stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Kerppola

William Kerppola vuonna 1962.
William Kerppola (5. tammikuuta 1891 Helsinki – 25. kesäkuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Kerppolan vanhemmat olivat rehtori Kaarlo Fredrik Kerppola ja Hilma Matilda Rinne (Jutikkala). Hänen puolisonsa vuodesta 1925 oli Irja Johanna Herlin. Lääkäri, kirjailija Irma Kerppola-Sirola (s. 1930) on heidän tyttärensä ja teollisuustalouden professori Klaus Kerppola (1935–2019) heidän poikansa.
Kerppola tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1909 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1918. Tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna. Sisätautiopin dosenttina Kerppola toimi 1922–1940. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin professori 1940–1961, lääketieteellisen tiedekunnan dekaani 1945–1949 ja Kivelän sairaalan sisätautiosaston ylilääkäri 1925–1938. Keskinäisen Henkivakuutusyhtiö Suomen ylilääkärinä Kerppola toimi 1937–1947 ja Suomen Lääkäriliiton puheenjohtaja 1943–1947. Hän tutki muun muassa neurologiaa, sappiväriaineiden biokemiaa ja endokrinologian entsyymikemiaa. Opetus- ja tutkimustyössään hän yhdisti kliinistä ja biokemiallista tutkimusta.
Kerppola sai professorin arvonimen 1935. Muotokuvia hänestä ovat maalanneet Eero Snellman (1941), Verner Thomé (1951) ja Ernst Mether-Borgström (1961). Korkokuvamitalin Kerppolasta suunnitteli Eila Hiltunen (1961).
Sotilasarvoltaan Kerppola oli lääkintämajuri (1943).
Vjekoslav Šutej

Vjekoslav Šutej (31. heinäkuuta 1951 Rijeka – 2. joulukuuta 2009 Zagreb) oli kroatialainen kapellimestari. Hän aloitti opintonsa Zagrebissa ja valmistui Roomassa, jossa opiskeli Franco Ferraran johdolla.
Ura

Šutej toimi vuosina 1979–1989 Kroatian kansallisteatterin taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina Splitissä. Hollybush Festivalin taiteellisena johtajana New Jerseyssä hän toimi vuosina 1986–1990, ja vuodesta 1990 vuoteen 1993 hän oli La Fenicen musiikillinen johtaja. Hän oli Espanjassa Real Academia de Bellas Artesin jäsen ja toimi vuosina 1990–1996 Sevillan kuninkaallisen sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina.
Vuosina 1992–1997 Šutej toimi Houston Grand Operan ja vuosina 2002–2005 Dubrovnikin kesäfestivaalin musiikillisena johtajana. Hän johti säännöllisesti muun muassa Wienin valtionoopperassa. Hän vieraili lukuisien oopperatalojen ja orkesterien kapellimestarina.
Kuolema

Šutej kuoli sairastettuaan leukemiaa. Hän oli ollut hoidossa Yhdysvalloissa ja saanut luuydinsiirron. Palattuaan Kroatiaan hän päätyi jälleen sairaalaan ja sai uuden luuydinsiirron, mutta menehtyi hylkimisreaktion seurauksiin.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wendell Willkie

| Wendell Willkie |
| --- | --- |
 Willkie vuonna 1940.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lewis Wendell Willkie
Syntynyt: 18. helmikuuta 1892 Elwood, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 8. lokakuuta 1944 (51 vuotta) New York, Yhdysvallat
Poliitikko
Puolue:  Republikaanit (1939 alkaen)
Entiset puolueet:  Demokraatit (1939 asti)
Koulutus:  Indianan yliopisto Bloomingtonissa
Puoliso:  Edith Wilk
Lapset:  Philip Willkie
 Nimikirjoitus
Wendell Lewis Willkie (18. helmikuuta 1892 – 8. lokakuuta 1944) oli yhdysvaltalainen juristi, joka oli republikaanien ehdokas Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 1940.
Vaikka Yhdysvallat pysyi toisessa maailmansodassa puolueettomana ennen Japanin vuonna 1941 tekemää hyökkäystä Pearl Harboriin, hän kannatti maansa suurempaa osallistumista sotaan Britannian ja muiden liittoutuneiden tukemiseksi. Vastaehdokas, demokraattien presidentti Franklin D. Roosevelt voitti vuoden 1940 vaalit.
Willkie kuoli sydänkohtaukseen 52-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wendell Willkie Wikimedia Commonsissa
Mladen Krstajić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mladen Krstajić
Syntymäaika: 4. maaliskuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Zenica, Jugoslavia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura:  Serbia
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1993 |  FK Senta | 15 | (1) |
| 1993–1996 |  OFK Kikinda | 55 | (2) |
| 1996–2000 |  FK Partizan | 84 | (7) |
| 2000–2004 |  SV Werder Bremen | 112 | (11) |
| 2004–2009 |  FC Schalke 04 | 131 | (7) |
| 2009–2011 |  FK Partizan | 43 | (3) |
Maajoukkue
| 1999–2008 |  Serbia ja Montenegro | 59 | (2) |
Valmennusura
2016–2017:  Serbia  (apuv.)
2017–:  Serbia
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mladen Krstajic (serb. Младен Крстајић, s. 4. maaliskuuta 1974 Zenica, Jugoslavia) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii Serbian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Krstajic aloitti jalkapallon pelaamisen synnyinkaupungissaan, NK Čelik Zenican junioreissa. Aikuisten puolella Krstajić debytoi vuonna 1992 FK Sentan paidassa ja edusti kotimaassaan myös OFK Kikindaa ja FK Partizania. Hän voitti lapsuutensa suosikkiseuran paidassa kolme Serbia ja Montenegron mestaruutta.
Vuonna 2000 Krstajić siirtyi Saksan Bundesliigaan SV Werder Bremeniin. Serbialaisesta tuli Bremenissä yksi Bundesliigan parhaista keskuspuolustajista ja hän voitti seuran paidassa tuplamestaruuden kaudella 2003/04. Mestaruuskauden jälkeen hän siirtyi Schalkeen, jota edusti viiden kauden ajan. Kaikkiaan Krstajić pelasi Bundesliigassa yli 200 ottelua, kunnes jätti Saksan kentät 35-vuotiaana ja palasi Partizaniin. Hän lopetti pitkän uransa serbialaisseurassa mestaruuteen päättyneeseen kauteen 2010/11.
Serbia ja Montenegron maajoukkueessa Krstajic pelasi 59 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli mukana 2006 MM-kisoissa.
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Krstajić toimi Partizanin urheilutoimenjohtajana kesäkuusta joulukuuhun 2011. Tammikuussa 2015 hänestä tuli bosniahertsegovinalaisen FK Radnik Bijeljinan puheenjohtaja.
Krstajić aloitti valmennusuransa toukokuussa 2016, kun hänestä tuli Serbian jalkapallomaajoukkueen apuvalmentaja. Hän luotsasi Slavoljub Muslinin kanssa Serbian MM-lopputurnaukseen 2018. Karsintojen jälkeen kritisoitu päävalmentaja Muslin sai potkut ja Krstajić nousi päävalmentajaksi.
Meriitit > Pelaajana

Serbian ja Montenegron / Serbian mestaruus (5): 1996, 1997, 1999, 2010, 2011
Serbian ja Montenegron / Serbian cup (2): 1998, 2011
Saksan mestaruus: 2004
Saksan cup: 2004
Saksan liigacup: 2005
Aiheesta muualla

Mladen Krstajić (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Slavoljub Muslin | Serbian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja 11/2017– | Seuraaja: – |
Serbia ja Montenegron joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Jevrić |
2 Ergić |
3 Dragutinović |
4 Duljaj |
5 Vidić |
6 Gavrančić |
7 Koroman |
8 Kežman |
9 Milošević |
10 Stanković |
11 Đorđević |
12 Kovačević |
13 Basta |
14 Đorđević |
15 Dudić |
16 Petković |
17 Nađ |
18 Vukić |
19 Žigić |
20 Krstajić |
21 Ljuboja |
22 Ilić |
23 Stojković |
Valmentaja Petković
Mountain view cur

| Mountain view cur |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  New York,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1980-luku
Alkuperäinen käyttö:  oravan, pesukarhun ja opossumin metsästys - puuhun ajava koira
Nykyinen käyttö:  monipuolinen metsästys- ja paimenkoira
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Väritys:  valkoinen, keltainen, punainen, brindle, musta tai musta brindlein merkein
Mountain view cur on yhdysvaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Korvat ovat riippuvat ja häntä joko luonnontöpö tai typistetty. Karvapeite on lyhyt ja väriltään valkoinen, keltainen, punainen, brindle, musta tai musta brindlein merkein.
Luonne ja käyttäytyminen

Mountain view cur on monipuolinen metsästyskoira, nopealiikkeinen jäljestäjä. Oravia ajaessaan se on hiljainen, mutta ilmoittaa puuhun ajaessaan riistasta kirkkaalla ja kuuluvalla äänellä.
Alkuperä

1980-luvulla New Yorkin Aftonissa asunut Michael Bloodgood aloitti systemaattisen jalostuksen luodakseen poikkeuksellisen etevän puuhun ajavan koiran. Hän käytti jalostusohjelmaansa mountain curia ja kemmer stock curia. Vuonna 1997 perustettiin Mountain View Cur Registry ja uuden rodun rekisteröinti saattoi alkaa.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Oravien, pesukarhujen ja opossumien puuhun ajamisen lisäksi mountain view curia on käytetty kaniinin, kalkkunan, metsäkanan, fasaanin, villisian, kojootin, puuman ja karhun metsästykseen sekä karjan paimennukseen.
Keltainen yksilö.
Waterville (Kerryn kreivikunta)

| Waterville |
| --- | --- |
 Watervillen rantanäkymää marraskuussa.
 Waterville
 Koordinaatit: 51°49′39″N, 10°10′20″W 
Valtio:  Irlanti
Kreivikunta:  Kerryn kreivikunta
Väkiluku (2002):  538
Aikavyöhyke:  UTC+0
 – Kesäaika:  UTC-1
 
 http://www.visitwaterville.ie/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Waterville (iiriksi An Coireán) on kylä Kerryn kreivikunnassa, Irlannissa. Se sijaitsee kuuluisan Kerryn matkailutien varrella kapealla kannaksella Atlantin ja Lough Curranen välissä.
Watervillessä on tunnettu golfrata Waterville Golf Links, joka avattiin 9-reikäisenä jo noin 1889. Rataa muokattiin 1960-luvulla, ja uuden radan suunnittelivat Masters-voittaja Claude Harmon ja rata-arkkitehti Eddie Hackett. Kylässä järjestetään myös Charlie Chaplinin kunniaksi perustettua Charlie Chaplinin komediaelokuvafestivaalia. Chaplin vieraili usein kylässä, ja rannassa on myös hänen patsaansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waterville Wikimedia Commonsissa
Watervillen kotisivut (englanniksi)
Myllylampi (Ikaalinen)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°46′34″N, 23°16′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  joki Kyrösjärveen 
Järvinumero:  35.581.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,1 m 
Rantaviiva:  1,123 km 
Pinta-ala:  0,02365 km² 
 fiMyllylampi 
Myllylampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Myllylampi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 300 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiöjoen reitin alimpana lampena, joka laskee suoraan Kyrösjärveen. Lampi on pääasiassa läpivirtausjärvi, vaikka siihen laskee pohjoisesta Kyynärlammen laskuoja ja etelästä Äijänsuonvuorelta metsä- ja pelto-oja. Siihen putoaa koillisesta Huopionkoski, jonka luusuassa sijaitsee vanha mylly ja sen pato. Koskessa on kaksi saarta ja sen vesi putoaa vajaa viisi metriä ja lammen laskujoen osuudella vesi putoaa vajaa kaksi metriä noin 200 metrin matkalla Kyrösjärveen. Lammen luoteis- ja etelärantojen läheisyydessä sijaitsee peltoja sekä muutama maatila. Lammessa on 1-2 saarta. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Lammen pohjoispuolella kulkee yhdystie 2741 ja eteläpuolella pienempi yhdystie. Nämä yhtyvät Kyrösjärveä kiertävään seututiehen 276.
Virkistys

Lampi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Myllylampi– Kyrösjärvi.
Aiheesta muualla

Ikaalisten kylät: Luhalahti (Arkistoitu – Internet Archive)
Flickr: Koski Luhalahdella (valokuvia)
Kuvakisa: Huopionkoski (Arkistoitu – Internet Archive) (valokuva)
(35.5)
Willem van Otterloo

Willem van Otterloo (1951)
Willem van Otterloo (27. joulukuuta 1907 – 27. heinäkuuta 1978) oli alankomaalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Van Otterloo syntyi Winterswijkissa ja opiskeli säveltämistä Amsterdamin konservatoriossa. Toimiessaan sellistinä Utrechtin kaupunginorkesterissa hän voitti Concertgebouw Orchestralta sävellyspalkinnon. Vuosina 1949–1973 Otterloo toimi Haagin Residentie-orkesterin ja vuosina 1971–1978 Sydneyn sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Van Otterloo teki useita levytyksiä Alankomaissa ja Australiassa, mutta kuoli auto-onnettomuudessa Melbournessa vuonna 1978.
Willem van Loon

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Maa:   Alankomaat> .Miesten köydenveto |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Willem van Loon (15. elokuuta 1891 Arnhem – 29. marraskuuta 1975 Arnhem) oli alankomaalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Hänen veljensä oli köydenvetäjä Antonius van Loon.
Wind River

Wind River voi tarkoittaa seuraavia:
Wind River, joki Kanadassa
Wind River, vuoden 2017 elokuva
Wind River Systems, ohjelmistoyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wind River”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Willem van Blijenburgh

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | säilä, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | säilä, joukkuekilpailu |  |
Willem Peter Hubert van Blijenburgh (11. heinäkuuta 1881 Zwolle – 14. lokakuuta 1936 Bilthoven) oli alankomaalainen miekkailija ja kolminkertainen olympiamitalisti. Hän sai pronssia sekä kalvan että säilän joukkuekilpailussa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Lisäksi hän sai pronssia säilän joukkuekilpailussa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920.
Blijenburgh toimi laivaston urheilukoulun johtajana Den Helderissä. Hän julkaisi useita kirjoja voimistelusta ja liikuntakasvatuksesta. Hän oli ensimmäinen filosofian tohtorin arvon liikuntakasvatuksessa saanut hollantilainen.
Wendie Renard

Renard kontrolloi palloa maaottelussa Saksaa vastaan.
Wendie Renard (s. 20. heinäkuuta 1990 Schoelcher, Martinique) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Renard on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 131 maaottelua ja tehnyt niissä 33 maalia. Hän on edustanut maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011 ja olympialaisissa 2012, joissa molemmissa Ranska sijoittui neljänneksi. Olympialaisissa hän teki kaksi maalia. Renard pelasi myös vuoden 2013 EM-kilpailuissa, jossa hän Ranskan toisessa ottelussa Espanjaa vastaan teki ottelun ainoan maalin ja kolmannessa ottelussa Englantia vastaan Ranskan kolmannen maalin. MM-kilpailuissa 2015 Renard oli Ranskan kapteeni ja pelasi täyden ajan joukkueen jokaisessa ottelussa, samoin EM-kilpailuissa 2017.  MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi myös täyden ajan kaikissa otteluissa ja oli neljällä maalillaan joukkueen paras maalintekijä.
Seuratasolla Renard on edustanut Olympique Lyonnais -seuraa vuodesta 2006 ja on ollut kahdeksan kertaa voittamassa naisten mestarien liigaa (2011, 2012. 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wendie Renard Wikimedia Commonsissa
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bompastor |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lepailleur |
12 Thomis |
13 Pizzala |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Sapowicz |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Viguieri |
21 Philippe |
Valmentaja Bini
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bussaglia |
9 Le Sommer |
10 Henry |
11 Soyer |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Nécib |
15 Houara |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Asseyi |
21 Benameur |
22 Delannoy |
23 Abily |
Valmentaja Bini
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Delannoy |
6 Henry |
7 Dali |
8 Houara |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Diani |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Butel |
21 Gérard |
22 Majri |
23 Hamraoui |
Valmentaja Bergeroo
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Philippe |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Georges |
5 Toletti |
6 Henry |
7 Le Bihan |
8 Houara-d'Hommeaux |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Tounkara |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Diani |
21 Gérard |
22 Karchaoui |
23 Geyoro |
Valmentaja Echouafni
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Durand |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Henry |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 Majri |
11 Diani |
12 Laurent |
13 Gauvin |
14 Bilbault |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Asseyi |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Debever |
23 Clémaron |
Valmentaja Diacre
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Chavas |
2 Palis |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Toletti |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Katoto |
10  Matéo |
11 Diani |
12 Malard |
13 Bacha |
14 Bilbault |
15 Dali |
16 Lerond |
17 Baltimore |
18 Sarr |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Périsset |
23 Cissoko |
Valmentaja Diacre
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Durand |
2 Lakrar |
3 Renard |
4 Fazer |
5 De Almeida |
6 Toletti |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 Majri |
11 Diani |
12 Matéo |
13 Bacha |
14 Tounkara |
15 Dali |
16 Peyraud-Magnin |
17 Le Garrec |
18 Asseyi |
19 Feller |
20 Cascarino |
21 Picaud |
22 Périsset |
23 Bècho |
Valmentaja Renard
Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2024
1 Picaud |
2 Lakrar |
3 Renard |
4 E. Cascarino |
6 Henry |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 D. Cascarino |
11 Diani |
12 Katoto |
13 Bacha |
14 Toletti |
15 Dali |
16 Peyraud-Magnin |
17 Baltimore |
18 Mbock Bathy |
21 Périsset |
Valmentaja Renard
William Kerr

William Kerr on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja professori (Dimitri V. D'Arbeloff - MBA Class of 1955 Professor of Business Administration) Harvard Business Schoolissa.
Hän on tutkinut muun muassa maahanmuuttajien yrittäjyyttä ja innovaatioita. Kerr sai vuonna 2013 Ewing Marion Kauffman -palkinnon yrittäjyyttä käsittelevistä tutkimuksistaan.
Kerrin puoliso on Sari Pekkala Kerr.
Aiheesta muualla

Kerrin kotisivu
Kerrin tutkimukset IDEASissa
Kerrin tutkimukset Google Scholarissa
Wolffsche Telegraphen-Büro

Wolffsche Telegraphen-Büro (lyh. WTB) eli Wolffin toimisto oli 1849–1933 toiminut saksalainen uutistoimisto. Se oli ensimmäinen huomattava ja aikanaan tunnetuin saksalainen uutistoimisto.
Saksalainen sanomalehdenkustantaja Bernhard Wolff (1811–1879) perusti 1849 Berliiniin uutistoimiston ja toimi sen johtajana vuoteen 1871. Uutistoimisto solmi yhteistyösopimukset englantilaisen Reutersin ja ranskalaisen Havasin toimiston (Agence Havas) kanssa. Vähitellen WTB:n toiminta ulottui useisiin Itä-, Keski- ja Pohjois-Euroopan maihin, mutta 1860-luvulta lähtien sille kehittyi riippuvuussuhde valtiovaltaan. Uutistoimiston toiminta ulottui Saksan lisäksi Sveitsiin, Itävalta-Unkariin, Skandinaviaan ja osittain myös Pohjois-Amerikkaan. Yrityksen yhtiömuotona oli vuodesta 1865 kommandiittiyhtiö ja vuodesta 1874 osakeyhtiö.
Kansallissosialistit yhdistivät WTB:n ja sen kilpailijan, 1913 perustetun Telegraphen-Unionin (TU), jolloin muodostui Deutsches Nachrichtenbüro (DNB), jonka toiminta päättyi 1945.
Wolff–Parkinson–Whiten oireyhtymä

WPW aiheuttaa EKG-nauhaan delta-aalloksi kutsutun muutoksen, joka on merkitty sinisellä.
Wolff–Parkinson–Whiten oireyhtymä (WPW-oireyhtymä) on sydämen rytmihäiriö, jonka aiheuttaa ylimääräinen sydämen eteisten ja kammioiden välinen oikorata. Sähköisen ärsykkeen johtuminen oikorataa pitkin aiheuttaa kammioiden ennenaikaisen aktivaation eli pre-eksitaation. WPW-oireyhtymä saattaa pysyä oireettomana koko elämän ajan, mutta noin puolelle henkilöistä oikorata kuitenkin aiheuttaa takykardioita eli sydämen nopealyöntisyyskohtauksia.
WPW-oireyhtymä aiheuttaa EKG-nauhaan muutoksia, joista tyypillisin on nk. delta-aalto eli kolmiomaisena nouseva R-aallon alku. Muita EKG-muutoksia ovat lyhentynyt PQ-aika, leventynyt QRS-kompleksi ja epäspesifiset ST-välin ja T-aallon muutokset.
Oireyhtymä on saanut nimensä John Parkinsonin, Paul Dudley Whiten ja Louis Wolffin mukaan, jotka kuvasivat sairauden artikkelissaan vuonna 1930.
Väriavainnus

Esiintyjä sinisen chroma key -kankaan eli blue-screen -kankaan edessä.
Väriavainnus eli väriavaintaminen, joka tunnetaan myös nimityksillä chroma key, chromakey tai kromakey (engl. chroma key) on erikoistehostemenetelmä, jossa filmikuvaustuotannossa yhdistetään kaksi eri kuvaa tai kahden eri kuvan osia päällekkäin värierotteluun perustuvalla menetelmällä (nykyisin yleensä tietokoneluotuna) kompositoimalla. Useimmiten kuvasta poistetaan sininen tai vihreä väri, ja kuvaan liitetään eri taustakuva.
Väriavainnuksessa on useimmiten käytössä sininen (blue-screen) tai vihreä (green-screen) taustakangas tai muu taustapinta, jota käytetään elokuvauksessa silloin, kun taustan päällä näytelty kohtaus yhdistetään oikeaan taustakuvaan vasta jälkituotantovaiheessa.
Tärkein vaatimus toimivalle taustaseinälle on, ettei se heijasta väriä kuvattavan kohteen iholle tai vaatteisiin. Mattapintaiset materiaalit ovat siis parhaita. Nykyään käytetään myös harmaata muovia, johon kameran linssin ympärille kiinnitetty LED-valoympyrä heijastaa halutun värin tasaisesti jättämättä taustaan varjoja. Tietokoneohjelmalle osoitetaan tietyt värisävyt kuvasta, jotka se pyrkii poistamaan. Tällöin taustakuva voidaan luoda uudelleen digitaalisesti.
Tekniikkaa käytetään esimerkiksi television säätiedotuksissa ja elokuvien visuaalisissa tehosteissa.[lähde? ] Suomessa Yleisradio käytti tv-säätiedotuksissaan chroma key -tekniikkaa sinisen taustan kera vuosina 1987–2007 ja myös uutisstudiossa vuosina 1995–1999. Vuonna 2007 sinitausta korvattiin plasmanäytöllä.
Sininen ja vihreä ovat ihonväristä etäisin sävy, minkä takia muita värejä ei juuri käytetä. Chroma keyn valaiseminen on tärkeää; varjoja ei saa näkyä kankaalla, ja sävyn pitää olla mahdollisimman tasainen. Sininen on jonkin verran vaikeampi valaista kuin vihreä. Digital Video -nauhoja käyttävä kamera myös havaitsee vihreän paremmin kuin sinisen, johtuen videokameran kennosta.[lähde? ] Sinisen värin etuna voidaan kuitenkin pitää heikompaa värin heijastusta iholle.
Chroma key -kankaan sijaan voi käyttää myös normaalia, paksua ja kiinteää kangasta, joka ei heijasta valoa tai päästä sitä paljoa läpi.
Väriavainnus videonmuokkausohjelmissa

Suurin osa maksullisista videonmuokkausohjelmista tukee chroma key -ominaisuuksia. Esimerkiksi Final Cut Pro-, Avid-, Adobe Premiere-, Adobe After Effects-, Pinnacle Studio-, Sony Vegas-, AVS Video Editor- ja FX-Home-ohjelmat ovat hyvin käytettyjä chroma keyn käsittelyssä. Myös Applen iLife-ohjelmapakettiin sisältyvä, myös erikseen saatava iMovie tukee chroma key -ominaisuuksia.
Kuvagalleria

Iman Crosson esittämässä Obamaa
Spiderwickin kronikat -elokuvan kuvaukset
Säätiedotus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kokoelma Stargate Studiosin 2009 pääosin väriavainnusta käyttäen luoduista efekteistä TV-sarjoissa
mBnet: Nettijatko Editoi videot täyteen loistoon 5/2011[vanhentunut linkki] (suomeksi)
https://youtube.com/watch?v=_U9HzHqMGi0
http://borisfx.com/tutorials/chroma_key.php (Arkistoitu – Internet Archive)