stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anna Tšakvetadze
Ura

Tšakvetadze aloitti tenniksen peluun kahdeksan vuoden iässä äitinsä innostamana. Tšakvetadzen pelasi ensimmäisen ITF-junioriturnauksensa 2001 Minskissä, pudoten ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen ITF-junioriturnausvoittonsa hän sai nelinpelissä Irina Kotkinan kanssa 2002 Istanbulissa. Kaudella 2003 voitti Bavarian Junior Challengen. Junioriuran loppusaldo oli kaksinpeleissä 67 voittoa, 19 tappiota, nelinpelissä 22-14. Korkeimmillaan Tšakvetadzen junioriranking oli 22. joulukuuta 2003 eli samana vuonna, jona hän siirtyi ammattilaiseksi.
Heti ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessaan (ja vasta kolmannessa WTA-turnauksessaan), vuoden 2004 US Openissa Tšakvetadze pudotti kolmanneksi sijoitetun Anastasija Myskinan ja eteni 3. kierrokselle. Tällä hän jakaa Serena Williamsin kanssa toisen tilan nopeimmin WTA-urallaan top-10-pelaajan pudottaneiden pelaajien listalla. Hän murtautui WTA-rankingissa 100 parhaan joukkoon syyskuussa 2004 ja 50 parhaan joukkoon kesäkuun alussa 2005. Kaudella 2007 Tšakvetadze voitti neljä turnausta. Hän raivasi tiensä ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen välieriin Yhdysvaltain avoimissa, jossa hävisi epätasaisen esityksen jälkeen Svetlana Kuznetsovalle. Helmikuussa 2008 Tšakvetadze oli paras Pariisin halliturnauksessa voitettuaan finaalissa Ágnes Szávayn. Tšakvetadzen viimeisin WTA-voitto on heinäkuulta 2010, jolloin hän voitti Banka Koper Slovenia Openin finaalissa Johanna Larssonin.
Tšakvetadze saavutti WTA-kiertueella yksinpelissä 232 voittoa ja 153 tappiota. Tšakvetadze ilmoitti uransa lopettamisesta syyskuussa 2013 selkävaivojen vuoksi.
Turnausvoitot > Kaksinpelit (8)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 25. syyskuuta, 2006 |  Guangzhou | Kova |  Anabel Medina Garrigues | 6-3, 6-4 |
| 2. | 15. lokakuuta, 2006 |  Kremlin Cup | Matto |  Nadja Petrova | 6-4, 6-4 |
| 3. | 12. tammikuuta, 2007 |  Hobart | Kova |  Vasilisa Bardina | 6-3, 7-6(7-3) |
| 4. | 17. kesäkuuta, 2007 |  Rosmalen | Ruoho |  Jelena Janković | 7-6(7-2), 3-6, 6-3 |
| 5. | 22. heinäkuuta, 2007 |  Cincinnati | Kova |  Akiko Morigami | 6-1, 6-3 |
| 6. | 29. heinäkuuta, 2007 |  Stanford | Kova |  Sania Mirza | 6-3, 6-2 |
| 7. | 10. helmikuuta 2008 |  Pariisi | Matto |  Ágnes Szávay | 6–3, 2–6, 6–2 |
| 8. | 25. heinäkuuta 2010 |  Portorož | Kova |  Johanna Larsson | 6–1, 6–2 |
Muuta

Anna Tšakvetadze puhuu venäjää sekä englantia. Häntä valmentaa Cristian Kordasz. Suosikkialustakseen pelaaja on maininnut ruohokentät.
Aiheesta muualla

Anna Tšakvetadze WTA:n sivuilla (englanniksi)
Anja-Kaija Kärävä

| Anja-Kaija Kärävä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. syyskuuta 1912 Lappee
Kuollut: 24. tammikuuta 2004 (91 vuotta) Lahti
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjastonhoitaja, nukketeatterin johtaja ja näytelmäkirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anja-Kaija Kärävä (28. syyskuuta 1912 Lappee – 24. tammikuuta 2004 Lahti) oli suomalainen kirjastonhoitaja, nukketeatterin johtaja ja näytelmäkirjailija.
Kärävä pääsi ylioppilaaksi 1933 Käkisalmen yhteislyseosta. Hän suoritti kirjastonhoitajatutkinnon 1946 ja myöhemmin hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1968.
Kärävä toimi Lahden kaupunginkirjaston lastenkirjastonhoitajana 1946–1975 ja nukketeatteri Anjakaijan johtajana vuodesta 1970.
Teoksia

Kärävä, Anja-Kaija: Tule kanssani kirjaston lastenosastoon.  Lahti:  Kärävä, Anja-Kaija, 1975.
Kärävä, Anja-Kaija & Huovinen, Irmeli & Peltonen, Maija: Onko koira kotona? : nukketeatterinäytelmiä.  Helsinki:  Valistus, 1977.  ISBN 951-610-490-8.
Kärävä, Simo & Kärävä, Aug & Kärävä, Anja-Kaija: Kärävät Käkisalmessa.  Lappeenranta:  Karjalan kirjapaino, 2001.  ISBN 952-5200-30-2.
Arvo Helminen

| Arvo Helminen> Oikeusministeri |
| --- | --- |
 Fagerholmin II hallitus 2.5.1956 – 27.5.1957  
Edeltäjä:  Vilho Väyrynen 
Seuraaja:  Johan Otto Söderhjelm 
Oikeusministeri
 Sukselaisen I hallitus 27.5.1957 – 2.9.1957  
Edeltäjä:  Vilho Väyrynen 
Seuraaja:  Johan Otto Söderhjelm 
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1903 Helsinki
Kuollut: 15. joulukuuta 1988 (85 vuotta)
Ammatti:  juristi
Puoliso:  ammattiministeri
Tiedot
Puolue:  ammattiministeri
Arvo Heimo Helminen (10. toukokuuta 1903 Helsinki – 15. joulukuuta 1988) oli suomalainen juristi, joka toimi myös ministerinä.
Hän oli oikeusministerinä (ammattiministeri) vuosina 1956–1957 (Fagerholmin II hallitus) ja  vuonna 1957 (Sukselaisen I hallitus). Lisäksi hän toimi Espoon tuomiokunnan ensimmäisenä kihlakunnantuomarina.
Anthony Caro

Anthony Caro: Dream City (1996), Yorkshiren Sculpture Park
Anthony Caro: Black Cover Flat (1974), Tel Avivin taidemuseo
Anthony Caro (8. maaliskuuta 1924 Surrey – 23. lokakuuta 2013) oli brittiläinen abstrakti kuvanveistäjä. Hän opetti Lontoon St. Martin’s School of Artissa vuosina 1953–1981.
Armagh’n kreivikunta

| Armagh’n kreivikunta County Armagh Contae Ard Mhacha |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Kreivikunnan sijainti Pohjois-Irlannissa
 Koordinaatit:  
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Pohjois-Irlanti
Provinssi:  Ulster
Lakkautettu:  1972
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Armagh
Pinta-ala:  1 265,56 km²
Väkiluku (1971):  133 969
 – väestötiheys:  105,9 as./km²
Armagh’n kreivikunta (engl. County Armagh, iiriksi Contae Ard Mhacha) on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee Lough Neagh -järven eteläpuolella historiallisessa Ulsterin provinssissa. Kreivikunta on saanut nimensä Armagh’n kaupungilta.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 133 969 asukasta ja sen pinta-ala oli 1 265,56 neliökilometriä. Nykyään Armagh’n kreivikunnan alue kuuluu useaan piirikuntaan: Armagh, Banbridge and Craigavon, Newry, Mourne and Down ja Mid-Ulster.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Armagh’n kreivikunta Wikimedia Commonsissa
Irlannin kreivikunnat
| --- | --- |
Connacht:   Galway  Leitrim  Mayo  Roscommon  Sligo 
Leinster:   Carlow  Dublin Dún Laoghaire–Rathdown  Etelä-Dublin  Fingal  Kildare  Kilkenny  Laois  Longford  Louth  Meath  Offaly  Westmeath  Wexford  Wicklow 
Munster:   Clare  Cork  Kerry  Limerick  Tipperary  Waterford 
Ulster:   Antrim†  Armagh†  Cavan  Derry†  Donegal  Down†  Fermanagh†  Monaghan  Tyrone† 
kreivikunnilla ei ole hallinnollista merkitystä • †Kreivikunta kuuluu Pohjois-Irlantiin
Anthony Conroy

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anthony Conroy olympialaisissa huhtikuussa 1920. |  Anthony Conroy olympialaisissa huhtikuussa 1920. |  Anthony Conroy olympialaisissa huhtikuussa 1920. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Antwerp 1920 |  |  |
Anthony Joseph ”Tony” Conroy (19. lokakuuta 1895 – 11. tammikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edusti maataan Antwerpenin olympialaisissa 1920. Yhdysvallat sijoittui turnauksessa hopealle.
Hän syntyi ja kuoli Saint Paulissa, Minnesotassa.
Käännös suomeksi
Arvi Mansikka

Arvi Mansikka (9. heinäkuuta 1890 Viipuri – 20. heinäkuuta 1931 Viipuri) oli suomalainen lausuntataiteilija ja näyttelijä.
Arvi Mansikka kävi Viipurin klassillista lyseosta ja hän siirtyi sitten Suomalaisen Maaseututeatterin oppilaskouluun, josta hän valmistui näyttelijäksi 1910. Mansikka suoritti sitten myös rautatievirkamiestutkinnon ja hän toimi rautatievirkamiehenä, lehtimiehenä, näyttelijänä ja lausuntataiteilijana. Mansikka opetti lausuntaa Viipurin Kirkkomusiikkiopistossa ja Viipurin työväenopistossa sekä toimi myös yksityisopettajana. Hän oli luennoitsijana kansan- ja työväenopistoissa, seminaareissa ja oppikouluissa. Lisäksi Mansikka kirjoitti pakinoita ja teatteriarvosteluja Viipurissa ilmestyneisiin lehtiin. Lausujana Mansikka oli erityisesti tunnettu Krylov- ja Fröling-tulkinnoistaan.
Aiheesta muualla

Jätkät, Arvi Mansikka lausuu Parlophon levyllä vuonna 1931 (Youtube)
Kapakassa, Arvi Mansikka lausuu Parlophon levyllä vuonna 1931 (Youtube)
Anthony Chirayath

Anthony Chirayath (s. 30. heinäkuuta 1941) on intialainen syyrialais-malabarilaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sagariin 2. tammikuuta 1970 ja nimitettiin sen piispaksi 2. helmikuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Varkey Vithayathil, jota avustivat Jacob Thoomkuzhy ja Joseph Pastor Neelankavil.
Arman LIVE

| Arman LIVE |
| --- | --- |

Tyyli:  keskusteluohjelma
Kestoaika:  43 minuuttia
Pääosissa:  Arman Alizad
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  27. syyskuuta 2016 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Aki Linnanahde Reija Virolainen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Tuomas Summanen Olli Suominen Meira Noronen (Nelonen Media)
Tuotantoyhtiö(t):  Rabbit Films
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Arman LIVE on 27. syyskuuta 2016 Nelosella alkanut Arman Alizadin juontama suorana lähetettävä keskusteluohjelma, jossa hän haastattelee tunnettuja ja ajankohtaisia vieraita.
Jaksot

| Jakso | Vieraat | Ensiesitys | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jaajo Linnonmaa Jere Karalahti Kaija Koo Ville Haapasalo | 27. syyskuuta 2016 | 223 000  |
| 2. | Vesa-Matti Loiri JVG Helly Luv Mitzu | 4. lokakuuta 2016 | 202 000  |
| 3. | Elastinen Tuukka Temonen & Olga Temonen Heikki Lampela (nauhoitettu haastattelu) Isac Elliot Rami Adham | 11. lokakuuta 2016 | 182 000  |
| 4. | Lauri Tähkä Meeri Koutaniemi Li Andersson Jussi Pohjonen | 18. lokakuuta 2016 | 227 000  |
| 5. | Sanni Hector Pete Poskiparta Mikael Gabriel Riitta Väisänen (puhelinhaastattelu) Jethro Rostedt (puhelinhaastattelu) | 25. lokakuuta 2016 | 273 000  |
| 6. | Jenni Pääskysaari & Mikko Kuustonen Marcus & Martinus Tomi Björck (nauhoitettu haastattelu) Spekti Sami Hedberg | 1. marraskuuta 2016 | 202 000  |
| 7. | Mika Nyyssölä Mariska Remu Aaltonen Pekka Hyysalo Lakko | 8. marraskuuta 2016 | 179 000  |
| 8. | Martti Syrjä Kari Kanala (nauhoitettu haastattelu) Chisu Riku Rantala & Tunna Milonoff Janne Uskali(nauhoitettu haastattelu) Cheek | 15. marraskuuta 2016 | 208 000  |
Antio

| Antio |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°37′36″N, 24°57′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Keskinen Palojoki 
Järvinumero:  67.972.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,8 m  
Rantaviiva:  4,637 km  
Pinta-ala:  77,868 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAntio 
Antio  on Lapissa Ylitorniolla Raanujärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 78 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Keskisen Palojoen–Ylisen Palojoen alueeseen (67.972) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,8 metriä mpy.
Aspermia

Aspermia on kyvyttömyys siemennesteen tuottamiseen tai ejakuloimiseen. Tämä lääketieteellinen tila liittyy hedelmättömyyteen.
Aspermian voi aiheuttaa androgeenien matala pitoisuus.
Andreas Pusnik

| Andreas Pusnik> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1972 (ikä 52) Klagenfurt, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2007
Andreas Pusnik (s. 7. syyskuuta 1972 Klagenfurt) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän laukoi oikealta.
Ura > Seuraura

Pusnik pelasi urallaan 19 kautta Itävallan pääsarjassa, jossa hän edusti Klagenfurter AC:ta, Villacher SV:ta ja HC Innsbruckia. Hän toimi Villacher SV:n kapteenina kaudella 2000–2001 ja varakapteenina kaudella 1998–1999. Pusnik pelasi Itävallan pääsarjassa yhteensä 702 runkosarjaottelua tehopistein 289+486=775 keräten 615 rangaistusminuuttia sekä 35 pudotuspeliottelua tehopistein 9+35=44 keräten 58 rangaistusminuuttia. Itävallan mestaruuden hän voitti Villacher SV:n joukkueessa vuosina 1999 ja 2002 sekä Klagenfurter AC:n joukkueessa vuonna 1991.
Ura > Maajoukkueura

Pusnik edusti Itävaltaa kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Saksan MM-kilpailuissa 1993 hän pelasi kuusi ottelua tehopistein 1+2=3 keräten kaksi rangaistusminuuttia. Italian MM-kilpailuissa 1994 Pusnik pelasi kuusi ottelua Itävallan varakapteenina keräten kolme syöttöpistettä ja kaksi rangaistusminuuttia. Pusnik toimi Itävallan varakapteenina myös Ruotsin MM-kilpailuissa 1995, joissa hän pelasi seitsemän ottelua tehopistein 3+1=4 keräten kymmenen rangaistusminuuttia. Sveitsin MM-kilpailuissa 1998 Pusnik valittiin Itävallan kapteeniksi. Hän teki kilpailuissa yhden maalin pelaamassaan kolmessa ottelussa. Pusnik toimi Itävallan kapteenina myös Norjan MM-kilpailuissa 1999, joissa hän pelasi kuusi ottelua tehopistein 3+3=6 keräten kaksi rangaistusminuuttia. Saksan MM-kilpailuissa 2001 hän keräsi yhden syöttöpisteen ja kaksi rangaistusminuuttia pelaamassaan neljässä ottelussa. Pusnik pelasi urallaan yhteensä 32 MM-ottelua tehopistein 8+10=18 keräten 18 rangaistusminuuttia.
Pusnik kuului Itävallan joukkueeseen Lillehammerin talviolympialaisissa 1994 ja Naganon talviolympialaisissa 1998. Lillehammerissa 1994 hän teki kaksi maalia ja keräsi kaksi rangaistusminuuttia pelaamassaan seitsemässä ottelussa. Naganossa 1998 Pusnik pelasi neljä ottelua tehopistein 2+2=4 keräten kuusi rangaistusminuuttia.
Muuta

Pusnikin isä Sepp, veli Gerhard ja poika Julian ovat myös jääkiekkoilijoita.
Apollonie Sabatier

Apollonie Sabatier, Vincent Vidalin maalaus.
Apollonie Sabatier, Auguste Clésingerin  veistoksessa Nainen jota käärme on purrut vuodelta 1847, nykyään Musée d'Orsay`n kokoelmissa.
Apollonie Sabatier , alun perin Aglaé Joséphine Savatier, (8. huhtikuuta 1822 Charleville-Mézières - 3. tammikuuta 1890 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen taiteilijoiden tukija, muusa. boheemi ja kurtisaani. Hän piti taiteellista salonkia, jossa vierailivat monet ajan kuuluisuudet.
Aglaé Joséphine Savatier oli pyykkäri Marguerite Martinin tytär. Äiti työskenteli kreivi Louis Harmand d'Abancourtin taloudessa. D'Abancourt oli Aglaén biologinen isä. Kreivi järjesti asian niin, että kersantti André Savatier meni Aglaén äidin kanssa naimisiin ja tunnusti tytön isyyden.
Perhe muutti Pariisiin, missä Aglaé pääsi koulun jälkeen laulajaksi Opéra Garnieriin. Hän otti itselleen taiteilijanimen Apollonie ja ryhtyi työskentelemään myös taidemallina muun muassa Auguste Clésingerin skandaalin aiheuttaneessa teoksessa Nainen jota käärme on purrut. Teos oli esillä Pariisin salongissa, ja sekä malli että kuvanveistäjä saivat mainetta. Teoksen osti belgialainen aristokraatti ja liikemies Alfred Mosselman, jonka rakastajatar Apollonie Sabatier oli.
Sabatier emännöi kuuluisaa salonkiaan, jossa kävivät "kaikki". Siellä vierailivat muiden muassa Gustave Flaubert, Charles Baudelaire, Victor Hugo, Alfred de Musset, Judith Gautier ja Hector Berlioz. Hän inspiroi Charles Baudelairea tämä kirjoittaessa teosta Pahan kukkia, ja hänellä oli myös rakkaussuhde Sabatier`n kanssa. Lisäksi hän omisti runojaan Sabatier`lle.
Salongin pitäminen loppui vuonna 1864. Kun Mosselman kuoli, Sabatier löysi uuden rakastajan, englantilaisen taidekeräilijän Richard Wallacen. Wallace lahjoitti Pariisiin nimeään kantavan suihkulähteen. Sabatier kuoli sairastuttuaan influenssaan.
Sabatier teki taidetta itsekin. Hänen töitään oli esillä Pariisin salongissa ja myös kuuluisassa vaihtoehtosalongissa, jonne päätyivät virallisesta salongista hylätyt liian moderneina pidetyt työt.
Aiheesta muualla

http://bizarrevictoria.wordpress.com/2017/03/03/apollonie-sabatier-and-baudelaire-and-jeanne-duval/
NBA-kausi 2003–2004

NBA-kausi 2003–2004 oli NBA-liigan 58. kausi. Runkosarja käynnistyi 28. lokakuuta 2003 ja päättyi 14. huhtikuuta 2004. Pudotuspelit päättyivät 15. kesäkuuta 2004 Detroit Pistonsin yllätettyä ennakkosuosikki Los Angeles Lakersin otteluvoitoin 4–1.
Tapahtumia

Kausi 2003–2004 oli viimeinen, jossa NBA:ssa oli neljä divisioonaa. Seuraavalle kaudelle niiden määrä nostettiin kuuteen.
Tähdistöottelu pelattiin Los Angelesissa. Lännen joukkue voitti 136–132 ja Los Angeles Lakersin Shaquille O'Neal valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Houston, Denver, Cleveland ja Orlando ottivat käyttöön uudet peliasut.
Ennen kauden alkua Karl Malone ja Gary Payton liittyivät Los Angeles Lakersin miehistöön huomattavasti aiempaa pienemmällä palkalla tavoitteenaan voittaa uransa ensimmäiset mestaruudet. Detroit Pistons kuitenkin yllätti Lakersin finaaleissa otteluvoitoin 4–1.
Kolmikon Kevin Garnett, Latrell Sprewell ja Sam Cassell avulla Minnesota Timberwolves oli runkosarjassa läntisen konferenssin paras joukkue ja ylsi aina konferenssifinaaleihin asti.
Kauden aikana NBA:ssa tehtiin ennätyksellisen vähän pisteitä. Moni joukkue teki historiansa pohjanoteerauksen useassa korintekoon liittyvässä tilastossa.
LeBron James (Clevelandin 1. varaus), Carmelo Anthony (Denverin 3. varaus), Chris Bosh (Toronton 4. varaus) ja Dwyane Wade (Miamin 5. varaus) tähdittivät kesän 2003 varaustilaisuutta, jonka on arvioitu olleen yksi kaikkien aikojen parhaista. Anthonyn ja Waden joukkueet ylsivät pudotuspeleihin ja James voitti vuoden tulokkaan palkinnon.
Kahdeksan tappiollisen kauden jälkeen Memphis Grizzlies pääsi historiansa ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin voitettuaan runkosarjassa 50 ottelua.
Kaikki Texasin osavaltion joukkueet pääsivät pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa 14 vuoteen.
Scottie Pippen palasi pelaamaan Chicago Bullsiin.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä per ottelu | Tracy McGrady | Orlando Magic | 28,0 |
| Levypalloja per ottelu | Kevin Garnett | Minnesota Timberwolves | 13,9 |
| Syöttöjä per ottelu | Jason Kidd | New Jersey Nets | 9,2 |
| Riistoja per ottelu | Baron Davis | New Orleans Hornets | 2,4 |
| Torjuntoja per ottelu | Theo Ratliff | Portland Trail Blazers | 3,6 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Shaquille O'Neal | Los Angeles Lakers | 58,4 % |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Predrag Stojaković | Sacramento Kings | 93,3 % |
| Kolmen pisteen heittojen tarkkuus | Anthony Peeler | Sacramento Kings | 45,8 % |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): Kevin Garnett, Minnesota Timberwolves
Vuoden tulokas: LeBron James, Cleveland Cavaliers
Vuoden puolustuspelaaja: Ron Artest, Indiana Pacers
Paras kuudes pelaaja: Antawn Jamison, Dallas Mavericks
Kehittynein pelaaja: Zach Randolph, Portland Trail Blazers
Vuoden valmentaja: Hubie Brown, Memphis Grizzlies
Finaalien MVP: Chauncey Billups, Detroit Pistons
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 2003–2004 Wikimedia Commonsissa
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Arvo Hänninen

Arvo Hänninen (9. marraskuuta 1887 Kuusjärvi – 7. elokuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja eduskunnan pikakirjoittaja.
Arvo Hännisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Taavetti Hänninen ja Maria Munkki. Hän tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1906 ja hän suoritti diploomitutkinnon Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuuriosastolla 1917. Opintojaan hän täydensi ulkomaisilla opintomatkoilla. Hänninen työskenteli rautatiehallituksen arkkitehtikonttorissa, K. S. Kallion ja Borg-Sirén-Åbergin arkkitehtitoimistoissa, yleisten rakennusten ylihallituksessa sekä yksityisenä arkkitehtinä Helsingissä. Hännisen erikoisharrastuksena oli pikakirjoitus ja hän oli viimeksi eduskunnan pikakirjoittajana. Hän oli pitkään Pikakirjoituslehden toimittajana ja hän kirjoitti pikakirjoituksen oppikirjan (Pikakirjoituslukemisto, Otava 1934).
Suunnittelutöitä

Viipurin yleisradioasema 1931
Asetustiedosto

GNU GRUB -ohjelman asetustiedoston muokkaamista tekstieditorissa.
Asetustiedosto on tiedostomuoto, joka sisältää ohjelmiston muokattavuuteen liittyviä asetuksia. Asetukset voivat sisältää tietoa sovelluksen käyttämisestä tai miten sovellus toimii muun järjestelmän kanssa.
Eräitä asetustiedostoissa käytettyjä muotoja ovat:
INI
YAML
JSON
XML
binääritiedostot
Tiedostopäätteet vaihtelevat ja eräitä käytettyjä ovat cnf, conf, cfg, cf, ini, rc sekä näiden muunnelmat kuten vimrc, bashrc ja niin edelleen.
Käyttöjärjestelmät

MS-DOS käytti CONFIG.SYS-nimistä tiedostoa konfigurointiin. Microsoft Windows käytti INI-tiedostoja ennen Windows Registryn käyttöön siirtymistä.
Unixissa asetustiedostot ovat tietyn muotoisia tekstitiedostoja, jotka ovat yleensä /etc-hakemistossa. Jotkin asetustiedostot voivat olla käyttäjän kotihakemistossa. Käytännössä asetustiedostoille ei ole tiettyä muotoa vaan eri ohjelmat käyttävät erilaisia muotoja.
Anja Aho

Anja Aho (o.s. Virtanen, 13. kesäkuuta 1931 Merimasku – 20. joulukuuta 1992 Salo) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Suihkukaivoveistos Lapset, 1959, Turku.
Ura

Anja Aho opiskeli taidemaalariksi Turun piirustuskoulussa, hän aloitti opintonsa vuonna 1947. Aho olisi halunnut aloittaa piirustuskoulussa jo kahta vuotta aikaisemmin, mutta joutui liian nuorena odottamaan iän karttumista. Hän oli tehnyt ensimmäiset puuveistoksensa jo 14-vuotiaana. Kuvanveisto ei tuolloin vielä kuulunut piirustuskoulun opetusohjelmaan. Aho opiskeli vuosina 1950–1952 Wäinö Aaltosen yksityisoppilaana ja hiukan myöhemmin vuosina 1954–1956 Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Aho ei pitänyt yksityisnäyttelyitä, mutta osallistui yhteisnäyttelyihin.
Vuonna 1957 Aho osallistui ja voitti Rakennus Oy:n ja sen omistajan, teollisuusneuvos Uno Pikarlan järjestämän kutsukilpailun kolmea lasta kuvaavalla veistoksella Lapset. Pikarla lahjoitti pronssiin valetun veistoksen Turun kaupungille. Veistos paljastettiin vuonna 1959 Yliopistonkadun varrella olevan kerrostaloyhtiön eteen. Veistos on ensimmäinen naistaiteilijan tekemä julkinen veistos Turussa. Aho urallaan myöhemminkin lapsiveistoksia, jotka siihen aikaan olivat merkkimiespatsaiden joukossa harvinainen aihe.
Vuonna 1959 Aho meni naimisiin ja muutti Saloon. Myöhemmin hän käytti lapsiveistostensa mallina vuonna 1967 syntynyttä poikaansa Veikkoa. Salossa Aho opetti kuvataidetta kansalaisopistossa ja teki muun muassa tilausmuotokuvia. Hän teetti tilaustöistä usein itselleenkin valoksen, koska hänen oli vaikea luopua töistään. Ahon veistoksista ei kovinkaan montaa ole valettu pronssiin. Terveyssyistä Aho siirtyi melkein pelkästään puuveistoksiin 1970-luvun lopulla; lapset pysyivät edelleen veistosten aiheena. Ahon puoliso lahjoitti Salon taidemuseolle kokoelman vaimonsa tekemiä veistoksia vuonna 2016.
Anja Aho oli Salon taiteilijaseuran perustajajäseniä, yhdistys on perustettu vuonna 1968.
Kirjallisuutta

Areva, Mari et al.: Kuva elää: kuvanveistäjä Anja Aho (1931-1992); Salon Taiteilijaseura 50 vuotta.  Salo:  Salon taidemuseo Veturitalli, 2018.  ISBN 978-952-5830-22-4.