stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gunnel Steinby

Gunnel Alexandra Steinby (29. syyskuuta 1909 Pori – 9. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Steinby pääsi ylioppilaaksi !927 Porin ruotsalaisesta yhteiskoulusta (Björneborgs svenska samskola) ja valmistui 1934 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli pitkään historianopettajana Helsingin ruotsinkielisissä kouluissa.
Gunnel Steinby oli naimisissa vuodesta 1936 toimittaja, tietokirjailija ja historioitsija Torsten Steinbyn kanssa. Myös heidän tyttärensä, vuonna 1941 syntynyt Ann-Gerd Steinby, on kirjailija.
Teoksia

Oy Lindström ab 1848–1948: Uusi Pesula 1913–1948. Kirjottaneet Gunnel Steinby ja Eino Roiha. Osakeyhtiö Lindström, Helsinki 1948 (Uusi näköispainos 2002.)
Un quarto d'ora italiano: Radiokurs. Söderström, Helsingfors 1960
Guss Mattsson: Så rulla våra öden: Kåserier Dec. 1911 – Juli 1912. Inledning och kommentarer av Gunnel Steinby. Söderström, Helsingfors 1970
Apropos Guss Mattsson till 28 års ålder. Söderström, Helsingfors 1975.
Oss väl och ingen illa: Guss Mattsson publicisten och kemisten 1902–1914. Söderström, Helsingfors 1976.
Under esplanadernas lönnar. Söderström, Helsingfors 1980
Journalister och publicister i svensk press i Finland under tvåhundra år: En matrikel. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 493. Helsingfors 1981.
Borta blånar bergen: Italisk mosaik. Söderström, Helsingfors 1982.
Palkinnot

Svenska Litteratursällskapetin palkinto 1975
Jean Moréas

Jean Moréas
Jean Moréas oik. Ioánnis A. Papadiamontópoulos, kreik. Ιωάννης Α. Παπαδιαμαντόπουλος; ( 1856 Ateena, Kreikka –  1910 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen pääosin ranskaksi kirjoittanut runoilija ja prosaisti. Hän syntyi Ateenassa mutta asui vakituisesti vuodesta 1882 Pariisiissa, jossa hän oli opiskellut oikeustiedessä Pariisin yliopistossa. Ranskaan lähdettyään Moréas alkoi liikkua kirjallisissa piireissä.[lähde? ]
Moréas'sta tuli ajan johtavia symbolistisia runoilijoita sen jälkeen kun hän oli 1886 julkaissut Le Figarossa manifestin ja perustanut Le Symboliste -nimisen aikakauslehden. Hänen sittemmin perustamansa romaaninen koulukunta sai vaikutteensa antiikista ja Pierre de Ronsardilta.
Moréas julkaisi yhteistyössä Paul Adamin kanssa romaanit Les Demoiselles Goubert ja Le thé chez Miranda.
Suomennettuja runoja

Kaarlo Sarkia, Runot: Kahlittu, Velka elämälle, Unen kaivo, Kohtalon vaaka, runoja kokoelmien ulkopuolelta, suomennoksia, toim. Kaarlo Marjanen, WSOY 1944
Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Anna-Maria Tallgren, WSOY 1934
Ken sanoo: elämä on loputonta juhlaa, suom. Kaarlo Sarkia,  teoksissa: Sarkia: Runot ja Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, WSOY 1957
Ma, ken kymmenen -, suom. teoksessa: Sarkia: Runot
Oi myöhä huhtikuu ..., suom. teoksessa: Sarkia: Runot ja Aale Tynnin muokkaaman teoksessa: Tuhat laulujen vuotta, WSOY 1957
Säkeistöjä: Kirja I: XI, Kirja II: XI ja Kirja IV: XII, suom. Kaarlo Sarkia, teoksessa: Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja
Säkeitä: 1: I, 1: XII, 4: XIV ja  6: VIII, suom. Anja Samooja, teoksessa: Anja Samooja, Luode ja vuoksi: runoja, Otava 1947
Säkeitä: 1: V,  suom. Anja Samooja, teoksessa: Esko Ervasti ja Raija Ruusuvuori, Lukukirja: 3, Helsinki: Tammi 1969
Jon Øivind Ness

Jon Øivind Ness (s. 1968 Bærum) on norjalainen säveltäjä. Hän aloitti lapsena klarinetin-, kitaran-, nokkahuilun- ja viulunsoiton. Myöhemmin hän opiskeli kitaransoittoa Jan Birger Danielsenin johdolla Norjan musiikkiakatemiassa Oslossa (1987–88). Siellä hän opiskeli myös sävellystä Bjørn Krusen, Ragnar Søderlindin, Olav Anton Thommessenin ja Lasse Thoresenin johdolla vuosina 1989–95.
Nessin musiikkia on esitetty Norjan lisäksi myös Australiassa, Kanadassa, Tanskassa, Virossa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Islannissa, Malesiassa, Puolassa, Ruotsissa, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Jean-Claude Berrouet

| Jean-Claude Berrouet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1942 Bordeaux, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Ammatti:  viinintuottaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1964–2007
Tunnustukset:  Winemakers’ Winemaker Award 2018
Jean-Claude Berrouet (s. 1942 Bordeaux) on ranskalainen entinen viinintuottaja. Hän valmisti viiniä Merlot-viiniköynnöksistä.
Elämäkerta

Jean-Claude Berrouet on kotoisin Bordeauxista. Berrouet työskenteli 44 vuotta Château Pétrus-viinitilalla ennen kuin hän jäi eläkkeelle vuonna 2007. Vuonna 2018 Berrouet voitti Winemakers’ Winemaker Award-palkinnon.
Jean-Christophe Yoccoz

Jean-Christophe Yoccoz
Jean-Christophe Yoccoz (29. toukokuuta 1957 Pariisi – 3. syyskuuta 2016) oli ranskalainen matemaatikko. Hän oli ranskalaisen eliittikoulun École normale supérieuren kasvatti, joka oli tunnettu erityisesti tieteellisistä töistään dynaamisten järjestelmien parissa. Hänelle luovutettiin Fieldsin mitali Zürichin kokouksessa vuonna 1994.
Kouluaikanaan hän suoritti valmistavan luokan Lycée Louis-le-Grand -koulussa Pariisissa ja välittömästi sen jälkeen hän pääsi priimuksena École normale supérieuren oppilaaksi vuonna 1975 kun hän oli vasta 18-vuotias. Hän oli myös jaetulla ensimmäisellä tilalla kun valittiin loppututkinnon suorittaneet oppilaat matematiikan agregaatiota suorittamaan vuonna 1977. Hän väitteli tohtoriksi Michael Hermanin johdolla vuonna 1985.
Hänet valittiin 24. lokakuuta 1994 jäseneksi Ranskan tiedeakatemian matematiikan osastoon. Hän on myös Brasilian tiedeakatemian jäsen.
Hän toimi professorina Collège de Francessa sekä Pariisin yliopisto XI:ssä sen Topologie et Dynamique -ryhmässä.
Palkinnot

IBM matematiikka-palkinto (1985)
Salem-palkinto (1988)
Ranskan tiedeakatemian JAFFE-palkinto (1991)
Fieldsin mitali (1994)
Jack Elam

Jack Elam
William Scott "Jack" Elam (13. marraskuuta 1920 – 20. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin lännenelokuvista, kuten italialaisesta Huuliharppukostajasta (1968) ja Howard Hawksin viimeisestä ohjaustyöstä Rio Lobo (1970).
Elam syntyi Arizonan osavaltiossa. Syntymävuodesta on saatavilla ristiriitaista tietoa (myös 1916/1918); näyttelijän sanotaan nuorena valehdelleen iästään työnsaantia helpottaakseen. Hänellä oli toisessa silmässään näkyvä vaurio seurauksena lapsuusiän tappelusta.
Elam voitti vuonna 1983 Golden Boot -palkinnon. Hän kuoli Oregonin Ashlandissa 82-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Jack Elamin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jack Elam Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jack Downham

Jack Downham (s. 19. syyskuuta 2001) on englantilainen elokuvanäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Noah Dinglen roolissa englantilaisessa saippuasarjassa Emmerdalessa. Hän esiintyi myös sarjassa Sydämen asialla.
Aiheesta muualla

Jack Downham Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johan Possieth

Johan Possieth (Maalaus Tukholman Suurkirkossa)
Johan Possieth (31. joulukuuta 1667 Säbende, Söderby Karl, Uplanti, Ruotsi – 27. heinäkuuta 1728 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja oppinut kirjailija.
Possieth opiskeli Uppsalassa, toimi kotiopettajana sekä vihittiin papiksi 1698. Hän toimi kreivi Fabian Wreden kotisaarnaajana vuodesta 1700, sotilaspappina vuodesta 1705, kuninkaan hovisaarnaajana vuodesta 1709 ja vuodesta 1722 Riddarholmenin sekä Bromman kirkkoherrana. Hän oli tiukan puhdasoppisuuden kannattaja ja pietismin ankara arvostelija. Hän on ilmiantanut viranomaisille Nackan Sicklassa seuroja pitäneitä pietistejä 1723. Heidän joukossaan on ollut myös Suomesta lähteneitä turvapaikkaa etsineitä pietismin kannattajia, muun muassa Suomen kirkkohistoriassa mainitut oululaiset veljekset Jaakko ja Eerik Eriksson.
Possiethia pidettiin oman aikansa parhaana saarnaajana. Hän julkaisi useita hartauskirjoja, ruumissaarnoja, yli 2 000 saarnaa sekä ruotsin- ja latinankielisiä runoja. Vuonna 1709 julkaistiin hartauskirja nimeltä Vera Via Vitae Eller En Rätt Wäg til thet Ewiga Lifet. Kirja oli alkuaan tanskalainen, Riben piispan Jens Diensen Jersinin hartauskirja ja se oli ilmestynyt jo 1683. Vuoden 1709 painoksessa oli Possiethin kirjoittama johdanto ja kirja päättyi runoon, jonka alkusanat olivat ”I Jesu namn, med Jesu nåd”. Runo oli akrostikon, sen 13 säkeistön alkusanojen alkukirjaimet muodostivat nimen Iohan Possieth, ja tämän mukaan virren tai runon tekijäksi on mainittu Possieth, joskin siitä ei ole täyttä varmuutta. Se voi olla myös Possiethille omistettu onnitteluruno, koska hän tuona vuotena oli nimitetty hovisaarnaajaksi.
Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjan yksisäkeistöinen virsi 498 "Ett, Jesus, än påminner jag" on kyseisen runon viimeinen säkeistö ja tullut vuoden 1939 virsikirjaan. Virren tekstin on muokannut K. G. Hildebrand 1983. Suomenkielisessä virsikirjassa se on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemänä käännöksenä "Vain yhtä pyydän, Jumala". Virren sävelmä on Philipp Nicolain koraali "Wie schön leuchtet der Morgenstern".
HMS Myngs (R06)

| HMS Myngs |
| --- | --- |
 HMS Myngs

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  27. toukokuuta 1942
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1943
Palveluskäyttöön:  23. kesäkuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Egyptin laivastolle 1955 nimellä El Qaher upotettu 16. toukokuuta 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 730 t (standardi) 2 570 t (max)
Pituus:  80,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,90 m
Koneteho:  40 000 hv (29,8 MW)
Nopeus:  37 solmua
Miehistöä:  286
Aseistus
Aseistus:  4 × 4,5" tykkiä 5 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Myngs (viirinumero R06) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 kymmenennessä hätälaivueessa (engl. Emergency Flotilla) työnumerolla J4542 Vickers Armstrongilta Newcastlesta, missä köli laskettiin 27. toukokuuta 1942 telakkanumerolla 53. Se laskettiin vesille 31. toukokuuta 1943 ja valmistui seuraavana vuonna 23. kesäkuuta.
El Qaher

Ennen Egyptille luovutusta alus oli huollettavana J. Samuel White and Companyllä Cowesissa. El Qaheriksi nimetty alus lähti 28. elokuuta 1956 Egyptiin. Alus oli J. Samuel Whiten telakalla toukokuusta 1963 seuraavan vuoden heinäkuuhun modernisoitavaksi. Israelin ilmavoimien lentokoneet upottivat aluksen 16. toukokuuta 1970.
Jacques-Roger Booh-Booh

Jacques-Roger Booh-Booh (s. 1938) on kamerunilainen poliitikko. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1988–1992. Marraskuusta 1993 kesäkuuhun 1994 Booh-Booh oli YK:n Ruandan operaation eli UNAMIRin johtajana ja YK:n pääsihteerin erityislähettiläänä. Häntä on syytetty puolueellisuudesta ja hutu-johtajien suosimisesta.
Ruandan kansanmurhan jälkeisessä oikeudenkäynnissä Booh-Booh toimi todistajana, joka puolusti Théoneste Bagosoraa, joka tuomittiin elinkautiseen kansanmurhan pääsuunnittelijana.
Ennen ulkoministeriyttään Booh-Booh oli suurlähettiläänä useissa maissa.
Jon Watts

| Jon Watts |
| --- | --- |
 Jon Watts San Diegon Comic-Conissa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1981 (ikä 43) Fountain, Colorado, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Jon Watts (s. 28. kesäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Watts on kotoisin Fountainin pikkukaupungista Coloradossa. Hän opiskeli elokuva-alaa New Yorkin yliopistossa ja ohjasi valmistuttuaan muun muassa mainoksia ja musiikkivideoita. Vuonna 2011 hän ohjasi jaksoja televisiouutisia parodioivaan Onion News Network -sarjaan.
Watts pääsi ohjaamaan ensimmäisen kokopitkän elokuvansa Clown (2014) tehtyään ensin käsikirjoittajaystävänsä Christopher D. Fordin kanssa pilatrailerin kauhuelokuvasta, jossa pellepuku ja -naamio jäävät pysyvästi miehen päälle. He merkitsivät olemattoman elokuvan ohjaajaksi piloillaan Eli Rothin ja latasivat trailerin YouTubeen, jossa se saavutti odottamatonta huomiota. Se kantautui myös Rothin tietoon ja hän tarjosi Wattsille tilaisuuden ohjata pilatrailerin pohjalta oikean elokuvan.
Wattsin seuraava elokuva oli hänen kotiseudullaan Coloradossa kuvattu Cop Car (2015), jonka pääosaan hänen onnistui saada Kevin Bacon. Elokuva ensiesitettiin Sundancen elokuvajuhlilla ja laajempaan levitykseen se pääsi elokuussa 2015. Cop Car kiinnitti Marvel Studiosin päättäjien huomion, ja Watts valittiin ohjaamaan Marvelin ja Sonyn yhteistuotantona tekemää elokuvaa Hämähäkkimiehestä. Spider-Man: Homecoming sai ensi-iltansa 7. heinäkuuta 2017. Watts ohjasi myös elokuvan jatko-osan, Spider-Man: Far From Homen, joka sai ensi-iltansa 2. heinäkuuta 2019. Hän tulee ohjaamaan myös kolmannen elokuvan, Spider-Man: No Way Home, joka saa ensi-iltansa 17. joulukuuta 2021.
Jacques-Louis Monod

Jacques-Louis Monod
Jacques-Louis Monod (25. helmikuuta 1927 – 21. syyskuuta 2020) oli ranskalais-yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän on esittäjänä tulkinnut muiden muassa Luigi Nonon ja Edgard Varèsen sekä Wienin toisen koulukunnan säveltäjien – Webernin, Schönbergin ja Bergin – teoksia.
Monod'n sävellystöiden joukkoon lukeutuu Cantus Contra Cantum, sarja, jonka osat on kirjoitettu vaihtelevia kokoonpanoja varten.
Monod syntyi Pariisissa ja opiskeli Pariisin konservatoriossa vuodesta 1934. Hänen opettajiensa joukossa olivat Yves Nat ja Olivier Messiaen. Hän sai vuodesta 1944 yksityisopetusta René Leibowitzilta ja vieraili Yhdysvalloissa ensimmäistä kertaa vuonna 1947, jolloin hän matkusti Los Angelesiin Arnold Schönbergiä tapaamaan.
HMS Unbeaten

| HMS Unbeaten |
| --- | --- |
 HMS Unbeaten Maltalla

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  22. marraskuuta 1939
Laskettu vesille:  9. heinäkuuta 1940
Palveluskäyttöön:  10. marraskuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 11. marraskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  pinnalla 540 t (standardi) ja 630 t (kuormattu) sukelluksissa: 730 t
Pituus:  58,22 m
Leveys:  4,90 m
Syväys:  4,62 m
Koneteho:  2-akselinen dieselmoottori 615 hv 2 × Paxman Ricardo -dieselgeneraattoria 825 hv
Nopeus:  11,25 solmua (pinnalla) 10 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  27–31
Aseistus
Aseistus:  4 × 21" (533 mm) torpedoputkea, joihin 8–10 torpedoa 1 × 3" kansitykki
HMS Unbeaten oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut U-luokan toisen hankintaryhmän sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 22. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1940 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 10. marraskuuta.
Palvelus

Alus oli pääosan ajastaan Välimerellä, jossa se upotti italialaisen purjealus V51/Alfan, Vichyn Ranskan kauppalaivaston PLM 20:n, Regia Marinan sukellusveneen R. Smg. Guglielmottin sekä Kriegsmarinen sukellusveneen U-374:n. Aluksen ilmoitettiin upottaneen näiden lisäksi kaksi purjealusta kansitykillä.
Alus lähti 23. lokakuuta Holy Lochista erikoistehtävään laskemaan agentin maihin Vigoon Espanjan rannikolle. Suoritettuaan tehtävän aluksen piti partioida Biskajanlahdella. Alus sai määräyksen jättää partioalueensa 8. marraskuuta pimeän laskeuduttua. Alus joutui 11. marraskuuta Kuninkaallisten ilmavoimien rannikkolennoston 172. laivueen Vickers Wellingtonin maaliksi pommituskieltoalueella. Alus vei mukanaan koko miehistön.
Aluksen päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Edward Arthur Woodward 14. syyskuuta 1940 – 31. elokuuta 1942
Donald Eric Ogilvy Watson, DSC 31. elokuuta – 11. marraskuuta 1942
Johannes Oinonen

Pontus Nordling haastatelee Johannes Oinosta Yleisradiolle.
Johannes Johnsson Oinonen, Johannes Johansson Oinoinen, "Niittahon Jussi", (16. toukokuuta 1874 – 13. helmikuuta 1965  oli tiettävästi viimeisiä suomen kieltä taitaneita metsäsuomalaisia. Hän
oli kotoisin Nyskogan pitäjästä Norra Viggenin kylästä.
Oinonen puhui sujuvasti vanhaa suomea, ruotsia, norjaa ja vähän englantia. Hän antoi runsaasti haastatteluja lehtiin ja esiintyi Hylands Hörna -ohjelmassa. Ohjelman jälkeen häntä varten rakennettiin uusi talo, mutta hän ei muuttanut sinne, koska se ei ollut hänen makuunsa.
Johan Reinhold Munck

Johan Reinhold Munck, Erik Johan Löfgrenin yliopiston tilauksesta postuumisti maalaama muotokuva vuodelta 1866.
Johan Reinhold Munck (ven. Ива́н Ива́нович Мунк; 20. tammikuuta 1795 Hämeenlinna – 26. heinäkuuta 1865 Hausjärvi) oli aateliseen Munck af Fulkila -sukuun kuulunut vapaaherra, sotilas ja hallintoesimies.
Munckin isä oli maaherra Johan Henrik Munck. Venäjällä palvellut Munck tuli 1843 Haminan kadettikoulun johtajaksi. Yliopiston sijaiskansleriksi hänet nimitettiin 1855. Munck oli suosittu nuorisoa kohtaan osoittamansa ymmärryksen ja humaanisuuden vuoksi. Hän vaikutti J. V. Snellmanin nimittämiseen vuonna 1856 Helsingin yliopiston professoriksi. Munck oli Erkylän kartanon omistaja ja perusti kartanon alustalaisten lapsille Suomen ensimmäisen kansakoulun.
Munck oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Vapaaherra, kartanonomistaja, tutkimusmatkailija ja valtiopäivämies Carl Otto Alexander Munck ja vapaaherra, insinööri, valtiopäivämies Nikolai Adolf Reinhold Munck olivat hänen poikiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Reinhold Munck Wikimedia Commonsissa
Risto Marjomaa: / Munck, Johan Reinhold (1795 - 1865) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Jackie Evancho

| Jackie Evancho |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 2000 (ikä 24)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  crossover
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Sony Masterworks, Columbia
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jacqueline Marie "'Jackie'" Evancho (/iːˈveɪŋkoʊ/ ee-vayng-koh; s. 9. huhtikuuta 2000) on yhdysvaltalainen klassisen musiikin crossover-laulaja, joka saavutti jo nuoressa iässä laajalti tunnustusta. Hän on julkaissut vuodesta 2009 viisi albumia: platinaa ja kultaa myyneet albumit sekä kolme Billboard 200 -listalla kymmenen parhaan joukkoon sijoittunutta.
Johdanto

2008-2010 Evancho osallistui useisiin kykyjenetsintäkilpailuihin ja lauluesityksiin, enimmäkseen Pennsylvaniassa (mm. laulaen Yhdysvaltojen kansallislaulun Pittsburg Piratesin baseballottelussa), julkaisi omakustannelevyn "Prelude to a Dream" ja herätti suurta kiinnostusta YouTubessa. Evancho teki vaikutuksen säveltäjiin Tim Janis ja David Foster, jotka kumpikin pyysivät häntä esiintymään konsertteihinsa vuoden 2009 alusta. Myöhemmin 2010 kymmenvuotiaana hän saavutti laajempaa suosiota esiintymisillään America's Got Talent -kilpailussa sijoituttuaan kilpailussa toiseksi.
2010 jouluksi julkaistulla ep-levyllään "O Holy Night", Evanchosta tuli vuoden myydyin debytoiva artisti, Yhdysvaltojen historian nuorin kymmenen parhaan joukkoon noussut debytoiva artisti ja kaikkien aikojen nuorin sooloartisti, jonka albumin myynti koskaan on saavuttanut platinaa. 2010 hän esiintyi Yhdysvaltojen presidentti Barack Obamalle "National Christmas Three lightning" -konsertissa Washingtonissa.
Heinäkuussa 2011 hänen ensimmäinen täysimittainen, merkittävämmän levy-yhtiön julkaisema "Dream With Me" -albumi, jonka tuotti David Foster, nousi toiseksi Billboard 200 -listalla ja hänestä tuli nuorin viiden parhaan joukkoon sijoittunut tulokasartisti Britannian historiassa. Billboard nimesi Evanchon vuoden 2011 klassisten levytysten huippuartistiksi. Evancho julkaisi toisen studioalbuminsa, "Heavenly Christmas", lokakuussa 2011. Samassa kuussa "Dream With Me Tour" -kiertueella konsertoidessaan hänestä tuli nuorin koskaan New York Cityn Lincoln Centerissä konsertoinut sooloartisti. Hän on tehnyt kaksi erityisohjelmaa Public Broadcasting Servicelle (PBC) "Great Performances"-televisiointisarjassa.
Evancho toimii hyväntahdon lähettiläänä U.S. Humane Societyn ohjelmassa "Mission: Humane", joka kannustaa lapsia auttamaan eläinten suojelussa.
"The National League of Junior Cotillions" -yhdistys nimesi hänet erääksi "vuoden 2011 parhaiten käyttäytyvistä henkilöistä".
2012–2013 hän on laulanut konserttikiertueella Yhdysvalloissa esittäen lauluja neljänneltä täysipitkältä albumiltaan, "Song from the Silver Screen", joka julkaistiin lokakuussa 2012. Levytys oli Evanchon kolmas kymmenen parhaan joukkoon sijoittunut tulokasalbumi.
2013 Evancho esiintyi Robert Redfordin elokuvassa "The Company You Keep" ja on esiintynyt muun muassa Guess Kidsin vaatemalliston mallina sekä toiminut "One Drop Foundation" -hyväntekeväisyysjärjestön puolesta.
Lapsuus ja uran alkuvaiheet

Evanchon vanhemmat ovat Lisa ja Michael Evancho. Hänen isänsä toimi turvallisuusvideointialalla vuoteen 2010. Hänellä on vanhempi veli, Jacob, nuorempi veli, Zachary ja nuorempi sisar, Rachel. Perhe on katolilainen ja asuu Pittsburghin Alleghenyn kaupunkikunnassa, Pennsylvaniassa.
Evancho aloitti koulunkäyntinsä Alleghenyn Pine-Richlandin koulupiirin peruskoulussa. 2010 hän oli oppilaana Eden Hall Upper Elementary Schoolin viidennellä luokalla , mutta vaihtoi kiertueaikataulunsa takia loppuvuodesta 2010 etäopiskeluun verkko-opetuksessa. Tammikuussa 2014 Reutersin haastattelussa hän ilmoitti kaivanneensa luokkaansa ja palaavansa kahden verkko-opiskeluvuoden jälkeen takaisin normaaliin peruskouluun.
Evanchon harrastuksiin kuuluu pianon ja viulun soitto, ompelutyöt, uiminen, lemmikkien kanssa leikkiminen. ja piirtäminen.
Evanchon laulaminen tositarkoituksella alkoi hänen nähtyään elokuvateatterissa filmiversion Oopperan kummitus-musikaalista. Äidin ostettua DVD-levyn juuri vähän ennen Jackien kahdeksatta syntymäpäivää, hän alkoi laulaa kotipiirissä musikaalin lauluja. Vanhemmat ovat kertoneet, etteivät he aluksi panneet merkille Jackien epätavallista lauluääntä ennen hänen osallistumistaan ensimmäiseen kykyjenetsintäkilpailuun.
Maalis-huhtikuussa 2008 Jackie kilpaili paikallisessa "Kean Idol" -kilpailussa ja sijoittui toiseksi 20-vuotiaan oopperalaulajan viedessä voiton. Kilpailussa menestymisen jälkeen hän alkoi ottaa laulutunteja ja hänen vanhempansa alkoivat saada pyyntöjä Jackien saamiseksi laulamaan erilaisissa tilaisuuksissa kirkoissa ja hoitokodeissa, enimmäkseen Pennsylvaniassa. Hänelle avattiin myös YouTube-kanava, hän lauloi Pittsburghissa "Children's Festival Chorus of Pittsburgh" -kuorossa kaudella 2008-2009 ja esiintyi koulumusikaalissa "Little Red Riding Hood" nimiosassa 2009.
Tammikuussa 2009 Evancho kilpaili Las Vegasin 15:nnessä vuosittaisessa "U.S.A. World Showcase Talen Competition" -kilpailussa, jossa hän sijoittui jälleen toiseksi. 2009 hän osallistui uudelleen "Kean Idol"- kilpailuun ja sijoittui taas toiseksi. Huhtikuussa 2009 hän osallistui muihin kykyjenetsintäkilpailuihin ja heinäkuussa 2009 hän voitti "Golden Ribby Award - WonderworldTV" -kilpailun ja "The Talent Quest TV Show" -kilpailun, molemmat Massachusettsissa.
2009 hän lauloi "Ave Marian" säveltäjä-kapellimestari Tim Janisin PBS:n television erikoislähetyksessä "Celebrate America" ja esiintyi muissakin konserteissa ja televisio-ohjelmissa Janisin kanssa. Janis valitsi Evanchon nähtyään hänen esityksiään YouTubessa. Evancho esiintyi myös useissa muissakin lauluesityksissä eri puolilla Pennsylvaniaa 2009 ja 2010.
Ura > David Foster ja Prelude to a Dream

Evancho kiinnitti levytuottaja David Fosterin huomiota ensi kerran 2009. Evanchon lähettämän videon katsomisen jälkeen hänet valittiin Fosterin  Hitman Talent Search Contest -kilpailun alueelliseen semifinaaliin, jossa hän sijoittui toiseksi ja lokakuussa 2009 hän lauloi "David Foster and Friends" -konsertissa Prudential Centerissä Newarkissa New Jerseyssä.
Marraskuussa 2009 Evancho julkaisi omakustanteena debyyttialbuminsa Prelude to a Dream. Albumi sisälsi etupäässä klassisten crossover -kappaleiden cover-versioita, kuten "Con Te Partiró", "The Prayer", "To Where You Are", "Concrete Angel" ja "Amazing Grace". Ilmestyttyään se sijoittui Billboard 200:n listauksessa 121. sijalle ja Billboard Classical Albums -luokassa toiseksi elokuussa 2010. Ensimmäisen esiintymisen jälkeen America's Got Talent -showssa myöhemmin samassa kuussa, Evanchon vanhemmat vetivät albumin levityksestä perustellen syynä Evanchon äänellistä kehittymistä levyn julkaisemisen jälkeen.