stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
María Badía

María Badía
María Badía i Cutchet (s. 13. toukokuuta 1947) on espanjalainen, tarkemmin katalonialainen, poliitikko Espanjan sosialistisessa työväenpuolueessa. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen osana sen sosiaalidemokraattista ryhmää vuosina 2004–2014.
Badía valmistui Barcelonan autonomisesta yliopistosta ja työskenteli englanninopettajana Sabadellissa.
Manolo Escobar

| Manolo Escobar |
| --- | --- |
 Manolo Escobar 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1931 Norias Daza, El Ejido, Almeria
Kuollut: 24. lokakuuta 2013 (82 vuotta) Benidorm, Alicante
Ammatti:  Näyttelijä, laulaja ja juontaja
Muusikko
Aktiivisena:  1956–2013
Tyylilajit:  Copla, rumba, pasodoble, bolero, tango, valssi
Levy-yhtiöt:  Orpheo, Saef, Belter, BMG, Horus, Vamm
Aiheesta muualla
www.manoloescobar.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Manuel García Escobar (19. lokakuuta 1931 Norias Daza, El Ejido, Almeria – 24. lokakuuta 2013 Benidorm, Alicante), joka tunnettiin paremmin nimellä Manolo Escobar, oli espanjalainen laulaja, joka lauloi copla andaluzaa ja espanjalaista laulua. Hän myös näytteli musikaalielokuvissa. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”El Porompompero”, ”Mi carro” (1969), ”La minifalda” ja ”Y viva España”, jonka sävelsi Leo Rozenstraten.
Aiheesta muualla

Manolo Escobar Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marí Alkatiri

| Marí bin Amude Alkatiri |
| --- | --- |

Itä-Timorin pääministeri
 15.9.2017 – 22.6.2018  
Edeltäjä:  Rui Maria de Araújo
Seuraaja:  Taur Matan Ruak
Itä-Timorin pääministeri
 20.5.2002 – 26.6.2006  
Edeltäjä:  Nicolau dos Reis Lobato (vapaussodan aikana)
Seuraaja:  José Ramos-Horta
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1949 (ikä 74) Dili, Portugalin Timor
Marí bin Amude Alkatiri (s. 26. marraskuuta 1949 Dili, Portugalin Timor) on itätimorilainen poliitikko, joka nousi vuonna 2002 maansa ensimmäiseksi pääministeriksi. Alkatiri erosi pääministerin paikalta 25. kesäkuuta 2006.
Alkatiri syntyi ja aloitti opiskelunsa Dilissä. Vuonna 1970 hän lähti syntymäkaupungistaan jatkaakseen opintojaan Angolassa ja Mosambikissa. Alkatiri valittiin Itä-Timorin pääministeriksi heti sen itsenäistyttyä vuonna 2002. Alkatiri on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Alkatiri joutui eroamaan huhtikuun 2006 mellakoiden jälkeen presidentti Xanana Gusmãon vaadittua televisiopuheessaan hänen eroaan. Eräät uskoivat Alkatirin antaneen armeijalle käskyn tulittaa väkijoukkoon.
Hänen tilalleen nimitettiin Alkatirin eroa vaatiessaan eronnut ulkoministeri José Ramos Horta.
Marí Alkatiri toimi pääministerinä myös toisen kauden.
Maria Colliander

Maria Magdalena Colliander (29. elokuuta 1857 Valkeala – 7. elokuuta 1954 Valkeala) oli suomalainen pikakirjoittaja, joka toimi aktiivisesti pikakirjoituksen hyväksi Suomessa 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.
Maria Colliander syntyi Valkealassa 29. elokuuta 1857. Hän opiskeli sekä suomen- että ruotsinkielisen pikakirjoituksen, ja toimi useilla säätyvaltiopäivillä pikakirjoitusten puhtaaksikirjoittajana.
Colliander toimitti, joko yksin tai muiden avustamana, useita pikakirjoitusjulkaisuja, mm. ensimmäinen suomenkielinen pikakirjoituslehti Yritys (1887), Pikakirjoituslehti (1890–1907), Stenografiska läsöfningar VIII (1889), Luettelo suomalaisessa pikakirjoituksessa käytetyistä ehtolyhennyksistä (1890), Julhelsning till Nordens Gabelsbergerske stenografer (1891) ja Pikakirjoitussatoa (1921). Lisäksi hän kirjoitti pikakirjoitustekstin useisiin oppikirjoihin ja muihin julkaisuihin, muun muassa Neovius-Nevanlinnan Pikakirjoituksen oppikirjaan.
Palkinnot

1907 hopeamitali, Szegedinin  kansainvälinen pikakirjoitusnäyttely
Marozia

Marozia 1800-luvun piirroksessa.
Marozia (myös Marotia, Mariuccia tai Marusia, oik. Maria) oli italialainen ylhäisönainen ja senaattori, jolla oli suuri vaikutusvalta paavinistuimeen ”pornokratiaksi” kutsuttuna aikana 900-luvun alussa, erityisesti vuosina 928–932. Marozia järjesti usean paavin valinnan, viimeisimpänä oman poikansa Johannes XI:n. Marozian syöksi vallasta hänen nuorempi poikansa Alberik II vuonna 932. Kaikkiaan kuusi Marozian jälkeläistä kohosi paaviksi.
Elämä

Marozia syntyi Roomassa mahdollisesti vuoden 892 aikoihin. Marozia on deminutiivimuoto nimestä Maria. Marozian vanhemmat olivat senaattori ja korkea virkamies Theophylactes sekä tämän puoliso Theodora, jotka olivat paavi Sergius III:n lähimpiä liittolaisia. Marozia oli väitetysti Sergius III:n rakastajatar ja synnytti tälle vuoden 908 aikoihin vain 15-vuotiaana pojan, josta myöhemmin tuli paavi Johannes XI. Tiedot Sergiuksen isyydestä perustuvat historioitsija Liutprand Cremonalaisen merkintöihin ja paavien elämäkertoja sisältävään Liber Pontificalis -teokseen, joiden luotettavuus on epävarma. Marozian ensimmäisenä aviomiehenä oli vuodesta 909 Spoleton herttua ja Camerinon rajakreivi Alberik I. Liitosta syntyi ainakin yksi poika, Alberik II. Isänsä kuoltua vuoden 920 aikoihin Marozia otti käyttöön naispuolista senaattoria ja patriisia tarkoittaneet arvonimet senatrix ja patricia.
Ensimmäisen puolisonsa Alberikin kuoltua vuonna 928 Marozia nai Toscanan rajakreivi Guidon. Paavina oli tuolloin Marozian äidin entinen rakastaja Johannes X, joka yritti irtautua Marozian vaikutusvallasta. Uuden aviomiehensä sekä poikapuolensa avulla Marozia syöksi samana vuonna Johannes X:n vallasta ja vangitutti tämän. Johannes X kuoli hieman myöhemmin vankeudessa tuntemattomalla tavalla. Marozia käytännössä hallitsi Roomaa ja kontrolloi paavinistuinta seuraavat neljä vuotta. Hän järjesti lyhytaikaiseksi paaviksi ensin Leo VI:n ja sitten Stefanus VII:n, sillä hänen vanhin poikansa oli vielä liian nuori virkaan. Vuonna 931 Marozian pojasta tuli viimein paavi Johannes XI. Johanneksen vuonna 932 tekemää päätöstä lähettää kaksi piispaa legaatteinaan osallistumaan Konstantinopolin patriarkka Theofylaktoksen vihkiäisseremoniaan on pidetty merkkinä siitä, että Marozia pyrki parantamaan paavin suhteita Bysantin valtakuntaan voidakseen naittaa tyttärensä Berthan yhdelle keisari Romanos I:n pojista.
Toistamiseen leskeksi jäänyt Marozia nai kesällä 932 edellisen puolisonsa Guidon velipuolen, Italian kuningas Hugon. Tämä avioliitto oli kuitenkin hyvin epäsuosittu Rooman asukkaiden keskuudessa, sillä se näytti merkitsevän kaupungin ajautumista vieraaseen valtaan ja lisäksi oman lankonsa naimista pidettiin sopimattomana. Joulukuussa 932 Marozian nuorempi poika Alberik II kääntyi äitiään vastaan ja kaappasi tältä vallan nostattamalla Roomassa kansannousun. Aseistautunut väkijoukko tunkeutui Castel Sant’Angelon linnaan ja vangitsi Marozian sekä Johannes XI:n. Kuningas Hugo onnistui pakenemaan ja asettui maanpakoon. Johannes XI vapautettiin myöhemmin, mutta Marozia vietti loppuelämänsä vankeudessa. Hän lienee kuollut vuoden 938 aikoihin.
Marozian sisko Theodora nuorempi oli paavi Johannes XIII:n äiti ja myös merkittävä vallankäyttäjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marozia Wikimedia Commonsissa
Maastopalot Välimeren maissa 2009

| Maastopalot Välimeren maissa 2009 |
| --- | --- |
 Maastopalo Espanjassa 14. heinäkuuta 2009.
Alue:  Välimeren maat
Ajankohta:  heinäkuu 2009 – heinäkuu 2009
Syttymissyy:  mm. salama
Kuolleita:  min 8
Sardinia 10. heinäkuuta 2009.
Maastopalot Välimeren maissa 2009 oli sarja maastopaloja eri maissa – Espanjassa, Ranskassa, Kreikassa, Italiassa, Turkissa ja Kroatiassa – heinäkuussa 2009. Palojen arvioidaan aiheuttaneen satojen miljoonien eurojen vahingot ja tuhonneen eteläisessä Euroopassa 27. heinäkuuta 2009 kymmeniä tuhansia hehtaareja maastoa. Espanjan paloissa kuoli 27. heinäkuuta 2009 kuusi palomiestä, ja Sardinian palot vaativat kaksi uhria.
Sadat Espanjan, Ranskan, Kreikan ja Italian palot tuhosivat tuhansia hehtaareja metsää ja kymmeniä taloja 24. heinäkuussa 2009.
Espanja

Lämpötila kohosi Espanjassa paikoin yli 39,1 °C:een. Brittituristeja kehotettiin tarkistamaan matkakohteen tilanne Ulkoministeriön sivuilta ennen sinne matkaamista. Pelkästään Mojácarin alueelta evakuoitiin ainakin 1 500 ihmistä. Lisäksi savu levisi laajalle alueelle. Espanjassa oli korkeimman asteen palovaroitus.
Yli 4 000 ihmistä joutui jättämään kotinsa Kanariansaarilla La Palman saarella metsäpalojen vuoksi 1. elokuuta 2009. Sotilaat sammuttivat paloja Teneriffalla. Espanjan radion mukaan tuhoutui 1 000 ha metsää.
Koillis-Espanjassa maastopalot jatkuivat 20. elokuuta 2009 ja olivat tuhonneet jo 6 000 hehtaaria metsää. Maastopaloja oli myös Portugalin pohjoisosissa.
Kreikka

Suuri metsäpalo leimusi elokuun lopussa Kreikassa 40 kilometrin päässä pääkaupungista Ateenasta. Savu ja tulenkajo näkyivät kaupungin keskustaan.
Ympäristöjärjestöjen mukaan Kreikan metsäpaloalueet on tähän mennessä muutettu suurelta osin asuinalueiksi. Kreikkalaispoliitikkoja arvosteltiin piittaamattomasta metsäpalon sammutustyöstä. Moni kreikkalainen uskoo rakennusyhtiöiden olleen metsäpalojen takana. Ateenan yliopiston poliittisen historian professori Thanos Veremisin mukaan yritysten kannustin tulen sytyttämiseen voi olla suuri.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wildfires rage in southern Europe BBC News.  24.7.2009. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
Mediterranean fires still burning BBC News.  27.7.2009. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
Mary Miles Minter

| Mary Miles Minter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Juliet Reilly Juliet Shelby
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1902 Shreveport, Louisiana, Yhdysvallat
Kuollut: 4. elokuuta 1984 (82 vuotta) Santa Monica, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mary Miles Minter (synt. Juliet Reilly, myöh. Juliet Shelby, 25. huhtikuuta 1902 Shreveport, Louisiana – 4. elokuuta 1984 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen kiertävässä näyttelijäseurueessa jo lapsena, myöhemmin kertomansa mukaan vastoin tahtoaan. Debyyttinsä New Yorkissa Shelby teki vuonna 1909 näytelmässä A Fool There Was ja varsinaisen läpimurtonsa hän teki kahta vuotta myöhemmin Dustin Farnumin vastanäyttelijänä sisällissotaan sijoittuvassa näytelmässä The Littlest Rebel.
Elokuvadebyyttinsä Shelby teki vuonna 1912 elokuvassa The Nurse. Shelby joutui ongelmiin alaikäisten teatterinäyttelijöiden käyttöä valvovan järjestön kanssa, joten hän äitinsä muutti tyttärensä nimen vanhemman kuolleen sukulaisen mukaan Mary Miles Minteriksi. Minter teki ennen elokuvauransa päättymistä 1923 yli 50 elokuvaa. Ura päättyi vuonna 1922 tapahtuneeseen yhä selvittämättä olevaan elokuvaohjaaja William Desmond Taylorin murhaan ja siihen liittyviin spekulointeihin. Minter sanoi myöhemmin rakastaneensa Tayloria koko elämänsä ajan ja yhtenä mahdollisena syyllisenä murhaan pidetään Minterin äitiä Charlotte Shelbya. Myöhempinä vuosinaan Minter avioitui kiinteistövälittäjän kanssa ja hän itsekin toimi samalla alalla. Minter on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Malin kaivosteollisuus

Malin kulta- ja timanttiesiintymät.
Perinteistä kullankaivua Malissa.
Yatelan kultakaivos.
Malmin louhintaa Sadiolassa.
Malin kaivosteollisuus tuottaa etupäässä kultaa, joka on maan tärkein vientituote. Lisäksi tuotetaan pieniä määriä timantteja ja muita jalokiviä, rautamalmia, fosfaattia, kivisuolaa, hiekkaa ja soraa sekä kullankaivun sivutuotteena hopeaa. Toistaiseksi hyödyntämättömiin mineraalivaroihin kuuluvat bauksiitti, kromi, kupari, graniitti, kipsi, kaoliini, lyijy, litium, mangaani, marmori, nikkeli, niobi, palladium, rutiili, talkki, torium, tina, titaani, volframi, uraani ja zirkonium.
Kulta

Kullankaivulla on Malissa pitkät perinteet. Keskiajalla kulta oli suolan ja orjien ohella alueen tärkein vientituote Saharan ylittäneessä karavaanikaupassa. Perinteistä käsityönä tapahtuvaa kullankaivua harjoitetaan yhä maan etelä- ja länsiosissa. Se tuottaa vuosittain arviolta 2,5–10 tonnia kultaa ja työllistää kenties 25 000–28 000 päätoimista kaivajaa. Toiminnan laajuutta on kuitenkin hyvin vaikeaa arvioida.
Teollinen kullankaivu alkoi Malissa Neuvostoliiton tuella 1980-luvulla. Tuotanto kasvoi voimakkaasti 1990-luvun puolivälistä lähtien varsinkin eteläafrikkalaisen pääoman avulla. Kaivokset ovat yksityisomistuksessa, ja Malin valtiolla on niissä vähemmistöosuus. Vuonna 2014 toimineet kultakaivokset olivat Kalana, Loulo–Gounkoto, Morila, Sadiola, Syama, Tabakoto–Segala ja Yatela.
Malin teollinen kaivostoiminta tuotti vuosina 2003–2012 keskimäärin 50 tonnia kultaa vuodessa. Vuonna 2018 tuotanto nousi yli 60:een ja vuonna 2019 yli 65:een tonniin. Maa on Etelä-Afrikan ja Ghanan jälkeen Afrikan kolmanneksi suurin kullan tuottaja. Vuonna 2013 kulta muodosti 7 % maan bruttokansantuotteesta, 65 % viennistä ja 25 % valtion verotuloista. Kaivosyhtiöt ja niiden alihankkijat työllistävät lähes 10 000 työntekijää, joista valtaosa on Malin kansalaisia. Työpaikat ovat keskittyneet kolmeen kuntaan, Sadiolaan, Sitakillyyn ja Gouandiakaan.
Tulevaisuus

Malin kultavarat ovat auttaneet maan taloutta pysymään jaloillaan vuoden 2012 sisällissodan jälkeen, mutta niiden arvioidaan ehtyvän vuoden 2030 tienoilla. Talouden riippuvuutta kullasta tulisi vähentää ja kaivostoimintaa monipuolistaa. Olemassa olevat kaivoshankkeet koskevat kullan lisäksi bauksiittia, rautamalmia, mangaania, kuparia, hopeaa, uraania ja fosfaattia, mutta monet niistä ovat toistaiseksi pysähdyksissä.
Aiheesta muualla

Ministère des Mines du Mali (ranskaksi)
Chambre des Mines du Mali[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Maria Räsänen

Maria Katariina Räsänen (s. 11. maaliskuuta 1992 Kuopio) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 2011 asti Kuopion NMKY:tä, vuoteen 2016 Kuopion Reipasta, vuoteen 2022 Lapinlahden Vetoa ja sen jälkeen Kuopion Reipasta. Häntä valmentaa Sami Länsivuori.
Kalevan kisoissa Räsänen on voittanut SM-hopeaa 100 metrillä vuosina 2012 ja 2017 sekä pronssia 2011, 2013 ja 2014. Vuonna 2012 hän voitti pronssia myös 200 metrillä. SM-hallikisoissa 2012 Räsänen saavutti hopeaa 60 metrillä ajalla 7,53. SM-hallikisoissa 2013 hän uusi 60 metrillä hopeansa ajalla 7,45.
Vuonna 2011 Räsänen karsiutui Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 100 metrin välierissä ja 200 metrin alkuerissä. Hän on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2011. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Räsänen juoksi avausosuuden naisten 4 × 100 metrin viestissä. Joukkue karsiutui loppukilpailusta ajalla 44,65. Heinäkuussa 2012 Räsänen voitti alle 23-vuotiaiden Pohjois- ja Baltian maiden mestaruuskisoissa Norjan Ullensakerissa kultaa 100 metrillä ajalla 11,69 ja 4 × 100 metrin viestissä sekä hopeaa 200 metrillä 2,2 metrin myötätuuliajalla 24,05. Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi 100 metrillä välieriin ja oli Suomen joukkueessa seitsemäs 4 × 100 metrin viestissä.
Kaudella 2014 Räsänen kärsi loukkaantumisista.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,65 | Jämsä | 30. kesäkuuta 2013 |
| 200 m | 24,10 | Lahti | 26. elokuuta 2012 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,39 | Tampere | 23. helmikuuta 2013 |
| 200 m | 24,42 | Växjö | 9. helmikuuta 2013 |
Aiheesta muualla

Maria Räsäsen kotisivut
María Asunción Aramburuzabala

| María Asunción Aramburuzabala Larregui |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1963 México, Meksiko
Muut tiedot
Omaisuus:  5,9 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  Tresalia Capital
María Asunción Aramburuzabala Larregui (s. 2. toukokuuta 1963) on meksikolainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on Meksikon tunnetuimpia liikenaisia ja on toiminut toimii sijoitusyhtiö Tresalia Capitalin toimitusjohtajana vuodesta 1996. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Aramburuzabalan ja hänen perheensä omistusten arvoksi 5,9 miljardia dollaria.
Aramburuzabala syntyi Meksikon pääkaupunki Méxicossa 2. toukokuuta 1963. Hänen isänsä oli Pablo Aramburuzabala Ocaranza ja isoisänsä Espanjasta tullut baskimaahanmuutaja Félix Aramburuzabala Lazcano-Iturburu, joka perusti Modelo-panimoyhtymän (Grupo Modelo) yhdessä ystävänsä Pablo Díezin kanssa. Aramburuzabalan äiti Lucrecia Larregui González oli meksikolainen maalari. Félix Aramburuzabalan aikana panimoyhtymä laajeni; yhtymän Corona-olut nousi esimerkiksi Yhdysvalloissa suosituimmaksi tuontiolueksi. Isänsä jälkeen Aramburuzabala peri äitinsä ja siskonsa kanssa vuonna 1995 suuren erän Modelo-panimon osakkeita. Naiset perustivat omaisuutensa hallitsemiseksi Tresalia Capitalin (Tresalia johdettu sanoista 'kolme liittolaista'). Ajallisesti kutakuinkin samaan aikaan (1996) noin puolet Modelo-panimosta myytiin Anheuser-Buschille, mistä kaupasta The New York Times arvioi Aramburuzan perheen saaneen noin 500 miljoonaa dollaria. Viimeinen 50 prosentin osuus myytiin vuonna 2013 tällöin yhtiöstä jo puolet omistaneelle Anheuser-Busch InBeville 20 miljardin dollarin kauppasummalla; nykyään Aramburuzabala toimii ostajakonsernin hallintoneuvoston jäsenenä.
Tresalian on sijoittanut viime vuosina rakennusalalle, tietoliikenteeseen ja internetiin. Omistuksiin kuuluu muun muassa 20 prosentin osuus meksikolaisesta Televisa-mediatalosta; Aramburuzabala on toiminut tämän mediayhtiön hallituksen jäsenenä.
Aramburuzabala suoritti alemman korkeakoulututkinnon (kirjanpito; B.Sc./B.A.) Meksikon eliittiyliopistoihin lukeutuvassa Instituto Tecnológico Autónomo de Méxicossa ja kauppatieteideen tohtoritutkinnon (Ph.D.) yhdysvaltalaisessa Chicagon yliopistossa. Hän on ollut kahdesti naimisissa ja eronnut kahdesti. Hänellä on kaksi lasta. Hänet tunnetaan modernin ja nykytaiteen keräilijänä.
María Olay

María Olay García (s. 3. kesäkuuta 1978 Gijón, Asturia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1996. Siellä hän oli 100 metrin rintauinnissa 28., ja naisten 4x100 metrin sekauintiviestissä 15.
Maryam Hassan

Maryam Aishah Hassan (s. 27. tammikuuta 1993 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Tomikana School of Rock -komediassa (2003).
Aiheesta muualla

Maryam Hassan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Markku Laamanen

| Markku Laamanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. joulukuuta 1949 Pyhäselkä
Kuollut: 22. syyskuuta 2014 (64 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Markku Laamanen, Gulliver
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  1969–2014
Tyylilajit:  iskelmä
Yhtyeet:  Gulliver
Levy-yhtiöt:  Shokki, Philips, Finnlevy, Sony
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Markku Laamanen (28. joulukuuta 1949 Pyhäselkä – 22. syyskuuta 2014) oli Jämsässä asunut suomalainen iskelmälaulaja, joka käytti vuosina 1968–1975 taiteilijanimeä Gulliver. Sen jälkeen hän oli mukana samannimisessä yhtyeessä, joka vaikutti 1970-luvun loppupuolella. Syksyllä 2009 Laamanen osallistui Talent Suomi -kykyjenetsintäkilpailuun sijoittuen kolmanneksi.
Laamasen sooloalbumi Minun tieni ilmestyi 2. joulukuuta 2009. Albumi sisältää pääosin vanhoja suomeksi laulettuja lauluja, jotka ovat aiemmin tulleet tutuiksi toisten suomalaisten artistien esittäminä. Mukana on kuitenkin myös kokonaan uusia kappaleita ja yksi englanninkielinen levytys. Laamasen vanhaa tuotantoa on koottu kaksoisalbumille Tähtisarja – 30 suosikkia. Hänen 2000-luvun aikana esittämänsä kappaleet löytyvät CD:ltä Ei kotiin kaipaa yksinäinen.
Elämä

Laamanen aloitti keikka-elämänsä 1960-luvun jälkipuoliskolla esiintyen omalla nimellään. Toimiessaan Raine Sainion yhtyeen solistina Laamanen yhtyeineen pääsi säestämään myös Irwin Goodmania , Reijo Hirvelää ja Jukka Kuoppamäkeä. Liperin tanssilavalla kesällä 1968 Laamaselle avautui tilaisuus antaa laulunäyte Vexi Salmelle ja Irwinille, jotka olivat etsimässä kiertueryhmäänsä uutta solistia. Annettu näyte johti Laamasen Helsingin Finnvox-studiolla järjestettyihin loppukilpailuihin, joista hän selvitti tiensä Irwinin keikoille uudeksi sooloartistiksi.
Aikakauden yleisen käytännön mukaan Laamanen otti käyttöönsä taiteilijanimen, koska omalla nimellään esiintyminen ei ollut kaupallisesti tarpeeksi iskevää. Dannyn, Kirkan, Johnnyn ja monen muun artistin jälkiä seuraten Laamasesta tuli Gulliver. Nimen keksi Vexi Salmi – Laamanen itse ei ollut erityisen ihastunut hieman kaksimielisenä pitämästään uudesta nimestä. Lavoilla häntä markkinoitiin ”sensaationa”.
Vuonna 1969 Vexi Salmen lanseeraama levymerkki Shokki julkaisi Gulliverin ensimmäisen singlen nimeltä "Sai varakkaan". Kappaleen oli säveltänyt Antti Yrjö Hammarberg ja sanoittanut Veikko Olavi Salmi.
1970-luvulla Laamanen jatkoi Gulliverinä soolo-uraansa vuoteen 1974 asti, jolloin hän perusti samannimisen yhtyeen.
Syksyllä 2009 Laamanen otti osaa Talent Suomi -kykyjenetsintäkilpailuun ja meni Tampereen alkukarsinnasta jatkoon tulkittuaan Josh Grobanin tunnetuksi tekemän kappaleen ”You Raise Me Up”. Laamanen meni jatkoon myös semifinaaleista, joissa hän sai eniten yleisöääniä tulkittuaan Frank Sinatran tunnetuksi tekemän kappaleen ”My Way”. Talentin finaalissa Laamanen esitti uudelleen kappaleen ”You Raise Me Up” ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Ennen Talent Suomea Laamanen oli kilpaillut seniorilaulukilpailussa vuonna 2005.
Laamanen on toiminut myös säveltäjänä oman musiikkituotannon lisäksi myös mm. Vesa Ruuskalle.
Laamanen kuoli kotonaan 64 vuoden iässä Alzheimerin taudin seurauksena 22. syyskuuta 2014.
Diskografia > Gulliverin singlet (sooloura)

Sai varakkaan (1969)
Autoit paljon (1972)
Niin teen (1972)
Ding dong (1974)
Tänään on se päivä (1974)
Alli, ethän muiden salli (1975)
Syksy (1978)
Diskografia > Markku Laamasen albumit

Irwin - Tribuutti Irwin Goodmanille (2005)
Saat miehen kyyneliin (Unohtumattomat suosikit) (2007)
Hyvää joulua! (2007)
Joulutunnelmissa (2008)
Tähtisarja – 30 suosikkia (2CD-kokoelma, 2009)
Ei kotiin kaipaa yksinäinen (kokoelma, 2009)
Minun tieni (2009)
Sinivalkoiset klassikot (2011)
Aiheesta muualla

Veikko Tiiton sivu Gulliver-yhtyeestä
Ylen Elävä arkisto: Markku Laamanen – laulaja ja Irwinin oikea käsi
Markku Laamanen – Pomus.net
Maria Cristinan metroasema

Maria Cristina on vuonna 1975 avattu Barcelonan metron linjan 3 asema Les Cortsin alueella Barcelonassa. Se sijaitsee kaupunkia halkovan Avinguda Diagonal -kadun varrella La Caixa -pankin pääkonttorin edustalla. Metroasemalta on vaihtoyhteys Trambaix-pikaraitiotiejärjestelmän linjoille 1, 2 ja 3. Myös Trambaix-pysäkin nimi on Maria Cristina. Asemalta on lyhyt kävelymatka FC Barcelonan kotistadionille Camp Noulle.
Metroaseman sisäänkäynti sijaitsee suoraan La Caixan pääkonttorin edessä
Aiheesta muualla

Asema Trens de Catalunya -sivustolla (katalaaniksi)
Marén lentoasema

Marén lentoasema (IATA: MEE, ICAO: NWWR) on Uuden-Kaledonian Marén saaren lentoasema. Se sijaitsee noin kilometrin päässä La Rochen kylästä. Vuonna 2014 sen kautta kulki noin 80 000 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Calédonie: Lifou, Nouméa, Ouvéa, Tiga
María Pérez

| María Pérez> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  María José Pérez González
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Venezuela
Lentopalloilija
Pituus:  188 cm
Paino:  69 kg
Nyk. joukkue:   Stella ES Calais
Sarja:  Ligue A
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2008   2008–2010   2010–2011   2011–2012   2012–:   Llaneras de Toa Baja    LiigaEura    Apollon Limassol    LiigaEura    Stella ES Calais
Maajoukkueet
2006–:   Venezuela
Ottelut:  19
María José Pérez González (s. 18. maaliskuuta 1988 Aragua) on venezuelalainen lentopalloilija.
Pérez on edustanut LiigaEuraa naisten Lentopallon Mestaruusliigassa yhteensä kolmen kauden ajan. Venezuelan naisten maajoukkueessa hän on pelannut 19 maaottelua. Pérez oli mukana Venezuelan joukkueessa vuoden 2008 Pekingin olympialaisissa. Lisäksi hän on voittanut pronssia Etelä-Amerikan mestaruusturnauksessa vuonna 2007.
Naisten liigan kuukauden pelaajaksi Pérez valittiin lokakuussa 2009. Hän voitti myös liigan pistepörssin kaudella 2009–2010.