stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen tataarit
Yhteydet Turkkiin

Vaikka Suomen tataarit ovat sittemmin luoneet uudelleen yhteydensä kotiseuduilleen Volgan alueelle, on Turkin tasavalta säilyttänyt merkittävän aseman heille sittemminkin. Zirek Tuganay: "Turkki on meille mukava maa. Ei tarvitse huolehtia sisältääkö ruoka sianlihaa vai ei. Pidämme Turkista erittäin paljon".
Yhteisö on ylläpitänyt alun perin 1920-luvulla luodut yhteytensä Turkin valtion kanssa. Heidän seurakuntansa vieraana on ollut Turkin silloinen pääministeri ja nykyinen presidentti Recep Tayyip Erdoğan, joka käyntinsä aikana kertoi olevansa vaikuttunut, kuinka kyseinen pieni turkkilainen yhteisö on pystynyt säilyttämään identiteettinsä. Erdoğan on kutsunut tataareita turkkilaisten "veljeskansaksi".
Suomen Islam-seurakunnan imaamin Ramil Belyaevin turkiksi käännetty suomentataarien historiakirja julkaistiin Ankarassa lokakuussa 2024. Tätä todistamassa oli myös presidentti Alexander Stubb. Erdoğan totesi aiheeseen liittyen, että "Suomessa asuvat Turkin kansalaiset muodostavat maan tataarien kanssa tärkeän inhimillisen ulottuvuuden suhteissamme".
Edellinen presidentti Abdullah Gül oli vieraana vuonna 2008 ja Ahmet Davutoğlu 2012.
Turkkilainen tv-kanava TRT kuvasi tataariyhteisöstä dokumentin ”Finlandiya'daki Tatarlar” vuonna 2007.
Suomen tataarit mainitaan nykyaikaisissa turkkilaisissa lähteissä tataarien lisäksi edelleen historiallisilla nimillä kuten "Suomen tatar-turkkilaiset" (Finlandiya Tatar Türkleri).
Välit muiden yhteisöjen kanssa

Tataarien seurakunnan jäsenistöön kuuluu vain tataarit, mutta heidän islam-talossa käy rukoilemassa muitakin muslimeja. Vuonna 2021 tataarien imaami Ramil Belyaev yhdessä Resalat islamilaisen yhdyskunnan Abbas Bahmanpourin kanssa otti osaa keskusteluun, minkä keskiössä oli varhaiskasvatuksessa tapahtuvan uskonnollisen opetuksen tärkeys. Belyaevin mukaan lapsille olisi hyvä opettaa islaminuskosta yleisesti, kuten heidän perinteisistä juhlapäivistä ja tavoista.
Suomen tataareilla on aina ollut hyvät välit maan juutalaisyhteisön kanssa. Tataarien urheiluseura Yolduz ja juutalaisten urheiluseura Makkab ovat jäsenineen viettäneet kymmenien vuosien ajan yhteisiä hiihtolomia Pajulahdessa ja ajoittain pelanneet joukkueiden välisiä jalkapallo-otteluita. Islaminuskoisten tataarien esi-vanhemmat olivat kotiseuduillaan asuneet yhdessä kristittyjen ja juutalaisten kanssa. 1800-luvulla Suomenlinnassa oli juutalaisten ja tataarien yhteinen rukoushuone. Vuonna 2016 järjestetyssä seurakuntien jäsenten yhteisessä tapaamisessa Venäjältä kotoisin olevat juutalaiset huomasivat joidenkin samojen perinneruokien yhdistävän heitä ja tataareja. Ortodoksiperinteen kohdalla todettiin samainen ilmiö. Vuonna 2020 tataariseurakunnan entinen puheenjohtaja, varatuomari Atik Ali otti osaa keskusteluun ympärileikkauksesta, mihin osallistui myös juutalaisten seurakuntien keskusneuvoston puheenjohtaja Yaron Nadbornik. Molemmat puolustivat toimenpidettä, ja Ali sanoi olevansa valmis viemään Suomen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen uskonnonvapauden rajoittamisesta, jos poikien ympärileikkaukset kiellettäisiin.
Jotkut historioitsijat uskovat misääritataarien esi-islamilaisen alkuperän olevan juutalaisuutta harjoittaneissa turkkilaisissa kasaareissa. Misäärien ja karaiimien kulttuurien samankaltaisuutta on myös esitetty.
Suomen Islam-seurakunnan puheenjohtaja Gölten Bedretdin valittiin USKOT-foorumin hallituksen varapuheenjohtaksi ajalle 2023–2025.
Tunnettuja Suomen tataareja

Abdullah Ali – liikemies, johtaja
Atik Ali – asianajaja, ihmisoikeusaktivisti
Ymär Abdrahim – liikemies
Hasan Abdrahim – pikaluistelija
Färid Ainetdin – yrittäjä, liikemies
Ibrahim Arifulla – johtaja, julkaisija
Muazzez Baibulat – toimittaja, kirjailija
Niran Baibulat – kuva- ja tekstiilitaiteilija
Deniz Bavautdin – jääkiekkoilija, johtaja
Deniz Bedretdin – muusikko, säveltäjä, tuottaja, manageri
Erdal Bedretdin – Presidentinlinnan avustava hovimestari, Suomen hovimestarikillan puheenjohtaja
Gölten Bedretdin – Suomen Islam-seurakunnan hallituksen puheenjohtaja
Kadriye Bedretdin – tutkija, toimittaja
Meral Bedretdin – koripalloilija
Ramil Belyaev – Suomen Islam-seurakunnan nykyinen imaami
Zinnetullah Ahsen Böre – liikemies, julkaisija
Feyzi Ahsen-Böre – jääkiekkoilija, julkaisija
Hamide Çaydam – tataarin kielen opettaja
Ymär Daher – kulttuurityöntekijä, virkamies
Okan Daher – kulttuurityöntekijä, Suomen Islam-seurakunnan kunniapuheenjohtaja
Ainur Elmgren – tutkija, sarjakuvapiirtäjä
Aisja Hakimsan – taiteilija, johtaja, julkaisija
Räshid Hakimsan – jääkiekkoilija, erotuomari
Weli-Ahmed Hakim – imaami
Jasmin Hamid – näyttelijä, poliitikko, sijoittaja
Sadri Hamid – kirjailija, runoilija, julkaisija
Hasan Hamidulla –  kirjailija, julkaisija, yrittäjä
Pervin Imaditdin – arkkitehti
Adil Ismail – jalkapalloilija, käsipalloilija
Atik Ismail – jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja
Hasan Kanykoff – kauppias, poliittinen aktivisti
Halid Kurbanali – muusikko
Timur Kärki – johtaja
Gibadulla Murtasin – opettaja, johtaja, taiteilija
Ismail Neuman – pesäpalloilija
Cemile Nisametdin – muusikko, näyttelijä, taiteilija
Lotfi Nasib – jääkiekkoilija
Erkan Nasib – jääkiekkoilija, johtaja
Fazile Nasretdin - runoilija, kääntäjä
Räshid Nasretdin – valokuvaaja, yrittäjä
Nupe – rap-artisti
Ali Saadetdin – yrittäjä
Ali Saadetdin – jääkiekkoilija
Mönever Saadetdin – jääkiekkoilija, pärämäts-piiraan kaupallistaja
Nefise Saadetdin – jalkapalloilija
Ali Sadik-Ogli – kirjailija
Ymär Sali – kauppias, johtaja, yrittäjä
Akif Samaletdin – jääkiekkoilija
Batu Samaletdin – kirjankustantaja (Viisas Elämä oy)
Sabah Samaletdin – johtaja
Habibur-Rahman Shakir – imaami, teologi, toimittaja, julkaisija
Aysu Shakir – virkamies
Sabira Ståhlberg – kirjailija, tutkija
Gevher Tuganay – runoilija
Naile Wafin – koristemaalari
Vahit Wafin – yrittäjä, Tampereen tataariseurakunnan puheenjohtaja
Tinet Wafin – yrittäjä (Matto-Center yhdessä miehensä Vahitin kanssa, Saiden perustaja)
Ildar Wafin – korumuotoilija
Semiulla Wafin – liikemies, johtaja, julkaisija
Dokumenttielokuvia tataareista

Niznij Novgorodin kauppamiehet (Köpmännen från Niznij Novgorod, Yleisradio 1983)
Suomen tataarien juurilla (Yleisradio 1992)
Aynur Tattarinmäeltä (Yleisradio 1993)
Özü Türk: Finlandiya'daki Tatarlar (TRT Belgesel 2007)
Moskeijaan johtanut tie (Suomen Islam-seurakunta 2012)
Pyhä perintö (İzge miras, Suomen Islam-seurakunta 2014)
Tuñğan yaq: Suomi (Туңган як: Суоми, Rədif Kaşapov / İlyas Gafarov 2024)
Muuta

Järvenpään Kinnarissa sijaitsee omakotialue, jossa on tienpätkä nimeltään ”Tataarikuja”.
Huomautuksia

↑  Kyseinen kirjoitustapa sekoittaa taatarin etu- ja takavokaaleja. Pitäen e-kirjaimen ä-äänteenä, korrektimpi versio olisi kiçkine, jolloin i-kirjain toimisi e-äänteenä.
Kiinantammisilkkikehrääjä

| Kiinantammisilkkikehrääjä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Kehrääjämäiset Bombycoidea
Heimo::  Riikinkukkokehrääjät Saturniidae
Alaheimo::  Saturniinae
Suku::  Antheraea
Laji::  pernyi
Kaksiosainen nimi
 Antheraea pernyi  (Guérin-Méneville, 1855) 
Katso myös
   Kiinantammisilkkikehrääjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiinantammisilkkikehrääjä (Antheraea pernyi) on riikinkukkokehrääjiin kuuluva, kookas itäaasialainen perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Kiinantammisilkkikehrääjä on kookas perhonen, jonka siipien pohjaväri on kellanruskea, eikä väri vaihtele kovin paljon eri yksilöiden välillä. Etusiiven kärki kaartuu etenkin koiraalla voimakkaan sirppimäisesti. Jokaisen siiven keskellä on värikäs, keskeltä läpikuultava silmätäplä ja takasiivissä silmätäplän ulkopuolen tummassa reunuksessa on keltaista väriä. Siipiväli 110–152 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Kiinantammisilkkikehrääjää tavataan Itä-Aasiasta Intiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Euroopassa laji on levinnyt luontoon osassa Espanjaa ja Baleaareilla. Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuussa ja elokuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Tammimetsissä viihtyvä laji, jonka molemmat sukupuolet lentävät yöllä ja tulevat valolle. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä. Naaras houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. Se munii ensimmäiset noin 30 munaa lepopaikkansa ympäristössä sijaitseville lehdille ja loput lennosta ravintokasveille.
Toukan tuottamaa silkkiä kutsutaan tussah-silkiksi.
Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen pääasiassa eri tammilajeja (Quercus), mutta voi elää myös mm. pyökillä (Fagus sylvatica), koivuilla (Betula) sekä jalokastanjalla (Castanea sativa).
Aiheesta muualla

Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
WildSilkbase (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wormspit.com (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1074174  Wikispecies: Antheraea pernyi  BioLib: 51148  BOLD: 28904  EPPO: ANTAPE  EUNIS: 306786  Fauna Europaea: 443602  Fauna Europaea (new): 23ce440c-f511-40aa-b17d-b10d2acda5fc  GBIF: 1866556  iNaturalist: 124121  IRMNG: 11098031  LepIndex: 67545  MaBENA: AnthePernyi  NCBI: 7119  NZOR: 9c9d7fb3-e0cf-42cf-bc7d-44bbe0a0255d  Open Tree of Life: 167955
Pöheikön pölläys

Pöheikön pölläys on Rantajätkien järjestämä musiikkitapahtuma, joka on pidetty Ylöjärvellä vuodesta 1991 lähtien.
Esiintyjät > 1991

Huutava heisimato, Molotovin Coctail
Esiintyjät > 1992

Kupiaisen kapakkaorkesteri, Jukka Törmä & Neliveto, The Skylarks, White One
Esiintyjät > 1993

Soulville, Vicky Rosti & Menneisyyden Vangit, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 1994

Moog Konttinen, Toni Rossi & Sinitaivas, Pasi & Pantterit, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 1995

Wanha Warasto, Moog in Band, Kadunkulkijat, Vicky Rosti & Menneisyyden Vangit, Maratontanssi-teatteriesitys
Esiintyjät > 1996

A. Aallon Rytmiorkesteri, Grawfish, Underwear, Seitsemän seinähullua veljestä, Handy Hanger
Esiintyjät > 1997

Jussi Alanko & Alligaattorit, A. Aallon rytmiorkesteri, Riki Sorsa & Leirinuotio, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 1998

Agents, Jussi Alanko & Alligaattorit, Lapinlahden Linnut, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 1999

A. Aallon rytmiorkesteri, Aki Sirkesalo, Laiskat auringossa
Esiintyjät > 2000

A. Aallon rytmiorkesteri, Wide Image, Yö, Sorry After Ever
Esiintyjät > 2001

Agents, Wide Image, Popeda, Pablo & The Buttlers
Esiintyjät > 2002

Screaming Thunders, A. Aallon rytmiorkesteri, Aika, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Riemuivisioona, Tre:s Hombres, Wiley Cousins Band (USA/FIN)
Esiintyjät > 2003

Kirka, Funky Friends Company, Nylon Beat, Lari Salomaa & Villit kantapäät
Esiintyjät > 2004

Laura Voutilainen, A. Aallon rytmiorkesteri, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Captain Stabbing's Musical Adventures
Esiintyjät > 2005

Irina, Jani Wikholm, Recyclers, Aimo Pamaus & luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 2006

Virve Rosti & Menneisyyden Vangit, Matti Nykänen, Popeda, Powerglide, Reginan vangit
Esiintyjät > 2007

Paula Koivuniemi, Reginan vangit, Popeda, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 2008

Popeda, Cubehead, Jean S., Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Reginan vangit
Esiintyjät > 2009

Mamba, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Popeda, Rocktähteet
Esiintyjät > 2010

Paula Koivuniemi, The Steam, Popeda, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 2011

Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Mamba, Sami Hintsanen & Alabama House band, Frederik
Esiintyjät > 2012

Rocktähteet, Apulanta, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Rockvalli, Popeda
Esiintyjät > 2013

Pertti Kurikan nimipäivät, Paula Koivuniemi, Eläkeläiset, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit
Esiintyjät > 2014

Jukka Poika, Popeda
Esiintyjät > 2015

Eppu Normaali, Popeda
Sydney Sweeney

| Sydney Sweeney |
| --- | --- |
 Sydney Sweeney Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1997 (ikä 27) Spokane, Washington, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Jonathan Davino (kihloissa)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2009–
Merkittävät roolit:  Euphoria The White Lotus Reality
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Sydney Sweeney (s. 12. syyskuuta 1997 Spokane, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten HBO:n teinidraamasarjasta Euphoria, jossa hän näyttelee Cassie Howardia sekä episodisarjasta The White Lotus (2021), jossa hän näytteli Olivia Mossbacheria. Rooleistaan Euphoriassa ja The White Lotuksessa Sweeney sai kaksi Emmy-ehdokkuutta vuonna 2022.
Sweeney on esiintynyt myös muun muassa Netflix-sarjassa Everything Sucks! (2018) sekä on näytellyt sivurooleja muun muassa Hulun sarjassa The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2018) ja HBO:n minisarjassa Sharp Objects (2018). Hän on myös näytellyt sivurooleja elokuvissa Under the Silver Lake (2018) ja Once Upon a Time in Hollywood (2019). Vuonna 2023 hän esiintyi pääosassa tositapahtumiin perustuvassa rikosdraamassa Reality, mistä hän sai kriitikoilta ylistystä.
Sweeneytä pidetään yhtenä nykyajan seksisymboleista. Hänet tunnetaan lukuisista alastonkohtauksistaan, ja lehdistössä on käsitelty muun muassa hänen rintojensa suurta kokoa.
Tausta

Sweeney syntyi Spokanessa Washingtonin osavaltiossa. Hänen äitinsä on asianajaja, ja hänen isänsä on lääketieteen alalla. Hänellä on nuorempi veli, Trent. Perhe muutti Los Angelesiin Sydneyn ollessa 6-vuotias.
Hän kiinnostui näyttelemisestä haluttuaan koe-esiintyä indie-elokuvaa varten, jota kuvattiin hänen kotikaupungissaan. Sweeney on opiskellut yrittäjyyttä. Hän on harrastanut vapaaottelua ja kilpaillut lukiossa grapplingissä.
Yksityiselämä

Sweeney on seurustellut vuodesta 2018 lähtien chicagolaisen ravintoloitsijan, Jonathan Davinon, kanssa. He menivät kihloihin helmikuussa 2022.
Sweeney on myös vanhanaikaisten autojen innokas fani, ja omistaa muun muassa vuoden 1967 Ford Mustangin ja vuoden 1969 Ford Broncon.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Under the Silver Lake (2018)
Once Upon a Time in Hollywood (2019)
The Voyeurs (2021)
Night Teeth (2021)
Reality (2023)
Anyone But You (2023)
Immaculate – tahraton (2024)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Sharp Objects (2018)
Everything Sucks! (2018)
The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2018)
Euphoria (2019–)
The White Lotus (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sydney Sweeney Wikimedia Commonsissa
Sydney Sweeney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  IdRef 
Sydney Sweeney Once Upon a Time in Hollywoodin ensi-illassa vuonna 2019.
Sleater-Kinney

Sleater-Kinney vuonna 2006
Sleater-Kinney on yhdysvaltalainen punk rock -yhtye, joka perustettiin Olympiassa Washingtonissa vuonna 1994.
Diskografia > Albumit

Sleater-Kinney (1995)
Call the Doctor (1996)
Dig Me Out (1997)
The Hot Rock (1999)
All Hands on the Bad One (2000)
One Beat (2002)
The Woods (2005)
No Cities to Love (2015)
The Center Won't Hold (2019)
Path of Wellness (2021)
Little Rope (2024)
Luettelo vuonna 2023 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 2023 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tuntematon päivämäärä

Urho Ikonen, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1945)
John Pelling, brittiläinen miekkailija ja olympiamitalisti (s. 1936)
Kiiruun koulu

Kiiruun koulun etupihaa syyskuussa 2011.
Kiiruun koulu on Somerolla vuonna 2018 valmistunut koulukeskus, jossa toimivat peruskoulun 7–9 luokkien koulu, Someron lukio ja Somero-opisto. Paikalla aiemmin ollut, viimeksi peruskoulun 7–9 luokkien ja lukion käytössä ollut, vuonna 1957 rakennettu, arkkitehti Aarne Ervin suunnittelema koulurakennus purettiin sisäilmaongelmien takia vuonna 2014.
Koulu sijaitsee Someron keskustassa Kiiruuntien varrella. Koulun tontti rajautuu viereistä Kiiruun taloa ympäröivään Kiiruun puistoon ja Someron keskustaajaman halki virtaavaan Jaatilanjokeen, jonka rantaan jo vanhan koulurakennuksen aikana on istutettu puisto. Aivan koulun vieressä ovat myös urheilukenttä, uimahalli, urheilu- ja muita tiloja sisältävä Someron monitoimitalo ja 2000-luvulla valmistunut Someron kirjasto.
Vuonna 2021 Kiiruun koulussa oli noin 300 oppilasta ja Someron lukiossa noin 140 opiskelijaa.
Koulun vaiheita

Arkkitehti Aarne Ervin suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1957 Someron yhteiskoulua varten. Vuodesta 1968 siinä toimivat Someron lukio ja Someron–Kiikalan kunnallinen keskikoulu. Vuonna 1976 Someron–Kiikalan kunnallinen keskikoulu muuttui Someron–Kiikalan peruskoulun yläasteeksi. Tällöin koulurakennuksen nimeksi tuli Kiiruun koulu läheisen Kiiruun talon mukaan, jonka omistajana 1930-luvulta 1970-luvulle oli Someron yhteiskoulun pitkäaikainen rehtori Joel Vilkki. Kun nimityksistä yläaste ja ala-aste koulujen nimissä luovuttiin, tuli myös yläasteen koulun nimeksi Kiiruun koulu.
Vuonna 1957 valmistunutta Someron yhteiskoulun rakennusta on laajennettu kahteen otteeseen: ensin 1960-luvulla lisäluokilla ja uudelleen 1990-luvulla, jolloin rakennettiin luokkatilojen lisäksi auditorio ja Kansalaisopiston tiloja. Varsinaisen koulun ohella Aarne Ervin suunnittelemaan rakennuskokonaisuuteen kuuluu Atriumkoulu, jossa toimii koulun ruokala.
Ennen nykyistä rakennusta Someron yhteiskoulu toimi vuodesta 1927 lähellä Someron nykyistä kaupungintaloa sijainneessa puurakenteisessa vanhassa yhteiskoulussa, joka oli kunnostettu entisestä kulkutautisairaalasta. Sitä käytettiin opetukseen vielä myös uuden yhteiskoulun valmistuttua, kunnes se uuden kunnantalon valmistuttua sen viereen 1970-luvulla purettiin. Ennen uuden yhteiskoulun valmistumista käytettiin luokkahuoneina myös yhteiskoulun rehtorin Joel Vilkin omistaman läheisen Kiiruun talon tiloja.
2000-luvulla koulua vaivasivat pahenevat sisäilmaongelmat ja syksyllä 2012 koulun kuntoa tutkinut työryhmä esitti yksimielisesti koulun purkamista ja uuden koulun rakentamista. Turun maakuntamuseo ja Varsinais-Suomen Ely-keskus olivat koulun vanhan osan suojelun kannalla. Maakuntamuseo myös arvosteli koulun vanhaan osaan tehtyjä muutoksia, tehtyä kuntoselvitystä ja siinä esitettyjä arvioita arkkitehti Aarne Ervin omasta käsityksestä koulurakennuksen merkityksestä. Samaan aikaan kerrottiin, että joukko Someron Pitkäjärven vanhempia haluaa lastensa siirtyvän yläasteen kouluun naapurikuntaan Koskelle. Syyskuussa 2013 Someron kaupunki sai Kiiruun koululle purkuluvan huolimatta maakuntamuseon vastustuksesta. Someron kaupungin rakennustarkastaja teki päätöksen purkamisesta 13. syyskuuta 2013. Syksyllä 2013 koulu asetettiin opettajien ja oppilaiden lisääntyneen oireilun takia käyttökieltoon samalla kun tilapäisiä väistötiloja pystytettiin koulun läheisyyteen. Koulun purku alkoi lokakuussa 2014.
Uuden koulun suunnittelu samalle tontille aloitettiin vuonna 2014. Syksyllä 2014 esiteltiin suunnitellun uuden koulurakennuksen ensimmäisiä piirustuksia. Uusi Kiiruun koulu valmistui ja otettiin käyttöön helmikuussa 2018. Kouluun sijoitettiin peruskoulun ja lukion ohella myös Somero-opiston toimintaa ja nuorisotiloja. Koulun sisätilojen taideteoksia ovat Tommi Toijan Tuulen viemää ja Antti Laitisen Salix Caprea.
Tunnettuja oppilaita

Tunnettuja Someron uudessa yhteiskoulussa tai myöhemmin Kiiruun koulussa opiskelleita ovat muiden muassa M. A. Numminen, Rauli "Badding" Somerjoki, Markku Toikka, Minna Nikkanen, Otto Nieminen ja Henrik Illikainen
Opettajia

Someron yhteiskoulun ja myöhemmin Kiiruun koulun tunnettuihin opettajiin kuuluu Someron yhteiskoulun rehtorina pitkään toiminut, myös esperantistina ja vapaan kasvatuksen puolestapuhujana tunnettu Joel Vilkki, jonka aikana koulun oppiaineena oli esperanto. Vilkin aikana koulun opettajina olivat muiden muassa kirjailija Sampo Haahtela, kirjallisuudentutkija Vihtori Laurila, somerolaisen kotiseututyön merkittävä vaikuttaja filosofian tohtori, kotiseutuneuvos Tapio Horila sekä Urho Tuomola, joka oli sarjakuvataiteilija Jussi Tuomolan isoisä.. Koulun myöhempiin tunnettuihin opettajiin kuuluu muiden muassa filosofian tohtori ja tietokirjailija Leeni Tiirakari.
Aiheesta muualla

Kiiruun koulu Someron kaupunki. Arkistoitu 24.2.2005. Viitattu 29.11.2009.
Nietosvaara, Aarno: Someron yhteiskoulu 1927-1967.  Somero:  Somerpaino, 1967.
Salminen, Jari: Someron yhteiskoulu 1927–1968 Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli 1872–1977. 2005. Jari Salminen ja Yksityiskoulujen Liitto. Viitattu 24.8.2008.
Sivén, Kirsti: Jälleenrakennuskauden koulusuunittelun valoisa airut. Someron Joulu, 2013, s. 64-65.  Somero:  Somero-Seura.
Nomi Enckell

| Nomi Enckell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nomi
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:   Eurorecords (2014–2016)  Sony Music (2017–2020)  Suomen Musiikki (2021–2023) 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nomi Patricia Enckell (s. 8. toukokuuta 1997) on suomalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan esimerkiksi Teatterikorkea - Näyttämölle Valitut -dokumenttisarjasta sekä Idolsin seitsemänneltä kaudelta, jossa hän putosi juuri ennen finaalia sijoittuen jaetulle kolmannelle sijalle.
Ura

Vuosina 2014–2016 Enckell julkaisi viisi singleä Eurorecords-levy-yhtiölle. Huhtikuussa 2017 hän allekirjoitti levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa. Samana keväänä hän oli avustajana Helsingin Kaupunginteatterin Kirka-musikaalissa.
Ensimmäinen Sonyn julkaisema single, ”Ota mut takas”, julkaistiin syyskuussa 2017. ”Ota mut takas” oli Ylen radiokanavien seitsemänneksi soitetuin kappale vuonna 2018. Vuonna 2018 Enckell oli yksi artisteista, joka oli mukana Ylen ja Sony Musicin yhteisessä Anna laulu lahjaksi -projektissa, jossa esitettiin uusia joululauluja. Enckellin esikoisalbumi Pieni minä julkaistiin 29. marraskuuta 2019. Albumin nimikkokappaleen tekstin Enckell on tehnyt kokonaan itse ja sävellyksen tekoonkin hän on osallistunut. Huhtikuussa 2021 Nomi allekirjoitti uuden levytyssopimuksen Suomen Musiikki -levy-yhtiön kanssa. Yhteistyön ensimmäinen single ”Pienestä kii” julkaistiin kesäkuussa 2021. Lokakuussa 2021 Enckell on mukana Syksyn sävel -kilpailussa ”Repivää”-kappaleellaan.
Vuonna 2023 hänelle myönnettiin kultalevy yhdessä rap-artistien Henriguezin ja Maikin kanssa esittämästään kappaleesta ”Älä tule myöhään”.
Vuonna 2024-2025 Enckell näytteli Lahden Kaupunginteatterin The Black Rider -musikaalissa, jonka ohjasi Lauri Maijala. Syksyllä 2025 Turun Kaupunginteatterin ensi-iltaan tulevassa The Addams Family -musikaalissa Enckell näyttelee Wednesday Addamsin roolia.
Yksityiselämä

Ylioppilaaksi Enckell kirjoitti Sibelius-lukiosta syksyllä 2016. Kesäkuussa 2021 hänet hyväksyttiin opiskelijaksi Teatterikorkeakouluun näyttelijätaiteen koulutusohjelmaan.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Pieni minä:  Julkaistu: 29. marraskuuta 2019  Formaatti: CD, LP, digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music