stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martha Jefferson Randolph

| Martha Jefferson Randolph |
| --- | --- |
 Martha Jefferson Randolph Thomas Sullyn maalaamana.
Yhdysvaltain ensimmäinen nainen virkaatekevä
 4. maaliskuuta 1801 – 4. maaliskuuta 1809  
Edeltäjä:  Abigail Adams
Seuraaja:  Dolley Madison
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1772 Monticello, Charlottesville, Virginia, Brittiläinen Amerikka
Kuollut: 10. lokakuuta 1836 (64 vuotta) Albemarlen piirikunta, Virginia, Yhdysvallat
Vanhemmat:  Thomas Jefferson Martha Jefferson
Puoliso:  Thomas Mann Randolph
Lapset:  13
Tiedot
 Nimikirjoitus
Martha Jefferson ”Patsy” Randolph (27. syyskuuta 1772 Monticello, Charlottesville, Virginia – 10. lokakuuta 1836 Albemarlen piirikunta, Virginia) oli Yhdysvaltain 3. presidentin Thomas Jeffersonin ja hänen vaimonsa Martha Jeffersonin tytär. Hän syntyi Monticellon kartanolla syyskuussa 1772.
Hän meni naimisiin poliitikko Thomas Mann Randolphin kanssa. He saivat kolmetoista lasta, joista yksitoista selviytyi aikuisuuteen. Marthan asui välillä Valkoisessa talossa leskiytyneen isänsä presidenttiyden aikana, toimien talon emäntänä sekä Yhdysvaltain ensimmäisenä naisena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martha Jefferson Randolph Wikimedia Commonsissa
Maurice Allais

| Maurice Allais |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1911
Kuollut: 9. lokakuuta 2010 (99 vuotta)
Koulutus ja ura
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Aiheesta muualla
allais.maurice.free.fr
Maurice Allais (31. toukokuuta 1911 Pariisi, Ranska – 9. lokakuuta 2010 Saint-Cloud, Ranska) oli tunnettu ranskalainen taloustieteilijä. Hänelle myönnettiin vuonna 1988 Nobelin taloustieteen palkinto ”hänen uraauurtavasta työstään koskien markkinoiden teoriaa ja voimavarojen tehokasta hyödyntämistä”.
Allais valmistui École polytechniquesta. Hänen nimensä muistetaan myös Allais'n paradoksista.
Ura ekonomistina

Allais on kirjoittanut useita teoreettisia ja soveltavia taloustieteen tutkimuksia, ja hänen työnsä on keskittynyt matemaattisen taloustieteen kehittämiseen erityisesti yleisen tasapainoteorian, pääomateorian, päätösteorian ja rahapolitiikan aloilla. Taloustieteilijänä hän on makrotaloudellisen raha-analyysin edelläkävijä, ja hän on ollut arvovaltainen teoreettisissa riskitutkimuksissaan, joita havainnollistaa hänen kuuluisa paradoksinsa: "mitä pienempi riski on, sitä enemmän arvailijat pakenevat." Hän on ollut edelläkävijä myös eri aloilla, kuten keskuspankkien roolissa ja julkisten palvelujen hinnoittelussa.
Aiheesta muualla

Hannu Nurmi: Huomioita Maurice Allais'n päätöksentekotutkimuksesta. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 1988, 84. vsk, s. 434-438.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Matkaravinto

| Matkaravinto Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Lakkautettu:  1977
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  hotelli- ja ravintolatoiminta
Tuotteet:  liikenneravintolat, matkailuhotellit
Henkilöstö:  2 000 (1977)
Omistaja:  Suomen Matkailuliitto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matkaravinnon mainos tulitikkuetiketissä.
Matkaravinto Oy oli suuri suomalainen hotelli- ja ravintolayritys, joka hoiti etenkin asemaravintoloita, junien ravintolavaunuja ja matkailuhotelleja 1930-luvulta aina vuoteen 1977, jolloin se sulautettiin Rantasipi-hotelliketjuun.
Historiaa

Suomen Matkailijayhdistys oli vuonna 1928 mukana perustamassa Suomen Matkaravinto ja Maja Oy:tä, joka alkuvaiheessa hoiti junaravintolatoimintaa. 1930-luvun lopulla Matkailijayhdistys osti yhtiön koko osakekannan ja muutti yrityksen nimeksi Matkaravinto Oy. 1930-luvun lopulla Matkaravinto omisti suurimman osan rautateiden asemaravintoloista, kaksi lentokenttäravintolaa, kaksi junien lounasvaunua sekä yhden hotellin. Yhtiön 17 toimipistettä eri puolella Suomea työllistivät yli 400 henkilöä. Pian Matkaravinnon hallintaan tulivat ensimmäiset linja-autoasemien ravintolat. Vuonna 1937 Matkaravinto Oy aloitti tarjoilun junissa, mitä kesti aina vuoteen 1978 asti. Lentoaseman ravintola- ja baaritoiminnan lisäksi Matkaravinto Oy huolehti Helsinki-Malmin lentoasemalla ravintolan lisäksi myös Aero Oy:n lentokoneiden muonahuollosta toimittaen lennoille juomia, voileipiä ja lämpimiä piiraita.
Matkaravinnosta tuli 1950-luvun alussa Suomen suurin ravitsemisliike sekä liikevaihdolla että toimipaikkojen lukumäärällä mitattuna. Kun yritystä 1930-luvun alkupuolelta asti johtanut kauppaneuvos Arvid Ohlsson jäi eläkkeelle 1964, Matkaravinnolla oli yli 50 toimipistettä, vaikka majoitustoiminnasta oli 1960-luvun alussa luovuttu kahta hotellia lukuun ottamatta. Yrityksen henkilöstöpäällikkönä toimi vuodesta 1945 lähtien eläkkeelle jäämiseensä asti entinen Valtiollisen poliisin valvontatoimiston päällikkö Freedy Kekäläinen.
Historiaa > Finnhotelsista Rantasipi-ketjuun

Matkaravinnon liiketoiminta oli hajaantunut eri puolella Suomea sijainneisiin, erilaisin toimintaedellytyksin toimiviin liikenneravintoloihin. Voittoa tuottavat toimipisteet rahoittivat kannattamattomia. Uusi toimitusjohtaja Veijo Heimo ryhtyi panostamaan jälleen hotellitoimintaan. Suomen Matkailuliiton hoidossa olleet hotellit ja ravintolat siirtyivät Matkaravinnolle 1967. Hotelli Aulankoa ja Pohjanhovia laajennettiin ja rakennettiin hotelli Ruissalo Turkuun, Tapiola Garden Espooseen, Sorsanpesä Seinäjoelle, Varsavuori Mikkeliin ja Kultakero Pelkosenniemen Pyhätunturille. 20 hotellista muodostuvan ketjun liiketoiminta keskitettiin 1971 Finnhotels-nimen alle. Finnhotels otti ensimmäisenä Suomessa käyttöön hotelliensa julkisen luokittelun niiden palvelutason mukaan. Vuonna 1973 Matkaravinto toi Suomeen 32 maassa toimineen, pöytiintarjoiluun perustuvan hampurilaisravintolaketjun Wimpyn, mutta kokeilu jäi vain neljän vuoden mittaiseksi. Suurimmaksi erehdykseksi osoittautui Matkaravinnon laajeneminen elintarviketeollisuuteen perustamalla yhdessä Rautakirjan kanssa suurkeittiötuotteita valmistavan Finnkatri-yrityksen, joka toimi vain muutaman vuoden 1970-luvun loppupuolella.
Veijo Heimon toimitusjohtajakauden lopussa 1977 Matkaravinto oli Suomen suurin yksityinen hotelli- ja ravintolayhtiö, joka työllisti yli 2 000 henkilöä. Tuolloin Matkaravinto myytiin Rantaloma Oy:lle eli Rantasipi-ketjulle, joka sai haltuunsa 14 hotellia, 7 erillistä anniskeluravintolaa ja 19 kahvila-ravintolaa. Kaupassa Rantasipille siirtyneet hotellit olivat Aulanko (440 vuodepaikkaa), Pohjanhovi (272), Ruissalo (300), Rukahovi Kuusamossa (240), Sorsanpesä (167), Valkeala (82), Varsavuori (250), Kuopion Atlas (59), Kalajoki (41), Koli (66), Helsingin Metro (82), Lahden Musta Kissa (180), Naantalin Moshulu (100) ja Espoon Tapiola Garden (164 vuodepaikkaa).
Historiaa > Matkaravinto teekkarijäynän kohteena

Tarinan mukaan Tampereen teekkarit yrittivät myydä Matkaravinnolle ilmoitustilaa tulevasta vappulehdestään. Matkaravinto kieltäytyi, jolloin teekkarit pyysivät saada tehdä mainoksen ilmaiseksi. Yritys joutui teekkarijäynän kohteeksi, ja lehdessä luki: Matkalla maistuu huonompikin ruoka. Matkaravinto Oy.
Aiheesta muualla

Matkaruokailu, Hotelli- ja ravintolamuseon verkkonäyttely (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruissalon kylpylähotellin ensimmäisen osan rakennutti alun perin Matkaravinto Oy.
Miehen tie

| Miehen tie |
| --- | --- |
 Vuoden 1953 painoksen kansi
Kirjailija:  F. E. Sillanpää
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1932
Sivumäärä:  339 s.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Miehen tie – Ahrolan talon oloista Paavon isännyyden vakiintuessa on F. E. Sillanpään romaani vuodelta 1932.
Teos kuuluu Sillanpään 1930-luvun suuriin talonpoikaisromaaneihin.
Teoksen pohjalta on vuonna 1940 valmistunut elokuva Miehen tie, jonka ohjauksen aloitti Nyrki Tapiovaara ja työn saattoi päätökseen Hugo Hytönen Tapiovaaran kaaduttua talvisodassa.
Matti Saarelainen

Matti Jaakko Saarelainen (s. 28. syyskuuta 1959 Polvijärvi) on suomalainen valtiotieteen tohtori, joka on toiminut Ulkomaalaisviraston johtajana vuosina 1998–2004 ja Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen johtajana vuosina 2017–2019.
Ura > Nuoruus ja työuran alku

Matti Saarelainen syntyi opettaja Eero Saarelaisen ja opettaja Kaija Kulinin perheeseen. Saarelainen toimi kouluvuosinaan Suomen Teiniliitossa kotiseudullaan Pohjois-Karjalassa. Hän oli keskustanuori. Hän aloitti uransa Suojelupoliisissa vuonna 1980 virkaa tekevänä ylimääräisenä etsivänä. Saarelainen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1987 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1996. Väitöskirjan aiheena oli Suomen ulkomaalaispolitiikka.
Saarelainen toimi Suojelupoliisin ylitarkastajana 1991–1998, alueyksikön päällikkönä 2004–2005 ja osastopäällikkönä vuodesta 2008. Silloisen Ulkomaalaisviraston ylijohtaja Saarelainen oli 1998–2004. Sisäministerinä toimineen Kari Rajamäen mukaan Saarelainen pakotettiin eroamaan, kun hänen osastosihteeriksi ylentämänsä virolaisnainen jäi kiinni lahjusten ottamisesta. Saarelainen otettiin takaisin Suojelupoliisiin. Saarelaisen asiasta antama selvitys on kadonnut sekä nykyisen maahanmuuttoviraston että sisäministeriön arkistoista.
Saarelainen oli valtioneuvoston kanslian erityisasiantuntija 2005–2008. Sen jälkeen hän palasi Suojelupoliisiin osastopäälliköksi.
Ura > Vaiheet Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksessa

Saarelainen nimitettiin vuonna 2017 Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen väliaikaiseksi johtajaksi. Hän irtisanoutui ja palasi Suojelupoliisiin erityisasiantuntijan virkaan vuonna 2019. Eroaminen hybridiuhkien torjuntakeskuksesta johtui hänen syyllistymisestään seksuaaliseen häirintään kahta työntekijää kohtaan, mikä kuitenkin kerrottiin julkisuuteen vasta vuoden 2023 alussa.
Ura > Osuus kansalaisuuden myöntämiseen

Iltalehden toimittaja Jarno Liski paljasti vuonna 2022, että ollessaan ulkomaalaisviraston ylijohtaja Saarelainen olisi ystävänsä, liikemies Kai Paanasen pyynnöstä järjestänyt venäläiselle liikemiehelle Gennadi Timtšenkolle Suomen kansalaisuuden vuonna 1999 tavallista nopeammalla menettelyllä ja pyytämättä Suojelupoliisilta lausuntoa. Suojelupoliisi ilmoitti keväällä 2022 tekevänsä selvityksen Saarelaisen osuudesta Timtšenko-tapauksessa, mutta selvitys keskeytettiin. Saman vuoden syksyllä Saarelainen jäi eläkkeelle. Maaliskuussa 2023 Saarelainen irtisanoutui myös tehtävästään Vaasan yliopistossa, missä hän oli ollut virkatyönsä ohessa puolipäiväisesti vanhempana tutkijana vuodesta 2021.
Julkaisut

Saarelainen on julkaissut teoksen Muhammedin pitkä varjo. Tutkimus poliittisen islamin Länsi-Euroopalle aiheuttamasta haasteesta (1992) ja väitöskirjan Perusteltu pelko (1996).
Melodi Grand Prix 2003

| Eurovision laulukilpailu 2003  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 2003 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  1. maaliskuuta 2003
Tapahtumapaikat:  Oslo Spektrum, Oslo
Juontaja(t):  Øystein Bache
Valintamenetelmä:  puhelinäänestys
Voittaja:  Jostein Hasselgård ”I'm Not Afraid to Move On”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2001  2004 ► 
Melodi Grand Prix 2003 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2003 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 450 kappaletta, joista 12 valittiin finaaliin. Finaali pidettiin 1. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla. Voittajan valitsivat puhelinäänestäjät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät neljä kappaletta superfinaaliin siten, että Norja oli jaettu viiteen alueeseen, joista kukin antoi kappaleille pisteitä Eurovision laulukilpailusta tutulla kaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Toisella kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät voittajan. Kilpailun voitti Jostein Hasselgård kappaleella "I'm Not Afraid to Move On".
Tulos > Ensimmäinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ingvild Pedersen | "Anyway You Want It" | Thomas G:son, Stefan Brunzell | 16 | 8 |
| 2 | Daddy Cool | "Don't Stop" | Tante Gørilds Hobbyorkester, Erlend Gjerde, Inge Ulirk Gunderse | 25 | 5 |
| 3 | Åse Karin Hjelen | "Han kom som ein vind" | Åse Karin Hjelen, Tom Sennerud | 0 | 12 |
| 4 | Linda Kvam | "You've Got a Hold on Me" | Hanne Sørvaag, Thomas Wøhni, Linda Kvam | 25 | 5 |
| 5 | Erik Jacobsen | "So You Say" | Eskil Pettersen, Jarl Ivar Andresen, Trond Hillestad | 5 | 10 |
| 6 | Birgitte Einarsen | "Good Evening, Europe!" | Mads Rogde, Arve Furset, Benedicte Swendgaard | 35 | 4 |
| 7 | Alfie | "One" | Alf Gunnar Nilsen | 51 | 2 |
| 8 | Kikki, Bettan & Lotta | "Din hånd i min hånd" | Elisabeth Andreassen, Thomas G:son, Petter Anthon Næss | 44 | 3 |
| 9 | Monopole | "Wonderful Girl" | Knut Bjørnar Asphol | 18 | 7 |
| 10 | Soda | "Fool in Love" | Marte Hveem | 13 | 9 |
| 11 | Jostein Hasselgård | "I'm Not Afraid to Move On" | Arve Furset, VJ Strøm | 54 | 1 |
| 12 | Don Ramage | "Perfect Tragedy" | Håvid Engmark, Alf Gunnar Nilsen, Bjørnar Løberg | 4 | 11 |
| Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Numero | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Kappale | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Länsi-Norja | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Pohjois-Norja | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Etelä-Norja | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Keski-Norja | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Itä-Norja | Alueelliset puhelinäänestyspisteet> Yht. | Alueelliset puhelinäänestyspisteet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Anyway You Want It" | 3 | 4 | 3 | 1 | 5 | 16 |  |
| 2 | "Don't Stop" | 5 | 5 | 5 | 4 | 6 | 25 |  |
| 3 | "Han kom som ein vind" |  |  |  |  |  | 0 |  |
| 4 | "You've Got a Hold on Me" | 6 | 6 | 4 | 5 | 4 | 25 |  |
| 5 | "So You Say" | 1 |  |  | 3 | 1 | 5 |  |
| 6 | "Good Evening, Europe!" | 7 | 7 | 7 | 6 | 8 | 35 |  |
| 7 | "One" | 10 | 12 | 10 | 12 | 7 | 51 |  |
| 8 | "Din hånd i min hånd" | 8 | 10 | 8 | 8 | 10 | 44 |  |
| 9 | "Wonderful Girl" | 4 | 3 | 6 | 2 | 3 | 18 |  |
| 10 | "Fool In Love" | 2 | 2 | 2 | 7 |  | 13 |  |
| 11 | "I'm Not Afraid to Move On" | 12 | 8 | 12 | 10 | 12 | 54 |  |
| 12 | "Perfect Tragedy" |  | 1 | 1 |  | 2 | 4 |  |
Tulos > Superfinaali

| Numero | Artisti | Kappale | Puhelinäänestysalueet> Länsi-Norja | Puhelinäänestysalueet> Pohjois-Norja | Puhelinäänestysalueet> Etelä-Norja | Puhelinäänestysalueet> Keski-Norja | Puhelinäänestysalueet> Itä-Norja | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Birgitte Einarsen | "Good Evening, Europe!" | 2 693 | 2 036 | 2 709 | 2 309 | 16 231 | 25 978 | 3 |
| 2 | Alfie | "One" | 6 116 | 4 798 | 6 042 | 7708 | 26 221 | 50 885 | 2 |
| 3 | Kikki, Bettan & Lotta | "Din hånd i min hånd" | 2 818 | 2 200 | 2 892 | 2 530 | 15 522 | 25 962 | 4 |
| 4 | Jostein Hasselgård | "I'm Not Afraid to Move On" | 7 890 | 4 532 | 9 627 | 6 580 | 49 831 | 78 460 | 1 |
Aiheesta muualla

Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:   1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Marco Fu

Marco Fu 2013
Marco Fu Ka-chun (kiin.: 傅家俊; Jyutping: Fu6 Gaa6-zeon3; s. 8. tammikuuta 1978 Brittiläinen Hongkong) on tunnettu hongkongilainen snooker-ammattilainen. Hän on kotoisin Happy Valleysta, Hongkongista. Fu aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 ja on voittanut ammattilaisturnauksen sekä parhaimmillaan ollut ammattilaisten ranking-listalla sijalla 8. Fu on tehnyt urallaan 490 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla , mukaan lukien 147 pisteen maksimibreikin vuonna 2000 .
Ura > Lupaava nuori

Marco Fun nimi tuli tunnetuksi vuoden 1997 amatöörien maailmanmestaruuskisoissa Zimbabwessa kun hän voitti finaalissa englantilaisen Stuart Binghamin.
Aloittaessaan vuonna 1998 ammattilaisuransa Marco Fu pääsi heti ensimmäisellä kaudellaan ranking-turnauksen finaaliin Grand Prix-turnauksessa. Matkalla finaaliin hän voitti mm. Ronnie O’Sullivanin. Finaalissa Fu kuitenkin voitti Stephen Lee lukemin 9–2. Fu kykeni melko nopeasti uran aloitettuaan nousemaan ranking-listalla ylöspäin ja paras sijoitus oli kaudella 2000/2001 kun hänet oli sijoitettu 15:nneksi.
WPBSA Newcomer of the Year 1999 .
WSPBA Young Player of the Year 1999
Ura > 147 suorittanut ammattilainen

Vuonna 2000 Fu kirjoitti kappaleen snookerhistoriaa suorittamalla 147 pisteen maksimibreikin ammattilaisturnaustasolla Regal Scottish Masters-turnauksessa.
Vuonna 2003 Fu pääsi maailmanmestaruusturnauksessa aina välieriin saakka. Tämän ansiosta hän nousi ranking-listalla takaisin 16 parhaan joukkoon kaudelle 2004/2005, mutta putosi sijalle 22 seuraavalla kaudella. Tällä kaudella Fu saavutti ensimmäisen ammattilaisten turnausvoiton kutsuturnauksesessa Premier League, joka ei kuitenkaan kuulu pääkiertueen turnauksiin.
Vuoden 2006 maailmanmestaruusturnauksessa Fu raivasi tiensä toistamiseen semifinaaliin, jossa hän kuitenkin hävisi Peter Ebdonille. Tämä oli merkki siitä, että mm. lyöntitekniikan kehittäminen valmentajan (snooker-veteraani Terry Griffiths) kanssa alkoi tuottaa tulosta
Ura > Turnausvoittaja

Kausi 2006/2007 ei ollut Fulle erityisen menestyksekäs ja kaudelle 2007/2008 hänen ranking-sijoituksensa oli vasta 27. Vihdoin vuonna 2007 Marco Fu voitti ensimmäisen ranking-turnauksensa kun hän päihitti Grand Prix-turnauksen finaalissa Ronnie O’Sullivanin lukemin 9–6 . Maaliskuussa 2008 Fu päihitti jälleen O’Sullivanin Honghe Industrial China Open-turnauksen ensimmäisellä kierroksella. Tämä oli heidän 13:s kohtaaminen ammattilaisturnaustasolla ja Fu on voittanut näistä seitsemän, mikä melko harvinaista O’Sullivania vastaan. Kauden vahvojen esitysten kautta Fu teki vahvaa nousua ranking-listalla palaten eliittiin eli 16 parhaan joukkoon kaudelle 2008/2009. Vahva kausi näytti saavan jatkoa maailmanmestaruusturnauksessa, jonka Sheffieldissä pelattavaan loppuvaiheeseen hän selvitti tiensä karsinnoista, mutta ensimmäisen kierroksen tiukassa aasialaismittelössä Fu hävisi Ding Junhuille ratkaisevassa erässä 10–9.
Vakuuttava nousi jatkui kauden 2008/2009 alkupuoliskolla, sillä neljännesfinaalipaikka Kiinan Roewe Shanghai Masters-turnauksessa, pääsy 16 parhaan joukkoon London Royal Watches Grand Prix-turnauksessa, sekä syyskauden lopettavan Maplin UK Championship-turnauksen finaalipaikka takasivat Fulle nousua Provisional Ranking-listalla jo 10 parhaan joukkoon. Finaaliottelussaan Fu hävisi niukasti erin 9–10 Shaun Murphylle, joka ei kuluneen kauden aikana ollut voittanut yhtäkään ottelua ennen tätä turnausta.
Kausi 2009/2010 ei sujunut Fun osalta kovin hyvin, sillä ranking-turnauksista paras saavutus tuli kevään Sanyuan Foods China Openissa, missä hän eteni neljännesfinaaliin häviten ottelunsa turnauksen voittajalle Mark Williamsille. Muissa pääkiertueen turnauksissa Fu hävisi viimeistään jo toisella kierroksella. Yksi positiivinen turnaus Fulla kuitenkin oli, sillä hän voitti Championship Leaguen finaalissa Mark Allenin erin 3–2. Tämä ei kuitenkaan kuulu ammattilaisten pääkiertueelle, eikä tästä turnauksesta jaeta ranking-pisteitä.
Taitoa ja tahtoa

Marco Fu on taitava break-builder ja on saavuttanut 147 lyöntisarjanammattilaisturnaustasolla pelatussa Regal Scottish Masters-turnauksessa. Lisäksi hän on tehnyt 501 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ja on kaikkien aikojen breikkilistalla 10. parhaan joukossa. Hän on myös kova taistelija ja osoittautunut monelle huippupelaajalle vaikeaksi vastukseksi.
Turnausvoitot > Ranking-turnaukset

Grand Prix 2007
Australian Goldfields Open 2012
Scottish Open 2016
Turnausvoitot > Pienet ranking-turnaukset

Euro Players Tour 5 2015
Turnausvoitot > Kutsuturnaukset

Championship League 2010
Premier League 2003
General Cup 2015
Turnausvoitot > Muut

Asian Games 2006
IBSF World Amateur Championship 1997
Tilastot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 MARCO FU: 
| Ranking-turnausvoitot | 1 | 2007 |
| UK Championship-turnausten finaalit | 1 | 2008 |
| Ranking-turnausten finaalit | 3 | 1998, 2007, 2008 |
| Korkein ranking-sijoitus | 8 | 2000/2010 |
| Suurin lyöntisarja | 147 | Regal Scottish Masters 2000 |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat | 490 |  |