stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Utajärvi (järvi)
Sijainti

Järvi oli aiemmin Utakosken alapuolinen Oulujoen laajentuma, Utajärven taajamasta hieman kaakkoon.  Utasen voimalaitoksen rakentamisen yhteydessä 1956 järven keskelle rakennettiin parikilometriset voimalaitoksen alakanavan penkereet, joista eteläisempi päättyy Putaalansaareen ja pohjoisempi Ala-Utoksen voimalaitokseen. Tosin kaiken kaikkiaan 12 kilometriä pitkät pengerrykset jatkuvat Utajärven järvialueen jälkeenkin Oulujoessa aina Sotkajärveen saakka. Pohjoiskoillisessa järvi rajoittuu Järvikylään ja sen luoteisimpaan kolkkaan taas laskee Utosjoki. Voimalaitoskanavan etelänpuoleisen penkereen rajaama vesialue, joka  rajoittuu Hautuumaakylään ja laskee Putaalanjokena Oulujokeen, ei ole enää yhteydessä nykyiseen Utajärveen.
Järvimaisema

Utajärven kerrotaan olleen lohien levähdyspaikka ennen niiden nousemista Oulujoen ylävirran isoihin koskiin kuten Ahmaskoskeen ja Niskakoskeen. Ahmaskosken alapuolella sijaitsi aikanaan Koskisaari, josta oli moottoriveneyhteys nopeuttamaan Utajärven laajan suvannon ylitystä Merilän koskivenehaminaan ja majataloon. Nykyinen Utajärvi on kolmisen kilometriä pitkä vesistö, jonka pohjoisranta seurailee yhdystie 8300:ta. Järvessä on kaksi suurempaa saarta, Koskisaari järven kaakkoislaidalla, Marttilanniemen lähellä, sekä Honkalansaari Utosjoen suulla. Sen vieressä, pienessä Kullesaaressa, on laavupaikka. Järven rannat ovat pengeraluetta ja Hiltulansaaren kaakkoispuolta lukuun ottamatta asuttuja.
Jari Räsänen

Jari Räsänen -nimisiä henkilöitä ovat:
Jari Räsänen (s. 1966), suomalainen hiihtäjä
Jari Räsänen (s. 1987), suomalainen keskimatkojen juoksija
Jari Räsänen (s. 1960), suomalainen rockmuusikko, säveltäjä ja sanoittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jari Räsänen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jari Nyström

| Jari Nyström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1959 (ikä 65) Pori
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  176 cm
Paino:  78 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1979–1989
Seurat:  Porin Ässät (SML)
Jari Nyström (s. 8. kesäkuuta 1959 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä ja hän edusti koko uransa ajan Porin Ässiä.
Ura

Nyström pelasi SM-liigassa yhteensä 334 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 96 + 78 = 174 ja jäähymääränsä 147 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 30 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 7 + 6 = 13 ja jäähyminuutteja 6. Nyström oli kahdesti voittamassa Ässille SM-hopeaa. Ennen liiga-uraansa hän pelasi Ässien riveissä neljä kautta nuorten SM-sarjaa.
Suomen urheilu 2022

Suomen urheilu 2022 käsittelee vuoden 2022 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Iivo Niskanen | Maastohiihto |
| 2. | Wilma Murto | Yleisurheilu |
| 3. | Topi Raitanen | Yleisurheilu |
| 4. | Lauri Markkanen | Koripallo |
| 5. | Kalle Rovanperä | Autourheilu |
| 6. | Kerttu Niskanen | Maastohiihto |
| 7. | Mikko Rantanen | Jääkiekko |
| 8. | Valtteri Filppula | Jääkiekko |
| 9. | Kristiina Mäkelä | Yleisurheilu |
| 10. | Krista Pärmäkoski | Maastohiihto |
Lähde: 
Vuoden joukkueeksi Suomen miesten jääkiekkomaajoukkue ja vuoden valmentajaksi jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja Jukka Jalonen.
Olympialaiset

Pekingin talviolympialaisissa 4.–20.2. Suomi sai kaksi kultamitalia, kaksi hopeaa ja neljä pronssia, mikä oli Suomen paras olympiamitalisaalis sitten vuoden 2002. Suomi sijoittui kisojen mitalitilastossa 16:nneksi.
Pekingin talviparalympialaisissa 4.–13.3. Suomi sai kaksi kultamitalia ja kaksi hopeaa, mikä oli Suomen paras talviparalympiamitalisaalis sitten vuoden 2002.
Alppihiihto

Pekingin paralympialaisissa Santeri Kiiveri voitti kultaa suurpujottelussa ja saavutti hopeaa superalppiyhdistetyssä.
Ampumahiihto

Pekingin olympialaisissa paras suomalaissaavutus oli Tero Seppälän yhdeksäs sija yhteislähtökilpailussa.
Autourheilu

Rallin MM-sarjassa Kalle Rovanperä ja hänen kartanlukijansa Jonne Halttunen voittivat maailmanmestaruuden, joka varmistui 2.10. kolmanneksi viimeisessä osakilpailussa Uuden-Seelannin rallissa. Rovanperästä tuli 22-vuotiaana nuorimpana rallin maailmanmestaruuden voittanut kuljettaja. Hän voitti kauden aikana kuusi osakilpailua: Ruotsin, Kroatian ja Portugalin rallit, Safari-rallin sekä Viron ja Uuden-Seelannin rallit. Tallien maailmanmestaruuden voitti Rovanperän edustama Toyota Gazoo Racing, jonka tallipäällikkönä toimi Jari-Matti Latvala. Elokuussa ajetun Suomen rallin voitti virolainen Hyundai-kuljettaja Ott Tänak.
Formula 1 -sarjassa Alfa Romeolla ajanut Valtteri Bottas sijoittui yhteispisteissä kymmenenneksi.
Cheerleading

Maailmanmestaruuskilpailuissa huhtikuussa Orlandossa, Yhdysvalloissa Suomen naisten maajoukkue voitti kultaa neljännen peräkkäisen kerran. Sekamaajoukkue ja tanssimaajoukkue saavuttivat omissa sarjoissaan pronssia.
Freestylehiihto

Pekingin olympialaisissa paras suomalaissaavutus oli Anni Kärävän yhdeksäs sija big airissa.
Frisbeegolf

Maailmanmestaruuskilpailuissa 30.8.–3.9. Emporiassa, Kansasissa, Yhdysvalloissa Henna Blomroos saavutti hopeaa ja Eveliina Salonen sijoittui viidenneksi.
Futsal

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 19.1.–6.2. Suomi pelasi ensimmäisen kerran arvokilpailuissa ja sijoittui seitsemänneksi. Alkulohkossaan Suomi voitti Slovenian, pelasi tasan Italian kanssa ja hävisi Kazakstanille. Suomi selviytyi lohkokakkosena puolivälieriin, joissa se hävisi hallitsevalle maailman- ja Euroopan-mestarille Portugalille 2–3.
Golf

Tiia Koivisto voitti Euroopan-kiertueen osakilpailun Ranskassa toukokuussa ja oli kaikkien aikojen neljäs Euroopan-kiertueella voittanut suomalaisnainen.
Kalle Samooja voitti Euroopan-kiertueen osakilpailun Hampurissa, Saksassa kesäkuussa ja oli kaikkien aikojen viides Euroopan-kiertueella voittanut suomalaismies.
Jalkapallo

Suomen naisten maajoukkue hävisi 6.–31.7. Englannissa pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa kaikki kolme otteluaan: Espanjalle 1–4, Tanskalle 0–1 ja Saksalle 0–3. Suomen ainoan maalin teki Linda Sällström, jolle maali oli maajoukkueuran 51:s. Kisojen jälkeen Suomen Palloliitto purki päävalmentaja Anna Signeulin sopimuksen ja väliaikaiseksi päävalmentajaksi valittiin Marko Saloranta. Salorannan väliaikainen pesti sai jatkoa, kun hänet nimettiin marraskuussa 2022 maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Lina Lehtovaara oli EM-turnauksessa päätuomarina kahdessa alkulohko-ottelussa ja neljäntenä tuomarina yhdessä puolivälierässä ja yhdessä välierässä.
Suomen miesten maajoukkue sijoittui Kansojen liigan B-tason lohkossaan toiseksi voitettuaan kaksi ottelua, pelattuaan kahdesti tasan ja hävittyään kaksi ottelua. Suomen voitot tulivat Montenegron joukkueesta sekä koti- että vieraskentällä maalein 2–0.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa saavutti Kuopion Palloseura ja pronssille sijoittui espoolainen FC Honka.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Kuopion Palloseura, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui Åland United.
Jääkiekko

Pekingin olympialaisissa Jukka Jalosen valmentama Suomen miesten maajoukkue voitti ensimmäisen kerran olympiakultaa. Suomi voitti alkulohkonsa noustuaan viimeisessä ottelussa Ruotsia vastaan 0–3-tappioasemasta 4–3-voittoon. Suomi voitti puolivälierissä Sveitsin 5–1, välierissä Slovakian 2–0 ja loppuottelussa Venäjän 2–1. Suomen naisten maajoukkue saavutti pronssia voitettuaan pronssiottelussa Sveitsin 4–0. Joukkueen päävalmentaja Pasi Mustonen matkusti kisoista kotiin perheessään olleiden terveysongelmien vuoksi Suomen ensimmäisen ottelun jälkeen, ja hänen paikkansa otti Juuso Toivola, jonka oli muutenkin tarkoitus siirtyä päävalmentajaksi heti kisojen jälkeen.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut pelattiin 13.–29.5. Tampereella ja Helsingissä. Suomi voitti loppuottelussa Kanadan jatkoajalla 4–3. Tämä oli Suomen ensimmäinen kotikisoissa saavutettu maailmanmestaruus ja ylipäätään MM-mitali. Pronssille sijoittui suomalaisen Kari Jalosen valmentama Tšekki.
Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 25.8.–4.9. Tanskassa Suomi sijoittui kuudenneksi hävittyään puolivälierissä Tšekille ja Unkari-voiton jälkeen viimeisessä sijoitusottelussa Japanille. Kisojen aikana kohua aiheutti hyökkääjä Susanna Tapanin poisjäänti alkulohko-ottelusta Yhdysvaltoja vastaan hänen lähdettyään käymään Suomessa ystävänsä häissä.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 26.12.2021–5.1.2022 Edmontonissa ja Red Deerissä, Kanadassa Suomi voitti kaksi ensimmäistä otteluaan ja sai kolmannessa ottelussa Tšekin joukkueessa olleiden koronavirustartuntojen vuoksi luovutusvoiton, mutta pian tämän jälkeen koko turnaus keskeytettiin jo ennen vuodenvaihdetta. Turnaus pelattiin alusta saakka uudelleen 9.–20.8. Edmontonissa. Antti Pennasen valmentama Suomi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelun Kanadalle jatkoerässä maalein 2–3.
Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 23.4.–1.5. Saksassa Mika Marttilan valmentama Suomi saavutti pronssia voitettuaan puolivälierissä Kanadan, hävittyään välierissä Ruotsille ja voitettuaan pronssiottelussa Tšekin 4–1.
Stanley Cupin loppuotteluissa Colorado Avalanche voitti Tampa Bay Lightningin otteluvoitoin 4–2. Mestarijoukkueessa pelasivat Mikko Rantanen ja kuudennen loppuottelun voittomaalin tehnyt Artturi Lehkonen.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Tappara, joka voitti loppuotteluissa Turun Palloseuran voitoin 4–1. Pronssille sijoittui Tampereen Ilves.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Kiekko-Espoo, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Oulun Kärpät.
Keilailu

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 1.–10.6. Helsingissä. Kilpailut oli alun perin tarkoitus pitää jo elokuussa 2020 mutta koronaviruspandemian vuoksi niitä siirrettiin eteenpäin usean kerran ja viimeksi joulukuun 2021 lopulla ilmoitettiin, että ajankohtaan 19.–29.1.2022 sovittu tapahtuma siirtyy vielä kerran. Joonas Jähi voitti kultaa mastersissa, ja kaikkiaan Suomi sai kahdeksan mitalia. Tomas Käyhkö sai viisi mitalia, joista kolme henkilökohtaisista kilpailuista.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa elokuussa Aalborgissa, Tanskassa Peppi Konsteri voitti kultaa all events -kilpailussa ja saavutti pronssia parikilpailussa Ani Juntusen sekä triokilpailussa Juntusen ja Marjaana Hytösen kanssa.
Koripallo

Koripallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1.–18.9. Lassi Tuovin valmentama Suomi saavutti parhaan arvokilpailusijoituksensa vuoden 1967 jälkeen. Suomi sijoittui Prahassa, Tšekissä pelatussa alkulohkossaan toiseksi voitettuaan Puolan, Tšekin ja Alankomaat sekä hävittyään Israelille jatkoajalla ja Serbialle selvemmin. Pudotuspelit pelattiin Berliinissä, Saksassa, ja Suomi voitti neljännesvälierässä Kroatian 94–86 mutta hävisi puolivälierissä Espanjalle 90–100. Lauri Markkanen teki Kroatia-ottelussa Suomen maajoukkuehistorian yhden ottelun piste-ennätyksen 43 pistettä. Pitkäaikaisista maajoukkuepelaajista Petteri Koponen ja Shawn Huff päättivät uransa EM-turnaukseen.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Kauhajoen Karhu, hopeaa sai Salon Vilpas ja pronssille sijoittui Helsinki Seagulls.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran kotkalainen Peli-Karhut, hopeaa sai kouvolalainen Kouvottaret ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Torpan Pojat.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti viidennen peräkkäisen kerran Vammalan Lentopallo, hopeaa sai  Savo Volley ja pronssille sijoittui Akaa-Volley.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Pölkky Kuusamo, hopeaa sai LP Kangasala ja pronssille sijoittui Hämeenlinnan Lentopallokerho.
Lumilautailu

Pekingin olympialaisissa paras suomalaissaavutus oli Enni Rukajärven seitsemäs sija slopestylessa.
Pekingin paralympialaisissa Matti Suur-Hamari voitti kultaa lumilautakrossissa ja saavutti hopeaa banked slalomissa.
Nyrkkeily

Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 8.–20.5. Istanbulissa, Turkissa Suomea edustivat Pihla Kaivo-oja ja Vilma Viitanen, jotka molemmat hävisivät ensimmäisen ottelunsa ja putosivat jatkosta.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 14.–22.10. Budvassa, Montenegrossa Emma Jokiaho saavutti pronssia alle 52-kiloisten sarjassa.
Paini

Maailmanmestaruuskilpailuissa 10.–18.9. Belgradissa, Serbiassa Suomella oli kolme painijaa Arvi Savolaisen jäätyä pois ranneleikkauksen vuoksi. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Matias Lipasti ja Konsta Mäenpää sekä vapaapainissa Jere Heino voittivat kukin yhden ottelun ja hävisivät yhden eivätkä yltäneet kymmenen parhaan joukkoon. Stevo Petrovic sai kaikkien aikojen viidentenä suomalaisena painituomarina kansainvälisen painiliiton tunnustuksena myöntämän kultaisen pillin.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 28.3.–3.4. Budapestissa, Unkarissa Arvi Savolainen saavutti hopeaa kreikkalais-roomalaisen painin alle 97-kiloisten sarjassa ja Konsta Mäenpää pronssia saman painimuodon alle 130-kiloisissa.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Pekingin olympialaisissa Iivo Niskanen voitti kultaa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan hiihdossa sekä sai hopeaa Joni Mäen kanssa perinteisen tyylin sprinttiviestissä ja pronssia 30 kilometrin yhdistelmähiihdossa. Hänen siskonsa Kerttu Niskanen saavutti hopeaa 10 kilometrin perinteisen tyylin hiihdossa ja Krista Pärmäkoski ylsi samassa lajissa pronssille. Kerttu Niskanen sai lisäksi pronssia 30 kilometrin vapaan tyylin yhteislähtökilpailussa. Yhdistetyssä Ilkka Herola sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi ja mäkihypyssä ainoana suomalaisena mieshyppääjänä kilpaillut Antti Aalto 12:nneksi.
Tour de Skille 2021–2022 lähti Suomesta kuusi mies- ja seitsemän naishiihtäjää, joista kaksi naista joutui kilpailematta palaamaan kotimaahan koronavirustartunnan/-altistumisen vuoksi. Iivo Niskanen sijoittui miesten kokonaiskilpailussa kolmanneksi, mikä oli Suomen miesten kaikkien aikojen paras sijoitus tässä kilpailussa. Naisten kokonaiskilpailussa Krista Pärmäkoski oli neljäs ja Kerttu Niskanen viides. Joulukuun 2021 puolella Sveitsin Lenzerheidessa Kerttu Niskanen voitti 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja samana päivänä hänen veljensä Iivo Niskanen voitti 15 kilometriä.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 2021–2022 paras suomalaissijoitus oli Antti Aallon 23. sija Oberstdorfissa joulukuun 2021 puolella. Niko Kytösaho selviytyi karsinnasta jokaiseen neljään osakilpailuun, ja kolmantena suomalaisena mäkiviikolla kilpaili Eetu Nousiainen.
Purjehdus

Nacra 17 -luokan maailmanmestaruuskilpailuissa syyskuussa Halifaxissa, Kanadassa Sinem Kurtbay ja Akseli Keskinen saavuttivat pronssia.
Nacra 17 -luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa heinäkuussa Tanskassa Sinem Kurtbay ja Akseli Keskinen saavuttivat hopeaa.
ILCA-luokkien Euroopan-mestaruuskilpailuissa marraskuussa Hyèresissä Ranskassa Kaarle Tapper saavutti ILCA 7 -luokassa pronssia.
Raviurheilu

Suomenhevosten tärkeimmän kilpailun ravikuninkuuden voitti Evartti Santtu Raitalan ohjastamana ja tammojen ravikuningatartittelin Suven Sametti Tapio Perttusen ohjastamana.
Lämminveristen ikäluokkakilpailuista nelivuotiaiden Derbyn voitti tamma Dusktodawn Boogie Kenneth Danielsenin ohjastamana ja kolmivuotiaiden Kriteriumin Corazon Combo Pekka Korven ohjastamana.
Santtu Raitala voitti ohjastajien ajajaliigan 402 voitolla. Toiseksi tullut Hannu Torvinen voitti 214 kertaa.
Pekka Korpi voitti valmentajien voittosummatilaston valmentamiensa hevosten ansaittua yli miljoona euroa.
Suurimpien kansainvälisten kilpailujen voittajat olivat Finlandia-ajon voittanut italialainen Cokstile ja Kymi Grand Prix'n voittanut ranskalainen Earl Simon.
Salibandy

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 5.–13.11. Zürichissä ja Winterthurissa, Sveitsissä Petteri Nykyn valmentama Suomi saavutti pronssia. Joukkue hävisi alkulohkossa Sveitsille ja joutui Ruotsia vastaan välierässä, jonka Suomi hävisi 3–4. Pronssiottelussa Suomi voitti Sveitsin 5–3.
Sulkapallo

Mies- ja naisjoukkueiden Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 15.–20.2. Lahdessa, mutta tammikuussa ilmoitettiin kisojen perumisesta koronaviruspandemian vuoksi.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 26.–30.6. Tanskassa kilpailtiin sprinttilajeissa. Suomi sijoittui sekajoukkueiden sprinttiviestissä seitsemänneksi, pudotussprintissä Miika Kirmula ja Venla Harju karsiutuivat välierissä, ja henkilökohtaisissa sprinteissä parhaiten suomalaisista sijoittui Venla Harju yhdeksänneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 3.–7.8. Rakveressa, Virossa Venla Harju voitti kultaa pitkällä matkalla ja saavutti pronssia keskimatkalla. Marika Teini ja Elias Kuukka saavuttivat pronssia pitkällä matkalla.
Jukolan viesti järjestettiin 18.–19.6. Mynämäellä nimellä Lukkari-Jukola. Miesten viestin voitti ruotsalainen Stora Tuna OK ja paras suomalaisjoukkue oli viidenneksi sijoittunut Kalevan Rasti. Venlojen viestin voitti ruotsalainen IFK Göteborg ja paras suomalaisjoukkue oli neljänneksi sijoittunut Kalevan Rasti.
Tanssiurheilu

Boogie woogien maailmanmestaruuskilpailuissa 12.–13.8. Stuttgartissa, Saksassa pari Masi Saurén / Anna Tyutyunyuk saavutti hopeaa.
Tennis

Emil Ruusuvuori ylsi helmikuussa Punessa, Intiassa ensi kertaa ATP-turnauksen kaksinpelin loppuotteluun, jonka hän hävisi portugalilaiselle João Sousalle erin 1–2.
Harri Heliövaara voitti heinäkuussa Hampurissa, Saksassa uransa kolmannen ATP-turnauksen ja ensimmäisen ATP500-tason turnauksen parinsa, brittiläisen Lloyd Glasspoolin kanssa. He selviytyivät kauden päättäneisiin ATP-finaaleihin ja ylsivät siellä välieriin. Pari ylsi puolivälieriin toukokuussa Ranskan avoimissa ja syyskuussa Yhdysvaltain avoimissa.
Uinti

Pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuissa 17.6.–3.7. Budapestissa, Unkarissa kilpaili kolme suomalaista. Matti Mattsson sijoittui 200 metrin rintauinnin loppukilpailussa kahdeksanneksi. Mimosa Jallow ja Veera Kivirinta ylsivät parhaimmillaan välierissä 12:nneksi.
Lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa 13.–18.12. Melbournessa, Australiassa suomalaisista ylsivät loppukilpailuun ja sijoittuivat kahdeksanneksi Laura Lahtinen 200 metrin perhosuinnissa ja Veera Kivirinta 50 metrin rintauinnissa.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 11.–21.8. Roomassa, Italiassa Matti Mattsson saavutti 200 metrin rintauinnissa hopeaa. Olli Kokko ja Veera Kivirinta sijoittuivat 50 metrin rintauinnissa viidenneksi.
Yleisurheilu

Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 18.–20.3. Belgradissa, Serbiassa kilpaili viisi suomalaista. Kristiina Mäkelä sijoittui kolmiloikassa yhdeksänneksi. Kristian Pulli oli pituushypyssä ja Sara Kuivisto 1 500 metrin juoksussa yhdestoista.
Maailmanmestaruuskilpailuissa 15.–24.7. Eugenessa, Yhdysvalloissa suomalaiset saavuttivat neljä pistesijaa: Lassi Etelätalo keihäänheitossa ja Wilma Murto seiväshypyssä sijoittuivat kuudenneksi, Silja Kosonen moukarinheitossa oli seitsemäs ja Oliver Helander keihäänheitossa päätyi kahdeksanneksi. Suomen-ennätystä paransivat Viivi Lehikoinen 400 metrin aitajuoksussa (54,60) sekä Elisa Neuvonen (2.57.42) ja Aleksi Ojala (2.28.22) 35 kilometrin kävelyssä.
Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–6.8. Calissa, Kolubiassa Suomi sijoittui mitalitilastossa 10:ksi. Kultaa voitti Saga Vanninen seitsenottelussa sekä hopeaa saavuttivat Juho Alasaari seiväshypyssä ja Max Lampinen moukarinheitossa.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 15.–21.8. Münchenissä, Saksassa Suomi saavutti neljä mitalia ja sijoittui mitalitilastossa kymmenenneksi. Wilma Murto voitti seipäässä ja Topi Raitanen 3 000 metrin estejuoksussa kultaa, Kristiina Mäkelä sai kolmiloikassa hopeaa ja Lassi Etelätalo sijoittui keihäänheitossa pronssille. Pistesijoille ylsivät viidenneksi sijoittuneet moukarinheittäjä Silja Kosonen ja keihäänheittäjä Toni Kuusela, kuudenneksi 400 metrin aitajuoksussa sijoittunut Viivi Lehikoinen, seitsemänneksi sijoittunut kolmiloikkaaja Senni Salminen sekä kahdeksanneksi sijoittunut moukarinheittäjä Krista Tervo.
Joe McCartin

Joe McCartin
John Joseph ”Joe” McCartin (s. 24. huhtikuuta 1939 Ballinamore, Leitrimin kreivikunta) on irlantilainen poliitikko.
McCartin oli Irlannin senaatin jäsen vuosina 1973–1981 ja varapuheenjohtaja vuosina 1977–1979. Vuosina 1977–1979 hän toimi myös Fine Gael -puolueen varjohallituksen sihteerinä. Vuosina 1981–1982 ja 1982–1987 McCartin oli Irlannin parlamentin alahuoneen jäsen. Hän istui Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1979–2004. Vuosina 1992–1994 hän oli Euroopan parlamentin Euroopan kansanpuolueen ryhmän varapuheenjohtaja.
Vuonna 1977 McCartin voitti irlantilaisen People of the Year -palkinnon. Vuonna 2004 hänelle myönnettiin Robert Schuman -mitali.
Aiheesta muualla

Joe McCartin Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Joe Mauer

| Joe Mauer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Joseph Patrick Mauer
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1983 (ikä 41) St. Paul, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Baseballpelaaja
Pelipaikka:  Sieppari
Pituus:  196 cm
Paino:  104 kg
Lyöntipuoli:  vasen
Heittokäsi:  oikea
Nyk. joukkue:  Minnesota Twins
Sarja:  MLB
MLB-varaus:  1. varaus, 2001 Minnesota Twins
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–:  Minnesota Twins
Joseph Patrick "Joe" Mauer (s. 19. huhtikuuta 1983, St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa tällä hetkellä MLB-liigan Minnesota Twinsissa. Hänen pelipaikkansa on sieppari. Mauer valittiin kaudella 2009 American Leaguen vuoden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Mauer oli MLB:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joe Mauer Wikimedia Commonsissa
Johannes Tolonen

Johannes Tolonen (s. 31. elokuuta 1981 Tampere) on suomalainen basisti ja säveltäjä. Tolonen on ollut basistina muun muassa yhtyeissä Manzana, Katra, Minerva, When the Empire Falls ja V. Rantanen ja Teräksen Varjo. Hän on soittanut muusikkona lukuisilla levytyksillä ja keikoilla, tehnyt musiikkia myös televisioon sekä toiminut erilaisissa musiikkialan asiantuntijatehtävissä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Johannes Tolonen Discogsissa. (englanniksi)
Joe Maross

| Joe Maross |
| --- | --- |
 Joe Maross vuonna 1960 televisiosarjassa Bonanza.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Joseph Raymond Maross
Syntynyt: 7. helmikuuta 1923 Barnesboro, Pennsylvania
Kuollut: 7. marraskuuta 2009 (86 vuotta) Glendale, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Carol Kelly (vih. 1958; ero. 1962)
Aiheesta muualla
IMDb 
Joseph R. ”Joe” Maross (7. helmikuuta 1923 Barnesboro, Pennsylvania – 7. marraskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi uransa aikana muiden muassa elokuvissa Aja ääneti, aja syvällä (Run Silent Run Deep, Wise, 1958) ja Huijarisaarnaaja (Elmer Gantry, Brooks, 1960).
Maross tuli lisäksi tunnetuksi vierailevista esiintymisistään lukuisissa televisiosarjoissa.
Aiheesta muualla

Joe Maross Internet Movie Databasessa. (englanniksi)