stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Buzludža
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buzludža Wikimedia Commonsissa
Buzz! Hollywood Leffavisa

| Buzz! Hollywood Leffavisa |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Relentless Software
Julkaisija:  SCEE
Julkaistu:   19. lokakuuta 2007  11. maaliskuuta 2008
Lajityyppi:  Partypeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12+ ESBR: T
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Buzz! Hollywood Leffavisa (Buzz!: The Hollywood Quiz) on elokuvatietokilpailu, joka painottuu Hollywood -kysymyksiin. Peli sisältää myös muutamia Suomeen liittyviä kysymyksiä. Pelistä löytyy yli 100 elokuvaklippiä, sekä paljon kuvia, ääninäytteitä ja elokuvasiteerauksia. Peli julkaistiin marraskuussa 2007.
Pelitilat ja kierrokset

Moninpeli
Hollywoodin tähdet
Nopein sormi
Faktaa vai fiktiota
Oikea järjestys
Piirakkasota
Jättipotti
Liipaisinsormi
Lähtölaskenta
Yksinpeli
Ajankeräys
Piinapenkki
Borderlands: The Pre-Sequel!

| Borderlands: The Pre-Sequel! |
| --- | --- |

Kehittäjä:  2K Australia   Gearbox Software
Julkaisija:  2K Games
Jakelija:  Take-Two Interactive, Steam, Humble Store, Epic Games Store, Google Play ja PlayStation Store
Säveltäjä:  Jesper Kyd
Pelisarja:  Borderlands
Pelimoottori:  Unreal Engine 3
Julkaistu:  NA 14. lokakuuta 2014EU 17. lokakuuta 2014
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18   ESRB: M  
Alusta:  Microsoft Windows, macOS, Linux, PlayStation 3, Xbox 360, PlayStation 4, Xbox One ja Android
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Borderlands: The Pre-Sequel! on 2K Australian ja Gearbox Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, jonka 2K Games julkaisi vuonna 2014 Microsoft Windowsille, OS X:lle, Linuxille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Peli on Borderlands-pelisarjan kolmas peli. Pelille on julkaistu muutamia lisäosia, joiden mukana on tullut muun muassa lisää pelattavia hahmoja.
Aiheesta muualla

Borderlands: The Pre-Sequel! MobyGamesissa (englanniksi)
Borderlands-pelisarja
Borderlands
Borderlands 2
Borderlands: The Pre-Sequel!
Borderlands Legends
Tales from the Borderlands
Borderlands 3
Tiny Tina's Wonderlands
New Tales from the Borderlands
Bordetella

| Bordetella |
| --- | --- |
 Bordetella bronchiseptica
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Pääjakso::  Proteobacteria
Luokka::  Beta Proteobacteria
Lahko::  Burkholderiales
Heimo::  Alcaligenaceae
Suku::  Bordetellat Bordetella  Moreno-Lopez, 1952 emend. von Wintzingerode et al., 2001
Lajit
 B. ansorpii  B. avium  B. bronchiseptica  B. hinzii  B. holmesii  B. parapertussis  B. pertussis  B. petrii  B. trematum 
Katso myös
   Bordetella Wikispeciesissä   Bordetella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bordetella on bakteerien suku, joka kuuluu proteobakteerien pääjaksoon. Bordetella-bakteerit ovat pienikokoisia (0,2–0,7 µm) ja gramnegatiivisia kokkobasilleja. Bordetella-bakteereja voidaan lääketieteellisessä diagnostiikassa viljellä kasvualustoilla, mutta niiden kasvuolosuhteet ovat poikkeukselliset.
Vain kolme Bordetella-suvun bakteeria aiheuttaa sairauksia ihmisille: B. pertussis aiheuttaa hinkuyskää, B. parapertussis hengitystieinfektioita ja B. bronchiseptica keuhkoputkentulehdusta; viimeinen tunnetaan kuitenkin yleisemmin koirien kennelyskän aiheuttajana.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Bordetella
Finto: Bordetellat (Bordetella)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Bordetella, taxonomy (englanniksi)
Borders

Bordersin päämyymälä Michiganissa. Kuva vuodelta 2005.
Borders oli vuonna 1971 perustettu yhdysvaltalainen kirjakauppaketju. Ketju oli ennen lopettamistaan heinäkuussa 2011 Yhdysvaltojen toiseksi suurin kirjakauppaketju Barnes & Noblen jälkeen. Sulkemisvaiheessa sillä oli 400 myymälää, ja 10 000 työntekijää menetti työpaikkansa.
Ketjun perustivat Michiganissa opiskeluaikanaan veljekset Tom ja Louis Borders.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bordersin verkkosivusto (englanniksi)
Billy Zumbrun

| Billy Zumbrun> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Billy G. Zumbrun
Syntynyt: 12. lokakuuta 1972 Ogden, Utah
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  The Kid
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  43
Voitot:  27
– tyrmäysvoitot:  16
Tappiot:  14
Ratkaisemattomat:  1
Billy "The Kid" Zumbrun (s. 12. lokakuuta 1972) on entinen raskaansarjan nyrkkeilijä Yhdysvaltain Ogdenista, Utahista. Hän kohtasi urallaan monia aikansa huippunyrkkeilijöitä, kuten Riddick Bowen, Michael Grantin, ja Alexander Dimitrenkon.
Byskeälven

| Byskeälven Gyöhkahe |
| --- | --- |
 Řeka u mostu evropské silnice E4
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Västerbotten, Norrbotten,
Kunnat:  Skellefteå
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Byskeälvenin vesistö
Pinta-ala:  3 661,8 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  196 km 
Pääuoman osuudet:  Byskeälven ←Järferälven ←Vieddekbäcken
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Arvidsjauresjön, Arvidsjaure 
 :  65.5622°N, 19.2980°E
Laskupaikka:  Byske, Skellefteå
 :  64.9425°N, 21.2333°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  364 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  364 m
Pituus:  130 km  
Kaltevuus:  2,8 m/km
Keskiylivirtaama:  222 m³/s  
Keskivirtaama:  40,2 m³/s  
Keskialivirtaama:  10,8 m³/s
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Byskeälven on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 130 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Byskeälvenin vesistössä sen 196 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Pääuoma alkaa Stenträsketin tunturipurona yli 460 metrin korkeudessa. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 662 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Byskessä Skellefteån kunnassa.
Käännös suomeksi
Avainkorttilukko

Avainkorttilukko on lukko, jonka avaamiseen käytetään avainkorttia eli suorakulmaista muovikorttia, jonka mittasuhteet ovat yleensä samat kuin luotto- ja ajokorteilla. Korttiin on tallennettu mekaaninen tai sähköinen kaava, jonka oven koneisto hyväksyy ennen lukon avaamista.
Yleisiä, käytössä olevia avainkorttityyppejä on useita, kuten mekaaninen reikäkortti, viivakoodi, magneettijuova, Wiegand-ilmiötäselvennä hyödyntävä kortti, sirukortti ja radiotunnistekortti.
Avainkortteja käytetään yleensä hotelleissa mekaanisten avainten asemesta. Ensimmäinen hotellien avainkorttijärjestelmä oli norjalainen, 1970-luvun lopulla markkinoille tuotu VingCard-reikäkortti.
Avainkorttien ensimmäinen kaupallinen käyttötarkoitus oli automaattisten pysäköintihallien puomien nosto ja lasku, josta maksettiin kuukausimaksulla.
Yleistä

Avainkorttijärjestelmät toimivat lukkokoneiston mekaanisten liikkuvien pidätinten avulla, kun kortti laitetaan sisään, mittaamalla ledivalon kulkua kortin reikien läpi, magneettijuovakortin vetämisellä tai sisään laittamisella, tai radiotunnistekorttien tapauksessa yksinkertaisesti laittamalla avainkortti anturin lähelle. Avainkortteja voidaan käyttää myös henkilökortteina.
Monet sähköiset kulunvalvontalukot käyttävät Wiegand-liitäntää yhdistämään kortinlukija varsinaiseen sähköiseen kulunvalvontajärjestelmään.
Uudet avainkorttijärjestelmät, kuten TLJ infinity, käyttävät radiotunnistusta.
Kortinlukijoiden tyypit > Mekaanisille avainkorteille

Reikäkorttilukoissa käytetään pidättimiä, jotka avainkortin pitää järjestää ennalta-asetettuun asentoon ennen lukon teljen aukeamista. Se oli mekaaninen lukkotyyppi, jossa käytettiin muovikorttia, johon oli tehty reikiä tietyn kaavan mukaisesti. Reikien paikkoja oli 32, jolloin pystyttiin valmistamaan noin 4,3 miljardia erilaista avainta. Avain voitiin vaihtaa helposti jokaista uutta vierasta varten vaihtamalla uuteen avaimeen sopiva kaavain lukkoon.
Avainkorttilukot sähköistettiin 1980-luvun alussa loistediodeilla, jotka toimivat reikien ilmaisimina.
Kortinlukijoiden tyypit > Wiegand-korteille

Wiegand-kortteja ei voi tyhjentää eikä uudelleenohjelmoida kuten magneettijuovakortteja, koska avainkoodi on asetettu korttiin pysyvästi jo valmistusvaiheessa magneettisten johdinten asentojen avulla. Monet kulunvalvonnan sähköiset lukot käyttävät Wiegand-liitäntää yhdistämään kortinlukija varsinaiseen sähköiseen kulunvalvontajärjestelmään.
Kortinlukijoiden tyypit > Magneettijuoville

Magneettijuovaan (eli -raitaan) perustuvat avainkorttilukot toimivat vetämällä magneettijuova anturin yli, jolloin se lukee juovan tiedot, minkä jälkeen magneettiraidan tietoja verrataan lukon tai järjestelmän muistin tietoihin. Jotkin keskitetyt järjestelmät käyttävät kaapeliyhteyksiä ja toiset taas eri radioaaltojen taajuuksia välittääkseen tietoa keskusohjaimelle ja -ohjaimelta. Joissakin lukoissa on mahdollisuus ohittaa magneettijuova perinteisellä avaimella virranpuutteen vuoksi.
Kortinlukijoiden tyypit > Passiivisille radiotunnisteille

Pääartikkeli: RFID
Radiotunnistekorteissa (RFID) on pieni siru ja induktiosilmukka, johon kortinlukijan radiolähetin saa yhteyden. Radiotunnistekorttien suurin hyöty on se, että niitä ei tarvitse ottaa pois lompakosta tai kotelosta, koska avainkortinlukija pystyy yleensä lukemaan ne muutamien senttimetrien päästä.
Kulunvalvonta

Hotellihuoneen lukoissa ei ole keskusjärjestelmää, vaan avainkorttilukko toimii samalla periaatteella kuin perinteistä avainta käyttävä lukko. Jos avainkortinlukija on kuitenkin yhteydessä keskusjärjestelmään, järjestelmä avaa lukon, ei itsenäinen kortinlukija. Tällöin lukkoja voidaan ohjata paremmin: avainkortti voi toimia vain tiettyinä viikonpäivinä tai kellonaikoina. Lukkoja, joihin kortti kelpaa, voidaan muuttaa milloin tahansa. Usein pidetään kirjaa siitä, millä korteilla voi avata minkäkin oven mihinkin aikaan.
Yksityisyys

Tietokoneistetut kulunvalvontajärjestelmät, kuten avainkortit, herättävät huolta yksityisyydestä, koska jokaista sisääntuloa valvotaan tietokoneella. Radiotunnistekortit ovat tulossa todella yleiseksi helppoutensa vuoksi. Monet nykyaikaiset kotitaloudet ovat asentaneet sähköisiä lukkoja, jotka käyttävät avainkortteja, sormenjälkiä ja ovikoodeja. Myös toimistoissa otetaan käyttöön sähköisiä lukkoja, joissa on yhdennettynä avainkortinlukija ja biometrinen tunnistus.
Mekaaninen avainkortti, jonka painaumat liikuttavat lukon tappeja.
Avainkortti, jossa on magneettiraita
Beleriand

Beleriandin kartta
Beleriand on laaja maa-alue J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamytologiassa. Se on Silmarillionin keskeisin tapahtumapaikka, mutta paljon myöhemmälle aikakaudelle sijoittuvassa Tarussa sormusten herrasta siihen vain viitataan. Beleriandin muita nimiä olivat Broceliand, Broseliand, Golodhinand, Noldórinan, Geleriand, Bladorinand, Belaurien, Arsiriand, Lassiriand, Ossiriand. Ossiriandista tuli lopulta toisen valtakunnan nimi.
Beleriand oli Keski-Maan luoteisosa ensimmäisellä ajalla. Nimellä tarkoitettiin aluksi vain Balarin lahden aluetta, mutta se levisi kattamaan laajemminkin alueet meren ja Ered Luinin eli Sinivuorten välissä. Nimen Beler tai Balar uskotaan tulleen siitä, että vala Ulmo viihtyi Balarin lahdella.
Lännessä ja etelässä Beleriand rajautui Belegaerin eli Suuren meren rantaan. Pohjoisessa olivat Hithlum ja Dorthonion, ja idässä rajana olivat Sinivuoret. Nevrastin alue luoteeseen varsinaisesta Beleriandista laskettiin joskus osaksi Beleriandia.
Beleriandin tärkein joki Sirion virtasi pohjoisesta etelään ja jakoi maan Länsi- ja Itä-Beleriandiin. Jos sen ylitti idästä länteen, sai vastaansa paljon kukkuloita ja äkillisen pudotuksen, joka tunnettiin nimellä Andram eli Pitkä Muuri. Joki upposi maahan ja ilmestyi uudelleen Pitkän Muurin alapuolella. Pitkän Muurin itäpuolella oli alue, joka tunnettiin nimellä Ossiriand tai Seitsemän virran maa. Siellä sijaitsivat Gelion-joki ja sen kuusi haaraa, jotka virtasivat Sinivuorilta. Brethin ja Nenning olivat vähäisempiä jokia, jotka virtasivat läntiseen maahan, Falasiin.
Vuonna 583 Ensimmäistä aikaa Beleriand tuhoutui lähes täysin Vihan Sodassa, Valarin taistellessa Morgothia vastaan. Vain pieni osa itäisestä Beleriandista säästyi, ja se tunnettiin nimellä Lindon. On joitain todisteita, että osia siitä olisi säilynyt Toisella ajalla, mutta nekin upposivat Númenorin tuhouduttua.
Kuten ennustus oli sanonut, Túrin Turambarin ja Morwenin haudat säilyivät Tol Morwenin saarella. Myös Himringin vaaran huippu ja osa Dorthonionista (joka tunnettiin nimellä Tol Fuin jäivät merenpinnan yläpuolelle. Yhdessä nämä muodostivat läntisen saariston.
Beleriandin valtakunnat ja alueet

Arvernien - Balarin lahden pohjoinen rannikkoseutu Sirionin suusta länteen
Brethilin metsä
Dimbar
Doriath - "Aidan maa", harmaahaltioiden kuningaskunta, jota suojasi Melianin vyö
Estolad - Ihmisten ensimmäinen asuinalue Beleriandissa
Falas - Beleriandin rannikkoseutu Nevrastista etelään
Himlad - Tuulinen ylänkö Nan Elmothin metsän itäpuolella
Nan-Tathren (Pajujen Maa)
Talath Dirnen (Vartioitu Tasanko)
Taur-en-Faroth (Metsästäjien Metsä)
Taur-im-Duinath - laaja asumaton metsämaa Sirionin ja Gelionin suiden välissä Balarin lahdesta pohjoiseen
Thargelion - metsäiset maat Gelionin ja pohjoisten Sinivuorten välissä
Ossiriand tai Lindon - Gelionin itäpuoliset maat Thargelionin eteläpuolella
Beleriandin kaupungit

Belegost - kääpiöiden kaupunki Sinivuorten itäreunalla Dolmedin vuoresta pohjoiseen
Brithombar - haltioiden satama Falasissa
Eglarest - haltioiden satama Falasissa
Gondolin - Turgonin salattu kaupunki vuorten ympäröimässä laaksossa
Himring - Maedhrosin päälinnake samannimisellä vaaralla
Menegroth - Doriathin pääkaupunki, kuningas Thingolin maanalainen linnoitus
Nargothrond - Finrod Felagundin linnoitus Narog-joen rantaluolissa
Nogrod - kääpiöiden kaupunki Sinivuorten itäreunalla Dolmedin vuoresta etelään
Vinyamar - Turgonin ensimmäinen asumus Nevrastissa; hylättiin Gondolinin valmistuttua
Belfast (elokuva)

| Belfast |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kenneth Branagh
Käsikirjoittaja:  Kenneth Branagh
Tuottaja:   Laura Berwick  Kenneth Branagh  Becca Kovacik  Tamar Thomas 
Säveltäjä:  Van Morrison
Kuvaaja:  Haris Zambarloukos
Leikkaaja:  Úna Ní Dhonghaíle
Tuotantosuunnittelija:  Jim Clay
Pukusuunnittelija:  Charlotte Walter
Koreografi:  Aletta Collins
Pääosat:   Caitríona Balfe  Judi Dench  Jamie Dornan  Ciarán Hinds  Jude Hill 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  TKBC
Levittäjä:  Focus Features Universal Studios UIP-Dunafilm
Ensi-ilta:   2021-09-022. syyskuuta 2021 (Telluride)  2022-01-2121. tammikuuta 2022 (Britannia)  
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Belfast on näyttelijä-ohjaaja Kenneth Branagh’n käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 2021. Se perustuu Branagh’n lapsuuden tapahtumiin vuoden 1969 levottomuuksissa Pohjois-Irlannissa. Pientä Buddy-poikaa näyttelee Jude Hill, hänen vanhempiaan Jamie Dornan ja Caitriona Balfe sekä isovanhempiaan Judi Dench ja Ciarán Hinds.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jude Hill  | … |  Buddy   |
|  Lewis McAskie  | … |  Will   |
|  Caitríona Balfe  | … |  äiti   |
|  Jamie Dornan  | … |  isä   |
|  Judi Dench  | … |  isoäiti   |
|  Ciarán Hinds  | … |  vaari   |
|  Josie Walker  | … |  Violet-täti   |
Vastaanotto

Elokuva sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta, joista se voitti alkuperäiskäsikirjoituksen palkinnon. Se oli Kenneth Branagh’n ensimmäinen Oscar-voitto, ja elokuva teki hänestä kaikkien aikojen ensimmäisen henkilön, joka on ollut ehdolla seitsemässä eri Oscar-kategoriassa. Muut elokuvan tuottamat ehdokkuudet tulivat parhaan miessivuosan (Hinds), parhaan naissivuosan (Dench), parhaan ohjauksen (Branagh), parhaan laulun (”Down To Joy”, Van Morrison), parhaan elokuvan ja parhaan äänityksen sarjoista.
Bafta-palkintogaalassa Belfast sai parhaan brittielokuvan palkinnon ja oli ehdolla viidessä muussakin kategoriassa. Golden Globessa Branagh palkittiin parhaasta käsikirjoituksesta ja oli ehdolla parhaan ohjauksen palkintoon.
Helsingin Sanomien Pertti Avola hämmästeli, miten vuonna 2020 kuvattu elokuva osuu lähes aavemaisesti ensi-ilta-ajankohdan Ukrainan sodan tapahtumiin kertomalla väkivallan keskelle viattomina joutuvista ihmisistä, joiden on jätettävä kotinsa. Hän kehuu näyttelijäsuoritusten lisäksi muun muassa elokuvan kiinnostavaa värileikkiä, jossa mustavalkoiseen kuvaan tulee väriä vain kun Buddy näkee elokuvaa tai teatteria.
Black Rose (John David Southerin albumi)

| Black Rose John David Souther |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : The Sound Factory,   Los Angeles
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Peter Asher
 Tyylilaji: Folkrock, laulaja-lauluntekijä
 Kesto: 39.44
 Levy-yhtiö: Asylum Records
John David Southerin muut julkaisut
| John David Souther 1972 | Black Rose 1976 | You're Only Lonely 1979 |
Black Rose on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä John David Southerin toinen studioalbumi vuodelta 1976. Levyn on julkaissut Elektra/Asylum Records ja sen on tuottanut Peter Asher.
Levyn on äänittänyt ja miksannut Val Garay The Sound Factory -studiossa Los Angelesissa. Toinen äänittäjä on Greg Ladanyi. Masteroinnin on tehnyt Doug Sax Los Angelesissa The Mastering Labissa.
Levykannen suunnittelija on Jimmy Wachtel Southerin idean pohjalta ja valokuvat on ottanut Lorrie Sullivan.
Levytysprojektin ohjaajina ovat olleet Elliott Roberts ja Ron Stone Lookout Management -yhtiöstä.
Kiitoksissa on mainittu David Geffen ja Joe Smith.
Kappaleet

Sivu 1
"Banging My Head Against the Moon" – 3:40
"If You Have Crying Eyes" – 5:02
"Your Turn Now" – 3:57
"Faithless Love" – 3:30
"Baby Come Home" – 3:45
Sivu 2
"Simple Man, Simple Dream" – 1:45
"Silver Blue" – 4:06
"Midnight Prowl" – 5:07
"Doors Swing Open" – 4:37
"Black Rose" – 4:15
Kaikki laulut on tehnyt John David Souther ja ne on julkaissut Golden Spread Music / Benchmark Music ASCAP. Laulut ovat vuodelta 1976 paitsi "Faithless Love" ja "Silver Blue" vuodelta 1975. Kappaleiden sanat on painettu alkuperäisen LP-levyn avautuvien kansien sisäpuolelle.
Kappaleen "Simple Man, Simple Dream" on levyttänyt myös Linda Ronstadt vuonna 1977 ilmestyneellä albumillaan Simple Dreams.
Muusikot

Peter Asher – taustalaulu, sähköpiano, cabassa, ravistin
James Bond – kontrabasso
Mike Botts – rummut
Donald Byrd – flyygelitorvi
David Campbell – alttoviulu, jousten ja puhaltimien sovitus ja johto
Stanley Clarke – kontrabasso
Ronald Cooper – sello
David Crosby – taustalaulu
Vincent De Rosa – käyrätorvi
Ned Doheny – taustalaulu
Chuck Domanico – basso
Robert Dubow – viulu
David Duke – käyrätorvi, tuuba
Earl Dumler – oboe ja huilu
James Dunham – alttoviulu
Kenny Edwards – basso
Glenn Frey – sähkökitara, taustalaulu
Art Garfunkel – taustalaulu
Lowell George – slide-kitara
Andrew Gold – taustalaulu, sähkökitara, sähköpiano, piano, ARP-jousikone, tamburiini
Pamela Goldsmith – alttoviulu
John Guerin – rummut
Don Henley – taustalaulu
Dennis Karmazyn – sello
Ray Kelly – sello
Jim Keltner – rummut
Danny Kootch – sähkökitara
Russell Kunkel – rummut
Kathleen Lenski – viulu
Don Menza – alttohuilu
Roy Poper – flyygelitorvi
Linda Ronstadt – lauluharmoniat, taustalaulu
Sheldon Sanov – viulu
Harry Shlutz – sello
Haim Shtrum – viulu
John David Souther – laulu, akustinen kitara, taustalaulu, congat, ARP-jousikone
Paul Stallworth – basso
Charles Veal – viulu, alttoviulu
Waddy Wachtel – sähkökitara
Joe Walsh – slide-kitara
John Wittenberg – viulu
Seuraavat muusikot esiintyvät levy-yhtiönsä suosiollisella luvalla: John Guerin (L.A. Express-Caribou Records), Stanley Clarke (Nemperor Records), Danny Kootch, Jim Keltner ja Paul Stallworth (Dark Horse Records), David Crosby (ABC Records, Inc. ja Atlantic Records), Art Garfunkel (Columbia Records), Joe Walsh (ABC Records, Inc.), Donald Byrd (Blue Note Records) ja Lowell George (Warner Bros. Records, Inc.)
Kappale-erittely

"Banging My Head Against the Moon"
Akustinen kitara: John David Souther
Sähkökitarat: Danny Kootch ja Waddy Wachtel
Basso: Paul Stallworth
Rummut: Jim Keltner
Taustalaulu: David Crosby, Art Garfunkel, Andrew Gold ja John David Souther
"If You Have Crying Eyes"
Akustinen kitara: John David Souther
Sähkökitarat: Glenn Frey ja Andrew Gold
Sähköpiano: Andrew Gold
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Russell Kunkel
Lauluharmoniat: Linda Ronstadt
Taustalaulu: Peter Asher, Andrew Gold, Linda Ronstadt ja John David Souther
Viulut: Charles Veal, Robert Dubow, Haim Shtrum ja John Wittenberg
Alttoviulu: David Campbell
Sello: Dennis Karmazyn
"Your Turn Now"
Akustinen kitara, congat ja laulu: John David Souther
Sähkökitarat: Andrew Gold ja Danny Kootch
Sähkökitara ja cabassa: Peter Asher
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Mike Botts
"Faithless Love"
Akustinen kitara: John David Souther
Alttoviulu: Charles Veal
Sellot: Dennis Karmazyn ja Ray Kelly
Kontrabasso: James Bond
Alttohuilu: Don Menza
Oboe ja huilu: Earl Dumler
Käyrätorvi: David Duke
"Baby Come Home"
Akustinen kitara: John David Souther
Slide-kitara: Joe Walsh
Piano ja ARP-jousikone: Andrew Gold
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Mike Botts
Taustalaulu: David Crosby ja John David Souther
Viulut: Charles Veal, Kathleen Lenski, Sheldon Sanov ja Haim Shtrum
Alttoviulut: David Campbell, James Dunham ja Pamela Goldsmith
Sellot: Dennis Karmazyn, Ronald Cooper ja Harry Shlutz
"Simple Man, Simple Dream"
Akustinen kitara ja laulu: John David Souther
Sähkökitara: Waddy Wachtel
Piano ja tamburiini: Andrew Gold
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Mike Botts
Cabassa ja ravistin: Peter Asher
"Silver Blue"
Akustinen kitara: John David Souther
Kontrabasso: Stanley Clarke
Viulut: David Campbell ja Charles Veal
Sello: Dennis Karmazyn
Käyrätorvi: Vincent De Rosa
Tuuba: David Duke
Flyygelitorvi: Roy Poper
"Midnight Prowl"
Akustinen kitara, congat, ARP-jousikone ja laulu: John David Souther
Flyygelitorvi: Donald Byrd
Slide-kitara: Lowell George
Sähkökitara, sähköpiano ja ARP-jousikone: Andrew Gold
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Russell Kunkel
Viulut: Charles Veal, Kathleen Lenski, Sheldon Sanov ja Haim Shtrum
Alttoviulut: David Campbell, James Dunham ja Pamela Goldsmith
Sellot: Dennis Karmazyn, Ronald Cooper ja Harry Shlutz
"Doors Swing Open"
Akustinen kitara: John David Souther
Sooloviulu: Charles Veal
Piano: Andrew Gold
Basso: Chuck Domanico
Rummut: John Guerin
Viulut: Kathleen Lenski, Sheldon Sanov ja Haim Shtrum
Alttoviulut: David Campbell, James Dunham ja Pamela Goldsmith
Sellot: Dennis Karmazyn, Ronald Cooper ja Harry Shlutz
"Black Rose"
Akustinen kitara: John David Souther
Sähkökitara (vasen): Waddy Wachtel
Sähkökitara (oikea) ja kitarasoolo: Danny Kootch
Piano: Andrew Gold
Basso: Paul Stallworth
Rummut: Jim Keltner
Taustalaulu: Ned Doheny, Glenn Frey, Don Henley ja John David Souther
Lukas Spalvis

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. heinäkuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Vilna, Liettua
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: 1. FC Kaiserslautern
Pelinumero: 33
Junioriseurat
2010–2011: SV Weil
2011–2012: SC Freiburg
2012–2013: AaB
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 | AaB | 53 | (26) |
| 2016– | Sporting CP | 0 | (0) |
| 2017 | → Belenenses (laina) | 0 | (0) |
| 2017– | → 1. FC Kaiserslautern (laina) | 3 | (0) |
| 2017 | → 1. FC Kaiserslautern II (laina) | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 57 | (26) |
Maajoukkue
| 2012 | Liettua U18 | 1 | (0) |
| 2012–2013 | Liettua U19 | 7 | (1) |
| 2014– | Liettua U21 | 8 | (3) |
| 2014– | Liettua | 15 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. syyskuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. syyskuuta 2016.
Lukas Spalvis (s. 27. heinäkuuta 1994 Vilna, Liettua) on liettualainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.