stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kunnanvaltuusto Suomessa
Historia

Kunnanvaltuustojen perustaminen tuli mahdolliseksi Suomen maalaiskunnissa vuoden 1865 kunnallisasetuksen nojalla. Asetuksen mukaan päätösvaltaa maalaiskunnissa käytti kuntakokous, joka halutessaan saattoi siirtää osan vallastaan kolmivuotiskaudeksi nimitettäville kunnanvaltuutetuille. Valtuuston perustaminen pysyi vapaaehtoisena myös vuoden 1898 kunnallisasetuksessa, mutta asetus helpotti valtuuston asettamista kuntakokouksissa.
Kaupunkikunnissa valtuustojen perustamisesta säädettiin vuoden 1873 asetuksella kaupunkien kunnallishallinnosta. Asetus velvoitti kaikki yli 2000 asukkaan kaupungit asettamaan kaupunginvaltuuston.
Maalaiskunnissa kunnanvaltuustojärjestelmän käyttöönotto yleistyi vasta vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Vuoteen 1917 mennessä valtuusto asetettiin vapaaehtoisesti lähes sataanviiteenkymmeneen maalaiskuntaan.
Marraskuussa 1917 säädetyt kunnallislait tekivät kunnanvaltuustojen asettamisesta pakollista niin kaupungeissa kuin maalaiskunnissa. Kunnallislait määräsivät valtuuston valittavaksi yleisellä ja yhtäläisellä äänioikeudella yleisellä ja yhtäläisellä äänioikeudella.
Ensimmäiset uusien kunnallislakien mukaiset kunnanvaltuustojen vaalit määrättiin pidettäväksi maaliskuussa 1918 ja eräissä kunnissa nämä vaalit myös järjestettiin käynnissä olleesta sisällissodasta huolimatta. Koko maan laajuisesti uudenmuotoiset kunnallisvaalit pidettiin kuitenkin vasta vuosien 1918 ja 1919 vaihteessa.
Jyväskylän kaupunginvaltuuston 50-vuotisjuhlakokous vuonna 1925.
Trapp

Trapp tai von Trapp on saksankielinen sukunimi. Se voi viitata muun muassa seuraaviin:
Sukuja ja henkilöitä

”Laulava Trappin perhe”, itävaltalainen perhe, joka on musikaalin The Sound of Music esikuva
Georg von Trapp (1880–1947), itävaltalainen upseeri
Maria von Trapp (1905–1987), itävaltalainen opettaja, kirjailija ja laulaja, Georg von Trappin puoliso
Doug Trapp (s. 1965), kanadalainen jääkiekkoilija
Kevin Trapp (s. 1990), saksalainen jalkapallomaalivahti
Max Trapp (1887–1971), saksalainen säveltäjä
Sukuja ja henkilöitä > Suomessa

Trapp, suomalainen suku (myös sammunut aatelinen haara von Trapp)
Kristian Trapp (1739–1800), kauppias, tehtailija, laivanvarustaja, valtiopäivämies, kauppaneuvos
Kristian Trapp (1769–1841), kauppias ja valtiopäivämies, kauppaneuvos
Kristian Trapp (1793–1860), kauppias, yrittäjä ja laivanvarustaja, kauppaneuvos, vanhemman Kristian Trappin poika
Carl Wilhelm Trapp (1801–1856), pankinjohtaja, senaattori ja prokuraattori, vanhemman Kristian Trappin poika
Robert von Trapp (1802–1875), senaattori, vanhemman Kristian Trappin poika
Muita

Laulava Trappin perhe (The Story of the Trapp Family Singers), Maria von Trappin muistelmakirja
Trappin perhe, vuonna 1956 valmistunut länsisaksalainen elokuva
Trappin talo, rakennus Turussa
Kronikka (täsmennyssivu)

Kronikka (Khronika, Khronikon, Chronica, Chronicon) voi viitata seuraaviin:
kronikka, aikakirja, joka esittää historialliset tapahtumat aikajärjestyksessä
kronikkaromaani, historiallinen romaani
Kronikka, Eusebios Kesarealaisen kirjoittama teos
Kronikka (Chronica), Cornelius Nepoksen kirjoittama teos
Chronicon, Hieronymuksen käännös ja laajennus Eusebios Kesarealaisen Kronikasta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kronikka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kunitachi

| Kunitachi (国立市) |
| --- | --- |
 Daigaku-dōri-puistokatu Kunitachissa
 lippu:  Symboli
 Kunitachin sijainti Tokion metropolissa
 Kunitachi
 Koordinaatit: 35°41′02.1″N, 139°26′29″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,15 km²
Väkiluku (2017):  75 640
 – Väestötiheys:  9 281 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Japaninaprikoosi
 – Puu:  Neidonhiuspuu
 – Lintu:  Parus minor
 – Väri:  Vihreä
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.kunitachi.tokyo.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kunitachi (jap. 国立市, Kunitachi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella Tamajoen vasemmalla rannalla ja rajautuu Fuchūn, Hinon, Kokubunjin ja Tachikawan kaupunkeihin. Kunitachissa on 75 640 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 8,15 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Kunitachin kaupunki perustettiin 1. tammikuuta 1967. Kunitachi sijaitsee historiallisen, Edosta Kain provinssiin johtaneen Kōshū-kaidō-tien varrella. Kaupungin pääkatu, leveä Daigaku-dōri, kulkee Kunitachin rautatieasemalta Tamajoen rantaa kohti. Kunitachissa sijaitsevat Hitotsubashin yliopisto, yksi Japanin arvostetuimmista julkisista yliopistoista, ja Yabo Tenman-gū, vuonna 903 perustettu šintolainen pyhäkkö. Kunitachin musiikkiyliopisto on aloittanut toimintansa kaupungissa.
Kaupunki sijaitsee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinjan varrella. Kun linjalle rakennettiin uusi asema Kokubunjin (jap. 国分寺) ja Tachikawan (jap. 立川) väliin, sen nimeen otettiin Kokubunjin ensimmäinen kanji 国, joka voidaan lukea myös kuni, ja Tachikawan ensimmäinen kanji 立. Kunitachista tuli virallinen nimi vuonna 1951. Chūō-päälinjan lisäksi kaupunkia palvelee JR Eastin Nanbu-linja.
Kuvia

Yabo Tenman-gū
Kanematsun auditorio Hitotsubashin yliopiston kampuksella
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kunitachi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Tranquility Base Hotel & Casino

| Tranquility Base Hotel & Casino Arctic Monkeys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2017–2018 Los Angeles, Yhdysvallat Pariisi, Ranska Lontoo, Britannia
 Julkaistu: 11. toukokuuta 2018
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): James Ford, Alex Turner
 Tyylilaji: alternative rock, lounge pop
 Kesto: 40.51
 Levy-yhtiö: Domino Records
Arctic Monkeysin muut julkaisut
| AM 2013 | Tranquility Base Hotel & Casino 2018 | Live at the Royal Albert Hall 2020 |
Singlet albumilta Tranquility Base Hotel & Casino
 ”Four Out of Five” Julkaistu: 13. toukokuuta 2018  ”Tranquility Base Hotel & Casino” Julkaistu: 23. heinäkuuta 2018
Tranquility Base Hotel & Casino on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin Domino Recordsin kautta 11. toukokuuta 2018. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu sitten vuoden 2013 albumin AM.
Albumin nimi, kansikuva, julkaisupäivämäärä ja kappaleet julkistettiin 5. huhtikuuta 2018. Albumin on tuottanut Arctic Monkeysin pitkäaikainen tuottaja James Ford ja yhtyeen laulaja Alex Turner.
Kappaleen ”Four Out of Five” musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 13. toukokuuta 2018.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 74/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Clash Magazine: 7,5/10
Consequence of Sound: B−
Helsingin Sanomat: 
Keskisuomalainen: 
NME: 
Pitchfork: 8,1/10
The Guardian: 
The Times: 
Soundi: 
Tranquility Base Hotel & Casino sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, mutta se jakoi yhtyeen fanien mielipiteitä paljon.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Alex Turner.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Star Treatment | 5.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | One Point Perspective | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | American Sports | 2.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Tranquility Base Hotel & Casino | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Golden Trunks | 2.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Four Out of Five | 5.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The World’s First Ever Monster Truck Front Flip | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Science Fiction | 3.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | She Looks Like Fun | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Batphone | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Ultracheese | 3.37 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 40.51 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano ja henkilöstö > Yhtye

Alex Turner – laulu, kitara
Jamie Cook – kitara
Nick O’Malley – basso, taustalaulu
Matt Helders  – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu, kosketinsoittimet
Kokoonpano ja henkilöstö > Tuotanto

Tuotanto: James Ford, Alex Turner
Miksaus: James Ford
Tekniikka: James Ford, Alex Turner, Jimmy Robertson, Nico Quéré, Anthony Cazade,
Jonathan Ratovoarisoa, Michael Harris, Loren Humphrey
Kansikuva: Alex Turner, Matthew Cooper
Valokuvaus ja promokuvat: Zackery Michael, Ben Chappell
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Australian ARIA-albumilista: 1.
 Belgian Ultratop-albumilista (Flanderi): 1.
 Belgian Ultratop-albumilista (Vallonia): 1.
 Alankomaiden MegaCharts-albumilista: 1.
 Suomen virallinen lista: 5.
 Saksan GfK-albumilista: 4.
 Irlannin IRMA-albumilista: 2.
 Italian FIMI-albumilista: 3.
 Uuden-Seelannin RIANZ-albumilista: 2.
 VG-lista (Norja): 2.
 Skotlannin albumilista: 1.
 Sverigetopplistan (Ruotsi): 8.
 Britannian albumilista: 1.
 Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilista: 8.
Kronikka (Nepos)

| Kronikka> Chronica.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Cornelius Nepos
Kieli:  latina
Genre:  historia, kronikka
Julkaistu:  n. 54 eaa.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kronikka (lat. Chronica) oli Cornelius Nepoksen kirjoittama kronikkamuotoinen maailmanhistorian tiivistelmä. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.
Nepos kirjoitti Kronikka-teoksen joskus ennen vuotta 54 eaa. Catullus sanoo runojensa esipuheessa, jossa omistaa teoksensa Nepokselle, tämän olleen ensimmäinen roomalainen, joka laati oppineen maailmanhistorian. Nepoksen teos perustui kreikkalaisiin esikuviin.
Teos koostui kolmesta kirjasta ja ulottui taruajasta oletettavasti aina Nepoksen omaan aikaan saakka. Elämäkertateostensa, kuten Kuuluisia miehiä -teoksen, tavoin Nepos käsitteli siinä valtiohistorian lisäksi myös muun muassa kirjallisuuden historiaa. Teoksen sisällöstä saa jonkinlaisen kuvan Ausoniuksen, Aulus Gelliuksen ja Solinuksen tekemistä lainauksista.
Cicero ja muut aikalaiset käyttivät teosta paljon hyväkseen. Se sai myös lukuisia jäljittelijöitä, joihin kuuluvat muun muassa Atticus ja joku Scribonius Libo -nimisistä henkilöistä.
Kustaa Cavén

| Kustaa Cavén>  Suomen lähetyskunnan edustaja |
| --- | --- |
 talonpoikaissäädyn edustaja Suomen pietarin lähetyskunnassa 10/22. syyskuuta 1808 – 7. tammikuuta 1809.  
Valtiopäivämies 
 talopoikaissäädyn edustaja Norrköpingissä 15. maaliskuuta – 15. kesäkuuta 1800.  
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1747 Pertteli, Ruotsin valtakunta
Kuollut: 30. elokuuta 1829 (82 vuotta) Lammi, Suomen suuriruhtinaskunta
Kansalaisuus:  Ruotsi 1747– , Suomi 1809–
Ammatti:  ratsutilallinen, maanviljelijä, lautamies
Vanhemmat:  Isä; Matti Kaarlenpoika ja äiti; Stiina Matintytär
Puoliso:  Anna Heikintytär Perttu
Tiedot
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Kunniamerkit:  lähetyskunnan mitali
Kustaa Cavén, ven. Куста Каве, (3. huhtikuuta 1747 Pertteli – 30. elokuuta 1829 Lammi) oli suomalainen rusthollari, lautamies ja suomen lähetyskunnan talonpoikaisedustaja silloisesta Turun ja Porin läänistä
Henkilöhistoria > Perhe ja työhistoria

Cavénin vanhemmat olivat rusthollin isäntä Matti Kaarlenpoika ja äiti Stiina Matintytär. Isänsä kuoleman jälkeen Kustaasta tuli Mikkolassa sijainneen rusthollin isäntä. Kustaa avioitui Uskelan Lopen kylä Pertun rusthollarin tyttären Annan kanssa (s. 1746). 1800-luvun vaihteessa Kustaa otti nimekseen Caven.
Vuonna 1808 kreivi von Buxhoevden antoi käskyn valita edustajat kaikista säädyistä Pietariin lähetettävää valtuuskuntaa varten. Caven, talonpoika ja lautamies Uskelan pitäjässä, sai kutsun tulevasta luottamustoimestaan silloiselta Turun ja Porin läänin maaherralta Knut von Troililta 1. elokuuta 1808. Kustaa edusti suomen lähetyskunnassa Piikkiön ja Halikon kihlakuntia, hän matkusti pietariin 25. lokakuuta 1808, ja palasi takaisin 7. tammikuuta 1809. , joita hän oli edustanut jo vuonna 1800 Norrköpingin valtiopäivillä. Matkastaan lähetyskunnassa hän sai tunnustuksena keisarilta kultaisen mitalin ja tukun ruplia.
Perttelissä hän piti Mikkolan rusthollia ja toimi vuosikausia lautamiesten esimiehenä. Hän kuoli kotonaan elokuussa 1829. Hänen vaimonsa vuodesta 1773 Anna Henrikantytär oli edesmennyt kolme vuotta aikaisemmin. Suuresta jälkeläiskatraasta oli jäljellä vain yksi tytär, jonka perilliset omistivat Mikkolan 1900-luvun alkupuolelle saakka.
Kunnianosoitukset

Keisari Aleksanteri I:n lähetyskunnan muistomitali, jul. 17. marraskuuta 1808.
Kustaa Ahmala

| Kustaa Ahmala |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.11.1917–16.5.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Oulun läänin eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1867 Lumijoki
Kuollut: 30. elokuuta 1933 (65 vuotta) Oulu
Ammatti:  kirvesmies
Puoliso:  Sofia Kaakinen
Kustaa Ahmala (22. syyskuuta 1867 Lumijoki – 30. elokuuta 1933 Oulu) oli suomalainen kirvesmies ja sosialidemokraattisen puolueen kansanedustaja 1917–1918. Hän oli Oulun Työväenyhdistyksen pitkäaikaisia aktiiveja, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana kuului Työväen pääneuvostoon eli punaisen Suomen eduskuntaan. Hän työskenteli lyhytaikaisesti myös Kansan Tiedon päätoimittajana.
Elämä

Ahmalan vanhemmat olivat torppari Matti Ahmala ja Liisa Ahmala. Hän työskenteli aluksi renkinä Lumijoella, sen jälkeen sepänapulaisena ja tehdastyöläisenä Oulussa 1890–1897 sekä kirvesmiehenä 1897–1933. Ahmala toimi myös Åströmin kaljatehtaan ja SOK:n Oulun varaston varastonhoitajana. Vuonna 1914 Ahmala oli Oulussa ilmestyneen Kansan Tieto-lehden päätoimittaja.
Kansanedustajaksi Ahmala valittiin Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuoden 1917 eduskuntavaaleissa. Sisällissodan aikana hän oli punaisten postineuvoston sekä Työväen pääneuvoston jäsen. Sodan jälkeen Ahmala asetettiin syytteeseen valtiopetoksesta ja hänen kansanedustajantoimensa katsottiin lakanneen 16. toukokuuta 1918. Vuodet 1918–1922 Ahmala oli vankilassa poliittisista syistä.
Ahmala kuului Oulun kaupunginvaltuustoon vuosina 1906−1908 ja 1930−1933. Hän oli myös sosialidemokraattisen puolueen puolueneuvoston jäsen ja Oulun läänin eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön puheenjohtaja.
Perhe

Kustaa Ahmala oli naimisissa Sofia Kaakisen kanssa. Perheeseen syntyi yhdeksän lasta. Heistä tunnettuja ovat yhden runoteoksen julkaissut postimies Kössi Ahmala, jonka valkoiset teloittivat sisällissodan loppuvaiheessa Viipurissa, sekä valkoisten puolella taistellut jääkärivääpeli Otto Johannes Ahmala.
Kristinusko Norjassa

Kristinusko on Norjan suurin uskonto ja sen suurin kirkkokunta on evankelis-luterilainen kirkko, jota tunnusti vuonna 2021 67,5 % väestöstä. Toiseksi suurin kirkkokunta on Norjan katolinen kirkko johon kuuluu 3,1 % väestöstä. Muihin kristittyihin kirkkokuntiin kuuluu 3,8 % väestöstä. Norjassa toimii useita pienempiä vapaakirkkoja sekä helluntailaisia ja karismaattisia kirkkoja.
Historia > Katolinen aika > Viikinkiaika: Kristinuskon saapuminen

Kristilliset vaikutteet tulivat Norjaan ennen kaikkea Englannista ja Irlannista, jonne viikingeillä oli vuosisatojen aikana syntyneet tiiviit suhteet. Norjan ensimmäinen kristitty kuningas on Olavi Tryggvenpoika, joka johti viikinkien valloitusretkeä Englannissa ja sai kasteen vuonna 991. Norjan maaseutu kristillistettiin Olavi Tryggvenpojan ja hänen seuraajansa Olavi Haraldinpojan (1015–1030) aikana. Olavi Tryggvenpojan lähetit saivat lähetystyössä pysyviä vaikutuksia aikaan. Olavi Haraldinpoika kuoli Stiklestadin taistelussa 1030 ja sai pyhimyksen maineen koko Skandinavia. Norjalaisviikingit asuttivat myös Islantia, joka luopui pakanuudesta 900-luvun lopulla.
Historia > Katolinen aika > Sydänkeskiaika: Osaksi Eurooppaa

1000-luvun alussa Norjaan perustettiin benediktiiniläisluostari ja sisterssiläisluostarit Lyseen (1146) ja Hovedöön (1147). 1200-luvun alussa dominikaaniluostarit levisivät Tanskasta Norjaan. 1000-luvulla Pohjoismaista ja niiden ulkopuolelta tehtiin pyhiinvelluksia Pyhän Olavin haudalle Nidarosiin eli nykyiseen Trondheimiin. Trondheim oli sydänkeskiajan pohjolan ainoa laajasti tunnettu pyhiinvaelluspaikka. Vuonna 1146 Norjan kuninkaat, piispat ja paavit antoivat suojelumääräyksiä pyhiinvaeltajien kulun turvaamiseksi.
Myöhäiskeskiajalla hiippakunnat olivat vakiinnuttaneet asemansa ja niitä johtivat korkeasti koulutetut piispat. Monet piispat nousivat paikallisista aatelissuvuista ja heillä oli samalla merkittävää poliittista valtaa. Monet kuuluivat myös valtaneuvostoon. Erityisesti Norjassa piispoiksi nimitettiin saksalaisia, ranskalaisia ja italialaisia. Kirkon maaomistuksista ja rikkauksista huolimatta väärinkäytökset olivat harvinaisia.
Historia > Uskonpuhdistuksen aika

Tukholman valtauksen jälkeen Kristian II tuki unioniajatusta kannattanutta arkkipiispa Gustav Trollea ja surmautti 82 Sten Sturen kannattajaa. Kristian myös vangitsi Kustaa Vaasan. Vuosina 1533–1536 Tanska-Norjaan puhkesi sisällissota ja katolinen kirkko kannatti Norjan itsenäisyyden säilyttämistä suhteessa Tanskaan. Tämä tarjosi Kristian III:lle tilaisuuden vallan kaappaamiseen. Uskonpuhdistus oli osa tätä kaappausta. Vuonna 1536 Kristian III pani viralta kaikki katoliset piispat. Kirkon omaisuus takavarikoitiin valtiolle ja luostarit suljettiin. Katolisista papeista tehtiin piakkoin luterilaisia saarnaajia, mutta seurakuntatasolla radikaaleja muutoksia henkilöissä tai kulttuurissa ei tapahtunut.
Norjan talonpoikaisväestö vastusti uskonpuhdistusta pitkään ja maan talonpoikaiskapinalliset etsivät tukea muun muassa Ruotsista. Uskonpuhdistuksen aatteet kansa omaksui vasta 1600-luvulla. Norjan kirkossa oli tanskalaisten vallanpitäjien määryksestä otettu käyttöön tanskan kieli mikä erkaannutti kirkon johtoa kansasta.
Historia > Luterilainen aika

Valtion ja kirkon tiukassa kontrollissa vahvistunut luterilainen puhdasoppisuus osoitti leiviä murenemisen merkkejä 1600- ja 1700-luvun vaihteessa. Norjassa tuli voimaan konventikkeliplakaatti vuonna 1741. Uskonelämää piti puhdistaa, mutta kirkon helmoissa mikä oli Norjan tavoin ominaista myös Tanskalle. 1700-luvun lopulla kirkon toimintatapoja alettiin kritisoida ankarammin ja herätys alkoi levitä talonpoikaistoon.
Historia > Luterilainen aika > Haugelaisuus

1800-luvun vaihteessa Norjassa syntyi maallikkosaarnaaja Hans Nielsen Haugen johtama erittäin laajaksi ja sosiaalisesti merkittäväksi kasvanut herätysliike. Haugiaanien alueellinen ja sosiaalinen kannatuspohja noudatteli jo Lofthuus-kapinasta tunnettuja uria ja sanomassa korostui kritiikki tapainturmelusta ja ylempien yhteiskuntaluokkien moraallittomuutta kohtaan. Haugen kannattajissa oli runsaasti talonpoikaistoa ja liikkeen kannattajilla oli vahva edustus suurkäräjillä. Hauge itse oli kauppias ja sai kannattajia myös Bergenin, Stavangerin ja Kristiansandin porvaristossa. Haugelaisella herätyksellä oli suuri merkitys Norjan talonpoikaisliikkeen ja keskiluokan identiteetille. Liike korosti ahkeruutta, raittiutta, hyväntekeväisyyttä ja elävää kristillisyyttä.
Kirkkojenväliset järjestöt

Maaliskuusta 2006 lähtien käytännössä kaikki kirkot ovat toimieet yhdessä kansallisessa elimessä, Norjan kristillisessä neuvostossa. Jäsenkirkkoja ovat luterilaisen Norjan kirkon lisäksi ortodoksit, anglikaanit, suomalaiset ja ruotsalaiset luterilaiset sekä yhdysvaltalaiset metodistikirkot sekä saksankielinen seurakunta. Norjassa toimii myös Evankelinen allianssi.
Maalaus Stiklestadin taistelusta.
Pyhän Olavin tuomiokirkko Oslossa.
Kärsäpalot

| Kärsäpalot |
| --- | --- |
 Keltakärsäpalko (Securigera securidaca)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset eudicots
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Kärsäpalot Securigera  DC.
Katso myös
   Kärsäpalot Wikispeciesissä   Kärsäpalot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärsäpalot (Securigera) on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 14 lajia, jotka ovat Euroopassa, Länsi-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa alkuperäisenä esiintyviä ruohoja.
Lajeja

keltakärsäpalko (Securigera securidaca)
kirjokärsäpalko eli kirjonivelvirna (Securigera varia, syn. Coronilla varia)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kärsäpalot (Securigera)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kärsäpalot (Securigera)
ITIS: Securigera (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Securigera (englanniksi)
Trisha Goddard

Trisha Goddard
Trisha Goddard (s. 23. joulukuuta 1957) on brittiläinen televisiojuontaja. Hän on tullut tunnetuksi omasta keskusteluohjelmastaan.
Goddard toimi alun alkaen lentoemäntänä, kunnes siirtyi matkajournalismiin. Hän asettui 1980-luvulla Australiaan.
Keskusteluohjelma Trisha alkoi vuonna 1998. Se siirtyi vuonna 2005 Five-kanavalle ja vaihtoi nimensä Trisha Goddardiksi.
Goddardilla todettiin keväällä 2008 rintasyöpä.
Aiheesta muualla

Trisha Goddard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kronioksen kylpylä

| Kronioksen kylpylä |
| --- | --- |

Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka  Kreikka
Koordinaatit:  37°38′22″N, 21°37′45″E
Rakennustyyppi:  kylpylä
Valmistumisvuosi:  noin 100 jaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Olympian arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kronioksen kylpylä eli Pohjoinen kylpylä on nimitys, jota käytetään yhdestä antiikin aikaisesta roomalaisesta kylpylästä Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Kylpylä rakennettiin roomalaisella ajalla noin vuonna 100 jaa. varhaisemman hellenistisellä ajalla rakennetun talon ja kylpylän paikalle. Rakennusta muutettiin usein sen historian aikana. Se kärsi vahinkoja maanjäristyksessä 200-luvulla jaa. mutta säilyi käytössä 400- tai 500-luvulle jaa. saakka. Loppuaikoina rakennuksessa toimi muun muassa viininpuristamo ja keramiikkapaja.
Kylpylä sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen pohjoispuolella pohjoiseen Prytaneionista, aivan Kronioskukkulan juurella, josta se on saanut nykyisen nimensä. Rakennuksen ydin oli peristyylipiha, jonka ympärillä oli lukuisia huoneita. Pihan lattia oli koristeltu meriaiheisella mosaiikilla, jossa oli kuvattu muun muassa Triton, merihevosia, nereidejä ja delfiinejä.
Rakennus löydettiin kaivauksissa jo vuonna 1880, mutta sen järjestelmälliset tutkimukset suoritettiin vasta vuosina 1987–1991. Osa lattiamosaiikeista on kunnostettu paikan päälle, kun taas osa on Olympian arkeologisessa museossa.
Kärsänokkasiili

| Kärsänokkasiili |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Munivat nisäkkäät Prototheria
Lahko::  Nokkaeläimet Monotremata
Heimo::  Nokkasiilit Tachyglossidae
Suku::  Zaglossus
Laji::  bruijni
Kaksiosainen nimi
 Zaglossus bruijni  (Peters & Doria, 1876) 
 Kärsänokkasiilin levinneisyys
Katso myös
   Kärsänokkasiili Wikispeciesissä   Kärsänokkasiili Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kärsänokkasiili (Zaglossus bruijni) on Uudessa-Guineassa elävä nokkaeläin, joka lisääntyy munimalla 1–3 munaa. Se on äärimmäisen uhanalainen, koska sitä on metsästetty ruuaksi.
Ulkonäkö ja koko

Aikuinen kärsänokkasiili on noin 75 cm:n pituinen ja painaa 6–16 kg. Kärsänokkasiilillä on pitkä, hoikka nokka. Sillä ei ole hampaita, ja sen leuat ovat heikot. Kärsänokkasiilin piikit ovat itse asiassa ylisuuria karvoja. Sen kynnet ovat paksut.
Elintavat

Kärsänokkasiili on aktiivinen hämärän aikana. Kärsänokkasiili syö ravinnokseen matoja, jotka se syö kokonaisina. Matojen pyydystämiseksi sillä on pitkä karheapäinen kieli.