stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riku Sihvonen
Ura > Seuraura

Sihvonen on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 C-nuorten SM-sarjan pudotuspeleissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+7=8. Sihvonen voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 hän oli seuran B-nuorten paras syöttäjä 28 syöttöpisteellään. Kauden 2015–2016 päätteeksi Sihvonen voitti B-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän debytoi miesten peleissä noustuaan JYP-Akatemian Mestis-joukkueeseen, jossa Sihvosen tulokaskausi toi 43 runkosarja- ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 5+5=10. Akatemia menetti karsintojen päätteeksi lopulta sarjapaikkansa ja lopetti myös koko toimintansa.
Kaudeksi 2017–2018 Sihvonen palasi JYPin A-nuoriin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Justus Mikkosen jälkeen tehoilla 20+26=46. Sihvonen pelasi syyskaudella myös yhden Mestis-ottelun lainalla Heinolan Peliitoissa marraskuussa 2017. Hän teki JYPissä SM-liigadebyyttinsä 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Sihvonen merkittiin JYPin kakkosketjun oikeaan laitaan Jussi Nättisen ja Robert Rooban viereen. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Sihvonen sai ottelussa jääaikaa 14 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Sihvonen siirtyi kaudeksi 2018–2019 Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Lokakuussa hän vaihtoi sieltä loppukauden sopimuksella sarjan nousijajoukkue KOOVEE:n riveihin. Kaudeksi 2019–2020 Sihvonen siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Eetu Paasovaaran jälkeen tehoilla 15+19=34.
Lokakuussa 2020 Sihvonen siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan STS Sanokiin. Hän oli tehoilla 11+21=32 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Pudotuspeleissä Sihvonen oli kolmella syöttöpisteellään Sanokin paras syöttäjä maanmiehensä Jesperi Viikilän kanssa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC Litoměřiceen.
Ura > Maajoukkueura

Sihvonen edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Sihvonen on pelannut 14 nuorten ja 25 poikien maaottelua.
Sosiokulttuurinen innostaminen

Sosiokulttuurinen innostaminen on Ranskasta toisen maailmansodan jälkeen, vapaaehtoistyön pohjalta lähtenyt yhteiskunnan uudelleenrakentamiseen pyrkivä sosiaalipedagoginen toiminta.
Sosiokulttuurinen innostaminen on ihmisten välistä vuorovaikutusta toisiin, esim. vapaa-ajantoiminnan järjestämiseen tähtäävä muoto. Toisille se on sosialistava ja kasvattava pedagoginen työmuoto.
Innostamisen tarkoituksena on luoda yksilölle sosiaalisia verkostoja, esimerkiksi harrastustoiminnan kautta. Tarkoituksena on lisäksi herätellä erilaisia tunteita sekä avata innostettavan maailmankuvaa ja lisätä kiinnostuksen kohteita ympäristöstään. Lisäksi innostaminen tavoittelee ihmisten välistä kommunikaatiota lisäämällä antamaan tukea oppimiseen. 
Lisäksi halutaan opettaa yksilöä tekemään päätöksiä sekä olemaan dialogissa muiden ihmisten kanssa.
Sosiokulttuurisen innostamisen muodot

Sosiokulttuurisella innostamisella on kolme muotoa: sosiaalinen, joka pyrkii esimerkiksi luomaan uusia ystävyyssuhteita, pedagoginen, joka pyrkii opettamaan uutta ja keinoja tavoitteiden saavuttamiseksi sekä kulttuurinen, jonka tarkoitus on tuoda erilaisia mahdollisuuksia yhteiskunnastamme esille.
Innostamisen elementit

Tekeminen – ryhmän organisointi ja tavoitteisiin pyrkiminen
Osallistujat – toiminnan tekijät ja innostajat
Aika – milloin toimintaa tapahtuu
Instituutio – mikä toimintaa juridispoliittisesti ohjaa, esim. laki
Sosiaalinen suhde – suhteet ryhmän sisällä ja suhteessa ulkopuolisiin
Strategia – miten innostamisen tavoitteet saavutetaan
Filosofia – miten toimintaa toteutetaan
J-C Gillet'ä mukaillen.
Emmanuelle

| Emmanuelle |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Just Jaeckin
Käsikirjoittaja:  Jean Louis Richard Emmanuelle Arsanin romaaniin perustuen
Tuottaja:  Yves Rousset-Rouard
Säveltäjä:  Pierre Bachelet, Serge Gainsbourg
Kuvaaja:  Richard Suzuki
Leikkaaja:  Claudine Bouché
Pääosat:  Sylvia Kristel Alain Cuny Marika Green Daniel Sarky Jeanne Colletin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Tuotantoyhtiö:  Trinacra Films, Orphée Productions
Levittäjä:  Columbia Pictures Parafrance
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Seuraaja:  Emmanuelle 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emmanuelle on vuonna 1974 julkaistu ranskalainen eroottinen elokuva, jonka on ohjannut Just Jaeckin. Emmanuellen tapahtumat sijoittuvat Thaimaahan, jossa elokuva on myös suurelta osin kuvattu.
Emmanuellessa Sylvia Kristel teki läpimurtoroolinsa. Elokuva oli tuottajilleen taloudellinen menestys. Ilmestyessään elokuvan sisältö jakoi voimakkaasti mielipiteitä. Tekijöiden mielestä aihe käsitteli ”uuden, nykyaikaisen vapautuneen naisen fantasioita”, mutta kriittisten arvioiden mukaan se vain heijasteli käsitteen keksineiden miesten omia kuvitelmia siitä, millainen tuon naisen tulisi olla. Elokuva perustuu nimimerkki Emmanuelle Arsanin romaaniin vuodelta 1959. Elokuva on saanut lukuisia jatko-osia.
Suomessa Emmanuellen ensi-ilta oli 15. marraskuuta 1974 elokuvateatteri Reassa. Televisiossa Suomessa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran kesällä 1987 MTV:n ohjelmistossa. 2000-luvulla elokuva on esitetty televisiossa 10 kertaa. Suomessa ensi-esityksen aikaan elokuvasta leikattiin pois minuutin verran, muun muassa osia ”lemmiskelystä pöydällä” ja raiskauskohtauksesta. Nykyisin elokuva on Suomessa leikkaamaton.
Kesän 1987 esitys saavutti suuren suosion silloin Neuvostoliittoon kuuluneessa Virossa, jonka pohjoisosiin Suomen television lähetykset näkyivät, vaikka sen katsominen oli kiellettyä. Neuvosto-Viron johtaja Karl Vaino oli kieltänyt Suomen television katsomisen mahdollistavat antennit, kieltoa ei kuitenkaan noudatettu.
TUPAS

Tupas on sähköinen tunnistautumisjärjestelmä. Alkujaan suomalaisten pankkien kehittämä järjestelmä on noussut Suomessa johtavaan asemaan nk. vahvassa tunnistautumisessa, jota käytetään muiden muassa pankkiasiointiin. Merkittävä osa myös julkisista verkkopalveluista käyttää Tupas-tunnistautumista. Tupas-tunnukset ovat käytössä yli neljällä miljoonalla suomalaisella ja niillä tehdään yli 90 prosenttia kaikista tunnistautumiskerroista.
Pankkien Tupas-palvelua käyttävät siis myös muut tahot sähköiseen asiointiin. Tupas-palvelussa pankki tunnistaa asiakkaan vahvalla sähköisellä tunnistamisella omien rekisteriensä perusteella. Tupas-palvelua käytetään ensisijaisesti sähköiseen tunnistamiseen ja sähköiseen allekirjoittamiseen palveluntarjoajan asiointipalveluissa.
Tupas-palvelu on pankkien yhteisesti määrittelemä. Kukin pankki tunnistaa asiakkaansa samoilla pankkikohtaisilla tunnisteilla, joita asiakas käyttää pankin omissa palveluissa. Tupas-palvelu soveltuu käytettäväksi verkkopalveluihin, joissa on tarve tunnistaa asiakkaat luotettavasti. Pankkien käyttämät vaihtuvat tunnusluvut täyttävät turvallisen tunnistustapahtuman kriteerit.
Tupas on Finanssialan Keskusliiton tavaramerkki. Finanssialan Keskusliitto hallinnoi, kehittää ja ylläpitää Tupas-määritystä ja siihen liittyvää dokumentaatiota.
Tupas ei nykymuodossaan täytä EU-sääntelyn kanssa yhdenmukaistetun vahvan sähköisen tunnistamisen vaatimuksia, eikä sitä enää jatkokehitetä.  Tupaksen korvaa Luottamusverkosto.
Tunnistautumisen kulku

Palveluntarjoaja tunnistaa asiakkaansa lähettämällä tunnistuspyynnön asiakkaalle, joka siirtyy pankkinsa tunnistepalveluun painamalla pankkinsa tunnistuslinkkiä.
Palveluntarjoajan tunnistuspyyntö välittyy asiakkaalta pankin Tupas-palveluun, joka lähettää tunnistamisen jälkeen asiakkaalle vastaussanoman (”Tupas-tunniste” tai ”Tunniste”). Asiakas 
tarkastaa vastaanottamansa Tunnisteen tiedot, joiden hyväksymisen jälkeen hän palaa takaisin palveluntarjoajan palveluun, jolloin Tunnisteen tiedot välittyvät palveluntarjoajalle.
Asiakas voi halutessaan peruuttaa tai hylätä tunnistustapahtuman joko ennen tunnistautumistaan tai Tunnisteen tarkastamisen yhteydessä.
Kritiikkiä ja ratkaisuja

Arvion mukaan tuhansille ihmisille Suomessa ei myönnetä verkkopankkitunnuksia, jolloin myöskään Tupas-tunnistautuminen ei ole mahdollinen. Tällöin osaa julkisistakin palveluista ei ole mahdollista käyttää, mikä vaikeuttaa yhteiskunnassa selviämistä.
Myös Tupas-tunnistautumisen hintaa on kritisoitu. Kritisoijien joukossa on ollut mm. Kela ja Verohallinto.
Palveluntarjoajan on tehtävä erillinen sopimus kaikkien niiden pankkien kanssa, joiden tuottamaa Tupas-palvelua palveluntarjoaja tahtoo käyttää. Tätäkin on kritisoitu, sillä sopimusprosessin kestosta ja määrästä johtuen palveluihin ei välttämättä ole heti ensivaiheessa tehty sopimuksia kaikkien tunnistuspalveluiden (esim. kaikkien pankkien) tuottajien kanssa joka on rajannut osan asiakaskunnasta pois.
Esitettyyn kritiikkiin on kehitetty myös ratkaisuja. Uuden maksutilidirektiivin mukaan luottolaitoksille säädetään velvollisuus tarjota vahvoja sähköisiä tunnisteita, eli käytännössä verkkopankkitunnuksia. Muutoksen pitäisi parantaa niiden ihmisten asemaa, jotka eivät aiemmin ole verkkopankkitunnuksia saaneet. Uusi laki luottamusverkostoista taas määrää tunnistamiselle enimmäishinnan, ja luottamusverkoston myötä sähköisen palveluntarjoajan olisi tehtävä sopimus vain yhden toimijan kanssa.
Suomi.fi-tunnistamispalvelulle (keskitetty tunnistautumispalvelu julkisen hallinnon tuottamiin digitaalisiin palveluihin) tupas-tunnusten hyväksyminen julkisiin palveluihin maksaa noin 5 miljoonaa euroa vuodessa. Nämä kustannukset maksaa valtio (veronmaksajat) pankeille. Tupas-järjestelmä ei ole saavutettavuus-direktiivin mukainen tai noudata Eidas-regulaatiota, jonka avulla suomalaiset voivat käyttää digitaalisia palveluita muissa EU-maissa.
Aiheesta muualla

Finanssiala.fi: Sähköinen tunnistaminen (Arkistoitu – Internet Archive).
Vuorisuola

| Vuorisuola |
| --- | --- |

Luokka:  halogenidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  NaCl
Molekyylipaino:  58,443 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  väritön, valkoinen tai kellertävä
Asu:  massamainen, kiteet yleensä kuutioita
Kidejärjestelmä:  kuutiollinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  2
Ominaispaino:  2,17 g/cm3
Liukenevuus:  liukenee veteen
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasikiilto
Viiru:  valkoinen
Läpinäkyvyys:  läpinäkyvä tai läpikuultava
Muut ominaisuudet:  maistuu suolalle
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Vuorisuola Commonsissa 
Vuorisuola (NaCl) eli haliitti, joskus myös kivisuola, on geologinen aines, jonka nimitys viittaa sekä mineraaliin että sen muodostamaan kivilajiin.
Vuorisuolaa lisätään yleisesti elintarvikkeisiin ja ruokiin, joissa se parantaa säilyvyyttä ja toimii natriumin lähteenä. Sitä käytetään myös kemianteollisuudessa.
Vuorisuolan kiderakenne on kuutiollinen. Kiteet ovat joko kuutiomaisia tai rakeista massaa. Vuorisuola on väriltään valkoinen, harmaa tai väritön, joskus myös kellertävä, punertava tai sinertävä. Viiru on valkoinen. Kiilto on rasvamainen tai lasimainen. Vuorisuola on yleensä läpinäkyvä tai läpikuultava. Vuorisuolan kovuus on 2 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,1−2,2 g/cm3. Vuorisuola maistuu suolaiselta ja liukenee veteen.
Vuorisuolaa esiintyy ainoastaan sedimenttisissä kivissä. Sitä esiintyy suolakerrostumissa esimerkiksi kipsin seuralaisena. Esiintymiä on muun muassa Saksassa, Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Italiassa. Suomessa vuorisuola on yleinen kvartsin fluidisulkeumissa.
Kiderakenne

Vuorisuolalla on mineralogian historian kannalta huomattava merkitys, sillä se oli ensimmäinen mineraali, jonka atomitason kiderakenne saatiin selville. Englantilaiset fyysikot Sir William Henry Bragg ja Sir William Lawrence Bragg selvittivät sen röntgendiffraktiolla vuonna 1913 aloittaen siten röntgenkristallografian aikakauden.lähde?
Aiheesta muualla

Mindat: Halite (englanniksi)
Webmineral: Halite Mineral Data (englanniksi)
Natriumkloridin kiderakenne. Punaiset atomit ovat natrium- ja vihreät kloori-ioneja.
Tsugu Way

| Tsugu Way Hurriganes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 19.–22. & 30. syyskuuta 1977 Love Records -studio, Helsinki
 Julkaistu: lokakuu 1977
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): Hurriganes, Richard Stanley
 Tyylilaji: rock and roll, uusi aalto, rhythm and blues, punk
 Kesto: 35.10
 Levy-yhtiö: Love Records (Suomi)   Sonet (ulkomaat)
Muut kannet
   Albumin takakansi    Ulkomailla julkaistu Use No Hooks
Listasijoitukset
  Suomi: 3.    Ruotsi: 19.
Hurriganesin muut julkaisut
| Hurrigane By The Hurriganes 1977 | Tsugu Way 1977 | Hanger 1978 |
Singlet albumilta Tsugu Way
 ”Looking for the Tsugu" / "Walkin’ the Dog” Julkaistu: lokakuu 1977
Tsugu Way on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1977. Levyllä on vaikutteita ajankohtaisesta punkista ja uuden aallon musiikista, mikä on kuultavissa kappaleiden hyökkäävyydessä ja nopeassa tempossa. Ruotsissa, Länsi-Saksassa, Ranskassa ja Britanniassa albumin julkaisi Sonet-yhtiö nimellä Use No Hooks.
Albumi äänitettiin Love Recordsin keskeneräisellä studiolla, ja levyn teossa olikin ongelmia puutteellisen kaluston ja tekniikan vuoksi. Tsugu Way jäi samalla viimeiseksi talousongelmiin ajautuneen Love Recordsin julkaisemaksi Hurriganes-albumiksi. Albumi miksattiin Ruotsissa Marcus Music -studioilla.
Tsugu Way menestyi Suomessa hieman heikommin kuin yhtyeen edelliset studioalbumit. Tähän on pidetty syynä talouslamaa, joka heikensi levymyyntiä. Albumi ylsi kuitenkin listan kolmannelle sijalle ja myi kultaa. Ulkomaiden versio Use No Hooks nousi Ruotsissa sijalle 19.
Taustaa

Vuonna 1976 Hurriganesilta oli ilmestynyt elokuva Kuumat kundit ja siinä kuultua musiikkia sisältänyt studioalbumi Hot Wheels, joka nousi neljäksi viikoksi Suomen listaykköseksi. Yhtyeen suosio kasvoi myös Ruotsissa, missä Hot Wheelsistä muodostui Hurriganesin menestynein albumi.
Kesällä 1977 Hurriganes oli suosionsa huipulla. Kokoelma Sixteen Golden Greats nousi toukokuussa listan kolmanneksi ja hyvä myynti jatkui koko kesän. Albumille sisältyi keväällä julkaistu single ”Good Morning Little Schoolgirl”, jolla yhtye otti ensimmäistä kertaa musiikkiinsa sävyjä muotiin nousevasta punkrockista. Juhannuksen aikoihin ilmestyi vielä kitaristi Ile Kallion ensimmäinen soololevy Irock.
Syksyn aikana Hurriganes teki esiintymisiä Tanskassa, Ruotsissa, Länsi-Saksassa ja Englannissa.
Työstö

Kiireellisen aikataulun ja Love Recordsin vähenevien rahavarojen vuoksi Tsugu Way äänitettiin Loven omalla keskeneräisellä studiolla syyskuussa 1977. Äänittäjänä työskenteli Richard Stanley. Yhteistyötä hänen kanssaan jatkettiin parin vuoden tauon jälkeen, ja Stanley päätyi samalla sanoittajaksi ja tuottajaksi yhdessä Hurriganesin kanssa. Uusi albumi oli päätetty julkaista myös ulkomailla, minkä takia kaivattiin tuoreita ideoita, sillä kansainvälisen läpimurron ajateltiin olevan levystä kiinni.
Tunnelma äänityksissä oli kireä. Love Recordsin studio ei ollut valmis, sillä kalustossa oli puutteita ja tekniikka petti jatkuvasti. Levyllä käytettiin Hurriganesin keikoilla käyttämää Roland Space Echo -nauhakaikulaitetta. Laulusoundi erosi siten merkittävästi aikakauden muista levyistä, mikä sai yhtyeen merkitsemään takakanteen levytysvuodeksi 1955. Koska studiolla oli hyvin vähän oheislaitteita, roudari Hande Mertanen joutui jatkuvasti tuomaan keikkabussista yhtyeen omia kaapeleita, mikrofoneja ja ynnä muuta toimivaa kalustoa. Vastoinkäymisistä huolimatta äänitykset olivat onnistuneita, ja laadun takaamiseksi Richard Stanley vei levyn Christer Bergin miksattavaksi Marcus Music -studiolle Tukholmaan. Masternauha oli valmis 20. lokakuuta.
Albumi nimi Tsugu Way oli solisti-rumpali Remu Aaltosen idea:
»Mä en tiedä, mistä toi nimi (Tsugu Way) tulee. Siinä on varmaan käynyt niin, että Remu on kuullut jonkun englanninkielisen sanan ja kun se itse sen sanoo ja lausuu, niin se onkin sitten jotain ihan muuta. Mä sanoin Remulle, et toi nimi ei tarkoita kyllä yhtään mitään. Remu siihen, et tarkoittaa se. No, kerro sitten mitä se tarkoittaa! ’Emmä tiiä, mut kyl se jossain jotain tarkottaa’, selitti Remu.» 
(Ile Kallio, kitaristi.)
Basisti Cisse Häkkisen mukaan ”tsugu way” oli Hurriganesin ”omaa portugalia”, jota sen jäsenet viljelivät toisilleen keikoilla. Jälkeenpäin Richard Stanley sai selville, että sana tsugu tarkoittaa japanin kielessä kiveä, joka asetetaan isoon rakennukseen tai aitaan viimeisenä – viimeinen asia, joka tarvitaan, jotta jokin asia olisi täydellinen.
Tsugu Wayn kansikuvan suunnitteli Ben Kaila. Siinä on sanottu yhdistyvän tehokkaasti eri vuosikymmenten näkemykset rock and rollin kapinallisesta katuromantiikasta.
Musiikki

Albumilla on huomattavaa sen uusi aalto- ja punk-vaikutteet. Tunnelmaa on kuvattu hyökkääväksi; kappaleet ovat nopeatempoisia ja Ile Kallion kitarassa on huomattavan paljon säröä. Musiikki on kuitenkin lähempänä Dr. Feelgoodin kaltaisten rhythm and bluesiin pohjaavien pubrockyhtyeiden punkia kuin esimerkiksi Sex Pistolsin tai The Clashin vastaavaa. Ile Kallion mukaan Remu Aaltonen halusi tavoitella modernia äänimaailmaa hieman Eddie and the Hot Rodsin tyyliin. Lisäksi punk oli tyylilaji, johon Hurriganes haluttiin Euroopassa liittää. Sen sijaan Suomessa oli selvää, että punkin nimeen vannovat kriitikot tai heidän nuori kohdeyleisönsä eivät tulisi yhtyettä kyseiseen genreen hyväksymään.
Tsugu Wayn materiaalissa yhdistyvät uuden aallon vaikutteet, 1960-luvun melodiat, raskas rhythm and blues ja yhtyeen tavaramerkki, rock and roll. Uuden levyn linja ei ollut äänitysten alkaessa kovinkaan valmiiksi hahmottunut. Koska materiaalia oli studioon mentäessä liian vähän, kokonaisuuden on sanottu kärsivän muutamasta keskeneräisen kuuloisesta ja täyteraidan oloisesta kappaleesta. Cisse Häkkinen on kertonut, että yhtye yritti muuttaa tyyliään, mutta se ei kelvannut yleisölle, joka odotti vain rock and rollia. Tsugu Wayn rock and roll oli hänen mukaansa erilaista.
Albumin lainakappaleet ovat peräisin 1960-luvulta. ”Walkin’ the Dog” on Rufus Thomasin hitti, joka julkaistiin myös The Rolling Stonesin esikoisalbumilla. Hurriganesin versiossa on huomattavaa Ile Kallion slide-kitarasoolo. Kallio itse on kehunut kappaletta sanoen sen kulkevan kuin ”irtipäässyt juna”. ”Hold Me Tight” on alun perin The Beatlesin kappale ja samalla Hurriganesin kolmas samana vuonna tekemä Beatles-cover. Remu Aaltonen ja Cisse Häkkinen jakavat sen lauluosuudet.
Kesän keikkaohjelmistossa olivat tulleet tutuksi nopeatempoiset omat kappaleet ”Whadda Ya Do”, ”Looking for the Tsugu” sekä ”Bop-She-Bop”, jonka live-esityksissä Ile Kallio oli laulanut taustoja. Albumin yleisestä tyylistä erottuu Stray Cats -tyyppinen ”Baby Got Your Note”, joka yhdistelee bluesia, jazzia ja rockabillyä. Albumin sessioissa äänitettiin myös kappale ”Taking to the Road”, jota ei kuitenkaan julkaistu.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti

Tsugu Way ilmestyi lokakuussa 1977. Se nousi listalle marraskuussa ja oli neljäntoista viikon aikana parhaimmillaan kolmantena. Seuraavan vuoden puolella albumista myönnettiin kultalevy yli 25 000 myydyn kappaleen johdosta. Kaupallinen menestys oli hieman aiempaa heikompaa, sillä yhtyeen kolme edellistä studioalbumia, Roadrunner, Crazy Days ja Hot Wheels olivat kaikki listaykkösiä, minkä lisäksi niitä oli myyty platinalevyyn oikeuttava määrä, yli 50 000 kappaletta.
Heikentyneisiin myyntilukuihin on pidetty syynä maailmanlaajuista talouslamaa. Monien mielestä Tsugu Way oli kaupallisesti täysi floppi, mutta Love Recordsin johtoportaan Otto Donner ei ollut pettynyt. Hänen mukaansa Hurriganes myi vallitsevissa oloissa joka tapauksessa poikkeuksellisen paljon levyjä: Tsugu Wayn kokonaismyynti ylsi 45 000:een kappaleeseen. Tämän on sanottu osoittaneen Hurriganesin selvän johtoaseman suomalaisessa rockmusiikissa.
Ruotsissa, Länsi-Saksassa, Ranskassa ja Britanniassa Sonet-yhtiö julkaisi albumin nimellä Use No Hooks. Myös kansikuva oli vaihdettu sadomasokismiin viittaavaan sarjakuvamaiseen piirroskanteen. Use No Hooks ylsi joulukuussa Ruotsin listasijalle yhdeksäntoista.
Julkaisu ja vastaanotto > Kritiikki

Remu Aaltonen piti albumia sen ilmestyessä yhtyeen parhaana saavutuksena. Musiikillisesti yhtye oli selvästi kypsynyt ja kehittynyt. Myöhemmin hän on kuitenkin antanut levystä negatiivista palautetta. Hänen mielestään levyn kaikki asiat ovat outoja ja yhtye kärsi siitä, että se oli Loven uudella studiolla ”koekaniinin” asemassa.
Myös Ile Kallio on kertonut, ettei ole tyytyväinen albumiin. Omien sanojensa mukaan hän on kuunnellut sitä kaikista Hurriganes-albumeista vähiten, eikä edes muista kaikkien kappaleiden nimiä. Tsugu Way ei ollut Kallion mielestä jäntevä tuotos Hot Wheelsin malliin. Sen sijaan kansikuvaa Kallio pitää todella onnistuneena.
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | It’s Outa You | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 2.08 |  |  |  |  |
| 2. | Simple Simple | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 4.02 |  |  |  |  |
| 3. | Baby Got Your Note | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 2.51 |  |  |  |  |
| 4. | Whadda You Do | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 2.55 |  |  |  |  |
| 5. | Hold Me Tight | Lennon, McCartney | Lennon, McCartney | Aaltonen & Häkkinen | 2.32 |  |  |  |  |
| 6. | Bop-She-Bop | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 2.51 |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |
| 7. | Gimme Love | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 3.59 |  |  |  |  |
| 8. | Walkin’ the Dog | Sheldon Brooks | Sheldon Brooks | Aaltonen | 3.41 |  |  |  |  |
| 9. | Looking for the Tsugu | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 2.04 |  |  |  |  |
| 10. | I Won’t Go | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 4.20 |  |  |  |  |
| 11. | Lonely Way | Aaltonen, Häkkinen, Stanley | Hurriganes | Aaltonen | 3.13 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 35.10 |  |  |  |  |
Kokoonpano

Muusikot
Remu Aaltonen – rummut, laulu
Cisse Häkkinen – basso, laulu
Ile Kallio – kitarat
Muut
Richard Stanley – äänitys, tuotanto yhdessä Hurriganesin kanssa
Christer Berg – miksaus
Ben Kaila / Saftra – kannen valokuvat ja suunnittelu
Painokset > Tsugu Way

| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| LP |  | Love LRLP 250 | 1977 |  |
| LP |  | Love LRLP 250 (uusintapainos) | 19?? |  |
| MC |  | Love LRC 250 | 1977 |  |
| CD |  | Love LRCD 250 | 1992 |  |
| CD |  | Love LRCD 250 | 2001 |  |
| LP |  | Rolling RORELP025 | 2020 |  |
Painokset > Use No Hooks

| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| LP |  | Sonet SLP 3031 | 1977 |  |
| MC |  | Sonet SKA-3031 | 1977 |  |
| LP |  | Sonet 0069.080 | 1977 |  |
| LP |  | Sonet STA 20.345 | 1977 |  |
| LP |  | Sonet SNTF 754 | 1978 |  |