stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapin maakunta

| Lapin maakunta |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Historialliset läänit:  Pohjanmaan lääni (1634–1775) Oulun lääni (1775–1938) Lapin lääni (1938–2009)
Maakuntakeskus:  Rovaniemi
Maakuntajohtaja:  Mika Riipi
Pinta-ala ilman merialueita:  98 983,66 km²  suurin 2021 
Kokonaispinta-ala:  100 366,85 km²  suurin 2021 
– maa:  92 673,82 km²
– sisävesi:  6 309,84 km²
– meri:  1 383,19 km²
Väkiluku:  176 184 10:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  1,9 as./km² (31.12.2024)
Maakuntalaulu:  Kymmenen virran maa
Nimikkolajit:   
– eläin:  poro
– järvi:  Inarijärvi
– kala:  lohi
– kasvi:  kullero
– kivi:  kulta
– lintu:  sinirinta
Lyhenne:  FI-10
Lapin maakunta (ruots. Lappland, pohjoissaameksi Lappi eanangoddi, inarinsaameksi Laapi eennâmkodde ja koltansaameksi Lappi mäddkåʹdd) on Suomen pohjoisin, laajin ja harvimmin asuttu maakunta. Se vastaa alueeltaan aiempaa Lapin lääniä, mutta nykyinen Lapin maakunta on laajempi kuin Lapin historiallinen maakunta, koska sen eteläosa, joka myös tunnetaan nimellä Peräpohjola, on osa Pohjanmaan historiallista maakuntaa.
Saamelaiset ovat Lapin alueen alkuperäiskansa, mutta lukumääräisesti he ovat nykyisin vähemmistössä Lapin maakunnassa.
Valtiollisissa vaaleissa Lapin maakunta muodostaa Lapin vaalipiirin.
Maantiede

Lapin maakunnan pinta-ala on 100 367 km². Se rajoittuu pohjoisessa Norjan Tromssan ja Finnmarkin lääneihin, idässä Venäjän Murmanskin alueseen ja Karjalan tasavaltaan, etelässä Pohjois-Pohjanmaan maakuntaan ja lännessä Ruotsin Norrbottenin lääniin. Rajajokia ovat Tenojoki Norjan vastaisella rajalla sekä Muonionjoki ja Tornionjoki Ruotsin vastaisella rajalla.
Lappi sijaitsee suunnilleen 66. ja 70. leveyspiirien välillä. Niinpä suurin osa Lapista on napapiirin pohjoispuolella.
Rovaniemi on Lapin maakuntakeskus. Se on yliopistokaupunki ja alueensa kaupan, hallinnon ja koulutuksen keskus sekä urheilu- ja kulttuurikaupunki. Se on pinta-alaltaan Suomen ja Euroopan suurin kaupunki (8 016,84 km²). Muut kaupungit ovat Kemi, Tornio ja Kemijärvi. Lappi on eräällä tapaa kaksinapainen maakunta, sillä Rovaniemen ohella Kemi-Tornio-alue on merkittävä kaupunkikeskus. Tornio on maakunnan vanhin kaupunki. Se on suomalaisittain ja lappilaisittain erityinen kaupunki, sillä se on kasvanut lähes yhteen Ruotsin puolella sijaitsevan Haaparannan kanssa. Rajakaupungit ovatkin laatineet yhteisen kehittämissuunnitelman raja-alueelleen.  Kemi on suurin teollisuuskaupunki.
Maakunnan suurin järvi on Inarijärvi (pinta-ala 1 084 km²) Suurimmat joet ovat Kemijoki, Tornionjoki ja Ounasjoki. 1960-luvun lopulla Lappiin rakennettiin kaksi suurta tekojärveä, Lokka ja Porttipahta.
Korkein kohta on Enontekiön Halti, joka yltää Suomen puolella 1 324 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Lapin kallioperä kuuluu Fennoskandian kilpialueeseen. Se on hyvin vanhaa, suurin osa siitä on muodostunut paleoproterotsooisella maailmankaudella, jotkut alueet jo arkeeisen aionin aikana yli 2500 miljoonaa vuotta sitten.
Lapin maaperässä on monenlaisia rikkauksia. Lapista löytyi kultaa 1860-luvulla, mikä käynnisti kultaryntäyksen. Kultaa huuhdotaan edelleen Lapin joista, mutta nykyisin on aloitettu myös kultakaivoksia.
Kolarin ja Kemijärven rautakaivokset otettiin käyttöön 1900-luvun puolivälissä. Vuonna 1965 löytyi Kemin kromimalmi. Kevitsasta kaivetaan nikkeliä ja kuparia. Kevitsan kaivoksessa on Suomen suurimmat kupari-, nikkeli- ja kobolttivarat, kun taas Suomen tunnetut kromivarat sijaitsevat Kemin kaivoksessa. Kittilän kaivoksessa on Suomen ylivoimaisesti suurimmat kultavarat ja Kevitsan kaivoksessa suurimmat platinaryhmän metallien varat.
Luoston Lampivaarassa sijaitsee myös Euroopan ainoa toimiva ametistikaivos. Kaivos on harvinainen myös siinä mielessä, että se on avoin yleisölle. Opastetulla kiertueella pääsee myös itse etsimään ja kaivamaan ametisteja. Lampivaaran ametistikaivos on osa Pyhä-Luoston kansallispuistoa ja tärkeä turisti- ja matkailukohde lapissa.
Suomen luonnontieteellisistä maakunnista Lappiin kuuluvat Inarin Lappi, Enontekiön Lappi, Sompion Lappi, Kittilän Lappi ja Koillismaa.
Lapissa on kymmenen kansallispuistoa: Lemmenjoen, Oulangan, Pallas-Yllästunturin, Perämeren, Pyhä-Luoston, Riisitunturin, Syötteen, Urho Kekkosen ja Sallan kansallispuisto.
Maantiede > Ilmasto

Lapin ilmasto on subarktinen. Kesällä suuressa osassa Lappia vallitsee yötön yö, jolloin aurinko ei laske lainkaan ja talvella puolestaan kaamos, jolloin aurinko ei nouse lainkaan. Utsjoella yötön yö kestää 72 ja kaamos 53 vuorokautta.
Lapin eri osien ilmasto on hyvin erilainen. Keski-Lapin mantereiseen ilmastoon vaikuttavat laajat suoalueet. Jäämeri vaikuttaa paikoin Pohjois-Lapin muuten hyvin mantereiseen ilmastoon. Terminen kesä kestää Rovaniemellä keskimäärin 90 päivää, Kilpisjärvellä vain 46 päivää.
Ensimmäiset lumisateet havaitaan korkeimmilla tunturinhuipuilla yleensä elo-syyskuun vaihteessa. Yhtenäinen lumipeite saadaan keskimäärin syyskuun lopussa tai lokakuun aikana. Pysyvä lumi tulee kuukauden verran tämän jälkeen. Maa on lumen peitossa 6–7 kuukautta. Lumipeite on paksuimmillaan huhtikuun alussa, ja alkaa sulaa pian sen jälkeen. Suurin koskaan mitattu lumensyvyys on ollut 190 cm Kilpisjärvellä 19. huhtikuuta 1997.
Historia > Nykymaakunnan muodostuminen

Lapin maakuntaan luetaan Suomen historiallisista maakunnista Lapin ohella myös pohjoisin osa Pohjanmaa eli Peräpohjola. Tätä nykyisen Lapin maakunnan eteläosaa on toisinaan on pidetty eri maakuntanakin, ja se käsittää nykyisestä Lapin maakunnasta suunnilleen puolet. Nykyisen Lapin maakunnan vaakuna on silti sama kuin Lapin historiallisen maakunnan. Suomen ohella Lappi on yksi maakunnista myös Ruotsissa. Siellä kuitenkaan maakunnilla ei 1600-luvun jälkeen ole ollut virallista asemaa. Ennen vuotta 1809, jolloin Suomi liitettiin Venäjään, Suomen Lappi oli osa Ruotsin Lappia.lähde?
Rajoiltaan likimain nykyistä Lapin maakuntaa vastaava Lapin lääni erotettiin Oulun läänistä vuonna 1938. Toisen maailmansodan seurauksena Lapin läänistä luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940 Sallan itäosa ja Petsamoon kuuluneen Kalastajasaarennon itäosa, vuonna 1944 koko Petsamo, ja vuonna 1947 Neuvostoliitolle myytiin vielä Jäniskosken-Niskakosken alue. Petsamo ei alkuaan ollut osa Ruotsiin kuulunutta Lapin maakuntaa, vaan se oli liitetty Suomeen Venäjästä Tarton rauhassa 1920.
Sittemmin Lapin maakunta yhtenä Suomen nykymaakunnista alettiin vähitellen määritellä alueeltaan samaksi kuin Lapin lääni. Virallisestikin Lapin läänin alueesta tuli Lapin nykymaakunta vuonna 1997, kun nykymaakunnat määriteltiin yhtenäisesti koko Suomessa.lähde?
Aluejako > Kunnat

Lapin maakunta kuntakeskuksineen.
Lapin maakunnan muodostaa 21 kuntaa, joista Kemi, Kemijärvi, Rovaniemi ja Tornio ovat kaupunkeja:
| Nimi | Vaakuna | Kuntamuoto | Väkiluku | Kokonaispinta-ala | Väestötiheys | Seutukunta | Perustettu | Nimi muilla virallisilla kielillä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Enontekiö |  | kunta | 1 764 | 8 391,31 km² | 0,22 as./km² | Tunturi-Lapin seutukunta | 1877 | pohjoissaameksi Eanodat |
| Inari |  | kunta | 7 226 | 17 333,62 km² | 0,48 as./km² | Pohjois-Lapin seutukunta | 1876 | pohjoissaameksi Anár, inarinsaameksi Aanaar, koltansaameksi Aanar |
| Kemi |  | kaupunki | 19 404 | 747,16 km² | 203,57 as./km² | Kemi-Tornion seutukunta | 1869 | - |
| Kemijärvi |  | kaupunki | 6 952 | 3 931,15 km² | 1,98 as./km² | Itä-Lapin seutukunta | 1957 | - |
| Keminmaa |  | kunta | 7 604 | 648,13 km² | 12,12 as./km² | Kemi-Tornion seutukunta | - | - |
| Kittilä |  | kunta | 6 833 | 8 263,15 km² | 0,84 as./km² | Tunturi-Lapin seutukunta | 1854 | - |
| Kolari |  | kunta | 3 978 | 2 617,74 km² | 1,55 as./km² | Tunturi-Lapin seutukunta | 1867 | - |
| Muonio |  | kunta | 2 313 | 2 037,78 km² | 1,21 as./km² | Tunturi-Lapin seutukunta | 1868 | - |
| Pelkosenniemi |  | kunta | 913 | 1 881,82 km² | 0,5 as./km² | Itä-Lapin seutukunta | 1916 | - |
| Pello |  | kunta | 3 191 | 1 863,72 km² | 1,84 as./km² | Tornionlaakson seutukunta | 1867 | - |
| Posio |  | kunta | 2 876 | 3 544,65 km² | 0,95 as./km² | Itä-Lapin seutukunta | 1926 | - |
| Ranua |  | kunta | 3 571 | 3 694,79 km² | 1,03 as./km² | Rovaniemen seutukunta | 1917 | - |
| Rovaniemi |  | maakunnan pääkaupunki | 65 738 | 8 016,62 km² | 8,67 as./km² | Rovaniemen seutukunta | 1929 | - |
| Salla |  | kunta | 3 288 | 5 872,41 km² | 0,57 as./km² | Itä-Lapin seutukunta | 1857 | - |
| Savukoski |  | kunta | 965 | 6 496,57 km² | 0,15 as./km² | Itä-Lapin seutukunta | 1916 | - |
| Simo |  | kunta | 2 786 | 2 085,60 km² | 1,93 as./km² | Kemi-Tornion seutukunta | 1865 | - |
| Sodankylä |  | kunta | 8 123 | 12 415,32 km² | 0,69 as./km² | Pohjois-Lapin seutukunta | 1893 | pohjoissaameksi Soađegilli |
| Tervola |  | kunta | 2 822 | 1 592,05 km² | 1,81 as./km² | Kemi-Tornion seutukunta | - | - |
| Tornio |  | kaupunki | 20 973 | 1 348,53 km² | 17,64 as./km² | Kemi–Tornion seutukunta | 1621 | - |
| Utsjoki |  | kunta | 1 137 | 5 372,00 km² | 0,22 as./km² | Pohjois-Lapin seutukunta | 1876 | pohjoissaameksi Ohcejohka |
| Ylitornio |  | kunta | 3 727 | 2 212,77 km² | 1,84 as./km² | Tornionlaakson seutukunta | 1482 | - |
Aluejako > Kunnat > Entisiä kuntia

Alatornio (ruots. Nedertorneå)
Karunki (ruots. Karungi)
Kemijärven maalaiskunta
Rovaniemen maalaiskunta(pohjoissaameksi Roavvenjárgga dálongielda, ruots. Rovaniemi landskommun)
Aluejako > Seutukunnat

Itä-Lapin seutukunta (18 291 as.)
Kemi–Tornion seutukunta (60 355 as.)
Pohjois-Lapin seutukunta (16 849 as.)
Rovaniemen seutukunta (64 881 as.)
Torniolaakson seutukunta (8 561 as.)
Tunturi-Lapin seutukunta (14 371 as.)
Suurimmat taajamat

Vuonna 2017 Lapissa sijaitsi 43 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Kunta | Väkiluku (31> 12.2022) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Rovaniemen keskustaajama | Rovaniemi | &&&&&&&&&&054932.&&&&0054 932 |
| 2 | Kemin keskustaajama | Kemi Keminmaa Tornio | &&&&&&&&&&024731.&&&&0024 731 |
| 3 | Tornion keskustaajama | Tornio | &&&&&&&&&&016425.&&&&0016 425 |
| 4 | Sodankylän kirkonkylä | Sodankylä | &&&&&&&&&&&04871.&&&&004 871 |
| 5 | Kemijärven keskustaajama | Kemijärvi | &&&&&&&&&&&03901.&&&&003 901 |
| 6 | Ivalo | Inari | &&&&&&&&&&&03070.&&&&003 070 |
| 7 | Kittilän kirkonkylä | Kittilä | &&&&&&&&&&&02229.&&&&002 229 |
| 8 | Ylitornion kirkonkylä | Ylitornio | &&&&&&&&&&&01782.&&&&001 782 |
| 9 | Ranuan kirkonkylä | Ranua | &&&&&&&&&&&01758.&&&&001 758 |
| 10 | Pellon kirkonkylä | Pello | &&&&&&&&&&&01735.&&&&001 735 |
Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Väestö

Vuonna 2012 Lapin maakunnassa asui 182 844 henkilöä. Heistä 177 227 puhui suomea, 1 540 saamea, 396 ruotsia ja muita kieliä puhui 3 681 henkilöä. Ulkomaan kansalaisia oli 3 573.
Valtaosa Lapin maakunnan asukkaista kuuluu evankelis-luterilaiseen kirkkoon, jolla on alueella 20 seurakuntaa (Pelkosenniemen seurakuntaan kuuluu myös Savukoski), jotka kuuluvat Oulun hiippakuntaan. Lestadiolaisuus on merkittävä herätysliike alueella. Useimmat sen jäsenet ovat evankelis-luterilaiseen kirkon jäseniä. Ortodoksikirkkoon kuuluu etenkin kolttasaamelaisia. Kolttien käännyttäminen ortodoksiseen uskoon alkoi 1500-luvulla, ja Petsamossa oli ortodoksinen luostari vuodesta 1533.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Lapin väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuodesta 1880 lähtien.
| Lapin väestönkehitys 1880–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 39 698 | 39 698 |
| 1890 | 1890 |    | 47 724 | 47 724 |
| 1900 | 1900 |    | 59 233 | 59 233 |
| 1910 | 1910 |    | 68 741 | 68 741 |
| 1920 | 1920 |    | 81 487 | 81 487 |
| 1930 | 1930 |    | 107 959 | 107 959 |
| 1940 | 1940 |    | 131 875 | 131 875 |
| 1950 | 1950 |    | 167 143 | 167 143 |
| 1960 | 1960 |    | 205 113 | 205 113 |
| 1970 | 1970 |    | 197 146 | 197 146 |
| 1980 | 1980 |    | 194 890 | 194 890 |
| 1990 | 1990 |    | 200 674 | 200 674 |
| 2000 | 2000 |    | 191 768 | 191 768 |
| 2010 | 2010 |    | 183 488 | 183 488 |
| 2015 | 2015 |    | 180 858 | 180 858 |
| 2020 | 2020 |    | 177 012 | 177 012 |
Lähteet: Vuodet 1880–1970 ja 1980–2015
1950-luvulla ja 1960-luvun alussa Lapin väkiluku kasvoi useilla tuhansilla vuosittain ja oli enimmillään 221 168 henkeä vuonna 1967. Ensimmäisen kerran väkiluku laski vuonna 1968 ja vuonna 1970 väkiluku väheni noin 21 000 hengellä, josta 15 000 henkeä johtui tilastojen tarkistamisesta. 1980-luvun alussa väkiluku kasvoi, kuten myös 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. 1990-luvun puolivälin jälkeen väkiluku lähti voimakkaaseen laskuun; eniten väestö väheni vuonna 2000. Luonnollinen väestönlisäys oli vielä 1960-luvulla useita tuhansia, mutta vuonna 2002 se muuttui ensimmäisen kerran negatiiviseksi. Kuntien välisessä muuttoliikkeessä Lappi on lähes koko ajan ollut muuttotappiollinen. Valtioiden välisessä muuttoliikkeessä (nettosiirtolaisuus) Lappiin on muutettu enemmän kuin sieltä pois vuodesta 1981 alkaen muutamia vuosia lukuun ottamatta.
Väestö > Kielet

Lapin asukkaista 96,67 prosenttia puhuu äidinkielenään suomea, ruotsia tai saamea ja noin 3,3 prosenttia puhuu äidinkielenään muita kieliä. Alla olevassa taulukossa on esitetty Lapin kymmenen puhutuinta kieltä vuonna 2022:
| Sija | Kieli | Puhujia 2022 | Väestöosuus 2022 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | suomi | 167 882 | 95,5% |
| 2. | saame | 1 558 | 0,9% |
| 3. | venäjä | 1 023 | 0,6% |
| 4. | arabia | 568 | 0,3% |
| 5. | ruotsi | 502 | 0,3% |
| 6. | englanti | 406 | 0,2% |
| 7. | thai | 294 | 0,2% |
| 8. | saksa | 285 | 0,2% |
| 9. | viro | 252 | 0,1% |
| 10. | farsi | 231 | 0,1% |
Kristinusko

Lappia on yleisesti pidetty lestadiolaisuuden tukialueena. Liike ei ole kuitenkaan 1880-luvulta lähtien saanut kannatusta varsinaisen saamelaisväestön keskuudessa. Lapin väestö on enemmän ns. kirkkokristillistä. Lapin voimakkainta herätysliikealuetta on Muonionjokilaakso, jonka seurakuntaelämää hallitsee rauhansanalaisuus. Uusheräyksen kannatusta on Kemijärven–Sodankylän seutuvilla. Vanhoillislestadiolaisuuden vahvimmat pohjoisimmat alueet ulottuvat Lappiin Kemijoenvarrella.
Politiikka

Lapin maakuntajohtaja vuodesta 2012 on Mika Riipi.
Aluehallinnon uudistusta suunniteltaessa 2000-luvulla silloinen Lapin läänin entinen maaherra (nyk. ympäristöministeriön kansliapäällikkö) Hannele Pokka vaati Lapille Ahvenanmaan kaltaista itsehallintoa. Vuonna 1998 sitä kannatti yli puolet suomalaisista. Asiaa on perusteltu mm. muusta Suomesta osin radikaalistikin poikkeavista olosuhteista (pitkät etäisyydet ja harva asutus) ja elinkeinoilla sekä saamelaisvähemmistöllä.lähde?
Maakunnan kehittämistä neljän vuoden jaksoissa ohjaa maakuntaohjelma eli Lappi-sopimus. Sen tavoitteena on maakunnan kilpailukyvyn ja hyvinvoinnin lisääminen. Se ottaa kantaa elinkeinorakenteeseen, maankäyttöön, liikenneyhteyksiin ja saamelaiskulttuuriin.
Lappi muodostaa oman vaalipiirinsä. Sillä on ollut enimmillään kymmenen kansanedustajaa vuoden 1966 vaaleissa. Nykyisin vaalipiiristä valitaan kuusi edustajaa. Vuonna 2023 Lapista valittiin kaksi paikkaa keskustalle ja perussuomalaisille. Myös SDP ja kokoomus saivat kummatkin yhden paikan.
Talous

Lapissa on perinteisesti harrastettu poronhoitoa, metsästystä ja kalastusta. Lapissa on myös paljon matkailualan yrityksiä ja hiihtokeskuksia, jotka pyörivät ympäri vuoden, mutta etenkin talviajan sesonkina. Historiallisen, napapiirin yläpuolisen Lapin osalta tilanne on edellä mainitun kaltainen. Sielläkin metsätalous ja nykyisin varsinkin kaivannaistoiminta ovat merkittäviä elinkeinoja. Nykyisen Lapin maakunnan elinkeinoista teollisuus on selkeästi ykkönen niin liikevaihdon kun työllistävyydenkin kannalta. Meri-Lappi, joka on Kemi-Tornion seutukunnan alue, on Lapin teollistuneinta aluetta.
Kolme neljäsosaa työpaikoista on palvelusektorilla. Matkailu liitännäiselinkeinoineen on tärkeää. Lapissa on harjoitettu laskettelua, silloiselta nimeltään mutkamäenlaskua, 1930-luvulta alkaen.
Kemin kromikaivos, Kittilän ja Pahtavaaran kultakaivokset sekä Kevitsan monimetallikaivos tuottavat metalleja. Teollisuusmineraaleja louhitaan Tornion seudulla Kalkkimaan, Rantamaan ja Ristimaan louhoksilta.
Talous > Liikenne

Lapissa sijaitsee Kemi-Tornion, Rovaniemen, Kittilän, Ivalon ja Enontekiön lentoasemat. Lentoaika Helsingistä on noin 1,5 tuntia.
Länsiosassa Kolarin rata kulkee Torniosta Kolariin ja itäinen rata Keminmaasta Rovaniemen ja Kemijärven kautta valtakunnan itärajalle Sallan Kelloselkään.
Kulttuuri

Lapin kulttuurielämän vahvuuksina pidetään monimuotoisen saamelaisten alkuperäiskulttuurin vahvaa asemaa ja valtakunnanrajat ylittävää kulttuurista kanssakäymistä. Toisaalta on uhka, että perinteiset saamelaiset tiedot ja omaleimainen saamelaiskulttuuri eivät siirry uusille sukupolville ja että rahoitus keskittyy vain kansallisesti nimekkäille taiteen tekijöille.
Lapin kirjailijat eivät muodosta omaa ryhmäänsä, vaan lasketaan usein kirjoituskielen mukaan joko suomenkielisiin tai saamenkielisiin kirjailijoihin. Yhteyksiä on myös muihin pohjoisen kirjailijoihin, kuten ruotsalaiseen Mikael Niemeen (Populäärimusiikkia Vittulajänkältä). Timo K. Mukka, Rosa Liksom ja Jari Tervo ovat sijoittaneet osan teoksistaan Lappiin.
Lapissa järjestetään kesällä monia kulttuuritapahtumia. Niihin kuuluvat Sodankylän elokuvajuhlat, Jutajaiset ja Pyhä Unplugged.
Lappilaisen keittiön rikkautena pidetään monipuolisia raaka-aineita, kuten poronliha ja riista, marjat (hilla, puolukka, karpalo ja mustikka) ja kalat (lohi, rautu eli nieriä, tammukka ja siika). Lapin puikulaperuna on saanut EU:n myöntämän SAN-alkuperänimisuojan.
Suurimmat sanomalehdet ovat olleet Rovaniemellä ilmestyvä Lapin Kansa ja Kemissä ilmestyvä Pohjolan Sanomat. Vuonna 2015 lehdet yhdistettiin hallinnollisesti, mutta ne jatkavat verkossa omilla brändeillään.
Kirjallisuutta

Heikkola, Leena: Lapin historiaa: maakuntahistoriallinen oheislukemisto.  Rovaniemi:  Lapin lääninhallitus, 1982.  ISBN 951-99371-8-8
Massa, Ilmo ja Snellman, Hanna: Lappi: maa, kansat, kulttuurit.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-505-X
Rikkinen, Kalevi ja Sihvo, Hannes (päätoim.): Finlandia: Otavan iso maammekirja. 9, Lappi.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-08853-X
Rosberg, J. E.: Lappi.  Helsinki:  Kansanvalistusseura, 1911.
Rosberg, J. E.; Hildén, Kaarlo ja Mikkola, Erkki (toim.): Suomenmaa: maantieteellis-taloudellinen ja historiallinen tietokirja. 9. osa, 2. nide, Oulun lääni.  Porvoo:  WSOY, 1931.
Linkola, Martti (toim.): Lappi 1: Suuri, kaunis, pohjoinen maa.  Hämeenlinna:  Karisto, 1983.  ISBN 951-23-1946-2
Linkola, Martti (toim.): Lappi 2: Elävä, toimiva maakunta.  Hämeenlinna:  Karisto, 1984.  ISBN 951-23-2002-9
Linkola, Martti (toim.): Lappi 3: Pohjolan luonto, luonnonvarat ja ihminen.  Hämeenlinna:  Karisto, 1984.  ISBN 951-23-2003-7
Linkola, Martti (toim.): Lappi 4: Saamelaisten ja suomalaisten maa.  Hämeenlinna:  Karisto, 1985.  ISBN 951-23-2004-5
Huurre, Matti: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin historia 1: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin esihistoria.  Oulu:  Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton ja Lapin maakuntaliiton yhteinen historiatoimikunta, 1983.  ISBN 951-99508-3-4
Luukko, Armas: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin historia 2: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin keskiaika sekä 1500-luku.  Oulu:  Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton ja Lapin maakuntaliiton yhteinen historiatoimikunta, 1954.
Virrankoski, Pentti: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin historia 3: Pohjois-Pohjanmaa ja Lappi 1600-luvulla.  Oulu:  Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakuntaliittojen yhteinen historiatoimikunta, 1973.
Halila, Aimo: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin historia 4: Pohjois-Pohjanmaa ja Lappi suuren Pohjan sodan ja isonvihan aikana 1700–1721.  Oulu:  Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton ja Lapin maakuntaliiton yhteinen historiatoimikunta, 1984.  ISBN 951-99561-9-0
Halila, Aimo: Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin historia 5: Pohjois-Pohjanmaa ja Lappi 1721–1775.  Oulu:  Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton ja Lapin maakuntaliiton yhteinen historiatoimikunta, 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lapin maakunta Wikimedia Commonsissa
Lapin liitto
Lappi.fi
House of Lapland
| n k Suomen maakunnat |
| --- | --- |
Nykyiset maakunnat:  Ahvenanmaa  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Kymenlaakso  Lappi  Pirkanmaa  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala  Pohjois-Pohjanmaa  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta  Uusimaa  Varsinais-Suomi 
Entinen maakunta:  Itä-Uusimaa 
| n k Lapin maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Enontekiö  Inari  Kemi  Kemijärvi  Keminmaa  Kittilä  Kolari  Muonio  Pelkosenniemi  Pello  Posio  Ranua  Rovaniemi  Salla  Savukoski  Simo  Sodankylä  Tervola  Tornio  Utsjoki  Ylitornio 
Entiset kunnat:  Alatornio  Karunki  Kemijärven maalaiskunta  Rovaniemen maalaiskunta  (Kemin maalaiskunta) 
| n k Lappi |
| --- | --- | --- |
| Norja |  Nordland  Tromssa  Finnmark  |  |
| Ruotsi |  Lappi  Norrbotten  Västerbotten  |  |
| Suomi |  Historiallinen maakunta  Lääni  Maakunta  Enontekiö  Inari  Kittilä  Sompio  |  |
| Venäjä |  Murmansk  |  |
Ilmakuva Rovaniemeltä
Yllästunturi kohoaa metsärajan yläpuolelle.
Lapin nykymaakunta koostuu kolmen historiallisen maakunnan (Lapin, Länsipohjan ja Pohjanmaan) osista. Näistä Pohjanmaahan ja Länsipohjaan kuuluneet alueet tunnetaan yhdessä myös nimellä Peräpohjola.
Länsipohjan lääni ja Ruotsin Lapinmaat (ruots. lappmarken) vuonna 1796. Ruotsin Lapinmaat jaettiin sittemmin Ruotsin Lappiin ja Suomen Lappiin.
Lapin liikennekartta. Karttaan on merkitty tärkeimmät asutuskeskittymät, valtatiet (punaisella), kantatiet (keltaisella), rajanylityspaikat, rautatielinjat ja lentoasemat.
Hetan Marianpäivän 2012 porokilpailujen yleisöä Ounasjärven jäällä Enontekiöllä.
CA Osasuna

Club Atlético Osasuna on espanjalainen jalkapalloseura Pamplonan kaupungista Navarran alueelta. Seura perustettiin vuonna 1920 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Osasuna on baskia ja tarkoittaa ”terveyttä”.
Kaudella 2006–2007 Osasuna pääsi karsimaan paikasta Mestarien liigaan sijoituttuaan edellisellä kaudella neljänneksi Primera Divisiónissa.
Saavutukset

4 kertaa UEFA Cupissa
Espanjan cupin toinen sija kausilla 2004–2005 ja 2022–2023
31 kautta Primera Divisiónissa, paras sijoitus neljäs (1990–1991, 2005–2006)
33 kautta Segunda Divisiónissa
1 kausi Segunda División B:ssä
12 kautta Tercera Divisiónissa
Pelaajat > Tunnettuja entisiä pelaajia

Javier Aguirre
John Aloisi
Castañeda
Sabino
Bustingorri
Iriguibel
Rípodas
Raúl García
Michael Robinson
Jan Urban
Jukka Raitala
Sammy Lee
Manuel Almunia
Roberto Soldado
Pablo García
Savo Milosevic
Nacho Monreal
Entisiä valmentajia

Javier Aguirre
Rafael Benítez
José Antonio Camacho
Miguel Ángel Lotina
José Luis Mendilibar
José Ángel Ziganda
Aiheesta muualla

Osasunan sivusto (espanjaksi)
Užice

| Užice (Ужице) |
| --- | --- |
 Näkymä Užiceen vanhasta linnoituksesta.
 lippu:  vaakuna
 Užicen kunnan sijainti Serbiassa.
 Koordinaatit: 43°51′N, 19°51′E 
Valtio:  Serbia
Serbian piirikunnat:  Zlatiborin piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jovan Marković
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  666,7 km²
Väkiluku (2002):  83 022
 – Väestötiheys:  124.5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  31000
Suuntanumero(t):  +381 31
 
 http://www.graduzice.org/Grad_Uzice-1-1 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Užice (serb. Ужице) on kaupunki ja kunta Serbiassa. Se on Zlatiborin piirikunnan pääkaupunki. Kunta on pinta-alaltaan 666,7 neliökilometriä. Siellä oli 83 022 asukasta vuonna 2002, ja niistä 55 025 asuu samannimisessä keskustaajamassa. Užicen kaupunki sijaitsee Đetinjajoen varrella, kapeassa ja pitkässä jokilaaksossa.