Venäjän avaruusjärjestö
Toiminta-alueet > Miehitetyt avaruuslennot

Venäjän avaruusjärjestön suurin panos on 2000-luvulla ollut miehitetyissä Sojuz-avaruuslennoissa ja ISS-avaruusaseman rakentamisessa. Rakennettu ISS on likimain Neuvostoliiton Mir-2-avaruusasemasuunnitelman kaltainen. Valtaosa sen moduuleista on venäläistä tuotantoa mukaan lukien ensimmäinen moduuli, jonka Yhdysvallat osti saadakseen juridisesti johtavan aseman asemalla. Avaruusasemaa huolletaan – etenkin NASAn avaruussukkulan poistuttua käytöstä vuonna 2011 – suurelta osin venäläisten Progress-rahtialusten lennoilla. NASAn sukkulan toiminnan päätyttyä vuoden 2011 jälkipuolella Sojuz on usean vuoden ajan ainoa tapa päästä avaruusasemalle.
Venäjän avaruusjärjestöstä tuli 2000-luvulla avaruusturismin luoja ja toistaiseksi ainoa toimija, joka on toteuttanut turistien lennätyksiä.
Kuljetukset avaruusasemalle
Venäjän avaruusjärjestön tuolloisen johtajan Anatoli Perminovin vuonna 2006 antaman lausunnon mukaan NASA käyttää vuosina 2010–2015  Sojuz-avaruusaluksia astronauttiensa kuljetuksiin ISS-avaruusasemalle, kun NASA Sukkulan toiminta on päättynyt vuoden 2011 jälkipuolella. Venäjän avaruusjärjestö solmi 10. huhtikuuta 2007 NASAn kanssa sopimuksen koskien ISS:n yhdysvaltalaisia huoltolentoja. Sopimuksen arvo oli 719 miljoonaa dollaria vuoteen 2011 asti. Se kattoi 15 miehistön jäsenen kuljetukset – kuusi lentoa vuonna 2009, kuusi vuonna 2010 ja kolme vuonna 2011 ja 5 600 kg rahtia vastaavana aikana.
Vuonna 2007 Venäjä laukaisi neljä Progress-rahtialusta ISS-avaruusasemalle. Progress-rahtikuljetusten voi vähentyä, kun ESAn ATV-rahtialus ja JAXA HTV-rahtialus ovat aloittaneet rahdin kuljetuksen avaruusasemalle. Toisaalta NASAn sukkulan suuri rahtikapasiteetti on poistunut.
Yksi Sojuzin kolmesta istuinpaikasta on kullakin lennolla varattu venäläiselle kosmonautille ja yksi Yhdysvaltain astronautille. Kolmas paikka on ollut tarjolla avaruusturistille. Sojuz TMA-14 oli viimeinen tai viimeisiä lentoja, joilla avaruusturisti voi lentää avaruusasemalle.
Maaliskuussa 2012 Venäjän avaruusjärjestö ilmoitti laukaisevansa ISS-avaruusasemaan uuden Nauka-moduulin (nauka=tiede) vuonna 2013.
Venäjän avaruusjärjestö on kehittänyt 2000-luvulla miehitettyä Kliper-alusta Sojuz-aluksen korvaajaksi. Sen arveltiin olevan käytössä vuonna 2012, mutta tämä aikataulu ei pitänyt. Venäjän avaruusjärjestö ja ESA ovat pyrkineet löytämään yhteistyötä Kliper-"sukkulan" kehityksessä, mutta tämän yhteistyön volyymi on ollut pientä ja on jäänyt ESAn jäsenmaiden tahdosta pieneksi.
Vuoden 2010 lopulla Ukrainan avaruusjärjestön kerrottiin aloittaneen yhteistyöneuvottelut Venäjän avaruusjärjestön kanssa ukrainalaisten pääsystä Sojuz-lennoille. Sopimuksen teon piti viedä noin vuoden.
Syyskesällä 2011 Venäjän avaruusjärjestön johtaja Vladimir Popovkin katui sitä, että Neuvostoliitto ja Venäjän federaatio panosti liian paljon miehitettyihin lentoihin eikä kehittänyt satelliittitekniikkaa samalle tekniselle tasolle kuin Yhdysvallat.
Vuoden 2012 keväällä Venäjän avaruusjärjestö ilmoitti pyrkivänsä toteuttamaan miehitetyn avaruuslennon Kuuhun vuoteen 2030 mennessä. Syyskuussa 2012 varapääministeri Rogozin ehdotti radiohaastattelussa miehitetyn kuuaseman perustamista.
Vuonna 2012 Venäjän avaruusjärjestö muunsi kosmonauttien työnkuvaa ja valintaprosessia. Kosmonauttien pitää tästedes erota asevoimista, joka loi siviiliavaruuslentäjien kaaderin, joka poikkeaa Yhdysvaltain NASA:n käytännöstä. Tammi-maaliskuussa 2012 Venäjän avaruusjärjestö järjesti uusien kosmonauttien avoimen haun. Valintavaatimuksiin kuului alle 33 vuoden ikä, yliopistokoulutus ja Sojuz-avaruusalukseen perustuvia pituusvaatimuksia.