stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennart Torstensson
Ruotsin armeijan ylipäällikkönä

Banérin kuoltua yllättäen toukokuussa 1641 Torstenssonista tehtiin ensin Ruotsin Pommerin kenraalikuvernööri, jota virkaa hän hoiti vuoteen 1648 saakka, sekä myöhemmin vuonna 1642 marsalkka ja Ruotsin armeijan komentaja.
Torstensson johti Ruotsin armeijan Pommerista Böömiin, Määriin ja Sleesiaan keväällä 1642. Hän löi Saksin Juhana Yrjön armeijan Schweidnitzin taistelussa ja valtasi Olmützin kesäkuussa 1642. Tämän jälkeen Torstensson siirtyi piirittämään Leipzigia.  Keisarillisten tullessa auttamaan kaupunkia hän voitti heidät Breitenfeldin toisessa taistelussa. Leipzig vallattiin tämän jälkeen joulukuussa 1642 ja se pysyikin ruotsalaisten miehittämänä aina vuoteen 1650 asti. Vuonna 1643 Torstensson palasi operoimaan Määriin.
Ruotsin valtaneuvosto päätti alkuvuodesta 1643 ryhtyä sotaan Tanskaa vastaan tavoitteenaan vallata Blekinge, Skåne ja Halland. Torstensson sai uudet käskyt syyskuussa, ja joulukuussa 1643 hän johti armeijansa Holsteiniin. Alkuvuonna 1644 hän valtasi Jyllannin vain kahdessa kuukaudessa.
Matthias Gallasin johtaman keisarillisten armeijan seurattua Torstenssonia Jyllannin eteläosaan joutui hän vetäytymään takaisin Saksaan huolto-ongelmien vuoksi. Hän pakotti keisarilliset vetäytymään etelään läpi hävitettyjen alueiden keväällä 1644. Tämä onnistunut poltetun maan taktiikka tuhosi Gallasin johtaman keisarillisen armeijan, vahvuuden romahtaessa 18 000:sta vain tuhanteen. Gallasin kokoaman uuden armeijan Torstensson löi Jüterbogin taistelussa marraskuussa 1644. Ruotsin menestys Tanskaa vastaan Skånessa ja merellä sekä Carl Gustaf Wrangelin Jyllannin takaisin valtaus pakotti Tanskan kuninkaan Kristian IV:n Brömsebron rauhaan elokuussa 1645.
Keväällä 1645 Torstensson johti 15 000 miestä ja 60 tykkiä Böömiin. Hän voitti keisarilliset Jankovin taistelussa 1645, jossa hän käytti erityisesti tykistön nopeaa ja jatkuvaa uudelleen sijoittumista, saavuttaen parhaan mahdollisen tulivoiman. Melchior von Hatzfeldtin johtamat keisarilliset menettivät taistelussa koko tykistönsä ja puolet armeijastaan. Tämän jälkeen ruotsalaiset valtasivat Böömin ja etenivät aina tykin kantaman päähän Wienistä uhaten kaupunkia piirityksellä.
Syksyllä 1645 Torstensson luovutti Ruotsin armeijan ylipäällikkyyden Wrangelille pahentuneen reumatismin takia. Lopullisesti Torstensson vetäytyi eläkkeelle 1646. Vuonna 1647 hänet aateloitiin Ortalan kreiviksi.
Torvikaiutin

Nipper katsoo Edisonin fonografin torvikaiuttimeen
Torvikaiutin  on keksintönä vanha. Jo tuhansia vuosia sitten ihminen käytti suuntainta eli alkeellista megafonia suunsa
edessä huudon kantomatkan lisäämiseksi. Edistyneempi tapa käyttää kartiota samaan tarkoitukseen
keksittiin myös jo kivikauden aikana. Idea on sinänsä yksinkertainen ja toimiva.
Suuntain/ torvi sekä lisää sekä äänen määrää että sen suuntaavuutta. Akustisen äänen määrä nousee jo yksinkertasellakin suuntaimella helposti 6 desibeliä, jolloin kantama kaksinkertaistuu.
Kaiuttimen yhteydessä torvi tuli käyttöön samaisesta syystä.
Gramofoni sai omintakeisen ulkonäön juuri siihen asennetusta torvesta.
Torvi parantaa merkittävästi kaiutinelementin liikkeen muuntumista ilmamassaa liikuttavaksi männäksi. Kaiutin on periaatteessa yksinkertainen muuntaja, joka muuttaa liikkuessaan ilmamassan tiheämmäksi/ harvemmaksi. Ääni tarvitsee aina etenemiseen väliainetta, joka on yleensä ilma. Ääniaallon pituus määrää taajuuden ja aallonkorkeus eli amplitudi määrää voimakkuuden.
Hyvin suunniteltu torvikaiutin on ääneltään hyvä, särötön ja tarkka.
Torven toimintaa säätelevät pääasiassa sen pituus, tilavuus, sekä kurkun ja suuaukon kokojen välinen suhde.
Yleensä torvet jaetaan kolmeen ryhmään:
Diskantti- keskialue ja bassotorvi.
Kirjallisuutta

Toivanen, Jarmo: Teknillinen akustiikka, "Kaiuttimet", s. 261-359.  Espoo:  Otakustantamo, 1976.  ISBN 951-671-123-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Audiokirja (luku 4 sivu 62)
Totuuden torvi (romaani)

| Totuuden torvi> The Truth |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Julkaistu:  2000
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  370
ISBN:  978-951-23-5132-9
Sarja: Kiekkomaailma
Edeltävä:  Maanalainen elefantti
Seuraava:  Aikavaras
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Totuuden torvi (engl. The Truth) on kahdeskymmenesviides romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Tarina

Ankh-Morporkissa asuva William de Worde työskentelee kirjurina ja tekee myös pientä uutiskirjettä muutamille tilaajille. Eräänä päivänä William kohtaa kääpiöjoukon, jolla on hallussaan mullistava laite: painokone. Erinäisten sattumusten kautta Williamista tulee Ankh-Morporkin ensimmäisen sanomalehden päätoimittaja. Kaupungissa tapahtuu rikos, joka ei ole sitä, miltä asianosaiset haluavat sen näyttävän. William päättää selvittää totuuden ja saattaa sen myös julkisuuteen lehdessään.
Repolarisaatio

Repolarisaatio on hermosolun tapahtuma, jossa depolarisaation aikainen solukalvon sisäosan positiivinen varaus palautuu takaisin negatiiviseksi. Repolarisaatiossa solun sisään natriumioneja kuljettaneet natriumkanavat sulkeutuvat ja kaliumioneja alkaa tunkeutua solusta ulos. Repolarisaatio voi aiheuttaa hetkeksi hyperpolarisaation, jolloin lepopotentiaali on normaalia suurempi. Suomalaistutkijoiden mukaan varhainen repolarisaatio sydämen alaseinänkytkennöissä on riskitekijä.
Totuus (amerikansuomalainen lehti)

Totuus oli Duluthissa vuosina 1920–1929 ilmestynyt amerikansuomalainen aikakauslehti. Sen toimittaja ja ilmeisesti myös kustantaja oli syndikalistina tunnettu William Risto.
Lähinnä syndikalistiseksi työväenlehdeksi luokiteltu Totuus sisälsi paljon teosofiaan, henkisyyteen ja psykologiaan liittyvää aineistoa. Lehti oli myös voimakkaasti kommunismin vastainen. Se ilmestyi neljästä kuuteen kertaan vuodessa. Totuus Publishing Company julkaisi myös Riston kaunokirjallisia teoksia.
Aiheesta muualla

Totuus digitoituna kansalliskirjastossa
Åke Tott

Åke Tott
Åke Henrikinpoika Tott (4. kesäkuuta 1598 Kirkniemi, Lohja – 15. heinäkuuta 1640 Lavilan kartano, Eurajoki) oli suomalainen sotilas, josta tuli sotamarsalkka 1631. Hän oli Sigrid Vaasan poika sekä Eerik XIV:n ja Kaarina Maununtyttären tyttärenpoika. Tott oli serkkunsa Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin luottosotilas. Hänet tunnettiin nimillä ”Pohjolan lumiaura”. ja ”Kuninkaan lumiaura”.
Tott osallistui vuonna 1613 viisitoistavuotiaana Jakob De la Gardien johtamalle Venäjän retkelle Inkerin sodassa. Hän oleskeli tämän jälkeen useita vuosia ulkomailla, kunnes palasi Kustaa II Aadolfin kamariherraksi 1623. Hän osallistui Puolan sotaan ja vuonna 1627 hänet ylennettiin everstiksi johtamaan suomalaista värvättyä ratsuväkirykmenttiä. Vuonna 1630 hänestä tuli valtaneuvos sekä ratsuväen kenraalimajuri ja sitten kenraali. 1631 hänestä tuli Ruotsin marsalkka. Tott osallistui kolmikymmenvuotisen sodassa Grubinin ja Breitenfeldin taisteluihin. Hänen sotilasuransa katkesi sairasteluun ja 1633 hän palasi takaisin Ruotsiin.
Kuningas lahjoitti Tottille Vuojoen, Lavilan ja Irjanteen kartanot Eurajoelta maksuna ratsuväkikomppanian ylläpidosta. Åke Tottin poika oli kreivi, sotapäällikkö ja Liivinmaan kenraalikuvernööri Claes Tott.
Tott kuoli verensyöksyyn 1640. Hänet on haudattu Tott-suvun hautakammioon Turun tuomiokirkkoon. Hänen hautajaisensa olivat merkittävä tapahtuma, hautajaiskulkueen kärjessä marssi neljä 120 miehen komppaniaa. Sitten tulivat katedraalikoululaiset ja ylioppilaat. Näiden jäljessä 52 pappia eli noin puolet silloisen Suomen papistosta, Turun Akatemian professorit ja Turun piispa Isaacus Rothovius.lähde?
Åke Tottin hauta Turun tuomiokirkossa.
Lähteet ja huomautukset

Nenonen, Kaisu-Maija & Teerijoki, Ilkka: Historian suursanakirja.  Juva:WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22044-2
Torpedoahvenet

| Torpedoahvenet |
| --- | --- |
 Orvokkitorpedoahven (Hoplolatilus starcki)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Torpedoahvenet  Malacanthidae  Poey, 1861
Alaheimot ja suvut
 Latilinae Branchiostegus  Caulolatilus  Lopholatilus  Malacanthinae Hoplolatilus  Malacanthus 
Katso myös
   Torpedoahvenet Wikispeciesissä   Torpedoahvenet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Torpedoahvenet eli vanhemmalta nimeltään tiilikalat (Malacanthidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä meristä.
Taksonomia

Varhaisimmat torpedoahventen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 5 sukua ja noin 40 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon. Malacanthinae-alaheimoon kuuluu noin 12 ja Latilinae-alaheimoon noin 28 lajia. Toisinaan nämä torpedoahventen alaheimot jaetaan kahdeksi heimoksi, joiden tieteellisen nimet ovat Malacanthidae ja Branchiostegidae.
Anatomia

Torpedoahvenet ovat pituudeltaan tyypillisesti noin 15 cm, mutta suurimmat lajit voivat saavuttaa 60 cm:n pituuden. Heimolle tyypillisiä piirteitä ovat pitkähkö selkäevä ja peräevä sekä haarautunut tai tasapäinen pyrstö. Malacanthinae-alaheimon lajit ovat ruumiin rakenteeltaan pidempiä ja solakampia ja Latilinae-alaheimoon kuuluvat kalat ovat tukevampia ja suuripäisempiä. Kalojen suu on melko kookas. Torpedoahventen poikasten päässä on useita piikkejä.
Levinneisyys ja elintavat

Torpedoahvenet elävät pääasiassa lämpimissä vesissä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla. Ne ovat tyypillisesti lähellä pohjia eläviä lajeja, jotka elävät usein koloissa ja luolissa ja Malacanthinae-alaheimoon kuuluvat lajit myös kaivavat itse koloja pehmeään pohjaan. Kalat elävät tyypillisesti pieninä ryhminä. Malacanthinae-alaheimon lajit elävät tyypillisesti alle 50 metrin syvyydessä, kun taas Latilinae-alaheimon kalat elävät syvempänä aina 600 metrin syvyyteen asti. Torpedoahvenlajien ravintoa on eläinplankton ja muut selkärangattomat eläimet, kuten nilviäiset ja äyriäiset.
Eräitä lajeja käytetään ruokakaloina. Joitakin lajeja, esimerkiksi orvokkitorpedoahventa (Hoplolatilus starcki), purppuratorpedoahventa (Hoplolatilus purpureus) ja juovatorpedoahventa (Malacanthus latovittatus) voidaan pitää riutta-akvaarioissa, mutta ne vaativan suuren akvaarion.
Totuus kosmetiikasta

| Totuus kosmetiikasta> Schön um jeden preis? |
| --- | --- |
 Suomalaisen painoksen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rita Stiens
Suomennos
Suomentaja:  Veera Kaski
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  233
ISBN:  978-951-31-4344-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Totuus kosmetiikasta on Rita Stiensin kirja kosmetiikasta. Teos ilmestyi alun perin saksaksi vuonna 2005. Kirjan suomennos ilmestyi vuonna 2008 kustannusyhtiö Tammen julkaisemana. Stiens on soveltanut teoksen Suomessa markkinoilla oleviin tuotteisiin.
Teos vertaa tavallisen kosmetiikan ja niin sanotun luonnonkosmetiikan eroja, haittoja ja hyötyjä. Stiens esittelee näkemyksensä siitä, millainen tuote on turvallinen ja laadukas. Teos pyrkii vastaamaan muun muassa seuraaviin kysymyksiin:
Mitä ainesosia kosmetiikkatuotteet sisältävät
Ovatko kauneudenhoitoaineet niin hyviä ja harmittomia kuin valmistajat väittävät
Ovatko kalliit tuotteet parempia kuin edulliset
Millaiset aineet edistävät ihon ja hiusten hyvinvointia
Miten tavallinen ja luonnonkosmetiikka eroavat toisistaan ja miten tunnistaa luonnon ainesosista valmistettu tuote
Kirja käsittelee kasvojen ja vartalon hoitoa, hygieniaa ja hiustenhoitoa, ehostusta ja aurinkosuojatuotteita. Kirjassa on aakkosellinen luettelo noin 2000:sta kosmetiikkateollisuuden käyttämästä aineesta, jotka on arvioitu kirjassa merkein.
Aiheesta muualla

Kaarina Sinerkari: Purkkien sisältö selkokielelle [vanhentunut linkki] Helsingin Sanomat 22.10.2008.
Toriumnitraatti

| Toriumnitraatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13823-29-5
PubChem CID:  26293
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Th(NO3)4
Moolimassa:  480,08
Ulkomuoto:  Valkoinen, hygroskooppinen aine 
Tiheys:  2,78 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Toriumnitraatti (Th(NO3)4) on torium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hehkusukkien valmistuksessa ja tuotettaessa muita toriumyhdisteitä ja luminoivia väriaineita.
Ominaisuudet

Toriumnitraatti on huoneenlämpötilassa kiinteää valkoista ja hygroskooppista eli vettä imevää ainetta. Siitä tunnetaan kidevedettömän muodon lisäksi seitsemän kidevedellistä hydraattia, muun muassa tetra- ja pentahydraatit (Th(NO3)4·4H2O ja Th(NO3)4·5H2O) ja emäksiset hydroksonitraatit. Liuoksissa voi esiintyä myös kompleksinen heksanitrotoraatti(IV)-ioni ([Th(NO3)6]2-). Kuumennettaessa se hajoaa toriumdioksidiksi säteillen valoa. Toriumnitraatti liukenee hyvin veteen ja myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, eettereihin, ketoneihin ja estereihin. Toriumnitraatti muodostaa kompleksiyhdisteitä muun muassa amiinien ja amiinioksidien kanssa. Yhdiste muodostaa tributyylifosfaatin kanssa kompleksin ja tributyylifosfaattia käytetään uuttamaan toriumnitraattia sen liuoksista. Toriumin tavoin myös toriumnitraatti on radioaktiivista.
Valmistus ja käyttö

Toriumnitraattia valmistetaan toriumhydroksidin ja typpihapon välisellä neutraloitumisreaktiolla. Reaktion lopuksi neste haihdutetaan ja kiteet kuivataan. Näin saadaan kidevedellistä tuotetta ja kideveden määrä on riippuvainen haihdutetun liuoksen pH-arvosta.
Toriumnitraattia käytetään hehkusukkien valmistuksessa. Se on myös lähtöaine useimpien toriumyhdisteiden valmistuksessa ja siitä voidaan tehdä myös luminoivia väriaineita.
Aiheesta muualla

ChemBlink: Thorium tetranitrate (englanniksi)
Tosyyliatsidi

| Tosyyliatsidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-metyylibentseenisulfonyyliatsidi
CAS-numero:  941-55-9
PubChem CID:  13661 ja 5359526
SMILES:  CC1=CC=C(C=C1)S(=O)(=O)[N-][N+]#N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C<sub7H7SN3O2
Moolimassa:  197,226 g/mol
Sulamispiste:  21-22 °C
Tiheys:  1,286 g/cm3
Tosyyliatsidi eli p-tolueenisulfonyyliatsidi on atsideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tosyyliatsidi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Tosyyliatsidi on yksi stabiileimmista orgaanisista atsideista. Tästä huolimatta se saattaa räjähtää iskun vaikutuksesta tai kuumennettaessa. Tosyyliatsidi voidaan myös sitoa polymeerikantajaan, jolloin se ei ole yhtä räjähdysherkkää.
Valmistus ja käyttö

Tosyyliatsidia valmistetaan tyypillisimmin tosyylikloridin ja natriumatsidin välisellä reaktiolla asetonin ja veden seoksen toimiessa liuottimena. Toinen tapa on hapettaa tosyylihydratsidia rautanitraatilla tai typpidioksidilla.
Tosyyliatsidia käytetään orgaanisissa synteeseissä. Se reagoi emäksisissä olosuhteissa karbonyyliyhdisteiden enolaattien kanssa muodostaen diatsokarbonyyliyhdisteitä ja amiinien kanssa niin ikään emäksisissä olosuhteissa muodostaen niistä atsideja. Lisäksi yhdistettä kuumentaessa muodostuu nitreeneihin kuuluvaa tosyylinitreeniä, joka voi reagoida sykloadditioilla ja insertioreaktiolla.
Anssi Resko

Anssi Resko (1. heinäkuuta 1937 Viipuri – 1. huhtikuuta 2003) oli suomalainen ratamoottoripyöräilijä ja ensimmäinen suomalainen lajin MM-sarjassa ajanut ja pisteitä kerännyt kuljettaja.
Resko syntyi vuonna 1937 Viipurissa. Hänen isänsä oli nyrkkeilijäpomo Valle Resko. Anssi Resko innostui moottoriurheilusta jo nuorena ja aloitti moottoripyöräilyn harrastuksen 1956. Ammatiltaan Resko oli tuolloin automyyjä, mutta hän oli jo aikaisemmin kokeillut enduroa ja vähän myöhemmin myös rallia. Moottoriurheilun lisäksi harrastuksiin kuului muun muassa uinti ja vesipallo.
Ennen siirtymistään MM-sarjaan Resko oli saavuttanut 350- ja 500-kuutioisten Suomen mestaruuden vuonna 1960. 500-kuutioisten Suomen mestaruuden hän voitti myös vuosina 1961–1963. Hän ajoi tuolloin Matchlessillä, Suzukilla, Kawasakilla sekä AJS:llä.
Vuonna 1961 Resko debytoi Itä-Saksan TT-ajoissa, jossa hän ajoi heti kuudenneksi Nortonilla saaden yhden MM-pisteen. Kuuden parhaan joukossa oli hänen lisäkseen muun muassa sen ajan kovia nimiä kuten kaksi ensimmäistä sijaa vallanneet Gary Hocking ja Mike Hailwood sekä Reskon edelle viidenneksi ajanut Jack Findlay. Resko oli mukana myös Ulsterissa ajetussa TT-ajoissa, jossa hän oli kymmenes. Samana vuonna hän ajoi myös toisena maaliin Päijänteen ympäriajon 250-kuutioisten kilpailussa. Hänen kautensa kruunasi Suomen Moottoriliiton annettua hänelle kultaisen ajajamerkin.
Seuraavalla kaudella järjestettiin ensimmäisen kerran Suomen TT-ajot Pyynikillä. Resko sijoittui neljänneksi Alan Stepherdin, Sven Gunnarssonin ja Franta Stastnyn jälkeen Matchlessillä yli 20 000 katsojan edessä. Resko ehti lopettaa uransa muutaman kerran tuon jälkeen, mutta vuonna 1975 hän palasi MM-sarjaan 13 vuoden tauon jälkeen ja ajoi kymmenenneksi Tšekkoslovakian TT-ajoissa saaden vielä yhden MM-pisteen 38-vuotiaana.
Resko ajoi urallaan kolme TT:n MM-sarjan osakilpailua, joista hän keräsi yhteensä viisi MM-pistettä. Resko kuoli aprillipäivänä 1. huhtikuuta 2003.
Resonantti

Resonantti (latinan verbistä resonare 'soida, kaikua') on pulmoninen konsonantti, jonka ääntötapa on sellainen, että ilma virtaa ulos ääntöväylästä muodostamatta hankaushälyä (kuten frikatiiveissa) tai sulkeumaa (kuten klusiileissa). Resonantit ovat inherentisti eli luontaisesti soinnillisia, mikä tarkoittaa sitä, että resonanteilta (kuten [l],[m],[n]) puuttuu soinniton vastine. Tosin maailman kielissä esiintyy kyllä kuiskattuja resonantteja, mutta niitä ei yleensä esiinny itsenäisinä foneemeina.
Resonantit jaetaan seuraaviin alaryhmiin:
Nasaalit
Tremulantit
Approksimantit
Lateraaliset approksimantit
Puolivokaalit
Rüştü Reçber

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1973
Syntymäpaikka: Korkuteli-Antalya, Turkki
Pelipaikka: maalivahti
Seura
Seura: lopettanut
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1991–1994  1994–2003  2003–2004  2004–2007  2007–2012 | Antalyaspor  Fenerbahçe  FC Barcelona  Fenerbahçe  Beşiktaş | 35 (0)  270 (0)  4 (0)  80 (0)  103 (0) |
Maajoukkue
| 1994–2012 | Turkki | 120 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Rüştü Reçber (s. 10. toukokuuta 1973 Korkuteli-Antalya, Turkki) on turkkilainen, uransa vuonna 2012 lopettanut jalkapallomaalivahti, joka edusti uransa viimeiset vuodet Turkin pääsarjan Beşiktaş JK:ta.
Seura-ura > Antalyaspor ja Fenerbache

Rüştü Reçber aloitti pääsarjauransa kasvattajaseurassaan Antalyasporissa, jossa hän pelasi vuosina 1991-1993 yhden liiga-ottelun. Vuonna 1993 Rüştün piti siirtyä Turkin suurseuraan Beşiktaş JK:on hänen valmentajansa, nuoren maalivahdin lahjakkuuden jo varhain nähneen Fatih Terimin suositeltua Beşiktaşia. Siirto kuitenkin kariutui Rüştün oltua osallisena kolarissa jossa hän loukkaantui. Niinpä siirto kariutui. Samana vuonna Rüştü kuitenkin siirtyi toiseen Turkin suurseuraan Fenerbacheen, mutta hänet lainattiin kaudeksi 1993-1994 takaisin kasvattajaseuraansa Antalyasporiin, jossa Rüştüsta tuli seuran ykkösvahti. Hän torjui kaudella Antalyasporin paidassa 33 liigaottelussa. Kaudeksi 1994-1995 Rüştün laina päättyi ja hän liittyi Fenerbachen joukkueeseen. Rüştü pelasi Fenerbachessa vuodet 1994-2003, ja voitti kaksi Turkin mestaruutta ja kerran myös Turkin Cupin.
Seura-ura > FC Barcelona

Kaudeksi 2003-04 Rüştü siirtyi espanjalaiseen suurseuraan FC Barcelonaan. Kauden aikana Rüştü pelasi vain kuusi ottelua, joista kolme liiga-otteluja. Päävalmentaja Frank Rijkaard selitti Rüştün vähäistä vastuuta, sillä ettei Rüştü osannut puhua kunnolla espanjaa. Rüştü oli pettynyt saamaansa vastuseen ja kohteluun Barcelonassa, ja jätti seuran 2004, palaten takaisin Fenerbacheen.
Seura-ura > Paluu Fenerbacheen

Rüştü pelasi Fenerbachessa vuodet 2004-2007, voittaen jälleen kaksi Turkin mestaruutta ja pelaten erittäin vakuuttavasti seuran maalinsuulla.
Seura-ura > Beşiktaş

Vuonna 2007 Rüştü siirtyi Beşiktaşiin. Hän oli monta kautta seuran ykkösvahti, sekä johdatti Beşiktaşin Turkin mestaruuteen 2009. Kaudella 2009-10 Beşiktaş pelasi Mestareiden Liigassa, ja vaikka se jäi lohkonsa viimeiseksi, se kellisti vieraskentällä, mainekkaalla Old Trafordilla Manchester Unitedin 1-0. Rüştü oli ottelun hahmo, ja teki useita huippupelastuksia ottelussa.
Seura-ura > Viimeiset kaudet Beşiktaşissa ja lopettaminen

Kaudella 2010-11 nuori Cenk Gönen kuitenkin syrjäytti Rüştün Beşiktaşin ykkösvahdin paikalta. Rüştü pelasi kuitenkin kaudella 11 liiga-ottelua, sekä kantoi päävastuun Turkin Cupissa, jonka voittoa Beşiktaş juhli kauden päätteeksi. Kaudella 2011-12 Rüştü oli jälleen Beşiktaşin kakkosvahti, vaikka saikin tasaisesti vastuuta maalilla kauden mittaan. Rüştü oli 39 vuoden iällään vanhin pelaaja Turkin pääsarjassa kaudella 2011-12. Kauden 2011-12 päätteeksi, yksi kaikkien aikojen parhaista turkkilaisista jalkapalloilijoista, Rüştü Reçber ilmoitti lopettavansa pitkän ja menestyksekkään uransa.
Maajoukkueura > Ensimmäiset maaottelut

Rüştü teki maajoukkuedebyyttinsä lokakuussa 1994. Hän nousi nopeasti maajoukkueen ykkösvahdiksi ja pelasi Turkin maalilla useat EM- ja MM-karsintaottelut, vaihtelevalla menestyksellä, sillä Turkki ei aina onnistunut saavuttamaan siltä odotettua arvokisapaikkaa. Ensimmäiset arvokilpailuturnauksensa Rüştü pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000
Maajoukkueura > MM-pronssia 2002

Rüştü valittiin mukaan Turkin joukkueeseen vuoden 2002 jalkapallon MM-kisoihin. Hän oli joukkueensa kantavia voimia Turkin joukkueen saavuttaessa MM-pronssia. Rüştü teki kisoissa upeita torjuntoja mutta hänet muistetaan kisoista myös siitä, että hän maalasi silmiensä alle mustat viivat, jottei aurinko häikäisisi niin pahasti. Rüştü valittiin MM-kisojen tähdistöön ja vuonna 2003 hänet valittiin Fifan äänestyksessä vuoden parhaaksi maalivahdiksi.
Maajoukkueura > Vaikeat vuodet

MM-kisoja seuranneet vuodet olivat kuitenkin Turkille vaikeita, eikä loistokkaista MM-peleistä ollut enää jälkeäkään. Turkki ei onnistunut selvittämään tietään vuoden 2004 EM-kisoihin eikä 2006 MM-kisoihin. Vuoden 2008 EM-kisoihin Turkki selvisi mutta Volkan Demirel oli syrjäyttänyt EM-karsinnoissa Rustun, ja näin monia vuosia ykkösvahtina ollut Rüştü lähti kisoihin kakkosmaalivahtina.