stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fedje
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fedje Wikimedia Commonsissa
Vestlandin läänin kunnat
Alver
Askvoll
Askøy
Aurland
Austevoll
Austrheim
Bergen
Bjørnafjorden
Bremanger
Bømlo
Eidfjord
Etne
Fedje
Fitjar
Fjaler
Gloppen
Gulen
Hyllestad
Høyanger
Kinn
Kvam
Kvinnherad
Luster
Lærdal
Masfjorden
Modalen
Osterøy
Samnanger
Sogndal
Solund
Stad
Stord
Stryn
Sunnfjord
Sveio
Tysnes
Ullensvang
Ulvik
Vaksdal
Vik
Voss
Øygarden
Årdal
Norjan läänit | Norja
Antonio Racelis Rañola

Antonio Racelis Rañola (s. 16. toukokuuta 1932) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lucenan hiippakuntaan 26. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Cebun arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Claternaen titulaaripiispaksi 24. helmikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Ruben T. Profugo ja Angel N. Lagdameo.
Rañola erosi tehtävistään vihkipiispana 2. lokakuuta 2003.
Antonio Riboldi

Antonio Ribaldi
Antonio Riboldi (16. tammikuuta 1923 Triuggio – 10. joulukuuta 2017 Stresa) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului rosminilaisten sääntökuntaan. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1951. Hän sai 25. tammikuuta 1978 nimityksen Acerran hiippakunnan piispaksi, ja hänet konsekroitiin piispaksi 11. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Costantino Trapani ja Clemente Riva.
Riboldi jäi eläkkeelle 7. joulukuuta 1999.
António Ferreira

António Ferreira
António Ferreira (1528 Lissabon – 1569 Lissabon) oli portugalilainen kreikan kielen professori ja kirjailija. Hän oli myös korkeimman oikeuden tuomari. Hän oli merkittävin klassisen koulukunnan edustaja[lähde? ].
Ferreiran näytelmä Inés de Castro (julkaistiin postuumisti 1587 kokoelmassa Poemas Lusitanos) oli ensimmäinen portugalinkielinen tragedia.
Antonio Ristevski

Antonio Ristevski (mak. Антонио Ристевски; s. 19. toukokuuta 1989 Skopje) on pohjoismakedonialainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla skopjelaista Rabotnickia.
Ristevski on osallistunut kahteen maailmancupin osakilpailuun, Zagrebin pujotteluihin 2010 ja 2011. Hän ei kuitenkaan päässyt 30 parhaan joukkoon kummallakaan kerralla.
Ristevski osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa jo vuonna 2005. Tuolloin hän sijoittui suurpujottelussa 63:nneksi ja keskeytti pujottelussa toisella kierroksella. Ristevski kilpaili samoissa lajeissa myös vuosien 2007, 2009 ja 2011 kisoissa ja keskeytti pujottelussa joka kerralla. Hän sijoittui suurpujottelussa vuonna 2007 44:nneksi, 2009 64:nneksi ja 2011 58:nneksi. Ristevski osallistui olympialaisiin vuonna 2010 ja toimi kisojen avajaisissa maansa lipunkantajana. Hän oli olympialaisten suurpujottelussa 53., mutta keskeytti jälleen pujottelussa.
Erkki Maunu

Erkki Maunu (28. syyskuuta 1933 Kemi – 18. toukokuuta 1995) oli suomalainen opettaja ja Suomen urheilutietäjät -yhdistyksen alullepanija.
Maunu pääsi ylioppilaaksi Kemin lyseosta 1954. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1957 ja kansalaiskoulun opettajaksi 1962. Maunu oli opettajana Kemin kaupungin koulutoimessa vuosina 1957–1989.
Erkki Maunu voitti urheilutiedon SM-kilpailuissa mestaruuden vuosina 1985–1992 ja 1994. Vuonna 1983 hän voitti Tupla tai kuitti -tietokilpailun pääpalkinnon aiheenaan nykyajan olympialaiset. Hänen urheilutietämyksensä perustui pääasiassa pitkäaikaiseen, systemaattisen tarkkaan sanomalehtien urheilusivujen lukemiseen ja talteenottamiseen. Hän harrasti myös yleistietoa ja otti vuosien varrella osaa moniin radion ja TV:n tietokilpailuihin. Maunu oli tammikuussa 1988 perustetun Suomen urheilutietäjät -yhdistyksen alullepanija ja yksi perustajajäsenistä. Yhdistys järjestää vuosittain kaikille avoimen urheilutiedon Suomen mestaruuskilpailun.
Maunu tunnettiin myös monipuolisena kuoromiehenä ja pianonsoittajana. Pohjan Mieslaulajissa hän toimi 36 vuotta, mistä yli 20 vuotta varajohtajana ja hallituksen jäsenenä. Ensimmäisenä pohjoissuomalaisena Maunu suoritti mieskuoroliiton mestarimerkin vuonna 1972. Hän oli Sulasolin Lapin piirin ja Pohjan mieslaulajien kunniajäsen. Hän toimi Kemin pöytätennisseuran puheenjohtajana 20 vuoden ajan. Hänet valittiin Lounais-Lappi- lehden äänestyksessä vuoden kemiläiseksi vuonna 1988.
Erkki Maunu kuoli pitkällisen sairauden murtamana Kemissä 18. toukokuuta 1995 omana nimipäivänään. Kuollessaan Maunu oli 61-vuotias.
Teoksia

Maunu kysyy urheilusta : 800 visailukysymystä ; kirj. Erkki Maunu, Pentti Jussila. Pohjolan urheilutietäjät, Kemi 1994
Aiheesta muualla

Erkki Maunu 28.9.1933 - 18.5.1995, Suomen Urheilutietäjät[vanhentunut linkki]
Fibroosi

Mikroskooppi­kuva sydän­kudok­sesta, jossa kel­tai­nen on fib­roo­sia. Kuvassa oikealla ja vasemmalla ruskea on amyloidikerrostumaa.
Fibroosi on arpeutumista jota tapahtuu, kun tiivistä sidekudosta muodostuu elimen solukon solujen kuollessa niiden tilalle. Fibroosia kertyy yleisimmin elimiin joiden solukko uusituu hitaasti tai ei ollenkaan, kuten: sydän, keuhkot, maksa, munuaiset ja haima. Fibroosi haittaa elimen toimintaa. Esimerkiksi sydämessä fibroosi aiheuttaa sydämen vajaatoimintaa ja äkkikuolemia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fibroosi Wikimedia Commonsissa
Åker, Anders: Idiopaattinen keuhkofibroosi Nettiterveys.fi.  27.6.2012. Viitattu 17.8.2021.
Hartman, Jari & Jeskanen, Leila & Airola, Kristiina: Varjoaineen munuaispotilaalle aiheuttama vaikea fibroosi Aikakausikirja Duodecim.  14/2008. Viitattu 17.8.2021.
Estevan

| Estevan |
| --- | --- |
 Estevan
 Koordinaatit: 49°8′21″N, 102°59′10″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Saskatchewan
Perustettu:  1892
Kyläksi:  2.11.1899
Kaupungiksi (Town/City):  1906 / 1.3.1957
Hallinto:  
 – Pormestari:  Gary St. Onge
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  17,56 km²
 – Metropolialue:  792,23 km²
Korkeus:  572,1 m
Väkiluku (2006)  ():  10 084
 – Väestötiheys:  574,4 as./km²
 – Metropolialue:  11 135
 – Väestötiheys metropolialue:  14,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
Suuntanumero(t):  306
Lempinimi::  The Energy City
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Estevan on kaupunki Kanadassa Saskatchewanin provinssissa. Kaupunki sijaitsee noin 201 kilometriä kaakkoon provinssin pääkaupungista Reginasta ja 16 kilometriä pohjoiseen Yhdysvaltain rajalta. Kaupungin väkiluku on 10 084 (2006), ja sen talousalueella asuu 11 135 asukasta.
Historia

Kaupunki sijaitsee Souris River -jokilaakson pohjoisreunalla. Laakso muodostui viimeisen jääkauden loppuvaiheessa jäätiköiden sulamisvesien virratessa alueen läpi. Viimeisten 10 000 vuoden ajan alueella laidunsivat lukuisat biisonilaumat, joita metsästivät useat intiaaniheimot. Tutkimusmatkailija Pierre La Vérendryen vuonna 1734 tekemässä kartassa alueen läpi oli merkitty Warriors Trail -nimellä kulkeva kauppa- ja metsästysreitti. Eurooppalainen asutus kaupungin seudulla sai alkunsa vuonna 1892 Canadian Pacific Railwayn rakennettua rautatielinjauksen itäisestä Kanadasta. Kaksi vuotta myöhemmin Soo Line Railroad (Nykyisin Canadian Pacificin omistama) rakensi rautatien Yhdysvaltojen Minneapolisista Estevanin kautta Moose Jaw’n kaupunkiin. Estevan virallistettiin kyläksi 1899. Vuonna 1905 Estevanin väkiluku oli 596 asukasta ja se määriteltiin kaupungiksi (town) 1.3.1906.
Kaupungin kasvu on kehittynyt energivarantojen hyödyntämisen ympärille. Hiilivoimalat muodostuivat alueen yhdeksi täkeimmäksi työllistäjäksi. Ensimmäinen hiilivoimalaitos oli vuonna 1930 valmistunut "Estevan Generating Station", vuonna 1957 käyttöönotettiin "Boundary Dam Power Station", jota laajennettiin vuosien 1970, 1973 ja 1978 aikana. Viimeisin "Shand Generating Station" valmistui vuonna 1992. Alueelta löydettiin öljyä vuonna 1955, jolloin kaupungin väkiluku kaksinkertaistui vain parin vuoden aikana noin 8 500 asukkaaseen.
Talous

Kaupungin ja sitä ympäröivän alueen tärkeimmät työllistäjät ovat hiilikaivos ja voimalat, öljyntuotanto sekä maatalous. Tärkeimpiä luonnonvaroja ovat savi, kivihiili, maakaasu ja öljy. Alueen voimalat tuottavat noin puolet koko Saskatchewanin provinssin sähköntarpeesta. Kaupunkia kutsutaan Saskatchewanin energiapääkaupungiksi. Estevanin lähialueilla sijaitsee kaikkiaan 6 000 öljylähdettä. Energiatuotannon ohella maatalous on alueen merkittävä työllistäjä ja teollisuudenala. Maatalouden tärkeimpiä tuotteita ovat vehnät, öljykasvit, nautakarja, hevoset, vapiti, villisika ja biisoni.
Ilmasto

Estevan sijaitsee lämminkesäisellä mannerilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Dfb). Talvet ovat yleensä kylmiä ja kuivia, kesät puolestaan lyhyitä, lämpimiä ja keskimääräistä kosteampia. Kaupunki on maan aurinkoisin ja pilvettömin kaupunki. Aurinko paistaa vuosittain keskimäärin 2 500 tuntia ja taivas on pilvetön keskimäärin 2 979 tuntia vuodessa.
Aiheesta muualla

History of Estevan Estevan, Saskatchewan - Local History. Estevan Community Access Project. Arkistoitu 15.12.2010. Viitattu 10.6.2011. (englanniksi)
SaskPowerin Boundary Dam Power Station voimalaitos.
Avet

| Avet |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Canillo, Andorra
Talviurheilukeskus:: Grandvalira
Vuori:: Tosa dels Espiolets
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 2 263 m
Ala-asema:: 1 821 m
Korkeusero:: 442 m
Pituus:: 1 360 m
Maksimijyrkkyys:: 65 %
Keskijyrkkyys:: 32,5 %
Hissi
Hissi:: TSD6 Soldeu
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 2 000 henkilöä/h
Ala-asema:: 1 815 m
Yläasema:: 2 250 m
Miehet
Suurpujottelu
Lähtö:: 2 265 m
Maali:: 1 837 m
Korkeusero:: 428 m
Pituus:: 1 242 m
Maksimijyrkkyys:: 65 %
Minimijyrkkyys:: 17 %
Keskijyrkkyys:: 34,5 %
1. MC-kilpailu:: 16.3.2019
Pujottelu
Lähtö:: 2 037 m
Maali:: 1 837 m
Korkeusero:: 200 m
Pituus:: 571 m
Maksimijyrkkyys:: 65 %
Minimijyrkkyys:: 17 %
Keskijyrkkyys:: 35 %
1. MC-kilpailu:: 17.3.2019
Naiset
Suurpujottelu
Lähtö:: 2 187 m
Maali:: 1 837 m
Korkeusero:: 350 m
Pituus:: ~1 021 m
Maksimijyrkkyys:: 65 %
Minimijyrkkyys:: 17 %
Keskijyrkkyys:: ~34,3 %
1. MC-kilpailu:: 12.2.2012
Pujottelu
Lähtö:: 2 047 m
Maali:: 1 837 m
Korkeusero:: 210 m
Pituus:: 609 m
Maksimijyrkkyys:: 65 %
Minimijyrkkyys:: 17 %
Keskijyrkkyys:: 34,5 %
1. MC-kilpailu:: 11.2.2012
Avet on laskettelurinne Grandvaliran talviurheilukeskuksessa Soldeun kylässä Canillossa Andorrassa.
Avetissa on järjestetty alppihiihdon maailmancupin naisten suurpujottelu- ja pujottelukilpailut kaudella 2012. Sillä järjestettiin maailmancupkauden finaalien tekniikkalajikilpailut vuosina 2019 ja 2023.
Etkö unta saa?

| ”Etkö unta saa?” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rakkaus on lumivalkoinen
 Äänitetty : Deerhouse Studio, Tampere, elo–lokakuu 2002
 Julkaistu: 19. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Mikko Kangasjärvi
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 9. (39/2003)
Yön muut singlet
| ”Se kerran kirpaisee” 2003 | ”Etkö unta saa?” 2003 | ”Rakkauden vahvistama” 2004 |
Etkö unta saa? on syyskuussa 2003 ilmestynyt Yön single, joka on viides singlejulkaisu Rakkaus on lumivalkoinen -menestysalbumilta. Sen nimikappaleella vierailee Olli Lindholmin kanssa duetoimassa Movetron-yhtyeen Päivi Lepistö. Vaihtoehtoinen versio, jossa laulajana on Taina Kokkonen, julkaistiin vuoden 2006 Yön valoisa puoli -kokoelmalla. Samalla levyllä on myös singlen toinen kappale Lannistumaton.
Single nousi Suomen viralliselle listalle kolmeksi viikoksi ja oli korkeimmillaan sijalla yhdeksän.
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Daffy Terävä – kitara
Jukka Lewis – basso, kitara, taustalaulu
Antti Mäkinen – rummut
Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet, taustalaulu
Jari Latomaa – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu
Päivi Lepistö – laulu (1)
Kappaleet

Etkö unta saa? – 4.40 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Lannistumaton – 4.29 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
António Fragoso

António Fragoso 1910-luvulla.
António de Lima Fragoso (17. kesäkuuta 1897 – 13. lokakuuta 1918) oli portugalilainen säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi Pocariçassa ja aloitti musiikinopintonsa 6-vuotiaana. Vuosina 1907–1914 Fragoso asui Portossa. Hän kuoli keuhkosairauteen vuonna 1918. Suurin osa Fragoson tuotannosta oli pianomusiikkia.
Aiheesta muualla

António Fragoso (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Ari Matilainen

| Ari Matilainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. tammikuuta 1966
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–1992
Seurat:   Porin Ässät (SML)  Oulun Kärpät (SML)  Tampereen Tappara (SML) 
Ari Matilainen (s. 22. tammikuuta 1966) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, jonka Minnesota North Stars varasi NHL:ään vuoden 1988 varaustilaisuudessa 10. kierroksen ensimmäisenä pelaajana. Matilaisen pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa Porin Ässissä, Oulun Kärpissä ja Tampereen Tapparassa.
Archilochus

Archilochus voi viitata seuraaviin:
Arkhilokhos (lat. Archilochus), antiikin kreikkalainen runoilija
rubiinikurkkukolibrit (Archilochus), kolibrien suku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Archilochus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fedor Ivanov

Fedor Ivanov (s. 1. joulukuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija, jonka kasvattajaseura on Pielaveden Sampo. Sammon lisäksi Ivanov on pelannut Suomessa muun muassa Savo Volleyssa. Kesän kynnyksellä 2022 Ivanovin uutisoitiin siirtyvän Euroopan kentille TSV Giesen Grizzlysin riveihin Saksan Bundesliigaan.
Ivanov on toisen polven lentopalloilija, sillä hänen isänsä Sergei Ivanov pelasi aikoinaan Suomessa muun muassa Pielaveden Sammossa ja Raision Loimussa voittaen myös Suomen mestaruuden. Isänsä tavoin Fedorin pelipaikka on passari. Ivanovin äiti Lena on niin ikään entinen huippu-urheilija koripallossa. Ivanovin nuorempi veli Ilja pelaa myös lentopalloa huipputasolla.
Fedor Ivanov debytoi Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa toukokuussa 2018. Sittemmin hän on pelannut lukuisia A-maaotteluita. Ensimmäisen ottelu miesten Mestaruusliigassa Ivanoville kirjattiin lokakuussa 2017.
Saavutukset

Suomen Cupin voitto 2021
Suomen Cupin hopea 2019
Kuukauden pelaaja Mestaruusliigassa 1/2022
Ura

2018–2022 Savo Volley
2022– Helios Grizzlys Giesen
Erkki Matilainen

Erkki Matilainen (25. huhtikuuta 1913 Iisalmi – 7. helmikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kuvaamataidon opettaja ja taidemaalari.
Elämä ja ura

Erkki Matilaisen vanhemmat olivat August Matilainen (1872–1941) ja Anna Sofia o.s. Stadigh (1867–1939). Perheessä oli kuusi lasta, pojat Kalle, Jukka, Lauri, Martti, Erkki ja tytär Anni. August Matilainen oli töissä Valtionrautateillä. Veljiensä tavoin myös Erkki kilpaili yleisurheilussa. Hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa SM-pronssia 1934.
Erkki Matilainen pääsi ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1934 ja kouluttautui Helsingissä opettajaksi. Hän valmistui kuvaamataidonopettajaksi vuonna 1941 ja veistonopettajaksi vuonna 1946 Taideteollisesta keskuskoulusta. Hän opiskeli myös Suomen Taideakatemian koulussa taidemaalarilinjalla vuosina 1946–1949.
Matilainen opetti Helsingin normaalilyseossa kuvaamataidon lehtorina vuodesta 1949 vuoteen 1976. Hän opetti myös Suomen taideakatemian koulussa vuosina 1949–1977 ja Taideteollisessa oppilaitoksessa 1949–1965 ja Helsingin opettajakorkeakoulussa 1951–1953. Erkki Matilaiselle myönnettiin kouluneuvoksen arvonimi vuonna 1982.
Matilaisen puoliso vuodesta 1944 oli Eila o.s. Rossi (Eilan isä oli liikemies ja urheilumesenaatti Esa Rossi). Pariskunta sai kolme tytärtä ja yhden pojan. Toiseksi vanhin tyttäristä on kuvanveistäjä Anu Matilainen.
Taidemaalarina Matilainen piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1940 ja viimeinen yksityisnäyttely oli 1984. Matilainen teki myös joitakin julkisia veistoksia. Näistä Vaikeitten aikojen 1939 – 45 muistomerkki (tai Vaikeiden aikojen muistomerkki) on Iisalmessa Uudenkirkon lähellä, veistos on paljastettu vuonna 1971 (tai 1970). Matilainen suunnitteli Lappeenrantaan Karjalan tykistörykmentin muistomerkin, joka paljastettiin vuonna 1985.
Elämä ja ura > Valokuvia julkisista veistoksista

Vaikeiden aikojen muistomerkki, Iisalmi, 1970.
Karjalan tykistörykmentin muistomerkki, 1985, Lappeenranta.
Karjalan tykistörykmentin muistomerkki, 1985, Lappeenranta. – Taustapuoli.
Aiheesta muualla

Erkki Matilainen Kuvataiteilijamatrikkelissa
Sotapolku.fi - Matilainen, Erkki
Fedir Krytševskyi

| Fedir Krytševskyi |
| --- | --- |
 Omakuva 1911.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta (J: 10. toukokuuta) 1879 Lebedyn, Harkovan kuvernementti
Kuollut: 30. heinäkuuta 1947 (68 vuotta) Irpin, Kiovan alue, Ukrainan SNT
Ammatti:  kuvataiteilija
Fedir Krytševskyi, ukr. Федір Кричевський (22. toukokuuta (J: 10. toukokuuta) 1879 Lebedyn, Harkovan kuvernementti – 30. heinäkuuta 1947 Irpin, Kiovan alue, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen taidemaalari ja opettaja. Hänen veljensä oli arkkitehti ja taidemaalari Vasyl Krytševskyi.
Krytševskyi valmistui 1901 moskovalaisesta taideoppilaitoksesta ja 1910 Pietarin taideakatemiasta. Hän kierteli Länsi-Euroopassa vuoden verran ja asettui sitten Kiovaan, jossa hän toimi 1914–1918 Kiovan taidekoulun opettajana ja johtajana. Hän kuului vuonna 1917 Ukrainan valtion taideakatemian perustajiin ja toimi sen johtajana ja vuosina 1918 ja 1920–1922 rehtorina. Akatemian lakkauttamisen jälkeen hänet nimitettiin professoriksi Kiovan valtion taideinstituuttiin (1922–1932, 1934–1941) ja Harkovan taideinstituuttiin.
Paetessaan länteen 1943 hän sairastui ja joutui etenevien venäläisten joukkojen käsiin. Häntä kuulusteltiin ja kidutettiin, ennen kuin hänet huonokuntoisena vapautettiin. Hän menetti kaikki arvonimensä ja arvomerkkinsä. Hänen "maineensa palautettiin" kaksitoista vuotta hänen kuolemansa jälkeen, ja vuonna 1959 Kiovassa järjestettiin ensimmäinen hänen maalaustensa retrospektiivinen näyttely. Hänen tuotannostaan on ilmestynyt sittemmin julkaisuja.
Krytševskyi oli tuottelias taiteilija, jonka tuotantoon kuuluu lähes tuhat maalausta. Maalaukset ovat usein suuria. Tyylillisesti hän läheni ajoittain Myh’ailo Boitšukin koulukunnan uusbysanttilaisuutta mutta suuntautui sittemmin realismiin. Hän maalasi myös muotokuvia ja omakuvia. Hän oli 30 vuotta ukrainalaisen taiteen johtavia hahmoja. Hän järjesti kaksi kertaa, 1911 ja 1913, ukrainalaiseen taiteeseen keskittyviä näyttelyjä, piti yksityisnäyttelyjä ja osallistui ryhmänäyttelyihin, myös ulkomailla. Hänen oppilaitaan olivat Myh’ailo Dmytrenko, Ljudmyla Morozova, Tetjana Jablonska, Serhi Hryhorjev ja Heorhi Melihov.
Maalauksia

Nimetön
Luonnos
Nimetön
Nimetön
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fedir Krytševskyi Wikimedia Commonsissa
Federico Leo

Federica Leo vuonna 2010.
Federico Leo (s. 27. elokuuta 1988 Varese) on italialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa vuonna 2005 Italian Formula Junior-sarjassa sijoittuen sijalle 13. Seuraavana vuonna hän sijoittui 12:nneksi. Samana vuonna Leo kilpaili Italian Formula Renault-sarjassa sijoittuen 15:nneksi. Seuraavana vuonna hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2008 Leo kilpaili Saksan F3-sarjassa sijoittuen yhdeksänneksi. Hän ajoi myös kaksi kilpailua Britannian F3-sarjassa. Vuonna 2009 Leo kilpaili Formula Renault 3.5 sarjassa sijoittuen 21:ksi. Leo jatkoi sarjassa vuonna 2010 sijoittuen 17:nneksi. Samana vuonna Leo ajoi neljä kilpailua Auto GP-sarjassa. Leo ajoi myös kaksi kilpailua GP2-sarjassa saavuttamatta pisteitä ja kaksi kilpailua Le Mans Series-sarjassa sijoittuen 17:nneksi.
GP2 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Trident | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | TURFEA   | TURFEA   | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | ABUFEA 19 | ABUSPR Kesk. | 0 | 32. |
Aiheesta muualla

DriverDB-sivustolla (englanniksi)
Euroopan helleaalto kesällä 2019

Euroopan sääkartta 23. heinäkuuta 2019.
Kartta hellevaroituksista Ranskaan 24-25. heinäkuuta 2019. Punaisilla alueilla suurin vaara.
Euroopan helleaalto kesällä 2019 oli ennätyksellinen kuumien lämpötilojen kausi. Kesä- ja heinäkuu olivat vuonna 2019 maapallon mittaushistorian lämpimin kesäkuu ja heinäkuu. Helleaalto johtui voimakkaasta sulkukorkeapaineesta, joka toi Eurooppaan kuumaa ilmaa Pohjois-Afrikasta.
Lämpöennätykset

Saksassa mitattiin kesäkuussa 2019 uusi kesäkuun kuumuusennätys, kun elohopea nousi Coschenissa 26. kesäkuuta 38,6 asteeseen. 24. heinäkuuta 2019 mitattiin Geilenkirchenissä Saksan mittaushistorian korkein lämpötila 40,5 celsiusastetta. Tämä ennätys kuitenkin rikottiin jo seuraavana päivänä, kun Ala-Saksin osavaltiossa Lingenissä mitattiin 42,6 astetta.
Belgiassa, Liégessä mitattiin 24. heinäkuuta 2019 maan kaikkien aikojen kuumin lämpötila, 40,2 celsiusastetta. Tämä rikottiin kuitenkin kaksi päivää myöhemmin, kun lämpötila nousi 41,8 asteeseen Begijnendijkissä maan pohjoisosassa.
Alankomaissa syntyi myös 25. heinäkuuta 2019 mittaushistorian lämpöennätys 41,7 astetta, joka mitattiin Gilze en Rijenistä.
Ranskassa, maan pääkaupungissa Pariisissa mitattiin paikallinen lämpöennätys 42,6 celsiusastetta 25. heinäkuuta 2019. Koko maan mittaushistorian helle-ennätys mitattiin 28. kesäkuuta 2019 Villevieillessä Etelä-Ranskassa.
Ison-Britannian heinäkuun kuumuusennätys meni rikki 25. heinäkuuta 2019, kun Heathrow’n lentoasemalla mitattiin 36,9 celsiusastetta.
Suomessa

Suomessa kesäkuu 2019 oli hieman normaalia lämpimämpi, ja koko maassa oli hellepäiviä yksitoista. Heinäkuun 2019 alkupuolisko oli melko kolea, mutta Keski-Euroopan helteet saapuivat Suomeen heinäkuun kolmannella viikolla. 28. heinäkuuta mitattiin Helsingissä Kaisaniemessä uusi paikkakohtainen lämpöennätys 33,2 astetta. Myös Malmin lentokentällä mitattiin alustavasti lämpöennätys 32,1 celsiusastetta.
Eddie Izzard

Eddie Izzard
Eddie Izzard (s. 7. helmikuuta 1962 Adenin siirtomaa) on brittiläinen stand-up -koomikko ja näyttelijä. Koomikkona hänellä on hyvin omalaatuinen, mutkitteleva ja surrealistinen tapa tehdä monologeja.
Nuoruus ja ura

Izzard syntyi Adenin siirtomaassa, hugenottitaustaisen  perheen nuorimmaksi pojaksi. Isä Harold John (1928–2018) työskenteli Adenissa kirjanpitäjänä British Petroleumilla ja äiti Dorothy Ella Izzard  (1927–1968) oli sairaanhoitaja.
Izzardin perhe muutti Pohjois-Irlantiin vuonna 1963 kun Eddie oli vasta yksivuotias. Perhe asettui asumaan Bangoriin vuoteen 1967 asti, jonka jälkeen he muuttivat Skeweniin, Walesiin sekä itäiseen Sussexiin, missä Eddie opiskeli Eastbourne Collegessa. Pojan äiti kuoli syöpään vuonna 1968.
Izzard löysi jonkinlaista mielenrauhaa komiikasta äitinsä kuoleman jälkeen. Hän löysi erityisen suurta turvaa Monty Pythonin, Steve Martinin ja Richard Pryorin sekä Benny Hillin aikaisemmista töistä. Hän aloitti stand-up -kokeilunsa koulussa ja tultuaan potkituksi ulos opinahjostaan hän ryhtyi keskittymään komiikkaan enemmän. Suurimman osan 1980-luvusta hän toimi katutaiteilijana Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Myöhemmin hän kokeili stand-up komiikkaa Britanniassa esiintyen ensimmäisenä The Comedy Storessa vuonna 1987.
Hän muutteli materiaaliaan läpi 1980-luvun ja lopulta 1990-luvun alussa hän rupesi ansaitsemaan jonkinlaista tunnustusta. Alun perin hän ei esiintynyt naistenvaatteissa. Hän on usein esittänyt ihailunsa edesmennyttä koomikkoa ja sosiaalikriitikkoa Bill Hicksiä kohtaan.