stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antifascistisk aktion (Ruotsi)

AFA:n hyökkäys Ruotsidemokraattien tapahtumaan
Antifascistisk aktion eli AFA (myös Antifa) on ruotsalainen äärivasemmistolainen ulkoparlamentaarinen verkosto, joka on osa samannimistä eurooppalaista verkostoa. Verkosto koostuu militanteista antifasisteista, joiden aatteelliset juuret ovat sosialismin eri muodoissa. AFA:n perimmäinen tavoite on kumota nykyinen yhteiskuntajärjestys vallankumouksen avulla ja luoda yhteiskunta ilman valtiota ja yhteiskuntaluokkia. Näennäisestä vallankumouksellisuudesta ja valtion vastaisuudesta huolimatta Ruotsin AFA on todettu tekevän yhteistyötä vallitsevan järjestelmän kanssa muun muassa rasismin ja syrjinnän vastaisessa toiminnassa. Verkosto pyrkii taistelemaan nationalistisen liikkeen jäseniä vastaan, mutta sen toimet kohdistuvat myös sellaisiin viranomaisiin, yrityksiin ja luottamustehtävissä toimiviin poliitikoihin, jotka AFA:n mielestä osallistuvat sortavan yhteiskuntajärjestyksen ylläpitämiseen.
AFA:n toiminta on joissain tapauksissa ollut väkivaltaista, ja järjestö on syyllistynyt muun muassa tuhopolttoihin, pahoinpitelyihin ja uhkauksiin vastustajinaan pitämiänsä tahoja kohtaan. AFA:n mukaan väkivalta on yksi keinoista saavuttaa järjestön tavoite. Ruotsin turvallisuuspoliisin mukaan AFA on yksi autonomisen vasemmiston johtavista järjestöistä. Vaikka järjestöä ei nähdäkään uhkana Ruotsin demokraattiselle järjestelmälle, se nähdään vakavana uhkana yksittäisiä henkilöitä kohtaan.
Ruotsin AFA toimi hyvin läheisessä suhteessa vuonna 2015 lakkautetun äärivasemmistolaisen ja militantin Revolutionära Frontenin kanssa. Niistä on käytetty yhteisnimitystä AFA Revolutionära Fronten (RF). Myös Revolutionära Front on syyllistynyt väkivaltarikoksiin.
Historia

Autonominen vasemmisto alkoi 1990-luvun alussa kiinnittää yhä enemmän huomiota kasvavaan Valkoinen ylivalta -liikkeeseen. Syynä tähän olivat luultavasti raa'at väkivaltarikokset ja toimet, jotka kohdistuivat noin 15 pakolaisten vastaanottokeskukseen. Kyseiset rikokset loivat pohjan autonomiselle antifasismille.[lähde? ]
Nimi Antifascistisk aktion tuli ensimmäisen kerran esille vuonna 1991 kuningas Kaarle XII:n kuoleman vuosipäivänä järjestettyjen vastamielenosoitusten yhteydessä, mutta koko Ruotsin kattava verkosto perustettiin vasta vuonna 1993, jolloin tavoitteena oli anarkismin parempi organisointi.
Ideologia

AFA-verkosto on vallankumouksellinen, sosialistinen liike, jonka tavoitteena on yhteiskunta ilman valtiota ja luokkia. Liike uskoo luokkataisteluun. Tarkoitus on korvata parlamentarismi anarkososialistisen mallin mukaisella suoralla kansanvallalla.
AFA-ryhmien yhteinen nimittäjä on tahto taistella seksismiä, kapitalismia, rasismia ja homofobiaa vastaan. AFA kuvaa itseään militantiksi, mikä määritellään valmiutena puolustaa itseään ja ihanteitaan tekemättä kompromisseja ja päättämällä itse, mikä on oikein ja mikä väärin.
AFA:n omien verkkosivujen mukaan siitä huolimatta, että heitä toisinaan syytetään siitä, että he uskovat väkivallan välttämättömyyteen kamppailussa fasismia vastaan, heillä ei ole tarvetta keräillä poliittisia pisteitä, kalastella ääniä tai saada myönteisiä arvioita porvarilliselta medialta.
Organisaatio ja toiminta

AFA:lla ei ole keskushallintoa tai -johtoa, vaan järjestön toiminta perustuu puhtaasti verkostoihin. AFA-verkoston pääasiallinen tehtävä on vaihtaa tietoja, jakaa kokemuksia ja koordinoida toimintaa paikallisryhmien välillä. Järjestöllä kuitenkin on tietynlainen rakenne, ja joka vuosi järjestetään maanlaajuisia kokoontumisia, joissa määritellään toiminnan suuntalinjoja ja päätetään tärkeysjärjestyksistä, mikä joskus johtaa kansallisten kampanjoiden järjestämiseen. Kaikki AFA-ryhmät eivät kuitenkaan ole osa maanlaajuista verkostoa.
Maanlaajuiseen verkostoon kuuluvat AFA:n omien verkkosivujen mukaan:
AFA Gävle
AFA Göteborg
AFA Helsingborg
AFA Jönköping
AFA Malmö
AFA Skaraborg
AFA Stockholm (eräissä yhteyksissä myös afasthlm)
AFA Uppsala
AFA Data (vastaa verkoston tietoteknisistä asioista)
Sellaisia AFA-ryhmiä, joita ei pidetä Antifascistisk Aktion Sverigen paikallisryhminä, ovat muun muassa:
AFA-kilo (Tukholma)
AFA-Julia (Malmö)
AFA-Vellinge
AFA on osallistunut Ruotsissa monenlaiseen yhteistyötoimintaan rasismia vastustavan Nätverket mot rasism -verkoston ja erilaisten paikallisryhmien kanssa. AFA tekee myös yhteistyötä muiden eurooppalaisten rasisminvastaisten verkostojen kanssa.
AFA:n toimintaan kuuluu niin mielipiteenmuodostusta mainoksien ja mielenosoitusten avulla kuin suoraa toimintaa, joka voi käsittää myös vahingonteon ja pahoinpitelyt ("fyysiset kohtaamiset"). AFA itse on sitä mieltä, että väkivaltaiset toimet ovat vain pieni osa järjestön toimintaa. Mielipiteenmuodostukseen kuuluu esimerkiksi yleisön tiedottaminen henkilöistä, jotka ovat kansallissosialisteja ja protestien järjestäminen kansallissosialistisia kokoontumisia vastaan. Toimintaan kuuluu joskus myös keskustelua sellaisten vanhempien kanssa, joiden lapset ovat liittyneet kansallissosialistisiin liikkeisiin.
AFA:lla on myös tiedusteluyksikkö, AFA dokumentation, joka ylläpitää tietoja äärioikeistosta. Yksikön materiaaleja käyttävät joskus myös toimittajat ja lehdet. AFA dokumentation on myös kirjoittanut ruotsalaisten kansallissosialistien uusista organisaatiomalleista antologiaan Brunt!, joka kertoo äärioikeistolaisista liikkeistä. Vuonna 2004 AFA dokumentation tunkeutui äärioikeistolaisia teoksia kustantavan Nordiska förlaget -kustantamon tietokoneille ja sai haltuunsa heidän asiakaslistansa.
AFA:n toiminta > Työskentelytapa

AFA on tunnettu siitä, että se on ottanut vastuulleen laittomia hyökkäyksiä, jotka ovat kohdistuneet nationalistiseen liikkeeseen kuuluvien poliittisten puolueiden ja järjestöjen edustajiin. Hyökkäykset ovat kohdistuneet muun muassa Kansallisdemokraatteihin (Nationaldemokraterna), Ruotsidemokraatteihin (Sverigedemokraterna) ja Ruotsalaiseen vastarintaliikkeeseen (Svenska motståndsrörelsen). Järjestö on myös hyökännyt eduskunnassa istuvia Kristillisdemokraatteja (Kristdemokraterna) ja Keskustapuoluetta (Centerpartiet) vastaan.
AFA toimii suoran toiminnan periaatteen mukaisesti ja soveltaa eri toimintatapoja tilanteen mukaan, vaikka toiminta sisältäisikin lain ja järjestyksen rikkomista. AFA:n mukaan väkivalta on väistämätöntä taistelussa kansallissosialismia ja kapitalismia vastaan. Nämä toimintatavat ovat joissakin tapauksissa johtaneet selkkauksiin poliisin kanssa. Järjestön laatimassa oppaassa todetaan, että väkivalta on eräs keino saavuttaa järjestön tavoite.
AFA ylläpitää rekisteriä yksityishenkilöistä, jotka ovat järjestön vastustamien puolueiden ja järjestöjen jäseniä tai toimivat niissä aktiivisesti. AFA tiedottaa yhdistyksiä ja työpaikkoja kyseisten henkilöiden mielipiteistä, mikä saattaa johtaa siihen, että henkilöt suljetaan ulkopuolelle tai syrjäytetään työstään ja yhdistystoiminnasta. Rekisteri sisältää muun muassa henkilöiden nimiä, osoitteita, henkilötietoja ja tietoa heidän suhteistaan muihin. Ihmisten rekisteröinnin tavoitteena on tietojen avulla pakottaa äärioikeistolaisia jättämään järjestönsä.
Useimmat AFA-aktivistit ovat halunneet pysyä nimettöminä. Syyksi siihen on ilmoitettu jäsenien henkilökohtaisen turvallisuuden suojaaminen. Poikkeuksena tästä on Salka Sandén, joka kertoo kirjassaan Deltagänget ajastaan järjestön jäsenenä.
Kirjan Extremister kirjoittanut Magnus Sandelin on analysoinut poliittisia ääriryhmiä ja kirjoittaa, että AFA-verkoston sisällä vallitsee ajatus siitä, että järjestön harjoittama väkivalta on oikeutettua. Sandelin sanoo, että AFA hyödyntää itse luomaansa "väkivaltapääomaa" uhkaillakseen ja harjoittaakseen väkivaltaa toisin ajattelevia kohtaan.
Ulkopuolisten näkemys AFA:sta > Muut järjestöt

AFA:a ovat kritisoineet sellaiset järjestöt, joiden ajatellaan kuuluvan vallankumouksellisiin ja reformistisiin liikkeisiin. AFA:n liikkumatila ja tuki Ruotsin vasemmiston keskuudessa väheni voimakkaasti Göteborgin vuoden 2001 mielenosoitusten jälkeen.
Ulkopuolisten näkemys AFA:sta > Ruotsin turvallisuuspoliisi

Ruotsin turvallisuuspoliisi pitää AFA:a yhtenä tärkeimmistä järjestöistä autonomisen vasemmiston keskuudessa. Järjestön ei katsota uhkaavan Ruotsin demokraattista järjestelmää, mutta sitä pidetään vakavana uhkana tiettyjä henkilöitä kohtaan. Turvallisuuspoliisi sanoo AFA:n kannattajien kartoittavan laajamittaisesti Valkoinen ylivalta -liikkeen jäseniä, tekevän uhkauksia ja hyökkäyksiä yksittäisiä henkilöitä vastaan sekä puolustavan militantteja ja symbolisia toimia.
Maaliskuun 7. päivä vuonna 2008 turvallisuuspoliisi julkaisi kuntien ja valtion luottamushenkilöihin kohdistuvia uhkia käsittelevän raportin. Raportissa todetaan, että Ruotsidemokraatteihin "kohdistuu jatkuvasti uhkauksia ja tekoja, joiden takana on joko AFA tai henkilöt, jotka käyttävät AFA:n symboleita". Turvallisuuspoliisi kirjoittaa myös, että mainitun toiminnan "pääasiallinen tarkoitus vaikuttaa olevan se, että poliitikot saataisiin jättämään virkansa".
Ei-väkivaltaisia iskuja

Joulukuussa 2019 humalainen 30-vuotias mies liimasi Ruotsin kansallismuseossa Tukholmassa Antifan tarran Gustaf Cederströmin maalaamaan yli 130 vuotta vanhaan Kaarle XII:n ruumissaatto -tauluun. Mies liimasi tauluun mustavalkoisen tarran, jossa on pääkallon kuva ja tekstit ”ANTIFA” ja englanninkielinen teksti, jonka merkitys on suomeksi 'On ok tappaa natseja'. Mies pyrki teollaan ärsyttämään uusnatseja ja yritti paeta paikalta. Teosta ei pystytty entisöimään täysin. Teos on yksi Ruotsin arvokkaimmista, ja miestä syytettiin vuotta myöhemmin törkeästä vahingonteosta.
Aiheesta muualla

Antifascistick Aktionin kotisivut
AFA Stockholm Twitterissä
AFA Uppsala Twitterissä
Markus Palttala

| Markus Palttala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. elokuuta 1977 (ikä 47) Nakkila
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
WeatherTech SportsCar Championship
Esikoiskausi:  2016
Nykyinen talli:  Turner Motorsport
Blancpain Endurance Series
Vuodet:  2013
Tallit:  Marc VDS
Mestaruudet
2016:  Renault Sport Trophy
Aiheesta muualla
www.markuspalttala.com
Markus Palttala (s. 16. elokuuta 1977 Nakkila) on suomalainen moottoriurheilija. Palttala on osallistunut kolmesti Le Mansin 24 tunnin ajoon.
Ura

Palttala aloitti uransa karting-sarjoissa, kunnes hän siirtyi vakioautojen Sport 2000 -luokan SM-sarjaan vuonna 1998. Seuraavana vuonna hän kilpaili myös Saksan vastaavassa DTC-sarjassa. Vuonna 2000 Palttala kilpaili Saksan Porsche Carrera Cup -sarjassa. Vuonna 2001 Palttala ajoi muutamia kilpailuja European Touring Car Championship -sarjassa. Vuonna 2002 Palttala siirtyi FIA GT Championship -sarjaan. Vuosina 2003 ja 2006 hän ajoi myös Ranskan FFSA GT Championship -sarjassa.
Vuosiksi 2005–2010 Palttala siirtyi Le Mans Endurance Series -sarjaan. Vuosina 2010–2011 Palttala kilpaili FIA GT1 World Championship -sarjassa, vuosina 2011–2013 Blancpain Endurance Series -sarjassa ja sekä myös vuosina 2012–2013 FIA World Endurance Championship -sarjassa. Tämän lisäksi Palttala on ajanut yksittäisiä kilpailuja FIA GT3 European Championship, Porsche Supercup, United SportsCar Championship ja Belcar -sarjoissa.
Palttala on osallistunut kolmesti Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui vuonna 2012 GTE Am-luokassa kahdeksanneksi ja kokonaiskilpailun sijalle 33. Vuosien 2010 ja 2014 kilpailut päättyivät keskeytyksiin.
Palttala on osallistinut Nürburgringin 24 tunnin ajoon vuonna 2015, jolloin Palttala tiimeineen sijoittui toiseksi BMW Z4 GT3 -autolla. Markus Palttalan autokunta voitti Span 24 tunnin ajon vuonna 2015 Belgiassa 26. heinäkuuta 2015. Hänestä tuli ensimmäinen suomalainen kuljettaja joka on voittanut kyseisen kilpailun.
Vuonna 2014 Palttala ja Dane Cameron voittivat Watkins Glenin 6 tunnin ajossa GTD-luokassa.
Vuonna 2017 Palttalan autokunta sijoittui toiseksi Nürburgringin 24 tunnin ajossa. Hän ajoi Asian Le Mans Series -sarjassa GT-luokassa kaudella 2017-2018 ja IMSA SportsCar Championship -sarjassa kausilla 2018, 2021 ja 2022. Kaudella 2022 Palttalan autokunta sijoittui toiseksi Nürburgringin 24 tunnin ajossa.
Palttala, Mattias Wrede ja Jorma Vanhanen ajoivat Westend Racingin autolla Span 12 tunnin ajoissa vuonna 2022.
Tulokset

| Väri | Tulos |
| --- | --- |
Kulta: Voittaja
Hopea: Toinen sija
Pronssi: Kolmas sija
Vihreä: Pistesijoitus
Sininen: Maaliin pistesijojen ulkopuolella
Sininen: Ei sijoittunut (NC)
Violetti: Keskeytti (Kesk.)
Punainen: Karsiutui (DNQ)
Punainen: Esikarsiutui (DNPQ)
Musta: Hylättiin (DSQ)
Valkoinen: Ei startannut (DNS)
Vaaleansininen: Vain harjoituksissa (PO)
Vaaleansininen: Perjantain testikuljettaja (TD)
Tyhjä: Kilpailu peruttiin (C)
Tyhjä: Ei harjoituksissa (DNP)
Tyhjä: Loukkaantunut tai sairas (Louk.)
Tyhjä: Kilpailukiellossa (EX)
Tyhjä: Ei saapunut (DNA)
Tyhjä: Vetäytyi (WD)
Lihavoitu: Paalupaikka
Kursivoitu: Nopein kierros
† – keskeytys ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
Yläindeksi numero – Pistesijoitus sprinttikilpailussa Power Stage -erikoiskokeella.
* – Fanboost
G – Nopein aika-ajon lohkovaiheessa
Tulokset > Porsche Supercup -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | PSI Experience | SMR   | ESP   | AUT   | MON   | EUR   | GBR   | GER   | HUN   | BEL Kesk. | ITA   | USA   | USA   | 0 | NC |
| 2007 | Konrad Motorsport | BHR   | BHR   | ESP   | MON   | FRA   | GBR   | EUR   | HUN   | TUR   | ITA   | BEL 19 |  | 0 | NC |
Tulokset > FIA WEC -tulokset

| Kausi | Talli | Luokka | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | JWA-Avila | LMGTE Am | SEB 6 | SPA 6 | LMS 8 | SIL 6 | SÃO 5 | BHR   | FUJ   | SHA   | 56 | 17. |
| 2013 | IMSA Performance Matmut | LMGTE Am | SIL   | SPA   | LMS   | SÃO   | COA   | FUJ 5 | SHA 2 | BHR 6 | 31 | 29. |
Tulokset > Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

| Vuosi | Talli | Kanssa- kuljettajat | Auto | Luokka | Kierroksia | Sija | Luokan sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  Marc VDS Racing Team |  Eric De Doncker  Bas Leinders | Ford GT1 | LMGT1 | 26 | Kesk. | Kesk. |
| 2012 |  JWA-Avila |  Paul Daniels  Joël Camathias | Porsche 911 GT3 RSR | LMGTE-AM | 290 | 33. | 8. |
| 2014 |  Prospeed Competition |  François Perrodo  Emmanuel Collard | Porsche 911 GT3 RSR | LMGTE-AM | 194 | Kesk. | Kesk. |
Aiheesta muualla

Kotisivut
Driverdb.com
Haya Harareet

| Haya Harareet> חיה הררית |
| --- | --- |
 Haya Harareet Schipholin lento­asemalla 1960.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1931 Haifa, Palestiinan brittiläinen mandaatti
Kuollut: 3. helmikuuta 2021 (89 vuotta) Marlow, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Jack Clayton (vih. ; k. 1995)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1955–1964
Merkittävät roolit:  Ben-Hur
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Haya Harareet (hepr. ‏חיה הררית‎, Ḥaya Haratit; 20. syyskuuta 1931 Haifa, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 3. helmikuuta 2021 Marlow, Englanti) oli israelilainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli on elo­kuvassa Ben-Hur.
Elämäkerta

Haya Harareet aloitti teatteri­uransa 18-vuotiaana ohjaajan apulaisena, mutta siirtyi pian tämän jälkeen näyttelijäksi. Hänet valittiin vuonna 1955 brittiläis-israelilaiseen elo­kuvaan Kukkula 24 ei vastaa, joka kilpaili myös Cannesin elo­kuva­juhlilla.
Harareet muutti vuonna 1956 Roomaan, missä hän muun muassa näytteli Francesco Masellin elo­kuvassa Häväisty nainen. Roomasta Harareetin ura jatkui Holly­woodiin, kun hänet valittiin näyttelemään Ben-Huriin. Harareet oli Cannesissa tavannut Ben-Hurin ohjaajan William Wylerin, joka halusi tämän elo­kuvaansa. MGM etsi Harareetin ja kutsui tämän koe-esiintymiseen Rooman Cinecittàlle. Koe-esiintyminen johti neljä­vuotiseen sopimukseen.
Harareet näytteli Ben-Hurissa Charlton Hestonin näyttelemän pää­henkilön Judah Ben-Hurin rakkauden kohdetta Estheriä. Ben-Hur oli valtaisia menestys: historian toiseksi tuottoisin elo­kuva, joka myös voitti 11 Oscar-palkintoa. Harareetin kansain­välinen ura sai suotuisan lähdön, mutta hänen seuraavat elo­kuvat eivät päässeet lähellekään samaa menestystä. Harareet näytteli muun muassa elo­kuvissa Salainen kumppani (1961), Antinea, l’amante della città sepolta (1961), Hurja yö (1962) ja La leggenda di Fra Diavolo (1962).
Harareet lopetti uransa jo 1960-luvulla ja muutti Englantiin toisen miehensä ohjaaja Jack Claytonin kanssa. He asuivat yhdessä Claytonin kuolemaan, vuoteen 1995 saakka. Englannissa Harareet kirjoitti yhdessä miehensä kanssa tämän ohjaaman elo­kuvan Salaisuus (1967) ja opiskeli politiikan tutkimusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haya Harareet Wikimedia Commonsissa
Merja Winqvist

Merja Winqvist (s. 11. joulukuuta 1949 Pyhäjärvi Ul) on suomalainen kuvanveistäjä ja paperitaiteilija.
Winqvist valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1982. Tekstiilitaiteilijaksi kouluttautunut Winqvist kiinnostui kolmiulotteisista rakenteista ja alkoi käyttää materiaaleinaan erityisesti alumiinia ja paperia, usein kierrätysmateriaalina. Hänet valittiin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi 2003.
Merja Winqvistin teoksia on muun muassa Suomen valtion, eduskunnan ja ulkoministeriön sekä Jenny ja Antti Wihurin säätiön ja Eila Kivekkään kokoelmissa. Vuodesta 1986 hän on järjestänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa, Italiassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa ja osallistunut moniin ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin vuodesta 1981.
Merja Varvikko

Merja Varvikko (s. 28. toukokuuta 1961) on vuoden 1981 Miss Suomi. Miss Skandinavia -kilpailussa hän oli 2. perintöprinsessa. Missivelvollisuuksiensa jälkeen hän toimi toistakymmentä vuotta mallina ja juontajana sekä veti televisiossa omaa talk-showtakin. Nykyiseltä ammatiltaan hän on sisustussuunnittelija. Hänen puolisonsa vuosina 1986–2005 oli Pasi Hailio (laulaja Tony Montana) ja heillä on neljä lasta.
Meri Roini

| Meri Roini |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1872 Helsinki
Kuollut: 8. elokuuta 1951 (78 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Meri Roini (o.s. Salin, 25. elokuuta 1872 Helsinki – 8. elokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Ura

Meri Roini syntyi työnjohtaja Otto Vilhelm Salinin ja Maria Kristina Strömbergin perheeseen. Kansakoulun jälkeen hän sai lausuntaopetusta Kaarola Avellanilta. Roini näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1889–1893, Turun ruotsalaisessa teatterissa 1894–1899 ja Helsingin ruotsalaisessa kansanteatterissa 1900–1904. Hän toimi suomalaisen kiertueen johtajana 1905–1909 ja vieraili Suomalaisessa Maaseututeatterissa syksyllä 1910. Tuonnempana Roini oli mukana Elli Tompurin, Hemmo Kallion ja Oskar Krabben kiertueilla.
Roinin vierailu Maaseututeatterissa johtui Mia Backmanin terveydellisistä ongelmista. Tämä kärsi "äänensorroksesta" ja unohteli vuorosanojaan, jolloin johtokunta päätyi kiinnittämään Roinin kuukaudeksi.
Roinin roolitehtäviä vuosikymmenten varrella olivat muun muassa Helena (Murtovarkaus), Anna (Roinilan talossa), Hompsantuu (Työmiehen vaimo), Hermia (Venetsian kauppias) ja Cyprienne (Erotaan pois). Mittavaan rooliluetteloon kuuluu myös Anna Liisan ja Lean nimiosat sekä Romeon ja Julian naispääosa.
Roinilla oli sivurooli Teuvo Puron mykkäelokuvassa Anna-Liisa (1922).
Meri Roinin puoliso oli näyttelijä Alfred Roini.
Hanna Bezsonova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bezsonova vuonna 2011. |  Bezsonova vuonna 2011. |  Bezsonova vuonna 2011. |  |
Maa:   Ukraina
Rytminen voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | yksilökilpailu |  |
Hanna Volodymyrivna Bezsonova (ukr. Ганна Володимирівна Безсонова, s. 29. heinäkuuta 1984 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt rytminen voimistelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Elämä ja urheilu-ura

Bezsonova voitti yksilökilpailun olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Hän voitti myös useita mestaruuksia ja himmeämpiä mitaleja maailman- ja euroopanmestaruuskilpailuista. Yksilökilpailun kokonaiskilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2007. EM-kilpailuissa Bezsonova ei saavuttanut kokonaiskilpailun kultamitalia oltuaan parhaimmillaan hopealla vuosina 2004 ja 2008. Vuoden 2003 EM-kilpailuista hän voitti kolme välinemestaruutta. Bezsonovan isä Volodymyr Bezsonov voitti jalkapallossa olympiapronssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanna Bezsonova Wikimedia Commonsissa
Hanna Bezsonova Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Meri Stén

Meri Ellen Stén (16. elokuuta 1901 Mikkeli – 15. tammikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Näytelmiä

Ilokaasua : 2-näytöksinen (3 kuvaelmaa) näytelmä. Näytelmäkirjasto 47. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1940
Lomaparatiisi : komedia. 1972
Jarru : komedia. 1975
Auringonsäde ja kevättuuli : lastennäytelmä. 1977
Särkynyt lelulaatikko : lastennäytelmä. 1977
Matthew Upson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Hartismere, Englanti
Pelipaikka: puolustus
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Milton Keynes Dons
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1997 1997–2003 2000 2001 2002 2003–2007 2007–2011 2011–2013 2013 2013–2014 2014–2015 2015– | Luton Arsenal → Nottingham (laina) → Crystal Palace (laina) → Reading (laina) Birmingham West Ham Stoke → Brighton (laina) Brighton Leicester Milton Keynes Dons | 1 (0) 35 (0) 1 (0) 7 (0) 14 (0) 113 (5) 131 (4) 15 (2) 18 (1) 43 (2) 5 (0) 1 (0) |
Maajoukkue
| 2003–2010 | Englanti | 21 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. lokakuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. toukokuuta 2014.
Matthew James Upson (s. 18. huhtikuuta 1979 Hartismere, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Mestaruussarjan Milton Keynes Donsia. 185-senttinen Upson on pelipaikaltaan puolustaja.
Vuodesta 2015 nykyistä seuraansa edustanut Upson on aikaisemmin pelannut Lutonissa, Arsenalissa, Nottinghamissa, Crystal Palacessa, Readingissa, Birminghamissa, West Hamissa, Stokessa, Brightonissa ja Leicesterissä. Pelatessaan West Hamissa hän toimi joukkueen kapteenina vuosina 2009–2011.
Englannin maajoukkuetta Upson on edustanut 21 kertaa.
Martti Kivilinna

Martti Johannes Kivilinna, sukunimi vuoteen 1906 Borg (25. elokuuta 1885 Turku – 6. syyskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen opettaja, Suomen metsästäjäliiton sihteeri ja metsästysaiheista kirjoittanut tietokirjailija.
Borgien virkamies- ja pappissukuun kuuluneen Martti Kivilinnan vanhemmat olivat Sortavalan seminaarin johtaja Oskar Fredrik Borg ja Ida Agatha Savonius. Hän pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908.
Kivilinna oli Joensuun yhteiskoulun suomenkielen ja historian opettajana 1909–1918 sekä yhteiskoulun johtajana 1912–1918. Hän oli sitten työssä pankkialalla 1918–1921 ja oli suojeluskuntien yliesikunnan palveluksessa vuodesta 1921 alkaen toimien sanomalehti- ja valistustoimiston päällikkönä vuoteen 1925 ja valistusosaston osastopäällikkönä vuoteen 1944 saakka. Kivilinna toimi Suomen yleisen metsästäjäliiton sihteerinä 1927–1949. Kivilinna oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1916–1918, suojeluskuntien lehden Hakkapeliitan johtokunnan puheenjohtajana 1927–1944 sekä Suomen Kennelklubin hallituksen jäsenenä.
Martti Kivilinna oli naimisissa vuodesta 1915 Anna Wecksellin kanssa. Martti Kivilinnan veli oli lehtori, toimittaja ja kansanedustaja Väinö Kivilinna.