stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kellot ja peilit
Kokoonpano

Riki Sorsa - laulu, stemmalaulu (1, 3-4, 7-10) ja kuoro (11)
Olli Haavisto - steelkitara (9) ja haitari (11)
Esa Kaartamo - kosketinsoittimet (1, 4), basso (1, 5, 7-10), kitarat (1-4, 7-10, soolo: 5, akustinen: 11), piano (2-3, 5, 7, 9-10), taustalaulu (2, 9-11), urut (3, 5-6) ja syntetisaattori (7, 10)
J. Karjalainen - huuliharppu (9)
Edu Kettunen - basso (2), tamburiini (2, 8, 10), taustalaulu (2, 11), lyömäsoittimet (claves, triangeli, tulitikku, tomit: 4, 9) ja rummut (5)
Kim Lönnholm - taustalaulu (7)
Miku Manninen - kitara (5-6)
Kari Miettinen - rummut (1-4, 7-10), taustalaulu (2, 9, 11) ja virveli (11)
Jim Pembroke - sähköpiano (5-6)
Kari Reiman - mandoliini (11)
Johan Stengård - saksofonit (3, 5, 7-8), huilu (4) ja klarinetti (11)
Heikki Virtanen - basso (3)
Tuotanto

Esa Kaartamo - tuottaja, kannen ideointi
Edu Kettunen - tuottaja
Riki Sorsa - avustava tuottaja, kannen ideointi
Hans Rautio - vastaava tuottaja
Juha Heininen - äänitys (Millbrook Studio, Helsinki)
CBS Hollanti - kaiverrus
Henrik Schütt - kuvaus
Tapsa Rantanen - kannen jälkivärjäys, art direction, design (Private Eye)
Aiheesta muualla

Kellot ja peilit discogs.com -sivustolla
Ali Saibou

| Ali Saibou |
| --- | --- |

Nigerin 3. presidentti
 14. marraskuuta 1987–16. huhtikuuta 1993  
Pääministeri:  Hamid Algabid Mamane Oumarou Aliou Mahamidou Amadou Cheiffou
Edeltäjä:  Seyni Kountché
Seuraaja:  Mahamane Ousmane
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1940 Ouallam, Ranskan Länsi-Afrikka
Kuollut: 31. lokakuuta 2011 (71 vuotta) Niamey, Niger
Tiedot
Puolue:  MNSD
Ali Saibou (17. kesäkuuta 1940 – 31. lokakuuta 2011 Niamey, Niger) oli nigeriläinen upseeri, joka toimi maansa kolmantena presidenttinä vuosina 1987–1993. Ali Saibou kuului Nigerissä vaikutusvaltaiseen djerma-kansaan. Hän oli kotoisin samasta kylästä kuin edeltäjänsä Seyni Kountché. Presidentit eivät kuitenkaan olleet toisilleen mitään sukua.
Elämäkerta

Saibou kiinnostui jo nuorena armeijasta ja sotilasurasta. Hän kävi sotilaskoulua Senegalissa vuonna 1954. Vuonna 1960 hän osallistui Kamerunin levottomuuksissa taisteluun, jossa haavoittui lievästi. Kun Niger samana vuonna itsenäistyi, hän palasi kotimaahansa ja siirtyi sen vasta perustetun armeijan palvelukseen kersantin arvoisena. Hän kävi upseerikoulun ja komensi vuonna 1969 yksikköä N'guigmissa ja vuonna 1973 Agadezissa. Saibou osallistui vuoden 1974 sotilasvallankaappaukseen ja hänet ylennettiin majuriksi. Lisäksi hänet valittiin maansa ympäristö- ja maatalousministeriksi.
Seyni Kountchén ja Ali Saiboun välit kiristyivät vuonna 1975, sillä Kountché ei luottanut Ali Saibouhun, joka menetti paikkansa hallituksessa. Saibou pyysi lupaa erota myös armeijasta. Eropyyntö palautti Kountchén luottamuksen, minkä jälkeen Ali Saibou palveli häntä aina vuoteen 1987.
Vuonna 1987 Kountché kuoli, ja Saibousta tuli hänen seuraajansa presidenttinä. Valtansa varmistamiseksi hän lähetti kilpailijansa ulkomaille diplomaateiksi. Poliittisia vankeja armahdettiin. Nigerin ainoaksi puolueeksi tuli vuonna 1989 Saiboun perustama MSDN. Vuonna 1989 astui voimaan myös uusi perustuslaki ja Nigerin toinen tasavalta julistettiin syntyneeksi. Saibou valittiin samana vuonna ainoana ehdokkaana maan presidentiksi.
1990-luvun alussa tuaregit kapinoivat ja maassa oli myös opiskelijalevottomuuksia. Opiskelijalevottomuudet lopetettiin kovalla kädellä: viisi henkeä kuoli ja 25 loukkaantui. Ammattiliitto UTSN julisti maahan viiden päivän yleislakon, joka pysäytti maalle elintärkeän uraanin viennin. Saiboun hallinnon oli pakko taipua myönnytyksiin. Vuonna 1991 kansalliskokous lopetti viimeisetkin jäänteet sotilasvallasta. Saibou pysyi kuitenkin valtionpäämiehenä aina vuoteen 1993, jolloin Mahamane Ousmane tuli presidentiksi.
Ali Saibou vietti eläkepäiviään syntymäkylässään. Hän kuoli lokakuussa 2011 Niameyssä.
Alessandra Marc

Alessandra Marc (s. 29. heinäkuuta 1957 Berliini) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Marc opiskeli Marylandin yliopistossa, College Parkissa. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1987 Umberto Giordanon La cena delle beffen esityksessä Wexfordin festivaalilla. Marc esiintyi Metropolitan-oopperassa ensimmäisen kerran vuonna 1989 Giuseppe Verdin Aidan nimiroolissa. Italiassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1993 Aidana Roomassa ja Covent Gardenissa kaudella 1994–1995 Turandotina. Lisäksi Marc on esiintynyt muun muassa Wienin valtionoopperassa, Bayerische Staatsoperissa, San Franciscon oopperassa ja Kölnin oopperassa.
Aki Sirkesalon diskografia

| Julkaisut |
| --- | --- | --- |
| ↙Studioalbumit | 5 |  |
| ↙Kokoelmat | 5 |  |
| ↙Singlet | 28 |  |
Tämä artikkeli sisältää Aki Sirkesalon diskografian.
Albumit > Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista  | Kulta/Platinalevy |
| --- | --- | --- | --- |
| Mielenrauhaa |  Julkaistu: 1995  Levy-yhtiö: Epic | 5 |  Platinalevy |
| Aika |  Julkaistu: 1996  Levy-yhtiö: Epic | 3 |  Kultalevy |
| Kissanelämää |  Julkaistu: 1998  Levy-yhtiö: Epic | 5 |  Kultalevy |
| Enkeleitä onko heitä |  Julkaistu: 2001  Levy-yhtiö: Epic | 5 |  Kultalevy |
| Sanasta miestä |  Julkaistu: 2005  Levy-yhtiö: Capitol Records | 1 |  Platinalevy |
Albumit > Kokoelmat

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista  | Kulta/Platinalevy |
| --- | --- | --- | --- |
| Halutuimmat |  Julkaistu: Syyskuu 2002  Levy-yhtiö: Epic | 9 |  Kultalevy |
| 30 unohtumatonta laulua |  Julkaistu: Lokakuu 2006  Levy-yhtiö: Columbia/Sony BMG Music Entertainment | 31 |  |
| Collections |  Julkaistu: Tammikuu 2009  Levy-yhtiö: Sony Music | — |  |
| The Essential Aki Sirkesalo |  Julkaistu: 27. huhtikuuta 2011  Levy-yhtiö: Sony Music | — |  |
| 34 Unohtumatonta |  Julkaistu: 24. toukokuuta 2013  Levy-yhtiö: Epic/Sony Music | — |  |
Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista  | Listasijoitukset> Lataus-lista  | Listasijoitukset> 50 hittiä   | Listasijoitukset> Radio- lista | Levy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Hikinen iltapäivä" | 1994 | — | — | 6 | 1 | Mielenrauhaa |
| "Mustankipee" | 1994 | — | — | 21 | 7 | Mielenrauhaa |
| "Naispaholainen" | 1995 | — | — | 1 | 1 | Mielenrauhaa |
| "Sä jaksat tanssii" | 1995 | — | — | 34 | — | Mielenrauhaa |
| "Pelkää kuvitelmaa" | 1995 | 9 | — | 3 | 2 | Mielenrauhaa |
| "Missä betoni kasvaa" | 1996 | — | — | 5 | 3 | Aika |
| "Seksuaalista häirintää" | 1996 | — | — | 1 | 2 | Aika |
| "Kiire" | 1996 | — | — | 19 | 10 | Aika |
| "Heitätkö avaimen" | 1997 | — | — | 28 | — | Aika |
| "Äiti" | 1998 | — | — | 32 | 7 | Kissanelämää |
| "Punatukkainen" | 1998 | — | — | 6 | 2 | Kissanelämää |
| "Kissanainen" | 1998 | — | — | 2 | 2 | Kissanelämää |
| "Pikkuihminen" | 1998 | — | — | 47 | — | Kissanelämää |
| "Mykkäkoulu" | 1999 | — | — | 34 | 20 | Kissanelämää |
| "Mä tuun kotiin" | 1999 | — | — | 31 | 17 | Kissanelämää |
| "Liisan koira" (Aki Sirkesalo ja Koiramiehet & Michael Monroe) | 1999 | — | — | — | — | The Essential Aki Sirkesalo |
| "Helena" | 2000 | — | — | 25 | 2 | Enkeleitä onko heitä |
| "Enkeleitä onko heitä" | 2001 | — | — | 4 | 1 | Enkeleitä onko heitä |
| "Senat sakaisin" | 2001 | — | — | — | — | Enkeleitä onko heitä |
| "Tule mun luo" | 2001 | — | — | 7 | 1 | Enkeleitä onko heitä |
| "Talismaani" | 2001 | — | — | — | — | Enkeleitä onko heitä |
| "What a Wonderful World" (Aki Sirkesalo & Jyrki Niskanen) | 2001 | — | — | — | — | What a Wonderful World-single |
| "Melkein onnellinen" | 2002 | — | — | 30 | 7 | Halutuimmat |
| "Toijalan takana" | 2002 | — | — | 4 | 3 | Halutuimmat |
| "Mysteriet (Mysteeri)" (Aki Sirkesalo & Lisa Nilsson) | 2003 | — | 21 | 10 | 2 | 30 unohtumatonta laulua |
| "Mullonikäväsua" | 2004 | — | — | 43 | 12 | Sanasta miestä |
| "Parempaa aikaa" | 2005 | — | — | 5 | 2 | Sanasta miestä |
| "Sanansa mittainen mies" | 2005 | — | — | 28 | — | Sanasta miestä |
Aiheesta muualla

Aki Sirkesalon diskografia Discogs-sivustolla
Aki Sirkesalon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Alexandre Rolla

Alexandre Rolla on ranskalainen kirjailija, taidehistorioitsija ja kuraattori. Hän opettaa Caen Cherbourgin taiteiden ja median korkeakoulussa sekä Franche-Comtén yliopistossa.
Rollan kolmas teos on À contre-jour, josta on näytteenä katkelma "Päivää päin" Parnassossa (2/2024). Teos kuvaa Ranskan maaseutua nykyisyyden ja menneisyyden näkökulmasta. Hän yhdistää kerronnassaan runollista ja proosailmaisua mutta myös taiteiden välisyyttä ja dokumentaatiota.
Aki Hahto

| Aki Hahto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. tammikuuta 1979 (ikä 45) Vaasa
Kansalaisuus:   Suomi
Aki Hahto (s. 18. tammikuuta 1979 Vaasa) on suomalainen muusikko ja näyttelijä.
Ura

Hahto valmistui 2004 Lahden Kansanopiston teatterilinjalta. Hahto on näytellyt lukuisissa Vaasan Kaupunginteatterin ja harrastajateattereiden näytelmissä ja musikaaleiss kuten The Bomb, Jääkärin morsian ja Equus, sekä kotimaisissa elokuvissa kuten Frankenström ja Bugi Fiction. Hahto on myös monipuolinen muusikko; hän laulaa sekä soittaa kitaraa, bassoa ja rumpuja. Hän on ollut mukana lukuisissa yhtyeissä, kuten GKYD, Incendium ja Black Mutant. Hänen veljensä on muusikko Kai Hahto.
Elokuvat & videot

-J- (2001) (lyhytelokuva)
Frankenström (2001)
El' Pok Erimas Sacre (2002) (lyhytelokuva)
Bugi Fiction (2003)
Maanantai (2004) (lyhytelokuva)
Sotajumala: Oikeutus (2008) (musiikkivideo)
Gokillyourdarlings: I am the One (2009) (musiikkivideo)
Aki Hahto ATTACK! - Meds Please (musiikkivideo) 2011
Aki Hahto ATTACK! - Clowns and balloons (musiikkivideo) 2011
Näytelmät & musikaalit

"Bambula lastenteatteri" 1998-1999
"Liisa Ihmemaassa" 1999
The Bomb (2001)
Equus - hevonen (2001)
Yhteiskunnan tukipylväät (2002)
Macbeth (2002)
Jääkärin morsian (2003)
Hotelli Humina (2007)
"Paniikki" (2010)
Frankenstein Heavy-musikaali (2012)
Yhtyeet

Aki Hahto ATTACK!
Vaindustry
Gokillyourdarlings
Incendium
The Boogies (Bugifiction soundtrack)
Alogeetit

Alogeetit oli noin 200-luvulla vaikuttanut harhaoppi, joka torjui Raamatun opin siitä, että Kristus on Logos. Alogeetit olivat Johanneksen evankeliumissa ja Ilmestyskirjassa ilmaistun Logos-opin varhaisia vastustajia.
Alianza PAIS

Alianza PAISin logo
Movimiento Alianza PAIS on ecuadorilainen lähinnä alkuperäisväestöä edustava puolue. Se perustettiin vuonna 2006. PAIS pääsi ensimmäistä kertaa hallitusvastuuseen sen kannattaman Rafael Correan voitettua presidentinvaalit 2006. Correa voitti marraskuun 2006 presidentinvaalit Alianza PAISin (Patria Altiva i Soberana) ja Partido Socialista Ecuatorianon tuella. Hän aloitti virkakautensa 15. tammikuuta 2007.
Radikaalia vasemmistolaista politiikkaa harjoittanut Rafael Correa toimi Ecuadorin presidenttinä vuodet 2007–2017. Peräkkäisiä presidenttikausia koskevan perustuslaillisen rajoituksen takia hän ei voinut asettua ehdolle enää vuoden 2017 presidentinvaaleissa, joissa valituksi tuli Alianza PAIS -puolueen ehdokas ja entinen Correan varapresidentti Lenin Moreno. Hänestä tuli myös Correan jälkeen Alianza PAIS:n uusi puoluejohtaja. Morenon kaudella Alianza PAIS -puolueen linja on muuttunut huomattavasti oikeistolaisemmaksi kuin Correan aikana. Tammikuussa 2018 Rafael Correa erosi aikaisemmin johtamastaan puolueesta ja perusti uuden vasemmistolaisen puolueen. Ecuadorin presidentti Lenin Moreno on jatkanut keskustalaiseksi muuttuneen Alianza PAIS -puolueen johdossa.
Aiheesta muualla

Sitio oficial Alianza PAIS
Acuerdo PAIS (Arkistoitu – Internet Archive)
Alex Diggelmann

| Mitalit> Maa:   Sveitsi. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | Graafiset työt |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | Graafiset työt |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | Graafiset työt |  |
Alex Walter Diggelmann (20. elokuuta 1902 Unterseen Bernin kantoni – 21. marraskuuta 1987 Zürich) oli sveitsiläinen graafinen taiteilija ja suunnittelija.
Diggelmann osallistui olympialaisiin kahdesti. Vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa hän voitti kultaa graafisissa töissä julisteellaan "Arosa I Placard". Vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa hänet palkittiin sekä hopealla että pronssilla graafisissa töissä mainosjulisteista, jotka esittivät "Pyöräilyn maailmanmestaruuskilpailua" ja "Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailua". Diggelmann ja Josef Petersen ovat ainoat henkilöt, jotka ovat saaneet taidelajeista kolme mitalia.
Diggelmannin FIS:ille suunnittelema mitali.
Jalkapallossa Diggelmann suunnitteli UEFA Cupin mestaruuspokaalin. Talvilajien osalta hän suunnitteli mitalit, joita FIS on jakanut urheilijoille 1950-luvulta lähtien.
Alofi

| Alofi |
| --- | --- |
 Katunäkymä Alofista
 Alofin sijainti Niuella
Valtio:  Niue
Kunta:  Etelä-Alofi ja Pohjois-Alofi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,48 km²
Korkeus:  21 m
Väkiluku (2010):  560
 – Väestötiheys:  12 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alofi on Uudelle-Seelannille kuuluvan Niuen pääkaupunki. Se sijaitsee saaren länsirannikolla. Alofin asukasluku oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 615. Arvio vuodelle 2010 on 560. Tammikuussa 2004 Alofiin iski sykloni. Se vei kahden ihmisen hengen ja tuhosi lukuisia rakennuksia, mukaan lukien sairaalan.
Alfred Leonhard Maluma

Alfred Leonhard Maluma (12. joulukuuta 1955 – 6. huhtikuuta 2021) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Njomben hiippakunnassa 17. marraskuuta 1985, ja hänet nimitettiin saman hiippakunnan piispaksi Raymond Mwanyikan erottua tehtävästään 8. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Polycarp Pengo, jota avustivat Norbert Wendelin Mtega ja Emmanuel A. Mapunda.
Altti Majava

Altti Majava (8. helmikuuta 1932 Posio – 12. kesäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteiden lisensiaatti ja dosentti. Hän toimi Liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 1997–2000.
Vaatimattomista oloissa lähtenyt Majava opiskeli valtiotieteitä Helsingin ja Göteborgin yliopistoissa. Hän toimi väestöntutkijana Tukholman yliopistossa Gunnar Myrdalin ryhmässä. Suomeen paluun jälkeen hänen työnantajiaan olivat Väestöliitto, Elinkeinoelämän tutkimuslaitos ja valtion eri laitokset. Hän oli 20 vuotta työministeriön suunnittelutoimiston päällikkönä, käynnisti suomalaisen työvoimapoliittisen tutkimustoiminnan ja vaikutti keskeisesti Suomen siirtolaisuuspolitiikan kehittämiseen.
Alogonísi

| --- | --- |
Sijainti:  39°51′59″N, 25°13′04″E, Límnos Límnos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Vesialue:  Moúdroksenlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Korkein kohta:  24 m
Pinta-ala:  0,286 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Alogonísi (kreik. Αλογονήσι, kath.kreik. Αλογονήσιον, Alogonísion) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Moúdroksenlahdessa Límnoksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,286 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Alogonísi kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Alogonísi on suurin Moúdroksenlahden saarista ja sijaitsee lähellä lahden länsirantaa. Sen ympärysmitta on noin 2 895 metriä, pituus noin 1 200 metriä, suurin leveys noin 300 metriä ja suurin korkeus noin 24 metriä.
Amazing Race (22. tuotantokausi)

Amazing Racen 22. tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2013. Mukana olivat muun muassa jääkiekkoilijaveljekset, country-laulajat, palomieskaverukset ja YouTube-tähdet. Yksi kilpailijoista loukkasi jalkansa pahoin kilpailun alkupuolella. Kisassa vierailtiin muun muassa Ranskan Polynesiassa, Uudessa-Seelannissa, Vietnamissa, Sveitsissä, Saksassa ja Britanniassa.
Alfred L. Kroeber

Kroeber (vasemmalla) ja Ishi, viimeinen Yana-kansan jäsen.
Alfred L. Kroeber  (11. kesäkuuta 1876 – 5. lokakuuta 1960)  oli yhdysvaltalainen kulttuuriantropologi, joka oli erityisen kiinnostunut Amerikan alkuperäisväestöstä. Hänen tyttärensä oli kirjailija Ursula K. Le Guin.
Kroeber opiskeli Columbian yliopistossa englantia, mutta tutustui karismaattiseen Franz Boasiin ja vaihtoi pääaineekseen antropologian. Hän väitteli vuonna 1901 Montanan arapahojen symbolisista kuvioista. Samana vuonna hän siirtyi Kalifornian yliopistoon, Berkeleyhin ja perusti sinne antropologian laitoksen. Hän  tutki New Mexicon osavaltion, Meksikon ja Perun arkeologiaa sekä lingvistiikkaa, kansanperinnettä ja sosiaalisia rakenteita.
Kroeberin kiistellyin käsitys oli ajatus kulttuurista itsenäisenä, "yliorgaanisena" ilmiönä, joka on olemassa yksilöistä riippumatta ja siirtyi sosiaalisesti ihmiseltä toiselle. Käsityksen ongelma on se, että se ei huomioi ympäristöä jossa ihmiset elävät.
Nimellä Ishi tunnettu mies oli viimeinen eloonjäänyt jäsen Pohjois-Kaliforniassa eläneestä heimosta, jota karjatilalliset ja muut uudisasukkaat olivat vianonneet. Hän tuli nääntyneenä Orovillen kaupunkiin, missä joutui ensin vankilaan ja sitten Kroeberin antropologian laitokselle. Kroeber piti Ishiä "viimeisenä villinä intiaanina", jolla olisi hallussaan "alkukulttuuri", jota sivilisaatio ei olisi vielä turmellut. Kroeber järjesti Ishin elämään näyttely- ja tutkimuskohteena yliopiston museossa, ja kaksi kollegaansa taltioimaan hänen puhettaan ja tapojaan.
Alianza Canina Latina

Alianza Canina Latina on Ranskan, Italian, Espanjan ja Portugalin kennelliittojen välinen koiria harrastava järjestö, joka perustettiin heinäkuussa 2018.
Rodut

Alianza Canina Latina on tunnustanut kaikkien FCI-rotujen lisäksi seuraavat kansalliset rodut:
Espanja
alano español
andalusianpodenco (Podenco Andaluz)
andalusianrottakoira (Ratonero Bodeguero Andaluz)
baskienpaimenkoira (Perro de Pastor Vasco/Euskal Artzain Txakurra)
fuerteventuranpaimenkoira (Majorero)
garafíanpaimenkoira (Perro de Pastor Garafiano)
leoninpaimenkoira (Perro Leonés de Pastor)
maneto
navarranseisoja (Pachón Navarro)
valduezankoira (Valdueza)
valencianpodenco (Podenco Valenciano)
valencianrottaterrieri (Perro Ratonero Valenciano/Gos Rater Valencià)
Italia
apenniinienajokoira (Segugio dell’Apennino)
biellanpaimenkoira (Cane di Oropa)
fonninpaimenkoira (Cane Fonnese)
silanpaimenkoira (Pastore della Sila)
sisilianpaimenkoira (Cane de Mannara)
spino degli iblei
Portugali
algarvenkoira (Cão do Barrocal Algarvio)
azorienpaimenkoira (Barbado da Terceira)
Ranska
bruno saint hubert français
harlekiinivillakoira (Chien particolore à poil frisé)
korsikankoira (Cursinu)
provencenajokoira (Briquet de Provence)
saint-usugenspanieli (Épagneul de Saint-Usuge)
Afganistanin krikettimaajoukkue

Afganistanin joukkue Rotterdamissa 2010
.
Afganistanin krikettimaajoukkue edustaa Afganistania kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Afghanistan Cricket Board. Siitä tuli Kansainvälisen krikettiliiton täysjäsen, eli viisipäiväisiä test matcheja pelaava joukkue 2017.
Test matchit

Afganistan on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä neljä test match -ottelua, joista se on voittanut kaksi ja hävinnyt kaksi. Koska test matcheista tavallisesti varsin suuri osa päättyy ratkaisemattomaan, on Afganistan ainoa maa, joka on voittanut vähintään puolet pelaamistaan test match -otteluista. Se on voittanut kerran Bangladeshin ja Irlannin sekä hävinnyt Intialle ja Länsi-Intian saaristolle.
Yhden päivän maaottelut

Afganistan pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 2009. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kaikkiaan 126 (tilanne 19.6.2020). Niistä se on voittanut 59, hävinnyt 63 ja tasan on päättynyt yksi ottelu sekä ilman ratkaisua kolme ottelua. Kriketin korkeimman tason maista sillä on positiivinen ottelusaldo Zimbabwea (15 voittoa, 10 tappiota) vastaan. Yhtä aikaa Afganistanin kanssa täysjäsenyyden saavuttanutta Irlantia vastaan sillä on 13 voittoa ja 13 tappiota. Muista "test match -tason" maista Afganistanilla on kolme voittoa ja viisi tappiota sekä Bangladeshia että Länsi-Intian saaristoa vastaan. Sri Lankaa vastaan saldona on yksi voitto ja kolme tappiota. Muita korkeimman tason maita se ei ole voittanut. Muita maita vastaan Afganistanilla on paras ottelutilasto Kanadaa (neljä voittoa, yksi tappio), Skotlantia (8–4), Keniaa (4–2) ja Alankomaita (4–2) vastaan.
Afganistan pelasi MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran 2015. Se ei selviytynyt alkulohkosta jatkoon mutta saavutti kuitenkin yhden voiton kukistettuaan Skotlannin.
Twenty20-maaottelut

Afganistan pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa 2010. Se on 19. kesäkuuta 2020 mennessä pelannut 81 maaottelua, joista se on voittanut 55 ja hävinnyt 25. Se on huippumaista saavuttanut Zimbabwea vastaan kahdeksan voittoa ja yhden tappion, Irlantia vastaan 14 voittoa ja kolme tappiota sekä Bangladeshia vastaan neljä voittoa ja kaksi tappiota. Länsi-Intian saaristoa vastaan sillä on kolme voitto ja neljä tappiota. Muita kärkimaita se ei ole voittanut. Muista maista se on voittanut Skotlannin kaikissa kuudessa ja Omanin kaikissa viidessä ottelussa.
Afganistan selviytyi ICC World Twenty20 -turnauksessa 2016 kymmenen parhaan joukkoon voitettuaan alkukarsintalohkonsa.
Henkilökohtaisia tilastoja

Afganistanin pelaajista on eniten juoksuja test matcheissa lyönyt Rahmat Shah, kaikkiaan 298, yhden päivän maaotteluissa Mohammad Nabi, 2 782 ja Twenty20-maaotteluissa Mohammad Shahzad, 1 936. Rashid Khan on "polttanut" Afganistanin pelaajista eniten vastustajia sekä Teat matcheissa, kaikkiaan 23, yhden päivän maaotteluissa, 133, että Twenty20-otteluissa, 87.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1972

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1972 järjestettiin Prahassa, Tšekkoslovakiassa. B- ja C-sarja järjestettiin Romaniassa, Bukarestissa ja Miercurea Ciucissa[lähde? ]. Ranska boikotoi B-sarjaa[lähde? ].
Kisat olivat ensimmäiset, joihin ammattilaispelaajatkin saivat osallistua.[lähde? ] Kanada boikotoi kisoja vastalauseena Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jyrkille amatöörisäännöille.
Suomi turnauksessa

Samana vuonna järjestettyjen Sapporon olympiakilpailujen aiheuttama pettymys sai Suomen joukkueen hajaannukseen. Osa pelaajista ei halunnut lähteä maailmanmestaruuskilpailuihin, osa taas pelasi haluttomin ottein. Turnauksessa Suomen pettymyksiksi voidaan nähdä tappio Sveitsiä vastaan maalein 2–3 ja Ruotsia vastaan maalein 1–2. Kuitenkin esimerkiksi Lauri Mononen pelasi erittäin hyvät kisat tehden 10 ottelussa 9 maalia ja antaen 6 maaliin johtanutta syöttöä. Lopulta Suomi ryhdistäytyi turnauksessa ja voitti Länsi-Saksan selvin luvuin 13–3, Sveitsin 9–1 ja Ruotsinkin 5–4. Suomi ylsi myös siihen mennessä parhaaseen maalieroonsa kansainvälisissä turnauksissa, 47–48.
A-sarja > Palkinnot > Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Jorma Valtonen
Paras puolustaja:  František Pospíšil
Paras hyökkääjä  Aleksandr Maltsev
A-sarja > Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Jiří Holeček
Puolustajat:  Oldřich Macháč,  František Pospíšil
Hyökkääjät:  Valeri Harlamov,  Aleksandr Maltsev,  Vladimir Vikulov
B-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | POL | USA | DDR | ROM | JPN | YUG | NOR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Puola | 6 | 6 | 0 | 0 | 41–12 | 12 |  | 6–5 | 3–2 | 7–0 | 11–1 | 5–3 | 9–1 |
|  Yhdysvallat | 6 | 5 | 0 | 1 | 39–22 | 10 |  |  | 6–5 | 4–2 | 14–5 | 5–3 | 5–1 |
|  Itä-Saksa | 6 | 4 | 0 | 2 | 31–18 | 8 |  |  |  | 8–3 | 7–1 | 4–3 | 5–2 |
|  Romania | 6 | 3 | 0 | 3 | 25–26 | 6 |  |  |  |  | 10–3 | 3–2 | 7–2 |
|  Japani | 6 | 1 | 1 | 4 | 20–49 | 3 |  |  |  |  |  | 6–3 | 4–4 |
|  Jugoslavia | 6 | 1 | 0 | 5 | 25–28 | 2 |  |  |  |  |  |  | 11–5 |
|  Norja | 6 | 0 | 1 | 5 | 15–41 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |
Puola nousi A-sarjaan. Norja ja pois jäänyt Ranska putosivat C-sarjaan.