stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olof Lindeman

Lindeman (kesk.) vierailulla Ruotsissa vuonna 1970
Carl Olof Lindeman (4. syyskuuta 1911 Helsinki – 26. lokakuuta 1990 Turku) oli suomalainen ratsuväkitaustainen upseeri ja kenraaliluutnantti, joka toimi erityisesti useissa sotilaallisen aluehallinnon tehtävissä. Hän toimi myös marsalkka C. G. E. Mannerheimin viimeisenä adjutanttina tämän eläkevuosina 1946–1951.
Lindeman valmistui Kadettikoulusta 1933 ja kävi Sotakorkeakoulun vasta huomattavasti sodan jälkeen vuonna 1958. Vuosina 1933–1939 hän toimi Uudenmaan rakuunarykmentissä kouluttajana. Talvisodan aikana vuosina 1940–1941 hän oli eskadroonan päällikkönä. Jatkosodassa 1941–1944 Lindeman toimi Ryhmä Oinosen esikunnassa osasto- ja toimistopäällikkönä ja Jääkäripataljoona 6:n komentajana.
Sodan jälkeen hän oli toimistopäällikkönä Kevyen prikaatin esikunnassa ja Suomen marsalkka Mannerheimin adjutanttina. Etelä-Uudenmaan sotilaspiirin päällikkönä Lindeman toimi 1953–1956. Uudenmaan Prikaatia hän komensi 1958–1965. Uudenmaan sotilaslääniä hän komensi 1965–1966 ja Lounais-Suomen sotilaslääniä 1966–1971.
Ylennykset

Kornetti 1933, luutnantti 1935, ratsumestari 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1950, eversti 1958, kenraalimajuri 1965, kenraaliluutnantti 1969.
Palladiumhydridi

Palladiumhydridi on palladiumin ja vedyn muodostama yhdiste, jossa vety on sitoutunut palladiumin kiderakenteeseen. Huoneenlämpötilassa se voi olla faasissa α, β tai näiden seoksena.  Palladium voi absorboida noin 900 kertaa oman tilavuutensa verran vetyä, joka vapautuu osittain metallia kuumennettaessa . Vety on tällöin varastoitunut lähes yhtä tiheästi kuin se olisi nestemäisessä olomuodossa . Tämän ansiosta palladium voisi olla tehokas ja turvallinen vetyvarasto. Absorptioprosessia ei vielä tunneta tarkasti.  Palladium pystyy kuitenkin absorboimaan vain alle prosentin omasta painostaan vetyä ja se on kallista (yhden vetykilon varastoiminen vuoden 2003 hinnoilla maksaisi 600 000 dollaria, ja palladiumin hinta on nykyään vielä korkeampi), joten se soveltuu vain rajoitettuihin teollisiin sovelluksiin .
Historia

Thomas Graham havaitsi vuonna 1866, että palladium voi absorboida vetykaasua. Hänen kokeissaan palladium absorboi vetyä 935 kertaa oman tilavuutensa verran, mikä vastaa molekyylikaavaa Pd4H3 ja muistuttaa konsentraatioltaan vedyn konsentraatiota nestemäisessä vedyssä.  1920-luvun lopulla Friedrich Paneth ja Kurt Peters ilmoittivat muuttaneensa vetyä heliumiksi absorboituaan sitä palladiumiin huoneenlämpötilassa. Myöhemmin he kuitenkin totesivat heliumin olevan peräisin ilmasta. Vuonna 1989 Fleischmann ja Pons tekivät elektrolyysikokeita raskaalle vedelle palladiumkatodeilla ja väittivät tuottaneensa sellaisen määrän lämpöä, joka on selitettävissä vain ydinreaktion tapahtumisella.  Tämä herätti kiinnostusta kylmäfuusiota kohtaan, mutta alan asiantuntijat pitivät koetta virheellisenä .
Vedyn absorptio

Palladiumia kutsutaan joskus "metallisieneksi", koska se voi sienen tavoin absorboida vetyä suuria määriä. Huoneen lämpötilassa ja normaali-ilmanpaineessa (NTP), palladium voi absorboida 900 kertaa oman tilavuutensa verran vetyä. Tämä tarkoittaa, että palladium on erittäin tehokas keino varastoida vetyä, sillä normaalisti vedyn varastointi vaatii erittäin suuren paineen. Vedyn absorboitumisen mekanismia palladiumiin ei kuitenkaan tunneta hyvin, joten sen tutkimus voi parantaa menetelmää.
Suprajohtavuus

Palladium on suprajohde, kun sen rakenteeseen on sitoutunut vetyä. PdHx on suprajohde siirtymälämpötilassa Tc, kun lämpötila on 9 K ja stoikiometrinen palladiumin ja vedyn suhde x=1. Puhtaalla palladiumilla ei ole havaittu suprajohdeominaisuuksia. Tutkimuksissa on havaittu pudotus resistiivisyydessä lämpötilan noustessa korkeampiin lämpötiloihin (273 K) erityisesti suuremmissa vetypitoisuuksissa (x>1) epästoikiometrisella palladiumhydridillä, mikä voidaan tulkita suprajohteille tyypillisenä transitiotilana.
Käyttö

Palladiumia käytetään tällä hetkellä pääasiallisesti vedyn puhdistukseen, kun vedyn korkea puhtausaste on tärkeää. Vedyn puhdistus perustuu palladiumin ja palladiumhydridin kykyyn päästää lävitseen lähes ainoastaan vetymolekyylejä ja deuterium molekyylejä, jolloin saavutetaan matala pitoisuus muille eihalutuille molekyyleille. Jopa normaalisti ongelmallinen helium ei läpäise palladiumkalvoa. Lisäksi vety- ja deuteriumionit pystyvät liikkumaan nopeasti palladiumhydridin hilan lävitse, jolloin puhdistus on nopeampaa kuin muilla metallikalvoilla.  
Tulevaisuuden mahdollisena käyttökohteena voidaan pitää vedyn varastointia, johon palladiumhydridi soveltuu hyvin vedyn suuren tilavuustiheyden puolesta . Huonona puolena on kuitenkin palladiumin matala vedyn massatiheys, jonka seurauksesta varastointijärjestelmästä tulee painava . Vedyn varastointi perustuu palladiumin kykyyn absorboida suuri tilavuus vetyä hilarakenteeseensa verrattuna omaan tilavuuteensa (noin 900-kertainen). Samalla vedyllä on suuri liikkuvuus palladiumissa, jolloin sen lataaminen ja purkaminen on suhteellisen nopeaa. Kun lämpötila pidetään yli 573 K, vältetään suuremman ominaistilavuuden omaavan β-faasin syntyminen.
Olof Kolmodin

Olof Kolmodin
Olof Kolmodin (26. toukokuuta 1690 Nysätran pitäjä, Uppsalan lääni – 8. huhtikuuta 1753 Flo, Länsi-Götanmaa) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.
Elämä ja työ

Kolmodin oli Visbyn superintendentin Israel Kolmodinin veljenpoika. Kolmodin opiskeli Uppsalassa vuodesta 1698, ja hän toimi yksityisopettajana vuodesta 1711. Hän valmistui maisteriksi 1716, ja hänet vihittiin papiksi 1719. Hän oli Kuninkaallisen henkivartiokaartin pappi, hänet nimitettiin hovisaarnaajaksi ja hovikonsistorin notaariksi 1721. Vuonna 1723 hän sai Flon kirkkoherran viran ja hoiti virkaa kuolemaansa saakka, vaikka häntä pyydettiin palaamaan lähemmäs Tukholmaa.
Kolmodin sai vaikutteita herrnhutismista, vaikkakin hän suhtautui aikansa hengellisiin liikkeisiin kriittisesti. Hänen tunnetuin teoksensa on hartauskirja Andelig Dufvoröst Eller En Gudelig Själs Ensikdta Sång-Andacht vuodelta 1734, josta on otettu ainakin 15 painosta. Siinä on 133 virttä, lähinnä saksasta käännettyjen laulujen ohella muutama hänen itsensä kirjoittama virsi. Kolmodin kirjoitti runomittaisen rukouskirjan Then trogna siälens gyldene rökelse-kar (1728). Kuningatar Ulriika Eleonoora, joka arvosti häntä suuresti, innoitti Kolmodinin kirjoittamaan kaksiosaisen teoksen Biblisk qvinno-spegel, joka käsittelee Raamatun naisia. Kirjaa on kuitenkin pidetty raskaana ja mauttomana.
Olof Kolmodinin virsiä suomeksi

159 Ken Jumalan tuomion torjua voi (Ur djupen, ur syndenes grundlösa dy/Vart flyr jag för Gud och hans heliga lag 1734). Suom. Julius Krohn 1880, uud. komitea 1937, 1984.
185 Herra, annat sanassasi (Ordets Herre, du har givit, 1734), uud. Johan Ludvig Runeberg 1857,  suom. Knut Legat Lindström 1860. 1886, uud. komitea 1984.
547 Ken Jumalan lakia paeta voi? (Ur djupen, ur syndenes grundlösa dy/Vart flyr jag för Gud 1734) Suom. Julius Krohn 1880, uud. suom. Niilo Rauhala 1998
565 Käy valvoen, kristitty (Gack warlig, min Christen/Gå varsamt, min kristen 1742), uud. Anders Frostenson 1977, suom. 1790, Jooseppi Mustakallio 1903, uud. suom. Niilo Rauhala 1995.
Onnenapila

Onnenapila tarkoittaa seuraavia asioita:
neliapila, nelilehtinen apilan muoto
onnenkäenkaali Oxalis tetraphylla, huonekasvi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onnenapila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oma huone

| Oma huone> A Room of One’s Own.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kieli:  englanti
Genre:  essee
Kustantaja:  Hogarth Press
Julkaistu:  1929
Suomennos
Suomentaja:  Kirsti Simonsuuri
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  1980
Sivumäärä:  155
ISBN:  951-26-1830-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Oma huone (A Room of One’s Own) on Virginia Woolfin pitkä essee, joka ilmestyi 1929. Sen on suomentanut Kirsti Simonsuuri, joka on kirjoittanut teokseen myös alkusanat ja selitykset. Suomennoksen on julkaissut vuonna 1980 Tammi.
Teos pohjautuu Woolfin luentosarjaan, jonka hän piti lokakuussa 1928 Cambridgen yliopiston kahdessa collegessa. Sen pohjalta hän julkaisi esseen, joka ilmestyi seuraavana keväänä julkaisussa Forum nimellä ”Women and Fiction”. Teos on muodoltaan kaunokirjallinen ja minämuodossa, vaikkakin sitä luonnehditaan yleensä esseeksi.
Teosta on usein pidetty yhtenä merkittävimmistä feministisen kirjallisuudentutkimuksen perustaa hahmottavista teksteistä. Woolf pohtii siinä, miksi naisia ei ole – kirjoitusajankohtana vuonna 1929 – juuri lainkaan länsimaisen kaunokirjallisuuden kaanonissa, poikkeuksina muun muassa brittiläiset Jane Austen, Emily ja Charlotte Brontë ja George Eliot. Hän arvostelee teoksessa voimakkaasti ajan sukupuolittunutta taloudellista ja sosiaalista eriarvoisuutta.
Aiheesta muualla

A Room of One’s Own vapaasti luettavissa Project Gutenbergissa (englanniksi)
Teoksen syntyvaiheiden hahmotelma, Virginia Woolf -seminaari 2008 (englanniksi)
Onnen tähti

| Onnen tähti> Thank Your Lucky Stars |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Butler
Käsikirjoittaja:   Norman Panama  Melvin Frank  James V. Kern 
Tuottaja:  Mark Hellinger
Säveltäjä:  Heinz Eric Roemheld
Kuvaaja:  Arthur Edeson
Leikkaaja:  Irene Morra
Lavastaja:   Anton Grot  Leo K. Krut 
Pääosat:   Eddie Cantor  Joan Leslie  Dennis Morgan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   25. syyskuuta 1943  Suomi: 24. tammikuuta 1947 
Kesto:  127 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Onnen tähti (Thank Your Lucky Stars) on David Butlerin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1943. Elokuvalla kerättiin varoja Yhdysvaltojen toisen maailmansodan viihdytysjoukoille, ja siinä näyttäytyi monia aikansa tähtiä kuten Humphrey Bogart, Olivia de Havilland ja Errol Flynn.
Nuori Johannes

Nuori Johannes on Mika Waltarin historiallinen romaani, joka on kirjoitettu vuonna 1951, mutta ilmestyi postuumisti vasta vuonna 1981. Kyseessä oli alkujaan Waltarin hylkäämä vuonna 1952 ilmestyneen Johannes Angeloksen ensimmäinen käsikirjoitus. Kun Waltari päätti aloittaa Johannes Angeloksen tarinan suoraan Konstantinopolin piirityksestä, päähenkilön aiempia vaiheita kuvannut monta sataa sivua pitkä käsikirjoitus jäi tarpeettomaksi. Waltarin kuoleman jälkeen erillisenä romaanina julkaistu Nuori Johannes toimii näin Johannes Angeloksen esiosana. Johannes Angeloksen päiväkirjamuodosta poiketen Nuori Johannes noudattaa tavanomaista romaanikerrontaa.
Romaani seuraa 1400-luvun alkupuolella eläneen Johannes Angeloksen elämän vaiheita eri maissa ennen hänen päätymistään Konstantinopoliin. Kirjassa seurataan muun muassa Firenzen kirkolliskokousta. Romaani alkaa keskeltä Johanneksen elämää eikä paljasta mitään hänen alkuperästään, joka tulee ilmi vasta Johannes Angeloksen lopussa.
Philip Binham Helsingin kauppakorkeakoulusta kuvasi romaania merkityksettömäksi matkakertomukseksi.
Oikeustaloustiede

Oikeuden vaaka
Oikeusjärjestys
Julkisoikeus
Valtiosääntöoikeus
Hallinto-oikeus
Finanssioikeus
Rikosoikeus
Prosessioikeus
Eurooppaoikeus
Kansainvälinen oikeus
Yksityisoikeus
Henkilöoikeus
Varallisuusoikeus
Perhe- ja jäämistöoikeus
Työoikeus
Kauppaoikeus
Ympäristöoikeus
Urheiluoikeus
Lääkintä- ja bio-oikeus
Kansainvälinen yksityisoikeus
Oikeuden yleistieteet
Oikeusteoria
Oikeushistoria
Oikeussosiologia
Oikeustaloustiede
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
Oikeusinformatiikka
Oikeustaloustiede ("Law and economics") on tutkimushaara, joka soveltaa taloustieteellisiä menetelmiä oikeustieteen tutkimuskohteisiin kuten juridisiin instituutioihin.  Oikeustaloustieteellisessä tarkastelussa oikeussääntöjen ja -normien sisältö otetaan annettuna ja huomio kohdistuu ennen kaikkea niiden taloudelliseen tehokkuuteen. Oikeustaloustieteen tutkimustulokset ovat käyttökelpoisia etenkin lainvalmistelussa. Tämän vuoksi oikeustaloustieteellinen tutkimus on yleensä de lege ferenda -tutkimusta. Yleisesti hyväksytyssä oikeuslähdehierarkiassa oikeustaloustieteelliset argumentit sijoittuvat sallittujen oikeuslähteiden luokkaan. Toisaalta on katsottu, että taloudelliset argumentit voisivat olla myös ensisijaisia ratkaisujen argumentteja.
Oikeustaloustieteellisessä analyysissa tutkitaan mm. rikosten sekä rangaistusten taloudellisia vaikutuksia. Analyysi lähtee usein uusklassisen taloustieteen optimointinäkökulmasta sekä hyvinvointitaloustieteen tehokkuusideoista. Sopimusoikeudessa oikeustaloustieteellisiä argumentteja käytetään ennen kaikkea sen tutkimiseen millä edellytyksillä lupausten tulisi olla sitovia ja millaisia sopimusrikkomusten seurausten pitäisi olla. Näitä kysymyksiä tutkitaan mikrotaloustieteellisten instrumenttien, etenkin peliteorian, keinoin.
Kuuluisia oikeustaloustieteilijöitä ovat muun muassa ulkoishaittojen teoriaa merkittävästi kehittänyt Ronald Coase, Yhdysvaltain liittovaltion 7. tuomiopiirin valitustuomioistuimen tuomari Richard Posner sekä Nobel-voittanut taloustieteilijä Gary Becker.
Suomessa oikeustaloustieteen tutkimusta on tehty erityisesti Joensuun yliopiston kauppa- ja oikeustieteiden tiedekunnassa.
Sitaatteja

Lain tärkein tehtävä taloudellisesta tai hyvinvointia maksimoivasta näkökulmasta on vaikuttaa kannustimiin. - Richard Posner
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalle Määttä: Oikeustaloustieteen aakkoset. Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta 1999. (PDF)
Rational criminals and profit-maximizing police, oikeustaloustieteilijä David Friedmanin esitys aiheeseen
Oileus

Oileus (m.kreik. Ὀϊλεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Lokriin kuningas. Hänen isäkseen mainitaan Hodoidokos, jota hän seurasi kuninkaana, ja äidikseen Agrianome. Oileuksen puolison nimi oli Eriopis, joka synnytti hänelle pojan, Aiaan. Myös Medon oli Oileuksen poika, mutta syntynyt seurauksena avioliiton ulkopuolisesta suhteesta nymfi Rhenen kanssa.
Oileus osallistui argonauttien retkeen, jonka aikana hän haavoittui Stymfaloksen lintujen sulasta.
Troijalainen soturi

Oileus oli myös erään troijalaisen vaunujen ajajan nimi, jonka Agamemnon surmasi taistelussa lävistämällä tämän pään keihäällään.
Per Wiberg

Per Wiberg Ilosaarirockissa vuonna 2007.
Per Wiberg (s. 8. kesäkuuta 1968) on ruotsalainen kosketinsoittaja. Hän on soittanut ruotsalaisessa progressiivisessa metalliyhtye Opethissa. Hän on myös jäsenenä Arch Enemystä tunnetun kitaristi Michael Amottin stoner rock -yhtyeessä Spiritual Beggars.
Wiberg liittyi Opethiin vuonna 2005, ja hän soittaa samana vuonna ilmestyneellä Ghost Reveries -albumilla. Ennen liittymistään hän oli soittanut yhtyeessä kiertueilla jo vuodesta 2003, muun muassa albumien Damnation ja Deliverance kiertueella. Kosketinsoiton lisäksi Wiberg lauloi Opethissa taustalaulua sen keikoilla. Wiberg erosi Opethista vuonna 2011.
Wiberg käyttää Korg Triton- ja Clavia Nord Electro 2 -koskettimia.[lähde? ]
Muut esiintymiset

Wiberg soitti kosketinintron death metal -yhtye Arch Enemyn Wages of Sin -albumin introkappaleeseen ”Enemy Within” vuonna 2003. Lisäksi hän soitti pianoa progressiivisen rock -yhtyeen Anekdotenin albumilla Vemod vuonna 1993.
Diskografia

Opeth
Lamentations DVD (2003)
Ghost Reveries (2005)
Watershed (2008)
The Roundhouse Tapes CD/DVD (2008)
Spiritual Beggars
Mantra III (1998)
Ad Astra (2000)
On Fire (2002)
Demons (2005)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opethin kotisivut
Per Willy Guttormsen

Per Willy Guttormsen vuonna 1968.
Per Willy ”Betong” Guttormsen (s. 11. kesäkuuta 1942 Narvik) on entinen norjalainen pikaluistelija. Guttormsen oli maailman kärkiluistelijoita 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa erityisesti 5 000 metrin ja 10 000 metrin matkoilla. Hän ei kuitenkaan saavuttanut mitaleita MM-, EM- tai olympiakisoista; hänen paras sijoituksensa oli neljäs niin MM- kuin olympiakisoissakin. Guttormsenia on leimallisesti pidetty jo urheilu-uransa aikana Pohjois-Norjan edustajana. Hän on toiminut 2000-luvulla saamelaisalueen yhteiskunnallisessa toiminnassa.
Urheilu-ura

Guttormsenin kansainvälinen läpimurto tapahtui vuonna 1964, jolloin hän sijoittui kuudenneksi MM-kisoissa. Hän ei päässyt vielä vuoden 1964 Innsbruckin talviolympialaisiin, koska ei kyennyt vielä haastamaan pitkillä matkoilla Knut ”Kuppern” Johannesenia, Fred Anton Maieria ja Per Ivar Moea.
Guttormsen osallistui kaikkiaan 13 EM- ja MM-kisaan vuosina 1964–1972. EM-kisasijoitukset eri vuosina olivat seuraavat: 1965 15., 1966 11., 1968 7., 1970 10. ja 1971 7. Vastaavasti MM-kisoissa sijoitukset eri vuosina olivat: 1965 12., 1966 paras saavutus eli 4., 1967 7., 1968 9., 1971 8. ja 1972 13.
Guttormsen osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin vuonna 1968 Grenoblessa. Molemmilla pitkillä matkoilla, 5 000 ja 10 000 metrillä, hänen sijoituksensa oli neljäs. 10 000 metrillä hän jäi vain vajaan sekunnin päähän pronssimitalin saaneesta ruotsalaisesta Örjan Sandlerista. Seuraavissa talviolympialaisissa Sapporossa vuonna 1972 Guttormsen sijoittui vielä 10 000 metrillä 11:nneksi.
Urallaan Guttormsenilla oli maailmanennätys hallussaan kolme kertaa. Ennätykset olivat hänen hallussaan 12,7 sekuntia, 20 minuuttia ja 10,5 kuukautta. Ensimmäinen näistä syntyi kokonaispisteissä Oslon Bislettillä 11.–12. helmikuuta 1967, kun Guttormsen voittaessaan viimeisen matkan 10 000 metriä saavutti yhteispisteiksi 178.056. Ennätys kesti vain muutaman sekunnin, koska Guttormsenin pari Svein-Erik Stiansen otti Guttormsenin jäljessä maalilinjan ylittäessään yhteispisteiden ME:n haltuunsa luisteltuaan paremmin muut lyhyemmät matkat. Toisen ME:nsä Guttormsen saavutti 10 000 metrillä rikkoessaan kilpakumppaninsa Fred Anton Maierin ME:n ajalla 15.25,9 luistellessaan Oslon Bislettillä EM-kisoissa 28. tammikuuta 1968. Maier itse rikkoi kuitenkin Guttormsenin ME-ajan jo seuraavassa parissa parantaen Guttormsenin ennätystä 5,2 sekunnilla. Kolmas ME oli pidempi-ikäinen, kun Guttormsen luisteli 10. maaliskuuta 1968 Inzellissä ajan 15.16,1. Ennätys kesti vajaan vuoden, kunnes Alankomaiden Kees Verkerk rikkoi sen 26. tammikuuta 1969 12,5 sekunnilla.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä: 41,2
1 000 metriä: 1.24,9
1 500 metriä: 2.04,6
3 000 metriä: 4.18,9
5 000 metriä: 7.14,9
10 000 metriä: 15.13,7
Osallistuminen saamelaisalueen yhteiskunnalliseen toimintaan

Uransa jälkeen pohjoisen Norjan kasvatti Guttormsen on toiminut Norjan saamelaisalueen politiikkaan kuuluen saamelaispuolueeseen Sámit Mátta/Lulli-Norggas, jonka edustajana hän oli Norjan saamelaiskäräjillä eli norjalaisittain Sametingetissä. Guttormsenin asuinpaikka on kuitenkin ollut etelämpänä Åsnesin kunnassa, Hedmarkin läänissä.
No One There

| ”No One There” Sentenced |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Cold White Light
 Äänitetty : Neo Studios, talvi 2001–2002
 Julkaistu: 24. huhtikuuta 2002
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 04.01
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Sentencedin muut singlet
| ”Killing Me, Killing You” 1999 | ”No One There” 2002 | ”Routasydän” 2003 |
No One There on suomalaisen goottimetalli -yhtye Sentencedin toinen single. Se julkaistiin 24. huhtikuuta 2002 levymerkillä Century Media Records.
Kappale ylsi suomen virallisen listan toiselle sijalle.
Kappaleet

No One There – 04.01 (desolate single version)
Blood & Tears – 04.17
Kokoonpano

Ville Laihiala – laulu
Miika Tenkula – soolokitara
Sami Lopakka – rytmikitara
Sami Kukkohovi – basso
Vesa Ranta – rummut
Nashville (Jussi Raittisen albumi)

| Nashville Jussi Raittinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1976
 Julkaistu: 1976
 Tuottaja(t): Matti Laipio, Scotty Moore
 Tyylilaji: kantri, rock
 Kesto: 37.11
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Jussi Raittisen muut julkaisut
|   | Nashville 1976 | Rollin’ the Rock 1977 |
Nashville on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen studioalbumi.
Kappaleet

Nashville Tennessee – 2.00
Kun kyyneleet saa vallan – 2.33
Tähti hittilistojen – 2.25
Ronski-Antti aikoo – 2.27
On vannomatta paras – 2.46
Virtuoosi – 3.34
Onnestain tuun juovuksiin – 2.45
Marjapussi-Jussi – 2.50
Meitä on niin moneen junaan – 2.27
Mitä onni on – 2.31
Tulkaa mukaan – 2.13
Heaven Help the Fatman – 2.45
Sunnuntailapsi – 3.18
Mannaa sataa – 2.37
Kokoonpano

Jussi Raittinen – laulu
Kaj Westerlund – piano
Reggie Young – sähkökitara
Scotty Moore – sähkökitara
Ray Edenton – akustinen kitara
Bob Moore – basso
D. J. Fontana – rummut
Buddy Spicher – viulu
Weldon Myrick – steel-kitara
The Jordanaires – taustalaulu
Linda Hargrove – taustalaulu
Aiheesta muualla

Rytmimusiikin Syke: Nashville
Raimo Öystilä, Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittinen levytysmatkalla USA:ssa - osa 2: 1976, albumin syntyhistoriaa
Jussi Raittinen
| --- | --- |
Studioalbumit:   Nashville  Rollin' the Rock  Jussi ja Kieku ja Kaiku  Jussi merihädässä  Jussi Raittinen ystävineen  Hirvi älä tule tielle  Rockin' 50  Metsämökin tonttu  Stadin kundin kaiho  Muistan vielä vuonna -76
Nuori Bosnia

| Nuori Bosnia |
| --- | --- |
 Nuoren Bosnian jäseniä vuonna 1911
Perustettu:  1911
Lakkautettu:  28. kesäkuuta 1914 jälkeen
Tyyppi:  vallankumouksellinen liike
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuori Bosnia (serbokroaatiksi Mlada Bosna, Млада Босна) oli vallankumouksellinen liike. Sen jäsenet koostuivat lähinnä opiskelijoista, pääasiassa serbeistä, mutta myös bosniakeista sekä kroaateista. Liikkeen jäsenten kesken kannatettiin kahta avainideologiaa, jugoslavistista (yhdistyminen Jugoslaviaksi) sekä Suur-Serbia-ideologiaa (yhdistyminen Serbiaksi). Monet ideat, liikkeet ja tapahtumat inspiroivat Nuorta Bosniaa; muun muassa saksalainen romantiikka, anarkismi, venäläinen vallankumouksellinen sosialismi, Fjodor Dostojevski, Friedrich Nietzsche sekä Kosovo Poljen taistelu.
28. kesäkuuta 1914 Sarajevon laukauksina tunnettu salamurha oli Nuoren Bosnian jäsenen Gavrilo Principin tekemä. Tapahtuma johti lopulta ensimmäiseen maailmansotaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nuori Bosnia Wikimedia Commonsissa
Naughty Boy (kappale)

| ”Naughty Boy” Killer |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sure You Know How to Drive This Thing
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 03.07
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Killerin muut singlet
| ”Fire” 2002 | ”Naughty Boy” 2003 | ”Watching – Waiting” 2003 |
Naughty Boy on suomalaisen Killer-yhtyeen single, joka julkaistiin vuonna 2003. Kappale on mukana myös Killerin vuoden 2003 albumilla Sure You Know How to Drive This Thing. Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 3.
Kappaleet

Naughty Boy – 3.07
I’m Afraid of Americans – 3.54
Aiheesta muualla

Naughty Boy discogs.com -sivustolla
Pekka-pelikortit

| Pekka-pelikortit |
| --- | --- |

Muut nimet:  Musta Pekka, Old Maid
Pelaajamäärä:  2+
Pekka-pelikortit oli suomalainen versio englantilaisesta Old Maid -korttipelistä. Pelin suomalainen alkuperäinen nimi oli Musta Pekka, mutta nimi muutettiin sittemmin "Pekaksi" tai "Pekka-pelikorteiksi". Korttipelin julkaisija oli Peliko. Kortit piirsi 1930-luvun lopulla Bo Bjurström (1916–1993).
Pelissä pelaajien on tarkoitus kerätä mahdollisimman paljon perheitä. Perheet ovat nelihenkisiä: isä, äiti, poika ja tytär. Pelaajien on tarkoitus välttää Pekka-korttia. Joka saa Pekan, voi laittaa sen kiertoon toisen nostaessa pelaajalta korttia, tai pitää kortin itsellään myöhempää taktikointia varten. Se, joka pitää viimeisenä hallussaan Pekka-korttia, häviää pelin ja joutuu "Pekaksi", kun taas eniten perheitä koonnut pelaaja voittaa.
Suomalainen korttipeli on julkaistu englannin ja suomen lisäksi muun muassa ruotsiksi, ranskaksi ja saksaksi. Siitä on tehty lisäksi useita muunnelmia.
Peliä voidaan pelata myös normaalilla korttipakalla. Tällöin kutkin tietyn arvoiset neljä korttia muodostavat perheen. Pekka-korttina voidaan käyttää jokeria.