stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Foresight (1650)
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 1650 ensimmäisenä päällikkönään Samuel Howett. Se oli itärannikolla ja kuului marraskuussa Pennin laivueeseen, jonka mukana se siirtyi vuonna 1652 Välimerelle. Alus osallistui 28. syyskuuta 1952 Kentish Knockin taisteluun ja Dungenessin taisteluun 29. joulukuuta.
Alus osallistui Portlandin taisteluun 18. helmikuuta 1653 päällikkönään Richard Stayner. Alus kuului 2.-3. kesäkuuta 1653 Gabbardin taistelun keskustassa olleeseen valkoiseen laivueeseen.
Vuonna 1677 aluksen tykkien lukumäärä nostettiin 48:aan.
Alus oli vuonna 1697 Jamaikalla Charles Richardsin alaisuudessa, kun se määrättiin palaamaan Britteinsaarille myytäväksi. Se haaksirikkoutui 4. heinäkuuta 1698 Kuuban etelärannikolla Jardine Rocksissa.
Farid Seiful-Muljukov

| Farid Seiful-Muljukov> Фарид Сейфуль-Мулюков Фәрит Сәйфелмөлеков |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1930  Taškent, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 4. kesäkuuta 2016 (85 vuotta)  Moskova, Venäjä
Sukulaiset:  Mullagali Jaušev (isoisä)
Farid Mustafjevitš Seiful-Muljukov (ven. Фари́д Муста́фьевич Сейфу́ль-Мулю́ков, tat. Фәрит Мостафа улы Сәйфелмөлеков, Färit Mostafa ulı Säyfelmöleqov; 19. marraskuuta 1930, Taškent – 4. kesäkuuta 2016, Moskova) oli tataaritaustainen venäläinen ja neuvostoliittolainen kansainvälisen tason toimittaja, orientalisti, televisiojuontaja, Venäjän federaation kunniataiteilija (1995). Toimittajantyössään Seiful-Muljukov keskittyi etenkin Lähi-itään. Hän tapasi ja haastatteli monia tunnetuja henkilöitä kuten Egyptin presidentti Gamal Abdel Nasser ja Kuuban presidentti Fidel Castro.
Elämä ja ura

Seiful-Muljukov syntyi tataariperheeseen nykyisen Uzbekistanin pääkaupungissa Taškentissa. Äidinsä puolelta hän kuului tunnettuun kauppiashallitsijasukuun Jaušev (Yawşevlar) ja täten hänen isoisänsä oli sen viimeinen perijä, filantrooppi Mullagali Jaušev. (Mullağali Yawşev; 1864–1927).
Vuonna 1954 Seiful-Muljukov valmistui Moskovan itämaisen tutkimuksen instituutin Lähi-idän tiedekunnan arabian kielen osastolta.
Toimittajanuran alun hän sai vuonna 1953 lehdessä "Iltainen Moskova" (Вечерняя Москва). Seuraavaksi Seiful-Muljukov työskenteli lehdessä "Kansainvälinen elämä" (Международная жизнь) vuoteen 1957, jonka jälkeen "Itäinen Liira" kustantamossa (Восточная лира) ja lehdessä "Moderni Itä" (Современный Восток).
1960-luvun alussa Seiful-Muljukov toimi Neuvostoliiton ministerineuvoston alaisessa radio- ja televisiokomiteassa sekä oli "kansainvälisen tiedon kommentaattori" Neuvostoliiton valtion televisio- ja radioyhtiön "Viimeisimmät Uutise" -lehden toimituksessa. (Последних известий). Vuonna 1968 hän toimi apulaispäätoimittajana. Tämän jälkeen Seiful Muljukov työskenteli vuoteen 1974 Libanonin Neuvostoliiton radion ja television toimiston päällikkönä (sisältäen myös Syyrian, Jordanian, Kyproksen ja Arabian niemimaan maat). Vuodesta 1974 Neuvostoliiton keskustelevisio- ja radiolähetysten poliittinen tarkkailija; vuodesta 1990 toimiston päällikkö Sveitsissä ja vuodesta 1992 luovan yhdistyksen "Euraasia" (Евразия) johtaja; vuoteen 1996 Ostankinon televisioyhtiön (Moskova) "Kansainväliset ohjelmat" (Международные программы) -yhdistyksen johtaja. Vuodesta 1965 Seiful Muljukov oli alkanut esiintyä eri TV-ohjelmissa. Hän oli yksi "Nykymaailmassa" (Сегодня в мире) ohjelman luojista ja juontajista.
Journalistisessa työssään Seiful-Muljukov keskittyi etenkin Lähi-idän maihin. Hän haastetteli- ja tapasi monia kansainvälisiä hahmoja kuten Gamal Abdel Nasser, Hussein (Jordania), Jasser Arafat, Hafiz al-Assad, Nur Muhammad Taraki, Mohammad Najibullah, Ruhollah Khomeini, Fidel Castro. Seiful-Muljukov teki yli kolmekymmentä journalistista dokumenttielokuvaa. Hänen artikkeleitaan julkaistiin johtavissa venäläisissä aikakausilehdissä.
Aiheesta muualla

Farid Seiful-Muljukovin kuolinilmoitus venäläisessä uutislähetyksessä
Dokumentti (venäjäksi)
Seiful-Muljukov.
Päreet palaa!

| Päreet palaa!> Prisoner of Second Avenue |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Melvin Frank
Käsikirjoittaja:  Neil Simon
Perustuu:  Neil Simonin näytelmään
Tuottaja:  Melvin Frank
Säveltäjä:  Marvin Hamlisch
Kuvaaja:  Philip Lathrop
Leikkaaja:  Bob Wyman
Lavastaja:  Marvin March
Pääosat:   Jack Lemmon  Anne Bancroft  Gene Saks 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  1975
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päreet palaa! (The Prisoner of Second Avenue) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut musta komedia. Työpaikkansa menettävästä newyorkilaisesta mainosmiehestä kertovan elokuvan pääosissa ovat Jack Lemmon, Anne Bancroft ja Gene Saks. Elokuvan on ohjannut Melvin Frank ja käsikirjoittanut oman näytelmänsä pohjalta Neil Simon.
Juoni

Madison Avenuen mainosmies Mel rähjää ja oireilee kotona, muttei uskalla kertoa vaimolleen Ednalle saaneensa potkut. Kaiken kukkuraksi New Yorkissa on kauhea hellekesä, naapurit meluavat ja varkaat tyhjentävät pariskunnan kerrostaloasunnosta kaiken vähänkin arvokkaan. Viittäkymmentä lähestyvä Mel ei löydä uutta työtä, mutta pitkään kotirouvana ollut Edna saa yllättävän helposti hänelle ennestään tutun kuvaussihteerin paikan. Vaimon töihin meno vain pahentaa Melin oireita, ja hän alkaa vaikuttaa jo vakavasti sekopäiseltä. Melin sukulaiset haluavat auttaa, kunnes kuulevat miten paljon psykiatrilla käynti maksaa. Myös vaimo alkaa saada työstressin oireita, ja hänkin saa yllättäen potkut jolloin pariskunnan roolit kääntyvät ja mies alkaa ottaa vastuuta kaikille rähjäävästä vaimostaan.
Tuotanto

Elokuvan näytelmäversiota esitettiin Broadwaylla vuosina 1971–1973, näyttelijöinä Peter Falk, Lee Grant ja Vincent Gardenia. Tampereen Teatteri esitti näytelmän suomenkielistä ja suomalaista sovitusta nimellä Kyllä tästä selvitään kevätkaudella 2010.
Pienen roolin taskuvarkaana tekee nuori Sylvester Stallone. Elokuvan puvustuksen on suunnitellut sittemmin ohjaajana tunnettu Joel Schumacher.
Melille potkut antaneen mainostoimiston nimi hissin yläpuolella on Durston, Thurston & Osborne, joka ilmeisesti parodioi BBDO-mainostoimiston alkuperäistä nimeä Batten Barton Durstine & Osborn.
Arvioita

Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti ensi-ilta-arviossaan 1975, ettei Simonin irvailu New Yorkin tuskastuttavuuksista toimi eikä hauskuta, eikä sairaus ole hänestä muutenkaan mikään komedian aihe. Saman lehden Mikael Fränti luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1988 näyttelijöiden elokuvaksi ja vakavaksi komediaksi, jossa on sairauskertomuksen piirteitä. ”Jack Lemmonin ja Anne Bancroftin välinen sanailu toimii, ja näytelmällisyydestä huolimatta kerrontaan on saatu ajoittain jopa ilmavuutta.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen piti elokuvaa aidosti hauskana vanhahtavana komediana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Päreet palaa! Elonet.
Päreet palaa! Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Follikulaarinen lymfooma

Follikulaarinen lymfooma
Follikulaarinen lymfooma on non-Hodgkin-lymfooman yleinen muoto. Se saa alkunsa B-soluista ja kasvaa hitaasti. Potilaiden keskimääräinen ikä taudin toteamisen hetkellä on noin 55 vuotta, ja sairastumisriski on molemmilla sukupuolilla lähes sama. Sairauden merkit voivat jäädä pitkäksi aikaa huomioimatta; imusolmukkeiden suureneminen voi viitata follikulaariseen lymfoomaan.
Useimmiten follikulaarisen lymfooman levinneisyysluokitus on toteamishetkellä III tai IV. Vaikka tauti olisi jo edennyt, monet hoidetut potilaat elävät silti vielä 8–10 vuotta toteamisesta. Vuosien varrella potilaan tila paranee ja huononee useita kertoja. Jos potilaan tila on vakaa ja hän on oireeton tai vähäoireinen, häntä saatetaan vain tarkkailla hoitamatta sairautta. Hoitona kuitenkin voidaan käyttää sädehoitoa ja kemoterapiaa.
Forza Motorsport 2

| Forza Motorsport 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Turn 10 Studios
Julkaisija:  Microsoft Game Studios
Pelisarja:  Forza Motorsport
Pelimoottori:  Proprietary
Julkaistu:  JP 24. toukokuuta 2007NA 29. toukokuuta 2007EU 8. kesäkuuta 2007AUS 14. kesäkuuta 2007
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Forza Motorsport 2 on Turn 10 Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema ajopeli, joka julkaistiin Xbox 360:lle vuonna 2007. Pelisarjan seuraava osa Forza Motorsport 3 julkaistiin vuonna 2009.
Peli sisältää yli 300 erilaista autoa, tunnetuimpia merkkejä ovat muun muassa Ferrari, Porsche, Lamborghini ja Nissan. Autoja voi koristella maalauksilla ja tarroilla. Pelissä voi myös parantaa auton suorituskykyä entistä paremmaksi esimerkiksi pakoputkistoilla ja turboilla.
Autoluokat

Pelin yli 300 autoa on jaettu kymmeneen eri luokkaan suorituskyvyn mukaan. Joissakin kilpailuissa autoluokat saattavat rajoittua, mutta pelaajalla on kuitenkin mahdollisuus ostaa itselleen kaikki autot. Autoja voi myös ostaa pelin omalla rahalla toisilta pelaajilta Xbox Live -palvelun huutokaupan (Auction House) kautta.
Luokat
D-luokka: Vakiomallit.
C-luokka: Urheilumallit.
B-luokka: Tehokkaat urheilumallit.
A-luokka: Suurtehoiset mallit.
S-luokka: Supertehokkaat mallit.
U-luokka: Ultratehokkaat mallit. U-luokka, on suurin luokka, johon pelaaja voi itse autonsa virittää.
R4-luokka: Erikoisvalmisteiset kilpa-autot.
R3-luokka: Suurtehoiset kilpa-autot.
R2-luokka: Ultratehokkaat kilpa-autot.
R1-luokka: Prototyyppiset kilpa-autot.
Ladattavat autot: Verkosta ladattavia autoja ovat muun muassa Koenigsegg CCGT, Ferrari FXX, Lamborghini Gallardo Superleggera, SEAT León Supercup, Audi R8, BMW M3 E92, Mitsubishi Lancer Evolution X GSR ja #1 Peugeot 207 Super 2000. Osa autoista on maksullisia.
Pelimuodot

Career eli uratila on Forza Motorsportin ydin. Uran alussa pelaajalla on käytössä pieni määrä pelin valuuttaa, joilla pelaaja ostaa ensimmäisen autonsa. Pelaaja ansaitsee uratilaa pelaamalla lisää rahaa ja täten etenee pelissä. Career-pelimuodossa valitaan jokin kolmesta kotialueesta: Eurooppa, Pohjois-Amerikka tai Aasia. Oman kotialueensa voi vaihtaa jälkikäteen, mutta se maksaa pelin sisäistä rahaa. Mitä suurempi pelaajan taso on, sitä kalliimpaa on vaihtaa kotialuetta. Kotialueellaan valmistetuista autoista saa alennusta, ja välillä uusia autoja.
Arcade on yksinpelimuoto, johon sisältyy muun muassa Exhibition, eli itsejärjestettäviä kilpailuita. Niitä on mahdollista ajaa millä tahansa pelin autolla samanluokkaisia autoja vastaan. Toiset pelimuodot ovat Timetrials, eli aikojen saavuttaminen määrätyillä radoilla, ja Free Run, jossa pelaaja itse valitsee autonsa ja ratansa, ja ajaa yksin ilman vastustajia. Arcade-pelimuodon kilpailuista pelaaja ei ansaitse lainkaan rahaa.
Xbox Live on pelimuoto, jossa pelaaja kilpailee muita käyttäjiä vastaan Xbox Liven yhteydellä.
Franck

Franck ja Frank viittaavat muun muassa seuraaviin:
Frank, Franck, miehen etunimi
Frank, Amy Winehousen esikoisalbumi
Frank, Lenny Abrahamsonin ohjaama draamakomediaelokuva
Frank, suomalainen opiskelijakortti
FC Bayern München (naiset)

FC Bayern München on Saksan Bundesliigassa pelaava naisten jalkapallojoukkue. Se on voittanut Saksan mestaruuden neljä kertaa vuosina 1976, 2015, 2016 ja 2021 sekä Saksan cupin vuonna 2012.
Historia

Bayern Münchenin naisten joukkue perustettiin kesäkuussa 1970 Baijerin jalkapalloliiton kannustamana vaikka Saksan jalkapalloliitto perui naisten jalkapallon kiellon vasta myöhemmin samana vuonna. Ensimmäiset viralliset pelit Bayern pelasi 1972. Seura voitti Baijerin mestaruuden 19 kertaa peräkkäin vuosina 1972–1990 ja vuonna 1976 se voitti myös pudotuspeleinä pelatun Saksan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Tennis Club Borussia Berlinin 4–2.
Kun naisten Bundesliiga perustettiin, Bayern München liittyi mukaan sijoittuen etelälohkossa neljänneksi. 1990-luvulla Bayern putosi moneksi vuodeksi ulos Bundesliigasta, mutta palasi takaisin 2000. Bayern voitti mestaruuden 2015 ja 2016. Naisten mestarien liigassa Bayern on parhaimmillaan edennyt välieriin asti 2019, jolloin se hävisi FC Barcelonalle 0–1.
Saavutukset

Saksan mestaruus
1976, 2015, 2016, 2021
Saksan cup
2012
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu (saksaksi)
Tinja-Riikka Korpela juhlii 2015 mestaruutta.
Pyynikin kesäteatteri

Pyynikin kesäteatterin pyörivä katsomo.
Pyynikin kesäteatteri on Tampereen Pyynikillä toimiva ulkoilmateatteri, joka tunnetaan erityisesti pyörivästä katsomostaan. Se on yksi Suomen suurimpia kesäteattereita ja Suomessa pisimpään yhtäjaksoisesti toiminut ulkoilmateatteri.
Teatterin perustivat näyttelijät Yrjö Kostermaa ja Toivo Mäkelä. Se aloitti toimintansa vuonna 1948 Tampereen Kesäteatterin nimellä Joselininniemessä Pyhäjärven rannalla, missä näytännöt järjestetään vielä nykyisinkin. Vuonna 1955 vetovastuu siirtyi Tampereen Teatterikerholle, jolloin myös teatterin nimi muuttui Pyynikin kesäteatteriksi.
Pyynikin kesäteatteri kasvatti katsojalukujaan koko 1950-luvun loppupuoliskon ajan. Sisustusarkkitehti Reijo Ojasen suunnittelema 800-paikkainen pyörivä katsomo valmistui vuonna 1959. Todellisen läpimurtonsa teatteri teki 1960-luvulla, jolloin näytelmäsovitus Väinö Linnan kirjasta Tuntematon sotilas saavutti siellä valtavan suosion ja pysyi ohjelmistossa lähes koko vuosikymmenen. Vuonna 1972 Pyynikin kesäteatteri siirtyi esittämään kesän aikana vain yhden näytelmän. Lähes kaikkina aikaisempina toimintavuosina ensi-iltoja oli ollut kaksi kesässä.
1980- ja 1990-lukujen taitteessa teatterissa elettiin murroskautta Tampereen Teatterikerhossa pitkään vaikuttaneiden Olavi Veistäjän ja Veli Sandellin kuoltua. Uutena vetäjänä toimi alkuun teatterineuvos Rauli Lehtonen. Häntä seurasivat tehtävässä professori Panu Rajala ja hallintojohtaja Reima Jokinen.
Pyörivä katsomo peruskorjattiin 1990-luvun puolivälissä, jolloin paikkamäärä nousi 836:een. Pyynikin kesäteatterin toiminnanjohtajaksi tuli elokuussa 2000 Jari Nieminen, ja vuoden 2001 alusta teatterin toimintaa on ylläpitänyt Pyynikin Kesäteatterisäätiö. Vuonna 2005 valmistui katsomon katos, joka pidentää teatterin käyttöaikaa sekä keväällä että syksyllä. Uudeksi toiminnanjohtajaksi valittiin vuonna 2016 Hanna Suurhasko.
Teatteria ennen säätiömuotoa vetänyt Tampereen Teatterikerho on ollut tärkeä vaikuttaja Tampereen kulttuurielämässä, sillä sen tuella käynnistettiin Tampereen Teatterikesän toiminta vuonna 1969 sekä lasten ja nuorten ohjelmistoon keskittyvän Teatteri 2000:n toiminta vuonna 1985.
Ohjelmisto

Pyynikin kesäteatterin ohjelmistovalinnat ovat alusta asti muodostuneet pääasiassa kotimaisesta draamasta ja komediasta. Pyynikillä on nähty muun muassa Aleksis Kiven, Minna Canthin, Johannes Linnankosken, Joel Lehtosen, Maiju Lassilan, Maria Jotunin, Jalmari Finnen, Väinö Linnan, Kalle Päätalon ja Hella Wuolijoen teoksia. Ulkomaisista klassikoista esitetyimpiä ovat olleet William Shakespearen näytelmät.
Pyynikin kesäteatterin tunnetuin ja menestynein näytelmä on ollut Edvin Laineen ohjaus Väinö Linnan Tuntemattomasta sotilaasta. Se sai ensi-iltansa vuonna 1961 ja pysyi ohjelmistossa yhdeksän kesän ajan. Esitys keräsi kaikkiaan 348 854 katsojaa. 1970-luvulla katsotuimpia olivat Kalle Päätalon Ihmisiä kairassa Edvin Laineen ohjauksena (1977) ja Rauli Lehtosen ohjaama F. E. Sillanpään Ihmisiä suviyössä (1978). 1980-luvun suurimmiksi yleisömenestyksiksi Pyynikillä nousivat Jiří Menzelin ohjaus William Shakespearen näytelmästä Kesäyön unelma (1983) ja Simo Hämäläisen Kätkäläinen (1984), jonka ohjasi Markku Onttonen. Pyynikin kesäteatterista tuli jälkimmäisen myötä Suomen seitsemänneksi suurin teatteri.
1990-luvun ohjelmiston selkärangan muodostivat Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogiaan perustuneet Akseli ja Elina ja Täällä Pohjantähden alla sekä uusi versio Tuntemattomasta sotilaasta. Kaikki olivat Kalle Holmbergin ohjauksia. 2000-luvulla Pyynikin kesäteatterin ohjelmisto on painottunut komedioihin ja musiikkinäytelmiin.
Ohjelmisto > Pyynikin kesäteatterin ohjelmisto 1990–2019

1990    Hugo Raudsepp: Puolimatka pulassa
1991    Maiju Lassila: Kilpakosijat
1992    Tauno Yliruusi: Kesäillan valssi
1993–94 Väinö Linna: Akseli ja Elina
1995–96 Väinö Linna: Täällä Pohjantähden alla
1997    Väinö Linna: Tuntematon sotilas
1998    Laila Hietamies: Maan kämmenellä
1999    Lars Hulden & Sven Sid: Kesäpäivä Kangasalla
2000    Kalle Päätalo: Pohjalta ponnistaen
2001    Agapetus: Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
2002    Heikki Luoma: Vain muutaman huijarin tähden
2003    Heikki Vihinen: Hopeinen kuu
2004    Jukka Virtanen: Albatrossi ja Heiskanen
2005    Johannes Linnankoski: Tulipunakukka
2006    Veikko Huovinen: Lampaansyöjät
2007    Heikki Luoma: Mooseksen perintö
2008    Heikki Vihinen ja Timo Kahilainen: Kalliolle kukkulalle
2009    Hella Wuolijoki ja Bertolt Brecht: Iso-Heikkilän isäntä ja hänen renkinsä Kalle
2010    Anna-Leena Härkönen: Häräntappoase
2011 Paavo Haavikko: Rauta-aika
2012–2013 Heikki Syrjä, Riku Suokas, Heikki Vihinen: Kuuma kesä '85
2014 Heikki Luoma: Pirunpelto
2015 Veera Nieminen: Avioliittosimulaattori
2016 Kari Väänänen – Timo Parvela: Taivaan tulet
2017 Hella Wuolijoki: Niskavuoren nuori emäntä
2018 Minna Lindgren: Ehtoolehdon sankarit
2018 Patrik Drake: Herra Hakkarainen seikkailee
2019 Johanna Hartikainen: Nuotin vierestä
2019 Aino Havukainen – Sami Toivonen: Tatun ja Patun Suomi
Kirjallisuutta

Rauli Lehtonen ja Heikki Haukka: Pyörivä kansanjuhla. Tampereen Teatterikerho, 1997.
Aiheesta muualla

Pyynikin kesäteatterin verkkosivut
Yle Elävä arkisto: Tuntematonta sotilasta esitetään Pyynikillä (1967)
Yle Elävä arkisto: Tuntematon Pyynikillä (1997)
Viistokuva Pyynikin kesäteatterin alueesta, Fonecta
Mikko Kivinen ja Ilkka Heiskanen Pyynikin kesäteatterin Tuntemattomassa sotilaassa 1997.
Fort Knox

Fort Knox ulkopuolelta kuvattuna
Fort Knoxin sijainti
Fort Knox (vuoteen 1932 asti Camp Knox) on vuonna 1918 perustettu Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Kentuckyssa Louisvillen eteläpuolella. Sen pinta-ala on 441 neliökilometriä.
Tukikohta on kuuluisa siellä olevan maailman toiseksi suurimman kultavarannon takia. Kultavaranto koostuu ilmoitetusta mutta varmentomattoman tiedon mukaan 368 000 kultaharkosta, joiden yhteenlaskettu paino on noin 4 578 tonnia.Avointa tarkistuslaskentaa ei ole tehty vuosikymmeniin. Fort Knoxin kultavarannon säilytyspaikan rakennutti Yhdysvaltain valtiovarainministeriö vuonna 1936. Kullan lisäksi siellä on säilytetty mm. arvokkaita asiakirjoja. Kultamäärältään mitaten vielä suurempi varastopaikka on New Yorkissa Manhattanilla Federal Reserve Bankin tiloissa, jossa säilytettävän kultavarannon koko on noin 7 000 tonnia. Tukikohdan valtion turvallisuudelle merkittävän aseman vuoksi sinne ei ole päästetty vierailijoita kuin kerran vuonna 1974, jolloin noin jokusen kymmentä median edustajaa ja tusinan verran Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseniä pääsi sinne vierailulle katsomaan vain yhtä valittua holvia jossa on iso määrä kultaharkkoja.Muita holveja ei esittelyn aikana nähty,joten koko kultakannan todellien määrä on arvoitus
Vuoden 2000 väestönlaskennassa Fort Knoxissa oli 12 377 asukasta, 2 748 kotitaloutta ja 2 596 perhettä. Asukkaista 66,32 % oli valkoihoisia, 23,08 % afroamerikkalaisia, 0,73 % intiaaneja, 1,65 % aasialaisia ja 8,24 % muita.[lähde? ] Vuonna 2010 Fort Knoxin väkiluku oli 10 124.
Fort Knoxin komentajat

Luettelo on epätäydellinen.
Julian Robert Lindsey (helmikuu 1932 – 1934)
Guy Vernor Henry, Jr. (1934 – 1936)
Daniel Van Voorhis (1936 – ?)
Adna Chaffee, Jr. (? – elokuu 1941)
Jacob L. Devers (elokuu 1941 – 1943)
Charles Lewis Scott (1943 – 1946)
Paul E. Funk (kesäkuu 1992 – lokakuu 1993)
Larry Jordan (marraskuu 1993 – ?)
Peggy Combs (? – 25. toukokuuta 2016)
Christopher Hughes (25. toukokuuta 2016 – 11. toukokuuta 2018)
John Evans, Jr. (11. toukokuuta 2018 –)
Fort Knox populaarikulttuurissa

James Bond -elokuvassa 007 ja Kultasormi vuodelta 1964 kullanhimon riivaama Auric Goldfinger aikoo saattaa Yhdysvaltain ja maailman talouden sekasortoon saastuttamalla maailman tunnetuimman kultavarannon - Fort Knoxin - ydinsäteilyllä räjäyttämällä siellä kiinalaisten hänelle antaman ydinpommin. Bond onnistuu estämään tämän.
L. Ron Hubbardin romaaniin Battlefield Earth perustuvassa elokuvassa Taistelukenttä Maa vuodelta 2000 ihmiskunnan jäänteet antavat Fort Knoxista kultaa sitä himoitseville avaruusolennoille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fort Knox Wikimedia Commonsissa
Fort Knoxin tukikohdan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
From the Vaults (Tom Jonesin albumi)

| From the Vaults  Tom Jones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. huhtikuuta 1998
 Levy-yhtiö: Umvd Special Markets
Tom Jonesin muut julkaisut
|   | From the Vaults  1998 |   |
From The Vaults on Tom Jonesin albumi joka sisältää ennenjulkaisemattomia kappaleita 1980-luvun alkupuolelta. Albumi julkaistiin 28. huhtikuuta 1998.
Kappalelista

Memphis – 3.30
With a Little Luck – 3.53
Shady Business – 4.37
Standing Invitation (To Lay Down by Her Side) – 3.31
Love Sweet Love – 4.56
It’s a Hard World Outside – 3.36
Hey Mister Man in the Moon – 3.56
Magic Touch – 3.28
New Kind of Fire – 3.09
I Believe in You – 4.52
Financial District (Manhattan)

Financial District ilmakuvassa
Financial District (lyh. FiDi), virallisesti Wall Street, on New Yorkissa Manhattanin eteläosassa sijaitseva rahoituslaitosten keskittymä. Alueella sijaitsee lukuisia pörssejä kuten New Yorkin pörssi, NASDAQ, AMEX, NYMEX ja NYBOT sekä Yhdysvaltain keskuspankin New Yorkin liittovarantopankki. Siellä sijaitsivat myös World Trade Centerin kaksoistornit. Alueen keskustana pidetään Wall Streetin ja Broad Streetin risteystä. Financial Districtin alueella asuu vakituisesti noin 56 000 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Financial District (Manhattan) Wikimedia Commonsissa
Furikake

Furikakea riisin päälle ripoteltuna.
Furikake (振り掛け / ふりかけ) on kuiva japanilainen mauste, joka on tarkoitettu ripoteltavaksi riisin päälle. Se on tyypillisimmin kuivatun kalan, seesaminsiementen, paloitellun merilevän, sokerin, suolan ja natriumglutamaatin yhdistelmä. Sekoitukseen lisätään usein myös katsuobushia tai okakaa, lohta, veripeippiä, munia, misoa ja kasviksia.
Furikake on usein kirkkaan värinen ja hiutaleinen. Siinä saattaa toisinaan olla pieni kalan ja merenelävien maku. Japanin ulkopuolella furikakea voi löytää monista aasialaisista ruokakaupoista tai etnisen ruoan käytäviltä suurista supermarketeista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Furikake Wikimedia Commonsissa
Ferencváros Budapest TC

| Ferencváros Budapest TC |
| --- | --- |

Perustettu:  1928
Entiset nimet:  Ferencvárosi Torna Club (1928–1950) ÉDOSZ SE Budapest (1950–1951) Kinizsi SE Budapest (1951–1957) 
Kaupunki:   Budapest, Unkari
Kotiareena:  Pesterzsébeti Jégcsarnok Budapest
– kapasiteetti:  1500
Sarjataso:  MOL liga
Värit:           
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ferencvárosi TC jégkorong-szakosztály on unkarilainen jääkiekkoseura, 
joka pelaa Unkarin, Romanian ja Slovakian yhteisessä pääsarjassa MOL ligassa.
NHL- ja WHA-pelaajat

Rob Niedermayer
Jason Strudwick
Jindřich Kokrment
Miloš Tarant
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (unkariksi)
From the Vaults

| From the Vaults Nazareth |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1993
 Tyylilaji: Hard rock
 Levy-yhtiö: Sequel
Nazarethin muut julkaisut
| No Jive 1991 | From the Vaults 1993 | Move Me 1994 |
From the Vaults on Nazarethin harvinaisempia kappaleita ja versioita sisältävä kokoelma-albumi.