stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Golden Globe 2008

Golden Globe 2008

13. tammikuuta 2008
Paras draamaelokuva: 

Sovitus
Paras musikaali- tai komediaelokuva: 

Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi
Paras draamasarja: 

Mad Men
Paras musikaali- tai komediasarja: 

Extras
Paras minisarja tai televisioelokuva: 

Longford
Golden Globe 2008 oli järjestyksessään 65. Golden Globe -palkintojen jakotilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2007 elokuvia ja televisiosarjoja. Käsikirjoittajien lakon vuoksi perinteinen palkintogaala jätettiin järjestämättä ja palkinnot jaettiin lehdistötilaisuudessa 13. tammikuuta 2008.
Voittajat ja ehdokkaat > Elokuvat

Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
| Paras elokuva> Draamaelokuva | Paras elokuva> Musikaali- tai komediaelokuva |
| --- | --- |
 Sovitus American Gangster  Eastern Promises  The Great Debaters  Michael Clayton  Menetetty maa  There Will Be Blood:  Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi Across the Universe  Charlie Wilsonin sota  Hairspray  Juno
Paras pääosa – draamaelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Daniel Day-Lewis – There Will Be Blood George Clooney – Michael Clayton  James McAvoy – Sovitus  Viggo Mortensen – Eastern Promises  Denzel Washington – American Gangster:  Julie Christie – Away from Her Cate Blanchett – Elisabet – kultainen aikakausi  Jodie Foster – Stranger in You  Angelina Jolie – A Mighty Heart – taipumaton  Keira Knightley – Sovitus
Paras pääosa – musikaali- tai komediaelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Johnny Depp – Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi Ryan Gosling – Lars ja se ainoa oikea  Tom Hanks – Charlie Wilsonin sota  Philip Seymour Hoffman – The Savages  John C. Reilly – Walk Hard: The Dewey Cox Story:  Marion Cotillard – Pariisin varpunen – Edith Piaf Amy Adams – Lumottu  Nikki Blonsky – Hairspray  Helena Bonham Carter – Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi  Ellen Page – Juno
Paras sivuosa – draama-, musikaali- tai komediaelokuvassa
Miessivuosa: Naissivuosa
 Javier Bardem – Menetetty maa Casey Affleck – Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta  Philip Seymour Hoffman – Charlie Wilsonin sota  John Travolta – Hairspray  Tom Wilkinson – Michael Clayton:  Cate Blanchett – I’m Not There Julia Roberts – Charlie Wilsonin sota  Saoirse Ronan – Sovitus  Amy Ryan – Gone Baby Gone  Tilda Swinton – Michael Clayton
Ohjaus: Käsikirjoitus
 Julian Schnabel – Perhonen lasikuvussa Tim Burton – Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi  Joel ja Ethan Coen – Menetetty maa  Ridley Scott – American Gangster  Joe Wright – Sovitus:  Joel ja Ethan Coen – Menetetty maa Diablo Cody – Juno  Christopher Hampton – Sovitus  Ronald Harwood – Perhonen lasikuvussa  Aaron Sorkin – Charlie Wilsonin sota
Musiikki: Kappale
 Dario Marianelli – Sovitus Michael Brook, Kaki King, Eddie Vedder – Erämaan armoille  Clint Eastwood – Grace Is Gone  Alberto Iglesias – Leijapoika  Howard Shore – Eastern Promises:  ”Guaranteed” – Erämaan armoille ”Despedida” – Rakkautta koleran aikaan  ”Grace Is Gone” – Grace Is Gone  ”That’s How You Know” – Lumottu  ”Walk Hard” – Walk Hard: The Dewey Cox Story
Animaatio: Vieraskielinen elokuva
 Rottatouille Mehiläisen elokuva  The Simpsons Movie:  Perhonen lasikuvussa – Ranska ja Yhdysvallat 4 kuukautta, 3 viikkoa, 2 päivää – Romania  Leijapoika – Yhdysvallat  Lust, Caution – Taiwan  Persepolis – Ranska
Voittajat ja ehdokkaat > Televisio

| Paras televisiosarja> Draama | Paras televisiosarja> Musikaali- tai komediasarja |
| --- | --- |
 Mad Men Big Love  Damages  Greyn anatomia  House  Tudors:  Extras Californication  Entourage  Pushing Daisies  30 Rock
Paras pääosa – draamasarjassa
Miespääosa: Naispääosa*
 Jon Hamm – Mad Men Michael C. Hall – Dexter  Hugh Laurie – House  Bill Paxton – Big Love  Jonathan Rhys Meyers – Tudors:  Glenn Close – Damages Patricia Arquette – Näkijä  Minnie Driver – The Riches  Edie Falco – Sopranos  Sally Field – Perhesiteet  Holly Hunter – Hyvässä uskossa  Kyra Sedgwick – Ratkaisija
Paras pääosa – musikaali- tai komediasarjassa
Miespääosa: Naispääosa
 David Duchovny – Californication Alec Baldwin – 30 Rock  Steve Carell – Konttori  Ricky Gervais – Extras  Lee Pace – Pushing Daisies:  Tina Fey – 30 Rock Christina Applegate – Samantha  America Ferrera – Ruma Betty  Anna Friel – Pushing Daisies  Mary-Louise Parker – Weeds
Pääosa minisarjassa  tai televisioelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Jim Broadbent – Longford Adam Beach -Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen  Ernest Borgnine – A Grandpa for Christmas  Jason Isaacs – The State Within  James Nesbitt – Jekyll:  Queen Latifah – Life Support Bryce Dallas Howard – Kuten haluatte  Debra Messing – The Starter Wife  Sissy Spacek – Pictures of Hollis Woods  Ruth Wilson – Kotiopettajattaren romaani
Paras sivurooli – televisiosarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa
Miessivuosa: Naissivuosa
 Jeremy Piven – Entourage Ted Danson – Damages  Kevin Dillon – Entourage  Andy Serkis – Longford  William Shatner – Boston Legal  Donald Sutherland – Dirty Sexy Money:  Samantha Morton – Longford Rose Byrne – Damages  Rachel Griffiths – Perhesiteet  Katherine Heigl – Greyn anatomia  Anna Paquin – Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen  Jaime Pressly – Kovan onnen kundi
Paras minisarja tai televisioelokuva: 
 Longford Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen  The Company  The State Within  Five Days:
Useamman ehdokkuuden saaneet > Elokuvat

7 Sovitus
5 Charlie Wilsonin sota
4 Menetetty maa, Michael Clayton, Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi
3 American Gangster, Eastern Promises, Hairspray, Juno, Perhonen lasikuvussa
2 Grace Is Gone, Erämaan armoille, Leijapoika, Lumottu, There Will Be Blood, Walk Hard: The Dewey Cox Story
Useamman ehdokkuuden saaneet > Televisiosarjat

4 Damages, Longford
3 30 Rock, Entourage, Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen, Pushing Daisies
2 Big Love, Californication, Extras, Greyn anatomia, House, Mad Men, Perhesiteet, The State Within, Tudors
Julian Schnabel palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla elokuvasta Perhonen lasikuvussa.
Daniel Day-Lewis palkittiin parhaan draamaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta There Will Be Blood.
Julie Christie palkittiin parhaan draamaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Away from Her.
Johnny Depp palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi.
Marion Cotillard palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Pariisin varpunen – Edith Piaf.
Javier Bardem palkittiin parhaan miessivuosan palkinnolla elokuvasta Menetetty maa.
Cate Blanchett palkittiin parhaan naissivuosan palkinnolla elokuvasta I’m Not There.
Pimeän pyöveli

| Pimeän pyöveli |
| --- | --- |

Kirjailija:  Ilkka Remes
Genre:  nuortenkirjallisuus, jännitys
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  sidottu, kovakantinen
Sivumäärä:  261
ISBN:  951-0-30683-5

Edeltävä:  Musta kobra
Seuraava:  Kirottu koodi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pimeän pyöveli on Ilkka Remeksen kirjoittama nuorille suunnattu jännitysromaani, joka julkaistiin vuonna 2005.
Juoni

Porvoolaiset Aaro, 14, ja Niko, 18, pyörittävät laitonta ketjukirjebisnestä sähköpostin kautta. Eräänä päivänä he saavat kiristyskirjeen tuntemattomalta henkilöltä, jossa vaaditaan maksamaan kaksituhatta euroa tai kiristäjä ilmiantaa pojat poliisille. Pojat tapaavat kiristäjän eli Marco Harjun Helsingissä ja antavat rahat hänelle. Hetkeä myöhemmin he päättävät hankkia rahat takaisin.
Kiristäjä osoittautuu vain Suomen välittäjäksi suuremmassa huumekaupassa, jota johtaa sveitsiläinen Antonio Mendel Genevenjärveltä käsin. Mendelin alaisena toimii Suomessa ryhmä kokeneita miehiä, jotka hoitavat operaatio Pimeän pyöveliä.
Pimeän pyöveli on myös elokuvaprojekti. Se on peiteoperaatio huumelastin salakuljetukselle Kotkassa. Vaikka pojat saavat ketjukirjebisneksestä jopa 400 euroa päivässä, silti Niko värväytyi elokuvaan 2 000 euron takaisin saamiseksi.
Kotkassa Aaro tajuaa, että kuvausryhmän työskentely on epätavallisen huonoa. Hän alkaa epäillä kuvausryhmää huijareiksi. Pojat seuraavat autoa, joka kuljettaa mukanaan laivasta saatua lastia. Se ajaa kalatehtaalle Venäjän rajan lähelle, jossa "purkitetaan" huumeita säilyketölkkeihin. Siellä pojat luulevat kyseessä olevan rahanväärennös, ja he lähtevät seuraamaan autoa, joka ajaa Norjan Lappiin Skibotniin. Miehet, joita Aaro ja Niko seuraavat, yöpyvät motelli Saanassa, jonne myös pojat menevät.
Matkalla Skibotniin Aaro ja Niko lähestyvät Norjan rajaa. Aaro jää pois kyydistä ja Niko ajaa tulliin. Niko jää kiinni huumeiden salakuljetuksesta, kun he olivat ottaneet huumepurkin rikollisilta. Kirjan lopussa salakuljettajat kaappaavat Aaron Norjan Lapissa. He lähtevät lentämään helikopterilla öljynporauslautalle tankkaamaan, jossa kuitenkin Aaro karkaa ja hälyttää apua. Lautan johtaja soittaa poliisit paikalle ja salakuljettajat jäävät kiinni.
Aiheesta muualla

Maria Loikkanen: Pimeän pyöveli. Uusi Nainen nettikirjakahvila 7/2005.
Harva

Harva voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi

Armi Harva (1922–2018), arkkitehti
Elin Munsterhjelm-Harva (1880–1964), opettaja ja lastenkirjailija
Martti Harva (e. Holmberg) (1920–2010), vuorineuvos
Olavi Harva (1915–1999), kemisti, professori
Uno Harva (e. Holmberg) (1882–1949), uskontotieteilijä, sosiologian professori
Urpo Harva (e. Heerman) (1910–1994), filosofi, aikuiskasvatuksen professori
Paikannimi

Harva, saari Turun saaristossa
Harva, taajama Upplands Väsbyn kunnassa Ruotsissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harva”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gustav Bergman
Saavutukset > MM-kilpailut

2012 kahdeksas keskimatkalla, hylkäys pitkällä matkalla
2013 hopeaa viestissä, pronssia keskimatkalla, 17:s sprintissä
2014 kultaa viestissä, yhdeksäs keskimatkalla
2015 seitsemäs viestissä, kahdeksas pitkällä matkalla, 17:s keskimatkalla
2016 pronssia viestissä ja sprinttiviestissä, seitsemäs keskimatkalla, 23:s pitkällä matkalla
2017 pronssia viestissä, kuudes keskimatkalla
2018 viides pitkällä matkalla, yhdeksäs viestissä, kymmenes keskimatkalla
2019 kultaa viestissä, keskimatkalla hopeaa
2021 kultaa sprintiviestissä ja viestissä, hopeaa keskimatkalla
2022 kultaa sprinttiveistissä ja hopeaa sprintissä
Saavutukset > EM-kilpailut

2012 viides keskimatkalla, 27:s pitkällä matkalla
2014 kultaa viestissä, 14:s keskimatkalla
2016 hopeaa sprintissä ja keskimatkalla, hylkäys viestissä ja sprinttiviestissä
2018 kymmenes sprintissä
2021 hopeaa sprinttiviestissä, pronssia sprintissä
Saavutukset > Nuorten MM-kilpailut

2008 yhdeksäs sprintissä, kymmenes keskimatkalla, hylkäys pitkällä matkalla
2009 kultaa pitkällä matkalla ja viestissä, seitsemäs keskimatkalla, yhdeksäs sprintissä
2010 hopeaa viestissä, neljäs keskimatkalla, kuudes sprintissä, seitsemäs pitkällä matkalla
Saavutukset > Maailmancup

2011 43:s kokonaispisteissä
2012 kahdeksas kokonaispisteissä
2013 viides kokonaispisteissä
2014 seitsemäs kokonaispisteissä
2015 neljäs kokonaispisteissä
2016 neljäs kokonaispisteissä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gustav Bergman Wikimedia Commonsissa
Graham-Paige

Graham-Paige Model 826 vuodelta 1929.
Graham oli yhdysvaltalainen, vuonna 1916 toimintansa aloittanut ajoneuvojen valmistaja. Vuodet 1927–1931 nimi oli yritysjärjestelyjen vuoksi Graham-Paige, ja 1947 yritys sulautui Kaiser-Frazeriin.
Graham-veljesten alanvaihdos 1916

Veljekset Joseph B. Graham (1882–1970), Robert C. Graham (1885–1967) ja Ray A. Graham (1887–1932) siirtyivät vuonna 1916 Evansvillessa, Indianassa perheen siihenastisen lasin- ja lasipullojen valmistuksen sijaan suuren villityksen aiheuttaneiden automobiilien alalle. Lasinvalmistuksen veljekset myivät sittemmin toledolaiselle Libbey-Owens-Ford:ille (LOF), vuonna 1929 maailman suurimmaksi nousevalle rakennusten ja autojenkin levylasien, sittemmin ensimmäisen laminoidun "turvallisuuslasin" valmistajalle. Aluksi Graham Brothers -yritys valmisti osia ja muutossarjoja lähinnä yleisiin Ford Model T- ja TT-malleihin, mutta joilla myös muita tavanomaisia henkilöautoja voitiin muuttaa tavaran kuljettamiseen soveliaiksi. Jo kolme vuotta myöhemmin Graham-yritys alkoi valmistaa kokonaisiakin, varta vasten ammattikäyttöön suunniteltuja kuorma- ja tavarankuljetusautoja, ja veljekset suosivat tavara-autoissaan Dodge-moottoreita. Tämä oli vähän kilpailtu toimiala, sillä autovillityksen vuoksi henkilöautojen valmistajia oli lähes joka kaupungissa. Graham Trucksin tavara-autot herättivät Dodge Brothers Corporationin huomion jo seuraavana vuonna 1920, ja tästä syntyi hedelmällinen yhteistyö: Graham käytti jatkossa Dodge-yhtiön moottoreita ja vaihteistoja, toinen tehdas avattiin vuonna 1922 Meldrum Avenuella Detroitissa, Michiganissa, ja se tuotti tavara-autojen malliston myytäväksi Dodge-myyntiverkoston kautta tämän henkilöautomalliston rinnalla. Vuonna 1926 Graham valmisti jo noin 37 000 tavara-ajoneuvoa kolmessa tehtaassaan Detroitissa (1922-), Stocktonissa (1925-) sekä Kanadan Torontossa.
Tavara-autovalmistuksen myynti ja Paige-yrityksen osto vuonna 1927

Menestys johti Graham-veljesten päätökseen myydä tavara-ajoneuvojen liiketoiminta Graham Trucks pääasiakkaalleen, Dodge-suuryhtiölle: näin tapahtuikin vuonna 1927, mutta veljesten Graham Brothers Corporation ei enää voinut käyttää vanhaa nimeä jatkaessaan ajoneuvojen valmistamista. Siksi veljekset ostivat elokuussa 1927 Paige Detroit Motor Car Company -yhtiön, ja alkoivat käyttää Graham-Paige-toiminimeä. Paige-yhtiö oli tuolloin ollut toiminnassa jo noin kaksi vuosikymmentä, ja sen kolmen hengen automalli Paige Daytona 6-sylinterisellä moottorilla (mainostettu "Yhdysvaltain kauneimpana autona") oli saavuttanut jonkinasteista myyntimenestystä. Sulautumisesta syntynyt Graham Paige Motors Corporation koki Roaring Twenties -nousukaudella edelleen menestystä, sillä autojen myynti oli vuonna 1928 jo 73 195 kappaletta, vuonna 1929 jopa noin 80 000 kappaletta. Yritys joutui avaamaan yhä uusia tehtaita pystyäkseen tyydyttämään autojen kysynnän. Graham-Paige-merkkisiä autoja tuotiin Suomeenkin. Dodge Brothers -yhtiön mentyä vuonna 1928 osaksi Chrysler-yhtymää sen Graham Brothers -haara sulautui vuonna 1929 konserniin, eli nimi katosi historiaan sumuun.
1930-luvun lama, Paige-haara jää pois

Lokakuun 1929 suuri pörssiromahdus johti jyrkkään talouskäänteeseen ja taloudellisen toiminnan supistumiseen. Myös Graham-Paige joutui muokkaamaan mallitarjontaansa niin, että se kattaisi useita segmenttejä. Myynti romahti 20 428 kappaleeseen vuonna 1931, jolloin yritys myös palasi perinteiseen Graham-nimeensä. Paige-nimen yhtiö otti ensin uudelleen käyttöön synnyttämänsä uuden tavarankuljetusmalliston tuotemerkiksi, kunnes Chrysler-yhtymä muistutti Graham-yhtiötä tavaramallien kaupan ehdosta pysyä sitä seuranneen 5 vuoden ajan pois kilpailevasta toiminnasta: Graham-yhtiö vetäytyi projektista, ja sen Paige-haaran yhtiönimi jäi historiaan. Edullisin henkilöautomalli vuonna 1931 oli Graham Prosperity Six 6-sylinterisellä moottorilla.
Amos E. Northupin ideat (1931–1937)

Parantaakseen mallistonsa kiinnostavuutta yhtiö pestasi myös uuden pääsuunnittelijan, ohiolaisen vuonna 1889 syntyneen Amos Northupin. Northupin kenties tunnetuin siihenastinen työ oli ollut vuoden 1928 Hupmobile Century Eight, ja hänet oli samana vuonna 1928 kutsuttu Willys-Overland-yhtiön pääsuunnittelijaksi. Vuodelle 1929 Northup vastasi uusista, merkittävistä Whippet- ja Willys-Knight-malleista (jäljemmässä Knight-luistimoottori).
Northupin suunnittelema, suuren Murray Corporation of America -korivalmistajan (1912–1950) korittama, ja 1930-luvun suuren laman synkimmällä hetkellä joulukuussa 1931 vuodelle 1932 lanseerattu uutuusmalli Blue Streak oli aikaansa edellä ellei jopa vallankumouksellinen. Matala ja virtaviivainen Blue Streak osoitti miltä modernin auton tuli näyttää, ja mitä sen piti pystyä tarjoamaan (kuva; vuoden 1932 Blue Streak). Pystysuoran sijaan sen jäähdytin oli virtaviivaisesti taakse päin kallistettu, tuulilasi toisti tätä kallistusta, ja siihenastisten yksinkertaisten kurasiipien sijaan Blue Streakin lokasuojat oli varustettu virtaviivaisilla, pyöristetyillä ja lähes etupuskuriin asti yltävillä helmoilla: näin ilmavirta ei enää jäänyt satimeen kurasiiven alle, vaan ohjautui pois pyöräkotelosta. Keulan pellitys peitti näkyvistä niin runkopalkit kuin etujousituksenkin, kun nämä olivat yleensä vielä esillä jopa kalleimmissa automalleissa. Lehtijousien uusi sijoitus madalsi samalla automallin painopistettä, minkä vuoksi sen ajettavuus oli aikalaisiinsa verrattuna erinomainen.
Kilpailevat valmistajat ryhtyivätkin kiireesti valmistamaan sen kaltaisia klooni-automallejaan: vaikkapa Cadillac V16 ja sen alapuolelle sijoitetut mallit saivat kallistetun jäähdyttimen sekä helmoilla muotoillut lokasuojat vasta vuodelle 1933. Valitettavasti Amos Northup kuoli jo keväällä 1937 tapaturmaisesti, kun jalkakäytävällä liukastuminen ja kaatuminen aiheuttivat hänelle fataalin kallomurtumaan. Myös radikaalisti esiin työntyvästä vuoden 1938 Graham -autojen jäähdytinnokasta ("sharknose"; kuva, Saoutchik-korittajan luoman erikoisauton tarkempi tarina: ) kuulu Amos Northup on jäänyt unholaan, ellei jopa monen aikakautensa huipuksi tunnustetun muotoilijan kuten Harley Earlin tai Bill Mitchellin (General Motors), tai Bob Gregoiren (Ford-yhtymä) varjoon. Northupin vuosimallin 1938 Graham-autoja varten luoma "Spirit of Motion"-muotoilu kromatulla vauhtiraita-listoituksella, lennokkailla suurilla ajovaloilla sekä etunojaan kallistettu konepellin nokalla keräsi suitsutusta Euroopan autonäyttelyissä, mutta kotimaan automyynnissä uusi Graham-muotoilu johti liian räikeänä ja erilaisena uutuusmalliston myyntipettymykseen.
Suuren talouslaman uhri

Graham-Paigella oli hyvä maine ja auto oli teknisesti parhaimmillaan 1930-luvun alussa. Tehdas valmisti kompressoriautoja ja nelivaihteisia autoja. Valitettavasti uraa uurtava Blue Streak -malli uudella tehokkaalla 8-sylinterisellä, alumiinikannella varustetulla rivimoottorilla ei ollut pelastus. Malli oli paitsi liian kallis lama-aikana, myös ostajakunnan makutottumuksiin nähden liian suuri edistysaskel: myynti jäi epätyydyttävään hiukan alle 13 000 kappaleeseen, mikä toki oli pienen itsenäisen valmistajan luokassa hyvä tulos kesken talouskurimuksen. Graham-yrityksen malliin seuraavina vuosina tekemät design- tai tekniikkamuutokset eivät pärjänneet suurten valmistajien pian apajille tulleisiin, hyvin samankaltaisiin ja samoja moderneja piirteittä omaaviin kloonimalleihin verrattuna. Muotoilun ikoni Blue Streakista huolimatta Graham vaipui autonvalmistajana 1930-luvun edetessä markkinoilla merkityksettömyyteen, ja yritys sinnitteli muun muassa toimittamalla moottoreitaan muille autonvalmistajille (esimerkiksi Avions Voisinin viimeinen, 1937 Pariisin autonäyttelyssä julkistettu C30-mallisarja). Blue Streak-mallia seurannut vuoden 1938 piikkinokkainen korvaajamalli oli edistyksellisen, mutta kovin erilaisen muotoilunsa vuoksi ostajakunnan laajalti inhoama menekkipettymys, vaikkakin moni kilpaileva valmistaja omaksui kyseiset muotoilupiirteet hieman hillitymmässä muodossa. Jo ennestään talousongelmien kanssa painiskelevalle Graham-yhtiölle pudotus vuoden 1936 myyntimäärästä 16 400 kappaletta vaivaiseen 4 139 kappaleeseen vuonna 1938 oli katastrofi: liian rohkean muotoilun lisäksi vuonna 1938 iski odottamaton taantuma, ja yhtiön talouskriisi paheni. Valmistustoiminta päättyi vuonna 1940 jo ennen Yhdysvaltojen ajautumista mukaan 2. maailmansotaan ja autoteollisuuden sotataukoon. Suunnannäyttäjänä Grahamin edistyksellinen Blue Streak -malli on sen sijaan HVA-yhdistyksen 19. automalli kansallisesti merkittävien automallien National Historic Vehicle Registry -ajoneuvorekisterissä.
Loppunäytös

Graham-yhtiön taloudellinen tilanne ei enää sallinut täysin uusien koripeltiprässien hankkimista, minkä vuoksi se tarttui yhteistyötarjoukseen Hupp Motor Co.-yhtiön (Hupmobile) kanssa, mikä oli saanut autoalan konkari Norman de Vaux`in kautta syksyllä 1937 haltuunsa Gordon Buehrigin suunnitteleman, E.L.Cordin Cord-divisioonan ennen elokuun 1937 yrityskauppaa ja loppua 2 830 kappaleena valmistaman, hämmästyttävän Cord 810- ja 812-mallin korimuotit. Hupmobilella itsellään ei enää ollut riittäviä resursseja aloittaa itse uuden mallin sarjatuotantoa. Muotit olivat vanhemmasta Westchester-korimallista l. litteällä tavaraluukun kannella. Grahamilla oli yhä suuret koripeltien prässit, Cord- tai Hupmobile-yhtiöillä ei. Tätä Hupmobile Skylark-mallia oli tuotantoa käynnistettäessä ehtinyt valmistua käsityönä vähäinen kappalemäärä. Yhteistyönä Grahamin oli tarkoitus valmistaa tämän Skylark-auton kori Hupp Motorille, ja vastineeksi saada valmistaa korimuottien avulla myös omaa samankaltaista automallinsa, minkä nimeksi tuli Graham Hollywood (kuva). Muutoksen yhteydessä alun perin etuvetoisen Cord-auton voimalinja muuttui tavanomaiseksi, ongelmattomaksi etumoottori/takaveto-ratkaisuksi, ja moottorit olivat 8-sylinterisen sijaan enää 6-sylinterisiä. Kori oli matkustamon osalta entisensä, mutta Cord-version kuuluisan arkkunokan sijaan Skylark/Hollywood-versioissa oli perinteinen keulaosa erillisillä valonheittimillä ja tavanomaisella jäähdytinmaskilla. Cord-autojen 2 000-3 000 dollarin hintaluokan sijaan Skylark ja Hollywood maksaisivat hieman alle 1 000 dollaria (Hupmobile Skylarkia oli tarjottu 895 $ hinnalla). Kahden vaikeuksissa olevan autonvalmistajan yhteistyö ei lopulta pelastanut kumpaakaan: uudelleen lämmitetyt Cord-kloonit eivät herättäneet mainittavampaa kiinnostusta. Graham Hollywood-mallia valmistui arviolta 1 800 kappaletta, joskin hinta 200 dollarilla alennettuna, ja Hupp Skylarkia 380 kappaletta (Cord-artikkelin tiedoissa mainitun Josh B. Malks -kirjan mukaan, ): ne ovat siten harvinaisempia kuin rakastettu joskin häiriöaltis Cord-versio, ja vähemmän haluttuja.
Grahamin autontuotanto keskeytyi vuonna 1940 yrityksen siirtyessä toisen maailmansodan puhjettua sotatuotantoon. Tuotannon elokuussa 1945 ilmoitettu uudelleen aloittaminen maailmansodan päätyttyä ei toteutunut, mutta vuonna 1946 Graham-yhtiön johtajaksi kutsuttu Joseph Frazer hankki Henry J. Kaiserin kanssa yhteistyössä Grahamin autoliiketoiminnan itselleen maksamalla siitä 750 000 Kaiser-Frazer-yhtymän osakkeella. Autonvalmistus jatkui siten vuosimallin 1947 Kaiser-Frazerin alaisuudessa. Grahamin entinen autotehdas Warren Avenue-kadulla meni Chrysler-yhtymälle ensin De Soto-korien ja moottoreiden valmistus-, ja sittemmin vuosimallien 1959–1961 Imperial-automallien kokoonpanotoimintaa varten. Mobilisti-lehden mukaan Graham-Paigen tuotantokoneet myytiin Japaniin.