stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuotalo
Rakennus

Vuotalo sijaitsee Helsingin Vuosaaressa Mosaiikkitorin pohjoispuolella, lähellä kauppakeskus Columbusta, Vuosaaren metroasemaa, Vuosaaren urheilutaloa ja Vuosaaren lukiota. Sen ovat suunnitelleet Mikko Heikkinen ja Markku Komonen..
Rakennuksen ominaispiirteinä pidetään avaruutta, läpi talon kulkevaa luonnonvaloa, yhdeksän metriä korkea galleriatilaa ja salia, jossa on paikat 320 henkilölle.
Rakennus on muodoltaan puoliympyrän muotoinen ja sen perusratkaisu muistuttaa saranaa, jossa monitasoiset toiminnalliset ja liikenteelliset yhteydet niveltyvät toisiinsa. Koska rakennuksessa on mm. valokattoja, sektorin muotoinen auditorio pitkine jännemittoineen, lasijulkisivua ja jalankulkuraitin teräskehät, maan pinnan yläpuoliset kantavat rakenteet valmistettiin teräksestä. Lisäksi rakennuksessa on täydentäviä rakennusosio, kuten auditorion tärinäneristimillä varustetut laite- ja hoitosillat sekä portaita, joiden runkomateriaali on terästä. Rakennuksen liittopilarit ovat rakennuksen keskialueella 6 × 6 metrin ruudussa. Osalla runkoa pilarit ovat pyöreitä. Tasojen palkit ovat liittorakenteisia ja laatat ontelolaattoja.
Rungon vaakasuuntainen jäykistys on toteutettu osittain betoniväliseinin ja osittain palosuojatuin teräsristikoin. Rakennuksen kellarikerros ja osittain talon alle sijoittuva pysäköintilaitos, sekä koululaajennus sekä Vuosaaren urheilutaloon johtava tunneli on paikallavalettua teräsbetonia. Kantavan rungon palonkestoluokka on R60. Valokattojen ja auditorion yläpohjan teräsrakenteet on paloteknisen laskelman pohjalta toteutettu ilman palosuojausta.
Rakennus > Julkisivu

Rakennuksen etupuoleinen julkisivu koostuu kahden kerroksen korkuisesta lasiseinästä. Takaosan julkisivussa on käytetty ruostumattomasta teräksestä valmistettua verkkoa. Verkon kaareva sisäkuori on paikallavalettua betonia. Auditorion laaja paikallavalettu seinä on jäykistetty osittain seinän ulkopuolelle ulottuvilla teräspilareille, jotka kantavat myös katon teräsrakenteet.
Rakennus > Sisätilat

Metallisen ulkovaipan vastapainoksi Vuotalon sisätiloissa on käytetty paljon puuta. Lattia on lämpökäsiteltyä koivua ja väliseininä on käytetty mäntyristikoita. Seinille tilattiin Jaakko Tornbergin ja Pekka Syrjälän taideteokset.
Toiminta

Vuotalossa sijaitsee Helsingin kaupungin osakirjasto, sekä työväenopisto ja kulttuuriasiankeskuksen musiikin ja kuvataiteen harrastetiloja sekä sali teatteri- ja tanssiesityksiä varten. Helsingin kulttuurikeskus järjestää Vuotalossa kulttuuritapahtumia. Ohjelmistossa on konsertteja, elokuvia, lastentapahtumia, teatteria ja senioritapahtumia. Galleriassa on vaihtuvia näyttelyjä ympäri vuoden. Vuotalon ensimmäisessä kerroksessa toimivat Vuosaaren kirjasto, kahvila Pokkari ja Lippupiste Oy:n toimipiste. Valoisa galleria ja 320-paikkainen Vuosali sijaitsevat rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa. Helsingin kulttuurikeskuksen toimisto ja Helsingin työväenopiston itäinen alueopisto löytyvät Vuotalon toisesta kerroksesta. Työväenopistolla on tiloja myös Vuotalon ja Tehtaanpuiston yläasteen/Vuosaaren lukion välisessä yhdyskäytävässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuotalo Wikimedia Commonsissa
Vuotalon kotisivu
Vuosaaren kirjaston kotisivu
Vuotalon etupuolen julkisivu on lasiseinää ja takaosa teräsverkkoa
Weldon (Illinois)

| Weldon |
| --- | --- |
 Postitoimisto Weldonissa
 Weldon
 Koordinaatit: 40°7′14″N, 88°45′2″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Illinois
Piirikunta:  DeWitt
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 km²
Korkeus:  218 m
Väkiluku (2000):  440
 – Väestötiheys:  440 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Weldon on kunta ja kylä DeWittin piirikunnassa, Illinoisin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunnan asukasluku oli 408 vuonna 2020, joista 94 %  oli valkoisia.
Aiheesta muualla

Satelliittikuva Weldonista (Google Maps)
William Creighton

William Creighton (s. 20. marraskuuta 1997) on irlantilainen ralliautoilija. Hän ajaa WRC3- ja JWRC-sarjassa kartanlukijanaan Liam Regan. Vuonna 2023 Creighton voitti JWRC-sarjan mestaruuden johdettuaan sarjaa suuren osan kaudesta. Akropolis-rallissa hän keskeytti kilpailussa, josta oli tarjolla tuplapisteet, mutta keräsi riittävästi erikoiskoevoittoja ja niistä saatavia lisäpisteitä voittaakseen sarjan mestaruuden. Creighton on aiemmin ajanut Ison-Britannian lisenssillä ja on voittanut Ison-Britannian juniorisarjan mestaruuden vuonna 2021.
Welcome to the Videos

Kansikuva
Welcome To The Videos on Guns N' Roses DVD- ja VHS-tallenne, jossa on kaikki yhtyeen vuoteen 1994 asti julkaistut musiikkivideot lukuun ottamatta videoita kappaleista "You Could Be Mine" ja "It's So Easy", eikä live-videoita. "You Could Be Mine" jäi pois kokoelmalta tekijänoikeussyistä, koska se sisältää kohtauksia Terminator 2 – Tuomion päivä -elokuvasta. DVD:llä ei ole lisämateriaalia ja sen kesto on noin 75 minuuttia. Kokoelman julkaisi vuonna 1998 Geffen Records.
Sisältö

"Welcome To The Jungle" levyltä Appetite for Destruction
"Sweet Child O' Mine" levyltä Appetite for Destruction
"Paradise City" levyltä Appetite for Destruction
"Patience" levyltä GN' R Lies
"Don't Cry" levyltä Use Your Illusion I
"Live And Let Die" levyltä Use Your Illusion I
"November Rain" levyltä Use Your Illusion I
"Yesterdays" levyltä Use Your Illusion II
"The Garden" levyltä Use Your Illusion I
"Dead Horse" levyltä Use Your Illusion I
"Garden Of Eden" levyltä Use Your Illusion I
"Estranged" levyltä Use Your Illusion II
"Since I Don't Have You" levyltä The Spaghetti Incident?
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten maraton

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 > Ratajuoksut |
| --- | --- | --- |
| 100 m |   | Miehet |
| 400 m |  | Miehet |
| 800 m |  | Miehet |
| 1500 m |  | Miehet |
| 110 m aidat |  | Miehet |
Muut juoksut
| Maraton |  | Miehet |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | Miehet |
| Kolmiloikka |  | Miehet |
| Korkeushyppy |  | Miehet |
| Seiväshyppy |  | Miehet |
| Kuulantyöntö |  | Miehet |
| Kiekonheitto |  | Miehet |
Kolme juoksijaa harjoittelemassa olympiamaratonille. Kuvassa keskimmäisenä kilpailussa toiseksi tullut Charílaos Vasilákos.
Miesten maraton kesäolympialaisissa 1896 oli erikoiskilpailu, joka keksittiin juuri kyseisiin olympialaisiin. Michel Bréal kehitti idean juoksukilpailusta Marathonista Ateenaan Feidippideen legendan mukaan. Ensimmäinen maratonjuoksu oli Kreikan karsinta olympiakilpailuun, tämän kisan voitti Charílaos Vasilákos. Olympiamaratonin pituus oli 40 kilometriä.
Marathoniin matkusti 25 juoksijaa, mutta heistä vain 17 osallistui kilpailuun. Albin Lermusiaux otti johdon kisan alkuvaiheessa kuten 1 500 metrin juoksussakin. Edwin Flack ja Arthur Blake pitivät toista ja kolmatta sijaa ennen kuin Blake keskeytti 23 kilometrin kohdalla. Yhdeksää kilometriä myöhemmin myös Lermusiaux joutui keskeyttämään, joten Flack nousi kärkeen. Samaan aikaan Kreikan Spiridon Luis alkoi kiriä eroa kiinni. Flack yritti pitää kärkipaikkansa näännyksiin saakka, mutta lopulta, vain nelisen kilometriä ennen maalia, hän keskeytti. Näin Luis jäi yksin kärkeen ja voitti kisan juosten matkan hieman alle kolmessa tunnissa. Vasilakos oli toinen ja hänen jälkeensä pronssista kamppailivat Spiridon Belokas ja Gyula Kellner. Belokas ehti maaliin viittä sekuntia aiemmin, mutta hänet hylättiin myöhemmin, sillä selvisi että hän oli taittanut osan matkastaan hevoskärryissä.
Tulokset

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Spiridon Luis |  Kreikka | 2.58.50 |
| 2 | Harilaos Vasilakos |  Kreikka | 3.06.03 |
| 3 | Gyula Kellner |  Unkari | 3.06.35 |
| 4 | Ioannis Vrettos |  Kreikka | Ei tiedossa |
| 5 | Eleitherios Papasimeon |  Kreikka | Ei tiedossa |
| 6 | Dimitrios Deligiannis |  Kreikka | Ei tiedossa |
| 7 | Evangelos Gerakeris |  Kreikka | Ei tiedossa |
| 8 | Stamatios Masouris |  Kreikka | Ei tiedossa |
| 9 | Sokratis Lagoudakis |  Ranska | Ei tiedossa |
| – | Edwin Flack |  Australia | DNF (37 km) |
| – | Albin Lermusiaux |  Ranska | DNF (32 km) |
| – | Ioánnis Lavréntis |  Kreikka | DNF (24 km) |
| – | Georgios Grigoriou |  Kreikka | DNF (24 km) |
| – | Arthur Blake |  Yhdysvallat | DNF (23 km) |
| – | Ilias Kafetzis |  Kreikka | DNF (9 km) |
| – | Dimitrios Khristopoulos |  Kreikka | DNF |
| DSQ | Spiridon Belokas |  Kreikka | 3.06,30 |
DNF = Keskeytti, DSQ = Hylätty
Miesten maraton olympialaisissa
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1896 | 1900 | 1904 | 1906 | 1908 | 1912 | 1920 | 1924 | 1928 | 1932 |
| 1936 | 1948 | 1952 | 1956 | 1960 | 1964 | 1968 | 1972 | 1976 | 1980 |
| 1984 | 1988 | 1992 | 1996 | 2000 | 2004 | 2008 | 2012 | 2016 | 2020 |
Käännös suomeksi
William Cowhig

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
William Cowhig (5. huhtikuuta 1887 Maesteg – 16. elokuuta 1964 Rugby) oli brittiläinen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa pronssia moniottelun joukkuekilpailussa ja jäi sen yksilökilpailussa 29. sijalle. Hän osallistui myös vuoden 1920 kesäolympialaisiin Antwerpenissä, jossa hän sijoittui joukkueineen moniottelussa viidenneksi.
Väkivallan lapset

Väkivallan lapset (engl. Children of Violence) on Doris Lessingin viisiosainen kirjasarja.
Osat

Parempien ihmisten lapsi (1977) / Martha Quest (1952)
Hyviin naimisiin (1979) / A Proper Marriage (1954)
Myrskyn varjossa (1980) / A Ripple from the Storm (1958)
Lumous haihtuu (1982) / Landlocked (1965)
Muutoksen aika (1986) / The Four-Gated City (1969)
Aiheesta muualla

Lea Toivola: "Äiti, onko minun vielä tanssittava?" Doris Lessingin Väkivallan lapset -sarja. Kanava 6/2009.
Von Schantz

Sanssinkartano Kauhajoella.
Von Schantz on suomalainen aatelissuku. Suomessa suku on hallinnut Sanssinkartanoa Kauhajoella.
Wothon atolli tunnettiin nimellä Schantzin saaret Johan Eberhard von Schantzin mukaan.
Suvun jäseniä

Anton Wilhelm von Schantz (1740–1814), everstiluutnantti ja valtiopäivämies
Berndt Adam Emil von Schantz (1851–1926), maanviljelijä, liikemies, lahjoittaja ja valtiopäivämies, Knut Emil von Schantzin poika
Carl Constantin von Schantz (1773–1851) everstiluutnantti, Turun kruununmakasiinin hoitaja, Johan Ludvig Runeberg mainitsee hänet Vänrikki Stoolin tarinoissa
Carl Eberhard von Schantz (1816–1878), kenraalimajuri Venäjän keisarillisessa armeijassa
Carl Gustaf von Schantz (1896–1954), radioalan pioneeri ja radiotehtailija
Eric von Schantz (1909–1993), suomenruotsalainen toimittaja
Erik von Schantz (1877–1962), diplomi-insinööri ja valtiopäivämies, Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja 1924–1948, Fabian Wilhelm von Schantzin poika
Eva Vilhelmina von Schantz (1810–1895), Carl Constantin von Schantzin tytär, kreivi Carl Gustaf Mannerheimin puoliso
Fabian Wilhelm von Schantz (1838–1910), merikapteeni, kauppias ja valtiopäivämies
Filip von Schantz (1835–1865), suomalainen kapellimestari ja säveltäjä
Hedvig von Schantz (1865–1942), suomenruotsalainen runoilija
Johan Eberhard von Schantz (1802–1880), amiraali, laivasuunnittelija
Johan Fredrik von Schantz (1836–1907), kenraali Venäjän laivaston amiraliteetissa
Johannes Eberhard von Schantz (1861–1929), juristi ja virka- ja valtiopäivämies, Filip von Schantzin poika
Knut Emil von Schantz (1824–1899), upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies,Carl Eberhard von Schantzin veli
Max von Schantz (1922–2007), farmakognosian professori
Märta von Schantz (1923–2014), suomenruotsalainen lähetystyöntekijä ja opettaja
Aiheesta muualla

Kuusi veljestä upseerina Suomen sodassa, Hakkapeliitta, 20.12.1938, nro 51-52, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
William Cooper

William Cooper (1798 – 20. huhtikuuta 1864) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja keräilijä.
Cooper opiskeli eläintiedettä Euroopassa 1821–1824. Hän tutki erityisesti simpukankuoria. Myöhemmin hän teki tutkimus- ja keräysmatkat Nova Scotiaan, Kentuckyyn ja Bahamasaarille. Cooper ei itse ollut kirjailija, mutta hänen kokoelmansa auttoivat muita tutkijoita, kuten John James Audubon, Charles Lucien Bonaparte ja Thomas Nuttall, suorittamaan tutkimuksia.
Cooper oli yksi New York Lyceum of Natural Historyn, myöhemmin New York Academy of Sciences, perustajista, ja ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka hyväksyttiin Zoological Society of Londonin jäseneksi.
Cooperin poika James Graham Cooper (1830–1902) oli lääkäri ja luonnontieteilijä.
Cooper nimesi linnuista muun muassa amerikannokkavarpusen (Coccothraustes vespertinus), nykyisin Hesperiphona vespertina.
William Cotton Oswell

William Cotton Oswell (1818–1893) oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja suurriistanmetsästäjä. Hän opiskeli East India Companyn kauppaopistossa. Oswell muutti Intiaan, Madrasiin vuonna 1837 työskentelemään johtajana setänsä yrityksessä. Samaan aikaan hän opiskeli lääketiedettä. Kymmenen vuoden jälkeen hän joutui siirtymään terveyssyistä Intiasta Etelä-Afrikkaan, missä hän metsästi ja tutustui alueisiin joilla eurooppalaiset eivät olleet aiemmin liikkuneet. Kun David Livingstone lähti vuonna 1849 ottamaan selvää, onko Kalaharin keskellä suuri järvi, Oswell ja hänen ystävänsä Mungo Murray lähtivät mukaan. Oswell huolehti retken logistiikasta. Retken tuloksena löytyi Ngomijärvi, ja osoitettiin, että Kalaharin voi ylittää härkävankkureilla.
Vuosina 1854–1855 Oswell työskenteli sairaalassa Krimillä. Hän ei pitänyt päiväkirjaa, mutta hänen poikansa kokosi Oswellin elämäkerran hänen kotiin lähettämiensä kirjeiden pohjalta.
Vivah

| Vivah |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sooraj R. Barjatya
Käsikirjoittaja:  Sooraj R. Barjatya
Tuottaja:  Ajit Kumar Barjatya Kamal Kumar Barjatya Rajkumar Barjatya
Säveltäjä:  Ravindra Jain
Kuvaaja:  Harish Joshi
Leikkaaja:  V. N. Mayekar
Pääosat:  Shahid Kapoor Amrita Rao
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Rajshri Productions
Levittäjä:  Rajshri Productions Netflix
Ensi-ilta:  10. marraskuuta 2006
Kesto:  162 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vivah (suomeksi ”Avioliitto”) on intialainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2006. Sen on ohjannut Sooraj R. Barjatya, ja päärooleja näyttelevät Shahid Kapoor ja Amrita Rao neljännessä yhteisessä elokuvassaan. Elokuva kertoo kahden nuoren matkasta kihlauksesta avioliittoon.
Sekalaisia arvosteluja kriitikoilta saanut Vivah kuului vuoden kaupallisesti menestyneimpiin hindinkielisiin elokuviin.
Juoni

Poonam (Amrita Rao) menetti vanhempansa hyvin nuorena ja hänet kasvattivat hänen setänsä Krishnakant (Alok Nath) ja tämän vaimo Rama (Seema Biswas). Rama on kateellinen Poonamille, koska tämä on kauniimpi kuin heidän oma tyttärensä Rajni (Amrita Prakash). Poonamista kasvaa hyvätapainen, perinteikäs ja kaunis tyttö. Krishnakantin ystävä Bhagatji pitää Poonamista ja päättää saattaa hänet yhteen Harishchandran (Anupam Kher) nuoremman pojan Premin (Shahid Kapoor) kanssa.
Rikas liikemies Harishchandra kertoo Premille avioliittoehdotuksesta. Premin veli Sunil (Samir Soni) oli nainut Bhavnan (Lata Sabharwal) samassa iässä. Prem epäröi, koska on nuori ja haluaisi ensin keskittyä uraansa. Harishchandra suostuttelee Premin tapaamaan tytön ennen kuin päättää mitään. He vierailevat Krishnakantin perheen luona ja antavat Premin ja Poonamin tutustua toisiinsa. Vaikka heidän ensimmäinen keskustelunsa on kankea, he päättävät mennä naimisiin, koska tuntevat kuitenkin vetoa toisiinsa. Hääpäivä sovitaan puolen vuoden päähän ja perheet suunnittelevat lyhyttä lomaa Krishnakantin kesäasunnolle tutustuakseen paremmin toisiinsa.
Poonam ja Prem viettävät mielellään aikaa yhdessä lomansa aikana. Monen huolettoman päivän jälkeen Harishchandran täytyy palata perheineen kotiin ja töiden pariin, joten Poonam ja Prem joutuvat pitämään yhteyttä lähinnä puhelimitse. Välimatkasta huolimatta heistä tulee läheisempiä ja molemmat tunnustavat rakkautensa. Kun Prem palaa työmatkalta Japanista, Poonam on häntä vastassa muun perheen kanssa. Poonam jää joksikin aikaa heidän luokseen ennen kuin palaa kotiin ja molemmat perheet alkavat valmistautua häihin. Rama suuttuu Krishnakantille rahan tuhlaamisesta Poonamin häihin, koska hän pelkää rahojen loppuvan ennen kuin Rajni pääsee naimisiin. Rama käyttäytyy tavallista kylmemmin Poonamia kohtaan eikä halua osallistua mihinkään häihin liittyvään, mikä loukkaa Poonamia.
Häitä edeltävänä iltana Krishnakantin talossa syttyy tulipalo. Poonam pääsee nopeasti ulos talosta, mutta menee takaisin etsimään Rajnia. Pelastaessaan Rajnin Poonam palaa pahasti ja hänet viedään sairaalaan. Perheelle kerrotaan, että Poonamilla on vakavia palovammoja, mutta hänen kasvonsa säästyivät. Poonamin riskeerattua oma henkensä Rajnin vuoksi Raman mielipide hänestä muuttuu. Premin perhe saa tietää Poonamin tilasta ja he kiirehtivät sairaalaan. Poonam on epävarma haluaako Prem enää naimisiin hänen kanssaan. Lääkäri (Mohnish Behl) kertoo, että Poonamin paraneminen kestää kauan. Harishchandra järjestää erikoislääkäreitä Delhistä leikkaamaan Poonamin. Prem haluaa ehdottomasti edelleen naida Poonamin. Prem sanoo rakastavansa Poonamia aina ja laittaa sindooria tämän jakaukseen (naimisissa olon merkki). Poonamin leikkaus onnistuu. Lopulta he menevät naimisiin ja pääsevät aloittamaan elämänsä miehenä ja vaimona.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shahid Kapoor  | … |  Prem Bajpayee   |
|  Amrita Rao  | … |  Poonam ”Bitto” Mishra   |
|  Anupam Kher  | … |  Harishchandra Bajpayee   |
|  Alok Nath  | … |  Krishnakant Mishra   |
|  Seema Biswas  | … |  Rama Mishra   |
|  Samir Soni  | … |  Sunil Bajpayee   |
|  Lata Sabharwal  | … |  Bhavna Bajpayee   |
|  Amrita Prakash  | … |  Rajni ”Chhoti” Mishra   |
|  Manoj Joshi  | … |  Bhagatji   |
|  Ameya Pandya  | … |  Rahul Bajpayee   |
|  Dinesh Lamba  | … |  Munim   |
|  Mohnish Bahl  | … |  tohtori Rashid Khan   |
Soundtrack

Kaikki sanat Ravindra Jain, kaikki sävellykset Ravindra Jain.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Mujhe Haq Hai” | Udit Narayan, Shreya Ghoshal | 5.02 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Do Anjaane Ajnabi” | Udit Narayan, Shreya Ghoshal | 5.02 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Milan Abhi Aadha Adhura” | Udit Narayan, Shreya Ghoshal | 5.47 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Hamari Shaadi Mein” | Babul Supriyo, Shreya Ghoshal | 5.17 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Kal Jisne Janam Yahan Paaya” | Suresh Wadkar, Kumar Sanu, Ravindra Jain | 7.43 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”O Jiji” | Pamela Jain, Shreya Ghoshal | 5.20 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Tere Dware Pe Aai Baraat” | Sudesh Bhonsle, Ravindra Jain | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Jai Gauri Maa” | Pamela Jain | 2.03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Savaiyaa – Chhota Sa Saajan” | Suresh Wadkar, Aparnaa Bhaagwa | 1.21 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Savaiyaa – Raadhey Krishn Ki Jyoti” | Shreya Ghoshal, Ravindra Sen | 2.16 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Vivah Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vivah AllMoviessa. (englanniksi)
William Luther Pierce

William Luther Pierce
William Luther Pierce (1933 Atlanta – 23. heinäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen uusnatsi ja kirjailija. Hän kirjoitti väkivaltarikollisia innoittaneen Turnerin päiväkirjat -romaanin ja johti 1970-luvulta kuolemaansa saakka National Alliancea.
Elämä > Toiminta 1970-luvun alkuun saakka

Pierce sai Ricen yliopistosta kandidaatin arvon fysiikassa vuonna 1955. Hän työskenteli jonkin aikaa Los Alamos National Laboratoryssa ja jatkoi sitten opiskelua California Institute of Technologyssa sekä Coloradon yliopistossa, josta hän väitteli tohtoriksi vuonna 1962. Vuosina 1962–1965 Pierce opetti fysiikkaa apulaisprofessorina Oregonin osavaltionyliopistossa. Hän liittyi John Birch Societyyn, mutta piti sitä liian maltillisena, koska koki valkoisten olevan uhattuina kansalaisoikeuksia ajaneiden ja Vietnamin sotaa vastustaneiden liikkeiden taholta. Pierce lopetti vuonna 1966 työskentelyn vanhempana tutkijana connecticutilaisessa avaruus- ja ilmailualan yrityksessä keskittyäkseen toimintaan George Lincoln Rockwellin American Nazi Partyssa. Hän alkoi toimittaa National Socialist World -lehteä. Rockwellin tultua murhatuksi Pierce jatkoi toimintaansa puolueessa, jonka nimeksi oli muutettu National Socialist White People's Party. Vuonna 1968 Pierce työskenteli rotuerottelun kannattaja George Wallacen presidenttiehdokkuutta tukeneessa Youth for Wallace -järjestössä. Samassa järjestössä toimi Willis Carto, jonka kanssa Pierce perusti Youth for Wallacen pohjalta National Youth Alliancen vuonna 1970. Molemmat miehet julistautuivat johtajiksi ja riitaantuivat keskenään; Carto esimerkiksi syytti Piercea varkaudesta. Pierce sai kuitenkin vallan järjestössä, joka otti uudeksi nimekseen National Alliancen ja keskittyi toimimaan yliopistojen kampuksilla.
Elämä > Aika National Alliancen johdossa

Pierce piti National Alliancen tarkoituksena valkoisten massojen johtamista vallankumoukselliseen voittoon. Hänen alaisuudessaan järjestö otti käyttöönsä sloganit "Free Men Are Not Equal" ja "Equal Men Are Not Free". Hän ajatteli valkoisen ylivallan koittavan kansanmurhien kautta. Pierce tuli tunnetuksi teoksestaan Turnerin päiväkirjat (1978), jonka hän julkaisi pseudonyymillä Andrew MacDonald. National Alliance mainosti teosta "valkoisen voiton käsikirjana". Teos kuvasi rotusotaa fiktion muodossa. Romaanin innoituksesta Robert Jay Mathews perusti The Order -järjestön, jonka jäsenet murhasivat Alan Bergin. Mathews itse sai surmansa laukaustenvaihdossa FBI:n kanssa. Pierce piti Mathewsia marttyyrina. Terroristi Timothy McVeighin autosta löydettiin vuonna 1995 Turnerin päiväkirjojen otteita, ja myös hänen rikoksissaan oli yhtäläisyyksiä Turnerin päiväkirjojen kuvauksiin. James Byrdin Texasissa vuonna 1998 murhanneen mieskolmikon jäsen totesi ennen murhaa "Turnerin päiväkirjojen toteutuksen alkaneen".
National Alliancen kustantamo julkaisi vuonna 1989 Piercen toisen romaanin, Hunterin. Teos käsittelee etnisyyksien rajat ylittävien pariskuntien, juutalaisten ja poliitikkojen murhaamista. Pierce omisti kirjan sarjamurhaaja Joseph Paul Franklinille. Vuonna 1991 hän aloitti American Dissident Voices -radio-ohjelman juontamisen. Pierce johti National Alliancea ostamalleen virginialaiselle maa-alueelle rakentamastaan päämajasta käsin. Maa-alueella oli myös oma rakennuksensa Piercen "kosmoteistiselle" kirkolle, jonka hän väitetysti perusti veroja vältelläkseen. National Alliancen päämajassa Pierce johti kirjojen, kasettien, musiikin ja rasistisen esineistön myyntityötä. Hän myös julkaisi liikkeensä jäsenille kuukausittaista National Alliance Bulletin -lehteä.
Viimeisinä vuosinaan Piercella oli johtava asema valkoisen ylivallan kannattajille suunnatun musiikin hallinnossa. Hän oli ostanut vuonna 1999 Resistance Records -levy-yhtiön, jonka kautta hän keräsi merkittävästi varoja liikkeelleen. Saksalainen muusikko, murhaaja Hendrik Möbus muutti Piercen luo vuonna 2000, jolloin myös Möbuksen levy-yhtiö Cymophane siirrettiin Piercen hallintaan. Kolme kuukautta saapumisensa jälkeen Möbus tuli kuitenkin pidätetyksi kansainvälisellä pidätysmääräyksellä. Pierce johti kampanjaa Möbuksen vapauttamiseksi ja keräsi rahaa hänen oikeuskulujensa maksamista varten. Kampanja ei tuottanut tulosta. Viimeisen julkisen puheensa Pierce piti aikakauden suurimpana miehenä pitämänsä Adolf Hitlerin syntymäpäivänä 20. huhtikuuta 2002. Kolme kuukautta myöhemmin hän kuoli syöpään ja munuaisten vajaatoimintaan. Piercen kuoltua National Alliancen johtajaksi valittiin nyrkkeilijä Erich Gliebe. Järjestön keskeiset toimijat kuitenkin riitaantuivat keskenään, mikä edisti liikkeen toiminnan hiipumista. Maksavia jäseniä oli Piercen kuollessa 1 400, mutta näistä lähes kaikki olivat lähteneet järjestöstä vuoteen 2009 mennessä.
Yksityiselämä ja jälkivaiheet

Robert S. Griffin julkaisi Piercesta kirjan Fame of a Dead Man's Deeds. Pierce oli viidesti naimisissa ja vuonna 1962 syntyneiden kaksosveljesten isä.