 - 9.  1999 - 11.  2000 - 8.  2001 - 13.  2002 - 11.  2003 - 9.  2004 - 7. :  2005 - 9.  2006 - 10.  2007 - 13.  2008 - 11.  2009 - 7.  2010 - 11.  2011 - 13.  2012 - 10.  2013 - 11.  2014 - 11.  2015 - 13.  2016 - 13.  2017 - 10.  2018 - 8.  2019 - 10.  2021 - 11.  2022 - 10.  2023 - pronssia
Sijoitukset > Olympialaisissa

1994 – karsiutui
1998 – 20. karsiutui
2002 – 9.
2006 – 12.
2010 – 12.
2014 – 8.
2018 – 14. karsiutui
2022 – 11.
Sijoitukset > IIHF:n ranking

2003 – 10.
2004 – 10.
2005 – 9.
2006 – 9.
2007 – 10.
2008 – 11.
2009 – 10.
2010, helmikuu – 10.
2010, toukokuu – 12.
2011 – 12.
2012 – 11.
2013 – 11.
2014, helmikuu – 10.
2014, toukokuu – 9.
2015 – 10.
2016 – 12.
2017 – 12.
2018, helmikuu – 13.
2018, toukokuu – 11.
2019 – 10.
2020 – 10.
2021 – 10.
2022, helmikuu – 11.
2022, toukokuu – 11.
2023 – 10.
Kokoonpanoja

Olympiakisat 2002
Olympiakisat 2006
Maailmanmestaruuskisat 2008
Maailmanmestaruuskisat 2009
Maailmanmestaruuskisat 2010
Maailmanmestaruuskisat 2012
Maailmanmestaruuskisat 2013
Maailmanmestaruuskisat 2014
Maailmanmestaruuskisat 2017
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Latvian jääkiekkoliiton sivusto (latviaksi)
Latvia nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Latvia IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Latvian joukkue Vancouverissa vuonna 2010.
Latvian pelaajia maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2008.
Saint-Laurent-Blangy

| Saint-Laurent-Blangy |
| --- | --- |
 Kunnan keskustaa
 vaakuna
 Saint-Laurent-Blangy
 Koordinaatit: 50°18′11″N, 2°48′13″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Pas-de-Calais
Arrondissementti:  Arras
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,8 km²
Väkiluku (2015):  6 644 
 – Väestötiheys:  675 as./km²
Kunnan numero:  62753
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Laurent-Blangy on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais'n departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Scarpejoen varrella aivan Arras'n kaupungin itäpuolella.
Kunnassa on ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneiden saksalaisten sotilaiden hautausmaa. Se rakennettiin 1920-luvun alussa, ja sinne haudattiin Arras'n eteläpuolella kaatuneita sotilaita, joista suurin osa oli tunnistamattomia. Vuonna 1926 Saksan sotahautauskomissio VDK (Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge) teki Ranskan viranomaisten kanssa sopimuksen, jossa saksalaiset saivat istuttaa hautausmaalle puita sekä ympäröidä se vallilla. Sotilaiden tunnistamistyö päättyi vasta toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1966 VDK jatkoi tehtäväänsä ja korvasi puuristit metallisilla. Hautausmaalle on haudattu lähes 32 000 saksalaista sotilasta, joista 11 500 on tunnistamattomia.
Saksalaisten sotilaiden hautausmaa