stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aes Sedai
Kaitsijat

Kaitsija on Aes Sedaihin sitoutunut soturi. Sitoutuminen on Ainoan Mahdin ilmentymä, joka antaa kaitsijoille ylivertaisia voimia, kuten kyvyn parantua tavallista nopeammin, tulla toimeen pitkiä aikoja ilman ruokaa, juomaa tai lepoa, sekä aistia kaukaa Pimeän valtiaan kosketus. Niin kauan kuin kaitsija on elossa, oli hän kuinka kaukana tahansa, Aes Sedai johon hän on sitoutunut tietää sen. Aes Sedai tietää kaitsijansa kuollessa tämän tarkan kuolinhetken ja -tavan, muttei tiedä missä tai kuinka kaukana kaitsija on. Ajaheilla on erilaiset tavat suhtautua kaitsijoihin. Punaisella ajahilla ei ole kaitsijoita lainkaan, koska he eivät luota miehiin. Muut ajahit uskovat, että heillä voi olla yksi sitoutunut kaitsija, kun taas vihreän ajahin mielestä heillä voi olla niin monta sitoutunutta kaitsijaa kuin he haluavat. Aes Sedain käytösnormiston mukaan kaitsijan täytyy haluta sitouttamista vapaaehtoisesti, vaikka pakottamista tiedetään tapahtuneen. Se mitä Aes Sedait sidoksesta saavat ei tiedetä, sillä se on tarkoin varjeltu salaisuus.
Kaitsijoiden eräänlaiseksi virkatunnukseksi on muodostunut erikoinen väriävaihtava viitta, joka itse asiassa tietyissä olosuhteissa tekee heidät täysin näkymättömiksi.
Alexandre M. Clerk

Alexandre Marie Clerk (31. elokuuta 1861 Montreal – 27. heinäkuuta 1932 Montreal) oli kanadalainen kuoronjohtaja ja pedagogi. Hänestä tuli vuonna 1896 Gesù-kirkon ja vuonna 1903 Saint-Louis-de-France-kirkon kuoromestari. Hän johti muiden muassa Felix Mendelssohnin ja Jules Massenet'n teosten esityksiä. Clerk sävelsi omaakin hengellistä musiikkia, mutta suurin osa hänen tuotannostaan päätyi tulipalon tuhoamaksi.
Alamaailma (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Alamaailma voi tarkoittaa seuraavia:
Alamaailma (engl. Underworld), mykkäelokuva vuodelta 1927
Alamaailma (engl. Underworld), Don DeLillon romaani vuodelta 1997
Alamaailma-trilogia , suomalainen kolmesta osuudesta koostuva televisiosarja
1. osa: Alamaailma-trilogia: Vanki
2. osa: Alamaailma-trilogia: Kyttä
3. osa: Alamaailma-trilogia: Lakimies
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alamaailma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alexandre Pharamond

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten rugby union. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Rugby union |  |
Alexandre Pharamond (20. lokakuuta 1876 – 4. maaliskuuta 1953) oli ranskalainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli Ranskan rugbyjoukkueen kapteeni 1900-luvun alussa, muun muassa Pariisin olympialaisissa 1900, joissa Ranska voitti kultaa.
Skräbeånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Skräbeånin vesistö (ruots. Skräbeåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 87) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Skräbeånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 006 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Skräbeån, joka on vain 5 kilometriä pitkä ja jonka lähdejärvi on Ivösjön. Joki laskee Itämereen noin 0,26 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Skräbeånin vesistö sijaitsee Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) ja Helge ån vesistön (tunnus 88) välisessä taskussa niin, että Helge ånilla on Skräbeånin vesistön kanssa pisin yhteinen vedenjakaja. Sekä Skräbeånin vesistön itäpuoli että sen joensuun ympäristö muodostuu mereen laskevista ojien ja purojen pienistä valuma-alueista, joiden yhteispinta-ala on Skräbeånin vesistön suuruusluokkaa.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (62,3 %), turve (6,9 %), kalliomaa (3,4 %), hiekka ja sora (2,2 %), multamaa (8,8 %), savimaa (2,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (68,5 %), soita ja kosteikkoja (1,1 %), viljelymaita (11,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,5 %) sekä joutomaita (4,7 %). Näiden lisäksi on 11,8 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Skräbeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 8,43 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 21,5 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,14 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 8,4 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 25 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,3 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 30 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 2,6 m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.
Käännös suomeksi
Steinhof

| Steinhof |
| --- | --- |
 Steinhofin kylä.
 vaakuna
 Steinhofin sijainti Wasseramtin piirikunnassa.
 Koordinaatit: 47°9′47″N, 7°41′15″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Solothurn
Piirikunta (Bezirk):  Wasseramt
Kunta:  Aeschi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,63 km²
Korkeus:  562 m
Väkiluku (9.7.2008):  146
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  4556
 
 www.steinhof-so.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Steinhof on kylä ja entinen kunta Sveitsissä, Solothurnin kantonissa Aeschin kunnassa. Steinhof liitettiin Aeschin kuntaan vuonna 2012 Steinhofin kylä on Solothurnin kantonin ja Aeschin kunnan eksklaavi, sillä se sijaitsee kokonaan erossa varsinaisesta kantonista ja muusta Aeschista, ja on Bernin kantonin ympäröimä. Steinhofin naapurikunnat ovat Bettenhausen ja Herzogenbuchsee pohjoisessa sekä Seeberg lännessä, etelässä ja idässä.
Kunnan pinta-ala oli 1,63 neliökilometriä. Asukkaita siellä oli 146 (9.7.2008).
Nähtävyyksiä

Steinhofin alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Die Grosse Fluh, Die Kleine Fluh sekä Steinhofin kappeli.
Historiaa

Ensimmäinen maininta paikkakunnasta on vuodelta 1201, jolloin paikkakunta tunnettiin nimellä Steine. Steinhofin kunta on kuulunut vuodesta 1988 lähtien Wasseramtin piirikuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Steinhof Wikimedia Commonsissa
Albyn metroasema

Albyn metroasema (ruots. Alby tunnelbanestation) on Tukholman metron maanalainen punaisen linjan asema. Se sijaitsee Hallundan ja Fittjan metroaseman välissä, ja 19 kilometriä Slussenin metroasemasta.
Asema avattiin 12. tammikuuta 1975.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albyn metroasema Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Alby (tunnelbanestation)
Käännös suomeksi
Slender Man (elokuva)

| Slender Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sylvain White
Käsikirjoittaja:  David Birke
Perustuu:  Victor Surgen luomaan hahmoon Slender Man
Tuottaja:   Bradley J. Fischer  James Vanderbilt  William Sherak  Robyn Meisinger  Sarah Snow 
Säveltäjä:   Ramin Djawadi  Brandon Campbell 
Kuvaaja:  Luca Del Puppo
Leikkaaja:  Jake York
Pääosat:   Joey King  Julia Goldani Telles  Jaz Sinclair  Annalise Basso  Alex Fitzalan  Taylor Richardson  Javier Botet 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Screen Gems  Mythology Entertainment  Madhouse Entertainment  It Is No Dream Entertainment 
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing
Ensi-ilta:   2018-8-1010. elokuuta 2018 (Yhdysvallat)  2018-8-3131. elokuuta 2018 (Suomi)  
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10–28 miljoonaa dollaria
Tuotto:  51,7 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Slender Man on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka perustuu Victor Surgen luomaan videopeli/creepypastahahmoon, Slender Maniin. Elokuvan on ohjannut Sylvain White ja pääosia esittävät Joey King, Julia Goldani Telles, Jaz Sinclair, Annalise Basso, Alex Fitzalan, Taylor Richardson ja Javier Botet.
Sinclair sai elokuvasta huonoimman naissivuosan Golden Raspberry -ehdokkuuden.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joey King  | … |  Wren   |
|  Julia Goldani Telles  | … |  Hallie Knudsen   |
|  Jaz Sinclair  | … |  Chloe   |
|  Annalise Basso  | … |  Katie Jensen   |
|  Alex Fitzalan  | … |  Tom   |
|  Taylor Richardson  | … |  Lizzie Knudsen   |
|  Javier Botet  | … |  Slender Man   |
|  Kevin Chapman  | … |  hra Jensen   |
|  Jessica Blank  | … |  rva Knudsen   |
|  Michael Reilly Burke  | … |  hra Knudsen   |
Arvosteluja

Metacritic: 30/100
IMDb:
Elokuvan taikaa:
Aiheesta muualla

Slender Man (elokuva) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alexander Nikuradse

Alexander Nikuradse (georg. ალექსანდრე ნიკურაძე, Aleksandre Nik'uradze; 10. marraskuuta 1900 – 13. kesäkuuta 1981) oli georgialaissyntyinen fyysikko ja geopoliitikko. Hän solmi Saksassa ollessaan suhteita natseihin, joiden avulla hän pääsi vaikuttamaan heidän Kaukasian suunnitelmiinsa. Hän toimi soveltavan fysiikan parissa, tutkien etenkin dielektrisiä aineita. Suurimman osan tutkimuksistaansa hän kirjoitti pseudonyymillä Al. Sanders.
Nikuradse syntyi vuonna 1900 Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Samtredian kaupungissa, nykyisen Georgian alueella. Opiskeluvaiheessa Georgian hallitus lähetti hänet Berliiniin päättämään keskeneräiset opinnot. Nikuradsesta tuli Saksan kansalainen, kun Puna-armeija valloitti Georgian vuonna 1921. Hyökkäyksen jälkeen Nikuradse alkoi aktiivisesti tukea georgialaisia maastamuuttajia, samanaikaisesti hän solmi ensimmäiset suhteet natseihin. Erityisen hyvät suhteet hän onnistui luomaan Alfred Rosenbergiin, jonka Kaukasian suunnitelmiin Nikuradse onnistui vaikuttamaan. Nikuradse yritti ajaa ajatusta Georgian itsenäisyydestä. Toisen maailmansodan aikaan hän käytti suhteitaan georgialaisten pelastamiseen natsien sorrolta.
Nikuradse kuoli Saksan Münchenissä vuonna 1981. Hänen veljensä Johann Nikuradse oli myös fyysikko.
Julkaisut

Al. Sanders: Kaukasien, Nordkaukasien, Aserbeidschan, Armenien, Georgien, geschichtlicher Umriß. München, 1942: Hoheneichen-Verlag.
Al. Sanders: Osteuropa in kontinentaleuropaeischer Schau. München, 1942: Hoheneichen-Verlag.
Al. Sanders: Um das Erbe Großbritanniens. Zur Wandlung der politischen Struktur der Übersee. München, 1942: Hoheneichen-Verlag.
Nikuradse, Alexander: Naturwissenschaft und Technik im Leben der Völker. Oldenbourg, München, 1952.
Alexandre Lippmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alexandre Lippmann |  Alexandre Lippmann |  Alexandre Lippmann |  |
Maa:   Ranska
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | kalpa |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | kalpa |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | kalvan joukkuekilpailu |  |
Alexandre Lippmann (11. kesäkuuta 1881 – 23. helmikuuta 1960) oli ranskalainen miekkailija, joka kilpaili kalvalla.
Lippmann voitti Lontoon olympialaisista 1908 kultaa joukkuekilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Antwerpenistä 1920 hän sai pronssia joukkuekilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta. Hän voitti vielä Pariisista 1924 kultaa joukkuekisasta.
Alexandre Negri

Alexandre Negri (s. 27. maaliskuuta 1981 Jundiaí, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 78 kilogrammaa. Negri edustaa kyproslaista AEK Larnakaa, johon hän siirtyi kesällä 2009.
Negri on edustanut urallaan myös brasilialaisia Ponte Pretaa (2000–2004) ja Fortalezaa (2005–2006), ranskalaisen Ajaccion kakkosjoukkuetta (2004–2005), romanialaista Universitatea Craiovaa (2005), kreikkalaista Arisia (2006–2007) sekä kyproslaisia APOP Kinyrasia (2007–2009) ja Doxa Katokopiasia (lainalla 2012–2013).
Negri oli mukana Brasilian maajoukkueessa CONCACAF Gold Cupissa 2003, jossa Brasilia oli mukana vierailevana joukkueena ja saavutti hopeaa. Hän ei ole kuitenkaan pelannut A-maaotteluita.
Sinivalkoinen Rintama

| Sinivalkoinen Rintama ry |
| --- | --- |
Perustettu:  4. huhtikuuta 2009
Lopetti:  2015 (pois puoluerekisteristä)
Johto:   Olavi Mäenpää (puheenjohtaja † ) 
Ideologia:  nationalismi, euroskeptismi
Poliittinen kirjo:  äärioikeisto
Kansanedustajia:  0 (2015)
Europarlamentaarikkoja:  0 (2014)
Kunnanvaltuustot:  0 (2012)
Kansainväliset jäsenyydet:  Euroopan kansallisten liikkeiden liitto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sinivalkoinen Rintama (SVR) oli suomalainen nationalistinen puolue, joka poistettiin puoluerekisteristä vuonna 2015. SVR:n toiminnan loppuaikoina puoluetta johti Olavi Mäenpää. Yhdistys perustettiin vuonna 2009 nimellä Vapauspuolue – Suomen tulevaisuus. Puolueeseen liittyi tuolloin muutamia kunnanvaltuutettuja, mutta Vapauspuolue ei saanut paikkoja eduskuntavaaleissa 2011 eikä kunnallisvaaleissa 2012. Vapauspuolue vaihtoi nimensä Sinivalkoiseksi Rintamaksi vuonna 2013 johdon uudistuttua. Eduskuntavaalien 2015 jälkeen puolue poistettiin puoluerekisteristä sen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa.
Vaiheet > Vapauspuolue

Puolueen rekisteröimispaperit vietiin Patentti- ja rekisterihallitukseen 6. huhtikuuta 2009 ja puolue merkittiin yhdistysrekisteriin 1. lokakuuta 2009. Puoluerekisteriin vaadittavien kannattajakorttien kerääminen aloitettiin 9. helmikuuta 2010. Syksyllä 2010 Vapauspuolue toimitti kortit oikeusministeriöön. Vapauspuolue lisättiin puoluerekisteriin 22. marraskuuta 2010. Yhdistyksen nimeen lisättiin VP-lyhenne 26. toukokuuta 2010.
Turkulainen kaupunginvaltuutettu ja Suomen Kansan Sinivalkoisten puheenjohtaja Olavi Mäenpää liittyi Vapauspuolueeseen syyskuussa 2010 ja hänestä tuli puolueen ensimmäinen kaupunginvaltuutettu. Myös sinivalkoisten entinen sihteeri Ari Laakso liittyi Vapauspuolueeseen. Marraskuussa puolueeseen loikkasivat kaupunginvaltuutetut Maarit Rostedt (kok., Turku) ja Kalevi Satopää (sit., Salo). Myös IKL:n Matti Järviharju siirtyi Vapauspuolueeseen.
Lokakuussa 2011 puoluevaltuuskunta valitsi kokouksessaan Vapauspuolueen uudeksi puheenjohtajaksi Lisbet Puttosen ja puoluesihteeriksi Anja-Liisa Kankaan. Marraskuussa puoluehallitus päätti erottaa puolueesta Olavi Mäenpään, koska hän oli arvostellut julkisesti uutta puoluejohtoa ja siten vahingoittanut puoluetta. Mäenpää piti erottamistaan laittomana ja jatkoi Vapauspuolueen valtuustoryhmässä ja kanteli asiasta oikeuteen. Mäenpää piti laittomana myös hänet erottaneen hallituksen valinnutta syyskokousta. Pirkanmaan käräjäoikeus kumosi puoluevaltuuskunnan kokouksen päätösvaltaisuuden maaliskuussa 2012. Toukokuun alussa Kangas toimitti puolueen konkurssihakemuksen Pirkanmaan käräjäoikeuteen. Mäenpää piti myöhemmin samalla viikolla ylimääräisen puoluekokouksen Ilmajoella ja ilmoitti olevansa uusi puheenjohtaja. Puttonen puolestaan ilmoitti olevansa edelleen puheenjohtaja ja valittavansa kokouksesta. Puttonen kertoi myös aikeesta järjestää elokuussa kokous, jossa puolueen nimi vaihdettaisiin Naisten puolueeksi. Konkurssihakemus jätettiin tutkimatta, koska puoluehallitus peruutti sen 11. toukokuuta 2012.
Vaiheet > Sinivalkoinen Rintama

Kesäkuussa 2013 Patentti- ja rekisterihallitus merkitsi Vapauspuolueen puheenjohtajaksi Olavi Mäenpään, joka ilmoitti, että yhdistyksen nimi vaihdetaan "sinivalkoisuuteen viittaavaksi". Marraskuussa 2013 Kokkolassa pidetyssä puoluekokouksessa puolueen nimeksi vaihdettiin Sinivalkoinen Rintama.
Kansainväliset yhteydet

Sinivalkoinen Rintama kuului Alliance of European National Movements -nimiseen eurooppalaiseen nationalistipuolueiden liittoumaan, johon kuuluvat lisäksi muun muassa Nationaldemokraterna Ruotsista, British National Party (BNP) Britanniasta, Front National Ranskasta ja Jobbik Unkarista. Sen pääaihe on kansallismielisyys.
Vaalit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Vaalitulokset
Eduskuntavaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |  |
| 2011 | – | 4 285 | 0,15 % |  |
Kunnallisvaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |  |
| 2012 | – | 15 | 0,00 % |  |
Europarlamenttivaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |  |
| 2014 | – | 1 176 | 0,07 % |  |
Eduskuntavaaleissa 2011 Vapauspuolue asetti yhteensä 60 ehdokasta kaikissa manner-Suomen vaalipiireissä, mutta se jäi ilman kansanedustajia. Puolueen kannatus oli suhteellisesti suurinta (0,6 %) Varsinais-Suomen vaalipiirissä. Eniten ääniä keräsi Olavi Mäenpää (1 026).
Kunnallisvaaleissa 2012 Vapauspuolue asetti vain yhden ehdokkaan, puheenjohtaja Lisbet Puttosen, joka sai 15 ääntä Kaarinassa ja jäi valitsematta.
Olavi Mäenpää oli kunnallisvaaleissa ehdolla omalta yhteislistaltaan Turussa. Mäenpään päästyä puolueen puheenjohtajaksi hän alkoi edustaa Turun kaupunginvaltuustossa Sinivalkoista Rintamaa. 11. huhtikuuta 2016 Turun kaupunginvaltuuston Sinivalkoinen Rintama -valtuustoryhmä vaihtoi kuitenkin nimekseen Suomidemokraatit.
Europarlamenttivaaleissa 2014 Sinivalkoinen Rintama asetti viiden ehdokkaan listan, joka keräsi 0,07 %:n kannatuksen. Eniten ääniä sai Anu Palosaari, yhteensä 553 kappaletta, lähes puolet puolueen koko kannatuksesta. Puolueen puheenjohtaja Olavi Mäenpää ei ollut ehdokkaana.
Eduskuntavaaleissa 2015 Sinivalkoinen Rintama ei asettanut yhtäkään ehdokasta missään vaalipiirissä. Tämän vuoksi puolue jäi ilman paikkoja jo toisissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa, mikä johti varmuudella jo ennen vaaleja puolueen poistamiseen puoluerekisteristä.
Ohjelma

Puolueohjelmassa ajettiin muun muassa seuraavia asioita:
Oikeus kotimaahan sekä yhteiskunnan olemassaolon vahvistaminen
Lapsen ja äidin suojelu sekä naisen aseman parantaminen
Haitallisen maahanmuuton pysäyttäminen sekä yhteiskuntarauhan turvaaminen
Suomen tulevaisuus, puolustusvoimat, sotilasliittoumat ja EU-jäsenyys
Suomen kaikkien viiden ydinvoimalan sulkeminen ja Olkiluodon kolmannen voimalan rakennustöiden keskeyttäminen
Puolue kieltäisi moskeijoiden, minareettien ja "näkyvien mahdinosoitusten" rakentamisen.
Puheenjohtajat

Kalevi Helo 2009–2011
Lisbet Puttonen 2011–2012
Olavi Mäenpää 2012–2016
Aiheesta muualla

Anu Palosaari, Sinivalkoinen Rintama Meppigalleria.  5.5.2014. YLE Areena. Arkistoitu 11.9.2014. Viitattu 10.9.2014.
Vapauspuolueen logo
Aleksandrovski Zavod

| Aleksandrovski Zavod Александровский Завод |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Taka-Baikalian aluepiiri
Piiri:  Aleksandrovski Zavod
Perustettu:  1792
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Maalaiskunta
Väkiluku (2002):  2 634
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aleksandrovski Zavod (ven. Александровский Завод) on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Gazimur-joen varrella 510 kilometriä Tšitasta kaakkoon. Kylä on Aleksandrovski Zavodin piirin keskus. Asukkaita on 2 600 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on saanut alkunsa vuonna 1792 perustetusta Talmanin hopeasulattamosta, joka vuonna 1825 nimettiin Aleksanteri I:n mukaan ”Aleksanterin tehtaaksi”. Vuodesta 1832 lähtien tehtaalla työskenteli pakkotyöhön tuomittuja Puolan kapinan osanottajia, petraševskiläisiä ja muita poliittisia vankeja. Heistä tunnetuin oli Nikolai Tšernyševski vuosina 1866–1871.
Nykyään Aleksandrovski Zavodin tärkein työnantaja on maatalousyritys Žuravljovski. Kylässä toimii keskikoulu, lastenkoti, kulttuuritalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja sairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy Zarja (”Aamunkoitto”).
Aiheesta muualla

Aleksandrovski Zavod Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Alexandru Bodnar

Alexandru Bodnar (s. 28. kesäkuuta 1990 Rădăuţi) on romanialainen jousiampuja.
Bodnar osallistui Leipzigin MM-kisoihin 2007, joissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 29. Hän sijoittui seuraavana vuonna EM-kisoissa kahdenneksitoista ja osallistui olympialaisiin, joissa hän oli 31. hävittyään toisella pudotuskierroksella kuubalaiselle Juan Carlos Stevensille. Bodnar oli Ulsanin MM-kisoissa 2009 60 ja sijoittui 33:nneksi vuoden 2010 EM-kisoissa. Hän ampui EM-kisoissa 2010 myös maansa neljänneksitoista sijoittuneessa joukkueessa.
Aleksandrovsk (Murmanskin alue)

Aleksandrovskin kaupunkipiirikunta Murmanskin alueen kartalla
Aleksandrovsk (ven. Алекса́ндровск) on Murmanskin alueella Luoteis-Venäjällä sijaitseva kaupunkipiirikunta, jolla on suljetun alueen status. Aleksandrovskin alue kattaa koko Kuolanvuonon länsirannan hieman Murmanskin pohjoispuolelta Jäämeren rantaan asti.  Aleksandrovskin kaupunkipiirikunta muodostettiin vuonna 2008 kattamaan kolme alueella entuudestaan sijaitsevaa suljettua kaupunkia Poljarnyi, Gadžijevo (Skalistyi) ja Snežnogorsk, jotka olivat aiemmin kukin kaupunkipiirikunnan tasoisia yksiköitä. Aleksandrovskin kaupungit ovat Venäjän Pohjoisen laivaston ja sen ydinsukellusveneiden tukikohta- ja telakka-alueita.
Aleksandrovskin keskuskaupunki on Poljarnyi. Aleksandrovskin ensimmäinen valtuusto ja kaupunkipiirikunnan päämies valittiin keväällä 2009.
Aleksandrovskin nimi on sama kuin alueelle vuonna 1896 perustetun satamakaupungin nimi, joka sittemmin muutettiin Poljarnyiksi.
Hallinnollinen jako

Gadžijevon hallintopiiri (administravnyi okrug): Gadžijevon kaupunki sekä taajamat Kuvšinskaja Salma, Olenja Guba ja Saida-Guba.
Poljarnyin hallintopiiri: Poljarnyin kaupunki, taajamat Gorjatšije Rutšji ja Retinskoje sekä Belokamenkan kylä.
Snežnogorskin hallintopiiri: Snežnogorskin kaupunki.
Alexandru Barbu

Alexandru Barbu (s. 8. maaliskuuta 1987) on romanialainen alppihiihtäjä, joka edustaa CS Dinamo București -seuraa.
Barbu osallistui MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran Val d’Isèressä 2009. Hän kilpaili myös Garmisch-Partenkirchenissä 2011 ja Schladmingissa 2013. Sotšin olympialaisissa 2014 Barbu sijoittui pujottelussa 21:nneksi.
Alb

Alb-venttiili on ajoneuvoissa käytettävä jarruvoimia säätelevä venttiili. Raskaassa kalustossa venttiili toimii paineilmalla ja tunnistus tapahtuu rungon ja akselin välisestä korkeuserosta, joka pienenee lineaarisesti painon lisääntyessä. Henkilöautoissa tätä venttiiliä on käytetty ennen ABS jarruja taka-akselin jarruvoimien säätämiseen samalla periaattella tangon ja jousien avulla. Kun painoa tulee päälle, niin etäisyys muuttuu ja alb-venttiilin säätö muuttuu suhteessa painoon. Tämä säätää paineilmaa tai jarrunesteen virtaavuutta jarruille, ja säätää näin jarrujen tehoja.
Tätä ratkaisua käytetään sekä autossa että perävaunussa.
Serie A:n kausi 2017–2018

| Serie A:n kausi 2017–2018 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Ajankohta:  19. elokuuta 2017 –  20. toukokuuta 2018
  ← 2016–2017 :  2018–2019 → 
Serie A:n kausi 2017–2018 on italialaisen jalkapalloilun pääsarjan Serie A:n 116. kausi. Kausi alkoi 19. elokuuta 2017 ja se päättyy 20. toukokuuta 2018.