stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yushen-luokka
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yushen-luokka Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Type 075 landing helicopter dock
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chinese landing helicopter dock Hainan
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Zeniitti

Zeniitti ja nadiiri
Zeniitti, astronominen horisontti ja pohjoinen taivaanapa
Zeniitti [tseniitti] (arab. سمت الرأس‎  'pään suunta' > m.ransk. zénith > ital. zenith) tarkoittaa tähtitieteessä taivaan ylintä pistettä eli kohtaa, joka on suoraan katsojan pään yläpuolella.
Päiväntasaajan ympäristössä Aurinko näkyy keskipäivällä zeniitin lähellä. Tarkalleen zeniitissä Aurinko voi käydä kääntöpiirillä vain kerran vuodessa: Kravun kääntöpiirillä pohjoisen pallonpuoliskon kesäpäivänseisauksen, suunnilleen 21.–22. kesäkuuta aikaan ja Kauriin kääntöpiirillä pohjoisen pallonpuoliskon talvipäivänseisauksen, suunnilleen 21.–22. joulukuuta aikaan. Kravun kääntöpiirin pohjoispuolella ja Kauriin kääntöpiirin eteläpuolella Aurinko ei voi ikinä käydä zeniitissä saakka. Kääntöpiirien välisellä alueella Aurinko on zeniitissä kaksi kertaa vuodessa, leveyspiiristä riippuen eri aikaan vuotta.
Zeniitin vastakohta on nadiiri, taivaanpallon piste, joka on suoraan katsojan alapuolella.
Aiheesta muualla

Turun yliopisto: Zeniitti (Arkistoitu – Internet Archive)
Tron: Perintö

| Tron: Perintö> Tron: Legacy |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Joseph Kosinski
Käsikirjoittaja:   Edward Kitsis  Adam Horowitz 
Tarina:   Edward Kitsis  Adam Horowitz  Brian Klugman  Lee Sternthal 
Tuottaja:   Sean Bailey  Jeffrey Silver  Steven Lisberger 
Säveltäjä:  Daft Punk
Kuvaaja:  Claudio Miranda
Leikkaaja:  James Haygood
Tuotantosuunnittelija:  Darren Gilford
Pukusuunnittelija:  Michael Wilkinson
Pääosat:   Jeff Bridges  Garrett Hedlund  Olivia Wilde  Bruce Boxleitner  Michael Sheen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Walt Disney Pictures  Sean Bailey Productions 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2010-11-3030. marraskuuta 2010 (Tokio)  2010-12-1717. joulukuuta 2010 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  127 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 000 000 Yhdysvaltain dollaria
Edeltäjä:  Tron
Seuraaja:  Tron: Ares
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tron: Perintö (engl. Tron: Legacy) on Joseph Kosinskin ohjaama ja Walt Disney Picturesin tuottama tieteiselokuva, joka on jatko-osa vuonna 1982 ilmestyneelle Tronille. Se sijoittuu edeltäjänsä tavoin digitaaliseen maailmaan ja se on osin 3D-elokuva.
Elokuvan yhtenä tuottaja toimi alkuperäisen Tronin ohjaaja Steven Lisberger. Myös alkuperäisen elokuvan pääosan esittäjä Jeff Bridges toistaa roolinsa. Elokuvamusiikin tuotti ranskalainen elektroduo Daft Punk.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeff Bridges  | … |  Kevin Flynn, Clu   |
|  Garrett Hedlund  | … |  Sam Flynn   |
|  Olivia Wilde  | … |  Quorra   |
|  Bruce Boxleitner  | … |  Alan Bradley, Tron/Rinzler (ääni)   |
|  Michael Sheen  | … |  Castor/Zuse   |
|  James Frain  | … |  Jarvis   |
|  Beau Garrett  | … |  Gem (Seireeni #1)   |
|  Anis Cheurfa  | … |  Rinzler   |
|  Serinda Swan  | … |  Seireeni #2   |
|  Yaya DaCosta  | … |  Seireeni #3   |
|  Elizabeth Mathis  | … |  Seireeni #4   |
|  Conrad Coates  | … |  Bartik   |
|  Daft Punk  | … |  naamioidut DJ:t klubilla   |
|  Steven Lisberger  | … |  Shaddix   |
|  Belinda Montgomery  | … |  Samin isoäiti   |
|  Donnelly Rhodes  | … |  Samin isoisä   |
|  Owen Best  | … |  7-vuotias Sam Flynn   |
|  Jeffrey Nordling  | … |  pj. Richard Mackey   |
|  Christine Adams  | … |  Claire Atkinson   |
|  Cillian Murphy  | … |  Edward Dillinger Jr. (kreditoimaton)   |
Tuotanto

Clu on digitaalisesti tehty nuoren Jeff Bridgesin näköiseksi. Tämä on ensimmäinen kerta, kun näyttelijän vastustajana on hän itse nuorempana. Päätepysäkki-klubia varten rakennettiin valtava lavaste, jossa häärii satoja avustajia ja bändinä elokuvaan musiikin tehnyt Daft Punk. Castor esittää show’ssaan monia tunnettuja henkilöitä Mae Westistä Ziggy Stardustiin. Elokuvaa esitetään Disney Digital 3D- ja Imax 3D -formaateissa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Aleksi Salonen: Tron: Perintö  17.12.2010. Filmgoer.fi. Arkistoitu 14.1.2011. Viitattu 16.12.2010.
| n k Joseph Kosinskin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
 Tron: Perintö (2010)  Oblivion (2013)  Top Gun: Maverick (2022)  Hämähäkin sydän (2022)
Ellen Mirojnick

| Ellen Mirojnick> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1949 (ikä 75) New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  pukusuunnittelija
Muut tiedot
Aktiivisena:  1970-
Koulutus: School of Visual Arts, Parsons School of Design
Ellen Mirojnick (s. 7. heinäkuuta 1949 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pukusuunnittelija.
Palkinnot

2013 Emmy-palkinto ja Costume Designers Guild -palkinto
2016 Career Achievement -palkinto Costume Designers Guildilta.
2017 Excellence in Period Film ja Costume Designers Guild.
Elokuvat

Vaarallinen suhde (1987)
Wall Street – rahan ja vallan katu (1987)
Musta sade (1989)
Jaakobin painajainen (1990)
Basic Instinct – vaiston varassa (1992)
Chaplin (1992)
Cliffhanger – kuilun partaalla (1993)
Speed – Kuoleman kyydissä (1994)
Showgirls (1995)
Twister (1996)
Face/Off – kahdet kasvot (1997)
Starship Troopers – Universumin sotilaat (1997)
The Haunting – paholaistalo (1999)
Hollow Man – mies ilman varjoa (2000)
Mitä nainen haluaa (2000)
Valkokankaan lemmikit (2001)
Kohtalokas syrjähyppy (2002)
Riddickin aikakirja (2004)
Déjà Vu (2006)
Cloverfield (2008)
G-Force – miniagentit (2009)
G.I. Joe: The Rise of Cobra (2009)
Wall Street: Money Never Sleeps (2010)
Need for Speed (2014)
Meren äärellä (2015)
Logan Lucky (2017)
Ensin he tappoivat isäni (2017)
The Greatest Showman (2017)
Se mikä ei tapa (2018)
Maleficent 2: Pahan valtiatar (2019)
Let Them All Talk (2020)
Cinderella – Tuhkimon tarina (2021)
Kimi (2022)
Oppenheimer (2023)
Televisio

Fame (1982) – yksi jakso
Disneyn ihmeellinen maailma (1997) – yksi jakso
Kohde (2011) – yksi jakso
The Knick (2014–2017) – 20 jaksoa
Bridgerton (2020) – kahdeksan jaksoa
Käännös suomeksi
Philip Tomasino

| Philip Tomasino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Mississauga, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Pittsburgh Penguins
Sarja:  NHL
Pelinumero:  53
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Niagara IceDogs (OHL) Oshawa Generals (OHL) Chicago Wolves (AHL) Nashville Predators (NHL)
NHL-varaus:  24. varaus, 2019 Nashville Predators
Philip Tomasino (s. 28. heinäkuuta 2001 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsissa. Nashville Predators varasi Tomasinon vuoden 2019 NHL:n varaustilaisuuden 24. pelaajana. Syyskuussa 2024 Tomasino solmi Predatorsin kanssa vuoden mittaisen ja 825 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Marraskuussa 2024 Predators kauppasi Tomasinon Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa.
Zuqiang Wu

Zuqiang Wu (kiin. 吴祖强; 24. heinäkuuta 1927 Peking – 14. maaliskuuta 2022 Peking) oli kiinalainen säveltäjä.
Wu liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1949. Hän valmistui Pekingin keskusmusiikkikonservatoriosta vuonna 1952. Hänen opettajansa siellä oli Jiang Dingxian. Wu opiskeli myös Moskovan konservatoriossa. Hän opetti sävellystä Pekingin keskusmusiikkikonservatoriossa ja eteni siellä varapuheenjohtajaksi sekä dekaaniksi. Wu osallistui kansainväliseen kuorokilpailutoimintaan ja oli kunnianeuvonantajana World Choir Games -tapahtuman vuonna 2010 järjestäneessä komiteassa. Vuonna 1992 hänet valittiin Kiinan kirjallisuus- ja taidepiirien liiton (CFLAC) kansallisen komitean jäseneksi. Lisäksi Wu toimi Kiinan muusikoiden liiton kunniapuheenjohtajana. Hän istui varajäsenenä Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomiteassa vuosina 1982–1987.
Wu sävelsi muun muassa pianokonserton ja baletteja. Hänen musiikkiinsa vaikuttivat kiinalaisen kansanmusiikin tyylit sekä Venäjän ja Länsi-Euroopan klassisen musiikin traditiot.
Vahtimestari (sotilasarvo)

Vahtimestari (sotilasarvo)
Vahtimestari on vanha käytöstä poistunut ratsuväen sotilasarvo, joka vastasi muiden aselajien vääpeliä. Ratsuväessä oli käytössä myös varavahtimestarin sotilasarvo, joka siis vastasi ylikersanttia.
Zane Grey

Zane Grey
Zane Grey, alkuaan Pearl Zane Gray, (31. tammikuuta 1872 Zanesville, Ohio – 23. lokakuuta, 1939 Altadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen hammaslääkäri, baseball-pelaaja ja viihdekirjailija, joka tunnetaan Suomessa parhaiten villiin länteen sijoittuvista seikkailukirjoistaan. Zane Grey loi suurelta osaltaan romantisoidun kuvan rosoisesta Villistä lännestä kirjoittamassaan 56 lännenkirjassaan. Grey oli 1920-luvun myydyin kirjailija Yhdysvalloissa.
Suoritettuaan loppututkinnon vuonna 1896 Grey avasi hammaslääkärin vastaanoton New York Cityssä, mutta kalastus ja baseballin pelaaminen olivat hänen mieliharrastuksiaan. Pian Grey jätti hammaslääkärin työn kirjoittaakseen kirjan. Romaani perustuu hänen sukulaisensa Betty Zanen rohkean päättäväiseen toimintaan, joka pelasti Fort Henryn tukikohdan brittisotilaiden ja intiaanien hyökkäykseltä syyskuussa 1782. Betty Zane julkaistiin vuonna 1903, mutta se kävi huonosti kaupaksi.
Greyn kirjoja pitävät monet Villin lännen kirjallisuuden lukijat alan parhaimpina, ja hänen tyylillään on monia jäljittelijöitä.  Kirjoissa on jännitystä, niissä kuvataan Villin lännen luontoa ja intiaaneja. Kulttuuriset ryhmät, jotka olivat lukijoille eksoottisia, kuten navajot ja mormonit, ovat hänen kirjojensa pääasiallista ainesta. Näitä ryhmiä hän kuvaili syvällisesti, paljon aikaansa edellä olevalla tavalla. Grey kuvasi yleensä intiaanit joko jaloina ja jäljittelyn arvoisina tai pahojen valkoisten uhreina. Grey oli yksi ensimmäisistä viihdekirjailijoista, joka käsitteli mormoniuskoa vakavasti.
Greylle länsi edusti paikkaa, jossa oli elvyttäviä voimia; länsi oli pakopaikka Yhdysvaltojen vanhojen osien tylsyydestä ja moraalittomuudesta. Vaikka Grey osoitti, että Villin lännen seikkailuja voi esiintyä kaikkialla lännessä, hän sijoitti kirjojensa tapahtumapaikat erityisesti Coloradon ylätasangolle (Colorado Plateau) ja sen eteläiseen osaan, Mogollonin jyrkänteen alueelle (Mogollon Rim) Arizonaan.
Kaikkiaan Zane Grey kirjoitti 85 kirjaa. Suomessa Zane Greyn kirjoja suomennettiin runsaasti Riksin sarjassa 1950-1960, mutta esimerkiksi Lännen tähtien alla ilmestyi 1920. Zane Greyn kirjoista on tehty 111 elokuvaa.
Suomennettuja Zane Greyn kirjoja

Erämaan kultaa, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1921
Metsien mies, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1922
Erämaan vaeltaja, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1923
Purppurarinteiden ratsastajat, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1924
Yksinäisen tähden harhailija, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1924
Viimeinen ajo, suomentanut O. E. Nyman. Kirja, 1925
Rajaseudun henki, suomentanut O. E. Nyman. Kirja, 1925
Tuliharja, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1925
Kanjonin kutsu, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1926
Rajaseudun sissit, suomentanut O. E. Nyman. Kirja, 1926
Viimeiseen mieheen, suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1928
Erämaan kukka, suomentanut Väinö Nyman. WSOY, 1933
Nuori metsänvartija. WSOY, 1934
Betty Zane – seikkailukertomus Pohjois-Amerikasta intiaanisotien ajoilta, suomentanut O. E. Nyman. WSOY, 1934
Auringonlaskun sola. WSOY, 1935
Lännen tähtien alla, suomentanut A. J. Salonen. WSOY 1938
Aavikon ratsastaja, suomentanut Werner Anttila. WSOY, 1939
Ukkosvuori. WSOY, 1939
Yöllinen hyökkäys, suomentanut Tauno Nuotio. WSOY, 1939
Salaperäinen ratsastaja, suomentanut Väinö Nyman. WSOY, 1940
Texasin tyttö, suomentanut Aune Suomalainen. WSOY, 1944
Satumaan lilja, suomentanut Väinö Nyman. WSOY, 1957
Tuntematon ratsastaja (Stranger from the Tonto, 1956), suomentanut Irja Hämäläinen. Kirjayhtymä, 1967
Nevada, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1977
Kadotettu joki, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1978
Lännen rautatie, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1978
Karjatila Twin Sombreros, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1980
Jylisevät kaviot, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1981
Pecos-joelta länteen, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1982
Karjavarkaat, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1982
Arizona Ames, suomentanut Don Engström. Taikajousi, 1983
Aiheesta muualla

Teoksia
Vapaasti ladattavia Zane Greyn e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
Zane Greyn teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)
Zane Greyn teoksia Internet Archivessa (englanniksi)
Zane Greyn teoksia Freereadissä (englanniksi)
Muuta
Tunturisusi: Villi länsi Zane Greyn ja muiden lännenkirjailijoiden tuotannosta
authorscalendar.info Zane Greyn esittely, teosluettelo suomennoksineen
Zane Grey Incorporated[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Zane Grey's West Society (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
A Comprehensive list of Zane Grey's works[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Zane Grey Cabin Foundation (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
King of the Royal Mounted BLBs and Comics (englanniksi)
Zane Grey biography at Ohio History Central (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef 
Zane Grey pitelee koalaa vieraillessaan Australiassa.
Zhang Heng

| Zhang Heng> 張衡 |
| --- | --- |
 Zhang Heng vuonna 1955 painetussa postimerkissä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  張衡
Syntynyt: 78
Kuollut: 139
Kansalaisuus:  kiinalainen
Ammatti:  tähtitieteilijä, matemaatikko, keksijä, taiteilija, runoilija ja valtiomies
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  tähtitiede, matematiikka
Zhang Heng (kiin.: 張衡; pinyin: Zhāng Héng; Wade–Giles: Chang Heng; 78–139) oli kiinalainen tähtitieteilijä, matemaatikko, keksijä, taiteilija, runoilija ja valtiomies itäisen Han-dynastian aikaan.
Zhang Hengin aikaan tähtitieteilijöiden tehtävä Kiinassa oli luoda ja ylläpitää kalentereita, ennustaa taivaalla tapahtuvia ilmiötä ja pitää kirjaa tapahtuneista. Kiinasta kulki silkkitie Intiaan ja Zhang sai vaikutteita sen kautta tulevia vaikutteita sekä teki monia edistyksellisiä keksintöjä. Hän arvioi piin arvoksi  {\sqrt {10}} tai 3,1622. Hän keksi myös vaunun jolla saattoi mitata kolme litä joka on noin 1 500 metriä. Tämä oli ensimmäinen tunnettu matkamittari.
Yksi Zhangin tunnetuimmista keksinnöistä oli maailman ensimmäisen seismografi, joka havaitsi maanjäristysten kardinaalisuunnat. Seismografissa oli ruukku jossa oletetaan olleen jonkinlainen heiluri joka vapautti ruukun ulkopuolella olevien kahdeksan lohikäärmeen leukoihin laitetuista palloista maanjäristyksen vastakkaisella puolella olevan pallon. Laitteella pystyi havaitsemaan maanjäristyksen suunnan muttei voimakkuutta.
Aiheesta muualla

The Famous Ancient Chinese Inventions of Zhang Heng Ancient Origins.  13.9.2017. Viitattu 26.1.2019 (englanniksi).
O'Connor, J J & Robertson, E F: Zhang Heng MacTutor History of Mathematics archive.  joulukuu 2003. Viitattu 26.1.2019 (englanniksi).
Zhang Heng Encyclopædia Britannica. Viitattu 26.1.2019 (englanniksi).
Zhang Heng’s earthquake recorder Collections Online - Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa. Viitattu 26.1.2019 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Zhang Hengin seismografi.
Tuorlan observatorio

| Tuorlan observatorio |
| --- | --- |

Järjestö:  Turun yliopisto
Sijainti:  Kaarina, Suomi
Koordinaatit:  60°24′57″N 22°26′36″E﻿ / ﻿60.4158°N 22.4433°E﻿ / 60.4158; 22.4433
Korkeus merenpinnasta:  60  m
Tyyppi:  tähtitorni (en)
IAU-tunnus:  063
Perustettu:  29. huhtikuuta 1952
Avattu:  1952
Kotisivu:  www.astro.utu.fi
Tuorlan observatorio on Turun yliopiston fysiikan ja tähtitieteen laitoksen tähtitieteen tutkimusyksikkö. Se sijaitsi alun perin Kaarinan Tuorlassa, noin 12 kilometrin päässä Turusta. Observatorion yksikössä työskentelee tai opiskelee noin 40 tutkijaa ja opiskelijaa.
Vanhan observatorion alueella toimii Opteon Oy, joka on yksi maailman johtavista erikoisoptiikan hiojista. Vanhan observatorion alueella toimii myös Tuorlan planetaario.
Tutkimusalat

Tuorlan observatoriossa tutkittavia aihepiirejä:
Aktiiviset galaksit, mukaan lukien kvasaarit
Astrobiologia
Aurinkotutkimus
Aurinkokunnan dynamiikka
Kaksoistähdet
Kosmologia
Paikallinen ryhmä
Pimeä aine
Aiheesta muualla

Observatorion kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Turun yliopisto |
| --- | --- |
Rehtorit:  Virkkunen (1922–1924)  Koskenniemi (1924–1932)  Granö (1932–1934)  Juva (1934–1945)  Waris (1945–1948)  Olin (1948–1954)  Järvi (1954–1960)  Nurmela (1960–1970)  Hartiala (1970–1975)  Ikola (1975–1981)  Scheinin (1981–1987)  Rousi (1987–1993)  Paunio (1994–1997)  Virtanen (1997–2012)  Väänänen (2012–2019)  Kola (2019–) 
Tiedekunnat:  Humanistinen tiedekunta  Kasvatustieteiden tiedekunta  Lääketieteellinen tiedekunta  Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta  Oikeustieteellinen tiedekunta  Teknillinen tiedekunta  Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta 
Kampukset:  Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus  Kielikeskus  Kirjasto  Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus  PET-keskus  Tuorlan observatorio  Turun biotekniikan keskus  Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (TUCS)  Täydennyskoulutuskeskus  Ympäristöntutkimuskeskus
Tunnelidiodi

Tunnelidiodi tai Esaki-diodi on eräänlainen puolijohdediodi, jolla on tehollisesti ”negatiivinen resistanssi” kvanttimekaanisen tunneli-ilmiön vaikutuksesta.  Sen keksivät elokuussa 1957 Leo Esaki ja Yuriko Kurose työskennellessään Tokyo Tsushin Kogyolla, joka nykyään tunnetaan nimellä Sony.  Vuonna 1973 Esaki sai Nobelin fysiikanpalkinnon puolijohteissa tapahtuvan elektronien tunneloitumisen kokeellisesta osoittamisesta. Robert Noyce keksi itsenäisesti idean tunnelidiodista työskennellessään William Shockleylle, mutta hän lannistui yrittäessään jatkaa sen kehittämistä. Tunnelidiodeja valmisti ensimmäisenä Sony vuonna 1957, sen jälkeen noin vuodesta 1960 lähtien myös General Electric ja muut yritykset, ja niitä valmistetaan jonkin verran edelleenkin.
Tunnelidiodeissa on voimakkaasti seostettu positiivinen-negatiivinen (P-N) liitos, joka on noin 10 nm (100 Å) leveä. Raskas seostaminen johtaa rikkinäiseen kaistaväliin, jossa N-puolen johtokaistan elektronitilat ovat enemmän tai vähemmän samassa linjassa P-puolen valenssikaistan aukkotilojen kanssa. Ne valmistetaan yleensä germaniumista, mutta niitä voidaan valmistaa myös galliumarsenidista, galliumantimonidista (GaSb) ja piimateriaaleista.
Käyttö

Negatiivinen differentiaaliresistanssi osassa niiden toiminta-aluetta mahdollistaa niiden toiminnan oskillaattoreina ja vahvistimina sekä kytkentäpiireissä, joissa käytetään hystereesiä. Niitä käytetään myös taajuusmuuntimina ja ilmaisimina.  Niiden pieni kapasitanssi mahdollistaa niiden toiminnan mikroaaltotaajuuksilla, jotka ovat paljon tavallisten diodien ja transistorien taajuusalueen yläpuolella.
Alhaisen antotehonsa vuoksi tunnelidiodeja ei käytetä laajalti: Niiden radiotaajuusteho rajoittuu muutamaan sataan milliwattiin niiden pienen jännitevaihtelun vuoksi. Viime vuosina on kuitenkin kehitetty uusia tunnelointimekanismia hyödyntäviä laitteita. Resonantti-tunnelointidiodilla (RTD) on saavutettu eräitä korkeimpia taajuuksia kaikista kiinteän tilan oskillaattoreista[10].
Toinen tunnelidiodityyppi on metalli-eriste-eriste-metalli ( MIIM ) -diodi, jossa ylimääräinen eristekerros mahdollistaa ”askel-tunneloinnin” diodin tarkemman ohjauksen ] On olemassa myös metalli-eriste-metalli (MIM) -diodi, mutta luontaisten herkkyyksien vuoksi sen nykyinen käyttö näyttää rajoittuvan tutkimusympäristöihin.
Eteenpäin suuntautuva toiminta

Normaalissa eteenpäin suuntautuvassa toiminnassa elektronit jännitteen alettua kasvaa elektronit tunneloituvat aluksi hyvin kapean P-N-liitoksen esteen läpi ja täyttävät N-puolen johtokaistan elektronitiloja, jotka asettuvat P-N-liitoksen P-puolen tyhjän valenssikaistan aukkotilojen kanssa samaan linjaan. Jännitteen kasvaessa edelleen nämä tilat muuttuvat yhä enemmän vinoutuneiksi, ja virta pienenee. Tätä kutsutaan negatiiviseksi differentiaaliresistanssiksi, koska virta pienenee jännitteen kasvaessa. Kun jännite kasvaa kiinteän siirtymäpisteen yli, diodi alkaa toimia normaalina diodina, jossa elektronit kulkevat johtumalla P-N-liitoksen yli eivätkä enää tunneloitumalla P-N-liitoksen esteen läpi. Tunnelidiodin tärkein toiminta-alue on ”negatiivisen vastuksen” alue. Sen kuvaaja eroaa normaalista P-N-liitäntädiodista.
Käänteisellä etusijauksella tapahtuva toiminta

Kun tunnelidiodeja käytetään käänteisessä suunnassa, niitä kutsutaan käännetyiksi diodeiksilähde? ja ne voivat toimia nopeina tasasuuntaajina, joilla on nolla offset-jännite ja äärimmäinen lineaarisuus tehosignaaleille (käänteisessä suunnassa ne noudattavat tarkoin neliölakia). Käänteisellä etusijauksella P-puolen täytetyt tilat tulevat yhä enemmän samansuuntaisiksi N-puolen tyhjien tilojen kanssa, ja elektronit tunneloituvat nyt P-N-liitoksen esteen läpi vastakkaiseen suuntaan.
Tekniset vertailut

Tavanomaisessa puolijohdediodissa johtuminen tapahtuu, kun P-N-liitos on kytketty päästösuuntaan, mutta se estää virran kulun, kun liitos on kytketty päinvastaiseen suuntaan, estosuuntaan.  Näin tapahtuu, kun jännite on tiettyä arvoa, "käänteisläpilyöntijännitettä" pienempi. Jos se ylittyy, virta alkaa kulkea myös estosuuntaan, mutta samalla laite usein tuhoutuu. Tunnelidiodissa P- ja N-kerrosten dopingainepitoisuudet nostetaan sellaiselle tasolle, että käänteinen läpilyöntijännite muuttuu nollaksi ja diodi johtaa myös estosuuntaan. Päästösuunnassa tapahtuu kuitenkin kvanttimekaaninen tunneloituminen, sen vuoksi jännitteen ollessa tietyllä välillä etujännitteen kasvu saa etuvirran pienenemän. Tätä ”negatiivisen resistanssin” aluetta voidaan hyödyntää dynatron-oskillaattorin kiinteän tilan versiossa, jossa tavallisesti käytetään tetroditermioniventtiiliä (tyhjiöputki).
8–12 GHz:n tunnelidiodivahvistin noin vuodelta 1970
I vs. V -käyrä, joka muistuttaa tunnelidiodin ominaiskäyrää. Sillä on ”negatiivinen” differentiaaliresistanssi varjostetulla jännitealueella, V1:n ja V2:n välillä.
10 mA:n germaniumtunnelidiodinI vs. V -käyrä, joka on otettu Tektronixin mallin 571 käyrätunnistimella.
Käännös suomeksi
Pressure Machine

| Pressure Machine The Killers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. elokuuta 2021
 Kesto: 51.17
 Levy-yhtiö: Island
Listasijoitukset
  Suomi: 45.
The Killersin muut julkaisut
| Imploding the Mirage 2020 | Pressure Machine 2021 |   |
Pressure Machine on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 13. elokuuta 2021.
Kappaleet

"West Hills" – 5.42
"Quiet Town" – 4.45
"Terrible Thing" – 3.52
"Cody" – 3.50
"Sleepwalker" – 4.27
"Runaway Horses" – 3.54 (feat. Phoebe Bridgers)
"In the Car Outside" – 5.28
"In Another Life" – 3.45
"Desperate Things" – 5.16
"Pressure Machine" – 5.09
"The Getting By" – 5.09
Arvostelut

Soundi: