stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aamuyö (albumi)
Kappaleet

Intro – 1.03
Aamuyö – 4.32
Et estää saa – 3.37
Toisiimme turvauduttiin – 4.14
Beibi sä saat – 3.23
Kanssas' tahtoisin – 3.38
Kohti hiekkarantaa – 3.29
Ooa hela natten – 3.23
Ikuiset valheet – 3.37
Unohtaa – 3.42
Sommartider – 3.31
Hän on se oikea – 4.03
Sua kaipaan – 4.07
Aamuyö (Rekee ReMix) – 3.37
Ooa hela natten (WWWMix) – 4.09
Nosta mut tavaiseen (NMT Remix) – 4.17
Toisiimme turvauduttiin (Euro ReMix) – 4.15
Sut tulen aina muistamaan (Miks ReMix) – 4.27
Tytöt tahtoo pitää hauskaa – 4.06
Alexander Bain

Alexander Bain
Alexander Bain (11. kesäkuuta 1818 – 18. syyskuuta 1903) oli skotlantilainen filosofi. Hän toimi matematiikan ja luonnonfilosofian professorina Glasgow'n yliopistossa sekä logiikan ja englanninkielisen kirjallisuuden professorina Aberdeenin yliopistossa.
Bain kirjoitti erityisesti logiikasta, retoriikasta, kieliopista ja koulutuksesta. Hän perusti filosofisen Mind-julkaisun vuonna 1876. Bain oli John Stuart Millin ystävä ja työtoveri.
Teoksia

Merkittävimmät teokset:
The Senses and the Intellect (1855)
The Emotions and the Will (1859)
Higher English Grammar (1863)
An English Grammar (1863)
Manual of Rhetoric (1866)
A First English Grammar (1872)
Companion to the Higher Grammar (1874)
The Senses and the Intellect (johon liitettiin Study of Character, mukaan lukien Estimate of Phrenology; 1861; uudistettu painos 1894)
Manual of Mental and Moral Science (1868)
Logic (1870)
Mind and Body ("International Scientific Series", 1872)
Education as a Science ("International Scientific Series", 1879)
Biography of James Mill (1882)
John Stuart Mill: a Criticism, with Personal Recollections (1882)
Practical Essays (1884)
Rhetoric (1887, 1888)
On Teaching English (1888)
Dissertations (Mindissa aiemmin julkaistuja artikkeleita, 1903)
Muuta:
William Paleyn teoksen Moral Philosophy toimittaminen ja huomautukset (1852)
James Millin teoksen Analysis of the Phenomena of the Human Mind toimittaminen yhdessä J. S. Millin ja Groten kanssa (1869)
Johdanto teokseen George Croom Robertson: Philosophical Remains (1894)
Aiheesta muualla

William L. Davidson: Professor Bain, muistokirjoitus, Mind, tammikuu 1904 (englanniksi)
Alexander Bainin teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)
James Mill, 1882
Amstel Gold Race 2004

Amstel Gold Race 2004 oli järjestyksessään 39. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 251 kilometrin reitillä Maastrichtista Valkenburgiin 18. huhtikuuta 2004.
Kilpailu alkoi aurinkoisessa säässä, voimakkaan etelätuulen puhaltaessa, ja myöhemmin päivän aikana satoi vettäkin. Erik Dekker, Johan Van Summeren ja Jan Kuyckx lähtivät irtiottoon 15 kilometrin ajon jälkeen. He olivat 48 kilometrin kohdalla kolme minuuttia edellä pääjoukkoa, johon Dekker hetkeä myöhemmin palasi Rabobank-tallinsa määräyksestä. Van Summerenin ja Kuyckxin ero takaa-ajajiin oli parhaimmillaan, 105 kilometrin ajon jälkeen, yhdeksän minuuttia 40 sekuntia.
Rolf Aldag ja Karsten Kroon ohittivat Bemelerbergin nousussa Kuyckxin ja hetkeä myöhemmin Van Summerenin. Pääjoukko puolestaan tavoitti Aldagin ja Kroonin 46 kilometriä ennen maalia, pitkälti Fassa Bortolo -tallin vetotyön ansiosta.
Matthias Kessler käynnisti ratkaisevan irtioton Eyserboswegissa 20 kilometriä ennen maalia saaden mukaansa Paolo Bettinin, Michael Boogerdin, Davide Rebellinin, Peter Van Petegemin ja Danilo Di Lucan. Rebellin hyökkäsi Frombergissa, 17 kilometriä ennen maalia, päästen irti yhdessä Boogerdin kanssa. Kaksikko pysyi karkumatkalla loppuun saakka. Kilpailun päättäneessä Caubergin nousussa Rebellin ajoi edellä, kunnes Boogerd hyökkäsi 350 metriä ennen maalia. Rebellin pystyi kuitenkin helposti ohittamaan hänet viimeisen sadan metrin aikana saavuttaen uransa kolmannen maailmancupin osakilpailuvoiton. Bettini sijoittui kolmanneksi.
Tulokset

|  | Ajaja | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Davide Rebellin | Gerolsteiner | 6.23.44 |
| 2 |  Michael Boogerd | Rabobank | + 1 |
| 3 |  Paolo Bettini | Quick Step-Davitamon | + 18 |
| 4 |  Danilo Di Luca | Saeco | + 18 |
| 5 |  Peter Van Petegem | Lotto-Domo | + 18 |
| 6 |  Matthias Kessler | T-Mobile Team | + 26 |
| 7 |  Erik Dekker | Rabobank | + 41 |
| 8 |  Sergei Ivanov | T-Mobile Team | + 52 |
| 9 |  Mirko Celestino | Saeco | + 53 |
| 10 |  Giampaolo Caruso | Liberty Seguros | + 55 |
Akbash

| Akbaş |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Turkki
Määrä:  Suomessa muutamia
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  laumanvartija
Elinikä:  10–11
Muita nimityksiä:  Akbaş Çoban Köpeği, Akbash Shepherd Dog, Akbash Dog, Akbash Turkish Shepherd, Turkish Guard Dog, Akkush Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu KIF: ryhmä 2
Ulkonäkö
Paino:  50–80 kg
Säkäkorkeus:  71–86 cm
Väritys:  valkoinen
Akbaş (Akbaş Çoban Köpeği), tunnetaan myös nimellä akbash, on turkkilainen laumanvartija koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta Turkin kennelliitto Köpek Irkları ve Kinoloji Federasyonu (KIF) sitä vastoin on. Sen mukaan rodun virallinen englanninkielinen nimi on Akbash Shepherd Dog. Rotu on saavuttanut  suosiota Pohjois-Amerikassa karjatilojen vartiokoirana – toisinaan myös kojoottia vastaan – minkä lisäksi Suomeen on tuotu pari akbaş-tyyppistä kangalinkoiraa.
Ulkonäkö

Akbaş on laumanvartija, joka on väriltään valkoinen ja muistuttaa ulkonäöltään etäisesti kuvaszia ja muita isoja valkoisia vuoristokoiria. Siitä on olemassa kaksi muunnosta: lyhyt- ja pitkäkarvainen. Valkoinen väritys auttaa paimenia erottamaan sen sudesta.
Pitkäkarvainen
Lyhytkarvainen
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on rauhallinen ja tasapainoinen. Se leimautuu vartioimiinsa lampaisiin varhaisella iällä.
Alkuperä

Akbaş on kotoisin Turkin länsiosista, missä se on perinteisesti vartioinut lammas- ja vuohilaumoja. Se on yksi kolmesta perinteisestä turkkilaisesta laumanvartijasta - kangalinkoiran ja karsinkoiran ohella. Se on sukua valkoisille itä- ja eteläeurooppalaisille laumanvartijaroduille. Koska laumanvartijat ovat alun perin kulkeutuneet Eurooppaan Aasiasta, se lienee valkoisten eurooppalaisten laumanvartijarotujen – kuten kuvaszin ja pyreneittenkoiran – esi-isä ja alkuperäinen kantamuoto. Vaikka pyreneittenkoira on jo selvästi rakenteeltaan ja tyypiltään erilainen, sekä kuvasz että slovakiancuvac muistuttavat yhä huomattavasti tätä turkkilaista rotua. Lisäksi jotkin teoriat uskovat kuvaszin kulkeutuneen Unkariin juuri turkkilaisten heimojen mukana.
Alkuperä > Etymologia

Akbaş tarkoittaa sananmukaisesti "valkopäätä". Akkush - joksi rotua on toisinaan kutsuttu - puolestaan merkitsee "valkoista lintua".
Nykytilanne

Rotu on nykyisin erityisen suosittu Länsi-Anatolian alueella. Toiset pitävät sitä kangalinkoiran paikallismuunnoksena, mutta KIF:n lisäksi esimerkiksi Yhdysvalloissa jotkin järjestöt rekisteröivät sen erillisenä rotuna. Vuonna 1996 Konyassa pidetyssä turkkilaisia paimenkoiria koskevassa eläinlääketieteellisen tiedekunnan kansainvälisessä konferenssissa päätettiin hylätä ajatus yhdestä ainoasta turkkilaisesta laumanvartijarodusta. Siellä tultiin siihen tulokseen, että maan läntisessä, keskisessä ja itäisessä osassa on jokaisessa oma erillinen rotunsa.
Turkissa rodun kattojärjestö on Akbaş Çoban Köpeğini Koruma ve Araştırma Derneği (AKAD), ja Yhdysvalloissa toimii nykyisin Akbash Dog Association International. KIF on paraikaa valmistelemassa vasta ensimmäistä rotumääritelmää, joten ei ole kovin todennäköistä että FCI:n kaltaiset kansainväliset tahot tulisivat hyväksymään sen omana rotunaan ainakaan vielä vuosiin.
Aden

| Aden (ʻAdan) عدن |
| --- | --- |
 Näkymä  Adeniin.
 Aden
 Koordinaatit: 12°48′N, 45°02′E 
Valtio:  Jemen
Maakunta:  Aden
Väkiluku (2004):  589 419
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aden (arab. عدن‎, Adan) on kaupunki Jemenissä. Sen asukasluku vuonna 2004 oli 589 419. Adenin satamaa on pidetty yhtenä maailman parhaista luonnonsatamista, ja sieltä on ollut kauppayhteyksiä Afrikkaan ja Intiaan jo pitkään. Antiikin aikana sen kautta kulki mausteita Roomaan ja myöhemmin aluetta hallitsivat eri muslimidynastiat. Britit valtasivat Adenin vuonna 1839 ja hallitsivat kaupunkia vuoteen 1967 saakka. Sittemmin kaupunki kuului Etelä-Jemeniin ja vuodesta 1990 yhdistyneeseen Jemenin tasavaltaan. Jemenin viimeisimmän sisällissodan alettua vuonna 2015 kaupunki on ollut Jemenin kansainvälisesti tunnustetun hallituksen keskus.
Maantiede

Aden sijaitsee Adeninlahden pohjoisrannikolla Punaisenmeren suulla Arabian niemimaan lounaisosassa. Itse kaupunki on rakennettu kapealle rannikkotasangolle meren ja sisämaan vuorten väliin, sammuneen tulivuoren kraatterin muodostamalle niemimaalle, joka reunustaa Adenin satamaa (Bandar at-Tawahi). Sataman edustalla on Sirahin saari. Niemimaasta länteen on toinen niemimaa, Adan as-Sughra eli Pikku-Aden. Niemet suojaavat Adenin satamaa monsuunikaudella, ja toisin kuin monissa muissa Punaisenmeren satamissa, Adenin satamassa ei ole liikennettä haittaavaa koralliriuttaa. Adenin satamaa onkin pidetty yhtenä maailman parhaista luonnonsatamista. Nykyinen kaupunki on muodostunut alueella aikanaan sijainneiden useiden kylien yhdistyessä.
Historia > Varhainen historia

Adenin perustamisajankohtaa ei tunneta varmasti. Mahdollisesti alueella on ollut ihmisasutusta jo neoliittiselta kaudelta lähtien, mutta varsinainen kaupunki on muodostunut myöhemmin varhaisella rautakaudella. 900-luvulla ennen ajanlaskun alkua alueella vaikutti Awsanin eteläarabialainen kuningaskunta, jonka pääasiallisena satamana Aden mahdollisesti toimi. Vanhin Adenin mainitseva historiallinen lähde on Vanhan testamentin Hesekielin kirja, jossa mainitaan kaupungilla olleen kauppayhteyksiä Tyrokseen. Aluetta hallitsivat pitkään sisämaan kuningaskunnat, jotka pitivät hallussaan mausteita ja hajusteita kuljettaneita karavaanireittejä. Mausteita ja suitsuketta vietiin etenkin hellenistisiin kuningaskuntiin ja sittemmin Roomaan. Monet antiikin historioitsijat luulivat esimerkiksi kanelin tulevan Jemenistä, vaikka todellisuudesta se tuotiin Punaisenmeren seudulle meriteitse Intiasta ja kauempaa idästä. Kauppayhteyksistä kertovat esimerkiksi Adenista löytyneet kreikkalaiset kolikot. Himyarin kuningaskunta yhdisti suuret osat Etelä-Arabiaa 200-luvun lopulla jaa., alun ja Adenin kaupan hallinta lienee ollut vähintään osasyy heidän menestykseensä. Vuoden 570 paikkeilla alueen valloittivat sasanidit, ja vuonna 628 alueen persialainen kuvernööri kääntyi islamiin.
Historia > Islam

Aluetta sittemmin hallinneiden Damaskoksen umaijadien valta päättyi valtakunnan kapinoihin ja vuodesta 750 aluetta hallitsivat Bagdadin abbasidit. Jemenissä alkoi näihin aikoihin syntyä huomattava ero šiialaisen sisämaan ja rannikon sunnalaisten välillä. Tärkeä satama oli useiden eri tahojen tavoittelema ja se vallattiin useampaan otteeseen. Vuonna 1173 Aden päätyi aijubideille, jotka laativat pitkään heidän jälkeensä'kkin sovelletut säännökset satamalle. Aijubidien heiketessä valtaan nousivat rasulidit, jotka hallitsivat Adenista kunnes pääkaupunki siirrettiin Taizin kaupunkiin. Satamakaupunkina Aden oli hyvin kansainvälinen. Kaupungissa asui esimerkiksi juutalaisia ja hindulaisia kauppiaita. Vastaavasti adenilaisia muutti kauppiaine muihin tärkeisiin satamiin. Paikka mainitaan myös kiinalaisissa lähteissä ja esimerkiksi Ming-dynastian amiraali Zheng He kävi kaupungissa kolmeen otteeseen vuosien 1417 ja 1433 välillä. On mahdollista, että sen läpi kulki myös Marco Polo vuonna 1293. Ibn Battuta vieraili Adenissa vuoden 1330 paikkeilla. Ensimmäinen Adenia henkilökohtaisten kokemusten perusteella kuvaillut oli italialainen Ludovico di Varthema vuonna 1511. Samalla vuosisadalla kaupungin valtausta yrittivät pariin otteeseen portugalilaiset. Vuonna 1538 kaupungin valtasivat osmanit.
Osmanien valtakudella Aden nähtiin ensisijaisesti suojana islamin pyhiä kaupunkeja vastaan. Valtakuntaan kuului monia muita käyttökelpoisia satamia, jolloin Adenin merkitys kokonaisuudessan väheni. 1600-luvun aikana Jemenin sisämaassa oli muodostunut zaidilainen valtio, joka hääti osmanit Adenista vuonna 1630. Kaupungilla oli edelleen kiinteät yhteydet Intiaan ja Afrikan rannikolle. Afrikasta tuotiin esimerkiksi orjia, ja sieltä vietiin oopiumia Intiaan. Alueella oli kuitenkin kasvanut 1600-luvulla muitakin kilpailevia satamia, kuten lähellä oleva Mokka. Vuonna 1728 Adenin sunnalainen väestö karkotti zaidilaiset, ja paikalle perustettiin itsenäinen Lahjin sulttaanikunta. Zaidilaisten ei onnistunut vallata kaupunkia takaisin useista yrityksistä huolimatta. Adenin merkitys väheni edelleen, ja 1700-luvun loppupuolella se oli vain noin 800 asukkaan kalastajakylä.
Historia > Britit

Britit alkoivat vahvistaa asemiaan Punaisenmeren ympäristössä 1800-luvun alkupuolella. Mokka oli tuolloin tärkeä yhteys Intiaan ja britit pelkäsivät Ranskan kasvavaa vaikutusvaltaa alueella. Kapteeni Stafford Hainesin johtama laivasto-osasto brittiläisestä Intiasta valtasi kaupungin tammikuussa 1839 tekosyynä Lahjin sulttaanin väitetty tuki merirosvoille. Lopulta sulttaanin kanssa solmittiin sopimus, jolla Adenin hallinta siirtyi briteille vuotuista maksua vastaan. Britti säilyttivät asemansa huolimatta 1800-luvulla heimojen parissa syntyneiden uskonnollisten liikkeiden yrityksistä karkottaa vääräuskoiset alueelta. Vuonna 1850 Aden julistettiin vapaasatamaksi, joka siirsi kaupankäynnin Adeniin alueen muista satamista. Pian Aden oli kasvanut noin 20 000 asukkaan kaupungiksi. Sataman keskeisyyttä lisäsi entisestään Suezin kanavan avautuminen vuonna 1869. Kaupungin kautta vedettiin myös Britannian ja Intian välinen lennätinlinja.
Aden kukoisti myös aikoina, jolloin muu Jemen oli sekasorrossa, esimerkiksi zaidilaisen imaamin kapinoidessa osmaneja vastaan vuosina 1904–1911. Adenin kautta britit tukivat myös arabikapinallisia ensimmäisessä maailmansodassa. Toisen maailmansodan jälkeen Aden kasvoi maailman neljänneksi vilkkaimmaksi satamaksi. Jemenistä saapui monia poliittisia pakolaisia Adeniin ja kaupungin noin 8 000 juutalaista lennätettiin Israeliin vuosien 1949 ja 1950 välillä. Vuonna 1963 britit muodostivat Etelä-Arabian federaation, joka ei riittänyt hillitsemään kasvavaa kansallismielisyyttä. Eri vapausliikkeet alkoivat tehdä iskuja brittejä vastaan ja vuonna 1963 alueelle julistettiin hätätila. Huonon turvallisuustilanteen takia Englannin Adenin kuvernööri kumosi 24. syyskuuta 1965 Adenin perustuslain ja ryhtyi itse hallitsemaan suojelualuetta. Vuoteen 1967 mennessä väkivaltaisuuksissa oli kuollut noin tuhat henkilöä. Britit päättivät lopulta vetäytyä alueelta 29. marraskuuta 1967 ja Etelä-Jemen itsenäistyi. Tuolloin Adenin asukasluku oli noin 250 000. Suuri osa kaupungin virkamiehistä ja kauppiaista muutti pois brittien mukana ja sataman liikenne hiljeni merkittävästi.
Historia > Itsenäinen Jemen

Taloudelliset olosuhteet heikkenivät merkittävästi kommunistien hallitsemassa Etelä-Jemenissä, vaikka jonkin verran apua saatiin Kiinasta ja Neuvostoliitosta. Tilannetta pahensi Suezin kanavan sulkeminen vuosina 1967–1975. Kanavan jälleenavautuminen ja Hadramawtin alueen öljylöydöt helpottivat lopulta tilannetta. Etelä- ja Pohjois-Jemen yhdistyivät Jemenin tasavaltana 21. toukokuuta 1990 ja perustamisjulistus annettiin Adenista. Etelä-Jemenin itsenäisyydellä oli kuitenkin edelleen kannattajansa. Kaupunki kärsi huomattavia vahinkoja tilanteeseen liittyneessä sisällissodassa vuonna 1994. Jemenin viimeisimmän sisällissodan sytyttyä vuonna 2015 huthi-kapinalliset valtasivat maan pohjoisosat ja maan kansainvälisesti tunnustettu hallitus siirtyi Adeniin. Taisteluja on kuitenkin esiintynyt myös etelässä Etelä-Jemenin separatistien ja hallituksen välillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aden Wikimedia Commonsissa
Näkymä Adeniin Kansainväliseltä avaruusasemalta.
Adenin vanhakaupunki sammuneen tulivuoren kraatterilla.
Aden teoksessa vuodelta 1590.
Adenin satama postikortissa vuoden 1910 paikkeilta.
Adenin vanhaakaupunkia.
Adam Erne

| Adam Erne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1995 (ikä 29) New Haven, Connecticut, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  New York Rangers
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Quebec Remparts (QMJHL) Syracuse Crunch (AHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Detroit Red Wings (NHL) Grand Rapids Griffins (AHL) Edmonton Oilers (NHL) Bakersfield Condors (AHL)
NHL-varaus:  33. varaus, 2013 Tampa Bay Lightning
Adam Erne (s. 20. toukokuuta 1995 New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa tryoutilla NHL-seuraNew York Rangersiä. Tampa Bay Lightning varasi Ernen vuoden 2013 varaustilaisuudessa numerolla 33. Erne kaupattiin kesällä 2019 Detroit Red Wingsiin varausvuoroa vastaan. Lokakuussa 2020 Erne teki Red Wingsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Elokuussa 2021 Erne teki Red Wingsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Syyskuussa 2023 Erne siirtyi tryout-sopimuksella Edmonton Oilersiin. Lokakuussa 2023 hän teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Oilersin kanssa. Syyskuussa 2024 Erne siirtyi tryout-sopimuksella New York Rangersiin.
Amstel Gold Race 2005

Amstel Gold Race 2005 oli järjestyksessään 40. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 251 kilometrin reitillä Maastrichtista Valkenburgiin 17. huhtikuuta 2005.
Kylmässä säässä ajettua kilpailua oli käyty kymmenen kilometriä, kun kärkeen oli muodostunut neljän ajajan irtiottoryhmä: Erwin Thijs, Alain Van Katwijk, Andri Hrivko ja Christophe Moreau. 57 kilometrin kohdalla he olivat 12 ja puoli minuuttia pääjoukon edellä. Van Katwijk putosi ryhmästä ensin ja Hrivko 125 kilometrin ajon jälkeen.
Léon van Bon hyökkäsi pääjoukosta 193 kilometrin kohdalla saaden muutamaa kilometriä myöhemmin seurakseen Steffen Wesemannin. Thijs ja Moreau olivat tällöin vielä viisi minuuttia karkumatkalla, mutta tulivat tavoitetuksi 220 kilometrin irtioton jälkeen, Kruisbergin nousussa. Seuraavassa nousussa, Eyserboswegissä, Wesemann karkasi Van Bonilta, mutta sai pian seurakseen David Etxebarrian, Mark Lotzin ja Karsten Kroonin. He olivat Keutenbergin nousussa, 12 kilometriä ennen maalia, 35 sekuntia pääjoukon edellä.
Yhdeksän kilometriä ennen maalia neljä kärkiajajaa olivat kymmenen sekuntia edellä 30 ajajan suuruista pääjoukkoa. Karkulaiset tavoitettiin juuri ennen kilpailun päättänyttä Caubergin nousua. Rabobank-talli yritti vuorovedolla pedata voittoa kirimiehelleen Oscar Freirelle. Erik Dekkerin ja Karsten Kroonin jälkeen viimeisenä vetomiehenä oli Michael Boogerd. Danilo Di Lucan hyökätessä 300 metriä ennen maalia Boogerd lisäsi vauhtia ja Freire putosi hänen kyydistään. Di Luca ohitti Boogerdin 150 metriä ennen maalia voittaen kilpailun. Boogerd, vuoden 1999 voittaja, sijoittui neljännen kerran Amstel Gold Racessa toiseksi. Mirko Celestino oli kolmas.
Tulokset

|  | Ajaja | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Danilo Di Luca | Liquigas-Bianchi | 6.21.07 |
| 2 |  Michael Boogerd | Rabobank | s.a. |
| 3 |  Mirko Celestino | Domina Vacanze | s.a. |
| 4 |  Davide Rebellin | Gerolsteiner | s.a. |
| 5 |  Miguel Ángel Martín Perdiguero | Phonak Hearing Systems | s.a. |
| 6 |  Patrik Sinkewitz | Quick·Step - Innergetic | s.a. |
| 7 |  Björn Leukemans | Davitamon-Lotto | s.a. |
| 8 |  David Etxebarria | Liberty Seguros-Würth | s.a. |
| 9 |  Jérôme Pineau | Bouygues Télécom | s.a. |
| 10 |  Óscar Freire | Rabobank | s.a. |
Alet-les-Bains

| Alet-les-Bains |
| --- | --- |
 Alet-les-Bainsin luostarin rauniot
 vaakuna
 Alet-les-Bains
 Koordinaatit: 42°59′51″N, 2°15′25″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Aude
Arrondissementti:  Limoux
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,5 km²
Väkiluku (2016):  421 
 – Väestötiheys:  17 as./km²
Kunnan numero:  11008
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alet-les-Bains on kunta Ranskan eteläosassa Auden departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Audejoen varrella noin 10 kilometriä Limoux’n kaupungista etelään.
Kivennäisvesilähde
Alet-les-Bains on ollut tunnettu kuumista lähteistään jo roomalaisten aikaan. Paikallinen Alet-les-Bains -kivennäisvesi on yksi Ranskan vanhimmista kivennäisvesimerkeistä. Sitä on pullotettu jo yli 120 vuoden ajan, vuodesta 1886 lähtien.
Alet-les-Bainsin luostari on perustettu 500-luvulla. Se oli hyvin vauras 1300-luvulla, mutta vuonna 1577 hugenotit hävittivät luostarin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alet-les-Bains Wikimedia Commonsissa
Alethea McGrath

Alethea Ada McGrath (1. kesäkuuta 1920 – 9. helmikuuta 2016) oli australialainen näyttelijä, joka esitti kirjastonhoitaja Jocasta Nuta elokuvassa Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys. Hänet tunnettiin myös televisiorooleistaan. Hän näytteli Dot Farraria Prisonerissa ja kahta roolia Neighboursissa: Mary Crobieta vuosina 1989–1990 sekä Lily Madigania vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Alethea McGrath Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amstel Gold Race 2008

Amstel Gold Race 2008 oli järjestyksessään 43. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se järjestettiin 257,4 kilometrin reitillä Maastrichtista Valkenburgiin 20. huhtikuuta 2008. Damiano Cunego voitti kilpailun ohitettuaan Caubergin loppunousussa Fränk Schleckin viimeisen 200 metrin aikana, Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi.
Tulokset

|  | Ajaja | Joukkue | Aika | UCI ProTour- pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Damiano Cunego | Lampre-Fondital | 6.35.29 | 40 |
| 2 |  Fränk Schleck | Team CSC | s.a. | 30 |
| 3 |  Alejandro Valverde | Caisse d'Epargne | + 2 | 25 |
| 4 |  Davide Rebellin | Gerolsteiner | + 2 | 20 |
| 5 |  Thomas Dekker | Rabobank | + 6 | 15 |
| 6 |  Christian Pfannberger | Barloworld | + 14 | - |
| 7 |  Sergei Ivanov | Astana Team | + 18 | 7 |
| 8 |  Joaquim Rodríguez | Caisse d'Epargne | + 23 | 5 |
| 9 |  Karsten Kroon | Team CSC | + 27 | 3 |
| 10 |  Jérôme Pineau | Bouygues Télécom | + 45 | 1 |
| 11 |  Fabian Wegmann | Gerolsteiner | + 45 |  |
| 12 |  Simon Gerrans | Crédit Agricole | + 45 |  |
| 13 |  Rinaldo Nocentini | Ag2r-La Mondiale | + 45 |  |
| 14 |  Benoît Vaugrenard | La Française des Jeux  | + 51 |  |
| 15 |  Stefan Schumacher | Gerolsteiner | + 51 |  |
| 16 |  Kjell Carlström | Liquigas | + 51 |  |
| 17 |  Johan Van Summeren | Silence-Lotto | + 56 |  |
| 18 |  Martin Elmiger | Ag2r-La Mondiale | + 56 |  |
| 19 |  Óscar Freire | Rabobank | + 56 |  |
| 20 |  Kim Kirchen | Team High Road  | + 1.00 |  |
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2022

| Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2022 |
| --- | --- |
Sijainti:  Cali Kolumbia
Kilpailupaikka:  Estadio Olímpico Pascual Guerrero
Osallistujamaita:  145
Kilpailulajeja:  45
Avajaiset:  1. elokuuta
Päättäjäiset:  6. elokuuta
Kotisivu:  Virallinen sivusto
Vuoden 2022 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Calissa, Kolumbiassa 1.–6. elokuuta 2022.
Suomalaisnuoret saavuttivat kaksi kultaa ja yhden hopean.
Mitalistit

Käytetyt lyhenteet:
WUJR = alle 20-vuotiaiden maailmanennätys
AJR = alle 20-vuotiaiden maanosan ennätys
NJR = alle 20-vuotiaiden maan ennätys
WJL = alle 20-vuotiaiden kauden kärkitulos
CR = kilpailuennätys
PB = henkilökohtainen ennätys
SB = kauden paras