stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomenmaa

| Suomenmaa |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  verkkolehti (v:sta 2024) (aikakauslehti (vuosina 2016–2023), sanomalehti (vuoteen 2015))
Julkaisija:  Suomenmaan Kustannus Oy
ISSN:  ISSN 0356-3588
Levikki:  11 197 (v. 2012)
Perustettu:  1908
Päätoimittaja:  Santeri Lampi   Katariina Lankinen
Sitoutuneisuus:  Suomen Keskusta
Kotikunta:  Helsinki ja Oulu
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Suomenmaa on suomalainen verkkolehti ja Suomen Keskustan pää-äänenkannattaja, joka perustettiin vuonna 1908 nimellä Maakansa. Se oli nimenä vuoteen 1965, lukuun ottamatta vuosia 1942–1945, jolloin nimenä oli Karjalan sanomat. Suomenmaa julkisti mobiilisovelluksen Android- ja Apple-laitteille vuonna 2017 ja ilmestyy vuodesta 2024 ainoastaan verkkolehtenä.
Historia

Lehti perustettiin Viipurissa vuonna 1908 nimellä Maakansa. Sieltä toimitus siirtyi talvisodan takia Lahteen 1939 ja palasi Viipuriin jatkosodan vuosiksi 1941–1944. Lehden nimi oli Karjalan sanomat vuosina 1942–1945. Jatkosodan lopulla toimitus siirtyi Helsinkiin ja Ouluun. Lehden nimi vaihdettiin Maakansasta Suomenmaaksi, kun Maalaisliitto muutti nimensä Keskustapuolueeksi vuonna 1965.
Vuoden 2012 levikintarkastuksen mukaan Suomenmaan levikki oli 11 197 kappaletta (76/-/23/1 LT 2012). Kuusi kertaa vuodessa Suomenmaa ilmestyy erikoisnumero Sentterinä, jonka levikki on noin 80 000 kappaletta. Sentteri jaetaan kaikkiin keskustan jäsenperheisiin.
Vuoden 2015 loppuun asti Suomenmaa ilmestyi sanomalehtenä, viimeiset vuodet kolme kertaa viikossa. Se muuttui kerran viikossa perjantaisin ilmestyneeksi aikakauslehdeksi vuoden 2016 alussa. Elokuusta 2019 se on ilmestynyt kerran kuukaudessa.
Vuoden 2019 vaaleissa Keskusta koki tappion, joka vei puolueelta 18 kansanedustajan paikkaa, minkä seurauksena keskustan saama puoluetuki väheni 2,6 miljoonalla eurolla. Sen jälkeen Suomenmaan puolueelta saama tuki puolittui yhteen miljoonaan. YT-neuvottelujen jälkeen lehden ilmestymiskertoja supistettiin. Työntekijöistä vähennettiin 8,6 henkilötyövuotta, minkä jälkeen lehden palvelukseen jäi vielä 13 henkilöä.
Vuoden 2023 vaalitappion jälkeen keskustan vuosittainen puoluetuki pieneni yli 1,4 miljoonaa euroa, minkä seurauksena puoluevaltuusto pienensi Suomenmaan saaman rahoituksen 450 000 euroon. Lehden julkaisija aloitti säästötoimenpiteet, joiden vuoksi Suomenmaa lakkaa vuoden 2024 alusta ilmestymästä painettuna lehtenä, mutta jatkaa verkkolehden muodossa.
Päätoimittajat

Maakansan ja Suomenmaan päätoimittajina ovat toimineet:
| --- | --- |
 Jaakko Kivi 1908 (1. näytenumero)  Otto Niinisalo 1908–1909  Antti Juutilainen 1909–1920  Jaakko Vainio 1915–1919, 1920–1932  Toivo Lankinen 1920  Eero Lappalainen 1932–1940  Pentti Sorvali 1942–1976  Matti Tuovinen (vt.) 1952  Seppo Sarlund 1977–1985  Seppo Niemelä 1986–1991 :  Lauri Kontro 1991  Samuli Pohjamo 1992–1999  Juha Mauno 1999–2007  Timo Laaninen 2008–2010  Pirkko Wilen 2010, väliaikainen  Pekka Perttula 2010–2011  Juha Määttä 2011–2023  Santeri Lampi (vastaava päätoimittaja, 2024–)  Katariina Lankinen (hallinnollinen päätoimittaja, 2024–)
Aiheesta muualla

Suomenmaa
Pörssitieto: Maakansa -yhtiöt.
Venstre (Norja)

| Venstre |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  28. tammikuuta 1884
Johto:   Guri Melby (pj.) 
Ideologia:  liberalismi sosiaaliliberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta
Suurkäräjät:  8 / 169
Saamelaiskäräjät:  0 / 39
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan liberaalidemokraattinen puolue   – Liberal International   – Keskiryhmä
Nuorisojärjestö:  Unge Venstre
Kotisivu:  www.venstre.no
Infobox OKNimi-testi OK: 
Venstren toimitalo Youngstorgetin laidalla Oslossa.
Eva Kolstad toimi Venstren puheenjohtajana 1974–1976. Hän oli Norjan ensimmäinen naispuolinen suurkäräjäpuolueen puheenjohtaja.
Venstre (suom. vasemmisto) on norjalainen liberaalipuolue ja Norjan vanhin poliittinen puolue, joka on perustettu vuonna 1884. Venstre on "vasemmistoa" tarkoittavasta nimestään huolimatta sosiaaliliberaali, keskustalainen puolue, joka korostaa politiikassaan yksilönvapauksia, sosiaalista vastuuta ja ympäristökysymyksiä. Venstre on ollut yhtenäinen vuodesta 1988, kun siitä vuonna 1972 irtautunut Liberaali kansanpuolue (norj. Det Liberale Folkepartiet) yhdistyi takaisin siihen.
Venstren puheenjohtajana toimi vuosina 2010–2020 Trine Skei Grande. Syyskuussa 2020 puolueen uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Guri Melby.
Historia > Alkuvuodet (1884–1913)

Venstre perustettiin tammikuussa 1884, ja se muodosti heti samana vuonna hallituksen Johan Sverdrupin johdolla. Puolue kuitenkin jakautui vuosikymmenen lopulla kahteen leiriin, kun Johannes Steenin johtama radikaali siipi piti Sverdrupin asennetta ruotsalaisia kohtaan liian suopeana unionin ulkopolitiikan hoitoa koskevassa kiistassa. Sverdrupin hallitus kaatui 1889 ja Steenistä itsestään tuli pääministeri vuosiksi 1891–1893 ja uudelleen 1898–1902.
Historia > Suuruuden aika ja maailmansotien väliset vuodet (1913–1945)

Vuosina 1913–1920 Venstre oli Tanskan johtava puolue ja pääministerinä toimi Gunnar Knudsen. Maailmansotien välisinä vuosikymmeninä Venstre vuorotteli vallassa muiden puolueiden kanssa, kun enemmistöhallituksia oli vaikea saada aikaiseksi. Johan Ludwig Mowinckel on toistaiseksi viimeinen Venstreä edustanut pääministeri. Hän oli virassa kolmeen otteeseen, viimeisen kerran 1933–1935.
Historia > Kannatuksen lasku, sisäiset kiistat ja jakautuminen (1945–1985)

Toisen maailmansodan jälkeen Venstren merkitys Norjan politiikassa väheni ja sille olivat varsinkin 1960-luvulta alkaen tyypillisiä maltillisen ja radikaalin siiven väliset kiistat. Muun muassa suhtautuminen Vietnamin sotaan jakoi puoluetta. Lopulta kysymys norjan EY-jäsenyydestä yhdessä puolueen johdon keskinäisten kiistojen kanssa johti EY-jäsenyyden kannattajien irtautumiseen Rørosissa pidetyssä puoluekokouksessa marraskuussa 1972 omaksi Uudeksi kansanpuolueekseen (vuodesta 1980 Liberaali kansanpuolue) Helge Seipin johdolla. Venstren paikkamäärä suurkäräjillä tippui seuraavan vuoden vaaleissa kolmestatoista kahteen. Uusi kansanpuolue sai yhden paikan. Vuonna 1974 Venstren johtajaksi valittiin Eva Kolstad, josta tuli Norjan ensimmäinen naispuolinen suurkäräjäpuolueen puheenjohtaja.
Historia > Pohjakosketus, jälleenyhdistyminen ja asema pienpuolueena (1985–)

Uusi kansanpuolue menetti ainoan paikkansa vuoden 1977 vaaleissa ja vuonna 1985 Venstrekin putosi kokonaan suurkäräjiltä. Tämä johti puolueiden jälleenyhdistymiseen vuonna 1988. Seuraavalla vuosikymmenellä puolue vakiinnutti uudelleen asemansa Norjan politiikassa Lars Sponheimin johdolla. Vuoden 1997 vaaleissa Venstre ylsi kuuteen paikkaan. Seuraavissa, vuoden 2001 vaaleissa, puolue kärsi tappion jääden äänikynnyksen alle ja saaden vain kaksi paikkaa. Se osallistui silti Kjell Magne Bondevikin hallitukseen ja kykeni nostamaan kannatustaan niin, että vuoden 2005 vaaleissa se sai 5,9 prosenttia äänistä ja kymmenen paikkaa.
Vuoden 2009 vaaleissa Venstre kärsi jälleen tappion, ei ylittänyt äänikynnystä ja sai vain kaksi paikkaa. Myös Lars Sponheim putosi suurkäräjiltä, ja hänen tilalleen Venstren puheenjohtajaksi nousi Trine Skei Grande. Sponheim oli suhtautunut hyvin kielteisesti Edistyspuolueeseen ja kampanjoinut iskulauseella "Mieluummin Jens (Jens Stoltenberg) kuin Jensen (Siv Jensen)". Vuoden 2013 vaaleissa Venstre sai 5,2 prosenttia äänistä ja yhdeksän paikkaa. Se neuvotteli aluksi hallitukseen menemisestä Høyren, Edistyspuolueen ja Kristillisen kansanpuolueen kanssa, mutta Venstre sekä Kristillinen kansanpuolue jättäytyivät lopulta Solbergin hallituksen tukipuolueiksi.
Vuoden 2017 vaaleissa Venstre menetti kannatustaan ja sai kahdeksan paikkaa. Ennen vaaleja se oli ilmoittanut haluavansa muodostaa oikeistohallituksen ilman Edistyspuoluetta, mutta vaalien jälkeen se menikin hallitukseen Høyren ja Edistyspuolueen kanssa. Myös Kristillinen kansanpuolue liittyi myöhemmin hallitukseen. Edistyspuolue puolestaan lähti hallituksesta tammikuussa 2020, jolloin Venstren ministeripaikkojen määrä nousi neljään. Viimeisimmissä, vuoden 2021 vaaleissa Venstre säilytti kahdeksan paikkaansa suurkäräjillä, mutta hallituskumppanien tappioiden vuoksi Solbergin hallitus joutui eroamaan ja tilalle tuli Støren hallitus.
Puheenjohtajat

1884 – Johan Sverdrup
1884–1889 – Anton Qvam
1889–1893 – Johannes Steen
1893–1894 – Viggo Ullmann
1894–1896 – Anton Qvam
1896–1900 – Viggo Ullmann
1900–1903 – Lars Holst
1903–1909 – Carl Christian Berner
1909–1927 – Gunnar Knudsen
1927–1943 – Johan Ludwig Mowinckel
1945–1952 – Jacob S. Worm-Müller
1952–1964 – Bent Røiseland
1964–1970 – Gunnar Harbo
1970–1972 – Helge Seip
1972–1974 – Helge Rognlien
1974–1976 – Eva Kolstad
1976–1982 – Hans Hammons Rossbach
1982–1986 – Odd Einar Dørum
1986–1990 – Arne Fjørtoft
1990–1992 – Håvard Alstadheim
1992–1996 – Odd Einar Dørum
1996–2010 – Lars Sponheim
2010–2020 – Trine Skei Grande
2020– Guri Melby
Venstreä edustaneet Norjan pääministerit

Johan Sverdrup (1884–1889)
Johannes Steen (1891–1893 ja 1898–1902)
Otto Blehr (1902–1903 ja 1921–1923)
Jørgen Løvland (1907–1908)
Gunnar Knudsen (1908–1910 ja 1913–1920)
Johan Ludwig Mowinckel (1924–1926, 1928–1931 ja 1933–1935)
Vaalimenestys > Suurkäräjävaalit

Lähteet:
| Vuosi | Paikat | Kannatus | Kannatus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1882 | 83 / 114  |  |  |
| 1885 | 84 / 114  |  |  |
| 1888 | 39 / 114  |  |  |
| 1891 | 63 / 114  |  |  |
| 1894 | 59 / 114  |  |  |
| 1897 | 79 / 114  |  |  |
| 1900 | 77 / 114  |  |  |
| 1903 | 50 / 117  |  |  |
| 1906 | 73 / 123  |  | 45,4 % |
| 1909 | 45 / 123  |  | 30,7 % |
| 1912 | 70 / 123  |  | 40,2 % |
| 1915 | 74 / 123  |  | 33,3 % |
| 1918 | 51 / 126  |  | 28,3 % |
| 1921 | 37 / 150  |  | 20,1 % |
| 1924 | 34 / 150  |  | 18,6 % |
| 1927 | 30 / 150  |  | 17,3 % |
| 1930 | 33 / 150  |  | 20,2 % |
| 1933 | 24 / 150  |  | 17,1 % |
| 1936 | 23 / 150  |  | 16,0 % |
| 1945 | 20 / 150  |  | 13,8 % |
| 1949 | 21 / 150  |  | 13,1 % |
| 1953 | 15 / 150  |  | 10,0 % |
| 1957 | 15 / 150  |  | 9,7 % |
| 1961 | 14 / 150  |  | 8,8 % |
| 1965 | 18 / 150  |  | 10,4 % |
| 1969 | 13 / 150  |  | 9,4 % |
| 1973 | 2 / 155  |  | 3,5 % |
| 1977 | 2 / 155  |  | 3,2 % |
| 1981 | 2 / 155  |  | 3,9 % |
| 1985 | 0 / 157  |  | 3,1 % |
| 1989 | 0 / 165  |  | 3,2 % |
| 1993 | 1 / 165  |  | 3,6 % |
| 1997 | 6 / 165  |  | 4,5 % |
| 2001 | 2 / 165  |  | 3,9 % |
| 2005 | 10 / 169  |  | 5,9 % |
| 2009 | 2 / 169  |  | 3,9 % |
| 2013 | 9 / 169  |  | 5,2 % |
| 2017 | 8 / 169  |  | 4,4 % |
| 2021 | 8 / 169  |  | 4,6 % |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puolueen verkkosivut (norjaksi)
| n k  Norjan puolueet |
| --- | --- |
Suurkäräjät:  Työväenpuolue (48)  Høyre (36)  Keskustapuolue (28)  Edistyspuolue (21)  Sosialistinen vasemmistopuolue (13)  Venstre (8)  Punaiset (8)  Kristillinen kansanpuolue (3)  Vihreät (3)
Volkswagen Passat (B2)

| Volkswagen Passat B2 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Espanja  Etelä-Afrikka  Japani  Kiina  Meksiko  Saksa
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1980–1988
Muut nimet:  Volkswagen Carat Volkswagen Corsar Volkswagen Santana Volkswagen Quantum
Korimalli:  2-ovinen sedan 3-ovinen hatchback 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Volkswagen Passat (B1)
Seuraaja:  Volkswagen Passat (B3)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi 80 (B2) Audi Coupé (B2) Audi Quattro Ford Versailles
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group B2
Moottori:  R4 R5
Iskutilavuus:  1,3–2,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Volkswagen Passat B2 on Volkswagenin Passat-mallin toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1980–1988. Se pohjautuu nimensä mukaisesti B2-pohjalevyyn, jota käytettiin myös Audi 80:ssä sekä sen kaksiovisissa Coupé- ja Quattro-rinnakkaismalleissa. Meksikossa mallinimenä oli Volkswagen Corsar, Argentiinassa Carat, Kiinassa, Brasiliassa ja Japanissa Santana ja Pohjois-Amerikassa Quantum. Lisäksi Brasiliassa valmistettiin 1990-luvulla Ford Versaillesia, joka perustui Passatiin. Myös Euroopassa mallin neliovinen sedan-versio tunnettiin aluksi Santanana.
Japanin markkinoille Santanaa valmisti Nissan. Malli tuli tunnetuksi ensimmäisenä eurooppalaisena autona, jota valmistettiin Japanissa.
Volkswagen Passat B2 (1980–1988)

Toisen sukupolven Passat esiteltiin syksyllä 1980 viisiovisena hatchbackina. Seuraavan vuoden alussa tulivat myös kolmiovinen ja farmarimalli Variant. Samana syksynä esiteltiin neliovinen sedan, joka tunnettiin Volkswagen Santana -nimellä. Siitä oli Latinalaisessa Amerikassa saatavana myös kaksiovinen versio.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1983 esiteltiin konseptimallina nelivetoinen Passat Tetra. Tuotantomalli Passat Syncro tuli markkinoille seuraavana vuonna, ja siinä oli sama nelivetotekniikka kuin Audi 80 quattrossa. Malli oli saatavana ainoastaan farmarikorisena, jottei se kilpailisi liikaa sisarmallinsa Audi 80:n kanssa.
Vuoden 1985 alussa malli sai suuremmat puskurit ja uudistetun etusäleikön. Viistoperämalliin tuli aiempaa leveämmät takavalot. Myös sisätiloihin oli tehty muutoksia. Kolmiovisen korimallin valmistus lopetettiin ja sedanin Santana-nimestä luovuttiin Euroopassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Passat (B2) Wikimedia Commonsissa
Kolmiovinen Volkswagen Passat B2.
Volkswagen Santana
Facelift-mallin Volkswagen Passat B2.
1831

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

Charles Darwin lähti kiertämään maailmaa HMS Beagle -laivalla. Darwin pohjasi teoksensa Lajien synty matkallaan tekemilleen havainnoille.
Leopold I kruunattiin Belgian ensimmäiseksi kuninkaaksi.
Muukalaislegioona perustettiin Ranskassa.
Michael Faraday keksi sähkömagneettisen induktion ja sitä kuvaavan Faradayn induktiolain, johon kaikki nykyiset sähkögeneraattorit perustuvat.
Yhdysvallat pakotti intiaaniheimo choctaw’t 885 kilometrin marssille Intiaaniterritorioon. Marssille joutui 14 000 choctaw’ta ja heistä neljännes kuoli huonosti järjestetyn marssin aikana. Vuosina 1854–1857 territorioon marssitettiin vielä 4 500 choctaw’ia ja sama määräys annettiin myös cherokee-heimolle. Marssittamiset tunnetaan nimellä Kyynelten tie.
16. helmikuuta – Suomalaisen Kirjallisuuden Seura (SKS) perustettiin.
Uudenmaan ja Hämeen lääni jaettiin Hämeen lääniksi ja Uudenmaan lääniksi.
Salmissa Laatokan-Karjalassa puhkesi kapina, jonka yhteydessä nimismies Georg Neiglick surmattiin.
31. toukokuuta – brittiläinen tutkimusmatkailija James Clark Ross saapui ensimmäisenä magneettiselle pohjoisnavalle.
27. heinäkuuta –  Itä-Slovakian talonpoikaiskapina alkaa Zemplínissä.
syyskuu – Puolan Venäjän-vastainen kapina eli marraskuun kansannousu päättyi, kun Varsovaa puolustanut Jan Krukowieckin sotajoukko antautui.
4. syyskuuta – myöhemmin nimellä ”John Bull” tunnettu George Stephensonin rakentama höyryveturi saapui osiin purettuna Philadelphian satamaan Yhdysvalloissa.
14. syyskuuta – Kolme neljäsosaa Hämeenlinnan kaupungin rakennuksista tuhoutui kaupunkipalossa.
Audi Q3

Audi Q3 on Audin vuodesta 2011 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Se sijoittuu nykyisessä mallistossa pienemmän Q2:n ja suuremman Q5:n väliin.
Audi Q3 Typ 8U (2011–2018)

| Audi Q3 Typ 8U |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Espanja  Intia  Kiina
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2011–2018
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Seuraaja:  Audi Q3 (Typ F3)
Teknisesti samankaltaisia:   A5-pohjalevyn mallit * Audi A3 (Typ 8P) Audi TT (Typ 8J)  SEAT Altea  SEAT León (Typ 1P)  SEAT Toledo (Typ 5P)  Škoda Octavia (Typ 1Z)  Škoda Yeti  Volkswagen Beetle (A5)  Volkswagen Caddy (Typ 2K)  Volkswagen Eos  Volkswagen Golf V  Volkswagen Golf VI  Volkswagen Golf Plus  Volkswagen Jetta V  Volkswagen Jetta VI  Volkswagen Scirocco (2008)  Volkswagen Tiguan I  Volkswagen Touran I  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A5
Moottori:  R4 R5
Iskutilavuus:  1,4–2,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Ensimmäisen sukupolven Q3 perustuu samalle Volkswagen Groupin A5-pohjalevylle kuin esimerkiksi Audi A3, Volkswagen Golf V ja Tiguan. Euroopassa myytävät autot valmistettiin SEATin tehtaalla Espanjassa.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Q3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esiteltiin suorituskykyisimmäksi malliksi RS Q3, jonka moottorina oli aluksi 310 hevosvoiman tehoinen turboahdettu viisisylinterinen 2,5 TFSI -bensiinimoottori ja vaihteistona seitsemänportainen S tronic -kaksoiskytkinvaihteisto.
Syksyllä 2014 mallin ulkonäköä uudistettiin muun muassa uudelleenmuotoillulla etusäleiköllä. Xenon-ajovalot lisättiin vakiovarusteeksi ja uutena lisävarusteena oli valittavana LED-ajovalot. RS Q3:n moottorin teho nousi 340 hevosvoimaan.
Audi Q3 Typ F3 (2018–)

| Audi Q3 Typ F3 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Unkari
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2018–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Audi Q3 (Typ 8U)
Teknisesti samankaltaisia:  Jetta VS7 SEAT Tarraco Škoda Kodiaq Volkswagen Tayron Volkswagen Tiguan II Volkswagen Viloran
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB A2
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,5–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven Q3 esiteltiin heinäkuussa 2018. Se perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevylle ja on edeltäjäänsä 97 millimetriä pidempi kokonaispitudeltaan ja 78 millimetriä akseliväliltään. Leveys kasvoi 18 milimetrillä, mutta toisen sukupolven malli on ensimmäistä viisi millimetriä matalampi.
Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä Q3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorit ovat turboahdetut 1,5- (148 hv) ja 2,0-litraiset (187/227 hv). Dieselmoottorina on 2,0 TDI (148/187 hv). Pienimmän bensiinimoottorin ja pienitehoisemman dieselmoottorin yhteydessä vetotapana on etuveto, muut ovat nelivetoisia.
Kesällä 2019 esiteltiin Q3 Sportback, jossa on viistompi coupéa muistuttava peräosa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi Q3 Wikimedia Commonsissa
Audi RS Q3
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Audi Q3 Sportback
Ford Fiesta (2017)

| Ford Fiesta VII |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  2017–2023
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Ford Fiesta VI
Teknisesti samankaltaisia:  Ford B-Max Ford EcoSport II Ford Ka+ Ford Puma Ford Transit Courier Mazda2 (DE)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Ford Global B-car
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Ford Fiesta VII on Ford Fiestan seitsemäs sukupolvi, jota on valmistettu vuosina 2017–2023. Se ei ole täysin uusi malli, vaan perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä.
Ford Fiesta VII (2017–2023)

Seitsemännen sukupolven Fiesta esiteltiin Kölnissä marraskuussa 2016 Fordin Go Further -tapahtumassa. Malli tuli markkinoille keväällä 2017. Auto on edeltäjäänsä kokonaispituudeltaan 71 millimetriä pidempi, 12 millimetriä leveämpi ja akseliväliltään neljä millimetriä pidempi. Valmistajan mukaan takaistuimella on 16 millimetriä enemmän polvitilaa. Ulkonäköä enemmän muutoksia on tehty sisätiloihin, jossa fyysisten painikkeiden määrää on vähennetty. Käytetyt materiaalit ovat myös valmistajan mukaan aikaisempaa korkeatasoisempia. Mallistossa ovat perusmallien lisäksi ylellinen Vignale ja katumaasturimainen Active.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Fiesta sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoriksi Fiestaan on valittavissa turboahdettu 1,0-litrainen EcoBoost (100/125/140 hv) tai 1,1-litrainen (70/85 hv) vapaasti hengittävä moottori. Dieselmoottori on 1,5-litrainen TDCi (85/120 hv).
Ford Fiesta ST esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Sen voimanlähteenä on kolmisylinterinen turboahdettu 1,5-litrainen bensiinimoottori, jonka teho on 197 hevosvoimaa. Kiihtyvyys nollasta sataan on 6,5 sekuntia, joka on neljä sekunnin kymmenesosaa edellistä ST-mallia nopeampi. Malli on saatavana sekä kolmi- että viisiovisina versioina.
Syksyllä 2021 Fiesta sai muun muassa aiempaa suuremman etusäleikön. Fordin logo siirtyi myös konepellin reunasta säleikön yhteyteen. LED-ajovalot tulivat vakiovarusteeksi kaikkiin malleihin, lisäksi saataville tuli myös mukautuvat LED-matriisiajovalot, jotka ovat vakiona ST:ssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Fiesta (2017) Wikimedia Commonsissa
Ford Fiesta Active
Ford Fiesta Vignale
Ford Fiesta ST
Seitsemännen sukupolven facelift-malli.
Holden Camira

| Holden Camira |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Australia
Valmistaja:  Holden
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1982–1989
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Holden Torana
Teknisesti samankaltaisia:  Buick Skyhawk II Cadillac Cimarron Chevrolet Cavalier I Chevrolet Cavalier II Isuzu Aska I Oldsmobile Firenza Opel Ascona C Pontiac J2000
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  GM J
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Holden Camira on Holdenin vuosina 1982–1989 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Holden Toranan. Se perustuu samalle J-pohjalevylle kuin monet muut General Motorsin saman kokoluokan mallit, esimerkiksi Opel Ascona C. Camiran seuraajaksi tuli Toyota Camryyn perustuva Holden Apollo.
JB-koritunnuksen saanut alkuperäinen malli esiteltiin vuonna 1982 neliovisena sedanina. Se oli ensimmäinen etuvetoinen Holden-malli. Ainoa moottorivaihtoehto oli 1,6-litrainen bensiinimoottori. Viisiovinen farmari esiteltiin seuraavana vuonna, ja sen koreja vietiin myös Isoon-Britanniaan, jossa niistä valmistettiin Vauxhall Cavalierin farmarimallia.
Holden Camira JD
Vuonna 1984 malli sai uudet leveämmät ajovalot ja umpinaisen keulan ilman perinteistä etusäleikköä. Uutena moottorina oli 1,8-litrainen. Koritunnukseksi vaihtui JD. 1,6-litrainen moottori poistui valikoimasta vuonna 1986.
Farmarikorinen Holden Camira JD.
Keväällä 1987 tuli toinen pienempi kasvojenkohotus, jolloin 1,8-litrainen moottori korvattiin 2,0-litraisella. Uudeksi koritunnukseksi tuli JE.
Holden Camira JE
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holden Camira Wikimedia Commonsissa