stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valistusteologia
Historia

John Locken ideologia määräytyy suoraan Englannissa 1689 vallinneesta tilanteesta. Kirjeissään Letter concerning Toleration hän esitti ideologisen perustelun valtiokirkolle, jossa vallitsee rajoittamaton uskon- ja ajattelunvapaus. Filosofiansa hän esitti tutkielmassaaan Essay concerning Human Understading (1690). Uskonto kuuluu sen mukaan yleisinhimilliseen kokemukseen. Jumalan olemassaolo on yhtä selvä kuin matemaattinen varmuus ja käy ilmi harkinnasta. Locken matemaattis-rationaalinen todistus oli 1600-luvun lopulla suuressa arvossa, ja se oli yhtäpitävä luonnontieteilijöiden käsityksen kansssa, että maailmankaikkeutta koko sen monimutkaisuudessa ohjaa matemaattinen lainalaisuus.
Muodot > Rationaalinen raamattukäsitys

Locke liitti universaaliseen ja rationaaliseen lainalaisuuteen myös kristinuskon kirjassaan Reasonableness of Christianity as delivered in the Scriptures (1695). Locke hyväksyi täysi Raamatun auktoriteetin, perustavat kristilliset oppilauseet, jotka koskevat Kristusta Jumalan Poikana ja Uuden testamentin kertomukset. Metodi, jota hän käytti kristinuskon totuuden osoittamisessa oli kuitenkin rationaalinen. Locke luki Raamattua sellaisenaan, ilman huomautuksia ja kommentaareja, ja tulkitsi sitä tavallisella järjellä. Locke piti kristillistä uskoa yksinkertaisena ja itsestään selvänä ja katsoi, että jokaisella rationaalisesti ajattelevalla ihmisellä on mahdollisuus ymmärtää sen järjellisyys.
Muodot > Deismi

John Toland haastoi Locken käsityksen kristillisestä ilmoituksesta. Toland esiintyi Locken opetuslapsena ja esitti kirjassaan Christianity not mysterious (1696) kristinuskosta filosofisen näkemyksen, joka oli läpeensä rationaalinen eikä myöntänyt sijaa järjen ylittävälle ilmoitukselle. Tolandin mukaan Jeesuksen oppi oli yksinkertaista ja järkevää moraalia. Krstilliset dogmit ja mysteerit sen sijaan olivat pakanallista alkuperää ja myöhempää ylärakennelmaa ja pappien keksintöä. Tolandin ajatuskulut synnyttivät deismin, jonka täydensi M. Tindalin Christianity as old as the Creation (1730), jossa kristinusko samaistetaan moraaliseen, järjelliseen panteismiin. Tämän kanssaa ristiriitaisia näkemyksiä pidettiin valheena.
Muodot > Kristillinen apologetiikka

Filosofinen kristinusko vaikutti kirkkoihin unitaariseen suuntaan, mutta siihen kohdistettiin myös vastalauseita. Vaikutusvaltaisena apologeettana oli piispa Joseph Butler, joka teoksissaan Analogy of Religion, Natural and Revealed, to the Consitution of Naturepuolusti voimakkaasti kristinuskon luonnetta omantunnonetiikkana hobbesianismia ja hedonismia vastaa. Butler tähdensi ateismin vastaisesti ilmoituksen välttämättömyyttä kristilliselle elämäntavalle. Ylimpään auktoriteettiin sidottu omatunto toimii vapaudessa eikä itsekkäiden laskelmien mukaan.
Butlerin aikalainen George Berkeley täydellisti Cambridgen platonismin intuitiivisen, mystis-idealistisen kristinuskokäsityksen, joka oli vastakkainen deismin utilitaristiselle rationalismille.
Ethel Catherwood

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ethel Catherwood |  Ethel Catherwood |  Ethel Catherwood |  |
Maa:   Kanada
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | korkeushyppy |  |
Ethel Mary Catherwood (28. huhtikuuta 1908 – 26. syyskuuta 1987) oli kanadalainen yleisurheilija, korkeushypyn olympiavoittaja Amsterdamissa 1928.
Catherwood syntyi Haldimandin piirikunnassa, Ontariossa, mutta kasvoi Saskatoonissa, Saskatchewanissa. Hän menestyi monissa urheilulajeissa, yleisurheilun lisäksi baseballissa ja koripallossa. Saskatoonin kaupungin mestaruuskilpailuissa 1926 hän sivusi Kanadan ennätystä korkeushypyssä ja myöhemmin samana vuonna hän rikkoi maailmanennätyksen.
Vuonna 1928 Catherwood osallistui Amsterdamin olympialaisiin, joissa naisten yleisurheilu oli ensi kertaa ohjelmassa. Hän oli ehtinyt menettää maailmanennätyksensä Carolina Gisolfille, joka oli hänen kovin kilpakumppaninsa. Itse kilpailussa Gisolf jäi hopealle tuloksella 156 Catherwoodin hypättyä 159. New York Timesin kirjeenvaihtaja nimesi Catherwoodin kisojen kauneimmaksi naisurheilijaksi. Hän on edelleen ainoa kanadalaisnainen, joka on voittanut yleisurheilun yksilölajissa olympiakultaa.
Palattuaan Kanadaan hänelle tarjottiin elokuvasopimusta, mutta hän kieltäytyi siitä. Catherwood kävi kauppatieteellisen kurssin, meni naimisiin ja muutti Kaliforniaan.
Catherwood eli salaperäisen elämän. Hän meni salaa naimisiin James McLarenin kanssa ja erosi pian. Kohta sen jälkeen hän meni naimisiin Byron Mitchellin kanssa (erosi 1960). Nämä skandaalit saivat lehdistön seuraamaan hänen jokaista liikettään. Muutettuaan Kaliforniaan hän myönsi olevansa oikeastaan yhdysvaltalainen ja syntyneensä Hannahissa, Pohjois-Dakotassa ja muuttaneensa kaksivuotiaana Kanadaan. Hän kieltäytyi antamasta haastatteluja ja väitti myyneensä kaikki mitalinsa ja palkintonsa. Hän jopa harkitsi pyrkimistä Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen 1932.
Agía Triáda (Lasíthi)

| Agía Triáda Αγία Τριάδα |
| --- | --- |
 Agía Triádan kylä.
 Agía Triáda
 Koordinaatit: 35°02′21″N, 26°08′06″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Lasíthi
Kunta:  Siteía
Kunnallisyksikkö:  Léfki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7204040201
Väkiluku (2021):  56
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agía Triáda (kreik. Αγία Τριάδα, kath.kreik. Αγία Τριάς, Agía Triás) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 56 (2021).
Agía Triádan kylää.
Agía Triádan kylä sijaitsee Kreetan kaakkoisosissa noin 34 kilometriä etelään Siteían kaupungista, noin 88 kilometriä itäkaakkoon Ágios Nikólaoksesta ja linnuntietä noin 3,5 kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta eli Libyanmeren rannasta. Kylän vanha nimi on Tso (Τσο). Nykyisen nimen se on saanut Pyhän kolminaisuuden (Agía Triáda) kirkostaan.
Agía Triáda muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Dimotikí Koinótita Agías Triádos, Δημοτική Κοινότητα Αγίας Τριάδος), johon kuuluvat varsinaisen Agía Triádan kylän lisäksi Kreetan etelärannikon edustalla oleva Koufonísin saari sekä sen ympärillä olevat pienemmät saaret Makrouló, Mármaros, Strongyló ja Tráchilos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 58 (2021).
Agía Triádan Dasonáriin sijoitetaan usein antiikin ajan Syrinthoksen kaupunki. Seudulta on tehty myös minolaisaikaisia löytöjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agía Triáda Wikimedia Commonsissa
RN Castelfidardo (1863)

| RN Castelfidardo |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Gouin et Guibert, St. Nazaire
Kölinlasku:  22. heinäkuuta 1862
Laskettu vesille:  1. elokuuta 1863
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1864
Poistui palveluskäytöstä:  alusluettelosta 1910
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 192 t (normaali) 4 527 t (kuormattu)
Pituus:  81,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  15,16 m
Syväys:  6,35 m
Koneteho:  2 125 ihp
Nopeus:  12,1 solmua
Miehistöä:  480-485
Aseistus
Aseistus:  4 × 8" tykkiä 22 × 164 mm tykkiä
RN Castelfidardo (ital. Regia Nave Castelfidardo) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Regina Maria Pia -luokan ironclad.
Valmistus

Alus tilattiin Ranskasta St. Nazairesta Gouin & Guibertilta ja sen köli laskettiin 22. heinäkuuta 1862. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1863 ja se liitettiin laivastoon toukokuussa 1864.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1910.
Carrie (vuoden 1976 elokuva)

| Carrie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brian De Palma
Käsikirjoittaja:  Lawrence D. Cohen Stephen King
Perustuu:  Stephen Kingin romaaniin
Tuottaja:  Brian De Palma Paul Monash
Säveltäjä:  Pino Donaggio
Kuvaaja:  Mario Tosi
Leikkaaja:  Paul Hirsch
Pääosat:  Sissy Spacek John Travolta Piper Laurie Sue Snell William Katt Betty Buckley
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   1976-11-33. marraskuuta 1976 (Yhdysvallat)  1991-11-11. marraskuuta 1991 (Suomi)  
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1,8 miljoonaa dollaria
Tuotto:  33,8 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Carrie 2 – raivo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carrie (esitetty myös nimellä Kiusaajat) on Brian De Palman ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1976. Se perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen esikoisteokseen. Valmistuttuaan Carrie oli Yhdysvalloissa erittäin suosittu nuorison keskuudessa.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa vasta vuonna 1991, 15 vuotta valmistumisensa jälkeen. Siihen asti elokuvasensuuri kielsi sen ”raaistavana”.
Lokakuussa 2013 tuli ensi-iltaan elokuvasta tehty uusintafilmatisointi.
Juoni

Elokuva kertoo nuoresta Carriesta. Hänen äitinsä on ankara uskovainen, ja hän itse on kiusattu hylkiö koulussaan. Tilanne alkaa riistäytyä käsistä, kun hänellä alkavat kuukautiset; muut tytöt pilkkaavat häntä, koska heille ne ovat maailman luonnollisin asia. Carrie joutuu kotonaankin vainon kohteeksi, hänen äitinsä kun on sitä mieltä, että jos tytär olisi pysynyt viattomana, eivät kuukautiset eli naisen syntisyyden merkki olisi koskaan alkaneet. Tytön elämä muuttuu silkaksi helvetiksi.
Pian Carrie huomaa omaavansa psykokineettisiä kykyjä, jotka aktivoituvat hänen suuttuessaan. Koulutoverit päättävät järjestää hänelle raakamaisen ”opetuksen” eli Carrie valitaan juhlien kuningattareksi – joka saa juuri huippuhetkellä astiallisen sianverta päälleen. Muiden tyttöjen aloittaessa inhottavan pilkkanaurun Carrien yliluonnolliset voimat muuttavat juhlapaikan ja sen ympäristön liekehtiväksi helvetiksi.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sissy Spacek  | … |  Carrie White   |
|  Piper Laurie  | … |  Margaret White   |
|  Amy Irving  | … |  Sue Snell   |
|  William Katt  | … |  Tommy Ross   |
|  John Travolta  | … |  Billy Nolan   |
|  Nancy Allen  | … |  Chris Hargensen   |
|  Betty Buckley  | … |  Miss Collins   |
|  P.J. Soles  | … |  Norma Watson   |
|  Priscilla Pointer  | … |  rouva Snell   |
|  Sydney Lassick  | … |  herra Fromm   |
|  Stefan Gierasch  | … |  herra Morton   |
|  Michael Talbott  | … |  Freddy   |
|  Doug Cox  | … |  The Beak   |
|  Harry Gold  | … |  George   |
|  Noelle North  | … |  Frieda  |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti Carrien uusintakierroksen yhteydessä 2005, ettei se ehkä ole Brian De Palman hienostunein elokuva, mutta sivaltaa tehokkaasti ankaria kasvatusmenetelmiä: ”Varmalla psykologisella vaistolla se osoittaa, miten syyllistävään seksuaalisuuteen liittyvät salailut ja syntisiksi leimaavat ennakkoluulot estävät ihmisen henkisen kypsymisen sekä hyväksymisen kehossa tapahtuviin luonnollisiin fyysisiin muutoksiin.” Helsingin Sanomissa 1993 Mikael Fränti kirjoitti Hitchcockin keinoihin ihastuneen De Palman yltävän Carriessa esikuvansa tasolle paremmin kuin missään muussa siihenastisessa elokuvassaan. Hän näki vaikutteita etenkin elokuvista Mies joka tiesi liikaa, Marnie ja Psyko. Fränti kehui myös Sissy Spacekia, joka hänestä tekee Carrien hahmosta paljon sympaattisemman kuin King romaanissaan. ”Elokuva on kutkuttava kokonaisesitys amerikkalaisesta koulusta, sen sisäisestä hierarkiasta ja henkisestä kasvualustasta.”
Aiheesta muualla

Carrie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Casamance

Casamancen sijainti Senegalissa.
Casamance (port. Casamança) on maantieteellinen alue sekä entinen maakunta Etelä-Senegalissa Gambian ja Guinea-Bissaun välissä. Nimensä alue on saanut siellä virtaavan Casamancejoen mukaan. Casamance jakautuu hallinnollisesti Ziguinchorin, Sédhioun ja Kédougoun alueisiin. Alueen suurin kaupunki on Ziguinchor. Casamancen pinta-ala on 30 000 km².
Casamance eroaa muusta Senegalista maantieteellisesti, etnisesti ja kulttuurillisesti. Vuonna 1982 alkoivat avoimet väkivaltaisuudet Casamancen itsenäisyyttä ajavien ryhmien ja hallituksen välillä, jotka ovat jatkuneet näihin päiviin saakka. Senegal uusi aluejakoaan vuonna 1984 sitten, että virallisesti Casamance jaettiin uusiksi Ziguinchorin ja Koldan alueiksi.
Maantiede

Casamance on Senegalin sateisimpia ja metsäisimpiä alueita. Casamancejoen tulvatasangoilla viljellään valtaosa Senegalin riisistä. Alueen rannikolta on löydetty viime aikoina öljyesiintymiä. Rannikolla ja jokien uomissa kasvaa mangroverämeikköjä.
Väestö

Valtaosa Casamancen väestösta on dioloja ja heihin sulautuneita floup-, diamate-, mandjak- ja balanteheimoja. Senegalin pohjoisosista on muuttanut alueelle paljon wolofeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Casamance Wikimedia Commonsissa
Riisi
Castle Hillin kapina

Castle Hillin kapina oli irlantilaisten nationalistien kapina Castle Hillsissä Australiassa lähellä Sydneytä vuonna 1804. Kapina kukistettiin armeijan voimin. Kapinan jälkeen irlantilaiset tulivat tunnetuksi Australiassa ongelmien aiheuttajina.
Tausta

Paikalliset irlantilaiset olivat suuttuneet paikallisen pastori Samuel Marsdenin toimista, joka oli tunnettu hänen vihastaan katolilaisuutta ja irlantilaisia nationalisteja vastaan. Hän toimi Uuden Etelä-Walesin politiikassa ja oli alueen rikkain mies. Vuonna 1800 hän tuomitsi kaksi irlantilaista piiskarangaistukseen, vaikka näyttöä heitä vastaan ei oikeudessa juuri ollut. Rangaistuksen väkivaltaisuus herätti irlantilaisten vihan arsdenia vastaan.
Kapina

Tilanne kärjistyi ja vuonna 1804 300 irlantilaista kokoontui Castle Hillille tarkoituksenaan synnyttää kapina koko siirtokunnassa. Kapinaa johtivat Irlannin vuoden 1798 kapinan veteraanit. Sotilaat hälytettiin paikalle kun tieto kapinasta saatiin. Kapinoitsijoilla oli vain muutamia pyssyjä ja enimmäkseen he olivat aseistautuneet talikoilla, kivillä ja sauvoilla. Sotilaat avasivat tulen kapinoitsijoita vastaan ja kuusi heistä kuoli heti. Muut pakenivat ja osa osa tapettiin pakomatkalla.  Kuusi kapinan johtajaa hirtettiin ja muut saivat lievempiä rangaistuksia.
Lasíthi (vuoristo)

| Lasíthivuoret> Λασιθιώτικα Όρη.Díktivuoret (Δίκτη) |
| --- | --- |
 Lasíthivuoret.
Maantiede
Sijainti:  Lasíthi, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°7′8″N, 25°29′56″E
Korkein kohta
Nimi:  Díkti
Korkeus meren-pinnan tasosta:  2 148 m
Koordinaatit:  35°7′8″N, 25°29′56″E
Lasíthi- tai Lasithiótika-vuoret (kreik. Λασιθιώτικα Όρη, Lasithiótika Óri) eli Díktivuoret (Οροσειρά Δίκτης, Oroseirá Díktis) on vuoristo Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkein huippu on Díktivuoren Spathín huippu, jonka korkeus on 2 148 metriä.
Maantiede

Lasíthivuoret sijaitsevat Kreetan itäosassa Lasíthin alueyksikön länsiosassa itään ja lounaaseen Ágios Nikólaoksen kaupungista.
Maantiede > Vuorenhuiput

Lasíthivuorten korkeimpiin huippuihin kuuluvat muun muassa:
| --- | --- |
 Díkti (Δίκτη) eli Spathí (Σπαθί), 2 148 m  Aféntis Christós (Αφέντης Χριστός), 2 141 m  Psarí Madára (Ψαρή Μαδάρα), 2 141 m  Lázaros (Λάζαρος), 2 085 m  Madára (Μαδάρα), 1 783 m  Skafidarás (Σκαφιδαράς), 1 673 m  Katharó (Καθαρό) eli Tsívi (Τσίβη), 1 663 m  Sarakinó (Σαρακηνό), 1 586 m  Aféntis (Αφέντης), 1 571 m:  Seléna (Σελένα), 1 559 m  Varsámi (Βαρσάμη), 1 545 m  Toúmpa Moútsounas (Τούμπα Μούτσουνας), 1 538 m  Platiá Koryfí (Πλατιά Κορυφή), 1 486 m  Machairás (Μαχαιράς), 1 487 m  Virgioméno (Βιργιωμένο), 1 414 m  Louloudáki (Λουλουδάκι), 1 160 m  Megáli Koryfí (Μεγάλη Κορυφή), 1 150 m
Maantiede > Ylätasangot ja rotkot

Vuoriston keskellä noin 850 metrin korkeudessa sijaitsee Kreetan suurin ylätasanko Lasíthin ylätasanko (Οροπέδιο Λασιθίου) ja sen kaakkoispuolella 1 140 metrin korkeudessa Katharón ylätasanko (Καθαρό). Pienempiä ylätasankoja ovat Limnákaro (Λιμνάκαρο, 1 125 m), Lápathos (Λάπαθος, 1 260 m), Omalós tou Amirá (Ομαλός του Αμιρά, 1 325 m), Érganos (Έργανος, 950 m) ja Níssimos (Νίσσιμος, 930 m). Lasíthin rotkoihin lukeutuvat Kritsán rotko vuoriston itäosassa sekä Lápathoksen rotko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lasíthi- eli Díktivuoret Wikimedia Commonsissa
Kreikan vuoret ja vuoristot
| --- | --- |
Korkeimmat vuoret (yli 2 000 m):   Ólympos  Smólikas  Vóras  Grámmos  Gkióna  Týmfi  Vardoúsia  Parnassós  Ída eli Psiloreítis  Páchnes  Kakardítsa  Taÿ́getos  Kyllíni  Aroánia  Varnoúntas  Tymfristós  Lákmos  Katarachiás  Vasilítsa  Falakró  Erýmanthos  Órvilos  Tringía  Doúsko  Piéria  Karáva  Tzéna  Lýgkos  Kakoplévri  Mavrovoúni  Pínovo  Oíti  Díkti  Avgó  Aféntis Christós  Vérno  Áskio  Kaliakoúda  Vérmio  Chatzí  Áthos  Bélles  Trapezítsa 
Vuoristot:   Ágrafa  Akarnaniká  Asteroúsia  Athamaniká  Bélles  Koúla  Kroússia  Lasíthi  Lefká Óri  Óri Kyparissías  Píndos  Rodópi  Thryptí 
Lasíthivuoria ja Níssimoksen ylätasanko.
Limnákaron ylätasanko ja Díktivuoren huippu.
Silvio Cator

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Silvio Cator |  Silvio Cator |  Silvio Cator |  |
Maa:   Haiti
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | pituushyppy |  |
Silvio Cator (9. lokakuuta 1900 – 22. heinäkuuta 1952) oli haitilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. Hän on yhä maansa ainoa yleisurheilun olympiamitalisti ja maailmanennätysurheilija.
Cator osallistui olympialaisiin jo Pariisissa 1924 mutta ilman menestystä. Neljä vuotta myöhemmin Amsterdamissa 1928 hän voitti pituushypyssä olympiahopeaa. Myöhemmin samana vuonna hän hyppäsi pituushypyn maailmanennätyksen 793 cm.
Carnevalesca

| Carnevalesca |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Amleto Palermi
Käsikirjoittaja:  Lucio D’Ambra
Kuvaaja:  Giovanni Grimaldi
Pääosat:  Lyda Borelli, Livio Pavanelli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Cines
Ensi-ilta:  1. maaliskuuta 1918 (Rooma)
Kesto:  1 755/1 500 metriä (70 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva italiankielisin välitekstein
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lyda Borellin esittämän päähenkilön sisäinen kamppailu päättyy diivaelokuvalle tyypillisesti murhenäytelmään.
Carnevalesca on vuonna 1918 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Lucio D’Ambran käsikirjoittaman ja Amleto Palermin ohjaaman symbolistisen draaman pääosaa esittää elokuvadiiva Lyda Borelli.
Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Malazian hallitsijasuvun linnaan neljän eri karnevaalin aikana. Valkoisessa karnevaalissa suvun nuoret nauttivat viattomasti iloisesta juhlasta. Sinisessä karnevaalissa prinssi Luciano ihastuu nuoreen tyttöön. Punaisessa karnevaalissa hän luopuu rakkautensa tähden kruununperillisen osastaan. Mustassa karnevaalissa vallantavoittelijoiden kunnianhimo johtaa verenvuodatukseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lyda Borelli  | … |  prinsessa Maria Teresa   |
|  Livio Pavanelli  | … |  prinssi Luciano   |
|  Renato Visco  | … |  Luciano lapsena   |
|  Mimì  | … |  Maria Teresa lapsena   |
|  Gino Cuchetti  | … |     |
Tuotanto, teemat ja vastaanotto

Cinesin johtajan Alberto Fassinin ideoiman Carnevalescan oli määrä olla Lyda Borellin taiteellisesti korkeatasoinen suurteos. Symbolisen ja allegorisen elokuvan käsikirjoittajaksi palkattiin Lucio D’Ambra ja ohjaajaksi Amleto Palermi. Musiikin säveltäjäksi kaavailtiin jopa Giacomo Puccinia, mutta lopulta elokuva jäi vaille asianmukaista säestystä.
Elokuvan kerronta perustuu vallitsevan järjestyksen kyseenalaistaviin karnevaaleihin, jotka toimivat kuolevan poliittisen järjestelmän allegoriana. Malazian (italian malizia – ’ilkeys, viekkaus, oveluus’) kuningaskunta on vajonnut petolliseen unimaailmaan, joka heijastuu kuin prisman kautta valkokankaalle surrealistisina näkyinä. Valheiden verkkoon takertuneen päähenkilön sisäinen kamppailu päättyy diivaelokuvalle tyypillisesti henkilökohtaiseen tragediaan.
Aikalaiskritiikki piti elokuvaa liian keinotekoisena ja Borellin näyttelijänsuoritusta vanhanaikaisena ja väsyneenä. Myöhemmin sitä on kuvailtu hienoksi elokuvarunoelmaksi, joka on täynnä yllättäviä vihjeitä ja mieleenpainuvia kuvia. Carnevalesca jäi Borellin viimeiseksi näytelmäelokuvaksi. Hän teki vielä kaksi ensimmäisen maailmansodan propagandaelokuvaa ja meni sen jälkeen naimisiin teollisuusmiehenä tunnetun kreivi Vittorio Cinin kanssa.
Suomessa elokuvaa lienee esitetty alkuvuodesta 1921 nimellä Elämän karnevaali. Lehtimainoksessa sen todettiin olevan lapsilta kielletty.
Restaurointi

Carnevalesca on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1993. Alkuperäisestä 1 755 metrin pituudesta on säilynyt 1 500 metriä. Elokuvan väritys on palautettu Belgian elokuva-arkistossa kehitetyn menetelmän avulla.
Aiheesta muualla

Carnevalesca Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Anglikaanisen kirkon sakramentit

Anglikaanisen kirkon mukaan sakramentit ovat todellisia armonvälineitä. Kristuksen asettamia sakramentteja on kaksi: kaste ja ehtoollinen. Sakramentit ovat näin ollen samat kuin muissakin protestanttisissa kirkoissa.lähde?
Kasteen ja ehtoollisen lisäksi Book of Common Prayerin pappisvihkimyskaavassa annetaan kuitenkin myös valtuutus synninpäästöön ripissä:
»Receive the Holy Ghost for the Office and Work of a Priest in the Church of God, now committed unto thee by the Imposition of our hands. Whose sins thou dost forgive, they are forgiven; and whose sins thou dost retain, they are retained. And be thou a faithful Dispenser of the Word of God, and of his holy Sacraments; In the Name of the Father, and of the Son, and of the Holy Ghost. Amen. »
Anglikaanisessa kirkossa on käytössä lapsikaste. Kasteessa ihminen tulee kirkon jäseneksi ja saa anteeksiantamuksen synneilleen. Ehtoolliskäsitys on muuttunut ajan kuluessa. Anglikaanisen kirkon ehtoolliskäsitys oli alkuperäisesti samanlainen kuin reformoiduilla kirkoilla: ehtoollinen nähtiin muistoateriana Kristukselle. Nykyään ehtoolliskäsitys vaihtelee kirkon suuntauksen mukaan.
Vuonna 1981 julkaistussa anglikaanis-roomalaiskatolisen niin sanotun ARCIC-prosessin ekumeenisessa asiakirjassa ”Eucharistic Doctrine” (1971) anglikaanisuuden opetukseksi vahvistettiin Kristuksen todellinen läsnäolo ehtoollisessa. Anglikaanisen kirkkoyhteisön vuoden 1988 Lambeth-konferenssi vahvisti muun muassa eukaristiaa käsittelevän ARCIC-dokumentin opetuksen "olemukseltaan yhdenmukaiseksi anglikaanien uskon kanssa" (consonant in substance with the faith of Anglicans). 
Tämä näkyy myös Porvoon sopimuksen tekstissä vuodelta 1992.
Carus

| Carus |
| --- | --- |
 Carus roomalaisessa antoninianuksessa.
Rooman keisari
Valtakausi:  282 – 283
Edeltäjä:  Probus
Seuraaja:  Carinus ja Numerianus

Syntynyt:  noin 230 Narbo, Gallia
Kuollut:  heinäkuu tai elokuu 283 Persia
Lapset:  Carinus  Numerianus   Aurelia Paulina
Rooman valtakunta vuonna 280.
Marcus Aurelius Carus (noin 230 – heinäkuu tai elokuu 283) oli Rooman keisari vuosina 282–283. Hän oli keisari Probuksen pretoriaaniprefekti ja Raetian sekä Noricumin joukkojen komentaja. Hän kapinoi Probusta vastaan syksyllä 282, kun tämä oli matkalla sotaretkelle Persiaa vastaan. Probus lähetti joukkoja kukistamaan Carusta, mutta nämä siirtyivät Caruksen puolelle. Pian omat sotilaat murhasivat Probuksen, ja Caruksesta tuli keisari. Carus soti ensin kvadeja ja sarmaatteja vastaan, jonka jälkeen hän lähti sotaretkelle Persiaan Numerianuksen kanssa. Carus kuoli yllättäen heinä- tai elokuussa 283, virallisen selityksen mukaan salamaniskuun.
Elämä > Ura ennen keisariutta

Caruksen varhaisista vuosista ei ole juuri mitään tietoa. Tiedetään, että valtaannousunsa aikoihin Caruksella oli kaksi aikuista poikaa ja yksi pojanpoika. Tästä on päätelty, että hän olisi syntynyt noin vuoden 230 paikkeilla. 500-luvulla eläneen itäroomalaisen kronikoitsijan Johannes Malalaksen mukaan hän oli kuollessaan noin 60-vuotias, jolloin hän olisi syntynyt noin vuonna 223 tai 224. Carus syntyi luultavasti Gallian Narbossa (nykyinen Narbonne Etelä-Ranskassa) ja hänen nimensä ennen valtaannousuaan saattoi olla Marcus Numerius Carus. Hän oli keisari Probuksen aikaan kokenut sotilaskomentaja, ja hän palvelikin pretoriaanikaartin prefektinä suunnilleen koko Probuksen kauden ajan.