stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Presidio of San Francisco
Crissy Field Center

Crissy Field Center on kaupunkiympäristössä toimiva ympäristökasvatuskeskus. Se tarjoaa monia koulutusohjelmia oppilaitoksille, julkisia työpajoja, iltapäivätoimintaa koululaisille, kesäleirejä ja paljon muuta. Keskuksesta on näkymä kunnostetulle marskimaalle. Keskuksen palveluihin kuuluvat vuorovaikutteiset ympäristönäyttelyt, medialaboratorio, lähdekirjasto, taidetyöpaja, tiedelaboratorio, kokoontumistila, opetuskeittiö, kahvila ja kirjakauppa. Opastuskeskuksen toiminnasta vastaa Golden Gate National Parks Conservancy -niminen yhteisö.
Historia > Espanjalaisten linnoitus 1776–1822

1776 – espanjalainen kapteeni Juan Bautista de Anza johti Arizonasta 193 hengen joukon sotilaita, naisia ja lapsia matkalle kohti San Franciscon lahtea. He lähtivär liikkeelle nykyisestä Tibacin kaupungista
17. syyskuuta 1776 – espanjalainen varuskunta Presidio aloitti toimintansa. Sen tehtävä oli puolustaa Espanjan aluevaatimuksia, jotka koskivat San Franciscon lahtea. Varuskunta tuki myös Mission Doloresin lähetysasemaa. Presidio oli jo heikkenevän Espanjan imperiumin pohjoinen etuvartio.
1794 – tykistön tuliasema Castillo de San Joaquin rakennettiin nykyisen San Franciscossa sijaitsevan Fort Pointin yläpuolelle. Tuliasemassa oli rauta- tai pronssitykit. Näistä tykeistä on vielä jäljellä kuusi.
1776–1821 – Presidio oli tänä aikana yksinkertainen savitiilestä rakennettu linnake, jossa oli pensaikkoja ja metsikköjä. Maanjäristykset tai rankkasateet vaurioittivat sitä usein. Vuonna 1783 sen vahvuus oli vain 33 miestä. Presidion sotilaiden velvollisuuksiin kuului Mission Doloresin tukeminen osallistumalla lähetysaseman työntekijöiden valvontaan. Velvollisuuksiin kuului myös osallistuminen maanviljeyyn, karjanhoitoon ja metsästykseen, tarkoituksena oli muonittaa sotilaat ja heidän perheensä. Meksikossa olevien Espanjan viranomaisten tuki oli hyvin pientä.
1821 – Meksiko itsenäistyi Espanjasta ja Presidion saama tuki väheni entisestään. Ylä-Kalifornian, johon Presidiokin kuului, asukkaat keskustelivat kiivaasti täydellisestä erosta Meksikosta.
Historia > Meksikon hallinnassa 1822–1848

1827 – tammikuussa San Franciscossa oli pienehkö maanjäristys, kuitenkin muutamat rakennukset vaurioituvat pahoin.
1835 – varuskunta muutti Sonomaan, jossa sitä johti Mariano Vallejo. Pieni erillinen osasto jäi rappeutuvaan Presidioon.
1846 – amerikkalaiset uudisasukkaat ja seikkailijat kapinoivat Meksikon hallintoa vastaan Sonomassa. Mariano Vallejo joutui lyhyeksi aikaa vankilaan. Kalifornian tasavalta julistautui itsenäiseksi Meksikosta. Yhdysvaltain armeijan upseeri luutnantti John C. Fremont, jolla oli mukanaan pieni sotilaiden ja rajaseudun miesten osasto, ylitti Golden Gaten salmen veneellä ja "valloitti" Presidion kohtaamatta vastarintaa. Fremont teki toimintakyvyttömäksi tykin, joka on edelleen nähtävillä Presidiossa.
1846–1848 – Yhdysvaltain maavoimat valloitti Presidion. Alkoi pitkä aikakausi, jolloin varuskunta oli länsirannikon hajanaisten maavoimien yksikköjen päämaja ja kohdisti toimintansa Amerikan alkuperäiskansojen valvontaan ja suojeluun.
Historia > National Park Servicen aika 1995–

1996 – Kongressi päätti Presidion alueen yksityistämisestä.
2001 – Lettermanin sotilassairaala purettiin. Myöhemmin paikalle rakennettiin Letterman Digital Arts Center.
2005 – Bay School of San Francisco avautuu rakennuksessa numero 35.
2009 – Doyle Driven maasilta puretaan. Se korvataan 8-kaistaisella kadulla ja Crissy Fieldin alittavalla tunnelilla. Kustannusarvio on 1 000 miljoonaa dollaria ja väylän on tarkoitus olla valmis vuoteen 2013 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Presidio of San Francisco Wikimedia Commonsissa
Presidio of San Francisco Presidion virallinen sivusto
The Presidio Trust -säätiön sivusto
Golden Gate National Recreation Area -sivut
Crissy Field Center -keskus
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Presidio of San Francisco
Entinen rannikkovartioston asema, nykyinen Gulf of the Farallones National Marine Sanctuary Visitor Center Crissy Fieldillä.
Tykistöpatteri Chamberlin ja 6 tuuman tykki.
Kasarmeja entisen paraatikentän laidalla.
Sotilashautausmaa SF National Cemetery.
Taustalla Bay School of San Francisco -koulu.
Espanjalaisten tykki Poder, joka on valettu vuonna 1673 Perussa, vartioi aikoinaan San Franciscon lahden suuta.
Limassa, Perussa vuonna 1693 valettu tykki Birgen De Barbaneda (engl. Virgin of Barbaneda). Tykki palveli myös meksikolaisena aikana, tehtiin toimintakelvottomaksi vuonna 1846, mutta onnistuttiin korjaamaan entiselleen.
Fort Pointin linnoitus Golden Gaten sillan eteläpään alla.
Telttamajoitusta Presidiossa San Franciscon vuoden 1906 maanjäristyksen jälkeen.
Crissy Fieldin sotilaslentokenttä San Franciscon lahden rannalla Presidiossa vuonna 1921.
Näyttelyrakennus Palace of Fine Arts vuonna 1915 maailmannäyttelyssä. Se rakennettiin kokonaan uudelleen 1960-luvulla.
Letterman Digital Arts Center 2005.
Käännös suomeksi
Fetisov Arena

| Fetisov Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Vladivostok, Venäjä
Avattu:  2013
Käyttäjät
 Admiral Vladivostok (KHL) 
Katsojakapasiteetti
 7 500 (jääkiekko) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Fetisov Arena on vuonna 2013 avattu monitoimiareena Vladivostokin kaupungissa, Venäjän itärannikolla. Se on nimetty legendaarisen jääkiekkoilijan Vjatšeslav Fetisovin mukaan, joka on peliuransa jälkeen toiminut muun muassa Venäjän urheiluministerinä.
Areena toimii KHL-jääkiekkojoukkue Admiral Vladivostokin kotiareenana. Sen katsojakapasiteetti on 7 500 ihmistä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Bodrovin divisioona | Tarasovin divisioona | Harlamovin divisioona | Keskinen divisioona |
| Ufa-Arena | Arena-Metallurg | Arena-Omsk | Tatneft-Arena |
| Minsk-Arena | Podmoskovje-urheilupalatsi | Arena 2000 | Kazakstan-urheilupalatsi |
| Sokolniki-urheilupalatsi | Junost-urheilupalatsi | Volgar-urheilupalatsi | Ammattiyhdistysten urheilupalatsi |
| Kuznetsin metallurgien urheilupalatsi | Balašiha-Arena | Konsertti- ja urheilupalatsi Sibir | Vitjaz-jääpalatsi |
| Tšerepovetsin jääpalatsi | Pietarin jääpalatsi | Platinum Arena | Urheilullis-kulttuurinen kompleksi Neftehimik |
| Arena Mytištši | TsSKA-jääurheilupalatsi | Riika-areena | Lužniki |
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Renault R26
Henkilökunta

Flavio Briatore, tallipäällikkö
Bob Bell, tekninen johtaja
Pat Symonds, insinööriosaston johtaja
Rod Nelson, Alonson kilpailuinsinööri
Alan Permane, Fisichellan kilpailuinsinööri
Sponsorit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Mild Seven  Elf  Michelin  Renault  Hanjin |  i-mode  Telefónica  Guru  Chronotech  Mutua Madrileña |  3D Systems  Altran  CD adapco  Champion  Charmilles |  Vistagy  DMG  Elysium  Eutelsat  JOBS |  Lan cel  Magneti Marelli  NetApp  O.Z. Racing  Processia Solutions |  Puma  Tecnomatix  Symantec  Xansa  Tridion |  Phantom Works  PVAXX  Lombardi |
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Nro | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Renault | Renault V8 | M |  |  | BHR | MAL | AUS | SMR | EUR | ESP | MON | GBR | CAN | USA | FRA | GER | HUN | TUR | ITA | CHN | JPN | BRA | 206 | 1. |
| 2006 | Renault | Renault V8 | M | 1 |  Fernando Alonso | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 5 | 2 | 5 | Kesk. | 2 | Kesk. | 2 | 1 | 2 | 206 | 1. |
| 2006 | Renault | Renault V8 | M | 2 |  Giancarlo Fisichella | Kesk. | 1 | 5 | 8 | 6 | 3 | 6 | 4 | 4 | 3 | 6 | 6 | Kesk. | 6 | 4 | 3 | 3 | 6 | 206 | 1. |
Fylkesvei 55

| Fv55 |
| --- | --- |

Maa:  Norja
Tieluokka:  Fylkesvei / Fylkesveg
Pituus:  248,1 km
Alkupiste:  Høyanger
Reitti:  Dragsvik Sogndal
Päätepiste:  Lom (248,1 km)
Fylkesvei 55 on 248,1 kilometriä pitkä moottoritie, joka kulkee Lomin ja Høyangerin kuntien välillä Norjassa. Sognefjelltin poikki kulkeva 108 kilometrin osuus, joka tunnetaan nimellä Sognefjellsvegen, on nimetty kansalliseksi turistireitiksi. Myös lyhyt osa Balestrandista on kansallinen turistireitti. Tie saavuttaa Norjan yleisen tieverkoston korkeimman kohdan, 1 434 metriä  ja se on suljettu talvisin.
Ennen vuotta 2010 tie kuului valtatie 55:een (Riksvei 55). Tie on tärkeä osa Trondheimin ja Bergenin välistä lyhintä reittiä, jonka pituus on 636 kilometriä, mukaan lukien lautta. Yleensä käytetään nopeampaa reittiä, kuten tie 51 (663 km, myös suljettu talvella, ei lauttaa), tie 15 (701 km, yksi lautta, pikabussien käytössä) tai eurooppalainen reitti E39 (671 km, neljä lauttaa) ). Paikalliset poliitikot lobbaavat kahta tunnelia vuorten alla, yhteensä noin 50 kilometriä. Tämä loisi talvella avoimen ja lauttattoman tien Trondheimin ja Bergenin välille nykyistä vaihtoehtoa huomattavasti lyhyemmäksi. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fylkesvei 55 Wikimedia Commonsissa
Ferrari 125 F1

Ferrari 125 F1 on Ferrarin vuosina 1950-1952 käyttämä Formula 1 -auto.
Formula 1 -tulokset

(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja asteriski (*) nopeinta kierrosta)
| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | P/D |  | GBR | MON | IND | SWI | BEL | FRA | ITA |  | 13 |
| 1950 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | P/D | Peter Whitehead |  | Ei osall. |  | Ei osall. |  | 3 | 7 |  | 13 |
| 1950 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | P/D | Luigi Villoresi |  | Kesk. |  | Kesk. | 6 |  |  |  | 13 |
| 1950 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | P/D | Alberto Ascari |  | 2 |  | Kesk. |  |  |  |  | 13 |
| 1950 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | P/D | Raymond Sommer |  | 4 |  |  |  |  |  |  | 13 |
| 1950 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | P/D | Giovanni Bracco |  |  |  |  |  |  | Ei osall. |  | 13 |
| 1951 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | D |  | SWI | IND | BEL | FRA | GBR | GER | ITA | SPA | 0 |
| 1951 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | D | Peter Whitehead | Kesk. |  |  | Kesk. |  |  |  |  | 0 |
| 1952 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | D |  | SWI | IND | BEL | FRA | GBR | GER | NET | ITA | 0 |
| 1952 | Ferrari | Ferrari 125 F1 V12 | D | Peter Whitehead |  |  |  |  | 10 |  |  | Kars. | 0 |
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1950
Alfa Romeo 158
Alfa Romeo 159
Alta GP
Cooper T12
ERA A-type
ERA B-type
ERA E-type
Ferrari 125
Ferrari 166
Ferrari 275
Ferrari 375
Maserati 4CL
Maserati 4CLT
Milano
Simca-Gordini T15
Talbot-Lago T26C/-DA/-GS
Rhynchosauria

| Rhynchosauria |
| --- | --- |
 Hyperodapedon
 Triaskausi  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Osaluokka::  Archosauromorpha
Lahko::  †Rhynchosauria  Osborn, 1903
Katso myös
   Rhynchosauria Wikispeciesissä   Rhynchosauria Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rhynchosauria on sukupuuttoon kuollut triaskaudella elänyt arkosaureille sukua oleva matelijalahko. Lahkon jäsenet olivat tärkeitä maaekosysteemin kasvinsyöjiä ennen kasveja syövien dinosaurusten, kuten linnunlantioisten, ilmestymistä.
Ominaisuudet ja esiintyminen

Rhynchosaureilla oli papukaijamainen nokka ja osalla niistä oli myös suuret kynnet takajaloissa joita saatettiin käyttää kaivamiseen. Rhynchosaurien hampaat olivat erilaiset kuin monilla muilla matelijoilla. Niillä oli paljon pieniä hampaita useassa rivissä ylä ja alaleuassa, mutta pienuudestaan huolimatta hampaat olivat tiukasti kiinni leuassa rhynchosaureille ainutlaatuisella hyvin tiiviistä luusta koostuvalla rakenteella.
Hampaat muodostivat levymäisen pinnan kasviaineksen leikkaamiseen ja murskaamiseen. Rhynchosaurit eivät myöskään korvanneet menetettyjä hampaitaan samoin kuin muut matelijat, vaan hampaan kuluttua pois ruoka leikattiin leukaa itseään vasten. Lisäksi uusia hampaita kehkeytyi suun taakse eläimen kasvaessa.
Ensimmäiset rhynchosaurit ilmestyivät triaskauden alkupuolella. Ne olivat alle metrin mittaisia ja niiden pää oli kapea kiilamainen. Myöhemmät muodot kuten Hyperodapedon kuitenkin kasvoivat jo kahden metrin pituisiksi ja niiden kallo oli leveämpi kuin se oli pitkä. Silmät sijaitsivat lähellä toisiaan lähellä nokan yläosaa. Rhynchosaurien leukalihakset olivat suuret ja niiden alaleuka sopi yläleuassa olevaan syvennykseen, mikä antoi niille linkkuveitsen sulkemista muistuttavan premismekanismin. Kaikki rhynchosaurit hävisivät triaskauden joukkotuhossa.
Luokittelu

Luokka: Reptilia/Sauropsida (matelijat)
Alaluokka: Diapsida (diapsidit)
Osaluokka: Archosauromorpha
Lahko: Rhynchosauria
Suku: Ammorhynchus
Suku: Bentonyx
Suku: Fodonyx
Suku: Howesia
Suku: Mesodapedon
Suku: Mesosuchus
Suku: Otischalkia
Suku: Rhynchosaurus
Suku: Stenaulorhynchus
Suku: Supradapedon
Alaheimo: Hyperodapedontinae
Suku: Hyperodapedon
Suku: Isalorhynchus
Suku: Teyumbaita
Luokittelu > Fylogenia

Muokattu tutkimusten Langer et al. (2010) ja Langer & Schultz (2000) pohjalta:
Aiheesta muualla

Palaeos.com, Archosauromorpha: Rhynchosauria, Rhynchosaurs (englanniksi)
Mikko's Phylogeny Archive, †Rhynchosauria - rhynchosaurs (englanniksi)
Hyperodapedonin fossiili
Galois’n moduli

Galois’n moduli on algebrallisessa lukuteoriassa Galois’n ryhmään G liittyvä moduli. Yhtäpitävästi Galois’n ryhmään G liitetään ryhmärengas R[G], missä R on rengas. Yleisesti termi Galois’n esitys on synonyymi Galois’n modulille. Tästä on monia erikoistapauksia. Ryhmä G voi olla ääretön proäärellinen Galois’n ryhmä ja äärellinen Galois’n laajennus L/K.
Feelings (Maroon 5:n kappale)

| ”Feelings” Maroon 5 |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: V
 Äänitetty : 2012–2014
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2015
 Tekijä(t): Adam Levine, Shellback, Oscar Görres
 Tuottaja(t): Shellback, Görres
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.14
 Levy-yhtiö: 222 Records Interscope Records
Maroon 5:n muut singlet
| ”This Summer” 2015 | ”Feelings” 2015 | ”Don’t Wanna Know” 2016 |
Feelings on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin viidentenä ja viimeisenä singlenä yhtyeen viidenneltä studioalbumilta V syyskuussa 2015.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Adam Levine, Shellback ja Oscar Görres. Sen tuotannosta vastaavat Shellback ja Görres. ”Feelings” oli yhtyeen ensimmäinen single sitten vuoden 2005 singlen ”Must Get Out”, joka ei yltänyt kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalle.
Kappaleet > Digitaalinen lataus

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Feelings | Levine, Shellback, Görres | Shellback, Görres | 3.14 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 3.14 |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Adam Levine – laulu
James Valentine – kitara
Jesse Carmichael – koskettimet, taustalaulu
PJ Morton – koskettimet
Mickey Madden – basso
Matt Flynn – rummut
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2004 – miesten kaksinpeli

Pöytätenniksen miesten kaksinpeli Ateenan kesäolympialaisissa 2004 alkoi 14. elokuuta ja finaali pelattiin 23. elokuuta 2004. Yhteensä osallistujia oli 64 pelaajaa 39 maasta. Olympiakultaa voitti Ryu Seung-Min.
Neljänneltä kierrokselta eteenpäin > 4. kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Wang Liqin |  | 11 | 11 | 9 | 11 | 11 |
|  | Joo Se-Hyuk |  | 7 | 8 | 11 | 6 | 6 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Ko Lai Chak |  | 11 | 11 | 8 | 11 | 12 |
|  | Jörgen Persson |  | 7 | 6 | 11 | 4 | 10 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Chuang Chih-yuan |  | 12 | 12 | 6 | 12 | 9 | 11 |
|  | Oh Sang-Eun |  | 10 | 10 | 11 | 10 | 11 | 5 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Lin Ju |  | 5 | 7 | 11 | 10 | 7 |
|  | Wang Hao |  | 11 | 11 | 7 | 12 | 11 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Ryu Seung-Min |  | 11 | 11 | 7 | 8 | 11 | 6 | 11 |
|  | Chiang Peng-lung |  | 6 | 6 | 11 | 11 | 3 | 11 | 4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Leung Chu Yan |  | 11 | 6 | 11 | 6 | 11 | 7 | 11 |
|  | Vladimir Samsonov |  | 7 | 11 | 9 | 11 | 5 | 11 | 8 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Werner Schlager |  | 2 | 14 | 5 | 9 | 11 | 11 | 6 |
|  | Timo Boll |  | 11 | 12 | 11 | 11 | 6 | 4 | 11 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Jan-Ove Waldner |  | 11 | 12 | 7 | 11 | 11 |
|  | Ma Lin |  | 9 | 10 | 11 | 5 | 9 |
Neljänneltä kierrokselta eteenpäin > Puolivälierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Wang Liqin |  | 11 | 13 | 6 | 11 | 11 |
|  | Ko Lai Chak |  | 9 | 11 | 11 | 8 | 4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Chuang Chih-yuan |  | 11 | 10 | 11 | 4 | 6 | 7 |
|  | Wang Hao |  | 5 | 12 | 9 | 11 | 11 | 11 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Ryu Seung-Min |  | 6 | 10 | 11 | 11 | 11 | 11 |
|  | Leung Chu Yan |  | 11 | 12 | 6 | 6 | 9 | 5 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Timo Boll |  | 7 | 11 | 11 | 7 | 11 |
|  | Jan-Ove Waldner |  | 11 | 13 | 6 | 11 | 13 |
Neljänneltä kierrokselta eteenpäin > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Wang Liqin |  | 8 | 5 | 11 | 9 | 3 |
|  | Wang Hao |  | 11 | 11 | 6 | 11 | 11 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Ryu Seung-Min |  | 11 | 9 | 11 | 11 | 11 |
|  | Jan-Ove Waldner |  | 9 | 11 | 9 | 5 | 5 |
Neljänneltä kierrokselta eteenpäin > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Wang Liqin |  | 10 | 11 | 11 | 11 | 11 |
|  | Jan-Ove Waldner |  | 12 | 3 | 8 | 7 | 9 |
Neljänneltä kierrokselta eteenpäin > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Wang Hao |  | 3 | 11 | 9 | 9 | 13 | 9 |
|  | Ryu Seung-Min |  | 11 | 9 | 11 | 11 | 11 | 11 |
Mitalistit

| Sija | Maa | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Etelä-Korea | RYU Seung Min |
| 2 |  Kiina | WANG Hao |
| 3 |  Kiina | WANG Liqin |
| 4 |  Ruotsi | Jan-Ove Waldner |
Reinventing the Steel

| Reinventing the Steel Pantera |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999–2000
 Julkaistu: 14. maaliskuuta 2000
 Tuottaja(t): Pantera, Sterling Winfield
 Tyylilaji: groove metal
 Kesto: 43.54
 Levy-yhtiö: EastWest
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.  Billboard 200: 4.
Panteran muut julkaisut
| Official Live: 101 Proof 1997 | Reinventing the Steel 2000 | The Best of Pantera – Reinventing Hell 2003 |
Singlet albumilta Reinventing the Steel
 ”Revolution Is My Name” Julkaistu: tammikuu 2000  ”Goddamn Electric” Julkaistu: 2000  ”I’ll Cast a Shadow” Julkaistu: 2000  ”Hole in the Sky” Julkaistu: 21. marraskuuta 2000 (Japani)
Reinventing the Steel on metallimusiikkiyhtye Panteran vuonna 2000 julkaistu albumi ja samalla viimeinen studioalbumi ennen Dimebag Darrellin murhaa. Albumin tunnetuin kappale on "Revolution Is My Name", joka on yksi yhtyeen tunnetuimmista. Kappale oli myös yhtyeen viimeinen varsinainen hitti.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 4, ylittäen myynnissä kultalevyyn oikeuttavan rajan toukokuussa 2000.
Kappaleet

Hellbound – 2.41 (Pantera)
Goddamn Electric – 4.56 (Pantera)
Yesterday Don’t Mean Shit – 4.19 (Pantera)
You’ve Got to Belong to It – 4.13 (Pantera)
Revolution Is My Name – 5.15 (Pantera)
Death Rattle – 3.17 (Pantera)
We’ll Grind That Axe For a Long Time – 3.44 (Pantera)
Uplift – 3.45 (Pantera)
It Makes Them Disappear – 6.22 (Pantera)
I’ll Cast a Shadow – 5.22 (Pantera)
Kokoonpano

Phil Anselmo – laulu
Dimebag Darrell – kitara
Rex Brown – basso
Vinnie Paul – rummut
Kerry King – "Goddamn Electric" -kappaleen outro
Arvostelut

Allmusic:
Alternative Press:
Blabbermouth: 8/10
Chronicles of Chaos: 7/10
Entertainment Weekly: B+
Rolling Stone:
Soundi:
Saavutukset > RIAA:n sertifikaatit

| RIAA:n sertifikaatti | Myöntämispäivä  |
| --- | --- |
Kulta: 2. toukokuuta 2000
Aiheesta muualla

Reinventing the Steel Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Reinventing the Steel Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pantera
| --- | --- |
Studioalbumit::   Metal Magic  Projects in the Jungle  I Am the Night  Power Metal  Cowboys from Hell  Vulgar Display of Power  Far Beyond Driven  The Great Southern Trendkill  Reinventing the Steel 
Muut julkaisut:  Official Live: 101 Proof (live) - The Best of Pantera - Reinventing Hell (kokoelma)
Fred Phelps

Fred Phelps.
Fred Waldron Phelps, Sr. (13. marraskuuta 1929 Meridian, Mississippi, Yhdysvallat – 19. maaliskuuta 2014) oli Westboron baptistikirkon johtaja. Ääriliike tunnetaan varsinkin vihamielisestä suhtautumisestaan homoseksuaaleihin.
Phelps oli entiseltä ammatiltaan lakimies. Hänestä tehtiin virallinen valitus 8. marraskuuta 1977, ja hänen oikeutensa harjoittaa ammattiaan Kansasissa evättiin pysyvästi 20. heinäkuuta 1979.
Hänellä oli kolmetoista lasta.
Phelps aloitti homoseksuaaleihin näkyvän vastustamisen 1980-luvun loppupuolella. Hänen liikkeensä on julkisuudessa syyttänyt muiden muassa Suomea, Ruotsia ja Irlantia homokulttuurin edistämisestä. Juuri tästä rangaistuksina liike piti Intian valtameren maanjäristystä ja tsunamia (2004) sekä Jokelan kouluammuskelutapausta (2007).
Phelps, joka oli demokraattisen puolueen jäsen, oli ehdolla Kansasin kuvernööriksi, puolueensa ehdokkaaksi Yhdysvaltain senaattiin ja Topekan pormestariksi.
Gallén

Gallén tai Gallen voi tarkoittaa seuraavia:
Gallén, suomalainen suku, osa suvun jäsenistä ottanut nimen Gallen-Kallela . Suvun jäseniä ovat muiden muassa:
Akseli Gallen-Kallela (alkujaan Axel Gallén, 1865–1931), suomalainen kuvataiteilija
Janne Gallen-Kallela-Sirén (s. 1970), suomalainen taidehistorioitsija ja museojohtaja
Jorma Gallen-Kallela (1898–1939), suomalainen taidemaalari ja -graafikko.
Kirsti Gallén-Kallela (1896–1980), suomalainen sellisti ja kuvittaja
Mary Gallen-Kallela (1868–1947), Akseli Gallen-Kallelan vaimo
Jarl Gallén, (1908–1990), suomalainen historioitsija
Thure Wilhelm Gallén (1878–1948), suomalainen yritysjohtaja
Muita:
Harald Gallen (1880–1931), suomalainen taidemaalari ja graafikko
Ricardo Gallén (s. 1972), espanjalainen klassinen kitaristi