stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martin Sauer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Martin Sauer |  Martin Sauer |  Martin Sauer |  |
Maa:  Saksa
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eton 2006 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Kultaa | Poznań 2009 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Lake Karapiro 2010 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Bled 2011 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Plovdiv 2012 | kevyt kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Sarasota 2017 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Plovdiv 2018 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Ottensheim 2019 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Ottensheim 2008 | kevyt kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Chungju 2013 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2014 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Aiguebelette 2015 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Gifu 2005 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Pronssia | München 2007 | perämiehellinen nelonen |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Montemor-O-Velho 2010 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Sevilla 2013 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Belgrad 2014 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Poznań 2015 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2016 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Račice 2017 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Glasgow 2018 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Luzern 2019 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Poznań 2020 | kahdeksikko |  |
Martin Sauer (s. 17. joulukuuta 1982 Wriezen) on saksalainen soutuperämies ja olympiavoittaja. 169 senttimetriä pitkä ja 55 kilogrammaa painava Sauer edustaa BRC-seuraa ja kilpailee nelosessa ja kahdeksikossa. Hänestä tuli Saksan joukkueen perämies vuonna 2008 Peter Thieden lopetettua uransa.
Ura

Sauer on saavuttanut perämiehenä kahdeksikon olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta ja vuoden 2021 kesäolympialaisista Tokiosta sekä hopeaa Rio de Janeirosta 2016. MM-kilpailuista Sauer on saavuttanut kahdeksan kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Mitaleista seitsemän kultaa ja neljä hopeaa ovat tulleet kahdeksikosta ja kevyestä kahdeksikosta, loput perämiehellisestä nelosesta. EM-kilpailuista Sauerilla on perämiehenä yhdeksän kultaa kahdeksikosta, vuosilta 2010 ja 2013–2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Sauer Wikimedia Commonsissa
Matti Tausti

Matti Ilmari Kustaa Tausti (ent. Helminen) (15. elokuuta 1924 Tampere – 1. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Tausti toimi muun muassa Kotkan kauppalanarkkitehtina ja suunnitteli Rauhalan koulun (1956, vihittiin käyttöön 1958).
Tausti tunnettiin ennakkoluulottomien ideoiden ja valitusten tehtailijana. Hän oli työryhmässä, joka ideoi 1970-luvulla liikekeskuksen rakentamista Helsinkiin Töölönlahden alle ja hahmotteli suunnitelman paperille. Vuonna 1970 hän hahmotteli Suomeen 4–5 superlääniä, joista Länsi-Suomen läänin asukasmäärä olisi ollut 1,3 miljoonaa ja Tampere sen pääkaupunki. Vuonna 1975 hän vastusti metroa, koska se tekee hänen mukaansa ihmisestä koneen, kun taas henkilöauto takaa vapaan liikkumisen.
Julkaisut

Lassi Iharvaara, Matti Tausti, Uusimaa 2010, Oy Tilgmann, 1967
Aiheesta muualla

Matti Taustin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Merijärvi (Masku)

| Merijärvi |
| --- | --- |
 Merijärvi kuvattuna järven länsirannalta. Etualalla kasvaa ulpukoita.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Masku, Naantali
Koordinaatit:  60°30′51″N, 21°49′12″E
Järvinumero:  82V053.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  7,4  m tai 7  m 
Rantaviiva:  2,163 km 
Pinta-ala:  0,228 km² 
Suurin syvyys:  4 m 
 fiMerijärvi 
Merijärvi on pieni 22,8 hehtaarin järvi Maskun ja Naantalin kuntien rajalla, Askaisten taajamassa. Järven suurin syvyys on noin 4 metriä, valuma-alue 173,5 hehtaaria, arvioitu tilavuus 540 000 m³, saapuvan veden määrä 451 100 m³/vuosi ja viipymä 1,2 vuotta.
Järven etelä-, luoteis- ja pohjoispuolella on peltoja, itä- ja länsipuolella kalliometsää sekä soita. Järvenrannalla on muutamia taloja. Järven lasku-oja virtaa peltojen läpi etelään Raudustenselälle mereen. Koska lähellä sijaitsee järveen vetensä laskevia soita, on luultavasti niiden takia järvellä havaittu hajuhaittoja ja todennäköisesti humusaineiden aiheuttamaa näkösyvyyden heikkenemistä. Järven länsireunaa kulkee yhdystie 1930 eli Velkuantie.
Järven laskuoja perattiin vuonna 2000, jotta veden pinta pysyisi normaalitasolla ja veden vaihtuvuus olisi suurempi. Osa ojasta kuitenkin sortui ja vedenpinnan taso jäi korkeaksi.
| Vedenlaatutiedot> Päivämäärä | Vedenlaatutiedot> Kokonaisfosfori | Vedenlaatutiedot> Liukoinen happi | Vedenlaatutiedot> Näytteenottosyvyys | Vedenlaatutiedot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.03.2000 | 41,00 μg/l | 0,60 mg/l | fosfori 1 m, happi 3,3 m |  |
| 04.07.2000 | 55,00 μg/l | 1,70 mg/l | fosfori 1 m, happi 3,3 m |  |
Belgian saksankielinen yhteisö

Belgian saksankielisen yhteisön lippu.
Saksankielisen yhteisön alueet Belgiassa.
Belgian saksankielinen yhteisö (saks. Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens, DG) on yksi kolmesta Belgian virallisesta kieliyhteisöstä. Noin 73 000 asukkaallaan saksankielinen yhteisö on kieliyhteisöistä pienin. Yhteisö käsittää yhteensä noin 854 neliökilometrin suuruisen alueen, joka ei ole kuitenkaan maantieteellisesti yhtenäinen: Se jakaantuu pohjoiseen Eupenin kantoniin ja eteläiseen St. Vithin kantoniin. Yhteisö on osa Vallonian aluetta. Alue siirtyi Belgialle Saksalta ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Yhteisöön kuuluu yhteensä yhdeksän eri kuntaa. Saksan kieltä käytetään hallinnollisissa, koulutuksellisissa ja oikeudellisissa asioissa. Yhteisön alueen ranskankielisillä asukkailla on oikeus saada hallinnolliset dokumentit ranskaksi. Yhteisöllä on myös oma hallituksensa, jonka nimittää yhteisön parlamentti viideksi vuodeksi kerrallaan. Hallitusta johtaa ministeripresidentti.
Kunnat

| --- | --- |
Saksankieliset kunnat:  1 - Eupen (keskuskaupunki)  2 - Kelmis  3 - Lontzen  4 - Raeren   5 - Amel  6 - Büllingen  7 - Burg-Reuland  8 - Bütgenbach  9 - Sankt Vith
Väestö

Vuoden 2005 alussa saksankielisen yhteisön asukasluku oli 72 521 ja asukastiheys 84,9 as./km². Noin kuusikymmentä prosenttia yhteisön asukkaista asui Eupenin kantonissa ja loput neljäkymmentä prosenttia St. Vithin kantonissa. Eupenin kantonin asukastiheys oli tuolloin 190,4 as./km² ja St. Vithin kantonin 46,3 as./km². Yhteisön asukkaista 18,4 prosenttia on ulkomaalaista alkuperää. Noin 89 prosenttia ulkomaalaisista asuu Eupenin kantonissa.
Aiheesta muualla

Belgian saksankielisen yhteisön viralliset sivut
Saksankielisen yhteisön parlamentti
Martti Juutilainen

Martti Veikko Sakari Juutilainen (9. tammikuuta 1910 Viipuri – 15. maaliskuuta 1957) oli suomalainen komentajakapteeni ja kirjailija.
Juutilainen oli mukana kouluttajana kahdella Suomen Joutsenen valtameripurjehduksella 1932–1933 ja 1937–1938. Hän kirjoitti kirjan Suomen Joutsenen tekemistä kahdeksasta valtameripurjehduksesta ja hän toimi myös Laivasto-lehden päätoimittajana. Kuurilan junaturmassa kuollut Juutilainen oli juoksija Pekka Juutilaisen isä.
Teoksia

Sellainen oli retkemme: Suomen Joutsenen matkat maailman merillä. Fennia, Helsinki 1942, 2. painos 1942, 3. painos Tuli,  Helsinki 1952
Laivaston lauluja 1, toimituskunta Martti Juutilainen ym., piirtäjä Ossi Saarelainen.    Laivaston esikunta, valistustoimisto, Turku 1943, uusi näköispainos Turku 1997
Martti Jakobsson

Martti Adolf Jakobsson (12. toukokuuta 1884 Turku – 16. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja kouluneuvos.
Jakobssonin vanhemmat olivat merimies Adolf Jakobsson ja Amanda Karolina Nyström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Turun klassillisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1907.
Jakobsson oli Turun yhteiskoulun yläluokkien saksan ja ranskan kielen opettajana 1909–1912, Viipurin klassillisen lyseon saksan ja ranskan kielen vanhempana lehtorina ja Viipurin yhteiskoulun saksan kielen opettajana 1912–1940 sekä Viipurin yhteiskoulun rehtorina 1922–1940. Hän oli kouluhallituksen oppikouluosaston kouluneuvoksena 1940–1954.
Martti Jakobsson oli naimisissa vuodesta 1914 Rauha Maria Pesolan kanssa.
Teoksia

Saksan kielioppi; tekijät M. A. Jokobsson, Emil Öhmann. Otava 1938, 15. painos 1972
Saksankielen käännöstehtäviä: lukioluokkia varten. Otava 1938, 2. painos 1941
Saksankielen harjoituskirja. Otava 1939, 4. uus. painos 1946, 7. painos 1958
Lyhyt saksan kielioppi. otava 1943, 13. painos 1972
Saksankielen käännöstehtäviä ja vuosien 1922-1944 ylioppilaskirjoitukset: lukioluokkia varten. 3. painos Otava 1944, 4. uus. painos nimellä 1922-1946 ylioppilaskirjoitukset ja vuosien 1944-1946 sotilasylioppilaskirjoitukset. Otava 1946
Saksankielen käännöstehtäviä: saksalais-suomalainen sanasto; laatinut Terttu Tilvis. T. Tilvis, Turku 1944, 1950, 1953, 1956, 1958
Deutsch für ältere Anfänger 1, Lesestücke und Wörterverzeichnisse, tekijät Ewald Müller ja M. A. Jakobsson. Söderström, Helsingfors 1949
Deutsch für ältere Anfänger 2, Grammatik und Übungen, tekijät Ewald Müller ja M. A. Jakobsson. Söderström, Helsingfors 1949
Uusia saksan kielen käännöstehtäviä lukioasteen pitemmän ja lyhyemmän kurssin lukijoille: Tekstiosa. 3. painos Otava 1961
Battle Squadron

| Battle Squadron |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Cope-com
Julkaisija:  Innerprise Software
Julkaistu:  1989
Lajityyppi:  shoot 'em up
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Alusta:  Amiga, Sega Mega Drive
Jakelumuoto:  levyke, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Battle Squadron (koko nimi Battle Squadron: The Destruction of the Barrax Empire!) on Cope-comin kehittämä shoot 'em up, joka on julkaistu vuonna 1989 Amigalle ja vuonna 1990 Sega Mega Drivelle.
Pelaaminen

Peli on väljästi ottaen seuraaja Hybris-pelille säilyttäen sen pelimekaniikan kuten älypommin ja sen aktivoinnin.
Pelin huomattavin piirre on sen rakenne: lineaarisen tasosarjan sijaan pelissä on toistuva keskustaso, joka on planeetta Terrainian pinta, sekä kolme erillistä "sisäydintä", joissa on omat haasteensa. Sisäytimien voittamisen jälkeen pelaaja kohtaa pomovastuksen. Pelaaja voi vapaasti päättää etenemisensä keräten ensin aseistusta keskustasolla tai syöksymällä heti suurempiin vastuksiin.
Pelaajalla on neljä asetta, joita päivitetään ja vaihdetaan. Kuoleminen puolittaa aseen tehon.
Peliä voi pelata joystickilla, hiirellä tai näppäimistöllä.
Kehitys

Peli on kehitetty Euroopassa ja siitä on aluksi kehitetty PAL-versio. Yhdysvalloissa julkaisua varten kehitettiin NTSC-versio, jolloin pelin pystyresoluutio pudotettiin 256 pikselistä 200 pikseliin. Tästä johtuen pelattava alue on noin 20% pienempi, joka tekee pelistä vaikeamman pienemmän liikkumisalueen vuoksi.
Pelissä on suuri määrä grafiikkaa, joka vie 1 500 kilotavua pakkaamattomana. Pelin demo-versiossa oli täysin animoitu intro, jota muokattiin pelin julkaisua varten yksinkertaisemmaksi.
Sega Mega Drive -versiota varten visuaalista laatua on karsittu, pelistä on tehty nopeatempoisempi ja tasot ovat erilaisia.
Peli oli Cope-comin viimeinen peli. Pelistä on julkaistu käännös iOS:lle ja Androidille.
Vastaanotto

Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 79%.
Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 82%. Peli on saanut kehuja muun muassa grafiikasta ja äänistä.
Aiheesta muualla

Battle Squadron MobyGamesissa (englanniksi)
Battle Squadron Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Matti Tenhunen

Matti Tenhunen (1. joulukuuta 1887 Kiuruvesi – 28. joulukuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli  amerikansuomalainen kommunisti.
Elämä

Tenhunen muutti vuonna 1905 Michiganin Negauneen kaivoskaupunkiin ja vuonna 1914 Wisconsinin Wentworthiin. Hän osallistui aktiivisesti amerikansuomalaisten kommunistien toimintaan. Tenhunen kävi Amerikassa kauppakoulun ja toimi osuustoimintaliikkeessä. Hän toimi Wisconsinin Superioriin siirretyn Työmies-lehden ja kustantamon taloudenhoitajana. Kun 1930-luvun alkupuoliskolla amerikansuomalaisia kommunisteja kutsuttiin rakentamaan Neuvosto-Karjalaa, Tenhusesta tuli värväyksen pääorganisaattori – hänen toimipaikkansa New Yorkissa oli "Neuvosto-Karjalan teknisen avun komitea", jota Neuvosto-Karjalaan lähtevät kutsuivat Tenhus-Matin staapiksi.
Vuonna 1931 Tenhunen muutti perheineen Neuvosto-Karjalaan, Petroskoihin, missä hän työskenteli Punaisen Karjalan toimittajana ja siirtolaishallinnossa, muun muassa Karjalan kansankomissaarien neuvoston työvoimaosaston päällikkönä. Vuonna 1932 Etsivä keskuspoliisi pidätti Tenhusen Suomessa, koska hän oli ostanut kaksi monistuskonetta ja lahjoittanut ne silloin kielletylle Suomen kommunistiselle puolueelle. Tenhunen tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta kahdeksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Neuvosto-Karjalassa syntyi protestiliike Tenhusen vapauttamiseksi. Tenhusen Yhdysvaltoihin palannut Toivo-poika kävi neuvottelemassa diplomaattisesta vaihtokaupasta. Presidentti P. E. Svinhufvud armahti Tenhusen 3. helmikuuta 1933, ja hänet karkotettiin Neuvostoliittoon. Tenhunen  palasi Petroskoihin, missä hän myöhemmin toimi johtajana Anohinin kirjapainossa, joka oli osa Valtion kustannusliike Kirjaa.
Tenhunen vangittiin Stalinin vainoissa syyskuussa 1937. Häntä syytettiin tekaistuilla perusteilla vastavallankumouksellisuudesta ja vakoilusta, tuomittiin kuolemaan 20. joulukuuta ja teloitettiin 28. joulukuuta 1937 Karhumäen lähellä Sandarmohissa. Tenhunen rehabilitoitiin 18. lokakuuta 1957.
Perhe

Tenhusen vanhemmat olivat Pekka Tenhunen (1857-1909) ja Miina Kauranen (1854-1893). Hänen puolisonsa oli Hilja Maria Tenhunen, o.s. Korolainen (s. 1888 Iisalmessa, k. Neuvostoliitossa). Matti ja Hilja Tenhusella oli kaksi lasta, Toivo ja Irma.
Megaralaisten aarrekammio

Megaralaisten aarrekammio voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin rakennuksiin:
Megaralaisten aarrekammio, Delfoi
Megaralaisten aarrekammio, Olympia
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Megaralaisten aarrekammio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Max Feldbauer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Hugo Erfurthin maalaus Max Feldbauerista vuodelta 1930. |   Hugo Erfurthin maalaus Max Feldbauerista vuodelta 1930. |   Hugo Erfurthin maalaus Max Feldbauerista vuodelta 1930. |  |
Maa:   Saksa
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | graafiset työt |  |
Max Feldbauerin maalaus Elise-vaimostaan vuodelta 1908.
Max Feldbauer (14. helmikuuta 1869 Neumarkt in der Oberpfalz – 20. marraskuuta 1948 Münchshöfen Oberschneiding) oli saksalainen kuvataiteilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa voitti pronssia graafisissa töissä teoksellaan "Mailcoach".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Megara (täsmennyssivu)

Megara (kreik. Μεγάρα) voi viitata seuraaviin:
Megara, antiikin aikainen kaupunki Megariin alueella Kreikassa
Mégara, nykyinen kaupunki ja kunta Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
Megara, Theban prinsessa kreikkalaisessa mytologiassa
Megara Hyblaia, antiikin aikainen kaupunki Sisiliassa
Megara,  espanjalainen vaihtoehtometalliyhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Megara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michael Stone

Michael Stone (4. huhtikuuta 1949 Brooklyn, New York – 29. heinäkuuta 2005 Ventura County, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän on kuvannut muun muassa elokuvat Pearl Harbor, Kasvukipuja, Beethovenin toinen, Don Juan DeMarco ja Terminator 3 – koneiden kapina. Hän kuoli 56-vuotiaana auto-onnettomuudessa vuonna 2005.
Martin Schmitt

| Martin Schmitt |
| --- | --- |
 Martin Schmitt vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1978 (ikä 46) Villingen-Schwenningen, Saksan Liittotasavalta
Mäkihyppääjä
Pituus:  182 cm
Seura:  SC Furtwangen
Suksimerkki:  Fischer
Maailmancup
Kaudet:  1997–2014
Aiheesta muualla
www.martin-schmitt.de
| Mitalit> Maa:   Saksa.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | suurmäki |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | joukkuemäki |  |
|  Kultaa | Lahti 2001 | suurmäki |  |
|  Kultaa | Lahti 2001 | suurmäen joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2001 | normaalimäki |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2005 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Trondheim 1997 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Harrachov 2002 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Martin Schmitt (s. 29. tammikuuta 1978 Villingen-Schwenningen, Baden-Württemberg, Saksan liittotasavalta) on saksalainen mäkihyppääjä. Hän on voittanut yhden olympiakullan, neljä maailmanmestaruutta ja kahdesti maailmancupin kokonaiskilpailun.
Schmittin kansainvälinen läpimurto tapahtui vuonna 1997, kun hän voitti pronssimitalin MM-kilpailuista Trondheimista. 1998 Naganon olympialaisissa hän oli mukana joukkuemäestä hopeaa voittaneessa Saksan joukkueessa.
Kausina 1998–1999 ja 1999–2000 Schmitt voitti mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailun. 1999 Ramsaun MM-kisoissa Schmitt voitti kultaa suur- ja joukkuemäestä. 2001 Lahden MM-kisoissa hän voitti suurmäen ja suurmäen joukkuekilpailun maailmanmestaruuden, hopeaa normaalimäestä ja pronssia normaalimäen joukkuekilpailusta. Vuonna 2002 Schmitt voitti hopeaa lentomäen MM-kilpailuista Harrachovista maanmiehensä Sven Hannawaldin takana sekä kuului joukkuemäen olympiakultaa voittaneeseen Saksan joukkueeseen.
Schmitt oli mukana normaalimäen joukkuekilpailun MM-hopeaa saaneessa Saksan joukkueessa Oberstdorfissa 2005. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti Andreas Küttelin jälkeen hopeaa yhden kierroksen mittaiseksi typistyneessä suurmäessä kilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai hopeaa joukkuemäessä. Oslon MM-kisoissa 2011 Schmitt oli mukana Saksan normaalimäen joukkuekilpailun pronssia saaneessa joukkueessa.
Schmitt on 28:lla maailmancupin osakilpailuvoitollaan kauden 2018–2019 jälkeen kaikkien aikojen voittotilastossa seitsemäntenä Nykäsen, Schlierenzauerin, Małyszin, Ahosen, Weißflogin ja Stochin jälkeen.
Schmitt ilmoitti alun perin lopettavansa uransa kauden 2010–2011 päätteeksi, mutta hän pyörsi myöhemmin päätöksensä.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Mäki |
| 28. marraskuuta 1998 | Lillehammer | Norja | suurmäki |
| 29. marraskuuta 1998 | Lillehammer | Norja | suurmäki |
| 5. joulukuuta 1998 | Chamonix | Ranska | normaalimäki |
| 6. joulukuuta 1998 | Predazzo | Italia | suurmäki |
| 30. joulukuuta 1998 | Oberstdorf | Saksa | suurmäki |
| 1. tammikuuta 1999 | Garmisch-Partenkirchen | Saksa | suurmäki |
| 23. tammikuuta 1999 | Sapporo | Japani | suurmäki |
| 4. maaliskuuta 1999 | Kuopio | Suomi | suurmäki |
| 11. maaliskuuta 1999 | Falun | Ruotsi | suurmäki |
| 19. maaliskuuta 1999 | Planica | Slovenia | lentomäki |
| 27. marraskuuta 1999 | Kuopio | Suomi | suurmäki |
| 18. joulukuuta 1999 | Zakopane | Puola | suurmäki |
| 19. joulukuuta 1999 | Zakopane | Puola | suurmäki |
| 29. joulukuuta 1999 | Oberstdorf | Saksa | suurmäki |
| 8. tammikuuta 2000 | Engelberg | Sveitsi | suurmäki |
| 9. tammikuuta 2000 | Engelberg | Sveitsi | suurmäki |
| 22. tammikuuta 2000 | Sapporo | Japani | suurmäki |
| 23. tammikuuta 2000 | Sapporo | Japani | suurmäki |
| 26. helmikuuta 2000 | Iron Mountain | Yhdysvallat | suurmäki |
| 27. helmikuuta 2000 | Iron Mountain | Yhdysvallat | suurmäki |
| 5. maaliskuuta 2000 | Lahti | Suomi | suurmäki |
| 24. marraskuuta 2000 | Kuopio | Suomi | suurmäki |
| 3. joulukuuta 2000 | Kuopio | Suomi | suurmäki |
| 29. joulukuuta 2000 | Oberstdorf | Saksa | suurmäki |
| 24. tammikuuta 2001 | Hakuba | Japani | suurmäki |
| 4. maaliskuuta 2001 | Oberstdorf | Saksa | lentomäki |
| 18. maaliskuuta 2001 | Planica | Slovenia | lentomäki |
| 1. maaliskuuta 2002 | Lahti | Suomi | suurmäki |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Schmitt Wikimedia Commonsissa
Martin Schmitt Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Mäkihypyn suurmäen maailmanmestarit
Battle at Big Rock

| Battle at Big Rock |
| --- | --- |
 Alkuperäinen mainosjuliste
Ohjaaja:  Colin Trevorrow
Käsikirjoittaja:  Emily Carmichael Colin Trevorrow
Perustuu:  Michael Crichtonin romaaniin Dinosauruspuisto
Tuottaja:  Patrick Crowley
Säveltäjä:  Amie Doherty
Kuvaaja:  Larry Fong
Leikkaaja:  Stephen M. Rickert Jr.
Lavastaja:  Larry Fong
Pääosat:  André Holland  Natalie Martinez  Melody Hurd  Pierson Salvador  Chris Finlayson  Noah Cole  Ethan Cole
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat   Irlanti
Tuotantoyhtiö:  Amblin Entertainment
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   2019-9-1515. syyskuuta 2019 (FX)   & YouTube
Kesto:  9 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Infobox OKNimi-testi OK: 
Battle at Big Rock on vuonna 2019 julkaistu science fiction -lyhytelokuva, jonka ohjasi Colin Trevorrow. Lyhytelokuvan päärooleissa ovat André Holland, Natalie Martinez, Melody Hurd ja Pierson Salvador. Se esitettiin ensin FX-kanavalla ja julkaistiin myöhemmin myös YouTube-videopalvelussa. Elokuva sijoittuu vuoden päähän Jurassic World: Kaatunut Valtakunta -elokuvan tapahtumista. Elokuva kestää noin 9 minuuttia.
Juoni

Elokuvan alussa kerrotaan, että Yhdysvalloissa on syntynyt Nasutoceratopsin poikanen. Vuosi sen jälkeen mitä tapahtui Lockwoodin kartanolla (elokuvassa Jurassic World: Kaatunut Valtakunta), neljähenkinen perhe on lomailemassa kuvitteellisessa kansallispuistossa nimeltä Battle at Big Rock. Emo ja nuori Nasutoceratops-poikanen tunkeutuvat leirintäalueelle etsimään ruokaa. Samalla, kun perhe on ihastelemassa dinosauruksia, Allosaurus hyökkää nuoremman yksilön kimppuun. Allosaurus ei saa kumminkaan napattua tätä ja uros Nasutoceratops saapuu muiden saman lajin yksilöiden avuksi. Nasutoceratopsit pakenevat paikalta, mutta Allosaurus huomaa perheen itkevän vauvan ja hyökkää heidän matkailuautonsa kimppuun kaataen tämän nurin. Hetkiä myöhemmin perheen vanhemmat heräävät vauvansa itkuun ja Allosaurus huomaa heidät uudelleen, mutta vanhemmat onnistuvat pelastamaan hänet. Tämän jälkeen perheen nuorin tytär ampuu Allosaurusta silmään nuolella, ja Allosaurus karkaa paikalta. Lopputekstien aikana näytetään kohtauksia, joissa muun muassa kolme Compsognathusta jahtaavat nuorta tyttöä, auto suistuu tieltä Stegosauruksen takia, kalastajat näkevät Parasaurolophuksen juomassa lähellä jokea, Mosasaurus nappaa itselleen haikalan ja Pteranodon nappaa kyyhkysen ilmassa.
Tuotanto > Esituotanto

Lyhytelokuva sai alkunsa, kun Universal Studios kysyi Colin Trevorrowilta, olisiko hän kiinnostunut potentiaalisen Jurassic World -lyhytelokuvan tekemisestä ja tämä hyväksyi projektin. Projekti pidettiin salassa muilta. Trevorrow roolitti Hollandin ja Martinezin, koska hän piti heidän näyttelemisistään.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset tapahtuivat vuoden 2019 tammikuussa. Kuvauspaikkoihin kuului muun muassa Powerscourt Estate. Irlanti valittiin kuvauspaikaksi, koska punapuumetsät muistuttivat Pohjois-Kalifornian kansallispuistoja. Kuvaukset kestivät vain viisi päivää. Elokuvan budjetti ei ollut suuri. Kuvaamisen aikana käytettiin animatronista Allosaurusta.