stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Melodi Grand Prix 2020
Kilpailun kulku > Finaali

Finaali kilpailtiin 15. helmikuuta. Finaalin tulokset oli tarkoitus päättää online-äänestyksellä. Kuitenkin teknisen vian vuoksi ensimmäisellä kierroksella online-äänestys epäonnistui ja neljä toiselle kierrokselle jatkajaa päätti 30-henkinen vararaati. Finaali keräsi 950 000 katsojaa.
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Raylee | "Wild" | Toinen kierros |
| 2 | Didrik & Emil Solli-Tangen | "Out Of Air" | Putosi |
| 3 | Magnus Bokn | "Over The Sea" | Putosi |
| 4 | Akuvi | "Som du er" | Putosi |
| 5 | Kristin Husøy | "Pray For Me" | Toinen kierros |
| 6 | Rein Alexander | "One Last Time" | Putosi |
| 7 | Tone Damli | "Hurts Sometimes" | Putosi |
| 8 | Sondrey | "Take My Time" | Putosi |
| 9 | Ulrikke Brandstorp | "Attention" | Toinen kierros |
| 10 | Liza Vassilieva | "I Am Gay" | Toinen kierros |

| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kristin Husøy | "Pray For Me" | Kaksintaistelu |
| 2 | Ulrikke Brandstorp | "Attention" | Kaksintaistelu |
| 3 | Liza Vassilieva | "I Am Gay" | Putosi |
| 4 | Raylee | "Wild" | Putosi |
| Numero | Artisti | Kappale | Etelä-Norja> Äänet | Etelä-Norja> % | Keski-Norja> Äänet | Keski-Norja> % | Pohjois-Norja> Äänet | Pohjois-Norja> % | Länsi-Norja> Äänet | Länsi-Norja> % | Itä-Norja> Äänet | Itä-Norja> % | Yht> .Äänet | Yht> .% | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kristin Husøy | "Pray For Me" | 16 756 | 45,77 | 51 176 | 70,16 | 19 932 | 53,75 | 37 107 | 48,82 | 69 696 | 40,44 | 194 667 | 49,28 | 2 |
| 2 | Ulrikke Brandstorp | "Attention" | 19 854 | 54,23 | 21 770 | 29,84 | 17 152 | 46,25 | 38 906 | 51,18 | 102 663 | 59,56 | 200 345 | 50,72 | 1 |
Aiheesta muualla

Kaikki kilpailulähetykset NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:   1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Karhunkääpä

| Karhunkääpä |
| --- | --- |
 Kasvava karhunkääpä on reunoiltaan keltainen.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Tumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Polyporaceae
Suku::  Karhunkäävät Phaeolus
Laji::  schweinitzii
Kaksiosainen nimi
 Phaeolus schweinitzii  (Fr.) Pat. 
Katso myös
   Karhunkääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhunkääpä (Phaeolus schweinitzii) on ainoa sukuaan edustava kääpälaji Suomessa. Se on Etelä-Suomen puistoissa yleisehkö, yleensä maassa kasvava puiden juuriloinen ja tyvilahottaja. Kaupunkiluonnon ulkopuolella karhunkääpää tavataan harvinaisena vanhoissa metsissä. Sen isäntäpuita ovat pääasiassa havupuut, Suomessa lähinnä mänty ja lehtikuusi.
Karhunkäävän yksivuotinen itiöemä on (hyvin) suurikokoinen, helposti lohkeava, jalallinen ja lakiltaan kerroksellinen. Hyvin harvoin puussa kasvaessaan kääpä on jalaton ja lakit muodostavat leveän rykelmän. Itiöemän kasvava reuna on keltainen, josta se tummuu vyöhykkeittäin kahvinruskeaksi. Täysikasvuinen kääpä on kasvun lopetettuaan kokonaan ruskea. Malto on ruskeaa ja haurasta, jalka pahvimaisen kova. Nuori pillipinta on okran- tai vihertävänkeltainen ja tummuu kosketuksesta, vanhempana koko alapinta on ruskea. Pillit ovat sokkeloisia ja niitä 0,5–1,5 millimetrillä. Mustuneet ja haurastuneet kuolleet itiöemät säilyvät kasvupaikallaan vuosia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Karhunkääpä (Phaeolus schweinitzii)
Dieu et mon droit

Dieu et mon droit esiintyy Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan kilven alla sijaitsevassa käärössä.
Dieu et mon droit (ranskankielinen ääntämys djø e mɔ̃ dʁwa, Jumala ja oikeuteni) on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkian tunnuslause Skotlannin ulkopuolella. Tunnuslause esiintyy Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan alapuolella. Rikhard I Leijonamielen (1157–1199) kerrotaan käyttäneen tunnuslausetta ensimmäisen kerran ja Henrik V (1386–1422) omaksui tunnuslauseen Englannin kuningaskunnan kuninkaalliseksi tunnuslauseeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dieu et mon droit Wikimedia Commonsissa
Lovikääpä

| Lovikääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  lowei
Kaksiosainen nimi
 Postia lowei  (Pilát) Jülich 
Synonyymit
 Oligoporus lowei  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lovikääpä (Postia lowei) on Suomessa vain muutaman kerran tavattu, erittäin uhanalainen kääpälaji. Sitä kasvaa vanhoissa metsissä kelottuneissa ja kaatuneissa männyn rungoissa, harvoin myös kuusella. Ruskolahottaja.
Lovikäävän itiöemä on yksivuotinen ja pileaattinen tai puoliresupinaattinen. Puoliresupinaattisessa muodossa resupinaattisen osan reunus on pullean pumpulimainen. Lakit ovat hyllymäisiä tai tylppiä. Tuoreena pehmeän itiöemän perusväri on valkoinen, yläpinta vahamainen tai vettyneen kuultava. Kuivaessaan itiöemä saa meripihkanruskean sävyn ja muuttuu hauraaksi. Alapinnan reunoilla hammassuiset pillit ovat kulmikkaita ja niitä mahtuu 4–6 millimetrille, mutta muuten pillit yhteensulautuvat sokkeloiksiksi ja niiden koko kasvaa 1–2 millimetrillä. Lovikääpä on tuoksuton ja miedon makuinen.
Lovikäävän tunnistus on hankalaa ja usein se onnistuu vain poissulkemalla muut lajit. Vertaa poimulakkikääpään, joka on lovikääpää kovempi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lovikääpä (Postia lowei)
Lovikääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 4.12.2014
Kultakääpä

| Kultakääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Vaarantunut
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  auricoma
Kaksiosainen nimi
 Postia auricoma  Spirin & Niemelä 
Synonyymit
 Postia luteocaesia  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultakääpä (Postia auricoma) on eri mäntylajeilla kasvava kääpä, joka on Suomessa erittäin harvinainen ja uhanalainen laji. Kultakääpää on tavattu Suomen lisäksi ainakin Puolasta, Ranskasta, Sveitsistä ja Euroopan puoleiselta Venäjältä.
Kultakääpä kasvattaa yksivuotisen, pienikokoisen ja pehmeän pileaattisen itiöemän. Kultakäävän tunnistaa erityisesti väristä, sillä sen yläpinta on nuorena puhtaan vaalean keltainen ja pillipinta kirkkaan rikinkeltainen. Vanhemmiten (ja kuivuessa) lakin yläpinta harmaantuu, kolhiintuneet kohdat ja pillit saavat vihertävää sävyä. Pillit ovat tasasuisia ja niitä 3–4 millimetrillä. Malto on valkoista tai harmahtavaa, kuivana haurasta. Kultakäävän tuoksu on heikko ja miellyttävä, maku taas hapahko.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kultakääpä (Postia auricoma)
Taidon suomenmestaruuskilpailut

Taidon suomenmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978 ja niitä on järjestetty siitä lähtien vuosittain. Joukkuelajien ja junioreiden mestaruuksista alettiin kilpailla vuonna 1986. Naisten ottelu tuli kilpailuihin mukaan vuonna 1992.
Naisten sarjassa oli vuosina 1978-1981 käytössä kahden kilpailijan ennalta suunniteltu ottelu (Yaku-soku-soutai). Yaku-soku-soutai kilpailusarjan voittajat: 1978: Terttu Kilpeläinen, Tiina Halonen, 1979: Sari Ikonen, Ulla Veirto, 1980: Tuula Jundén, Liisa Vanhapelto, 1981: Liisa Vanhapelto, Tarja Ellonen.
Suomen-mestarit > Menestyneimmäit

| Taidoka | Mestaruudet |
| --- | --- |
Katja Anoschkin: 9
Jasser Anoschkin: 9
Sami Soininen: 8
Minna Ekholm: 7
Satu Kosonen (o.s. Hiltunen): 7
Jani Pylväinen: 7
Suvi Lindroos: 7
Laura Pellikka: 7
Liisa Levä: 6
Riitta Korhonen (o.s. Airamo): 5
Peter Laitiainen: 5
Henri Kosonen: 5
Jere Anttalainen: 5
Joukkuelajien Suomen mestarit

| Vuosi | Miehet ottelu | Miehet hokei | Naiset hokei | Naiset ottelu | Tenkai | Hokei (seka) | Ottelu (seka) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Lahden Sugata | Lahden Sugata | Lahden Sugata | - | - | - | - |
| 1987 | Lahden Sugata | Lahden Sugata | Lahden Sugata | - | - | - | - |
| 1988 | Lahden Sugata | Lahden Sugata | Lahden Sugata | - | - | - | - |
| 1989 | Lahden Sugata | Holjutai (Hollola) | Lahden Sugata | - | - | - | - |
| 1990 | Lahden Sugata | Järvenpää | Lahden Sugata | - | - | - | - |
| 1991 | Järvenpää | Lahden Sugata | Lahden Sugata | - | - | - | - |
| 1992 | Lahden Sugata | Asikkala | Holjutai (Hollola) | - | Lahden Sugata | - | - |
| 1993 | Järvenpää | Järvenpää | Lahden Sugata | - | Lahden Sugata | - | - |
| 1994 | Järvenpää | Järvenpää | Lahden Sugata | - | Lahden Sugata | - | - |
| 1995 | Holjutai (Hollola) | Järvenpää | Järvenpää | - | Järvenpää | - | - |
| 1996 | Järvenpää | Jyväskylä | Lahden Sugata | - | Lahden Sugata | - | - |
| 1997 | Järvenpää | Järvenpää | Lahden Sugata | - | Järvenpää | - | - |
| 1998 | Järvenpää | Kuopio | Tampere | Helsinki | Järvenpää | - | - |
| 1999 | Järvenpää | Kuopio | Yliopiston Taido (Hki) | Yliopiston Taido (Hki) | Helsinki | - | - |
| 2000 | Asikkala | Kuopio | Helsinki | Helsinki | Helsinki | - | - |
| 2001 | Asikkala | Järvenpää | Yliopiston Taido (Hki) | Heinola | Järvenpää | - | - |
| 2002 | Järvenpää | Järvenpää | Yliopiston Taido (Hki) | Heinola | Järvenpää | - | - |
| 2003 | Asikkala | Jyväskylä | Yliopiston taido (Hki) | Heinola | Järvenpää | - | - |
| 2004 | Jyväskylä | Nummela | Yliopiston taido (Hki) | Yliopiston taido (Hki) | Järvenpää | - | - |
| 2005 | Sugata-Gentai (Lahti) | Nummela | Yliopiston taido (Hki) | Jigotai (Jkl) | Asikkala | - | - |
| 2006 | Asikkala | Asikkala |  |  | Asikkala | - | - |
| 2007 | Yliopiston taido (Hki) |  |  |  |  | - | - |
| 2008 |  |  |  |  | Turku | - | - |
| 2009 | Sugata-Gentai (Lahti) |  | Yliopiston taido (Hki) |  |  | - | - |
| 2010 | Kuopio-Asikkala |  | Yliopiston taido (Hki) | Yliopiston taido (Hki) | Järvenpää | - | - |
| 2011 | Yliopiston taido (Hki) | - | - |  |  | Jyväskylä | - |
| 2012 | Järvenpää-Kuopio | - | - | Nummela-Yliopiston taido | Tampere | Tampere | - |
| 2013 | Tampere-Kuopio | - | - | Oulu-Yliopiston taido | Järvenpää-Kerava | Yliopiston taido (Hki) | - |
| 2014 | Järvenpää-Kuopio | - | - | Yliopiston taido (Hki) | Turku | Yliopiston taido | - |
| 2015 | Yliopiston taido (Hki) | - | - | Yliopiston taido-Kerava | Turku | Yliopiston taido-Kerava | - |
| 2016 | Järvenpää | - | - | Yliopiston taido (Hki) | Turku | Yliopiston taido-Helsinki | - |
| 2017 | Järvenpää | - | - | Järvenpää | Yliopiston taido (Hki) | Nummela | - |
| 2018 | Yliopiston taido (Hki) | - | - | Jyväskylä-Kerava | Tampere | Tampere | - |
| 2019 | Nummela-Kuopio | - | - | Jyväskylä-Kerava | Turku | Tampere-Kouvola | - |
| 2022 | Järvenpää-Kerava | - | - | Jyväskylä-Kerava | - | Jyväskylä | - |
| 2023 | Kerava-Tampere | - | - | Kuopio-Jyväskylä | - | Kerava-Tampere | - |
| 2024 | - | - | - |  | Kerava | Kerava | Jyväskylä-Kuopio |
Joukkuelajien Suomen mestarit > Menestyneimmät

| Seura | Mestaruudet |
| --- | --- |
Järvenpää: 31
Sugata: 26
Yliopiston taido (Hki): 25
Asikkala: 9
Jyväskylä: 9
Kuopio: 8
Tampere: 7
Kerava: 7
Helsinki: 6
Nummela: 5
Turku: 5
Lehtokääpä

| Lehtokääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Sitkokäävät Antrodiella
Laji::  romellii
Kaksiosainen nimi
 Antrodiella romellii  (Donk) Niemelä (1982) 
Synonyymit
 Antrodia romellii  Antrodiella semisupina var. romellii  Flaviporus romellii  Poria romellii 
Katso myös
   Lehtokääpä Wikispeciesissä   Lehtokääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehtokääpä (Antrodiella romellii) on euroopanpähkinäpensaan, pajujen, harmaalepän, haavan ja muiden lehtipuiden maahan pudonneilla oksilla kasvava kääpälaji. Sitä pidetään Etelä-Suomen pähkinälehtojen tyyppilajina, mutta lehtokääpää esiintyy myös muissa lehtometsätyypeissä ja kulttuuriympäristöissä Lappia myöten. Lehtokäävällä ei ole selvää edeltäjälajia, mutta usein se kasvaa samalla paikalla runko-orvakan jälkeen.
Lehtokäävän yksivuotinen itiöemä on tyypiltään resupinaattinen ja huomattavan sitkeä vaikka kokonaispaksuus on vain 1 mm. Nuori itiöemä on tuoreena kuultava ja tiskiveden harmahtava, ikääntyessään ja kuivuessaan se muuttuu kermankellertäväksi. Samat sävyt ovat nähtävissä lohkopinnassa, jossa pohjamalto erottuu selvänä hyytelömäisen kuultavana kerroksena muuten kermanvalkeasta pinnasta. Säännöllisen pyöreitä pillejä on 5-7 millimetrillä. Lehtokääpä jää helposti maastossa havaitsematta pienen kokonsa vuoksi, tai sitä erehtyy pitämään muuna keskenkasvuisena kääpänä. Varma tunnistus vaatii mikroskopointia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lehtokääpä (Antrodiella romellii)
Korukääpä

| Korukääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Dacryobolaceae
Suku::  Korokäävät Oligoporus
Laji::  persicinus
Kaksiosainen nimi
 Oligoporus persicinus  (Niemelä & Y.C. Dai) Niemelä 
Synonyymit
 Postia persicina 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korukääpä (Oligoporus persicinus, syn. Postia persicina) on kuusella elävä kääpä, joka on Suomessa hyvin harvinainen ja uhanalainen laji. Korukääpä viihtyy vanhoissa metsissä ja kasvaa kuolleiden puiden kuorella tai paljaalla puulla.
Itiöemä kasvaa aikaisin kesällä ja on yksivuotinen, pienikokoinen, tyypiltään pileaattinen (hyllymäinen tai typäkkä). Tuoreena lakki on juustomaisen pehmeä ja kuivana liitumaisen kova. Nuorena korukääpä on väriltään kermavalkoinen, vanhemmiten se muuttuu enemmän hennon persikanpunasävyiseksi. Punasävy voimistuu itiöemän kuivuessa mutta menettää heleytensä. Reuna on tukeva ja poimuileva. Lohkopinnassa näkyy yläpinnan alla heikosti oranssi kerros, jonka jälkeen malto ja pillit ovat valkoista. Pillipinta kellastuu kuivuessaan, pillejä on 2–5 millimetrillä. Aktiivisesti kasvavan korukäävän pillipinnasta voi pisaroida maitomaista nestettä.
Vertaa muihin kääpiin: ruskakääpä, häivekäävät, karvaskääpä, tippakääpä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Korukääpä (Postia persicina)
Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia

| Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas   King of the United Kingdom |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Charles III 8. syyskuuta 2022 lähtien
Puhuttelu:  Hänen majesteettinsa
Kotisivut:  royal.uk
Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia, jota kutsutaan tavallisemmin Britannian monarkiaksi, on Yhdistyneen kuningaskunnan ja sen merentakaisten alueiden perustuslaillinen monarkia. Nykyinen monarkki ja valtionpäämies on kuningas Charles III, joka nousi hallitsijaksi äitinsä Elisabet II:n kuoltua 8. syyskuuta 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia Wikimedia Commonsissa
Kelmukka

| Kelmukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Kelmukat Byssomerulius
Laji::  corium
Kaksiosainen nimi
 Byssomerulius corium  (Pers.) Parmasto 1967 
Synonyymit
 Meruliopsis corium 
Katso myös
   Kelmukka Wikispeciesissä   Kelmukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kelmukka (Byssomerulius corium) on kääväkäs, joka kasvaa Euroopassa lehtipuilla, erityisesti niiden kuolleilla oksilla. On hieman erimielisyyttä, tulisiko laji laskea kääpiin, mutta se on kuitenkin Polyporales-kladia, ja sillä on matalia pillimäisiä rakenteita. Laji ei ole harvinainen Suomessa.
Kelmukka aiheuttaa valkolahoa. Sen kasvutapa on alustanmyötäinen, ohut ja reunastaan tyypillisesti valkea ja poimuinen. Keskiosan väri vaihtelee kermanväristä punertavan keskiruskeaan. Laji on varsin pehmeä, minkä vuoksi sitä voi erehtyä luulemaan leppävanukaksi (Plicatura nivea). Hieman samantapainen punakelmukka (Meruliopsis albostraminea) on havupuiden sieni.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kelmukka (Byssomerulius corium)
Huppupuumuura

| Huppupuumuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Puumuurat Thamnophilus
Laji::  bridgesi
Kaksiosainen nimi
 Thamnophilus bridgesi  P.L.Sclater, 1856 

Katso myös
   Huppupuumuura Wikispeciesissä   Huppupuumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naaras
Huppupuumuura (Thamnophilus bridgesi) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Huppupuumuuraa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 66 500 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska väheneminen ei ole nopeaa eivätkä lajin populaatio ja levinneisyysalue ole vaarallisen pienet.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Huppupuumuura (Thamnophilus bridgesi)
iNaturalist: Huppupuumuura (Thamnophilus bridgesi)
ITIS: Thamnophilus bridgesi (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Thamnophilus bridgesi, black-hooded antshrike (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus bridgesi (englanniksi)
Yhdistyneen kuningaskunnan vaakuna

Brittimonarkin vaakunasta yleisimmin käytetty versio, jota käytetään Englannissa, Walesissa ja Pohjois-Irlannissa
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan vaakuna on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkin (tällä hetkellä kuningas Charles III) virallinen vaakuna (vain hänen roolissaan Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaana). Vaakunasta käytetään Skotlannissa eri versiota kuin Englannissa, Walesissä ja Pohjois-Irlannissa, joissa käytetään yleisintä versiota. Myös Britannian hallitus käyttää hieman eri versiota, joka perustuu Englannissa, Walesissä ja Pohjois-Irlannissa käytettyyn versioon. Hallituksen versio on käytössä esimerkiksi kaikissa Yhdistyneen kuningaskunnan passeissa.
Vaakunan kilpi on jaettu neljään osaan: heraldisen järjestyssäännön mukaisesti kentissä 1 ja 4 Englannin vaakuna (punaisessa kentässä kolme kultaista, kävelevää, kohtikatsovaa leijonaa), kentässä 2 Skotlannin vaakuna (kultaisessa kentässä punaisen liljakoroisen kaksoisreunuksen ympäröivä, punainen, ryntäävä leijona) ja kentässä 3 Irlannin vaakuna (sinisessä kentässä kultainen harppu). Englantia edustava leijona ja Skotlantia edustava yksisarvinen ovat kilven kannattelijat. Kilven kruunaa Tudor-kruunu, jonka päällä on koko Britannian (myyttinen) kansalliseläin/symboli eli leijona. Myös tällä leijonalla on Tudor-kruunu päässään. Vaakunan alaosassa lukee Yhdistyneen kuningaskunnan ranskankielinen motto Dieu et mon droit, eli Jumala ja oikeuteni.
Brittimonarkin vaakunan Skotlannissa käytettävä versio
Skotlannissa käytetään vaakunaa jossa kentissä 1 ja 4 on Skotlannin vaakuna ja kentässä 2 Englannin, sekä kentässä 3 Irlannin vaakuna. Skotlannin vaakunassa myös kilven kannattajat vaihtavat paikkaa ja esimerkiksi motto ja kruunu kilven päällä vaihtuvat.
Virallinen heraldinen selitys Englannissa, Walesissa, Pohjois-Irlannissa käytettävästä vaakunasta (Englanniksi):
Historia > Englannin ja Skotlannin kuningaskuntien vaakunat

Nykyinen kuninkaallinen vaakuna on yhdistelmä kuningaskunnista, jotka muodostavat Yhdistyneen kuningaskunnan, ja sen alkuperä voidaan jäljittää Englannin ja Skotlannin kuninkaiden ensimmäisiin vaakunoihin. Monia muutoksia tapahtui satojen vuosien aikana kun Yhdistynyt kuningaskunta ja sen hallitsijat saivat uusia alueita haltuunsa tai vaativat muita alueita itselleen, ja samalla lisäsivät niiden kuningaskuntien tai alueiden vaakunat Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunaan. Alla oleva taulukko jäljittää Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunat aina Englannin kuningas Richard I:n ja Skottien kuningas William I:n alkuperäisiin vaakunoihin, joiden epäillään olevan maailman vanhimmat vielä käytössä olevan valtakunnan vaakunat.
Historia > Kruunujen yhdistyminen ja lyhyt tasavalta-aikakausi

Skotlannin kuningas Jaakko IV kruunattiin myös Englannin ja Irlannin kuninkaaksi (Englannissa ja Irlannissa hänestä käytettiin nimeä Jaakko I). Samalla Englannin ja Skotlannin valtaistuimet yhdistyivät personaaliunioniin. Vaikka Jaakko I kruunattiinkin koko Ison-Britannian kuninkaaksi, Englannin ja Skotlannin kuningaskunnat eivät yhdistyneet, vaan niille jäi erilliset parlamentit ja lait. Tällä ajanjaksolla myös esiintyi Oliver Cromwellin diktatuurina johtama lyhyt tasavalta-aikakausi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Kruunujen yhdistyminen (ja tasavalta-aikakausi)
|  Kilvet (Oikealla puolella oleva on Skotlannissa käytetty erillinen kilpi) |  Dates |  Details |
|     | 1603–1689 | Kruunujen yhdistymisen jälkeen vaakunat yhdistettiin. Englannissa (myös Walesissä) ja Irlannissa käytettyssä vaakunassa Englannin vaakuna (johon kuului myös Ranskan vaakuna) oli valta-asemassa kentissä 1 ja 4, kun taas Skotlannin vaakuna oli kentässä 2 ja Irlannin kentässä kolme. Skotlannissa käytetyssä vaakunassa Skotlannin vaakuna vaihtoi paikkaa Englannin vaakunoiden kanssa, jotta se olisi valta-asemassa. |
|    | 1649–1654 |  Englannin tasavallan vaakuna sisällissodan jälkeen |
|    | 1654–1655 |  Englannin, Skotlannin ja Irlannin protektokraatin (tasavallan) vaakuna. |
|    | 1655–1659 | Englannin, Skotlannin ja Irlannin protektokraatin (tasavallan) vaakuna, johon lisättiin diktaattori Oliver Cromwellin vaakuna. |
|    | 1659–1660 |  Englannin, Skotlannin ja Irlannin protektokraatin (tasavallan) vaakuna. |
|     | 1603–1689 | Kaarle II palautti vaakunan takaisin monarkian palattua valtaan. |
|     | 1689–1694 | Kuningas Vilhelm III:n (Skotlannissa II) ja kuningatar Maria II:n noustua yhdessä valtaan he liittivät vaakunansa yhteen. Wilhelmin vaakunassa (vasen puolisko kummastakin vaakunasta) oli myös lisätty päällimäiseksi Orania-Nassaun hallitsijasuvun vaakuna, koska hän kuului sukuun. Skotlannin versio vaakunasta toisti saman, mutta siinä oli taas Skotlannin vaakuna(t) valta-asemassa Englantiin verrattuna. |
|     | 1694–1702 | Maria II:n kuoleman jälkeen Vilhelm hallitsi yksin ja poisti edesmenneen vaimonsa vaakunapuoliskon. |
|     | 1702–1707 | Kuningatar Anna palautti vaakunan vanhempaan malliin ennen kuningaskuntien yhdistymistä. |