stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Golden (Kylie Minoguen albumi)
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Dancing | Kylie Minogue, Nathan Chapman, Steve McEwan | Sky Adams | 2.58 |  |  |  |  |  |
| 2. | Stop Me from Falling | Minogue, Adams, McEwan, Danny Shah | Adams | 3.01 |  |  |  |  |  |
| 3. | Golden | Minogue, Lindsay Rimes, Liz Rose, McEwan | Rimes | 3.07 |  |  |  |  |  |
| 4. | A Lifetime to Repair | Minogue, Adams, Shah | Adams | 3.19 |  |  |  |  |  |
| 5. | Sincerely Yours | Minogue, Jesse Frasure, Amy Wadge | Frasure | 3.28 |  |  |  |  |  |
| 6. | One Last Kiss | Minogue, Ash Howes, Richard Stannard | Howes, Stannard | 3.41 |  |  |  |  |  |
| 7. | Live a Little | Minogue, Adams, Shah | Adams | 3.07 |  |  |  |  |  |
| 8. | Shelby '68 | Minogue, Howes, Stannard | Howes, Stannard | 3.35 |  |  |  |  |  |
| 9. | Radio On | Minogue, Wadge, Jon Green | Green | 3.42 |  |  |  |  |  |
| 10. | Love | Minogue, Cutfather, Daniel Davidsen, Peter Wallevik, Wayne Hector, Autumn Rowe | Adams | 2.52 |  |  |  |  |  |
| 11. | Raining Glitter | Minogue, Alex Smith, Mark Taylor, Eg White | Minogue, Smith Taylor, White | 3.33 |  |  |  |  |  |
| 12. | Music’s Too Sad Without You (feat. Jack Savoretti)  | Minogue, Savoretti, Samuel Dixon | Dixon | 4.09 |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista (2018) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 1
Belgia (Ultratop Flanderi): 4
Belgia (Ultratop Vallonia): 12
Alankomaat (MegaCharts): 18
Suomi (Suomen virallinen lista): 47
Saksa (Media Control Charts): 3
Irlanti (IRMA): 2
Italia (FIMI): 14
Japani (Oricon): 64
Uusi-Seelanti (RMNZ): 10
Ruotsi (Sverigetopplistan): 38
Iso-Britannia (OCC): 1
Espanjan perimyssota
Tausta

1690-luvun lopussa Espanjan kuninkaan Kaarle II:n heikkenevä terveys kärjisti ongelman hänen perijästään, ongelman joka oli pohjustanut suurelta osin Euroopan diplomatiaa jo muutaman vuosikymmenen ajan. 1600-luvun lopulla Espanja ei ollut enää hegemoninen valta Euroopassa, mutta Espanjan imperiumi – pohjimmiltaan laaja valtioliitto, joka kattoi koko maapallon, jota espanjalaiset kutsuivat ”monarkiaksi” – säilyi lannistumattomana.
Espanjan lisäksi Kaarle II:n hallitsemiin muihin Euroopan alueisiin kuuluivat Baleaarit, Espanjan Alankomaat, Milano, Sisilia, Napoli, Sardinia, Finale ja Toscanan rannikolla sijaitseva Presidin osavaltio; merentakaisiin alueisiin kuuluivat Filippiinit, Espanjan Länsi-Intia, Florida, suuri osa Pohjois- ja Etelä-Amerikasta sekä pohjoisafrikkalaiset kaupungit Ceuta ja Melilla. Imperiumi oli heikkenemään päin, mutta se oli silti suurin Euroopan merentakaisista imperiumeista, ja yhä aktiivinen ja vaikutusvaltainen niin Euroopassa kuin maailmallakin.
Kaarle II:sta oli tullut kuningas isänsä Filip IV:n kuoleman jälkeen vuonna 1665, mutta hän oli fyysisesti heikko ja kykenemätön saamaan lapsia; hän oli viimeinen miespuolinen Espanjan Habsburg ja hän oli elänyt pidempään kuin kukaan oli odottanut. Kun Rijswijkin rauha toi päätökseen yhdeksänvuotisen sodan (1688–1697), Euroopan valtioitten päämiehet alkoivat pohtia miten saisivat Espanjan kruununperimyksen ongelman ratkaistua ennen Kaarle II:n kuolemaa. Lopulta pääasialliset kilpailijat Espanjan vallasta olivat Ranskan Bourbonin suvun kuninkaan Ludvig XIV:n, ja Itävallan Habsburg-suvun keisari Leopold I:n perijät ja jälkeläiset, joista molemmat olivat Filip IV:n vävyjä ja Filip III:n lapsenlapsia; molemmat uskoivat vahvasti vaateisiinsa. Perintö oli kuitenkin niin valtava, että sen luovuttaminen kasvattaisi dramaattisesti joko Ranskan tai Itävallan valtaa, mikä Euroopan hegemonian turvaamiseksi oli äärimmäisen tärkeää koko Euroopalle.
Pietro Pasinati

Pietro Pasinati
Pietro Pasinati (21. heinäkuuta 1910 – 15. marraskuuta 2000) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Pasinati edusti seurajoukkuetasolla muun muassa Triestinaa, Milania ja Novaraa. Hän pelasi urallaan yhteensä 380 liigaottelua ja teki niissä 41 maalia.
Pasinati liittyi Italian A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1936 ja pelasi joukkueessa 11 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1938 ja pelasi turnauksessa yhden ottelun.
Godeliève Mukasarasi

| Godeliève Mukasarasi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1956 (ikä 67–68) Gitarama, Ruanda-Urundi
Ammatti:  ihmisoikeusaktivisti, sosiaalityöntekijä
Muut tiedot
Tunnustukset:  International Women of Courage -palkinto (2018)
Järjestö:  SEVOTA, Urunana
Godeliève Mukasarasi (s. 1956 Gitarama, Ruanda-Urundi) on ruandalainen ihmisoikeusaktivisti ja sosiaalityöntekijä, joka on perustanut Ruandan kansanmurhasta selviytyneiden orpojen ja leskien tukemiseen tarkoitettuja järjestöjä. Hän on tukenut järjestöjen kautta satoja raiskattua ja seksuaalista väkivaltaa kokeneita naisia, ja hän oli järjestämässä Ruanda-tuomioistuimeen naisia todistamaan Jean-Paul Akayesun oikeudenkäyntiin, vaikka hänen miehensä ja tyttärensä sekä useita muita tapettiin asian estämiseksi.
Elämä

Mukasarasi syntyi vuonna 1956, ja hän aloitti 1970-luvun lopulla työskentelemään sosiaalityön parissa. Ruandan kansanmurhan loppuvaiheissa vuonna 1994 Mukasarasi perusti SEVOTA-nimisen ryhmän, jonka tarkoitus oli edistää leskien ja orpojen yhteiskunnallisia ja taloudellisia oikeuksia. SEVOTA oli vuoteen 2018 mennessä auttanut yli 300 kansanmurhassa raiskattua integroitumaan takaisin yhteisöihinsä. Järjestö on auttanut myös yli 1 300 kotitaloutta mikrolainoissa ja noin 2 000 nuorta ja lasta liittymään rauhan ja kehityksen järjestöihin.
Yhdistyneet kansakunnat otti vuonna 1996 yhteyttä Mukasarasiin liittyen Taban pormestarin Jean-Paul Akayesun oikeudenkäyntiin. Mukasarasi eli kansanmurhan aikana Tabassa miehensä Emmanuel Rudasingwan ja lastensa kanssa. Sotilaat raiskasivat heidän tyttärensä. Mukasarasi suostui miehensä kanssa todistamaan YK:n Ruanda-tuomioistuimessa. Asejoukko tappoi joulukuussa 1996 Mukasarasin miehen ja tyttären sekä yhdeksän muuta ihmistä.
Murhien taustalla oli todennäköisesti Mukasarasin päätös todistaa Ruanda-tuomioistuimessa. Tapahtuneesta huolimatta hän onnistui järjestämään neljä sevotalaista todistamaan Akayesua vastaan. Akayesun tapaus oli ensimmäinen, jossa raiskaukset johtivat syytteisiin, vaikka raiskausta on pidetty sotarikoksena jo vuodesta 1919. Mukasarasin toimien ansiosta Akaseyu tuomittiin vuonna 1998. Tuomiota voidaan pitää myös ennakkotapauksena, sillä ensimmäistä kertaa raiskausten ja seksuaalisen väkivallan nähtiin olevan osa kansanmurhaa.
Mukasarasi oli vuonna 2006 perustamassa naisten rauhanjärjestöä Urununaa. Sen tehtävänä on edistää väkivallasta ja raiskauksista selvinneitä tutseja että hutuja. Osalla Urunana auttamista naisista on syntynyt lapsia raiskauksien seurauksena, ja monet heistä on HIV-positiivisia.
Tunnustukset

Mukasarasi on saanut useita tunnustuksiaan rauhanrakentamistyöstään. Genevalainen World Women’s Summit Foundation antoi hänelle vuonna 1996 maaseudun kehittämispalkinnon. Palkintoperusteluissa hänen perustamansa SEVOTA-järjestö on auttanut monia väkivallan uhreja sekä luonut maaseudulle toimintaa. Law & Democracy -järjestö antoi hänelle vuonna 2004 John Humphrey Freedom Awardin, ja Yhdysvaltain ulkoministeriö palkitsi hänet vuonna 2018 International Women of Courage -palkinnolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Godeliève Mukasarasi Wikimedia Commonsissa
Varonen

Varonen tai Waronen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarne Varonen (1897–1918), jääkärivänrikki
Eino Waronen (1896–1978), kunnallispoliitikko ja professori
Esko Varonen (1957–2019), näyttelijä ja muusikko
Jukka Varonen (s. 1961), Valkeakosken kaupunginjohtaja 2013–2020
Kalle Varonen (s. 1974), uimari
Matti Waronen (1861–1911), kansatieteilijä ja suomen kielen lehtori
Mikko Varonen (s. 1979), pesäpalloilija
Pasi Varonen (s. 1971), pesäpallon pelinjohtaja
Rita Varonen, kuoronjohtaja
Samu-Kalle Varonen (s. 1999), pesäpalloilija
Sulo-Veikko Varonen (s. 2007), pesäpalloilija
Tumppi Varonen (s. 1956), muusikko ja kirjailija
Veera Varonen (s. 2005), pesäpalloilija
Vesa Varonen (s. 1967), pelinjohtaja ja pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Brač

Brač
| --- | --- |
Sijainti:  43°19′N, 16°38′E Split-Dalmatia Dalmatia Kroatia
Korkein kohta:  778 m
Pinta-ala:  396 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  14 434
Suurin kaupunki:  Supetar
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Brač on Kroatialle kuuluva saari Adrianmerellä. Sen pinta-ala on noin 396 neliökilometriä, joten se on Adrianmeren kolmanneksi suurin saari. Saarella on noin 13 000 asukasta, joista yli 3 000 asuvat saaren suurimmassa kaupungissa, Supetarissa. Saaren pienin kylä on Novo Selo, jossa on 12 asukasta. Muita kaupunkeja ja kyliä ovat muun muassa Bol, Škrip, Pučišća, Splitska, Postira, Nerežišće, Donji Humac, Mirca, Gornji Humac, Dol, Sutivan, Sumartin, Praznica, Murvica, Povlja ja Dračevica. Saaren vanhin kylä on Škrip.
Saaren korkein vuori on 778 metriä korkea Vidova Gora. Se on myös koko Kroatian saariston korkein huippu.
Povlja
Supetar on saaren suurin kaupunki
Ranta Bračin saarella
Zlatni Rat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brač Wikimedia Commonsissa
Rob Lowe

Rob Lowe vuonna 2012.
Robert Lowe (s. 17. maaliskuuta 1964 Charlottesville, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa West Wing. Hän näytteli myös vuoden 1983 elokuvassa Outsiders – kolmen jengi, joka perustuu S.E. Hintonin kirjaan.
Lowe meni naimisiin vuonna 1991 Sheryl Berkoffin kanssa ja parilla on kaksi lasta (s. 1993 ja 1995).
Lowe kieltäytyi Greyn Anatomiassa yhden päähenkilön, Derek Shephardin roolista, jonka sittemmin sai Patrick Dempsey. Lowe näytteli presidenttiehdokasta sarjassa Perhesiteet.
Aiheesta muualla

Rob Lowe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
http://www.lowe-impact.com/%5Bvanhentunut+linkki%5D Viralliset kotisivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  IdRef
Mario Perazzolo

Mario Perazzolo
Mario Perazzolo (7. kesäkuuta 1911 Padova, Veneto, Italia – 3. elokuuta 2001) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Perazzolo edusti seurajoukkuetasolla merkittävimpänä Genovaa, jonka kanssa hän voitti kerran Italian cupin kaudella 1936–1937. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 189 ottelua, joissa teki 20 maalia. Yhteensä hän pelasi urallaan 342 liigaottelua ja teki niissä 30 maalia.
Perazzolo liittyi Italian A-maajoukkueeseen marraskuussa 1936 ja pelasi joukkueessa kahdeksan ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1938 mutta jäi itse otteluitta.
Georgia Tann

| Georgia Tann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1891 Philadelphia, Mississippi, Yhdysvallat
Kuollut: 15. syyskuuta 1950 (59 vuotta) Memphis, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  sosiaalityöntekijä
Muut tiedot
Rikokset:  lapsikauppa
Uhrit:  noin 5 000 siepattua lasta, joista jopa 500 kuoli
Aikavälillä:  1924–1950
Beulah George "Georgia" Tann (18. heinäkuuta 1891 Philadelphia, Mississippi – 15. syyskuuta 1950 Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen lapsikauppias, joka työskenteli Memphisissä Tennesseen adoptioyhdistyksen ja orpokodin johtajana. Työnsä kautta hän pystyi harjoittamaan laajamittaista ja suunnitelmallista adoptioon perustuvaa lapsikauppaa yli 20 vuoden ajan. Tann sieppasi vaikutusvaltaisen verkostonsa tukemana tuhansia lapsia, joita hän säilytti epäinhimillisissä oloissa lastenkodissa ennen heidän myymistään varakkaille adoptiovanhemmille joka puolelle Yhdysvaltoja. Tann ei joutunut teoistaan rikosoikeudelliseen vastuuseen, sillä hän kuoli syöpään vain muutama päivä sen jälkeen, kun häneen kohdistuvat rikossyytteet julkistettiin.
Lapsuus ja nuoruus

Georgia Tann syntyi hyvin toimeentulevaan perheeseen vuonna 1891 Mississipin Philadelphiassa. Hänen isänsä oli vaikutusvaltainen käräjäoikeuden tuomari George Tann, äidin nimi oli Beulah Yates. Isä pyrki määrätietoisesti kasvattamaan Georgiasta pianistin, vaikka tytär suunnitteli seuraavansa isänsä jalanjälkiä oikeustieteelliselle uralle ja koki musikaalisuuteen pakottamisen ilmeisen vastenmielisenä. Georgia soitti pianoa opiskeluvuosiinsa saakka ja valmistui vuonna 1913 Martha Washington Collegesta pääaineenaan musiikki. Hän kuitenkin suuntasi muusikon uran sijaan sosiaalialan työtehtäviin ja päätyi opiskelemaan sosiaalityötä kahden kesän ajan Columbian yliopistossa. Sosiaalityö oli yksi harvoja uravalintoja, joita pidettiin sosiaalisesti hyväksyttävänä Tannin yhteiskuntaluokkaan kuuluvalle naiselle.
Ura lapsikauppiaana

Saatuaan opintonsa päätökseen Tann aloitti vuonna 1922 työskentelyn Mississipin lastenkotiyhdistyksessä. Hän sijoitti työssään köyhiä lapsia adoptiokoteihin ilman syntymävanhempien suostumusta, jonka vuoksi ainakin yksi vanhemmista vaati oikeudessa lapsen sijoituksen kumoamista. Vaikka lastensuojelulait antoivat tuolloin adoptiotyöntekijöille varsin vapaat toimintamahdollisuudet, Tann kuitenkin irtisanottiin pikaisesti tehtävästään väärinkäytösten johdosta. Tann muutti Tennesseehen, jossa hän työllistyi isänsä suhteiden avittamana lastenkotiyhdistyksen Memphisin haarakonttorin vastaavaksi sihteeriksi ja yleni myöhemmin konttorin johtajaksi. Tannin mukana muutti Ann Atwood, jonka uskotaan olevan hänen pitkäaikainen samaa sukupuolta oleva kumppaninsa.
Uusi työ mahdollisti Tannille tuottoisen adoptiobisneksen aloittamisen. 1920-luvun Yhdysvalloissa adoptiota alettiin mainostaa keinona saada helposti ja nopeasti sosiaalisen nousun mahdollistavia lapsia. Samoihin aikoihin yleistynyt äidinmaidonkorvike teki mahdolliseksi vauvojen ruokkimisen myös ei-imettäville äideille, joten adoption suosio kasvoi erityisesti menestyvien ja kiireisten äitien parissa. Myös Tann osallistui kasvaville markkinoille kehittämällä adoptiopalveluitaan ja mainostamalla niitä lehti-ilmoituksilla.
Ura lapsikauppiaana > Lapsikaupan käytännön toteutus

Adoptioon annettavia lapsia Tann sai työnsä kautta. Tennesseessä syntyvien orpolasten määrä ei kuitenkaan läheskään kattanut kasvavien adoptiomarkkinoiden kysyntää, joten myyntikelpoisten lasten hankkimiseksi Tann päätti varastaa vauvoja ja lapsia köyhiltä vanhemmilta. Tann myi lapset adoptioon varakkaille, usein toisessa osavaltiossa asuville vanhemmille. Käytännössä Tann toteutti lapsikaappaukset joko itse tai lahjomiensa henkilöiden välityksellä. Hän lahjoi esimerkiksi sosiaalityöntekijöitä, terveydenhuollon henkilökuntaa ja poliiseja hoitamaan kidnappauksia sekä peittelemään sieppausten jälkiä. Auktoriteettiaseman suojassa toimineet aikuiset varastivat lapsia muun muassa sairaaloiden synnytysosastoilta, päiväkodeista, leikkikentiltä ja kirkoista. Lisäksi Tann hankki laajan tarkkailijaringin, joka hälytti havaitessaan yksin kulkevia lapsia. Tann kiirehti paikalle ja saattoi kaapata yksin leikkiviä tai koulumatkalla olevia lapsia tarjoamalla heille kyydin ylellisellä autollaan.
Kaappaukset kohdennettiin köyhiin yksinhuoltajatalouksiin tai muihin perheisiin, joilla ei ollut taloudellisia ja sosiaalisia resursseja taistella oikeuksiensa puolesta. Erityisen toivottuja siepattavia olivat hyvännäköiset, terveet ja valkoihoiset lapset, joilla oli vaaleat hiukset ja siniset silmät. Tannin ajattelun mukaan köyhät eivät soveltuneet lasten kasvattajiksi, joten hän näki lasten kauppaamisen varakkaisiin perheisiin oikeutettuna.
Kaapatut lapset sijoitettiin odottamaan adoptiota työnantajansa ylläpitämään lastenkotiin, jossa heitä kohdeltiin kaltoin. Monet lapset huumattiin rauhoittavilla aineilla, jotta he pysyisivät rauhallisina ja kuluttaisivat vähemmän ruokaa. Lapset jäivät vaille riittävää huolenpitoa ja olivat usein pahoinpideltyjä ja seksuaalisesti hyväksikäytettyjä. Useita lapsia kuoli laiminlyönnin ja pahoinpitelyjen seurauksena. Ennen adoptiota lasten syntymätodistukset ja muut todisteet henkilöllisyydestä tuhottiin. Lisäksi lasten jäljittämisen vaikeuttamiseksi heidän ikänsä ja nimensä saatettiin muuttaa ennen adoptiota.
Ura lapsikauppiaana > Arvostetut asiakkaat ja verkosto

Tann markkinoi palveluaan varakkailla perheille ja myös kuuluisuuksille, joilla oli varaa maksaa korkeaa hintaa adoptoitavista lapsista. Tannilta lapsen adoptoineisiin kuuluvat muun muassa Hollywood-pariskunta Dick Powell ja June Allyson, kirjailija Pearl S. Buck, poliitikko Herbert Lehman sekä kaksostyttäret adoptoinut näyttelijä Joan Crawford. Adoptiovanhemmat eivät kuitenkaan tienneet lasten olleen siepattuja. Tannin asiakkaisiin kuului myös pedofiilejä, joille Tann kaupitteli ainakin varhaisessa teini-iässä olevia lapsia. Tann kehitti kaappaamilleen lapsille taustatarinoita, joilla hän vetosi potentiaalisiin adoptiovanhempiin. Lasten kerrottiin olevan hyvistä ja korkeasti koulutetuista perheistä. Tann järjesti adoptiotapahtumia, joita varten lapset siistittiin ja puettiin tyylikkäisiin vaatteisiin adoptiovanhemmille esittelyä varten.
Lapsikaupan pyörittämisen teki mahdolliseksi Tannin tiiviit yhteistyösuhteet useisiin yhteiskunnallisesti korkeassa asemassa oleviin henkilöihin, joihin kuului esimerkiksi Tennesseen merkittävä poliittinen vaikuttaja, kaupungin pormestarinakin toiminut E. H. Crump sekä poliisin ja oikeuslaitoksen edustajia. Verkostojensa avulla Tann onnistui välttelemään toimiinsa kohdistuvia epäilyjä ja kiinnijäämistä. Poliisit jättivät tutkimatta Tannin toimintaan kohdistuvia valituksia ja joskus jopa auttoivat häntä sieppaamaan lapsia. Korruptoituneet tuomarit puolestaan saattoivat siirtää syntyneiden lasten huoltajuuden Tannille. Tann saavutti kunnianarvoisan yhteiskunnallisen aseman orpojen hyväntekijänä Tann pyöritti tuottoisaa lapsikauppaa 21 vuotta, jonka aikana hänen on arvioitu tienanneen toiminnalla yli miljoona dollaria eli nykyrahassa noin 11 miljoonaa dollaria. Hän velotti yksittäisestä adoptiosta tuhat dollaria eli nykyrahassa noin 10 000 dollaria, vaikka Tennesseen osavaltion lain mukaan adoption vakiotaksa oli 7 dollaria. Yhteensä Tannin on arvioitu kaupanneen yli 5 000 lasta. Lastenkodissa kuolleiden lasten määrää ei tiedetä tarkkaan, mutta joissakin selvityksessä määrän on arvioitu olevan jopa enemmän kuin 500 lasta.
Kuolema ja rikostutkimukset

Tannilla diagnosoitiin kohtusyöpä 1940-luvun puolivälissä. Vuosikymmenen lopulla Tannin poliittisen suojelijan E. H. Crumpin vaikutusvalta alkoi heiketä ja lopulta osavaltion uusi kuvernööri Gordon Browning nimitti erityistutkijan selvittämään Tannin toimia. Vain muutaman kuukauden tutkimusten aloittamisen jälkeen Tann kuoli syöpään kotonaan syyskuussa 1950. Kuvernööri Browning ehti julkistaa rikostutkimuksen tuloksia lehdistötilaisuudessa vain kolme päivää ennen Tannin kuolemaa.
Tennesseen lastenkotiyhdistyksen toiminta lakkautettiin ja lastenkoti suljettiin lopullisesti vain kaksi kuukautta Tannin kuoleman jälkeen vuoden 1950 lopulla. Vasta vuonna 1995 osavaltio julkisti tuomion, jossa Tann katsottiin syylliseksi lapsikauppaan. Tuomioistuimen päätös takasi uhreille uudet syntymätodistukset, rahallisia korvauksia ja pääsyn kaikkiin heitä koskeviin osavaltion hallussa olleisiin adoptiodokumentteihin.
Populaarikulttuurissa

Kirjailija Lisa Wingate on kirjoittanut vuonna 2017 vuonna romaanin Before We Were Yours, joka kertoo tarinan Georgia Tannin johtaman Tennesseen orpokotiin joutuneista lapsista. Sitruuna Kustannus on julkaissut teoksen vuonna 2020 Hilla Hautajoen suomentamana nimellä Ennen kuin olimme sinun. Vuonna 2019 ilmestyi Wingaten ja Judy Christien kirjoittama tietokirja Before and After: The Incredible Real Life Stories of Orphans Who Survived the Tennessee Children's Home Society, joka on tosipohjainen teos samasta aiheesta.
Tannin uhrien muistokivi Elmwoodin hautausmaalla Memphisissä.
Yakuza 4

| Yakuza 4 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  CS1 Team
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  PlayStation Store, PlayStation Now, Microsoft Store ja Steam
Tuottaja:  Toshihiro Nagoshi
Käsikirjoittaja:  Masayoshi Yokoyama
Pelisarja:  Like a Dragon
Julkaistu:  JP 18. maaliskuuta 2010NA 15. maaliskuuta 2011EU 18. maaliskuuta 2011
Lajityyppi:  yksinpeli
Pelimuoto:  toimintaseikkailupeli
Ikäluokitus:  CERO: D (17 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 18 
Alusta:  PlayStation 3
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy, digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Yakuza 4 (jap. 龍が如く4 伝説を継ぐもの, Ryū ga Gotoku 4: Densetsu o Tsugumono, Like a Dragon 4: Successor of the Legend) on CS1 Teamin kehittämä ja Segan julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle 2010. Samoin kuin muut pelisarjan osissa pelissä on erilaisia minipelejä, kuten kalastus, mahjong, pachinko, pöytätennis, arcadehallit (Boxcelius ja UFO Catcher, eli suomeksi kourapeli) ja jne.
Peli on jatko-osa Yakuza 3:lle. Pelin jatko-osa on Yakuza 5.
Pelistä on tulossa remaster-versio PlayStation 4:lle osana The Yakuza Remastered Collection -julkaisua. Remaster-versio on saatavilla 29. lokakuuta 2019.
Hahmot

Pelissä on neljä pelaajan ohjaamaa päähenkilöä, joita ohjataan tarinan eri vaiheissa:
Kazuma Kiryu on aiemmissa osissa ainoa päähenkilö
Taiga Saejima on istunut vankilassa murhasta
Shun Akiyama on lainanantaja, joka ei veloita korkoa
Masayoshi Tanimura on poliisi, jolla on oma näkemyksensä oikeasta ja väärästä
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli sai Excellence Japan Game Awardsin vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Yakuza 4 MobyGamesissa (englanniksi)
Yakuza 4 VGMdb-sivustolla (englanniksi)
-pelisarja ()
| --- | --- |
Pääsarja:   Yakuza  Yakuza 2  Yakuza 3  Yakuza 4  Yakuza 5  Yakuza 0  Yakuza 6: The Song of Life  Yakuza: Like A Dragon  Like a Dragon: Infinite Wealth 
Remake-osat:   Kiwami  Kiwami 2 
Spin-off:   Ryū ga Gotoku Kenzan!  Kurohyō: Ryū ga Gotoku Shinshō  Yakuza: Dead Souls  Kurohyō 2: Ryū ga Gotoku Ashura Hen  Ryū ga Gotoku Ishin! 
Muut:   Ryū ga Gotoku 1 & 2 HD Collection Wii U -versio  The Yakuza Remastered Collection 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Yakuza 4
Käännös suomeksi