stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2004
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 50 m |  Marleen Veldhuis | 24,41 |  Lisbeth Lenton | 24,54 |  Therese Alshammar | 24,63 |
| 100 m |  Lisbeth Lenton | 52,67 |  Josefin Lillhage | 53,56 |  Marleen Veldhuis | 53,88 |
| 200 m |  Josefin Lillhage | 1.56,35 |  Lindsay Benko | 1.56,48 |  Dana Vollmer | 1.58,05 |
| 400 m |  Kaitlin Sandeno | 4.02,01 |  Sara McLarty | 4.04,49 |  Sachiko Yamada | 4.04,64 |
| 800 m |  Sachiko Yamada | 8.18,21 |  Kate Ziegler | 8.20,55 |  Melissa Gorman | 8.25,38 |
Selkäuinti
| 50 m |  Haley Cope | 27,49 |  Gao Chang | 27,55 |  Sophie Edington | 28,17 |
| 100 m |  Haley Cope | 59,03 |  Gao Chang | 59,61 |  Sophie Edington | 59,64 |
| 200 m |  Margaret Hoelzer | 2.05,84 |  Tayliah Zimmer | 2.08,05 |  Melissa Ingram | 2.08,54 |
Rintauinti
| 50 m |  Brooke Hanson | 30,20 |  Jade Edmistone | 30,21 |  Tara Kirk | 30,61 |
| 100 m |  Brooke Hanson | 1.05,36 KE |  Jade Edmistone | 1.05,97 |  Tara Kirk | 1.06,33 |
| 200 m |  Brooke Hanson | 2.21,68 |  Amanda Beard | 2.22,53 |  Sarah Katsoulis | 2.22,97 |
Perhosuinti
| 50 m |  Jenny Thompson | 25,89 |  Anna-Karin Kammerling | 26,02 |  Lisbeth Lenton | 26,53 |
| 100 m |  Martina Moravcová | 57,38 |  Rachel Komisarz | 57,85 |  Jenny Thompson | 58,13 |
| 200 m |  Kaitlin Sandeno | 2.06,95 |  Mary DeScenza | 2.07,79 |  Audrey Lacroix | 2.08,35 |
Sekauinti
| 100 m |  Brooke Hanson | 1.00,01 |  Shayne Reese | 1.00,92 |  Martina Moravcová | 1.00,95 |
| 200 m |  Brooke Hanson | 2.09,81 |  Lara Carroll | 2.10,58 |  Katie Hoff | 2.10,61 |
| 400 m |  Kaitlin Sandeno | 4.30,12 |  Katie Hoff | 4.33,09 |  Lara Carroll | 4.35,46 |
Viestit
| 4 × 100 m vapaauinti |  Yhdysvallat Amanda Weir Kara Lynn Joyce Lindsay Benko Jenny Thompson | 3.35,07 |  Ruotsi Josefin Lillhage Anna-Karin Kammerling Johanna Sjöberg Therese Alshammar | 3.35,83 |  Australia Lisbeth Lenton Louise Tomlinson Danni Miatke Shayne Reese | 3.36,18 |
| 4 × 200 m vapaauinti |  Yhdysvallat Dana Vollmer Rachel Komisarz Lindsay Benko Kaitlin Sandeno | 7.47,72 |  Australia Lisbeth Lenton Danni Miatke Louise Tomlinson Shayne Reese | 7.51,39 |  Ruotsi Ida Mattsson Johanna Sjöberg Josefin Lillhage Petra Granlund | 7.54,39 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Australia Sophie Edington Brooke Hanson Jessicah Schipper Lisbeth Lenton | 3.54,95 ME |  Yhdysvallat Haley Cope Tara Kirk Jenny Thompson Kara Lynn Joyce | 3.55,68 |  Ruotsi Therese Svendsen Sara Larsson Johanna Sjöberg Josefin Lillhage | 4.01,76 |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 21 | 10 | 10 | 41 |
| 2 |  Australia | 7 | 15 | 7 | 29 |
| 3 |  Iso-Britannia | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 4 |  Venäjä | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 5 |  Ruotsi | 1 | 4 | 4 | 9 |
| 6 |  Brasilia | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 7 |  Saksa | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 8 |  Alankomaat | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Japani | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Slovakia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Slovenia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Tunisia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 13 |  Kiina | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 14 |  Kanada | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 15 |  Romania | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 16 |  Algeria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16 |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 |  Kazakstan | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 |  Kroatia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Uusi-Seelanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 40 | 40 | 41 | 121 |
V-kulma

Edestä kuvatun siiven erilaisia v-kulmia.
V-kulma kiinteäsiipisen ilma-aluksen siiven kulma sen pystyakselin suhteen. V-kulma saadaan aikaan niksauksella, joka on useimmiten siiven keskellä. Useammasta kohdasta niksattuja siipiä (”lokinsiipi” ja ”käännetty lokinsiipi” -konfiguraatiot) on myös käytetty, mutta nämä ovat jääneet harvinaisemmiksi toteutuksiksi rakenteellisen monimutkaisuutensa vuoksi. Positiivisen v-kulman siivessä keskiosa on kärkiä matalammalla, ja negatiivisen v-kulman siivessä päin vastoin.
Positiivisella v-kulmalla on lentokoneen kallistelua vakauttava vaikutus. Ilma-aluksen lentäessä vaakatasossa siipipuoliskojen kantopinnat ovat yhtä suuret. Koneen kallistuessa kallistuvan puolen kantopinta ja sitä kautta nostovoima suurenee, kun nousevan kärjen puolella voima vastaavasti pienenee kantopinnan pienentyessä. Nostovoimien ero palauttaa siivet vaakatasoon.
Kuvia

Positiivinen v-kulma (Boeing 737)
Negatiivinen v-kulma (BAe Harrier II GR7)
Useammasta kohtaa niksattu ”lokinsiipi”-konfiguraatio (DFS Habicht)
Useammasta kohtaa niksattu ”käännetty lokinsiipi” -konfiguraatio (F4U Corsair)
Valkoselkätikka (kirja)

| Valkoselkätikka |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kimmo Martiskainen
Kuvittaja:  Kimmo Taskinen
Genre:  lintukirja
Kustantaja:  Kustannusosakeyhtiö Moreeni
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  208 s.
ISBN:  978-952-254-072-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valkoselkätikka on Kimmo Martiskaisen kirjoittama ja Kimmo Taskisen kuvittama kirja uhanalaisesta valkoselkätikasta. Teoksen on kustantanut Moreeni.
Kimmo Martiskainen on lintuharrastaja, joka on seurannut valkoselkätikan elämää vuosikymmeniä. Kuvat on ottanut lintuja harrastuksekseen valokuvaava Helsingin Sanomien valokuvaaja ja graafikko Kimmo Taskinen, joka on kuvannut vuosia myös mm. autoja. Teoksessa on kerrottu valkoselkätikasta lajina: tunnistaminen, ominaispiirteet, levinneisyys, käyttäytyminen ja ravinto. Myös sen elinympäristöä käsitellään. Oma osuutensa on lajin historiasta kaskimaiden linnusta häviäjäksi taistelussa tehometsätaloudelle.
Aiheesta muualla

Teos kustantajan sivustolla
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2000

Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2000 järjestettiin Ateenassa Kreikassa 16.–19. maaliskuuta 2000. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 50 m |  Mark Foster | 21,58 |  Brendon Dedekind | 21,62 |  Stefan Nystrand | 21,80 |
| 100 m |  Lars Frölander | 46,80 |  Stefan Nystrand | 47,73 |  Scott Tucker | 47,82 |
| 200 m |  Béla Szabados | 1.45,27 |  Massimiliano Rosolino | 1.45,63 |  Chad Carvin | 1.45,79 |
| 400 m |  Chad Carvin | 3.41,13 |  Paul Palmer | 3.42,70 |  Massimiliano Rosolino | 3.43,68 |
| 1 500 m |  Jörg Hoffmann | 14.47,57 |  Ihor Tšervynskyi | 14.48,20 |  Chad Carvin | 14.51,23 |
Selkäuinti
| 50 m |  Neil Walker | 23,99 |  Lenny Krayzelburg | 24,24 |  Rodolfo Falcón | 24,32 |
| 100 m |  Neil Walker | 50,75 ME |  Rodolfo Falcón | 52,87 |  Derya Büyükuncu | 52,88 |
| 200 m |  Gordan Kožulj | 1.53,31 |  Brad Bridgewater | 1.53,87 |  Volodymyr Nikolaitšuk | 1.55,33 |
Rintauinti
| 50 m |  Mark Warnecke | 27,22 |  Brendon Dedekind | 27,27 |  Oleh Lisohor | 27,30 |
| 100 m |  Roman Sludnov | 58,57 |  Zhu Yi | 59,99 |  Roman Ivanovski | 1.00,05 |
| 200 m |  Roman Sludnov | 2.07,59 ME |  Terence Parkin | 2.07,91 |  Andrei Ivanov | 2.09,90 |
Perhosuinti
| 50 m |  Mark Foster | 23,30 |  Neil Walker | 23,46 |  Sabir Muhammad | 23,56 |
| 100 m |  Lars Frölander | 50,44 ME |  James Hickman | 51,53 |  Denys Sylantjev | 51,84 |
| 200 m |  James Hickman | 1.53,57 |  Shamek Pietucha | 1.54,27 |  Anatoli Poljakov | 1.54,47 |
Sekauinti
| 100 m |  Neil Walker | 52,79 ME |  Jani Sievinen | 54,08 |  James Hickman | 54,38 |
| 200 m |  Jani Sievinen | 1.56,27 |  James Hickman | 1.56,86 |  Massimiliano Rosolino | 1.58,05 |
| 400 m |  Jani Sievinen | 4.09,54 |  Terence Parkin | 4.10,56 |  Michael Halika | 4.10,90 |
Viestit
| 4 × 100 m vapaauinti |  Ruotsi Johan Nyström Lars Frölander Mattias Ohlin Stefan Nystrand | 3.09,57 ME |  Yhdysvallat Scott Tucker Josh Davis Sabir Muhammad Neil Walker | 3.10,98 |  Saksa Mitja Zastrow Stefan Herbst Christian Tröger Stephan Kunzelmann | 3.13,69 |
| 4 × 200 m vapaauinti |  Yhdysvallat Josh Davis Neil Walker Scott Tucker Chad Carvin | 7.01,33 ME |  Iso-Britannia Edward Sinclair Marc Spackman Paul Palmer James Salter | 7.03,06 |  Venäjä Denis Pimankov Anatoli Poljakov Dmitri Tšernyšev Andrei Kapralov | 7.05,24 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Yhdysvallat Lenny Krayzelburg Jarrod Marrs Neil Walker Scott Tucker | 3.30,03 |  Saksa Sebastian Halgasch Björn Nowakowski Thomas Rupprath Stefan Herbst | 3.31,77 |  Iso-Britannia Neil Willey Darren Mew James Hickman Paul Belk | 3.32,08 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 50 m |  Therese Alshammar | 23,59 ME |  Sandra Völker | 24,77 |  Alison Sheppard | 24,80 |
| 100 m |  Therese Alshammar | 52,17 ME |  Jenny Thompson | 53,14 |  Martina Moravcová | 53,88 |
| 200 m |  Yang Yu | 1.56,06 |  Martina Moravcová | 1.56,46 |  Natallja Baranouskaja | 1.57,54 |
| 400 m |  Lindsay Benko | 4.02,44 |  Jana Klotškova | 4.04,39 |  Chen Hua | 4.06,63 |
| 800 m |  Chen Hua | 8.17,03 |  Brooke Bennett | 8.19,66 |  Flavia Rigamonti | 8.21,57 |
Selkäuinti
| 50 m |  Antje Buschschulte | 27,90 |  Marylyn Chiang | 28,03 |  Kellie McMillan | 28,06 |
| 100 m |  Sandra Völker | 58,66 |  Marylyn Chiang | 59,33 |  Antje Buschschulte | 59,37 |
| 200 m |  Antje Buschschulte | 2.07,29 |  Clementine Stoney | 2.08,64 |  Lindsay Benko | 2.08,85 |
Rintauinti
| 50 m |  Sarah Poewe | 30,66 |  Hao Ping | 31,22 |  Tara Kirk | 31,47 |
| 100 m |  Sarah Poewe | 1.06,21 |  Alicja Pęczak | 1.07,69 |  Jelena Bogomazova | 1.08,27 |
| 200 m |  Rebecca Brown | 2.23,41 |  Alicja Pęczak | 2.24,24 |  Brooke Hanson | 2.25,30 |
Perhosuinti
| 50 m |  Jenny Thompson | 26,13 |  Anna-Karin Kammerling | 26,16 |  Nicola Jackson | 26,85 |
| 100 m |  Jenny Thompson | 57,67 |  Johanna Sjöberg | 57,96 |  Karen Campbell | 58,86 |
| 200 m |  Mette Jacobsen | 2.08,10 |  Katrin Jäke | 2.09,42 |  Otylia Jędrzejczak | 2.09,61 |
Sekauinti
| 100 m |  Martina Moravcová | 59,71 |  Marianne Limpert | 1.02,00 |  Alenka Kejžar | 1.02,24 |
| 200 m |  Jana Klotškova | 2.08,97 |  Martina Moravcová | 2.08,98 |  Marianne Limpert | 2.12,68 |
| 400 m |  Jana Klotškova | 4.32,45 |  Nicole Hetzer | 4.37,92 |  Katie Yevak | 4.38,80 |
Viestit
| 4 × 100 m vapaauinti |  Ruotsi Louise Jöhncke Therese Alshammar Anna-Karin Kammerling Johanna Sjöberg | 3.35,54 |  Saksa Katrin Meißner Antje Buschschulte Britta Steffen Sandra Völker | 3.37,31 |  Iso-Britannia Alison Sheppard Claire Huddart Karen Legg Karen Pickering | 3.37,93 |
| 4 × 200 m vapaauinti |  Iso-Britannia Claire Huddart Nicola Jackson Karen Legg Karen Pickering | 7.49,11 ME |  Yhdysvallat Lindsay Benko Brooke Bennett Tammie Spatz-Stone Jenny Thompson | 7.50,59 |  Kiina Sun Dan Yang Lina Li Jin Yang Yu | 7.52,70 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Ruotsi Therese Alshammar Emma Igelström Johanna Sjöberg Anna-Karin Kammerling | 3.59,53 |  Saksa Sandra Völker Janne Schäfer Katrin Jäke Katrin Meißner | 4.01,47 |  Yhdysvallat Jamie Leigh Reid Anita Nall Jenny Thompson Tammie Spatz-Stone | 4.02,51 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 9 | 8 | 8 | 25 |
| 2 |  Ruotsi | 7 | 3 | 1 | 11 |
| 3 |  Saksa | 5 | 6 | 2 | 13 |
| 4 |  Iso-Britannia | 4 | 4 | 5 | 13 |
| 5 |  Etelä-Afrikka | 2 | 4 | 0 | 6 |
| 6 |  Ukraina | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 7 |  Kiina | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 8 |  Suomi | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 9 |  Venäjä | 2 | 0 | 5 | 7 |
| 10 |  Slovakia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 11 |  Australia | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 12 |  Kroatia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 |  Tanska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 |  Unkari | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Kanada | 0 | 4 | 1 | 5 |
| 16 |  Puola | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 17 |  Italia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 18 |  Kuuba | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 19 |  Israel | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Slovenia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Turkki | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Valko-Venäjä | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 40 | 40 | 40 | 120 |
ʻIolanin palatsi

| ʻIolanin palatsi> ʻIolani Palace Hale Aliʻi ʻIolani |
| --- | --- |
 Palatsi kuvattuna vuonna 2012
Sijainti:   Honolulu, Havaiji
Rakennustyyppi:  palatsi
Valmistumisvuosi:  1882
Suunnittelija:  Thomas J. Baker, Charles J. Wall & Isaac Moore
Omistaja:   Havaijin osavaltio
Käyttäjä:  Kalākaua (alkujaan) museo (nykyään)
Tyylisuunta:  amerikkalais-firenzeläinen
Kerrosluku:  3
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
ʻIolanin palatsi (engl. ʻIolani Palace, havaijiksi Hale Aliʻi ʻIolani) on Honolulussa sijaitseva palatsi, joka on toiminut aikaisemmin Havaijin kuninkaallisena palatsina. Se on ainoa Yhdysvaltain maaperällä sijaitseva kuninkaallinen palatsi. Tyyliltään se edustaa ns. amerikkalais-firenzeläistä tyyliä, joka puolestaan perustuu italialaiselle renessanssiarkkitehtuurille.
Palatsin nimi, ‘iolani, tarkoittaa sananmukaisesti "taivaallinen haukka" ja viittaa havaijinhiirihaukkaan (havaijiksi ‘io). ‘Iolani oli myös kuningas Kamehameha IV:n yksi etunimistä.
Palatsia vastapäätä seisoo nykyään Kamehamehaa esittävä patsas. Palatsin naapurissa sijaitsevat Havaijin lainsäädäntöelimen hallintorakennus sekä kuvernöörin virka-asunto, Washington Place.
Historia > Havaijin kuningaskunnan aika

Palatsin paikalla on todennäköisesti sijainnut havaijilaisten käyttämä palvontapaikka. Palatsin rakennustyöt 31. joulukuuta 1879 ja ne saatiin valmiiksi lokakuussa 1882.
Rakennuskustannukset olivat tähtitieteelliset 340 000 dollaria. Rakennusmateriaaleja hankittiin niin Yhdysvaltain mantereelta kuin Havaijiltakin. Kustannuksia nosti myös se, että palatsissa oli aikaansa nähden poikkeuksellisen edistyksellisiä hienouksia kuten kylmä ja kuuma vesijohtovesi, sisävessa, puhelin sekä sähkövalaistus; ennen esim. Valkoista taloa. Palatsissa on kolme kerrosta: kellari (pinta-alaltaan 1207 m2) sekä ensimmäinen (noin 3158 m2) ja toinen (noin 3901 m2) kerros. Palatsin viimeistelyyn ja kalustamiseen käyettiin vielä ylimääräiset 47 500 dollaria. Palatsin talleihin laitettiin vielä 15 000 dollaria.
Vuonna 1883 palatsin yhteyteen rakennettiin erillinen kruunajaispavilijonki, jossa Kalākaua ja hänen vaimonsa Kapi‘olani kruunattiin. Kuninkaallisen kaartin parakkirakennukset ovat sijainneet palatsin läheisyydessä jo vuodesta 1872 lähtien. Parakkeja on sittemmin käyetty muihinkin tarkoituksiin kuten pakolaisten majoittamiseen, varastona ja Havaijin kansalliskaartin päämajana.
Historia > Vallankaappauksen jälkeen

Viimeinen palatsissa hallinnut monarkki oli kuningatar Lili‘uokalani. Hänen miehensä John Owen Dominis ei kuitenkaan asunut ‘Iolanin palatsissa huonon terveydentilansa ja palatsin portaikoiden takia. Pääsääntöisesti valkoisista maanomistajista koostuva, Turvallisuuskomiteaksi itseään kutsuva, ryhmittymä marssi Yhdysvaltojen tukemana palatsiin 16. tammikuuta 1893. Välttääkseen verenvuodatuksen Lili‘uokalani luopui vallasta väliaikaisesti seuraavana päivänä. Tarkoituksena oli saada Yhdysvaltain presidentiltä, Grover Clevelandilta, kielteinen vastaus Turvallisuuskomitean yritykseen liittää Havaiji osaksi Yhdysvaltoja.
Lili‘uokalani pidätettiin 16. tammikuuta 1895, kun väliaikaishallitus syytti tätä salaliitosta Havaijin tasavaltaa vastaan. Hänet määrättiin kotiarestiin, mutta henkilökohtaisen asuntonsa (Washington Place) sijaan hänet vangittiin ‘Iolanin palatsiin. Kuningattaren entinen palatsi toimi hänen vankilanaan syyskyyn 6. päivään saakka, minkä jälkeen hän sai palata omaan kotiinsa, jossa hän asui kuolemaansa, vuoteen 1917, saakka. Lili‘uokananin oikeudenkäynti pidettiin hänen entisessä valtaistuinsalissaan. Ollessaan vankeudessa ‘Iolanin palatsissa, Lili‘uokalani ompeli tilkkutäkin, joka koostuu yhdeksästä ruudusta ja jonka hän sai valmiiksi samana päivänä, kun pääsi vankeudesta. Tilkkutäkkiä pidetään yhtenä Havaijin historian merkittävimmistä yksittäisitä artikkeleista ja se on edelleen esillä palatsissa.
Vallankaappauksen jälkeen, palatsin nimi vaihdettiin muotoon Toimeenpaneva rakennus (engl. Executive Building) ja sen arvokas irtaimisto, jota osavaltio on sittemmin pyrkinyt hankkimaan takaisin, huutokaupattiin pois. Toimeenpanevassa rakennuksessa toimivat ensin Havaijin tasavallan, sitten territorion ja lopulta osavaltion hallinto aina vuoteen 1969 saakka, jolloin osavaltion lainsäädäntöelin muutti vastavalmistuneeseen rakennukseensa.
Historia > Havaijin osavaltiossa

1960-luvulle tultaessa palatsin kunto oli huono, mikä osittain ajoi osavaltion lainsäädäntöelimen uuteen rakennukseen. Friends of Iolani Palace -niminen järjestö aloitti 1970-luvulla entisöintityöt, joiden tarkoitus oli palauttaa palatsi entiseen loistoonsa. Junior League of Honolulu -niminen naisjärjestö rahoitti työt, jotka saatiin päätökseen vuonna 1978, jolloin palatsi avattiin yleisölle museona.
Vuonna 2008 ryhmä havaijilaisia suoritti palatsissa talonvaltauksen ja sanoi edustavansa Havaijin kuningaskunnan hallintoa, joka ei tunnusta Havaijia Yhdysvaltain osavaltiona vaan itsenäisenä kuningaskuntana. Tämä huolimatta siitä, että Yhdysvallat oli jo Clintonin presidenttikaudella vuonna 1993 tunnustanut, että Yhdysvallat oli aktiivinen toimija Havaijin kuningaskunnan lopettaneessa vallankumouksessa, ja pyysi Yhdysvaltojen puolesta tätä anteeksi.
Nykyään

Palatsin omistaa virallisesti Havaijin osavaltio, mutta se on vuokrattu Friends of Iolani Palacelle, joka vastaa museon ylläpitämisestä.
Palatsi on avoinna yleisölle tiistaista lauantaihin. Tämän lisäksi palatsissa voidaan järjestää yksityistilaisuuksia, kuten häitä. Havaijin kuvernööreistä Ben Cayetano, John David Waiheʻe III ja Neil Abercrombie ovat järjestäneet virkaanastujaisensa palatsissa.
Vuodesta 1966 lähtien ‘Iolanin palatsi on merkitty NRHP-kohteeksi. Lisäksi palatsi on National Historic Landmark -kohde, jollaiseksi se merkittiin vuonna 1962.
Galleria

Palatsin portti
Kamehamehaa esittävä patsas, joka katsoo kohti ʻIolanin palatsia kohti.
Valtaistuinsali; vasemmalla vitriinissä Havaijin kruunu
Sininen huone
Palatsin eteinen; seinillä Havaijin monarkkien muotokuvat.
Kuningas Kalākauan sänky
Palatsi koristeltuna kuvernööri Abercrombien virkaanastujaisissa vuonna 2010.
Lili‘uokalanin vankeudessa ompelema tilkkutäkki
Valkoseppäkotinga

| Valkoseppäkotinga |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Seppäkotingat Procnias
Laji::  albus
Kaksiosainen nimi
 Procnias albus  (Hermann, 1783) 
Katso myös
   Valkoseppäkotinga Wikispeciesissä   Valkoseppäkotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkoseppäkotinga (Procnias albus) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkoseppäkotingaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
VIVA!

| Viva! Los Bastardos Finlandeses |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. syyskuuta 2022
 Kesto: 45.12
 Levy-yhtiö: 100% Record Company
muut julkaisut
| Rock'n'Roll 2019 | Viva! 2022 |   |
Viva! on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen kahdeksas albumi, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlet “Hola Bebe” sekä “Oblivion”. “Oblivion” -kappaleen ensimmäinen  versio oli demotettu jo yhtyeen debyyttialbumille. Kappaleesta “Hola Bebe” on yhtyeen kitaristi Ailu Immosen tekemä musiikivideo. Video on tehty nollabudjetilla. Kuvausvälineenä toimi puhelin sekä iPad.
Kappaleet

You Can’t Keep The Boy Down – 03.28
Eat me alive – 04.51
Nowhere to hide – 03.20
Hola Bebe – 03.43
Come Friday Night – 03.22
Boogie like your mother – 04.15
Oblivion – 04.11
Some crap about an apple – 03.29
Troubles likes company – 04.20
Todays rain, tomorrows whiskey – 03.10
Me and the boys – 03.48
Extra mile – 03.09
Arvostelut

Soundi:
Urby Emanuelson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Urby Emanuelson
Syntymäaika: 16. kesäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Amsterdam, Alankomaat
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja ja laituri
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura:  Utrecht
Junioriseurat
–1994 1994–2004: Voorland SC  Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2011 2011–2014 2013 2014–2015 2015 2016 2016–2017 2017– |  Ajax  Milan →  Fulham  Roma  Atalanta  Hellas Verona  Sheffield Wednesday  Utrecht | 172 (17) 75 (3) 13 (1) 2 (0) 9 (0) 11 (0) 1 (0) 64 (4) |
Maajoukkue
| 2006–2012 |  Alankomaat | 17 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. elokuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. elokuuta 2020.
Urby Emanuelson (s. 16. kesäkuuta 1986, Amsterdam, Pohjois-Hollanti, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Utrechtia. Hän pelaa vasempana puolustajana ja laiturina. 176 senttimetriä pitkällä Emanuelsonilla on myös Surinamen kansalaisuus.
Ajaxin omista junioreista edustusjoukkueeseen nostettu Emanuelson pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 2004–2005, jonka aikana hän pelasi kolme ottelua. Seuraavalla kaudella hän nousi Ajaxin runkopelaajiin, ja pelasi 26 ottelua, joissa teki myös yhden maalin. Seurajoukkueurallaan hän on voittanut sekä Alankomaiden cupin (2005) että Alankomaiden supercupin (2006).
AC Milan

Hän siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan AC Milaniin 23. tammikuuta 2011 kolmen ja puolen vuoden sopimuksella. Milan maksoi hänestä 1,7 miljoonaa euroa. Hän teki debyyttinsä seurassa 26. tammikuuta pelatussa Italian cupin 2–1-voitossa Sampdoriaa vastaan. Hän teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa 29. tammikuuta pelatussa ottelussa Cataniaa vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa seuralle Italian cupin ottelussa Palermoa vastaan tasoittaen ottelun loppulukemiksi 2–2. Emanuelson pelasi kevään 2013 lainalla Englannin Valioliigan Fulhamissa.
Maajoukkueura

Emanuelson on voittanut maajoukkuetasolla alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2006. Hän oli myös lähellä paikkaa A-maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2006, mutta putosi lopullisesta ryhmästä. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkueessa 16. elokuuta 2006 ystävyysottelussa Irlantia vastaan. Viimeksi hän pelasi maajoukkueessa marraskuussa 2012. Olympiajoukkueessa Emanuelson pelasi Pekingin olympialaisissa 2008, missä hän kuului avauskokoonpanoon joukkueen kaikissa neljässä ottelussa.
Aiheesta muualla

Emanuelson FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Ukrainan itäinen rintama (2022–)

Venäjän Ukrainan hyökkäyksen itäinen rintama on sotatoimialue Venäjän hyökkäyssodassa Ukrainaan maan itäosassa, johon kuuluu Donbasin alueen lisäksi Harkovan alue. Heinäkuuhun 2022 mennessä venäläisjoukot olivat valloittaneet Sjevjerodonetskin, Lysytšanskin, Rubižnen ja Izjumin kaupungit. Ukraina vapautti Izjumin, Balaklijan, Kupjanskin, Svjatohirskin ja Lymanin kaupungit vastahyökkäyksessään saman vuoden syksyllä.[lähde? ]
Ennen nykyistä sotaa, Itä-Ukrainassa oltiin kahdeksan vuoden ajan käyty taisteluja, joissa oli kuollut noin 14 000 ihmistä.
Sodan alkuvaihe (Helmi–maaliskuu 2022)

Presidentti Vladimir Putinin ilmoitettua erikoisoperaation alkamisesta, Venäjän joukot tunkeutuivat Ukrainaan yrittäen edetä Harkovan kaupunkiin, jolloin alkoi Ukrainan voittoon päätynyt Harkovan taistelu. Ukrainan mukaan venäläisjoukot räjäyttivät maakaasulinjan kaupungissa 27. helmikuuta.
Mariupolin suunnalla Ukrainan 36. merijalkaväkiprikaati ja Azov-rykmentti torjuivat panssariosaston hyökkäyksen 27. helmikuuta.
Huhti–syyskuu 2022

Itärintamalla Venäjän suurhyökkäys alkoi huhtikuun puolivälissä. Popasnan valtauksen jälkeen alkoi Sjevjerodonetskin saarto. Kesäkuun alussa Luhanskin alueen kuvernööri Serhi Haidai arvioi venäläisten hallitsevan suurinta osaa kaupungista, minkä lisäksi nämä tulittivat naapurikaupunki Lysytšanskia aiheuttaen suurta vahinkoa. Ukrainalaisjoukot eivät kuitenkaan olleet vaarassa joutua saarretuiksi.