stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harkovan polytekninen instituutti

| Kansallinen tekninen yliopisto Harkovan polytekninen instituutti> НТУ Харківський політехнічний інститут |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1885
Tyyppi:  kansallinen tekninen yliopisto
Henkilökunta:  1 700
Opiskelijoita:  yli 25 000, osa etä-/kirjeenvaihto-opiskelijoita
Jatko-opiskelijoita:  430
Sijainti:  Harkova, Harkovan alue  Ukraina (49.9987°N, 36.2483°E)
Osoite:  vul. Frunze 21, 61002 Harkova, Ukraina 
Sivusto:  www.kpi.kharkov.ua
Harkovan polytekninen instituutti (ukr.  Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут», НТУ "ХПI", Natsionalnyi teh’nitšnyi universytet ”H’arkivskyi politeh’nitšnyi instytut”, NTU ”H’PI”) on Ukrainan Harkovassa sijaitseva kansallinen tekninen yliopisto.
Harkovan polytekninen instituutti on perustettu sen itsensä antaman tiedon mukaan vuonna 1885. Historiansa aikana instituutti on ollut muodostamassa kuutta muuta ylemmän korkeakouluopetuksen opinahjoa Ukrainassa.
Tekninen yliopisto kuuluu maan arvostetuimpiin korkeakouluihin. Päätoimisesti voi opiskella 19 tiedekunnassa 95 eri erikoistumisalaa ja 69 alaa voi opiskella etäopiskeluna ("kirjeenvaihto-opiskelijana"). Yliopistoon kuuluu 92 eri laitosta, joista yli 60:llä voi suorittaa loppututkinnon. Opiskelijoita on yhteensä yli 25 000. Opiskelijoista noin 1 300 tulee ulkomailta (30 eri maasta). Väitöskirjatyöhön tähtää runsas 400 jatko-opiskelijaa. Opetus- ja tutkimushenkilökuntaa on noin 1 700 henkeä, joista noin 150:lla on dosenttitason koulutus, mukana on pari-kolmekymmentä kansallisen tiedeakatemian tai soveltavien alojen akateemikkoa. Opetusta annetaan Harkovan lisäksi neljällä muulla paikkakunnalla. Yliopistoon kuuluu myös sotakorkeakoulutyyppisesti toimiva laitos, josta voi valmistua 11 eri pääaineessa sopimuspohjaisesti upseeriksi. Yliopistoon kuuluu ionosfääritutkimuksen instituutti ja observatorio.
Harkovan polyteknisellä instituutilla on autonomisen tiedeyliopiston asema Ukrainssa. Vuonna 2013 suoritetussa ukrainalaisten yliopistojen vertailussa Harkovan polytekninen instituutti pisteytettiin Ukrainan kuudenneksi parhaaksi yliopistoksi.
Lev Landau, joka sai vuoden 1962 Nobelin fysiikanpalkinnon kehittämästään kondensoidun aineen (kuten nestemäisen heliumin) teoriasta, teki keskeisen osan tutkimustyöstään Harkovassa, Harkovan polyteknisessä instituutissa ja Harkovan yliopistossa.
Harkovan polyteknisen instituutin vanhaa rakennuskantaa (päärakennus).
Harkovan polyteknisen instituutin rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harkovan polytekninen instituutti Wikimedia Commonsissa
Harkovan polytekninen instituutti (englanniksi) (kpi.kharkov.ua)
Itävallan parlamenttivaalit 1966

Itävallassa maaliskuun 6. päivänä 1966 pidetyt parlamenttivaalit olivat seurausta hallitusvastuussa olleiden kansanpuolueen (ÖVP) ja sosialistisen puolueen (SPÖ) kesken syntyneistä erimielisyyksistä. Hallitus oli pyytänyt presidenttiä hajottamaan parlamentin ja määräämään pidettäväksi uudet vaalit. Vaaleja edelsi hallituspuolueiden kiivas taistelu. Äänestysprosentti vaaleissa oli 94.
Vaalitulos
Vaalit päättyivät kansanpuolueen voittoon. Se sai 85 edustajapaikkaa. Sosialistinen puolue sai 74 paikkaa ja vapauspuolue (FPÖ) 6 paikkaa. Kansanpuolue saavutti parlamentissa ehdottoman enemmistön ensimmäisen kerran vuoden 1945 jälkeen. SPÖ:n tappiota selittää osaltaan sisäinen hajaannus, joka johtui Franz Olahin erottamisesta. Hän oli muodostanut oman puolueen erottamisensa jälkeen.
Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto

| Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto> Харківський національний педагогічний університет (імені Григорія Сковороди) |
| --- | --- |
 HNPU:n hallintorakennusta vul. Altševskih 29:ssä Harkovassa.
Perustettu:  1933 (1804/1811)
Tyyppi:  julkinen, kansallinen yliopisto
Opiskelijoita:  noin 12 000 (2006)
Sijainti:  Harkova, Harkovan alue  Ukraina (50.0193°N, 36.3176°E)
Osoite:  vul. Altševskih 29, 61002 Harkova, Ukraina
Kampus:  3 kampusta: vul. Altševskih (Artema) 29 (mm. rehtori ja hallinto), vul. Valentynivska 2 (pääkampus, koordinaatit) ja Fanynskomu 3
Sivusto:  hnpu.edu.ua
Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto (ukr. Харківський національний педагогічний університет імені Григорія Сковороди, H’arkivskyi natsionalnyi pedahohitšnyi universytet imeni Hryhorija Skovorody, lyhennys HNPU) on Ukrainan Harkovassa toimiva kansallinen, erityisesti opettajakoulutusta painottava yliopisto. Yliopisto on nimetty ukrainalaisen runoilija-filosofi Hryhori Skovorodan (1722–1794) mukaan. Yliopistolla on kolme kampusta Harkovan koillisosassa: vul. Altševskih 29 (mm. hallinto), vul. Valentynivska 2 (pääkampus) ja Fanynskomu 3.
Yliopisto tulkitsee tulleensa perustetuksi 1804, jolloin tehtiin päätös opettajakoulutuksen käynnistämisestä Harkovassa. Ensimmäiset opiskelijat aloittivat vuonna 1811. Tämän oppilaitoksen toiminta loppui 1860-luvulla. Nykyinen yliopisto pohjautuu vuonna 1933 (silloisesta Harkovan sosiaalikasvatuksen instituutista) muodostettuun Harkovan kasvatustieteelliseen korkeakouluun. Vuonna 1993 tämän korkeakoulun rakenne uusittiin; muodostettiin Harkovan kasvatustieteellinen yliopisto. Vuonna 2004 sille myönnettiin kansallisen yliopiston asema.  Vuonna 2006 yliopistossa opiskeli lähes 12 000 opiskelijaa. Tuolloin yliopistossa oli 14 tiedekuntaa.
Venäjän ohjusisku tuhosi osan Harkovan kansallisen kasvatustieteellisen yliopiston päärakennuksesta (6.7.2022).
Venäjän asevoimat tekivät osana Venäjän hyökkäyssotaa ohjusiskun yliopiston pääkampukselle (vul. Valentynivska 2) yöllä 5.-6. heinäkuuta 2022. Isku tuhosi osan yliopiston päärakennuksesta mukaan lukien yliopistokirjaston ja -museon sekä yliopistolehden tilat, kokoushuoneen, useita luentosaleja sekä yliopiston pääsisäänkäynnin ympäristöä. Isku tappoi rakennuksen yövahdin.
Ukrainan kansallisessa Jevroosvita-yliopistovertailussa Harkovan kansallinen pedagogiikan yliopisto sijoittui vuonna 2021 kokonaissijalle 94. Verkkonäkyvyyttä painottavassa Webometrics-vertailussa sijoitus oli ukrainalaisista korkeakouluista 158.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Kharkiv National Pedagogical University (englanniksi) (4icu.org)
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2026

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2026 ovat järjestyksessään 23. maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestetään Kanadassa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Tämä on toinen kerta, kun maailmanmestaruuskilpailut järjestetään useammassa kuin yhdessä maassa. Yhdysvallat järjesti maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1994 sekä Meksiko vuosina 1986 ja 1970. Kanada ei ole aikaisemmin järjestänyt maailmanmestaruuskilpailuja.
Valintaprosessi

Kilpailujen isännyyttä haki Marokko sekä Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat yhteisellä hakemuksella. Kansainvälisen jalkapalloliiton jäsenmaat äänestivät kisaisännästä 13. kesäkuuta 2018. Kanadan, Meksikon ja Yhdysvaltojen yhteishakemus voitti äänin 134–65.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maa | Kierros 1 |  |  |  |  |  |
|  Kanada /  Meksiko /  Yhdysvallat | 134 |  |  |  |  |  |
|  Marokko | 65 |  |  |  |  |  |
| Ei äänestänyt kumpaakaan | 1 |  |  |  |  |  |
| Tyhjät äänet | 3 |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | 200 |  |  |  |  |  |
Turnausjärjestelmä

Turnauksessa on ensi kertaa mukana 48 joukkuetta aikaisemman 32 sijaan. Fifan neuvosto äänesti yksimielisesti 48 joukkueen turnauksen laajentamisesta 10. tammikuuta 2017. Turnaus alkaa lohkovaiheella, joka koostuu 12:sta neljän joukkueen alkulohkosta. Jokaisen lohkon kaksi parasta etenee pudotuspeleihin sekä kahdeksan parasta lohkokolmosta, eli ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin etenee 32 joukkuetta. Tässä muodossa pelattujen pelien kokonaismäärä nousee 64:stä 104:een, ja välieräjoukkueiden pelaamien pelien määrä nousee seitsemästä kahdeksaan.
| Jalkapalloliitto | Jäsenliitot | Paikat vuonna 2026 | Paikkojen prosenttiosuus | Paikat ennen vuotta 2026 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aasia (AFC) | 46 | 8 | 17% | 4,5 |
| Afrikka (CAF) | 54 | 9 | 17% | 5 |
| Etelä-Amerikka (Conmebol) | 10 | 6 | 60% | 3,5 |
| Eurooppa (Uefa) | 55 | 16 | 29% | 13 |
| Oseania (OFC) | 11 | 1 | 9% | 0,5 |
| Pohjois- ja Väli-Amerikka (CONCACAF) | 35 | 6 | 17% | 5 |
| Kansainväliset jatkokarsinnat | – | 2 | – | – |
| Yhteensä | 211 | 48 | 23% | 31 + isäntämaa |
Karsinnat ja joukkueet

Vuoden 2026 maailmanmestaruuskilpailujen karsintaprosessia ei ole vielä päätetty. FIFA:n presidentti Gianni Infantino vahvisti 31. elokuuta 2022, että Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat pääsevät automaattisesti lopputurnaukseen isäntämaina.
Karsinnat ja joukkueet > Lopputurnaukseen selviytyneet joukkueet

| Joukkue | Maanosaliitto | Karsintatapa | Karsintapäivä | Aiempia esiintymisiä | Edellinen | Edellinen paras sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kanada | CONCACAF | Isäntämaa | 31. elokuuta 2022 | 2 | 2022 | Lohkovaihe (1986 ja 2022) |
|  Meksiko | CONCACAF | Isäntämaa | 31. elokuuta 2022 | 17 | 2022 | Puolivälierät (1970 ja 1986) |
|  Yhdysvallat | CONCACAF | Isäntämaa | 31. elokuuta 2022 | 11 | 2022 | Kolmas (1930) |
Joukkueet, jotka ovat päässeet lopputurnaukseen.   Joukkueet, jotka voivat päästä lopputurnaukseen.   FIFA:n ulkopuoliset valtiot.
Valenciannokkasärki

| Valenciannokkasärki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eukarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Suku::  Parachondrostoma
Laji::  arrigonis
Kaksiosainen nimi
 Parachondrostoma arrigonis  (Steindachner, 1866) 
Katso myös
   Valenciannokkasärki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoVirheellinen IUCN-arvo: 
Valenciannokkasärki (Parachondrostoma arrigonis) on särkiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Espanjassa.
Koko ja ulkonäkö

Valenciannokkasärki voi kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan litteä ja tylppäkuonoinen. Alahuulessa on keratiinia ja se on karhea. Valenciannokkasärki on selästään tumman ruskea tai harmaa ja väri vaalenee vatsaa kohden. Kyljessä on tumma juova, joka on selvimmillään pyrstöä kohden.
Levinneisyys ja elintavat

Valenciannokkasärkeä tavataan Cabrieljoessa, joka on Júcarjoen sivujoki. Se ui usein joen nopeasti virtaavassa keskiosassa. Kalan ravintoa ovat levien lisäksi pienet selkärangattomat eläimet. Valenciannokkasärki kutee maalis-toukokuussa sorapohjalle. Valenciannokkasärki luokitellaan vaarantuneeksi. Kantaa uhkaa elinympäristön heikkeneminen ja vieraslajit kuten petokalat ja tajonnokkasärki, jonka kanssa se sekä kilpailee että risteytyy.
Aiheesta muualla

Parachondrostoma arrigonis (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Valentin Claireaux

| Valentin Claireaux |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Saint Pierre ja Miquelon, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  HC Amiens (Ranska) LeKi (Mestis) ASG Angers (Ranska) KeuPa HT (Mestis) Lukko (SML) Sport (SML) HC Zlín (ČEL/Tšekki2) HC Pardubice (ČEL) BK Mladá Boleslav (ČEL) EHC Kloten (NL) Dragons de Rouen (Ranska) HC Vítkovice (ČEL)
Valentin Claireaux (s. 5. huhtikuuta 1991 Saint Pierre ja Miquelon, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Claireaux osaa pelata myös keskellä. Hän laukoo oikealta. Claireaux aloitti uransa Ranskassa, mutta pelasi vuosina 2014–2019 ensin Mestiksessä ja sitten SM-Liiga. Suomesta hän siirtyi reiluksi kolmeksi vuodeksi Tšekkiin ja Ranskaan hän palasi 2022. Rouenissa Claireaux voitti keväällä 2023 ensimmäisen mestaruutensa. Ranskan maajoukkueetta Claireaux on edustanut seitsemässä MM-turnauksessa.
Ura > Seuraura

Claireaux syntyi Saint-Pierre ja Miquelonin Ranskalle kuuluvassa saaristossa Kanadan edustalla. Hän aloitti siellä myös jääkiekkoilun, mutta pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin manner-Ranskassa HC Amiens Sommen paidassa. Kaudella 2008–2009 Claireaux toimi seuran U18-junioreiden kapteenina ja jakoi tehoilla 23+22=45 sarjan pistepörssin toisen sijan Rouen HE:n Kévin Beziaun kanssa. Kaudella 2009–2010 hän voitti U22-junioreiden hopeaa. Claireaux debytoi myös Ligue Magnusissa, jossa hänen tulokaskautensa toi 22 runkosarjaottelussa tehot 3+6=9 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin.
Sekä kaudella 2011–2012 että 2012–2013 Claireaux vahvisti edellisten kausien tapaan myös Amiensin U22-junioreita. Ensimmäisenä mainitulla kaudella hän toimi joukkueen varakapteenina ja jälkimmäisellä kaudella joukkueen kapteenina. Kaudella 2013–2014 Claireaux teki Ligue Magnusin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+16=29, joilla hän oli Amiensin kolmanneksi paras pistemies.
Elokuussa 2014 Claireaux siirtyi try-outille Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Syyskuussa hän sai joukkueeseen vuoden mittaisen sopimuksen kaudeksi 2014–2015. Claireaux oli LeKin kolmanneksi paras maalintekijä 11 osumallaan.
Kaudeksi 2015–2016 Claireaux palasi kotimaahansa ja siirtyi Ducs d'Angersin riveihin. Marraskuussa 2015 hän palasi kuitenkin loppukaudeksi Mestikseen ja siirtyi KeuPa HT:n paitaan. Kaudeksi 2016–2017 Claireaux teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Rauman Lukon ja KeuPa HT:n yhteistyöpelaajana. Hän pelasi lopulta koko kauden Lukon vahvuudessa tehden 53 runkosarjaottelussa tehot 6+14=20. Helmikuussa 2017 seura käytti Claireaux'n sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Syyskuussa 2018 Claireaux siirtyi 1+1-vuotisella ja lokakuun loppuun asti kestävän try-outin sisältävällä sopimuksella Vaasan Sportiin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2018–2019. Hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen.
Lokakuussa 2019 Claireaux siirtyi try-outille Tšekin Extraligan HC Zlíniin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2019–2020. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+19=30. Kaudeksi 2020–2021 Claireaux siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella samassa liigassa pelaavaan HC Pardubiceen. Joulukuussa hän vaihtoi loppukauden kattavalla ja yhden vuoden option sisältävällä sopimuksella toiseen Extraliga-joukkueeseen, BK Mladá Boleslaviin.
Claireaux edusti Mladá Boleslav noin vuoden ajan kahdella eri kaudella. Hänet kaupattiin tammikuussa 2022 Berani Zlíniin. Sieltä hän vielä vaihtoi maaliskuussa lainalle Sveitsin pääsarjan EHC Kloteniin. Claireaux jatkoi hieman yllättäen kaudella 2022–2023 Tšekin kakkosliigaan pudonneessa Zlínissä. Claireaux’n sopimus purettiin kuitenkin marraskuussa 2022 hänen loukkaannuttua kahdesti pienen ajan sisään. Hän siirtyi sen jälkeen Ranskan pääsarjan Dragons de Roueniin. Rouenissa Claireaux oli voittamassa keväällä 2023 Ranskan-mestaruutta.
Ura > Maajoukkueura

Claireaux pelasi alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009. Claireaux pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän toimi jälkimmäisessä turnauksessa Ranskan varakapteenina ja voitti A-lohkon kultaa.
Claireaux teki maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 15. joulukuuta 2011 Slovenian Ljubljanassa Venäjän B-maajoukkuetta vastaan.
Claireaux on edustanut Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022 ja 2023. Vuoden 2016 turnauksessa hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Florian Chakiachvilin kanssa lukemalla +3. Vuoden 2019 turnauksessa Claireaux toimi Ranskan varakapteenina. Joukkueen turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. Hän pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014, Pyeongchangin olympiakisojen 2018 ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa. Yhteensä Claireaux on pelannut 157 maaottelua tehopistein 13+19=32.
Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit

Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit oli oikeudenkäyntien sarja, jotka käytiin Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa joulukuusta 1963 elokuuhun 1965. Syytettyinä oli 22 keski- ja alhaisen tason virkailijaa ja upseeria syytettyinä toiminnastaan Auschwitz-Birkenaun tuhoamisleirissä.
Oikeudenkäynnit alkoivat Adolf Eichmannin oikeudenkäynnin päätyttyä Israelissa.
Frankfurtin oikeudenkäynnit olivat laajimmat ja julkisimmat oikeudenkäynnit, joissa käsiteltiin holokaustia.  Osa oikeudenkäynneistä äänitettiin, ja nauhojen pohjalta tehtiin 30 vuotta myöhemmin dokumenttielokuva.
Lähdesorva

| Lähdesorva |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Luonnosta hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eukarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Suku::  Sorvat Scardinius
Laji::  racovitzai
Kaksiosainen nimi
 Scardinius racovitzai  Müller, 1958 
Katso myös
   Lähdesorva Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoVirheellinen IUCN-arvo: 
Lähdesorva (Scardinius racovitzai) on särkiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Romaniassa. Lähdesorvan taksonomia on osin epäselvä, ja se voi olla myös sorvan alalaji tai ekologinen muoto.
Koko ja ulkonäkö

Lähdesorva voi kasvaa suurimmillaan 8–9 cm pitkäksi. Lajin selkä on ruskea, kyljet kellanruskeat ja vatsa vaaleampi. Vatsa-, perä- ja pyrstöevissä on punaista. Kala eroaa sorvasta hieman suuremman pään ja suomujen määrän ja muodon perusteella.
Levinneisyys ja elintavat

Lähdesorvaa tavataan Bihorin piirikunnan alueella olevasta olevasta lähteestä. Lähde on mutapohjainen, ja siinä kasvaa runsaasti vesikasvillisuutta. Vesi on poikkeuksellisen lämmintä, jopa 35-asteista. Lähdesorva luokitellaan luonnosta hävinneeksi. Kantaa uhkaa elinympäristön heikkeneminen vedenoton ja roskaamisen vuoksi.
Aiheesta muualla

Scardinius racovitzai (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Riianlahti

Riianlahden sijainti
Riianlahti
Gaujajoen suistohaara Riianlahdella.
Riianlahti (latv. Rīgas jūras līcis, vir. Liivi laht tai Riia laht, liiviksi Piški meŗ ) on lahti Itämerellä, Viron ja Latvian välissä. Riianlahti voi viitata myös Riianlahden pääallasta laajempaan Itämeren merialuejaon mukaiseen alueeseen, jolloin osaksi Riianlahtea luetaan myös Väinämeri Saarenmaan ja Hiidenmaan ja Viron mantereen välissä.
Tärkeimmät Riianlahden rannalla sijaitsevat kaupungit ovat Latvian Riika ja Jūrmala sekä Viron Pärnu ja Kuressaare.
Merialueen laajuus

Riianlahti rajoittuu etelässä ja idässä Latvian ja Viron mantereeseen. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määritteli vuoden 1953 julkaisussaan Riianlahden merialueen käsittämään Riianlahden pääaltaan sekä Saarenmaan ja Hiidenmaan itäpuoliset sisämeret. Tämän rajauksen mukaan alue kattaa noin 2 200 neliökilometrin laajuisen Väinämeren kokonaisuudessaan ja merialueen pohjoisraja yltää Väinämerta pohjoisemmaksikin. IHO määrittelee Riianlahden länsi- ja pohjoisrajan seuraavasti (alkujaan englanniksi): Latvian Lyser Ott (57° 34' N) – Saarenmaan eteläisin ääripää (Sõrvenniemi) – Saarenmaan läpi Pammanaan (22° 34' E) – (Soelansalmen kautta) Hiidenmaan eteläisimpään pisteeseen (Emmaste) – Hiidenmaan saaren läpi Tahkunanniemen pohjoispäähän – (itään) Viron mantereen Spithamniin (Põõsaspea).
Riianlahden pääaltaan tarkasteluun keskittyvän kirjan luku toteaa Riianlahden rajoittuvan pohjoisessa Saarenmaan ja Muhun saariin. Lahti liittyy lännessä Itämeren pääaltaaseen Irbensalmen kautta ja pohjoisessa Väinämereen Muhun itä- ja länsipuolisten salmien (Suur väin ja Väike väin) välityksellä.
Hydrologia

Riianlahden pääaltaan pinta-ala on 16 330 km², vesitilavuus 424 km³, keskisyvyys 27 metriä ja maksimisyvyys 60 metriä. Muutamat lähteet mainitsevat Riianlahden pinta-alaksi noin 18 000 km² ja suurimmaksi syvyydeksi 54 metriä.
Suurimmat lahteen Latvian kautta laskevat joet ovat Väinäjoki, Lielupe ja Gauja sekä Salatsijoki lähellä Viron rajaa. Väinämereen laskee Viron mantereelta Kasari jõgi ja Taebla jõgi, Pärnunlahteen laskee Paadrema jõgi, Audru jõgi, Pärnunjoki ja Ura jõgi, ja lahden itäosissa Virosta vielä Rannametsa jõgi, Häädemeeste jõgi ja lyhyt Lemmejõgi. Saarenmaalta laskee lahteen pieniä jokia kuten Maadevahe jõgi, Lõve jõgi Põduste jõgi ja Kärla jõgi.
Merialue jäätyy ainakin joltain osin vuosittain. Lauhoina talvina (kuten 1960/1961, 1988/1989) jäätyy vain kaistale lahden pohjoisrannikkoa Sorvenniemen ja Pärnunlahden välillä. Ankarina talvina, noin kuutena talvena kymmenestä, voi koko Riianlahti jäätyä.
Saaret

Saarenmaan saari erottaa Riianlahden muusta Itämerestä. Keskellä lahtea sijaitseva Ruhnun saari kuuluu Virolle. Muita virolaisia saaria ovat esimerkiksi Pärnunlahden edustalla sijaitsevat Kihnu ja Manilaid, Saarenmaan etelärannikolla sijaitsevat Abruka ja Väkie-Tulpe. Saarenmaan itäpuolella Väinämeren alueella on vielä esimerkiksi Muhu, Kesselaid, Kõinastu laid, näiden pohjoispuolella merialueen rajasaaren Hiidenmaan edustalla Heinlaid, Kaevatsi laid ja Saarnakilaid ja toisena rajasaarena Vormsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riianlahti Wikimedia Commonsissa
Itämeren osat
| --- | --- |
Pohjanmereltä varsinaiselle Itämerelle:   (Skagerrak)  Kattegat  Belttienmeri  Tanskan salmet Juutinrauma  Iso-Belt  Vähä-Belt  Samsøn Belt  Langelandin Belt  Fehmarnin Belt  Kielinlahti Kielinvuono  Eckernfördenlahti  Schlei  Flensburginvuono  Mecklenburginlahti 
Varsinainen Itämeri:   Arkonan allas  Bornholmin allas  Gotlanninmeri Gdańskinlahti  Gotlannin allas 
Suuret lahdet:   Riianlahti  Suomenlahti  Pohjanlahti Ahvenanmeri  Saaristomeri  Selkämeri  Merenkurkku  Perämeri
David O. McKay

David O. McKay
David Oman McKay (8. syyskuuta 1873 Huntsville, Utah, Yhdysvallat – 18. tammikuuta 1970 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) oli Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon yhdeksäs presidentti, profeetta ja ilmestyksensaaja. Hän palveli kirkon presidenttinä vuodesta 1951 aina kuolemaansa asti. David O. McKay kutsuttiin kahdentoista apostolin koorumiin vuonna 1906. Hän palveli siis kirkon yleisauktoriteettina lähes 64 vuotta. Tämä on toiseksi pisin kausi kirkon yleisauktoriteettina, johtava patriarkka Eldred G. Smith ylitti tämän rajan tammikuussa 2011. Presidentti McKaytä edelsi virassa George Albert Smith ja häntä seurasi Joseph Fielding Smith.
Sanofi

| Sanofi S> A. |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Empowering life
Yritysmuoto:  Société Anonyme
Osake:  Euronext: SANO
Markkina-arvo:  115,4 mrd USD (5/2016)
ISIN:  FR0000120578
Perustettu:  20. elokuuta 2004 Sanofi-Aventiksena Sanofi (2011)
Avainhenkilöt:  Olivier Brandicourt (hallituksen pj. ja toimitusjohtaja), Jean-François Dehecq (alkuperäinen perustaja)
Kotipaikka:  Pariisi, Ranska
Toimiala:  lääketeollisuus
Tuotteet:  reseptilääkkeet, diagnostiikkatuotteet
Henkilöstö:  115 631
Kotisivu:  www.sanofi.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sanofi S.A. on ranskalainen monikansallinen lääkeyhtiö. Vuonna 2013 se oli viidenneksi suurin reseptilääkkeiden valmistaja. Nykyinen yritys syntyi vuonna 2004, kun Aventis ja Sanofi-Synthélabo yhdistettiin Sanofi-Aventikseksi. Vuonna 2011 se palautti nimensä Sanofiksi.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Sanofi oli vuonna 2016 sijalla 89 ja oli samalla Ranskan viidenneksi suurin julkisesti noteerattu yritys. Yrityksen markkina-arvon Forbes raportoi olevan 115,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihdon 40,47 miljardia dollaria (2015). Konsernin palveluksessa oli yhteensä 115 631 henkilöä.
Sanofi keskittyy tutkimaan, kehittämään, valmistamaan ja markkinoimaan reseptilääkkeitä, mutta se kehittää myös itsehoitotuotteita.lähde?