stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2010
Aiheesta muualla

Kisojen kotisivu (englanniksi) (arkistoitu)
Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla (englanniksi)
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
Miehet: 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Naiset: 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Pojat U-19: 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Tytöt U-19: 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
| n k Vantaan urheilu |
| --- | --- |
Urheilupaikat:  Campo Center  Keimola Golf  Keimolan moottorirata  Korson uimahalli  Myyrmäen jalkapallostadion  Myyrmäen uimahalli  Myyrmäen urheilutalo  Myyrmäki-halli  Rajakylän tenniskeskus  Tikkurilan urheilupuisto Tikkurilan jäähalli  Tikkurilan uimahalli  Tikkurilan urheilutalo  Vantaan Energia -areena 
Urheiluseurat:  Etelä-Vantaan Shakki  Etelä-Vantaan Taitoluistelijat  Etelä-Vantaan Urheilijat  FC Korso  Hämeenkylän Palloseura  IF Helsinge-Atlas  Itä-Hakkilan Kilpa  Keimolan Kaiku  Kenttäurheilijat-58  Kiekko-Vantaa  Koivukylän Palloseura  Korson Kaiku Salibandy  Korson Palloilijat  Korson Palloseura  Korson Veto Lentopallo  M-Team  Pakkalan Palloseura  Pallokerho-50  PK-35 Vantaa  Päiväkummun Pesis  Rekolan Raikas  Rekolan Urheilijat  Riipilän Raketti  Salibandyseura Vantage  SB Vantaa  TAFT  Team Vanpa  Tikkurilan Palloseura Naiset  Tikkurilan Taitoluisteluklubi  Tikkurilan Tiikerit  Uudenmaan Autourheilijat  Vanders  Vantaa Floorball Team  Vantaan Hiihtoseura  Vantaan Jalkapalloseura  Vantaan Jukara  Vantaan Kiekko  Vantaan Lentopallo  Vantaan Pussihukat  Vantaan Salamat  Vantaan Voimisteluseura  Vantaanjoen Juoksu  VFS Vantaa Futsal Club 
Urheilutapahtumat:  Amerikkalainen jalkapallo EM 2018  Hiihto SM 2014  SM 2018  Jalkapallo U-18 EM 2001  Juoksu Maastojuoksun SM 2013  Vantaan maraton  Jääkiekko U-18 EM 1978  U-18 MM 2024  Naisten MM 1999  Nuorten MM 1980  Nuorten MM 1985  Paini EM 2014  Salibandy MM 2010  Suunnistus Jukolan viesti 2012  Taitoluistelu Finlandia Trophy 
Muuta:  Pääkaupunkiseudun paras urheilija
Sähkömagnetismi

Sähkömagnetismi on fysiikan ala, joka tutkii sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen liittyviä ilmiöitä. Sähkömagneettinen vuorovaikutus on yksi neljästä perusvuorovaikutuksesta, ja se välittyy sähkömagneettisen kentän kautta. Sähköiset ja magneettiset ilmiöt ovat sähkömagnetismin kaksi eri puolta, jotka kuitenkin liittyvät kiinteästi yhteen.
Sähköä ja magnetismia pidettiin erillisinä ilmiöinä 1800-luvun alkupuolelle asti, kunnes tanskalainen fyysikko Hans Christian Ørsted havaitsi, että johdossa kulkeva sähkövirta synnyttää ympärilleen magneettikentän. Käänteisen ilmiön, magneettikentän indusoiman sähkövirran, havaitsi englantilainen fyysikko Michael Faraday. James Clerk Maxwell kokosi sähköä ja magnetismia koskevat erilliset lait 1860-luvulla yhtenäiseksi teoriaksi, joka ennusti sähkömagneettisten aaltojen olemassaolon ja viittasi siihen, että myös valo on sähkömagneettista säteilyä. Heinrich Hertz osoitti kokeellisesti Maxwellin teorian ennustamien radioaaltojen olemassaolon vuonna 1888.
Sähkömagnetismin sovellukset läpäisevät koko modernin yhteiskunnan. Sähkömagnetismin teoria mahdollistaa muun muassa sähkövoimatekniikan ja elektroniikan. Sähköenergia on yksi modernin yhteiskunnan perustarpeista.
Sähkömagnetismin teorialla on ollut keskeinen rooli modernin fysiikan kehityksessä. Ensinnäkin oletus, että valon nopeus on sama kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa, johti Albert Einsteinin erityiseen suhteellisuusteoriaan vuonna 1905. Max Planckin ehdottama mustan kappaleen säteilylaki ja Albert Einsteinin valosähköisen ilmiön selitys puolestaan osoittivat, että valo voi absorboitua ja emittoitua vain erillisinä kvantteina, joita kutsutaan fotoneiksi. Tämä johti kvanttimekaniikan kehittämiseen. Kvanttimekaniikan teoria, joka kuvaa sähkömagneettista kenttää tunnetaan nimellä kvanttielektrodynamiikka. Korkeissa energioissa heikko vuorovaikutus yhdistyy sähkömagneettisen vuorovaikutuksen kanssa sähköheikoksi vuorovaikutukseksi.
Perusteet

Sähkömagneettinen vuorovaikutus on yksi neljästä perusvuorovaikutuksesta vahvan ja heikon vuorovaikutuksen sekä gravitaation lisäksi. Vahva ja heikko vuorovaikutus ovat merkittäviä hyvin pienessä kokoluokassa. Gravitaatio sen sijaan on merkittävä suuressa kokoluokassa, niin että se määrittää esimerkiksi planeettojen liikkeet. Arkipäivän kokoluokassa sähköinen vuorovaikutus on kaikkein voimakkain vuorovaikutus. Siinä missä gravitaatio vaikuttaa massallisten kappaleiden välillä, sähkömagneettinen vuorovaikutus vaikuttaa kaikkien sähköisesti varattujen hiukkasten välillä. Jos niiden varaukset ovat keskenään samanmerkkiset, ne hylkivät toisiaan, mutta jos ne ovat erimerkkiset, hiukkaset vetävät toisiaan puoleensa.
Sähkömagneettinen vuorovaikutus sitoo negatiivisesti varatut elektronit positiivisesti varatun atomiytimen ympärille, ja mahdollistaa erilaisten kiinteiden ja nestemäisten aineiden muodostumisen. Protonin ja elektronin välinen sähkö­magneettinen vuoro­vaikutus on noin 1039 kertaa voimakkaampi kuin niiden välinen gravitaatiovuorovaikutus. Juuri sähkömagneettisen vuorovaikutuksen voimakkuuden takia makro­skooppisissa kappaleissa ei yleensä ole netto­sähkö­varausta tai se on hyvin pieni. Sen vuoksi suurilla etäisyyksillä kappaleiden väliset sähköiset veto- ja poisto­voimat kumoavat toisensa, ja esimerkiksi taivaankappaleiden liikkeisiin vaikuttaakin käytännössä yksinomaan gravitaatio. Kaksi muuta perus­vuoro­vaikutusta, vahva ja heikko vuorovaikutus taas vaikuttavat vain hyvin lyhyillä etäisyyksillä, käytännössä vain atomi­ytimien sisällä. Myös kontaktivoimat kappaleiden välillä perustuvat sähkömagneettiseen voimaan.
Maxwellin yhtälöt

Maxwellin yhtälöt on neljän yhtälön kokoelma, joka kuvaa varausten ja sähkövirtojen synnyttämien sähkö- ja magneettikenttien käyttäytymistä. Yhtälöjoukko on nimetty fyysikko James Clerk Maxwellin mukaan, joka julkaisi yhtälöt vuonna 1861. Maxwellin yhtälöt kokosivat joukon aiemmin tunnettuja empiirisiä lakeja yhtenäiseksi systeemiksi. Oliver Heaviside kirjoitti yhtälöt vektorianalyysin avulla nykyisin tunnettuun vektorimuotoon vuonna 1884.
Yhtälöryhmän neljä yhtälöä tunnetaan erikseen nimillä Gaussin laki sähkökentille,Gaussin lain magneettikentille, Faradayn induktiolaki ja Ampèren-Maxwellin laki. Ensimmäiset kaksi kertovat että sähkövaraus toimii sähkökentän lähteenä ja että magneettikenttä puolestaan on lähteetön, niin ettei magneettisia monopoleja ole olemassa. Jälkimmäiset kaksi sen sijaan kertovat, että ajallisesti muuttuva magneettikenttä synnyttää pyörteisen sähkökentän ja että sähkövirta tai muuttuva sähkökenttä synnyttävät pyörteisen magneettikentän.
Maxwellin yhtälöt ennustivat sähkömagneettisen säteilyn, joka yhtälöiden mukaan etenee tyhjässä avaruudessa nopeudella, joka voidaan laskea tunnettujen luonnonvakioiden avulla. Maxwell huomasi, että tämä nopeus vastasi valon nopeuden tunnettua arvoa, ja päätteli valon olevan sähkömagneettista säteilyä. Myöhemmin vuonna 1888 Heinrich Hertz osoitti, että valon nopeudella eteneviä sähkömagneettisia aaltoja, tosin pidempiaaltoisia (matala taajuisempia) ja täten ihmissilmälle näkymättömiä, voidaan saada aikaan sähkömagneettisten värähtelypiirien avulla.
Maxwellin yhtälöt mallintavat sähkömagneettiset ilmiöt vain puoliksi, sillä ne kuvaavat vain sähkömagneettisten kenttien dynamiikkaa, mutta eivät ota kantaa siihen miten varauksenkuljettajat (yleensä elektronit ja mahdollisesti ionit) käyttäytyvät sähkömagneettisessa kentässä. Varaustenkuljettajien liikkeen määrittämiseksi tarvitaan lisää yhtälöitä. Esimerkiksi pistemäiseen klassiseen hiukkaseen vaikuttaa Lorentzin voima, ja se noudattaa Newtonin liikeyhtälöitä. Tietyn materiaalin vastetta sähköisiin ja magneettisiin kenttiin puolestaan kuvaavat sen permittiivisyys ja permeabiliteetti. Nämä materiaalin ominaisuudet voidaan periaatteessa laskea kvanttimekaniikan avulla.
Suuri osa sähkötekniikasta (sähkömoottorit, sähkön tuotanto, sähkön siirto, valokaapelit, radiot, lankapuhelin, tutkat jne.) perustuu Maxwellin yhtälöille. Usein sähkötekniikan sovelluksien mallintamiseen käytetään kuitenkin Maxwellin yhtälöiden tilannekohtaisia approksimaatioita, kuten esimerkiksi Kirchhoffin piirilakeja.
Sähkömagneettinen spektri

Sähkömagneettinen spektri käsittää auringon säteilyn kaikki eri taajuiset säteilytyypit. Näitä ovat radioaallot, mikroaallot, infrapuna-aallot, näkyvä valo, ultraviolettisäteily, röntgensäteily ja gammasäteily. Näistä infrapunasäteilyllä on lämpöä tuottava vaikutus. Ultraviolettisäteily auttaa ihoa hyödyntämään auringon energiaa d-vitamiinin muodostuksessa, mutta pitkäaikainen tai voimakas altistuminen ultraviolettisäteilylle on haitallista. Se aiheuttaa auringonpolttamia, ja erittäin suuri altistus voi aiheuttaa syöpää. Eri säteilylajeja käytetään hyödyksi tietyillä tekniikan keinoilla. Radioaaltoja hyödynnetään radiolähetyksissä, mikroaaltoja hyödynnetään mikroaaltouuneissa ja röntgensäteitä hyödynnetään röngenkuvauksissa.
Sähködynamiikan ilmiöt

Sähködynamiikkaan kuuluvat sähkövirran lisäksi tietyn kappaleen sähkövaraus. Sähkövirran vaikutukseen vaikuttavat jännitteen voimakkuus ja sähkövirran kohteena olevan kappaleen resistanssi eli sähkövirran vastustus. Sähködynamiikan ilmiöitä ovat myös Coulombin laki ja sähkökentän yhtenäisyys. Sähkövirran vaikutukseen vaikuttaa myös virran vaikutuksen kohteena olevan kappaleen konduktanssi eli johtavuus, joka on resistanssin vastavoima.
Suhteellisuusteorian synty

Yleinen suhteellisuusteoria syntyi 1900-luvulla, ja samaan aikaan kehitettiin myös kvanttifysiikan teorioita ja tutkittiin sähkömagneettista spektriä. Nämä 1900-luvun fysiikan tutkimukset ovat pohjautuneet 1800-luvulta peräisin oleviin sähkömagnetiikan tietoihin. Valo, joka on sähkömagneettista säteilyä, suppean suhteellisuusteorian mukaan liikkuu tyhjiössä aina samalla nopeudella.
Kvanttimekaniikka ja sähkömagnetismin kehitys

Kvanttisähködynamiikka on relativistinen kvanttikenttäteoria, joka kuvaa varattujen hiukkasten ja kvantisoidun sähkömagneettisen kentän välistä vuorovaikutusta.
Kirjallisuutta

Kaarle ja Riitta Kurki-Suonio: Vuorovaikutuksista kenttiin: sähkömagnetismin perusteet.  Limes ry, 1993.  ISBN 951-745-155-5
Karttunen, Hannu: Fysiikka.  (Tiedettä kaikille. Ursan julkaisuja 89)  Helsingissä: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2006.  ISBN 952-5329-32-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetus.tv: Fysiikan etäopiskeluympäristö, Sähkömagnetismi
Tiedeykkönen: Moderni maailmamme perustuu sähkömagnetismiin ja Maxwellin yhtälöihin Yle Areena (audio)
Yle, Areena : Atomi, Jakso 4: Sähkömagneettinen vuorovaikutus pitää atomin kasassa
Fysikaaliset perusvuorovaikutukset
Painovoima
Sähkömagneettinen vuorovaikutus
Vahva vuorovaikutus
Heikko vuorovaikutus
Dimmalætting

| Dimmalætting |
| --- | --- |


Lehtityyppi:  sanomalehti
Levikki:  7 500
Perustettu:  1878
Sitoutuneisuus:  itsenäinen
Kotimaa:  Färsaaret
Ilmestymistiheys:  kerran kuussa
Kieli:  fääri ja tanska
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
Dimmalætting on Färsaarten vanhin, vuonna 1878 perustettu sanomalehti, jossa julkaistaan uutisia sekä fääriksi että tanskaksi. Se on myös saarten suurin lehti, ja sen markkinaosuus on hieman yli 50 prosenttialähde?.
Dimmalætting perustettiin vuonna 1878, ja sitä julkaistiin aluksi vain viikoittain. Sen kieli oli aluksi vain tanska. Vuosina 1910–1947 lehteä kirjoitettiin sekä tanskaksi ja fääriksi, mutta vuodesta 1948 1990-luvun alkuun lehden kieli oli fääri joitakin yksittäisiä artikkeleita lukuun ottamatta. Lehti oli alkuksi itsenäinen, mutta vuonna 1906 se sitoutui unionipuolueeseen, jonka pyrkii säilyttämään Färsaarten aseman osana Tanskaa. Lehti on kuitenkin ollut sitoutumaton 1990-luvun alusta. Vuonna 1995 lehteä alettiin julkaista neljä kertaa viikossa ja seuraavana vuonna viisi kertaa viikossa. Dimmalættingin levikki on 7 500 kappaletta.
Lehti meni konkurssiin vuonna 2013, mutta sitä alettiin julkaista uudelleen lokakuussa 2014 nettilehtenä sekä paperisena kerran viikossa. Vuodesta 2023 painettu lehti on ilmestynyt kerran kuussa.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (fääriksi)
Kangaskylä (Kinnula)

Kangaskylän sijainti Keski-Suomen kartalla.
Kangaskylä on yksi Kinnulan kylistä. Se sijaitsee kantatien 58 varrella noin neljä kilometriä Kinnulan kirkonkylästä Lestijärven suuntaan.
Kangaskylältä löytyy kevyen liikenteen väylä, valaistu pururata, hiihtolatuja ja jääkiekkokaukalo, jotka on aikaansaatu suurelta osin talkoovoimin. Kylän latuverkostoa pitkin voi hiihtää Lestijärven Valkeiselle asti. Kangaskylällä järjestetään vuosittain kuutamohiihto. Kylän lähellä sijaitsee Päijänne-niminen suolampi.
Provinssi (festivaali)

| Provinssi> Provinssirock |
| --- | --- |


Tyyppi:  musiikkifestivaali
Ajankohta:  kesäkuun viimeinen viikko
Tapahtumapaikka:  Törnävänsaari
Paikkakunta:  Seinäjoki
Ensimmäisen kerran:  1979
Järjestäjä:  Seinäjoki Festivals Oy   Seinäjoen elävän musiikin yhdistys Selmu ry   Fullsteam Agency Oy   FKP Scorpio
Kotisivut
Provinssi (vuoteen 2014 Provinssirock) on yksi Pohjois-Euroopan perinteikkäimmistä ja suurimmista musiikkifestivaaleista. Kolmipäiväinen festivaali järjestetään perinteisesti kesäkuun viimeisellä viikolla Seinäjoen Törnävänsaarella.
Tapahtumaa on vuodesta 2015 järjestänyt Seinäjoki Festivals Oy, jonka omistavat Seinäjoen elävän musiikin yhdistys Selmu ry ja FKP Scorpio –konserniin kuuluva Fullsteam Agency Oy.
Tätä ennen Provinssirockia järjesti Vaasan läänin kehittyvän musiikin yhdistys Kemu ry, joka perustettiin vuonna 1978 eli vuotta ennen ensimmäistä Provinssirockia. Vuosi 1992 oli alkuperäisen järjestäjän Kemu ry:n viimeinen  Provinssirock. Selmu ry alkoi järjestää Provinssia vuonna 1993.
Ennen Provinssia Törnävällä järjestettiin Rock-piknik- ja Poppeli –musiikkitapahtumia, jotka toimivat ikään kuin Provinssin esiasteena.  
Provinssi oli aiemmin Suomen festivaalikesän avaaja, nykyään tämä asema on muilla festivaaleilla.
Vuosien varrella Provinssissa on nähty lukuisia kansainvälisiä legendoja. Esimerkiksi The Smithsin, Red Hot Chili Peppersin ja R.E.M.:in ensimmäiset esiintymiset Suomessa tapahtuivat Provinssissa. Black Sabbath, David Bowie, The Cure ja The Ramones on nähty festivaalilla vuosien varrella. Kuluvan vuosituhannen nimekkäimpiin esiintyjiin lukeutuvat esimerkiksi Foo Fighters, Rage Against The Machine, Linkin Park, Muse, System of a Down, Calvin Harris, Blur, The Prodigy,  Ghost ja kolmeen otteeseen vieraillut saksalaisjätti Rammstein.
Festivaaliohjelma

Provinssin ohjelmasisällöt ovat kehittyneet vuosien saatossa, artistien lisäksi monipuolinen oheistoiminta ja taide tuli osaksi ohjelmaa jo varhain.
Vuonna 1981 Provinssirockin lavamäärä tuplaantui: ohjelmaa oli nyt tarjolla kahdella esiintymislavalla. Samana vuonna ohjelma monipuolistui ja festarilla nähtiin myös muun muassa Helsingin ylioppilasteatteri. Seuraavana vuonna 1982 lavamäärä kasvoi jo kolmeen ja tapahtuma laajeni kaksipäiväiseksi. Vuonna 1983 ohjelmaan lisättiin myös taidenäyttelyitä, vuonna 1984 puolestaan ohjelmasta löytyi bändien lisäksi myös muun muassa sarjakuvahuutokauppa ja meikkauspiste. Erilainen oheistoiminta on siis kuulunut Provinssin perinteisiin jo alusta asti.
Vuonna 1985 Provinssissa esitettiin kahdesti Rock-ooppera RAMI, joka tehtiin yhteistyössä Seinäjoen kaupunginteatterin kanssa. Oopperassa oli mukana muun muassa Pauli Hanhiniemi. Vuonna 1989 osana Provinssirockia esitettiin maailmanmusiikkikarnevaali WOMAD (World of Music, Art and Dance). Vuonna 2018 Provinssin ohjelmassa nähtiin 40. juhlavuoden kunniaksi Provinssi-musikaali.
Nykyään Provinssin taideohjelmaan lukeutuu vuosittain lähes kaikkea maan ja taivaan väliltä: ohjelmaa on sirkuksesta improvisaatioteatteriin, ekotaideteoksista maalaustaiteeseen, yleisöä osallistaviin interaktiivisiin taideteoksiin ja perinteiseen aluevisuaalisuuteen. Alueohjelman esiintyjiä on viime vuosina ollut festivaaliviikonlopun aikana yli sata ja esiintyjien ikähaitari on jakautunut varhaisteineistä eläkeläisiin.
Provinssin ympäristöasiat

Provinssilla on käytössä Ekokompassi ympäristöjärjestelmä ja Ekokompassi ympäristösertifikaatti on myönnetty vuodesta 2016 alkaen. Sertifikaatti on osoitus siitä, että tapahtuma ottaa ympäristön huomioon toiminnassaan sekä sitoutuu jatkuvaan parantamiseen ja Ekokompassin asettamien ympäristökriteerien noudattamiseen.
Provinssi on ollut vuodesta 2019 alkaen hiilineutraali festivaali. Vuoden 2019 hiilijalanjälki hyvitettiin sijoittamalla päästöjä vastaava summa metsäkatoa hidastavaan ja hakkuita vähentävään projektiin Ugandassa.
Provinssi kierrättää kaiken festivaalilla syntyvän jätteen 100%. Viime vuosina festivaali ei ole siis tuottanut lainkaan kaatopaikkajätettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Provinssi (festivaali) Wikimedia Commonsissa
SELMU ry:n kotisivut
Provinssirock Yle Areenassa
Yle Elävä arkisto: Provinssirockista Provinssiin – taltioita festarivuosilta
Jordanian dinaari

| Jordanian dinaari |
| --- | --- |
 Dinaarin kolikoita vuodelta 2007
ISO 4217 -koodi:  JOD
Keskuspankki:  Jordanian keskuspankki
Esitelty:  1950
Symboli:  د.أ‎
Käyttäjät:  Jordania
Jaettava yksikkö:  dirham, qišr, fils
Jordanian dinaari (arab. دينار أردني‎, ISO 4217-koodi: JOD) on Jordanian rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1950 lähtien. Jordania itsenäistyi jo vuonna 1946, mutta maassa käytettiin valuuttana Palestiinan puntaa, kunnes kolme vuotta myöhemmin perustettu valuuttakomitea perustettiin uuden lain nojalla. Viisihenkisen komitean tehtäväksi annettiin suunnitella maalle oma valuutta. Dinaarista tuli kuningaskunnan ainoa laillinen valuutta 30. syyskuuta 1950.
Dinaari on sidottu Yhdysvaltain dollariin, ja yhdellä dollarilla saa noin 0,7 dinaaria. Yksi dinaari jakautuu 10 dirhamiin, 100 qiršiin ja 1000 filsiin. Qiršista käytettään toisinaan myös nimitystä piastre.
Kolikot

Kun Jordanian nykyinen kuningas Abdullah II nousi valtaistuimelle vuonna 1999, maan keskuspankki ilmoitti lyövänsä uudet kolikot, joissa olisi uuden kuninkaan kuva. Nämä laskettiin liikkeelle vuonna 2000 ja niiden nimellisarvot ovat seuraavat:
1 qišr
5 qišria
10 qišria
1/4 dinaaria
1/2 dinaaria
Setelit

| Kuva> Etupuoli | Kuva> Kääntöpuoli | Arvo | Kuva-aihe> Etupuoli | Kuva-aihe> Kääntöpuoli | Väri | Liikkeellelasku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1 dinaari | Husain ibn Ali | rotkopunavarpunen | vihreä | 2022 |
|  |  | 5 dinaari | Abdullah I | Petra | punainen | 2023 |
|  |  | 10 dinaari | Talal | Ammanin roomalainen teatteri | sininen | 2023 |
|  |  | 20 dinaari | Hussein | Wadi Mujib | turkoosi | 2023 |
|  |  | 50 dinaari | Abdullah II | Wadi Rum | purppura | 2023 |
Lähde:
50 dinaarin setelin etupuolen taustalla on kuvattu Itä-Jerusalemissa sijaitseva Temppelivuori, jonka suojelija Jordania katsoo olevansa. Israel ei ole tunnustanut tätä, jonka vuoksi setelin julkaiseminen aiheutti närää Israelissa.
Käännös suomeksi
John C. Maxwell

| John C>  Maxwell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1947 (ikä 77) Garden City, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Aiheesta muualla
www.johnmaxwell.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John C. Maxwell (s. 20. helmikuuta 1947) on kansainvälisesti tunnettu yhdysvaltalainen kirjailija, puhuja ja pastori, joka on kirjoittanut useita kirjoja johtajuudesta. Maxwell on kirjoittanut yli kolmekymmentä kirjaa, joista monet ovat olleet myyntimenestyksiä.
Henkilöhistoria

Maxwell aloitti johtajauransa pastorina pienessä Ohiolaisessa kirkossa.
Maxwell on kirjoittanut urallaan yli 100 kirjaa, jotka on käännetty 50 eri kielelle. Maxwell on kirjoittanut useita New York Timesin bestseller-kirjoja. Inc. Magazine nimitti Maxwellin maailman johtavakasi asiantuntijaksi vuonna 2014. Maxwell on opettanut oppejaan Fortune 500-yritysten johtajille, yliopistojen henkilökunnalle, opiskelijoille, kirkon jäsenille ja paikallishallinnon johtajille.
Teokset

Maxwellilta on ilmestynyt suomeksi kymmenen kirjaa.
Asenne.  Päivä, 2006.
Johtajan päivän tehokkaimmat 21 minuuttia.  Päivä, 2007.
Johtajuus.  Päivä, 2008.
Johtajuusmuutos. Scanria, 2021.
Johtajuuden 21 kiistatonta lainalaisuutta.  Päivä, 2009.
Eteenpäin epäonnistuminen.  Scanria, 2014.
Hyvä johtaja ja oikeat kysymykset.  Päivä, 2016.
3 menestyksen avaintekijää.  Scanria, 2017.
Pystyt enempään kuin luuletkaan.  Päivä, 2018.
Testaa unelmasi. Scanria, 2015.
Nuottikirjoitus

Nykyaikaista nuottikirjoitusta: Ludwig van Beethovenin jousikvartetto nro 4 op. 18.
Nuottikirjoitus eli notaatio (latinan sanasta nota ’merkki’) on kirjallinen merkkijärjestelmä musiikin merkitsemiseksi. Merkitsemistä kutsutaan nuotinnukseksi.
Musiikin tyylilajit
Taidemusiikki
Populaarimusiikki:
Pop | Rock | Iskelmä
Afroamerikkalainen musiikki
Kansanmusiikki
Maailmanmusiikki
Musiikinteoria
Nuottikirjoitus
Melodia
Harmonia
Tonaalisuus
Sävelasteikko
Sävellaji
Tahtilaji
Musiikkifilosofia
Musiikin vaikutukset
Musiikin historia
Musiikin tekeminen
Muusikko
Säveltäminen
Improvisointi
Soitin
Laulu
Konsertti
Äänen tallennus
Tekijänoikeus
Osa artikkelisarjaa
Historia

Muinaiskulttuureissa on esiintynyt nuottikirjoitusta monessa eri muodossa ja osa havainnoista viittaa että säveliä merkittiin ylös ensimmäisen kerran jo 2000 eaa. nuolenpääkirjoituksella.
Euroopassa vielä 600-luvulla musiikinteoreetikko Isidorus Sevillalainen väitti kirjoituksissaan, että on mahdotonta merkitä musiikkia ylös. Kuitenkin 800-luvulla ensimmäiset eurooppalaiset nuottimerkinnät, neumit, alkoivat jo kehittyä. Niihin merkityt sävelet olivat vain suuntaa antavia, eivätkä ne sisältäneet tarkkaa tietoa sävelten intervallisuhteista. Vuonna 995 syntynyt Guido Arezzolainen mullisti nuottikirjoituksen käyttämällä neliviivaista nuottiviivastoa. Mensuraalinotaatio otettiin käyttöön 1200-luvulla, mikä toi mukanaan nuottien vaihtelevan pituuden. Se oli käytössä aina 1600-luvulle asti, kunnes nykyinen notaatio korvasi sen.
Moderni nuottikirjoitus

Nykyään käytettävä nuottikirjoitus on lähtöisin eurooppalaisesta taidemusiikista, ja sitä käytetään laajalti ympäri maailman.