stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palsamipietaryrtti
Käyttö

Palsamipietaryrttiä on viljelty koristekasvina tuoksunsa vuoksi. Aikoinaan lajia on käytetty myös tuoksuvissa kukkakimpuissa yhdessä rohtoiisopin (Hyssopus officinalis), aaprottimarunan (Artemisia abrotanum) ja tähkälaventelin (Lavandula angustifolia) kanssa. Lisäksi palsamipietaryrttiä on käytetty lääkekasvina ja siitä on valmistettu yrttiteetä vilustumisen torjuntaan, mutta Hoffbergin (1792) mukaan se toimii myös vatsavaivoihin sekä alakuloisuuteen.
Aiheesta muualla

Suomen  Lajitietokeskus: Palsamipietaryrtti (Tanacetum balsamita)
iNaturalist: Tanacetum balsamita
Puutarha.net: Palsamipietaryrtti (palsamipäivänkakkara) (Tanacetum balsamita) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Tanacetum balsamita (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tanacetum balsamita (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tanacetum balsamita (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Tanacetum balsamita (englanniksi)
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut

Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut on vuosittain – olympiavuosia lukuun ottamatta – järjestettävä kilpailu, jossa ratkotaan telinevoimistelun miesten sekä naisten yksittäisten telineiden, moniotteluiden ja joukkuekilpailujen maailmanmestaruudet.
Ensimmäiset telinevoimistelun MM-kilpailut järjestettiin vuonna 1903. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran MM-tasolla vuonna 1934.
MM-kilpailut

| Vuosi | Kisat | Paikkakunta |
| --- | --- | --- |
| 1903 | I |  Antwerpen |
| 1905 | II |  Bordeaux |
| 1907 | III |  Praha |
| 1909 | IV |  Luxemburg |
| 1911 | V |  Torino |
| 1913 | VI |  Pariisi |
1915: Ei pidetty ensimmäisen maailmansodan vuoksi
1917: Ei pidetty ensimmäisen maailmansodan vuoksi
1919: Ei pidetty ensimmäisen maailmansodan vuoksi
| 1922 | VII |  Ljubljana |
| 1926 | VIII |  Lyon |
| 1930 | IX |  Luxemburg |
| 1934 | X |  Budapest |
| 1938 | XI |  Praha |
1942: Ei pidetty toisen maailmansodan vuoksi
1946: Ei pidetty toisen maailmansodan vuoksi
| 1950 | XII |  Basel |
| 1954 | XIII |  Rooma |
| 1958 | XIV |  Moskova |
| 1962 | XV |  Praha |
| 1966 | XVI |  Dortmund |
| 1970 | XVII |  Ljubljana |
| 1974 | XVIII |  Varna |
| 1978 | XIX |  Strasbourg |
| 1979 | XX |  Fort Worth |
| 1981 | XXI |  Moskova |
| 1983 | XXII |  Budapest |
| 1985 | XXIII |  Montréal |
| 1987 | XXIV |  Rotterdam |
| 1989 | XXV |  Stuttgart |
| 1991 | XXVI |  Indianapolis |
| 1992 | XXVII |  Pariisi |
| 1993 | XXVIII |  Birmingham |
| 1994 | XXIX |  Brisbane |
| 1994 | XXX |  Dortmund |
| 1995 | XXXI |  Sabae |
| 1996 | XXXII |  San Juan |
| 1997 | XXXIII |  Lausanne |
| 1999 | XXXIV |  Tianjin |
| 2001 | XXXV |  Gent |
| 2002 | XXXVI |  Debrecen |
| 2003 | XXXVII |  Anaheim |
| 2005 | XXXVIII |  Melbourne |
| 2006 | XXXIX |  Århus |
| 2007 | XL |  Stuttgart |
| 2009 | XLI |  Lontoo |
| 2010 | XLII |  Rotterdam |
| 2011 | XLIII |  Tokio |
| 2013 | XLIV |  Antwerpen |
| 2014 | XLV |  Nanning |
| 2015 | XLVI |  Glasgow |
| 2017 | XLVII |  Montreal |
| 2018 | XLVIII |  Doha |
| 2019 | XLIX |  Stuttgart |
| 2021 | L |  Kita-Kyūshū |
Timo Kotilainen

Timo Kotilainen on suomalainen sotilaskapellimestari.
Kotilainen johti Laivaston soittokuntaa 22 vuotta (vuodet 1993–2015). Tällä hetkellä hän työskentelee päällikkökapellimestarina tasavallan presidentin edustusorkesterissa (Kaartin soittokunta).
Päätyönsä ohella hän on toiminut useiden kotimaisten puhallinorkestereiden kouluttajana sekä vierailevana kapellimestarina mm. Ruotsissa, Baltian maissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Kotilaisen työ puhallin- ja sotilasmusiikin tunnettuuden edistäjänä on palkittu Varsinais-Suomen liiton Aurora-mitalilla ja Adolf Ehrnroothin nimeä kantava palkinnolla. Kotilaisen oma soitin on käyrätorvi.
The Great Escape (videopeli)

| The Great Escape |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Denton Designs
Julkaisija:  Ocean Software
Jakelija:  Steam ja Humble Store
Julkaistu:  1986
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  ZX Spectrum, DOS, Amstrad CPC, Commodore 64 ja Microsoft Windows
Jakelumuoto:  C-kasetti ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
The Great Escape on Denton Designsin kehittämä ja Ocean Softwaren julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1986 Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle, DOS:lle ja ZX Spectrumille.
Pelin juoni perustuu elokuvaan Suuri pakoretki. Pelissä ohjataan sotavankia tavoitteena paeta vankileiriltä. Peli käyttää isometristä kuvakulmaa.
Aiheesta muualla

The Great Escape MobyGamesissa (englanniksi)
Timo Koskela

| Timo Koskela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1979 (ikä 45) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tillu
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  GCK Lions
Sarja:  NLB
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–
Aik. seurat:  KalPa (SM-liiga),  Herning IK (Oddset Ligaen),  FPS (Mestis),  Ässät (SM-liiga),  Ilves (SM-liiga),  Piteå HC (Allsvenskan),  Hermes (I-divisioona),  Ahmat (I-divisioona),  HPK (SM-liiga)   Tappara (SM-liiga)
Timo Koskela (s. 23. tammikuuta 1979 Tampere) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2011–2012 Sveitsin kakkosliigan GCK Lionsiin.
Koskela on voittanut A-, B- ja C-nuorten pistepörssit, valittu Tanskan liigan All-Starsiin ja on kaksinkertainen Tanskan mestari. SM-liigassa Koskela on voittanut pronssia neljästi.
Koskela toimi St. Louis Bluesin pelaajatarkkailijana. Vuodesta 2019 hän on toiminut Ilveksen urheilujohtajana.
Pak 43

Pak 43/41
Hylätty Pak 43/41 Ranskassa vuonna 1944.
Pak 43, täydelliseltä nimeltään 8,8 cm Panzerabwehrkanone 43, oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen 88 millimetrin panssarintorjuntakanuuna. Se oli tehokkaimpia sodan aikana kenttäkäyttöön päässeitä panssarintorjunta-aseita ja oli pelätty liittoutuneiden joukkojen keskuudessa.
Kruppin insinöörit aloittivat Pak 43:n kehitystyön 1930-luvun lopussa. Tarkoituksena oli alun perin suunnitella ilmatorjuntatykki Wehrmachtin  8,8 cm Flak 18, 36 ja 37 -ilmatorjuntakanuunoiden seuraajaksi. Kilpailun voitti Rheinmetall-Borsigin suunnittelema tykki, joka otettiin palveluskäyttöön nimellä 8,8 cm FlaK 41. Hävittyään kilvan, Krupp kehitti omasta ehdotelmastaan panssarintorjuntatykin, joka sai nimikkeen 8,8 cm Pak 43. Aseen korotuskulma oli rajoitettu ja sillä  voi tulittaa vain pintamaaleja mutta se oli myös merkittävästi matalampi kuin 88 millimetrin ilmatorjuntatykit.
Tykissä oli sitä edeltäneisiin 88 millimetrin tykkeihin verrattuna kaksi erittäin oleellista parannusta jotka olivat 71 pituuskaliiperin putki ja 822 millimetriä pitkä hylsy. Näin aseella saavutettiin jo tavallisella Panzergranate 39/43 -panssarikranaatilla 1 000 m/s lähtönopeus ja suuri panssarinläpäisy. Käytettäessä harvinaisempaa Panzergranate 40/43 -alikaliiperiammusta, lähtönopeus oli yli 1 100 m/s ja panssarinläpäisy vieläkin parempi.
Pak 43:n perusmalli oli vedettävä ja siinä oli nelihaarainen ristilavetti. Kanuunassa käytettiin tilapäisratkaisuna myös haaralavettia, jossa oli raskaan kenttähaupitsin renkaat. Tällöin sitä nimitettiin nimellä Pak 43/41.
Tykkiä käytettiin myös Nashorn-, Elefant- ja Jagdpanther–panssarintorjuntavaunuissa, joihin se soveltui hyvin suuren painonsa takia. Panssarintorjuntavaunuun asennettuna aseen nimikkeen perään lisättiin numero, joka osoitti, mihin vaunuun soveltuvasta versiosta oli kyse. Numerot olivat Nashorn-vaunulle Pak 43/1, Elefant-vaunulle Pak 43/2 ja Jagdpanther-vaunulle Pak 43/3. Pak 43 oli myös Tiger II -panssarivaunun panssarivaunukanuuna, mutta nimikkeellä KwK 43 eli Kampfwagenkanone 43.
Aseen eri versioita valmistivat ainakin Henschel Kasselissa, Weserhütte Bad Oeynhausenissa, Dortmund Hoerder-Hüttenverein Lippstadtissa, Franz Garny Frankfurt am Mainissa ja Maschinenbau R. Wolf Magdeburg-Buckau Magdeburgissa.
Tekniset tiedot, Pak 43

Täydellinen nimike: 8,8 cm Panzerabwehrkanone 43 (L/71)
Tyyppi: vedettävä panssarintorjuntakanuuna
Kaliiperi: 88 mm
Putken pituus pl. suujarru: 71 kaliiperia, 6 280 mm
Tuliasemapaino: 3 650 kg
Marssipaino: 4 750 kg
Koro: −8°–+40°
Sivusuuntausala: 360°
Tulinopeus: 6–10 ls/min
Lähtönopeus, panssarikranaatti: 1 000 m/s
Lähtönopeus, sirpalekranaatti: 950 m/s
Lähtönopeus, alikaliiperiammus: 1 130 m/s
Putken elinikä: noin 1 000 laukausta
Lavetti: nelihaarainen ristilavetti
Ajolaitteisto: kaksiosainen kaksiakselinen
Valmistajat: Henschel (Kassel) ja Weserhütte (Bad Oeynhausen)
Tärkeimmät ampumatarvikkeet

Panzergranatpatrone 39/43 (Pzgr. Patr. 39/43)
Tyyppi: patrunoitu panssarikranaattilaukaus
Ammus: Panzergranate 39/43 –panssarikranaatti
Ammuksen paino: 10,16 kg
Lähtönopeus: 1 000 m/s
Räjähdysainelataus: 59 g heksogeenia
Laukauksen paino: 22,8 kg
Laukauksen pituus: 1 125 mm
Hylsyn pituus: 822 mm
Läpäisyarvot Pzgr. 39/43, panssariteräslevy, iskukulmat 90° ja 60°
100m: 220/203 mm
500m: 205/182 mm
1 000m: 186/167 mm
1 500m: 170/150 mm
2 000m: 154/135 mm
Panzergranatpatrone 40/43 (Pzgr. Patr. 40/43)
Tyyppi: patrunoitu alikaliiperiammuslaukaus, ei irtoavia ohjausosia
Ammus: Panzergranate 40/43
Ammuksen paino: 7,3 kg
Lähtönopeus: 1 130 m/s
Räjähdysainelataus: 0
Laukauksen paino: 19,9 kg
Laukauksen pituus: 1103 mm
Hylsyn pituus: 822 mm
Läpäisyarvot Pzgr. 40/43 , panssariteräslevy, iskukulmat 90° ja 60°
100m: 300/250 mm
500m: 270/225 mm
1 000m: 237/190 mm
1 500m: 205/160 mm
2 000m: 175/135 mm
Granatpatrone 39/43 Hl (Gr. Patr. 39/43 Hl)
Tyyppi: patrunoitu ontelokranaattilaukaus
Ammus: Granate 39/43 Hl
Ammuksen paino: 7,65 kg
Lähtönopeus: 600 m/s
Räjähdysainelataus: 0,77 kg
Laukauksen paino: 15,4 kg
Laukauksen pituus: 1 157 mm
Hylsyn pituus: 822 mm
Läpäisyarvot, HlGr 39, panssariteräslevy, iskukulma 90°
90mm etäisyydestä riippumatta
Sprenggranatpatrone 43 (Sprgr. Patr. 43)
Tyyppi: patrunoitu sirpalekranaattilaukaus
Ammus: Sprenggranate 43
Ammuksen paino: 9,4 kg
Lähtönopeus: 750 m/s
Räjähdysainelastaus: 1,0 kg amatolia
Laukauksen paino: 18,6 kg
Laukauksen pituus: 1 167 mm
Hylsyn pituus: 822 mm
Pain of Salvation

| Pain of Salvation |
| --- | --- |
 Pain of Salvation Sweden Rock Festivalissa 2008
Tiedot
Toiminnassa:  1984–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli
Kotipaikka:   Eskilstuna, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Daniel Gildenlöw, kitara, laulu (1984–)  Johan Hallgren, kitara, taustalaulu (1998–)  Fredrik Hermansson, kosketinsoittimet, taustalaulu (1996–)  Per Schelander, basso (2009–)  Lèo Margarit, rummut (2007–) 
Entiset jäsenet:  Simon Andersson, basso, taustalaulu (2007–2008)  Johan Langell, rummut, taustalaulu (1989–2007)  Kristoffer Gildenlöw, basso, sello, taustalaulu (1994–2006)  Daniel Magdic, kitara, taustalaulu (1987–1997)  Gustaf Hielm, basso (1992–1994)  Magnus Johansson, basso (1990–1992)  Joakim Strandberg, basso (1984–1990)  Mikael Pettersson, rummut (1984–1990) 
Levy-yhtiö:  InsideOut Music  
Aiheesta muualla
www.painofsalvation.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pain of Salvation on ruotsalainen progressiivista metallia soittava yhtye. Sen keulahahmona toimii muusikko Daniel Gildenlöw. Yhtyeen jokainen albumi on tunteellisista ja monimutkaisista sanoituksista koostuva konseptialbumi.
Historia

Daniel Gildenlöw perusti Pain of Salvationin 11-vuotiaana vuonna 1984. Silloin yhtye tunnettiin nimellä Reality. Vuonna 1991 yhtyeen nimeksi muutettiin Pain of Salvation. Tällöin yhtyeeseen kuului laulaja ja kitaristi Daniel Gildenlöw, kitaristi Daniel Magdic, rumpali Johan Langell ja basisti Gustaf Hielm. Marraskuussa 1994 Danielin pikkuveli, tuolloin vasta 16-vuotias Kristoffer Gildenlöw otti basistin paikan itselleen ja Gustaf Hielm sai lähteä. Kaksi vuotta myöhemmin he ottivat vielä viidennen jäsenen, kosketinsoittaja Fredrik Hermanssonin.
Debyyttialbumi Entropia äänitettiin Roasting House -studiolla Malmössä ja julkaistiin vuonna 1997. Albumi sai kehut hyvästä kokonaisuudestaan.
Tammikuussa 1998 Daniel Magdic lähti yhtyeestä ja häntä korvaamaan tuli kitaristi Johan Hallgren.
Alkuvuodesta 1998 yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa One Hour by the Concrete Lake.
Pari kuukautta tästä heidän ensimmäinen albuminsa Entropia julkaistiin maailmanlaajuisesti.
Keväällä 1999 Pain Of Salvation aloitti ensimmäisen Euroopan-kiertueensa brittiläisen Thresholdin ja italialaisen Eldritchin kanssa. He soittivat muun muassa Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Hollannissa, Belgiassa ja Sveitsissä.
Vuonna 2000 yhtye julkaisi kolmannen pitkäsoittonsa The Perfect Element pt. I. Albumin kappaleesta "Ashes" tehtiin myös musiikkivideo. Syyskuussa 2000 yhtye lähti keikkailemaan areenoille. Kiertueen loppupuolella Daniel Gildenlöw katkaisi kaksi sormeaan ja viimeiset keikat piti viedä loppuun vain yhden kitaran voimin.
Neljäs pitkäsoitto Remedy Lane äänitettiin Roasting House studiolla Malmössä syksyllä 2001.
Keväällä 2002 Pain Of Salvation esiintyi yhdysvaltalaisen Dream Theater -yhtyeen kanssa.
Yhtye julkaisi 12:5 -nimisen akustisen livetaltioinnin. Albumi tuli ulos vuonna 2004 ja sisälsi kolme osaa: "Book I: Genesis", "Book II: Genesister" ja "Book III: Genesinister". Samana vuonna yhtye julkaisi moniulotteisen albumin Be, jossa käytettiin hyväksi sinfoniaorkesteria. Se sai faneilta ristiriitaisen vastaanoton.
Huhtikuussa 2005 julkaistiin Be-albumin DVD. Se on liveversio ja kuvattu ja äänitetty yhtyeen kotikaupungissa Eskilstunassa. DVD pohjautuu samaiseen ideaan kuin albumi.
Tammikuussa 2007 bändi julkaisi Scarsick nimisen pitkäsoiton, joka oli samalla jatkoa aikaisemmin ilmestyneelle The Perfect Element pt. I levylle.
Huhtikuussa 2007 yhtye ilmoitti kotisivuillaan rumpali Johan Langellin lähtevän yhtyeestä meneillään olevan kiertueen jälkeen.
Jäsenet

Jäsenet:
Daniel Gildenlöw: laulu, kitara (1984−)
Johan Hallgren: kitara, taustalaulu (1997-2011, 2017-)
Daniel "D2" Karlsson: kosketinsoittimet, taustalaulu (2011−)
Léo Margarit: rummut (2007−)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Gustaf Hielm: basso (1992-1994, 2011-)
Ragnar Zolberg: kitara, taustalaulu (2011−)
Fredrik Hermansson: kosketinsoittimet, taustalaulu (1996-2011)
Simon Andersson: basso, taustalaulu (2007-2008)
Johan Langell: rummut, taustalaulu (1989−2007)
Kristoffer Gildenlöw: basso, sello, taustalaulu (1994−2006)
Daniel Magdic: kitara, taustalaulu (1987−1997)
Gustaf Hielm: basso (1992−1994)
Magnus Johansson: basso (1990-1992)
Joakim Strandberg: basso (1984−1990)
Mikael Pettersson: rummut (1984−1990)
Diskografia > Studioalbumit

Entropia (1997)
One Hour by the Concrete Lake (1998)
The Perfect Element, part I (2000)
Remedy Lane (2002)
BE (2004)
Scarsick (2007)
Road Salt One (2010)
Road Salt Two (2011)
Falling Home (2014)
In The Passing Light Of Day (2017)
Panther (2020)
Diskografia > Livealbumit

12:5 (2004)
BE (Original Stage Production) (2005)
Ending Themes (On the Two Deaths of Pain of Salvation) (2009)
Remedy Lane Re:lived (2016)
Diskografia > DVD:t

BE (Original Stage Production) (2005)
Ending Themes (On the Two Deaths of Pain of Salvation) (2009)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pain of Salvation Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Pain of Salvation Discogsissa. (englanniksi)
Pain of Salvationin viralliset kotisivut
Timo Hanhinen

Timo Antti Ilmari Hanhinen (s. 22. heinäkuuta 1948 Helsinki) on suomalainen sellisti.
Hanhinen on Gerda Weneskosken tyttärenpoika. Hän suoritti diplominsa Sibelius-Akatemiassa Arto Noraksen johdolla vuonna 1976. Hanhinen sai jaetun ensimmäisen sijan Turun sellokilpailussa vuonna 1972. Hän työskenteli Turun konservatoriossa lehtorina vuosina 1978–1987 ja pääsi vuonna 1987 sen yliopettajaksi. Hanhinen on opettanut myös Sibelius-Akatemiassa, jossa hänen oppilaidensa joukossa on ollut Turun sellokilpailun itsekin voittanut Tomas Nuñez-Garcés.
Hanhinen oli mukana perustamassa Turku Ensembleä. Hänen siskonsa on pianisti Tuula Hanhinen.
Timo Hanttu

Timo Kari Kullero Hanttu (s. 13. helmikuuta 1944 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt pankinjohtaja,  joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Timo Hanttu syntyi veturinkuljettaja Eino Hantun ja lasityöläinen Helli Hantun perheeseen. Hän avioitui 1970 sairaanhoitaja Asta Saaren kanssa. Hanttu tuli ylioppilaaksi Riihimäen lyseosta 1963 ja valmistui yhteiskuntatieteen kandidaatiksi 1969 ja maisteriksi 1970 Tampereen yliopistosta. Hän on suorittanut myös muun muassa kiinteistönvälittäjän tutkinnon.
Hanttu oli kesäapulainen Kansallis-Osake-Pankissa 1969, Elimäen Säästöpankin Korian konttorin johtaja 1970–1972, Hämeenkyrön Säästöpankin apulaisjohtaja ja Kyröskosken konttorin johtaja 1972–1973, Iitin Säästöpankin toimitusjohtaja 1974–1978, Toijalan Säästöpankin toimitusjohtaja 1978–1981, Ylä-Savon Säästöpankin toimitusjohtaja 1981–1988 ja Etelä-Karjalan Säästöpankin toimitusjohtaja Lappeenrannassa 1988–2004 ja johtokunnan puheenjohtaja 1994–2004. Hän oli myös julkinen kaupanvahvistaja Toijalassa 1979–1981 ja hänellä on ollut useita luottamustehtäviä, mukaan lukien Iitin kunnanvaltuuston jäsenyys 1976–1978 sekä useat pankkialan ja liikeyritysten hallitus- ja hallintoneuvostopaikat. Kauppaneuvoksen arvonimen Hanttu sai 2004.
Pajasta palatsiin

| Pajasta palatsiin |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Toivo Hämeranta
Käsikirjoittaja:  Risto Riihiranta
Perustuu:  Jyrki Mikkosen romaani Paja ja palatsi (1930)
Tuottaja:  Arvo Sakrelius
Säveltäjä:  Arvo Airaksinen
Kuvaaja:  Frans Aaltonen
Leikkaaja:  Alvar Hamberg
Lavastaja:  Toivo Hämeranta
Pääosat:  Toppo Lehto Terttu Sinkkonen Toivo Hämeranta Hemmo Airamo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Valo Filmi Oy
Ensi-ilta:  7. kesäkuuta 1946 Edison-teatteri, Helsinki
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pajasta palatsiin on Turun Työväen Teatterin johtajana toimineen Toivo Hämerannan ohjaama romanttinen komedia vuodelta 1946. Elokuvan tuotti turkulainen Valo Filmi Oy. Elokuva kuvattiin jo vuosina 1943-1944 mutta Valo-Filmin talousvaikeuksien takia se pääsi ensi-iltaan vasta 1946. Elokuva oli pitkään kateissa kunnes seinäjokelainen keräilijä ja elokuvakulttuurin harrastaja Matti Piuhola löysi sen. Elokuva restauroitiin ja esitettiin uudelleen vuonna 2001. Elokuvan ulkokohtauksissa on katunäkymiä 1940-luvun alun Turusta.
Arvostelijat eivät aikanaan huomioineet elokuvaa juuri lainkaan. Elokuvan yleisömenestys oli vuoden 1946 kotimaisista uutuuselokuvista heikoin.
Juoni

Sepänoppilas Martti Lampi sotkeutuu sattumalta vuorineuvos Soreliuksen tyttären Nami Soreliuksen miesseikkailuihin.  Nami Soreliuksen kanssa kihloissa oleva parooni Karl von Mertzen luulee Lammen seurustelevan kihlattunsa kanssa. Parooni ja tarjoaa Lammelle huomattavan summan rahaa, jos hän muuttaa kauas muualle Nami Soreliuksen läheisyydestä. Elokuvan lopussa Martti Lampi on palannut kotikaupunkiinsa entiseen työhönsä kun pankinjohtaja Suuralo soittaa hänelle ja tarjoaa kauppa- ja teollisuusministerin paikkaa uudessa hallituksessa. Nami Sorelius on kuullut myös tästä ja haluaa nyt mennä Martin kanssa naimisiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hemmo Airamo  | … |  vuorineuvos Sorelius   |
|  Terttu Sinkkonen  | … |  Nami Sorelius, hänen tyttärensä   |
|  Toivo Hämeranta  | … |  parooni Karl von Mertzen   |
|  Aki Kosonen  | … |  luutnantti Martti von Mertzen   |
|  Toppo Lehto  | … |  Martti Lampi, sepänoppilas   |
|  Yrjö Kianne  | … |  pankinjohtaja Filemon Suurtalo   |
|  Kirsti Karhi  | … |  rouva Mimmi Suurtalo   |
|  Eino Weckström  | … |  seppä Lundgren   |
|  Senni Lehto  | … |  matami Lundgren   |
|  Ilmari Peitsalo  | … |  toimittaja Lahtimaa (roolihenkilö leikattu pois elokuvasta)   |
|  Alpo Viika  | … |  konttoripäällikkö   |
|  Paavo Sainio  | … |  juutalainen vaatturi   |
|  Taito Mäkelä  | … |  sotilaspalvelija   |
|  Annikki Karhi  | … |  kyökki-Manta   |
Kirjallisuutta

Pajasta Palatsiin: Turun elokuvaelämän historia. Toim. Ari-Honka-Hallila, Helena Honka-Hallila, Hanna Kangasniemi, Hannu Salmi. Lähikuva-Yhdistys, Turun elokuvakerho, Varsinais-Suomen elokuvakeskus, Turku 1997.
Timo Hanhisalo

Timo Hanhisalo (s. 22. syyskuuta 1993) on suomalainen pesäpalloilija. Hanhisalo edustaa Superpesiksessä pelaavaa Pattijoen Urheilijoita ja on lisäksi pelannut Superpesiksen otteluita myös Vimpelin Vedossa ja Kempeleen Kirissä. Vimpelin Vedossa pelatessaan Hanhisalo on saavuttanut kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Hänen kasvattajaseuransa on Halsuan Toivo. Ulkopelissä Hanhisalo pelaa etukentällä. Kaudella 2013 alkaneella urallaan Superpesiksessä Hanhisalo on pelannut 44 runkosarjaottelua, joissa hän on lyönyt 11 juoksua, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 64 kärkilyöntiä. Neljässä pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on lyönyt yhden juoksun, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntiä.
Timo Harju

| Timo Harju> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Timo Harju
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1958 (ikä 66)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  194 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1975–1977 1978–1981 1981–1982 1982–1987:   Pispalan Tarmo  Tampereen Pyrintö  Helsingin NMKY  Tampereen Pyrintö
Maajoukkueet
1978–1980:   Suomi
Ottelut (pisteet):  36 (118)
Timo Harju (s. 16. maaliskuuta 1958) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Raholan Pyrkivän kasvatti, 194-senttinen Harju kuului Suomen maajoukkueeseen vuosina 1978–1980. Arvokisoihin Suomi ei tuona aikana selviytynyt. Yhteensä Harju pelasi Suomen miesten maajoukkueessa 36 ottelussa 3,3 pisteen keskiarvolla.
Seuratasolla Harju edusti Pispalan Tarmoa, Tampereen Pyrintöä ja Helsingin NMKY:tä. Pyrintöä Harju edusti vuosina 1978–1987 kautta 1981–1982 lukuun ottmatta. Hän teki pääsarjatasolla runkosarjassa Pyrinnölle 3 711 pistettä, millä hän on edelleen joukkueen kaikkien aikojen parhaiden korintekijöiden joukossa. Pudotuspeleissä hän teki Pyrinnölle 463 pistettä. Kausilla 1979–1980 ja 1980–1981 Pyrintö ja Harju saavuttivat SM-hopeaa.
Pyrinnön päävalmentajana toimineen Raimo Lammin mukaan Harju oli puolustuksessa erityistehtäviä hoitanut taistelija.
The Adventures of Rad Gravity

| The Adventures of Rad Gravity |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Interplay Productions
Julkaisija:  Activision
Suunnittelija:  Brian Fargo Michael Quarles
Taiteilija:  Bruce Schlickbernd
Säveltäjä:  David Warhol George Sanger
Ohjelmoija:  Brian Fargo Michael Quarles
Julkaistu:  NA joulukuu 1990EU 30. toukokuuta 1991AUS 1991
Lajityyppi:  tasohyppely, toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Nintendo Entertainment System
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
The Adventures of Rad Gravity on Interplay Productionsin vuonna 1990 kehittämä ja Activisionin julkaisema tasohyppely ja toimintaseikkailupeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelissä Rad Gravity nimisen sankarin on matkustettava kahdeksalle eri planeetalle ja löydettävä kadoksissa olevat Compuminds-olennot.
Kuvakaappaus pelistä.
Aiheesta muualla

The Adventures of Rad Gravity MobyGamesissa (englanniksi)
This Is the World We Live In

| ”This Is the World We Live In” Alcazar |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Alcazarized
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 20. syyskuuta 2004
 Tekijä(t): Bernard Edwards, Nile Rodgers, Phil Collins, Tony Banks, Mike Rutherford, Anoo Bhagavan, Jonas von der Burg
 Tuottaja(t): Jonas von der Burg
 Tyylilaji: Eurodance, pop
 Kesto: 03.35
 Levy-yhtiö: BMG, RCA Records
Alcazarin muut singlet
| ”Love Life” 2003 | ”This Is the World We Live In” 2004 | ”Physical” 2004 |
This Is the World We Live In on ruotsalaisen eurodance-yhtye Alcazarin kappale, joka julkaistiin vuonna 2004 albumilla  Alcazarized. Se on albumin viides single. Kappaleesta tuli suuri hitti sen noustessa Ruotsissa singlelistan kolmanneksi ja Euroopan listoilla top 20:n joukkoon. Kappaleen kertosäe on otettu Genesiksen kappaleesta "Land of Confusion" ja se sisältää interpoloinnin Diana Rossin Motown-klassikosta "Upside Down".
Kappale menestyi hyvin listoilla ympäri maailmaa. Se saavutti esimerkiksi European Official Hot 100 -listan yhdeksännen sekä Airplay Official Top 100 -listan kahdeksannentoista sijan.
Käännös suomeksi