Res gestae Divi Augusti
Sisältö

Tyyliltään teksti on vähäsanaista. Adjektiivit ja adverbit puuttuvat miltei kokonaan. Koska Res gestaen sisältö oli tarkoitettu yleisön nähtäväksi, voidaan olettaa, ettei se sisällä suoranaisia valheita. Toisaalta Augustus ei ole aina täysin rehellinen kaikkien tapahtumien suhteen. Esimerkiksi hän mainitsee ensimmäisessä kappaleessa koonneensa armeijan, mikä oli laitonta yksityishenkilölle. Kolmannessa kappaleessa hän kertoo armahtaneensa sisällissodassa häntä vastaan sotineita vastustajia, vaikka todellisuudessa hän antoi teloittaa useita heistä. Augustus jättää poliittiset vastustajansa nimeämättä. Esimerkiksi Marcus Antoniusta ja Lepidusta ei mainita suoraan. Sextus Pompeiusta kuvaillaan orjakapinan päällikkönä. Republikaaneja, jotka olivat Julius Caesarin murhan takana, kuvaillaan vain "isäni murhaajiksi". Augustus ei myöskään mainitse itseään nimeltä kuin kerran, "Augustus"-arvonimen myöntämisen yhteydessä. Perheenjäsenistään Augustus mainitsee tekstissä vain Agrippan, Tiberiuksen, Gaius Caesarin ja Lucius Caesarin.
Räikeintä faktojen vääristelyä esiintyy kappaleessa 34, jossa Augustus kuvailee hänelle annettuja perustuslaillisia oikeuksia. Hän kertoo palauttaneensa Roomaan tasavallan vuosia kestäneen sisällissodan jälkeen, vaikka todellisuudessa hän sai senaatilta ennennäkemättömät valtaoikeudet. Res gestae ei myöskään kerro useista diplomaattisista ja sotilaallisista epäonnistumisista, jotka tapahtuivat Augustuksen valtakaudella. Lisäksi Parthian kanssa saavutettu diplomaattinen voitto, jonka yhteydessä parthialaiset palauttivat Carrhaessa tuhoutuneiden legioonien sotamerkit, esitellään res gestaessa sotilaallisena voittona.
Teksti koostuu 35 kappaleesta, jotka voidaan jakaa neljään tai viiteen eri osioon, sekä lyhyestä Augustuksen kuoleman jälkeen tehdystä lisäyksestä. Ensimmäinen osa käsittelee Augustuksen poliittista uraa (kappaleet 1–14). Näistä kappaleet 1–3 sisältävät yhteenvedon Augustuksen urasta vuoteen 28 eaa. asti. Toinen osio (kappaleet 15–24) käsittelee hänen rahalahjoituksiaan ja rakennushankkeitaan. Kolmannessa osassa kuvataan hänen saavutuksensa sodissa ja diplomatian alalla (kappaleet 25–33). Neljäs osa käsittelee Augustuksen asemaa hallinnossa (kappaleet 34–35). Loppuun tehty lisäys kertoo kolmannessa persoonassa tiivistelmän aiemmasta tekstistä ja luetteloi Augustuksen kunnostamia rakennuksia.
| Kappaleet | Yhteenveto |
| --- | --- |
1–3: Octavianuksen nousu valtaan (44–43 eaa.); Filippoin taistelut (42 eaa.).
4–14: Octavianuksen saamat ovatiot ja triumfit; Octavianuksen poliittiset ja uskonnolliset virat; Rooman census; Octavianuksen vastaanottamat uskonnolliset kunnianosoitukset; Gaius Caesarin ja Lucius Caesarin vastaanottamat kunnianosoitukset.
15–16: Plebeijeille annetut donaatiot ja muita lahjoituksia; Temppeleiden ja monumenttien jälleenrakennuksesta; Mars Ultorin temppelin rakentaminen; Pelien ja juhlien järjestyksestä;
25–33: Octavianuksen saavutukset sodissa ulkoisia vihollisia vastaan (sisältää Sextus Pompeiusta ja Antoniusta vastaa käydyt sodat); Augustuksen diplomaattiset saavutukset.
34–35: Tasavallan palauttaminen; Augustus-arvonimi (28–27 eaa.); Pater patriae-arvonimi (2 jaa.).