stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Red Bull Ring
Voittajat > GP3

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 1. lähtö |  Alex Lynn | Carlin | Raportti |
| 2014 | 2. lähtö |  Emil Bernstorff | Carlin | Raportti |
| 2015 | 1. lähtö |  Luca Ghiotto | Trident | Raportti |
| 2015 | 2. lähtö |  Óscar Tunjo | Trident | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Charles Leclerc | ART Grand Prix | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Ralph Boschung | Koiranen GP | Raportti |
| 2017 | 1. lähtö |  George Russell | ART Grand Prix | Raportti |
| 2017 | 2. lähtö |  Raoul Hyman | Campos Racing | Raportti |
| 2018 | 1. lähtö |  Callum Ilott | ART Grand Prix | Raportti |
| 2018 | 2. lähtö |  Jake Hughes | ART Grand Prix | Raportti |
Voittajat > Formula Renault 3.5

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | 1. lähtö |  Marco Sørensen | Lotus | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  Marco Sørensen | Lotus | Raportti |
| 2015 | 1. lähtö |  Oliver Rowland | Fortec Motorsports | Raportti |
| 2015 | 2. lähtö |  Matthieu Vaxivière | Lotus | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Matthieu Vaxivière | SMP Racing | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Aurélien Panis | Arden Motorsport | Raportti |
Voittajat > Formula 3000

| Kausi | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 |  Juan Pablo Montoya | RSM Marko | Raportti |
| 1998 |  Soheil Ayari | Durango Formula | Raportti |
| 1999 |  Nick Heidfeld | West Competition | Raportti |
| 2000 |  Nicolas Minassian | D2 Playlife Super Nova | Raportti |
| 2001 |  Justin Wilson | Coca-Cola Nordic Racing | Raportti |
| 2002 |  Tomáš Enge | Arden International | Raportti |
| 2003 |  Ricardo Sperafico | Coloni Motorsport | Raportti |
Voittajat > Porsche Supercup

| Kausi | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 |  Marco Werner | Infineon Team Farnbacher PZM | Raportti |
| 2003 |  Frank Stippler | Infineon Team Farnbacher PZM | Raportti |
| 2014 |  Kuba Giermaziak | Verva Lechner Racing Team | Raportti |
| 2015 |  Christopher Zöchling | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2016 |  Sven Müller | Lechner MSG Racing Team | Raportti |
| 2017 |  Matt Campbell | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2018 |  Nick Yelloly | Fach Auto Tech | Raportti |
Österreichring harmaa, A1-Ring musta.
Red Bull Ring
Rata ilmakuvassa.
Hierronpodenco

| Hierronpodenco> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Kanariansaaret,  Espanja
Alkuperäinen käyttö:  luolametsästys
Nykyinen käyttö:  luolametsästys
Muita nimityksiä:  Podenco Enano del Hierro
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  35 cm
Väritys:  punainen tai fawn, toisinaan valkoisin merkein
Hierronpodenco (Podenco Enano del Hierro) on kanarialainen metsästyskoirarotu El Hierron saarelta. Se on mitä todennäköisimmin sukua kanarianpodencolle.
Ulkomuoto

Rotu muistuttaa pienikokoista kanarianpodencoa, ja onkin tavallaan sen kääpiömuunnos. Ainoa ero muihin kanarialaisiin podencoihin on se, että sen raajat ovat lyhyemmät. Säkäkorkeus vaihtelee n. 35 cm molemmin puolin.
Luonne ja käyttäytyminen

Hierronpodenco metsästää yhtä rohkeasti ja innokkaasti kuin muutkin podencot.
Alkuperä

Hierronpodenco syntyi bassetin ja podencon risteymästä. Sitä tavattiin ensimmäisen kerran El Hierrolla, minkä vuoksi se nimettiin kyseisen saaren mukaan, mutta nykyisin sitä esiintyy eniten Teneriffalla. Pienen kokonsa ansiosta se sopii erinomaisesti luolametsästykseen, ja sitä käytetään lähinnä kaniinin metsästykseen koloista sekä alueilla, joilla on tiheä kasvillisuus.
Hjärne

Hjärne (myös Hiärne) on ruotsalainen aatelissuku, joka on ollut edustettuna myös Suomen aatelissa. Suomessa sukuun kuului 1800-luvulla myös vapaaherrallinen haara. Suomalainen sukuhaara on kuitenkin sammunut kokonaan.
Suurvalta-ajalla aateloitu Hjärne-suku ei ole sukua samannimiselle keskiaikaiselle norjalais-ruotsalaiselle Hjärnen valtaneuvossuvulle, vaikka näin 1700-luvulla luultiinkin.
Suku on lähtöisin Ruotsin Värmlannista ja sen varhaisin tunnettu esi-isä oli 1500-luvulla Älgån pitäjän Fröbolissa asunut lautamies Jon Torsteninpoika. Hänen poikansa oli Nevanlinnassa kirkkoherrana toiminut Erlandus Jonæ (1596–1654), jota alettiin kutsua nimellä Hiärne hänen kotipitäjänsä lähellä sijainneen Hiernskog-nimisen paikan mukaan. Hänen poikansa, maaherra, arkkiatri ja Vuorikollegion varapuheenjohtaja Urban Hjärne aateloitiin nimellä Hiärne (Hjärne) vuonna 1689. Suku esiteltiin samana vuonna Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1149. Sukuun kuulunut valtaneuvos Gustaf Adolf Hjärne korotettiin vuonna 1762 vapaaherraksi ja 1770 kreiviksi, mutta introduktio Ritarihuoneelle jäi kummallakin kerralla suorittamatta ja tämä sukuhaara sammui mieslinjalta hänen kuollessaan vuonna 1805. Suku korotettiin 1779 ritaristoon eli aateliston toiseen luokkaan.
Suomessa asuneen Gustaf Hjärnen sukuhaara merkittiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 aatelisena sukuna numero 87. Hänet korotettiin vuonna 1841 vapaaherraksi ja vapaaherrallinen sukuhaara sai kaksi vuotta myöhemmin numeron 34. Suomessa suku sammui mieslinjalta 1880 ja lopullisesti 1905. Sukua on 1920-luvulta alkaen asunut myös Yhdysvalloissa.
Suvun jäseniä

Urban Hjärne (1641–1724), ruotsalainen lääkäri, kirjailija ja luonnontieteilijä
Gustaf Hjärne (1768–1845), suomalainen sotilas ja senaattori, Viaporin asevaraston hoitaja, Urban Hjärnen pojanpojan poika
Gustafva Sofia Hjärne (1780–1860), suomalainen runoilija, kääntäjä ja kulttuurivaikuttaja, Gustaf Hjärnen puoliso
Harald Hjärne (1848–1922), ruotsalainen historioitsija
Erland Hjärne (1887–1969), ruotsalainen historioitsija
Helsinki Times

| Helsinki Times |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  uutislehti
Julkaisija:  Helsinki Times Oy
ISSN:  ISSN 1796-8321
Perustettu:  2007
Päätoimittaja:  Alexis Kouros
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  viikoittain
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
www.helsinkitimes.fi
Helsinki Times on sitoutumaton englanninkielinen uutislehti, joka ilmestyi toukokuusta 2007 lähtien. Sen painettu lehti lopetettiin 2015.
Helsinki Timesin päätoimittaja Alexis Kouros on vuonna 1990 Suomeen muuttanut iranilaissyntyinen lääkäri, kirjailija, toimittaja ja ohjaaja.
Painettu lehti

Lehden painos oli noin 15 000. Kerran viikossa Helsingissä ilmestynyt lehden painaminen loppui, kun sen julkaisija Helsinki Times Oy asetettiin konkurssiin 9. helmikuuta 2015 yhtiön omasta pyynnöstä. Helsinki Timesin viimeinen painettu numero ilmestyi 22. tammikuuta 2015. Julkaisuyhtiön osakkaat neuvottelevat vielä konkurssipesän kanssa siitä, voidaanko lehden internetversion julkaisua jatkaa. Sen sisarlehti on ilmaisjakelulehti SixDegrees, joka harventaa ilmestymistään tai myös lopettaa toimintansa konkurssin myötä.
Lukijat

Lehden lukijoita olivat työn tai loman vuoksi Suomessa oleskelevat henkilöt, kuten diplomaatit, liikemiehet ja opiskelijat. Lukijatutkimuksen mukaan lehteä lukivat pääasiassa akateemiset, johtavassa asemassa olevat 30–40-vuotiaat ulkomaalaiset tai uussuomalaiset henkilöt, jotka olivat kotoisin yli 60 maasta. Maksullisen Helsinki Timesin tekeminen kävi kannattavaksi, koska pääkaupunkiseudulla asui riittävästi ulkomaalaisia lukijoita.
Sisältö

Lehden osiot olivat kotimaan ja kansainvälisten uutisten lisäksi kulttuuri, talous, urheilu, tiede ja teknologia, seitsemän päivän televisio-ohjelmat, seitsemän päivän sääkartta, viikkokatsaus Suomen lehtiin sekä kooste Suomea koskevista uutisista maailman medioissa. HKL osti lehdeltä ilmoitustilaa tiedottaakseen ulkomaalaisille lukijoille ja maahanmuuttajille Helsingin liikenteestä. Lehdellä on päivittäin uusiutuvat nettisivut. Helsinki Times ilmestyi perjantaisin.
Vuonna 2013 Helsinki Times ryhtyi yhteistyöhön Helsingin Sanomien kanssa ja julkaisi HS:n uutisia englanniksi.
Helsinki Times julkaisee China News Zone -nimisessä osastossaan Kiinan kommunistisen puolueen pää-äänenkannattajan, Kansan päivälehden toimittamaa materiaalia.
Aiheesta muualla

Helsinki Timesin kotisivu (englanniksi)
Helsinki Timesin yksivuotismainos raitiovaunussa Kurvissa.
Helsinki Vampires

| Helsinki Vampires The 69 Eyes |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 2003
muut julkaisut
|   | Helsinki Vampires 2003 |   |
Helsinki Vampires on helsinkiläisen The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 2003 ilmestynyt DVD. Se koostuu Helsingin Tavastialla nauhoitetusta keikasta ja lisämateriaaleista.
Live at Tavastia

Crashing High
Angel on my Shoulder
Forever More
Gothic Girl
Velvet Touch
Don't Turn your Back on Fear
Stolen Season
Sleeping with Lions
Betty Blue
Radical
Still Waters Run Deep
The Chair
Wasting the Dawn
Dance D'Amour
Framed in Blood
Stigmata
Brandon Lee
Musiikkivideot

Betty Blue
Dance D'Amour
The Chair
Brandon Lee
Gothic Girl
Wasting the Dawn
Call me
Mr. Pain
Ekstrat

Beyond the Dawn, director's cuts, ohjannut Sökö Kaukoranta
From Russia with Goth, The 69 Eyes in Moscow March 2003, videoinut Jyrki 69
The 69 Eyes over Germany, Tobias Seeligerin kuvaama valokuvagalleria
Interviews with the Vampires, lyhyet esittelyt kaikista bändin jäsenistä
Discography, The 69 Eyesin diskografia, eli luettelo albumeista ja singleistä
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Henric Schartau

Henric Schartau.
Henric Schartau (27. syyskuuta 1757 Malmö – 3. helmikuuta 1825 Lund) oli ruotsalainen pappi ja saarnaaja.
Schartau toimi Lundissa, Lundin tuomiokirkossa lähes 20 vuotta, ja hänen näkemystään leimasi puhdasoppisuuden sävyttämä pietismi. Hänen oppinsa, schartauanismi, pysyi kirkon sisäisenä herätysliikkeenä, eikä ollut vapaakirkollinen ilmiö. Hänen saarnojensa perusaineksen muodosti oppi Pyhän Hengen työstä ihmisessä ja oppi armonjärjestyksestä.
Hänen vaikutuksensa oli uskonnollista ja hengellistä. Hänen uskonkäsityksensä perustui vanhaan luterilaiseen hurskauteen, josta hänen julistuksessaan ja opetuksessaan keskeinen armonjärjestysoppi oli kotoisin. Hänen teologiansa keskeisiä ajatuksia olivat sana, kirkon viran, pappisviran arvovaltaisuus ja kutsumususkollisuus. Schartau ja hänen seuraajansa pitäytyivät kirkon yleiseen jumalanpalvelukseen, eivätkä he hyväksyneet minkäänlaisia yksityisiä hartauskokouksia (seuroja).
Schartaun opit saivat kannatusta etenkin Länsi-Ruotsista kotoisin olleiden teologian opiskelijoiden parissa ja heidän kauttaan Schartaun sanoma levisi erityisesti Göteborgin hiippakunnassa. Yhä vieläkin schartaulaisuus sävyttää suurta osaa Länsi-Ruotsia. Monet Ruotsin kirkon johtavista henkilöistä 1900-luvun loppupuoliskolla olivat saaneet vaikutteita Schartaun opista, ja hänen ajatuksensa ovat vaikuttaneet erityisesti Lundin yliopistossa toimineiden ja sieltä papiksi valmistuneiden parissa.
Schartaulaisuus on muovaillut hartauselämää ja jopa mentaliteettia sekä kulttuuria Länsi-Ruotsissa.
Teoksia

Neuwo yksinkertaisille Raamatun lukemiseen. Kustantaja tuntematon 1841. 2. painos: Kustantaja tuntematon 1847. 3. painos: K. Meier 1850.
Ruotsalaisen lasten piijan kääntyminen ja autuallinen kuolema. Suom. Henrik Renqvist, Henrik Renqvist 1851.
Ensimäisen rukouspäivän saarnoja. Suom. M. J., Holmström 1854.
Toisen rukouspäivän saarnoja. Suom. M. J., Zilliacus 1862.
Armon järjestys autuuteen Jeesuksen Pyhän evankeliumin jälkeen neljässä kanssapuheessa opettajan ja sanankuulijan välillä. Uuno Heikkinen 1944.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Martti Ruuth, Henrik Schartaun vaikutuksesta herännäisyyden kehitykseen Suomessa. Kustantaja tuntematon 1936.
Uuras Saarnivaara, He elivät Jumalan voimassa. Kolmas osa. Ev. lut. Herätysseura, 1975.
Hjärnen senaatti

Hjärnen senaatti oli Suomen senaatti vuosina 1833–1841. Talousosaston varapuheenjohtaja toimi Gustaf Hjärne.
Kokoonpano

| Senaattori | Tehtävissä |
| --- | --- |
Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Gustaf Hjärne:  10.4.1833 – 1.10.1841
Kamaritoimituskunnan päällikkö Gustav von Kothen  Carl Klick  Carl August Ramsay:  10.4.1833 – 16.6.1833   16.6.1833 – 1.10.1834   1.10.1834 – 1.10.1841
Valtiovaraintoimituskunnan päällikkö Lars Sacklén, vuodesta 1837 Sackleen  Lars Gabriel von Haartman:  10.4.1833 – 1.5.1840   1.5.1840 – 1.10.1841
Valtiovaraintoimituskunnan apulaispäällikkö Carl Edvard af Heurlin:  1.5.1840 – 1.10.1841
Kirkollistoimituskunnan päällikkö Johan Walheim  Lars Rutger Jägerhorn:  10.4.1833 – 1.10.1840    1.10.1840 – 1.10.1841
Kansliatoimituskunnan päällikkö Lars Rutger Jägerhorn  Carl Fredrik Richter  Lars Sackleen:  10.4.1833 – 1.10.1833   1.10.1833 – 1.10.1840   1.10.1840 – 1.10.1841
Sotilastoimituskunnan päällikkö Abraham Arvid Finckenberg  Lars Rutger Jägerhorn  Bror Ulrik Björksten:  10.4.1833 – 1.10.1834   1.10.1834 – 1.10.1840   1.10.1840 – 1.10.1841
Salkuton senaattori Gustaf Wilhelm Ladau  Otto Wilhelm Klinckowström  Carl Klick  Bror Ulrik Björksten:  10.4.1833 – 16.8.1833 (kuoli)   10.4.1833 – 1.10.1841   10.4.1833 – 15.3.1837 (kuoli) 31.5.1837 – 1.10.1840
Honkonen

Honkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jallu Honkonen (1883–1969), amerikansuomalainen laulaja, urkuri, kuoronjohtaja ja toimittaja
Janos Honkonen (s. 1975), kirjailija, näyttelijä, muusikko ja tekijänoikeusaktivisti
Juha Honkonen, Vihreän Langan päätoimittaja
Kuuno Honkonen (1922–1985), kansanedustaja (SKDL), suurlähettiläs
Leo Honkonen (nyk. Sjöman, 1983), näyttelijä
Matti Honkonen, muusikko
Marja Honkonen, Journalistin päätoimittaja 2024-
Petri Honkonen (s. 1987), poliitikko ja ministeri
Rosa Honkonen (s. 2000), näyttelijä
Seppo Honkonen (s. 1978), teatteriohjaaja
Toivo Honkonen, DJ Topi (s. 1950), suomalainen DJ
Vesa Honkonen (s. 1958), arkkitehti ja valaistussuunnittelija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Herman Müller

Swedenborgin huvimaja, Herman Müllerin akvarelli vuodelta 1865.
Georg Otto Herman Müller (16. lokakuuta 1840 Tukholma - 2. marraskuuta 1919 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari ja arkkitehti. Hän työskenteli koristemaalarina muun muassa Kuninkaallisessa draamateatterissa, Södra Teaternissa, Djurgårdsteaternissa ja Nya Teaternissa.
Müller on suunnitellut vuonna 1876 valmistuneen Reposaaren kirkon, jonka ohella hän suunnitteli samaan aikaan Poriin myös toteutumattoman teatteritalon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herman Müller Wikimedia Commonsissa
Hjälmared

| Hjälmared |
| --- | --- |
 Hjälmaredin kansanopisto
 Hjälmared
 Koordinaatit: 57°53′33″N, 12°32′58″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Alingsåsin kunta
Väkiluku (2021):  330
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hjälmared on taajama Alingsåsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä ja samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Hjälmared on ennen kaikkea asuinalue, josta käydään töissä Alingsåsin keskustassa tai Göteborgissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjälmared Wikimedia Commonsissa
Hjulsjön kirkko

| Hjulsjön kirkko Hjulsjö kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Västeråsin hiippakunta
Seurakunta:  Hällefors-Hjulsjö församling
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hjulsjön kirkko (ruots. Hjulsjö kyrka) on Ruotsissa Hälleforsin kunnan Hjulsjössä sijaitseva kirkkorakennus. Ulkonäöltään kirkko on Bergslagenille tyypillinen punainen paanuilla peitetty hirsikirkko. Hjulsjössä paikalla jo 1500-luvulla ollut hytti vaikutti asukasmäärän kasvuun sen verran, että sinne rakennettiin kappeli 1640-luvulla. Vuonna 1732 siitä tehtiin ristikirkko. Viitisenkymmentä vuotta myöhemmin rakennettiin torni.
Kirkkoa on remontoitu useita kertoja. Esimerkiksi vuonna 1892 vaihdettiin suljetut penkit avoimiin penkkeihin ja vanhat penkkiovet käytettiin paneeleina seinillä. Nykyiset sisätilat vastaavat pääosin vuonna 1952 tehtyjä muutoksia, jolloin tarkoitus oli palauttaa vanhempi sisustus. Silloin vaihdettiin aikaisemmat suorakulmaiset ikkunat nykyisiin kaarevareunaisiin ja kaikki vanhemmat esineet saivat takaisin alkuperäisen värityksensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjulsjön kirkko Wikimedia Commonsissa
Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Värmland.se (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hjulsjö kyrka
Käännös suomeksi
Herbert Magidson

Herbert "Herb" Magidson (7. tammikuuta 1906 Braddock, Pennsylvania – 2. tammikuuta 1986 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän sai ensimmäisen parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleella "The Continental".
Magidson valmistui Pittsburghin yliopistosta ja muutti vuonna 1928 New Yorkiin, josta hän vuonna 1929 siirtyi Hollywoodiin. Hän teki yhteistyötä Con Conradin, Allie Wrubelin, Ben Oadlandin, Carl Sigmanin, Michael Clearyn, Jule Stynen, Sam Steptin ja Sammy Fainin kanssa.
Lauluja

"The Continental"
"How Long Has This Been Going On?"
"Music, Maestro, Please"
"Gone With the Wind"
"Enjoy Yourself (It's Later Than You Think)"
"I’ll Buy That Dream"
"The Masquerade Is Over"
"Something I Dreamed Last Night"
"Midnight in Paris"
"I'll Dance at Your Wedding"
"Roses in December"
"I'm Stepping Out With a Memory Tonight"
"Say a Prayer for the Boys Over There"
"Black-Eyed Susan Brown"
"I Can’t Love You Any More"
"Good Night Angel"
"H'lo, Baby"
"Singin' in the Bathtub"
"Conchita Lopez"
"Hummin' to Myself"
"A Pink Cocktail for a Blue Lady"
"Violins from Nowhere"
"Linger in My Arms a Little Longer, Baby"
"My Impression of You"
Aiheesta muualla

Herbert Magidson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Herman Ojala

Herman Ojala (3. kesäkuuta 1855 Isokyrö – 18. toukokuuta 1924 Toholampi) oli toholampilainen opettaja. Herman opiskeli opettajaksi Jyväskylän kansakoulunopettajaseminaarissa 1874–1878 ja oli kurssinsa kolmen parhaan joukossa. Hänen vanhempansa olivat torppari Johan (Juho) Erkinpoika Ojala (Löytymätöin) ja Hedvig Juhontytär Hoppa[lähde? ].
Hän teki WSOY:n kustantaman aapisen Lukemisen Alkuoppi vuonna 1891 ja laati Lasku- ja mittausopin, josta sanonnan "Ojalan laskuopin mukaan...", toholampilaisten mukaan katsotaan saaneen alkunsa. Muualla Suomessa sanonta luetaan johtuvaksi Jyväskylän seminaarin matematiikan lehtorista ja sittemmin johtajasta Nestor Ojalasta, jonka laskuoppeja julkaistiin monina painoksina 1890-luvulta alkaen.
Teoksia

Ojala, Herman: Lasku- ja mittausoppi.
Ojala, Herman: Lukemisen Alkuoppi.. WSOY 1891.
Romanian rugby union -maajoukkue

Romanian rugby union -maajoukkue edustaa Romaniaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1931 perustettu Federatia Româna de Rugby.
Romania saavutti pronssia Pariisin olympialaisissa 1924. Se hävisi turnauksen muille joukkueille, Ranskalle pistein 3–59 ja Yhdysvalloille 0–39.
Romania on selviytynyt jokaiseen MM-lopputurnaukseen lukuun ottamatta vuoden 2019 kisoja, muttei ole edennyt kertaakaan alkulohkosta jatkoon. Se on voittanut kuusi MM-ottelua: Zimbabwen 1987, Fidžin 1991, Yhdysvallat 1999, Namibian 2003, Portugalin 2007 ja Kanadan 2015.
Romania on voittanut World Rugby Nations Cupin (aiemmin IRB Nations Cup) 2012, 2013, 2015 ja 2016, sijoittunut toiseksi 2010 ja 2014 sekä kolmanneksi 2008. Se on voittanut European Nations Cupin 1969, 1975, 1977, 1981, 1983, 2000, 2002 ja 2006. Lisäksi se on sijoittunut 20 kertaa toiseksi ja 13 kertaa kolmanneksi.
Romania oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa 19. sijalla.
Romanian presidentinvaali 2009

Romanian presidentinvaalien 2009 ensimmäinen kierros pidettiin 22. marraskuuta ja toinen kierros 6. joulukuuta Romaniassa. Istuva presidentti Traian Băsescu valittiin vaalissa jatkokaudelle. Hän sai toisella kierroksella hieman reilut puolet äänistä, kun vastaehdokas Mircea Geoană jäi vajaaseen 50 prosenttiin. Presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen yhteydessä järjestettiin myös kansanäänestys nykyisen kaksikamarisen parlamentin pienentämisestä yksikamariseksi, jossa olisi 300 kansanedustajaa. Yksikamarista parlamenttia kannatti yli 70 prosenttia äänestäjistä.
Vaalin toinen kierros oli todella tasainen. Ovensuukysely ennusti jo Geoanăn voittoa, ja kumpikin ehdokkaista ehti julistautua vaalin voittajaksi. Lopullisten tuloksien mukaan Băsescu sai äänistä 50,33 prosenttia ja Geoană 49,67 prosenttia.
Hoivakoti Helena

| Hoivakoti Helena |
| --- | --- |

Sijainti:  Hermanninmäki, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°11′24″N 24°57′55″E﻿ / ﻿60.189944°N 24.965358°E﻿ / 60.189944; 24.965358
Rakennustyyppi:  Kirkko ja vanhainkoti
Valmistumisvuosi:  1913
 fiHoivakoti Helena 
  
Hoivakoti Helena on Helsingin Hämeentiellä sijaitseva venäjänkielinen vanhainkoti. Laitoksen omistaa Venäläinen Hyväntekeväisyysyhdistys Suomessa ry, ja sen perusti yhdistyksen naistoimikunta 1880-luvulla yhdistetyksi lasten- ja vanhainkodiksi Helsingin Kruununhakaan.
Historia

Runsaiden lahjoitusten ja tarmokkaan työn avulla laitokselle valmistui kolmikerroksinen kivitalo Hämeentie 39:ään. Koska talo sijaitsi tuolloin syrjässä ja kaukana kirkoista, rakennuksen kolmanteen kerrokseen sisustettiin jo vuonna 1914 kirkko, joka pyhitettiin lapsimarttyyrien Veran, Nadeždan ja Ljubovin (Pistis, Elpis ja Agape) sekä heidän äitinsä Sofian muistolle. Runsaiden lahjoitusten ansiosta kirkkoon saatiin jo perustamisvaiheessa sisustus ja runsas esineistö, kuten ikonostaasi, tärkeimmät ikonit ja ehtoolliskalusto. Kirkon ulkoseinälle Hämeentien puolelle laitettiin risti kirkon alttarin kohdalle vuonna 2016.
Ensimmäinen maailmansota ja Venäjän vallankumous 1917 lisäsivät asukkaiden määrää jopa lähelle sataa henkeä, ja hätä oli suuri. Helsingin kaupungin ja Amerikan Punaisen Ristin avun turvin selvittiin lopulta vuosiin 1919–1920 asti, jolloin pahin hätä helpotti, tosin osa talosta jouduttiin antamaan vuokralle.
Helsingin ortodoksisen seurakunnan ja Venäläisen hyväntekeväisyysyhdistyksen välit olivat alusta alkaen lämpimät ja läheiset; sotien välisenä aikana seurakunnassa kannetut kolehdit Helena-kodin hyväksi tuottivat vuosina 1929–1934 yli 46 000 markkaa (noin 7 500 euroa).
Sota-ajaksi asukkaat evakuoitiin pommitusvaaran vuoksi Tuusulaan, jossa oli hyväntekeväisyysyhdistyksen kesäsiirtola. Sotien jälkeen, kun sosiaalijärjestelmä lapsilisineen teki lastenkodin vähin erin tarpeettomaksi, laitos muutettiin kokonaan vanhainkodiksi vuodesta 1957 akaen. Porvoon Gammelbackassa sijainneen, vuonna 1974 paloviranomaisten määräyksestä lakkautetun vanhainkoti Auringon viimeisistä asukkaista huomattavin osa sai uuden kodin juuri tästä laitoksesta. Samoin merkittävä osa Gammelbackan kirkon esineistä siirrettiin Helena-kodin omaan kirkkoon.
Yli satavuotias laitos palvelee vanhainkotina edelleen. Helsingin ortodoksisen seurakunnan papisto toimittaa kirkossa säännöllisesti palveluksia. Talolla on ollut jo 1970-luvulta alkaen oma pappikin, kun ensin uskonnonopettajana toiminut isä rovasti Mstislav Mogiljanski otti asian huolekseen; hänen kuoltuaan vanhainkodin pappeina ovat toimineet seurakunnan eläkkeelle jääneet papit, nykyään (2017) rovasti Viktor Porokara.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hoivakoti Helena Wikimedia Commonsissa
Hoivakodin kotisivut
Henry Thomas

| Henry Thomas |
| --- | --- |
 Henry Thomas vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1971 (ikä 53) San Antonio, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1981–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Henry Jackson Thomas Jr. (s. 9. syyskuuta 1971 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on esiintynyt yli 40 elokuvassa. Thomasin palkituin roolisuoritus on elokuvasta E.T. (1982), josta hän sai BAFTA-palkinnon, Golden Globe-palkinnon ja Saturn Award -ehdokkuuksia.
Yksityiselämä

Thomasin vanhemmat ovat Carolyn L. (o.s. Davis) ja Henry Jackson Thomas. Hän opiskeli East Central High Schoolissa San Antoniossa ja Blinn Collegessa Brenhamissa.