stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katanpää-luokka
Hankkeen tausta

1990-luvun puolivälissä kävi varsin ilmeiseksi, että Suomen olisi tulevaisuudessa panostettava pelkän raivauksen sijasta miinanetsintään sekä hankittava suorituskykyä toimia myös rannikon ja saariston ulkopuolella.
Asian johdosta aloitettiin laaja arviointiohjelma, jossa seitsemän vuoden aikana testattiin 10 eri valtion merivoimien aluksia Suomen rannikolla. Merivoimilla jo ennestään käytössä olevan raivauskyvyn lisäksi uusin aluksiin haluttiin ominaisuuksia miinanetsintään ja tuhoamiseen.
Suomen merivoimat teki 245 miljoonan euron sopimuksen vuonna 2006 italialaisen Intermarine S.p.A:n kanssa. Sopimukseen sisältyi 100 % vastaostovelvoite. Sopimukseen kuului kolme monikäyttöistä miinantorjunta-alusta, niihin integroitu miinasodankäynnin keskus sekä kattava varaosapaketti.
Aluksia rakennettiin Sarzanan lisäksi myös La Speziassa. Kolmas alus suunniteltiin varusteltavaksi osittain Suomessa STX Europen telakalla.
Heinäkuussa 2015 Merivoimat kertoi, että testiohjelmassa aluksista on paljastunut laivateknisiä ongelmia, jonka vuoksi kaikki alukset korjataan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katanpää-luokka Wikimedia Commonsissa
Suomalaisten miinantorjuntalaiva juuttui tulvaan 25.4.2010 Yle Uutiset
Katanpää-luokan miinantorjunta-alukset
Purunpää
Kazuo Shii

Kazuo Shii
Kazuo Shii (jap. 志位 和夫; s. 29. heinäkuuta 1954 Yotsukaidō, Chiban prefektuuri) on japanilainen poliitikko ja kommunistisen puolueen puheenjohtaja vuodesta 2000. Hän on istunut Japanin alahuoneen jäsenenä vuodesta 1993. Kazuo Shii on valmistunut Tokion yliopistosta.
Shii soittaa pianoa ja pitää erityisesti Schubertista.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Shii Kazuo Twitterissä
Within

| Within Wuthering Heights |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Jacob Hansen
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 47.38
 Levy-yhtiö: Sensory
Wuthering Heightsin muut julkaisut
|   | Within 1999 | To Travel for Evermore 2002 |
Within on tanskalaisen Wuthering Heights -metalliyhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1999.
Kappaleet

Enter the Cave – 3.08
Hunter in the Dark – 5.59
Too Great Thy Gift – 7.09
Sorrow in Memoriam – 8.31
Dreamwalker – 13.42
The Bird – 3.46
The Wanderer's Farewell – 5.20
Kokoonpano

Erik Ravn – kitara, laulu
Kristian "Krille" Andrén – laulu
Rune S. Brink – kosketinsoittimet
Kasper Gram – basso
Morten Nødgaard – rummut
Kokoonpano > Esiintyvät muusikot

Troels Liebgott – huilu
Henriette Cordes – viulu
Carsten Kronhøj, Rasmus Reckeweg, Anders Pharnen-Hermund, Claus Jensen, Kenneth Pedersen, Kristian Larsen, Lars F. Larsen, Rene Nielsen, Mads Volf, Kenneth Saandvig – taustalaulu
Aiheesta muualla

Within Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Within Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kenttäsairaala

Leikkaus meneillään itärintamalla sijaitsevassa saksalaisessa kenttäsairaalassa toisen maailmansodan aikaan vuonna 1943.
Covid-19-potilaiden hoitoa varten Ruotsissa Göteborgin Östra Sjukhus -sairaalan piha-alueelle pystytettyjä kenttäsairaalatelttoja (23.3.2020).
Kenttäsairaala (sotilaslyhenne KS) on sairaala, joka sijaitsee usein sota- tai katastrofialueella. Kenttäsairaalassa hoidetaan usein akuutteja tapauksia, joita ei jostain syystä voida toimittaa pysyviin sairaaloihin. Kriisioloihin rakennetut kenttäsairaalat ovat usein ylikuormitettuja ja puutteellisesti varustettuja. Hoitajia ja lääkäreitä sekä varusteita ja lääkintätarpeita kuten verituotteita voi olla liian vähän suhteessa sairastuneiden, loukkaantuneiden tai haavoittuneiden määrään ja terveydentilaan. Alueen pysyvä terveydenhuollon rakenteet ja perusinfrastruktuuri saattavat kriisioloissa olla valmiiksi puutteellisia tai vaurioituneita.
Suomessa kenttäsairaaloita on esimerkiksi Suomen Punaisella Ristillä (SPR) ja puolustusvoimilla. Sodan aikana myös Lotta Svärd -järjestö varusti kenttäsairaaloita. SPR on toimittanut kenttäsairaalan tai -sairaaloita (usein yhdessä yhteistyötahojen kanssa) useille katastrofi- tai kriisialueelle. Ensimmäinen SPR:n kenttäsairaala henkilökuntineen lähti vuonna 1877 Turkin sotaan. Kenttäsairaaloista on historiallisesti käytetty myös nimitystä ambulanssi, jolla tässä merkityksessä tarkoitetaan siirreltävää sairaalakokonaisuutta.
Näyttöön pohjautuvia toimivia ratkaisuja ja hyviä käytänteitä pyritään huomioimaan myös kenttäsairaaloissa. Esimerkiksi kenttäsairaaloihden paikan valintaa pohdittiin lääketieteellisessä kirjallisuudessa jo 1800-luvun lopulla.
Vuoden 2020 aikana erilaiset olemassaoleviin rakennuksiin ja tilapäissuojiin rakennetut kenttäsairaalat ovat olleet laajalti käytetty ratkaisu koronavirusepidemian hoidossa monessa vauraammassakin maassa, jos normaali sairaalakapasiteetti ei ole riittänyt koronapotilaiden hoitamiseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mikko Tyni: Kenttäsairaaloista ja sotakirurgiasta jatkosodassa (luento Suomen Sotahistorialliselle seuralle 15.2.2017, esitelmäkalvot)
Katri Somerjoki

Katri Somerjoki
Katri Somerjoki (s. 26. heinäkuuta 1973 Järvenpää) on suomalainen laulaja. 1990-luvulla hän on mukana mm. Mascara-yhtyeessä, joka keikkailee edelleen satunnaisesti.
Elämä ja ura

Somerjoki syntyi Järvenpäässä ja varttui Helsingissä. Hän on toimittaja Kari Somerjoen tytär ja Rauli Badding Somerjoen veljentytär. Katri Somerjoki työskentelee satunnaisesti muun muassa valokuvaajana ja hoitolayrittäjänä. 
Katri Somerjoki asuu Helsingissä ja tekee säännöllisesti duokeikkoja Katri Somerjoki Katharsis -yhtyeensä kanssa (entinen Selma Räme Duo).  Hänen entinen yhtyeensä oli nimeltään Cat Lee & Co ( 2004–2012). Somerjoki konsertoi setänsä Baddingin muistoksi syksyllä 2017, jolloin tuli kuluneeksi 70 vuotta tämän syntymästä. Katri julkaisi Niittisydän-yhtyeen nimissä tribuuttilevyn "Rakkaudella Raulille" joka sisältää Rauli Somerjoen kappaleita uusina sovituksina.
Somerjoki on kilpaillut The Voice of Finland -tv-ohjelmassa vuosina 2013 ja 2020.
Nykyään Katri tekee soolotuotantoa Catrione-nimellä muiden projektien ohella.
Katri Somerjoki Katharsis -yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä Anna mun olla lokakuussa 2020.
Aiheesta muualla

Ryhtä, Merja: Jokaiselle löytyy musiikki, joka saa sydämen soimaan. Suvi-Somero, 2012, s. 24-28.  Paikallislehti Somero.
Katri Somerjoen verkkosivut.
Katri Somerjoki Katharsis-duon Facebook-sivut
Selma Räme-duon kappaleet[vanhentunut linkki] (vanhentunut linkki)
Katri Somerjoen tuotantoa Soundcloudissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katri Somerjoki Wikimedia Commonsissa
Karttuulampi

| Karttuulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°43′47″N, 26°23′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Suonteeseen 
Järvinumero:  14.852.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,6 m  
Pituus:  680 m  
Leveys:  570 m  
Rantaviiva:  2,326 km  
Pinta-ala:  22,254 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarttuulampi 
Karttuulampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Marjotaipaleen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 680 metriä pitkä, 570 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Karttuulammen valuma-alueeseen (14.852) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,6 metriä mpy.
Kelo (täsmennyssivu)

Kelo voi viitata seuraaviin:
kelo, pystyyn kuivunut, kuorensa pudottanut puu
Kelo, joki Intiassa
Kélo, kaupunki Tšadissa
Suomalainen sukunimi

Anna Kelo, oopperaohjaaja
Eila Kelo (o.s. Aaltonen, s. 1948), korkeushyppääjä ja viisiottelija
Ilmari Kelo (oik. Uuno Matti Jore, synt. Jussilainen, 1904–1982), kirjailija
Milla Kelo (myöh. Kelonurmi, s. 1978), yleisurheilija, Eila Kelon tytär
Niina Kelo (s. 1980), yleisurheilija, Eila Kelon tytär
Onni Kelo (1930–2015), kapellimestari.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kelo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kinuski

Dulce de leche, argentiinalainen kinuskin lähisukulainen.
Kinuski on maidosta tai kermasta ja sokerista keittämällä valmistettu toffeen kaltainen makea massa, joka tarjoillaan useimmiten jälkiruokien kastikkeena. Karl Fazer kertoi tuoneensa alun perin venäläisen reseptin Pietarista Suomeen, ja nimi onkin peräisin venäjän sanasta тянучки (tjanutški).  Vastaavia tuotteita muualla maailmassa ovat esimerkiksi ranskalainen confiture de lait ja argentiinalainen dulce de leche.
Kinuskin teollinen valmistaminen Suomessa aloitettiin 1970-luvun lopulla Kainuun osuusmeijerillä,[lähde? ] minkä jälkeen kastike on kuulunut suomalaisten suosikkijälkiruokakastikkeisiin. Nykyään perinteisellä reseptillä valmistettua kinuskia löytyy kaupoista muun muassa Pirkka- ja Rainbow-merkeillä, joita on valmistanut ainakin kouvolalainen Kaslink Foods (nyk. Fazer Lifestyle Foods)[lähde? ]. Fazer myy myös kinuskimakeisia merkillä Omar.
Kinza Clodumar

Kinza Godfrey Clodumar (8. helmikuuta 1945 – 29. marraskuuta 2021) oli naurulainen poliitikko ja Naurun presidentti. Hän toimi presidenttinä vuosina 1997-1998 ja valtiovarainministerinä 2003-2004. Clodumar menetti paikkansa Naurun parlamentissa lokakuun 2004 parlamenttivaaleissa.
Kigeli V Ndahindurwa

Kigeli V Ndahindurwa vuonna 2016.
Kigeli V Ndahindurwa  (29. kesäkuuta 1936 Kamembe, Ruanda-Urundi – 16. lokakuuta 2016 Washington D.C., Yhdysvallat) oli Ruandan viimeinen kuningas vuosina 1959–1961. Alkuperäiseltä nimeltään kuningas oli Jean-Baptiste. Hän kävi koulunsa Ruandassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Kun kuningas Mutara Rudahigwasta tuli Ruandan kuningas vuonna 1931, hän aloitti maareformin tutsien ja hutujen välillä. Kuningas kuoli salaperäisesti Bujumburassa Burundissa vuonna 1959. Hänen veljestään Jean-Baptiste Ndahindurwasta tuli uusi kuningas. Hutut aloittivat helmikuussa 1959 kapinan, jota todellisuudessa rahoitti ja tuki Belgian armeija. Vuonna 1961 Kigeli V oli Kinshasassa, missä hän tapasi YK:n pääsihteerin Dag Hammarskjöldin. Samaan aikaan Belgian hallitus pakotti Kigelin maanpakoon. Kigeli asui maanpaossa Dar-es-Salaamissa Tansaniassa 1961–1962, mutta muutti Nairobiin Keniaan, missä hän asui 1963–1971. Vuonna 1972 hän muutti Kampalaan Ugandaan ja asui siellä vuoteen 1978 asti. Hän muutti takaisin Nairobiin, missä hän asui 1979–1992. Washingtoniin Yhdysvaltoihin hän muutti vuonna 1992. Kigeli asui myös Oaktonissa, Virginiassa.
Maanpaossa Kigeli puhui ja kirjoitti aktiivisesti Ruandan demokraattisesta tilanteesta. Ruandan kansanmurhan uhreja hän muisti pystyttämällä muistomerkkejä. Hän luennoi Ruandan kulttuurista ja poliittisesta tilanteesta yliopistoissa ympäri maailmaa. Etelä-Afrikan entinen presidentti Nelson Mandela kuului kuninkaan ystäviin.
Vuonna 2007 kuningas ilmoitti, että hän voisi palata Ruandaan, mutta vain jos saa asemansa takaisin.
Kigeli kuoli sydän- ja verisuonitautiin  aamulla sairaalassa Washington, D.C.:ssä 16. lokakuuta 2016. Kigeli ei koskaan avioitunut, joka kuuluu ehtona siihen että hän ei saisi oikeutta hallita kuninkaana silloin kun on ollut avioliitossa ulkomailla.
Vaikka Kigeli ei koskaan avioitunut. 9. tammikuuta 2017 kuninkaallinen hovi kuitenkin ilmoitti, että hänen veljenpoikansa, prinssi Emmanuel Bushayija (hallitsija nimellä Juhi VI) seuraa häntä kuninkaana Ruandan valtaistuimelle. Emmanuel Bushayija on Kigelin velipuolen prinssi William Bushayijan poika. Emmanuel on Britannian kansalainen ja asuu  nykyään Suur-Manchesterin alueella, Britanniassa ja on aiemmin työskennellyt PepsiColle Ugandassa.
Kigelin kuoleman jälkeen paljastui, että hänellä oli ainakin yksi tytär, Jacqueline Rwivanga, joka oli avioliitossa  Andrew Rugasin kanssa vuosina 1998–2015 ja on viiden lapsen äiti.
Kallo (saari)

Kallo eli Mäntykallo on Porin Mäntyluodon edustalla sijaitseva kallioinen saari. Saarella sijaitsee Kallon majakka, ja saareen johtaa pengertie. Saarella toimii myös Suomen vanhin urheiluseura, vuonna 1856 perustettu Segelföreningen i Björneborg, sekä Porin merivartiosto ja luotsiasema.[lähde? ]
360:n asteen panoraamakuva Kallosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kallo Wikimedia Commonsissa
Kalliolampi (Saarijärvi, Kalliolahti, lounainen)

| Kalliolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°38′26″N, 25°07′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saarijärven alue (14.61)
Laskupuro:  Kalliopuro Myllypuroon 
Järvinumero:  14.618.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,1 m  
Pituus:  860 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  1,87 km  
Pinta-ala:  6,326 ha  
Tilavuus:  0,0002331 km³ 
Keskisyvyys:  3,68 m  
Suurin syvyys:  8,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliolampi 
Kalliolampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Kalliolahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 860 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 233 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 8,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alueella (14.61), jonka Katajapuron valuma-alueeseen (14.618) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151,1 metriä mpy.
Kalliovuortenheisiangervo

| Kalliovuortenheisiangervo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Heisiangervot Physocarpus
Laji::  malvaceus
Kaksiosainen nimi
 Physocarpus malvaceus  (Greene) Kuntze 
Katso myös
   Kalliovuortenheisiangervo Wikispeciesissä   Kalliovuortenheisiangervo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalliovuortenheisiangervo (Physocarpus malvaceus) on ruusukasvien heimoon kuuluva kukkakasvilaji. Laji on kotoisin läntisestä Pohjois-Amerikasta, missä sen levinneisyysalue ulottuu Brittiläisestä Kolumbiasta Nevadaan ja Wyomingiin.
Ulkonäkö ja koko

Kalliovuortenheisiangervo on kesävihanta pensas, joka kasvaa tavallisesti 2,1 metrin, joskus jopa 3 metrin korkuiseksi. Kasvi saattaa muodostaa laajoja tiheikköjä. Oksat ovat karvattomia, vanhoissa oksissa on suikaleinen kuori. Hammaslaitaiset lehdet ovat 3–5-lohkoisia. Tummanvihreät lehdet muuttuvat ruskeanpunaisiksi jo alkusyksystä.
Kukinto on lukuisten pienten valkoisten kukkien muodostama huiskilo. Kukassa on viisi terälehteä, joiden pituus on noin neljä millimetriä. Kukasta kypsyvä hedelmä on noin senttimetrin mittainen tuppilo.
Elinympäristö

Kalliovuortenheisiangervo kasvaa tavallisesti lännenpihdan (Abies lasiocarpa), jättipihdan (A. grandis), engelmanninkuusen (Picea engelmannii), douglaskuusen (Pseudotsuga menziesii) ja keltamännyn (Pinus ponderosa) hallitsemissa metsissä ja tammipensaikoissa. Samoilla seuduilla kasvaa usein myös nukka-angervoa (Holodiscus discolor), amerikanlumimarjaa (Symphoricarpos albus), vuorilumimarjaa (Symphoricarpos oreophilus), koivuangervoa (Spiraea betulifolia), marjatuomipihlajaa (Amelanchier alnifolia), Mahonia repensiä ja kastikoihin kuuluvaa Calamagrostis rubescensiä. Kalliovuortenheisiangervo kasvaa samoilla paikoilla erityisesti douglaskuusen kanssa.
Eläinten ravintokasvina

Eläimet eivät mielellään käytä kalliovuortenheisiangervoa ravinnoksi. Sen sijaan pikkueläimille kasvi tarjoaa hyvän suojapaikan; esimerkiksi varpuslintuihin kuuluva pensassieppari (Empidonax oberholseri) rakentaa pesänsä kasvin suojiin.
Muuta

Kalliovuortenheisiangervo on pioneerilaji, joka leviää voimakkaasti kasvillisuuden tuhoutumisen jälkeen ja vähenee kasvillisuuden palatessa varjostamaan sitä. Kalliovuortenheisiangervoa pidetään "palonkestävänä" kasvina, sillä se selviytyy esimerkiksi metsäpalosta maavartensa avulla ja kasvaa nopeasti takaisin, runsastuen palaneissa kohdissa huomattavasti yleisemmäksi kuin palamattomissa.
Kasvin tiedetään häiritsevän metsän uusiutumista tulipalon tai hakkuiden jälkeen kilpailemalla uusien havupuiden taimien kanssa. Joillain alueilla kasvin kasvua hillitään rikkakasvimyrkyillä.
Käännös suomeksi
Kempeleen seurakunnan vaiheita

| Kempeleen seurakunnan vaiheita |
| --- | --- |
 Vuonna 1979 julkaistun näköispainoksen kansikuva.
Kirjailija:  K. I. Cajanus (Kaarlo Ilmari Cajanus)
Kieli:  suomi
Genre:  paikallishistoria
Kustantaja:  Kempeleen seurakunta (vuoden 1979 näköispainos)
Julkaistu:  1936 (alkuperäinen painos) 1979 (näköispainos)
Sivumäärä:  125
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kempeleen seurakunnan vaiheita on kempeleläisen kirkkoherra Kaarlo Ilmari Cajanuksen (1899–1972) vuonna 1936 kirjoittama kirja. Kempeleen seurakunta julkaisi kirjasta vuonna 1979 näköispainoksen. Vuonna 2019 teos julkaistiin sähköisenä kirjana.
Vuonna 1979 julkaistun näköispainoksen saatetekstissä kerrotaan, että kirjasta julkaistiin näköispainos, koska sitä oli kyselty ja kaivattu monelta eri taholta. Näköispainos sisältää alkuperäisen sisällön lisäksi kuusisivuisen värikuvaliitteen, joka sisältää kirkkoherra Veikko Kärnän ottamia valokuvia Kempeleen vanhasta kirkosta.
Kirjan sisältö

Kirjassa käsitellään Kempeleen seurakunnan olemassaolon historian eri vaiheista aina ensimmäisistä 1500-luvulla julkaisuista kirjallisista lähteistä aina 1900-luvun alkuun saakka. Kirjassa käsitellään myös muun muassa suppeasti yleisellä tasolla seurakuntien perustamisesta.
Kirjan sisältö > Sisällys

| Luku | Luvun nimi | Sivut | Alaluvut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Seurakuntiemme perustamisesta yleensä | 5–7 | 1. Seurakuntiemme perustamisesta yleensä |
| 2. | Kempeleen seurakunnan perustamisen ja sen myöhäisemmät vaiheet | 8–21 | 1. Seurakunnan nimi 2. Varhaisimpia historiallisia vaiheita 3. Kempele Limingan seurakunnan kyläkuntana. |
| 3. | Seurakunnan perustaminen ja sen myöhäisemmät vaiheet | 22–123 | 1. Seurakunnan perustaminen 2. Kirkon pappilan ja hautausmaan perustaminen sekä niiden myöhäiset vaiheet (Kirkko,  Pappila, Hautausmaa) 3. Kempele pitäjänapulaisen paikkana 4. Suhteet emäseurakuntaan ja Oulunsalon seurakuntaan 5. Jumalanpalvelusolot ja hengellinen elämä 6. Kempeleläiset ja Oulunsalon uhrikirkko 7. Opetusolot (Kotiopetus ja lukkarinkoulu, Lukukinkerit ja rippikoulu, Kiertokoulu, eräitä yksityisiä kouluharrastuksia ja kansakoulujen perustaminen) 8. Siveelliset olot ja kirkkokuri 9. Köyhäinhoito- ja sairashoito-olot 10. Asutus- ja väkilukuolot 11. Seurakunnan papit (Vakinaiset, Ylimääräiset) 12. Lukkarit, kirkonisännät ja suntiot 13. Eräitä myöhäisempiä historiallisia vaiheita |
| Loppusana |  | 124–125 |  |
| Käytettyä kirjallisuutta |  | 127 |  |
| Värikuvaliite |  | 129–134 |  |
Huomiot

↑  Värikuvaliite sisältyy vuonna 1979 julkaistuun näköispainokseen.
Kaupungin uudistuskohteet

Uudistuskohteet tai uudiskohteet ovat vanhoja ja tyhjiä tehdasrakennuksia ja -miljöitä, jotka on hylätty ja muunnettu johonkin muuhun käyttöön kuin se on alun perin suunniteltu. Sen avulla on estetty tuhansien kohteiden ja rakennuksien purkaminen. Kaikkia vanhoja rakennuksia ei pysty käyttämään uudelleen. Ne ovat olleet keskeisiä kaupunkien uudistuskohteita 2000-luvulla. Vanhat purkamattomat tehdasrakennukset on muunnettu esimerkiksi asumis- ja toimistokäyttöön, kulttuuri- ja harrastustiloihin tms. Niiden avulla on saatu kaupunkiin uusia uusia, viihtyisiä ja vetovoimaisia alueita. Vanhojen teollisuusalueiden, ranta- ja satama-alueiden uudistaminen on ollut yleistä varsinkin vanhoissa teollisuusvaltioissa.
Wilma (ohjelmisto)

| Wilma |
| --- | --- |

 Wilma-mobiilisovellus vuonna 2022
Luoja:  Starsoft Oy
Kehittäjä:  Visma Aquila Oy
Julkaisija:  Visma Aquila
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2000
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  viestintä
Käyttökielet:  suomi, ruotsi, englanti
Alusta:  iOS, Android, verkkoselain
Lisenssi:  omisteinen
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Wilma on tietojärjestelmä, jota käytetään kodin ja koulun väliseen viestintään. Wilma-ohjelmistoa voidaan käyttää varhaiskasvatuksesta toisen asteen oppilaitoksiin asti Suomessa. Wilmaa kehittää Visma Aquila Oy.
Historia

Wilman kehittänyt StarSoft Oy perustettiin vuonna 1988 Vaasassa. Wilma pohjautuu Primus-hallinto-ohjelmaan ja Kurre-työjärjestysohjelmaan, jotka integroitiin Wilman avulla.
Vuoteen 2008 asti Wilman toiminnot oli jaettu tasoihin, joista koulut olivat hankkineet yhden tai useampia. Kesällä tasojaoista luovuttiin ja myös suppeamman Wilma-version hankkineet koulut saivat käyttöönsä kaikki ohjelman toiminnot. Wilmaa käytti Suomessa 1500 koulua 161 paikkakunnalla, esimerkiksi Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Oulussa, Turussa ja Kuopiossa. Palvelua käytettiin niin alakouluissa kuin korkeakouluissakin. StarSoftin markkinaosuus oli yläasteella ja lukioissa 90 prosenttia, ammatillisissa oppilaitoksissa noin 70–80 prosenttia ja ala-asteilla 70 prosenttia.
StarSoft ja Microsoft julkaisivat Wilman Windows 8 -sovelluksen joulukuussa 2013. Sovellukseen saattoi lisätä useamman kunnan tai koulun tunnuksia, toisin kuin selainversiossa. Sovellusta saattoi käyttää tietokoneilla ja tableteilla.
Windows Phone -sovellus julkaistiin alkuvuonna 2014. Joulukuussa julkaistiin myös Wilman Android- ja iOS-sovellukset. Niissä saattoi muun muassa vastaanottaa ilmoituksia, kirjoittaa ja lukea pikaviestejä, selvittää poissaoloja ja ilmoittaa niistä etukäteen.
Visma osti 56 henkilöä työllistäneen StarSoftin huhtikuussa 2016. Marraskuussa StarSoftin nimeksi vaihtui Visma InCommunity ja Wilmaan otettiin käyttöön Visman tuotteista ja palveluista tuttu Nordic Cool -käyttöliittymädesign.
Maaliskuussa 2019 Wilmaa kehittänyt Visma ja kouluhyvinvointiin keskittynyt digipalveluita tarjonnut School Day Helsinki aloitti yhteistyön. School Dayn kehittämän Dashboard-kojelaudan avulla Wilman taustalla toimivan InSchool-oppilashallintojärjestelmän tiedoista voitiin tehdä mittareita opetustoimen johtamisen tueksi.
Vuonna 2021 Wilmalla oli 2 miljoonaa suomalaista käyttäjää. Wilma siirrettiin SaaS-tuotteeksi. Aiemmin järjestelmää oli ylläpidetty käyttäjäkuntien omista konesaleista tai heidän kumppaneidensa palvelimilta.
Järjestelmä

Wilma on osa Visman opetusalan järjestelmäperhettä, jonka moottorina toimii Primus. Kurrea käytetään koulun työjärjestyksien tekemiseen eli lukuvuosisuunnitteluun.
Ominaisuudet

Henkilökunnalle Wilmassa on toiminnot muun muassa yhteydenpitoon huoltajien kanssa, arviointiin ja tuntimerkintöjen tekemiseen. He voivat myös lähettää Wilman kautta kiireellisiä tekstiviestejä ja sähköpostiviestejä.
Huoltajat voivat hakea Wilman kautta esimerkiksi varhaiskasvatuspaikkaa, seurata koulunkäyntiä ja pitää yhteyttä henkilökuntaan.
Opiskelijat voivat Wilmassa esimerkiksi viestiä oppilaitoksensa henkilökunnan kanssa, ilmoittautua kursseille, tarkastella työjärjestystä ja arvosanoja.
Wilman kautta on mahdollista kerätä kurssipalautetta, tehdä kyselyjä ja täyttää erilaisia lomakkeita. Muun muassa oppilaan erityisopetukseen liittyvät pedagogiset asiakirjat voi täyttää ja säilyttää Wilmassa.
Tunnustuksia

Lokakuussa 2019 Wilma palkittiin parhaiden suomalaisten mobiilipalveluiden kilpailussa Paras hyötypalvelu -sarjassa.
Huhtikuussa 2023 Pohjanmaan kauppakamari myönsi Wilmalle Vuoden digihanke -palkinnon. Tunnustus kohdistui Vaasan yliopiston Käyttäjäkokemus-opintojakson opiskelijoiden toteuttamalle Wilma-ohjelman tuotekehitystyölle.