stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moottoritorpedovene Nuoli
Palvelus

Talvisodassa vene oli sisaraluksineen Koivistolla, jossa niitä yritettiin käyttää Neuvostoliiton laivastoa vastaan. Meren jäätyminen kuitenkin esti suunnitellun toiminnan, joten alukset laskivat 12.-13. joulukuuta 1939 Koiviston eteläpuolelle 12 miinaa. Pian miinoituksen jälkeen vene siirrettiin sisaraluksineen telakoitavaksi Helsinkiin.
Alus upotti ainakin yhden venäläisen raivaajan Suursaaren edustalla syyskuussa 1941, jolloin Nuolen päällikkönä oli luutnantti, myöhemmin Mannerheim-ristin ritariksi nimitetty Kaarlo Kajatsalo. Vene siirrettiin Laatokalle muiden saman luokan alusten tavoin elokuussa 1943 ja aseistettiin yhdellä 20 mm:n tykillä ja kolmella miinalla. Välirauhan jälkeen alus palautettiin Suomenlinnaan, jossa se makasi telakoituna muutamia vuosia, kunnes romutettiin muiden mukana.
Moottoritorpedovene Jyske

| Jyske (J 3) MAS 528 |
| --- | --- |
 MAS 528

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Baglietto, Genova
Laskettu vesille:  1939
Palveluskäyttöön:  1943
Poistui palveluskäytöstä:  1961
Tekniset tiedot
Uppouma:  22 t
Pituus:  18,7 m
Leveys:  4,7 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  2 × 1 150 hv
Nopeus:  42 solmua
Miehistöä:  12 (1 ups., 4 au ja 7 mieh.)
Aseistus
Aseistus:  2 × 45 cm torpedosivuheittimet 1 × Breda 20 mm ilmatorjuntatykki 1 × 12,7 mm konekivääri 4 × syvyyspomminpudotinta sumutuslaite
Jyske (J 3) oli Suomen merivoimien moottoritorpedovene jatkosodassa. Alus oli alun perin Italian kuninkaallisen laivaston MAS 526 -luokan moottoritorpedovene  MAS 528, joka oli valmistettu 1939 Bagliettossa.
Regia Marina MAS528

MAS528 oli torjumassa laivueensa mukana 13.-14. kesäkuuta 1940 Italian Rivieralle tunkeutuneita Ranskan merivoimien aluksia, jolloin ne yrittivät tuloksetta torpedoida hävittäjät Guépardin, Valmyn ja Verdunin. Ranskalaisalukset eivät edes havainneet hyökkääjiä.
Saksan merivoimat pyysivät 21. huhtikuuta 1942 Italian laivastolta tukea taisteluun Laatokalla operoivia Neuvostoliiton laivaston yksiköitä vastaan. Operaatiolla oli tarkoitus vahvistaa Leningradin piiritystä. Italian laivasto määräsi lähetettäväksi capitano di corvetta Emilio Bianchin XII Squadriglian, johon kuuluivat moottoritorpedoveneet MAS 526 - MAS 529. Veneet siirrettiin Itämerelle kuorma-autoilla ja siitä edelleen laivalla Suomeen. Ne ajoivat omin konein Saimaan kanavaa pitkin Saimaalle, josta ne siirrettiin rautateitse Punkasalmen asemalta Lahdenpohjaan. Alukset saapuivat lopulta 22. kesäkuuta Laatokalle.
Alus upotti 27. elokuuta suuren neuvostoliittolaisen proomun. Se yllätti 28. syyskuuta MAS529:n kanssa Neuvostoliiton Laatokan laivaston tykkiveneen sekä proomua hinaavan hinaajan, mutta taistelu päättyi tuloksettomana. Se osallistui saksalaisten Suhonsaaren maihinnousuun 21. lokakuuta.
Alus lähti 29. lokakuuta Laatokan jäätyessä laivueen mukana samaa reittiä Suomenlahdelle ja edelleen Tallinnaan, jossa laivue talvehti. Seuraavana keväänä laivue operoi Suomenlahdella Leningradin edustalla, kunnes 5. toukokuuta 1943 Välimeren tilanne pakotti Italian luopumaan veneistään ja siirtämään henkilöstönsä takaisin kotimaahan.
Suomen laivaston Jyske

Suomen merivoimat osti kaikki nämä alukset 5. toukokuuta 1943 Tallinnassa ja ne kuljetettiin Helsinkiin. Alusten vastaanottoa johti Suomen merivoimien puolesta kapteeniluutnantti Heikki Herlevi.
Alusten heikkotehoiset 350 millimetrin torpedot vaihdettiin 450 millimetrin torpedoiksi.
Alus muutettiin jatkosodan päätyttyä tykkiveneeksi Pariisin rauhansopimuksen kieltäessä torpedoveneet.
Luokan alukset poistettiin käytöstä 1961, jonka jälkeen alukset laitettiin myyntiin.
Alus kuormattuna junaan Ihalassa.
Merkistö

Merkistö tai koodisivu on tietotekniikassa ja tietoliikenteessä sopimus, joka määrittelee, miten bittiyhdistelminä esiintyvät binääriluvut tulee tulkita johonkin kirjoitusjärjestelmään kuuluviksi merkeiksi. Tietokone pystyy käsittelemään oikein vain sellaisia merkkejä, jotka sisältyvät sen tuntemaan merkistöön. Koska merkistöjä on useita erilaisia, on myös oltava selvillä, mitä merkistöä kulloinkin on käytettävä. Väärän merkistön käyttö johtaa helposti informaation vääristymiseen tai katoamiseen.
Kaikki nykyaikaiset tietokoneet käsittelevät dataa kahdeksanbittisinä tavuina, joten yhdellä tavulla voidaan esittää 256 arvoa. Yksi merkki vie tilaa vähintään yhden tavun ja laajoissa merkistöissä ehkä enemmänkin.
Merkki tietoteknisenä käsitteenä

Tietokoneen muistissa kukin lukuarvo vastaa tiettyä merkkiä, ja esimerkiksi ASCII-merkistössä lukuarvot 63–67 kytkeytyvät merkkeihin seuraavasti:
63 = ?
64 = @
65 = A
66 = B
67 = C
Erillisiksi merkeiksi merkistössä jäsentyvät isot ja pienet kirjaimet, samoin kuin numerot sekä erikois- ja välimerkit. Merkeiksi lasketaan myös itsessään näkymättömät tai kuviottomat kirjoitusmerkit, kuten välilyönti, ja lisäksi merkistöön yleensä sisältyy erityisiä teknisiä ohjaus- eli kontrollikoodeja. Merkin käsitteeseen ei sisälly kirjoitusmerkin leikkaus eli tyyli, joka voi vaihdella melkoisesti kirjasinlajin mukaan.
Eri kirjoitusjärjestelmiin kuuluvat kirjaimet katsotaan usein erillisiksi merkeiksi, vaikka ne näyttäisivät keskenään aivan samanlaisilta, kuten latinalainen suuraakkonen A, kyrillinen suuraakkonen А ja kreikkalainen suuraakkonen Α (alfa, pienaakkosena α). Yhden kirjoitusjärjestelmän piirissä käytettävät merkitkään eivät aina ole ulkonaisesti erotettavissa toisistaan, sillä Unicode-merkistössä on esimerkiksi useita viivamerkkejä hieman erilaisiin tarkoituksiin: tavallinen yhdysviiva (U+002D eli niin sanottu yhdysmerkki-miinus) sopii tarvittaessa sekä yhdysviivaksi että etenkin tietotekniseksi miinusmerkiksi, mutta vaihtoehtoisesti voidaan käyttää erityistä yhdysmerkkiä (U+2010), joka on tarkoitettu käytettäväksi pelkästään yhdysviivana, sitovaa yhdysmerkkiä (U+2011), jonka jälkeen rivinvaihto ei ole sallittu, sekä miinusta (U+2212), joka on tarkoitettu erityisesti typografiseksi miinusmerkiksi. Näistä typografinen miinusmerkki on muita selvästi pitempi, mutta muut ovat (tai ainakin niiden pitäisi olla) keskenään aivan samannäköisiä.
Historia

Ensimmäisinä sähköisinä merkistöinä voidaan pitää kaukokirjoitinlaitteissa jo 1800-luvulla käytettyjä ”5-bittisiä” Baudot-koodistoja, joihin kuului 26 varsinaista merkkiä ja kuusi ohjauskoodia esimerkiksi merkistön vaihdolle ja kirjoituspään palautukselle., Niistä voi katsoa myös 1960-luvulla kehitetyn 7-bittisen ASCII-merkistön polveutuvan. Yhteistä vanhoille merkistöille on yleensä se, että merkit on valittu vain tiettyä kieltä varten: esimerkiksi Yhdysvalloissa kehitetty ASCII soveltuu melko hyvin amerikanenglannin kirjoittamiseen, mutta muun muassa suomen, ruotsin ja saksan kielissä tarvittavia kirjaimia Å/å, Ä/ä, Ö/ö, Ü/ü ja ß ei siinä ole. Tämän vuoksi merkistöistä kehitettiin useita rinnakkaismuotoja eri maiden tarpeita varten. Suomessa käytettiin vielä 1980-luvulla yleisesti ASCII:n SF7-muunnosta, jossa eräät erikoismerkit oli korvattu suomessa ja ruotsissa tarvittavilla kirjaimilla.
Koska ASCII on 7-bittinen ja tietokoneet käyttävät yleisesti 8-bittistä tavua, monet tietokonevalmistajat tarjosivat käyttöön laajempia merkistöjä, joissa ylimääräiseksi jäänyt bitti otettiin käyttöön. Tällä tavoin ASCIIn mahdollistamien merkkien määrä kaksinkertaistui 128:sta 256:een. Näissä merkistöissä 128 ensimmäistä merkkiä vastasivat yleensä ASCIIta, mutta loput merkkipaikat voitiin omistaa esimerkiksi muiden kielten tarvitsemille kirjaimille. Eri tietokonevelmistajien laajennetut merkistöt olivat kuitenkin keskenään hyvin erilaisia.
Yhtenäisten 8-bittisten merkistöjen kehittämiseksi vuonna 1985 kehitettiin ISO 8859 -standardi, joka määritteli aluksi neljä laajennettua eurooppalaista merkistöä. Koska edes kaikkia eurooppalaisten kielten vaatimia kirjaimia ei voida mahduttaa 256 merkkiin, kielet oli jaoteltava alueittain ryhmiin, joista kullekin luotiin oma merkistö.
Merkistöjen välisistä eroista johtuu, että jos luetaan tekstitiedostoa, joka on tallennettu toisenlaisella merkistöllä, osa merkeistä korvautuu toisilla. Tällöin tekstiä voi olla vaikea tai mahdoton ymmärtää. Jos tiedoston alkuperäinen merkistö tunnetaan, tiedosto voidaan kääntää toisen merkistön mukaiseksi, mutta jos kohdemerkistössä ei ole käytössä samoja merkkejä kuin alkuperäisessä tekstissä, osa merkeistä voi hävitä. Kaikki ISO 8859 -merkistöt ovat kuitenkin yhteensopivia ASCIIn kanssa, joten numerot 0–9, kirjaimet A–Z ja a–z sekä tavallisimmat väli- ja erikoismerkit pysyvät aina samoina.
Muut kahdeksanbittiset merkistöt

ISO-merkistöjen lisäksi on olemassa useita kansallisia ja epävirallisia merkistöjä. Näistä suosituimpia ovat KOI-8-muunnelmat, jotka ovat käytössä Itä-Euroopassa, kuten KOI8-R Venäjällä, KOI8-U Ukrainassa ja Bulgarian MIK. Myös vietnamin VISCII ja intialaisten kielten ISCII ovat tällaisia kahdeksanbittisiä merkistöjä.
Tämän lisäksi useilla valmistajilla on omia kielikohtaisia merkistöjään: Microsoftilla DOS- ja Windows-koodisivut, Applella MacRoman ja MacCyrillic, HP:lla HP-Roman8 jne.
Suosittu Microsoft Windows käyttää seuraavia merkistöjä (Windows-termistön mukaan koodisivuja), joista osa on standardin mukaisia, osa hieman muunnettuja ja osa omia:
1250 itäeurooppalainen (Latin 2)
1251 kyrillinen
1252 länsimainen (Latin 1:n muunnelma, jota virheellisesti saatetaan joskus kutsua Latin 1:ksi)
1253 kreikkalainen
1254 turkkilainen (Latin 5)
1255 heprealainen
1256 arabialainen
1257 balttilainen
1258 vietnamilainen
874 thai
932 japanilainen Shift-JIS
936 kiinalainen GBK (XGB)
949 korean laajennettu Wansung (KSC5601-1987)
950 kiinalainen (Taiwan, Hongkong) (Big5).
Monitavuiset merkistöt

Kahdeksanbittinen koodaus ei riitä Itä-Aasian kielissä tarvittavien merkkien esittämiseen, joten siellä on jouduttu kehittämään oma tekniikka, jotta sikäläisiä kieliä ylipäätään voisi kirjoittaa tietokoneella. Nämä merkistöt sisältävät ASCII-merkkien lisäksi yleiset paikallisesti tarvittavat merkit, mutta eivät muiden Itä-Aasian kielten merkkejä tai eurooppalaisten kielten erikoismerkkejä.
Ensimmäinen tällainen merkistö oli japanilainen JIS X 0208, joka otettiin käyttöön jo 1978. JIS X 0208 oli ensimmäinen monitavuinen merkistö, jossa yhden merkin tallentamiseen käytetään useita tavuja tietokoneen muistissa. JIS X koostuu 94 × 94 merkin ruudukosta, johon voidaan määrittää 8836 merkkiä. Käytännössä merkit koodataan kahdella peräkkäisellä ASCIIn kirjoitusmerkillä. Merkistöstä on myöhempi versio JIS X 0212 (1990), joka lisäsi 5801 lähinnä nimissä käytettyä harvinaista kanji-merkkiä ja JIS X 0213 vuodelta 2000, jossa molempiin lisättiin lisää merkkejä.
Monitavuisen merkistön käsittely ja tiedon välittäminen voi olla vaikeaa, kun ohjelmat ja protokollat olettavat käytettäväksi kahdeksanbittistä merkistöä. Monitavuisten merkistöjen välittämiseksi on kehitetty koodauksia eri tarkoituksiin:
EUC (Extended Unix Code) on koodaus, joka mahdollistaa ASCII-merkistön käyttämisen esimerkiksi Unix-komennoissa ja tiedostonimissä samaan aikaan monitavuisen merkistön kanssa. ASCII-merkit ovat ennallaan ja JIS X -merkistöjen merkit koodataan ylin bitti päällä.
Japanilaisen ASCII-yhtiön kehittämä Shift-JIS on koodaus, joka on yhteensopiva paitsi ASCII:n myös JIS X 0201:n katakana-merkkien kanssa. Loput merkit koodataan erittäin monimutkaisilla merkkiyhdistelmillä.
ISO-2022 määrittelee sarjan Esc-merkillä alkavia koodeja, joilla merkistöä voi vaihtaa kesken tekstin ja siten käyttää lomittain eri merkistöjä ja merkkejä.
Useissa Itä-Aasian maissa seurattiin Japanin esimerkkiä ja kehitettiin oma 94 × 94 -merkistö vastaavalla tekniikalla. Tällaisia ovat
GB2312 - kiinan yksinkertaistetut merkit (Kiina)
KS C 5601 - korea
CNS 11643 - kiinan perinteiset merkit (Taiwan).
Näitä merkistöjä yhdistettyinä ISO-2022- tai EUC-koodaukseen käytetään yleisesti sähköposteissa ja niitä merkitään MIME-otsakkeissa tyypeillä ISO-2022-JP/CN/TW/KR.
Tosin Taiwanissa on yleisemmin käytetty Big5-merkistöä ja Hongkongissa tästä edelleen muunneltua omaa merkistöä HKSCS. Kiinan hallitus on määrännyt pakolliseksi GB 18030-2000 -merkistön tukemisen kaikissa Manner-Kiinassa myytävissä käyttöjärjestelmissä.
Unicode

Koska merkistöjen runsaudesta huolimatta millään niistä ei voinut kirjoittaa montakaan kieltä yhteen tekstitiedostoon, kehitettiin monikielinen ratkaisu Unicode, jonka versio 5.2 sisältää yli 100 000 merkkiä. Niillä voidaan kirjoittaa suurinta osaa nykyään puhuttavista kielistä. Unicoden on tarkoitus sisältää kaikki merkit, jotka ovat sisältyneet toisiin merkistöihin, jotta muunnos Unicodeen olisi aina mahdollista tehdä. Kun ohjelmistotuki Unicodelle laajenee, suurin osa muista merkistöistä voidaan hylätä. Kuitenkaan ideogrammeja käyttäville kielille Unicode ei ole pystynyt tarjoamaan täyttä tukea, minkä vuoksi onkin yritetty kehittää kattavampia järjestelmiä, kuten TRON, UTF-2000 ja Giga Character Set.
Unicode-standardi ei määrittele yksittäiselle merkille tiettyä esitysmuotoa, vaan kiinteän koodiarvon. Standardissa on useita koodaustapoja, joista yleisimmät ovat vaihtelevatavuiset UTF-8- ja UTF-16- sekä kiinteätavuiset UCS-2- ja UCS-4-koodaukset.
Musta Haukka

Musta Haukka (1767 – 3. lokakuuta 1838, engl. Black Hawk, omakieliseltä nimeltään Ma-ka-tai-me-she-kia-kiak) oli Sauk- ja Fox-intiaanien johtaja Mustan Haukan sodassa vuonna 1832. Hän kärsi tappion Yhdysvaltoja vastaan Bad Axen taistelussa (tai verilöylyssä) Wisconsinissa. Taistelun jälkeen saukit ja foxit pakotettiin luopumaan maistaan Illinois’n ja Iowan alueella, ja winnebagot Wisconsinin alueella.
Musta Haukka ei ollut syntyperäiseltä asemaltaan päällikkö, vaan hän ansaitsi asemansa toiminnallaan taistelukentällä ja vastarintaan valmiiden sotureiden johtajana ennen sotaan ryhtymistä. Hän taisteli brittien puolella vuoden 1812 sodassa suojatakseen saukien maita valkoisten uudisasutukselta. Mustan Haukan haastatteluihin perustuva omaelämäkerta julkaistiin vuonna 1833. Teoksesta tuli hyvin suosittu, ja siitä on otettu uusia painoksia vielä 2000-luvullakin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musta Haukka Wikimedia Commonsissa
Montenegron vesipallomaajoukkue
Maajoukkuepelaajia

Veljko Uskoković
Zdravko Radić
Vjekoslav Pasković
Nikola Janović
Vladimir Gojković
Milan Tičić
Predrag Jokić
Boris Zloković
Mlađan Janović
Miloš Šćepanović
Damjan Danilović
Draško Brguljan
Aleksandar Radović
Predrag Todorović
Aleksandar Ivović
Aiheesta muualla

Montenegron vesipallo- ja uimaliiton sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (serbokroaatiksi)
Märkää

| ”Märkää” Petri Nygård |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Mun mielestä
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2012
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): MMEN
 Tyylilaji: rap, huumori-rap, pop, dancepop
 Kesto: 05.20
 Levy-yhtiö: Open Records
Petri Nygårdin muut singlet
| ”Villi ja vitun vapaa” 2011 | ”Märkää” 2012 | ”Päästä(n) höyryy” 2012 |
"Märkää" on suomalaisen rap-artisti Petri Nygårdin ensimmäinen single hänen kuudennelta studioalbumiltaan Mun mielestä. Singlestä julkaistiin musiikkivideo 26. helmikuuta 2012 ja se on kuvattu Las Vegasissa, Yhdysvalloissa. Kappaleen tuotannosta vastaa MMEN. YouTubessa julkaistiin 7. toukokuuta 2012 Nygårdin jääkiekkoaiheinen kappale "Leijonalätkää". Kappaleella käytetään "Märkää" -kappaleen biittiä, ja sen kertosäekin on osittain sama. Muuten sanat on korvattu jääkiekkoaiheisilla sanoilla ja sen musiikkivideoon on liitetty pätkiä Suomen MM-peleistä.
Moottoritorpedovene Jylhä

| Jylhä (J 1) MAS 526 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Baglietto, Genova
Laskettu vesille:  1939
Palveluskäyttöön:  1943
Poistui palveluskäytöstä:  1961
Tekniset tiedot
Uppouma:  22 t
Pituus:  18,7 m
Leveys:  4,7 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  2 × 1 150 hv
Nopeus:  42 solmua
Miehistöä:  12 (1 ups., 4 au ja 7 mieh.)
Aseistus
Aseistus:  2 × 45 cm torpedosivuheittimet 1 × Breda 20 mm ilmatorjuntatykki 1 × 12,7 mm konekivääri 4 × syvyyspomminpudotinta sumutuslaite
Jylhä (J 1) oli Suomen merivoimien moottoritorpedovene jatkosodassa. Vene oli alun perin  Italian kuninkaallisessa laivaston MAS 526 -luokan moottoritorpedovene MAS 526, joka oli valmistettu 1939 Bagliettossa.
Regia Marina MAS526

MAS526 oli torjumassa laivueensa mukana 13.-14. kesäkuuta 1940 Italian Rivieralle tunkeutuneita Ranskan merivoimien aluksia, jolloin ne yrittivät tuloksetta torpedoida hävittäjät Guépardin, Valmyn ja Verdunin. Ranskalaisalukset eivät edes havainneet hyökkääjiä.
Saksan merivoimat pyysivät 21. huhtikuuta 1942 Italian laivastolta tukea taisteluun Laatokalla operoivia Neuvostoliiton laivaston yksiköitä vastaan. Operaatiolla oli tarkoitus vahvistaa Leningradin piiritystä. Italian laivasto määräsi lähetettäväksi capitano di corvetta Emilio Bianchin XII Squadriglian, johon kuuluivat moottoritorpedoveneet MAS 526 - MAS 529. Veneet siirrettiin Itämerelle kuorma-autoilla ja siitä edelleen laivalla Suomeen. Ne ajoivat omin konein Saimaan kanavaa pitkin Saimaalle, josta ne siirrettiin rautateitse Punkasalmen asemalta Lahdenpohjaan. Alukset saapuivat lopulta 22. kesäkuuta Laatokalle.
Alus lähti 29. lokakuuta Laatokan jäätyessä laivueen mukana samaa reittiä Suomenlahdelle ja edelleen Tallinnaan, jossa laivue talvehti. Seuraavana keväänä laivue operoi Suomenlahdella Leningradin edustalla, kunnes 5. toukokuuta 1943 Välimeren tilanne pakotti Italian luopumaan veneistään ja siirtämään henkilöstönsä takaisin kotimaahan.
Suomen laivaston Jylhä

Suomen merivoimat osti kaikki nämä alukset 5. toukokuuta 1943 Tallinnassa ja ne kuljetettiin Helsinkiin. Alusten vastaanottoa johti Suomen merivoimien puolesta kapteeniluutnantti Heikki Herlevi.
Alusten heikkotehoiset 350 millimetrin torpedot vaihdettiin 450 millimetrin torpedoiksi. Alus muutettiin jatkosodan päätyttyä tykkiveneeksi Pariisin rauhansopimuksen kieltäessä torpedoveneet.
Luokan alukset poistettiin käytöstä 1961, jonka jälkeen alukset laitettiin myyntiin.
Mäski

Mäski on oluen ja erilaisten tislattujen alkoholijuomien valmistuksessa saatava sivutuote, joka jää jäljelle, kun osa mallasrouheen tärkkelyksestä on mäskäyksessä amyloitu mallassokeriksi ja dekstriiniksi.
Oluen valmistuksessa sanalla "mäski" tarkoitetaan sitä sivutuotetta, joka jää jäljelle, kun panoksesta on erotettu nestemäinen vierre. Varsinainen olut siis valmistetaan vierteestä.
Viinan tai hiivan valmistamisessa sanalla "mäski" on eri merkitys, ja se merkitsee käymispanosta. Mäskiä kutsutaan rankiksi, kun mäskistä on tislattu pois alkoholi esimerkiksi pontikaksi. Oluen "mäski" on siis viinan tai hiivan "rankki".
Mäskijätettä käytetään karjan ruokinnassa rehuna, ja kaljamaltaan rukiista valutettua mäskiä voi myös käyttää leivonnassa.
Märäjälahti

Märäjälahti on kylä Lieksassa. Se sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Lieksan keskustasta ja noin 90 kilometrin päässä Joensuusta Pielisen rannalla. Kylässä on kesähotelli Märäjälahti.
Monacon Grand Prix 2014

|  Monacon Grand Prix 2014  |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2014. 

Päivämäärä:  25. toukokuuta 2014
Sijainti:  Circuit de Monaco, Monaco
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  3,340 km
Kilpailun pituus:  78 kierrosta, 260,520 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Paaluaika:  1.15,989
Palkintokoroke
Voittaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Toinen:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kolmas:   Daniel Ricciardo   (Red Bull Racing)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.18,479 (kierroksella 75)
Monacon Grand Prix 2014 oli Formula 1 -sarjan kuudes kilpailu kaudella 2014. Se ajettiin Circuit de Monacolla 25. toukokuuta.
Kilpailu

Aika-ajoissa eturiviin itsensä ajoivat Mercedeksen Nico Rosberg ja Lewis Hamilton. He myös pitivät koko kilpailun ajan saman järjestyksen, ja näin kauden toisen ja uransa viidennen osakilpailuvoiton ottanut Rosberg nousi uudelleen MM-sarjassa pistejohtoon. Aika-ajoissa Williamsin Felipe Massan kanssa kolaroinut Caterhamin Marcus Ericsson joutui rangaistuksena lähtemään kilpailuun varikolta. Lotuksen Pastor Maldonadon autosta rikkoutui polttoainepumppu lämmittelykierrokselle lähdettäessä, eikä hän päässyt mukaan lähtöön, näin ollen lähtöruutu 15 jäi tyhjäksi.
Kilpailun ensimmäisellä kierroksella McLarenin Jenson Button törmäsi Force Indian Sergio Péreziin Mirabeau -mutkassa, Pérezin auton kärsiessä huomattavia vaurioita ja jäädessä radalle, Button selvisi ilman vaurioita ja rangaistusta tilanteesta. Radalle tuli kolmen kierroksen ajaksi turva-auto, ja sen poistuttua nelinkertainen maailmanmestari Sebastian Vettel ajeli huomattavan hiljaa turbovian vuoksi ja putosi viimeiseksi alun kolmannelta sijalta. Pian kilpailu päättyi hänen osaltaan kauden toiseen keskeytykseen. Toro Rosson Daniil Kvjat teki Vettelille pian seuraa pakoputkiongelman myötä. Ennen seuraavaa turva-autoepisodia, joka nähtiin pian Sauberin Adrian Sutilin kierroksella 24 tapahtuneen kaiteeseen törmäyksen jälkeen, kärjessä ajettiin vakaassa järjestyksessä Rosberg-Hamilton-Räikkönen-Ricciardo-Alonso. Kun turva-auton aikana kierroksella ohitetut saivat luvan ohittaa muut autot noustakseen samalle kierrokselle turva-auton perään, osui Marussian Max Chilton Räikkösen autoon pakottaen Räikkösen tekemään ylimääräisen varikkopysähdyksen ja se pudotti hänet sijalle 13. Sieltä Räikkönen nousi vähitellen ylöspäin, osittain pistesijoilla ajaneiden Valtteri Bottaksen (moottori) ja Esteban Gutiérrezin (osui seinään La Rascassessa) keskeytysten myötä.
Räikkönen taisteli kilpailun loppupuolella kuudennesta sijasta McLaren -kuljettajien kanssa, Kevin Magnussenin ollessa suhteessa varsin hidas juuri kuudennella sijalla. Lopulta tallikaveri Button ohitti hänet seitsemän kierrosta ennen maalia, ja Räikkönen yritti samaa kierrosta myöhemmin. Molempien ajolinjat olivat kuitenkin normaalista poikkeavat tullessa Loewsin hitaaseen mutkaan, ja jäivät sen vuoksi siinä jumiin. He menettivät aikaa ja sijoituksia niin, että putosivat lopullisille sijoilleen 10 (Magnussen) ja 12 (Räikkönen). Tämän tapauksen jälkeen Räikkönen kävi vielä varikolla hakemassa autoonsa tuoreet renkaat, ja ajoi kilpailun nopeimman kierrosajan (1.18,479) 40:nnen kerran urallaan.
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 6 |  Nico Rosberg | Mercedes | 78 | 1:49.27,661 | 1 | 25 |
| 2. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 78 | +9,210 | 2 | 18 |
| 3. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-Renault | 78 | +9,614 | 3 | 15 |
| 4. | 14 |  Fernando Alonso | Ferrari | 78 | +32,452 | 5 | 12 |
| 5. | 27 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | 77 | +1 Kierros | 11 | 10 |
| 6. | 22 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 77 | +1 Kierros | 12 | 8 |
| 7. | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 77 | +1 Kierros | 16 | 6 |
| 8. | 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 77 | +1 Kierros | 14 | 4 |
| 9. | 17 |  Jules Bianchi | Marussia-Ferrari | 77 | +1 Kierros | 21 | 2 |
| 10. | 20 |  Kevin Magnussen | McLaren-Mercedes | 77 | +1 Kierros | 8 | 1 |
| 11. | 9 |  Marcus Ericsson | Caterham-Renault | 77 | +1 Kierros | Varikko |  |
| 12. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 77 | +1 Kierros | 6 |  |
| 13. | 10 |  Kamui Kobayashi | Caterham-Renault | 76 | +2 Kierrosta | 20 |  |
| 14. | 4 |  Max Chilton | Marussia-Ferrari | 75 | +3 Kierrosta | 19 |  |
| Kesk. | 21 |  Esteban Gutiérrez | Sauber-Ferrari | 59 | Ulosajo | 17 |  |
| Kesk. | 77 |  Valtteri Bottas | Williams-Mercedes | 55 | Moottori | 13 |  |
| Kesk. | 25 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Renault | 50 | Pakoputki | 7 |  |
| Kesk. | 99 |  Adrian Sutil | Sauber-Ferrari | 23 | Ulosajo | 18 |  |
| Kesk. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Renault | 10 | Pakoputki | 9 |  |
| Kesk. | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull Racing-Renault | 5 | Turbo | 4 |  |
| Kesk. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 0 | Kolari (Button) | 10 |  |
| DNS | 13 |  Pastor Maldonado | Lotus-Renault | 0 | Polttoainepumppu | 15 |  |
Lähde:
Muuta

Jules Bianchin ja Marussia F1 Teamin ainoa pistesija.