stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Armeijaryhmä A (länsirintama)

| --- | --- |
 Wehrmachtin armeijaryhmät 1 
Itärintama : 
Pohjoinen armeijaryhmä: 
Keskustan armeijaryhmä: 
Etelän armeijaryhmä: 
Armeijaryhmä A: 
Armeijaryhmä B: 
Armeijaryhmä Don: 
Armeijaryhmä Etelä-Ukraina: 
Armeijaryhmä Pohjois-Ukraina: 
Armeijaryhmä Kuurinmaa: 
Armeijaryhmä Veiksel: 
Länsirintama : 
Armeijaryhmä A: 
Armeijaryhmä B 1940: 
Armeijaryhmä B 1943–1945: 
Armeijaryhmä C: 
Armeijaryhmä D: 
Armeijaryhmä G: 
Armeijaryhmä H: 
Balkan : 
Armeijaryhmä E: 
Armeijaryhmä F: 
Pohjois-Afrikka  : 
Armeijaryhmä Afrikka: 
Armeijaryhmä Tunisia2 : 
 Office of United States Chief of Counsel For Prosecution of Axis Criminality: AFFIDAVIT TO ACCOMPANY MEMORANDUM ON THE GERMAN GENERAL STAFF AND HIGH COMMAND Last-Modified: 1999/11/17. Nizkor Project. Viitattu 1.4. 2007. (englanniksi)  Steen Ammentorp: Ziegler, Heinz, General of Artillery generals.dk. Viitattu 1.4. 2007. (englanniksi) : 
Armeijaryhmä A (saks. Heeresgruppe A) oli länsirintamalla vuonna 1940 toiminut yhtymä, joka perustettiin 26. lokakuuta 1939 Eifelin ja Hunsrückin alueella nimeämällä uudelleen aikaisempi etelän armeijaryhmä. Se osallistui Ranskan valloitukseen Ardelleilla ja eteni Sommeen. Armeijaryhmä osallistui myös Dunkerquen operaatioon. Ryhmän komentajana oli Gerd von Rundstedt.
Lokakuussa 1940 armeijaryhmä A uudelleen nimettiin Lännen sotatoimialueeksi. Se siirrettiin kevään 1941 aikana miehitettyyn Puolaan valmistautumaan operaatio Barbarossaan. 22. kesäkuuta 1941 se nimettiin edelleen etelän armeijaryhmäksi.
Bluster Kong

Bluster Kong on alkuperäinen hahmo Donkey Kong Country -animaatiosarjassa, joka perustuu samannimiseen peliin. Hän ei esiinny missään Donkey Kong -sarjan pelissä. Bluster toimii pääasiassa Candyn esimiehenä animaatiosarjassa. Hän ja hänen (näkemätön) äitinsä ovat Barrelworks Factoryn omistajia. Animaatiosarjan englanninkielisessä versiossa Bluster Kongin ääninäyttelijänä oli Donald Burda.
| Bluster kong |
| --- | --- |
Laji:  Kong
Ensiesiintyminen:  Donkey Kong Country (televisiosarja)
Ääninäyttelijä  (englanti):  Donald Burda
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Mies
Tunnetut henkilöllisyydet:  Leo Luster
Tunnetut sukulaiset:  Kongin perhe
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Yleiskatsaus

Bluster johtaa Kongo Bongo Islandilla olevaa tynnyritehdasta, jonka omistaa hänen äitinsä (näkemätön hahmo). Joskus hän puhuu äitinsä kanssa matkapuhelimessa ja käyttää henkilökohtaista Barrelcopteriaan liikkuakseen saarella. Bluster on stereotyyppinen rikas, hemmoteltu pelkuri. Hän iskee jatkuvasti Candy Kongia, hänen työntekijäänsä, huolimatta siitä, että hän seurustelee Donkey Kongin kanssa.
Usein Blusterin yritykset tehdä vaikutus Candyyn tai auttaa muita kongeja johtavat enemmän haittaan kuin hyötyyn. Jotkut jaksot itse asiassa keskittyivät tähän kuten " Zero to Hero ", jossa Bluster ajatteli kuolevansa viikon sisällä kuultuaan Donkeyn, Diddyn ja Cranky Kongin puhuvan hänen röntgenkuvistaan (he itse asiassa puhuivat Crankyn röntgenlaitteesta). Toinen esimerkki tästä on jakso " Get a Life, Don't Save One ", jossa Donkey Kong pelastaa Blusterin onnettomuudesta ja DK:lle velkaa oleva Bluster alkaa pelastaa hänet käytännössä kaikesta, jopa kaikesta, mikä ei todellakaan ole uhkaavaa.
Yrittäessään tehdä vaikutuksen Candy Kongiin Hunka Hunka Burnin' Bluster -jakson aikana, Bluster päätyi muuttumaan sydämensyöjäksi nimeltä Leo Luster, koska hän sekoitti kaikki hiusvärinsä  yhteen (hänen mielestä se oli luonnotonta että hänen hiuksensa putoavat). Leo Lusterina Bluster ei pystynyt vain voittamaan Candyn kiintymystä (ja vähäisessä määrin tehdä Diddyyn vaikutuksen), vaan myös huijaa kuningas K. Roolin luopumaan kristallikokokospähkinästä. Vaikutukset olivat kuitenkin väliaikaisia, ja Bluster muuttui pian takaisin normaaliksi itsekseen. Blusterista tuli kuitenkin tilapäisesti Leo Luster ilman seerumia, koska DK:n mukaan "Jossain sisällä hän on Leo Luster; seerumi vain toi sen esiin.
Yleiskatsaus > Persoonallisuus

Omahyväinen, mahtipontinen, turhamainen ja narsistinen Bluster on motivoitunut hänen himonsa Candy Kongiin ja ylpeydestään. Hän yrittää säännöllisesti alentaa ja vähätellä Donkey Kongia, koska hän on laiska ja hänellä on keskinkertainen älykkyys. Bluster käyttäytyy kuninkaallisena ja luottavaisena, mutta kun ongelmat ovat kasaantuneet häntä vastaan, hän napsahtaa kuin oksa ja turvautuu jopa auttamaan hyökkääjiään, kuten pahaa kuningas K. Roolia. Hän kuitenkin osoittaa ystävällistä puolta, mutta hänen sankarillisuusyrityksensä päättyvät yleensä hyvin koskien häntä tai aiheuttavat pahimmillaan enemmän haittaa kuin hyötyä.
Erityisolosuhteissa Bluster on osoittautunut välittäväksi, avuliaaksi ja päteväksi sankariksi, ja hän on jopa osoittanut empatiaa hahmoja kohtaan Candyn lisäksi. Hän osoitti huolta Diddystä, kun tämä oli saanut "Kongo Bongo Gone Wrongo" -taudin ja oli kauhuissaan muiden kongien kanssa, kun näytti siltä, että Cranky olisi menettänyt henkensä lento-onnettomuudessa. Blusterin tiedetään jättäneen syrjään aiemmat riidat Donkey Kongin kanssa, mikä mahdollistaa heidän työskentelynsä harmonisesti ja ystävällisesti toistensa kanssa. Donkey Kong näkee myös Blusterin suuremman potentiaalin, koska hän uskoo, että Bluster ei tarvitse juomaa ollakseen kuin Leo Luster.
Jorginho (jalkapalloilija, 1991)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jorge Luiz Frello Filho
Syntymäaika: 20. joulukuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Imbituba, Brasilia
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Arsenal
Pelinumero: 20
Junioriseurat
2007–2010: Hellas Verona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2014 | Hellas Verona | 89 | (11) |
| 2010–2011 | → Sambonifacese | 31 | (1) |
| 2014–2018 | Napoli | 133 | (2) |
| 2018–2023 | Chelsea | 143 | (21) |
| 2023– | Arsenal | 38 | (0) |
Maajoukkue
| 2016– | Italia | 57 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. joulukuuta 2024.
Jorge Luiz Frello Filho (pelaajanimeltään Jorginho, s. 20. joulukuuta 1991 Imbituba, Brasilia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Oikeajalkainen Jorginho on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Brasiliassa syntynyt, 15-vuotiaana Italiaan muuttanut Jorginho on italialaisen Hellas Veronan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Serie B:ssä kaudella 2011–2012 pelaten 30 ottelua. Kauden 2010–2011 Jorginho oli lainassa AC Sambonifacesessa. Kaudeksi 2013–2014 seura nousi Serie A:han ja Jorginho teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 AC Milania vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa Torino FC:n verkkoon. Jorginho teki puolikkaan kauden aikana 18 pelaamassaan ottelussa seitsemän maalia.
Tammikuussa 2014 Jorginho siirtyi saman sarjan SSC Napoliin. Debyytti uuden seuran paidassa tapahtui samassa kuussa Chievo Veronaa vastaan. Kaudella 2013–2014 hän pelasi 15 ottelua ja kaudella 2014–2015 23 ottelua Serie A:ssa. Kaudella 2013–2014 hän voitti seuran kanssa Coppa Italian ja vuonna 2014 Italian supercupin. Kaudella 2014–2015 Jorginho debytoi Eurooppa-liigassa ja 2016−2017 Mestarien liigassa. Hän pelasi Napolissa kaikkiaan 133 Serie A:n ottelua.
Jorginho siirtyi 57 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Chelseaan kesällä 2018. Tulokaskaudellaan hän pelasi yhtä vaille kaikki liigaottelut ja teki niissä kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien voittoisan loppuottelun Arsenalia vastaan. Valioliigassa hän teki toisella kaudellaan 31 ottelussa neljä maalia ja kolmannella kaudellaan 28 ottelussa seitsemän maalia. Jälkimmäisellä kaudella hän voitti Mestarien liigan ja pelasi avauskokoonpanossa kaikissa muissa otteluissa paitsi toisessa neljännesvälieräottelussa, josta hän oli sivussa varoitustilin täyttymisen vuoksi.  Hänet nimettiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Valioliigassa 29 ottelua ja teki kaksi maalia. Hän oli syksyllä 2021 voittamassa UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Chelseassa tammikuun loppuun mennessä 18 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän viimeisteli yhden maalin.
Jorginho siirtyi Valioliigan Arsenaliin 11,3 miljoonalla eurolla tammikuun 2023 lopussa. Hän pelasi loppukauden aikana 14 ottelua valioliigassa ja kaksi Eurooppa-liigassa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 24 valioliigaottelua, joista kymmenessä hän oli avauskokooonpanossa. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki yhden maalin.
Ura > Maajoukkueura

Jorginho olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla joko synnyinmaataan Brasiliaa tai Italiaa, jossa hän on asunut pitkään. Hän teki ensiesiintymisensä Italian jalkapallomaajoukkueessa Espanjaa vastaan maaliskuussa 2016. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-jatkokarsinnassa Ruotsia vastaan marraskuussa 2017. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Puolaa vastaan. Syksyn 2019 EM-karsinnoissa hän teki kolme maalia: yhden Suomea, yhden Kreikkaa ja yhden Armeniaa vastaan. Viidennen maaottelumaalinsa Jorginho teki marraskuussa 2020 jälleen Kansojen liigan ottelussa Puolaa vastaan.
Kesän 2021 EM-kilpailuissa Jorginho pelasi Italian kaikki ottelut avauskokoonpanossa ja viimeistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta täydet minuutit. Espanjaa vastaan pelatun välieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän vei Italian viidentenä laukojana joukkueensa tavoittamattomaan kahden maalin johtoon. Loppuottelussa Englantia vastaan hän epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa, mutta Italia voitti silti Euroopan-mestaruuden. Hänet valittiin UEFA:n vuoden miespelaajaksi kaudella 2020–2021. EM-kilpailuissa 2024 hän oli avauskokoonpanossa kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa mutta ei pelannut tappiollisessa neljännesvälierässä.
Saavutukset

SSC Napoli
Coppa Italia: 2013-2014
Italian supercup: 2014
Chelsea FC
Eurooppa-liiga: 2018−2019
Mestarien liiga: 2020−2021
UEFA Super Cup: 2021
Seurajoukkueiden MM: 2021
Italia:
EM-kilpailut: kultaa 2020
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jorginho Wikimedia Commonsissa
Arsenal – Englannin Valioliiga
2 Saliba
3 Tierney
4 White
5 Partey
6 Gabriel
7 Saka
8 Ødegaard
9 Jesus
10 Sterling
11 Martinelli
12 Timber
15 Kiwior
17 Zintšenko
18 Tomiyasu
19 Trossard
20 Jorginho
22 Raya
23 Merino
29 Havertz
32 Neto
33 Calafiori
41 Rice
Manageri Arteta
Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Sirigu |
2 Di Lorenzo |
3 Chiellini |
4 Spinazzola |
5 Locatelli |
6 Verratti |
7 Castrovilli |
8 Jorginho |
9 Belotti |
10 Insigne |
11 Berardi |
12 Pessina |
13 Emerson |
14 Chiesa |
15 Acerbi |
16 Cristante |
17 Immobile |
18 Barella |
19 Bonucci |
20 Bernardeschi |
21 Donnarumma |
22 Raspadori |
23 Bastoni |
24 Florenzi |
25 Tolói |
26 Meret |
Valmentaja Mancini
Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Donnarumma |
2 Di Lorenzo |
3 Dimarco |
4 Buongiorno |
5 Calafiori |
6 Gatti |
7 Frattesi |
8 Jorginho |
9 Scamacca |
10 Pellegrini |
11 Raspadori |
12 Vicario |
13 Darmian |
14 Chiesa |
15 Bellanova |
16 Cristante |
17 Mancini |
18 Barella |
19 Retegui |
20 Zaccagni |
21 Fagioli |
22 El Shaarawy |
23 Bastoni |
24 Cambiaso |
25 Folorunsho |
26 Meret |
Valmentaja Spalletti
Uefan vuoden miespelaaja
2011: Lionel Messi • 2012: Andrés Iniesta • 2013: Franck Ribéry • 2014: Cristiano Ronaldo • 2015: Lionel Messi • 2016: Cristiano Ronaldo • 2017: Cristiano Ronaldo • 2018: Luka Modrić • 2019: Virgil van Dijk • 2020: Robert Lewandowski • 2021: Jorginho • 2022: Karim Benzema • 2023: Erling Braut Haaland
Armeijaryhmä G

| --- | --- |
 Wehrmachtin armeijaryhmät 1 
Itärintama : 
Pohjoinen armeijaryhmä: 
Keskustan armeijaryhmä: 
Etelän armeijaryhmä: 
Armeijaryhmä A: 
Armeijaryhmä B: 
Armeijaryhmä Don: 
Armeijaryhmä Etelä-Ukraina: 
Armeijaryhmä Pohjois-Ukraina: 
Armeijaryhmä Kuurinmaa: 
Armeijaryhmä Veiksel: 
Länsirintama : 
Armeijaryhmä A: 
Armeijaryhmä B 1940: 
Armeijaryhmä B 1943–1945: 
Armeijaryhmä C: 
Armeijaryhmä D: 
Armeijaryhmä G: 
Armeijaryhmä H: 
Balkan : 
Armeijaryhmä E: 
Armeijaryhmä F: 
Pohjois-Afrikka  : 
Armeijaryhmä Afrikka: 
Armeijaryhmä Tunisia2 : 
 Office of United States Chief of Counsel For Prosecution of Axis Criminality: AFFIDAVIT TO ACCOMPANY MEMORANDUM ON THE GERMAN GENERAL STAFF AND HIGH COMMAND Last-Modified: 1999/11/17. Nizkor Project. Viitattu 1.4. 2007. (englanniksi)  Steen Ammentorp: Ziegler, Heinz, General of Artillery generals.dk. Viitattu 1.4. 2007. (englanniksi) : 
Armeijaryhmä G (saks. Heeresgruppe G) oli Saksan länsirintaman armeijaryhmä. Sen komentajina toimivat kenraalieversti Johannes Blaskowitz toukokuusta 1944 syyskuuhun 1944, kenraali Hermann Balck lokakuusta 1944 joulukuuhun 1944 sekä taas Blasokwitz joulukuusta 1944 tammikuuhun 1945.
Heksaani

| Heksaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Heksaani
CAS-numero:  110-54-3
PubChem CID:  8058
SMILES:  CCCCCC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H14
Moolimassa:  86,18 g/mol
Sulamispiste:  −95 °C (178 K)
Kiehumispiste:  69 °C (342 K)
Tiheys:  0,6548 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,0098 g/l (25 °C)
      
Helposti syttyvä
Haitallinen
Ympäristölle vaarallinen
Heksaani eli n-heksaani (C6H14) on 6-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste. Heksaanin rakennekaava on CH3(CH2)4CH3, moolimassa 86,2 g/mol, sulamispiste −95 °C, kiehumispiste 69 °C, tiheys 0,7 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste −22 °C, itsesyttymislämpötila 225 °C ja CAS-numero 110-54-3.
Heksaani on terveydelle haitallista, tulenarkaa sekä ympäristölle haitallista. Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä sekä kasvien tuoksuissa.
Kaupallisessa heksaanissa on n-heksaania 40–50 % ja siinä esiintyy myös muitakin C6-hiilivetyjä – kuten bentseeniä. Puhdasta n-heksaania saa lähinnä vain laboratoriokemikaalina.
Heksaanilla (C6H14) on 5 isomeerista muotoa:
Heksaani (n-heksaani)
2-metyylipentaani (isoheksaani) CAS-numero 107-83-5
3-metyylipentaani CAS-numero 96-14-0
2,2-dimetyylibutaani (neoheksaani) CAS-numero 75-83-2
2,3-dimetyylibutaani CAS-numero 79-29-8
Heksaania käytetään muun muassa soijan jatkojalostuksessa eroteltaessa siitä kuitu, öljy ja proteiinit.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heksaanin kansainvälinen kemikaalikortti
OVA-ohje (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: n-hexane (englanniksi)
Toxin, Toxin-Target Database (T3DB): n-Hexane (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): n-Hexane (englanniksi)
ChemBlink: Hexane (englanniksi)
Inchem: n-Hexane (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - hexane (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - hexane[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Yksinkertaisimmat hiilivedyt
| --- | --- |
Alkaanit: {| style="text-align:center;" |  | metaani | etaani | propaani | butaani | pentaani | heksaani | heptaani | oktaani | nonaani | dekaani | undekaani | dodekaani |- | CH4 | C2H6 | C3H8 | C4H10 | C5H12 | C6H14 | C7H16 | C8H18 | C9H20 | C10H22 | C11H24 | C12H26 |-  |}
Alkeenit: {| style="text-align:center;" |  |   | eteeni | propeeni | buteeni | penteeni | hekseeni | hepteeni | okteeni | noneeni | dekeeni | undekeeni | dodekeeni |- |   | C2H4 | C3H6 | C4H8 | C5H10 | C6H12 | C7H14 | C8H16 | C9H18 | C10H20 | C11H22 | C12H24 |-  |}
Alkyynit: {| style="text-align:center;" |  |   | etyyni | propyyni | butyyni | pentyyni | heksyyni | heptyyni | oktyyni | nonyyni | dekyyni | undekyyni | dodekyyni |- |   | C2H2 | C3H4 | C4H6 | C5H8 | C6H10 | C7H12 | C8H14 | C9H16 | C10H18 | C11H20 | C12H22 |-  |}
Kristian Vesalainen

| Kristian Vesalainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1999 (ikä 25) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Vessi, Vesa, Krisu
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  HIFK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Frölunda HC (SHL) HPK (SML) Kärpät (SML) Jokerit (KHL) Winnipeg Jets (NHL) Manitoba Moose (AHL) Malmö Redhawks (SHL)  (SML)
NHL-varaus:  24. varaus, 2017 Winnipeg Jets
KHL-varaus:  19. varaus, 2016 SKA Pietari
Kristian Vesalainen (s. 1. kesäkuuta 1999 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Vesalainen on pelannut urallaan aiemmin NHL:ää Winnipeg Jetsissa yhteensä 70 runkosarjaottelua ja neljä pudotuspeliottelua. Seura varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 24. pelaajana kesällä NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Vesalainen on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet ja siirtyminen Ruotsiin

Vesalainen aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana Calle Branderin kiekkokoulussa. Hän siirtyi tämän jälkeen Karhu-Kissoihin, josta vaihtoi kahden vuoden jälkeen varsinaiseen kasvattajaseuraansa Helsingin IFK:hon. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-pronssia vuonna 2013. Kaudella 2013–2014 Vesalainen pelasi HIFK:n B- ja C-nuorissa, mutta kävi myös kolmen ottelun verran lainalla Helsingin Jääkiekkoklubin B-nuorten Mestis-joukkueessa. Kauden 2014–2015 hän pelasi suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa, mutta pelasi ison osan kaudestaan myös HIFK:n A-nuorissa, jossa hän sai 15-vuotiaana tililleen 17 runkosarja- ja yhden pudotuspeliottelun.
Waterloo Black Hawks varasi Vesalaisen 54. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän päätti kuitenkin jäädä Eurooppaan. Kesällä 2015 Vesalainen kävi oma-aloitteisesti tutustumassa Ruotsin SHL-liigan Frölunda HC:n organisaatioon ja Göteborgiin. Hän teki lopulta kaudeksi 2015–2016 juniorisopimuksen seurassa pelanneen Artturi Lehkosenkin pelaaja-agenttina toimineen Jukka Tiilikaisen ansiosta. Vesalainen teki SHL-debyyttinsä 23. lokakuuta 2015 vieraissa Karlskrona HK:ta vastaan, jolloin hänestä tuli Ruotsin pääsarjan ensimmäinen 1999-syntynyt pelaaja. Vesalainen merkittiin Frölundan 13. hyökkääjäksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 6.01 minuuttia. Vesalaisesta tuli vain 16 vuoden, neljän kuukauden ja 21 päivän ikäisenä kaikkien aikojen nuorin SHL:ssä debytoinut ulkomaalaispelaaja, mutta hänen ennätyksensä rikkoi jo samalla kaudella slovakialainen Martin Fehérváry (16 vuotta, kolme kuukautta ja yksi päivä). Vesalaisen ensimmäinen SHL-maali syntyi 20. helmikuuta 2016 Örebro HK:ta vastaan. Hänestä tuli Ruotsin pääsarjan kaikkien aikojen nuorin maalin tehnyt ulkomaalaispelaaja ja kaikkiaan historian neljänneksi nuorin maalintekijä.
Vesalainen pelasi Frölundan SHL-joukkueessa kauden 2015–2016 aikana 19 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua tehopistein 1+1=2 sekä kolme Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden, ja kauden aikana myös CHL:n mestaruuden. Vesalainen pelasi suurimman osan kaudestaan Frölundan J20-junioreissa, mutta hän vahvisti myös kahden pudotuspeliottelun verran seuran J18-junioreita, joissa Vesalainen voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Miesten Ruotsin-mestaruuden varmistuttua hän voitti vain 11 tuntia myöhemmin kauden peräti neljännen mestaruutensa voitettuaan Suomen joukkueessa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden. Toukokuussa 2016 Vesalainen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Frölundan kanssa.
Ura > Seuraura > Kausi 2016–2017 Frölundassa ja HPK:ssa

SKA Pietari varasi Vesalaisen ensimmäisellä kierroksella 19. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Flint Firebirds 68. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Vesalainen päätti kuitenkin jatkaa kaudella 2016–2017 uraansa Frölundassa. Marraskuussa 2016 seura vuokrasi hänet 13. joulukuuta asti ulottuneella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueeseen. Vesalainen teki liigadebyyttinsä näin ollen 16. marraskuuta 2016 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. 17-vuotias Vesalainen merkittiin heti HPK:n ykkösketjuun Oula Palven ja Eero Somervuoren rinnalle. Hän sai ottelussa jääaikaa 17.02 minuuttia. Vesalainen teki liigauransa avausmaalin ja toistaiseksi ainoan tehopisteensä lyhyen sopimuksensa yhdeksännessä ja viimeisessä ottelussa 8. joulukuuta 2016 Porin Ässiä vastaan. Juhani Salo valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Vesalainen teki Frölundan SHL-joukkueessa kauden 2016–2017 aikana 26 runkosarja- ja yhdessä pudotuspeliottelussa tehot 1+5=6 sekä kuudessa CHL-ottelussa tehot 2+1=3. Hän voitti CHL:n mestaruuden. Vesalainen pelasi osan kaudestaan vielä myös Frölundan J20-junioreissa, joiden sisäisen pistepörssin voiton hän jakoi pudotuspeleissä Joni Ikosen kanssa tehoilla 2+1=3. Vesalaisen rooli Frölundassa jäi varsin pieneksi. Kauden jälkeen hän herätti huomiota Ilta-Sanomien haastattelussa kerrottuaan mielipiteensä kohtelustaan seurassa:
»Seurakausi Frölundassa oli aika huono. En digannut siitä, miten he kohtelivat minua siellä. Siinä touhussa ei ollut mielestäni mitään järkeä. En pysty sanomaan kaudesta hirveästi mitään positiivista. HPK:sta tykkäsin aika paljon, se oli pieni valopilkku. Kun palasin Frölundaan HPK-ajan ja nuorten MM-kisojen jälkeen, valmentajat eivät juuri jutelleet. Heitä ei tyyliin kiinnostanut yhtään, miten minulla menee.»
Frölundan päävalmentaja Roger Rönnborgin mukaan Vesalaista kohdeltiin Frölundassa kuin ketä tahansa muuta pelaajaa. Seuran urheilutoimenjohtaja Fredrik Sjöströmin mukaan Frölunda olisi ollut halukas pitämään hänet jatkossakin joukkueessaan.
Ura > Seuraura > NHL-varaus Winnipeg Jetsiin

Muun muassa kanadalaisen The Sports Network-kanavan asiantuntija Craig Button arvioi maaliskuussa 2016 Vesalaisen seitsemänneksi omalla ranking-listallaan NHL:n varaustilaisuuteen 2017. Hänen odotettiin erinäisissä rankingeissa pitkin kautta 2016–2017 tulevan varatuksi kymmenen parhaan joukossa, mutta erään nimettömänä pysyneen NHL:n kykyjenetsijän mukaan Vesalaisen otteet olivat kevätkaudella HPK-siirron jälkeen "surkeita". Samainen kykyjenetsijä kuitenkin kertoi Recrutes-sivustolla hänen olevan täysin muuttunut pelaaja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Vesalaisen saaneen runsaasti itsevarmuutta.
Tammikuussa 2017 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Vesalaisen Euroopassa pelaavista kenttäpelaajista sijalle 19. Huhtikuun rankingissa hän nousi 15. sijalle. Winnipeg Jets varasi Vesalaisen lopulta ensimmäisen kierroksen 24. pelaajana kesällä 2017.
Ura > Seuraura > Paluu HPK:hon ja vuokraus Kärppiin

Huhtikuun 2017 lopulla Vesalainen teki kauden 2017–2018 kattavan sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Hän johti tehoilla 19+20=39 joukkueen sisäistä maalipörssiä ja oli sisäisessä pistepörssissä toisena Oula Palveen jälkeen, kunnes helmikuussa 2018 HPK vuokrasi Vesalaisen taloudellisista syistä loppukaudeksi Oulun Kärppiin. Kaikkiaan Vesalaisen ensimmäinen kokonainen SM-liigakausi toi 49 runkosarjaottelussa tehot 22+21=43 ja 18 pudotuspeliottelussa tehot 4+4=8. Hän sijoittui koko runkosarjan maalipörssissä kuudenneksi. Vesalainen voitti Kärpissä kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden.
Ura > Seuraura > Paluu Eurooppaan

Vesalainen palasi kaudeksi 2022–2023 Ruotsin SHL-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Malmö Redhawksiin. Hänen alkukautensa osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja Vesalainen pudotettiin myös pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle. Hän teki 15 pelaamassaan ottelussa vain tehot 1+2=3. Marraskuussa 2022 Vesalaisen sopimus Redhawksin kanssa lopulta purettiin ja hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella kasvattajaseuransa Helsingin IFK:n SM-liigajoukkueeseen. Vesalainen oli tehoilla 16+21=37 joukkueen toiseksi paras pistemies Eetu Koivistoisen jälkeen. Pudotuspeleissä hän jakoi HIFK:n sisäisen tehotilaston voiton Iiro Pakarisen kanssa lukemalla +5. Vesalainen edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa hän oli HIFK:n paras pistemies tehoilla 1+2=3. Helmikuussa 2023 Vesalainen teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2023–2024 Vesalainen oli HIFK:n neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+23=37. Kesäkuussa 2024 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2024–2025 Vesalainen nimettiin HIFK:n varakapteeniksi.