stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NFL-kausi 2021
Joukkueet > Muutokset kauden aikana

11. lokakuuta Las Vegas Raidersin päävalmentaja Jon Gruden erosi, kun hänen lähettämät rasistiset, homofobiset ja misogyyniset sähköpostit tulivat ilmi. Hänet korvasi väliaikaisena päävalmentajana Raidersin erikoisjoukkuekoordinaattori Rich Bisaccia.
16. joulukuuta Jacksonville Jaguarsin päävalmentaja Urban Meyer erotettiin. Hänet korvasi väliaikaisena päävalmentajana joukkueen hyökkäyksen koordinaattori Darrell Bevell.
Ennen runkosarjan aloitusta > Siirtorajat

Waivers-lista avattiin 8. helmikuuta. 23. helmikuuta – 9. joukkueet saivat merkitä Franchise– ja transition–pelaajat, joiden siirto-oikeuksia on rajattu. Varsinainen uusi kausi alkoi 17. maaliskuuta, jolloin pelaajasiirrot voitiin vahvistaa ja joukkueet saivat hankkia joukkueeseensa vapaita agentteja. Seuraavat joukkueet käyttivät franchise tagin:
Marcus Williams, New Orleans Saints
Allen Robinson, Chicago Bears
Chris Godwin, Tampa Bay Buccaneers
Cam Robinson, Jacksonville Jaguars
Leonard Williams, New York Giants
Marcus Maye, New York Jets
Brandon Scherff, Washington Football Team
Taylor Moton, Carolina Panthers
Justin Simmons, Denver Broncos
Ennen runkosarjan aloitusta > Sääntömuutokset

NFL-seurojen omistajat pitivät huhtikuussa 2021 kokouksen, jossa hyväksyttiin useita sääntömuutoksia.
Pelipaitojen numerointia muutettiin siten, että useiden eri pelipaikkojen numerovalikoimaa laajennettiin.
Tuomareiden ja erillisten tarkkailijoiden keskusteluoikeutta laajennettiin.
Kautta edeltävien otteluiden jatkoaika poistettiin.
Lisäpistesuoritusten aikaiset hyväksytyt rangaistukset pitää laittaa täytäntöön.
Jos pelinrakentaja heittää kahdesti pallon aloituslinjan takaa saman yrityksen aikana, rangaistuksen lisäksi joukkue menettää yhden hyökkäysyrityksen.
Palloa vastaanottava joukkue saa asettaa korkeintaan yhdeksän pelaajaa tietylle alueelle (eng. setup zone), kun vastapuoli suorittaa aloituspotkun.
Ennen runkosarjan aloitusta > Varaustilaisuus

Tavallisesti ennen varaustilaisuutta järjestetään katselmustilaisuus eli NFL Scouting Combine, mutta vuonna 2021 sitä ei järjestetty koronapandemian takia. Varattavien pelaajien haastattelut tehtiin virtuaalisesti ja fyysiset testit tehtiin yliopistojen ammattilaispäivien yhteydessä. Varaustilaisuus pidettiin 29. huhtikuuta – 1. toukokuuta Clevelandissa. Varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana valittiin Clemsonin yliopiston pelinrakentaja Trevor Lawrence. Lawrencen varasi Jacksonville Jaguars. Eniten pelaajia varattiin Alabaman yliopistosta ja Ohion osavaltionyliopistosta, joista kummastakin varattiin kymmenen pelaajaa. Eniten varattiin kulmapuolustajia.
Ennen runkosarjan aloitusta > Harjoitusottelut

NFL:n harjoitusottelujärjestelmää muutettiin siten, että niitä pelattiin kolme entisen neljän sijaan. Ainoastaan Steelers ja Cowboys pelasivat neljä ottelua, koska he pelasivat Hall of Fame -ottelun 5. elokuuta. Harjoitusotteluiden aikataulu julkaistiin kesäkuussa 2021.
Pelijärjestelmä

Runkosarjan ottelujärjestelmä muuttui siten kaikki joukkueet pelaavat 17 ottelua entisen 16 sijaan. Samalla runkosarja kestää 18 viikkoa. Ensimmäinen ottelu pelattiin 9. syyskuuta 2021 ja viimeiset ottelut pelataan alustavasti 9. tammikuuta 2022. Runkosarjan ottelut määräytyivät seuraavasti:
Jokainen joukkue pelaa oman divisioonan joukkuetta vastaan kahdesti, kerran kotonaan ja kerran vieraissa.
Intra-conference, konferenssin sisällä divisioonille oli omat parit. Jokainen joukkue pelasi yhden ottelun divisioonaparin joukkuetta vastaan. Parit vaihtelevat vuosittain.
Inter-conference, divisioonalle määritettiin divisioonapari toisesta konferenssista. Joukkue pelasi jokaista tämän divisioonan joukkuetta vastaan yhden ottelun.
Saman konferenssin sisällä siten, että joukkue pelaa muiden divisioonien kuin Intra-conference-divisioonan kaudella 2020 samalle sijoitukselle päätyneitä joukkueita vastaan. Esimerkiksi AFC Eastin edellisen kauden voittaja pelaa AFC Northin ja AFC Westin voittajia vastaan, koska AFC Eastin Intra-conference-pari on AFC South.
Lisäottelu, yksi ottelu toisen konferenssin joukkuetta vastaan ennalta sovitusta divisioonasta. Vastustaja määräytyy edellisen kauden sijoitusten mukaan samalla tavalla kuin edellisessä kohdassa.
Kauden 2021 divisioonaparit olivat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Intra-conference AFC East – AFC South  AFC North – AFC West  NFC East – NFC South  NFC West – NFC North  |  Inter-conference AFC East – NFC South  AFC North – NFC North  AFC South – NFC West  AFC West – NFC East  |  Lisäottelu NFC East – AFC East  NFC West – AFC North  NFC South – AFC South  NFC North – AFC West  |
Koronaviruksen vaikutukset

Ennen kautta NFL ilmoitti, että kautta ei jatketa alustavaa aikataulua pidemmälle, jos otteluita joudutaan perumaan koronavirustartuntojen takia. Jos joukkue ei pysty pelaamaan suuren tartuntamäärän takia, joukkue tuomitaan hävinneeksi ottelun. Samoin NFL ilmoitti, että jos pelaaja rikkoo sääntöjä koskien COVID-19 protokollia, hänelle tuomitaan 14650 dollarin sakot. Edelliseltä kaudelta jatkettiin joitakin muutoksia koskien kokoonpanon kokoa ja loukkaantumislistoja: harjoituskokoonpanon koko on 16 pelaajaa, pelaajien siirtymistä harjoituskokoonpanosta aktiiviseen kokoonpanoon on helpotettu ja pelaajia voidaan ottaa takaisin pelaavaan kokoonpanoon loukkaantuneiden listalta nopeammin.
Yhdellekään stadionille ei oltu suunniteltu yleisörajoituksia. Osa joukkueista kuitenkin vaati, että kannattajien piti käyttää maskeja. Samoin osa joukkueista vaati joko koronarokotuksen tai negatiivisen testituloksen.
Runkosarja

| Merkintä | Selite |
| --- | --- |
K: Varmistanut konferenssin voiton
D: Varmistanut divisioonansa voiton
P: Varmistanut paikan pudotuspeleihin
VK: Varmistanut villi kortti –paikan
: Ei mahdollisuutta pudotuspeleihin
Runkosarja > American Football Conference

| Joukkue> Divisioonan voittajat | Divisioona> Divisioonan voittajat | Voitot> Divisioonan voittajat | Tappiot> Divisioonan voittajat | Tasapelit> Divisioonan voittajat | Divisioona> Divisioonan voittajat | Konferenssi> Divisioonan voittajat | Voittoprosentti> Divisioonan voittajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tennessee Titans | Etelä | 12 | 5 | 0 | 5–1–0 | 8–4–0 | 71 % |
| Kansas City Chiefs | Länsi | 12 | 5 | 0 | 5–1–0 | 7–5–0 | 71 % |
| Buffalo Bills | Itä | 11 | 6 | 0 | 5–1–0 | 7–5–0 | 65 % |
| Cincinnati Bengals | Pohjoinen | 10 | 7 | 0 | 4–2–0 | 8–4–0 | 59 % |
Villikortti
| Las Vegas Raiders | Länsi | 10 | 7 | 0 | 3–3–0 | 8–4–0 | 59 % |
| New England Patriots | Itä | 10 | 7 | 0 | 3–3–0 | 8–4–0 | 59 % |
| Pittsburgh Steelers | Pohjoinen | 9 | 7 | 1 | 4–2–0 | 7–5–0 | 56 % |
Pudotuspelien ulkopuolelle
| Indianapolis Colts | Etelä | 9 | 8 | 0 | 3–3–0 | 7–5–0 | 53 % |
| Miami Dolphins | Itä | 9 | 8 | 0 | 4–2–0 | 6–6–0 | 53 % |
| Los Angeles Chargers | Länsi | 9 | 8 | 0 | 3–3–0 | 6–6–0 | 53 % |
| Cleveland Browns | Pohjoinen | 8 | 9 | 0 | 3–3–0 | 5–7–0 | 47 % |
| Baltimore Ravens | Pohjoinen | 8 | 9 | 0 | 1–5–0 | 5–7–0 | 47 % |
| Denver Broncos | Länsi | 7 | 10 | 0 | 1–5–0 | 3–9–0 | 41 % |
| New York Jets | Itä | 4 | 13 | 0 | 0–6–0 | 4–8–0 | 24 % |
| Houston Texans | Etelä | 4 | 13 | 0 | 3–3–0 | 4–8–0 | 24 % |
| Jacksonville Jaguars | Etelä | 3 | 14 | 0 | 1–5–0 | 3–9–0 | 18 % |
Huomioita
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen
Runkosarja > National Football Conference

| Joukkue> Divisioonan voittajat | Divisioona> Divisioonan voittajat | Voitot> Divisioonan voittajat | Tappiot> Divisioonan voittajat | Tasapelit> Divisioonan voittajat | Divisioona> Divisioonan voittajat | Konferenssi> Divisioonan voittajat | Voittoprosentti> Divisioonan voittajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Green Bay Packers | Pohjoinen | 13 | 4 | 0 | 4–2–0 | 9–3–0 | 77 % |
| Tampa Bay Buccaneers | Etelä | 13 | 4 | 0 | 4–2–0 | 8–4–0 | 77 % |
| Dallas Cowboys | Itä | 12 | 5 | 0 | 6–0–0 | 10–2–0 | 71 % |
| Los Angeles Rams | Länsi | 12 | 5 | 0 | 3–3–0 | 8–4–0 | 71 % |
Villikortti
| Arizona Cardinals | Länsi | 11 | 6 | 0 | 4–2–0 | 7–5–0 | 65 % |
| San Francisco 49ers | Länsi | 10 | 7 | 0 | 2–4–0 | 7–5–0 | 59 % |
| Philadelphia Eagles | Itä | 9 | 8 | 0 | 3–3–0 | 7–5–0 | 53 % |
Pudotuspelien ulkopuolelle
| New Orleans Saints | Etelä | 9 | 8 | 0 | 4–2–0 | 7–5–0 | 53 % |
| Minnesota Vikings | Pohjoinen | 8 | 9 | 0 | 4–2–0 | 6–6–0 | 47 % |
| Washington Football Team | Itä | 7 | 10 | 0 | 2–4–0 | 6–6–0 | 41 % |
| Seattle Seahawks | Länsi | 7 | 10 | 0 | 3–3–0 | 4–8–0 | 41 % |
| Atlanta Falcons | Etelä | 7 | 10 | 0 | 2–4–0 | 4–8–0 | 41 % |
| Chicago Bears | Pohjoinen | 6 | 11 | 0 | 2–4–0 | 4–8–0 | 35 % |
| Carolina Panthers | Etelä | 5 | 12 | 0 | 2–4–0 | 3–9–0 | 29 % |
| New York Giants | Itä | 4 | 13 | 0 | 1–5–0 | 3–9–0 | 24 % |
| Detroit Lions | Pohjoinen | 3 | 13 | 1 | 2–4–0 | 3–9–0 | 21 % |
Huomioita
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen
Pudotuspelit

Pudotuspeleihin pääsi kummastakin konferenssista seitsemän joukkuetta: divisiooniensa voittajat sekä kolme villi korttia -joukkuetta. Ainoastaan konferenssien voittajat pääsivät suoraan toiselle kierrokselle.
Pudotuspelit > Järjestysnumerot

Lähde:
| Järjestysnumero | AFC | NFC |
| --- | --- | --- |
| 1. | Tennessee Titans | Green Bay Packers |
| 2. | Kansas City Chiefs | Tampa Bay Buccaneers |
| 3. | Buffalo Bills | Dallas Cowboys |
| 4. | Cincinnati Bengals | Los Angeles Rams |
| 5. | Las Vegas Raiders | Arizona Cardinals |
| 6. | New England Patriots | San Francisco 49ers |
| 7. | Pittsburgh Steelers | Philadelphia Eagles |
Pudotuspelit > 1. kierros

1. kierros eli villi kortti -kierros pelattiin 15.–17. tammikuuta.
Pudotuspelit > 2. kierros

2. kierros eli divisioonakierros pelattiin 22. ja 23. tammikuuta. Divisioonakierrokselle pääsivät suoraan konferenssiensa voittajat Tennessee Titans (AFC) ja Green Bay Packers (NFC).
Pudotuspelit > Konferenssiloppuottelut

Konferenssiloppuottelut pelattiin 30. tammikuuta.
Pudotuspelit > Super Bowl

Kauden päättävä Super Bowl pelattiin 13. helmikuuta SoFi Stadiumilla Inglewoodissa, Los Angelesin piirikunnassa. Ottelussa kohtasivat NFC:n mestari Los Angeles Rams ja AFC:n mestari Cincinnati Bengals. Ottelun voitti Rams pistein 23–20. Mestaruus oli Ramsin toinen Super Bowl -voitto ja neljäs NFL:n mestaruus. Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ramsin laitahyökkääjä Cooper Kupp.
Tilastot ja palkinnot > Runkosarja > Hyökkääjät

Tehdyt kenttäpotkumaalit
| # | Nimi | Juokkue | Tehdyt maalit | Yritykset | Onnistumisprosentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Daniel Carlson | Las Vegas Raiders | 40 | 43 | 93,0 |
| 2. | Nick Folk | New England Patriots | 36 | 39 | 92,3 |
| 2. | Chris Boswell | Pittsburgh Steelers | 36 | 40 | 90,0 |
| 4. | Justin Tucker | Baltimore Ravens | 35 | 37 | 94,6 |
| 5. | Greg Joseph | Minnesota Vikings | 33 | 38 | 86,8 |
| 6. | Matt Gay | Los Angeles Rams | 32 | 34 | 94,1 |
| 7. | Matt Prater | Arizona Cardinals | 30 | 37 | 81,1 |
| 7. | Jake Elliott | Philadelphia Eagles | 30 | 33 | 90,9 |
| 10. | Greg Zuerlein | Dallas Cowboys | 29 | 35 | 82,9 |
| 10. | Graham Gano | New York Giants | 29 | 33 | 87,9 |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen
Pro Bowl

Kauden tähdistöottelu Pro Bowl pelataan Allegiant Stadiumilla Las Vegasissa 6. helmikuuta 2022. Las Vegasille myönnettiin vuoden 2021 pelattava Pro Bowl, mutta se peruttiin koronapandemian takia. Täten NFL päätti antaa Las Vegasin järjestää vuoden 2022 Pro Bowl. Pro Bowl -joukkueet valittiin kannattajien, pelaajien ja valmentajien äänestyksen perusteella. Joukkueet julkaistiin 22. joulukuuta Buccaneersin pelinrakentaja Tom Brady valittiin Pro Bowliin 15. kerran, mikä on NFL:n ennätys.
Televisiointi

Otteluiden televisiointi Yhdysvalloissa oli jaettu usean yhtiön kesken: CBS, Fox, NBC, ESPN ja Amazon näyttivät omia otteluitaan. Amazon näytti vain torstai-illan otteluita, kun NBC:llä oli yksinoikeus sunnuntai-illan ottelulle. ESPN:llä oli yksinoikeus maanantai-illan otteluille. Lisäksi otteluita näytettiin NFL Networkissa. Suomessa televisiointioikeudet oli Viasatilla.
Televisiointi > Runkosarjan katsotuimmat ottelut

Lähde:
| # | Päivämäärä | Vierasjoukkue | Kotijoukkue | Yhtiö | Katsojia (miljoonaa)1 | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 25. marraskuuta | Las Vegas Raiders | Dallas Cowboys | CBS | 37,8 | Kiitospäivä |
| 2. | 25. joulukuuta | Cleveland Browns | Green Bay Packers | Fox | 28,6 | Joulu |
| 3. | 21. marraskuuta | Dallas Cowboys | Kansas City Chiefs | Fox | 28,1 |  |
| 4. | 2. tammikuuta | Arizona Cardinals | Dallas Cowboys | Fox | 26,8 |  |
| 4. | 3. lokakuuta | Tampa Bay Buccaneers | New England Patriots | NBC | 26,8 |  |
| 4. | 25. marraskuuta | Chicago Bears | Detroit Lions | Fox | 26,8 | Kiitospäivä |
| 7. | 9. syyskuuta | Dallas Cowboys | Tampa Bay Buccaneers | NBC | 24,8 | Kauden avausottelu |
| 8. | 28. marraskuuta | Los Angeles Rams | Green Bay Packers | Fox | 24,7 |  |
| 9. | 7. marraskuuta | Green Bay Packers | Kansas City Chiefs | Fox | 24,4 |  |
| 10. | 19. syyskuuta | Dallas Cowboys | Los Angeles Chargers | CBS | 24,3 |  |
1 Sisältää tv-katselijat Yhdysvalloissa
Damian Priest

| Luis Martínez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1982 (ikä 42)  New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat 
Showpainija
Kehänimet:  Damian Priest   Punishment Martinez   Luis Martinez    Punisher Martinez
Aktiivisena:  2002–
Pituus:  196 cm 
Paino:  114 kg 
Kouluttajat:  Cody Hawk 
Luis Martínez (s. 26. syyskuuta 1982) on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä Damian Priest. Hän on tällä hetkellä Raw brändissä. Hänet tunnetaan myös Ring of Honor-organisaatiosta, jossa hän paini kehänimellä Punishment Martinez. Hän on myös työskennellyt New Japan Pro-Wrestlingissä (NJPW).
Uran alku

Luis Martínez on syntynyt New Yorkissa, mutta varttui Doradossa, Puerto Ricossa. Siellä hän näki ensimmäisen kerran televisiossa World Wrestling Councilin (WWC) ja kiinnostui ammattipainijaksi ryhtymisestä. Martínes palasi New Yorkiin, kun hän oli kymmenvuotias ja joutui käymään läpi sopeutumiskauden kulttuurienvälisistä asiaoista sillä, hän oli myös välillä koditon ja nukkui kaduilla sekä toimi rahojen perijänä toimeentulon lähteenä
Lopulta hän pääsi Ring of Honor-painiorganisaatioon töihin painijaksi ja ensimmäinen esiintyminen ROH:ssa tapahtui vuonna 2015. Hän paini ROH:ssa kehänimellä "Punisher Martinez" ja toimi tarinoiden mukaan konnana. ROH:lla oli myös yhteistyötä  New Japan Pro-Wrestlingin (NJPW) kanssa ja Martinez esiintyi aina välilä myös japanilaiselle yleisölle. Martinez voitti ensimmäisen mestaruutensa ROH:ssa vuonna 2018, kun voitti Silas Youngilta World Television Championship-mestaruuden. Martinezin sopimus päättyi ROHin kanssa syyskuussa 2018 vaikka uutta sopimusta oli tarjottu. Viimeisessa esiintymisessa ROH:issa hän menetti mestaruutensa seuraavalle.
WWE > NXT (2018―2020)

Lokakuussa 2018 WWE ilmoitti, että Martinez oli allekirjoittanut sopimuksen WWE:n kanssa ja hän aloitti NXT-brändissä kehänimellä Damian Priest.
Priestin kohokohta NXT:ssä tapahtui vuonna elokuussa 2020,kun hän voitti NXT North American Championship-mestaruuden NXT TakeOver: XXX-tapahtumassa. Priest säilytti mestaruuden 65 päivän ajan kunnes hävisi sen Johnny Garganolle Halloween Havoc-tapahtumassa. New Year's Evil -tapahtumassa 6. tammikuuta Priest hävisi Krossille viimeisen ottelussaan NXT:ssä.
WWE > United States Champion (2021–2022)

Priest osallistui vuoden 2021 Royal Rumbleen vielä NXT:n alaisuudessa sijalta 14., mutta putosi pelistä  15 minuutin jälkeen Bobby Lashleyn toimesta. Seuraavana päivänä  Priest debytoi Raw-ohjelmassa, kun Bad Bunny esitteli hänet Miz TV:ssä. Myöhemmin he myös muodostivat joukkueen ja ottelivat Miziä ja John Morrisonia vastaan Wrestlemania 37-tapahtumassa.
WrestleMania Backlash-tapahtuman jälkeen Priest jäi hetkeksi sairaslomalla selkävamman vuoksi, mutta palasi heinäkuun puolessa välissä haastaen hallitsevan  mestarin Sheamuksen United States Championship-mestaruudesta. Ottelu käytiin SummerSlamissä, jossa Damian Priest voitti mestaruuden ensimmäistä kertaa urallaan. Priest säilytti mestaruutensa vuoden 2022 helmikuuhun asti, jolloin hän menetti sen Finn Bálorille.
WWE > The Judgment Day (2022–2023)

Wrestlemania 38-tapahtumassa Priest auttoi Edgeä ottelussa AJ Stylesiä vastaan ja kiitokseksi siitä muodostivat uuden ryhmän nimeltä The Judgment Day Edge johtajana. Pian mukaan liittyi myös Rhea Ripley. Hell in a Cell-tapahtuman jälkeen Edge esitteli Bálorin The Judgment Dayn uusimpana jäsenenä, mutta Kuitenkin Bálor, Priest ja Ripley hyökkäsivät yhtäkkiä Edgen kimppuun ja potkaisivat tämän ulos ryhmästä. Clash at the Castle -tapahtumassa Priest ja Bálor hävisivät Edgelle ja Rey Mysteriolle joukkueottelussa, jossa ottelun aikana Dominik hyökkäsi isänsä ja Edgen kimppuun liittyäkseen The Judgment Day -ryhmään. Money in the Bank-tapahtumassa Priest onnistui voittamaan miesten MitB-ottelun ja salkun haltuunsa. Payback-tapahtumassa syyskuussa Priest ja Bálor Kevin voittivat Owensilta ja Sami Zayntä Kiistattoman WWE Tag Team Championshipin-mestaruuden muun ryhmän häiritessä ottelua. He kuitenkin menettivät mestaruutensa reilun kuukauden kuluttua Cody Rhodesille ja Jey Usolle Fastlane-tapahtumassa.  Priest ja Bálor kuitenkin saivat mestaruusvyöt takaisin uusintaottelussa reilu viikkoa myöhemmin Rawissa. WrestleMania XL:n ensimmäisenä iltana Priest ja Bálor hävisivät SmackDown Tag Team Championship-mestaruuden A-Town Down Underille (Austin Theory ja Grayson Waller) ja Raw Tag Team Championshipin Awesome Truthille (The Miz ja R-Truth) kuuden joukkueen tikasottelussa. Tämä päätti heidän toisen mestaruuskautensa 173 päivän kohdalla.
WWE > World Heavyweight Champion (2024-)

Seuraavana päivänä WrestleMania XL:n toisena iltana Priest lunasti MitB-sopimuksensa. Hetkeä aikaisemmin Drew McIntyre oli voittanut raskaansarjan maailmanmestaruuden ja tämän jälkeen CM Punk oli hyökännyt McIntyren kimppuun. Priestistä tuli toinen WrestleManiassa  salkkunsa onnistuneesti rahastanut voittaja, sekä ensimmäinen puertoricolaisen syntyperän maailmanmestari sitten Pedro Moralesin vuoden 1971  voiton jälkeen. Priest säilytti mestaruuden SummerSlamiin asti, jolloin hävisi sen King of the Ring -voittajalle Guntherille.
SummerSlamissa The Judgement Day-ryhmän jäsen Finn Bálor kääntyi Priestiä vastaan ja edesauttoi Priestin häviötä. Seuraavassa Rawissa Bálor virallisesti potki pois Priestin ryhmästä ja ilmoitti, että ryhmä koostuisi jatkossa hänestä, "Dirty" Dominik Mysteriosta, JD McDonaghista ja kahdesta uudesta jäsenestä Carlitosta ja Liv Morganista. Ryhmästä pois potkittu Rhea Ripley jatkoi Damian Priestin tiimissä.
Mestaruudet ja saavutukset

Keystone Pro Wrestling
KPW Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä Matthew Riddlen kanssa
Monster Factory Pro Wrestling
MFPW Heavyweight Championship (3 kertaa)
MFPW Tag Team Championship (2 kertaa) yhdessä Brollyn ja Q. T. Marshallin kanssa
Ring of Honor
ROH World Television Championship (1 kerta)
Survival of the Fittest-turnausvoitto (2017)
WWE
World Heavyweight Championship (1 kerta)
WWE United States Championship (1 kerta)
NXT North American Championship (1 kerta)
WWE Raw Tag Team Championship(2 kertaa) yhdessä Finn Bálorin kanssa
WWE SmackDown Tag Team Championship (2 kertaa) yhdessä Finn Bálorin kanssa
Money in The Bank-voitto 2023
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Damian Priest Wikimedia Commonsissa
The Judgment Day huhtikuussa 2022
Damian Priest vuonna 2024 World Heavyweight Champion-mestarina
David Dencik

David Dencik vuonna 2014.
Karl David Sebastian Dencik (s. 31. lokakuuta 1974 Tukholma) on ruotsalais-tanskalainen näyttelijä, joka on esiintynyt paitsi pohjoismaisissa myös englanninkielisissä tuotannoissa.
Dencik vietti nuoruutensa Tanskassa ja Brasiliassa. Muutettuaan takaisin Ruotsiin hän opiskeli Tukholman teatterikorkeakoulussa. Hän teki läpimurtonsa vuonna 2005 televisiosarjassa Lasermannen, joka kertoo sarjamurhaaja John Ausoniuksesta. Sittemmin hänet on nähty muun muassa sarjoissa Top of the Lake ja Chernobyl. Hänen tunnetuimpiin kansainvälisiin elokuvarooleihinsa kuuluvat Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja, The Girl with the Dragon Tattoo ja Regression sekä 007 No Time to Die. Vuonna 2019 sai ensi-iltansa ruotsalainen elokuva Quick, jossa Dencik esittää Thomas Quickia, oletettua sarjamurhaajaa, ja hänelle myönnettiin roolista Guldbagge-palkinto.
Yksityiselämä

Dencikin puoliso on asianajaja Sofie Dencik, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 2012.
Aiheesta muualla

David Dencik Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
David Dencik Elonetissä.
David Del Tredici

David Del Tredici (16. maaliskuuta 1937 Cloverdale, Kalifornia – 18. marraskuuta 2023 New York, New York) oli säveltäjä ja uusromanttisen liikkeen johtavia hahmoja. Hän oli myös sävellyksen opettaja ja lahjakas pianisti, joka debytoi San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa 17-vuotiaana.
Del Tredici opiskeli vuodesta 1955 Berkeleyssä – aluksi pianonsoittoa Bernard Abramowitschin johdolla, sitten sävellystä mm. Seymour Shifrinin ja Andrew Imbrien johdolla. Myöhemmin häntä opettivat Roger Sessions ja Earl Kim Princetonissa.
Del Tredicin musiikkiin vaikuttivat alun perin sarjalliset tekniikat, jotka hän hylkäsi vähitellen. Liisan seikkailut ihmemaassa on tarjonnut säveltäjälle inspiraation sarjaan, johon kuuluva In Memory of a Summer Day (1980) voitti Pulitzer-palkinnon. Sarja oli alkanut An Alice Symphonylla vuonna 1969.
Del Tredici opeti muun muassa City University of New Yorkissa, Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. Hänen oppilaisiinsa ovat lukeutuneet John Adams ja Tison Street. Hänet valittiin vuonna 1984 American Academy and Institute of Arts and Lettersin jäseneksi.
Del Tredici oli avoimesti  homoseksuaali.
Teoksia

Night Conjure-Verse (1965), laulajalle ja kamariyhtyeelle
Syzygy (1966), laulajalle ja kamariyhtyeelle
An Alice Symphony (1969)
Vintage Alice (1972)
Final Alice (1975)
In Memory of a Summer Day (1980)
March to Tonality (1985), orkesterille
Tattoo (1986), orkesterille
Steps (1990), orkesterille
Dum Dee Tweedle (1995), ooppera
Gay Life (1996–2000), laulusarja
A Field Manual (2008), sopraanolle, baritonille ja kamariyhtyeelle
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
David Delfino

| David Delfino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. joulukuuta 1965 (ikä 58) Medford, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Italia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  75 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–1995
Seurat:  University of Lowell (NCAA) HC Fassa (Elite.A) HC Alleghe (Elite.A) Kölner Haie (DEL)
David Delfino (s. 29. joulukuuta 1965 Medford, Massachusetts, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalais-italialainen jääkiekkomaalivahti. Delfino pelasi Yhdysvalloissa neljä kautta yliopistokiekkoa University of Lowellin joukkueessa. Häntä ei koskaan varattu NHLaan eikä hän myöskään saanut sopimusta vapaana pelaajana mihinkään NHL-organisaatioon.
Ura seurajoukkueissa

Päätettyään yliopisto-opintonsa kevääseen 1988, Delfino suuntasi pelaamaan Italiaan. Delfino aloitti Italian pääsarjassa pelaavan HC Fassan maalivahtina syksyllä 1988 ja pelasi siellä neljä kautta. Kaudelle 1992-1993 Delfino siirtyi Fassasta HC Alleghen maalivahdiksi. Alleghessa Delfino pelasi kauteen 1996-1997 asti, joista viimeisellä kaudella Alleghen pudottua B-sarjaan hän oli lainalla A-liigan Meranossa.
Kauden 1997-1998 Delfino pelasi Saksassa DEL-joukkue Kölner Haien riveissä ja päätti tämän jälkeen pelaajauransa.