stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Padovan yliopisto

Anatomian sali vuodelta 1595.
Padovan yliopisto (ital. Università degli Studi di Padova) on Italian Padovassa sijaitseva yliopisto, joka mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1222. Yliopisto lienee kuitenkin perustettu jo aiemmin, kun joukko opettajia ja opiskelijoita jätti Bolognan yliopiston. Siten se on Italian toiseksi vanhin ja yksi koko Euroopan vanhimmista yliopistoista. Vuonna 2007 yliopistossa oli 66 000 opiskelijaa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Padovan yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 151–200 ja oli vertailussa Italian paras tai toiseksi paras yliopisto Rooman Sapienza-yliopiston ohella.  THE-yliopistorankingissa 2017 yliopisto ylsi sijaluokkaan 301–350.
Historiaa

Yliopiston perustivat vuonna 1222 Bolognan yliopistosta lähteneet opettajat ja opiskelijat, jotka kaipasivat laajempaa akateemista vapautta. Nikolaus Kopernikus opiskeli Padovassa lääketiedettä vuosina 1501–1503; Galileo Galilei opetti yliopistossa fysiikkaa liki sata vuotta myöhemmin.
Tiedekunnat

Yliopistossa on 13 tiedekuntaa:
maataloustieteellinen tiedekunta
humanistinen tiedekunta
taloustieteellinen tiedekunta
kasvatustieteellinen tiedekunta
teknillinen tiedekunta
oikeustieteellinen tiedekunta
matemaattisten, fyysisten ja luonnontieteellisten tieteiden tiedekunta
lääketieteen ja kirurgian tiedekunta
farmasian tiedekunta
psykologian tiedekunta
tilastotieteen tiedekunta
eläinlääketieteellinen tiedekunta
filosofinen tiedekunta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Padovan yliopiston kotisivut (italiaksi) (englanniksi) (espanjaksi)
Teknillinen tiedekunta (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi) (englanniksi)
Yliopiston museoita
Parhaat

Parhaat voi tarkoittaa ainakin seuraavia musiikkialbumeja:
Parhaat (Anita Hirvonen)
Parhaat (Dingo)
Parhaat (Eero Aven)
Parhaat (Eija Kantola)
Parhaat (Esko Rahkonen, 1978)
Parhaat (Esko Rahkonen, 1980)
Parhaat (Esko Rahkonen, 1982)
Parhaat (Heidi Kyrö, 1997)
Parhaat (Herra Ylppö & Ihmiset)
Parhaat (Isto Hiltunen), EMI:n julkaisema albumi
Parhaat (Isto Hiltunen), Poptorin julkaisema albumi
Parhaat (Jaakko Teppo)
Parhaat (Jari Sillanpää)
Parhaat (Juice Leskinen 1982)
Parhaat (Juice Leskinen 1986)
Parhaat (Jukka Kuoppamäki)
Parhaat (Kapteeni Ä-ni) (Ei kokoelma-albumi)
Parhaat (Kaseva)
Parhaat (Lapinlahden Linnut)
Parhaat (Lea Laven)
Parhaat (Matti Esko)
Parhaat (Pepe Willberg, 1987)
Parhaat (Pepe Willberg, 1989)
Parhaat (Topi ja Toivottomat)
Parhaat (Vicky Rosti)
Parhaat (Wigwam)
Parhaat (Yö)
Parhaat, Megamanian kokoelmalevysarja
Parvula

Parvula on vanha hirsirakennus Kangasalan Huutijärvellä Wääksyn kartanon mailla. Se on 1860 siirretty rakennus, joka oli alun perin 1770-luvulla rakennettu Kuohun terveyslähteen majoitusrakennus. Rakennuksessa toimi vuosina 1889-1892 Suomen ensimmäinen kansanopisto, joka oli vain naisille. Vuodesta 1998 lähtien siellä on toiminut nukketeatteri Hupilainen.
Parkkuun työväentalo

| Parkkuun työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Parkkuu, Ylöjärvi
Valmistumisvuosi:  1923
Rakennuttaja:  Parkkuun Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parkkuun työväentalo oli entisen Kurun kunnan (vuodesta 2009 osa Ylöjärveä) Parkkuun kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Parkkuun työväenyhdistys perustettiin joulukuussa 1906. Vuonna 1908 yhdistyksellä oli 78 jäsentä. Vuosien 1910–1912 aikana jäsenluku kuitenkin väheni nopeasti vain kymmeneen. 1920-luvun alkupuolella jäsenmäärää saatiin taas nostettua parhaimmillaan 30:een. Parkkuun työväentalon vihkiäisiä vietettiin 30.9.1923. Talolla pidettiin muun muassa tanssi-iltamia.
Vuonna 1973 Kaidankylän työväenyhdistyksen nimi vaihdettiin Kurun Sosialidemokraatit ry:ksi, ja Parkkuun työväenyhdistys liittyi siihen. Talon kohtalosta ei ole tietoa.
Padonlampi (Alajärvi, pohjoinen)

| Padonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Alajärvi
Koordinaatit:  63°05′26″N, 24°19′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyjärven valuma-alue (14.64)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.645.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  181,7 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,546 km  
Pinta-ala:  1,408 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPadonlampi 
Padonlampi  on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä  Möksyn lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Kyyjärven valuma-alueella (14.64), jonka Napolanjoen valuma-alueeseen (14.645) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 181,7 metriä mpy.
Parvipenkojat (suku)

| Parvipenkojat |
| --- | --- |
 Viirupääpenkoja (Pomatostomus halli)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Parvipenkojat Pomatostomidae
Suku::  Parvipenkojat  Pomatostomus  Cabanis, 1850
Katso myös
   Parvipenkojat (suku) Wikispeciesissä   Parvipenkojat (suku) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Parvipenkojat (Pomatostomus) eli aikaisemmalta nimeltään australiantimalit on oseanialainen pienenkokoisten varpuslintujen suku. Ne ovat maassa syöviä, kaikkiruokaisia ja sosiaalisia lintuja, jotka elävät pieninä ryhminä ja huutavat toisilleen äänekkäästi koko päivän ajan.
Parvipenkojien suku kuuluu parvipenkojien heimoon (Potamostomidae) yhdessä yksilajisen Garritornis-suvun kanssa.
Parvipenkojien suvun neljä lajia ovat:
Kastanjalakkipenkoja Pomatostomus ruficeps
Naamiopenkoja Pomatostomus temporalis
Naukupenkoja Pomatostomus superciliosus
Viirupääpenkoja Pomatostomus halli
Papinkappa

Ruotsalainen pappi Henric Schartau (1757-1825) pukeutuneena kaftaaniin ja papinkappaan.
Luulajan hiippakunnan piispa Ivar Hylander pukeutuneena kaftaaniin ja papinkappaan 1963
Papinkappa on pitkä, maahan saakka ulottuva musta viitta, jota papit ovat käyttäneet papintakin (kaftaanin) päällä.
Ruotsissa ja Suomessa musta kappa oli osa papin arkiasua keskiajalta 1700-luvulle saakka, jolloin siitä tuli liturginen asu. Kappa kiinnitettiin yleensä kantajansa harteille nauhojen ja kaftaanin selkäpuolella olevien nappien avulla. Kustavilaisella ajalla, 1700-luvun lopulla papinkappa sai vaikutteita ranskalaisesta ”abbékapasta”, siitä tuli kapea, lähes laahusmainen vekitetty kangassuikale. Kappa oli osa papin virkapukua 1900-luvulle saakka, mutta sen jälkeen sen käyttö on vähentynyt ja lähes loppunut. Sitä ei enää mainita Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispainkokouksen hyväksymässä pappien virkapukua koskevissa ohjeissa.
Kappa oli alkuaan oppineen tunnusmerkki ja se palveli myös päällyskaapuna. Kappa oli yleensä villaa. 1700-luvun lopulta alkaen ylemmät papit ja teologian professorit saivat Ruotsi-Suomessa luvan kuninkaalta käyttää silkistä valmistettua kappaa. Kappaa pidettiin papinkauluksen (liperien) ohella osana papin säätypukua. Kun pappi tuomittiin menettämään pappisvirkansa, hänet tuomittiin "menettämään kappa ja kaulus". 1800-luvun alkupuolelle, jopa vuosisadan lopulle saakka papit omistivat kappansa ja vasta silloin alettiin kirkkoihin hankkia kappoja, jolloin siitä tuli eräänlainen liturginen vaate, jota käytettiin vain kirkossa.
Joskus seurakunnissa vietetään "perinnejumalanpalvelusta" esimerkiksi 1800-luvun käsikirjan mukaan, ja tällöin pappi voi olla jumalanpalveluksessa pukeutuneena kaftaaniin ja papinkappaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Papinkappa Wikimedia Commonsissa
Param

| Param |
| --- | --- |
 fiParam 
 38°14′06″N, 46°59′17″E 
Väestö
Väkiluku:  883
Param (persiaksi: پارام‎‎, joka on translitteroituna Pārām; muilta nimiltään Paran ja Yārām) on kylä Āzārbāyjān-e Sharqīssa Iranissa. Vuonna 2006 suoritetun väestönlaskennan mukaan kylän väkiluku oli 833 ja perheitä oli 172.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Param, Iran
Papinjärvi (Porvoo)

| Papinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Porvoo
Koordinaatit:  60°25′44″N, 25°41′49″E
Järvinumero:  17.002.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  21,8 m 
Rantaviiva:  2,06 km 
Pinta-ala:  0,25 km² 
 fiPapinjärvi 
Papinjärvi (ruots. Prästträsket) on järvi Porvoon pohjoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 24,7 hehtaaria. Etäisyys Porvoon keskustasta on neljä kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Papinjärven pituus etelästä pohjoiseen on 750 metriä, leveys lännestä itään on enimmillään puolisen kilometriä. Saaria ei ole. Rannoilla on sekä metsää että peltomaata. Papinjärveen virtaa laskuoja idästä Karijärvestä, järvien välisen kannaksen leveys on runsaat sata metriä. Papinjärven luoteisrannalta lähtee laskuoja Viksberginjärveen, joka sijaitsee 1,3 kilometriä luoteeseen.
Papinjärvi (17.002.1.004) kuuluu Ilolanjoen keskiosan alueeseen (17.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Ilolanjoen keskiosan alueella sijaitsee seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Papinjärvi on niistä suurin Viksberginjärven jälkeen.
Parhaan musikaali- tai komediasarjan Golden Globe -palkinto

Paras musikaali- tai komediasarja on yksi Golden Globe -palkinnon kategorioista.
Voittajat

1970 – The Carol Burnett Show
1971 – The Carol Burnett Show
1972 – Perhe on pahin
1973 – Perhe on pahin
1974 – Perhe on pahin
1975 – Rhoda
1976 – Barney Miller
1977 – Barney Miller
1978 – Perhe on pahin
1979 – Taxi
1980 – Taxi ja Alice
1981 – Taxi
1982 – M*A*S*H
1983 – Fame
1984 – Fame
1985 – The Cosby Show
1986 – Tyttökullat
1987 – Tyttökullat
1988 – Tyttökullat
1989 – Kesä 68
1990 – Murphy Brown
1991 – Cheers
1992 – Brooklyn Bridge
1993 – Roseanne
1994 – Seinfeld
1995 – Hulluna sinuun
1996 – Cybill
1997 – Kolmas kivi auringosta
1998 – Ally McBeal
1999 – Ally McBeal
2000 – Sinkkuelämää
2001 – Sinkkuelämää
2002 – Sinkkuelämää
2003 – Jäitä hattuun
2004 – Konttori
2005 – Täydelliset naiset
2006 – Täydelliset naiset
2007 – Ruma Betty
2008 – Extras
2009 – 30 Rock
2010 – Glee
2011 – Glee
2012 – Moderni perhe
2013 – Girls
2014 – Brooklyn 99
2015 – Transparent
2016 – Mozart in the Jungle
Parhaan työryhmän Jussi

Parhaan työryhmän Jussi oli yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakoi Filmiaura. Palkintoa jaettiin vuosina 1976, 1980 ja 1981.
Voittajat

| Myöntämisvuosi | Palkinnon saaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| 1976 | Jussi Kylätasku, Risto Jarva ja Kullervo Kukkasjärvi | Mies, joka ei osannut sanoa ei |
| 1980 | Pirjo Honkasalo ja Pekka Lehto | Kainuu 39 |
| 1980 | Tapio Suominen ja työryhmä | Täältä tullaan elämä! |
| 1980 | Markku Lehmuskallio ja työryhmä | Korpinpolska |
| 1981 | Kristiina Tuura,  Pentti Valkeasuo, Reijo Puttonen, Päivi Tiura ja Tuula Koski | Tulipää |
Pekka Mattila

Pekka Mattila -nimisiä henkilöitä ovat:
Pekka Mattila (1920–2009), kirjallisuudentutkija ja professori
Pekka Mattila (1943–1991), kuvataiteilija
Pekka Mattila (s. 1967), jalkapalloilija
Pekka Mattila (1978–2024), Kauppakorkeakoulun työelämäprofessori, toimitusjohtaja, neuvonantaja ja kirjoittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pekka Mattila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Outolintu-sarja: Uskollinen

| Outolintu-sarja: Uskollinen> The Divergent Series: Allegiant |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Schwentke
Käsikirjoittaja:   Stephen Chbosky  Bill Collage  Adam Cooper  Noah Oppenheim 
Perustuu:  Veronica Rothin Divergent -kirjasarjaan.
Tuottaja:   Lucy Fisher  Pouya Shabazian  Douglas Wick 
Säveltäjä:  Joseph Trapanese
Kuvaaja:  Florian Ballhaus
Leikkaaja:  Stuart Levy
Pääosat:   Shailene Woodley  Theo James  Jeff Daniels  Miles Teller  Ansel Elgort  Zoë Kravitz  Maggie Q  Ray Stevenson  Bill Skarsgård  Octavia Spencer  Naomi Watts 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Red Wagon Entertainment  Mandeville Films 
Levittäjä:  Summit Entertainment Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:   2016-03-1616. maaliskuuta 2016 (Suomi)   2016-03-1818. maaliskuuta 2016 (Yhdysvallat)  
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 miljoonaa
Tuotto:  158,6 miljoonaa
Edeltäjä:  Outolintu-sarja: Kapinallinen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Outolintu-sarja: Uskollinen (engl. The Divergent Series: Allegiant) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Veronica Rothin romaaniin perustuva tieteis-toimintaelokuva, jonka on ohjannut Robert Schwentke. Se on Outolintu-elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa. Se on jatko-osa vuoden 2015 elokuvalle Outolintu-sarja: Kapinallinen, joka perustuu Outolintu-kirjasarjan toiseen osaan. Elokuvan pääosissa ovat Shailene Woodley ja Theo James.
Uskollinen perustuu kirjasarjan viimeiseen osaan, ja alkuperäisen suunnitelman mukaan se oli tarkoitus jakaa kahdeksi elokuvaksi. Jälkimmäinen osa tunnettiin englanniksi nimellä Ascendant, ja sen suunniteltu ensi-ilta oli kesällä 2017. Ensimmäisen osan heikon menestyksen myötä Lionsgate kuitenkin pienensi ensin seuraavan osan budjettia, ja sittemmin päätti korvata viimeisen osan televisioelokuvalla ja spin-off-sarjalla, mutta lopulta nämäkin projektit peruttiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Shailene Woodley   | … |   Beatrice”Tris” Prior   |
|   Theo James   | … |   Tobias ”Four” Eaton   |
|   Ian Belgard   | … |   nuori ”Four”   |
|   Ansel Elgort   | … |   Caleb Prior   |
|   Zoë Kravitz   | … |   Christina   |
|   Miles Teller   | … |   Peter Hayes   |
|   Jeff Daniels   | … |   David   |
|   Naomi Watts   | … |   Evelyn Johnson-Eaton   |
|   Octavia Spencer   | … |   Johanna Reyes   |
|   Maggie Q   | … |   Tori Wu   |
|   Bill Skarsgård   | … |   Matthew   |
|   Ashley Judd   | … |   Natalie Prior   |
|   Anna Stevenson   | … |   nuori Natalie   |
|   Keiynan Lonsdale   | … |   Uriah Pedrad   |
|   Nadia Hilker   | … |   Juanita ”Nita”   |
|   Ray Stevenson   | … |   Marcus Eaton   |
|   Daniel Dae Kim   | … |   Jack Kang   |
|   Mekhi Phifer   | … |   Max   |
|   Xander Berkeley   | … |   Phillip   |
|   Jonny Weston   | … |   Edgar   |
Tuotanto

Kuvaukset alkoivat 18. toukokuuta 2015 Atlantassa.
Vastaanotto

Elokuva menestyi heikosti sekä lippuluukulla että arvosteluissa. Kriitikoiden mielestä elokuvayhtiön ratkaisu jakaa tarina kahteen elokuvaan heikensi laatua, mikä johti sen heikkoon menestykseen.
Episodin Ida Suomalainen antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja kehui pääosan esittäjää Shailene Woodleytä, mutta kuvaili elokuvaa ennalta arvattavaksi. Saman arvosanan antoi Iltalehden Juuso Määttänen, joka kuvaili elokuvaa kömpelöksi ja turhauttavaksi, mutta asetti kuitenkin odotuksia seuraavalle osalle. Heikoimman mahdollisen arvosanan antanut Rolling Stone -toimittaja Peters Travers kuvaili elokuvan nähtyään oloaan vihastuneeksi ja kutsui viimeisen Outolintu-kirjan jakamista kahdeksi elokuvaksi rahanahneudeksi. Hän sanoi, että romaanissa on hädin tuskin materiaalia edes yhdelle elokuvalle ja näin ollen käsikirjoittajat ”ovat keksineet paljon omaa”. Episodista ja Iltalehdestä poiketen Travers ei asettautunut toiveikkaaksi jatko-osaa kohtaan vaan totesi, että ”ohjaaja Robert Schwentke ja hänen käsikirjoittajakolmikkonsa eivät ole antaneet meille yhtäkään syytä odottaa elokuvasarjan viimeistä osaa”.
Aiheesta muualla

Outolintu-sarja: Uskollinen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Outolintu-sarja: Uskollinen Elonet.
Peigneur

Peigneur on järvi Louisianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Järven pinta-ala on 1 125 eekkeriä (5 km²). Peigneur oli tavanomainen makeanveden järvi, kunnes vuonna 1980 tapahtunut onnettomuus muutti järven koostumuksen.
Diamond Crystal Salt Company operoi järven alla suolakaivosta, jossa oli kilometreittäin tunneleita. Öljy-yhtiö Texaco etsi maaperästä öljyä suorittamalla koeporauksia järvellä öljynporauslautalla. Virhelaskelman johdosta pora osui kaivoskäytävään laukaisten ketjureaktion. Järven vesimassa alkoi virrata suolakaivokseen ja virtaus veti lopulta järven rannoilta mukanaan suuria maakaistaleita rakennuksineen. Seuraavan kahden päivän aikana järvestä Meksikonlahteen virtaava, 20 kilometriä pitkä kanava, Delcambre Canal, vaihtoi suuntaustaan ja rupesi virtaamaan murtovettä merestä entiseen Peigneurjärveen. Päivien kuluttua matalasta makeanveden järvestä oli tullut syvä suolavesijärvi.
Käännös suomeksi
Pikku-Vihtanen

| Pikku-Vihtanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Pohjanmaa
Kunnat:  Lestijärvi
Koordinaatit:  63°26′29″N, 24°55′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.457.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,172 km  
Pinta-ala:  9,875 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku-Vihtanen 
Pikku-Vihtanen  on Keski-Pohjanmaalla Lestijärvellä  Mustikankylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Jääjoen valuma-alueeseen (14.457) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154 metriä mpy.
Parhaan äänityksen Jussi

Parhaan äänityksen Jussi oli yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakoi Filmiaura. Palkintoa jaettiin vuosina 1980–1991.
Voittajat

| Myöntämisvuosi | Palkinnon saaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| 1980 | Antero Honkanen | Korpinpolska |
| 1986 | Paul Jyrälä | Da Capo |
| 1987 | Antero Honkanen | erikoisäänityöskentelystä suomalaisessa elokuvassa |
| 1989 | Matti Kuortti ja Paul Jyrälä | Kuutamosonaatti |
| 1990 | Paul Jyrälä ja työryhmä | Talvisota |
| 1991 | Jouko Lumme | Amazon |
Parhaan tuottajan Jussi

Parhaan tuottajan Jussi oli yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakoi Filmiaura. Palkintoa jaettiin sekä elokuvatuottajille että elokuvayhtiölle. Palkintoa jaettiin epätasaisin väliajoin ja vaihtelevin perusteluin vuosina 1955–1998.
Voittajat

| Myöntämisvuosi | Palkinnon saaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| 1955 | Toivo Särkkä | Nukkekauppias ja kaunis Lilith |
| 1956 | Toivo Särkkä | Tuntematon sotilas |
| 1957 | Mauno Mäkelä | Elokuu |
| 1962 | Kurkvaara-Filmi | Rakas... |
| 1963 | Suomi-Filmi | Kolmen kaupungin kasvot |
| 1964 | Maunu Kurkvaara |  |
| 1966 | Risto Orko |  |
| 1967 | FJ-Filmi | Käpy selän alla |
| 1971 | Spede Pasanen |  |
| 1973 | Seppo Huunonen | Lampaansyöjät |
| 1974 | Jörn Donner |  |
| 1980 | Rauni Mollberg | Milka, Aika hyvä ihmiseksi, Maa on syntinen laulu |
| 1982 | Heikki Partanen, Riitta Rautoma | Ramses ja unet |
| 1988 | Mika Kaurismäki | Helsinki Napoli All Night Long |
| 1991 | Heikki Takkinen | Kiljusen herrasväen uudet seikkailut |
| 1995 | Aki Kaurismäki | Pidä huivista kiinni, Tatjana |
| 1998 | Mika Ritalahti | Sairaan kaunis maailma |
Orange Goblin

| Orange Goblin |
| --- | --- |
 Ben Ward, Orange Goblinin laulaja (2017)
Tiedot
Toiminnassa:  1995–
Tyylilaji:  doom metal stoner rock
Kotipaikka:   Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ben Ward, laulu, kitara   Joe Hoare, kitara   Martyn Millard, basso   Chris Turner, rummut  
Entiset jäsenet:  Pete O'Malley, kitara   Duncan Gibbs, koskettimet (sessio) 
Levy-yhtiö:  Rise Above Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orange Goblin on vuonna 1995 perustettu brittiläinen stoner rock -yhtye. Aluksi yhtye toimi nimellä Our Haunted Kingdom.
Yhtyeen viiden ensimmäisen albumin ajan sen levy-yhtiönä toimi Rise Above Records. Kuudennen albuminsa, Healing Through Fire (2007), Orange Goblin julkaisi Mayan/Sanctuary Recordsin kautta ennen siirtymistään Candlelight Recordsille, jonka tuottamana ilmestyi yhtyeen toistaiseksi viimeinen albumi, A Eulogy for the Damned (2012).
Nykyinen kokoonpano

Ben Ward - laulu, kitara
Joe Hoare - kitara
Martyn Millard - basso
Chris Turner - rummut
Entiset jäsenet

Pete O'Malley - kitara
Duncan Gibbs - kosketinsoittimet (sessiomuusikko)
Diskografia > Studioalbumit

Frequencies from Planet Ten, 1997
Time Travelling Blues, 1998
The Big Black, 2000
Coup de Grace, 2002
Thieving from the House of God, 2004
Healing Through Fire, 2007
A Eulogy for the Damned, 2012
Back from the Abyss, 2014 (julkaisu 7. lokakuuta)
The Wolf Bites Back (2018)
Diskografia > EP:t

Electric Wizard/Our Haunted Kingdom Split, 1996
Nuclear Guru Single, 1997
Electric Wizard/Orange Goblin Split, 1997
The Time EP, 1998
Orange Goblin/Alabama Thunderpussy Split, 2000
Diskografia > Livealbumit

A Eulogy For The Fans... Orange Goblin Live, 2013
Rough & Ready, Live & Loud, 2020
Orange Morning

| Orange Morning NEØV |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. helmikuuta 2013
 Tuottaja(t): Artturi Taira
 Tyylilaji: Indie rock, indie pop, dream pop, shoegazing, art rock, post rock
 Levy-yhtiö: Fullsteam Records
NEØV:n muut julkaisut
|   | Orange Morning 2013 | Dominique 2015 |
Orange Morning on suomalaisen indie rock -yhtye NEØV:in ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Fullsteam Records 8. helmikuuta 2013. Albumi sai osakseen positiivisia arvioita Suomessa ja ulkomailla.
Yhtyeen keulahahmo Anssi Neuvonen kirjoitti suurimman osan Orange Morningin kappaleista eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa. Osa albumin kappaleista on kirjoitettu yhteistyönä veljesten Anssi ja Samuli Neuvosen toimesta. Albumin kappaleista tehdyt musiikkivideot ovat tehneet Rairai ja palkintoja voittanut ohjaaja Teemu Niukkanen.
Kappaleet

Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Anssi Neuvonen, ellei toisin mainita.
Faces Against Orange Rain – 4.21 (säv. Anssi Neuvonen, Samuli Neuvonen)
Daydream City – 3.24 (säv. Anssi Neuvonen, Samuli Neuvonen)
Windvane – 4.13
A Fall Through the Roofs – 4.46 (säv. Anssi Neuvonen, Samuli Neuvonen)
Morning Fire – 4.34
Mellow – 6.02
1999 – 5.34
Otherworld – 6.07
Whale Hymn – 7.30
Kokoonpano

Anssi Neuvonen – laulu, kitara, kosketinsoittimet, trumpetti
Samuli Neuvonen – rummut, pasuuna, perkussiot, kosketinsoittimet, taustalaulu
Ari Autio – basso, kosketinsoittimet, taustalaulu
Jonas Ursin – kitara, kosketinsoittimet
Antti Hevosmaa – trumpetti, flyygelitorvi
+
Aaro Sariola – kosketinsoittimet
Kokoonpano > Tuotanto

Artturi Taira – tuottaja, äänittäjä, kosketinsoittimet
Sampsa Väätäinen – äänittäjä, miksaaja, vihellys
NEØV – äänittäjä
Henkka Niemistö – masteroija
Rairai – kansitaide
Arviot

Desibeli.net:
Keskisuomalainen:
NBHAP: Positiivinen
Prefix Magazine:
Savon Sanomat:
Soundi:
Sue:
Albumi sai osakseen positiivisia arvioita Suomessa ja ulkomailla. Soundi antoi albumille arvosanaksi 4/5 ja katsoi yhtyeen onnistuneen tallentamaan ”unenomaisen visionsa häkellyttävän ehjäksi kokonaisuudeksi.” Yhdysvaltalainen musiikkisivusto Prefix Magazine arvioi albumin arvosanalla 8/10 ja suomalainen musiikkilehti Sue arvosanalla 9/10. Suen toimittajat valitsivat albumin vuoden 2013 parhaiden kotimaisten albumien joukkoon. Saksalainen musiikkisivusto NBHAP arvioi albumin positiivisesti ja katsoi NEØV:in olevan ”yksi kaikkein lupaavimmista skandinavialaisista yhtyeistä”.