stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
EADS Astrium Satellites
Yhtiön toteuttamia avaruusaluksia > Avaruutta tutkivia satelliitteja

Cassini-Huygens-mission Huygens-laskeutuja
Cluster ja satelliittien kakkosversio ensimmäisten neljän tuhouduttua laukaisussa
Herschel
INTEGRAL
Mars Express ja sen Beagle 2-laskeutuja
Rosetta
SOHO
Solar Orbiter, Astrium Ltd pääurakoitsijana
Ulysses-aurinkoluotain
Venus Express
XMM-Newton
Yhtiön toteuttamia avaruusaluksia > Navigaatiosatelliitteja

GIOVE B testisatelliitti, laukaistu avaruuteen 2000-luvun alussa.
Galileo, neljä ensimmäistä satelliittia. yritys hävisi Euroopan komission järjestämän tarjouskilpailun 14 seuraavan satelliitin valmistamisesta ja mahdollisesti myös kaikkien muiden loppuerän satelliittien valmistuksen.
Aiheesta muualla

EADS Astriumin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Anatoli Demitkov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | K-2 1000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1958 | K-2 1000 m |  |
|  Pronssia | Praha 1958 | K-4 1000 m |  |
Anatoli Nikolajevitš Demitkov (ven. Анатолий Николаевич Демитков; 27. toukokuuta 1926 – 15. elokuuta 2005) oli Neuvostoliittoa edustanut meloja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sai siellä hopeaa 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Lisäksi hän sai ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa 1 000 metrin kajakkikaksikossa ja pronssia 1 000 metrin kajakkinelikossa (molemmat 1958).
Amundseninlahti

Amundseninlahden sijainti Beaufortinmeren kaakkoispuolella Pohjois-Kanadassa
Amundseninlahti satelliittikuvassa jäämassan peittämänä (kuvan keskellä vasemmassa reunassa).
Yhdyscvaltalainen ilmailukartta C-10, jonka yläosassa Admunseninlahti on kuvattu.
Amundseninlahti (engl. Amundsen Gulf) on Kanadan luoteisterritoriossa Banksinsaaren, Victoriansaaren ja Pohjois-Amerikan mantereen välissä sijaitseva lahti, joka rajoittuu luoteessa Beaufortinmereen, on tämän merialueen kaakkoinen jatke.
Lahti on pituudeltaan noin 400 kilometriä ja leveydeltään noin 150 kilometriä. 
Amundseninahti sijaitsee kylmällä lämpövyöhykkeellä, ja sille on ominaista erittäin kylmät talvet. Lahti on keskitalvella jään peittämä, mutta suurin osa jäästä sulaa heinäkuun aikana.
Lahti sijaitsee kuuluisan luoteisväylän länsipäässä. Vuonna 1850 lahdelle saapui lännestä brittiläinen tutkimusmatkailija Robert McClure, joka seurueineen kulki ensimmäisenä Luoteisväylän läpi kelkka- ja laivamatkan yhdistelmällä. Amundseninlahti on nimetty norjalaisen tutkimusmatkailijan Roald Amundsen mukaan, joka kävi siellä tutkimusmatkansa aikana vuosien 1903 ja 1906 välillä ja jonka johtama laiva ensimmäisenä purjehti Luoteisväylän läpi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amundseninlahti Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Anders Prytz

Anders Prytz (k. 29. joulukuuta 1710 Turku) oli suomalainen sotatuomari, valtiopäivämies ja Turun pormestari.
Prytzin vanhemmat olivat Karkun kirkkoherra Jöran Prytz (Georgius Nicolai, k. 1677) ja hänen kolmas puolisonsa Kirstin Jöransdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1666 tai 1667.
Prytz toimi asianajajana Turussa vuodesta 1682 alkaen ja hänestä tuli Porin läänin sotatuomari vuonna 1688 sekä Turun raatimies ja kaupunginsihteeri vuonna 1693. Prytzistä tuli Turun kauppapormestari 1696, kunnallispormestari 1703 ja oikeuspormestari 1710. Hän oli valtiopäivämiehenä 1697.
Anders Prytz oli naimisissa ainakin vuodesta 1683 alkaen Katarina Mårtensdotter Schillingin (elossa vielä 1729) kanssa. Prytzin veli oli Korppoon kirkkoherra Georg Prytz (1642–1699) ja tyttärenpoika varatuomari, valtiopäivämies Lorentz Anders Ekenberg (1724–1787).
Anatoli Bulakov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 51 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Varsova 1953 | 51 kg |  |
Anatoli Nikolajevitš Bulakov (ven. Анатолий Николаевич Булаков, 3. helmikuuta 1930 – 1994) oli Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Bulakov voitti 51 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Vuonna 1953 hän voitti EM-pronssia.
Alison Sealy-Smith

| Alison Sealy-Smith> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1959
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Alison Sealey-Smith Allison Sealy-Smith Alison Sealey Smith Alison Sealy Smith
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Mercedes (Street Legal) Storm (X-Men)
Palkinnot
 Dora Mavor Moore (1997) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Alison Sealy-Smith (s. 1959, Barbados) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Street Legal.
Ura

Sealy opiskeli psykologiaa Mount Allison yliopistossa New Brunswickissa Kanadassa. Valmistuttuaan hän siirtyi työskentelemään teatterin pariin. Vuonna 1997 Sealy palkittiin Dora Mavor Moore -palkinnolla vuonna 1997 roolisuorituksesta näytelmässä Djanet Sears. Sitä ennen hän tuli tunnetuksi Kanadassa Street Legal -televisiosarjasta, jossa hän esiintyi vuosien 1987–1994 aikana. Lisäksi vuonna 1992 Sealy korvasi X-Menissa Iona Morrisin, joka toimi sarjan ensimmäisissä jaksoissa Stormin äänenä. Sittemmin Sealy on esiintynyt niin televisiosarjoissa kuin elokuvissa.
Aiheesta muualla

Alison Sealy-Smith TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alison Steadman

Alison Steadman vuonna 2006.
Alison Steadman (s. 26. elokuuta 1946 Liverpool) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 1969 alkaen niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiotuotannoissakin. Hän oli vuosina 1973–2001 naimisissa ohjaaja Mike Leigh’n kanssa ja on esiintynyt monissa Leigh’n ohjauksissa. Hänen erikoisalaansa ovat päällekäyvät, vahvat ja epämiellyttävät naishahmot.
Steadman debytoi näyttelijänä vuonna 1969 Lincolnin kaupungin Theatre Royalissa, jossa hänen ensimmäisiin rooleihinsa kuului Hamletin Ofelia. 1970-luvulla hän näytteli lontoolaisteattereissa Theatre Upstairs, Bush Theatre, Shaw Theatre ja Hampstead Theatre Club sekä teki vierailuja muihin teattereihin eri puolilla Britanniaa. Mike Leigh’n Hampstead Theatreen ohjaamassa Abigail’s Party -tragikomediassa Steadman esitti pääosaa, rasittavan nousukasmaista kutsujen emäntää Beverlyä. Näytelmä sovitettiin 1977 BBC:n televisionäytelmäksi Pienet hauskat illanvietot, jonka tv-asiantuntijat äänestivät vuonna 2000 kaikkien aikojen 11. parhaaksi brittitelevision ohjelmaksi.
Vuonna 1987 Steadman oli Bafta-ehdokkaana televisiosarjasta Laulava salapoliisi. Vuonna 1990 Steadman sai yhdysvaltalaisen National Society of Film Critics -järjestön palkinnon roolistaan Mike Leigh’n elokuvassa Elämä on ihanaa. Vuonna 1992 hänelle myönnettiin Olivier-palkinto roolistaan näytelmässä The Rise and Fall of Little Voice. Vuonna 2000 Steadman sai Brittiläisen imperiumin upseerin (OBE) arvonimen.
Elokuva- ja televisiorooleja

Lähteet:
Nuts in May (Mike Leigh, 1976) – Candice Marie
Pienet hauskat illanvietot (Abigail’s Party, Mike Leigh, 1977) – Beverly
Koululaisrakkautta (P'tang, Yang, Kipperbang, Michael Apted, 1982) – neiti Land
Taistelu huomisesta (Champions, John Irvin, 1983) – Mary Hussey
Number One – voittaja (Les Blair, 1984) – Doreen
Miten niin myöhässä (Clockwise, Christopher Morahan, 1986) – Gwenda Stimpson
Lyhyttä ja kiharaa (Short and Curlies, Mike Leigh, 1987) – Betty
Laulava salapoliisi (The Singing Detective, 1987) – Marlow’n äiti / Lili
Myrskyisä maanantai (Stormy Monday, Mike Figgis, 1988) – pormestari
Tapaus Wilt (Wilt, Michael Tuchner, 1989) – Eva Wilt
Elämä on ihanaa (Life Is Sweet, Mike Leigh, 1990) – Wendy
Topsy-Turvy – mullin mallin (Topsy-Turvy, Mike Leigh, 1999) – Madame Leon
Peter Sellersin elämä (The Life and Death of Peter Sellers, 2004) – elokuvaroolittaja
Hokkus Pokkus Mikko Mallikas (Hocus Pocus, Alfie Atkins, Torill Kove, 2013) – Singoalla (ääni)
Aiheesta muualla

Alison Steadman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Alison Steadman
Käännös suomeksi
Alison Lohman

| Alison Lohman |
| --- | --- |
 Alison Lohman vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1979 (ikä 45) Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Alison Lohman (s. 18. syyskuuta 1979 Palm Springs, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen elokuvanäyttelijä.
Lohman syntyi ja kasvoi Palm Springsin kaupungissa Kaliforniassa. Hän harrasti teatteria ja muutti high schoolin jälkeen Los Angelesiin. Siellä hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa trilleristä 13. kerros ja esiintyi televisiosarjoissa Pasadena ja Safe Harbor. Lohmanin läpimurto tapahtui vuoden 2002 elokuvassa Valkoinen oleanteri, jonka jälkeen hän sai roolit Ridley Scottin Pelimiehissä (2003) ja Tim Burtonin Big Fishissä (2003).
Vuonna 2009 Lohman meni naimisiin ohjaaja Mark Neveldinen kanssa. Saatuaan lapsia Lohman luopui näyttelijän urastaan ja keskittyi äitiyteen. Heillä on kolme lasta.
Filmografia

| Elokuvissa> Vuosi | Elokuvissa> Suomenkielinen nimi | Elokuvissa> Alkuperäinen nimi | Elokuvissa> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  | Kraa! The Sea Monster | Curtis |
| 1999 |  | Planet Patrol | Patrolman Curtis |
| 1999 |  | The Auteur Theory | Teini-ikäinen Rosemary |
| 1999 | 13. kerros | The Thirteenth Floor | Tyttö nallen kanssa |
| 2000 |  | The Million Dollar Kid | Courtney Hunter |
| 2000 | Sharing the Secret | Sharing the Secret | Beth Moss |
| 2001 | Alex in Wonder | Alex in Wonder | Camelia |
| 2001 | Milon maailma | Delivering Milo | Neiti Madeline |
| 2002 | Valkoinen oleanteri | White Oleander | Astrid Magnussen |
| 2002 |  | White Boy | Amy |
| 2003 | Big Fish | Big Fish | Nuori Sandra Templeton |
| 2003 | Pelimiehet | Matchstick Men | Angela |
| 2005 | Kohtalon kolhuja | The Big White | Tiffany |
| 2005 | Alaston totuus | Where the Truth Lies | Karen O'Connor |
| 2006 | Delirious | Delirious | K'harma Leeds |
| 2006 | Tyttö ja villivarsa | Flicka | Katy McLaughlin |
| 2007 | Beowulf | Beowulf | Ursula |
| 2007 | Kaikki mitä kadotimme | Things We Lost in the Fire | Kelly |
| 2009 | Gamer | Gamer | Trace |
| 2009 | Drag Me to Hell | Drag Me to Hell | Christine Brown |
| 2015 |  | The Vatican Tapes | potilas |
| 2016 |  | Urge | äiti |
| 2016 |  | Officer Downe | sisar Blister |

| Televisiossa> Vuosi | Televisiossa> Suomenkielinen nimi | Televisiossa> Rooli | Televisiossa> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Pacific Blue | Molly | 1 jakso |
| 1998 | Seitsemäs taivas | Barbara | 1 jakso |
| 1999 | Crusade | Claire | 1 jakso |
| 1999 | Safe Harbor | Hayley | 4 jaksoa |
| 2000–2001 | Tucker | McKenna Reid | 13 jaksoa |
| 2001–2002 | Pasadena | Lily McAllister | 13 jaksoa |
Aiheesta muualla

Alison Lohman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anders Rockas

Anders Veli Pekka Rockas (s. 7. lokakuuta 1977 Porvoo) on suomalainen keskimatkojen juoksija ja maastojuoksija.
Rockas voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden Seinäjoella vuonna 1999 ajalla 3.50,40. Matkan SM-hopeaa hän on saavuttanut 2004 sekä pronssia 2001, 2003 ja 2005. Hallikisoista hänellä on SM-kultaa 2003 ja pronssia 2004 sekä 800 metrin hopea vuodelta 2003. Maastojuoksun SM-kisoissa Rockas on parhaimmillaan ollut kuudes lyhyellä radalla vuonna 2002.
Seuratasolla Rockas edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmensi aiemmin Ari Suhonen, nykyään Rockas vastaa omasta valmennuksestaan.
Anders Ludvig Wendelin

Anders Ludvig Wendelin (18. tammikuuta 1820 Vaasa – 25. elokuuta 1884 Lappeenranta) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston sukupuoli- ja ihotautiopin ylimääräinen professori.
Wendelinin vanhemmat olivat kristiinankaupunkilainen kauppias, raatimies ja kauppaneuvos Simon Anders Wendelin ja Margareta Katarina Hellman. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingissä 1838. Wendelin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1847, lääketieteen kandidaatiksi 1850, lääketieteen lisensiaatiksi 1853 ja lääketieteen tohtoriksi 1860. Wendelin teki opintomatkan Saksaan ja Ranskaan 1856–1858.
Wendelin oli Helsingin yleisen sairaalan vt. lääkemääräysten antajana 1852–1853, Porin piirin vt. piirilääkärinä vuodesta 1853, Turun vankilanlääkärinä vuodesta 1854, Helsingin yleisen sairaalan lääkemääräysten antajana vuodesta 1855 ja sairaalan sukupuolitautien osaston esimiehenä vuodesta 1861. Hän sai professorin arvonimen 1866 ja hän toimi Suomen Lääkäriseuran puheenjohtajana 1871. Aleksanterin (Helsingin) yliopiston sukupuoli- ja ihotautiopin ylimääräisenä professorina Wendelin toimi 1874–1881. Wendelin sai professorin arvonimen 1865.
Wendelin oli naimisissa vuodesta 1876 Helena Lovisa Olanderin (1846–1886) kanssa. Wendelinin veljiä olivat kauppaneuvos, laivanvarustaja Otto Wendelin ja taiteilija Ernst Vilhelm Wendelin.
Julkaisuja

Om orsakerna till acut inflammation uti bukens serösa hinna: akademisk afhandling, hvilken med den vidterfarna medicinska fakultetens vid kejserliga Alexanders-universitetet i Finland tillstånd, för licentiatgrad i de medicinska vetenskaperna till offentlig granskning framställes, uti kliniska auditorium den 26 maj 1853 p. v. t. f. m, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1853
Aleksanteri I (Makedonia)

Aleksanteri I aikana lyöty kolikko. Etupuolella on ratsumies hevosen ja kahden keihään kanssa, pään yläpuolella on kuun sirppi, taustapuolella lukee ΑΛΕ-ΞΑ-ΝΔ-ΡΟ neliötä kiertäen.
Aleksanteri I oli Makedonian kuningas 495–450 eaa. Hän oli Amyntas I:n poika.
Herodotoksen mukaan Aleksanteri oli vihamielinen Persiaa kohtaan ja antoi teloittaa Dareios I:n lähettiläät. Aleksanterin oli kuitenkin alistuttava Kserkses I:n hyökätessä Kreikkaan. Vaikka Aleksanteri tekikin yhteistyötä persialaisten kanssa persialaissotien aikana, hän avusti kuitenkin kreikkalaisia. Hän antoi muun muassa tietoja kreikkalaisille persialaisen Mardonioksen aikeista ennen Plataiain taistelua vuonna 479 eaa.
Vaikka kreikkalaiset pitivät Aleksanteria aluksi barbaarina, sai hän luvan osallistua Olympian kisoihin, koska pystyi osoittamaan olevansa argoslaista sukua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksanteri I (Makedonia) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Amyntas I | Makedonian kuningas | Seuraaja: Perdikkas II |
Andersonin piirikunta (Etelä-Carolina)

Andersonin piirikunta (engl. Anderson County) on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 202 558 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Andersonin kaupunki. Piirikunta perustettiin 20. joulukuuta 1826.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andersonin piirikunta (Etelä-Carolina) Wikimedia Commonsissa
Anders Lindeberg

| Anders Lindeberg |
| --- | --- |
 Anders Lindeberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 1789
Kuollut: 1849 (59–60 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, toimittaja, teatterinjohtaja
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anders Lindeberg (1789–1849) oli ruotsalainen sotilas, kirjailija, toimittaja ja teatterinjohtaja. Hän meni ylioppilaana ollessaan innokkaana isänmaanystävänä sotaväkeen 1808 ja oli mukana useissa saaristolaivaston taisteluissa, muun muassa maihinnousussa Kemiönsaarelle. Hän osallistui myös Saksan ja Norjan retkiin, sai 1821 eron kapteenin arvoisena.
Lindeberg laati poliittisia lentolehtisiä ja herätti silloisen kruununprinssin Kaarle Juhanan huomion. Hän toimi prinssin kirjallisena kannattajana. Vuodesta 1821 hän julkaisi 1778 perustettua Stockholmspostenia, joka taloudellisiin vaikeuksiin jouduttuaan lakkautettiin 1833. Hän kirjoitti myös kaunokirjallisuutta.
Kun Lindeberg sai kielteisen vastauksen toistuviin anomuksiinsa saada perustaa yksityinen teatteri Tukholmaan, hän kääntyi hallituksen vastustajaksi. Lindebergin mielestä hallitus oli menetellyt laittomasti, ja hän jätti oikeusasiamiehelle kirjoituksen, jossa hän käytti niin loukkaavaa kieltä, että häntä syytettiin majesteetinrikoksesta (1834). Suurta huomiota herättänyt oikeudenkäynti päättyi niin, että Lindeberg tuomittiin mestattavaksi: kuolemanrangaistus tosin lievennettiin kolmen vuoden vankeudeksi, mutta Lindeberg, jota yleinen mielipide suosi, kieltäytyi armahduksesta, joten hallitus, joka ei tahtonut panna rangaistusta toimeen, joutui pulaan. Vihdoin julistettiin yleinen poliittisten rikosten armahdus, ja Lindebergkin vapautettiin. Lindeberg uudisti senkin jälkeen hyökkäyksiään hallitusta vastaan ja avasi vihdoin 1842 ilman lupaa yksityisen teatterin,  Nya teaternin, jonka sallittiin jatkaa toimintaansa.
Lindeberg jatkoi kuolemaansa saakka kirjallista toimintaansa sekä sanomalehdissä että kaunokirjallisuuden alalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anders Lindeberg Wikimedia Commonsissa
Lindeberg, Anders, Svenskt biografiskt handlexikon (ruotsiksi)
Alfred Kleinermeilert

Alfred Kleinermeilert vuonna 2018.
Alfred Kleinermeilert (30. maaliskuuta 1928 Müsch – 22. lokakuuta 2023) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trierin hiippakuntaan 10. lokakuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pausulaen titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernhard Stein, jota avustivat Carl Schmidt ja Jean Hengen.
Kleinermeilert jäi eläkkeelle 1. huhtikuuta 2003.
Alpo Reinikainen

Alpo Samuli Reinikainen (10. kesäkuuta 1919 Helsinki – 7. elokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen sotakirjailija, agronomi ja professori.
Teoksia

Kuinka suoritan kivenraivauksen pelloiltani? Maataloustuottajain keskusliitto, Helsinki 1952.
Maatalous koneellistuu Kustannustalo, Helsinki 1953.
Maatalouskoneiden huolto-ohjeita'. Shell, Helsinki 1953.
Maatalouskoneiden yhteiskäyttötutkimus Suomessa v. 1953. Vakola, Helsinki 1954.
Traktorikirja. Otava, Helsinki 1954.
Eräitä teknillistyvän maatilataloutemme kysymyksiä 1960-luvulla. Agronomien yhdistys, Helsinki 1963.
Työtapaturmista maatiloilla. Vakola, Helsinki 1963.
Maatilojen keskeisestä yhteistoiminnasta eräissä maissa. Vakola, Helsinki 1966.
Taipaleenjoen tulessa: posliinipojan talvisota. Kirjayhtymä, Helsinki 1980.
Toisten on kuoltava: posliinipojan jatkosota. 1. osa. Kirjayhtymä, Helsinki 1981.
Varsinainen asiamies: posliinipojan jatkosota. 2. osa. Kirjayhtymä, Helsinki 1983.
Alpo Sarava

Alpo Alvar Sarava (16. marraskuuta 1920 Rauma – 28. helmikuuta 1984) oli suomalainen taidemaalari ja Rauman taidemuseon intendentti.
Saravan vanhemmat olivat kauppias Juho Salava ja Anni Kivivuori. Hän toimi prokuristina 1945–1951 ja toimitusjohtajana 1952–1958. Sarava opiskeli Pariisissa Académie de la Grande Chaumièressa 1959 ja oli sitten oppikoulun opettajana 1962–1970. Vuonna 1969 Sarava teki aloitteen Rauman Taidemuseon perustamisesta, ja hän toimi museon ensimmäisenä intendenttinä 1969–1981.
Alpo Sarava oli naimisissa taidemaalari Eeva Saravan o.s. Nummela kanssa.
Teoksia

Raakapuut, Rauman kirjastotalo 1961
Koristemaalaus, Rauman kirjastotalo 1962
Punainen sommitelma, Porin kauppaoppilaitos 1964
Talvi, Porin raatihuone 1964
Oppipojasta mestariksi, seinämaalaus Rauman ammattikoulussa 1965
Raumanmeri, seinämaalaus hotelli Raumanlinnassa 1979
Rauma kiikarissa, 3-osainen maalaus Rauman kaupungintalossa 1980
Virsi 560, alttarimaalaus Lehtoniemessä Laitilassa 1981
Amur

| Amur |
| --- | --- |

Laskupaikka:  Tatariansalmi, Tyynimeri
Maat:  Venäjä, Kiina
Pituus:  2 824 km
Virtaama:  10 800 m³/s
Valuma-alue:  1 855 000 km²

Amur (ven. Аму́р, kiin. 黑龙江, Hēilóng Jiāng, ’mustan lohikäärmeen joki’) on maailman kymmenenneksi pisin joki. Se sijaitsee Venäjän kaukoidän ja Kiinan Mantšurian rajalla. Se saa alkunsa Koillis-Kiinan vuorilta ja laskee Tyyneenmereen Ohotanmeren ja Japaninmeren välisessä Tatariansalmessa, vähän Nikolajevsk-na-Amuren kaupungin alapuolella.
Amurin kaksi tärkeintä latvajokea ovat Kiinan Sisä-Mongoliasta virtaava Argun, joka on 1 600 kilometrin mittainen, sekä Venäjän Taka-Baikaliassa virtaava 550 kilometrin pituinen Šilka. Varsinainen Amur-niminen joki alkaa Argunin ja Šilkan yhtymäkohdasta Venäjän ja Kiinan rajalla, ja on näin mitaten 2 824 kilometrin pituinen ja koko pituudeltaan purjehduskelpoinen. Argunin latvoilta lukien joen pituus on 4 440 kilometriä. Amurin valuma-alue on 1 855 000 neliökilometriä.
Amur on Venäjän ja Kiinan rajajoki lähes 2 000 kilometrin matkalla.[lähde? ] Sen sivujokia ovat Bureja, Huma, Zeja, Songhua ja Ussuri. Ussurin yhtymäkohdasta Habarovskin kohdalla joki virtaa kokonaan Venäjällä pohjois-koilliseen, ja siihen yhtyy vielä Amgun.
Kiina ja Venäjä ovat rakentaneet yhteistyössä siltoja Amurin yli. Vuonna 2016 aloitettiin yli kilometrin pituisen maantiesillan rakentaminen Blagoveštšenskistä Venäjän puolelta Kiinaan Heihen kaupunkiin. Silta otettiin käyttöön 10.6.2022. Rakenteilla on myös kahden kilometrin pituinen rautatiesilta Nižneleninskoesta, joka sijaitsee Juutalaisten autonomisella alueella Venäjällä, Kiinan Tongjiangiin. Sen rakentaminen on aloitettu vuonna 2016, ja rakennustyöt on saatu päätökseen. Silta on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2022.
Tärkeitä kaupunkeja varsinaisen Amurin varrella ovat Kiinan Mohe ja Aigun sekä Venäjän Blagoveštšensk (Amurin alue), Habarovsk, Komsomolsk-na-Amure ja Nikolajevsk-na-Amure (Habarovskin aluepiiri).
Amur on joutunut lähinnä Kiinasta päästettyjen saasteiden uhriksi. Marraskuussa 2005 räjähdys Jilinissa kemikaalitehtaalla päästi sata tonnia bentseeniä Amuriin virtaavaan Songhuajokeen, mikä pakotti katkaisemaan vedensaannin neljältä miljoonalta ihmiseltä. Heinäkuussa 2010 tulva huuhtoi samaan jokeen 3 000 tynnyriä kemikaaleja, joista tuhat tynnyriä metyylikloridia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amur Wikimedia Commonsissa
Amur-Heilong river basin – Introduction Amur-Heilong River Basin – Information Center. Arkistoitu 25.2.2020. Viitattu 26.5.2020. (englanniksi)
Ansa-auto

Kyltti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa ilmoitetaan poliisin ansa-autojen sijoitusalueesta.
Ansa-auto (engl. bait car) on poliisien tarkoituksella varastettavaksi jätetty auto, jolla halutaan saada autovarkaita kiinni. Autot on varustettu mm. GPS-paikantimilla, kaukolukituksella sekä video- ja ääninauhureilla todistusaineiston saamiseksi.
Ajoneuvot jätetään yleensä varkaiden suosimille alueille niin, että ne on mahdollisimman helppo varastaa. Kun ajoneuvo varastetaan, poliisit antavat sen ajaa sopivaan paikkaan ja sen jälkeen sammuttavat ajoneuvon moottorin ja lukitsevat ovet, jolloin varas ei pääse pakoon. Tämän jälkeen poliisit käyvät pidättämässä varkaan.
Yhdysvaltalaisen truTV:n ohjelmassa Bait car (Suomessa Amerikan ansa-autot) näytetään, miten poliisit nappaavat autovarkaita ansa-autoilla.
Käännös suomeksi
Ansa vanhemmille

Ansa vanhemmille (engl. The Parent Trap) voi viitata:
Ansa vanhemmille , yhdysvaltalainen David Swiftin ohjaama elokuva vuodelta 1961
Ansa vanhemmille II, elokuvan toinen osa
The Parent Trap III, elokuvan kolmas osa
The Parent Trap IV: Hawaiian Honeymoon, elokuvan neljäs osa
Ansa vanhemmille, yhdysvaltalainen Nancy Meyersin ohjaama elokuva vuodelta 1998.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ansa vanhemmille”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.