stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cipocereus

| Cipocereus |
| --- | --- |
 Cipocereus bradei
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Cereeae
Suku::  Cipocereus  F.Ritter
Katso myös
   Cipocereus Wikispeciesissä   Cipocereus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cipocereus on viisilajinen kaktuskasvisuku, jonka merkittävin tuntomerkki on hedelmämallon läpikuultavuus ja vetisyys.
Ulkonäkö ja koko

Suvun lajit ovat pensasmaisesti kasvavia pylväsmäisiä kaktuksia, joista jotkin ovat runsashaaraisia. Kookkaimmat lajit kasvavat kolmen ja puolen metrin korkuisiksi. Varret ovat hieman puutuneita, liereitä ja 2–5 cm läpimitaltaan; pitkittäissärmiä niissä on 4–21. Piikkirykelmiä sisältävät areolit ovat valkoisia tai ruskeita; kukat kehittyvät toisinaan niistä villaisimpiin. Piikit ovat tyypiltään vaihtelevia, ja niitä on kussakin areolissa muutama tai paljon, joskus tosin voivat puuttuakin. Kukat avautuvat yöllä, toisinaan jäävät auenneiksi seuraavaksi päiväksikin. Muodoltaan ne ovat putkimaisia, väriltään valkoisia. Terälehdet ovat lyhyet. Hedelmä on pallomainen tai munamainen, avautumaton, sininen ja vahapeitteinen. Hedelmässä on jäljellä kuihtuneita kukan osia.
Levinneisyys

Suku kasvaa Brasilian Minas Geraisissa.
Lajit

Cipocereus bradei
Cipocereus crassisepalus
Cipocereus laniflorus
Cipocereus minensis
Cipocereus pusilliflorus
Österbotten

Österbotten tarkoittaa seuraavia asioita:
Österbotten, Pohjanmaan ruotsinkielinen nimitys
Österbotten, Vaasassa vuosina 1864–1878 ilmestynyt sanomalehti
Aktion Österbotten, Pohjanmaan rannikon maaseudun kehittämisyhdistys
S/S Österbotten, Tornion ja Pietarin välillä 1857-1874 liikennöinyt höyrylaiva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Österbotten”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Šaška

Šaška (ven. шашка) on yksiteräinen, tyypillisesti väistimetön sapeli. Ase syntyi Kaukasuksen kansojen keskuudessa ja sen käytön omaksuivat monet Ukrainan ja Venäjän kasakoista. Šaškasta syntyi näin kaksi erilaista tyyppiä; pidempi kaukaasialainen malli ja lyhyempi kasakoiden suosima malli. Venäjän asevoimat omaksuivat šaškan 1800-luvulla Kaukasuksen valloituksen yhteydessä ja sitä kantoivat neuvostosotilaat vielä toisessa maailmansodassa.
Carolinankoira

| Carolinankoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään Saksassa muutama
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  villikoira, paariakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira, paimenkoira, metsästyskoira
Elinikä:  10–12 vuotta
Muita nimityksiä:  Carolina Dog, Carolinahund, American Dingo, Dixie Dingo, North American Native Dog, Indian's Dog, Ol' Yaller, Yaller Dog, Yellow Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu AKC: Foundation Stock Service
Ulkonäkö
Paino:  16-23 kg
Säkäkorkeus:  46-61 cm
Väritys:  inkivääri, musta, black&tan tai kirjava
Carolinankoira on villikoira, joka löydettiin 1970-luvun lopulla. Se eli eristyneillä pitkäneulasmäntyjä ja sypressejä kasvaneilla rämeillä Yhdysvaltojen kaakkoisosissa.
Ulkonäkö

Jotkin muinaiset maalaukset ja Yhdysvaltojen alkuperäisten asukkaiden kivitaide kuvaavat koiria, jotka muistuttavat ulkoisesti carolinankoiria. Carolinankoiralla on myös useimmiten "inkiväärin" värinen eli käytännössä punertavan ruskea karvapeite, jota esiintyy muilla villikoirilla kuten australialaisella dingolla ja Korean alkuperäisrodulla, koreanjindonkoiralla. Asiantuntijat ovat sanoneet, että carolinankoiraa on ilmeisesti mahdoton erottaa jindonkoirasta. Myös alkuperäisten amerikkalaisten koirien, kuten kentuckynsimpukkakoiran (Kentucky Shell Heap Dog) ja ns. korinpunojankoiran (Basketmaker's Dog)  fossiileilla on samankaltainen luustorakenne kuin carolinankoiralla. Brisbin löysi yhtäläisyyksiä 2000 vuotta vanhojen kallojen ja nykyisen rodun edustajien kallojen välillä, mutta totesi lopuksi, että oli myös liian paljon eroavaisuuksia, jotta mitään yhteyksiä voitaisiin todistaa. Tämän lisäksi käyttäytyminen ja DNA-testit ovat viitanneet rotujen välisiin yhteyksiin.
Säkäkorkeus on 46-61 cm ja paino 16-23 kg. Vaikka inkivääri (punaruskea) väritys onkin yleisin, myös musta, black&tan ja kirjava ovat mahdollisia. "Ticking"-väritys eli täplitys sallitaan vain mahdollisissa valkoisissa käpälissä.
inkivääri
black&tan
Luonne ja käyttäytyminen

Carolinankoiran keskeisin piirre on sen kesyttömyys, jollaista ei ole aiemmin kotikoirilla tavattu kaanaankoiraa lukuun ottamatta. 1980-luvulla suurosa rodunedustajista otettiin kiinni tutkimuksia varten. Tutkituilla nartuilla oli juoksuaika kolmesti vuodessa lyhyin aikavälein, mikä johti kausittaiseen lisääntymiskiertoon kun pentuja oli runsaasti. Brisbin huomasi, että tämä mitä todennäköisimmin varmisti nopean lisääntymisen, ennen kuin taudit ehtisivät verottaa kantaa. Jotkin kantavat koirat myös kaivoivat pesiä, joihin voisivat synnyttää. Synnytyksen jälkeen tai kantoaikana narttu työnsi varovasti hiekkaa kuonollaan peittääkseen ulosteensa. Koirat myös kaivoivat maahan "kuonokuoppia" eli satoja pieniä reikiä, joihin niiden kuonot mahtuivat juuri sopivasti. Nartut kaivoivat niitä enemmän kuin urokset.
Laumakäyttäytyminen on myös ainutlaatuista. Metsästäessään carolinankoirat käyttävät tehokasta ajuemuodostelmaa, ja ne liikkuvat piiskamaisesti ajaessaan takaa käärmeitä. Luonnossa rotu elää muiden villikoirien tapaan suomaisella, harvasti asutulla seudulla kulkukoirien usein suosimien väkirikkaiden alueiden sijaan.
Alkuperä

Tri I. Lehr Brisbin Jr., vanhempi ekologian tutkija Georgian yliopistossa Savannah-joen ekologisessa laboratoriossa, löysi carolinankoiran sattumalta työskennellessään Savannah-joella. Horace, isännätön ruskeavalkoinen koira, vaelteli alueen rajoilla ja herätti Brisbinin kiinnostuksen. Brisbin, joka oli nähnyt monia maalaiskoiria kytkettyinä kuistien taakse ja kiinni koirankoppeihin, oletti sen olleen vain tavallinen kulkukoira. Monet näistä koirista kuljeksivat metsissä ja olisivat voineet joutua ihmisten ansoihin, ja Brisbin alkoi ihmetellä, miten moni niistä eli villinä. Hän meni aavistuksensa johdattamana tarhalle ja yllättyi koiran dingomaisesta ulkonäöstä.
Alustavat DNA-testit ovat osoittaneet mahdolliseksi yhteyden alkukantaisten koirien ja carolinankoiran välillä. Tämän perusteella Brisbin on ilmoittanut: "Me toimme ne pois metsistä sen perusteella miltä ne näyttivät, ja jos ne olivat vain karanneita kotikoiria niiden DNA:n pitäisi olla koirien sukupuun loppupäässä. Mutta se ei ole. Se löytyy sukupuun juurista, missä esiintyy hyvin alkukantaisia koiria." Tämä ei ole lopullinen lausunto, mutta se on herättänyt kiinnostusta laajempiin DNA-testeihin.
Carolinankoiran voi rekisteröidä joko American Kennel Clubin Foundation Stock Service -rekisteriin, American Rare Breed Association:iin tai United Kennel Club:iin. ARBA luokittelee rodun ryhmään "Pystykorvat ja primitiiviset (alkukantaiset) rodut", johon kuuluvat alkukantaisista koirista esimerkiksi dingo ja kaanaankoira. UKC määrittelee carolinankoiran paariakoiraksi luokkaan, johon kuuluvat muun muassa afrikkalainen basenji ja thai ridgeback. Määritelmiä "paariakoira" ja "primitiivinen" käytetään koiramaailmassa kuvaamaan samaa rotutyyppiä.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Dale (taajama)

| Dale |
| --- | --- |

 Dale
 Koordinaatit: 60°35′20″N, 5°49′10″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Vaksdal
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,7 km²
Väkiluku (2023):  1 144
 – Väestötiheys:  1 634,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dale on taajama Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 1 144 vuonna 2023.
Dalessa ilmestyy paikallislehti Vaksdalposten.
Kuvia

Dalen asema Bergenin radan varrella.
Dale of Norwayn tehdas
Dalen kirkko
Ciprian Marica

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ciprian Andrei Marica
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Bukarest, Romania
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 senttimetriä
Junioriseurat
1996–2001: Dinamo Bukarest
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Dinamo Bukarest | 23 | (4) |
| 2004–2007 | Šah’tar Donetsk | 73 | (16) |
| 2007–2011 | VfB Stuttgart | 93 | (19) |
| 2011–2013 | Schalke 04 | 34 | (5) |
| 2013– | Getafe | 27 | (6) |
Maajoukkue
| 2003–2014 | Romania | 72 | (25) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. toukokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. tammikuuta 2019.
Ciprian Andrei Marica (s. 2. lokakuuta 1985 Bukarest) on romanialainen jalkapalloilija. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Ukrainan, Saksan, Espanjan ja Turkin sarjoissa.
Ura > Seuraura

Marica aloitti ammattilaisuransa FC Dinamo Bucureştissa pelaten 22 ottelua tehden 4 maalia. Sieltä hän siirtyi FK Šah’tar Donetskiin tehden 17 maalia 74. ottelussa. Sieltä hän siirtyi Bundesliigaan, Stuttgartin joukkueeseen ja vuonna 2011 nykyiseen seuraansa Schalkeen kahden vuoden sopimuksella.
Ura > Maajoukkueura

Marica aloitti maajoukkueuransa vuonna 2004. Hän ei pelannut EM-kisoissa 2008 yhtäkään ottelua Romanian maajoukkueessa. Hän teki maajoukkueessa 25 maalia 72 ottelussa vuosina 2003–2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ciprian Marica Wikimedia Commonsissa
Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Lobonț |
2 Contra |
3 Raț |
4 Tamaș |
5 Chivu |
6 Rădoi |
7 Petre |
8 Codrea |
9 Marica |
10 Mutu |
11 Cociș |
12 Popa |
13 Săpunaru |
14 Ghionea |
15 Goian |
16 Nicoliță |
17 Moți |
18 M. Niculae |
19 Cristea |
20 Dică |
21 D. Niculae |
22 Radu |
23 Stancioiu |
Valmentaja Pițurcă
Dale Chihuly

Dale Chihuly vuonna 2009
Dale Patrick Chihuly (s. 20. syyskuuta 1941) on yhdysvaltalainen lasitaiteilija.
Chihuly syntyi Tacomassa ja valmistui siellä high schoolista. Hän menetti nuorena isänsä, joka menehtyi sydänkohtaukseen sekä veljensä Georgen, joka kuoli onnettomuudessa Floridassa. Chihuly pääsi vuonna 1959 University of Puget Soundiin, mutta siirtyi pian Washingtonin yliopistoon Seattleen.
Chihuly oli vuonna 1971 mukana perustamassa Pilchuck Glass Schoolia. Hän menetti vuonna 1976 näön toisesta silmästään auto-onnettomuuden seurauksena.
Chihulyn töistä on pysyviä kokoelmia useissa museoissa eri puolilla Yhdysvaltoja sekä Victoria and Albert Museumissa, Lontoossa. Tuotantoa on esitelty myös kansainvälisissä näyttelyissä.
Teoksia

The Sun
Ice Blue and Spring Green Chandelier
Claudio Gentile

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. syyskuuta 1953 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Tripoli, Libya
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1971–1972   1972–1973   1973–1984   1984–1987   1987–1988 | Arona   Varese   Juventus   Fiorentina   Piacenza |  |
Maajoukkue
| 1975–1984 | Italia | 71 (1) |
Valmennusura
2000–2006 2011–: Italia U21 Libya
Claudio Gentile (s. 27. syyskuuta 1953 Tripoli, Libya) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelaajana hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1982.
Pelaajana > Ura

Gentile oli pelipaikaltaan puolustaja. Hänet tunnettiin kovaotteisena pelaajana.
Uransa alkuvuosina 1971–1973 Gentile edusti Aronaa ja Varesea. Vuonna 1973 hän siirtyi Juventukseen. Gentile saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kuusi Italian-mestaruutta, kaksi Italian cupin voittoa, UEFA Cupin voiton ja Cup-voittajien cupin voiton. Vuosina 1984–1988 hän edusti vielä Fiorentinaa ja Piacenzaa.
Italian maajoukkueessa Gentile pelasi 71 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1975–1984. Hän edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 1978 ja 1982 sekä EM-kilpailuissa vuonna 1980. Gentile saavutti Italian riveissä maailmanmestaruuden vuonna 1982. Hänet muistetaan vuoden 1982 kilpailuista erityisesti Argentiinan Diego Maradonan ja Brasilian Zicon vartioijana.
Pelaajana > Saavutukset

Italian-mestaruus 1975, 1977, 1978, 1981, 1982, 1984
Italian cupin voitto 1979, 1983
UEFA Cupin voitto 1977
Cup-voittajien cupin voitto 1984
UEFA Super Cupin voitto 1984
Maailmanmestaruus 1982
Valmentajana > Ura

Vuosina 2000–2006 Gentile toimi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Hän johdatti Italian ikäluokan Euroopan-mestaruuteen vuonna 2004.
19. lokakuuta 2011 Gentile nimitettiin Libyan maajoukkueen päävalmentajaksi.
Valmentajana > Saavutukset

Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruus 2004
Dale Begg-Smith

| Mitalit> Maa:   Australia.Miesten freestyle. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten freestyle. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten freestyle. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Miesten freestyle. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 2006 | kumparelasku |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | kumparelasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madonna di Campiglio 2007 | parikumpareet |  |
|  Hopeaa | Madonna di Campiglio 2007 | kumparelasku |  |
|  Pronssia | Ruka 2005 | kumparelasku |  |
Dale Begg-Smith (s. 18. tammikuuta 1985 Vancouver, Kanada) on australialainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku. Hän voitti kumparelaskun olympiakultaa 2006 Torinon olympialaisista.
Dale Begg-Smith johtaa veljensä Jasonin, joka myös on kumparelaskija, kanssa internet-yritystä, minkä myötä he ovat ansainneet miljoonaomaisuuden. Veljekset perustivat yhtiön alkujaan rahoittaakseen urheilu-uransa.
Alkujaan Begg-Smith on kanadalainen, mutta hänellä meni Kanadan valmentajien kanssa sukset ristiin, joten 15-vuotiaana hän siirtyi veljensä kanssa Australiaan, missä hän kykeni toimimaan vapaammin oman mielensä mukaan ja sovittamaan harjoittamansa liiketoiminnan urheilu-uraan. Kolmen vuoden kuluttua hän sai maan kansalaisuuden ja tätä myötä edustusoikeuden.
Begg-Smith sai pronssia Rukan MM-kilpailujen kumparelaskussa 2005. Maailmancupissa hän voitti kaudella 2005–2006 yhteensä kuusi osakilpailua ja lähti olympiakisoihin ennakkosuosikkina voittaen kultamitalin. Madonna di Campiglion MM-kilpailuissa 2007 hän voitti kultaa parikumpareissa ja hopeaa kumparelaskussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai kumparelaskussa hopeaa.
Begg-Smith on voittanut kumparelaskun maailmancupin kausilla 2005–2006, 2006–2007 ja 2007–2008 sekä sijoittunut toiseksi kaudella 2004–2005. Parikumpareiden maailmancupin ja freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti kaudella 2006–2007. Osakilpailuvoittoja hänellä on yhteensä 18 (15.2.2010 mennessä).
Aiheesta muualla

The Age: 'Spam man' wins gold (englanniksi)
Daniel Carr

| Daniel Carr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1991 (ikä 32) Sherwood Park, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  HC Lugano
Sarja:  National League A
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Hamilton Bulldogs (AHL) St. John's IceCaps (AHL) Laval Rocket (AHL) Montreal Canadiens (NHL) Chicago Wolves (AHL) Vegas Golden Knights (NHL) Nashville Predators (NHL) Milwaukee Admirals (AHL)  Washington Capitals (NHL)
Daniel Carr (s. 1. marraskuuta 1991 Sherwood Park, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-seura HC Luganossa.
Ura

Carr pelasi neljän kauden ajan NCAA-joukkue Union Collegessa vuosina 2010–2014. Hän pelasi yliopistosarjassa yhteensä 160 ottelua, joissa teki 78 maalia ja 79 syöttöpistettä eli yhteensä 157 tehopistettä. Lisäksi hänelle kertyi 112 rangaistusminuuttia. Ensimmäisellä kaudellaan NCAA:ssa Carr pelasi 40 ottelua, joissa teki 20 maalia ja oli joukkueensa paras maalintekijä. Hän voitti yliopistosarjan mestaruuden kahdesti vuosina 2011–2012 ja 2012–2013. Viimeisellä kaudellaan 2013–2014 Carr tuli valituksi ensimmäiseen tähdistöön.
Yliopistokauden päätyttyä huhtikuussa 2014 varaamattomaksi pelaajaksi jäänyt Carr teki kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Montreal Canadiensin kanssa. Syyskuisen harjoitusleirin jälkeen hänet lähetettiin AHL-farmiseura Hamilton Bulldogsiin. Carr pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa 2014–2015 kokonaan Bulldogsissa, jossa teki 76 ottelussa, 39 tehopistettä. Hän oli 24 osumallaan liigan eniten maaleja tehnyt tulokaspelaaja. Helmikuussa Carr valittiin kuukauden parhaaksi tulokkaaksi.
Kauden 2015–2016 aluksi Carr lähetettiin Canadiensin uuteen farmiseuraan St. John's IceCapsiin. Marraskuun lopulla hänet nostettiin ensimmäisen kerran NHL-kokoonpanoon. Hän iski ensimmäisen maalin ensimmäisen ottelunsa ensimmäisessä vaihdossa. 15. tammikuuta 2016 Carr lähetettiin takaisin AHL:ään, josta hänet nostettiin kuitenkin jo kuuden päivän päästä takaisin Canadiensiin.
Chris Bradford

| Chris Bradford> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1974 (ikä 50) Aylesbury, Englanti
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  kirjailija, muusikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: Englanti
Tyylilajit:  trilleri, fantasia, musiikki
Esikoisteos:  Nuori samurai,   Heart & Soul: Revealing The Craft Of Songwriting
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Chris Bradford (s. 23. kesäkuuta 1974) on englantilainen kirjailija ja muusikko. Ennen kirjailijan uraansa hän työskenteli lauluntekijänä. Bradford tunnetaan Suomessa parhaiten nuortensarjastaan Nuori samurai.
Teokset

Nuori Samurai
Nuori samurai: Soturin tie (2009)
Nuori samurai: Miekan tie (2010)
Nuori samurai: Lohikäärmeen tie (2011)
Young Samurai: The Ring of Earth (2010)
Young Samurai: The Ring of Water (2011)
Young Samurai: The Ring of Fire (2011)
Young Samurai: The Ring of Wind (2012)
Young Samurai: The Ring of Sky (2012)
Young Samurai: The Return of The Warrior (2019)
Musiikki
Heart & Soul: Revealing The Craft Of Songwriting (2005)
Record Deals OutLoud (2006)
Music Publishing OutLoud (2006)
Artist Management OutLoud (2006)
Crash Course Songwriting (2007)
Chris Bristow

| Chris Bristow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Christopher John Bristow
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1959–1960
Talli(t):  Cooper (yksityisesti)
Kilpailuja:  4
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian GP 1959
Viimeinen kilpailu:  Belgian GP 1960
Christopher John Bristow (2. joulukuuta 1937 Lambeth – 19. kesäkuuta 1960 Spa-Francorchamps) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. F1-urallaan hän ehti osallistua neljään Grand Prix'iin, eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä. Hän sijoittui heti ensimmäisessä osakilpailussaan kymmenenneksi.
Kuolema

Chris Bristow kuoli Belgian Grand Prix -kilpailussa vuonna 1960. Kahdennellakymmenennellä kierroksella Bristowin auto, joka oli tulossa mäen alla olevaan kaarteeseen, syöksyi ulos radalta ja pyörähti ympäri. Bristow viskautui ulos autostaan ja hänen päänsä irtosi piikkilangan viillettyä. Auton tuulilasista löytyneet höyhenet antoivat aiheen olettaa, että Bristow menetti autonsa hallinnan linnun iskeydyttyä tuulilasiin. Viisi kierrosta myöhemmin Alan Staceyn auto syöksyi ulos radalta ja kuljettaja sai surmansa.
Šime Fantela

| Mitalit> Maa:  Kroatia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kroatia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kroatia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:  Kroatia> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rio 2016 | 470 |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Rungsted 2009 | 470 |  |
|  Hopeaa | Santander 2014 | 470 |  |
|  Hopeaa | Haifa 2015 | 470 |  |
|  Pronssia | Haag 2010 | 470 |  |
|  Pronssia | Perth 2011 | 470 |  |
|  Pronssia | Barcelona 2012 | 470 |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Traunsee 2009 | 470 |  |
|  Kultaa | Helsinki 2011 | 470 |  |
|  Kultaa | Largs 2012 | 470 |  |
|  Pronssia | Formia 2013 | 470 |  |
|  Pronssia | Ateena 2014 | 470 |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Izmir 2005 | 470 |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Kultaa | Mersin 2013 | 470 |  |
|  Hopeaa | Pescara 2009 | 470 |  |
Šime Fantela (s. 19. tammikuuta 1986 Zadar) on kroatialainen kilpapurjehduksen olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 183 senttimetriä pitkä ja 67 kilogrammaa painava Fantela kilpailee 470-luokassa. Hän edustaa JK Sv. Krševania ja hänen valmentajanaan toimii Edo Fantela.
Fantela saavutti olympiakultaa 470-luokasta Igor Marenićin kanssa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Näin ollen heistä tuli Kroatian historian ensimmäiset purjehduksen olympiavoittajat. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hän sijoittui samassa luokassa yhdeksänneksi ja vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa kuudenneksi. MM-kilpailuista Fantela on saavuttanut yhden kullan, kaksi hopeaa ja kolme pronssia. EM-kilpailuista hänellä on kolme kultaa ja kaksi pronssia. Kesäuniversiadeista Fantela on saavuttanut yhden kullan ja Välimeren kilpailuista yksi kulta ja yksi hopea.
Fantela on saavuttanut jokaisen arvokisamitalinsa Marenićin kanssa.
Chino Moreno

Chino Moreno vuonna 2018.
Chino Moreno (oikealta nimeltään Camilo Wong Moreno, s. 20. kesäkuuta 1973 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimii laulajana ja kakkoskitaristina Deftonesissa ja Team Sleepissä. Lisäksi hän on laulanut muun muassa Soulflyn, Kornin ja Sevendustin levyillä.
Morenon isä oli meksikolainen ja äiti osittain meksikolainen, osittain intiaani ja osittain kiinalainen. Chino oli perheen kolmas lapsi viidestä. Hän on ollut kerran naimisissa. Ex-vaimo Celesten kanssa hänellä on kaksi poikaa (Kristian ja Jakobi).
Morenon taiteilijanimi Chino on espanjaa ja tarkoittaa kiinalaista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chino Moreno Wikimedia Commonsissa
Charles Richard Nelson Burrows

Charles Richard (Rich) Nelson Burrows (1851–1936) oli brittiläinen hyönteistieteilijä ja pappi.
Elämäkerta

Burrows oli kotoisin varakkaasta perheestä, vaikkakaan hän ei päässyt oikeudellisista syistä hyötymään rahoista kuin vasta vanhemmalla iällään. Burrowsin terveys oli lapsena hyvin heikko, eikä hän voinut käydä koulua normaalisti. Lapsena hän myös oli omien sanojensa mukaan lyhyen aikaa jopa näkökyvytön. Hänen setänsä rahoitti sairauksista huolimatta nuoren Burrowsin matkan Nataliin, Etelä-Afrikkaan. Jo ennen lähtöään Burrows oli kiinnostunut hyönteisistä ja Etelä-Afrikassa hän jatkoi harrastustaan keräämällä näytteitä British Museumille. Burrowsin Natalissa viettäminä vuosina 1873–1875 myös hänen terveytensä parani.
Palattuaan takaisin Britanniaan Burrows toimi jonkin aikaa papin apulaisena Kaakkois-Lontoossa, minkä jälkeen hän siirtyi papiksi Rainhamiin Essexiin. Rainhamista Burrows siirtyi vuonna 1897 Muckingiin, jossa hän toimi virassa vuoteen 1934 asti. Seurakunnassaan hän oli erittäin suosittu. Burrows ei koskaan mennyt naimisiin, mutta hän piti paljon lapsista. Burrows kuoli 85 vuoden iässä sairastettuaan sitä ennen pitkään reumaa, joka oli tehnyt hänet lähes liikuntakyvyttömäksi.