stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert de Godzinsky

Robert ”Robi” de Godzinsky [Robert də go'dzinski] (s. 1950) on suomalainen äänittäjä ja muusikko. Hän on mm. ”CAP (Common Acoustical Point)” -mikitystekniikan luoja. Robert De Godzinsky on suomalaisen säveltäjän, George De Godzinskyn poika.
Robert de Craon

Robert de Craonin vaakuna
Robert de Craon (k. 13. tammikuuta 1147) oli temppeliherrain ritarikunnan toinen suurmestari. Hänet valittiin Hugo Paynsilaisen seuraajaksi vuonna 1136, ja hän toimi ritarikunnan johtajana kuolemaansa asti.
Robert de Craon oli kotoisin Vitréstä. Hän oli Craonin herran Renaud de Bourgoingin kolmas poika ja nuorimpana lapsena hänen piti omistautua pappisuralle. Hän päätti muuttaa Palestiinaan kuultuaan Hugo Paynsilaiselta temppeliherrojen perustamisesta. De Craon tuli nopeasti tunnetuksi rohkeudestaan taistelukentällä ja hurskaudestaan uskonasioissa. Hugo Paynsilaisen kuoltua hänet valittiinkin ritarikunnan toiseksi suurmestariksi.
Robert de Craon valittiin ritarikunnan senesalkiksi vuonna 1125. Kesäkuussa 1136 de Craon valittiin samana vuonna kuolleen ensimmäisen suurmestarin Hugo Paynsilaisen seuraajaksi. De Craonin kaudella ritarikunta vakiintui merkittäväksi toimijaksi Lähi-idässä.
De Craon osoittautui erinomaiseksi organisaattoriksi, ja hänen aikanaan temppeliherroista tuli Lähi-idän huomattava valtatekijä. Paavi Innocentius II hyväksyi vuonna 1139 ritarikunnan säännöt, otti järjestön suojelukseensa ja vapautti heidät veroista.. Paavi soi ritarikunnalle useita etuoikeuksia. Paavin antaman bullan Omne Datum Optimum määräyksellä temppeliherrat olivat yksin paavin käskyjen alaisia, heillä oli lupa rakentaa kappeleita, rukoushuoneita ja hautausmaita, heillä sai olla omat kappalaisensa ja lisäksi ritarikunta sai vapautuksen verojen sekä kymmenysten maksamisesta. Paavi Innocentius II myös vahvisti tavan, jolla ritarikunnan tulevat suurmestarit valittiin. Lisäksi paavi rohkaisi temppeliritareita taistelemaan vankkumatta kristinuskon vihollisia vastaan. Temppeliherroille annettiin myös lupa käyttää punaista ristiä valkeassa kaavussa.
Robert de Craon suunnitteli preseptorien ja provinssien toiminta- ja hallintojärjestelmät. Lisäksi hän hallinnoi viisaasti lahjoituksia, joita ritarikunnalle alkoi tulvia joka puolelta. Lahjoituksia tuli niin ylenpalttisesti, että osasta piti kieltäytyä. De Craon ei esimerkiksi voinut ottaa vastaan osaa Aragonian kuningaskunnasta, jonka kuningas Alfonso I testamenttasi temppeliherroille.
Sotilasjohtajana De Craon ei ollut yhtä menestyksekäs kuin hallintoasioissa. Hän onnistui lyömään Aleppon emiirin, mutta emiirin joukot iskivät pian takaisin ja tuhosivat osan temppeliherrojen joukoista. De Craon myös salli espanjalaisten temppeliherrojen laivaston hyökätä Lissaboniin, mutta tämäkin hanke päättyi tappioon.
De Craon kuoli tammikuussa 1147, ja huhtikuussa seuraavaksi suurmestariksi valittiin Everard des Barres.
George Maharis

Maharis vuonna 1972
George Maharis vuonna 1962 Route 66 -sarjan kulisseissa.
George Maharis (1. syyskuuta 1928 Queens, New York – 24. toukokuuta 2023 Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen uransa ei rajoittunut rooleihin televisiossa, mutta elokuva-alalla hän ei päässyt yhtä pitkälle kuin televisiossa.
Maharis syntyi Queensissa yhdeksi kreikkalaisten vanhempiensa seitsemästä lapsesta. Hän opiskeli The Actors Studiolla. Hän aloitti vuonna 1960 roolinsa Buz Murdockina televisiosarjassa Route 66 ja oli tästä hyvästä vuonna 1962 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hän jätti sarjan myöhemmin terveysongelmistaan johtuen, kun hänellä oli todettu hepatiitti. Hän vieraili myöhemmin muun muassa sarjassa Murhasta tuli totta.
Maharis esiintyi uransa aikana useissa elokuvissa, joista viimeinen oli Doppelganger – kaksoisolento (1993). Hänellä oli 1960-luvulla myös toissijainen ura muusikkona Epic Recordsille. Hän oli heinäkuussa 1973 Playgirl-lehden Man of the Month. Hänen pidätyksensä 21. marraskuuta 1974 aiheutti aikanaan pienoisen skandaalin hänen jäätyään kiinni seksin harjoittamisesta poikaystävänsä kanssa losangelesilaisessa miestenhuoneessa.
Maharis harrasti impressionistista maalaustaidetta ja eli sittemmin täysin vetäytyneenä näyttelijänuraltaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Maharis Wikimedia Commonsissa
Rick Famuyiwa

| Rick Famuyiwa |
| --- | --- |
 Famuyiwa vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1973 (ikä 51) Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  ohjaaja käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Rick Famuyiwa (s. 18. kesäkuuta 1973, Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Elämä

Famuyiwan vanhemmat olivat kotoisin Nigeriasta. Hän syntyi Berkeleyssa ja kasvoi Concordissa, San Joséssa, Pohjois-Carolinassa, Los Angelesissa ja Inglewoodissa.
Famuyiwa on suorittanut tutkinnon Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Tehtävät |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | The Wood – kulman kollit | The Wood | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2002 | Brown Sugar | Brown Sugar | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2007 | Talk to Me | Talk to Me | Käsikirjoittaja |
| 2010 | Kunnes perhe meidät erottaa | Our Family Wedding | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2015 | Dope | Dope | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2016 | Confirmation | Confirmation | Ohjaaja |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Tehtävät |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | The Chi | The Chi | Ohjaaja |
| 2019–2023 | The Mandalorian | The Mandalorian | Ohjaaja, käsikirjoittaja (3. kaudesta alkaen myös vastaava tuottaja) |
| 2022 | They Call Me Magic | They Call Me Magic | Ohjaaja |
| 2023 | Ahsoka | Ahsoka | Ohjaaja |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rick Famuyiwa Wikimedia Commonsissa
Rick Famuyiwa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rick Famuyiwa Elonetissä.
Grischa Prömel

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. tammikuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Stuttgart, Saksa
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: TSG 1899 Hoffenheim
Pelinumero: 6
Junioriseurat
0000–2009: TSV RSK Esslingen
2009–2013: Stuttgarter Kickers
2013–2014: TSG 1899 Hoffenheim
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2015 | TSG 1899 Hoffenheim II | 24 | (5) |
| 2015–2017 | Karlsruher SC | 44 | (2) |
| 2017–2022 | 1. FC Union Berlin | 121 | (19) |
| 2022– | TSG 1899 Hoffenheim | 33 | (3) |
Maajoukkue
| 2015–2016 | Saksa U20 | 15 | (2) |
| 2016 | Saksa U21 | 3 | (1) |
| 2016 | Saksa U23 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. tammikuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
Grischa Prömel (s. 9. tammikuuta 1995 Stuttgart, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja. Prömel edustaa Bundesliigassa pelaavaa ja jo hänen nuoremmilta vuosiltaan tuttua TSG 1899 Hoffenheimia, johon hän siirtyi kesällä 2022. Sitä ennen hän edusti viisi kautta 1. FC Union Berliniä, johon hän siirtyi vuonna 2017 joukkueen pelatessa vielä 2. Bundesliigassa. Hän on edustanut 2. Bundesliigassa myös Karlsruhea.
Prömel pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015. Hän saavutti hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Rick DiPietro

| Rick DiPietro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1981 (ikä 43) Winthrop, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rico, DP, Dippy, Dipper
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2014
Aik. seurat:  New York Islanders (NHL) Chicago Wolves (IHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) SC Riessersee (GER2) Charlotte Checkers (ECHL)
NHL-varaus:  1. varaus, 2000 New York Islanders
Rick DiPietro (s. 19. syyskuuta 1981 Winthrop, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi vuodet 2000–2013 NHL-liigassa New York Islandersin joukkueessa. Hän on NHL:n ykkösvaraus keväältä 2000. Islanders teki DiPietron kanssa 15-vuotisen sopimuksen, joka sitoi hänet joukkueeseensa aina vuoteen 2022 asti. DiPietron kärsittyä lukuisista loukkaantumisista sopimus ostettiin ulos kesällä 2013.
New York Islanders

Islanders varasi DiPietron vuoden 2000 varaustilaisuudessa. Hän oli koko varaustilaisuuden ensimmäinen varattu pelaaja. DiPietrosta tuli ensimmäinen maalivahti, joka on varattu NHL:ään varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana.
Ensimmäisellä NHL-kaudellaan DiPietro sai kohtalaisesti vastuuta ja pääsi kentälle 20 ottelussa. Hän pelasi kauden aikana myös IHL-joukkue Chicago Wolvesissa. Kauden 2001–2002 hän joutui pelaamaan Islandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa AHL-liigassa hankkiakseen lisää kokemusta. Vielä seuraavan kauden DiPietro hankki kokemusta ollen lähinnä kakkosmaalivahtina, pelaten kuitenkin kymmenessä ottelussa.
Kaudella 2003–2004 DiPietron onnistui murtautua NHL:n ykkösvahtien joukkoon, kun hän syrjäytti edellisen kauden ykkösvahtina toimineen Garth Snow'n. DiPietro pelasi joukkueensa 82 ottelusta 51 voittaen niistä 23. Hän saavutti kauden aikana uransa ensimmäiset nollapelit pitäen maalinsa puhtaana viidessä ottelussa kauden aikana.
Monen muun NHL-kiekkoilijan tavoin DiPietro piti taukoa pelaamisesta kauden 2004–2005 NHL:n työsulun aikana, mutta palasi kaudelle 2005–2006 Islandersin ykkösvahdiksi. Tuolla kaudella hän oli Islandersin selkeä ykkösvahti pelaten 63 ottelua torjuntaprosentilla 90,0%. Voittoja kertyi 30 ja "Dippy" merkkautti tilastoihinsa jopa kaksi syöttöpistettä. DiPietro teki syyskuussa 2006 Islandersin kanssa 15 kautta kestävän jatkosopimuksen. Vuoteen 2022 asti DiPietron Islandersissa pitävä sopimus on kaikkien aikojen pisin.
Kaudella 2006–2007 DiPietro alkoi täyttää hänelle asetettuja odotuksia. Hän oli viemässä joukkuettaan NHL:n pudotuspeleihin torjuen 32 voittoa torjuntaprosentilla 91,9%. Pudotuspeleissä vastaan tuli Buffalo Sabres, joka eteni jatkopeleihin voitoin 4–1. Kauden lopulla DiPietro kärsi jonkin verran loukkaantumisista, mutta toipui torjuntavireeseen juuri ennen pudotuspelejä. Tilastojen valossa 2006–2007 oli hänen uransa paras kausi NHL:ssä.
5. maaliskuuta 2007 DiPietro torjui 56 laukausta 2–1 tappioon päättyneessä ottelussa New York Rangersia vastaan. Se on Islandersin historian suurin yhden ottelun torjuntamäärä. Edellinen ennätys oli 55 torjuntaa ja sitä pitivät hallussaan Félix Potvin sekä Billy Smith.
Marraskuussa 2007 New York Rangersia vastaan DiPietro sai tilastoihinsa 100:nnen voittonsa NHL-urallaan.
Kaudella 2010–2011 DiPietro kärsi jälleen loukkaantumisista. Hän sai kasvoihinsa murtuman tapeltuaan ottelussa Pittsburgh Penguinsin maalivahdin Brent Johnsonin kanssa. DiPietro pelasi kauden 2010–2011 aikana yhteensä vain 26 ottelua, joista voittoja tuli kahdeksan. Torjuntaprosentti jäi vaatimattomaan lukemaan 88,6 ja päästettyjen maalien keskiarvo oli 3,44.
Pelitapa

DiPietro tunnetaan maalivahdiksi loistavana mailankäsittelijänä. Hän osaa lukea joukkueensa hyökkäyksiin lähdöt ja syöttää oikeaan paikkaan. Kauden 2010–2011 jälkeen DiPietron tilastoihin oli merkattu NHL:ssä 17 syöttöpistettä. "DP" tunnetaan myös raudanlujasta asenteestaan ja hyvästä paineensietokyvystään. Viimeisimpinä vuosina DiPietro kärsi paljon erilaisista loukkaantumisista.
Hän pelasi kausien 2008–2009, 2009–2010 ja 2010–2011 aikana yhteensä vain 39 ottelua.
Maajoukkue

Rick DiPietro oli Yhdysvaltain maajoukkueen ykkösvahti Torinon talviolympialaisissa 2006. Yhdysvallat hävisi Suomelle puolivälierässä ja jäi ulos mitalipeleistä.
Aiheesta muualla

DiPietron profiili NHL.comissa
Robert da Silva Almeida

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robert da Silva Almeida
Syntymäaika: 3. huhtikuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Salvador, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988 1989-1991 1992-1993 1994 1995-1996 1997-1998 1999 2000-2002 2003 2003 2004-2005 2006 | Fluminense Bragantino Guarani Rio Branco Santos Grêmio Atlético Mineiro Santos Consadole Sapporo Corinthians Bahia América |  |
Maajoukkue
| 2001 | Brasilia | 4 (0) |
Robert da Silva Almeida (s. 3. huhtikuuta 1971 Salvador) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Robert debytoi Brasilian maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Francis de Wolff

Francis Marie de Wolff (7. tammikuuta 1913 South Minster, Essex, Iso-Britannia – 18. huhtikuuta 1984 Sussex, Iso-Britannia) oli englantilainen näyttelijä.
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1937 | Kuningatar Elisabet | Fire Over England | sir James Tarleton |
| 1949 | Kauriin merkeissä | Under Capricorn | majuri Wilkins |
| 1950 | Salainen aarresaari | Treasure Island | Musta Koira |
| 1951 | Saiturin joulu | Scrooge | Nykyisen joulun henki |
| 1952 | Ivanhoe | Ivanhoe | Front de Boeuf |
| 1956 | Moby Dick – valkoinen valas | Moby Dick | kapteeni Gardiner |
| 1957 | Pennitön perintö | The Smallest Show on Earth | Albert Hardcastle |
| 1957 | Pyhä Johanna | Saint Joan | Georges de La Trémoille |
| 1959 | Baskervillen koira | The Hound of the Baskervilles | tohtori Mortimer |
| 1959 | The Man Who Could Cheat Death | The Man Who Could Cheat Death | tarkastaja Legris |
| 1960 | Paholaisen hampaat | The Savage Innocents | Kauppa-aseman johtaja |
| 1963 | Salainen agentti 007 Istanbulissa | From Russia with Love | Vavra |
| 1963 | Mirrin kolme elämää | The Three Lives of Thomasina | Targu |
| 1966 | Maailmansodan vaarallisin mies | Triple Cross | kenraalieversti |
| 1972 | Canterburyn tarinoita | I racconti di Canterbury | Morsiamen isä |
| 1973 | Kolme muskettisoturia | The Three Musketeers | Merikapteeni |
Aiheesta muualla

Francis de Wolff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ruokolammi (Lempäälä)

| Ruokolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Koordinaatit:  61°18′57″N, 23°54′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Myllyojan valuma-alue‎ (35.25)
Laskuoja:  oja Ilvankajärveen 
Järvinumero:  35.250.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,9  m tai 107  m 
Rantaviiva:  0,423 km 
Pinta-ala:  1,061  ha 
 fiRuokolammi 
Ruokolammi  on Pirkanmaalla Lempäälä Lastustenkulman ja Tikinmaan välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantietoa

Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,9 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen rantaviivan pituus on 400 metriä. Siihen laskee kolme metsäojaa, joista yksi on Makkaralammin laskuoja. Sen oma laskuoja lähtee lammen lounaisrannasta ja se suuntaa etelään, missä se pian yhtyy Kaakkolammin Ilvankajärveen laskevaan ojaan. Se on sijainnut pellon kupeessa ja nykyään sen ohittaa seututie 130 näköetäisyydellä.
Rootkit

Rootkit eli piilohallintaohjelmatarvitaan parempi lähde on haittaohjelma, joka asentuu tietokoneelle hyökkääjän saatua sen hallintaansa. 
Rootkit on haittaohjelma, joka asentuu niin syvällä että käyttöjärjestelmä ei sitä havaitse. Rootkitin avulla hyökkääjä voi ottaa tietokoneen hallintaansa etänä, poistaa tietokoneella olevia tietoja ja niin edelleen. Rootkit voi asentua tietokoneen firmwareen kuten UEFI-ohjelmistoon. Rootkit tai "bootkit" voi asentua myös kiintolevyn MBR-osaan. Joissakin käyttöjärjestelmissä rootkitit voivat piiloutua käyttöjärjestelmän laiteajureihin. Rootkit piiloutuu siten, ettei sitä havaita käyttöjärjestelmän tiedostolistauksesta, suoritettavien prosessien joukosta tai muiden normaalien menetelmien kautta.
Virukseen tai matoon verrattuna rootkit ei kopioi itseään, vaan tarvitsee kuljetusmenetelmän kuten troijalaisen tai tietoturva-aukon päästäkseen järjestelmään. Troijalainen voi antaa hyökkääjälle pääsyn osaan järjestelmästä, mutta ei välttämättä pääkäyttäjän oikeuksia. Takaovi päästää myös hyökkääjän järjestelmään, mutta ei välttämättä täysillä oikeuksilla. Termit kattavat kuitenkin laajan joukon haittaohjelmia ja hyökkäystekniikoita, ja näissä voi olla päällekäisyyksiä.
Frédérique Matla

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2018 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amstelveen 2017 |  |  |
|  Kultaa | Antwerp 2019 |  |  |
|  Kultaa | Amstelveen 2021 |  |  |
Frederique Matla (28. joulukuuta 1996) on alankomaalainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020. Hänellä on lisäksi kultaa vuoden 2018 MM-kilpailuista ja EM-kultaa vuosilta 2017, 2019 ja 2021.
From the Muddy Banks of the Wishkah

| From the Muddy Banks of the Wishkah Nirvana |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1989, 1991–1994
 Julkaistu: 1. lokakuuta 1996
 Tuottaja(t): Shauna O’Brien, Diane Stata
 Tyylilaji: grunge, alternative rock
 Kesto: 53.55
 Levy-yhtiö: Geffen Records
Nirvanan muut julkaisut
| Singles 1995 | From the Muddy Banks of the Wishkah 1996 | Nirvana 2002 |
From the Muddy Banks of the Wishkah oli toinen Nirvanan laulaja-kitaristi Kurt Cobainin kuoleman jälkeen julkaistu livelevy, joka julkaistiin vuonna 1996. Albumi sisältää Nirvanan tunnetuimmat live-taltioinnit vuosilta 1989–1994.
Tietoa albumista

Albumin kokosi yhtyeen basisti Krist Novoselic, joka myös kirjoitti tekstit albumin kansilehtiin. Novoselic ja rumpali Dave Grohl aikoivat alun perin julkaista vuonna 1994 tuplalivealbumin, jossa olisi ollut mukana myös MTV Unplugged in New York -levyn materiaali. Cobainin kuoleman jälkeen he eivät kuitenkaan saaneet levyä valmiiksi aiotussa aikataulussa. Heti julkistamisensa jälkeen 1996 levy kohosi ensimmäiselle sijalle Billboard 200 -listalla. Live-levyltä on julkaistu yksi single joka on Aneurysm.
Yksityiskohtaisempaa tietoa tallenteista

Kappaleiden "Breed" ja "Polly" tallenteet vuodelta 1989 olivat niiden varhaisia versioita, ne julkaistiin studioversiona vasta yhtyeen läpimurtoalbumilla Nevermind. Albumin Reading Festivalin 30. elokuuta 1992 esiintymisen kappale "tourette’s" oli sen ensiesitys, studioversiona se julkaistiin vasta albumilla In Utero syyskuussa 1993.
Kappaleet "Drain You", "Smells Like Teen Spirit" ja "Aneurysm" oli äänitetty 28. joulukuuta 1991 Kaliforniassa. "Been a Son", "Lithium", "School" ja "Blew" on tallenteita jotka on äänitetty 25. marraskuuta 1991.
Kappaleet

"Intro" (3. joulukuuta 1989; London Astoria, Lontoo, UK) (0:52)
"School"  (25. marraskuuta 1991; Paradiso, Amsterdam, Alankomaat) (2:40)
"Drain You" (28. joulukuuta 1991; O'Brien Pavilion, Del Mar, Kalifornia) (3:34)
"Aneurysm" (28. joulukuuta 1991; O'Brien Pavilion, Del Mar, Kalifornia) (4:31)
"Smells Like Teen Spirit" (28. joulukuuta 1991; O'Brien Pavilion, Del Mar, Kalifornia) (4:47)
"Been a Son" (25. marraskuuta 1991; Paradiso, Amsterdam, Alankomaat (2:07)
"Lithium" (25. marraskuuta 1991; Paradiso, Amsterdam, Alankomaat (4:10)
"Sliver" (10. marraskuuta 1993; Springfield Civic Center, Springfield, MA) (1:55)
"Spank Thru" (19. marraskuuta 1991; Castle Theatre, Rooma, Italia)  (3:10)
"Scentless Apprentice" (13. joulukuuta 1993; Pier 48, Seattle, Washington) (3:31)
"Heart-Shaped Box" (30. joulukuuta 1993; Great Western Forum, Inglewood, CA) (4:41)
"Milk It" (7. tammikuuta 1994; Seattle Center Arena, Seattle, Washington) (3:45)
"Negative Creep" "(31. lokakuuta 1991; Paramount Theatre, Seattle, Washington) (2:43)
"Polly" (3. joulukuuta 1989; London Astoria, Lontoo, UK) (2:30)
"Breed" (3. joulukuuta 1989; London Astoria, Lontoo, UK) (3:28)
"tourette’s" (30. elokuuta 1992; Reading Festival, Reading, UK) (1:55)
"Blew" (25. marraskuuta 1991; Paradiso, Amsterdam, Alankomaat) (3:36)
Singlet

Albumilta ei julkaistu yhtään kaupallista singleä mutta siltä julkaistiin muutama promosingle jotka ovat Aneurysm (US, UK ja Australia), "Drain You" (US), Lithium (Alankomaat), Heart-Shaped Box (Australia) ja Polly (australia).
Arvostelut

All Music Guide -lehden arvostelu:
Rolling Stone -lehden arvostelu:
Albumin sijoitukset

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Billboard Top 200 | No. 1 |
| 1996 | Official New Zealand Albums Chart | No. 2 |
| 1996 | Official Finland Albums Chart | No. 2 |
| 1996 | Official UK Albums Chart | No. 3 |
| 1996 | Official Austrian Albums Chart | No. 3 |
| 1996 | Official Hungarian Albums Chart | No. 4 |
| 1996 | Official Sweden Albums Chart | No. 6 |
| 1996 | Official French Albums Chart | No. 7 |
| 1996 | Official Spanish Albums Chart | No. 7 |
| 1996 | Official Norwegian Albums Chart | No. 8 |
| 1996 | Official Switzerland Albums Chart | No. 9 |
| 1996 | Official Holland Albums Chart | No. 11 |
| 1996 | Official Japanese Albums Chart | No. 12 |
| 1996 | Official German Albums Chart | No. 38 |
Albumin sijoitukset > Singlejen sijoitukset

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Aneurysm | Mainstream Rock Tracks (US) | No. 11 |
| 1996 | Aneurysm | Modern Rock Tracks (US) | No. 13 |
| 1996 | Aneurysm | Polish Airplay Chart | No. 17 |
| 1996 | Aneurysm | Triple J Hot 100 (Australia) | No. 45 |
Muusikot albumilla

Kurt Cobain - laulu, kitara
Krist Novoselic - basso
Dave Grohl - rummut, taustalaulu (kaikki paitsi raidoissa "Intro", "Polly" ja "Breed")
Chad Channing - rummut (ainoastaan kappaleissa "Intro", "Polly" ja "Breed")
Pat Smear - rytmikitara, taustalaulu (kappaleissa "Sliver", "Scentless Apprentice", "Heart-Shaped Box" ja "Milk It")
Nirvana
| --- | --- |
Studioalbumit:   Bleach  Nevermind  In Utero 
Livealbumit:   MTV Unplugged in New York  From the Muddy Banks of the Wishkah 
Kokoelmat:  Nevermind It's an Interview | Incesticide | Nirvana | Sliver: The Best of the Box
EP:t:  Blew | Hormoaning
Singlet:  "Love Buzz" | "Sliver" | "Molly's Lips" | "Here She Comes Now" | "Smells Like Teen Spirit" | "Come as You Are" | "Lithium" | "On a Plain" | "In Bloom" | "Oh, The Guilt" | "Heart-Shaped Box" | "All Apologies" | "Rape Me" | "Pennyroyal Tea" | "About a Girl (Unplugged)" | "The Man Who Sold the World (Unplugged)" | "Where Did You Sleep Last Night" | "Lake of Fire (Unplugged)" | "Aneurysm (live)" | "Drain You (live)" | "You Know You’re Right"
Video- ja box set -julkaisut:  Live! Tonight! Sold Out!! | Singles | With the Lights Out | Classic Albums - Nirvana - Nevermind
Muuta:  Nirvanan diskografia | Grunge | X-sukupolvi | Courtney Love | Frances Bean Cobain | Kurt & Courtney | Last Days | Outcesticide | Fecal Matter | Foo Fighters | Sweet 75
Frédéric Zigante

Frédéric Zigante.
Frédéric Zigante (s. 1961) on ranskalainen kitaristi. Hän valmistui Milanon Giuseppe Verdi -konservatoriosta. Hänen opettajiaan olivat Ruggero Chiesa, Alirio Díaz ja Alexandre Lagoya. Perinteisen ohjelmiston esittämisen ohella Zigante on kantaesittänyt monia teoksia, joihin kuuluvat Alexandre Tansmanin Concertino ja Franco Donatonin Marches II. Zigante on pitänyt resitaaleja Italiassa, Britanniassa, Saksassa, Unkarissa, Kreikassa, Ranskassa, Sveitsissä, Alankomaissa, Japanissa, Espanjassa, Kiinassa, Puolassa ja Singaporessa. Hänen levytystensä joukossa ovat tulkinnat kaikista Heitor Villa-Lobosin soolokitarasävellyksistä.