stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
12. kesäkuuta
Kuolleita

816 – Leo III, paavi
1080 – Pyhä Eskil, Södermanlandin piispa, marttyyri ja pyhimys
1675 – Kaarle Emanuel II, Savoijin herttua (s. 1634)
1912 – Ernest Acker, belgialainen arkkitehti (s. 1852)
1912 – Väinö Lennart, suomalainen näytelmäkirjailija ja pakinoitsija (s. 1892)
1912 – Frédéric Passy, vuoden 1901 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ranskalainen taloustieteilijä (s. 1822)
1917 – Teresa Carreño, venezuelalainen pianisti (s. 1853)
1922 – Wolfgang Kapp, saksalainen poliitikko (s. 1858)
1926 – Frans Linnavuori, suomalainen säveltäjä (s. 1880)
1931 – Nathan Söderblom, vuoden 1930 Nobelin rauhanpalkinnon saanut Upsalan arkkipiispa (s. 1866)
1937 – Michaił Tuchaczewski (”Mihail Tuhatševski”), neuvostoliittolainen marsalkka (s. 1893)
1954 – Lauri Korpela, suomalainen näyttelijä (s. 1891)
1957 – Jimmy Dorsey, yhdysvaltalainen jazz-muusikko (s. 1904)
1960 – Raul Roine, suomalainen kirjailija (s. 1907)
1962 – John Ireland, englantilainen säveltäjä (s. 1878)
1963 – Aarne Sihvo, suomalainen jääkärikenraali, sotaväen päällikkönä 1926–1933 ja puolustusvoimain komentaja 1946–1953 (s. 1889)
1973 – Norman Keith Collins (”Sailor Jerry”), yhdysvaltalainen tatuointitaiteilija (s. 1911)
1974 – André Marie, Ranskan pääministeri (1948) (s. 1897)
1979 – Ferenc Nagy, Unkarin pääministeri 1946–1947 (s. 1903)
1981 – Aino Lohikoski, suomalainen näyttelijä (s. 1898)
1982 – Karl von Frisch, vuoden 1973 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut itävaltalainen biologi (mehiläistanssi) (s. 1886)
1983 – Norma Shearer, kanadalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Eronneita) (s. 1902)
1984 – János Ferencsik, unkarilainen kapellimestari (s. 1907)
1986 – Henake Schubak, suomalainen näyttelijä (s. 1911)
1997 – Veikko Vennamo, suomalainen poliitikko, Suomen maaseudun puolueen perustaja (s. 1913)
2003 – Gregory Peck, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Kuin surmaisi satakielen) (s. 1916)
2006 – György Ligeti, unkarilais-itävaltalainen säveltäjä (s. 1923)
2006 – Teivo Pentikäinen, suomalainen professori (Suomen työeläkejärjestelmän ”isä”) (s. 1917)
2008 – Dan Kuykendall, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1924)
2012 – Elinor Ostrom, vuoden 2009 ns. Nobelin taloustieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä (s. 1933)
2013 – Jirōemon Kimura, japanilainen maailman vanhin mies (s. 1897)
2014 – Rebecca Isabelle Laemmle (”Carla Laemmle”), yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1909)
2014 – Gunnel Linde, ruotsalainen lastenkirjailija (s. 1924)
2016 – George Voinovich, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1936)
2016 – Janet Waldo, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1920)
2019 – Sylvia Miles, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1924)
2019 – Herman Parland, suomalainen tekniikantutkija ja professori (s. 1917)
2023 – Silvio Berlusconi, italialainen poliitikko ja liikemies (s. 1936)
Juhlapäiviä

Rooman valtakunta: Vestalia-juhlan kuudes päivä (Vestan, kotilieden jumalattaren, kunniaksi).
Filippiinit: Araw ng Kalayaan (itsenäisyyspäivä) vuoden 1898 itsenäisyysjulistuksen mukaan.
Venäjän federaatio: Venäjän päivä (itsenäisyyspäivä) 1990.
Yhdistynyt kuningaskunta: Trooping the Colour (sotilasjuhla, jota vietetään Lontoossa hallitsijan virallisen syntymäpäivän kunniaksi kesäkuun toisena lauantaina).
Helsinki-päivä
Maailman lapsityövoiman vastainen päivä (”World Day Against Child Labour”).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 12. kesäkuuta Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 12. kesäkuuta: |  |
:   George H. W. Bush 1519 – Firenzen herttua Cosimo I de’ Medici syntyi.  1550 – Helsingin kaupunki perustettiin.  1890 – Itävaltalainen taidemaalari Egon Schiele syntyi.  1898 – Kenraali Emilio Aguinaldo julisti Filippiinit itsenäiseksi.  1924 – Yhdysvaltain presidentti George H. W. Bush syntyi.  1967 – Yhdysvaltain korkein oikeus julisti oikeudenkäynnissä Loving vastaan Virginia kaikki rotujenväliset avioliitot kieltäneet osavaltiolait perustuslain vastaisiksi.  
Katso myös: kalenteri ~ 11. kesäkuuta, 13. kesäkuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Vizma Belševica

Vizma Belševica
| --- | --- |
Syntynyt:  30. toukokuuta 1931 Riika 
Kuollut:  6. elokuuta 2005 (74 vuotta) Riika 
Työpaikka:  Riika  
| --- | --- |
Palkinnot:  Kolmen Tähden ritarikunta Tranströmer-palkinto (1998) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vizma Belševica (30. toukokuuta 1931 Riika – 6. elokuuta 2005) oli latvialainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä.
Elämäkerta

Belševica syntyi ja kuoli itsenäisessä Latviassa mutta eli valtaosan elämästään Neuvostoliitossa. Hän kasvoi vaatimattomissa oloissa, Riian työläiskortteleissa ja välillä Kuurinmaan syrjäkylällä sukulaisten paimentyttönä. Hän onnistui kuitenkin debytoimaan runoillaan jo nuorena ja pääsi opiskelemaan Moskovan Gorki-instituuttiin. Nuoruuden ihanteet karisivat vähitellen, ja hän alkoi nähdä neuvostoideologian todelliset kasvot. Vuonna 1969 Belševica joutui sensuurin hampaisiin ja viideksi vuodeksi julkaisukieltoon. KGB ratsasi hänen asuntonsa kaksi kertaa.
Belševican runoja on käännetty kymmenille kielille, tutkittu paljon ja myös sävelletty. Hänen molemmista pojistaankin tuli runoilijoita. Runojen lisäksi Belševica kirjoitti lyhytproosaa. Tärkein proosateos on Bille-trilogia. Hänen tuotantonsa on kestänyt aikaa, ja Billen kysymyksiä elämästä pidetään yhtä ajankohtaisia kuin ennenkin.lähde?
Bille-trilogia

Bille-trilogia nousi nopeasti sekä kriitikkojen että yleisön arvostamaksi klassikoksi. Se julkaistiin vasta 1990-luvulla Neuvostoliiton hajottua ja Latvian saatua itsenäisyytensä takaisin. Trilogia kuvaa elämää Riiassa ja muualla Latviassa 1930–40-luvulla lasten silmin. Nimihenkilö, Bille-tyttö, ei ole kirjailijan alter ego, mutta heissä on paljon samaa ja tapahtumissa paljon tosipohjaa. Latvia koki näinä vuosikymmeninä monta poliittista vallanvaihdosta (mm. kolme miehitystä toisen maailmansodan aikana), mitä lapset eivät ymmärtäneet, mutta eivät aina aikuisetkaan.
Bille-trilogia kuuluu Latvian kulttuurin kaanoniin. Ensimmäisestä osasta tehtiin vuonna 2018 myös elokuva. Trilogia on jo aikaisemmin käännetty ruotsiksi ja venäjäksi. Suomennokset Bille, Bille ja sota ja Bille ja nuoruus julkaistiin 2019–2021. Ne on kustantanut Paperiporo ja suomentanut Mirja Hovila.
Teokset

”Bille”, ISBN 9789526864648, suomennos Mirja Hovila, kustantamo Paperiporo, 2019.
”Bille ja sota” (latv. Bille un karš), ISBN 978-952-68646-6-2, suomennos Mirja Hovila, kustantamo Paperiporo, 2020.
”Bille ja nuoruus” (latv. Bille skaistā jaunība), ISBN 978-952-68646-7-9, suomennos Mirja Hovila, kustantamo Paperiporo 2021.
Matti Bergström (lääkäri)

Matti Bergström.
Rudolf Alarik Matias (Matti) Bergström (1. maaliskuuta 1922 Teisko – 13. heinäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston fysiologian professori.
Bergströmin vanhemmat olivat insinööri Carl Gustaf Bergström ja Stanislawa von Bleidorn. Hän tuli ylioppilaaksi 1941 (Svenska samskolan i Tammerfors) ja opiskeltuaan Helsingin yliopistossa valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1952. Lääketieteen tohtoriksi Bergström väitteli 1957, ja fysiologian dosentti hänestä tuli 1960. Helsingin yliopiston tehtävien lisäksi Bergström työskenteli 1950-luvun lopussa Puolustusvoimien psykofysiologisessa laitoksessa. Jatkosodassa hän toimi lentäjänä.
Bergström oli 1963–1989 Helsingin yliopiston fysiologian professori. Hän tutki etenkin hermoston fysiologiaa. Hän on tunnettu tieteen popularisoija. Kirjoituksissaan hän pohtii varsinkin ihmisen aivojen toiminnan ja psyyken suhdetta. Teoksessaan Lapsi – viimeinen orjamme (1997) Bergström ottaa voimakkaasti kantaa lasten kohteluun yhteiskunnassamme. Hän kuvasi muun muassa, kuinka kaavamainen koulujärjestelmä heikentää lasten luovuutta.
Teokset

Aivojen fysiologiasta ja psyykestä. Taskutieto, 146. WSOY, 1979. ISBN 951-0-08796-3.
Uuden lukion psykologia: Toiminnan motiivit ja hermostollinen tausta, 3, 4. kurssi. Anneli Vilkko, Mirja Kalliopuska, Matti Bergström. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11828-1.
Minkä varassa jaksan elää. Toimittanut Salme Saure. Otava, 1983. ISBN 951-1-07644-2.
Vihreä teoria. WSOY, 1984. ISBN 951-0-12682-9.
Aivot ja evoluutio. Matti Bergström, Jorma Sauvala. Taskutieto, 169. WSOY, 1986. ISBN 951-0-12626-8.
Hjärnans resurser: En bok om idéernas ursprung. Jönköping: Seminarium, 1990. ISBN 91-86328-72-7.
Mustat ja valkeat leikit: Leikki, kaaos ja järjestys aivoissa. Suomentanut Ritva Liljamo. WSOY, 1997. ISBN 951-0-21791-3.
Lapsi - viimeinen orjamme (Barnet – den sista slaven, 1991). Suomentanut Ritva Liljamo.  WSOY, 1997. ISBN 951-0-21790-5.
Politiikan aivot: Mahdollisuuspilvestä arvojen kautta ajatteluun. Ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta suomentanut Matti Kinnunen. Jyväskylä: Atena, 1999. ISBN 951-796-159-6.
Aiheesta muualla

Bergström, Matti hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Venäjän hyökkäys Ukrainaan – tammi–maaliskuu 2024

Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– -hyökkäyksen tapahtumat ajalta vuoden 2024 tammi–maaliskuu.
Helmikuu 2024

(kesken)
Helmikuu 2024 > Maanantaina 12. helmikuuta

Donetskin lähistöllä venäläisjoukkoja pakotetaan etenemään kohti ukrainalaisia. Esimerkiksi Donetskin lounaispuolella Novomyh’ailivkan läheisellä rintamaosuudella hyökkäämään lähetettyjen sotilaiden taakse sijoitettuja venäläisiä tarkka-ampujia on käytetty estämään vetäytyminen.
Helmikuu 2024 > Tiistaina 13. helmikuuta

Ukrainan eliittijoukkoihin kuuluva 3. hyökkäysprikaati raportoitiin siirretyn venäläisjoukkojen piiritysuhan alle joutuneeseen Avdijivkaan ja vapauttaneen sitä lähes kaksi vuotta puolustaneen joukko-osaston (110. mekanisoidun prikaatin).
Helmikuu 2024 > Keskiviikkona 14. helmikuuta

Venäjä teki useita ohjusiskuja Ukrainaan. Esimerkiksi Donetskin alueen Selydoven sairaalaan tehty ohjushyökkäys tappoi kolme ihmistä, mukaanluettuna lapsen, ja haavoitti 12 muuta ihmistä, joista neljä oli lapsia. Isku osui esimerkiksi äitysosastolle.
Ukrainan asevoimat upotti aamulla venäläisen maihinnousualus Tsezar Kunikovin (ven. Цезарь Куников) Krimin niemimaan Alupkan kaupungin edustalla. Laivan Ukraina upotti Magura V5 -meridroonien avulla. Jo toisen maihinnoususaluksen tuhoutuminen kahden kuukauden sisällä aiheutti potkut Venäjän Mustanmeren laivaston komentajalle. Venäjä on käyttänyt suuria maihinnousualuksia kuljettaakseen erityisesti ampumatarvikkeita täydennykseksi Ukrainan eteläosissa hyökkäyssotaa käyville asevoimilleen. Maihinnousualusten tuhoamista ja Krimin sillan vaurioittamista on esitetty keskeisiksi keinoiksi maahantunkeutuneiden joukkojen huollon pääväylien katkaisemiseksi.
Helmikuu 2024 > Torstaina 15. helmikuuta

Ukrainan hallitus, Maailmanpankki, Euroopan komissio ja Yhdistyneet kansakunnat arvioivat yhteisesti, että vuoden 2023 lopussa Ukrainan jälleenrakennus- ja toipumiskustannukset sodan tuhoista (seuraavan vuosikymmenen aikana) ovat nousseet 486 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. Vuotta aiemmin vallinneessa tilanteessa jälleenrakennuskustannuksiksi arvioitiin 411 mrd. USD. Vuonna 2024 tarvittaisiin jo noin 15 mrd USD kiirellisiin jälleenrakennus- ja toipumiskuluihin kansallisella ja paikallisella tasolla. Osuus pitäisi sisällään asuinrakennusten, pehmeän infrastruktuurin ja palvelujen, energiajärjestelmien ja liikenteen osuudet.
Helmikuu 2024 > Perjantaina 16. helmikuuta

Ukrainan asevoimien mukaan Venäjän hyökkäyssodan aikana olisi ylitetty 400 000 kaatuneen venäläissotilaan raja. Edellispäivänä kuoli Ukrainan mukaan 1 210 venäläistaistelijaa, mikä on eräs sodan korkeimmista päiväkohtaisista tappioluvuista.
Donetskin alueen keskivaiheilla sijaitsevasta Avdijivkan kaupungista käytiin kovaa taistelua. Venäläiset olivat pyrkineet piirittämään kaupunkia lokakuusta 2023 lähtien.  Ukrainalaiset joutuivat vetäytymään kaupungista muun muassa ammuspulan vuoksi. Joitain ukrainalaistaistelijoita jäi venäläisten vangeiksi ennen kuin vetäytymistä ja uudelleenryhmittäytymistä ehdittiin saada valmiiksi. Avdijivkassa taistelleen edellisen prikaatin muutamaa päivää aiemmin vapauttanut Ukrainan 3. hyökkäysprikaati raportoi aiheuttaneensa suuret tappiot etenkin kahdelle venäläiselle moottorisoidulle prikaatille. Kaikkiaan ainakin 15 000 sotilaan arvioitiin olleen hyökkäämässä tätä ukrainalaiskaupunkia kohti. Ukrainan mukaan Venäjä olisi neljän kuukauden aktiivisen taisteluvaiheen aikana menettänyt Avdijivkan seudulla yli 47 000 sotilasta (kuolleita tai haavoittuneita), yli 360 tankkia, lähes 250 tykkiä ja viisi lentokonetta.  ISW:n arvion mukaan Venäjällä olisi sotilasjoukkojen määrällisesti moninkertaisen ylivoiman ohella ollut taistelujen loppuvaiheessa jonkin aikaa myös selvä paikallinen ilmaherruus Avdijivkan sektorilla.
Ukraina solmi pitkäaikaisen turvallisuussopimuksen Saksan kanssa. Samantapainen sopimus Ukrainalla oli jo Britannian kanssa. Saksa lupasi tukea Ukrainaa 1,1 miljardilla eurolla vuonna 2024, ja auttaa Ukrainaa myös sodan jälkeen rakentamaan sellaista modernia armeijaa, joka pystyy torjumaan Venäjän hyökkäyksiä tulevaisuudessa. Myös Ranska solmi vastaavan turvallisuussopimuksen, ja sitoutui tukemaan Ukrainaa 3 miljardin euron aseavulla vuonna 2024. Lisäksi Ranska kouluttaa ukrainalaisia sotilaita ja auttaa Ukrainaa Nato-yhteensopivuuden lisäämisessä.
Helmikuu 2024 > Lauantaina 17. helmikuuta

Tšekin presidentti Petr Pavel ilmoitti maansa pystyvänsä hankkimaan ulkomailta 800 000 tykistöammusta ja toimittamaan nämä viikkojen aikataulussa Ukrainaan, mikäli tälle löytyy yhteinen rahoitus nopeasti. Mukana olisi puoli miljoonaa ammusta kaliiberille 155 mm ja 300 000 ammusta 122 mm:n tykeille.
Helmikuu 2024 > Sunnuntaina 18. helmikuuta

Tanska muistutti lahjoittaneensa ”koko tykistönsä” Ukrainalle. Tällä Tanska tarkoitti yhden tykistörykmentin varustusta eli 19 kappaletta 155 millimetrin ranskalaisvalmisteisia CAESAR-haupitseja ammuksineen. Tämän kaluston Tanska vastaanotti vuosina 2019-2023. Tanskan tykistö on kooltaan pieni, kappalemäärältään alle viideskymmenesosa Suomen tykistön koosta. Vuonna 2023 Ukrainalle lahjoitettujen ja jo toimitettujen tykkien tilalle Tanska on tilannut israelilaisia Elbit Systemsin valmistamia 155 millimetrin ATMOS 2000 -tykkejä, joiden toimitus Tanskaan alkoi jo vuonna 2023.
Helmikuu 2024 > Maanantaina 19. helmikuuta

Venäjän vahvistettiin vallanneen Avdijivkan kaupungin ja ottaneensa myös sen koksitehtaan haltuunsa.
Japanissa järjestettiin kaksipäiväinen Ukrainan jälleenrakentamiseen keskittynyt tilaisuus, jossa solmittiin yhteistyösopimuksia maiden välillä. Japani on toistaiseksi tukenut Ukrainaa 12,1 miljardin Yhdysvaltain dollarin edestä, josta 4,5 miljardin tukipäätös tehtiin joulukuussa 2023. Japanin tuki ei kuitenkaan laillisista syistä ole aseellista apua, vaan suuntautuu laajemmin ukrainalaisen yhteiskunnan taloudelliseen vahvistamiseen esimerkiksi maatalouden, teollisuustuotannon, ja tietoteollisuuden aloilla, sekä maiden välisen vuorovaikutuksen lisäämiseen.
Helmikuu 2024 > Tiistaina 20. helmikuuta

Ruotsi julkisti toistaiseksi suurimman, noin 630 miljoonan euron apupaketin Ukrainalle. Ukrainalle toimitettaisiin esimerkiksi kymmenen Stridsbåt 90 -taisteluvenettä, 20 miehistönkuljetusvenettä, RBS 70 -ilmatorjuntajärjestelmiä ja panssarintojuntaohjuksia sekä tykistöammuksia. Mukana olisi myös pienaseita, sairaanhoitotarvikkeita ja sairaankuljetusajoneuvo sekä hanketukia. Lisäksi sisältyisi budjettivaraus, jolla yhdessä Tanskan kanssa hankittaisiin CV90-panssareita tuonnempana Ukrainaan. Loppuvuonna 2023 uutisoitiin, että Ruotsi ja Ukraina suunnittelivat CV90:n yhteistuotannon käynnistämistä.
Yhdistyneiden kansakuntien Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö (IOM) julkisti katsauksensa Venäjän hyökkäyssodan kahden ensimmäisen vuoden (2022–2024) vaikutuksista Ukrainaan ja sen naapurimaihin. Sodan aikana yli 14 miljoonaa ukrainalaista on joutunut pakenemaan kotoaan. He ovat siirtyneet suojaan toisalle kotimaassaan ainakin tilapäisesti, tai lähteneet pakolaiseksi ulkomaille. Lukuun sisältyy 6,479 miljoonaa ulkomaille muuttanutta pakolaista (15. helmikuuta 2024), 3,689 miljoonaa Ukrainan sisäistä evakkoa (27. joulukuuta 2023) ja 4,455 miljoonaa kotipaikkaunnalleen evakosta palannutta.
Sota on aiheuttanut YK:n (OHCHR) mukaan tammikuun 2024 loppuun mennessä ainakin 30 000 siviiliuhria, mukaanluettuna yli 10 370 kuollutta ja yli 19 630 haavoittunutta. Kaikkien paikkakuntien osalta OHCHR ei ole pystynyt arvioimaan uhrien lukumäärää luotettavasti, puutteita on esimerkiksi Mariupolin (Donetskin alue), sekä Popasnan, Lysytšanskin ja Sjevjerodonetskin (Luhanskin alue) kaupunkien uhrimääristä. Kattavassa analyysissään (8.2.2024) esimerkiksi Human Rights Watch -järjestö (HRW) arvioi yksistään Mariupolissa kuolleen helmikuuhun 2023 mennessä ainakin 8 000 siviiliä sodasta johtuen.  Suuri osa näistä kuolleista ei vielä ole mukana YK:n varmentamien uhrien kokonaismäärässä.
Helmikuu 2024 > Keskiviikkona 21. helmikuuta

Nimeämätön vanhempi suomalaisupseeri toi tiistaina Yleisradion kautta esille arvionsa, että Venäjä suunnittelisi suurhyökkäystä itäisessä Ukrainassa. Näkemyksen mukaan Venäjän asevoimat hyökkäisi Avdijivkan suunnalta länteen Pokrovskiin, Pavlohradiin ja pyrkisi edelleen Dnipron suurkaupunkiin. Etelämpänä Venäjä pyrkisi kohti Zaporižžjan teollisuuskaupunkia. Pohjoisempana tavoitteena olisivat tämän näkemyksen mukaan Kramatorskin ja Izjumin kaupungit. Näkemyksen mukaan Venäjä pystyy korvaamaan miestappionsa uusilla sotilailla, ja käyttää kouluttamattomiakin sotilaita saadakseen etua. Esitetty hyökkäysskenario sai pian varovaisen epäilevän vastaanoton sotilasasiantuntijoilta, muun muassa sotatieteen dosentti Ilmari Käihkön ja kansanedustaja, kenraalimajuri evp. Pekka Toverin, taholta. Venäjän todettiin käyvän parhaillaan kulutussotaa, jossa se hyväksikäyttää varantojaan vastapuolen taistelukyvyn heikentämiseksi. Venäjä on pystynyt valtaamaan jälleen pienehköjä Ukrainan vuonna 2023 vapauttamia alueita rintamalinjan läheltä. Vaikka Venäjän asevoimien tämänhetkistä miehistö-, ase- ja ammustilannetta pidettiin määrällisesti vahvempana, ei venäläisjoukkojen todellisesta kyvykkyydestä suurhyökkäykseen ole näyttöä.
Helmikuu 2024 > Torstaina 22. helmikuuta

Tanska solmi kymmenvuotisen turvallisuussopimuksen Ukrainan kanssa. Tämä pitää sisällään taloudellista tukea Tanskan Ukraina-rahaston kautta, johon rahastoon on Tanskan ulkoministeriön mukaan varattu yli 69 miljardia Tanskan kruunua (10 mrd. USD) vuoteen 2028 mennessä. Lisäksi Tanska päätti noin 247 miljoonan dollarin suuruisesta aseapupaketista Ukrainalle.
Puola ilmoitti luokittelevansa maansa Ukrainan vastaiset raja-asemat kriittisiksi infrastruktuurikohteiksi. Tällä pyritään pääministeri Donald Tuskin mukaan siihen, että Ukrainaan lähetetty sotilaallinen ja humanitaarinen apu pääsee rajan yli viipeettä. Puola on yksi tärkeimmistä avun kuljetusreiteistä Ukrainaan. Erilaisten boikottien ja mielenosoitusten vuoksi Ukrainan ja Puolan väliselle rajalle on muodostunut pitkäkestoisia, kilometrien mittaisia rekkajonoja. Tällöin myös kiireellisesti tarvittava apu on sattanut jäädä pitkäksi aikaa jumiin rajalle.
Ulkomaisten Venäjällä toimivien yritysten arvioitiin maksaneen vuosittain jopa 20 miljardia dollaria (18,6 mrd €) veroja Venäjälle sotavuosien 2022–2023 aikana. Vuositasolla määrä oli noin neljännes Venäjän sotatoimiin käyttämistä menoista vuonna 2022. Yksityisen Kiovan kauppakorkeakoulun (KSE) aineistoon pohjautuvien arvion mukaan suurimpiin Venäjä sotatoimia rahoittaviin kansainvälisiin yrityksiin lukeutuvat esimerkiksi Mondelez International (USA), Philip Morris (USA), PepsiCo (USA), Mars (USA), Procter & Gamble (USA), Metro (Saksa), Globus (Saksa), Knauf (Saksa), Bayer (Saksa) ja Siemens Energy (Saksa). KSE:n mukaan länsiyritykset saavat Venäjältä keskimäärin 3 prosenttia liikevaihdostaan. Yritysten toimintariskejä lisää se, että esimerkiksi Venäjän osittaista liikekannallepanoa koskeva, yhä voimassaoleva lainsäädäntö (2023) velvoittaa myös kansainvälisiä, Venäjällä toimivia yrityksiä listaamaan työntekijöistä kutsuntaikäiset venäläiset ja toimittamaan sotilasviranomaisten asianomaisille lähettämät kutsuntailmoitukset näille työntekijöille. Yritykset velvoitetaan tukemaan Venäjän sotaponnisteluja toimittamalla tarvittavia tietoja, laitteita, tiloja, tontteja, tietoliikennettä ja kuljetuspalveluja.
Venäjä on ampunut Ukrainan tiedustelupalvelu SBU:n mukaan ainakin 20 Pohjois-Korean valmistamaa ballistista ohjusta Ukrainaan. Yhdysvaltalainen tutkimuslaitos Conflict Armament Research ja Valkoinen talo ovat aiemmin vahvistaneet pohjoiskorealaisia ohjuksia käytetyn Ukrainassa. Ohjukset olisivat olleet Hwasong-11-ohjuksen kehitettyjä versioita, mallia KN-23 tai KN-24. Ukrainalaisen arvion mukaan korealaisohjukset olisivat epätarkkoja, 24:stä laukaistusta ohjuksesta vain kahden arvioitiin osuneen aiottuihin kohteisiinsa.
Helmikuu 2024 > Perjantaina 23. helmikuuta

Pitkäkestoisen turvallisuussopimuksen allekirjoitustilaisuudessa Tanska täsmensi tukevansa Ukrainaa 1,8 miljardilla eurolla 2024 aikana. Tanskan tuki sisältää osuuden Ukrainan ilmavoimia tukevasta konsortiosta, joka toimittaa Ukrainalle F-16-hävittäjiä ja näihin liittyviä palveluja.
Puola suunnittelee useiden Ukrainalle keskeisen maataloustuotteen maahantuontirajoituksia. Aiempien viljanvientirajoitusten sijaan rajoituksia tulisi suunnitelmien mukaan sokerin, kananlihan, kananmunien, pakastetun vadelman, omenamehun, auringonkukan ja rapsin tuonnille.