stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieniä suuria valheita

| Pieniä suuria valheita |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Matti Kinnunen
Käsikirjoittaja:  Juha Koiranen Matti Kinnunen
Tuottaja:  Juha Kukkonen
Kuvaaja:  Hans Barck
Leikkaaja:  Kauko Lindfors
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Vegetarian Films
Kesto:  94 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pieniä suuria valheita on Matti Kinnusen ohjaama elokuva vuodelta 2018. Sen päärooleissa ovat Mikko Nousiainen, Niila Nousiainen, Santtu Karvonen ja Pihla Penttinen. Elokuva sijoittuu pienelle paikkakunnalle ja kertoo isän ja pojan suhteesta ja koulukiusaamisesta. Elokuvan tyylilaji on musta komedia. Elokuva sai teatterikierroksella 6 202 katsojaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Niila Nousiainen  | … |  Simo   |
|  Mikko Nousiainen  | … |  Harri   |
|  Heikki Hoppania  | … |  Teemu   |
|  Juha Kukkonen  | … |  Koponen   |
|  Heikki Nousiainen  | … |  Ukko   |
|  Santtu Karvonen  | … |  Taavitsainen   |
|  Seppo Halttunen  | … |  Kirkkoherra   |
Putikon junaturma

Putikon junaturma tapahtui talvisodan jälkeen 18. maaliskuuta 1940 Punkaharjulla Putikon rautatieasemalla, kun tavarajuna törmäsi ratapihalla siirtoväkeä kuljettaneeseen junaan. Turmassa kuoli 14 ja loukkaantui 23 henkilöä.
Särkisalmelta tulossa ollut tavarajuna saapui kaarteista alamäkeä Putikon ratapihalle. Samalla raiteella oli kuitenkin jo toinen juna, jonka perässä olleeseen konduktöörinvaunuun tavarajunan veturi törmäsi jarrutuksesta huolimatta. Törmäyksen seurauksena konduktöörinvaunu murskaantui täysin ja syttyi palamaan.
Maaliskuussa 2010 Putikon asemalla paljastettiin onnettomuuden uhrien muistomerkki. Toinen muistomerkki on Punkaharjun hautausmaalla, jonne on haudattu yhdeksän onnettomuudessa kuollutta.
Aiheesta muualla

Siirtoväkeä junaonnettomuudessa Putikon asemalla, Laatokka, 02.04.1940, nro 36, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pride Park Stadium

| Pride Park Stadium> Pride Park |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Derby, Englanti
Koordinaatit:  52°54′53.7″N, 1°26′50.0″W
Rakennustyöt aloitettu:  1996
Avattu:  1997
Omistaja:  Derby County FC
Hoitaja:  Derby County FC
Kenttä:  Nurmi
Kustannukset:  £ 28 000 000
Arkkitehti:  Miller Partnership
Käyttäjät
 Derby County FC 
Katsojakapasiteetti
 33 597 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pride Park Stadium on jalkapallojoukkue Derby Countyn kotistadionina toimiva jalkapallostadion Derbyssa, Englannissa. Stadion on kapasiteetiltaan 33 597 katsojapaikan suuruinen, mutta kaudeksi 2008/2009 sitä suurennettaneen 44 000-paikkaiseksi.
Stadion valmistui vuonna 1997 ja se korvasi Derby Countyn edellisen stadionin Baseball Groundin. Stadionin avasi virallisesti 18. heinäkuuta kuningatar Elisabet II. Avajaisottelussa 4. elokuuta Derby kohtasi Sampdorian. Ensimmäinen virallisen ottelun Derby County pelasi Wimbledonia vastaan.
Pride Park on isännöinyt kolmea Englannin alle 21-vuotiaiden maaottelua ja yhden miesten maaottelun, kun Englanti voitti Meksikon 4–0 toukokuussa 2001. Ottelussa tehtiin stadionin katsojaennätys 33 597. Korkein katsojamäärä Derby Countyn ottelussa on ollut 33 475.
Aiheesta muualla

Stadion worldstadiums.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotisivut
Englannin Valioliigan stadionit kaudella 2014–2015
Anfield
Boleyn Ground
Britannia Stadium
City of Manchester Stadium
Emirates Stadium
Goodison Park
KC Stadium
King Power Stadium
Liberty Stadium
Loftus Road
Old Trafford
St James’ Park
St Mary’s Stadium
Selhurst Park
Stadium of Light
Stamford Bridge
The Hawthorns
Turf Moor
Villa Park
White Hart Lane
Piotrowice

| Piotrowice |
| --- | --- |

 Piotrowice
 Koordinaatit: 52°0′15″N, 21°16′32″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Masovia
Piirikunta:  Otwock
Kunta:  Karczew
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,87 km²
Väkiluku (2011):  352
 – Väestötiheys:  91,0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piotrowice [pʲɔtrɔˈvʲit͡sɛ] on kylä Karczewn kunnassa Otwockin piirikunnassa Masovian voivodikunnassa Puolassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kylässä asui 352 asukasta. Sen pinta-ala on 3,87 neliökilometriä.
Dziecinów sijaitsee lähellä Veikseljokea. Kylän alueella risteävät droga wojewódzka -tiet 801 ja 50.tarvitaan parempi lähde Kylässä toimii myös Wisła Dziecinówin urheiluklubi[lähde? ].
Piotrowicen naapurikylät ovat luoteessa Glinki, pohjoisessa Sobiekursk, koillisessa Całowanie, idässä Pilawa, kaakossa Garwolin, etelässä Radwanków Szlachecki, lounaassa Czersk ja lännessä Kosumce.
Dziecinów kuului vuosina 1975–1998 Warszawan voivodikuntaan[lähde? ].
Pieniä taikoja

| Pieniä taikoja Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. helmikuuta 2019
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Edu Kettunen
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Kaiku Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 2.
Juha Tapion muut julkaisut
| Kuka näkee sut 2018 | Pieniä taikoja 2019 | Elävien maassa 2023 |
Pieniä taikoja on Juha Tapion 12. studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2019.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Enemmän kuin odotin | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Eteenpäin | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Minä sinua rakastan | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Minä tahdon | 3.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tiina tahtois tänään jonkun | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Janne | 1.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Se tekee hyvää (feat. Jukka Poika) | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Vilua ja iloa | 2.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Rakkaus olis rakkautta vaan | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Päiväni ilman sinua | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hei Jumala | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Mä rakastan mun autoo | 2.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Hei, mitä kuuluu | 3.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Dam da da dam | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
Piotrkówin piirikunta

Piotrkówin piirikunta (puol. powiat piotrkowski) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 91 353. Piirikunta on jaettu 11 maalaiskuntaan, jotka ovat Aleksandrów, Czarnocin, Gorzkowice, Grabica, Łęki Szlacheckie, Moszczenica, Ręczno, Rozprza, Sulejów, Wola Krzysztoporska sekä Wolbórz ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Sulejów ja Wolbórz. Hallintokeskus Piotrków Trybunalski muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.
Piotrkówin piirikunnan pinta-alasta 24,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Piotrkówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,8 prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Piotrkówin piirikunnassa oli 91 353 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 91 417 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 89 564 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 19,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 907 lasta.
Pyhä Natalia

Pyhä Natalia (myös Natalie, Nathalie tai Sabigotho; kuollut 27. heinäkuuta 852) oli pyhimys ja marttyyri. Hän on Georgen, Felixin, Aureliuksen ja Liliosan kanssa yksi marttyyreistä Espanjan Cordobassa Abderrahman II:n surmaamina. Nainen oli puoliksi mauri, käännynnäinen kristinuskoon, pyhän Aureliuksen vaimo ja kahden lapsen äiti. Hänet surmattiin mestaamalla. Nainen on käännynnäisten ja marttyyrien suojeluspyhimys. Pyhimyksen juhlapäivää vietetään 27. heinäkuuta.
Pipanamustesieni

| Pipanamustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Varjomustesienet Parasola
Laji::  misera
Kaksiosainen nimi
 Parasola misera  (P.Karst.) Redhead, Vilgalys & Hopple 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pipanamustesieni (Parasola misera, syn. Coprinus miser) on esimerkiksi metson, jäniksen ja hirven lannalla kasvava hento mustesienilaji. Se kasvaa metsissä ja puutarhoissa. Laji on Suomessa melko yleinen. Sienen itiöemä on lähes läpikuultava, kellanruskehtava, myöhemmin harmaa itiöistä. Heltat ovat harvassa ja irtotyviset, mutta ulottuvat jalkaan, jonka pituus vaihtelee yhdestä viiteen millimetriin ja paksuus on korkeintaan 0,5 millimetriä, mutta usein paljon vähemmän. Lajin itiöemä ei juurikaan sula mustemaiseksi.
Pyhä Nikanor

| Pyhä Nikanor |
| --- | --- |
 Fedor Zubov 1685
Henkilötiedot
Kuollut: n. 76 Kypros
Kansalaisuus:  juutalainen
Pyhä Nikanor (myös Nicanor, Nicanore, Nicanor Diakoni tai Kyproksen Nicanor; m.kreik. Nικάνωρ, Nikā́nōr; kuollut n. 76 Kypros) oli juutalainen Kyprokselta, diakoni, lähetystyöntekijä ja marttyyri. Apostolien tekojen mukaan (jae 6:5) hän oli yksi seitsemästä diakonista Stefanoksen, Philipin, Prokhoroksen, Timonin, Parmenaksen ja Nikolaksen kanssa, jotka asetettiin helleenisten leskien tueksi. Hän oli Jerusalemin kristitty kansalainen, mutta perimätiedon mukaan hän palasi kotiseudulleen Kyprokselle tekemään lähetystyötä. Kyproksella häntä kidutettiin monin tavoin ja hän kuoli marttyyrikuoleman keisari Vespasianuksen hallituskaudella 69–79. Hänen muistopäiväänsä on vietetty 4. tammikuuta, 10. tammikuuta, 6. toukokuuta, 28. heinäkuuta ja 28. joulukuuta.
Pyhä Modestus

Pyhä Modestus (myös Modeste tai Modest; kuollut 489 Trier, Saksa) oli Trierin 19. piispa, pyhän piispa Miletuksen seuraaja ja itsekin pyhimys. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän, mutta hänen kerrotaan saarnanneen kaupunkinsa kaduilla, paastonneen järjestelmällisesti ja taistelleen väkensä köyhyyttä, papiston kuria ja korruptiota vastaan. Pyhimys hallitsi aikana, jolloin kaupunki joutui frankkien hallinnon alaiseksi, erityisesti frankkien kuninkaiden Meroveon ja Kilderik I:n invaasion aikana. Piispa kärsi paljon tuona vaikeana aikana, kuoli lopulta luonnollisista syistä ja haudattiin Trieriin Sant’Eucarion kirkkoon, joka 1100-luvulta on kantanut nimeä pyhä Matthias. Hänen muistopäiväänsä vietetään 24. helmikuuta.
Piove (Ciao, ciao bambina)

|  Piove (Ciao, ciao bambina)> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Domenico Modugno
Säveltäjä(t):  Domenico Modugno
Sanoittaja(t):  Dino Verde
Euroviisutiedot
Vuosi:  1959
Maa:  Italia
Kieli:  italia
Sijoitus:  6.
Pisteet:  9
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina William Galassini
Piove (Ciao, ciao bambina) on Domenico Modugnon esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 9 pisteellä.
Kappaleesta on levytetty lukuisia suomenkielisiä versioita, tunnetuimpana Leif Wagerin samanniminen levytys, jonka sanoitti Reino Helismaa.
Petri Johansson

| Petri Johansson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Petri Olavi Johansson
Syntynyt: 6. syyskuuta 1959 (ikä 65) Lahti
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Leena Rapola
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Petri Olavi Johansson (s. 6. syyskuuta 1959, Lahti) on suomalainen näyttelijä. Hän kävi keskikoulun, jatkoi sieltä Lahden kauppaopistoon vuosiksi 1977–1979 ja opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1979–1983. Johanssonilla on tytär Aino ja poika Olli Johansson yhdessä puolisonsa näyttelijä Leena Rapolan kanssa.
Filmografia

Peltiaurinko (1984)
Lintutyttö (televisiosarja) (1985)
-30°C aurinkoa etsimässä (1985)
Jäähyväiset presidentille (1987)
Jumalia ei uhmata (1988)
Anni tahtoo äidin (1989)
Leena uupuu – työyhteisö avuksi (1991)
Autovaras (1991)
Mestari (1992)
Kultainen salama (televisiosarja) (1994)
Lapin kullan kimallus (1999)
Sibelius (2003)
Capone (2004)
Kaksipäisen kotkan varjossa (2005)
Kuinka myöhään valvoo blues (elokuva, 2014)
Aiheesta muualla

Petri Johansson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Petri Johansson Elonetissä.
Primo (rullalautailutemppu)

Primo (joskus myös railstand) on rullalautailutemppu, jossa tasapainotellaan laudan kantin päällä. Temppu on nimetty sen keksijän, Primo Desiderion mukaan. Alun perin primo viittasi temppuun vain vauhdista suoritettuna, kun taas railstand tarkoitti paikallaan suoritettua temppua. Nykyään molempiin viitataan useimmiten primona. Vauhdista tehty primo voidaan kuitenkin erottaa kutsumalla sitä primo slideksi.
Temppu käytännössä

Temppu voidaan suorittaa joko hyppäämällä tai maasta.
Maasta tehtynä tarkoituksena on saada lauta kääntymään "yliohjaamalla" 90 astetta kyljelleen, lautailijan hypätessä samanaikaisesti kyljelleen kääntyneen laudan päälle, koskematta kuitenkaan itse maahan. Lauta voidaan kääntää kyljelleen kumpaan suuntaan tahansa. Lautailijan tulisi laskeutua renkaiden päälle tasapainonsa säilyttämiseksi.
Hyppäämällä suoritettuna lautaa pyritään kääntämään ilmassa neljasosakierros pituusakselinsa ympäri, jonka jälkeen laudan kantin päälle voidaan laskeutua. Kääntäminen tapahtuu kickflipin ja heelflipin kaltaisilla tekniikoilla.
Punavankien muistomerkki

| Punavankien muistomerkki |
| --- | --- |
 Punavankien muistomerkki, hahmot.
Nimi:  Punavankien muistomerkki
Tekijä:  Erkki Kannosto
Valmistumisvuosi:  1978
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Korkeus:  5,7 m
Leveys:  14 m
Syvyys:  14 m
Sijainti:  Fellmaninpuisto
Paikkakunta:  Lahti
Koordinaatit:  60°59′03″N, 025°38′41″E
Punavankien muistomerkki on kuvanveistäjä Erkki Kannoston graniitista ja pronssista suunnittelema suurikokoinen taideteos, joka sijaitsee Lahden Fellmaninpuistossa. Puiston paikalla vuonna 1918 oli Fellmanin pelloksi kutsuttu vankileiri. Muistomerkin hankkimiseksi järjestettiin 1976 kutsukilpailu, jonka Kannosto voitti. Teoksen ovat pystyttäneet Lahden työväenjärjestöt.
Punavankien muistomerkki on Kannoston realismin kaudelta ja sitä pidetään hänen tunnetuimpana työnään. Taideteos on suurikokoinen: sen pohjana on graniittilaatoilla päällystetty, kohotettu neliönmuotoinen taso, jonka sivumitat ovat 14 metriä. Tason takaosassa on yli 5 metrin korkeuteen kohoava leveä graniittiportti. Tason päällä on viisi yli kolme metriä korkeaa pronssivalua olevaa ihmishahmoa, neljä miestä ja yksi nainen, jotka symboloivat leiriltä vapautuvia vankeja. Muistomerkki on pystytetty 28. toukokuuta 1978 ja se on omistettu kaikille punavangeille. Monumentissa saa liikkua.
Punavankien muistomerkki, lähikuva pronssihahmoista.
Punavankien muistomerkki, muistomerkki graniittitasoineen.
Polygeeninen ominaisuus

Polygeeniset ominaisuudet ovat eliöillä ominaisuuksia, joiden kehitystä säätelevät useat vuorovaikutuksessa olevat geenit. Toisin kuin yhden geenin määrittelemät kvalitatiiviset ominaisuudet (kuten Gregor Mendelin tutkimat suora- tai angorakarvaisuus ja kelta- tai vihersiemenisyys), polygeeniset ominaisuudet ovat usein kvantitatiivisia (kuten pituus ja paino). Tällaisten ominaisuuksien muuntelu ole ryhmiteltävissä selvästi toisistaan erottuviin tyyppeihin, koska sen lisäksi että niiden syntyyn vaikuttaa useampia geenejä, ei useinkaan mikään geenien alleeleista ole epistaattinen, vaan niiden vaikutus on summautuva.
Esimerkki polygeenisestä periytymisestä

Tavallinen esimerkki polygeenisestä ominaisuudesta on kasvin pituus. Esimerkkikasvin pituuteen vaikuttaa vain kaksi eri lokuksissa olevaa geeniä (A ja B) ja kaksi alleeliparia (Al, Ap ja Bl, Bp). Näistä Al ja Bl ovat lyhytkasvuisuuden ja Ap ja Bp pitkäkasvuisuuden alleeleja. Yksilö AlAlBlBl on noin 40 senttimetriä pitkä. Se edustaa lajin lyhintä tyyppiä. Ap ja Bp lisäävät yksilön 40 senttimetrin peruuspitutta kymmenellä sentillä. Näin yksilöt, joiden perimä on ApApBpBp ovat 80 senttimetrin mittaisia, ja pisimpiä lajissaan.
Kun kaksi ääripään tyyppiä risteytetään keskenään, ovat kaikki ensimmäisen polven yksilöt perimältään AlApBlBp, jotka kaikki edustavat keskiarvotyyppiä, eli ovat 60 senttimetriä pitkiä. Kun kaksi ensimmäisen polven yksilöä risteytetään, voidaan niiden jälkeläiset ryhmitellä viiteen eri pituusluokkaan. Jälkeläiset muodostavat ominaisuuksiltaan normaalin muuntelukäyrän eli Gaussin käyrän, jossa kummankin pään äärityyppejä on vähiten ja ensimmäisen polven kaltaisia keskiarvotyyppejä eniten.
Jos pituuskasvuun vaikuttavia geenejä olisi enemmän kuin kaksi, kuten todellisuudessa useimmiten on, olisi pituusluokkia vielä enemmän ja pituus muuntelisi vielä liukuvammin. Myös samassa lokuksessa olevia alleeleja voi populaatiossa segregoitua useampia kuin kaksi. Toki myös ympäristötekijät vaikuttavat kasvin kasvuun. Tyypillistä kvantitatiivisille ominaisuuksille kuitenkin on, että niiden yleisyyttä kuvaa Gaussin käyrä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polygeeninen ominaisuus Wikimedia Commonsissa
Petri Järveläinen

Petri Järveläinen (s. 17. lokakuuta 1965) on suomalainen teologi ja filosofi, joka on käsitellyt töissään mielenfilosofiaa, teologian ja filosofian historiaa sekä ympäristökysymyksiä. Järveläinen on toiminut assistenttina ja tutkijana Helsingin yliopiston systemaattisen teologian laitoksella vuoteen 2000 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Portaanpään kristillisen opiston rehtoriksi. Hän on opettanut etiikkaa Venäjällä Pietarin lähellä Inkerin teologisessa instituutissa 2002–2006 ja hoitanut systemaattisen teologian professorin virkaa Joensuun yliopistossa (2007). Lisäksi hän on Jyväskylän yliopiston filosofian dosentti.
Professori Simo Knuuttilan johdolla laatimassaan väitöskirjassa A Study on Religious Emotions Järveläinen muodostaa mielenfilosofien esittämien kognitiivisten tunneteorioiden pohjalta teoriaehdotuksen uskonnollisen tunteen tunnistamiseksi. Hänen mukaansa uskonnolliseen tunteeseen on sisällyttävä implisiittisesti tai eksplisiittisesti Jumalaa koskeva ajatus (kognitioehto). Jumalaa koskevan ajatuksen on oltava henkilölle eksistentiaalisesti merkittävä (syvyysehto) ja sen uskonnollinen merkitys johtuu yhteydestä uskonnollisiin käytänteisiin (pragmaattinen ehto).Järveläinen on muodostanut myös yleisen filosofisen tunteita koskevan luonnehdinnan, jonka mukaan tyypilliset tunteet ovat tulkittujen havaintojen epämiellyttävinä tai miellyttävinä koettuja tulkittuja huomaamisia. Hän on myös tutkinut tunteiden, kielen ja musiikin välistä suhdetta liittyen Peter Kivyn teoriaan tunteista, jotka ovat musiikissa eivätkä vain synny siitä.
Järveläinen on pitänyt tutkijaseminaareja sekä toiminut kutsuttuna luennoitsijana muun muassa Antwerpenin ja Tûbingenin yliopistossa. Hänen teoriaansa tunteista on arvioitu muun muassa teoksessa Religious Emotions. Philosophical Explorations.
Järveläinen toimi Halosen Museosäätiön hallituksen puheenjohtajana vuosina 2009–2014.
Järveläisen vanhemmat ovat taiteilijat Anita Ermala ja Juha Järveläinen.
Teoksia

Rukouksen elämänmuoto (1992)
A Study of Religious Emotions (2000)
Tunteet ja järki (2003)
yhdessä Jaakko Heinimäen kanssa etiikan oppikirjat Tosi paha hyvä (1995) ja Oikein väärin (2003).
Miksi kuunnella klassista musiikkia? (2009)
Viisastumisen taito (2019)
Sinikeltainen ja verenpunainen (2022)
Tintinnabuliteologia (2023)
Aiheesta muualla

Mikko Salmela, Uskonnolliset emootiot: keskustelu Petri Järveläinen kanssa, https://netn.fi/artikkeli/uskonnolliset-emootiot-keskustelu-petri-jarvelaisen-kanssa
Miettelijän päiväkirja – Järveläisen blogi
Plemokhoe

Plemokhoe tai eksaleiptron, n. 550–525 eaa. Louvre.
Plemokhoe (m.kreik. πλημοχόη, plēmokhoē) on antiikin aikainen keraaminen hajusteastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Plemokhoen suhde eksaleiptroniin ja kothoniin on epäselvä. Se saattoi olla synonyymi näille vaasimuodoille, tai nimitys eräällä eksaleiptronin tyypille.
Historia ja käyttö

Plemokhoea käytettiin hajusteiden ja öljyjen säilyttämiseen sekä henkilökohtaista käyttöä, kuten kylpyjä, sekä uskonnollisia seremonioita varten. Vaasimaalauksissa plemokhoe esiintyy myös yhtenä hautalahjoista, joita naiset toivat haudoille. Muoto tunnetaan viimeistään arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. ja säilyi käytössä ainakin klassiselle kaudelle 400-luvun eaa. jälkimmäiselle puoliskolle.
Athenaioksen mukaan plemokhoe-nimistä astiaa käytettiin Eleusiin mysteereissä niiden viimeisenä päivänä. Tuolloin yksi plemokhoe laitettiin itäpuolella ja toinen länsipuolelle, ja lopulta ne kaadettiin samalla, kun lausuttiin salaisia sanoja. Muiden antiikin lähteiden mukaan plemokhoea käytettiin myös ateenalaisissa hautausriiteissä, jossa vainajalle tuotiin viiniä, maitoa, öljyä, vettä ja hajusteita. Vaasin nimi tulee sanasta plēmē (πλήμη), ’tulva-vuoksi’.
Muoto

Plemokhoe on muodoltaan kannellinen vaasi, jossa on leveä mutta matala maljaosa, sisäänkääntynyt reuna ja korkealla varrella varustettu alaspäin levenevä jalka. Kannessa on varrellinen kahva. Reuna esti oletettavasti nesteiden läikkymisen. Saven lisäksi plemokhoeja tehtiin myös muun muassa marmorista.
Plemokhoe-eksaleiptronin muoto ulkoa ja sisältä.
Plemokhoe-eksaleiptron, n. 550–500 eaa.
Plemokhoe-eksaleiptron, n. 550–500 eaa.
Plemokhoe-eksaleiptron, n. 400 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta eksaleiptronit ja plemokhoet Wikimedia Commonsissa
Puteaux

| Puteaux |
| --- | --- |
 Raitiovaunupysäkki Puteaux’ssa
 vaakuna
 Puteaux sijaitsee Pariisin keskustan länsipuolella.
 Koordinaatit: 48°53′06″N, 02°14′20″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Hauts-de-Seine
Arrondissementti:  Nanterre
Hallinto:  
 – Pormestari:  Joëlle Ceccaldi-Raynaud
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,19 km²
Väkiluku (2014):  44 506
 – Väestötiheys:  13 951,7 as./km²
Postinumero:  92800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puteaux [pyto] on Ranskan kunta heti Pariisin länsipuolella. Matkaa Pariisin keskustaan on noin 8,5 kilometriä. Moderni toimistotornien alue La Défense sijoittuu suurelta osin Puteaux’hon. Kunnassa on arviolta 44 506 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,19 neliökilometriä.
Ensimmäiset maininnat kylästä on löydetty apotti Sugerin asiakirjoista vuodelta 1148 nimellä Putiauz. Sana tulee vanhan ranskan sanasta putel, joka tarkoittaa suota. Toisen teorian mukaan sana tulee latinan sanasta puteoli, joka tarkoittaa pieniä lähteitä tai kaivoja.
Seinen vasemmalla rannalla sijaitseva Puteaux rajoittuu pohjoisessa Courbevoien, lännessä Nanterren ja etelässä Suresnesin kuntaan sekä idässä Neuilly-sur-Seineen. Alue nimeltä Bas de Puteaux rautatien ja Seinejoen välissä on vanhin kaupunkimainen alue Puteaux’ssa. Siellä sijaitsevat vuodelta 1934 oleva kaupungintalo ja suuri ostoskeskus. Haut de Puteaux sijaitsee rautatiestä itään ja La Défense kunnan pohjoisosassa. Joessa oleva saari Île de Puteaux on asumaton, mutta siellä on urheilulaitoksia.
Verotulot etenkin La Défensen alueen yrityksistä tekevät Puteaux’sta yhden Ranskan vauraimmista kunnista. 1900-luvun alussa kunnan taloutta hallitsi autotehdas De Dion-Bouton sekä sen jälkeen monet puolustusteollisuuden tuotantolaitokset.