stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekka Sulkunen
Teoksia

Sulkunen, Pekka: The Saturated Society. Regulating Risk & Lifestyle in a Consumer Culture.  London:  Sage, 2009.  ISBN 9780761959410
Rantala, Kati & Sulkunen, Pekka (toim.): Projektiyhteiskunnan kääntöpuolia.  (2. painos 2007)  Helsinki:  Gaudeamus, 2006.  ISBN 951-662-955-5
Sulkunen, Pekka & Sutton, Caroline & Tigerstedt, Christoffer & Warpenius, Katariina: Broken Spirits. Power and Ideas in Nordic Alcohol Control.  Helsinki:  Nad, 2000.  ISBN 951-53-2180-8
Sulkunen, Pekka: Johdatus sosiologiaan - käsitteitä ja näkökulmia.  (9. painos)  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22285-2
Sulkunen, Pekka & Holmwood, John & Radner, Hilary & Schulze, Gerhard (eds.): Constructing the New Consumer Society.  London:  Macmillan, 1997.  ISBN 0-333-63131-5
Sulkunen, Pekka & Alasuutari, Pertti & Nätkin, Ritva & Kinnunen, Merja: The Urban Pub.  (Lähiöravintola (1985))  Helsinki:  Stakes, 1997.  ISBN 951-33-0339-X
Sulkunen, Pekka & Törrönen, Jukka (toim.): Semioottisen sosiologian näkökulmia: Sosiaalisen todellisuuden rakentuminen ja ymmärrettävyys.  Helsinki:  Gaudeamus, 1997.  ISBN 951-662-717-X
Sulkunen, Pekka: The European New Middle Class.  Aldershot:  Avebury, 1992.  ISBN 978-1856283403
Sulkunen, Pekka: Alkoholin kulutus ja elinolojen muutos toisen maailmansodan jälkeen.  Helsinki:  Sosiaalipoliittinen yhdistys, 1980.  ISBN 951-99273-1-X
HMS Sultan (1870)

| HMS Sultan |
| --- | --- |
 HMS Sultan

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  28. helmikuuta 1868
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1870
Palveluskäyttöön:  10. lokakuuta 1871
Loppuvaihe:  romutettu 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 290 t
Pituus:  99 m
Leveys:  18 m
Syväys:  7,77 m
Koneteho:  7 720 ihp
Nopeus:  14,13 solmua
Miehistöä:  633
Aseistus
Aseistus:  8 × 10" MLR -tykkiä 4 × 9" MLR -tykkiä 7 × 20 naulan BL-tykkiä
HMS Sultan oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu panssarifregatti. Alus oli paranneltu HMS Hercules ja siihen oli lisätty toinen panssaroitu tykkipatteri ylemmälle kannelle, millä saatiin korjattua tulen kattavuudessa havaitut puutteet.
Valmistus

Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 29. helmikuuta 1868. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1870 ja se valmistui 10. lokakuuta 1871.
Valmistus > Suoja ja aseistus

Panssarointi oli keskilaivassa yhdeksäntuumainen kaveten keulaan ja perään, joissa se oli kahdeksan ja kuusi tuumaa. Tykkipatterin suojana oli yhdeksän tuuman panssarointi sivuilla ja keulassa kuuden ja perässä viiden tuuman panssarilaipiot. Ylemmän patterin sivupanssarointi oli kahdeksantuumainen ja laipiot 4,5-tuumaiset. Kaikki kymmenen tuuman rihlatut, suusta ladattavat tykit olivat alemmassa patterissa, ja yläpatterissa oli yksi yhdeksän tuuman tykki kummallakin sivulla siten, että ne voitiin siirtää ampumaan joko taakse tai sivuille. Loput kaksi yhdeksäntuumaista tykkiä oli asennettu yläkannen keulan puoleiseen päähän, ja niiden suojana oli siirrettävä panssarilaipio.
Aluksen aseistusta täydennettiin vuonna 1879 seitsemällä neljän tuuman takaaladattavalla tykillä ja neljällä kuuden naulan pikatykillä. Samalla aluksen pääkannelle asennettiin neljän torpedon kuljettamiseksi tarvittavat telineet sekä kaksi etsintävalonheitintä. Aluksen ilmastointia parannettiin, ja kattilat vaihdettiin. Koeajoissa alus saavutti 15 solmun nopeuden 7 736 hevosvoimalla. Sen oli mahdollista myös kuljettaa kahta torpedovenettä.
Valmistus > Propulsio

Alus oli täystakiloitu, ja sen purjepinta-ala oli 34 100 neliöjalkaa. Alus takiloitiin parkiksi vuonna 1876. Alus oli purjein hidas, mutta se oli vakaa tykkilavetti.
Palvelus

Vuonna 1882 alus osallistui Aleksandrian tulittamiseen. Alus ajoi 6. maaliskuuta 1889 kartoittamalle karille Maltan ja Gozon välisessä Cominonsalmessa, jolloin aluksen pohja repesi. Alus täyttyi hitaasti vedellä. Voimakas aalto irrotti 14. maaliskuuta aluksen karilta, ja se vajosi pohjaan. Italialainen Baghino & Co nosti elokuussa aluksen hylyn 50 000 punnalla, ja se saapui 27. elokuuta Maltalle.
Tilapäiskorjausten valmistuttua alus siirrettiin Portsmouthiin, jossa se modernisoitiin ja korjattiin vuosina 1893–1896. Aluksen neljän tuuman tykit poistettiin, ja niiden tilalle asennettiin neljä 4,7 tuuman tykkiä. Samalla aluksen höyrykone ja kattilat vaihdettiin, ja siihen asennettiin uudet savuhormit ja mastot. Alukselle rakennettiin myös uusi komentosilta savuhormien etupuolelle, ja alukselle asennettiin torpedoverkot. Aluksen vakauden parantamiseksi asennettiin yhdeksän tuuman puinen rengas vesirajaan. Modernisoinnin jälkeisessä koeajossa alus saavutti 14,6 solmun nopeuden 6 531 hevosvoimalla.
Alus sijoitettiin reserviin, josta se siirrettiin koululaivaksi nimellä HMS Fisgard IV vuonna 1906. Aluksen nimeksi palautettiin vuonna 1931 HMS Sultaniksi. Toisessa maailmansodassa alus oli miinanraivaajien emälaivana Portsmouthissa. Se myytiin romutettavaksi vuonna 1947.
Sultanin kymmenen tuuman tykki
Suomalainen (1846)

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Suomalainen oli Helsingissä vuonna 1846 ilmestynyt sanomalehti.
Carl Axel Gottlundin toimittama Suomalainen oli ensimmäinen Helsingissä ilmestynyt suomenkielinen lehti. Kerran viikossa ilmestyneessä, muodoltaan aikakauslehteä muistuttaneessa lehdessä julkaistiin Suomen kieltä, historiaa ja kirjallisuutta käsitteleviä kirjoituksia. Viranomaiset lakkauttivat lehden ortodoksista kirkkoa koskeneen artikkelin takia.
Aiheesta muualla

Suomalainen digitoituna kansalliskirjastossa
Sumy

| Sumy (Суми) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Sumy
 Koordinaatit: 50.9068°N, 34.7992°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Sumyn alue
Perustettu:  1652 tai 1653
Hallinto:  
 – Pormestari:  
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  145 km²
Väkiluku (2013)  ():  269 177
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Suuntanumero(t):  +380 542
 
 meria.sumy.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sumy (ukr. Суми) on Psel-joen rannalla Koillis-Ukrainassa sijaitseva kaupunki ja samalla Sumyn alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin läpi virtaa Dneprin sivuhaara Psel. Vuoden 2013 alussa asukasluku oli 269 177.
Keväistä kaupunkia.
Historia

Sumy perustettiin 1652 vuoden paikkeilla kasakoiden linnoitukseksi tarkoituksena suojella Slobodaa Krimin tataareilta. Kun Sumyn alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan, kaupungista tuli tärkeä taloudellinen keskus. Kaupunki kärsi pahoista vaurioista toisen maailmansodan aikana Saksan miehittäessä Ukrainaa ja sodan päätyttyä Sumy rakennettiin uudelleen.
Korkeakouluopetusta antavat muun muassa Sumyn valtionyliopisto, Sumyn kasvatustieteellinen valtionyliopisto, Ukrainan pankkiakatemia ja Sumyn kansallinen maataloustieteellinen yliopisto.
Saksalainen Cellen kaupunki on ollut vuodesta 1990 Sumyn ystävyyskaupunki.
24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökätessä Ukrainaan, Sumy joutui Venäjän joukkojen hyökkäyksen kohteeksi. Seuraavana päivänä Venäjä valtasi Sumyn.
Väestö > Väestönkehitys

lähde?
1850 – 11 500
1897 – 27 564
1913 – 50 400
1926 – 44 000
1939 – 69 000
1959 – 98 000
1970 – 159 000
1979 – 231 558
1989 – 293 706
2001 – 295 847
2013 – 269 177
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sumy Wikimedia Commonsissa
Lyhyesti Sumyn kaupungista Sumyn alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Sumyn joukkoliikenteestä (ukrainaksi)
Sumyyn keskittynyt portaali (ukrainaksi) (sumy.net.ua)
Sumyn turismitietoa (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi) (venäjäksi) (englanniksi)
Subliimi

John Robert Cozens, Nemijärvi ja Genzanon kaupunki, 1777. Maiseman jylhyys tuli subliimin visuaalisen kokemisen lähteeksi 1700-luvulta alkaen.
Romantiikka
Caspar David Friedrich, , 1818.
Pääsuunnat
Romantiikka | Kansallisromantiikka
Muut virtaukset
Düsseldorfin koulukunta | Hudson River -koulukunta |  Goottikulttuuri | Karelianismi
Aiheet
Vastavalistus | Romantiikan musiikki | Pittoreski | Subliimi | Yhtenäistaideteos | Boheemi | Ossianin laulut | Maailmantuska
Teokset
Medusan lautta | Vapaus johtaa kansaa
Tekijät
Ivan Aivazovski | Albert Bierstadt | William Blake | John Constable | Eugène Delacroix | Robert Wilhelm Ekman | Caspar David Friedrich | Henry Fuseli | Théodore Géricault | Francisco de Goya | Aleksander Lauréus | Friedrich Overbeck | Vasili Tropinin | William Turner
Subliimi (lat. sublimis, katsoa ylöspäin jostakin) eli ylevä on esteettinen kategoria ja tunnetila. Subliimilla viitataan eri asiayhteyksissä johonkin valtavaan, jota ei voi mitata, laskea, jäljitellä tai verrata muihin. Laajasti käsitettynä tämä valtavuus voi olla fyysistä, moraalista, älyllistä, metafyysistä tai taiteellista. Subliimiin on yleensä viitattu puhuttaessa luonnonilmiöistä, kuten jylhästä vuoristosta tai raivoavasta merestä. Subliimi voidaan liittää myös ihmisiin, kuten suuriin persoonallisuuksiin, sotasankareihin, keksijöihin ja marttyyreihin. Näin laajasti käsitettynä subliimilla tarkoitetaan ylipäätään jotakin valtavaa ilmiötä tai asiaa.
Subliimi esteettisenä kategoriana

Subliimi voi olla myös tunnetta kuvaava sana. Tällöin se on yksi esteettisistä kategorioista. Subliimin kokemusta on esteettisissä tutkimuksissa kuvailtu kohonneena itsetuntona. Siihen liittyy myös muita tunteita kuten hämmästystä, kunnioitusta ja ihmettelyä. Subliimi on nautinnollinen tunne, vaikka sen alkuperäisenä syynä jotkut tutkijat pitävät mielipahan tunteita, kuten pelkoa tai pienuuden tunnetta. Yksinkertaisesti sanottuna subliimin kokemuksen lähde voi olla mikä tahansa ihmisen itsesuojeluun liittyvä asia.
Subliimin rinnastus pyhyyteen

Jotkut estetiikan tutkijat lukevat myös uskonnollisen kokemuksen subliimin joukkoon, koska siinä on mukana ylevälle tyypillistä kunnioituksen sekaista hämmästystä. Teologi Rudolf Otton mielestä subliimi ei ole sama kuin pyhyyden kokemus, koska pyhässä on suurempi voimalataus. Hänen mukaansa, samalla kun se luo levottomuutta, pyhyyden kokemus antaa ihmiselle myös onnen. Ottolle uskonnollisen kokemuksen syy on transsendenttinen.
Subliimi estetiikan historiassa > Antiikin filosofia

Subliimi-käsitteen syntyminen liittyy uuden ajan murrokseen ja se tuotiin kauneuskeskusteluun mukaan 1700-luvun alussa. Sitä ennen subliimia oli käytetty tyyliä kuvaavana terminä antiikin ajalta olevassa tyylitutkielmassa Perì hýpsous. Teoksen nimi kääntyy kirjaimellisesti ”korkeasta” ja se käsittelee tyyliä jota voisi sanoa korkealentoiseksi. Toisinaan sen merkitys vivahtaa voimakkaaseen, intensiivisen suureen tai valtavaan. ”Korkea” on käännetty latinankielessä subliimiksi, jota on käytetty myös muiden kielten käännöksissä. Se ei vastaa kuitenkaan nykyaikaista subliimi-käsitettä. Tutkielma kirjoitettiin todennäköisesti ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Kirjoittajasta ei ole päästy yksimielisyyteen, mutta häntä kutsutaan yleisesti Pseudo-Longinukseksi. Tutkielman vaikutus myöhempien aikojen taideteorioihin on kuitenkin ollut huomattava 1500-luvulta alkaen, jolloin se julkaistiin ensimmäisen kerran painettuna. 1800-luvulle saakka se leimasi kaikkea esteettistä keskustelua.
Subliimi estetiikan historiassa > Brittiläinen filosofia

1700-luvulla koettiin suuria muutoksia estetiikan historiassa, kun kauneuskeskusteluun tuotiin lisää uusia elämyskäsitteitä, sekä kehitettiin teorioita ihmisen sielullisista kyvyistä. Uusiksi käsitteiksi tulivat mukaan muun muassa subliimi ja pittoreski. Kauneuden lähialueiden mukaan tuominen voidaan nähdä joko kauneuden hajottamisesta osiin tai sen täydentämisenä lisäkäsittein. Se johti rikkaampiin ja asiantiloja paremmin kuvaaviin teorioihin, mutta samalla monimutkaisti ja epäyhtenäisti niitä. Voimakkaimmaksi näistä uusista käsitteistä kasvoi ajan myötä juuri subliimi.
Subliimi nousi yleisen keskustelun aiheeksi, kun 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa eräät englantilaiset matkailijat kirjoittivat kokemuksiaan Grand Tour -matkoiltaan. Grand Tour oli rikkaiden nuorten miesten tekemä pitkäkestoinen matka Englannista Ranskaan, Alppien yli Italiaan ja takaisin. Muun muassa Anthony Ashley Cooper (eli lordi Shaftesbury), John Dennis ja Joseph Addison matkustivat Alppien yli ja kuvailivat kirjoituksissaan sen herättämiä tuntemuksia. He kertoivat siellä kokemistaan kauhun, sopusoinnun ja epätoivon tunteista, jotka kaikki tuntuivat oudon nautinnollisilta. Kirjoittajat eivät käyttäneet subliimi-sanaa yksimielisesti, vaan omia laatusanojaan kuvauksissaan. Elämykset olivat näissä kirjoituksissa enemmänkin visuaalisia, kuin antiikin ajan retorisia. Jo 1700-luvun puolessa välissä puhe subliimista oli muodikasta.
Addison käsitteli The Spectator -lehdessä näitä kokemuksia, varsinkin kirjoituksessaan Pleasures of the Imagination.
Subliimi estetiikan historiassa > Brittiläinen filosofia > Edmund Burke

Irlantilainen Edmund Burke muotoili ensimmäisenä teorian subliimista erottaen sen omaksi kategoriakseen kauneudesta. Edellä mainittuja matkakirjoituksia ja niiden innoittamaa runoutta pidetään alkusysäyksenä Burken subliimin tutkimukselle. Hänen kauneutta ja subliimia käsittelevä teoksensa A Philosophical Enquiry Into The Origin Of Our Ideas Of The Sublime And Beautiful julkaistiin vuonna 1757. Burken mukaan ”subliimi on nautinnollinen tunne, mielihyvää, joka syntyy pystyessämme tarkkailemaan kauhistuttavaa asiaa ilman että se on suoraan vaaraksi itsellemme”. Eli subliimi koetaan tarkkailtaessa pelottavaa ilmiötä turvallisen välimatkan päästä. Tutkielmassaan Burke nostaa esiin myös muita asioita, jotka saavat aikaan subliimin kokemuksen, kuten valtavat ja äärettömät asiat, mutta näissä kaikissa hän näkee pelon tunteen olevan mukana jollain tavoin. Tämä ajatus on synnyttänyt niin sanotun pelkoteorian.
Burke eritteli subliimin ihmisessä aiheuttamia tunteita. Hänen mukaansa suurin niistä on hämmästys (astonishing), joka täyttää ihmismielen kokonaan. Tässä hämmästyksessä on mukana jonkin verran kauhun tunnettakin. Muita vähäisempiä subliimin aiheuttamia vaikutuksia on ihailu (admiration), palvonta (reverence) ja kunnioitus (respect).
Subliimi estetiikan historiassa > Saksalainen filosofia > Immanuel Kant

Immanuel Kant kehitti Burken esittämää subliimin teoriaa. Kantin mukaan ylevä on kohottava tunne, kun pystymme järkemme avulla pääsemään eroon valtavuuden ahdistavuudesta. Tuolloin olemme yhteydessä järkemme kautta tuonpuoleiseen todellisuuteen, ja pystymme muodostamaan mielikuvia yhä mahtavammista ilmiöistä. Sen takia suurin ja vahvinkin subliimin syy on mitätön, eikä se voi lannistaa ihmistä. Kantin teoria vaatii uskoa yliluonnolliseen todellisuuteen. Se poikkeaa myös Kantin yleisesteettisestä teoriasta. Kauniin kohdalla Kant nojautuu makuun ja tunteeseen, mutta ylevän kohdalla järkeen.
Kant jakoi subliimin matemaattiseen ja dynaamiseen. Matemaattinen ylevä liittyy kokoon. Se syntyy ilmiön ylittäessä mielikuvituksemme edellytykset, esimerkiksi tähtitaivaan valtavuuden. Dynaaminen subliimi perustuu voimaan. Jokin mielletään pelottavaksi – voimakkaaksi tai uhkaavaksi – kuitenkin niin ettei sitä pelätä, vaan ainoastaan ajatellaan vastarintamme olevan turhaa.
Subliimi estetiikan historiassa > Saksalainen filosofia > Saksalainen idealismi ja romantiikka

Saksalaisessa idealismissa ja romantiikassa subliimista tuli keskeinen 1800-luvulla. Subliimi sai näissä spekulatiivisen filosofian teorioissa idealistisia muotoja. Filosofit korostivat teorioissaan äärettömyyden ainesta, eli rajattomuutta ja tyhjentämättömyyttä.
Tämän ajan tunnettuja filosofeja ovat Friedrich von Schelling, G. W. F. Hegel ja Friedrich Vischer. Schellingin mukaan subliimi on äärettömän sisältyminen äärelliseen. Hegelin mukaan subliimi on aatteen yritys ilmaista koko äärettömyyttään. Vischerin mukaan subliimin suhde ilmiöön on kielteinen, kamppaileva, eli se ei sulaudu siihen kuten kauniissa.
Miten subliimi syntyy? > Pelkoteoria

Subliimin kokemuksen henkisestä prosessista on oltu eri mieltä. Edmund Burke esitti, että subliimin pohjalla olisi aina jonkinlainen pelko. Kaikki eivät kuitenkaan ole olleet samaa mieltä tästä niin sanotusta pelkoteoriasta. Eräät esteetikot, kuten Gustav Fechner, Theodor Lipps ja Johannes Volkelt, hylkäsivät kokonaan pelon subliimin aiheuttajana. Heidän mielestään pelolla tai ylipäätään millään mielipahalla ei ole tekemistä ylevän kokemuksen kanssa. Subliimi on ainoastaan mielihyvää aiheuttava, kohottava, kokemus. Volkeltin mukaan mielipahan tunne ylevän pohjana on jopa estetiikan taru. Ylevään kuuluva itsetunnon kohoaminen saattaa tosin esiintyä aikaisemman mielipahantunteen vastavaikutuksena, mutta se ei ole välttämätöntä kyseiselle tunnelmalajille. Esimerkiksi K. S. Laurila halusi selittää pelon pois ja korvata sen muilla mielipahan käsitteillä, kuten ahdistavalla, masentavalla ja nujertavalla..
Joidenkin mielestä pelko tai mielipaha on ollut ensin kokijalla, mutta ne voitettuaan tunteet korvautuvat mielihyvällä mahdollistaen ylevän kokemisen. Tämän pelon häviäminen tarkoittaisi kantilaista pyyteetöntä mielentilaa, mikä mahdollistaa esteettisen tarkastelun, mitä mieltä on Yrjö Hirn. Eino Krohnin mukaan mielipaha tai turvallinen välimatka ei tee kokemasta ylevää, vaan lisäksi tarvitaan myös esteettinen asenne.
Miten subliimi syntyy? > Tunnestautumisteoria

Subliimia on pyritty selittämään tunnestautumisperiaatteen (saks. Einfühlung) avulla, jota kehiteltiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Tämän teorian alullepanija oli Friedrich Vischer. Hän selitti, että kun luonnonilmiöt tuntuvat sisältävän tiettyjä tunnelaatuja, se johtuu siitä, että ihminen heijastaa omia tunteitaan niihin ja siten vastaanottaa ne ikään kuin ilmiöön kuuluvina. Subliimin kohdalla tämä tarkoittaa, että valtava kohottaa ihmisen luokseen ja lainaa hänelle esteettisessä kuvittelussa osan omaa suuruuttaan. Tällöin tuntuu, että ihmisessä itsessä on jotain samaa ylevän kanssa. Siitä seuraa, että ahdistavaa mielipahan elämystä seuraa "kohonnut itsetunto". Tunnestautumista on myös arvosteltu muun muassa vastaväitteellä, että havainnoijan oma tunnelaatu voi olla erilainen tai ristiriidassa havaitsemaansa, esimerkiksi maiseman tunnelmaan.
Johannes Volkelt selittää ongelmaa siten, että tunnelmalaatujen havaitsemisessa ei voi huomata mitään tietoista yhdyssidettä minään. Tunnestautuminen tapahtuu sen sijaan tiedostamattomasti. Maximilian Beck arvosteli Volkeltin teoriaa sanoen, että oletettu alitajuinen tunne ei kasva hitaasti, eikä tule tietoisuuteen, vaan on välittömästi voimakkaasti ristiriitainen kokijan tunteiden kanssa.
Aiheesta muualla

Komulainen, Maija: Subliimi Alexander Laureuksen ja G. W. Finnbergin taiteessa, Jyväskylän yliopisto, taidehistoria, 2002.
Estetiikka ja taidefilosofia
| --- | --- |
Aiheet:   Taidekäsitys  Estetismi  Esteettinen arvostelma  Esteettinen kontemplaatio  Esteettinen relativismi  Maku  Tyyli 
Estetiikan teoriat:   Imitaatio  Institutionaalinen taideteoria  Mimesis  Reseptioestetiikka  Symptomaattinen taideteoria 
Esteettiset kategoriat:   Kauneus  Ylevä  Pittoreski 
Sovellettu estetiikka:   Clauden lasi  Musiikkifilosofia  Myyttikritiikki  Ympäristöestetiikka  Taidepsykologia 
Taidefilosofit:   Alexander Gottlieb Baumgarten  Arthur Danto  George Dickie  Nelson Goodman  Hegel  Yrjö Hirn  Immanuel Kant  Aarne Kinnunen  Wilhelm Worringer 
Artikkeleita aiheesta:   Abjektio  Aihe  Alkuperäisyys  Appropriaatio  Arvostelu  Autenttisuus  Arvostelija  Esittävä taide  Formalismi  Kertomus  Kitsch  Korkeasta tyylistä  Motiivi  Pastissi  Pastoraali  Representaatio  Reproduktio  Samastuminen  Taidemaailma  Taidetta taiteen vuoksi 
Grosser Mythen, Schwyzissä, Sveitsin Alpeilla. Brittiläiset grand tour -matkaajat kirjoittivat subliimista 1600- ja 1700-luvuilla, kuvaten aluksi luonnon kohteita subliimeina.
Joseph Wright, Vesuvius purkautuu, 1774.
Viviano Codazzi, Rooman Pietarinaukio, noin 1630. Kant viittasi Pietarinaukioon "suurenmoisena" käyttäen sanaa kohteista, jotka tuottavat sekä kauniin että subliimin tunteita.
Goethe, Via Mala, 1788.
Caspar David Friedrich, Vaeltaja sumumeren yllä, 1817. Romantiikan taiteilijat käyttivät 1800-luvulla luonnon mahtavuutta subliimin ilmaisemiseen.
Suomalainen Kansa

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Suomalainen Kansa oli Helsingissä vuosina 1907–1911 ilmestynyt sanomalehti.
Nuorsuomalaisen puolueen oikeisto perusti Suomalaisen Kansan vastapainoksi puolueen vasemmistoryhmän hallitsemille Helsingin Sanomille. Sen keskeisiä vaikuttajia olivat Theodor Homén, Jonas Castrén ja Helsingin Sanomien syrjäytetty päätoimittaja Heikki Renvall. Linjaltaan Suomalainen Kansa oli jyrkän perustuslaillinen, konservatiivinen ja sosialismin vastainen. Se yritti kilpailla Helsingin Sanomien kanssa ilmestymällä iltapäivälehtenä ja suuntautumalla maaseudulle. Lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli kahden tuhannen kappaleen tienoilla. Sen julkaisijana toimi Suomalaisen Kansan Sanomalehti- ja Kirjapaino Oy. Päätoimittajina työskentelivat Antti Kaasalainen (1907–1909) ja Aukusti Simelius (1910–1911).
Aiheesta muualla

Suomalainen Kansa digitoituna kansalliskirjastossa
Suomalainen kansanusko

| Suomalainen kansanusko |
| --- | --- |

Kirjailija:  Risto Pulkkinen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  2014
Sivumäärä:  416
ISBN:  9789524953405
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomalainen kansanusko on Risto Pulkkisen vuonna 2014 ilmestynyt kirja suomalaisesta muinaisuskosta ja kansanuskosta. Kirjan sisarteos on Pulkkisen 2016 yhdessä Stina Lindforsin kanssa julkaisema Suomalaisen kansanuskon sanakirja. Risto Pulkkinen on uskontotieteilijä ja Helsingin yliopiston sekä Lapin yliopiston dosentti ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi.
Aiheesta muualla

Elämää rakentavien ja tuhoavien voimien maailmankuvasta – Haastattelussa dosentti Risto Pulkkinen. Taivaannaula 11.2.2013.
Sikke Sumari

Sikke Sumari vuonna 2000.
Sikke Sumari (oik. Sirkkaliisa Sumari-Ilmoni; s. 13. kesäkuuta 1951 Kylmäkoski) on suomalainen kokki, ravintoloitsija ja keittokirjailija sekä entinen malli.
Ura

Sumari on tehnyt töitä televisiolle vuodesta 1975, ensin MTV:n kuuluttajana ja siitä viihde- ja uutisohjelmien juontajana, muun muassa ohjelmissa Tasaraha, Usko tai älä, Tänään, Dolce Vita ja Kotikeittiömestari. Sumari juonsi myös ohjelmaa Kokkisota vuosina 1999–2004 ja jatkoi juontajana vuonna 2017. Kokkisota-ohjelmasta hän sai parhaan TV-esiintyjän Venlan vuonna 2000. Ravintoloitsija hän on ollut vuodesta 1996, jolloin hän miehensä Tony Ilmonin kanssa perusti Tony's Deli -ravintolan.
Sumari kävi Kulosaaren yhteiskoulun ja lukion. Lukion jälkeen hän suoritti Markkinointi-instituutissa konsulentti-tutkinnon. Sumari on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa ja on koulutukseltaan sisustussuunnittelija. Opiskeluaikana Sumari toimi myös mallina. Mallintyöt Sumari aloitti 18-vuotiaana, jolloin hän esiintyi Stockmannin tavaratalon muotinäytöksissä. Sumari oli poimittu malliksi tavaratalon käytäviltä.
Ura jatkui television ohella radio- ja lehtityöllä, mainostoimiston copywriterina ja tiedottajana. Sisustussuunnittelu jäi kolmeen kuukauteen Kaisaniemen Kappa-Keskuksessa. Myytyään Helsingin Bulevardilla sijainneen Tony's Deli -ravintolansa sekä kokkikoulunsa Tony Ilmoni ratsasti vuoden verran Mannerheimin kavionjäljissä Kirgisiasta Kiinaan ja Sumari perusti kokkikoulun vanhalle kalastajatilalleen Muhun saarelle Saarenmaalle. Keväällä 2008 avattiin Sumarin uusin kokkikoulu Tallinnan vanhaan kaupunkiin Pikk-kadulle.
Vuonna 2008 Sumari kilpaili Tanssii tähtien kanssa -televisio-ohjelmassa, mutta putosi ensimmäisenä. Sumarin parina oli Daniel Ylimäki.
Sumari toimii yhtenä tuomareista MasterChef Suomi -kilpailussa ja henkilökohtaisena valmentajana Haasta Hans -ohjelmassa.
Vuonna 2017 Sumari valmistui kokiksi 66-vuotiaana Ravintolakoulu Perhosta.
Perhe

Sumarin aviopuoliso on Tony Ilmoni, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1981.  Sumarin sisko on television sisustusohjelmista tunnettu toimittaja Hanna Sumari. Sikke Sumarilla on kolme aikuista poikaa. Pojista Misko Iho on mainos- ja musiikkivideo-ohjaaja.
Sumari muutti miehensä kanssa Italiaan loppukesästä 2024.