stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heinäveden kirkko
Aikaisemmat kirkot > Toinen kirkko > Rakentaminen

Rantasalmen kirkkoherra Joakim Adolf Cleve lähetti keisarille ehdotuksen kirkon piirustuksista. Kirkkoon edellytettiin mahtuvan 3 000 henkeä. 10. toukokuuta 1831 keisarillinen senaatti hyväksyi rakennusluvan. 15. elokuuta 1831 intendentinkonttorissa valmistuivat konduktööri A. W. Arppen suunnittelemat piirustukset, jotka olivat kylläkin C. L. Engelin allekirjoittamat.
Rakennuslupa tuli vuoden 1831 lopulla. Rakennusmestariksi valittiin Taavetti Rahikainen. Rakentaminen kuitenkin lykkääntyi vielä vuosia. Vasta keväällä 1839 kirkon rakentaminen aloitettiin kivijalasta ilman Rahikaista. Kun hän saapui, oli kivijalka jo pystyssä. Heinävedellä määrättiin jopa ulosmuuttomaksu, 1 ruplaa ja 50 kopeekkaa, vähentämään kirkon rakentamista pakoilevien muuttamista naapuripitäjiin. Aleksei Demisoff valittiin tekemään kirkon sisustuksen, ikkunat ja penkit, ja muun sisustuksen. Hän sai työstään 20 viljatynnyriä ja 550 ruplaa. Työn piti valmistua helmikuussa 1840, mutta valmistumisaikaa ei ole merkitty pitäjänkokousten pöytäkirjoihin. Heinäveteläisten sahojen omistajat osallistuivat rakentamiskustannuksiin.
Kirkko oli maalattu sisältä valkoiseksi, katto vaaleansiniseksi, penkit, ovet ja lehterit vaaleanvihreiksi, saarnatuoli ja alttari helmenharmaiksi. Ulkoa kirkko oli vihreä, nurkiltaan valkoinen ja laterniineiltään tummansininen. Maalauksen maksoi Kerman ja Kytöojan sahojen omistaja, viipurilainen Rosenius, ja työn tekivät Ivan Borisoff ja Vasili Ivanoff, jotka saivat sen valmiiksi syksyllä 1841.
Temppeliä muistuttavan ristikirkon keskellä oli suuri kupoli. Kellotapuli oli erillinen. Vuoteen 1861 mennessä kirkko oli päässyt rapistumaan ja sitä korjattiin 3 055 ruplan 73 kopeekan hopeaa arvosta.
Aikaisemmat kirkot > Toinen kirkko > Toisen kirkon palo

Sunnuntaina 3. heinäkuuta 1887 pidettiin suuressa ja komeassa Heinäveden kirkossa jumalanpalvelusta. Aamupäivällä oli kaunis sää, mutta kesken jumalanpalveluksen Mustikkamäen ylle kerääntyi tummia pilviä ja alkoi sataa rankasti vettä ja rakeita. Jo edellisenä päivänä oli ollut kova ukkosmyrsky. Sateen yltyessä alkoi myös ukkostaa. Suoraan kirkon kohdalla iski salama nuolena tornista alas kovan pamauksen saattelemana. Pallosalamaksi kutsuttu salama tuli kynttiläkruunun kannatinta pitkin ja hipaisi saarnaamassa olleen pastori Mielosen päälakea. Salama osui joihinkin muihin ja Kettunen-niminen henkilö kuoli. Kirkkokansa juoksi paniikiin vallassa ulos, mutta rankkasade toppuutteli osan väestä takaisin sisään. Lukkari ehti aloittaa virren, kun ulkoa huudettiin, että kirkon torni on tulessa. Lukkari veisasi virren loppuun ja loputkin poistuivat kirkosta. Kaikki tavarat uutta kynttiläkruunua lukuun ottamatta saatiin kirkosta pelastettua. Rankkasateesta huolimatta kirkko paloi kivijalkaan asti puolessatoista tunnissa. Vakuutusta ei kirkolla ollut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinäveden kirkko Wikimedia Commonsissa
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja:  Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja:  Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria:  Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja:  Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja:  Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia:  Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja:  Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:  Hasumäki (kirkonkylä) · Karvio · Kerma · Palokki · Sarvikumpu · Varistaipale · Vihtari
Kylät:  Hevonlahti · Kansala · Karhilantaipale · Koivumäki · Kuittua · Kypäräjärvi · Lajunlahti · Lampu · Lepikkomäki · Malkkila · Niinimäki · Näätänmaa  · Papinniemi · Pilppa · Petruma · Polvijärvi · Pyylinsaari · Pölläkkä · Raaminmäki · Rummukkala · Sappu · Sompasaari · Syrjä · Särkelä · Säynämö · Tetrivaara · Timonmäki · Vaaluvirta · Vahvalahti · Viitalahti
Nähtävyydet:  Valamon luostari · Lintulan luostari · Valamon luostarin pääkirkko · Valamon luostarin talvikirkko · Valamon luostarin vanha kirkko · Lintulan luostarin kirkko · Heinäveden kirkko
Liikenne:  Heinäveden reitti · Varistaipaleen kanava · Taivallahden kanava · Karvion kanava · Kerman kanava · Vihovuonteen kanava · Pilpan kanava · Koukunpolvi · Heinäveden rautatieasema · Syrjän rautatieasema · Vihtarin rautatieasema
Vesistöt:  Kermajärvi · Juojärvi · Petrumajärvi· Iso-Vihtari
Muuta Heinäveteen liittyvää:  Heinäveden historia · Vaakuna · Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta · Heinäveden Höyrylaiva Oy · Kermansavi · Heinäveden lehti
Kirkko kaakosta (kirkonkylän suunnasta).
Kirkon alttari ja saarnastuoli.
Näkymä Heinäveden kirkonmäeltä, kirkon vierestä, Kermajärvelle.
Heinäveden vanhaa hautausmaata kirkonmäellä.
Heinäveden kirkon sankarihaudat kesällä 2013
Rukous, Työ, Rauha 1939–1945.
Indore

| Indore |
| --- | --- |

 Indore
 Koordinaatit: 22°42′N, 75°54′E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Madhya Pradesh
Väkiluku (2001):  1 474 968
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Indore on kaupunki Madhya Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 1 474 968 ihmistä vuonna 2001. Indore on toinen osavaltion kahdesta suurimmasta kaupungista pääkaupunki Bhopalin rinnalla.  Indore on tärkeä teollisuuskeskus (puuvilla-, metalli-, huonekalu- ja kemianteollisuutta) ja kulttuuri- sekä opiskelukaupunki.
Kaupunki sijaitsee Khan- ja Sarawatijokien yhtymäkohdassa 553 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Vaikka Indore sijaitsee tropiikissa, talviyöt ovat seudulla melko viileitä. Kylmimmillään lämpötila voi laskea 2–3 °C:ta. Kesällä päivät ovat kuumia ja lämpötila voi olla parhaimmillaan 45 °C:ta. Toisin kuin muualla keskisessä Intiassa, Indoressa kesäillat ja -yöt ovat melko miellyttäviä viileän tuulen, Shab-e-Malwan, ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indore Wikimedia Commonsissa
Jaakko Rosendahl

| Jaakko Rosendahl> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. helmikuuta 1983 (ikä 41) Noormarkku, Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Seura
Seura:  Porin Ässät
Sarja:  SM-liiga
Tehtävä:  maalivahtivalmentaja
Valmennusura
Vuodet:  2012–
Seurat:  Porin Ässät
Jaakko Rosendahl (s. 23. helmikuuta 1983 Noormarkku) on Porin Ässien maalivahtivalmentaja. Rosendahl liittyi Ässien edustusjoukkueen valmennusryhmään kaudelle 2012–2013 korvaamaan HPK:hon siirtynyttä Kari Lehtosta. Tätä ennen Rosendahl toimi Ässien junioriorganisaatiossa samoissa tehtävissä neljän kauden ajan. Edustusjoukkueen ohella Rosendahl vastaa myös A-junioreiden maalivahtivalmennuksesta. Rosendahl toimi kaudella 2016–2017 oman toimen ohessa myös Italian maajoukkueen maalivahtivalmentajana olympiakarsinnoissa sekä kevään MM-turnauksessa. Kytkös Italian maajoukkueeseen tuli Ässien ja Italian maajoukkueen maalivahdin Andreas Bernardin kautta.
Rosendahlilla ei ole merkittävää pelaajataustaa.
Ilaria Salis

Ilaria Salis
Ilaria Salis (s. 17. kesäkuuta 1984 Milano) on italialainen poliitikko. Hän on opettaja ja antifasistinen aktivisti, joka oli Unkarissa syytettynä poliittisesta väkivallasta tullessaan valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi kesäkuussa 2024.
Salis varttui Monzassa, mutta asui vuosina 1992–1995 perheensä kanssa Isossa-Britanniassa. Vuonna 2005 hän valmistui historianopinnoistaan Milanon yliopistossa. Salis sai varhaisimman opettajakoulutuksensa Fondazione Don Gnocchissa ja aloitti työn ongelmaisten nuorten opettajana. Hän sai vuonna 2021 Milanon yliopistosta maisterin arvon filologiassa, kirjallisuudessa ja antiikin ajan historiassa. Näin hän pätevöityi kirjallisuuden aineopettajaksi. Vuonna 2021 Salis aloitti työskentelyn kirjallisuuden opettajana sijaisena lukioissa opetettuaan välillä monikulttuurisissa peruskouluissa.
Pidätys ja syytteet Unkarissa

Salis pidätettiin epäiltynä kolmeen uusnatsiin kohdistuneesta hyökkäyksestä näiden viettämänä "Kunnian päivänä" 11. helmikuuta 2023. Salis oli syyttäjän mukaan antifasistiryhmässä, joka hyökkäsi kolmen äärioikeistolaiseksi luulemansa ihmisen kimppuun. Hänelle vaadittiin jopa yli 10 vuoden vankeusrangaistusta. Antifasisti Salis kielsi syytteet mutta ilmoitti olleensa "historian oikealla puolella". Syyttäjän mukaan hän kuuluu "Hammerbande"-rikollisjärjestöön. Sen tavoitteisiin kuuluvat väkivaltaiset hyökkäykset uusnatseja vastaan. Yhtä syytteen uhreista he olivat erehdyksessä luulleet uusnatsiksi vaatetuksen vuoksi. Toinen uhri oli äärioikeistolainen muusikko László Dudog.
Salisin kohtelu Unkarissa herätti kiukkua Italiassa kun hänet vietiin toistuvasti oikeuden istuntoihin käsi- ja jalkaraudoissa. Uusnatseja vastaan hyökänneet olivat naamioituneita eivätkä niin uhrit kuin todistajatkaan pystyneet tunnistamaan Salisia osalliseksi väkivaltaan. Giorgia Meloni teki useita virallisia valituksia Salisin puolesta, mikä herätti jännitteitä tämän ja Viktor Orbánin välillä. Italian hallitus piti syytetyn kohtelua nöyryyttävänä. Salis kiisti syyllisyytensä. Italia kutsui Unkarin-suurlähettilään puhutteluun, ja Salis siirrettiin vankilasta kotiarestiin. Yksi hyökkääjistä tunnistettiin Saksan kansalaiseksi, joka tunnusti syyllisyytensä ja tuomittiin kolmen ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen.
Eurovaalit 2024

Italian vihreiden ja vasemmiston liitto nimitti Salisin kärkiehdokkaakseen vuoden 2024 eurovaaleihin. Hän tuli valituksi noin 165 000:lla äänellä. Tiedotusvälineet uutisoivat Salisin tulevan vapautetuksi Euroopan parlamentin jäsenen koskemattomuuden nojalla.
Indoparthialainen kuningaskunta

| Indoparthialainen kuningaskunta > Ensimmäinen vuosisata–100-luku |
| --- | --- |
   Kuningaskunta laajimmillaan 
Valtiomuoto:  Monarkia
Pääkaupunki:  Taksila
Edeltäjä:  Parthia Indoskyytit
Seuraaja:  Kušan-valtakunta
Indoparthialainen kuningaskunta oli alueita nykyisestä Pakistanista, Afganistanista ja Pohjois-Intiasta hallinnut parthialaistaustainen kuningaskunta ensimmäiseltä vuosisadalta toiselle vuosisadalle jälkeen ajanlaskun alun. Indoparthialainen kuningaskunta itsenäistyi parthialaisen satraappi Gondofareksen johdolla. Hänen seuraajansa hallitsivat noin sadan vuoden ajan, ennen kuin heidän alueensa liitettiin laajenevaan Kušan-valtakuntaan.
Indoparthialaiset tunnetaan historiallisista kirjallisista lähteistä vain huonosti ja tärkein yksittäinen tiedonlähde heistä on heidän hallitsijoidensa lyömät kolikot.
Historia

Indoparthialaiset mainitaan suoraan vain muutamissa kirjallisissa historiallisissa lähteissä. Indoparthialaisten hallitsijoiden lyömät kolikot ovatkin olleet tärkein heistä kertova historiallinen lähde. Seleukideista irtautuneessa Parthiassa valtaan nousseet arsakidit olivat aloittaneet voimakkaan laajenemisen kuninkaansa Mithridateksen johdolla 160-luvulla eaa. ja lopulta parthialaiset ulottivat alueensa heitä edeltäneiden indoskyyttien hallitsemalle alueelle Pohjois-Intiassa ja Etelä-Afganistanissa. Uusien alueidensa hallitsemiseksi parthialaiset perustivat alaisiaan kuningaskuntia ja yksi näistä muodostettiin sittemmän Sistanin alueelle ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulla. Alueita hallitsi satraappi Gondofares ja hän levitti edelleen alueitaan Sistanista Arakhosian ja Gandharan alueelle Pakistaniin ja Pohjois-Intiaan. Vuoden 20 jaa. paikkeilla Gondofares julistautui itsenäiseksi. Hänen pääkaupunkinsa oli Taksila nykyisen Keski-Pakistanin eteläosissa. Nimenä Gondofares on saattanut olla myös indoparthialaisen hallitsijasuvun dynastinen titteli.
Gondofareksen seuraajat hallitsivat alueitaan noin sadan vuoden ajan. Arsakidit pitivät lopulta yllä rauhanomaisia suhteita kapinoineeseen provinssiinsa, mahdollisesti koska heillä ei ollut varaa sitoa joukkoja valtakuntansa kaakkoisrajalle. Vain muutaman hallitsijasukupolven jälkeen indoparthialaisista pohjoiseen muodostui kuitenkin uusi voimatekijä. He joutuivat pian sotimaan levittäytyviä kušanoja vastaan. Ensimmäisen vuosisadan lopulla indoparthialaiset kärsivät useita tappioita kušanoille ja he menettivät Intian jokilaaksojen alueet. Indoparthialaiset hallitsivat vielä Kabulin laaksoa, joka sekin menetettiin toisen vuosisadan loppuun mennessä. Indoparthialaisten kukistumisen jälkeen Kušan-valtakunnalla ei ollut merkittäviä sotilaallisia uhkatekijöitä lähipiirissään.
Gondofares indoparthialaisessa kolikossa.
Jaakko Ruuskanen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 26. elokuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Junioriseurat
2002–2009: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2011 | Ilves | 29 | (1) |
| 2008–2009 | → TamU (laina) | 7 | (0) |
| 2010 | → SoVo (laina) | 5 | (4) |
| 2012 | TuTo | 12 | (1) |
| 2013–2017 | TPK | 93 | (9) |
| Yhteensä | Yhteensä | 146 | (15) |
Maajoukkue
| 2005 | Suomi U15 | 4 | (1) |
| 2006 | Suomi U16 | 9 | (4) |
| 2009 | Suomi U19 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. lokakuuta 2018.
Jaakko Ruuskanen (s. 26. elokuuta 1990 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ruuskanen on Tampereen Ilveksen kasvatti ja hän on pelannut neljätoista poikien maaottelua. Hän debytoi Veikkausliigassa 13. syyskuuta 2008 pelatussa FC KooTeePee-Tampere United ottelussa, päästessään kentälle 83. minuutilla. Kaudella 2009 Ruuskanen harjoitteli sekä Ilveksen että TamU:n harjoitusringissä seurojen yhteistyösopimuksen turvin.
Emilia Harjunen

Emilia Harjunen (s. 30. kesäkuuta 1992 Pori) on suomalainen pesäpalloilija. Harjunen edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja ja Rauman Lukkoa. Harjunen saavutti yhden SM-hopean kaudella 2013 ja kolme SM-pronssia kaudella 2011, kaudella 2014 ja kaudella 2016. Hän pelasi ulkokentällä kakkoskopparina. Harjunen pelasi 119 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi neljä kunnaria ja 18 tavallista juoksua, toi 40 juoksua ja keräsi 245 kärkilyöntipistettä. Harjunen pelasi 54 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kuusi tavallista juoksua, toi 11 juoksua ja keräsi 66 kärkilyöntipistettä.
Ilian valtionyliopisto

| Ilian valtionyliopisto> ილიას სახელმწიფო უნივერსიტეტი |
| --- | --- |
 Yliopiston logo
 engl. Ilia State University 
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  n. 1200
Opiskelijoita:  15 000
Sijainti:  Tbilisi,  Georgia
Sivusto:  https://iliauni.edu.ge/ge/
Ilian valtionyliopisto (georg. ილიას სახელმწიფო უნივერსიტეტი, ilias sakhelmts’ipo universit’et’i) on georgialainen yliopisto. Se perustettiin vuonna 2006, kun kuusi pienempää akateemista instituuttia yhdistyivät yhdeksi yliopistoksi.
Opiskelijoita yliopistossa on yli 15 000 ja henkilökuntaa noin 1200. Hallinnollisesti yliopisto jakautuu neljään tiedekuntaan:
humanistinen tiedekunta
lääke- ja luonnontieteellinen tiedekunta
talouden, tekniikan ja pedagokiikan tiedekunta
oikeustieteellinen tiedekunta
Immortalized

| Immortalized Disturbed |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–toukokuu 2015
 Studio : The Hideout Recording Studio
 Julkaistu: 21. elokuuta 2015
 Tuottaja(t): Kevin Churko
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 53.28
 Levy-yhtiö: Reprise, Warner Bros.
Listasijoitukset
  7.
Disturbedin muut julkaisut
| The Lost Children 2011 | Immortalized 2015 | Evolution 2018 |
Singlet albumilta immortalized
 ”The Vengeful One” Julkaistu: 25. kesäkuuta 2015  ”The Light” Julkaistu: 5. lokakuuta 2015  ”The Sound of Silence” Julkaistu: 7. joulukuuta 2015  ”Open Your Eyes” Julkaistu: 19. heinäkuuta 2016
Immortalized on Disturbedin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. elokuuta 2015. Se on myös ensimmäinen albumi vuonna 2010 julkaistun Asylumin jälkeen, mikä on yhtyeen pisin tauko kahden albumin välillä.
Yhtye aloitti materiaalin kirjoittamisen tammikuussa 2014, ja tulevasta albumista tiedotettiin 23. kesäkuuta 2015. Samana päivänä julkaistiin albumin ensimmäinen single "The Vengeful One", josta julkaistiin myös musiikkivideo 24. heinäkuuta. Singlet "Fire It Up" julkaistiin 31. heinäkuuta ja "What Are You Waiting For" 7. elokuuta. Yhtye konsertoi albumin julkaisupäivänä Chicagon House of Bluesissa. Yhtye tiedotti myös maailmankiertueesta, joka alkaa vuonna 2016.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Eye of the Storm (Prelude)  | 1.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Immortalized | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Vengeful One | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Open Your Eyes | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Light | 4.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | What Are You Waiting For | 4.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | You're Mine | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Who | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Save Our Last Goodbye | 4.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Fire It Up | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Sound of Silence (Simon & Garfunkel cover)  | 4.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Never Wrong | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Who Taught You How to Hate | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 53.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Tyrant | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Legion of Monsters | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | The Brave and the Bold | 4.34 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 66.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| Exclusive digital bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Warning Sign | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 69.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| Exclusive vinyylikuva bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | The Vengeful One (instrumentaali)  | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 73.54 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Metacritic: 55/100
AllMusic:
Consequence of Sound: D
Imperiumi: 7½/10
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Immortalized discogs.com -sivustolla
Ili

| Ili |
| --- | --- |
 Ili
Laskupaikka:  Balkašjärvi
Maat:  Kiina ja Kazakstan
Pituus:  1 101 km
Virtaama:  150–250 m³/s
Valuma-alue:  140 000 km²
 Balkašjärven valuma-alue ja Ili-joki tärkeimpine sivujokineen.
Ili on joki Kazakstanin kaakkoisosassa ja Kiinan luoteisosassa. Joen vesistöalue sijaitsee Kazakstanissa Almatyn alueella ja Kiinassa Sinkiangin autonomisella alueella. Joki on 1 101 kilometriä pitkä, josta 815 kilometriä on Kazakstanin puolella. Sivujoki Tekes mukaan lukien joen pituus on 1 439 kilometriä.
Ili saa alkunsa Tienšanin vuoriston itäosista. Ilin varrella on paljon maanviljelyä ja lampaiden, vuohien sekä hevosten kasvatusta. Se laskee laskujoettomaan Balkašjärveen, jossa se muodostaa laajan suiston. Ili on suurin Balkaşjärveen laskeva joki.
Joki on saanut nimensä mongolinkielisestä sanasta Ilansu, joka tarkoittaa vilkkuvaa tai säkenöivää.
Emilia Goggi

Emilia Goggi
Emilia Goggi (1817 Prato – 1857) oli italialainen oopperalaulaja, joka tulkitsi urallaan sekä sopraano- että mezzosopraanorooleja.
Goggi pääsi 6-vuotiaana Santa Caterinan konservatorioon. Vuonna 1841 hän teki debyyttinsä La Fenicessä Adalgisan roolissa Vincenzo Bellinin oopperassa Norma. Tämän jälkeen hän sai kiinnityksiä päärooleihin useissa Italian pohjoisosien teattereissa. Goggi pystyi laajan äänialansa ansiosta esiintymään myös dramaattisissa sopraano-osissa, kuten Abigaillena Giuseppe Verdin Nabuccossa ja Elvirana saman säveltäjän Ernanissa, mutta sittemmin hän omaksui mezzosopraanorooleja.
Tunnetuin Goggin luoma rooli oli Azucena Verdin Trubaduurin kantaesityksessä vuonna 1853. Goggi kuoli yllättäen 39-vuotiaana ollessaan valmistautumassa Englannin-kiertuetta varten.
Egyptinarabiankielinen Wikipedia

| Egyptinarabiankielinen Wikipedia |
| --- | --- |

 Etusivu 16. syyskuuta 2016
Verkkosivusto:  arz.wikipedia.org
Kaupallinen:  ei
Tyyppi:  verkkotietosanakirja
Rekisteröinti:  vapaaehtoinen
Kielet:  egyptinarabia
Omistaja:  Wikimedia Foundation
Avattu:  2.4.2008 (virallisesti 30.3.2008)
Nykyinen tila:  aktiivinen
Egyptinarabiankielinen Wikipedia on Wikipedian egyptinarabiankielinen versio. Sen perustamista ehdotettiin Wikimedian Meta-wikissä 30. maaliskuuta 2008. Egyptinarabiankielinen Wikipedia luotiin Wikimedia Hautomoon kehittymään 2. huhtikuuta 2008. Virallisesti se perustettiin 24. marraskuuta 2008. Egyptinarabiankielisessä Wikipediassa on tällä hetkellä noin 914 000 (14.7.2020) artikkelia ja se on artikkelimäärältään 11. suurin (14.7.2020).
Egyptinarabiankielistä Wikipediaa muokkaa joka kuukausi keskimäärin 132 eri käyttäjätunnusta. Päivittäin sitä muokkasi vuonna 2019 keskimäärin kahdeksan käyttäjätunnusta, mikä oli 26 prosenttia vuoden 2018 keskiarvoa enemmän. Vuonna 2019 egyptinarabiankieliseen Wikipediaan luotiin 19 785 uutta artikkelia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Egyptinarabiankielinen Wikipedia (egyptinarabiaksi)
| --- | --- |
6 000 000 +:  englanti (en) · cebuano (ceb)
2 000 000 +:  saksa (de) · ruotsi (sv) · ranska (fr) · hollanti (nl)
1 000 000 +:  venäjä (ru) · espanja (es) · italia (it) · egyptinarabia (arz) · puola (pl) · kiina (zh) · japani (ja) · ukraina (uk) · vietnam (vi) · waray-waray (war) · arabia (ar) · portugali (pt)
500 000 +:  persia (fa) · katalaani (ca) · serbia (sr) · indonesia (id) · korea (ko) · kirjanorja (no) · tšetšeeni (ce) · turkki (tr) · suomi (fi) · tšekki (cs) · unkari (hu) · tataari (tt)
200 000 +:  serbokroaatti (sh) · romania (ro) · minnan (zh-min-nan) · baski (eu) · malaiji (ms) · heprea (he) · esperanto (eo) · armenia (hy) · tanska (da) · bulgaria (bg) · kymri (cy) · uzbekki (uz) · selkoenglanti (simple) · slovakki (sk) · viro (et) · eteläazeri (azb) · valkovenäjä (be) · kazakki (kk) · kreikka (el) · minangkabau (min) · kroatia (hr) · liettua (lt) · galicia (gl) · urdu (ur)
100 000 +:  azeri (az) · sloveeni (sl) · ladin (lld) · georgia (ka) · uusnorja (nn) · tamili (ta) · thai (th) · hindi (hi) · bengali (bn) · makedonia (mk) · latina (la) · kantoninkiina (zh-yue) · asturia (ast) · latvia (lv) · afrikaans (af) · tadžikki (tg) · burma (my)
50 000 +:  malagassi (mg) · albania (sq) · marathi (mr) · bosnia (bs) · telegu (te) · oksitaani (oc) · bretoni (br) · taraškevitsa-valkovenäjä (be-tarask) · malajalam (ml) · alasaksa (nds) · swahili (sw) · kirgiisi (ky) · kurdi (ku) · lombardi (lmo) · jaava (jv) · länsipunjabi (pnb) · newar (new) · haiti (ht) · venetsia (vec) · piemonte (pms) · baškiiri (ba) · luxemburg (lb) · sunda (su) · iiri (ga) · islanti (is) · sleesia (szl) · soranî (ckb) · länsifriisi (fy) · tšuvassi (cv) · punjabi (pa)
20 000 +:  tagalog (tl) · ido (io) · aragonia (an) · wu-kiina (wuu) · zazaki (diq) · hausa (ha) · volapük (vo) · skotti (sco) · joruba (yo) · nepali (ne) · kannada (kn) · gudžarati (gu) · alemanni (als) · interlingua (ia) · kotava (avk) · krimintataari (crh) · baijeri (bar) · sisilia (scn) · igbo (ig) · bishnupriya manipuri (bpy) · ketšua (qu) · mongoli (mn) · bali (ban) · navajo (nv) · mingreli (xmf) · sinhali (si)