stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martin Rodbell
Aiheesta muualla

Nobelprize.org, Fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinto 1994
Nobelprize.org, Martin Rodbell - omaelämäkerta
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Matti Järvi (opettaja)

Matti Järvi (12. syyskuuta 1868 Kälviä – 16. joulukuuta 1935 Urjala) oli suomalainen kansakoulunopettaja, mehiläishoitaja ja tietokirjailija.
Järvi valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1895 ja hän toimi sitten neljä vuotta Kälviällä Jokikylän koululla opettajana. Vuonna 1899 Järvi siirtyi opettajaksi Urjalan Välkkilän vastaperustettulle koululle ja oli täällä opettajana syksyyn 1935 saakka.
Järvi oli Urjalan kunnanvaltuuston jäsenenä ja ajoittain valtuuston puheenjohtajana. Hän oli lisäksi jäsenenä tai puheenjohtajana useissa lautakunnissa ja oli muun muassa Välkkilän vaalilautakunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Kotikyläänsä Järvi perusti Välkkilän Osuuskassan ja munanmyyntiosuuskunnan. Hän raivasi Välkkilän koulun ympäristöön puutarhan ja hedelmätarhoja. Järvi oli Urjalassa kananhoidon ja mehiläishoidon uranuurtaja ja hän perusti Välkkilään kanalan, joka oli tunnettu myös muualla Suomessa. Järvi kirjoitti myös useita opaskirjoja kananhoidon ja mehiläishoidon aloilta. Hän aloitti mehiläisten hoidon 1906 ja oli 1909 oppilaana Asikkalassa kirkkoherra Alfred Mäkisen mehiläishoitokoulussa. Järvi toimi vuonna 1916 Hämeenlinnassa perustetun Suomen Mehiläishoitajain Liiton sihteerinä aina liiton purkamiseen saakka 1930 ja hän oli Mehiläinen-aikakauslehden toimitusihteerinä 1916–1923 ja päätoimittajana 1923–1926 ja 1929–1930. Järvi oli myös mukana perustamassa Suomen Siipikarjanhoitajain Liittoa vuonna 1918 ja oli liiton johtokunnan jäsenenä kahdeksan vuoden ajan. Hän oli kesäisin tuntiopettajana eri maatalousoppilaitoksissa ja piti mehiläishoitokursseja eri puolilla Suomea.
Järvi perusti Välkkilään nuorisoseuran ja teki aloitteet torvisoittokunnan ja jousiorkesterin perustamisesta. Hän toimi myös laulukuoron johtajana. Järvi oli mukana perustamassa Kokon suojeluskuntaa ja oli sen toiminnassa aktiivisesti mukana aluksi harjoituksissa ja myöhemmin juhlissa puhujana ja esitelmöitsijänä.
Matti Järvi kuoli 67-vuotiaana joulukuussa 1935 Urjalan Ikaalan kylässä Niinilahden huvilassa.
Julkaisuja

Mehiläishoidon käsikirja. WSOY 1913, 2. korj. painos 1929
Kanojen hoito. WSOY 1915, 6. painos 1931
Mehiläiset ja hoito olkipesissä. Karisto 1917, 2. korj. painos 1922
Emokasvatus : käsikirja mehiläishoitajille. Karisto 1919
Kananpoikia lisäämään. Helsinki 1922
Masako Chiba

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Japani> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 1997 | 10 000 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | Maraton |  |
Masako Chiba (jap. 千葉 真子, s. 18. heinäkuuta 1976) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Chiba voitti Ateenan MM-kisoissa 1997 MM-pronssia 10 000 metrin juoksussa ajalla 31.41,93. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi GP-finaalissa seitsemänneksi 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.32,45. Seuraavana vuonna hän sijoittui neljänneksi Sydneyn maratonilla ajalla 2.37.44. Vuonna 1999 hän oli viides Tokion maratonilla ajalla 2.29.00 ja 2001 hän voitti Sapporon maratonin. Vuonna 2002 hän juoksi Chicagon maratonilla yhdeksänneksi ja Pariisin MM-kisoissa 2003 voitti maratonin MM-pronssia ajalla 2.25.08. Seuraavana vuonna hän oli Osakan maratonilla toinen, voitti Hokkaidon maratonin ja sijoittui Tokion maratonilla neljänneksi. Vuonna 2005 hän voitti Hokkaidon maratonin ja juoksi Chicagon maratonilla kolmanneksi. Vuonna 2006 hän oli Hokkaidon maratonilla yhdestoista.
Ennätykset

5 000 metrin juoksu: 15.20,58 (1997)
10 000 metrin juoksu: 31.20,46 (1996)
10 kilometrin maantiejuoksu: 31.51 (2004)
15 kilometrin maantiejuoksu: 49.03 (2004)
20 kilometrin maantiejuoksu: 1.06.15 (2005)
Puolimaraton: 1.09.27 (1999)
25 kilometrin maantiejuoksu: 1.23.35 (2005)
30 kilometrin maantiejuoksu: 1.40.35 (2003)
Maraton: 2.21.45 (2003)
Yannick Nézet-Séguin

Yannick Nézet-Séguin
Yannick Nézet-Séguin (s. 1975 Montreal, Kanada) on kanadalainen kapellimestari. Hän on kahden professorin poika. Nézet-Séguin aloitti pianonsoiton opinnot viisivuotiaana ja kymmenvuotiaana päätti tulla aikuisena kapellimestariksi. Hän pitää kapellimestariesikuvinaan Charles Dutoitia ja Carlo Maria Giulinia.
Nézet-Séguin tuli Chœur polyphonique de Montréal -kuoron johtajaksi 1994 ja pääsi Québecin konservatorioon seuraavana vuonna. Hän opiskeli konservatoriossa pianonsoittoa, säveltämistä ja orkesterinjohtoa. Hän opiskeli kuoronjohtoa myös Joseph Flummerfeltin ja Herman Maxin oppilaana Westminster Choir Collegessa Princetonissa, Yhdysvalloissa. Hän jatkoi kapellimestariopintojaan myöhemmin myös Carlo Maria Giulinin johdolla.
Vuonna 1998 Nézet-Séguin seurasi Bernard Uzania Opéra de Montréalin johtajana vain 22-vuotiaana. Vuosina 1999 ja 2000 hän johti Les Grands Ballets Canadiens -baletin orkesteria Pjotr Tšaikovskin Pähkinänsärkijässä ja Les Violons du Roy -kamariorkesteria. Nézet-Séguin on ollut Orchestre Métropolitain du Grand Montréal -orkesterin musiikillinen johtaja vuodesta 2000 ja hänen sopimuksensa orkesterin kanssa jatkuu vuoteen 2010.
Nézet-Séguinin kapellimestaridebyytti Britanniassa oli Northern Sinfonia kaudella 2005–2006. Maaliskuussa 2007 hän johti Lontoon filharmonista orkesteria ja saman vuoden huhtikuussa Skotlantilaista kamariorkesteria. Marraskuussa 2007 Lontoon filharmoninen orkesteri nimitti hänet päävierailijakseen kaudelle 2008–2009.
Vuonna 2005 Nézet-Séguin johti ensi kertaa Rotterdamin filharmonikkoja ja joulukuussa 2006 orkesteri ilmoitti, että hän on orkesterin ylikapellimestari syksystä 2008 alkaen. Tässä toimessa hän seurasi Valeri Gergijeviä. Nézet-Séguin on johtanut Toulousen Theatre du Capitolen orkesteria, Dresdenin valtionorkesteria, Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteria. Oopperaa hän on johtanut Euroopassa Barcelonan Liceu-teatterissa.
Vuonna 2010 hänet nimettiin Philadelphian orkesterin musiikilliseksi johtajaksi. Hän aloitti tehtävässään vuonna 2012.
Suomessa Nézet-Séguin johti marraskuussa 2007 Radion sinfoniaorkesteria Helsingissä ja Tampereella.
Medicare

Medicare voi tarkoittaa:
Medicare, australialainen vakuutusjärjestelmä
Medicare, kanadalainen vakuutusjärjestelmä
Medicare, yhdysvaltalainen vakuutusjärjestelmä
Medicare Australia, Australian hallituksen toimisto, joka hallinnoi terveydenhuolto-ohjelmia
Medicare Resources, hongkongilainen järjestö
Medicare Rights Center, yhdysvaltalainen järjestö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Medicare”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viron jääkiekkomaajoukkue

| Viro |
| --- | --- |

Lempinimi:  Pääsukesed ('Pääskyset')
Liitto:  Eesti Jäähokiliit
Kotiareena:  Tondiraban jäähalli
Valmentaja:   Petri Skriko
Eniten otteluita:  Lauri Lahesalu (113)
Eniten maaleja:  Andrei Makrov (75)
Eniten pisteitä:  Andrei Makrov (129)
IIHF-ranking:  28. (27.5.2024)
Ensimmäinen ottelu
  Suomi 2–1 Viro  (Helsinki, Suomi; 20. helmikuuta 1937) 
Suurin voitto
  Viro 27–1 Etelä-Afrikka   (Barcelona, Espanja; 16. maaliskuuta 1994)  Viro 26–0 Bulgaria   (Tallinna, Viro; 6. marraskuuta 2015) 
Suurin tappio
  Slovenia 16–0 Viro   (Ljubljana, Slovenia; 21. huhtikuuta 2001) 
Viron jääkiekkomaajoukkue on Viron edustusjoukkue miesten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja turnauksissa. Joukkue toimii Eesti Jäähokiliiton alaisuudessa ja on osallistunut moniin arvokisoihin ja olympialaisiin. Joukkue on IIHF:n rankingissa 28. sijalla. Viron jääkiekkomaajoukkuetta kutsutaan nimellä Pääsukesed (suom. 'Pääskyset'), muun muassa siksi, että haarapääsky on Viron kansallislintu. Vuonna 2021 maassa oli 120 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 11 kaukaloa. Vuonna 2024 pelaajien määrä oli 126, kaukaloiden 10. Vuodesta 2023 lähtien Viron maajoukkuetta on valmentanut Petri Skriko.
Historia

Viro liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1935. Viron maajoukkue pelasi ensimmäisen maaottelunsa 20. helmikuuta 1937 Suomea vastaan häviten pelin maalein 1–2. Voitto oli samalla Suomen ensimmäinen voitto. Maat kohtasivat seuraavana vuonna Tallinnassa, Virossa, jossa Viron joukkue voitti Suomen lukemin 2–1. Viron maajoukkueen viimeinen voitto ennen toista maailmansotaa oli 3–0-voitto Liettuasta vuoden 1941 helmikuussa.
Marraskuun 2021 Baltic Challenge Cupissa Viro voitti ensimmäistä kertaa Latvian maajoukkueen.
Historia > Maailmanmestaruuskilpailuissa

Itsenäistyttyään uudestaan Virosta tuli jälleen IIHF:n jäsen 6. toukokuuta 1992, ja se osallistui D-sarjan maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1994.
Joukkue hävisi vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailujen 2. divisioonan ratkaisevassa pelissä yllättäen Serbialle, ja näin nousu 1. divisioonaan jäi niukasti saavuttamatta. Kuitenkin vuoden 2010 kotikisoissaan Narvassa maailmanmestaruuskilpailujen 2. divisioonan turnauksessa joukkue nousi takaisin 1. divisioonaan päävalmentaja Ismo Lehkosen johdolla, joka työskenteli palkatta. Viro voitti viisi peliä, ja sen maaliero oli 62–5. Tämän jälkeen joukkue on pudonnut kahdesti 2. divisioonaan, mutta vuodesta 2015 alkaen joukkue on pelannut 1. divisioonan B-lohkossa. Vuoden 2015 alussa uutisoitiin, että Lehkonen palaisi Viron valmentajaksi Sakari Pietilän seuraajaksi, mutta tämä ei toteutunut.
Vuoden 2018 1. divisioonan B-lohkon maailmanmestaruuskisoissa joukkue taisteli viimeiseen otteluun saakka noususta 1. divisioonan A-lohkoon, mutta hävisi viimeisen kamppailun kisaisäntä Liettualle jääden lopulta A-lohkon kolmanneksi. Sijoitus oli paras, jonka Viro on saavuttanut nykyisellä vuoden 2012 kisoista lähtien käytössä olleella sarjajärjestelmällä, jossa vain 1. divisioonan A-lohkon voittaja ja kakkonen voivat nousta jääkiekon maailmanmestaruuskisoihin. (Vielä vuonna 2011 B-lohkonkin voittaja nousi, eli lohkojen tasolla ei ollut eroa, kuten nykyisin. Samanaikaisesti A-lohkon kakkonen ei tuolloin noussut.) Viron Villem-Henrik Koitmaa valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Seuraavan vuoden kisoissa Viron maajoukkueella olisi ollut vielä ennen viimeistä otteluaan mahdollisuus sivuta edellisen vuoden sijoitustaan. Joukkue ei kuitenkaan saavuttanut viimeisessä ottelussaan täysiä pisteitä, vaan se onnistui voittamaan Ukrainan vasta jatkoajalla, ja näin ollen vuonna 2019 Viro päätyi kotikisoissaan 4. sijalle. Vuonna 2024 joukkue sivusi parasta sijoitustaan maailmanmestaruuskilpailuissa, kun se sijoittui 1. divisioonan B-lohkon kisoissa pronssille.
Kaudesta 2021–2022 alkaen päävalmentaja Jussi Tupamäen apuvalmentajina on toiminut virolaisen Kaupo Kaljusten lisäksi Alexandr Barkov vanhempi ja sen jälkeen Mikko Mäenpää. Viron jääkiekkoliitto päätti yhteistyön Barkov seniorin kanssa tammikuussa 2023. Virossa ilmoitettiin yhteyistyön päättyneen sen myötä, kun Barkov siirtyi Moskovan Spartakin juniorivalmennuksen pariin.
Kokoonpanoja > Päävalmentajat

Alexander Romantsov, 1993–2001
Vesa Surenkin, 2001–2003
Juri Tsepilov, 2003–2006
Jorma Räisänen, 2006–2007
Rais Davletkildijev, 2007–2009
Ismo Lehkonen, 2009–2010
Dmitri Medvedev, 2010–2013
Sakari Pietilä, 2013–2014
Jussi Tupamäki, 2014–2023
Petri Skriko, 2023–
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskisoissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1994 - C2-sarja; 1.  1995 - C1-sarja; 4.  1996 - C-sarja; 5.  1997 - C-sarja; 4.  1998 - B-sarja; 3.  1999 - B-sarja; 6.  2000 - B-sarja; 6.  2001 - 1. divisioona, lohko B; 6.  2002 - 2. divisioona, lohko A; 1.  2003 - 1. divisioona, lohko B; 3.  2004 - 1. divisioona, lohko B; 4.  2005 - 1. divisioona, lohko B; 4.  |  2006 - 1. divisioona, lohko B; 4.  2007 - 1. divisioona, lohko A; 4.  2008 - 1. divisioona, lohko B; 6.  2009 - 2. divisioona, lohko A; 2.  2010 - 2. divisioona, lohko B; 1.  2011 - 1. divisioona, lohko B; 6.  2012 - 2. divisioona, lohko A; 1.  2013 - 1. divisioona, lohko B; 6.  2014 - 2. divisioona, lohko A; 1.  2015 - 1. divisioona, lohko B; 5.  2016 - 1. divisioona, lohko B; 5.  2017 - 1. divisioona, lohko B; 4.  |  2018 - 1. divisioona, lohko B; 3.  2019 - 1. divisioona, lohko B; 4.  2020 - 1. divisioona B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2021 - 1. divisioona B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2022 - 1. divisioona, lohko B; 4.  2023 - 1. divisioona, lohko B; 4.  2024 - 1. divisioona, lohko B; 3.  |
Sijoitukset > Olympialaisissa

1998 - karsintojen toinen vaihe (karsiutui)
2002 - esikarsinta (karsiutui)
2006 - 25. (karsiutui)
2010 - 23. (karsiutui)
2014 - 29. (karsiutui)
2018 - 27. (karsiutui)
2022 - 31. (karsiutui)
Sijoitukset > IIHF:n maailmanranking

2003 – 24.
2004 – 24.
2005 – 24.
2006 – 24.
2007 – 23.
2008 – 25.
2009 – 27.
2010, helmikuu – 26.
2010, toukokuu – 27.
2011 – 26.
2012 – 26.
2013 – 28.
2014, helmikuu – 28.
2014, toukokuu – 29.
2015 – 29.
2016 – 28.
2017 – 27.
2018, helmikuu – 27.
2018, toukokuu – 26.
2019 – 26.
2020 – 27.
2021 – 26.
2022, helmikuu – 26.
2022, toukokuu – 28.
2023 – 28.
2024 – 28.
Aiheesta muualla

Viron jääkiekkoliiton sivusto (viroksi)
Viro IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Viro nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Merihuhti

Merihuhti on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön länsiosassa Kemiöntien varrella.
Merihuhdin asutus sijaitsee Kemiöntien varrella ja yhtenäinen asutusketju ulottuu länteen Nurkkilan puolelle. Muut naapurikylät Kivelä, Foula ja Suomenniitty sijaitsevat aivan vieressä. Merihuhdin kyläalueen pohjoisosassa kohoaa Huhtinummi, josta alkaa Teijon ylänkö. Kemiöntien eteläpuolella Merihuhdin maasto laskee loivasti viljavaan laaksoon.
Merihuhdin naapurikylistä on löytynyt useita muinaishautoja. Merihuhti on kuulunut keskiajalle saakka Perniön keskiosassa sijaitsevaan Huhdin kylään, josta Merihuhti on erotettu omaksi yksinäistilaksi. Kylän kantatila on sijainnut samalla paikalla ainakin isojaosta lähtien. 1920- ja 1930-luvuilla kantatilasta lohkottiin seitsemän uutta tilaa ja sotien jälkeen kylään syntyi vielä kolme uutta tilaa.
Luettelo ohjaskelkkailun olympiamitalisteista

Ohjaskelkkailu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1964 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Saksa.
Miesten yksinkelkkailu

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1964 Innsbruck tulokset |    Thomas Köhler (EUA) |    Klaus-Michael Bonsack (EUA) |    Hans Plenk (EUA)  |  |
| 1968 Grenoble tulokset |    Manfred Schmid (AUT) |    Thomas Köhler (GDR) |    Klaus-Michael Bonsack (GDR)  |  |
| 1972 Sapporo tulokset |    Wolfgang Scheidel (GDR) |    Harald Ehrig (GDR) |    Wolfram Fiedler (GDR)  |  |
| 1976 Innsbruck tulokset |    Dettlef Günther (GDR) |    Josef Fendt (FRG) |    Hans Rinn (GDR)  |  |
| 1980 Lake Placid tulokset |    Bernhard Glass (GDR) |    Paul Hildgartner (ITA) |    Anton Winkler (FRG)  |  |
| 1984 Sarajevo tulokset |    Paul Hildgartner (ITA) |    Sergei Danilin (URS) |    Valeri Dudin (URS)  |  |
| 1988 Calgary tulokset |    Jens Müller (GDR) |    Georg Hackl (FRG) |    Juri Hartšenko (URS)  |  |
| 1992 Albertville tulokset |    Georg Hackl (GER) |    Markus Prock (AUT) |    Markus Schmidt (AUT)  |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |    Georg Hackl (GER) |    Markus Prock (AUT) |    Armin Zöggeler (ITA)  |  |
| 1998 Nagano tulokset |    Georg Hackl (GER) |    Armin Zöggeler (ITA) |    Jens Müller (GER)  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |    Armin Zöggeler (ITA) |    Georg Hackl (GER) |    Markus Prock (AUT)  |  |
| 2006 Torino tulokset |    Armin Zöggeler (ITA) |    Albert Demtšenko (RUS) |    Martinš Rubenis (LAT)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |    Felix Loch (GER) |    David Möller (GER) |    Armin Zöggeler (ITA)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |    Felix Loch (GER) |    Albert Demtšenko (RUS) |    Armin Zöggeler (ITA)  |  |
  Lähde: Luge Men's Singles Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 6.7.2017. Viitattu 5.1.2017. (englanniksi)
Miesten parikelkkailu

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1964 Innsbruck tulokset |   Josef Feistmantl ja Manfred Stengl (AUT) |   Reinhold Senn ja Helmut Thaler (AUT) |   Walter Aussendorfer ja Sigisfredo Mair (ITA)  |  |
| 1968 Grenoble tulokset |   Klaus Bonsack ja Thomas Köhler (GDR) |   Manfred Schmid ja Ewald Walch (AUT) |   Wolfgang Winkler ja Fritz Nachmann (FRG)  |  |
| 1972 Sapporo tulokset |   Horst Hörnlein ja Reinhard Bredow (GDR)  Paul Hildgartner ja Walter Plaikner (ITA) |  ei jaettu |   Klaus Bonsack ja Wolfram Fiedler (GDR)  |  |
| 1976 Innsbruck tulokset |   Hans Rinn ja Norbert Hahn (GDR) |   Hans Brandner ja Balthasar Schwarm (FRG) |   Rudolf Schmid ja Franz Schachner (AUT)  |  |
| 1980 Lake Placid tulokset |   Hans Rinn ja Norbert Hahn (GDR) |   Peter Gschnitzer ja Karl Brunner (ITA) |   Georg Fluckinger ja Karl Schrott (AUT)  |  |
| 1984 Sarajevo tulokset |   Hans Stangassinger ja Franz Wembacher (FRG) |   Jevgeni Belousov ja Aleksandr Beljakov (URS) |   Jörg Hoffmann ja Jochen Pietzsch (GDR)  |  |
| 1988 Calgary tulokset |   Jörg Hoffmann ja Jochen Pietzsch (GDR) |   Stefan Krausse ja Jan Behrendt (GDR) |   Thomas Schwab ja Wolfgang Staudinger (FRG)  |  |
| 1992 Albertville tulokset |   Stefan Krausse ja Jan Behrendt (GER) |   Yves Mankel ja Thomas Rudolph (GER) |   Hansjörg Raffl ja Norbert Huber (ITA)  |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |   Kurt Brugger ja Wilfried Huber (ITA) |   Hansjörg Raffl ja Norbert Huber (ITA) |   Stefan Krausse ja Jan Behrendt (GER)  |  |
| 1998 Nagano tulokset |   Stefan Krausse ja Jan Behrendt (GER) |   Chris Thorpe ja Gordon Sheer (USA) |   Mark Grimmette ja Brian Martin (USA)  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |   Patric Leitner ja Alexander Resch (GER) |   Mark Grimmette ja Brian Martin (USA) |   Chris Thorpe ja Clay Ives (USA)  |  |
| 2006 Torino tulokset |   Andreas Linger ja Wolfgang Linger (AUT) |   André Florschütz ja Torsten Wustlich (GER) |   Gerhard Plankensteiner ja Oswald Haselrieder (ITA)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |   Andreas Linger ja Wolfgang Linger (AUT) |   Andris Šics ja Juris Šics (LAT) |   Patric Leitner ja Alexander Resch (GER)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |   Tobias Wendl ja Tobias Arlt (GER) |   Andreas Linger ja Wolfgang Linger (AUT) |   Andris Šics ja Juris Šics (LAT)  |  |
  Lähde: Luge Mixed (Men)'s Doubles Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 6.6.2010. Viitattu 5.1.2017. (englanniksi)
Naisten yksinkelkkailu

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1964 Innsbruck tulokset |    Ortrun Enderlein (EUA) |    Ilse Geisler (EUA) |    Leni Thurner (AUT)  |  |
| 1968 Grenoble tulokset |    Erika Lechner (ITA) |    Christa Schmuck (FRG) |    Angelika Dünhaupt (FRG)  |  |
| 1972 Sapporo tulokset |    Anna-Maria Müller (GDR) |    Ute Rührold (GDR) |    Margit Schumann (GDR)  |  |
| 1976 Innsbruck tulokset |    Margit Schumann (GDR) |    Ute Rührold (GDR) |    Elisabeth Demleitner (FRG)  |  |
| 1980 Lake Placid tulokset |    Vera Zozula (URS) |    Melitta Sollmann (GDR) |    Ingrida Amantova (URS)  |  |
| 1984 Sarajevo tulokset |    Steffi Walter-Martin (GDR) |    Bettina Schmidt (GDR) |    Ute Oberhoffner-Weiß (GDR)  |  |
| 1988 Calgary tulokset |    Steffi Walter-Martin (GDR) |    Ute Oberhoffner-Weiß (GDR) |    Cerstin Schmidt (GDR)  |  |
| 1992 Albertville tulokset |    Doris Neuner (AUT) |    Angelika Neuner (AUT) |    Susi Erdmann (GER)  |  |
| 1994 Lillehammer tulokset |    Gerda Weissensteiner (ITA) |    Susi Erdmann (GER) |    Andrea Tagwerker (AUT)  |  |
| 1998 Nagano tulokset |    Silke Kraushaar (GER) |    Babsi Niedernhuber (GER) |    Angelika Neuner (AUT)  |  |
| 2002 Salt Lake City tulokset |    Sylke Otto (GER) |    Babsi Niedernhuber (GER) |    Silke Kraushaar (GER)  |  |
| 2006 Torino tulokset |    Sylke Otto (GER) |    Silke Kraushaar (GER) |    Tatjana Hüfner (GER)  |  |
| 2010 Vancouver tulokset |    Tatjana Hüfner (GER) |    Nina Reithmayer (AUT) |    Natalie Geisenberger (GER)  |  |
| 2014 Sotši tulokset |    Natalie Geisenberger (GER) |    Tatjana Hüfner (GER) |    Erin Hamlin (USA)  |  |
  Lähde: Luge Women's Singles Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 10.6.2017. Viitattu 5.1.2017. (englanniksi)
Joukkuekelkkailu

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 2014 Sotši tulokset |   SaksaNatalie Geisenberger Felix Loch Tobias Wendl Tobias Arlt |   VenäjäTatjana Ivanova Albert Demtšenko Aleksandr Denisjev Vladislav Antonov |   LatviaElīza Tīruma Mārtiņš Rubenis Andris Šics Juris Šics  |  |
  Lähde: Luge Mixed Team Relay Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 15.7.2014. Viitattu 5.1.2017. (englanniksi)