stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Munkkiniemen yhteiskoulu
Historiaa > Uuden koululaitoksen tie

Munkkiniemen kouluhistoria alkaa 1890-luvulta. Silloin alueelle perustettiin koulupiiri, joka käsitti Munkkiniemen, Pikku-Huopalahden ja Talin kylät. Koulutoimintaa varten rakennettiin puinen koulutalo silloisen Turuntien varteen paroni Ramsayn lahjoittamalle tontille. Aluksi tässä rakennuksessa aloittivat toimintansa ruotsinkielinen ala- ja yläkansakoulu.
1920-luvulla alueella asui jo niin paljon suomenkielisiä perheitä, että paikkakunnalle perustettiin 1927 suomenkielinen alakansakoulu ja 1932 suomenkielinen yläkansakoulu. Kun suomenkielinen kansakouluopetus sai jalansijaa, syntyi myös kysymys suomenkielisen oppikoulun järjestämisestä alueella. Oppikouluopetus ei kuulunut tällöin vielä kunnan toimialaan, mutta asiaa alkoi Huopalahden kunnanvaltuustossa ajaa Stenius-yhtiön toimitusjohtaja, filosofian maisteri Sigurd Stenius. Vuonna 1937 kunnanvaltuustossa pidetyssä kokouksessa monet valtuutetut suhtautuivat oppikouluun myönteisesti, mutta katsoivat asian kuuluvan enemmänkin Munkkiniemen yhdyskunnalle.
Silloisessa Huopalahden kunnassa ei ollut lainkaan oppikoulua, joten monet munkkiniemeläiset kävivät oppikoulua Töölön yhteiskoulussa, joka oli siihen aikaan munkkiniemeläisten lähin oppikoulu. Yksi tärkeimmistä syistä Munkkiniemen yhteiskoulun perustamiselle olikin koulumatkan pituus keskustan kouluihin. Myöhemmin oppikoulun puute alkoi Munkkiniemessä tuntua yhä kiperämmältä ongelmalta, joten Stenius toi asian uudelleen esille Munkkiniemen yhdyskunnanvaltuuston kokouksessa. Lopulta valtuusto antoi oppikoulun perustamissuunnitelman käsiteltäväksi eräälle Steniuksen johtamalle toimikunnalle.
Munkkiniemen oppikoulutarpeen ajamiseksi eräs helsinkiläinen yksityishenkilö perusti Yhteislyseo Osakeyhtiö -nimisen kouluyhtiön, joka ajoi oppikoulukysymystä Munkkiniemessä. Tämän yhtiö jatkoi valmisteluja koulun perustamiseksi, vaikka valtioneuvosto hylkäsi elokuussa 1937 osakeyhtiön toimilupa-anomuksen taloudellisista syistä. Koulu kuitenkin avasi syksyllä 1937 ovensa niin sanottuna kotikouluna.
Steniuksen johtama toimikunta esitti syksyllä 1937 laatimansa selvityksen oppikoulukysymyksistä. Sen mukaan aika oli kypsä uudelle oppikoululle Munkkiniemessä. Lopulta kuitenkin vasta vuoden 1938 helmikuussa tartuttiin tuumasta toimeen, kun oppikouluikäisten lasten vanhempien vaatimuksesta kunnanvaltuusto otti asian vakavasti käsittelyyn. Tämän seurauksena kunnanvaltuusto perusti uuden komitean ajamaan asiaa.
Historiaa > Opettajakunta

Kun Munkkiniemen yhteiskoulu aloitti toimintansa syksyllä 1938, koulussa työskenteli vain neljä opettajaa, joista yksi oli päätoiminen. Pian opettajien lukumäärä kuitenkin kasvoi, ja vuonna 1940 se oli jo yhdeksän. Koulun tavoite oli hankkia jo heti alussa päteviä opettajia. Koulu maksoi heille hyvää palkkaa, parempaa kuin valtion koulut vastaaville viroille. Vuonna 1940 koulu liittyi Yksityiskoulujen eläkekassan jäseneksi.
Vuonna 1951 saatiin valtionapulain ja yksityiskouluasetuksen yhteydessä läpi laki, joka velvoitti yksityiskoulut maksamaan opettajille samansuuruista palkkaa kuin valtion koulut. Samalla kouluun saatiin uusia vanhempien lehtorien toimia, jotka oikeuttivat valtionapuun. Aluksi koulu oli oikeutettu kahdeksaan tällaiseen vanhempaan lehtoriin.
Peruskoulujen tullessa vanhempien lehtorien toimet piti hajauttaa joko lukion tai peruskoulua korvaavan kouluasteen opettajien toimiksi. Toimet pyrittiin erottamaan toisistaan siten, että peruskoulua korvaavassa kouluasteessa sekä lukiossa olisi molemmissa eri opettajat keskenään.
Koulujärjestelmän muutoksen yhteydessä 1977 sallittiin myös normaalia varhaisempi eläkkeelle siirtyminen sekä opettajatoimien vakinaistaminen. Uusi eläkeikärajan alennus johti 1970-luvulla nuorennusleikkaukseen opettajistossa.
Historiaa > Koulutalon tekniset tiedot

Kokonaispinta-ala yli 10 000 neliömetriä
Kokonaistilavuus yli 46 000 kuutiometriä
Vanhin osa 1951, juhlasiipi 1957 ja uudisosa liikuntahalleineen 1999.
Ennen peruskorjausta koulun kokonaispinta-ala oli vain noin 6 700 neliömetriä, mutta peruskorjauksen yhteydessä koulu sai lisää pinta-alaa noin 3 700 neliömetriä. Peruskorjauksen yhteydessä koulu sai lisää tilavuutta vajaa 20 000 kuutiometriä yhteistilavuuden ollessa nykyään yli 46 000 kuutiometriä.
Koulupolitiikkaa

Munkkiniemen yhteiskoulu siirtyi valtionkokeilussa 1950-luvulla järjestelmään, jossa koulua käytiin ensin 4 vuotta kansakoulua, sitten 4 vuotta keskikoulua ja lopuksi 4 vuotta lukiota. 1956 Munkkiniemen yhteiskoulun rinnalle perustettiin uusi Munkkiniemen keskikoulu ja lukio, josta tuli sisarkoulu Munkkiniemen yhteiskoulun rinnalle. Tämä toimintamalli oli käytössä kahdeksan vuoden ajan, kunnes 1960-luvulla tapahtuneiden muutosten takia Munkkiniemen keskikoulu ja lukio yhdistettiin Munkkiniemen yhteiskouluun. 1970-luvulla käytiin keskustelua ja kamppailtiin siitä, saavatko yksityiskoulut enää toimia koulujärjestelmässä. Monet olivat sitä mieltä, että yksityiskoulujen pitäisi muuttua tavallisiksi julkisen tahon peruskouluiksi. Helsinkiin tuli 1977 peruskoulujärjestelmä, ja sen yhteydessä laki, jonka nojalla jotkin koulut saivat jäädä peruskoulua korvaaviksi kouluiksi, ja yksi näistä kouluista oli Munkkiniemen yhteiskoulu. Munkkiniemestä lähin kaupungin ylläpitämä vuosiluokkien 7–9 koulu on Meilahden yläaste. Kaupungin lukioita ei juurikaan lähellä ole.
Munkkiniemen yhteiskoulun alueelle muodostettiin tämän jälkeen koulupiiri, johon kuuluivat Vanha Munkkiniemi, Lehtisaari, Kuusisaari, Munkkivuori ja Niemenmäki. Tämä jätti Munkkivuoressa siajinneen Munkkivuoren yhteiskoulun ilman tehtävää, joten se luovuttautui kaupungille vuonna 1979. Tämän seurauksena koulupiirijakoa muutettiin siten, että Munkkivuoren yläasteen koulupiiriin kuuluivat alueet Munkkivuori, Niemenmäki ja uutena alueena Pitäjänmäki. Munkkiniemen yhteiskoulun koulupiiriin taas kuuluivat Vanha Munkkiniemi, Lehtisaari, Kuusisaari sekä uutena alueena Konala. Konalalaisten oppilaiden koulumatkat Munkkiniemeen hoidettiin bussikuljetuksin. Vuodesta 1991 lähtien koulupiiri muuttui: Konala erosi siitä ja uudeksi alueeksi otettiin Munkkivuori ja Tali. Munkkivuoren yläasteen entisiin tiloihin siirtyi remontin ja lisärakentamisen valmistuttua valtion omistama Helsingin ranskalais-suomalainen koulu. Konalan ala-asteelta siirrytään nykyisin 7.-luokalle Pitäjänmäen peruskouluun.
Uuden peruskoulujärjestelmän myötä Munkkiniemen yhteiskoulu päätti ottaa pitkinä kielinä luettavien ruotsin ja englannin oheen myös uuden pitkän ranskan kielen ryhmän. Peruskoulun opetussuunnitelma 1979 toi kieliin ja matematiikkaan tasokurssit. Ne kuitenkin poistettiin vuonna 1985.
Koulukirjasto

Munkkiniemen yhteiskoulussa toimii koulun oppilaiden ja henkilökunnan käyttöön tarkoitettu kirjasto, joka käsittää noin 25 500 nidettä kauno- ja tietokirjallisuutta, laajan valikoiman lehtiä ja sähköiset yhteydet. Kirjastosta löytää myös vieraskielistä lukemista muun muassa ruotsiksi, englanniksi, saksaksi, ranskaksi ja espanjaksi.
Kirjastossa työskentelee kokopäivätoiminen informaatikko, ja kirjastossa on käytössä koulun oma kirjastokortti. Kirjasto on tarkoitettu myös hiljaista työskentelyä ja opiskelua varten.
Kirjaston käytössä on Aurora-tietokanta, johon on tallennettu tiedot kaikista koulun kirjoista. Kirjojen lainaus ja palautus toimivat tämän järjestelmän avulla. Luokituksessa käytetään Helsingin kaupunginkirjaston luokitusjärjestelmää.
Kirjasto on palkittu vuosina 2005 ja 2011 Kopioston  kannustusrahalla ja vuonna 2008 Munkkivuoren Suomalaisen Kirjakaupan vuoden lukijana .
Rehtorit

Munkkiniemen yhteiskoululla on historian saatossa ollut vain neljä rehtoria, sillä he kaikki ovat olleet virassa erittäin pitkään.
Ilmari Koskimies (1938–1949)
Jussi Saukkonen (1949–1972)
Jorma Rytkönen (1972–1998)
Aki Holopainen (1998–)
Lähde:
Muuta

Munkkiniemen yhteiskoulun senioriyhdistys on valinnut Vuoden munkkalaisen jo vuodesta 2001 lähtien. Tämän kunniamaininnan voi saada Munkkiniemen yhteiskoulun seniori, jolla on erityisiä ansioita yhteiskunnallisesti ja joka samalla osoittaa hyvää Munkka-henkeä.
Munkkiniemen alueella on perinteisesti vankka koripalloperinne, mikä näkyy mm. siinä, että koulu tarjoaa sekä peruskoulun että lukion puolella koripalloa valinnaisaineeksi. Munkkiniemen yhteiskoulun liikuntasali toimiikin koripalloseura Torpan Poikien junioreiden kotihallina. Koulu on myös osa pääkaupunkiseudun urheiluakatemia Urhean yhteistyöverkostoa.
Vuoden 2010 syksyllä Munkkiniemen yhteiskoulun pihaan pystytettiin Vapaaheitto-niminen Juhana Blomstedtin suunnittelema patsas, joka symboloi Munkkiniemen alueen koripalloperinteitä. Talvella 2010 Vapaaheitto-patsas oli ehdolla vuoden urheiluteoksi.
Koulun ruokala- ja kahviopalveluista vastaa Compass Group FS Finland Oy.
Koulua ylläpitää Munkkiniemen koulutussäätiö sr, jonka hallitus päättää koulun asioista. Koulun toimintaa tukee vanhempainyhdistys Munkkiniemen yhteiskoulun ystävät ry, joka tukee koulun toimintaa mm. rahalahjoituksin. Koulussa toimii myös Munkkiniemen yhteiskoulun seniorit ry, joka toimii yhdyssiteenä koulun ja koulun entisten oppilaiden välillä.
Munkkiniemen yhteiskoulun rehtori on Aki Holopainen ja vararehtori Merja Haavisto.
Kirjallisuus

Munkkiniemen yhteiskoulussa on julkaistu vuosien saatossa useita koulua käsitteleviä kirjoja. Koulua koskevia julkaisuja ovat:
Työtä ja juhlaa, 1955.
Munkkiniemen yhteiskoulun Kouluviesti 1958:4: Koulun 20-vuotisjuhlanumero, 1958.
Rytkönen, Jorma: Munkkiniemen yhteiskoulu 1938–1963, 1963.
Munkkiniemen yhteiskoulu 1938–1988: historiikki, matrikkeli, 1988.
Muncca 60: Munkka – munkkalaisuus – MYK, 1998.
Salminen, Jari: Munkasta maailmalle – Munkkiniemen yhteiskoulun historia 1938–2013, 2013.
Munkkiniemen yhteiskoulun oppilasmatrikkeli 1938–2013, 2013.
Joitain kirjoja voi yhä ostaa koulun toimistosta. Toiset ovat lainattavissa Helsingin kaupunginkirjastosta ja Helsingin yliopiston kirjastoista.
Entisiä oppilaita

Vuoden munkkalaisiksi on vuosien varrella valittu muun muassa Jaakko Rauramo, Jukka Riikonen, Riitta Nelimarkka, Aarne I. Koskimies, Juhana Blomstedt, Mikko Leppilampi, Janne Virkkunen, Jorma Rytkönen, Tuula Teeri, Pentti Nohynek, Anna Kotsalo-Mustonen, Markus Lehtinen, Munkkiniemen yhteiskoulun senioriyhdistys ry, Anssi Rauramo , Eija Salmi ja Tuija Talvitie. Vuoden munkkalaisen kunniamaininnan voi saada Munkkiniemen yhteiskoulun seniori.
Munkkalaiskirjailijoita puolestaan ovat muun muassa Olli Hakkarainen, Elina Halttunen, Seppo Harjulehto, Mirjami Hietala, Helmi Kekkonen, Anita Konkka, Tiina Krohn, Hannu Mäkelä, Riitta Nelimarkka ja Sirkka Turkka.
Munkassa koulua käyneitä urheilijoita ovat muun muassa Sauli Väisänen, Niklas Seppänen, Otto Virtanen, Remu Raitanen ja Oona Kivelä.
Musiikin saralta munkkalaisia ovat muun muassa Markus Lehtinen, Ossi Tanner, Esa Kaartamo ja Mona Carita.
Aiheesta muualla

Munkkiniemen yhteiskoulun sivusto
Vapaaheitto-patsas
Munkkiniemen yhteiskoulun oppilasruokala
Rauman Lukon SM-liigakausi 2014–2015

| Rauman Lukko kaudella 2014–2015 |
| --- | --- |
Runkosarjassa:  3.
Lopullinen sijoitus:  4.
Kausi:  24 – 24 – 12
Koti:  16 – 10 – 4
Vieras:  8 – 14 – 8
Tehdyt maalit:  163
Päästetyt maalit:  147
Joukkue
Toimitusjohtaja:  Timo J. Rajala
Urheilutoimenjohtaja:  –
Päävalmentaja:  Risto Dufva
Kapteeni:  Ilkka Mikkola
Varakapteenit:  Janne Niskala Harri Tikkanen Ville Vahalahti
Kotiareena:  Kivikylän Areena
Yleisökeskiarvo:  3 806
Tilastojen kärjessä
Maalit:   Olavi Vauhkonen (17)
Syötöt:   Ville Vahalahti (38)
Pisteet:   Ville Vahalahti (48)
Jäähyt:   Jonne Virtanen (72 min)
Plus/miinus:   Harri Tikkanen (+11)
Voitot:   Ryan Zapolski (19)
Päästettyjen maalien keskiarvo:   Oskari Setänen (1,96)
Rauman Lukon SM-liigakausi 2014–2015 on jääkiekkoseura Lukon 39. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 58. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. Lukon edellinen kausi päättyi runkosarjassa sijalle kolme ja lopulta pudotuspelien jälkeen pronssiseen mitaliin. Edellisen kerran Lukko voitti mitalin kauden 2010–2011 päätteeksi.
Lähtökohdat kauteen > Edellinen kausi ja ennusteet

Edellinen kausi oli päättynyt Lukon osalta pudotuspeleissä pronssiottelun voittoon Saimaan Pallosta. Runkosarjassa Lukko oli kolmas, saaden 101 pistettä. Kyseessä oli toinen kerta kun Lukko sai yli 100 pistettä SM-liigan runkosarjassa.
Jääkiekkolehden toimittamassa ”Toimittajien liigaveikkauksessa” kiekkotoimittajat ennustivat liigakauden mestaria, runkosarjan sijoituksia ja pelaajakohtaisten tilastojen voittajia. Lukon mestaruutta ennakoivat MTV Sportin, Nelonen Median ja Yle Puheen toimittajat. Paras runkosarjasijoitus oli toinen sija, johon Lukon ennakoi pystyvän yhdeksän eri toimittajaa. Kuusi toimittajaa arvioi Ryan Zapolskin liigan parhaaksi maalivahdiksi ja kolme toimittajaa Janne Niskalan parhaaksi puolustajaksi.
Jääkiekkolehti listasi ennen kauden alkua liigan 50 paras pelaajaa. Lukon parhaaksi arvioitiin hyökkääjä Ville Vahalahti, joka oli listalla sijalla seitsemän. Muita Lukon pelaajia listalla olivat puolustaja Niskala (10.), maalivahti Zapolski (21.), hyökkääjä Aaron Gagnon (26.) ja puolustaja Ilkka Mikkola (28.).
Lähtökohdat kauteen > Pelaajavaihdokset

Lukko menitti maalintekovoimastaan viime kauteen verrattuna 35,5 pronsettia eli lähteneet pelaajat tekivät yhteensä 54 maalia. Viime kauteen verrattuna ainoastaan Vaasan Sport ja Tappara menettivät vähemmän maalitekovoimaansa. Oulun Kärpät menetti tismalleen myös 35,5 prosenttia. Lähteneistä pelaajista eniten maaleja oli tehnyt Lauri Tukonen.
Ennen kauden alkua Lukosta lähti 14 pelaajaa, joista yksi oli maalivahti, neljä puolustajia ja yhdeksän hyökkääjiä. Muihin liigaseuroihin siirtyi yhteensä kahdeksan pelaajaa ja Jarkko Kauvosaari lopetti uransa. Lukkoon siirtyi ennen kauden alkua maalivahti, kolme puolustajaa ja kuusi hyökkääjää. Saapuneista pelaajista viisi tuli muista SM-liigaseuroista.
Talous

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

|  | 2014–15 | Edellinenkausi | Liigan keskiarvo |
TULOT
| Pääsyliput | 1 450 000  | 1 450 000 | 1 731 142 |
| Markkinointi | 3 400 000  | 2 200 000 | 3 082 000 |
| Muut | 3 100 000  | 3 100 000 | 1 666 285 |
| Tulobudjetti yhteensä | 7 950 000  | 7 750 000 | 6 479 429 |
KULUT
| Pelaajien palkat | 2 800 000  | 2 750 000 | 2 276 500 |
| Kulubudjetti yhteensä | 7 750 000  | 7 750 000 | 6 357 143 |
MUUT
| Tulostavoite | 0  | 0 | +105 571 |
| Yleisötavoite | 3 850  | 3 850 | 4 615 |
Kauteen lähdittäessä Lukon pelaajabudjetti oli 2,8 miljoonaa euroa. Lukon pelaajabudjetti oli liigan kolmanneksi suurin: ainoastaan Oulun Kärppienn ja HIFK:n pelaajakulut olivat suuremmat. Pelaajien palkat mukaan luettuna Lukon kulubudjetti oli 7 750 000 euroa, mikä oli myös liigan kolmanneksi suurin, jälleen Kärppien ja HIFK:n jälkeen. Kaikkien SM-liigaseurojen yhteinen kulubudjetti oli 89 000 000 euroa.
Lukon tulobudjetti oli 7,95 miljoonaa euroa. Tämä oli myös liigan kolmanneksi suurin, Kärppien ja HIFK:n jälkeen. Markkinointitulot toivat Lukolle 3,4 miljoonaa euroa, pääsylipputulot 1,45 miljoonaa ja muut tulot 3,1 miljoonaa euroa. Lipputulot olivat liigan neljänneksi surkeimmat, mutta sen sijaan markkinatulot olivat kolmanneksi suurimmat ja muut tulot jopa liigan suurimmat.
Lukko pyrki nollatulokseen. Ainoastaan HIFK, JYP ja Turun Palloseura pyrkivät nollatulokseen Lukon lisäksi, muiden pyrkiessä tekemään voittoa. Liigaseurojen tulostavoite oli yhteensä lähes 1,5 miljoonaa euroa.
Vuoden 2013 lopussa Lukolla oli peräti 1,8 miljoonaa euroa pitkäaikaista velkaa. Tulosvuosi 2013 oli kuitenkin ollut 44 000 euroa voitollinen.
Tilastot ja luettelot > Runkosarjan sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kärpät  | 60 |  31  |  9  |  4  |  16  |  167  |  126  | +41 | 115 |
| 2 | Tappara  | 60 |  28  |  7  |  8  |  17  |  155  |  123  | +32 | 106 |
| 3 | Lukko  | 60 |  24  |  7  |  17 |  12  |  163  |  147  | +16 | 103 |
| 4 | JYP  | 60 |  28  |  5  |  8  |  19  |  174  |  151  | +23 | 102 |
| 5 | Blues  | 60 |  25  |  11 |  3  |  21  |  166  |  149  | +17 | 100 |
| 6 | KalPa  | 60 |  25  |  8  |  6  |  21  |  134  |  115  | +19 | 97 |
| 7 | HIFK  | 60 |  24  |  9  |  6  |  21  |  177  |  150  | +27 | 96 |
| 8 | SaiPa  | 60 |  23  |  9  |  7  |  21  |  151  |  146  | +5 | 94 |
| 9 | Ässät  | 60 |  23  |  6  |  9  |  22  |  151  |  143  | +8 | 90 |
| 10 | Ilves  | 60 |  24  |  5  |  6  |  25  |  150  |  161  | -11 | 88 |
| 11 | HPK  | 60 |  15  |  12 |  7  |  26  |  143  |  165  | -22 | 76 |
| 12 | Pelicans  | 60 |  16  |  6  |  8  |  30  |  125  |  166  | -41 | 68 |
| 13 | TPS  | 60 |  17  |  3  |  8  |  32  |  122  |  172  | -50 | 65 |
| 14 | Sport  | 60 |  15  |  5  |  5  |  35  |  121  |  185  | -64 | 60 |
Salaus

Enigma-salauslaite
Salaus eli kryptaus viittaa kryptologiassa prosessiin, jolla koodataan viestejä tai tietoja niin, että vain valtuutetut osapuolet voivat lukea niitä. Salaus ei estä viestin sieppaamista, vain sen lukemisen. Salausjärjestelmä muuttaa viestin tai tiedon selkotekstin (engl. plaintext) salatekstiksi (engl. ciphertext) salausalgoritmia (engl. cipher) käyttäen. Viestin tai tiedon voi tämän jälkeen lukea vain jos salatekstin salaus puretaan avaimella tai se murretaan kryptoanalyysillä. Teknisistä syistä salausjärjestelmä käyttää tyypillisesti algoritmin tuottamaa näennäisesti satunnaista salausavainta. On periaatteessa mahdollista purkaa salaus ilman avainta, mutta tähän tarvitaan hyvin paljon laskentatehoa, jos salausjärjestelmä on toteutettu hyvin. Valtuutettu vastaanottaja voi helposti purkaa viestin salauksen avaimella, jonka salatun viestin lähettäjä antoi hänelle.
Sanastoa

Salauksella tarkoitetaan prosessia, jossa selväkielinen teksti eli selkoteksti muutetaan sellaiseksi, ettei sitä pysty tulkitsemaan (salattu teksti, salateksti). Salauksen purkaminen on vastakkainen prosessi, jossa salattu teksti muutetaan selkotekstiksi. Salain on algoritmipari, jolla nämä muutokset tehdään. Algoritmien toimintaa säätelee salausavain, jonka vain viestin lähettäjä ja vastaanottaja tuntevat. Enkryptaus tarkoittaa kryptaamista (salaamista). Dekryptaus tarkoittaa kryptauksen purkamista (salauksen ratkaiseminen).
Selkoteksti (M) salataan salatuksi tekstiksi (C) menetelmällä (E), jonka vastapari (D) palauttaa alkuperäisen luettavaan muotoon. Näin ollen voidaan esittää: E(M) = C, ja vastaavasti D(C) = M, jolloin D(E(M)) = M.
Modernissa salauksessa käytetään salausavainta (K), jolloin EK(M) = C ja DK(C) = M, josta seuraa DK(EK(M)) = M.
Epäsymmetrisessä salauksessa käytetään eri avainta (K1 ja K2) salaamiseen ja purkamiseen.
Yleistä

Jo antiikin aikana tunnettujen symmetristen salakirjoitusmenetelmien ideana oli se, että viestin lähettäjä ja vastaanottaja käyttivät viestin salaamiseen ja salakirjoitetun viestin purkamiseen samaa avainta. Nykyisten, 1970-luvulta lähtien kehitettyjen epäsymmetristen salakirjoitusmenetelmien avulla voidaan kuitenkin toteuttaa aivan uudentyyppinen järjestelmä. Kuka tahansa voi salakirjoittaa viestin tietyn vastaanottajan julkisen avaimen salausmenetelmällä hänen ilmoittamaansa julkista avainta käyttäen. Kuitenkin ainoastaan viestin vastaanottaja voi purkaa viestin omalla salaisella avaimellaan.
Nykyisten tietoverkkojen, erityisesti Internetin, toiminta perustuu epäsymmetrisiin (julkisiin) salakirjoitusjärjestelmiin pohjautuviin PKI- (public key infrastructure) protokolliin. Jo klassisia esimerkkejä käytetyistä järjestelmistä ovat Diffie-Hellman-avaintenvaihtoprotokolla ja RSA- ja ElGamal-salausjärjestelmät.
Protokollien tehtävä on määrittää, miten luonteeltaan matemaattisia salakirjoitusjärjestelmiä käytetään. Niiden tavoitteena on varmistaa tietoliikenteen turvallisuus. Varsin yleinen tietoturvaongelma on protokollasta poikkeaminen, jonka syynä voi olla vaikkapa ns. social engineering -tyyppinen tiedusteluyritys (ks. Kevin Mitnick). Protokollat on tarkoitettu sellaisiksi selkeiksi ohjesäännöiksi, että kuka tahansa tietoverkon käyttäjä voi niitä käyttäen varmistua oman tietoliikenteensä turvallisuudesta. Protokollien suunnittelu ja niiden syvällinen ymmärtäminen edellyttää kuitenkin pitkällistä matemaattista koulutusta. Protokolla-asiantuntijan tulee olla perehtynyt lukuteorian, algebran ja erityisesti algoritmiteorian viimeisimpiin tutkimustuloksiin.
Satunnaisluvut

Salauksessa käytettyjen satunnaislukujen tulisi olla mahdollisimman aidosti satunnaisia. Aidosti satunnaisten lukujen tuottaminen on kuitenkin vaikeaa. Nykyään parhaina tapoina tuottaa todellisia satunnaislukuja pidetään luonnollisia systeemejä, kuten radioaktiivisten aineiden luonnollisen hajoamisen tuottamat säteilyhiukkaset, tai esimerkiksi laavalampun vahan liike. Useimmiten tietokoneissa käytetään näennäissatunnaislukugeneraattoreita, jotka eivät välttämättä kelpaa salauskäyttöön. Tietokoneiden salauksessa käytetty satunnaisuus perustuu yleensä käyttäjän tekemien toimenpiteiden ja ympäristössä tapahtuvien tapahtumien satunnaisuuden keräämiseen. Käytännön esimerkkejä edellä mainitusta ovat esimerkiksi käyttäjän hiiren liikkeiden tai mikrofonin vastaanottaman kohinan käyttäminen salausavaimen luomiseen.
Salauksen käyttökohteita

Kryptografisia algoritmeja käytetään luottamuksellisuuden varmistamisen lisäksi useisiin muihin kohteisiin. Näitä ovat esimerkiksi tiedon eheyden varmistaminen, kohteen tunnistaminen ja lähteen varmentaminen. Suurin osa käyttökohteista ei suojaa sotilassalaisuuksia vaan sovelluskohteita kuten pankkikortteja, maksutelevisiota, tietulleja, toimistotilojen pääsyoikeuksia ja niin edelleen.
Tietokoneiden myötä kryptografia sai uuden sovelluskohteen datan salauksen, allekirjoitusten ja eheyden varmistamisesta. Tästä esimerkkejä ovat erilaiset sovellukset ja protokollat etäyhteyksien (SSH) ja www-liikenteen (HTTPS) salaamiseen sekä sähköpostiviestien salaamiseen ja allekirjoittamiseen (PGP).
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut vuonna 2024, että takaovet ja heikot suojaukset ovat vastoin Eurooppalaisia lakeja ihmisoikeuksille. Käsittely alkoi kun Venäjän turvallisuuspalvelu alkoi vaatia takaovia Venäjällä käytettyyn Telegram-pikaviestintäsovellukseen. Tuomioistuin totesi päätöksessään, että Venäjän vaatimus aiheuttaa riskin kaikille käyttäjille. Käsittely jatkui huolimatta Venäjän vetäytymisestä ihmisoikeustuomioistuimesta koska käsittely oli alkanut sitä ennen.
Salauksen käyttökohteita > Televisio

Maksutelevisioissa käytetään eri salausjärjestelmiä. Salauksen purkamiseen tarvitaan dekooderi ja TV-kortti.
Salausalgoritmeja

Symmetrisiä salausalgoritmeja
DES, Data Encryption Standard
AES, Advanced Encryption Standard (Rijndael-salaus)
IDEA
Blowfish, Twofish
3DES
RC5
Julkisen avaimen salausalgoritmeja eli epäsymmetrisen salauksen algoritmeja
Diffie-Hellman-avaintenvaihto
RSA
ElGamal
Elliptisen käyrän salaus
Hilapohjainen salaus
Kryptografisia tiivistefunktioita eli yksisuuntaisia tiivisteitä
MD5 (Message digest)
SHA-1 (Secure Hash Algorithm)
SHA-2
SHA-3
Sähköisen allekirjoituksen menetelmiä
DSA (Digital Signature Algorithm)
X.509 Varmenteet
ECDSA
EdDSA
Kryptografiaa käyttäviä sovelluksia
GPG
HTTPS-protokolla
Kerberos-tunnistusprotokolla
PGP (Pretty Good Privacy)
SSH-protokolla
Kirjallisuutta

Hallamaa, Reino: Salakirjoitustaidon perusteet (1937),
Kerttula, Esa: Tietoverkkojen tietoturva. ISBN 951-37-2904-4
Järvinen, Petteri: Salausmenetelmät. ISBN 951-846-183-X
Singh, Simon: Koodikirja: salakirjoituksen historia muinaisesta Egyptistä kvanttikryptografiaan. ISBN 951-31-1544-5
Schneier; Bruce: Applied Cryptography. 2nd edition. ISBN 0-471-11709-9
Hutcherson, Norman B.: Command and Control Warfare; Putting Another Tool in the War-Fighter's Data Base. Air University Press, USA 1994