stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Projekti 633

| Projekti 633 Romeo-luokka |
| --- | --- |
 Romeo-luokan alus

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 330 t (pinnalla) 1 700 t (sukelluksissa)
Pituus:  77,0  m (kokonaispituus)
Leveys:  6,7 m
Syväys:  4,9 m
Koneteho:  2 x dieselmoottoria 4 000 bhp
Nopeus:  15,5 solmua (pinnalla) 13 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  56
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 533 mm torpedoputkea
Projekti 633 (Nato-raportointinimi Romeo) oli Neuvostoliiton laivastolle 1957–1962 valmistettu dieselkäyttöinen sukellusveneiden muodostama alusluokka. Se oli kehitetty projekti 613:sta. Niitä suunniteltiin alun perin rakennettavaksi 560, mutta Neuvostoliitolle valmistui vain 21 kiinnostuksen siirtyessä ydinsukellusveneisiin.
Veneen pituus, 76 metriä, on saman kuin edeltäjällään. Aseistuksena on kuitenkin kuusi 533 mm:n torpedoputkea edessä ja kaksi takana ja 14 torpedoa tai 28 miinaa.
Neuvostoliitto myi neljä venettä Bulgarialle, viisi Egyptille, kolme Syyrialle sekä kaksi Algerialle. Kiina rakensi 35 alusta Kansan vapautusarmeijan laivastolle vuosina 1962–1984 nimillä tyyppi 6633 ja 6631 (myöhemmin tyyppi 033 ja 031). Se on myös kehittänyt oman tyyppi 035 (Ming) -sarjan niiden pohjalta. Vene on nykystandardien mukaan iäkäs, meluisa ja soveltuu lähinnä rannikkopartiointiin. Kiina on myös myynyt kaksitoista venettä Pohjois-Korealle. Egypti käytti myös neljää Kiinan myymää venettä.
Emma Degerstedt

Emma Kristina Degerstedt (s. 13. huhtikuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on sukutaustaltaan molempien vanhempiensa puolelta ruotsalainen; vaikka hän syntyi Kalifornian Long Beachillä, hän asui lapsuudessaan myös Ruotsissa.
Degerstedt on esiintynyt useissa musikaaleissa, mutta kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten roolista Nickelodeonin televisiosarjassa Unfabulous. Hänellä on veli, Mats.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Emma Degerstedt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Podkoren 3

| Podkoren 3 |
| --- | --- |

Paikkakunta::  Podkoren, KranjskaGora, Slovenia
Talviurheilukeskus:: Ski Kranjska Gora
Vuori:: Vitranc
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 1 282 m
Ala-asema:: 840 m
Korkeusero:: 442 m
Hissi
Hissi:: Podkoren
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 1 203 henkilöä/h
Ala-asema:: 840 m
Yläasema:: 1 282 m
Miehet
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 278 m
Maali:: 843 m
Korkeusero:: 435 m
Pituus:: 1 235 m
Maksimijyrkkyys:: 59 %
Minimijyrkkyys:: 18 %
Keskijyrkkyys:: 35,2 %
1. MC-kilpailu:: 16.2.1969
Pujottelu
Lähtö:: 1 038 m
Maali:: 838 m
Korkeusero:: 200 m
Pituus:: 578 m
Maksimijyrkkyys:: 47 %
Minimijyrkkyys:: 21 %
Keskijyrkkyys:: 34,6 %
1. MC-kilpailu:: 1.3.1968
Naiset
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 181 m
Maali:: 855 m
Korkeusero:: 326 m
Pituus:: 974 m
Maksimijyrkkyys:: 47 %
Minimijyrkkyys:: 18 %
Keskijyrkkyys:: 33,5 %
1. MC-kilpailu:: 25.1.1976
Pujottelu
Lähtö:: 1 059 m
Maali:: 855 m
Korkeusero:: 204 m
Pituus:: 578 m
Maksimijyrkkyys:: 47 %
Minimijyrkkyys:: 21 %
Keskijyrkkyys:: 35,3 %
1. MC-kilpailu:: 26.1.1976
Podkoren 3 on laskettelurinne Kranjska Gorassa Sloveniassa.
Podkoren 3 tunnetaan alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailujen isäntäpaikkana.
Pistolapio

Pistolapio nojaamassa seinään.
Pistolapio on joko teräsputki- tai puuvartinen maankaivuun tarkoitettu käsityökalu. Pistolapion terä on tehty jousiteräksestä loivasti kourumaiseksi ja myös loivasti teräväkärkiseksi. Kärkimäisen muotonsa vuoksi terä uppoaa helpommin kovempaankin maahan.
Terän uppoamista auttaa lisäksi jalalla polkaisu, jota varten terän yläreuna on taivutettu laipalle polkaisua varten. Varren yläpää on varustettu käsikahvalla. Joskus, harvemmin, varren alapäähänkin laitetaan toinen kahva toiselle kädelle, mutta se puuttuu perusversiosta. Pistolapion terän kiinnitys varteen tehdään yleensä niittaamalla. 
Terän kiilamainen teroitettu kärki katkoo hyvin pienempiä juuria ja paloittelee ruohotuppaita. 
Terän raaka-aine ja kourumainen muoto sallii kaivannassa melkoisia taivutuksia.
Terän suunnan poikkeama varren suunnasta (10–20 astetta) antaa lapiolle luontevamman kaivamis- ja lapioimisasennon. Pistolapio on esimerkiksi rakennustyömailla yleisesti käytetty malli, samoin kuopan- ja ojankaivussa.
Aiheesta muualla

Fiskarsin pistolapio (Arkistoitu – Internet Archive)
Silta (yritys)

| Silta Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Se on hallinnassa, kun se on Sillassa
Perustettu:  2001
Toimitusjohtaja:  Toni Leppänen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Palkka- ja HR-palvelut
Liikevaihto:  21M € (2020)
Henkilöstö:  300 (2021)
Kotisivu:  www.silta.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palkka- ja HR-palveluiden palvelutalo Silta Oy
Silta Oy on suomalainen palkka- ja henkilöstöhallinnon ulkoistamispalveluja myyvä yritys, jonka palveluksessa oli noin 300 henkilöä vuonna 2021. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2020 noin 21 miljoonaa euroa, ja sen toimitusjohtajana toimii Toni Leppänen.
Silta kuuluu Administer-konserniin, joka osti koko Sillan osakekannan kesäkuussa 2018, Sentica Partnersin hallinnoimilta rahastoilta ja muutamilta henkilöomistajilta.  Administer on sähköisen taloushallinnon palveluntuottaja.
Historia

Vuonna 2000 Suomen valtio, Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Varma-Sampo (nyk. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma), Teollisuusvakuutus Oy (nyk. Sampo Oyj) ja Novo Group Oyj (nyk. CGI Suomi) päättivät perustaa henkilöstöhallinnon palveluita tuottavan yrityksen. Uusi yritys muodostettiin laajentamalla Varma-Sammon tytäryhtiön, eläkepalveluita tuottavan Eläkepalvelu Oy:n toimialaa liittämällä siihen toimintoja ja palveluja Novo Group Oyj:stä ja Valtiokonttorista. [lähde? ] Silta Oy perustettiin vuonna 2001, ja se ryhtyi tuottamaan palkkahallintopalveluita yksityiselle ja julkiselle sektorille sekä eläkepalveluita yrityksille, eläkesäätiöille ja eläkekassoille. Perustamisen yhteydessä Siltaan siirtyi Eläkepalvelun täysin omistama henkilöstörahastopalveluita hoitanut Rahastopalvelu RP Oy ja henkilöstöriskien kartoituspalveluita hoitanut, Eläkepalvelun osittain omistama SV Benefic Oy. [lähde? ]
Tammikuussa 2002 Silta hankki SV Beneficin täysin itselleen. Syyskuussa 2009 yhtiö hankki omistukseensa Pieksämäen kaupungin perustamasta Kuntalaskenta Oy:stä kymmenen prosenttia. [lähde? ] Kaksi vuotta myöhemmin Silta kasvatti omistuksensa Kuntalaskenta Oy:ssä lähes puoleen, ostaen saman vuotena myös kolme muuta yhtiötä: suorahaku- ja rekrytointipalveluita tarjoavan Konsulttitoimisto Jaakko Lehto Oy:n, uudelleensijoituspalveluita tarjoavan Oy Promotive Ab:n ja HR-konsultointipalveluita tarjoavan JL Outsourcing Oy:n. [lähde? ]
Silta Oy fuusioi tammikuussa 2010 täysin omistamansa tytäryhtiöt Rahastopalvelu RP Oy:n, Konsulttitoimisto Jaakko Lehto Oy:n, Oy Promotive Ab:n, Silta HRM Oy:n ja SV Benefic Oy:n. [lähde? ] Kuntalaskenta Oy on edelleen Sillan osakkuusyhtiö 49,9 prosentin omistusosuudella.milloin?
Silta luopui rekrytointi, uudelleensijoitus, HR-vuokraus ja -konsultointitoiminnastaan huhtikuussa 2011. [lähde? ] Eläke- ja henkilöstörahastopalvelut siirtyivät samoihin aikoihin Mandatum Lifelle. [lähde? ] Silta Oy jatkaa liiketoimintaansa keskittyen palkka- ja taloushallinnonpalveluihin.milloin?
Sillan uudeksi omistajaksi tuli toukokuun 2012 lopulla [lähde? ] pääomasijoitusyhtiö Sentica Partnersin hallinnoimat rahastot. Kesäkuussa 2018 Administer Oy ostaa koko Sillan osakekannan. Konsernin yhteenlaskettu liikevaihto on noin 50 miljoonaa euroa ja henkilömäärä lähemmäs 700.
Toiminta

Sillan palvelukeskukset sijaitsevat Turussa, Tampereella, Pieksämäellä, Helsingissä ja Tallinnassa.
Aiheesta muualla

www.silta.fi
https://www.administer.fi/
www.jaakkolehto.fi
www.innova.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
www.kuntalaskenta.fi
Logican lehdistötiedote
Pitkäpyrstömuurat

| Pitkäpyrstömuurat |
| --- | --- |
 Pitkäpyrstömuura (Drymophila caudata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Pitkäpyrstömuurat Drymophila  Swainson, 1824
Katso myös
   Pitkäpyrstömuurat Wikispeciesissä   Pitkäpyrstömuurat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitkäpyrstömuurat (Drymophila) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Pitkäpyrstömuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 11 lajia.
Pitkäpyrstömuuriin kuuluvia lajeja

Andienpyrstömuura (Drymophila striaticeps)
Bambumuura (Drymophila rubricollis)
Kanelikylkimuura (Drymophila devillei)
Pitkäpyrstömuura (Drymophila caudata)
Ruosteperämuura (Drymophila ochropyga)
Ruostepyrstömuura (Drymophila genei)
Ruostevatsamuura (Drymophila ferruginea)
Santamartanmuura (Drymophila hellmayri)
Suomumuura (Drymophila squamata)
Venezuelanpyrstömuura (Drymophila klagesi)
Viiruhuppumuura (Drymophila malura)
Aiheesta muualla

ITIS: Drymophila (englanniksi)
Emma Darwin

Emma Darwin. George Richmondin vesivärimaalaus vuodelta 1840.
Emma Darwin (o.s. Wedgwood, 2. toukokuuta 1808 – 7. lokakuuta 1896) oli Charles Darwinin serkku ja vaimo. He saivat yhdessä kymmenen lasta.
Hän syntyi perheen kartanossa Maer Hallissa varakkaaseen sukuun. Hänen isoisänsä isän puolelta oli posliinitehtailija Josiah Wedgwood. Lapsena hän asui jonkin aikaa Pariisissa, jossa Frédéric Chopin opetti hänelle pianonsoittoa. Emma perheineen auttoi Charles Darwinia saamaan isänsä luvan matkustaa HMS Beaglella. Kun Charles palasi matkaltaan hän kosi Emmaa, ja 11. marraskuuta 1838 pari kihlautui. Häitä vietettiin 29. tammikuuta 1839. Emma Darwin auttoi miestään tämän lukuisten sairastelujen aikana, mikä omalta osaltaan auttoi Charlesia tämän tieteellisissä saavutuksissa. Emma soitti usein miehelleen pianoa, ja Charles Darwin käsitteleekin Ihmisen polveutuminen ja sukupuolivalinta -teoksessa monen sivun verran musikaalisen lahjakkuuden kehittymistä seksuaalivalinnan kautta. Suurin kiistanaihe Charlesin ja Emman avioliitossa oli ristiriita Emman syvän uskonnollisuuden ja Charlesin agnostisuuden välillä.
Aiheesta muualla

Emma Darwinin päiväkirjat (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Emma Darwin
Käännös suomeksi
Projekti 651

Juliett 1986
K-77 Providencessa
Projekti 651 (Nato-raportointinimi Juliett) oli Neuvostoliiton laivaston 1950-luvun dieselkäyttöisten ohjussukellusveneiden (SSG) sarja. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen varta vasten ohjusveneeksi rakennettu sukellusvene ja kantoi neljää ydinkärkistä risteilyohjusta. Veneitä rakennettiin 16 vuosina 1962–1968.
Ohjuksia oli jo koitettu sijoittaa projekti 613:n sukellusveneisiin ja sen jatkokehitelmiin, aluksi säiliöihin rungon päälle. Projekti 651:ssa ohjukset on sijoitettu runkoon tornin etu- ja takapuolelle vierekkäin, josta ne nousevat laukaisua varten noin 25 asteen kulmaan. Ohjusten laukaisu onnistuu vain pinnalta noin 4,5 minuutissa sukellusveneen liikkuessa korkeintaan 4 solmua. Ohjusten lisäksi veneessä on kymmenen torpedoputkea. Ohjuksena oli aluksi P-5 (Nato-raportointinimi SS-N-3c Shaddock). Tarkoituksena oli uhata Yhdysvaltain itärannikkoa ydinkärkiohjuksin.
Projekti 651:tta seurasi on ydinkäyttöinen projekti 675, johon mahtui kahdeksan ohjusta.
Myöhemmin ballistiset ohjukset jättivät tällaiset veneet vanhentuneiksi ja ne varustettiin P-6 (Nato-raportointinimi SS-N-3a Shaddock) -ohjuksin ja myöhemmin P-500 Bazalt (Nato-raportointinimi SS-N-12 Sandbox) -ohjuksin, tarkoituksena hyökätä Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia vastaan.
Yksi veneistä, eri lähteissä K-77 tai K-81, myytiin 1994 Jari Komulaiselle kelluvaksi ravintolaksi. Sitä yritettiin myydä eBayssa ja käytettiin myös elokuvan K-19 – The Widowmaker kuvauksissa. Vene upposi Providencessa Providencejokeen huhtikuussa 2004 ollessaan Saratoga-museon kokoelmissa.
Juliett-luokan vene U-461 on ollut museoituna Peenemündessa vuodesta 1998.
Pim Ligthart

| Pim Ligthart |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2009–2010 2010:  Avc Aix-En-Provence Vacansoleil (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
2007–2008 2011–2013 2014–2016 2017–2018  2019−2020:  Krolstone Continental Team Vacansoleil-DCM Lotto-Belisol / Lotto Soudal Team Roompot–Nederlandse Loterij Total Direct Énergie
Suurimmat voitot
  Maantieajon Alankomaiden-mestaruus 2011 
 Tiedot päivitetty: 6. helmikuuta 2021 
Pim Ligthart (s. 16. kesäkuuta 1988 Hoorn) on alankomaalainen rata- ja maantiepyöräilijä.
Ratapyöräily

Ligthart sai Jeff Vermeulenin kanssa hopeaa junioreiden MM-kilpailujen pariajossa (eli madisonissa) Gentissä 2006. Hän voitti samana vuonna kotimaansa miesten sarjan mestaruuden linja-ajossa (scratch) ja pisteajossa. Vuonna 2007 hän sai EM-hopeaa alle 23-vuotiaiden pisteajossa ja pariajossa. Hän voitti samana vuonna Alankomaiden-mestaruuden miesten pisteajossa ja alle 23-vuotiaiden omniumissa (eli "moniottelussa"). Vuonna 2008 hän voitti pisteajon maailmancupkilpailun Kööpenhaminassa sekä sai alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa linja- ja pariajossa.
Maantiepyöräily

Ligthart kilpaili Krolstone Continental Teamissa 2007–2008, jonka jälkeen amatöörinä Avc Aix-En-Provence -joukkueessa 2009–2010. Hän ajoi kauden 2010 loppupuolella harjoittelijana Vacansoleil-tallissa, jossa aloitti ammattilaisena vuoden 2011 alusta. Kausilla 2014–2016 hän edusti  belgialaistalli Lotto-Belisol / Lotto Soudalia. Vuosina 2017 ja 2018 hän on ajoi Team Roompot–Nederlandse Loterij -joukkueessa. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2019–2020 hän edusti Total Direct Énergie -joukkuetta..
Ligthart voitti 2011 Hel van het Mergelland -kilpailun ja kotimaansa maantieajon mestaruuden. Vuonna 2013 hän voitti Ster ZLM Toer -kilpailun viidennen etapin. Hän voitti 2014 Pariisi–Nizza-ajon mäkikirikilpailun. Seuraavana vuonna hän voitti Grand Prix d'Ouverture La Marseillaise -kilpailun, Vuelta a Andalucían 1a-etapin ja Tanskan ympäriajon mäkikirikilpailun. Vuonna 2018 hän sijoittui kolmanneksi Tour des Fjords -kilpailussa. Hän voitti Ronde van Drenthen 2019.
Pim Ligthart Driedaagse van West-Vlaanderen -kilpailun prologissa 2011.
Peter Whittingham

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Peter Michael Whittingham
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1984
Syntymäpaikka: Nuneaton, Englanti
Kuolinaika: 19. maaliskuuta 2020 (35 vuotta)
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Junioriseurat
2001–2003:  Aston Villa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2007 |  Aston Villa | 56 | (1) |
| 2005 | →  Burnley FC (laina) | 7 | (0) |
| 2005 | →  Derby County (laina) | 11 | (0) |
| 2007–2017 |  Cardiff City | 413 | (85) |
| 2017–2018 |  Blackburn Rovers | 20 | (0) |
Maajoukkue
| 2004–2007 |  Englanti U21 | 17 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. maaliskuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. maaliskuuta 2020.
Peter Michael Whittingham (8. syyskuuta 1984 Nuneaton – 19. maaliskuuta 2020) oli englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi urallaan Englannin Valioliigassa Cardiff Cityssä ja Aston Villassa. Vasenjalkaisen Whittinghamin pelipaikka oli hyökkäävä keskikenttä.
Ura > Seurajoukkueet

Whittinghamin kasvattajaseura on Aston Villa, jota hän edusti Valioliigassa vuodet 2003–2007. Debyytti Valioliigassa tapahtui huhtikuussa 2003 Newcastle Unitedia vastaan ja Villa-uran ainoa valioliigamaali tuli marraskuussa 2004 Portsmouth Unitedia vastaan. Whittingham pelasi seurassa 56 peliä ja teki yhden maalin. Vuonna 2005 hän kävi lainalla sekä Burnley FC:ssä että Derby Countyssä. Tammikuussa 2007 Whittingham siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen walesilaisseura Cardiff Cityyn. Whittingham on toiminut seuran kapteenina ja hänet on valittu kolmena kautena Mestaruussarjan tähdistöön. Vuonna 2012 Whittinghamin Barnsley FC:tä vastaan tekemänsä maali valittiin The Football Leaguen vuoden maaliksi. Whittingham pelasi kaudella 2013–2014 Valioliigaan nousseessa Cardiffissa 32 peliä, joissa hän onnistui kolmesti. Kauden 2013–2014 jälkeen Cardiff ja Whittingham putosivat takaisin Mestaruussarjaan. Monesti siirtoikkunan aikana suurseurat ovat olleet kiinnostuneita Whittinghamista, mutta hän on pysynyt silti Cardiffissa jo kahdeksan vuoden ajan.
Ura > Maajoukkue

Whittingham pelasi vuosina 2004–2007 Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi joukkueessa 17 peliä, joissa maaleja syntyi kolme kappaletta.
Kuolema

Whittingham kaatui 7. maaliskuuta 2020 pubissa saaden vakavan päävamman, johon hän kuoli vajaat kaksi viikkoa myöhemmin.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Enggano

Engganon sijainti Sumatran rannikolla.
Enggano on Indonesialle kuuluva saari noin sata kilometriä Sumatran rannikolta. Sen pinta-ala on arviolta noin 500 km². Saaren kolme suurinta kaupunkia ovat Barhau, Kabuwe ja Kayaapu. Saarella oli 1 635 asukasta vuonna 1994.
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2018

|  Porsche Supercup Italian Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  2. syyskuuta 2018
Sijainti:  Monza, Italia
Rata:  Moottorirata   5,793 km
Porsche Supercup
Pituus:  14 kierrosta
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Michael Ammermüller  (BWT Lechner Racing)
Aika:  1.49,551
Nopein kierros
Kuljettaja:   Dylan Pereira  (Momo Megatron Lechner Racing Team)
Aika:  1.50,661
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Thomas Preining  (BWT Lechner Racing)
Toinen:   Michael Ammermüller  (BWT Lechner Racing)
Kolmas:   Mattia Drudi  (Dinamic Motorsport)
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 2. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailun voitti Thomas Preining.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 |  Thomas Preining | BWT Lechner Racing | 14 | 26.06,677 | 2 |
| 2. | 1 |  Michael Ammermüller | BWT Lechner Racing | 14 | +1,731 | 1 |
| 3. | 10 |  Mattia Drudi | Dinamic Motorsport | 14 | +2,266 | 3 |
| 4. | 6 |  Nick Yelloly | Fach Auto Tech | 14 | +3,137 | 5 |
| 5. | 3 |  Dylan Pereira | Momo Megatron Lechner Racing Team | 14 | +5,924 | 12 |
| 6. | 5 |  Jaap van Lagen | Fach Auto Tech | 14 | +9,896 | 8 |
| 7. | 20 |  Florian Latorre | Martinet by Alméras | 14 | +13,758 | 6 |
| 8. | 19 |  Julien Andlauer | Martinet by Alméras | 14 | +13,766 | 30 |
| 9. | 12 |  Alberto Cerqui | Dinamic Motorsport | 14 | +14,404 | 14 |
| 10. | 16 |  Richard Heistand | MRS Cup-Racing | 14 | +16,720 | 15 |
| 11. | 17 |  Glenn Van Parijs | MRS Cup-Racing | 14 | +21,415 | 18 |
| 12. | 24 |  Jake Eidson | Team Project 1 | 14 | +23,589 | 17 |
| 13. | 11 |  Gianmarco Quaresmini | Dinamic Motorsport | 14 | +25,608 | 16 |
| 14. | 29 |  Igor Walilko | Lechner Racing Middle East | 14 | +29,069 | 19 |
| 15. | 9 |  Roar Lindland | Lechner Racing Middle East | 14 | +29,787 | 21 |
| 16. | 8 |  Al Faisal Al Zubair | Lechner Racing Middle East | 14 | +30,335 | 10 |
| 17. | 27 |  Mark Radcliffe | IDL Racing | 14 | +36,747 | 24 |
| 18. | 15 |  Zaid Ashkanani | MRS GT-Racing | 14 | +51,537 | 4 |
| 19. | 18 |  Philipp Sager | MRS Cup-Racing | 14 | +55,699 | 23 |
| 20. | 22 |  Roland Berville | Pierre Martinet by Alméras | 14 | +1.07,965 | 26 |
| 21. | 7 |  Christof Langer | Fach Auto Tech | 14 | +1.11,895 | 27 |
| 22. | 34 |  Yannick Mallegol | RMS | 14 | +1.12,270 | 28 |
| 23. | 21 |  Nicolas Misslin | Pierre Martinet by Alméras | 14 | +1.36,794 | 22 |
| 24. | 33 |  Howard Blank | RMS | 14 | +1.37,666 | 29 |
| Kesk. | 4 |  Josh Webster | Momo Megatron Lechner Racing Team | 13 | DNF | 11 |
| Kesk. | 25 |  Gustav Malja | Team Project 1 | 13 | DNF | 13 |
| Kesk. | 14 |  Mikkel O. Pedersen | MRS GT-Racing | 12 | DNF | 9 |
| Kesk. | 23 |  Larry ten Voorde | Team Project 1 | 12 | DNF | 7 |
| Kesk. | 26 |  Tom Sharp | IDL Racing | 11 | DNF | 20 |
Lähde:
Embolotherium

| Embolotherium |
| --- | --- |
 Embolotherium andrewsiin kallo
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  †Brontotheriidae
Alaheimo::  †Embolotheriinae
Suku::  †Embolotherium  Osborn, 1929
Infobox OKNimi-testi OK: 
Embolotherium oli Brontotheriidae-heimoon kuulunut suku, joka eli eoseenikaudella. Sukuun kuuluvien eläinten säkäkorkeus oli noin 2,5 metriä. Sitä esiintyi Itä-Aasiassa. Sukuun kuuluneilla oli nokassa levymäinen sarvi, jota ne ehkä käyttivät taisteluissa reviirin puolustamiseksi. Embolotheriumin hampaat olivat sopeutuneet pehmeiden lehtien syömiseen. Eoseenikaudella Aasian ilmasto oli monin paikoin kosteampi kuin nykyisin, koska Himalaja ei ollut vielä kohonnut yhtä korkealle. Himalaja alkoi kohota eoseenikauden lopulla, jolloin myös ilmasto alkoi muuttua kuivemmaksi. Sen seurauksena kasvillisuus muuttui, ja kasvisyöjänä Embolotherium kuoli sukupuuttoon.
Aiheesta muualla

Embolotherium, Dinosaurs.about.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Embolotherium, Prehistoric Fauna
El Sueño de Morfeo

| El Sueño de Morfeo |
| --- | --- |
 David Feito (vas.), Raquel del Rosario ja Juan Luis Suárez vuonna 2013 Eurovision laulukilpailujen haastattelutilaisuudessa.
Tiedot
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  pop
Kotipaikka:   Asturia, Espanja
Laulukieli:  espanja
Jäsenet:  David Feito, akustinen kitara, taustalaulu   Raquel del Rosario, laulu   Juan Luis Suárez, sähkökitara  
Levy-yhtiö:  Globomedia  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
El Sueño de Morfeo Eurovision laulukilpailun harjoituksissa keväällä 2013.
El Sueño de Morfeo on espanjalainen kelttimusiikista vaikutteita ottava popyhtye. Yhtyeen ydinkolmikon muodostavat David Feito (kitara), Raquel del Rosario (laulu) ja Juan Luis Suárez (kitara).
Yhtye perustettiin nimellä Xemá vuonna 2002. Debyyttialbumi Del interior julkaistiin samana vuonna eikä saavuttanut mainittavaa menestystä. Juan Luis Suárezin liityttyä yhtyeeseen vuonna 2003 se vaihtoi nimensä nykyisekseen. Toinen albumi El sueño de Morfeo julkaistiin vuonna 2005. Uuden levy-yhtiön Globomedian panostuksen ja Serranon perhe -televisiosarjassa tehtyjen esiintymisten myötä yhtye nousi suursuosioon. Albumin singlet kappaleista "Nunca volverá" ja "Ojos de cielo" sijoittuivat Espanjan singlelistan ensimmäiseksi ja itse albumi myi tuplaplatinaa. Albumin jälkeen yhtye teki yli 100 konserttia käsittäneen kiertueen. El Sueño de Morfeon toinen albumi Nos vemos en el camino julkaistiin Espanjassa 17. huhtikuuta 2007. Vuonna 2013 yhtye edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa.
Yhtyeen nimi tarkoittaa suomeksi "Morfeuksen unta".
Jäsenet

David Feito Rodríguez (s. 16. toukokuuta 1979 Oviedossa, Asturian maakunnassa, Espanjassa) – akustinen kitara ja taustalaulu
Raquel del Rosario Macías (s. 3. marraskuuta 1982 Terorissa, Las Palmasin maakunnassa, Espanjassa) – laulu
Juan Luis Suárez Garrido (s. 4. huhtikuuta 1976 Gijónissa, Asturian maakunnassa, Espanjassa) – sähkökitara
Julkaisut

Del interior (nimellä Xemá, 2002)
El sueño de Morfeo (2005)
Nos vemos en el camino (2007)
Cosas que nos hacen sentir bien (2009)
Buscamos Sonrisas (2012)
Aiheesta muualla

El Sueño de Morfeon virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
El Sueño de Morfeo Myspacessa (englanniksi)