stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Azerbaidžan Eurovision laulukilpailussa
Vuoden 2013 skandaali

Heti vuoden 2013 kilpailun jälkeen internetissä alkoi levitä video, jossa kaksi azerbaidžanilaista yritti ostaa Liettuassa ääniä paikallisilta nuorilta. He tarjosivat rahaa vastineeksi siitä, että he saisivat nuorten puhelimet lainaan ja äänestäisivät niillä. EBU:n virallisen ääntenvalvojan Jon Ola Sandin mukaan asiasta ei voida olla varmoja.[lähde? ] Kuitenkin 6. helmikuuta 2014 vahvistettiin, että jonkun maan televisioyhtiö oli yrittänyt huijata ostamalla ääniä vuoden 2013 Euroviisuissa. Huijausyritystä tehneestä maasta ”ei oltu varmoja”, mutta vahvoja epäilyksiä Azerbaidžania kohtaan on.
Sijoitukset > Kaksi semifinaalia

Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali | Huom. |
| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Huom. |
| 2008 | Elnur ja Samir | Day After Day | 8 / 25 | 132 | 6 / 19 | 96 |  |
| 2009 | AySel ja Arash | Always | 3 / 25 | 207 | 2 / 19 | 180 |  |
| 2010 | Safura | Drip Drop | 5 / 25 | 145 | 2 / 17 | 113 |  |
| 2011 | Ell & Nikki | Running Scared | 1 / 25 | 221 | 2 / 19 | 122 | Maan ensimmäinen voitto kilpailussa |
| 2012 | Sabina Babayeva | When The Music Dies | 4 / 26 | 150 | – | – | Suora finaalipaikka edellisen vuoden voiton ansiosta |
| 2013 | Farid Mammadov | Hold Me | 2 / 26 | 234 | 1 / 17 | 139 |  |
| 2014 | Dilarə Kazımova | Start a Fire | 22 / 26 | 33 | 9 / 16 | 57 |  |
| 2015 | Elnur Hüseynov | Hour of the Wolf | 12 / 27 | 49 | 10 / 17 | 53 |  |
Sijoitukset > Uusi pisteidenlaskujärjestelmä

Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1–8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali | Huom. |
| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Huom. |
| 2016 | Samra | Miracle | 17 / 26 | 117 | 6 / 18 | 185 |  |
| 2017 | Dihaj | Skeletons | 14 / 26 | 120 | 8 / 18 | 150 |  |
| 2018 | AISEL | X My Heart | – | – | 11 / 19 | 94 | Esitys ei läpäissyt semifinaalia |
| 2019 | Chingiz | Truth | 8 / 26 | 302 | 5 / 18 | 224 |  |
| 2020 | Efendi | Cleopatra | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. |
| 2021 | Efendi | Mata Hari | 20 / 26 | 65 | 8 / 16 | 138 |  |
| 2022 | Nadir Rüstəmli | Fade to Black | 16 / 25 | 106 | 10 / 18 | 96 |  |
| 2023 | TuralTuranX | Tell Me More | – | – | 14 / 15 | 4 | Esitys ei läpäissyt semifinaalia |
| 2024 | Fahree feat. İlkin Dövlətov | Özünlə apar | – | – | 14 / 15 | 11 | Esitys ei läpäissyt semifinaalia |
Azerbaidžanin äänestyshistoria > Azerbaidžanin antamat pisteet

Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Azerbaidžanin antamat pisteet 2008 lähtien
| Maa | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | Pisteet |
|  Ukraina | 10 | 10 | 10 | 12 | 3 | 12 | 10 | – | 20 | 7 | 14 | 108 |
|  Venäjä | 8 | 6 | 3 | 4 | 10 | 0 | 12 | 12 | 24 | – | X | 79 |
|  Moldova | X | 7 | 6 | 7 | 0 | 1 | X | X | X | 20 | 11 | 52 |
|  Turkki | 12 | 12 | 12 | X | 12 | – | – | – | – | – | – | 48 |
|  Israel | 7 | 0 | 5 | X | X | X | X | 7 | 9 | 5 | 13 | 46 |
|  Georgia | 4 | – | 8 | 10 | X | 10 | X | 10 | 1 | X | X | 43 |
|  Romania | 0 | 3 | 7 | 6 | 6 | 6 | 6 | 0 | – | 5 | X | 39 |
|  Unkari | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 8 | 0 | 11 | 7 | 8 | 36 |
|  Bulgaria | X | X | X | X | X | X | – | – | 16 | 14 | 6 | 36 |
|  Kreikka | 6 | 0 | 0 | 8 | 5 | 4 | 4 | 0 | X | 5 | X | 32 |
|  Malta | X | 0 | X | X | 8 | 8 | 5 | X | 11 | X | X | 32 |
|  Valko-Venäjä | X | X | 0 | X | X | 7 | 7 | X | X | 12 | X | 26 |
|  Norja | 5 | 8 | 0 | X | 0 | 2 | 0 | 0 | X | 0 | 7 | 22 |
|  Ruotsi | 0 | 0 | X | 3 | 7 | 0 | 0 | 6 | 0 | 3 | 2 | 21 |
|  Italia | – | – | – | 1 | 0 | 0 | 0 | 8 | 0 | 6 | 5 | 20 |
|  Kypros | X | X | 0 | X | 2 | X | – | 0 | 0 | 0 | 14 | 16 |
|  Portugali | 0 | 0 | 0 | X | X | – | X | X | – | 16 | 0 | 16 |
|  Albania | 1 | 0 | 0 | X | 0 | X | X | 0 | X | X | 12 | 13 |
|  Liettua | X | 1 | X | 0 | 4 | 3 | X | 0 | 5 | X | 0 | 13 |
|  Puola | 0 | X | X | X | – | – | 2 | 0 | 5 | 6 | X | 13 |
|  Serbia | 2 | X | 0 | 0 | 0 | X | – | 0 | 0 | X | 10 | 12 |
|  Viro | X | 4 | X | 0 | 0 | 0 | X | 4 | X | X | 3 | 11 |
|  Tanska | 0 | 0 | 4 | 0 | 0 | 5 | 0 | X | X | 0 | 0 | 9 |
|  Australia | – | – | – | – | – | – | – | 0 | 9 | 0 | 0 | 9 |
|  Ranska | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 5 | 0 | 9 |
|  Iso-Britannia | 0 | 0 | 2 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 |
|  Tšekki | X | X | – | – | – | – | – | X | 0 | X | 6 | 6 |
|  Saksa | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 6 |
|  Kroatia | 0 | 5 | X | X | X | X | – | – | 0 | 1 | X | 6 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | X | – | – | 5 |
|  Latvia | 0 | X | X | X | X | X | X | 5 | 0 | X | X | 5 |
|  Belgia | X | X | 0 | X | X | 0 | X | 0 | 0 | 4 | X | 4 |
|  San Marino | X | – | – | – | X | X | 3 | X | X | X | X | 3 |
|  Slovenia | X | X | X | 0 | X | X | 0 | 3 | X | X | 0 | 3 |
|  Espanja | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 |
|  Montenegro | X | X | – | – | X | X | 0 | 2 | X | X | X | 2 |
|  Irlanti | X | X | 0 | 0 | 1 | 0 | X | X | X | X | 0 | 1 |
|  Itävalta | – | – | – | 0 | X | X | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
Lähteet: 
X = maa ei selviytynyt finaaliin, – = maa ei osallistunut kilpailuun
Fiat Brevetti

| Fiat Brevetti |
| --- | --- |

 Landaulette-korilla varustettu Fiat Brevetti Cabriolet-Royal vuodelta 1906.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Via Cuneo, Torino, Italia
Valmistusvuodet:  Tipo 1: 1905 – 1908 Tipo 2: 1908 – 1912
Tuotantomäärä:  Tipo 1: yli 1500 kpl Tipo 2: 681 kpl
Edeltäjä:  Fiat 16-20 HP
Seuraaja:  Fiat 18-24 HP
Tekniset tiedot
Moottori:  Rivi-4
Iskutilavuus:  3052 cm3
Vaihteisto:  4-portainen
Fiat Brevetti oli italialainen, Torinossa sijainnut ajoneuvovalmistaja. Se muodostettiin 26. huhtikuuta vuonna 1906, vuotta aiemmin perustetun Fiat-Ansaldin tilalle ja yhdistettiin myöhemmin osaksi Fiat SpA:ta.
Historia

Myytyään aiemman aseita valmistaneen Società Officine Meccaniche e Fonderie Michele Ansaldi & C. -yhtiönsä, torinolainen teollisuusmies Michele Ansaldi perusti vuonna 1905 sen jäljelle jääneistä osista ajoneuvovalmistaja Fiat SpA:n kanssa yhteisyrityksen nimeltä Michele Ansaldi & C.. Ansaldi omisti yhtiöstä 55 % ja Fiat 45 %. Yhtiö valmisti alkuun autoja nimellä Fiat-Ansaldi 10-12 HP, mutta Fiatin ostettua Ansaldin osuuden vuonna 1906, autojen nimeksi tuli "Fiat Brevetti" (suom. Patentit). Fiat-Ansaldeja valmistui 203 kappaletta. Yhtiö fuusioitiin Fiatiin vuonna 1925.
Michele Ansaldi perusti vuonna 1906 torinolaisen autoteollisuusmies Matteo Ceiranon kanssa Società Piemontese Automobili Ansaldi-Ceirano -nimisen yhtiön, joka valmisti autoja tuotemerkillä SPA.
Brevetti oli edistyksellinen malli, joka toi ajoneuvojen valmistukseen monia teknisiä innovaatioita. Näitä olivat mm. suoran tikapuurungon käyttö, joka antoi korivalmistajille mahdollisuuden päällirakenteiden mittojen vakiinnuttamiseen ja sen myötä nopeampaan ja edullisempaan tuotantoon. Toinen merkittävä uudistus oli kardaaniakselin käyttöönotto voimansiirrossa, ketjuvedon sijaan.
Fiat Brevetin nelisylinterinen, 3052 cm3:n rivimoottori tuotti tehoa 20 hevosvoimaa, mikä siirrettiin takapyörille neliportaisen vaihteiston kautta. Mallin huippunopeus oli 65 km/h. Valaistus oli järjestetty matalajännitemagneeton avulla.
Tipo 2

Vuonna 1908 10-12 HP korvattiin päivitetyllä versiolla, Fiat Brevetti Tipo 2:lla (15-20 HP), joka perustuu edellisen mallin tekniikkaan. Moottorin teho oli kuitenkin noussut 22 hevosvoimaan ja raideleveys sekä akseliväli olivat kasvaneet. Tipo 2 oli ensimmäinen malli, jonka jäähdyttäjän kehyksessä on valmistajan nimi lyhennetty muotoon "FIAT". Vuonna 1910 mallin teho nostettiin 25 hevosvoimaan ja tyyppimerkinnäksi tuli 15-25. Vuoteen 1912 mennessä mallia oli valmistettu 681 kappaletta, joista 408 oli 22 hevosvoimaisia versioita. Tikapuurunko mahdollisti monipuolisten päällirakenteiden valmistamisen ja Italian vanhin säilynyt paloauto on Fiat Brevetti vuodelta 1908.
Samaan aikaan Brevetti Tipo 2:n kanssa Fiat valmisti "Fiat 12-15 HP" eli Fiat Tipo 1 -mallia, jolla ei ollut enää "Brevetti"-lisänimeä, ei myöskään sitä seuranneilla malleilla.
Fiat Brevettien valmistus tapahtui Fiat-Ansaldin Torinon Via Cuneolla sijainneessa tehtaassa, josta myöhemmin tuli Fiatin meridieseleitä valmistanut tehdas Fiat Grandi Motori.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: Tipo 1: 4215 mm Tipo 2: 4290 mm
Leveys: 1650 mm
Korkeus: 2350 mm
Akseliväli: Tipo 1: 2880 mm Tipo 2: 3065 mm
Raideleveys: Tipo 1: 1290 mm Tipo 2: 1350 mm
Paino: Tipo 1: 1200 kg  Tipo 2: 1700 kg
Fièvres

| Fièvres |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hicham Ayouch
Käsikirjoittaja:   Hicham Ayouch  Aicha Yacoubi  Abdel-Hafed Benotman 
Tuottaja:  Natacha Delmon Casanova
Kuvaaja:  Boubkar Benzabat
Leikkaaja:  Julien Fouré
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Marokko 
Tuotantoyhtiö:  La Vingt-cinquième Heure
Ensi-ilta:  2013
Kesto:  90 min
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
uniFrance
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fièvres on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut ranskalais-marokkolainen elokuva jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Hicham Ayouch. Se voitti FESPACO:n elokuvajuhlien pääpalkinnon Yennengan kultaisen oriin vuonna 2015.
Juoni

Benjamin (Didier Michon) on 13-vuotias ilman isää kasvanut marokkolainen poika joka on sodassa elämää, aikuisia ja jopa itseäänkin vastaan. Kun hänen äitinsä joutuu vankilaan täytyy hänen kertoa sosiaalityöntekijälle ja Benjaminille kuka tämän isä on. Sosiaalityöntekijä antaa Benjaminin valita, muuttaako hän sijaiskotiin vai isänsä luo Pariisin köyhälle esikaupunkialueelle. Benjamin ei halua joutua sijaiskotiin, ja valitsee mielummin muuton isänsäsä luo, jota ei ole koskaan tavannut. Hänen isänsä Karim Zeroubi (Slimane Dazi) on nelikymppinen mies, joka asuu edelleen vanhempiensa luona, ja on töissä varastomiehenä. Hän on tyytyväinen elämäänsä sellaisenaan, eikä hänellä ole mitään suuria odotuksia elämänsä suhteen. Benjamin äkillinen saapuminen saa hänen isänsä perheen sekaisin, eikä heillä ei ole keinoja käsitellä tätä väkivaltaisesti käyttäytyvää, mutta kuitenkin niin haurasta poikaa. Kun Benjamin kiertelee uudessa asuinympäristössään hän kohtaa runoilija Clauden, joka asuu asuntovaunussa ja tämä tutustuttaa hänet runouden maailmaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Didier Michon  | … |  Benjamin   |
|  Slimane Dazi  | … |  Karim Zeroubi   |
|  Farida Amrouche  | … |  Zohra Zeroubi   |
|  Lounès Tazairt  | … |  Abdelkader Zeroubi   |
|  Pascal Elso  | … |  Nounours   |
|  Tony Harrisson  | … |  Claude   |
|  Alain Azerot  | … |  monsieur Teddy   |
|  Adrien Saint-Jore  | … |  monsieur Lopez   |
|  Moh Aroussi  | … |  Heikel Zeroubi   |
|  Atika Taoualit  | … |  Trini   |
|  Emilia Derou-bernal  | … |  sosiaalityöntekijä   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Fevers (Fièvres) Cineuropa. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
Fevers – Grants Doha Film Institute. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
Fièvres NotreCinema.com. Viitattu 15.1.2023. (ranskaksi)
Marrakech Film Festival 2013: Fevers Maroc-o-phile -blogi.  7.12.2013. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
FC Kynä

Urheilu- ja kulttuuriseura FC Kynä ry on 2000-luvun alussa perustettu suomalaisten kirjailijoiden jalkapalloseura. Voittamisen sijaan se on ilmoittanut tavoitteekseen "pääsyn pelaamaan ruohokentällä". Seura julkaisi vuonna 2006 novellikokoelman nimeltä Futistarinoita.
Joukkueessa esiintyneitä

FC Kynän toimitsijoina ja pelaajina ovat esiintyneet mm. seuraavat henkilöt:
Timo Ernamo
Sami Garam
Kari Hotakainen
Atik Ismail
Juha Itkonen
Jari Järvelä
Jaakko Kankaanpää
Markku Karpio
Tomi Kontio
Ilkka Levä
Santtu Luoto
Miika Nousiainen
Markus Nummi
Jukka Pakkanen
Jukka-Pekka Palviainen
J. P. Pulkkinen
Joni Pyysalo
Hannu Raittila
Markku Rönkkö
Matti Rönkä
Harry Salmenniemi
Jari Tammi
Petri Tamminen
Jouni Tossavainen
Jyrki Vainonen
Heikki Valkama
Jussi Wahlgren
Kjell Westö
Mika Wickström
Jukka Virtanen
Aiheesta muualla

FC Kynän sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
FC Kupiškis

Futbolo Klubas Kupiškis on liettualainen jalkapalloseura Kupiškis kaupungissa. Seura pelaa Liettuan korkeimmalla sarjatasolla Pirma lygassa. Seura on perustettu vuonna 2017.
Kausi

| Kausi | Sarjataso | Liiga | Paikka | Linkki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | 2. | Pirma lyga | 13. |  |
| 2019 | 2. | Pirma lyga | 10. |  |
Aiheesta muualla

Facebook
Pirma lygan joukkueet
Atmosfera  BFA  Babrungas  Banga B  FK Be1  FK Garliava FK Ekranas  Minija  Neptūnas  Nevėžis  Panevėžys B  Riteriai  Šiauliai B  [[]]   [[]]  Žalgiris B
Francesco Marinelli

Francesco Marinelli (10. lokakuuta 1935 – 23. helmikuuta 2024) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Urbino-Urbania-Sant'Angelo in Vadon arkkipiispaksi 11. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Silvano Montevecchi ja Marcello Morgante. Marinelli asetettiin virkaansa 27. toukokuuta.
Marinelli jäi eläkkeelle 24. kesäkuuta 2011.
FS Montcalm (D642)

| Montcalm |
| --- | --- |
 Montcalm

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  5. joulukuuta 1975
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1980
Palveluskäyttöön:  28. toukokuuta 1982
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 550 t 4 500 t (kuormattu)
Pituus:  139 m
Leveys:  14 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  2 x Pielstick PA 6 V280 STD -dieselmoottoria 5 200 hv (3 878 kW) 2 x Rolls-Royce Olympus TM3B -kaasuturbiinia 26 000 hv (19 388 kW)
Nopeus:  30 solmua (kaasuturbiini) 21 solmu (dieselmoottorit)
Miehistöä:  22 upseeria 120 aliupseeria 95 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x Creusot-Loire Compact 100 mm/55 Mod 68 2 x 20 mm modèle F2 4 x 12,7 konekivääriä 1 x Crotale EDIR 2 x Simbad 4 x Exocet MM38/MM40 2 x L5 torpedoputkea 2 x Westland Lynx WG13 Mk.4
Montcalm on Ranskan laivaston 1982 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. joulukuuta 1975. Se laskettiin vesille 31. toukokuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 28. toukokuuta 1982.
Palvelus

Alus on palveluksessa 2014.
Florencio Llorente y Montón

Florencio Llorente y Montón (7. marraskuuta 1797 Teruel – 17. tammikuuta 1862) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä mahdollisesti vuonna 1822. Hänet valittiin Geronan hiippakunnan johtoon 12. syyskuuta 1847, ja valinta vahvistettiin 17. joulukuuta. Piispaksi konsekrointi suoritettiin 5. maaliskuuta 1848. Llorente y Montón toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes kuoli 64-vuotiaana virassa.
Euroopan unionin luontodirektiivi

Luonnonsuojelu
Lainsäädäntö
Ramsarin kosteikkosopimus 1971
Euroopan talousyhteisö 1979–1992
Euroopan yhteisö 1992–
lintudirektiivin I liite
luontodirektiivin II, III, IV ja IV (a) liite
Suomen luonnonsuojelulainsäädäntö
erämaalaki
koskiensuojelulaki
luonnonsuojelulaki
lehtojensuojeluasetus
Suomen luonnonsuojeluohjelmat
Ympäristöhallinto
Ympäristöministeriö
Suomen ympäristökeskus
Ympäristöjärjestöjä
BirdLife International
Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö
Greenpeace
Luonto-Liitto
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto
Suomen luonnonsuojeluliitto
WWF
Luonnonsuojelualueet
luonnonpuistot
kansallispuistot
Natura 2000 -alueet (ml. Ramsar-alueet)
Teemasivu
Luontodirektiivi (92/43/ETY) on Euroopan talousyhteisön neuvoston vuonna 1992 säätämä direktiivi, jonka perusteella Euroopan talousyhteisö määritteli arvokkaana pitämiään luontokohteita. Direktiivi on yhä voimassa, joskin päivitettynä. Luontodirektiivin lisäksi lintuja koskee erillinen Euroopan talousyhteisön neuvoston säätämä lintudirektiivi. Luontodirektiivi on toimeenpantu Suomessa pääosin luonnonsuojelulailla ja -asetuksella.
Tausta ja tavoitteet

Luontodirektiivi on Rio de Janeiron ympäristökokouksen vuodelta 1992. Sen liitteitä on kuitenkin täydennetty kun yhteisöön on liittynyt uusia jäsenmaita. Esimerkiksi vuonna 1995 Suomen ja Ruotsin myötä suojeluun lisättiin monia pohjoisia ja itäisiä lajeja ja luontotyyppejä. Liitteeseen I esitettiin lisättävän yhteensä 19 boreaalisen vyöhykkeen luontotyyppiä. Liitteeseen II esitettiin lisättävän kaksi nisäkästä (metsäpeura ja itämerennorppa), 18 hyönteistä, 24 putkilokasvia sekä kahdeksan sammallajia. Toistaiseksi direktiivin ulkopuolelle ovat jääneet kaikki sienet, jäkälät sekä suurin osa selkärangattomien eläinten ryhmistä.
Luontodirektiivin tavoite on lajien ja luontotyyppien suotuisa suojelun taso, niiden määrällisen ja alueellisen vähenemisen pysäyttäminen. Keskeisin keino on Natura 2000 -niminen luonnonsuojelualueiden verkosto. Tätä varten direktiivin liitteessä I on luontotyyppejä (esimerkiksi puustoiset suot) ja liitteessä II lajeja (kuten saukko, kirjoverkkoperhonen ja laaksoarho), joiden perusteella jäsenmaiden tulee esittää komissiolle alueita Naturaan.
Direktiivissä määritellään myös erilaisten poikkeuslupien ehdot sekä luvataan Natura-alueiden hoito- ja käyttösuunnitelmia varten EU-rahaa.
Liitteet

Euroopan unionin luontodirektiivi sisältää kuusi luettelomuotoista liitettä.
Liitteessä I luetellaan yhteisön erityisen tärkeinä pitämät luontotyypit eli sellaiset ympäristöt, joiden suojelemiseksi on perustettava erillinen suojelualue. Näitä ovat esimerkiksi runsaskalkkiset nevat sekä eräät Välimeren alueen pensasmaatot.
Liitteessä II(a) luetellaan ne yhteisön tärkeinä pitämät eläinlajit ja liitteessä II(b) ne kasvilajit, joiden esiintymispaikoille perustettava erityinen suojelualue.
Liitteessä III luetellaan perusteet, joilla jokin alue tunnistetaan luontoarvoltaan erityisen tärkeäksi sekä perusteet liitteissä I ja II edellytettävien suojelualueiden määrittelemiseksi.
Liitteessä IV(a) on puolestaan eläin- ja IV(b) kasvilajeja, jotka ovat tiukasti suojeltuja myös luonnonsuojelualueiden ulkopuolella. Näitä ovat esimerkiksi liito-orava, kaikki lepakot ja jokihelmisimpukka. Liitteen lajien lisääntymis- ja levähdyspaikkojen hävittäminen ja heikentäminen on kielletty automaattisesti, ilman erillistä suojelupäätöstäkin. Käytännössä jäsenmaat ovat velvoitettuja rauhoittamaan omalla alueellaan elävät IV-liitteen lajit kansallisessa luonnonsuojelulainsäädännössään.
Liitteessä V luetellaan yhteisön tärkeinä pitämät eläin- ja kasvilajit, joiden ottaminen luonnosta ja hyväksikäyttö voi vaatia hyödyntämisen sääntelyä. Tällaisia lajeja ovat esimerkiksi ruokakalat siika, muikku, harjus ja rapu, turkiseläimet näätä ja hilleri ja koristekäyttöön kerätyt rahkasammalet ja poronjäkälät.
Liitteessä VI luetellaan menetelmät, joita ei saa käyttää eliöiden pyydystämiseen eikä tappamiseen. Näitä ovat esimerkiksi räjähteet tai vammautettujen eläinten käyttäminen houkuttimina.
Luontodirektiivin liitteiden II ja IV Suomessa esiintyvät putkilokasvilajit

Luontodirektiivin liitteiden II ja IV Suomessa esiintyvät putkilokasvilajit:
hajuheinä (Cinna latifolia)
hentonäkinruoho (Najas tenuissima)
hämeenkylmänkukka (Anemone patens)
idänkynsimö (Draba cinerea)
idänverijuuri (Agrimonia pilosa)
kiiltovalkku (Liparis loeselii)
laaksoarho (Moehringia lateriflora)
lapinhilpi (Arctagrostis latifolia)
lapinkaura (Trisetum subalpestre)
lapinleinikki (Ranunculus lapponicus)
lettorikko (Saxifraga hirculus)
lietetatar (Persicaria foliosa)
myyränporras (Diplazium sibiricum)
neidonkenkä (Calypso bulbosa)
nelilehtivesikuusi (Hippuris tetraphylla)
notkeanäkinruoho (Najas flexilis)
pahtahietaorvokki (Viola rupestris ssp. relicta)
pahtakeltto (Crepis tectorum ssp. nigrescens)
perämerenmaruna (Artemisia campestris ssp. bottnica)
pikkunoidanlukko (Botrychium simplex)
pohjanailakki (Silene furcata ssp. angustiflora)
pohjansorsimo (Arctophila fulva var. pendulina)
ruijanesikko (Primula nutans var. jokelae)
rönsysorsimo (Puccinellia phryganodes)
teodorinpihlaja (Sorbus teodori, sis. myös Sorbus meinichiin)
tikankontti (Cypripedium calceolus)
tundrasara (Carex holostoma)
tunturiarho (Arenaria pseudofrigida)
tuoksualvejuuri (Dryopteris fragrans)
upossarpio (Alisma wahlenbergii)
Luontodirektiivin liitteessä IV (a) mainitut Suomessa esiintyvät eläinlajit

Luontodirektiivin liitteessä IV (a) mainitut Suomessa esiintyvät eläinlajit:
Nisäkkäät
ilves (Lynx lynx)
isolepakko (Nyctalus noctula)
isoviiksisiippa (Myotis brandtii)
karhu (Ursus arctos)
kimolepakko (Vespertilio murinus)
koivuhiiri (Sicista betulina)
korvayökkö (Plecotus auritus)
lampisiippa (Myotis dasycneme)
liito-orava (Pteromys volans)
naali (Alopex lagopus)
pikkulepakko (Pipistrellus nathusii)
pohjanlepakko (Eptesicus nilssonii)
pyöriäinen (Phocoena phocoena)
ripsisiippa (Myotis nattereri)
saimaannorppa (Phoca hispida saimensis)
saukko (Lutra lutra)
susi (Canis lupus, ei poronhoitoalueella)
vaivaislepakko (Pipistrellus pipistrellus)
vesisiippa (Myotis daubentonii)
viiksisiippa (Myotis mystacinus)
Matelijat
kangaskäärme (Coronella austriaca)
Sammakkoeläimet
rupilisko (Triturus cristatus)
viitasammakko (Rana arvalis)
Nilviäiset
vuollejokisimpukka (Unio crassus)
Perhoset
isoapollo (Parnassius apollo)
isokultasiipi (Lycaena dispar)
kirjopapurikko (Lopinga achine)
kirjoverkkoperhonen (Euphydryas maturna)
luhtakultasiipi (Lycaena helle)
muurahaissinisiipi (Glaucopsyche arion)
pikkuapollo (Parnassius mnemosyne)
Kovakuoriaiset
erakkokuoriainen (Osmoderma eremita)
isolampisukeltaja (Graphoderus bilineatus)
jättisukeltaja (Dytiscus latissimus)
kaskikeiju (Phryganophilus ruficollis)
korpikolva (Pytho kolwensis)
punahärö (Cucujus cinnaberinus)
Korennot
viherukonkorento (kievanakorento, Aeshna viridis)
kirjojokikorento (Ophiogomphus cecilia)
lummelampikorento (Leucorrhinia caudalis)
sirolampikorento (Leucorrhinia albifrons)
täplälampikorento (Leucorrhinia pectoralis)
Francis Lai

Francis Lai vuonna 1954.
Francis Albert Lai (26. huhtikuuta 1932 Nizza – 7. marraskuuta 2018 Nizza) oli ranskalainen elokuvamusiikin säveltäjä.
Lai lähti nuorena aikuisena Pariisiin ja tapasi vuonna 1965 ohjaaja Claude Lelouchin, jonka elokuvaan Mies ja nainen (1966) hän sai säveltääkseen musiikin. Tästä alkoi hänen menestyksekäs uransa, jonka aikana hän voitti mm. Oscarin ja Golden Globen 1970 sekä César-palkinnon vuonna 1988.
Lain tunnetuimpiin teoksiin kuuluu musiikki elokuvaan Rakkaustarina (Love Story, 1970).
Mies ja nainen -elokuvan musiikkia on käytetty monessa muussa yhteydessä. Kiihkeärytminen instrumentaaliteema ”Aujourd’hui c’est toi” oli Ajankohtaisen kakkosen ja on yhä BBC:n Panorama-sarjan tunnussävel. Elokuvan rakkauskohtauksen teemaa ”Un homme et une femme” käytettiin 1970-luvulta vuoteen 2018 saakka erilaisina sovituksina Silja Linen mainoksissa.
Aiheesta muualla

Francis Lain muistokirjoitus Helsingin Sanomissa