stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaisa Hiilelä
Perhe

Kaisa Hiilelällä oli adoptiotytär. Hänen sisarensa oli kansanedustaja Iida Vihuri. Opetusministeri Reino Oittinen oli heidän sisarenpoikansa.
Mark Bowen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Mark Rosslyn Bowen
Syntymäaika: 7. joulukuuta 1963 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Neath, Wales
Kansalaisuus:  Wales
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 173 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983-1987 1987-1996 1996-1997 1997 1997-1999 1999 | Tottenham Hotspur Norwich City West Ham United Shimizu S-Pulse Charlton Athletic Wigan Athletic |  |
Maajoukkue
| 1986-1997 | Wales | 41 (3) |
Mark Bowen (s. 7. joulukuuta 1963 Neath) on walesiläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Bowen debytoi Walesin maajoukkueessa 1986. Hän on pelannut 41 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Vera Hjelt

| Vera Hjelt |
| --- | --- |
 Vera Hjelt vuonna 1888.
Kansanedustaja
 1.8.1908–31.10.1917  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1857 Turku
Kuollut: 23. huhtikuuta 1947 (89 vuotta) Helsinki
Ammatti:  opettaja
Tiedot
Puolue:  Ruotsalainen kansanpuolue
Vera Augusta Hjelt (13. elokuuta 1857 Turku – 23. huhtikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen työsuojelun uranuurtaja, joka toimi Suomen ensimmäisenä naispuolisena ammattientarkastajana vuosina 1903–1917 ja Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) kansanedustajana vuosina 1908–1917.
Elämä > Nuoruus

Vera Hjelt kuului Hjeltin sivistyssukuun. Hänen vanhempansa olivat rehtori Carl Wilhelm Hjelt ja Augusta Charlotta von Pfaler. Hänen äitinsä ylläpiti Turussa yksityistä säätyläistyttöjen koulua, von Pfalerska skolania, mutta rehtori-isä ei pitänyt tyttöjen kouluttamista tärkeänä. Hjeltin ollessa kuusivuotias äiti vammautui loppuiäkseen lipaston laskulevyn pudottua tämän päähän, eikä isä kyennyt työnsä ohella valvomaan kahdeksanlapsista perhettä. Tämän vuoksi Hjelt ei saanut tyypillistä säätyläisperheen tytön kasvatusta vaan sai viettää nuoruutensa melko vapaasti. Koska perheellä ei ollut varaa kouluttaa häntä enempää, hän toimi isänsä apuna lääninkansliassa puhtaaksikirjoittajana. Hän harrasti soittamista ja laulamista, mutta koska kaupungista ei tahtonut saada nuotteja, hän perusti vain 17-vuotiaana Turun ensimmäisen musiikkikaupan, jota piti vuosina 1875–1877.
Elämä > Opettaja

Isän kuoltua vuonna 1876 Hjelt päätti lähteä Tammisaaren ruotsinkieliseen opettajaseminaariin, ja saatuaan vapaaoppilaspaikan hän aloitti kansakoulunopettajan opinnot vuonna 1878. Valmistuttuaan vuonna 1881 hän toimi vuoden kansakoulunopettajana Hammarlandissa ja sen jälkeen vuoden Turussa. Sitten hän lähti Ruotsiin, jossa hän toimi Nääsin veistonopettajaseminaarin opettajana vuosina 1883–1885 ja suoritti veistonopettajantutkinnon toisena naisena koulun historiassa. Palattuaan Suomeen Hjelt perusti vuonna 1885 Helsinkiin yksityisen kasvatusopillisen veistokoulun. Koulua kävi vuosittain yli kaksituhatta oppilasta. Oman koulun johtamisen ohella hän toimi Suomalaisen Yhteiskoulun ja ruotsinkielisen yläkansakoulun opettajana.
Puu- ja käsitöiden opetuksen edistäminen muodostui Hjeltille tärkeäksi ja poiki erilaisia sivuliiketoimia. Vuonna 1886 hän patentoi suunnittelemansa kokoontaitettavan höyläpenkin, joka menestyi kaupallisesti ulkomailla. Hän suunnitteli myös eri ikäisille lapsille kolme sarjaa veistomalleja ja laati ohjeita opettajille. Valmiiden mallikappaleiden ja työvälineiden puuttumisen vuoksi Hjelt perusti vuonna 1891 Helsingin maalaiskunnan Oulunkylään Pikkukoskelle oman höyrysahan ja puusepäntehtaan. Tuohon aikaan nainen tehtaan johtajana ja omistajana herätti runsaasti huomiota. Yli sata työntekijää työllistänyt tehdas tuhoutui tulipalossa vuonna 1896. Sitä ennen se ehti valmistaa kouluvälineitä, pulpetteja, huonekaluja ja jopa puutaloja. Tehtaalla tehtiin myös muun muassa Axel Gallénin Aino-triptyykin puukehykset ja Kansallis-Osake-Pankin pääkonttorin sisustus. Tehdasta johtaessaan Hjelt oli virkavapaalla opettajantoimestaan.
Hjelt oli taitava puhuja ja tuottelias kirjoittaja. Hän julkaisi vuosina 1888–1902 suosittuja Julhälsning- ja Joulutervehdys-nimisiä kaupallisia joululehtiä sekä toimitti vuosina 1895–1905 lapsille suunnattuja Sländania ja Sirkkaa. Hän kirjoitti myös kansakoulun lukukirjan ja satuja.
Elämä > Kansanedustaja

Hjelt valittiin vuonna 1908 eduskuntaan RKP:n listalta Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän oli aloitteellinen monenlaisissa sosiaalilainsäädäntöä koskevissa aiheissa ja kuului sosiaalivaliokuntaan. Edustajantyön innoittamana hän kirjoitti myös vuonna 1915 kansalaistaidon oppikirjan. Hjelt joutui eroamaan RKP:stä äänestettyään vuonna 1917 eduskunnassa kahdeksantuntista työpäivää koskeneen lakiesityksen puolesta, vaikka puolue oli sitä vastaan. Tämän vuoksi hän jätti eduskunnan saman syksyn vaaleissa.
Hjelt kuului Suomen Virkamiesyhdistysten Keskusliiton hallitukseen ja oli sen johtokunnan puheenjohtajana. Hän oli myös Suomen Konkordialiiton Uudenmaan keskusjohtokunnan puheenjohtaja sekä Sosiaalipoliittisen yhdistyksen ja Kotiteollisuusliiton johtokunnan jäsen.
Hjeltille myönnettiin 3. tammikuuta 1930 intendentin arvonimi, jonka hän sai ensimmäisenä Suomessa.
Elämä > Yksityiselämä

Hjelt pysyi ikänsä naimattomana ja oli ilmeisesti homoseksuaali. Hänen elämänkumppaninsa oli opettaja Fanny Tavaststjerna (1852–1922), jonka kanssa hän asui yhdessä 35 vuotta. He kuuluivat samaan aikaan Suomalaisen Yhteiskoulun opettajakuntaan. Hjelt perusti Tavaststjernan ja ystävänsä Anna Herzbergin kanssa Helsingin Korkeavuorenkatu 29:ään asunto-osakeyhtiö Neodomuksen, jossa he asuivat vuodesta 1906. Kesänsä Hjelt vietti ensin Mommolan kartanossa Kiskossa ja myöhemmin omassa kesäpaikassaan Bromarvissa.
Myös naimattomana elänyt Cely Mechelin oli Hjeltille ”rakas”, ja heidän kirjeenvaihtonsa jatkui 54 vuotta.
Hjelt kuoli Helsingissä 89-vuotiaana vuonna 1947. Valtioneuvosto kustansi hänelle hautajaiset. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle samaan hautaan Fanny Tavaststjernan kanssa.
Hjelt omaksui 1890-luvulla teosofisen maailmankatsomuksen, mutta ei puhunut siitä julkisesti. Se on tullut myöhemmin ilmi hänen kirjeenvaihdostaan.
Tuotanto

Linearritningkurs (konstruktionsritning) för seminarier och folkskolor, 1885
Slöjdens berättigande vid den s.k. lärda skolan, 1886
Slöjdlärären för små, 1886
Qvinnan på praktiska arbetsområden, 1888 (suom. Nainen käytöllisillä työaloilla)
Mellan läxan och leken, 1894 (suom. Siskosarjalle satuja ja kertoelmia)
Medkänsla, 1898 (myös suomeksi)
Människornas inflytande på hvarandra, 1899 (myös suomeksi)
Självuppforstran, 1898 (suom. Itsekasvatus: kansantajuinen esitelmä)
Barnens Andra bok, 1903
Skyddslagstiftingen, 1909 (suom. Suojeluslakisäädäntö)
Nålarbetskornas yrkesförhållanden i Finland, virallinen työtilasto VI 1908–1909 (suom. Tutkimus koskeva ompelijattarien ammattioloja Suomessa)
Yrkesarbetarnas levnadsvillkor i Finland, virallinen työtilasto XIII 1912 (suom. Tutkimus ammattityöläisten toimeentuloehdoista Suomessa 1908–1909, 1911–1913)
Medborgarkunskap, 1915 (suom. Yhteiskuntatietoa kansalaisille)
Nödarbetets systematisering och yrkesmässiga drift, 1919 (myös suomeksi)
Sosiaalimuseo 20-vuotiskertomus: Työväensuojelu- ja huoltonäyttely 1909–1929, 1938 (myös ruotsiksi)
Arbetskydd mot olyksfall och ohälsa, 1939 (suom. Työntekijän suojelu tapaturmilta ja sairauksilta).
Kirjallisuutta

Hjelt-Cajanus, Esther: Vera Hjelt: Uranuurtaja. 1948.
Vuolle-Selki, Tuula: Vera Hjelt: Työväensuojelija. 2013.
Aiheesta muualla

Hjelt, Vera hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Tuula Vuolle-Selki: Suomessa perustettiin yksi maailman ensimmäisistä talotehtaista 1800-luvulla (artikkeli Vera Hjeltistä) Tekniikkatalous. Viitattu 21.11.2021.
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (25):  Ahlroos  von Alfthan  Bäck  Cederberg  Ehrnrooth  Estlander  Granfelt  A. R. Hedberg  J. Hedberg  Heimbürger  Hjelt  A. Neovius  D. Neovius  Nix  G. Rosenqvist  V. Rosenqvist  Schybergson  Sohlberg  Stenbäck  Stigzelius  Storbjörk  Sundblom  Söderholm  von Troil  Wichmann 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1909–1910 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (25):  Björkstén  Bäck  Colliander  Estlander  af Forselles  Hedberg  Hjelt  Holmberg  Inborr  Juselius  Krook  Lindelöf  Neovius  Nix  Nordlund  Roos  Rosenqvist  Sohlberg  Stenbäck  Storbjörk  Strömberg  Stenström  Sundblom  Söderholm  von Troil 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1910–1911 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Aschan  Björk  von Born  Bäck  Estlander  Granfelt  Grotenfelt  Gädda  Hjelt  Hallberg  Inborr  Lindelöf  Mechelin  Neovius  Neovius  Nordlund  Nybergh  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Sohlberg  Storbjörk  Sundblom  Söderholm  von Troil  Wrede 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1911–1914 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Björk  von Born  Bäck  Estlander  af Forselles  Granfelt (1912–1914)  Grotenfelt  Gädda  Hedberg  Hjelt  Inborr  Lindelöf  Mechelin  Neovius  Nordlund (1911–1912)  Nybergh  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Sohlberg  Storbjörk  Sundblom  Söderholm  Strömberg  von Troil  Tåg  Wrede 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1914–1917 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (25):  Bredenberg  Bäck (1914)  af Forselles  Furuhjelm  Gadolin  Gädda  Hedberg  Hjelt  Inborr  Isaksson  Lindberg  Miemois (1914–1917)  A. Neovius  D. Neovius  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Stenbäck  Storbjörk  Storgårds  Strömberg  Sundblom  Takolander  von Troil  Tåg  Törngren 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (21):  Bäck  Ehrnrooth (04/1917)  Estlander  af Forselles  Furuhjelm  Frey  Gadolin  Gädda  Hjelt  Hornborg  Inborr  Isaksson  Lille  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Storbjörk  Söderholm  Sundblom  Takolander (04/1917)  Tåg  Wiik  Åkerblom 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Hjelt vanhemmalla iällä.
Pakotie (vuoden 1972 elokuva)

| Pakotie> The Getaway |
| --- | --- |
 Suomalainen elokuvateatterijuliste.
Ohjaaja:  Sam Peckinpah
Käsikirjoittaja:  Walter Hill Jim Thompson (kirja)
Tuottaja:  Mitchell Brower Gordon T. Dawson David Foster
Säveltäjä:  Quincy Jones
Kuvaaja:  Lucien Ballard
Leikkaaja:  Robert R. Wolfe
Tuotantosuunnittelija:  Ted Haworth
Pääosat:  Steve McQueen Ali MacGraw Al Lettieri Ben Johnson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  National General Pictures
Ensi-ilta:   13. joulukuuta 1972  24. elokuuta 1973
Kesto:  122 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pakotie (engl. The Getaway) on Sam Peckinpahin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1972. Pääosissa ovat Steve McQueen ja Ali MacGraw, jotka olivat tuohon aikaan naimisissa. Elokuvasta tehtiin uusintaversio vuonna 1994 ja rooleissa nähdään Alec Baldwin ja Kim Basinger jotka niin ikään olivat aviopari oikeastikin.
Juoni

Mestarivaras Doc McCoy (McQueen) viruu tyrmässä ja hänen vaimonsa Carol (MacGraw) rakastelee kuvernööri Jack Beynonin (Johnson) kanssa sillä ehdolla, että McCoy pääsee ehdonalaiseen. Heti vapauduttuaan sadistinen ja korruptoitunut kuvernööri pakottaa McCoyn vielä yhteen pankkiryöstöön palkkaamiensa rikollisten avuksi, sillä hän tietää tämän olevan alansa paras. Operaation loputtua Beynon pettää McCoyn ja on juuri ampumaisillaan hänet kunnes Carol tappaa Beynonin viime hetkellä. He aloittavat pitkän pakomatkan läpi Teksasin perässään poliisit ja yksi rosvoista, Rudy Butler (Lettieri) joka haluaa saada McCoyn hengiltä ja tämän osuuden ryöstösaaliista. Vaarallisten takaa-ajojen ja kiperien tilanteiden jälkeen McCoy onnistuu ampumaan Butlerin ja nuoripari ajaa kauas Meksikoon.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Pakotie saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Aiheesta muualla

Pakotie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pakotie Elonet.
Heinähattu, Vilttitossu ja kana

| Heinähattu, Vilttitossu ja kana |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Reetta Aalto
Käsikirjoittaja:  Sinikka Nopola Tiina Nopola Emma Nopola Lenka Hellstedt
Perustuu:  Sinikka Nopolan ja Tiina Nopolan romaaniin Heinähattu, Vilttitossu ja kana (2019)
Tuottaja:  Anni Pänkäälä
Säveltäjä:  Katja Lappi Miikka Huttunen
Kuvaaja:  Juice Huhtala
Leikkaaja:  Toni Tikkanen
Tuotantosuunnittelija:  Saara Joro
Pukusuunnittelija:  Susse Roos
Pääosat:  Eedla Höglund Klaara Höglund Niina Lahtinen Joonas Nordman Janne Kataja Lari Halme
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:  16. helmikuuta 2024
Kesto:  76 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Suomi
Budjetti:  1 727 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tukea 600 000 euroa.
Edeltäjä:  Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen, 2020
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heinähattu, Vilttitossu ja kana on suomalainen lastenelokuva, joka tuli ensi-iltaan helmikuussa 2024. Elokuva perustuu perustuu Sinikka ja Tiina Nopola samannimiseen kirjaan. Elokuvan on ohjannut Reetta Aalto.
Elokuva jäi Sinikka ja Tiina Nopolan viimeiseksi yhteiseksi elokuvakäsikirjoitukseksi. Elokuvan päähahmoina ovat Heinähattu ja Vilttitossu. Elokuva on jatkoa muille Heinähattu ja Vilttitossu -elokuville.
Vastaanotto

Elokuva sai huhtikuun 2024 loppuun mennessä yli 170 000 katsojaa ja oli siinä vaiheessa vuoden viidenneksi katsotuin elokuva.
Aiheesta muualla

Heinähattu, Vilttitossu ja kana -elokuvan traileri Youtubessa
Pensaikkovarpuset

| Pensaikkovarpuset |
| --- | --- |
 Tarhavarpunen (Gymnoris xanthocollis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varpuset Passeridae
Suku::  Pensaikkovarpuset  Gymnoris  Blyth, 1845
Katso myös
   Pensaikkovarpuset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pensaikkovarpuset (Gymnoris) eli aiemmalta nimeltään kalliovarpuset on varpusten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Pensaikkovarpusten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.
Pensaikkovarpusiin kuuluvia lajeja

Keltakurkkuvarpunen (Gymnoris pyrgita)
Metsäkalliovarpunen (Gymnoris superciliaris)
Pensaskalliovarpunen (Gymnoris dentata)
Tarhavarpunen (Gymnoris xanthocollis)
Luettelo Rauman muistolaatoista

Luettelo Rauman muistolaatoista sisältää Rauman muistolaatat. Luettelossa mainitaan vain pelkät julkiset muistolaatat. Jos muistolaatta on muistokiven, muistomerkin, muistopuun, reliefin tai vastaavan yhteydessä, se on artikkelissa Luettelo Rauman julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä. Myös kuva-aihetta sisältävät muistolaatat ovat muistomerkkiartikkelissa.
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964 merionnettomuuden muistolaatta | Kuuskajaskari |  | 61.1369°N, 21.368°E |  | 2002 |  |  |
| Hj. Nortamon syntymäkodin muistolaatta lähde? | Kuninkaankatu 38 |  | 61.1285°N, 21.5159°E |  |  |  |  |
| Iivari Laakson muistolaatta | Ruonantie varrella, kivessä metsässä; Narvintie 202 (karttalinkki likimääräinen) |  | 61.0571°N, 21.8908°E |  |  |  |  |
| JR56:n miesten sotaan lähdön muistolaatta | Sepän talon seinä, Alfredintalo 3 |  | 61.1263°N, 21.5029°E |  | 2020 |  |  |
| Kuuskajaskarin linnakkeen muistolaatta | Kuuskajaskari |  | 61.137°N, 21.3683°E |  | 2005 |  |  |
| Pyhän kolminaisuuden kirkon muistolaatta lähde? | Vanhankirkonkatu 28 |  | 61.1269°N, 21.5159°E |  |  |  |  |
| Rauman patteristo II/KTR5:n muistolaatta lähde? | Uotilan vanhatie 12-10 |  | 61.1307°N, 21.5524°E |  |  |  |  |
| Rauman säästöpankin muistolaatta lähde? | Kuninkaankatu 27 |  | 61.1285°N, 21.5145°E |  |  |  |  |
| Risto Rytin muistolaatta | Kauppakatu 19 |  | 61.128°N, 21.5134°E |  |  |  |  |
| Suojeluskunnan muistolaatta lähde? | Kauppakatu 18 |  | 61.1281°N, 21.5134°E |  | 1994 |  |  |
| Unto Koskelan muistolaatta | Kuninkaankatu 28 |  | 61.1286°N, 21.5135°E |  | 1958 |  |  |
| Uotilan kansakoulun muistolaatta lähde? | Tuomistontie 1 |  | 61.1314°N, 21.5516°E |  | 2006 |  |  |
| Tauno Koskelan muistolaatta | Kuninkaankatu 28 |  | 61.1286°N, 21.5136°E |  | 2016 |  |   |
Sound and Vision

| ”Sound and Vision” David Bowie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Low
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): David Bowie, Tony Visconti
 Tyylilaji: taiderock
 Kesto: 03.00
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  2. (2. huhtikuuta 1977)    3. (19. helmikuuta 1977)    7. (8. toukokuuta 1977)    15. (15. heinäkuuta 1977)    69. (1977)    87. (14. toukokuuta 1977)
David Bowien muut singlet
| ”Stay” 1976 | ”Sound and Vision” 1977 | ”Be My Wife” 1977 |
Musiikkinäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Sound and Vision on David Bowien kappale ja single vuoden 1977 albumilta Low. Se on albumin tunnetuin kappale ja nousi Britanniassa listan sijalle 3.
”Sound and Visionia” pidettiin aikoinaan radikaalina singlekappaleena sen pitkän, lähes kaksi minuuttia kestävän intron vuoksi. Hieman ennen ensimmäisiä sanoja kuultavan ”doo-doo-doo” -pätkän laulaa tuottaja Tony Viscontin silloinen vaimo Mary Hopkin. Bowien laulusuoritusta on pidetty yhtenä hänen uransa ilmeettömimmistä. Kappaleessa piti alun perin olla myös enemmän säkeistöjä, mutta ne jätettiin lopulta pois.
Singlen B-puolella on instrumentaali ”A New Career in a New Town”, joka myös kuuluu Low-albumille.
Kappaleet singlellä

A-puoli
Sound and Vision – 3.00 (säv. Bowie)
B-puoli
A New Career in a New Town – 2.50 (säv. Bowie)
Ari Nurkkala

| Ari Nurkkala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1973 (ikä 51) Haapavesi
Muut tiedot
Asema:  toimitusjohtaja, hallituksen puheenjohtaja
Tutkinnot:  diplomi-insinööri
Ari Nurkkala (s. 9. huhtikuuta 1973 Haapavesi) on suomalainen johtamisen ammattilainen. Hän on toiminut Nivalan kaupungin teknisenä johtajana vuosina 2005–2010, Hailuodon kunnanjohtajana 2010–2014, Hyrynsalmen kunnanjohtajana 2014–2017 ja Raahen kaupunginjohtajana vuosina 2017–2022.
Nurkkala on hallituksen puheenjohtaja Mjack Ltd Oyssä sekä Oy Botniarosk Ab n toimitusjohtaja
Nurkkala on valmistunut Oulun yliopistosta rakennustekniikan diplomi-insinööriksi sekä lakitieteen maisteri Cumbrian yliopistosta LLM International Business Law
Aiheesta muualla

https://www.kuntaliitto.fi/blogi/2019/asukkaiden-kanssa-yhdessa-tehty-kaupunkistrategia-siivitti-raahen-vetovoiman-kasvuun (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kari Karjalainen | Raahen kaupunginjohtaja 2017–2022 | Seuraaja: Leena Mikkola-Riekkinen |
Raahen kaupunginjohtajat
Gösta Norio (1930–1936) |
Aatu Hänninen (1937–1946) |
Arvo Tenkanen (1946–1960) |
Yrjö Reinilä (1961–1979) |
Jaakko Nahkuri (1979–2007) |
Kari Karjalainen (2006–2016) |
Ari Nurkkala (2017–2022) |
Leena Mikkola-Riekkinen (2022–)
Kuuno Honkonen

Kuuno Honkonen (vasemmalla) Lontoon olympialaisissa 1948.
Kuuno Ola Honkonen (1. maaliskuuta 1922 Pietarsaari – 9. heinäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen suurlähettiläs, korkeushyppääjä, voimistelunopettaja ja kansanedustaja (1958–1979). Hän toimi kymmenen vuotta eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtajana. Honkonen edusti Suomen kansan demokraattista liittoa (SKDL). Suomen kommunistisen puolueen jäseneksi hän liittyi vuonna 1950 ja oli aktiivinen toimija SKP:n Tampereen piirijärjestössä.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1942. Honkonen sijoittui korkeushypyssä pronssille maailman nuorisofestivaaleilla Itä-Berliinissä 1951. Kalevan kisoista hänellä on kultaa 1947 ja pronssia 1948. Honkonen osallistui Lontoon olympialaisiin 1948 ja sijoittui korkeushypyssä 17:nneksi tuloksella 180 cm. Yleisurheilu-urallaan Honkonen edusti Pietarsaaren Intoa.
Honkonen valittiin eduskuntaan Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vaaleissa 1958. Honkonen oli vuodesta 1958 lähtien kuolemaansa saakka naimisissa Päivikki Jutilan kanssa.
Hän kuului DDR:n tunnustamiskomitean hallitukseen ja oli vuosina 1962, 1968 ja 1978 yksi presidentin valitsijamiehistä. Honkonen toimi vuodesta 1979 Suomen Itä-Saksan-suurlähettiläänä.
Lisäksi Honkosella oli vuonna 1965 rooli elokuvassa Täällä alkaa seikkailu.
Kvanttimekaaninen harmoninen värähtelijä

Kvanttimekaanisen harmonisen värähtelijän aaltofunktio energiatasoilla n=0 - n=20. Todennäköisyystiheys on suurimmillaan valkoisilla alueilla ja pienimmillään mustilla alueilla.
Kvanttimekaaninen harmoninen värähtelijä on kvanttimekaaninen systeemi, jonka potentiaalienergia on suoraan verrannollinen tasapainoasemasta mitatun etäisyyden neliöön. Tässä suhteessa se on analoginen klassiselle harmoniselle värähtelijälle. Lähellä tasapainoasemaa mielivaltaisen muotoinen potentiaali voidaan approksimoida harmoniseksi värähtelijäksi.  Tätä ominaisuutta kvanttimekaanisten potentiaalien käsittelemisessä tarvitaankin.
1-ulotteinen värähtelijä

Klassinen harmoninen värähtelijä kuvaa voimaa  \scriptstyle F=-kx, missä  \scriptstyle k on vakio ja  \scriptstyle x poikkeama tasapainoasemasta. Merkitään nyt  \scriptstyle \omega ={\sqrt {\frac {k}{m}}}, missä  \scriptstyle \omega  on kulmanopeus ja  \scriptstyle m massa, niin saadaan potentiaaliksi  \scriptstyle V(x)={\frac {1}{2}}m\omega ^{2}x^{2}.
1-ulotteinen värähtelijä > Ominaisenergia ja ominaistila

Kvanttimekaanisessa tapauksessa lasketaan hiukkasen ominaisenergia ja ominaistila ratkaisemalla Schrödingerin yhtälö edellä saadulle potentiaalille. Hamiltonin funktio on nyt
missä ensimmäinen termi kuvastaa potentiaalikuopassa olevan hiukkasen liike-energiaa ja jälkimmäinen potentiaalienergiaa. Itse Schrödingerin yhtälö on
Yllä oleva yhtälö on mahdollista ratkaista analyyttisesti (ratkaisua ei tehdä tässä). Ratkaisusta saadaan stationaarisille tiloille tulos
missä siis  n=1,~2,~3\ldots  kertoo, monesko energiataso on kyseessä. Ratkaisut ovat muodoltaan Hermiten funktioita.
Hiukkasen ominaisenergia saa kvantittuneet arvot
Energian kvantittuminen tarkoittaa, että energia voi saada vain tiettyjä diskreettejä arvoja. Esimerkiksi perustilallaan (n=0) ominaisenergia saa arvon  \scriptstyle E={\frac {1}{2}}\hbar \omega .
Juhana Rantala

Juhana Tuomas "Pätkä" Rantala on suomalainen rumpali. Hän on soittanut rumpuja HIM-yhtyeessä vuosina 1995–1998. Muita Rantalan yhtyeitä ovat olleet Spiha ja Slumgudgeon, hc punk -yhtye Ylivallan Orjat ja Divine Decay. Tämänhetkinen orkesteri on Sleep Of Monsters. Rantala on myös toiminut muutaman keikan ajan tuuraavana rumpalina lappeenrantalaisen thrash metal -yhtyeen Mokoman riveissä vuonna 1999.
Rantala esiintyy usein taiteilijanimellä Pätkä, ja Spiha-yhtyeessä hänet tunnettiin nimellä Ringo Deathstarr.