stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Casimir Delavigne

| Casimir Delavigne |
| --- | --- |
 Casimir Delavigne
Henkilötiedot
Syntynyt: 1793
Kuollut: 1843 (49–50 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  näytelmäkirjailija, runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
 Nimikirjoitus
Muuta tietoa
 Ranskan akatemian jäsen 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Casimir Delavigne (1793–1843) oli ranskalainen runoilija. Hän voitti verrattain nuorena (1818) kansan sydämet hehkuvilla isänmaallisilla runoillaan Messéniennes. Hän sai sen jälkeen valtiokansliassa kirjastonhoitajan paikan, mutta menetti sen 1822, kun hän uusissa Messéniennes-runoissa oli kirjoittanut kreikkalaisten vapaudentaistelusta. Sen sijaan Orléansin herttua antoi hänelle kirjastonhoitajan paikan Palais Royalissa, missä toimessa Delavigne oli loppuikänsä.
Delavigne astui näyttämölle kappaleella Les vêpres siciliennes (1819), joka saavutti suuren menestyksen. Sitä seurasivat huvinäytelmä Les comédiens (1820), murhenäytelmä Le paria (1821), jossa on kauniita kuoroja, sekä huvinäytelmät L’école des vieillards (1823) ja La princesse Aurélie (1828). L’école des vieillards on hänen paras huvinäytelmänsä ja tuotti hänelle paikan Ranskan akatemiassa. Käytyään Italiassa hoitamassa terveyttään hän julkaisi seitsemän uutta Messéniennes-runoa ja murhenäytelmän Marino Faliero (1829). Näytelmä ennakoi muutosta hänen runollisessa näkemyksessään. Delavigne oli ennen noudattanut klassillisen draaman lakeja, mutta liittyi nyt romantikkojen leiriin, ja hänen tarkoituksenaan oli yhdistää nämä suunnat.
Heinäkuun vallankumous innosti hänet kirjoittamaan useita runoja, joista muutamat, kuten ”La parisienne” ja ”Le chien du Louvre”, ovat tulleet kansanomaisiksi. Ensiesityksen vuonna 1832 saanut Delavignen näytelmä Louis XI oli pitkään Théâtre Français’n ohjelmistossa. Delavignen näytelmät ovat yleensä teknisesti taitavia, mutta niissä on keinotekoisuutta. Lyriikka on hänen vahvin puolensa, ja hän on Pierre-Jean de Béranger’n rinnalla aikansa runouden liberaalin suunnan pääedustaja. Delavignen kootut teokset ilmestyivät 1845, 1851 ja 1885.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Casimir Delavigne Wikimedia Commonsissa
Chopper (moottoripyörä)

Muusikko Neil Young ja Harley-Davidsonista rakennettu jäykkäperäinen chopper.
Chopper (kopteri) on pitkälle muunneltu moottoripyörä, jota on kevennetty poistamalla osia tai vaihtamalla niitä pienempiin tai kevyempiin. Choppereille tyypillisiä piirteitä ovat muun muassa pitkä etuhaarukka, korkea ohjaustanko, pieni polttoainetankki, muhkea takarengas, siro eturengas sekä matala ja rento ajoasento. Tällaisia pyöriä rakennetaan perinteisesti eri-ikäisistä Harley-Davidson-malleista, mutta myös esimerkiksi vanhoja brittipyöriä, kuten Triumpheja, saatetaan käyttää aihioina.
Näyttelijä Peter Fonda ajaa chopperilla.
Suomessa chopper-tyyppisten pyörien rakentelu alkoi 1960–70-lukujen taitteessa ulkomaisten esikuvien innoittamana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chopper (moottoripyörä) Wikimedia Commonsissa
Riders ja Backsliders, TV-dokumentti Backsliders-yhtyeestä ja suomalaisesta biker- ja chopper-kulttuurista (Yle, 1987)
The Rise and Fall of Choppers Video kertoo chopper-kulttuurin syntymästä ja kuolemasta. 21 min, YouTube. (englanniksi)
Christina Odenberg

| Christina Odenberg |
| --- | --- |

Lundin hiippakunnan piispa
 1997–2007 
Edeltäjä:  K.G. Hammar
Seuraaja:  Antje Jackelén
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1940 (ikä 84)
Christina Odenbergin piispanvaakuna
Christina Odenberg (s. 26. maaliskuuta 1940) oli Ruotsin kirkon historian ensimmäinen naispiispa. Hänet nimitettiin Lundin hiippakunnan piispaksi 5. kesäkuuta 1997. Hän seurasi piispana arkkipiispaksi valittua K G. Hammaria.
Christina Odenberg jäi virasta eläkkeelle 31. maaliskuuta 2007, ja hänen seuraajakseen valittiin Antje Jackelén. Odenbergin veli Mikael Odenberg on tunnettu poliitikko ja Ruotsin puolustusministeri 2006–2007.
Christina Otzen

| Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | yngling |  |
Christina Otzen (s. 4. lokakuuta 1975 Gentofte) on tanskalainen purjehtija ja olympiamitalisti. Hän saavutti pronssia Ateenan olympialaisista 2004 yngling-luokasta Dorte Jensenin ja Helle Jespersenin kanssa.
Chorafákia

| Chorafákia Χωραφάκια |
| --- | --- |
 Chorafákian kylä ilmasta nähtynä.
 Chorafákia
 Koordinaatit: 35°33′40″N, 24°5′34″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Chaniá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7401020205
Väkiluku (2011):  716
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chorafákia (kreik. Χωραφάκια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Chorafákia on osa Kounoupidianán kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 716 (vuonna 2011).
Chorafákian kylä sijaitsee Akrotírin niemimaan länsirannikolla noin 11 kilometriä koilliseen Chanián kaupungista ja kahdeksan kilometriä luoteeseen Chanián kansainvälisestä lentoasemasta.
Aiemmin kylä kuului Akrotírin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Akrotírin kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chorafákia Wikimedia Commonsissa
Van de Graaffin generaattori

Van de Graaffin generaattori.
Van de Graaffin generaattori on sähköstaattinen generaattori, jossa pyörivä eristehihna kuljettaa sähkövarausta maasta pallonmuotoiseen metallikupuun. Hihna varataan ylläpitämällä koronapurkausta hihnan toisella puolella. Fyysikko ja keksijä Robert Van de Graaff rakensi ensimmäisen toimivan korkeajännitegeneraattorin vuonna 1929.
Van de Graaffin tandemkiihdytin on hiukkaskiihdytin, jonka toiminta perustuu van de Graaffin generaattoriin. Sitä voidaan käyttää muun muassa sädehoidossa. Kiihdytettävien ionien varaustilasta riippuen generaattorin hiukkassuihkun energia on yhdestä megaelektronivoltista 20–30 megaelektronivolttiin. Sitä voidaan käyttää myös radionuklidien tuottamiseen. Ionit kiihdytetään kondensaattorin potentiaalikentässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Van de Graaffin generaattori Wikimedia Commonsissa
Vesku Suomesta

| Vesku Suomesta Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Tuottaja(t): Erkki Pälli
 Tyylilaji: kansanmusiikki
 Kesto: 39.09
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| 4+20 1971 | Vesku Suomesta 1972 | Veskunoita 1973 |
Vesku Suomesta on vuonna 1972 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi. Levyllä on useita Loirin tulkintoja suomalaisista kansanlauluista.
Kappaleet

Vain pieni kansanlaulu – 3.40
Arvon mekin ansaitsemme – 3.10
Oman kullan silmät – 2.07
Hyvää, hyvää iltaa – 2.54
On suuri sun rantas autius – 4.51
Tein minä pillin pajupuusta – 3.32
Iltalaulu – 2.37
Polska – 2.29
Paimenpoika – 2.10
Niin minä neitonen sinulle laulan – 3.14
Vallinkorvan laulu – 2.45
Väliaikainen – 5.35
Muusikot

Vesa-Matti Loiri – laulu (A1–B6); lyömäsoittimet (A1, A3, A5, A6, B1, B3, B5)
Hannu Saxelin – huilu (A2, A4, B2, B4, B6); alttosaksofoni (A2, A4, B2, B4, B6)
Esa Pethman – huilu (A2, A4, B2, B4, B6), tenorisaksofoni (A2, A4, B2, B4, B6)
Kaj Backlund – trumpetti (A2, A4, B2, B4, B6)
Hasse Walli – kitara (A1, A3, A5, A6, B1, B3, B5)
Seppo Keurulainen – sähkökitara (A2, A4, B2, B4, B6)
Esa Helasvuo – urut, sähköpiano (A1, A3, A5, A6, B1, B3, B5); piano (A1, A3, A5, A6, B1, B3, B5)
Tuomo Tanska – piano (A2, A4, B2, B4, B6)
Markku Lievonen – basso (A1, A3, A5, A6, B1, B3, B5)
Matti Bergström – basso (A2, A4, B2, B4, B6)
Edward Vesala – rummut (A1, A3, A5, A6, B1, B3, B5)
Ilpo Kallio – rummut (A2, A4, B2, B4, B6)
Mikko Kuoppamäki – lyömäsoittimet (A2, A4, B2, B4, B6)
Jouni Heinonen – viulu
Pekka Helasvuo – viulu
Sinikka Leino-Enqvist – viulu
Rauno Salminen – viulu
Jaakko Vuornos – viulu
Jarmo Ahvenainen – alttoviulu
Aito Leppänen – alttoviulu
Ahti Pilvi – alttoviulu
Timo Haukinen – sello
Bror-Erik Sulin – sello
Aiheesta muualla

Vesa-Matti Loiri – Vesku Suomesta (1972) albumi tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)
Vesa-Matti Loiri – Vesku Suomesta (1972) albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com
Christina Amphlett

| Christina Amphlett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1959 Geellong
Kuollut: 21. huhtikuuta 2013 (53 vuotta)
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  laulaja
Christina Joy Amphlett (25. lokakuuta 1959, Geelong, Victoria – 21. huhtikuuta 2013 New York, Yhdysvallat) oli australialainen rock-laulaja. Hänet tunnettiin parhaiten Divinyls-yhtyeen solistina ja keulahahmona.
Amphlett oli laulaja Little Pattien (Patricia Amphlettin) serkku.
Amphlett kuoli rintasyöpään 53-vuotiaana. Hän sairasti myös MS-tautia.
Block B

| Block B |
| --- | --- |
 Block B vuonna 2015 Vasemmalta oikealle:  Jaehyo, Park Kyung, Zico (entinen), U-Kwon, P.O, Taeil ja B-Bomb
Tiedot
Toiminnassa:  2011–
Tyylilaji:  K-pop, hip-hop, pop, dance, R&B
Kotipaikka:  Soul, Korean tasavalta
Jäsenet:  Taeil  B-Bomb  Jaehyo  U-Kwon  Park Kyung  P.O
Entiset jäsenet:  Zico
Levy-yhtiö:  Stardom Entertainment  Seven Seasons  KQ Entertainment
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Block B (kor. 블락비) on eteläkorealainen yhtye, jonka perusti Cho PD vuonna 2011. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Taeil, B-Bomb, Jaehyo, U-Kwon, Park Kyung ja P.O. Zico jätti yhtyeen vuonna 2018. Block B:n nykyisenä levy-yhtiönä toimii KQ Entertainment.
Block B on esiintynyt Suomessa vuosina 2015 ja 2017.
Jäsenet

Taeil (태일)
B-Bomb (비범)
Jaehyo (재효)
U-Kwon (유권)
Park Kyung (박경)
P.O (피오)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Zico (지코) (2011–2018)
Jäsenet > Alaryhmät

Bastarz
T2U
Diskografia > Studioalbumit

Blockbuster (2012)
My Zone (2016)
Montage (2017)
Diskografia > EP:t

New Kids On The Block (2011)
Welcome To The Block (2012)
Very Good (2013)
Her (2014)
Blooming Period (2016)
Montage (2017)
Diskografia > Singlealbumit

Do U Wanna B? (2011)
Jackpot (2014)
Yesterday (2017)
Diskografia > Soundtrackit

”빠빠빠빠 (Bba Bba Bba Bba)” (2012)
”Burn Out” (Phantom OST) (2012)
”너의 우산 (Your Umbrella)” (The Thousandth Man OST) (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Block B Wikimedia Commonsissa
Christina Ackermann

Christina Ackermann vuonna 2010.
Christina Ackermann (o.s. Geiger, s. 6. helmikuuta 1990) on saksalainen alppihiihtäjä.
Ackermann kilpaili ensimmäistä kertaa alppihiihdon maailmancupissa Semmeringissä 29. joulukuuta 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan viidestoista Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2009. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdekas Aspenin pujottelussa marraskuussa 2009. Ensimmäisen palkintosijansa Ackermann saavutti oltuaan kolmas Semmeringin pujottelussa 29. joulukuuta 2010. Hän oli toinen Tukholman kaupunkitapahtumassa helmikuussa 2019.
Nuorten MM-kisoissa vuonna 2010 Ackermann voitti kultaa pujottelussa. Kisassa toiseksi tullut Norjan Mona Løseth jäi peräti 1,57 sekunnin päähän Geigeristä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pujottelussa neljästoista.
Saksan mestaruuskisoissa Ackermann voitti pujottelussa kultaa 2011 ja 2017, hopeaa 2009 ja pronssia 2010. Alppiyhdistetyssä hän sai hopeaa 2011 ja 2012.
Vuonna 2019 hän meni naimisiin ja muutti sukunimensä Ackermanniksi.
Christina Ager

Christina Ager (2017)
Christina Ager (s. 11. marraskuuta 1995) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa WSV Söll -seuraa.
Nuorten talviolympialaisissa Innsbruckissa 2012 Ager saavutti pronssia supersuurpujottelussa. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 hän saavutti hopeaa pujottelussa ja pronssia suurpujottelussa. Alppihiihdon maailmancupissa Ager kilpaili ensimmäisen kerran Levin pujottelussa 16. marraskuuta 2013 sijoittuen heti maailmancupin pisteille oltuaan neljäs. 26. tammikuuta 2024 hän saavutti Cortina d'Ampezzon ensimmäisessä syöksylaskussa jaetun kolmannen sijan yhdessä Valerie Grenierin ja Sofia Goggian kanssa,
Victor Kristiansen

Victor Kristiansen (s. 16. joulukuuta 2002 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän edustaa englantilaista Leicester Cityä. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023.
Kristiansen siirtyi FC Kööpenhaminasta englantilaisseura Leicester Cityyn tammikuussa 2023. Hän pelasi Englannin Valioliigassa 12 ottelua. Hän oli kauden 2023–2024 lainalla italialaisessa Bolognassa, jossa hän pelasi 32 Serie A -ottelua.
Kristiansen pelasi useissa Tanskan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 Tanskan kaikki neljä ottelua, joista kaksi ensimmäistä avauskokoonpanossa. Hän on heinäkuun 2024 loppuun mennessä pelannut 12 A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa.
Vesey Street (Manhattan)

Näkymä Vesey Streetiä pitkin itään kohti Broadwayta.
Vesey Street on itä–länsi-suunnassa kulkeva katu Manhattanin saarella New Yorkissa. Katu on nimetty lähistöllä sijaitsevan Trinity Churchin ensimmäisen johtajan William Veseyn (1674–1746) mukaan. Ennen World Trade Centerin rakentamista Vesey Street kulki suoraan Broadwaylta Hudsonjoelle. Nykyään katu kulkee Broadwaylta Church Streetille. Kadun varrella sijaitsevia rakennuksia ovat muun muassa Old New York Evening Post Building ja Verizon Building.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vesey Street Wikimedia Commonsissa
Varjo Kustannus

Varjo Kustannus on suomalainen vuonna 2018 perustettu pienkustantamo. Sen toimipaikka on Kotkassa. Kustantamo julkaisee pääasiassa fantasiaa, scifiä ja kauhukirjallisuutta. Kustantamon on perustanut kirjailija Anu Kuusenoksa. Kustantamon julkaisemiin kirjoihin kuuluu Kuusenoksan Vampyyrisaaga-sarjan lisäksi myös Hemmo Murto-Unkilan ja Jaro Karkisen tuotantoa sekä antologiateoksia.
Bully Beatdown

Bully Beatdown on Mark Burnettin luoma MTV:n tosi-tv-ohjelma. Ohjelmassa kiusaajan uhri pistää kiusaajan ohjelmaan, jossa vapaaottelijat pieksevät tämän. Eriä on kaksi, joista ensimmäinen erä on painia. Erä kestää 3 minuuttia. Kiusaaja aloittaa 5 000 dollarista ja menettää 1 000 dollaria joka kerta kun hän taputtaa tai luovuttaa, jolloin rahat menevät uhreille. Taputus tapahtuu kun jompikumpi joutuu joko kuristusotteeseen, jalkalukkoon, käsilukkoon tai ei muuten vaan kestä kipua. Toinen erä on potkunyrkkeilyä, joka kestää myös 3 minuuttia. Jos kiusaaja kestää koko erän hän saa itselleen 5 000 dollaria, jos taas hän luovuttaa, tulee tyrmätyksi tai tuomari keskeyttää ottelun, kaikki rahat menevät uhreille. Juontajana toimii Jason ”Mayhem” Miller. Sarjan kolmas kausi on tehty samalla formaatilla kuin kaksi ensimmäistäkin, mutta erien pituus on kasvatettu 5 minuuttiin.
Aiheesta muualla

Bully Beatdown Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vanhakartano (Pori)

Vanhakartanontie, takana Vanhakartano
Vanhakartano on Porin Pietniemessä sijaitseva vanha rälssi- ja säteritila.  Yksityiskäytössä oleva jugendtyyliä edustava linnamainen päärakennus on rakennettu vuosina 1902-03 arkkitehti Usko Nyströmin piirustusten mukaan. Kookkaat navetta- ja tallirakennukset ovat 1800-luvun lopulta. Rakennusryhmää ympäröi laaja puisto.
Kartanon juuret ulottuvat aina 1600-luvulle ja sillä on ollut useita eri omistajia. Pihapiirissä on sijainnut aikaisemmin puurakenteinen kartanon päärakennus, joka on purettu 1910-luvulla.
Kartanon maalla sijaitsee myös Vanhakartanon yksityinen sukuhautausmaa, jonne viimeksi on haudattu 2000-luvulla.
Kirjallisuutta

Teinilä-Huittinen, Leena: Vanha Pori.  Helsinki:  Otava, 1978.  ISBN 951-1-04809-0.
Aiheesta muualla

Vanhakartanon kulttuurimaisema Rakennettu kulttuuriympäristö. Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt 1993 -luettelo. Museovirasto. Viitattu 13.11.2009.
Victor-François de Broglie

Victor-François de Broglie.
Victor-François, Broglien 2. herttua (19. lokakuuta 1718 – 30. maaliskuuta 1804 Münster) oli ranskalainen herttua ja Ranskan marsalkka.
De Broglie kuului piemontelaistaustaiseen de Broglien aatelissukuun, ja hänen isänsä oli Ranskaa palvellut marsalkka François-Marie de Broglie, joka sai vuonna 1742 herttuan aatelisarvon. Victor-François de Broglie palveli aluksi isänsä alaisuudessa tämän sotiessa Puolan perimyssodan (1733–1735) aikana Italiassa sekä Itävallan perimyssodan (1740–1748) aikana Böömissä ja Reininmaalla. Hänet ylennettiin vuonna 1742 prikaatikenraaliksi, 1746 kenraalimajuriksi (maréchal de camp) ja 1748 kenraaliluutnantiksi. Isänsä kuoltua vuonna 1745 hän oli sodan loppuvaiheessa Morits Saksilaisen alaisena komentajana muun muassa Rocoux’n taistelussa. Seitsenvuotisessa sodassa de Broglie saavutti merkittävän voiton lyödessään Braunschweigin herttuan Kaarle Vilhelm Ferdinandin vuoden 1759 Bergenin taistelussa. Hänet ylennettiin sen jälkeen Ranskan armeijassa marsalkaksi, ja keisari Frans I antoi hänelle valtakunnanruhtinaan arvon. Samana vuonna de Brogliesta tehtiin ylipäällikkö tappioita kärsineen marsalkka Contadesin tilalle. Hän voitti Korbachissa vuonna 1760, mutta kärsi tappion Vellinghausenin taistelussa 1761. Hän joutui väistymään tehtävistään seuraavana vuonna. Hänet kutsuttiin vuonna 1778 komentamaan Englantia vastaan koottua ranskalaista armeijaa Yhdysvaltain vapaussodan aikana.
Ranskan vallankumouksen alkuvaiheessa kuningas Ludvig XVI kutsui iäkkään marsalkka de Broglien heinäkuussa 1789 sotaministeriksi nimittämäänsä vanhoilliseen hallitukseen, ja tämä sai komentoonsa Versailles’n ympäristöön sijoitetut joukot, joiden oli tarkoitus nujertaa vallankumouksellinen kuohunta. Suunnitelma kariutui Bastiljin valtauksen jälkeen, ja de Broglie lähti maanpakoon oltuaan ministerinä vain muutaman päivän. Ensimmäisen vallankumoussodan puhjettua vuonna 1792 de Broglie komensi jonkin aikaa emigranttirojalistien muodostamaa niin sanottua prinssien armeijaa, joka soti Ranskaa vastaan. Hän oli myöhemmin Englannin ja Venäjän palveluksessa ja kuoli vuonna 1804 maanpaossa Saksan Münsterissä.
De Broglien poika Claude Victor de Broglie toimi kenraalina vallankumoussodan alkuvaiheessa, mutta hänet teloitettiin myöhemmin monarkistina. Herttuan arvo periytyi marsalkan pojanpojalle Victor de Broglielle, joka toimi myöhemmin Ranskan pääministerinä. Victor-François de Broglien veli oli Ludvig XV:n salaista diplomatiaa palvellut kreivi Charles-François de Broglie.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victor-François de Broglie Wikimedia Commonsissa
Christina Olofson

Christina Olofson
Foto: Bengt Oberger
Anna-Maria Christina Olofson (s. 13. kesäkuuta 1948 Kristinehamn) on ruotsalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hänen ohjaustöidensä joukossa ovat Dirigenterna (1987), Hunajasudet (1990), Totuus vai tehtävä (1997), Kissan kirjeet (2001) ja Hannah med H (2003).
Olofson oli vuonna 1998 ehdolla Guldbaggen saajaksi elokuvallaan Totuus vai tehtävä.
Aiheesta muualla

Christina Olofson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Claes-Håkan Ahnsjö

Claes-Håkan Ahnsjö (s. 1. elokuuta 1942 Tukholma) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.
Suoritettuaan opettajakoulutuksen Ahnsjö opiskeli laulua Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Erik Sædénin, Aksel Schiøtzin ja Max Lorenz johdolla. Hän teki debyyttinsä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Taminon roolissa Taikahuilussa vuonna 1969. Samana vuonna hän aloitti säännöllisen esiintymisen Drottningholms Slottsteaterissa. Vuonna 1973 Ahnsjö kiinnitettiin Baijerin valtionoopperaan, jossa hän on esiintynyt muiden muassa Idamanten (Idomeneo), kreivi Almavivan (Sevillan parturi), Des Grieux'n (Manon), Davidin (Nürnbergin mestarilaulajat) ja Albert Herringin (Albert Herring) rooleissa. Sittemmin myös Ahnsjön vaimo, mezzosopraano Helena Jungwirth, sai paikan samasta oopperasta. Ahnsjölle myönnettiin Kammersänger-arvonimi vuonna 1977.
Yhdysvaltain-debyyttinsä Ahnsjö teki vuonna 1975 Kennedy Centerissä Antal Dorátin johtamassa Joseph Haydnin Vuodenaikojen esityksessä. Hän on esiintynyt myös liedresitalistina ja solistina orkesterien kanssa. Vuosina 2000–2001 Ahnsjö johti Ruotsin kuninkaallista oopperaa. Hän on tehnyt levytyksiä esimerkiksi Hugo Alfvénin teoksista BIS-levymerkille.
Varjo ja riipus

| Varjo ja riipus> Shadow and Bone |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Leigh Bardugo
Kieli:  englanti
Genre:  nuoret, fantasia
Kustantaja:  Macmillan Publishers
Julkaistu:  2012–2014
Suomennos
Suomentaja:  Jussi Korhonen
Kustantaja:  Aula & Co
Julkaistu:  2019–2021
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Varjo ja riipus on nuorille suunnattu fantasiakirjasarja, jonka on kirjoittanut israelilainen Leigh Bardugo. Trilogian ensimmäinen osa julkaistiin Macmillan Publishersin kustantamana vuonna 2012. Teokset nousivat The New York Timesin bestseller-listan kärkeen ja saivat hyviä arvosteluja.[lähde? ]
Varjo ja riipus sijoittuu kuvitteelliseen Ravka-nimiseen maailmaan. Maan halkaisee kahtia sysikuilu-niminen alue, jonka ylittäminen kuolematta on lähes mahdotonta. Päähenkilö Alina Starkov huomaa omaavansa voimia, joiden avulla sysikuilun voi tuhota. Mutta ennen sitä, hänen täytyy liittyä grishoihin, maan eliittiryhmään. Alina kamppailee tunteidensa ja järkensä välillä koettaessaan pelastaa maailman ja samalla myös itsensä.
Kirjasarjasta on tehty samannimistä televisiosarjaa, jonka ensimmäinen kausi ilmestyi 2021.
Varjo (Perillinen-trilogia)

Varjot ovat pahoja kuvitteellisia olentoja Christopher Paolinin luomassa fantasiamaailmassa Alagaësiassa. Varjot ovat entisiä velhoja, jotka yliarvioivat omat kykynsä ja yrittivät hallita liian mahtavia henkiä tai pyysivät henkiä ohjaamaan ruumistaan, jotta voisivat keskittyä etsimään vielä mahtavampia voimia. Henget asettuvat näiden ruumiiseen eivätkä poistu isännästään, varjot ovat aina pahoja, koska vain ilkeät henget ottavat ihmisen käyttöönsä. Henget hallitsevat varjoja ja tekevät niistä yliluonnollisen nopeita ja taitavia magian käyttäjiä. Varjon voi tuhota vain lävistämällä sen sydämen, tuhoamisessa ei ole onnistunut monikaan. Eragonin paha vihollinen on varjo nimeltä Durza.
British School at Athens

| The British School at Athens |
| --- | --- |
 Koulun kirjastoa.
Sijainti:  Souidías 52, Kolonáki, Ateena, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′46″N, 23°44′51″E
Tyyppi:  arkeologinen instituutti
Perustettu:  1886
Verkkosivut
The British School at Athens (BSA, kreik. Βρετανική Σχολή Αθηνών, Vretanikí Scholí Athinón, ”Brittiläinen koulu Ateenassa”) on brittiläinen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia.
Historia

The British School at Athens on perustettu vuonna 1886. Se on osa British Academyn ulkomailla toimivien tutkimusinstituuttien verkostoa.
Koulun historian merkittävimpiin kaivausprojekteihin kuuluvat muun muassa Knossoksen kaivaukset Kreetalla sekä Mykenen kaivaukset Peloponnesoksella.
Historia > Johtajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  F. C. Penrose (1886–1887)  E. A. Gardner (1887–1895)  Cecil Harcourt Smith (1895–1897)  D. G. Hogarth (1897–1900)  R. C. Bosanquet (1900–1906)  R. M. Dawkins (1906–1913)  A. J. B. Wace (1913–1923)  A. M. Woodward (1923–1929) |  H. G. G Payne (1929–1936)  Alan Blakeway (1936)  Gerard Mackworth Young (1936–1946)  John Manuel Cook (1946–1954)  Martin Sinclair F. Hood (1954–1962)  A. H. S. Megaw (1962–1967)  P. M. Fraser (1967–1971)  H. W. Catling (1971–1989) |  E. B. French (1989–1994)  Martin Price (1994–1995)  R. A. Tomlinson (1995–1996)  D. J. Blackman (1996–2002)  A. J. M. Whitley (2002–2007)  C. A. Morgan (2007–2015)  John Bennet (2015–) |