stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tzvetan Todorov
Tuotanto

Théorie de la littérature, textes des formalistes russes, Seuil 1966
Littérature et signification, Larousse 1967
Grammaire du 'Décaméron’, Mouton 1969
Introduction à la littérature fantastique, Seuil 1970
Poétique de la prose, Seuil 1971
Qu’est-ce que le structuralisme ?, Collection Poétique, Seuil 1977
Théorie du symbole, Seuil 1977
Symbolisme et interprétation, Seuil 1978
Les genres du discours, Seuil 1978
Dictionnaire encyclopédique des sciences du langage, (yhdessä Oswald Ducrot’n kanssa) Seuil, 1979
Mikhaïl Bakhtine, le principe dialogique, Seuil 1981
La Conquête de l’Amérique, la question de l'autre, Seuil 1982
Récits aztèques de la conquête, yhdessä Georges Baudot’n kanssa, Seuil 1983
Frêle bonheur, essai sur Rousseau, Hachette 1985
Critique de la critique, Seuil 1984
La notion de littérature et autres essais, Seuil 1987
Nous et les autres, Seuil 1989
Face à l’extrême, Seuil 1991
Les morales de l’histoire, Grasset 1991
L’homme dépaysé, Seuil 1996
Benjamin Constant : la passion démocratique, Hachette littératures, 1997
Éloge du quotidien, Adam Biro 1998
Le jardin imparfait : la pensée humaniste en France, Grasset 1998
La fragilité du bien : le sauvetage des Juifs bulgares,  le Grand livre du mois, 1999.
Éloge de l’individu : essai sur la peinture flamande de la Renaissance, Adam Biro, 2000.
Les abus de la mémoire, 2004
Mémoire du mal, tentation du bien, Paris, Robert Laffont, 2000.
Devoirs et délices. Une vie de passeur (Keskustelu Catherine Portevinin kanssa), Paris, Le Seuil, 2002.
Le nouveau désordre mondial. Réflexions d’un européen, Paris, Robert Laffont, 2003.
Les aventuriers de l’absolu, Paris, Robert Laffont, 2006
L’esprit des lumières, Paris, Robert Laffont, 2006
La littérature en péril, Tzvetan Todorov évoque son passé, personnel et intellectuel, Paris, Flammarion, 2007
Kirjallisuutta

Lodge, David (1988) Modern Criticism and Theory. A Reader. Edited by David Lodge. London and New York: Longman.
Aiheesta muualla

Sirkku Okoye: Bulgarialainen kirjallisuus
Todorov (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Unbibium

Unbibium on väliaikaisnimi alkuaineelle, jonka järjestysluku on 122 ja kemiallinen merkki Ubb. Alkuaine on transuraani ja sitä yritettiin ensimmäisen kerran syntetisoida vuonna 1972 neuvostoliittolaisessa JINR-tutkimuskeskuksessa Dubnassa. Sittemmin samaa yritettiin Gesellschaft für Schwerionenforschungissa vuonna 2000. Huhtikuun lopulla vuonna 2008 Jerusalemin heprealaisen yliopiston professori Amnon Marinovin johtama työryhmä väitti löytäneensä alkuainetta luonnosta toriumesiintymän läheisyydestä. Väite sai tiedeyhteisöltä voimakasta kritiikkiä jo sen vuoksi, että aineen syntetisoiminen on äärimmäisen hankalaa ja sen puoliintumisajaksi väitettiin 108 vuotta. Muut raskaat alkuaineet hajoavat sekunnin murto-osassa kevyemmiksi alkuaineiksi. Jos Marinovin havainto on oikea, on unbibium ensimmäinen löydetty raskas alkuaine yli 50 vuoteen.
Uber Arena (Berliini)

| Uber Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Berliini
Koordinaatit:  52°30′20″N, 13°26′36″E
Rakennustyöt aloitettu:  25. huhtikuuta 2005
Avattu:  10. syyskuuta 2008
Omistaja:  Anschutz Entertainment Group
Kustannukset:  165 miljoonaa € 
Käyttäjät
 ALBA Berlin Eisbären Berlin 
Katsojakapasiteetti
 Koripallo: 14 800 Jääkiekko 14 800 Konsertit 17 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Uber Arena (aiemmin O2 World, Mercedes-Benz Arena) on Berliinissä sijaitseva urheiluhalli.
Anschutz Entertainment Group osti vuonna 2002 maan, jolle areena rakennettiin ja rakennustyöt alkoivat vuonna 2005. Halli saatiin valmiiksi vuonna 2008 ja ensijää tehtiin 17. heinäkuuta 2008. Urheilujoukkueista ALBA Berlin ja Eisbären Berlin käyttävät hallia kotiareenanaan. Areenalla järjestetään myös konsertteja ja käsipallo-otteluita.
Jääkiekko-ottelu
Tapahtumat

Euroliigan Final Four 2009
MTV Europe Music Awards 2009
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (saksaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz Arena Wikimedia Commonsissa
Ugolino di Nerio

Ugolino di Nerio (n. 1295–1339/49) oli bysanttilaisella tyylillä maalannut sienalainen maalari. Hän on mahdollisesti ollut aikansa johtavan sienalaisen taiteilijan Duccio di Buoninsegnan oppilas. Giorgio Vasarin taiteilijaelämäkertojen mukaan hän oleskeli Sienassa ainakin vuosina 1317–1327. Hänet mainitaan nimellä Ugolino Sanesi. Ugolino maalasi ainakin kaksi alttarimaalausta: Firenzen Santa Crocen kirkon polyptyykki (moniosainen maalaus) on ainoa, jossa tiedetään olevan Ugolinon signeeraus. Sen keskiosa on hävinnyt ja sen sivupaneeleja löytyy Lontoon ja Berliinin museoista.
Sinebrychoffin taidemuseon Johannes Kastaja -teos on sivupaneeli, joka on alun perin kuulunut ns. ancona-alttariin. Teoksen muut osat ovat eri paikoissa. Mutta kokonainen Ugolino di Nerion maalaama ancona-alttari, jossa Johannes Kastaja on alttarin keskikuvan, Neitsyt Marian ja Jeesus-lapsen vierellä, kuuluu Clevelandin taidemuseon kokoelmiin. Muut ancora-alttarin pyhimykset ovat Pyhä Fransiskus, Pyhä Pietari, Pyhä Paavali ja Maria Magdalena.
Osia Firenzen Santa Crocen kirkon alttarimaalauksesta.
Sienalaiset taiteilijoiden töissä kullattu tausta on yleinen ja he käyttivät temperatekniikkaa puulle. Johannes Kastaja-teoksessa pyhimyskehässä on painettuja hopea- ja kultakaiverruksia muistuttavia nelilehti- ja akanthuslehtikuvioita. Johannes Kastaja esitettiin kamelinkaravaihokkaaseen pukeutuneena erämaaprofeettana, hänen lanteillaan on nahkavyö ja hänen kädessään on ristipäinen paimensauva. Maalauksen Johannes Kastajalla on yllään oliivinvihreän sävyinen kamelinkarvaihokas. Johanneksen punainen olalta laskeutuva viitta symboloi ensimmäisen marttyyrin verentodistusta. Viitassa on kellertävä silkkivuori ja musta koristekirjailu. Kädessä Johannes Kastajalla on  ristipäinen paimensauva. Johannekseln askeettisten kasvojen vihreä pohjaväri kuultaa läpi. Otsan, kapea nenän ja hoikkiensormien katsotataan todistavat Ugolinon yhteyksistä bysanttilaiseen ikonografiaan.
Eliel Aspelin-Haapkylä osti maalauksen Venetsiasta 150 000 liiralla vuonna 1898. Aspelin-Haapkylä oli mielestään ostanut sienalaisen mestarin teoksen. Osvald Sirén attribuoi teoksen Ugolino da Sienalle, jonka oikea nimi oli Ugolino di Nerio.Teos muistuttaa Puolassa Poznanin Kansallismuseossa olevaa Ugolino di Nerion Johannes Kastaja-teosta, niin että tekijän täytyy kummassakin maalauksessa olla sama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ugolino di Nerio Wikimedia Commonsissa
Twipsy

Twipsy oli vuoden 2000 Hannoverin maailmannäyttelyn virallinen maskotti.
Twipsy-maskotti emmerthalilaisessa EXPO 2000-maailmannäyttelyprojektissa.
Hahmosta tehtiin vuonna 1999 myös piirrossarja, joka on esitetty MTV3-kanavalla 2000-luvun alkuvuosina. Viime vuosina sitä on esitetty MTV Juniori -kanavalla.
Televisiosarja

Sarja kertoo kyberavaruuden asukkaasta nimeltä Twipsy, joka löysi kyberavaruudesta ihmisen nimeltään Nick. Myöhemmin hän tutustui Nickin kavereihin Albertiin ja Lisiin. Lapset löysivät kyberavaruuden niin, että Albertin keksimä peli oli avannut tien kyberavaruuteen. Nick oli tietokoneen lähellä ja oli ohjautunut suoraan kyberavaruuteen. Albert keksi yhdistää tulostimen ja skannerin. Näin saatiin printteriskanneri. Tällä laitteella Twipsy ja lapset voivat pysyä yhteyksissä. Ohjelmasta on noin alle 30 osaa.
Suomenkieliset ääninäyttelijät

[lähde? ]
Sari Moilanen, Juha Paananen, Peter Pihlström, Jenni Sivonen, Jukka Teittinen, Pauli Virta
Tunnuslaulu: Jari Karjalainen
Suomenkielinen toteutus: Oy PVP-Voice Ab
Täysikasvuinen

| Täysikasvuinen Samuli Putro |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2004
 Formaatti: 12" vinyyli
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 11.52
 Levymerkki: Evidence
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 12.
Samuli Putron muut julkaisut
|   | Täysikasvuinen 2004 | Elämä on juhla 2009 |
Täysikasvuinen on Samuli Putron EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Evidence. Putro otti albumilla selvää etäisyyttä Zen Cafén tuotantoon. Albumin nimikkokappaleesta julkaistiin musiikkivideo.
Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 12.
Kappaleet

Täysikasvuinen – 2.22
Kengät tuo hiekkaa eteiseen – 3.11
Välivuosi – 3.41
Mä en tahdo lasta – 2.42
Törmäviini

| Törmäviini |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Vitales
Heimo::  Viiniköynnöskasvit Vitaceae
Suku::  Viiniköynnökset Vitis
Laji::  riparia
Kaksiosainen nimi
 Vitis riparia  Michx. 
Katso myös
   Törmäviini Wikispeciesissä   Törmäviini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Törmäviini (Vitis riparia) on Pohjois-Amerikassa luonnossa kasvava viiniköynnös. Se on Pohjois-Amerikan luonnonvaraisista viinikönnöksistä yleisin ja levinnyt pohjoisempaan kuin muut lajit. Sen lajikkeita kasvatetaan erityisesti aitoviinin perusrungoksi, ja myös koristekasviksi. Sitä on käytetty myös risteytyksiin muiden viinilajien kanssa, sillä luontaisen levinneisyysalueensa ansiosta se kestää hyvin kylmää.
Törmäviini on puutuvavartinen köynnös, joka kiipeää tuen ympärille kiertyvien kärhien avulla. Sormiliuskaiset lehdet kasvavat 5–20 senttimetrin levyisiksi, ja kasvavat vuorottain köynnösvarressa. Kukat ovat yksikotisia, tuulipölytteisiä, ja niistä kypsyy hedelmä eli rypäle.
Esimerkiksi Minnesotan yliopistossa (erityisesti Elmer Svenson) suoritettiin 1900-luvun loppupuolella laajamittaista jalostustyötä, jossa törmäviini on antanut perimäänsä lukuisille kylmänkestäville viinlajikkeille. Törmäviiniä perimässään omaavia lajikkeita ovat mm. Beta, Summersweet, Somerset Seedless ja Edelweiss.
USS Oklahoma City (SSN-723)

| USS Oklahoma City |
| --- | --- |
 USS Oklahoma City
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  4. tammikuuta 1984
Laskettu vesille:  2. marraskuuta 1985
Palveluskäyttöön:  9. heinäkuuta 1988
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 875 t (pinnalla) 6 299 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  1 × S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  17 upseeria ja 134 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 -torpedoputkea 12 x Mk36 VLS -siiloa Tomahawk-risteilyohjusten laukaisemiseksi
USS Oklahoma City (runkonumero SSN-723) on Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 13. elokuuta 1981 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1984. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta 1985 kumminaan Linda M. Nickles ja liitettiin laivastoon 9. heinäkuuta 1988 ensimmäisenä päällikkönään Kevin John Reardon.
Palvelus

Alus on sijoitettu Apra Harboriin Guamilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Oklahoma City (SSN-723) Wikimedia Commonsissa
U.S. Gold

| U> S. Gold |
| --- | --- |

Perustettu:  1984
Perustaja:  Geoff Brown
Toimiala:  videopeliteollisuus
Omistaja:  Eidos Interactive
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
U.S. Gold oli brittiläinen tietokone- ja videopelejä kehittävä ja julkaiseva pelitalo. Yhtiö toimi aina 1980-luvun alusta 1990-luvun puoleenväliin, tuottaen lukuisia pelejä 8-bittisille, 16-bittisille ja 32-bittisille alustoille.
Historia

Geoff Brown perusti U.S. Goldin Birminghamissa vuonna 1984. Hän perusti sen vuonna 1983 perustamansa tietokonepelejä jakelevan Centresoftin kustannusosastoksi. Heidän ensisijainen tavoitteensa oli julkaista suosittujen amerikkalaisten kotitietokoneiden, Atarin ja Commodore 64:n, pelejä Isossa-Britanniassa ja Euroopassa sekä kääntää ne myöhemmin myös eurooppalaisilla tietokonemarkkinoilla muille suosituille 8-bittisille kotitietokoneille, kuten ZX Spectrumille ja Amstrad CPC:lle.
Eidos Interactive osti yhtiön vuonna 1996.
Pelit

Yhtiö julkaisi mm. Segan Out Run pelejä.
Aiheesta muualla

US Gold Mobygamesissä (englanniksi)
Téa Leoni

| Téa Leoni |
| --- | --- |
 Téa Leoni vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elizabeth Téa Pantaleoni
Syntynyt: 25. helmikuuta 1966 (ikä 58) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  David Duchovny (vih. 1997; ero 2014)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:   Paparazzi vasten tahtoaan  Pahat pojat  Deep Impact  Family Man – perhe on paras  Jurassic Park III  Taalat taskuun, Dick & Jane  Rouva Ministeri 
Palkinnot
 Parhaan näyttelijättären Saturn   2001 Family Man – perhe on paras 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Téa Leoni (oik. Elizabeth Téa Pantaleoni, s. 25. helmikuuta 1966 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Ura

Leoni sai vuonna 1995 pääroolin tilannekomediasarjassa Paparazzi vasten tahtoaan. Sarja jatkui vuoteen 1998 asti. Hän on näytellyt elokuvissa Pahat pojat (1995), Deep Impact (1998), Family Man – perhe on paras (2000), Jurassic Park III (2001) ja Taalat taskuun, Dick & Jane (2005). Lisäksi Leoni näyttelee pääosaa televisiosarjassa Rouva Ministeri.
Yksityiselämä

Leoni solmi ensimmäisen avioliittonsa Neil Tardion kanssa vuonna 1991. Liitto päättyi eroon neljän aviovuoden jälkeen vuonna 1995. [lähde? ]
Leoni meni naimisiin näyttelijä David Duchovnyn kanssa vuonna 1997. Heillä on kaksi lasta, tytär ja poika. Vuonna 2008 parin ilmoitettiin eronneen, ja olleen asumuserossa jo kuukausia ennen eroilmoitusta. He halusivat pitää eronsa yksityisasianaan lastensa vuoksi. Erosta huolimatta pari näyttäytyi yhdessä. Pari palasi nopeasti yhteen vuoden 2008 eroilmoituksen jälkeen, mutta vuonna 2011 heidän ilmoitettiin jälleen olevan asumuserossa. He hakivat avioeroa vuonna 2014, ja se astui voimaan saman vuoden kesäkuussa.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1991 | Apua, olen muuttunut naiseksi | Connie |
| 1992 | Omaa luokkaansa (A League of Their Own) | Racine |
| 1994 | Wyatt Earp | Sally |
| 1995 | Pahat pojat | Julie Mott |
| 1996 | Sikasiistit sukujuuret (Flirting with Disaster) | Tina |
| 1998 | There’s No Fish Food in Heaven | Landeene |
| 1998 | Deep Impact | Jenny Lerner |
| 2000 | Family Man – perhe on paras | Kate Reynolds |
| 2001 | Jurassic Park III | Amanda Kirby |
| 2002 | Eye Witness | Jilli Hopper |
| 2002 | Hollywood Ending – elokuvan päätepysäkki | Ellie |
| 2004 | Spanglish – käännöskukkasia | Deborah Clasky |
| 2004 | House of D | Katherine Warshaw |
| 2005 | Taalat taskuun, Dick & Jane | Jane Harper |
| 2007 | You Kill Me | Laurel Pearson |
| 2008 | Ghost Town | Gwen |
| 2009 | Manure | Rosemary Rose |
| 2011 | Tower Heist | Claire Denham |
Televisioelokuvat
| Vuosi | Nimi | Rooli |
| 1994 | Valekreivitär (The Counterfeit Contessa) | Gina Leonarda Nardino |
| Televisio> Vuosi | Televisio> Sarja | Televisio> Rooli | Televisio> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Santa Barbara | Lisa DiNapoli | 6 |
| 1992–1993 | Flying Blind | Alicia | 22 |
| 1995 | Frasier | Sheila | ”The Show Where Sam Shows Up” |
| 1995–1998 | Paparazzi vasten tahtoaan | Nora Wilde | 55 |
| 2000 | Salaiset kansiot | oma itsensä | ”Hollywood A.D.” |
| 2011 | Spring/Fall | Margo | Unsold TV pilot |
| 2014– | Rouva Ministeri | Elizabeth McCord | 44 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Téa Leoni Wikimedia Commonsissa
USS Norfolk (SSN-714)

| USS Norfolk |
| --- | --- |
 USS Norfolk
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  1. elokuuta 1979
Laskettu vesille:  31. lokakuuta 1981
Palveluskäyttöön:  21. toukokuuta 1982
Poistui palveluskäytöstä:  13. marraskuuta 2015
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 751 t (pinnalla) 6 126 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 torpedoputkea
USS Norfolk (runkonumero SSN-714) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1979. Se laskettiin vesille 31. lokakuuta 1981 kumminaan Caspar Weinbergerin puoliso ja liitettiin laivastoon 21. toukokuuta 1983 ensimmäisenä päällikkönään Kenneth R. Karr.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 13. marraskuuta 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Norfolk (SSN-714) Wikimedia Commonsissa
Ulla-Maija Määttänen

Ulla-Maija Määttänen (3. tammikuuta 1948 Jyväskylä – 14. helmikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Seinäjoelta kotoisin oleva Määttänen aloitti toimittajan uransa Yleisradion Seinäjoen aluetoimituksessa, josta hän siirtyi Helsinkiin Ylen valtakunnallisten radio- ja televisiouutisten toimittajaksi.  Hän jäi eläkkeelle Yleisradiosta neljänkymmenen työvuoden jälkeen helmikuussa 2011.
Määttänen työskenteli Yleisradion radio- ja televisiouutisissa toimittajana ja uutispäällikkönä. Ylen Baltian-kirjeenvaihtajana hän toimi lähes 20 vuoden ajan, ensin vuosina 1991–1997 sekä jälleen vuodesta 2000 lähtien. Määttänen raportoi Suomeen muun muassa Baltian maiden itsenäistymisestä, M/S Estonian uppoamisen Virossa aiheuttamasta maansurusta, Viron liittymisestä Euroopan unionin jäseneksi sekä niin kutsutusta pronssisoturikiistasta.
Ulla-Maija Määttänen kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 69-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Ulla-Maija Määttäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ulla-Maija Määttänen Estofilia.  2018. Tallinna:  Suomen suurlähetystö. Viitattu 5.5.2018. (viroksi) (suomeksi)
Type 97

Type 97 voi tarkoittaa seuraavia:
Japani > Aseita

Type 97, käsikranaatti
Type 97 Arisaka, tarkkuuskivääri
Type 97, panssarintorjuntatykki
Type 97, raskas konekivääri
Type 97, lentokoneissa käytettävä konekivääri
Type 97, mörssäri
Type 97, mörssäri
Type 97, mörssäri
Type 97 Chi-Ni, panssarivaunu
Type 97 Chi-Ha, panssarivaunu
Type 97 ShinHoTo Chi-Ha, panssarivaunu
Type 97 Te-Ke, kevyt panssarivaunu
Type 97, torpedo
Type 97, kevyt torpedo
Kiina

Hawk Industries Type 97, haulikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Type 97”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
USS O'Kane (DDG-77)

| USS O'Kane |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bath Iron Works, Bath, Maine
Kölinlasku:  8. toukokuuta 1997
Laskettu vesille:  28. maaliskuuta 1998
Palveluskäyttöön:  23. lokakuuta 1999
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 900 t (standardi) 9 000 t
Pituus:  154 m
Leveys:  20 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  100 000 hv (75 MW)
Nopeus:  30+ solmua
Miehistöä:  33 upseeria ja 38 aliupseeria ja 210 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 × Mk 41 VLS -ohjusjärjestelmää, joihin 90 RIM-156 SM2-, BGM-109 Tomahawk- tai RUM-139 VL-Asroc -ohjusta 1 × Mk 45 5"/54 -tykki 2 × 25 mm Mk 38 Mod 2 -pikatykkiä 4 × .50" konekivääriä 2 × 20 mm Mk 15 Phalanx CIWS -järjestelmää 2 × Mk 32 SVTT -torpedoputkea 1 × Sikorsky SH-60 Seahawk -helikopteri
USS O'Kane (runkonumero DDG-77) on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1997. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1998 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1999.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS O'Kane (DDG-77) Wikimedia Commonsissa
Unari

Unari eli myös Unarin luusua on kylä Sodankylän lounaisosassa. Se sijaitsee Rovaniemen rajan ja Unarijärven etelärannan välissä. Kylän halki kulkee seututie 952 ja sieltä on Sodankylän kirkonkylään noin 70 kilometrin ja Rovaniemen keskustaajamaan noin 90 kilometrin matka. Unarissa asuu 67 henkilöä.
Aiheesta muualla

Sodankylän kunnan sivukylät[vanhentunut linkki] (kartta)
Esittelyvideo Unarista (YouTube)
USS Noa (DD-841)

| USS Noa |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bath Iron Works, Bath, Maine
Kölinlasku:  26. maaliskuuta 1945
Laskettu vesille:  30. heinäkuuta 1945
Palveluskäyttöön:  2. marraskuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  31. lokakuuta 1973
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 516 t (max)
Pituus:  119,02 m
Leveys:  12,45 m
Syväys:  4,37 m
Koneteho:  60 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  336
Aseistus
Aseistus:  6 × 5″/L38 DP -tykkiä 12 × Bofors 40 mm 11 × Oerlikon 20 mm 10 × 21″ (533 mm) torpedoputkea 6 × syvyyspomminheitintä 2 × syvyyspommikiskoa
USS Noa (runkonumero DD-841) oli Yhdysvaltain  laivaston vuonna 1945 vesillelaskettu Gearing-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksiltä Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1945. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta kumminaan kontra-amiraali James Cary Jones Jr.:n puoliso ja otettiin palvelukseen 2. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään R. L. Nolan Jr.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 31. lokakuuta 1973 ja poistettiin alusluettelosta 2. kesäkuuta 1975.
Blas de Lezo

Alus liitettiin Espanjan laivastoon nimellä Blas de Lezo. Espanja osti 17. toukokuuta 1978 aluksen, joka poistettiin palveluksesta ja romutettiin vuonna 1991.
Tuusulanjärvi

| Tuusulanjärvi |
| --- | --- |
 Näkymä Tuusulan kirkonkylältä pohjoiseen
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Tuusula, Järvenpää
Koordinaatit:  60°26′N, 25°02′E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Tuusulanjoki
Järvinumero:  21.082.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  37,8 m
Pituus:  8  km
Rantaviiva:  22,13 km
Pinta-ala:  592,04 ha
Tilavuus:  0,0187 km³
Keskisyvyys:  3,2 m
Suurin syvyys:  9,76 m
 fiTuusulanjärvi 
Tuusulanjärvi (aiemmin myös Pitkäjärvi ja Kaukajärvi) on noin kahdeksan kilometriä pitkä kapeahko ja matalahko järvi Keski-Uudellamaalla, Tuusulan ja Järvenpään alueella. Järven pinta-ala on noin 6,0 neliökilometriä ja sen keskisyvyys 3,2 metriä. Järven syvin kohta on 9,8 m ja sijaitsee lähellä Vanhankylänniemeä. Järven eteläpään läheisyydessä sijaitsee Tuusulan suurin taajama Hyrylä, pohjoispäässä Järvenpään keskusta. Tuusulan kirkonkylä sijaitsee järven itärannalla Hyrylän pohjoispuolella. Tuusulanjärvi valittiin Uudenmaan maakuntajärveksi äänestyksessä vuonna 2011.
Tuusulanjärvi on valtakunnallisesti merkittävä kansallisromantiikan aikakauden kohde ja osa suomalaista sielunmaisemaa Kolin ja Aulangon tavoin ja se on ikuistettu lukuisissa taideteoksissa, joita sen rannoilla asuneet taiteilijat maalasivat. Nykyään järvi on suosittu turistikohde niin kotimaisille kuin ulkomaisille matkailijoille.
Suomen luonnonsuojeluliitto valitsi vuonna 2017 järven yhdeksi Suomen 100 luontohelmeä -kohteeksi.