stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lappeenranta
Historia > Venäjän keisarikunnan aika 1743–1811

Ruotsille tappiollinen Hattujen sota päättyi Turussa 1743 solmittuun rauhaan. Lappeenrannan, Haminan ja Olavinlinnan (Savonlinna) linnoitukset jäivät Venäjän keisarikunnan puolelle. Alueelle perustettiin vuonna 1744 Viipurin kuvernementti, joka koostui Viipurin, Käkisalmen ja Kyminkartanon lääneistä. Alueen nimitykseksi yleistyi Suomen sodan 1808–1809 aikaan Vanha Suomi, erotukseksi Uudesta Suomesta, jota venäläiset olivat liittämässä keisarikuntaan. Lappeenrannasta tuli Kyminkartanon läänin keskus, johon sijoitettiin lääninhallinnosta vastaava käskynhaltija.
Venäjän keisarinna Katariina II uudisti kaupunkihallintoa. Porvarisoikeudet vapautettiin, jolloin kuka tahansa kaupunkilainen saattoi ryhtyä kauppiaaksi. Lappeenranta soveltui alueensa keskukseksi; sinne voitiin vaivattomasti vesireittejä pitkin kuljettaa veroviljaa myös alueen pohjoisosista. Osa viljasta oli tarkoitettu linnoituksessa olleiden venäläisten yksiköiden tarpeisiin, loput kuljetettiin talvisin Viipuriin, jossa kruunulla oli suuret viljavarastot.
Paavali I:n noustua valtaistuimelle hän kumosi ensi töikseen Katariinan byrokraattiseksi ja kalliiksi osoittautuneen paikallishallintojärjestelmän. Kaupungin virastojen ja virkamiesten määrää vähennettiin, ja vasta Vanhan Suomen liittämistä seuranneina vuosina 1810-luvun lopulla kaupunki sai taas ruotsalaisen hallintomallin porvarisoikeuksineen ja käsityöläisten kiltoineen.
Taloudellisesti 1700-luku oli vaikeaa aikaa: sota oli katkaissut Viipurin kauppayhteydet Savoon ja Pohjois-Karjalaan, mistä myös kuuluisat syyskuussa kahdesti järjestettävät Lappeen markkinat kärsivät. Tervan vienti taantui, ja 1740-luvulle tultaessa se oli lähes pysähdyksissä. Lappeenranta kuului ennen sotaa ja myös niiden jälkeen Haminan kauppapiiriin. Haminalaiset valvoivat oikeuksiaan tarkasti, ja estivät lappeenrantalaisten ja savolaisten[selvennä] talonpoikien yhteydet Viipuriin. Vasta 1784 kauppapakko kumottiin, ja kaupankäynti Viipurin kanssa vilkastui jälleen. Viipuriin rahdattiin sahatavaraa, viljaa, voita ja talia, ja sieltä tuotiin pääasiassa suolaa.
Lappeenranta sai keisarikunnan vuosinaan runsaasti vaikutteita Venäjältä. Kaupungilla oli erityisesti 1790-luvulta lähtien vahva sotilaallinen leima, jota korosti siviili- ja sotilasväestöjen erottaminen omille alueilleen. Vuorovaikutusta oli kuitenkin runsaasti, kun kansallisuudeltaan ruotsalaiset ja venäläiset kauppiaat solmivat liikesuhteita varusväen kanssa. Samalla kaupungin seuraelämä vilkastui, kun venäläiset upseerit osallistuivat paikallisten virkamies- ja kauppiasperheiden illanviettoihin. Lappeenranta oli läheisessä kosketuksessa Viipuriin, josta saatiin tietoja viimeisimmistä Pietarissa noudatettavista muotisuuntauksista, joita viiveellä seurattiin myös Saimaan rannalla.
Historia > Autonomian aika 1812–1917

Lappeenranta liitettiin vuonna 1812 muun Vanhan Suomen lailla autonomiseen Suomen suuriruhtinaskuntaan. Samalla kaupunki muuttui rajalinnoituksesta sisämaakaupungiksi. Lappeenranta oli 1800-luvun alussa pieni kaupunki sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan: kaupunkilaisia oli vuonna 1812 vain 210. Asutus oli levinnyt Linnoituksen ulkopuolelle Palloon ja Lappeen kirkon tuntumaan Suureksi esikaupungiksi kutsutulle alueelle.
Lappeenrannassa ei 1800-luvun alussa ollut varsinaisia teollisuusammattien harjoittajia. 1800-luvun puolivälissä Lappeenrantaan ja Lappeelle perustettiin muutamia pieniä teollisuuslaitoksia eli manufaktuureja. Paikkakunnalla toimi esimerkiksi saviastiatehdas ja öljynjalostamo, sekä viinatehdas. Yhteiskunnan muuttuminen alkoi näkyä 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä. Kaupunkiin ja sen ympäristöön kohosi teollisuuslaitoksia, kuten Kaukaan tehdas, Lauritsalan saha ja myöhemmin Chymoksen elintarviketehdas entisen korkkitehtaan paikalle. Myös liikenneyhteydet paranivat rautatien ja kanavan vaikutuksesta.
Elokuussa 1887 Lappeenrannassa pidettiin Suomen ensimmäinen yleinen yksityinen pappeinkokous.
Historia > Itsenäisyyden aika

Poliittiset vastakkaisuudet kansan keskuudessa syntyivät helmikuun manifestiin (1899) suhtautumisen ja suurlakon (1905) myötä. Lakon jälkeen perustettiin työväen järjestyskaartit eli kansalliskaartit, ja Venäjän vallankumouksen jälkeen työväenmiliisistä tuli punakaarti. Tämän vastavoimaksi perustettiin suojeluskuntia. Lappeenrannassa punakaartin rykmentti perustettiin 11. marraskuuta 1917. Osapuolten välillä käytiin yhteenottoja, ja punakaartilaiset ottivat Lappeenrannan rautatieasemat vuoden 1918 alussa haltuunsa suojatakseen asejunien kulkua.
Lappeenrannassa väkivaltaisuudet ajoittuivat sodan alkuun ja huhtikuun loppuun. Huhtikuun lopulla punaiset suorittivat joukkomurhia. Valkoisten Karjalan 3. rykmentti otti kaupungin haltuunsa 26. huhtikuuta kapteeni Unio Sarlinin johdolla, minkä jälkeen he aloittivat joukkomurhat. Sodan jälkeen kaupunkiin organisoitiin 13. toukokuuta Lappeenrannan sotavankileiri, jonka vankeja teloitettiin mielivaltaisesti. Sisällissota jätti kaupunkiin muun maan tavoin pitkäaikaisen trauman ja katkeruuden.
Lappeenranta nykyään

Nykyinen Lappeenranta on kasvanut kuntaliitosten (Lappeen kunta ja Lauritsalan kauppala 1967, Nuijamaan kunta 1989, Joutsenon kaupunki 2009, Ylämaan kunta 2010) myötä 1756 neliökilometrin laajuiseksi rajakaupungiksi, jolla on yhteistä rajaa Venäjän kanssa 70 kilometriä.
Viipurin jäätyä Venäjän puolelle on Lappeenrannasta tullut karjalaisen heimon vara-Viipuri. Karjala-lehti muutti Viipurista jatkosodan jälkeen Lahden kautta Lappeenrantaan. Lappeenranta pitää yllä Viipurin kulttuuriperintöä. lähde?
Lappeenranta on Etelä-Karjalan maakunnan elinkeinoelämän ja moni-ilmeisen kulttuurin keskus. Rajan läheisyys ja kaupungin sijainti tekevät Lappeenrannasta merkittävän tavara- ja henkilöliikenteen keskuksen, jossa kansainvälisyys kuuluu arkeen. Lappeenrannalle tärkeää on myös teollisuus, suurimpiin työnantajiin kuuluvat UPM-Kymmene, Outotec, joka osti teollisuussuodattimia valmistaneen Laroxin 2009, ja Metsä Fibre Joutsenossa.
Lappeenrannan keskustaajama-alue jakautuu kolmeen suurempaan keskukseen: pääkeskukseen sekä idässä Lauritsalaan ja lännessä Sammonlahteen. Pienempiä keskuksia ovat Voisalmi pohjoisessa ja Mäntylä-Myllymäki etelässä. Keskustaajamassa asuu noin 80 prosenttia kaupungin väestöstä ja 20 prosenttia laajalla maaseutumaisella alueella keskustaajaman ulkopuolella.
Lappeenrannan rakuunat

Lappeenrantaan muodostettiin ratsuväen joukko-osasto Suomen Rakuunarykmentti keisarin asetuksella 17. huhtikuuta 1889. Lappeenranta valittiin hyvän ilmastonsa ja kulkuyhteyksien ansioista. Kaupunginvaltuusto myönsi korvauksetta joukko-osastolle maa-alueen kaupungin laidalta. Lappeenrannan varuskuntaan rakennettiin punatiiliset kasarmit. Vuonna 1901 keisarin asevelvollisuuslain myötä rakuunarykmentti lakkautettiin, ja tilalle muodostettiin Suomenmaalainen rakuunarykmentti. Uudenmaan rakuunarykmentti siirrettiin vuonna 1921 Lappeenrantaan ja mallia 1922 olevat rakuunaunivormut tulivat tunnetuiksi kaupunkilaisten keskuudessa. Myös Hämeen Ratsurykmentti oli ennen sotia sijoitettuna kaupunkiin. Uudenmaan Rakuunapataljoona toimi itsenäisenä joukko-osastona vuoteen 1989 ja Rakuunaeskadroona Maasotakoulun alaisuudessa vuoteen 2016 saakka. Ratsuväen perinteitä Lappeenrannassa ylläpitää nykyään Rakuunasoittokunta.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
| Lappeenrannan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 68 814 | 68 814 |
| 1985 | 1985 |    | 69 112 | 69 112 |
| 1990 | 1990 |    | 68 662 | 68 662 |
| 1995 | 1995 |    | 69 850 | 69 850 |
| 2000 | 2000 |    | 70 587 | 70 587 |
| 2005 | 2005 |    | 71 435 | 71 435 |
| 2010 | 2010 |    | 71 982 | 71 982 |
| 2016 | 2016 |    | 72 872 | 72 872 |
| 2020 | 2020 |    | 72 667 | 72 667 |
Lähde: Tilastokeskus.
Taajamat

Vuoden 2022 lopussa Lappeenrannassa oli 72 650 asukasta, joista 65 360 asui taajamissa, 6740 haja-asutusalueilla ja 550:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Lappeenrannan taajama-aste on 90,7 %. Lappeenrannan taajamaväestö jakautuu seitsemän eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2022) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Lappeenrannan keskustaajama* | 56 446 |
| 2 | Joutsenon taajama | 6 601 |
| 3 | Imatran keskustaajama* | 1 397 |
| 4 | Ylämaan kirkonkylä | 389 |
| 5 | Hytti | 295 |
| 6 | Nuijamaa | 205 |
| 7 | Iitiä* | 38 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Korvenkylä ei muodosta omaa taajamaansa, vaan se on osa Imatran keskustaajamaa, joka ulottuu pääosin Imatran kaupungin ja pieneltä osin myös Ruokolahden kunnan alueelle. Lappeenrannan keskustaajaman asukkaista kolme asuu Taipalsaaren kunnan puolella. Iitiän taajama ulottuu pääosin Lemin kunnan alueelle.
Maantiede > Kaupunginosat

Lappeenranta jakautuu alueellisesti keskustaajaman 48 kaupunginosaan, Joutsenoon, Korvenkylään, Nuijamaahan ja Ylämaahan sekä ympäröivään maaseutuun, jolla on lukuisia kyliä.
Matkailu

Lappeenrannalla on värikäs historia kahden erilaisen kulttuurin rajakaupunkina. Lappeenrannan menneisyys näkyy parhaiten kaupungin vanhimmassa osassa Linnoituksessa, jossa sijaitsevat kaupungin museot, kujat, galleriat ja käsityöläisten työtilat. Linnoituksen pohjoiskärjessä sijaitsevassa Etelä-Karjalan museossa on mittava kokoelma Viipurin historiaa mukaan lukien kaupungin pienoismalli. Saimaan kanavan toimintaan voi tutustua myös kuivalla maalla Kanavamuseossa tai seuraamalla sivusta sulutusta.
Lappeenrannan linnoituksen vieressä sijaitsee Lappeenrannan satama. Matkustajasatamasta lähtevät risteilyt Saimaalle ja Saimaan kanavaa Viipuriin. Satamassa on kesäisin paljon erilaisia huvialuksia, ja satamassa on myös kaksi ravintolalaivaa, S/S Suvi-Saimaa ja S/S Prinsessa Armaada, jotka molemmat ovat Saimaalla liikennöineitä höyrylaivoja. Satamassa on myös järjestetty Saimaan höyrylaivojen tapaaminen, Saimaan höyrylaivaregatta kesällä 2006.
Myös henkilöliikenne rajan yli on vilkasta. Lappeenrannasta on tullut muun muassa venäläisille suosittu ostospaikka ja matkailukeskus. Lappeenrannan tax-free-myynnin volyymi on Suomen toiseksi suurinta heti Helsingin jälkeen. Tax-free-myynnin arvo Lappeenrannassa vuonna 2011 oli 76,5 miljoonaa euroa ja kaupungin osuus koko Suomen myynnistä oli noin 30 prosenttia. Marraskuussa 2011 Lappeenrannan Rauhassa vietettiin Holiday Club Saimaa -kylpylähotellin avajaisia.
Lappeenrannassa sijaitsee Suomen vanhin, vuonna 1918 perustettu lentokenttä. Lentokenttä sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä kaupungin keskustasta, ja sieltä lennetään muun muassa charter- ja reittilentoja. Lappeenrannan lentoasema on ollut maakunnan omistuksessa 1.1.2016 lähtien.
Lappeenrannan ilmailuyhdistys ry (perustettu vuonna 1935) on järjestänyt useita suuria, kansainvälisiä lentonäytöksiä vuosien kuluessa, muun muassa heinäkuussa 2005, jolloin yhdistys vietti 70-vuotisjuhliaan sekä myös vuonna 2013.
Lappeenrannan vesitorni on näkyvä maamerkki.
Kulttuuri

Taidegallerioista ja -museoista merkittävimmät ovat Etelä-Karjalan museo, Lappeenrannan taidemuseo ja Ratsuväkimuseo, jotka sijaitsevat linnoituksessa. Kulttuuri- ja taidetila ry ylläpitää omaa galleriaansa kaupungin omistamassa Galleria Pihatossa Lappeen vanhan pappilan pihapiirissä. Linnoituksessa sijaitsee myös pienempiä gallerioita sekä taiteilijoiden työhuoneita.
Kirjailija Laila Hirvisaari on kirjoittanut lukuisia Lappeenrannasta ja lappeenrantalaisista kertovia romaaneja, joista ensimmäinen, Lehmusten kaupunki, ilmestyi vuonna 1972. Laila Hirvisaari on asunut yli 30 vuotta Lappeenrannan seudulla.
Lappeenrannassa pitää kotipaikkaansa moni muukin kulttuurialalla toimiva yhdistys. Näistä mainittakoon esim. Etelä-Karjalan klassinen kuoro ry (entinen Etelä-Karjalan maakuntakuoro ry), Etelä-Karjalan orkesteriyhdistys ry, Kaakkois-Suomen Taidekäsityöläiset Täky ry, Karjalan lauluveikot ry, Korutaideyhdistys ry, Lappeenrannan nuorisosirkus ry, Lappeenrannan Taideyhdistys ry sekä Teatteriyhdistys KESY ry.
Lappeenrannassa on tapahtuma- ja kulttuuritalo Kulttuuritila Nuijamies, jonka ohjelmistoon kuuluu teatteri, elokuva, stand up ja musiikki. Sitä ylläpitää Kulttuuritila Nuijamies ry.
Kulttuuri > Tapahtumat

Lappeenrannassa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Lappeenrannassa kolme kertaa: 1909, 1936 sekä 1969.
Kesäisin järjestettäviä populaarikulttuurin tapahtumia ovat olleet muun muassa Linnoituksen yö. Maan suurin lasten ja nuorten kansantanssitapahtuma Kalenat järjestetään joka toinen kesä Lappeenrannassa. Lappeenrannassa järjestetään vuosittain nuorisotapahtuma Kaamospuhallus.
Kulttuuri > Teatteri ja elokuva

Lappeenrannan kaupunginteatteri on ammattiteatteri, jonka yleisöpohja ulottuu Etelä-Karjalasta pääkaupunkiseudulle. Vuodesta 2016 alkaen teatteri toimii kahdella näyttämöllä kauppakeskus IsoKristiinan laajennusosassa. Teatteri tuottaa 5–7 ensi-iltaa vuosittain. Ohjelmisto kattaa yleisön eri ikäryhmät ja teatteritarjonnan koko kirjon kantaesityksistä ulkomaisiin ja kotimaisiin esityksiin, musiikkiteatteriin ja lastenteatteriin. Ohjelmistoa rikastuttavat lisäksi lukuisat vierailuesitykset.
Lappeenrannan kesäteatteri toimii linnoituksessa. Kaupungissa toimii myös vuonna 1998 perustettu ensisijaisesti yliopistossa opiskeleville tarkoitettu Lappeenrannan ylioppilasteatteri ActI. Pienempien töiden lisäksi teatteri tuottaa vuosittain yhden kokoillan näytelmän.
Lappeenrannassa toimii Finnkinon neljäsalinen elokuvateatteri kauppakeskus Isokristiinan kolmannessa kerroksessa.
Kulttuuri > Musiikki

Lappeenrannan kaupunginorkesteri on 21 päätoimisen ammattimuusikon muodostama täyskunnallinen pieni sinfoniaorkesteri, jonka taiteellinen johtaja on kapellimestari Vytautas Lukočius. Ohjelmiston pohjana on wieniläisklassinen musiikki, mutta orkesteri on soittanut laaja-alaisesti aina barokista viihteeseen ja jazziin.
Lappeenrannan kaupunki järjestää kolmen vuoden välein Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut, viimeksi tammikuussa 2019. Kilpailu on merkittävä musiikkitapahtuma, jonka kautta nuoria laulajia on päässyt uran alkuun. Kuuluisia laulukilpailun voittajia 50 vuoden ajalta ovat muun muassa Jorma Hynninen, Karita Mattila, Soile Isokoski, Camilla Nylund, Johanna Rusanen-Kartano, Marjukka Tepponen, Petteri Salomaa, ja Jaakko Kortekangas. Laulukilpailuiden väliin jäävinä vuosina kaupungissa järjestetään Laulava Lappeenranta -foorumi, joka tuo kuultavaksi erityylisiä laulajia ja laulutyylejä.
Lappeenranta Big Band on harrastuspohjalta toimiva 19-jäseninen (2011) orkesteri ja samalla toinen kahdesta Suomen vanhimmasta edelleen toimivasta big bandistä. Orkesteri on toiminut jo vuodesta 1954 lähtien, jolloin se perustettiin nimellä Lappeenrannan muusikkojen suuri tanssiorkesteri. Yhdistysmuotoiseksi toiminta muuttui vuonna 1981. Merkittävimpiä saavutuksia ovat olleet Suomen Big Band -mestaruuskilpailun voitot 1989 senior-sarjassa, sekä 1991 ja 1998 junior-sarjassa. Orkesterin kapellimestarina on vuodesta 1996 lähtien toiminut Ismo Varis. Lappeenranta Big Band on vaikuttanut myös monen jazz-muusikon kasvualustana.
Puolustusvoimien organisaatiouudistuksen myötä Lappeenrannassa toimivan Rakuunasoittokunnan koko kasvaa ja sotilassoittokunta muuttaa nimensä Maavoimien soittokunnaksi vuoden 2014 aikana.
Lappeenrannasta on kotoisin myös pari raskaamman rockin suomalaista tähtinimeä, Kotiteollisuus ja Mokoma. Lappeenrannasta on lähtöisin myös useita black metal -yhtyeitä, kuten Satanic Warmaster ja Horna.
Kaupungista on ponnistanut myös monta suositun Idols -laulukilpailun voittajaa. Ensimmäisen kilpailun voitti vuonna 2004 Hanna Pakarinen, vuonna 2008 Koop Arponen ja vuonna 2017 Anniina Timonen.
Kulttuuri > Media

Lappeenrannassa ilmestyy Länsi-Savo -konserniin kuuluva Etelä-Karjalan maakuntalehti Etelä-Saimaa, jonka levikki vuonna 2011 oli 29 424 kappaletta. Viipurissa vuonna 1904 perustettu ja sodan jälkeen Lappeenrantaan siirtynyt Karjala-lehti ilmestyy nykyään kerran viikossa torstaisin. Karjalan levikki oli vuonna 2012 noin 8 100 kappaletta.
Etelä-Suomen Media julkaisee Lappeenrannan Uutiset -kaupunkilehteä, joka jaetaan keskiviikkoisin ilmaiseksi Lappeenrannan seudun talouksiin. Vuonna 2006 Sanoma hankki omistukseensa Lappeenrantalainen-kaupunkilehden, joka myöhemmin vaihtoi nimensä Vartti Etelä-Karjalaksi. Nykyistä Vartti-lehteä jaetaan kotitalouksiin keskiviikkoisin ja sunnuntaisin.
Ylen Yle Radio Suomi Lappeenrannan toimitus sijaitsee Lappeenrannan linnoituksessa.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Lappeenrannan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla karjalanpaisti, potatpiirakka, viipurinrinkeli ja marjamaito. Paikallisena grilliruokana pidetään usein vetyä ja atomia, jotka ovat lihapiirakoita.
Uskonnolliset yhteisöt ja kirkot

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Lappeenrannassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Joutsenon seurakunta
Lappeen seurakunta
Lappeenrannan seurakunta
Lauritsalan seurakunta
Sammonlahden seurakunta
Nämä seurakunnat muodostavat Lappeenrannan seurakuntayhtymän.
Lappeenrannassa toimii Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan kuuluva Joonan seurakunta, joka aloitti toimintansa vuonna 2010. Seurakunnan jumalanpalvelukset järjestetään Lappeenrannan adventtikirkossa.
Lappeenrannassa toimii ortodoksinen seurakunta, jonka Jumalansynnyttäjän suojeluksen kirkko sijaitsee Linnoituksessa. Rakennus on Suomen vanhin ortodoksinen kivikirkko. Sen lisäksi seurakuntaan kuuluu Pyhän Nikolaoksen kirkko Imatralla.
Muita Lappeenrannan seurakuntia ovat Lappeenrannan helluntaiseurakunta, Lappeenrannan vapaaseurakunta ja Lappeenrannan metodistiseurakunta. Lappeenrannan Ylämaalla sijaitsee myös Suomen ainoa metodistinen hautausmaa.
Lappeenranta kuuluu roomalaiskatolisen Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Uskonnolliset yhteisöt ja kirkot > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Lappeenrannan kaupungin nykyisellä alueella.
Nuijamaan seurakunta (liitetty Lappeen seurakuntaan 2009)
Ylämaan seurakunta (liitetty Lappeen seurakuntaan 2009)
Ylämaan metodistiseurakunta (vuosina 1926–1933 Säkkijärven metodistiseurakunta) (liitetty Lappeenrannan metodistiseurakuntaan 1988)
Urheilu

Lappeenrantalaisella joukkueurheilulla on erittäin vankka edustus maan sarjoissa. Jääkiekon SM-liigassa pelaa Saimaan Pallo (SaiPa). I-divisioona B:ssä pelaava Lappeenrannan NMKY on vuosien 2005 ja 2006 Suomen-mestari, ja Catz pelaa koripallon naisten I-divisioonassa. Amerikkalaisen jalkapallon toisessa divisioonassa pelaa Rajaritarit. Veiterä on perinteikäs Bandyliigassa pelaava jääpallojoukkue, ja Wiipurin Sudet pelaa jääpalloa naisten SM-sarjassa. RB-93 pelaa Kaukalopalloliigassa, jossa voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2010–2011. SaiPa Salibandyn miehet pelaavat Divarissa ja naiset pelaavat Salibandyliigassa, ja naisten joukkue voitti kaudella 2005–2006 Suomen-mestaruuden. Kultsu FC pelaa miesten Kolmosessa ja PEPO pelaa jalkapallon miesten Kakkosessa, minkä lisäksi PEPOlla on joukkue naisten Kakkosessa. Pesäpallossa Pesä Yseillä on joukkue Superpesiksessä, jossa se on saavuttanut himmeämpiä mitaleja. Sukellusta harrastavat Saimaan Norpat ja miekkailua Saimaan Säilät. Triathlonharrastajille kaupungin alueella toimii kaksi seuraa, Karjala Triathlon (Kartri) ja Willtri. Lappeenrannassa pelaa myös roller derby -joukkue Lpr HCRollers, joka on perustettu vuonna 2011.
Lähellä satamaa sijaitsee Kimpisen urheilukeskus, jossa on pidetty Kalevan kisoja. Muita liikuntapaikkoja ovat Kisapuisto (kolme jäähallia, hiekkatekonurmi, tekojäärata), Vanha kenttä (pesäpallokenttä, hiekkatekonurmi), Ammattikoulun kenttä (jalkapallo, lämmitettävä nurmi), Lappeenrannan urheilutalo, Lauritsalan kenttä (luonnon- ja keinonurmi, beach volley, tennis, jääkiekko), Joutsenon urheilukeskus ja Sammonlahden nurmi ja tekonurmi.
Koulutus

Lappeenrannassa suorittaa peruskoulun tai lukion jälkeisiä opintojaan noin 13 000 opiskelijaa. Lappeenrannan-Lahden teknillisessä yliopistossa (LUT) opiskelee noin 5 000, LAB-ammattikorkeakoulussa 3 000, Saimaan ammattiopisto Sampossa 2 800 ja Maasotakoulussa 700 opiskelijaa. Osa ammattiopiston opiskelijoista suorittaa opintojaan Imatralla. Lappeenrannassa toimivat myös kesäyliopisto, kansalaisopisto ja musiikkiopisto. Joutsenon kaupunginosassa sijaitsee Joutsenon Opisto -kansanopisto, jossa voi opiskella päätoimisesti tai Taidekesän kymmenillä harrastekursseilla. Lappeenrannassa voi opiskella voi myös avoimen yliopiston tai avoimen ammattikorkeakoulun kursseilla.
Lappeenrannassa on suhteellisesti yksi runsaimmista opiskeluasuntotarjonnoista Suomessa.lähde? Asuntoja vuokraa Lappeenrannan seudun opiskelija-asuntosäätiö LOAS. Lappeenranta nousi Opiskelijan yliopisto 2006 -selvityksessä Suomen parhaaksi opiskelukaupungiksi.
Lappeenrannan kunnalliset lukiot ovat Lappeenrannan Lyseon lukio ja Kimpisen lukio, jonka yhteydessä toimii myös aikuislukio. Lisäksi kaupungissa toimivat Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun lukio ja kansainväliseen International Baccalaureate -ylioppilastutkintoon johtava Etelä-Karjalan IB-lukio. Lukiokoulutus Lappeenrannan steinerkoulussa on päättynyt. Entisiä kunnallisia lukioita ovat Kesämäen (lakkautettu 1996), Armilan (1997), Lauritsalan (2014) ja Joutsenon lukiot (2014).
Elinkeinot

Merkittäviä työllistäjiä ovat muun muassa:
Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä
Lappeenrannan kaupunki
UPM-Kymmene
Lappeenrannan-Lahden teknillinen yliopisto LUT
LAB-ammattikorkeakoulu
Fazer Makeiset
Vaasan
Outotec
Nordkalk
Paroc
Metsä Fibre
Puolustusvoimat, Maasotakoulu
VR-Yhtymä
Stora Enso