stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mohamed Coulibaly

Mohamed Coulibaly (s. 19. syyskuuta 1989) on malilainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä miesten 50 metrin vapaauinnissa. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään kolmannessa erässä viidennelle sijalle ajalla 29,09. Coulibalyn kokonaissijoitus oli 86. paikka.
Mercedes McCambridge

Elokuvassa Kaikki kuninkaan miehet
Carlotta Mercedes McCambridge (16. maaliskuuta 1916 – 2. maaliskuuta 2004), lempinimeltään Mercy, oli yhdysvaltalainen Oscar-voittaja sekä filminäyttelijä, joka esiintyi myös radiokuunnelmissa. Oscarin parhaasta naissivuosasta McCambridge sai vuoden 1949 elokuvasta Kaikki kuninkaan miehet. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla

Mercedes McCambridgen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Mercedes McCambridge Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Midimaker

| Midimaker |
| --- | --- |

Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  musiikkiohjelmisto
Alusta:  Microsoft Windows
Midimaker on The Nth Systemin kehittämä MIDI-sekvensseri Windowsille.
Käyttö

Normaalin musiikkinuotituksen sijaan ohjelmassa merkitään lohkoja nuottilinjoille.
Ohjelma tukee General MIDI ja Roland GS -yhteensopivia instrumentteja joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta.
Ohjelma käyttää sen omaa omisteista MIA-tiedostomuotoa.
Saatavuus

Ohjelmasta on saatavilla kokeiluversio, joka lopettaa toimintansa 50. käyttökerran jälkeen.
Midland

Midland voi viitata:
Paikkoihin

Midland (Australia)
Midland (Kanada)
Midland (Kalifornia)
Midland (Georgia)
Midland (Indiana)
Midland (Louisiana)
Midland (Maryland)
Midland (Michigan)
Midland (Pohjois-Carolina)
Midland (Ohio)
Midland (Pennsylvania)
Midland (Texas), kaupunki Texasissa
Midland (Virginia)
Midland (Washington)
Midland City
Midlandin piirikunta, kaksi piirikuntaa Yhdysvalloissa
Muihin

Midland Bank, entinen brittipankki
Midland F1 Racing, entinen F1-talli
Midland Group, venäläinen yritys, Midland F1:n omistaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Midland”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maaperän pilaantuminen

Pilaantunutta maaperää entisellä kaasulaitoksella.
Maaperän pilaantuminen tarkoittaa sellaista haitallisen aineiden aiheuttamaa maaperän saastumista, josta voi aiheutua haittaa tai vaaraa ihmisten terveydelle tai ympäristölle. Pilaantumisen vakavuus riippuu mm. maaperässä olevien haitta-aineiden määrästä ja pilaantuneen alueen käyttötarkoituksesta.
Pilaantuneita maa-alueita esiintyy etenkin vanhoilla teollisuus-, polttoaine- ja huoltamoalueilla sekä kaatopaikoilla. Myös erilaiset kemikaalien varastoalueet voivat sisältää pilaantunutta maa-ainesta.
Pilaantuminen ja pilaantuman leviäminen

Maaperä voi pilaantua paikallisesti esimerkiksi onnettomuuden vuoksi tai hiljalleen normaalin toiminnan päästöjen takia. Maaperän prosessit vaikuttavat haitta-aineiden kulkeutumiseen ja siten pilaantumisen vakavuuteen. Haitta-aineet voivat kulkeutua maaperässä kohti pohjavettä, valuntana kohti pintavesiä tai haihtumalla. Haitta-aineet voivat myös pidättyä maaperään (sorptio), tarkemmin sanottuna orgaaniseen ainekseen tai savi­mineraalien pinnoille. Haitta-aineiden muuntuminen maaperässä voi olla ongelma, mutta niitä voidaan myös pyrkiä muuntamaan haitattomammiksi yhdisteiksi. Tämä on yleensä tavoitteena bioremediaatiossa.
Haitta-aineet jakautuvat maaperässä eri faaseihin: suurin osa sitoutuu maa-ainekseen ja voi pölytä tai huuhtoutua siitä. Osa liukenee maaperän huokosissa olevaan veteen ja osa huokoskaasuun. Tietyt nestemäiset kemikaalit jäävät liukenemattomaan faasiin (NAPL), josta ne voivat edelleen muuttua kulkeutuvaksi vapaaksi faasiksi.
Haitta-aineen esiintymismuoto vaikuttaa suuresti sen käyttäytymiseen maaperässä. Käyttäytymiseen vaikuttavat mm:
pidättyminen (sorptio)
liukenemisen taso (leaching)
metylaatio metalleilla ja radionuklideilla
hajoamisen taso (degradation) orgaanisilla yhdisteillä
Pilaantuminen ja pilaantuman leviäminen > Piste- ja hajalähteet

Maaperän pilaantumisen reitit vaihtelevat, mutta ne voidaan luokitella piste- ja hajalähteiksi. Pistelähteitä ovat esimerkiksi teollisuuden laskuputket sekä käsittelemättömän huleveden ja jätevedenpuhdistamoiden purkuputket. Myös onnettomuuden aiheuttamat kemikaalivuodot esimerkiksi laivoilla tai pintaveden lähellä katsotaan pistelähteiksi, sillä niissä päästön määrä ja sijainti voidaan usein kuvata tarkasti.
Pilaantumisen hajalähteitä on vaikeampi mitata, sillä usein alueet ovat suuria tai ne koostuvat useista pistelähteistä. Esimerkkejä tällaisista lähteistä ovat torjunta-aineiden ja lannoitteiden valumavedet viljelypelloilta ja autojen pakokaasupäästöt.
Pilaantumisen reitit myös vaihtelevat pitkälti haitta-aineen tyypin mukaan. Raskasmetalleja leviää sekä piste- että hajalähteistä, kun taas radionuklidien saastuttamat maaperät ovat yleensä saastuneet pistelähteistä – tosin äärimmäisissä olosuhteissa kuten Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena radionuklidit voivat tulla hajalähteestä. Orgaaniset yhdisteet ovat pääasiassa peräisin pistelähteistä. Tällaisesta esimerkki on rasvanpoistoon käytettävä trikloorietyleeni (TCE), jota on levinnyt varo- ja jätealtaista ja joka on pilannut laajalti pohjavesiesiintymiä Yhdysvalloissa.
Maaperää pilaavat aineet

Seuraavassa on esitelty tyypillisiä haitta-aineita pääosin maaperän pilaantumisen näkökulmasta. Ympäristöön joutuvien myrkkyjen ja niiden ekosysteemivaikutusten tutkiminen on ekotoksikologian tutkimusalaa.
Maaperää pilaavat aineet > Metallit ja puolimetallit > Arseeni

Arseeni esiintyy monissa muodoissa ja hapetusasteissa. Sen luonnollisia lähteitä ovat mm. maaperän rapautuminen, tulivuorenpurkaukset ja metsäpalot. Ihmisen aiheuttamia arseenilähteitä ovat:
fossiilisten polttoaineiden poltto
jätteenpoltto
metallien valmistus: rauta (teräs), kupari, lyijy-sinkki
kullankaivu ja sulatus
Arseeniyhdisteiden myrkyllisyys teki niiden käytöstä houkuttelevaa maatalouden sovelluksissa. Ennen DDT:n ja muiden orgaanisten hyönteismyrkkyjen keksimistä 1940-luvulla arseenin epäorgaaniset yhdisteet olivat merkittävimpiä markkinoilla olleita hyönteismyrkkyjä.
Nykyisin arseeniyhdisteitä käytetään mm. kanan, kalkkunan ja sian rehussa, mistä seuraa arseenijäämiä lannassa. Hyönteismyrkkyjen ja lannan arseeni voi pilata maaperän ja pohjaveden pitkäksi aikaa. Hiiltä poltettaessa siinä oleva arseeni höyrystyy ja voi tiivistyä lentotuhkaan; niinpä tulee huolehtia siitä, että tuhkia ei sijoiteta esimerkiksi pohjavesialueille.
Kroonisen altistumisen arseenin epäorgaanisille muodoille on todettu aiheuttavan monentyyppisiä syöpiä, mm. keuhkosyöpää ja ihosyöpää.
Maaperää pilaavat aineet > Metallit ja puolimetallit > Kromi

Suurin osa luonnossa esiintyvästä kromista on kolmenarvoista, kun taas kuudenarvoinen kromi on valtaosaltaan peräisin teollisesta toiminnasta. Kromia käytetään metalliteollisuudessa lämpökestävän teräksen ja kankiraudan valmistuksessa. Kromi(VI)-yhdisteitä käytetään pääasiassa metallien pinnoituksessa kromihappona, väriaineissa, maalipigmenteissä ja nahan parkitsemisessa. Maaperän pilaantuminen kromin vuoksi johtuu usein kromipitoisten nesteiden, lietteen tai kiinteän jätteen hylkäämisestä maastoon.
Kolmenarvoinen kromi on ihmiselle välttämätön esimerkiksi rasvan ja proteiinin hyödyntämisessä, mutta kuudenarvoisen kromin on havaittu aiheuttavan terveyshaittoja kuten keuhkosyöpää. Syöpä on lisääntynyt työntekijöillä, jotka ovat altistuneet pitkän aikaa suurelle määrälle kromia(VI) hengitysilman kautta. Mm. IARC on määritellyt kromin(VI) karsinogeeniseksi ihmiselle.
Maaperää pilaavat aineet > Metallit ja puolimetallit > Elohopea

Elohopeaa pidetään eräänä pahimmista luonnon haitta-aineista, koska se kerääntyy vesiekosysteemeihin. Laskeuma ilmakehästä on elohopean pääasiallinen lähde maa- ja vesiekosysteemeissä, ja sitä leviää ilmakehään luonnostaan maakaasujen mukana. Etenkin tulivuorenpurkausten ja metsäpalojen myötä ilmakehään leviää merkittävä määrä maakaasuja ja hiukkasia, mukaan lukien elohopeaa. Tavallisempi elohopean lähde on orgaanisen aineksen hajoamisessa syntyvät kaasut
Elohopeaa on perinteisesti käytetty fungisideissä (sienitauteja ehkäisevät kemikaalit), paperinvalkaisussa, kullan amalgamoinnissa ja tieteellisten ja lääketieteen apuvälineiden valmistuksessa. Elohopean pistelähteitä ovat päästöt mm. natriumhydroksidin ja kloorin valmistuksessa, metallientuotannossa, jätteenkäsittelyssä ja erilaisissa polttolaitoksissa. Etenkin kaatopaikat, metalliteollisuuden kuonat ja laboratorioiden jätteet ovat tyypillisiä elohopean hajakuormituksen lähteitä.
Elohopean on todettu aiheuttavan mm. kehityshäiriöitä sikiöillä ja tuntohäiriöitä aikuisilla. Eläimillä se aiheuttaa lisääntymishäiriöitä.
Maaperää pilaavat aineet > Metallit ja puolimetallit > Kadmium, lyijy ja sinkki

Kadmiumia, lyijyä ja sinkkiä löytyy usein yhdessä malmiesiintymissä. Metalleilla on kuitenkin erilaiset biologiset vaikutukset. Sinkki on tärkeä hivenaine, mutta kadmiumilla ja lyijyllä ei ole tunnettuja biologisia tehtäviä ja ne voivat aiheuttaa merkittäviä ympäristöriskejä.
Kadmiumin tyypillisiä maaperää pilaavia lähteitä ovat metallien pinnoitusprosessit ja kadmiumpitoiset jätteet: Ni-Cd -paristot, Cd-pinnoitettu teräs ja valokaariuunin pöly. Sinkki on melko tavallinen maaperän metalli, ja sitä käytetään galvanoinnissa ja elektrogalvanoinnissa. Sinkillä pilaantuneista maaperistä löytyykin usein muitakin metalleja.
Kaiken kaikkiaan kadmiumin, lyijyn ja sinkin pääasiallisia antropogeenisiä (ihmisestä peräisin olevia) lähteitä ovat kaivos- ja sulattamotoiminta sekä jätevesilietteiden levittäminen maataloudessa. Lyijyä on paljon myös ampumaradoilla, sillä etenkin haulikon patruunat sisältävät paljon lyijyä.
Maaperää pilaavat aineet > Radionuklidit

Monilla maaperässä havaituilla radionuklideilla on pitkä puoliintumisaika ja ne voivat kerääntyä eliöihin. Tyypillisiä antropogeenisiä lähteitä ovat ydinaseiden testaus, voimalaitosonnettomuudet ja ydinjätteen kuljetuksessa tapahtuneet onnettomuudet. Myös reaktoreiden säiliöaltaat ja jäähdytysvedet voivat vuotaa.
Radionuklidit aiheuttavat huolta säteilyaltistuksen vuoksi, esimerkiksi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden vuoksi laajoja viljelyalueita Venäjällä, Valkovenäjällä ja Ukrainassa hylättiin. Radionuklidien pienempiä lähteitä ovat hiilen lentotuhka ja sementin valmistus.
Maaperää pilaavat aineet > Typpi

Typen ihmisen aiheuttama päälähde on lannoitteet. Typpi on nykyisin olennainen osa maanviljelystä, mutta samalla pinta- ja pohjavedet ovat joillakin alueilla pilaantuneet pahasti. Runsas nitraatin (NO3-) saanti aiheuttaa lapsilla methemoglobinemiaa nitraatin muuntuessa suolistossa nitriitiksi.
Nitraatit ja nitriitit edistävät nitrosoamiinien muodostumista ruoansulatuskanavassa, mikä saattaa edistää ruoansulatuskanavan syöpiä. Jotkin tutkimukset osoittavat niiden lisäävän mm. kehityshäiriöitä ja sepelvaltimotautia sekä lisäävän Non-Hodgkinin lymfooman riskiä. Toisaalta typen eri muodot aiheuttavat terveysriskejä lisäämällä myrkyllisten levien kasvua vesistöissä. Tutkimuksissa on myös havaittu, että ravinteikkaassa vedessä on enemmän hyttysten toukkia; tästä saattaa seurata, että hyttysten välittämät taudit kuten malaria leviävät enemmän.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet

| Orgaanisten haitta-aineiden luokat ja lähteet> Yhdisteen luokka | Orgaanisten haitta-aineiden luokat ja lähteet> Esimerkkiyhdisteitä | Orgaanisten haitta-aineiden luokat ja lähteet> Lähde | Orgaanisten haitta-aineiden luokat ja lähteet>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Polyaromaattiset hiilivedyt (PAH) | naftaleeni, fenantreeni | hiilen, öljyn ja puun poltto asfaltti, kreosootti hiiliterva |  |
| Nitroaromaattiset | TNT, HMX | sotilaskäyttö, räjäytysalueet bakterisidit pestisidit |  |
| Fenolit, aniliinit | PCP | puunsuoja-aineet biosidit väriaineiden jätevedet fenyyliamiini-herbisidit |  |
| Halogenoidut aromaattiset | PCB, klooratut pestisidit (aldriini, dieldriini, endriini), DDT (DDD, DDE), dioksiinit | pestisidien levitys yhdyskunta- ja sairaalajätteen poltto metsäpalot ja tulivuorenpurkaukset ongelma- ja puhdistamolietteen poltto |  |
| Halogenoidut alifaattiset | metyylikloridi, kloroformi, vinyylikloridi, TCE, PCE | rasvanpoistoliuottimet entiset kuivapesulat muovien valmistus |  |
| Pestisidit | alakloori, aldikarbi, karbofuraani,  fenoproppi | maanviljelys tuholaisten torjunta asunnoissa ja  teollisuudessa |  |
| Maaöljy | jalostettu ja raakaöljy,  moottoriöljy | öljyntorjunta ja jalostusteollisuus  moottoriajoneuvot  öljytankkerit, putket ja muut siirtotavat  teollisuus |  |
Luonnossa esiintyy satoja erityyppisiä orgaanisia yhdisteitä. Näistä jotkut ovat antropogeenisiä, mutta monet esiintyvät siellä tavallisestikin. Yhdisteiden alkuperästä huolimatta ne voivat olla suurina pitoisuuksina myrkyllisiä kasveille ja eläimille.
Myös orgaanisten yhdisteiden hajoaminen on ongelma: hajotessaan ne tuottavat vielä suuremman määrän erilaisia yhdisteitä. Hajoamistuotteet ovat usein vähemmän vaarallisia kuin lähtötuotteet, mutta ne voivat olla myös lähtötuotteita vaarallisempia.
Esimerkiksi TCE hajoaa luonnossa useiksi trikloorietyleenin isomeereiksi, jotka voivat taas hajota vinyylikloridiksi. Vinyylikloridi voi hajota joko hiilidioksidiksi tai metaaniksi riippuen maaperän olosuhteista. Vinyylikloridi on noin sata kertaa TCE:tä myrkyllisempää, kun taas hiilidioksidi on paljon vähemmän myrkyllistä. Orgaanisen yhdisteen rakenne ja sen suhteellinen myrkyllisyys tietyssä järjestelmässä voi siis vaihdella suurestikin ajan mittaan. Orgaanisten yhdisteiden aiheuttaman pilaantuman terveysriskejä on tämän vuoksi vaikeampi arvioida.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > PAH ja heterosykliset aromaattiset yhdisteet

Sekä PAH-yhdisteitä että heteroaromaattisia yhdisteitä esiintyy ympäristössä luonnostaan. Niitä muodostuu orgaanisen aineksen, kuten hiilen öljyn tai puun palamisessa. PAH-yhdisteitä käytetään myös ainesosina voiteluöljyissä ja öljytuotteissa kuten asfaltissa ja kreosootissa. Ympäristön PAH-tasoja nostaakin antropogeenisesti mm. fossiilisten polttoaineiden poltto, hiilen kaasutus ja asfaltin tuotanto. Ilmakehään vapautuneet PAH:t laskeutuvat maan pinnalle märkä- ja kuivalaskeumana.
PAH:t ovat hiilitervan pääainesosa. Sivutuotteena syntyvää hiilitervaa kerättiin kaasulaitoksilla maahan kaivettuihin altaisiin. Hiilitervalla saastuneilla mailla on vaarana se, että PAH-yhdisteet haihtuvat maaperästä. Myös pohjavesien saastumisriski on olemassa.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > Nitroaromaattiset yhdisteet

Nitroaromaattisia yhdisteitä käytetään mm. kemikaalien valmistuksessa ja öljynjalostuksessa sekä pestisideinä, bakterisideinä ja räjähteinä. Suuri osa sotilasalueista on pilaantunut nitroaromaattisten yhdisteiden jäämillä, kun alueilla on valmistettu, testattu tai tuhottu ammuksia.
TNT leviää pintavesiin ja maaperän läpi pohjaveteen. Pintavesissä auringonvalo hajottaa yhdisteen nopeasti muiksi yhdisteiksi, mutta pohjavedessä ja sedimentissä yhdiste hajoaa hitaammin. Kaloihin ja kasveihin voi kertyä pieniä määriä TNT:tä.
Räjähteiden valmistuksessa työskentelevillä ihmisillä on havaittu mm. anemiaa ja maksan epänormaalia toimintaa – tosin työpaikan ilmassa on voinut olla hyväksyttäviä rajoja enemmän TNT:tä. Eläinkokeissa yhdisteellä on havaittu samanlaisia vaikutuksia vereen ja maksaan, ja ravinnon kautta saatuna TNT:n on havaittu aiheuttavan splenomegaliaa (pernan liikakasvua) ja muita immuunijärjestelmän häiriöitä. Ihmisillä pitkäaikainen altistus TNT:lle on liitetty harmaakaihin kehittymiseen.
Laboratoriotutkimuksissa HMX:n on havaittu liikkuvan maaperästä pohjaveteen etenkin hiekkaisilla alueilla. Liike on kuitenkin hidasta valtaosassa maaperistä. Maaperän bakteerit eivät hajota HMX:ää merkittävästi, ja yhdisteen oletetaan pysyvän maaperässä ja pohjavedessä pitkiä aikoja. Tosin yhdisteen tarkasta pysyvyydestä ei ole tietoa. Myöskään HMX:n kertymistä kasveihin tai eläimiin ei ole tutkittu.
On arveltu, että HMX:lle voivat altistua valmistuspaikkojen tai ongelmajätteen kaatopaikkojen lähellä asuvat ihmiset pohjaveden kautta. Yhdisteen terveysvaikutuksista ei tiedetä kovin paljoa, mutta eläinkokeissa HMX:n on havaittu olevan haitallista maksalle ja keskushermostolle.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > Fenolit ja aniliinit

Fenoleita ja aniliineja on mm. värjäyksen jätevesissä; nämä jätevedet päästetään rutiininomaisesti ympäristöön. Myös tietyntyyppiset herbisidit voivat muuntua luonnossa aniliineiksi. PCP:tä (pentakloorifenoli) tuotetaan pääasiassa puunsuojakäyttöön, mutta sitä käytetään myös yleisenä biosidinä.
Fenolin ei ole todettu aiheuttavan syöpää ihmisillä, mutta eläinkokeissa sen on havaittu aiheuttavan syöpää toistuvan ihoaltistuksen jälkeen.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > Halogenoidut aromaattiset yhdisteet

PCB:t ja monet klooratut pestisidit ovat vakaita yhdisteitä, jotka säilyvät pintamaassa ja sedimenteissä. Esimerkiksi DDT (ja sen hajoamistuotteet DDD ja DDE) voivat pysyä maaperässä ehkä jopa satoja vuosia, eivätkä ne kulkeudu helposti pohjaveteen. Tällaisia pysyviä orgaanisia yhdisteitä kutsutaan POP-yhdisteiksi.
Laskeuma on PCB- ja kloorattujen yhdisteiden pääasiallinen lähde. PCB:n tuotanto oli suurinta 1960-luvulla, ja yhdisteiden teollista käyttöä on Yhdysvalloissa ja Euroopassa rajoitettu 1970-luvun puolivälistä lähtien.
Dioksiinit muistuttavat ominaisuuksiltaan PCB-yhdisteitä, mutta niitä ei valmisteta tarkoituksella. Dioksiineja syntyy PAH-yhdisteiden tavoin metsäpaloissa ja tulivuorenpurkauksissa, mutta ihmisen toiminta on dioksiinin pääasiallinen lähde. Niitä syntyy mm. yhdyskunta- ja sairaalajätteen poltossa sekä sementin valmistuksessa.
DDT:tä käytettiin runsaasti hyönteismyrkkynä toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. DDD ja DDE ovat DDT:n hajoamistuotteita, joten niitä löytyy usein DDT:llä pilaantuneesta maaperästä. 1950-luvulla DDT:n havaittiin kertyvän maaperän kastematoihin ja niitä syöviin lintuihin, kun lintujen populaatiot vähenivät voimakkaasti. DDT heikensi lintujen munien kuoria ja teki niistä helposti rikkoutuvia. Nykyisin DDT:n käyttö onkin kielletty yli 30 maassa.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > Halogenoidut alifaattiset yhdisteet

Halogenoituja alifaattisia yhdisteitä on käytetty laajasti liuottimina ja rasvanpoistossa, kuivapesuloissa ja muovien valmistuksessa. Ne ovat tyypillisiä maaperän ja pohjaveden pilaajia. Mm. TCE:tä on löytynyt runsaasti ongelmajätteen loppusijoituspaikoilta.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > Torjunta-aineet

Torjunta-aineet (pestisidit) ovat rakenteeltaan monentyyppisiä orgaanisia yhdisteitä. Torjunta-ainejäämät voivat kertyä kasveihin ja päätyä siten ruokaan ja rehuun. Vaikka torjunta-aineita levitetäänkin pääasiassa kasvien lehdille, ne vaikuttavat myös pinta- ja pohjavesiin ja päätyvät lopulta maaperään ja pohjasedimentteihin.
Maaperää pilaavat aineet > Orgaaniset yhdisteet > Öljytuotteet

Öljytuotteet ovat tyypillisiä ympäristössä niiden laajan käytön vuoksi. Käytännössä katsoen kaikilla alueilla, joilla öljytuotteita käsitellään, maaperää on pilaantunut niiden takia.
MTBE on bensiiniin lisättävä synteettinen yhdiste, joka kulkeutuu maaperään joutuessaan helposti pohjaveteen ja rajoittaa pohjaveden käyttöä talousvetenä jo hyvin pieninä pitoisuuksina. Mm. vesiliukoisuutensa takia MTBE saastuttaa herkästi laajoja alueita. Yhdysvalloissa sen käyttö on Eurooppaa laajempaa; esimerkiksi Kalifornian osavaltiossa monia julkisia vedenottamoita on suljettu MTBE:n vuoksi ja sen käyttö bensiinin lisäaineena on kielletty. Euroopassa pilaantumisia on ollut vähemmän myös sen vuoksi, että varastointi- ja jakelujärjestelmät eroavat paljon Yhdysvaltojen vastaavista järjestelmistä.
Haitta-aineiden aiheuttamat myrkytykset

Vuonna 1912 Japanin Tokion alueella alkoi ilmetä ns. Itai-itai -tautia, joka johtui ravintoon kerääntyneestä kadmiumista. Kaivostoiminnan jätteistä levisi kadmiumia jokeen, missä se kertyi mm. kaloihin ja pohjasedimenttiin. Vettä käytettiin myös riisin keinokasteluun, jolloin kadmium kerääntyi riisikasveihin.
Vuonna 2010 Nigerian Zamfaran osavaltiossa ilmeni lyijymyrkytyksiä, jotka johtuivat omatoimisesta kullankaivusta ja jätemalmin huonosta käsittelystä. Alueen malmissa on korkea lyijypitoisuus, ja myrkytyksiä tapahtui mm. hengityksen kautta ja lapsilla kädestä suuhun -leviämisenä. 163 ihmistä kuoli myrkytykseen.
Kunnostaminen

Pilaantuneiden alueiden kunnostamistavat voidaan luokitella kolmeen luokkaan: fysikaalinen, kemiallinen ja biologinen kunnostaminen (bioremediaatio). Pilaantuneen maan kunnostusmenetelmät jaetaan myös kunnostuspaikan suhteen kolmeen menetelmään: kunnostus voidaan tehdä paikallaan (in situ), samalla alueella (on site) tai alueen ulkopuolella (off site). Paras kunnostustapa riippuu haitta-aineiden ominaisuuksista (kuten luonteesta ja pitoisuudesta), maaperän hydrogeologisista ominaisuuksista sekä pilaantuman laajuudesta.
Maaperän haitta-aineet voidaan esimerkiksi stabiloida ja kiinteyttää: stabiloinnissa haitta-aine sidotaan kemiallisesti ja kiinteytyksessä ne suljetaan stabiiliin massaan kuten sementtiin. Maa-ainesta voidaan myös polttaa, mutta terminen käsittely aiheuttaa sen, että maa-aines ei käytännössä enää toimi luonnollisena kasvuympäristönä vaan muuttuu jätteeksi. Terminen käsittely ovat myös kallista, koska se vaatii runsaasti energiaa.
Biologisesti hajoavia haitta-aineita (esim. öljy-yhdisteet) voidaan hajottaa biologisesti lisäämällä maaperään happea, joka lisää maaperän aerobisten mikrobien aktiivisuutta (ns. biotuuletus, engl. bioventing). Lisäksi on olemassa muita menetelmiä kuten huokoskaasukäsittely, jossa maaperän orgaanisia yhdisteitä sisältävää huokoskaasua pumpataan käsiteltäväksi.
Pilaantunut maa-aines voidaan eristää: Tällöin haitalliset aineet eristetään ympäristöstään pysyvästi. Eristämistä voidaan kutsua myös loppusijoittamiseksi.
Kunnostaminen > Maaperän laatu

Toisin kuin veden tai ilman laatua, maaperän laatua on vaikea määrittää. Maaperän laatu arvioidaankin usein subjektiivisesti riippuen maaperän käyttötarkoituksesta. Maaperän laatu nähdään laajempana kuin sen osatekijöiden ja koostumuksen summana; laatu riippuu myös siitä, mitä tehtävää maaperä palvelee tietyssä ympäristössä. Yleensä maaperän tehtävinä pidetään kykyä suojella ilman ja veden laatua, ylläpitää kasvien ja eläinten tuottavuutta ja edistää ihmisten terveyttä.
Maaperän laatua on vaikea määrittää myös haitta-aineen käsitteen moniselitteisyyden vuoksi: aine, jota on maaperässä tavallisesti pieniä määriä muuttuu haitta-aineeksi, kun sitä löytyy suuria määriä - etenkin, jos ainetta on päässyt maaperään ihmisen toiminnan tahattomana seurauksena.
Vaikka pelkkä tietyn aineen tai kemikaalin läsnäolo maaperässä voi herättää huolta, ei tästä tavallisesti huolestuta ellei kemikaalin tiedetä olevan myös myrkyllinen (esim. syöpää aiheuttava tai teratogeeninen). Sillä ei pitäisi olla merkitystä, ovatko nämä haitta-aineet synteettisiä vai luonnostaan maaperässä esiintyviä. Synteettisiä kemikaaleja voidaan pitää ei-toivottuina luonnollisessa ympäristössä, mutta monet monet luonnossa esiintyvät kemikaalit ovat synteettisiä kemikaaleja haitallisempia. Tämän lisäksi synteettiset kemikaalit valmistetaan usein luonnollisista aineista ja ne voivat hajota luonnossa hajoaviin muotoihin.