stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anatol Ugorski
Levytykset

Ugorskin merkittäviin levytyksiin kuuluvat Messiaenin Catalogue d'oiseaux, jonka äänite palkittiin Echo Klassik -palkinnolla vuonna 1995, sekä Skrjabinin pianokonsertto fis-molli op. 20, jota hän esitti Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa Boulezin johdolla. Tämä levytys toi hänelle Grammy-ehdokkuuden helmikuussa 2000.
Vuonna 2005 hän teki yhteistyötä tyttärensä Dinan kanssa ja äänitti konserttoja kahdelle pianolle, mukaan lukien Bachin konsertto kahdelle cembalolle c-molli BWV 1060, Mozartin pianokonsertto nro 10 ja Šostakovitšin konsertto a-molli op. 94. Vuonna 2010 hän levytti kaikki Skrjabinin sonaatit Cavi-musicille. Arvostelija kiitteli hänen soittonsa nuorekkuutta ja huomautti, että hänen tulkintansa heijastivat vuosikymmenten tiivistä opiskelua ja syvää ymmärrystä musiikista.
Lisäksi Ugorski levytti Shostakovitšin pianokvinteton Delial-kvartetin kanssa vuonna 2014 Oehms Classics -levy-yhtiölle. Hänen kokoelma DG-levytyksiä julkaistiin sarjana vuonna 2018.
Uuden-Seelannin naisten maahockeymaajoukkue

Uuden-Seelannin naisten maahockeymaajoukkue (lempinimeltään Black Sticks Women) edustaa Uutta-Seelantia naisten maahockeyn maaotteluissa. Joukkueen parhaimpia saavutuksia ovat kaksi neljättä sijaa olympialaisissa, MM-kisojen nelossija, kultamitali Kansainyhteisön kisoissa sekä neljä mestaruutta Oseanian Hockey Cupissa. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Uusi-Seelanti on sijalla kuusi (kesäkuu 2020).
Ali Boumnijel

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. huhtikuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Menzel Jemil, Tunisia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 188 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988–1991 1991–1992 1992–1997 1998–2003 2003–2004 2004–2007 |  FC Gueugnon  AS Nancy  FC Gueugnon  SC Bastia  FC Rouen  Club Africain | 0 (0) 7 (0) 166 (0)  16 (0) 23 (0) 61 (0) |
Maajoukkue
| 1991–2007 |  Tunisia | 51 (0) |
Valmennusura
 2010 2010 2011–:  Tunisia U-19  Tunisia U-20  Tunisia (apuv.)  Tunisia (maalivahtiv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
Ali Boumnijel (arab. علي بومنيجل‎, s. 13. huhtikuuta 1966 Menzel Jemil, Tunisia) on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapallomaalivahti. Hänellä on Ranskan kansalaisuus.
Ura

Boumnijel muutti nuorena Ranskaan, jossa hän aloitti ammattilaisuransa jalkapallon parissa. Boumnijel allekirjoitti silloisen Ligue 2 sarjassa pelanneen FC Gueugnonin kanssa sopimuksen, jonka riveissä hän toimi lähinnä varamaalivahdin roolissa. Vuonna 1991 Boumnijel siirtyi Ranskan pääsarjassa pelanneeseen AS Nancyyn, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen ottelunsa AJ Auxerrea vastaan 20. lokakuuta 1991. Loppujen lopuksi Boumnijel pelasi yhteensä seitsemän ottelua kauden aikana ja palasi takaisin vanhaan seuraansa Gueugnoniin vuonna 1992. Joukkue pelasi edelleen Ligue 2:ssa, jossa Boumnijel nousi ykkösmaalivahdiksi pelattuaan avauskaudellaan 30 ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän sai yhä enemmän vastuuta ja pelasi yhteensä 81 ottelua. Gueugnon nousi kaudeksi 1995-1996 Ranskan pääsarjaan, mutta kausi jäi vuoden mittaiseksi, joukkueen sijoituttua kolmanneksi viimeiseksi. Seuraavalla kaudella Boumnijelin peliaika väheni huomattavasti edellisiin kausiin verratuna, pelattuaan 18 ottelua. Boumnijel päätti siirtyä SC Bastiaan 7. marraskuuta 1997, jäätyään ilman peliaikaa Gueugnonissa kaudella 1997-1998.
Ura uudessa seurassa alkoi kuitenkin varamaalivahdin roolissa ja peliaikaa tuli niukasti vuosien ajan. Parhaimmillaan Boumnijel pelasi viisi ottelua kausina 1998-1999 ja 2002-2003. Hän siirtyi viiden vuoden päätteeksi Ligue 2:ssa pelanneeseen FC Roueniin, jossa Boumnijel sai kohtuudella peliaikaa pelatessaan 23 liigaottelua. Yhden kauden päätteeksi hän päätti siirtyä kotimaahansa Tunisiaan ja allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen Club Africainin kanssa. Hän nousi samalla joukkueensa ykkösmaalivahdiksi ja auttoi joukkuettaan sijoittumaan sarjassa kolmanneksi. Kauden päätteeksi Boumnijel allekirjoitti heinäkuussa vuoden mittaisen jatkosopimuksen Club Africainin kanssa. Toisella kaudella joukkue sijoittui toiseksi Tunisian pääsarjassa ja pääsi näin mukaan kaudeksi 2007-2008 Afrikan Mestarien liigan. Boumnijel kuitenkin lopetti uransa kauteen 2006-2007.
Ura > Maajoukkueura

Boumnijel pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo 27. marraskuuta 1991 Norsunluurannikkoa vastaan, mutta sai odottaa seuraavaa maaottelua viisi vuotta. Hän oli maajoukkueessa pitkään Chokri El Ouaerin varjossa, mutta oli 40-vuotiaana maansa ykkösmaalivahti vuoden 2006 MM-kisoissa. Boumnijel pelasi urallaan 51 maaottelua.
Valmennusura

Pelaajauransa päätyttyä Boumnijel on valmentanut Tunisian alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuonna 2010 hän valmensi Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2011 Afrikan kisojen karsinnoissa. Joukkueen matka kuitenkin katkesi jo ensimmäiseen karsintakierrokseen. Sittemmin Boumnijel nimitettiin Tunisian maajoukkueen väliaikaiseksi apuvalmentajaksi.
10. tammikuuta 2011 Boumnijel nimitettiin jälleen Tunisian maajoukkueen valmennukseen, mutta tällä kertaa maalivahtivalmentajaksi.
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Tunisian cup
Hopeaa: 2006
Tunisian pääsarja
Hopeaa: 2007
Saavutukset > Maajoukkueessa

Afrikan–mestaruus: 2004
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Afrikan vuoden jalkapallomaalivahti: 2004
Argai

Argai (ransk. Argaï, la prophétie) on ranskalainen 26-osainen animaatiosarja. Sarjan on käsikirjoittanut Sebastian Dorsey ja ohjannut Jean-César Suchorski. Argain ensimmäinen jakso esitettiin Ranskassa TF1-kanavalla 2. syyskuuta 2000.
Aiheesta muualla

Argai Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Amy Brenneman

| Amy Brenneman |
| --- | --- |
 Amy Brenneman vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Amy Frederica Brenneman
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1964 (ikä 60)  New London, Connecticut, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Brad Silberling (1985–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1992–
Merkittävät roolit:  Amy Gray (Amyn lailla) Tri. Violet Turner (Rakkauden anatomia) Janice Licalsi (NYPD Blue)
Aiheesta muualla
theamybrenneman.com/intro.html
IMDb 
Elonet
Amy Frederica Brenneman (s. 22. kesäkuuta 1964 New London, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa Amyn lailla, NYPD Blue ja Rakkauden anatomia.
Ura

Vuonna 1999 Brenneman loi sarjan Amyn lailla, jossa hän myös näytteli pääroolissa. Sarja perustui hänen äitinsä elämään. Amyn lailla -sarjaa tehtiin 138 jaksoa ja kuusi tuotantokautta. Yhdysvalloissa sitä näytettiin CBS:llä vuodesta 1999 vuoteen 2005. Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella.
Brenneman oli mukana Greyn anatomia -lääkärisarjan spinoff-sarjassa Rakkauden anatomiassa vuosina 2007-2013 eli sarjan kaikilla kuudella kaudella. Hän esitti sarjassa psykiatri Violet Turneria. Brenneman on näytellyt myös rikossarjassa NYPD Blue ja vieraillut muun muassa Frasier-sarjassa, jossa hänen roolihahmonsa oli Faye Moskowitz.
Brenneman on ollut kolmesti Golden Globe -ehdokkaana.
Yksityiselämä

Vuonna 1995 Brenneman meni naimisiin ohjaaja Brad Silberlingin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2001 ja 2005).
Uuden-Seelannin parlamenttivaalit 2017

Uuden-Seelannin parlamenttivaalit 2017 toimitettiin 23. syyskuuta 2017 120 edustajan valitsemiseksi Uuden-Seelannin parlamenttiin. Vaalit voitti Uuden-Seelannin kansallispuolue, joka sai 56 paikkaa. Uuden-Seelannin työväenpuolue sai 46 paikkaa, Uusi-Seelanti ensin sai yhdeksän paikkaa, Uuden-Seelannin vihreä puolue sai kahdeksan paikkaa ja ACT sai yhden paikan parlamenttiin. Vaikka Kansallispuolue sai eniten paikkoja, eniten lisäpaikkoja sai Työväenpuolue: Kansallispuolue menetti neljä paikkaa, mutta Työväenpuolue sai 14 lisäpaikkaa. Uusi-Seelanti ensin -puolue menetti kaksi paikkaa, vihreät menetti kuusi paikkaa ja ACT:n paikkamäärä säilyi ennallaan. Maoripuolue putosi parlamentista kokonaan pois menettämällä kaksi paikkaa.
Vaaleissa annettiin 2,6 miljoonaa ääntä ja äänestysprosentti oli 79,75 prosenttia.
Angel Eyes (elokuva)

| Angel Eyes |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Luis Mandoki
Käsikirjoittaja:  Gerald Di Pego
Tuottaja:  Mark Canton Elie Samaha
Säveltäjä:  Marco Beltrami Julius Robinson Michael Sherwood
Kuvaaja:  Piotr Sobocinski
Leikkaaja:  Gerald B. Greenberg
Pääosat:  Jennifer Lopez James Caviezel Jeremy Sisto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  18. toukokuuta 2001
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Angel Eyes on yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2001. Sen on ohjannut Luis Mandoki ja päärooleja näyttelevät Jennifer Lopez, Jim Caviezel ja Jeremy Sisto.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Lopez  | … |  Sharon Pogue   |
|  James Caviezel  | … |  Steven Lambert (”Catch”)   |
|  Jeremy Sisto  | … |  Larry Pogue   |
|  Terrence Howard  | … |  Robby   |
|  Sônia Braga  | … |  Josephine Pogue   |
|  Victor Argo  | … |  Carl Pogue   |
|  Monet Mazur  | … |  Kathy Pogue   |
|  Shirley Knight  | … |  Elanora   |
|  Daniel Magder  | … |  Larry Jr.   |
|  Guylaine St-Onge  | … |  Annie Lambert   |
|  Connor McAuley  | … |  Max Lambert   |
|  Jeremy Ratchford  | … |  Ray Micigliano   |
|  Peter MacNeill  | … |  Dennis Sanderman   |
|  Eldridge Hyndman  | … |  Jamal   |
|  Kari Matchett  | … |  Candace   |
|  Michael Cameron  | … |  Charlie   |
|  Marcello Thedford  | … |  Peebo    |
|  Dave Cox  | … |  K-Dog   |
|  Ron Payne  | … |  Pappi   |
|  Paul A. MacFarlane  | … |  Valokuvaaja   |
|  Dan Petronijevic  | … |  Tappeleva poika   |
|  Stephen Kay  | … |  Tony Pindella   |
|  Grant Nickalls  | … |  Joe   |
|  Jim Feather  | … |  Vanha mies   |
|  Matt Birman  | … |  Kuski   |
|  Eric Coates  | … |  Automies   |
|  Chuck Campbell  | … |  Nuori mies   |
|  Jeff J.J. Authors  | … |  Toinen nuori mies   |
|  John Shepard  | … |  Toinen vanha mies   |
|  Stephanie Moore  | … |  Vanessa   |
|  Ron Johnston  | … |  Basson soittaja   |
|  Nick Ali  | … |  Trumpetin soittaja   |
Aiheesta muualla

Angel Eyes Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Angel Eyes Elonet.
Angel Eyes AllMoviessa. (englanniksi)
Angel Haze

| Raykeea Angel Wilson |
| --- | --- |
 Angel Haze vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1992 (ikä 32)
Ammatti:  räppäri, laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Angel Haze
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  hip hop
Levy-yhtiöt:  Republic Records Island Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Angel Haze (oik. Raykeea Angel Wilson, s. 10. heinäkuuta 1992 Detroit) on yhdysvaltalainen rap-artisti, jonka levyjä on julkaistu Republic Records- ja Island-levymerkeillä.
Hän syntyi Detroitissa ja eli lapsuutensa helluntailaisessa yhteisössä. Muutettuaan perheensä mukana New Yorkiin 16-vuotiaana hän alkoi harrastaa rap-musiikkia.
Vuonna 2013 Angel Haze oli kolmantena BBC:n Sound of 2013 -listalla ja ehdolla O Music Awards -tapahtuman Best Web-Born Artist -sarjassa.
Angel Haze esiintyi Helsingissä Tavastia-klubilla heinäkuussa 2014 ja Flow-festivaalilla elokuussa 2013.
Angel Haze on sosiaaliselta sukupuoleltaan agender ja seksuaalisuudeltaan panseksuaali.
Diskografia

| --- | --- |
 Albumit Dirty Gold (Republic, Island, 2013)  Back to the Woods (2015) EP:t New York EP (Republic, 2012)  Spotify Sessions (2013) Miksaukset New Moon (2009)  Altered Ego (2011)  King (2011)  Voice EP (2012)  Reservation (2012)  Classick (2012) :  Singlet "New York" (2012)  "Echelon (It's My Way)" (2013)  "Battle Cry" (feat. Sia) (2014)  "Impossible" (2015)  "Babe Ruthless" (2015)  "Moonrise Kingdom" (2015)  "Resurrection" (2016)  "No Limits" (2017)  "Brooklyn" (2018) Musiikkivideot New York (2012)  Werkin' Girls (2012)  Gossip Folks (2012)  No Bueno (2013)  Echelon (It's My Way) (2013)  Battle Cry (2014)  A Trible Called Red (2014)  Same Love (2014)
Aiheesta muualla

Virallinen nettisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Uffe Harder

| Uffe Harder> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1930 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 2002 (71–72 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Muuta tietoa
 Tanskan akatemian jäsen 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Uffe Harder (1930 Kööpenhamina, Tanska – 2002 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen runoilija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti.
Harderin runoissa on vaikutteita eurooppalaisesta runon perinteestä. Runot ilmentävät hajoamista, voimattomuutta ja ahdistusta. Hän on kääntänyt espanjankielistä runoutta tanskaksi. Hän oli Tanskan akatemian jäsen 1973–2001.
Anna Wickham

Anna Wickham, oikealta nimeltään Edith Alice Mary Harper (1883, Lontoo – 1947) oli merkittävä varhainen feministinen ja modernistinen runoilija. Wickham syntyi Lontoossa ja varttui pääosin Australiassa, mutta palasi Britanniaan opiskelemaan ja meni naimisiin Patrick Hepburnin kanssa.
Wickhamin aviomies ei hyväksynyt vaimonsa kirjallisia pyrkimyksiä ja toimitti Wickhamin hoidettavaksi mielisairaalaan vastoin tämän omaa tahtoa. Sairaalassa Wickhamia hoitanut lääkäri kuitenkin kannusti häntä jatkamaan kirjoittamista. 1920-luvulla Wickham asui Pariisissa ja oli osa modernistien kirjallista yhteisöä, johon kuuluivat muun muassa D. H. Lawrence ja John Gawsworth.
Tuotantoa

Songs (1911)
The Contemplative Quarry (1915)
The Man with a Hammer (1916)
The Little Old House (1921)
Thirty-Six Poems (1926)
Kirjallisuutta

Jones, Jennifer Vaughan: Anna Wickham: A Poet's Daring Life.  Madison Books, 2003.  ISBN 978-1568332536.
Wickham, Anna: Kun rakkaus on ohi poltamme sängyn - valitut runot.  Oppian, 2018.  ISBN 978-951-877-003-2.
ULEB Eurocup 2013–2014

UNIKS Kazanin Andrew Goudelock valittiin Eurocup-kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Eurocupin kausi 2013–2014 oli sarjan 12:s kausi. Sarja laajeni 48 joukkueen laajuiseksi, ja joukkueet jaettiin kahdeksaan kuuden joukkueen alkulohkoon. Neljän joukkueen jatkolohkoja oli kahdeksan kappaletta, ja niiden jälkeen pelattiin kaksiosaiset pudotuspelit.
Eurocupin voitti espanjalainen Valencia BC, joka kukisti loppuotteluissa venäläisen UNIKS Kazanin. Sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi nimettiin Kazanin yhdysvaltalainen Andrew Goudelock.
Suomalainen Sasu Salin valittiin alkulohkovaiheen seitsemännen viikon arvokkaimmaksi pelaajaksi. Sarjaan osallistui ensimmäistä kertaa 2000-luvulla myös suomalaisjoukkue, Nilan Bisons.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Aram Hatšaturjan

Aram Hatšaturjan vuonna 1971.
Aram Iljitš Hatšaturjan (arm. Արամ Խաչատրյան, ven. Ара́м Ильи́ч Хачатуря́н; 6. kesäkuuta (J: 24. toukokuuta) 1903 Tbilisi, Venäjän keisarikunta – 1. toukokuuta 1978 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) oli armenialainen säveltäjä. Hatšaturjan syntyi Tbilisissä, Georgiassa, köyhään armenialaiseen perheeseen. Armenialaisen kansanmusiikin vaikutus hänen teoksissaan onkin huomattava. Hatšaturjan oli kiinnostunut musiikista jo varhain. Vuonna 1921 hän matkusti Neuvosto-Venäjän Moskovaan ja aloitti musiikkiopintonsa muun muassa Nikolai Mjaskovskin johdolla. Vuonna 1929 hän siirtyi Moskovan konservatorioon. 1930-luvulla Hatšaturjan avioitui säveltäjä Nina Makarovan kanssa. Hatšaturjan johti sävellyksiään myös Suomeen tekemillään konserttivierailuilla.
Hatšaturjanin teoksiin kuuluu muun muassa konserttoja, sinfonioita sekä kolme balettia (muun muassa Gajane ja Spartacus). Gajane-baletin loppuun kuuluva Miekkatanssi on tullut suosituksi myös itsenäisenä teoksena. Hän sävelsi myös jonkin verran orkesterimusiikkia (konserttoja ja sinfonioita sekä näyttämöllisen orkesterisarjan Naamiaiset) ja elokuvamusiikkia. Pianoteoksista tunnetuin lienee hänen toccatansa.
BBC:n 1970-luvun televisiosarjassa Merilinja käytettiin tunnusmusiikkina Adagio-osaa Hatšaturjanin Spartacus-baletista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aram Hatšaturjan Wikimedia Commonsissa
Anna Walentynowicz

Anna Walentynowicz (2005).
Puolan presidentti Lech Kaczyński ojentaa Anna Walentynowiczille Valkoisen kotkan mitalin 3. toukokuuta 2006.
Anna Walentynowiczin muistolaatta.
Anna Walentynowicz (ˈanna valɛntɨˈnɔvit͡ʂ; 15. elokuuta 1929 – 10. huhtikuuta 2010) oli puolalainen ammattiyhdistysaktiivi. Hänen irtisanomisestaan elokuussa 1980 käynnistyi Gdanskin telakalla lakko, joka lamaannutti Puolassa koko Itämeren rannikon sekä johti lakkoaaltoon ja Solidaarisuuden syntyyn. Walntynowicz oli Solidaarisuuden keskeisiä jäseniä. Lähes miljoona työntekijää ryhtyi tukilakkoon liikkeen asettamien 21 vaatimuksen saavuttamiseksi.
Walentynowiczia on kuvailtu Solidaarisuuden ikoniksi, ja hän oli monen elokuvan sankari.
Walentynowicz jäi toisen maailmansodan aikana sotaorvoksi. 20-vuotiaana hän meni työhön Gdańskin telakalle, ensin hitsaajaksi, sitten nosturinkuljettajaksi. Hän toimi ammattiyhdistysaktiivina 1970- ja 1980-luvuilla, ja hänen kuvansa oli usein oppositioliikkeen propagandajulisteissa. Hän työskenteli maanalaisen Robotnik Wybrzeża (”Rannikon työläinen”) -lehden toimittajana. Laittoman ammattiyhdistysliikkeen jäsenyys ja sananvapauden puolustaminen johtivat Walentynowiczin irtisanomiseen viisi kuukautta ennen hänen eläkkeelle jäämistään. Tästä tapahtumasta lähti liikkelle valtava lakkoaalto, ja hänen sallittiin palata työhönsä. Häntä alettiin nimittää Solidaarisuuden isoäidiksi. Kommunismin romahtamisen jälkeen hän etääntyi Solidaarisuudesta.
Walentynowicz kuoli Smolenskin lento-onnettomuudessa huhtikuussa 2010.
Tuotanto

Cień przyszłości (1993)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anna Walentynowicz Wikimedia Commonsissa
Aram Hasanzada

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. huhtikuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Kalar, Iranin Kurdistan
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Paino: 70 kg
Seura
Seura: KPV
Pelinumero: 9
Junioriseurat
0000–2005: HuKi
2006–2011: FC Blackbird
2012–2013: JJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009 | FC Blackbird | 1 | (0) |
| 2012 | → Warkaus JK (laina) | 1 | (0) |
| 2012 | → FC Kurdistan (laina) | – | (–) |
| 2013–2016 | JJK | 44 | (2) |
| 2013 | → Villiketut | 17 | (4) |
| 2017 | KPV | 10 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 73 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. syyskuuta 2017.
Aram Hasanzada (s. 22. huhtikuuta 1994 Kalar, Iran) on kurdilaissyntyinen suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa KPV:ssä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Hasanzada oli mukana JJK:n A-nuorten joukkueessa, joka voitti Suomen mestaruuden vuonna 2012. Debyyttinsä Veikkausliigassa hän teki JJK:n edustusjoukkueessa loppukaudesta 2013. Hän pelasi yhteensä neljässä ottelussa, joista kuului yhdessä avauskokoonpanoon. JJK teki hänen kanssaan sopimuksen ensin keväällä 2014 seuraavasta kaudesta ja tätä jatkettiin joulukuussa 2014 myös kaudelle 2015.
Hasanzada siirtyi tammikuussa 2017 Ykkösen Kokkolaan KPV:n riveihin.
Aiheesta muualla

soccerway.com: Aram Hasanzada
UM. Uusi maailma

Uuden Maailman numero 13/1968, kannessa näyttelijä Senta Berger.
Uusi Maailma oli alkuaan Uuden Suomen julkaisema kerran kahdessa viikossa ilmestynyt yleisaikakauslehti. Lehti ilmestyi nimellä Uusi Maailma vuosina 1963–1979.
Lehti syntyi, kun Naisten Maailma ja Uusi Kuvalehti yhdistyivät elokuussa 1963. Näistä kahden lehden nimiyhdistelmästä muodostettiin lehdelle nimeksi Uusi Maailma. Myöhemmin nimeen lisättiin iskevämpi lyhenne UM. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Uusi Suomi myi kaksi kustantamaansa aikauslehteä A-lehdille alkutalvesta 1976 (Uuden Maailman ja Katso-lehden). A-lehdet joutui kuitenkin levikin laskiessa lopettamaan Uuden Maailman huhtikuussa 1979.
UM Uuden Maailman päätoimittajana oli melkein koko lehden ilmestymisen ajan 1963–1976 kirjailija ja toimittaja Jussi Talvi. A-lehtien omistuksessa lehden päätoimittajana oli Erkki Ihanainen.
Suhde politiikkaan

Päätoimittaja Talvi julisti lehden puolueettomaksi todeten ensimmäisessä numerossa: ''lehtemme on puolueeton, eikä harrasta politiikkaa''. Lehden varhaiset vuodet kuluivatkin politiikan suhteen rakentavassa hengessä kirjoittajien korostaessa maaseutu- ja kaupunkiväestön välisen vastakkainasettelun haitallisuutta. 1960-luvun loppua kohden lehdessä julkaistujen politiikan sisältöjen sävy ja painopiste kuitenkin muuttuivat. Maaseutuhenkinen rakentavuus hylättiin ja tilalle tuli vuonna 1967 lehden kolumnistina aloittaneen Wolf H. Halstin viitoittamana vasemmiston valtapyrkimyksiä ja väärinkäytöksiä kohtaan kriittisesti suhtautuva katsanto. Eräs keskeisemmistä vasemmistokritiikin teemoista oli lehdessä pääasiassa 1970-luvun alkupuolella käyty keskustelu Yleisradion ohjelmatoiminnan ja siihen vaikuttavien tahojen puolueellisuudesta. 1970-luvun puoliväliin tultaessa vasemmistokriittinen kirjoittelu väheni ja aiemmin hajanaisemmin eri puolille lehteä sijoittuneista politiikan sisällöistä kolmannes keskitettiin vuonna 1977 aloittaneeseen Jouko Havan luotsaamaan Kulissien takana -osioon. Siinä huomion ja kriitikin kohteina ovat enimmäkseen hallituspuolueet. Eri puolueiden kohtelu vaihteli lehdessä aikakaudesta ja kirjoittajasta riippuen, mutta yleisesti ottaen lehti näyttää suhtautuneen vasemmistoon huomattavasti oikeistoa kriittisemmin käsitellen sitä useammin negatiivisissa asiayhteyksissä ja määrittelyn kohteena olevana objektina.
Aram-Damaskos

| Aram-Damaskos > 965 eaa.–732 eaa. |
| --- | --- |
   Israelin kuningaskuntaa ympäröiviä kuningaskuntia 830-luvulla eaa. Aram-Damaskos Israelista koilliseen. 
Valtiomuoto:  kuningaskunta
Pääkaupunki:  Damaskos, nykyinen Syyria
Kieli:  aramea
edeltäjä:  Aram-Soba
seuraaja:  Assyria
Aram-Damaskos oli nykyisen Syyrian pääkaupunki Damaskoksen ympärille kasvanut aramealainen kuningaskunta. Aramelaiset olivat pronssikauden päättyessä perustaneet Lähi-itään useita kuningaskuntia. Damaskos itsenäistyi 900-luvulla ennen ajanlaskun alkua ja se laajensi alueitaan esimerkiksi Israelin kuningaskunnan kustannuksella halliten tärkeitä kauppareittejä. Kuningaskunta esiintyy myös useampaan otteeseen Vanhassa testamentissa. Lopulta 700-luvulla eaa. se päätyi Assyrian valtaamaksi.