stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kankaanpään taidekoulu

Kankaanpään taidekoulun rakennus edustalta kuvattuna.
Satakunnan ammattikorkeakoulun Taidekoulun kampus, myös Kankaanpään taidekoulu, on ammatillinen kuvataiteilijoita kouluttava oppilaitosyksikkö, jonka suuntautumisvaihtoehtoja ovat kuvanveisto, maalaus, taidegrafiikka ja esitystaide. Taidekoulu on osa Satakunnan ammattikorkeakoulua ja opiskelijat suorittavat Kuvataiteilija (AMK) -tutkinnon tai alan ylemmän AMK-tutkinnon.
Kankaanpään taidekoulu perustettiin vuonna 1965 kuvanveistäjä Kauko Räikkeen ja taidemaalari Juhani Tarnan aloitteesta. Koulu kunnallistettiin Kankaanpään kaupungin alaisuuteen 1980-luvun lopulla. Oppilaitoksesta tuli osa Satakunnan ammattikorkeakoulua vuonna 1997. Kankaanpään taidekoulun varta vasten kuvataideopetusta varten rakennetut uudet tilat valmistuivat vuonna 1994 arkkitehti Sinikka Kouvon ja Erkki Partasen suunnittelemina.
Kankaanpään taidekoululla on merkittävä asema suomalaisessa kuvataideopetuksessa ja modernismin laajenemisessa taideilmaisuun. Koulusta ovat valmistuneet muun muassa Teija-Tuulia Ahola, Petri Ala-Maunus, Pälvi Hanni, Timo Hannula, Viljami Heinonen, Emma Jääskeläinen, Janne Kaitala, Matti Kalkamo, Kaisu Koivisto, Virve Lilja, Pekka Mattila, Irmeli Mäkilä, Pertti Mäkinen, Reima Nevalainen, Jaakko Niemelä, Reijo Paavilainen, Elina Ruohonen, Heli Ryhänen, Paula Salmela, Teemu Saukkonen, Nanna Susi, Kari Tykkyläinen, Tiina Vehkaperä ja Annu Vertanen.
Aiheesta muualla

Satakunnan ammattikorkeakoulun kampukset
Kankaanpään taidekoulu ja taidekaupunki
Frigård Johanna: Vuosikymmenten muovailema taidekoulu. Kuvataidekoulutusta Kankaanpäässä 1965–2015.  Pori:  Satakunnan ammattikorkeakoulu, 2015.  ISBN 978-951-633-166-2.
Stephen Hartke

Stephen Hartke (s. 6. heinäkuuta 1952 Orange, New Jersey) on yhdysvaltalainen säveltäjä.
Hartke varttui Manhattanilla ja esiintyi lapsuudessaan kuoropoikana muiden muassa New York Pro Musican, New Yorkin filharmonikkojen, American Symphony Orchestran ja Metropolitan-oopperan kanssa. Hän sai kandidaatin arvonsa Yalen yliopistosta ja maisterin arvonsa Pennsylvanian yliopistosta. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Kalifornian yliopistosta, Santa Barbarasta.
Hartke sai vuonna 2013 parhaan nykyklassisen sävellyksen Grammy-palkinnon teoksesta Meanwhile – Incidental Music To Imaginary Puppet Plays, joka on Eighth Blackbird -kokoonpanolle sävelletty surrealistinen sekstetto. Lisäksi Hartke on säveltänyt muun muassa konsertot klarinetisti Richard Stoltzmanille ja viulisti Michelle Makarskille. Hänen kolmannen sinfoniansa tilasivat Lorin Maazel sekä New Yorkin filharmonikot, ja sen kohdalla tehtiin yhteistyötä Hilliard Ensemblen kanssa. Muita tilaustöitä Hartke on tehnyt muiden muassa Chamber Music Society of Lincoln Centerille, Carnegie Hallille, Glimmerglass Operalle ja Los Angelesin filharmonikoille. Hartken säveltämä ooppera The Greater Good or The Passion of Boule de Suif perustuu Maupassantin tarinaan. Tyylillisesti Hartke on hylännyt 1900-luvun jälkipuoliskolla suositun sarjallisuuden ja tehnyt musiikkia, jossa on viittauksia tonaalisuuteen. Hän on omaksunut vaikutteita muun muassa jazzista, minimalismista ja gamelanista. Hänen tyyliinsä on vaikuttanut myös hänen tekemänsä tutkimus varhaisesta polyfonisesta musiikista. Hartken musiikkia on kustantanut Keiser Southern Music. Hänen teostensa levytyksiä on saatavilla muiden muassa Albany-, Chandos-, EMI- ja Naxos-levymerkeillä.
Hartken saamien palkintojen joukossa ovat olleet myös American Academy in Romen Rome Prize, Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian Academy Award ja kaksi Charles Ives -palkintoa, joista toinen oli oopperapalkinto. Hartke valittiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi vuonna 2009.
Hartke opetti Fulbright-professorina brasilialaisessa São Paulon yliopistossa ennen liittymistään USC Thornton School of Musicin henkilökuntaan vuonna 1987. Vuonna 2015 hänestä tuli Oberlinin musiikkikonservatorion sävellysprofessori. Hartke asuu Glendalessa, Kaliforniassa perheensä kanssa. Hänen vaimonsa on Lisa Stidham, ja hänellä on poika Sandy.
Kaksoistutkinto

Kaksoistutkinto tarkoittaa Suomessa yleensä ammatillisen perustutkinnon sekä ylioppilastutkinnon suorittamista rinnakkain. Käytännössä lukion kurssit luetaan hyväksi ammatillisen perustutkinnon vastaavia ammattitaitoa täydentäviä tutkinnon osia eli nk. yhteisiä opintoja korvaavina. Kaksoistutkintoon tähtäävistä opinnoista käytetään myös nimeä ammattilukio. Kaksoistutkinto on suosittua etenkin kaupan alan ammatillisissa perustutkinnoissa, kuten merkonomi tai datanomi, mutta järjestely on mahdollista kaikissa ammatillisissa perustutkinnoissa.
Opiskelun rakenne

Kaksoistutkintoa suorittavan oppilaan pääasiallinen oppilaitos on ammatillinen oppilaitos, jossa hän opiskelee suurimman osan ajastaan ammatilliseen perustutkintoon vaadittuja ammattiaineita. Lukion kurssien opetus voidaan järjestää joko lukion tai ammatillisen oppilaitoksen tiloissa. Opiskelu kestää kurssien määrästä ja suoritustahdista riippuen 3–4 vuotta.
Lukion osalta opiskelija suorittaa ylioppilastutkintoon vaaditun oppimäärän, eli kirjoitettavien aineiden pakolliset kurssit sekä kaksoistutkinnon suorittajille tarjottavan määrän syventäviä kursseja. Lukujärjestysteknisistä seikoista johtuen syventävien kurssien määrä jää yleensä selvästi pienemmäksi kuin normaalissa lukio-opiskelussa. Myös muut ammatillisen perustutkinnon yhteiset opinnot voidaan mahdollisuuksien mukaan suorittaa lukion kursseina.
Ammatillisesta oppilaitoksesta riippuen yhteiset opinnot voidaan sijoittaa omille jaksoilleen, mikäli opinnot suoritetaan lukiolla. Näin vältytään vaihtamasta opiskelupaikkaa kesken koulupäivän, jolloin opiskelu tapahtuu koko jakson samoissa tiloissa.
Kaksoistutkinnon suorittaminen vaatii opiskelijalta hyvää motivaatiota, itsekuria ja oma-aloitteisuutta. Omatoimista opiskelua on runsaasti ja joitain kursseja voi joutua suorittamaan aikuislukiossa tai itsenäisesti opiskellen. Esimerkiksi pitkän matematiikan ja fysiikan opinnot ovat niin laajat, että opinnot saattavat venyä neljän vuoden mittaisiksi.
Viimeisenä vuonna oppilas osallistuu lukion oppimäärää suorittavien opiskelijoiden tavoin ylioppilaskirjoituksiin ja saa hyväksytystä suorituksesta ylioppilastutkintotodistuksen, mutta ei lukion päättötodistusta.
Myös kahden ammatillisen tutkinnon suorittaminen on mahdollista. Esimerkiksi sähköalan perustutkintoa opiskeleva voi suorittaa sekä automaatioasentajan että elektroniikka-asentajan tutkinnot.
Kolmoistutkinto

Kolmoistutkinnossa opiskelija suorittaa ammatillisen perustutkinnon ohessa koko lukion oppimäärän. Tällöin hän saa myös lukion päättötodistuksen. Kolmoistutkinto kestää yleensä hieman pidempään kuin pelkkä kaksoistutkinto.
Aiheesta muualla

Useampi tutkinto samanaikaisesti (Koulutusnetti)
Kaksoistutkinto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaarikolibrit

| Kaarikolibrit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Kaarikolibrit Glaucis  Boie, 1831
Katso myös
   Kaarikolibrit Wikispeciesissä   Kaarikolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaarikolibrit (Glaucis) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kolme neotrooppisella alueella elävää lajia.
Kaarikolibrilajit

Brasiliankaarikolibri (Glaucis dohrnii)
Isokaarikolibri (Glaucis hirsutus)
Pronssikaarikolibri (Glaucis aeneus)
Søren Marinus Jensen

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 1906 (epäv.) |  yli 85 kg |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 (epäv.) |  avoin sarja |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 |  yli 93 kg |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 |  yli 82 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa |  Berliini 1905 | yli 80 kg |  |
|  Pronssia |  Düsseldorf 1910 | yli 85 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa |  Kööpenhamina 1907 (epäv.) | avoin sarja |  |
|  Hopeaa |  Budapest 1911 | yli 93 kg |  |
|  Hopeaa |  Budapest 1912 (epäv.) | avoin sarja |  |
Søren Marinus Jensen (5. toukokuuta 1880 – 6. tammikuuta 1965) oli tanskalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Jensen voitti maailmanmestaruuden 1905 Berliinin MM-kisoissa raskaassa sarjassa (yli 80 kg) ja oli ainoa ei-saksalainen mitalisti. Seuraavana vuonna Ateenan välikisoista hän voitti kultaa sekä raskassa sarjassa (yli 85 kg) että avoimessa painoluokassa. 1907 hän saavutti hopeaa epävirallisista EM-kisoista.
1908 Lontoon olympialaisista Jensen saavutti pronssia yli 93 kilogramman painoluokasta. Pronssia hän saavutti myös 1910 Düsseldorfin MM-kisoista. 1911 EM-kisoissa hän sijoittui hopealle, ja sijoittui samana vuonna käydyissä epävirallisista MM-kisoista neljänneksi. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa arvoltaan epävirallisissa Budapestin EM-kisoissa sekä uransa toisen olympiapronssin Tukholman olympialaisista (yli 82 kg).
Kankaanpään seudun Leisku

Kankaanpään seudun Leisku r.y. on kankaanpääläinen yleisurheiluun painottunut urheiluseura. Kankaanpään seudun Leiskua edelsi vuonna 1950 PRH:hon rekisteröity Venesjärven Leisku.
Tunnettuja seuran nykyisiä ja entisiä urheilijoita

Johanna Halkoaho (pikamatkat, aitajuoksu, pituus, edusti myös Suodenniemen Urheilijoita)
Aaron Kangas (moukari)
Arttu Kangas (kuulantyöntö)
Elina Korjansalo (pikajuoksu, edusti myös Tampereen Pyrintöä)
Sari Kulmala (kolmiloikka)
Ariel Mäki-Soini (seiväs, edusti myös Vammalan seudun Voimaa)
Ville Myllymäki (pikajuoksu)
Eveliina Peltola (aitajuoksu)
Tytti Reho (800m ja 1500m juoksu)
Kar de Mumma

Erik Harald Zetterström
Erik Harald Zetterström (14. elokuuta 1904 Tukholma – 7. heinäkuuta 1997 Tukholma) oli  ruotsalainen kirjailija, joka on käyttänyt nimimerkkiä Kar de Mumma. Hän oli Svenska Dagbladetin pitkäaikainen kolumnisti. Hän kirjoitti lehteen humoristisia artikkeleita vuodesta 1922 aina 1990-luvun puoliväliin.
Zetterströmin isä oli kirjailija, toimittaja Hasse Zetterström, joka ansioitui erityisesti pilalehtien kirjoittajana.
Aiheesta muualla

Kar de Mumma Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kar de Mumma
Käännös suomeksi
Kakuda

| Kakuda (角田市) |
| --- | --- |
 Näkymä Kakudaan
 lippu:  symboli
 Kakudan sijainti Miyagin prefektuurissa
 Kakuda
 Koordinaatit: 37°58′37″N, 140°46′55″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Miyagin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  147,53 km²
Väkiluku (10/2020):  28 275
 – Väestötiheys:  192 as./km²
 
 https://www.city.kakuda.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kakuda (jap. 角田市, Kakuda-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Abukumajoen varrella. Kaupunki käsittää Kakudan allaslaakson pohjoisosan. Kakudassa on 28 275 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 147,53 neliökilometriä.
Kakuda kehittyi 1500-luvun lopulta lähtien linnanaluskaupunkina Date-klaanin haaran hallinnassa. 1800-luvulla kaupunkiin syntyi silkin tuotantoa. Meiji-restauraation jälkeen Tōhokuun johtava rautatie rakennettiin Kakudan sijaan läheisen Shiroishin kautta, koska rautatien pelättiin haittaavan silkinviljelyä. Rautatieyhteyden kaupunki saikin vasta 1960-luvun lopulla. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Kakudalle myönnettiin vuonna 1958. Kaupunkiin on sijoittunut elektroniikkateollisuutta ja autonosien tuotantoa. Maaseutualueilla viljellään riisiä, vihanneksia, hedelmiä ja siitakesieniä. Eräs tunnettu  paikallinen tuote on umeboshi.
Kakudaan on sijoittunut Japanin avaruusjärjestön Kakudan tutkimuskeskus. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu Kōzō-jin buddhalainen temppeli, jonka Amida-halli lienee rakennettu Heian-kauden lopulla. Kakudaa palvelee Abukuma-kyūkō-rautatien Abukuma-kyūkō-linja.
Ystävyyskaupungit

Kakudalla on kolme sisarkaupunkia:
Ishikawa, Fukushiman prefektuuri, Japani
Kuriyama, Hokkaidōn prefektuuri, Japani
Greenfield, Indiana, Yhdysvallat
Kuvia

Kōzō-jin temppeli
Sumiyoshi-jinja
Atsuhitakahiko-jinja
H-II-raketti Kakudassa
Abukuma-kyūkō-rautatie Kakudassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kakuda Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kambodžan jalkapallomaajoukkue

Kambodžan jalkapallomaajoukkue edustaa Kambodžaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Kambodžan jalkapalloliitto.
Maajoukkue ei ole kertaakaan esiintynyt MM-kisoissa.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1994 – Ei osallistunut
1998 – Ei selviytynyt karsinnoista
2002 – Ei selviytynyt karsinnoista
2006 – Ei osallistunut
2010–2018 – Ei selviytynyt karsinnoista
Arvokisat > Aasian mestaruuskilpailut

1956 – Ei selviytynyt karsinnoista
1960–1964 – Ei osallistunut
1968 – Ei selviytynyt karsinnoista
1972 – Neljäs sija
1976–1996 – Ei osallistunut
2000 – Ei selviytynyt karsinnoista
2004–2007 – Ei osallistunut
2011 – Ei selviytynyt karsinnoista
2015 – Ei osallistunut
2019 – Ei selviytynyt karsinnoista
Susilampi

Susilampi voi tarkoittaa seuraavia:
Susilampi, lampi Joutsan Leivonmäellä
Susilampi, lampi Mäntyharjussa
Susilampi, lampi Vaalassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Juoksuhaudantie

| Juoksuhaudantie |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kari Hotakainen
Kieli:  suomi
Genre:  Modernismi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  sidottu kovakantinen
Sivumäärä:  334
ISBN:  951-0-27315-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Juoksuhaudantie on Kari Hotakaisen vuonna 2002 julkaistu romaani. Teos voitti vuoden 2002 Finlandia-palkinnon ja vuoden 2004 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon. Kirjan ja elokuvan keskeisenä näyttämönä oleva Juoksuhaudantie sijaitsee Maununnevalla Länsi-Helsingissä.
Romaani > Tarina

Romaani kertoo Matti Virtasen unelmasta, omasta talosta.
Matti Virtanen on kotirintamamies. Hän kuuluu kotitöissä, ruoanlaitossa ja vaipanvaihdossa tasa-arvoisen mieskuntonsa osoittaneeseen sukupolveen, joka ei ole koskaan sotinut. Vaimon mielestä hän on nössö kokkaaja, kunnianhimoton luuseri, jonka pitäisi ”mennä siitä johonkin haisemasta”, liittyä miesporukkaan, johonkin rintamaan.
Yksi nyrkinisku erottaa Matin perheestään. Vaimo ottaa mukaansa lapsen ja lähtee. Mies, joka on luopunut unelmista ja haaveista ja jonka elämänsisältönä on ollut varastomiehen paikan säilyttäminen, makaronilaatikon ja pullataikinan onnistuminen ja vaimon ja tyttären tyytyväisenä pitäminen, huomaa olevansa tyhjän päällä.
Matti päättää saada perheensä takaisin hankkimalla talon, oman kodin, punaisen tuvan. Omassa talossa asuu onnellinen perhe, ristiriitoja ja vaikeuksia ei ole, rauha, tasapaino ja ikuinen kesä vallitsee kuin aamiaismuromainoksessa.
Päämääränsä saavuttaakseen Matti on valmis äärimmäisiin tekoihin. Hän päättää hankkia tarvittavat rahat – keinolla millä hyvänsä. Hän haluaa perheelleen täydellisen, ”ainoan oikean” talon ja sellaisen hän myös hankkii.
Matista tulee fanaatikko, hän ajautuu askeesin ja kaikki Suur-Helsingin omakotitaloalueet kiertävän lenkkipolun kautta harmaasta arjesta omalle harmaalle alueelleen, omaan todellisuuteensa, jota hän hallitsee ja jossa hän voittaa.
Rakenne

Kirja on jaettu neljään osaan, jotka kuvaavat eri kohtia ja vaiheita päähenkilön Matin talosuunnittelussa. Osat ovat nimetty rakennussanoin:
1. Perustukset ja salaojat
Helena jättää Matin ja ottaa lapsensa mukaan. Matti tekee ensimmäiset suunnitelmat talonhankinnasta, hoitaa raha-asiat kuntoon ja hahmottaa mielessään, millainen hänen unelmiensa talon pitäisi olla.
2. Runko
Matti keskittyy kiinteistövälittäjä Kesämaahan toivoen löytävänsä unelmatalonsa hänen avullaan. Matti löytää Taisto Oksasen rintamamiestalon ja alkaa tarkkailla häntä.
3. Harjannostajaiset
Matti tutustuu tarkemmin talon omistajaan ja hoitaa kaiken valmiiksi ennen muuttopäivää.
4. Muuttopäivä
Matti pakottaa Taisto Oksasen siirtämään talon hänen omistukseensa. Helena ja Sini tulevat katsomaan taloa samaan aikaan, kun poliisit ajavat pihaan.
Rakenne > Kerronta

Romaanissa on vaihteleva minäkertoja, sillä se, kenen näkökulmasta asiat kerrotaan, vaihtelee luvuittain. Ensimmäisessä kolmessa osassa (I, II, III) kertoja ilmoitetaan luvun alussa, mutta romaanin viimeisessä osassa (IV) lukijan on itse pääteltävä, kuka milloinkin on äänessä. Osat I, II ja III eroavat neljännestä osasta myös siten, että eri lukujen tapahtumat voivat tapahtua joko samaan aikaan eri näkökulmista kerrottuna tai sitten ne eivät liity toisiinsa mitenkään. Viimeisessä osassa yhden päivän kattavat tapahtumat kerrotaan kronologisessa järjestyksessä.
Elokuva

Romaanin pohjalta tehtiin Veikko Aaltosen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2004.
Virtasen perhettä näytelleet Eero Aho, Tiina Lymi ja Ella Aho olivat perhe myös oikeassa elämässä.
Kakuichi Mimura

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. elokuuta 1931
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kuolinaika: 19. helmikuuta 2022 (90 vuotta)
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Toho Titanium |  |
Maajoukkue
| 1955 | Japani | 4 (0) |
Kakuichi Mimura (jap. 三村 恪一; 16. elokuuta 1931 Tokio, Japani – 19. helmikuuta 2022) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Mimura pelasi Japanin maajoukkueessa neljä ottelua vuonna 1955. Hänet valittiin joukkueeseen myös kesäolympialaisiin 1956, mutta ei pelannut siellä otteluakaan.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1955 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 4 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1956
Furukawa |
Hiraki |
Iwabuchi |
Kawamoto |
Kitaguchi |
Kobayashi |
Mimura |
Naganuma |
Ōmura |
Ozawa |
Satō |
Shimomura |
Takabayashi |
Takamori |
Tokita |
Uchino |
Yaegashi |
Valmentaja Takenokoshi
Kara-Kul

| Kara-Kul |
| --- | --- |

Valtiot:  Tadžikistan 
Paikkakunta:  Murghob District (en) (käännä suomeksi) 
Koordinaatit:  39°02′N, 73°25′E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  3 929 m
Pituus:  33  km
Leveys:  23  km 
Pinta-ala:  380 km2 
Suurin syvyys:  238 m
 fiKara-Kul 
Karakul (Qaroqul) on järvi Vuoristo-Badahšanissa Tadžikistanin itäosassa ja Pamirvuoriston itäosissa.
Karakul on 380 neliökilometrin laajuinen, ja sen suurin syvyys on 238 metriä. Järven pinta on 3 929 metriä merenpinnan yläpuolella, ja sitä reunustavat vuoret kohoavat noin 5 000 metrin korkeuteen. Karakul on laskujoeton järvi, ja se saa pääosan vedestään sitä ympäröivien vuoristojen jäätiköiltä.
Järviallas on meteoriitin tekemä kraatteri, jolla on ikää alle viisi miljoonaa vuotta. Kraatterin läpimitta on 52 kilometriä ja se on nuorin näin suurista kraattereista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kara-Kul Wikimedia Commonsissa
Susilampi (Vaala)

| Susilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vaala
Koordinaatit:  64°44′30″N, 27°08′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Susipuro Paatinjärveen
Järvinumero:  59.265.1.005 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,9 m 
Rantaviiva:  1,46 km 
Pinta-ala:  0,1052 km² 
 fiSusilampi 
Susilampi on Vaalan kunnan pohjoisosassa sijaitseva lampi. Lampi on muodoltaan pyöreähkö. Sen halkaisija on noin 400 metriä ja pinta-ala 10,5 hehtaaria. Lammella ei ole saaria. Rannat ovat soisia, ja koillisrannalla on yksi vapaa-ajan asunto.
Susilampi sijaitsee Oulujoen vesistössä. Se laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Susipuroa pitkin Paatinjärveen. Susipuron pituus on 2,8 kilometriä ja pudotus 3,7 metriä.
Kambodžan kansalaisuus

Kambodžan passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Kambodžan kansalaisuus on laillinen suhde Kambodžan kuningaskunnan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä Kambodžan kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden syntyessä vähintään toisella vanhemmista on maan kansalaisuus.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella Kambodžan kansalaisuus voidaan myöntää henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot (ensimmäistä lukuun ottamatta kaikki muut tai osa ehdoista voidaan poistaa harkinnan mukaan):
on todettu hyvämaineiseksi hakijan asuinkunnan viranomaisten toimesta
ei omaa rikosrekisteriä
on asunut Kambodžassa vähintään 7 vuotta tai 3 vuotta, mikäli hakija on syntynyt Kambodžan maaperällä
asuu Kambodžassa hakemuksen jättöhetkellä
osaa puhua ja kirjoittaa khmeriä
tuntee Kambodžan historiaa ja kykenee ”elämään rauhanomaisesti” maan kansalaisten kanssa kunnioittaen paikallista kulttuuria
on fyysisesti ja psyykkisesti terve eikä ole vaaraksi Kambodžan turvallisuudelle
Kansalaisuus voidaan myöntää myös investoinnin perusteella henkilölle, joka on tehnyt vähintään miljardin rielin lahjoituksen valtiolle tai 1,25 miljardin rielin investoinnin maan Kambodžan kehitysneuvoston kautta.
Kambodžan kansalaisuus voidaan myöntää myös kuninkaan allekirjoittamalla määräyksellä palkintona esimerkiksi Kambodžan hyväksi tehdystä työstä. Tätä kautta kansalaisuuden on saanut muiden muassa näyttelijä Angelina Jolie.
Kaksoiskansalaisuus

Kambodža on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 1996 lähtien.
Vuonna 2021 Kambodžassa tehtiin perustuslaillinen muutos, jonka nojalla edustajainhuoneen ja senaatin edustajilta sekä perustuslakituomioiistuimen tuomareilta kiellettiin kaksoiskansalaisuus. Taustalla oli the Guardianin myöhemmin virheelliseksi osoittautunut uutinen, jonka mukaan mm. maan istuvalla pääministerillä Hun Senilla oli Kyproksen kansalaisuus, jonka hän oli saanut investointiohjelman kautta.
Kambodžan kuningas

| Kambodžan kuningas |
| --- | --- |
 ព្រះមហាក្សត្រនៃព្រះរាជាណាចក្រកម្ពុជា
 
 
 Nykyinen Norodom Sihamoni 29. lokakuuta 2004 lähtien
Puhuttelu:  Teidän majesteettinne
Nimittäjä:  Kuninkaallinen valtaistuinneuvosto
Kauden pituus:  elinikäinen
Perustettu:  68
Ensimmäinen:  Soma
Kotisivut:  https://www.norodomsihamoni.org/
Kambodžan kuningas (khmeriksi ព្រះមហាក្សត្រនៃព្រះរាជាណាចក្រកម្ពុជា, preahmhaksaatr kampouchea) on Kambodžan valtionpäämies. Kambodžan kuninkaalla ei ole poliittista valtaa, vaan hän toimii lähinnä maansa keulakuvana. Nykyinen kuningas on Norodom Sihamoni, joka on toiminut kuninkaana vuodesta 2004.
Kuningasta puhutellaan tittelillä "Teidän majesteettinne".
Historia

Kambodžassa oli kuningas, kunnes vuonna 1970 maassa nousi valtaan sotilashallinto ja sen jälkeen vuonna 1975 Pol Potin johtamien punakhmerien johtama radikaali kommunistihallinto, joka oli vallassa vuoteen 1979 asti. Vuonna 1993 Kambodžasta tuli taas kuningaskunta. [lähde? ]
Valtaoikeudet

Kambodžan nykyisen perustuslain mukaan kuningas hallitsee, muttei käytä valtaa. Kuningas toimii maan yhtenäisyyden symbolina sekä itsenäisyyden takaajana.
Kuninkaan velvollisuuksiin kuuluuvat seuraavat:
nimittää maan pääministerin ja hallituksen
avaa valtiopäivät edustajainhuoneen ja senaatin yhteisessä istunnossa
toimii maan asevoimien ylipäällikkönä
tapaa maan pääministerin vähintään kerran kuukaudessa ja kuulee tältä raportin maan tilanteesta
allekirjoittaa lakialoitteet laeiksi
toimii ylimpänä valtiollisena sovittelijana
ottaa vastaan ulkomaalaisten suurlähettiläiden valtakirjat
myöntää armahduksia
johtaa ylimman maistraattineuvoston toimintaa
nimittää maan ylimmät virkamiehet ja perustuslakituomioistuimen tuomarit
myöntää valtiolliset arvomerkit