stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexandre Tansman

Tansman ja hänen ensimmäinen vaimonsa Anna Eleonora Brociner
Alexandre Tansman (12. kesäkuuta 1897 Łódź – 15. marraskuuta 1986 Pariisi) oli puolalaissyntyinen säveltäjä. Hän opiskeli Łódźissa ja Varsovassa. Hänen opiskelutoverinsa oli Paul Kletzki, joka muun muassa esitti Pariisissa Tansmanin viidennen sinfoniaan. Pariisiin asetuttuaan Tansman sai rohkaisua ja tukea Maurice Ravelilta ja Albert Rousselilta. Hänen teostensa esityksiä johtivat Serge Koussevitzky, Leopold Stokowski, Pierre Monteux, Vladimir Golschmann, Dimitri Mitropoulos, Arturo Toscanini, Rafael Kubelik, André Cluytens, Jascha Horenstein, Ferenc Fricsay, Charles Brück, Jean Fournet ja Bruno Maderna.
Vuosina 1927–8 Tansman järjesti ensimmäisen kiertueensa Yhdysvalloissa. Hän esitti siellä Koussevitzkyn ja Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa toisen pianokonserttonsa, joka oli omistettu Charlie Chaplinille. Vuosina 1932–3 Tansman oli maailmankiertueella, jonka aikana hän muun muassa tapasi Mahatma Gandhin. Toisen maailmansodan alussa Tansman poistui Ranskasta Toscaninin, Chaplinin, Eugene Ormandyn ja Jascha Heifetzin perustaman komitean avustamana. Yhdysvalloissa Tansmanin teoksia esittivät johtavat orkesterit New Yorkissa, Clevelandissa, San Franciscossa, Minneapolisissa, Los Angelesissa, Saint Louisissa, Washingtonissa ja Cincinnatissa. Säveltäjä asui Los Angelesissa, ja Igor Stravinsky oli eräs hänen läheisimmistä ystävistään. Tämän yhteyden tuloksena syntyi merkittävä Stravinskya käsittelevä kirja.
Tansman palasi sittemmin Pariisiin. Hän sai säännöllisesti tilauksia Ranskan radiolta, ja hänen myöhäiskautensa merkittäviin teoksiin lukeutuvat oratorio Isaïe le Prophète, ooppera Sabbataï Zevi ja Konsertto orkesterille.
Alina Voronkova

Alina Voronkova-Hurri (o.s. Voronkova, s. 13. joulukuuta 1994 Lahti) on suomalainen kauneuskilpailija. Hänet valittiin Miss Suomeksi syyskuussa 2018 ja hän edusti Suomea Miss Universum -kilpailussa saman vuoden joulukuussa.
Voronkova syntyi Lahdessa, mutta muutti jo alle vuoden ikäisenä vanhempiensa kanssa Pertunmaalle, jossa nämä toimivat pesulayrittäjinä. Hänen äitinsä on inkerinsuomalainen ja isänsä venäläinen. Voronkova asui Pertunmaalla 15-vuotiaaksi asti, jolloin muutti lukio-opintojen vuoksi Lahteen. Ylioppilaaksi kirjoittamisen jälkeen hän opiskeli venäjän kieltä ja kulttuuria Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa ja suoritti kandidaatintutkinnon keväällä 2018.
Voronkova oli osallistunut useisiin kauneuskilpailuihin jo ennen Miss Suomi -voittoaan. Hänet oli valittu Mikkelin Neidoksi vuonna 2015, Pitsimissikilpailun toiseksi perintöprinsessaksi vuonna 2016 ja Miss MP:ksi MP-moottoripyörämessuilla vuonna 2017. Miss Suomeksi hän pyrki ensimmäisen kerran vuonna 2015, mutta ei päässyt silloin kärkikymmenikköön.
Voronkova toimi kesällä 2019 Radio SuomiRockin kesäjuontajana. Syksyllä 2019 hänet palkattiin Viasatin televisioimien Jokerit-otteluiden pelaajahaastattelijaksi, koska hän puhuu sujuvaa venäjää.
Voronkova on naimisissa jääkiekkoilija Joonas Hurrin kanssa.
Alina Šynkarenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Šynkarenko ja vuoden 2021 EM-kultamitali. |  Šynkarenko ja vuoden 2021 EM-kultamitali. |  Šynkarenko ja vuoden 2021 EM-kultamitali. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten taitouinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Gwangju 2019 | kohokohta-ohjelma |  |
|  Hopeaa | Budapest 2017 | yhdistetty vapaaohjelma |  |
|  Pronssia | Gwangju 2019 | tekninen joukkueuinti |  |
|  Pronssia | Gwangju 2019 | joukkueuinnin vapaaohjelma |  |
|  Pronssia | Gwangju 2019 | yhdistetty vapaaohjelma |  |
Alina Vitalijivna Šynkarenko (ukr. Аліна Віталіївна Шинкаренко, s. 14. marraskuuta 1998 Donetsk) on ukrainalainen taitouimari, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Šynkarenko voitti Ukrainan joukkueessa joukkuekilpailun olympiapronssia Tokion kesäolympialaisissa 2020. Hän on voittanut urallaan myös useita MM- ja EM-mitaleja.
Aino Rossi

| Aino Rossi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aino-Lotta Rossi
Syntynyt: 1992
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  bloggaaja, parturi-kampaaja
Siviilisääty:  Varattu
Puoliso:  Samuel Rossi (2018-2023)
Lapset:  Olivia, 2021
Aiheesta muualla
Kotisivu
Aino-Lotta Rossi (s. 1992 ) on suomalainen tubettaja ja bloggaaja. Hänet tunnetaan taiteilijanimellä Uino Aino.
Rossin videot käsittelevät muotia, kauneutta ja kosmetiikkaa. Helmikuussa 2022 hänen YouTube-kanavallaan oli 126 tuhatta tilaajaa ja videoilla yhteensä 37 miljoonaa näyttökertaa. Instagramissa hänellä oli 153 tuhatta seuraajaa.
Rossi avioitui kihlattunsa Samuelin kanssa 11. elokuuta 2018. Pari sai esikoisensa 1. toukokuuta 2021.
14 Shades of Grey

| 14 Shades of Grey Staind |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. toukokuuta 2003
 Tuottaja(t): Josh Abraham
 Tyylilaji: post-grunge, alternative rock
 Kesto: 62.32
 Levy-yhtiö: Flip, Elektra Entertainment
Listasijoitukset
  1.
Staindin muut julkaisut
| Break the Cycle 2001 | 14 Shades of Grey 2003 | Chapter V 2005 |
Singlet albumilta 14 Shades of Grey
 ”Price to Play” Julkaistu: 1. huhtikuuta 2003  ”So Far Away” Julkaistu: 17. kesäkuuta 2003  ”How About You” Julkaistu: 23. joulukuuta 2003  ”Zoe Jane” Julkaistu: 5. huhtikuuta 2004
14 Shades of Grey on yhdysvaltalaisen nu metal -yhtye Staindin neljäs studioalbumi. Se ilmestyi toukokuussa 2003 Josh Abrahamin tuottamana. Se julkaistiin Flip Recordsin ja Elektra Entertainmentin kautta Yhdysvalloissa, Flip Recordsin ja WEA Internationalin kautta muualla. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Price to Play" (2003), "So Far Away" (2003), "How About You" (2004) ja "Zoe Jane" (2004). Levyllä oleva laulu "Layne" on tehty Alice in Chains -yhtyeen edesmenneen laulajan Layne Staleyn muistoksi. Kappale "Zoe Jane" on nimetty Staindin laulajan Aaron Lewisin tyttären mukaan.
14 Shades of Grey nousi Billboard 200 -listan ykköseksi.
Kappaleet

Price to Play – 3.35
How About You – 3.57
So Far Away – 4.04
Yesterday – 3.46
Fray – 5.04
Zoe Jane – 4.36
Fill Me Up – 4.24
Layne – 4.25
Falling Down – 3.55
Reality – 4.37
Tonight – 4.24
Could It Be – 4.43
Blow Away – 6.14
Intro – 4.28
Kokoonpano

Aaron Lewis – laulu, rytmikitara
Mike Mushok – soolokitara
Johnny April – basso, taustalaulu
Jon Wysocki – rummut
Arvostelut

Metacritic: 41/100
Allmusic:
Alternative Press:
Entertainment Weekly: C
Imperiumi: 5/10
Aino Rasinen

Aino Rasinen (s. 19. huhtikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kaudesta 2016 alkaen. Ennen kauden 2022 alkua hän on pelannut Liigassa kaikkiaan 96 ottelua ja tehnyt niissä 19 maalia.
Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi

Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi (arab. أبو الحسين الحسيني القرشي‎; k. 29. huhtikuuta 2023 Syyria) oli Isis-järjestön neljäs sen kalifiksi nimittämä henkilö.
Al-Qurashi liittyi Isis-järjestöön vuonna 2013. Hänen ilmoitettiin 30. marraskuuta 2022 olevan Isiksen uusi "kalifi" Abu al-Hassan al-Hašemi al-Qurashin saatua surmansa. Recep Tayyip Erdoğan ilmoitti myös Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashin saaneen surmansa Millî İstihbarat Teşkilatın operaatiossa Afrinin alueella 29. huhtikuuta 2023. Isis vahvisti tiedon kuolemasta 3. elokuuta 2023. Se kuitenkin väitti al-Qurashin kuolleen yhteenotoissa myös terroristijärjestöksi luokitellun Tahrir al-Shamin kanssa Idlibin maakunnassa. Osa Yhdysvaltain viranomaisista kiisti Turkin väitteen ja katsoi surman taustalla todella olleen Tahrir al-Shamin.
Aino Puronen

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rotheux-Rimière 1959 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Ronse 1963 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Laserte 1965 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Nürburgring 1966 | maantieajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Pariisi 1964 | 3 km takaa-ajo |  |
|  Pronssia | San Sebastián 1965 | 3 km takaa-ajo |  |
Aino Puronen (s. 20. tammikuuta 1936 Tusina) on inkeriläinen, Neuvostoliittoa edustanut entinen maantie- ja ratapyöräilijä, kuusinkertainen MM-mitalisti.
Puronen saavutti maantieajon MM-kilpailuissa hopeaa Rotheux-Rimière'ssä vuonna 1959 sekä pronssia Ronsessa 1963, Lasertessa 1965 ja Nürburgringillä 1966. Ratapyöräilyn MM-kilpailuissa hän sai pronssia kolmen kilometrin takaa-ajossa Pariisissa 1964 ja San Sebastiánissa 1965. Itä-Saksan Elisabeth Eichholz voitti vuoden 1965 maantieajomestaruuden, kaikki muut Purosen mitalikilpailut voitti belgialainen Yvonne Reynders. Purosen pyöräilyura päättyi vakavaan loukkaantumiseen vuonna 1967, kun hän Neuvostoliiton maajoukkueen harjoitusleirillä Gruusiassa törmäsi jyrkässä laskussa kuorma-autoon.
Puronen muutti Karjalan tasavallasta Moskovaan vuonna 1958 ja edusti tämän jälkeen Moskovan Spartakia. Hän voitti 15 Neuvostoliiton mestaruutta. Hän on toiminut 1990-luvun alusta lähtien Suomen miesten jääkiekkomaajoukkueen yhdyshenkilönä Moskovassa, muun muassa vuoden 2007 MM-kisoissa.
Abua

Abua on Nigeriassa puhuttava nigeriläiskongolainen kieli. Kielellä on noin 25 000 äidinkielistä puhujaa (1989). Kielellä on ainakin neljä murretta. Abuan lähimpiä sukulaiskieliä on muun muassa odual.
Alexandre Torres

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Carlos Alexandre Torres
Syntymäaika: 22. elokuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Rio de Janeiro, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985-1991 1992-1995 1995-1999 2000-2001 | Fluminense Vasco da Gama Nagoya Grampus Eight Vasco da Gama |  |
Maajoukkue
| 1992 | Brasilia | 1 (0) |
Alexandre Torres (s. 22. elokuuta 1966 Rio de Janeiro) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Torres debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992.
Abisko Turiststation

Abisko Turiststation (lyh. Akt) on Ruotsin rataverkolla rataosalla Kiiruna–Narvik sijaitseva henkilöliikenteen seisake. Se sijaitsee Abiskon kylässä Torniojärven etelärannalla Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä. Seisakkeella pysähtyvät kaikki rataosan henkilöjunat. Liikennepaikka sijaitsee 1507,9 ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta.
Abisko Turiststationin seisake perustettiin Abiskon kansallispuistoon suuntautuvaa turistiliikennettä varten. Abiskosta voi esimerkiksi patikoida Kungsledeniä pitkin lumihuippuisia tuntureita ihaillen Kebnekaiselle ja edelleen eteenpäin. Aseman lähistöllä on kansallispuistossa vierailevien matkailijoiden suosima majatalo. Liikennepaikan lämmitetty odotustila on avoinna jatkuvasti.
Abdullah Battal-Taymas

| Abdullah Battal-Taymas> Габделбари Сәетбаттал Ğabdelbari Säyetbattal |
| --- | --- |
 Battal-Taymas Hyvinkäällä vuonna 1922.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1883 Haibullinon piiri, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1969 Turkki
Puoliso:  Azize
Kirjailija
Pääteokset:  Kazan Türkleri (1925)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Abdullah Battal-Taymas (ent. Abdullah Battal, synt. Ğabdelbari Ğabdulla ulı Säyetbattal, Габделбари Габдулла улы Сәетбаттал; 1883 – 1969) oli tataaritaustainen turkkilainen kirjailija, toimittaja, opettaja. Hän vaikutti myös Suomen tataaripiireissä, jonka keskuudessa hänet tunnettiin merkittävänä tataarin arabialaisen kirjaimiston uudistaja. Hän oli myös mukana laatimassa seurakunnan ensimmäiset säännöt. Battal-Taymasin tunnetuin teos on Kazan Türkleri, joka julkaistiin Turkissa vuonna 1925. Taustatyön hän aloitti Suomessa käyttäen hyödyksi Helsingin yliopiston aineistoa.
Elämä

Ğabdelbari Säyetbattal (myöh. Abdullah Battal/Battal-Taymas) syntyi Yaña Altan -nimisessä kylässä Buzavlykissä, Haibullinon piirissä. Elämänsä alkuaikoina hän opiskeli mm. Orenburgin ja Troiskin korkeamman asteen madrasoissa. Vuonna 1904, hän matkusti Egyptiin, jossa opiskeli arabian kieltä.
Kun Battal-Taymas palasi Arabiasta neljä vuotta myöhemmin takaisin Venäjälle, hän työskenteli toimittajana mm. Orenburgissa Vakit- ja Sura -lehdissä sekä Kazanissa Yoldız- ja Ak Yul -lehdissä.
Vuonna 1917 Batta-Taymas valittiin Ufan kansalliskokoukseen Sisä-Venäjän ja Siperian ns. turkkilais-tataarien edustajaksi. Tämän jälkeen hän palasi Kazaniin, jossa jatkoi toimittajana mm. Korıltay -lehdessä.
Battal-Taymas joutui vangituksi poliittisten kirjoituksiensa vuoksi ainakin kahteen eri kertaan. Vuonna 1921 hän onnistui pakenemaan Suomeen, jossa hän toimi tataariyhteisön nuorison opettajana Terijoella, Helsingissä ja Turussa. Hän oli johtavassa asemassa Suomen muhamettilaisen seurakunnan (nyk. Suomen Islam-seurakunta) perustamista edeltävässä hankkeessa. Hän laati yhdessä imaami Lütfi el Ishakin kanssa seurakunnan sääntöjä. Battal-Taymas koki, että kyseinen imaami ei saanut tarpeeksi hänelle kuuluvaa arvostusta Suomessa. Kun hän kuoli vuonna 1925, Battal-Taymas siteerasi Abdulla Tukain runoa hänelle omistetussa suruvalittelukirjeessään, jossa vapaasti käännettynä hän kysyi: "Arvostammeko ihmistä vasta hänen kuolemansa jälkeen?".
Samana vuonna Battal-Taymas muutti Turkkiin, jossa vuonna 1925 julkaistiin hänen kirjansa Kazan Türkleri, aluksi arabialaisin kirjaimin Istanbulissa ja myöhemmin vuonna 1966 latinalaisin kirjaimin uudistettuna versiona Ankarassa (Turkissa hän lisäsi Taymas -päätteen nimeensä). Hän oli alkanut työstää kyseistä Kazanin "turkkilais-tataareista" kertovaa kirjaa Suomessa, käyttäen Helsingin yliopiston kirjaston aineistoa hyödykseen. Ollessaan maassa hän oli myös opiskellut suomen kieltä.
Battal-Taymas jatkoi Turkissa toimittajan ja kirjailijan työtänsä.
Hänen tiedetään vierailleen Suomessa hammaslääkäri-vaimonsa Azizen kanssa vielä vuonna 1961.
Ennen kuin yhteisö lopulta siirtyi latinalaiseen kirjaimistoon, Battal-Taymas oli merkittävä arabialaisen kirjaimiston uudistaja Suomessa. Hän pyrki tekemään siitä sopivamman tataarin kielelle soveltaen kirjoituksen enemmän foneettiseksi.
Teoksia

Kazan Türkleri (1925)
Rusya’dan Ayrılan Milletler (1927)
İbnî Mühennâ Lügati (1934)
Kırgız Sözlüğü (Yudahin’den çev., 1946)
Rus İhtilalinden Hatıralar (1947)
Yeşil Rize ve İli (Yolculuk hatıraları, 1950)
Kazanlı Türk Meşhurları (1958-59)
Ben Bir Işık Arıyordum (1962)
Kazan Türkçesinde Atasözleri ve Deyimler (1968).
Alexandre de Lameth

Alexander de Lameth kansalliskokousedustajana vuonna 1790 tai 1791, Jean-Baptiste Véritén piirros.
Alexandre Théodore Victor de Lameth (28. lokakuuta 1760 Pariisi – 18. maaliskuuta 1829 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja tärkeä poliittinen vaikuttaja Ranskan suuren vallankumouksen alkuvaiheessa.
Lameth osallistui vapaaehtoisena Amerikan vapaussotaan kahden veljensä kanssa. Hän jatkoi sotilasuraansa Ranskassa ja sai vuonna 1785 nimityksen ratsuväkirykmentin everstiksi. Lameth osallistui aatelin edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen, ja liittyi 25. kesäkuuta kolmannen säädyn edustajien muodostamaan perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Lameth osallistui ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistuksen laatimiseen ja feodalismin kumoamiseen. Hän muodosti kansalliskokouksessa yhdessä Antoine Barnaven ja Adrien Duportin kanssa niin sanotun triumviraatin, joka vaikutti monien päätösten syntyyn. He esimerkiksi torjuivat syyskuussa 1789 hankkeen kaksikamarisen parlamentin perustamisesta. Vähitellen he kuitenkin huolestuivat vallankumouksen radikalisoitumisesta ja ryhtyivät keväällä 1791 hovin salaisiksi neuvonantajiksi suojellakseen perustuslaillista monarkiaa. Hovi rahoitti heidän julkaisemaansa Logographe-sanomalehteä.
Lameth erosi perustuslaillisten monarkistien mukana jakobiiniklubista heinäkuussa 1791 ja oli yksi feuillanttien klubin perustajajäsenistä. Hän ei ollut vaalikelpoinen syksyllä 1791 valittuun lakiasäätävään kansalliskokoukseen, mutta vaikutti vielä politiikkaan feuillanttien klubin kautta. Vallankumoussodan puhjettua keväällä 1792 Lameth liittyi upseerina Ranskan pohjoiseen armeijaan. Monarkian kukistamisen jälkeen hän pakeni yhdessä kenraali La Fayetten kanssa maasta elokuussa 1792. He pyrkivät Amerikkaan, mutta jäivät itävaltalaisten vangeiksi. Oltuaan kolme vuotta sotavankeudessa Olmützin linnoituksessa Lameth asettui 1796 Hampuriin, jossa hän toimi liikemiehenä. Hän palasi Ranskaan Napoleonin aikana vuonna 1800 ja toimi vuosina 1802–1815 eri departementtien prefektinä. Lameth vaikutti liberaalin opposition jäsenenä vielä Ludvig XVIII:n ja Kaarle X:n valtakausilla. Hän kuului edustajainkamariin vuosina 1820–1823 ja vuodesta 1827 kuolemaansa asti.
Alexandre de Lamethin veli oli poliitikko Charles de Lameth.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexandre de Lameth Wikimedia Commonsissa
Ala dos Namorados

| Ala dos Namorados> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  folk, pop
Kotipaikka:  Portugali
Laulukieli:  portugali
Jäsenet:  Nuno Guerreiro, laulu   Manuel Paulo   João Monge  
Entiset jäsenet:  João Gil  
Levy-yhtiö:  Universal Music Portugal    
Aiheesta muualla
www.aladosnamorados.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ala dos Namorados on Lissabonissa, Portugalissa vuonna 1993 perustettu folkkia ja poppia soittava yhtye. Kokoonpanoon kuuluvat João Monge, Manuel Paulo ja Nuno Guerreiro.
Vuoden 2007 Suomen Idolsin finaalissa Anna Abreu esitti Ala dos Namoradosin kappaleen "Solta-se o Beijo".
Diskografia

Ala dos Namorados (1994)
Por Minha Dama (1995)
Alma (1996)
Solta-se o Beijo (1999)
Cristal (2000)
Ao Vivo no S. Luíz (2004) (DVD)
Mentiroso Normal (2007)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (portugaliksi)
Ala dos Namorados Myspacessa (englanniksi)
Aktiivipihatto

Aktiivipihatto on hevosille tarkoitettu lajinmukainen asumismuoto, jossa ruokinnan hoitaa osittain tai kokonaan rehuautomaatt sekä muut laitteistot. Aktiivipihatoista on myös käytetty nimeä aktiivitalli, joka on suora käännös saksankielisestä sanasta Aktivstall. Rehuautomaatti tunnistaa hevosen erillisestä transponderista. Automaatti lukee transponderista hevosyksilön vuorokauden rehuannoksen ja jakaa sen useissa pienemmissä osissa pitkin vuorokautta. Rehuautomaatteja valmistaa konseptin keksijä HIT Aktivstall Saksassa ja Itävallassa Schauer. Suomessa on käytössä kumpaakin laitetta.
Aamu

Usvainen aamu.
Aamu on vuorokaudenaika yön ja päivän välissä. Yleensä aamun katsotaan alkavan auringon noustessa, mutta laajimmin aamuna voidaan pitää aikaa keskiyön ja keskipäivän välillä. Maissa, joissa kello on 12-tuntinen, näitä tunteja merkitään ante meridiem (A.M.). Aamulla voidaan viitata myös alkuun tai syntymään. Silloin siihen liittyy usein toivo, kuten fraasissa uusi aamu tuo uuden toivon. Yleensä aamulla syödään aamiainen, arkisemmin aamupala.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Aamu Wikisitaateissa
Adriano (jalkapalloilija, 1978)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Adriano Afonso Thiel Munoz
Syntymäaika: 23. heinäkuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Itapiranga, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Junioriseurat
: EC Dourado
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–1999 | Cruzeiro (RS) |  |  |
| 1999–2001 | Atlantis | 56 | (15) |
| 2002–2004 | Allianssi | 71 | (22) |
| 2005–2006 | MyPa | 36 | (13) |
| 2006–2007 | Sandefjord | 31 | (7) |
| 2008–2009 | Tromsø IL | 32 | (3) |
| 2009 | Örebro SK | 10 | (1) |
| 2010–2011 | Cruzeiro (RS) | 30 | (11) |
| 2011 | PS Kemi | 15 | (3) |
| 2011 | OPS | 6 | (2) |
| 2012 | Lajeadense | 8 | (0) |
| 2012 | TP-47 | 6 | (2) |
| 2014 | Atlantis | 25 | (6) |
| 2015 | PKKU | 11 | (2) |
| 2016–2017 | CLE | 18 | (6) |
| 2019 | TPS 2 | 16 | (14) |
| 2023- | Liedon Pallo | 20 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 371 | (107) |
Valmennusura
2014: Atlantis (apuv.)
2015: PKKU (C-jun.)
2017: LPS (B-jun.)
2017: TiPS (B-jun.)
2018: ÅIFK
2019: TPS 2 (apuv.)
2020: Atlantis
2020: FC Inter 2 (apuv.)

Adriano Afonso Thiel Munoz eli Adriano (s. 23. heinäkuuta 1978 Itapiranga, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Adriano aloitti jalkapallon Cruzeirossa. Suomessa hän on pelannut useassa joukkueessa; kolme niistä on ollut Veikkausliiga-seuroja. Hän voitti Atlantiksessa seuran kanssa Suomen Cupin kaudella 2001. Allianssissa hän voitti kaudella 2004 SM-hopeaa ja teki 11 maalia. Kaudeksi 2005 hän siirtyi Myllykosken Palloon, jossa hän teki jälleen 11 maalia ja voitti Suomen-mestaruuden. Kesken kauden 2006 hän siirtyi MyPasta Norjaan Sandefjordin joukkueeseen. Vuonna 2006 hän ehti tehdä MyPan riveissä kaksi maalia. Kaikkiaan hän pelasi Veikkausliigassa 133 ottelua, joissa teki 42 maalia.
Sandefjordissa Adriano pelasi kaksi kautta. Tammikuussa 2008 hän allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Tromsøn kanssa . Heinäkuussa 2009 Adriano siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin ja Örebrohon.
Brasiliassa vietetyn kauden 2010–2011 jälkeen Adriano palasi Suomeen Ykkösen PS Kemin riveihin kesäkuussa 2011 pelaten sen jälkeen 15 ottelua ja tehden kolme maalia. Elokuussa 2011 Adriano siirtyi edelleen pelaajavaihdon myötä Ykkösen oululaiseen OPS:ään. Vuoden kuluttua eli elokuussa 2012 Adriano siirtyi edelleen OPS:stä farmiseurana Kakkosessa pelaavaan torniolaiseen TP-47:ään, jossa hän pelasi kyseisen syksyn.
Yhden välivuoden jälkeen eli keväällä 2014 Adriano palasi Suomeen, seuranaan Kakkosessa pelannut helsinkiläinen Atlantis FC.
Kauden 2015 Adriano pelasi Kakkosta Pallokerho Keski-Uusimaassa kunnes siirtyi jäähdyttelemään alemmille sarjatasoille sekä hankkimaan valmennuskokemusta. UEFA B lisenssin omaavalla Adilla on valmennuskokemusta niin LPS, TiPS, ÅIFK kuin myös TPS:n organisaatioista.
Lokakuussa 2019 Adriano palasi Atlantis FC organisaatioon päävalmentajaksi.
Vuonna 2023 Adriano aloitti Turun alueella vaikuttavan Liedon Pallon valmennuspäällikkönä pelaten samalla myös Liedon Pallon edustusjoukkueessa sekä M35-ikämiesjoukkueessa.
Saavutukset

Suomen Cup 2001 Atlantis FC
Liigacup 2004 Allianssi
SM-hopea 2004 Allianssi
Suomen mestaruus 2005 MyPa
Veikkausliigan vuoden pelaaja 2005 MyPa
Veikkausliigan vuoden hyökkääjä 2005 MyPa
Norja Tippeligaen pronssia Tromso IL
Campeonato Gaúchon 2. divisioonan voitto 2010
Aiheesta muualla

Pelaajakortti (Arkistoitu – Internet Archive)
Adriano Tromsø IL:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Aino Salla

Aino Matilda Viitainoja, kirjailijanimi Aino Salla (25. joulukuuta 1904 Helsinki – 14. tammikuuta 1987) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Nimellä Aino Salla:
Sandy Hoopen perijätär : romaani. Perjantai, Oulu 1937
Sota-ajan naisia : romaani neljän toveruksen elämästä. Perjantai, Oulu 1942
Anri, tunturien tyttö : romaani. Perjantai, Oulu 1945, 2. painos 1947
Seikkailujen sumussa. Perjantai, Oulu 1950
Nimellä Donna Monica:
Haaskalintujen vankina : romaani. Perjantai, Oulu 1946