stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raqqan taistelu (2016–2017)
Kohti Raqqaa > Ensimmäinen vaihe: hyökkäys pohjoisessa

SDF:n joukot etenivät 6. marraskuuta noin 10 kilometriä etelään 30 kilometrin päähän Raqqasta toisella rintamallaan. Isis teki kovaa vastarintaa muun muassa lähettämällä itsemurhapommittajia rintamalle ja selustaan. Yhdysvaltain ilmaiskut tappoivat Isis-johtajia. 
19, marraskuuta SDF voitti Isisin joukot Tal Samanissa, jonka on Raqqasta noin 20 km pohjoiseen   Isis hankki vahvistuksia Irakista. 25. marraskuuta Isis valtasi takaisin osan al-Qalitan kylästä.
Kohti Raqqaa > Toinen vaihe: hyökkäys lännessä

10. joulukuuta SDF aloitti toisen hyökkäysvaiheen Raqqan koillispuolella. Siinä SDF eteni lopulta
Assad-järven rannoille 19. joulukuuta mennessä. 21. joulukuuta SDF valtasi Qalat al-Jabarin kylän. Isis valtasi sen pian takaisin, mutta SDF valtasi sen taas 23. joulukuuta. 25. joulukuuta  SDF ajoi Isisin pois
Qalat al-Jabarin läheltä, ja eteni 5 km päähän Taqba Damista. 26. joulukuuta Isis yritti turhaan vallata Jabaria, ja Isisin joukkojen tekemän hyökkäyksen johtaja al-Kuwaiti kuoli Yhdysvaltain ilmaiskussa. SDF valtasi Mahmudlin kolmen päivän ankarien taistelujen jälkeen. Isis yritti 10. tammikuuta vallata Jabaria takaisin . 11 tammikuuta SDF saarsi suuren alueen, jonka valtasi seuraavana päivänä. 22. tammikuuta SDF valtasi Isisin vastahyökkäyksistä huolimatta Suwaydiya Kabiriin, joka on Raqqasta länteen.
Kohti Raqqaa > Kolmas vaihe: hyökkäys idässä

SDF sai Yhdysvalloilta mm panssaroituja ajoneuvoja. Niinpä SDF saattoi aloittaa operaationsa kolmannen vaiheen. Isis jatkoi vastahyökkäyksiään ja niiden yrityksiä. Isis kykeni valtaamaan Suwaydiya Kabirin ja neljä lähistön kylää takaisin 17. helmikuuta.
Mutta samana päivänä SDF saapui koillisen suunnasta noin 6 km päähän Raqqasta, mutta vain kapealla sektorilla. 19. helmikuuta lähtien SDF eteni kauempana Raqqasta itään olevalla alueella ensi kertaa Deir Ezzorin provinssiin 22. helmikuuta. Helmikuun 24.-25. päivinä SDF valtasi monia Raqqan ja Deir-Ezzorin välisiä kyliä.
Kohti Raqqaa > Neljäs vaihe: taisteluja idässä, rintama lähemmäs Raqqaa

Maalis-huhtikuussa 2017 SDF:n joukot etenivät lännessä Assad-järven eteläpuolelle Taqban seuduilla. Yhdysvaltain erikoisjoukot tekivät maihinnousun Assad-järven etelärannalle. Isis yritti huhtikuussa vastahyökkäyksiä Suwayda al Kabirahiin.
Isis jäi laajaan puolikuun muotoiseen taskuun Raqqan ympärille.
Toukokuussa 2017 SDF:n joukot etenivät idässä, pohjoisessa ja lännessä kohti Raqqaa. Niinpä Raqqaa ympäröivä Isisin valvoma alue supistui huomattavasti.
Taistelu Raqqasta > Raqqan saartaminen

5. kesäkuuta mennessä Raqqa oli osin saarrettu melko kireään  taskuun. Liittouman joukot olivat muutaman kilometrin päässä kaupungin reunalta idässä, lännessä ja pohjoisessa. Ainoastaan yksi tie vei kaupungista ulos.  Niinpä SDF ilmoitti seuraavana päivänä aloittavansa kaupungin valtauksen. Kaupunkia puolusti jopa 4000 ISIS-taistelijaa. Yhdysvallat tuki hyökkäystä ilmaiskuin. Yksi Yhdysvaltain ilmaiskuista tappoi 5. kesäkuuta 21 siviiliä, jotka pakenivat Isisiä. 6.-7  kesäkuuta SDF hyökkäsi pohjoisessa, idässä ja lännessä kaupungin laitaosiin.[lähde? ]Raqqa oli kesäkuun puolivälissä miltei saarrettu. Niinpä SDF saartoi kaupungin 24. kesäkuuta. 
saarrettuun kaupunkiin jäi 4000 Isis-taistelijaa ja siviilejä huonoihin oloihin.
Taistelu Raqqasta > Taistelut kaupungissa

Yhdysvallat tuki SDF:ää  ilmaiskuin ja pienin maassa toimivin sotilasosastoin.
Huolimatta massiivisesta ilma- ja tulituesta SDF eteni kaupungissa malko hitaasti,
Isis teki jatkuvasti vastahyökkäyksiä, joista osa menestyi tilapäisesti. Esimerkiksi 30. kesäkuuta Isis ajoi pakoon 350 FSA:n sotilasta. Raskaat taistelut tuhosivat rakennuksia ja ajoivat suurimman osan siviileistä pakoon.
10. heinäkuuta Yhdysvallat teki ilmaiskuja Vanhaa kaupunkia ympäröivään al Rafiqan muuriin, ja SDF  pääsi niistä etenemään.
19. heinäkuuta Isis hallitsi yhä noin 5 km läpimittaista aluetta Raqqan keskustassa..
28. heinäkuuta SDF valvoi 50%:a Raqqasta.
Syyskuun alussa Isis valvoi kaupungin keskustaa ja pohjoisosia.
Syyskuun loppuun menessä SDF oli vallannut 80% Raqqasta. Taistelut olivat raunioittaneet kaupungin pahoin. Suurin osa siviileistä oli paossa. Kaupungissa oli enää noin 400 Isisin taistelijaa. Jäljelle jääneet siviilit jäivät taistelujen jalkoihin, ja satoja siviilejä kuoli.
He olivat suuressa vaarassa Isisin, ilmapommitusten ja taistelujen takia. Sairaanhoito ei toiminut. Isis pyrki pitämään siviilejä ihmiskilpinä. 
Kurdijohtoinen SDF valtasi viimeiset ISISin hallussa olleet kaupunginosat 17. lokakuuta. Kaupunki valtauksen jälkeen laajalti asuinkelvoton. Lisäksi siellä oli miinoja ja yhä yksittäisiä Isisin taistelijoita.
Kurditaistelijoiden konekivääri Raqqan taistelussa helmikuussa 2017.
Raqqan taistelun kartta. Keltainen, SDF (kurdien YPG ja muut), harmaa Isis.
Raqqan saartaminen ja taistelun alkuvaihe.
Yhdysvaltain merijalkaväen tykistö antaa tulitukea SDF:n joukoille.
SDF on edennyt kaupungin keskustaan.
Renault 9 ja 11

1981–1985 Renault 9
1983–1987 Renault 11
1987–1989 Renault 11
Renault 9 ja Renault 11 ovat pienehköjä perheautoja, joita Renault valmisti vuosina 1981–1989. Renault 9 oli neliovinen sedan, joka esiteltiin syksyllä 1981. Renault 11 oli 3- tai 5-ovinen hatchback, joka tuli markkinoille vuonna 1983. Suomen autoveropolitiikan vuoksi kalliimmat hyvin varustellut mallit (GTS, TXE, Turbo) kuitenkin sijoittuivat selkeästi ylemmän keskiluokan autoihin.
Muunneltua versiota 9:stä valmisti Yhdysvalloissa American Motors Corporation (AMC). Tämä malli tunnettiin nimellä Renault Alliance. Neliovisen mallin lisäksi AMC tarjosi amerikkalaista suunnittelua edustavalla kaksiovisella sedan-korilla varustettua Alliance-mallia, ja vuodesta 1984 myös avomallia. Suunnitelmissa oli myös farmarimalli Alliancesta, mutta tätä suunnitelmaa ei koskaan toteutettu.
Renault 9 valittiin Vuoden Autoksi Euroopassa 1982, ja Alliance oli amerikkalaisen Car and Driver -lehden Car and Driver Ten Best -listalla vuonna 1983, ja Motor Trend -lehti valitsi sen samana vuonna Vuoden Autoksi. Vaikka 9:llä ja 11:llä oli eri mallinimet ja korit, ne olivat teknisesti täysin identtisiä, ja suunniteltiin yhdessä korvaamaan vanhempi Renault 14. 11 erottui 9:stä myös etupäältään, jossa oli kaksi kulmikasta umpiota molemmin puolin, samalla lailla kuin Alliancessa Pohjois-Amerikassa. Myös 9:ään tuli tämä etupää vuonna 1985 ja molemmat mallit saivat viimeiset kasvojenkohotuksensa mallivuodeksi 1987, kun molemmat saivat samanlaiset uudet etupäät ja sisustukset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Renault 9 ja 11 Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset:  Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset:  3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset:  Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset:  4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset:  Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät:  10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault:  A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport:  Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit:  Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot:  Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki:  Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors:  SM3 | SM5 | SM7
Riitta Kalliorinne

Riitta Kalliorinne (s. 29. elokuuta 1959 Vihti) on suomalainen radiotoimittaja ja Jouluradion brändin rakentaja. Hän perusti Jouluradiota vuonna 2003 ja toimi kanavan toimituspäällikkönä vuoteen 2022 saakka. Kalliorinne tunnetaan myös Jouluradion muorina.
Ura

Kalliorinne on valmistunut lastentarhanopettajaksi Oulun yliopiston Kajaanin yliopistokeskuksen sittemmin lakkautetulta opettajankoulutuslaitokselta vuonna 1981. 21-vuotiaana, heti valmistuttuaan, hän toimi Shell-yhtiön henkilökunnan lapsille tarkoitetun yksityisen päiväkodin johtajana Helsingin Vuosaaressa.
Radiouransa Kalliorinne aloitti Yleisradiossa Helsingin alueradiossa, Ylen aikaisessa, vuonna 1987. Yleisradion toimittaja Pekka Ruohoranta huomasi Kalliorinteessä potentiaalia muutaman viikon kestäneellä Kansan Sivistystyön liiton järjestämällä radiokurssilla ja esitteli tämän Ylen Uudenmaan aluetoimitukselle.
1990-luvun alussa Kalliorinne työskenteli toimittajana espoolaisessa Radio Westissä puoli vuotta, kunnes radiokanava meni konkurssiin lama-ajan seurauksena. Samoin kävi Kalliorinteen seuraavalle työpaikalle, Radio Ykköselle.
1990-luvulla Kalliorinne teki keikkaa sekä Ylellä että päiväkodeissa.
Vuonna 1998 Kalliorinne sai vakituisen työpaikan Espoon, Vantaan ja Helsingin luterilaisten seurakuntien radiotoimittajana.
Keväällä 2019 Kalliorinne sai valmiiksi tuotekehityksen erikoisammattitutkinnon Stadin ammattiopistosta. Kyseisen koulutuksen tiimoilta Kalliorinne oli myös opiskelijavaihdossa Espanjan Fuengirolassa syksyllä 2018. Aurinkorannikolla hän työskenteli ulkosuomalaisessa FinnRadio.FM:ssä, joka on Suomessa ja Espanjassa toimiva suomalainen radiokanava.
Yksityiselämä

Kalliorinne asuu Helsingin Kalasatamassa yhdessä puolisonsa kanssa. Hänellä on aikuinen lapsi aikaisemmasta liitosta ja viisi lasta kutsuu häntä mummukseen.
Vihdistä kotoisin oleva Kalliorinne mökkeilee synnyinpaikkakunnallaan ja kutsuu itseään "vanha- ja kesävihtiläiseksi."
Kalliorinne on kiinnostunut mediasta, markkinoinnista ja vaikuttamisesta. Hän oli Feministisen puolueen hallituksen varajäsen vuonna 2020.
Aiheesta muualla

Jouluradion verkkosivut
Erho, Nina: Koko vuoden joulu Journalisti.  26.5.2017.
Haikala, Topias: Jouluradio päräyttää pian Hoosiannan – ja reivit Valomerkki.fi.  20.11.2015.
Suokko, Sanna: Jouluradion äiti Riitta Kalliorinne: Nämä laulut tekevät joulun Yhteishyvä.  16.11.2016.
Jussila, Noora: Omakotitalo piilossa Linnanmäen takapihalla Helsingin Sanomat.  12.10.2012.
Koppinen, Mari: Jouluradiosta tuli nuorison suosikkikanava Helsingin Sanomat.  28.11.2015.
Renault Avantime

Renault Avantime
Renault Avantime on Renault’n vuosina 2001–2003 valmistama automalli. Se oli muotoiltu poikkeuksellisen rohkeasti ja radikaalisti, ja mallia oli vaikea luokitella mihinkään tiettyyn autoluokkaan. Avantime myi erittäin huonosti, ja sen valmistus lopetettiin vain kahden vuoden ja 4 661 valmistuneen auton jälkeen. Suomeen Avantimea ei tuotu. Osin samaan tekniikkaan perustuva viisovinen Vel Satis pysyi tuotannossa vuoteen 2009 saakka.
Avantimen moottori oli 3,0-litrainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Renault Avantime Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset:  Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset:  3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset:  Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset:  4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset:  Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät:  10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault:  A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport:  Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit:  Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot:  Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki:  Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors:  SM3 | SM5 | SM7
Ruotsin valtiovarainministeriö

| Ruotsin valtiovarainministeriö Finans­­departementet |
| --- | --- |

Perustettu:  1840
Sijainti:  Tukholma
Valtio:  Ruotsi
Ministeri:  Elisabeth Svantesson
Aiheesta muualla
Sivusto
Ruotsin valtiovarainministeriö (ruots. Finans­­departementet) on yksi Ruotsin hallituskanslian yhdestätoista ministeriöstä (ruots. departement).
Valtiovarainministeirö vastaa valtiontalouteen liittyvistä asioista. Näihin kuuluvat valtion talousarvion koordinointi, ennusteet ja analyysit, verokysymykset sekä valtionhallinnon toiminnan ohjaus ja johtaminen. Lisäksi ministeriö vastaa rahoitusmarkkinoihin, kuntiin ja alueisiin, hankintoihin, valtionyhtiöihin, digitalisaatioon ja tietotekniikkaan sekä kuluttajalainsäädäntöön liittyvistä asioista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin valtiovarainministeriö Wikimedia Commonsissa
Rock ’n’ Roll Star

| ”Rock ’n’ Roll Star” Oasis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Definitely Maybe
 Äänitetty : kevät 1994
 Julkaistu: 1995
 Tekijä(t): Noel Gallagher
 Tuottaja(t): Oasis, Mark Coyle, Owen Morris, David Batchelor
 Tyylilaji: rock, brittipop
 Kesto: 05.23
 Levy-yhtiö: Creation
Oasiksen muut singlet
| ”Whatever” 1994 | ”Rock ’n’ Roll Star” 1995 | ”Some Might Say” 1995 |
Rock ’n’ Roll Star on brittiläisen rock-yhtyeen Oasiksen vuoden 1994 debyyttialbumilla Definitely Maybella julkaistu kappale ja on sen ensimmäinen raita. Kappaletta ei ole varsinaisesti julkaistu singlenä, mutta Yhdysvalloissa siitä julkaistiin promo-single radioon. Kappaleesta on julkaistu musiikkivideo vuoden 1995 alussa.
Kappaleesta on liveversio kaikissa yhtyeen livejulkaisuissa.[lähde? ]
Kokoonpano

Liam Gallagher – laulu
Noel Gallagher – soolokitara, taustalaulu
Paul Arthurs – rytmikitara
Paul McGuigan – bassokitara
Tony McCarroll – rummut
Aiheesta muualla

Discogs
Oasis - Rock 'N' Roll Star (Official Video) YouTubessa
Rotten Tomatoes

| Rotten Tomatoes |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.rottentomatoes.com
Kaupallinen:  kyllä
Tyyppi:  koottuja elokuva-arvosteluja
Omistaja:  Fandango (NBCUniversal)
Kehittäjä:  Senh Duong
Avattu:  1998
Nykyinen tila:  aktiivinen
Rotten Tomatoes (suom. mädät tomaatit) on elokuva-aiheinen verkkosivusto. Sivusto tarjoaa tietoja, arvosteluja ja uutisia. Sivuston ylläpitäjät kokoavat materiaalin Internetistä, ja arvostelut jaetaan myönteisiin ja kielteisiin arvioihin. Teoksen arvioiden ollessa vähintään 60-prosenttisesti positiivisia se merkitään ”tuoreeksi” punaisella tomaatilla. Muussa tapauksessa merkintä on vihreäsävytteinen ”mätä”.
Sivusto perustettiin vuonna 1998. Alexan mukaan Rotten Tomatoes oli heinäkuussa 2021 maailman 625:ksi vierailluin verkkosivu ja Yhdysvalloissa 212:s. Flixster osti sivuston IGN:ltä vuonna 2010, ja Flixster puolestaan myytiin Rotten Tomatoesin mukanaan Time Warnerille vuonna 2011. NBCUniversalin omistama Fandango osti sivuston vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Rotten Tomatoes (englanniksi)
Brown, Lane: The Decomposition of Rotten Tomatoes. Vulture.com 6.9.2023. (englanniksi)
Renault Alaskan

| Renault Alaskan |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Espanja  Meksiko
Valmistaja:  Renault
Valmistusvuodet:  2017–
Korimalli:  4-ovinen lava-auto
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz X-sarja Nissan Navara (D23)
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,3 l
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen automaatti
Renault Alaskan on Renault’n vuodesta 2017 lähtien valmistama lava-automalli, joka jakaa suuren osan tekniikastaan Nissan Navaran ja Mercedes-Benz X-sarjan kanssa. Alaskan on valmistajansa ensimmäinen malli luokassaan.
Alaskanin voimanlähteenä on 2,3-litrainen dCi-dieselmoottori, joka on saatavana 160- tai 190-hevosvoimaisena versiona. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai seitsemänportainen automaattivaihteisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Renault Alaskan Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset:  Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset:  3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset:  Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset:  4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset:  Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät:  10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault:  A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport:  Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit:  Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot:  Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki:  Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors:  SM3 | SM5 | SM7
Riemannin–Rochin lause

Matematiikassa Riemannin–Rochin lause on funktioteoriaan ja algebralliseen geometriaan liittyvä tulos.
Lause

Olkoon annettu kompakti Riemannin pinta, jonka genus on g ja kanoninen jakaja K. Olkoon D pinnan piste, joka on siis vapaan Abelin ryhmän alkio. Tällöin
Yhtäpitävästi jakaja on äärellinen kokonaiskertoiminen lineaarikombinaatio pinnan pisteistä.
Ruotsin vapaussota

Ruotsin vapaussota (myös Ruotsin sisällissota ja Kalmarin sisällissota) oli ruotsalaisten kansannousu Kalmarin unionin hallitsija Kristian II:ta vastaan. Sotaa käytiin vuosina 1520–1523 ja sen seurauksena Ruotsi irtautui kokonaan Kalmarin unionista.
Tapahtumat

Vuonna 1520 Kalmarin unionin hallitsija Kristian II yritti palauttaa asemansa Ruotsin kuninkaana Tanskan armeijan avulla. Kristian hyökkäsi Ruotsiin ja valtasi maan, mukaan lukien Itämaan, eli Suomen. Kristianin haastaja, Ruotsin valtionhoitaja Sten Sture nuorempi kuoli Bogesundin taistelussa saamiinsa vammoihin. Sturen kuoleman jälkeen Ruotsin hallinto hajosi ja valtiopäivät joutuivat tunnustamaan Kristianin kuninkaaksi. Vastarinta loppui ja Kristian kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi 5. marraskuuta 1520. Kolme päivää myöhemmin hän pani toimeen Tukholman verilöylyn, jossa teloitettiin suuri määrä Kristiania vastustaneita Ruotsin yläluokan jäseniä.
Ruotsissa alkoi kansannousu reaktiona Tukholman verilöylyyn. Kansannousun johtoon nousi tanskalaisten vankeudesta paennut Kustaa Vaasa, jonka isä ja lanko oli teloitettu. Hän johdatti Taalainmaan talonpojat tanskalaisten vastaiseen kapinaan. Kansannousu laajeni, kun Kustaa saavutti menestystä. Hän eteni Uppsalan kautta piirittämään Tukholmaa. Valtiopäivät julistivat Kustaan Ruotsin vapauttajaksi ja hallitsijaksi elokuussa 1521. Vuonna 1523 Kristian menetti asemansa Ruotsin ja Tanskan kuninkaana. Kustaa Vaasa nousi Ruotsin kuninkaaksi, julisti Suomen kuuluvan Ruotsiin ja Kalmarin unioni hajosi lopullisesti.
Vuonna 1524 Kustaa ja Tanskan kuningas Fredrik I tapasivat sopiakseen erimielisyydet. Blekinge palautettiin Tanskalle ja erillinen lautakunta asetettiin sovittelemaan muita erimielisyyksiä.
Rainbow Warriorin tapaus

| Rainbow Warriorin tapaus |
| --- | --- |
 Piirros Rainbow Warriorista
Paikka:   Auckland, Uusi-Seelanti
Kohde:  Rainbow Warrior
Ajankohta:  10. heinäkuuta 1985
Iskutyyppi:  pommi-isku
Kuolleita:  1
Epäilty/epäillyt:  DGSE Alain Mafart Dominique Prieur
Rainbow Warriorin tapaus sattui 10. heinäkuuta 1985, kun Ranskan ulkoinen tiedustelupalvelu DGSE teki pommi-iskun Greenpeacen Rainbow Warrior -alusta vastaan Aucklandin satamassa Uudessa-Seelannissa. Valokuvaaja Fernando Pereira sai surmansa räjähdyksessä, ja tapauksen jälkeen Uuden-Seelannin poliisi pidätti kaksi ranskalaista agenttia tuhopoltosta ja murhasta epäiltynä. Agentit saivat lopulta taposta kymmenen vuoden vankeusrangaistuksen, josta he kuitenkin Ranskan painostuksen takia istuivat vain kaksi vuotta. Tapauksesta syntynyt skandaali vaikutti Ranskan puolustusministeri Charles Hernun eroamiseen.
Uudessa-Seelannissa Rainbow Warriorin tapausta on kuvailtu hiljaiseksi itsenäisyyssodaksi. Maassa koettiin, että aiemmin liittolaisina pidetyt Iso-Britannia ja Yhdysvallat jättivät Uuden-Seelannin yksin Ranskan painostuksen armoille. Vaikka hyökkäys tehtiin Greenpeacea vastaan, sen tunnettiin kohdistuneen myös Uutta-Seelantia vastaan.
Tausta

Ranska ja Greenpeace olivat kahakoineet jo ennen Rainbow Warriorin tapausta, koska Greenpeace oli vastustanut Ranskan Tyynellämerellä suorittamia ydinkokeita ja ylipäätään ydinvoimaa. Vuonna 1972 Greenpeace väitti, että ranskalainen miinanraivaaja oli törmännyt tahallaan järjestön Greenpeace III -nimiseen alukseen sen ollessa matkalla vastustamaan Ranskan ydinkokeita. Vuotta myöhemmin Greenpeacen mukaan ranskalaiset kommandot olivat nousseet alukseen ja pahoinpidelleet miehistöä. Muutamia vuosia aiemmin myös Rainbow Warriorin oli väitetty joutuneen törmäyksen kohteeksi, kun se oli yrittänyt tukkia tien ydinjätettä kuljettaneelta laivalta Cherbourgissa. Vuonna 1985 Greenpeace suunnitteli lähettävänsä laivaston Rainbow Warriorin johdolla Ranskan ydinkoealueelle eteläiselle Mururoan atollille Tyynellemerelle Uudesta-Seelannista käsin. Ranskassa tämä herätti huolta erityisesti siksi, että Rainbow Warriorilla epäiltiin olevan laitteistoa, jolla voitaisiin mitata ydinkoealueen radioaktiivisuutta. Greenpeace olisi voinut julkistaa mittaustiedot ja väittää, että radioaktiivisuus olisi uhka ydinkoealueen lähistön saarten asukkaille.
Tausta > Päätös operaation aloituksesta

DGSE huolestui entisestään, kun Rainbow Warrior vieraili samana vuonna Vanuatulla. Maan pääministerinä toimi tuolloin Walter Lini, jolla oli läheiset suhteet Neuvostoliittoon, Kuubaan ja Libyaan. Maassa oli jopa käynyt libyalainen delegaatio, joka tutki mahdollisuuksia puuttua Uuden-Kaledonian itsenäisyysliikkeeseen ja Papualla Indonesian vastaiseen toimintaan. Libyalaisten delegaatiosta saatiin tosin tietää vasta kaksi vuotta Rainbow Warriorin tapauksen jälkeen. Joka tapauksessa DGSE:n johtajan avustaja kenraali Roger Emin määräsi Rainbow Warriorin tarkkailuun. Operaatiota alkoi hoitaa eversti Serge Codet, joka sai johdettavakseen erikoisjoukkoja Corcetten leiriltä läheltä Orléansia.