stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ameena Ahmad Ahuja

| Ameena Ahmad Ahuja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   intialainen
Ammatti:  taiteilija, kielitieteilijä
Vanhemmat:  Nuruddin Ahmed (isä)
Puoliso:  Vishnu Ahuja
Muut tiedot
Tyyli:  kuvaruno
Ameena Ahmad Ahuja on intialainen taiteilija, kielitieteilijä ja kalligrafi. Hän osaa sujuvaa englantia, hindiä, ranskaa, saksaa, venäjää ja farsia.
Ahujan isä oli Nuruddin Ahmed, joka toimi Delhin pormestarina kolme kertaa. Ameena opiskeli taidetta Slade School of Fine Art -koulussa. Hän asunut Lontoossa, New Yorkissa, ja Tokiossa ja palannut sitten Intiaan. Hän oli naimissa Vishnu Ahujan kanssa, joka oli toiminut Intian Neuvostoliiton suurlähettiläänä..
Ahuja toimi valtion virallisena tulkkina mm. Brežnevin valtiovierailujen aikana. Lisäksi hän käänsi Tšehovin novelleja urduksi ja englanniksi. Lisäksi hän opetti Columbian ja Jawaharlal Nehrun yliopistoissa..
Taiteilijana Ahuja tunnetaan etenkin kuvarunoista, joissa runon teksti on kirjoitettu kuvan muotoon. Ahujan kuva-aiheet ovat usein eläimiä ja runot kirjoitettu urduksi. Ahuja lahjoitti 33 taideteostaan Jamia Millia Islamia -yliopistolle vuonna 2007. Vuonna 2009 hänelle myönnettiin Padma Shri -mitali palkintona hänen taideurastaan.
Anna-Karin Kammerling

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Montreal 2005 | 50 m perhosuinti |  |
|  Pronssia | Fukuoka 2001 | 50 m perhosuinti |  |
|  Pronssia | Barcelona 2003 | 50 m perhosuinti |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Ateena 2000 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Ateena 2000 | 4 × 100 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Moskova 2002 | 50 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Moskova 2002 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Moskova 2002 | 4 × 100 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Hongkong 1999 | 50 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Ateena 2000 | 50 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 2004 | 50 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 2004 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Moskova 2002 | 100 m perhosuinti |  |
|  Pronssia | Shanghai 2006 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Shanghai 2006 | 50 m perhosuinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Istanbul 1999 | 50 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Helsinki 2000 | 50 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Helsinki 2000 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Berliini 2002 | 50 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Berliini 2002 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Berliini 2002 | 4 × 100 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Berliini 2002 | 100 m perhosuinti |  |
Anna-Karin Kammerling (s. 19. lokakuuta 1980 Malmö) on ruotsalainen uimari. Kammerling asuu ja harjoittelee Sundsvallissa.
Kammerling on parantanut kahdesti 50 m perhosuinnin maailmanennätystä ja oli sen haltijana yhteensä viisi vuotta ajalla 2002-2007. Hän osallistui Ruotsin joukkueeseen vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä 4 × 100 m vapaauinnissa ja voitti olympiapronssia. Sprintteri Kammerling on menestynyt parhaiten lyhyiden ratojen kilpailussa.
Syyskuussa 2008 Kammerlingin ilmoitettiin lopettavan uransa.
Zoltán Latinovits

Zoltán Latinovits
Zoltán Latinovits (9. syyskuuta 1931 – 4. kesäkuuta 1976) oli unkarilainen näyttelijä.
Latinovits oli koulutukseltaan insinööri. Hän sai uransa aikana useita teatterikiinnityksiä, mutta saavutti mainetta myös elokuvissa. Yksi näistä oli Zoltán Huszárikin Sindbad – suuri rakastaja (1971). Latinovits oli useita kieliä taitanut polyglotti.
44-vuotiaana itsemurhan tehneelle Latinovitsille myönnettiin vuonna 1990 postuumisti Kossuth-palkinto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zoltán Latinovits Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Zoltán Latinovits Elonetissä.
Andy Bown

| Andy Bown |
| --- | --- |
 Andy Bown Status Quon keikalla Arvikassa 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Andrew Steven Bown
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1946 (ikä 78) Beckenham, Lontoo, Englanti
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Muusikko
Taiteilijanimi:  Acid Man 
Aktiivisena:  1966–
Tyylilajit:  rock 
Soittimet:  kosketinsoittimet, bassokitara, kitara
Yhtyeet:  The Herd Judas Jump Peter Frampton Pink Floyd Roger Waters Status Quo
Levy-yhtiöt:  Cherry Red 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrew Steven Bown (s. 27. maaliskuuta 1946 Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka soittaa koskettimia Status Quossa. 
Bown liittyi Status Quohon alkujaan studiomuusikkona vuonna 1973 soittaen bändin Hello! albumilla samana vuonna. Vuodesta 1977 lähtien Bown on soittanut jokaisella Status Quon albumilla ja vuodesta 1982 alkaen hän on ollut täysivaltainen bändin jäsen.
1970-luvulla Bown julkaisi neljä sooloalbumia, mutta mikään niistä ei yltänyt listoille asti. Viidennen sooloalbuminsa Unfinished Business Bown julkaisi syyskuussa 2011.
Bown toimi basistina Pink Floydin The Wall -kiertueella vuosina 1980 ja 1981 ja kiertueelta taltioidulla live–albumilla Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980–81. Hän soitti myös studiomuusikkona kosketinsoittimia Pink Floydin The Final Cut−albumille. Hän soitti myös koskettimia ja 12-kielistä kitaraa Roger Watersin soolo-albumilla The Pros and Cons of Hitch Hiking vuonna 1984 mutta ei lähtenyt mukaan levyjulkistusta seuranneelle kiertueelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Andy Bown Discogsissa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Andy Bown
Käännös suomeksi
Étienne Jacques Joseph Macdonald

Étienne Jacques Joseph Macdonald, muotokuva 1800-luvun alkuvuosilta.
Étienne Jacques Joseph Alexandre Macdonald (17. marraskuuta 1765 Sedan − 25. syyskuuta 1840 Courcelles, Loiret) oli ranskalainen sotilas, Ranskan marsalkka ja Tarenten herttua.
Macdonald palveli Ranskan armeijaa vallankumoussodissa ja Napoleonin sodissa, ja osallistui niin Jemappesin kuin Waterloon taisteluihin. Vuodesta 1809 hänen arvonsa oli keisarikunnan marsalkka. Saman vuoden lopulla hänesta tuli Tarenten herttua. Uransa aikana Macdonald sai lukuisia kunniamerkkejä, joista korkein Ranskan kunnialegioonan suurristi. Hän kuoli 75-vuotiaana linnassaan Courcellesissa, lähellä Gieniä Loiret’n departementissa.
Andy Black

| Andrew "Andy" Black |
| --- | --- |
 Andy Black vuoden 2008 WSOP:n pääturnauksessa.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Irlanti
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  9
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 451 576
Päivitetty:  22. tammikuuta 2008
Andrew "Andy" Black (s. 20. heinäkuuta 1965) on irlantilainen pokeriammattilainen. Hän on syntynyt Belfastissa, Pohjois-Irlannissa ja asuu nykyisin Dublinissa. Blackin lempinimi on "The Monk" ("munkki").
Black pelasi korttia äitinsä kanssa nuorempana ja alkoi pelata vakavammin vuonna 1986 ollessaan opiskelemassa lakia Trinity Collegessa Dublinissa. Hän oli pitkäikäisen pokerikoulun Junior Common Roomin (The JCR) jäsen, koulusta oli aiemmin tullut pelaajia kuten Donnacha O'Dea ja Padraig Parkinson. Hän alkoi pelata myös Griffinin kasinolla Dublinissa.
Blackin pudotti vuoden 1997 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa sen lopulta voittanut Stu Ungar. Aikoinaan liikkui huhuja, että Ungar oli onnekas ja voitti Blackin AK-käden AQ-kädellä. Black itse kertoi lokakuussa 2006 Full Tilt Pokerilla, että AK/AQ-käsitarina ei ole totta ja Ungar vain pelasi häntä paremmin.
Blackin seuraavan vuoden WSOP-matkasta tehtiin John Hurtin juontama dokumentti Million Dollar Deal. Hävittyään "miljoonan dollarin diilin" Black matkusti Englantiin ja eli luostarinomaisessa buddhalaisyhteisössä seuraavat viisi vuotta.
Black palasi pokerin pariin menestyksellisesti vuonna 2004 halliten Irlannin turnauksia ja sijoittuen viidenneksi vuoden 2005 WSOP:n pääturnauksessa. Hän johti finaalipöytää jossain vaiheessa ja hänellä oli parhaimmillaan kolmasosa kaikista pelimerkeistä. Hän kuitenkin kärsi huonosta onnesta ja vastustajien kyseenalaisista maksuista ja voitti lopulta viitossijastaan 1,75 miljoonaa dollaria.
Vuonna 2005 Black esiintyi keskusteluohjelmassa Heads Up with Richard Herring kertoen uskostaan ja pokeriurastaan.
Vuoden 2005 WSOP:n jälkeen Black on ollut rahasijoilla sekä European Poker Tourilla että World Poker Tourilla. Vuonna 2006 hän oli World Series of Poker Tournament of Champions -turnauksen finaalipöydässä johtaen selvästi. Hän kuitenkin hävisi ylipelattuaan AK-kätensä, jota vastassa oli Daniel Negreanun kuningaspari. Viides tila toi 100 000 dollaria. Alkuvuodesta 2007 Black oli Aussie Millions -tapahtuman pot limit omaha -turnauksen kakkonen ja no limit texas hold'em -pääturnauksen kolmas. European Poker Tourin vuoden 2007 Grand Finalessa Monte Carlossa Black johti pitkään turnausta, mutta jäi lopulta seitsemänneksi. Saman vuoden kesällä Black oli kahdessa WSOP-turnauksessa finaalipöydässä.
Black edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Tammikuussa 2008 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 3,4 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Poker with heart - Andy Black (Arkistoitu – Internet Archive)
Andy Black The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Full Tilt Pokerin sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Amanda Plummer

| Amanda Plummer |
| --- | --- |
 Amanda Plummer vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1957 (ikä 67) Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Amanda Michael Plummer (s. 23. maaliskuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan teatteriurastaan sekä rooleistaan elokuvissa kuten Joe ja tulivuori (1990), The Fisher King (1991), Tarpeellista tavaraa (1993), Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta (1994) ja Nälkäpeli – Vihan liekit (2013). Plummer voitti Tony-palkinnon vuonna 1982 roolistaan näytelmässä Jumalan Agnes. Plummerin isä oli näyttelijä Christopher Plummer ja hänen äitinsä näyttelijä Tammy Grimes.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amanda Plummer Wikimedia Commonsissa
Amanda Plummer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Étienne Clémentel

| Étienne Clémentel |
| --- | --- |

Ranskan valtiovarainministeri
 14. kesäkuuta 1924 – 3. huhtikuuta 1925  
Edeltäjä:  Frederic Francois-Marsal
Seuraaja:  Anatole de Monzie
Ranskan valtiovarainministeri
 9. kesäkuuta 1914 – 13. kesäkuuta 1914  
Kauppa- ja teollisuusministeri
 29. lokakuuta 1915 – 27. marraskuuta 1919  
Edeltäjä:  Gaston Thomson
Seuraaja:  Louis Dubois
Maatalousministeri
 22. maaliskuuta 1913 – 9. joulukuuta 1913  
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1864  Clermont-Ferrand 
Tiedot
Puolue:  Vasemmistokartelli
 Nimikirjoitus
Étienne Clémentel (29. maaliskuuta 1864 Clermont-Ferrand – 25. joulukuuta 1936 Prompsat, Puy-de-Dôme) oli ranskalainen poliitikko ja maan valtiovarainministeri vuosina 1915–1919.
Clémentel valittiin Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi vuonna 1900. Hänestä tuli siirtomaaministeri Maurice Rouvierin hallitukseen vuonna 1905, minkä jälkeen hän toimi useiden ministeriöiden johdossa, joissa hänen taloustietonsa tulivat käyttöön. Hän oli useita kausia maatalousministeriön, siirtomaaministeriön, valtiovarainministeriön, julkisten töiden ministeriön ja merivoimien osaston ministerinä. Hän oli parlamentin alahuoneen jäsen, kunnes hän vuonna 1920 sai paikan ylähuoneesta.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli mukana järjestämässä raaka-aineiden jakelua liittoutuneiden armeijoille. Liittoutuneiden meriliikenneneuvoston perustaminen oli suurelta osin hänen työtään, ja elokuusta 1917 lähtien hän laati yleisiä luetteloita armeijan tarpeista. Clémentel nimitettiin äskettäin perustetun Kansainvälisen kauppakamarin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Vuonna 1924 hänestä tuli Édouard Herriotin hallituksen valtiovarainministeri. Hallitus joutui huhtikuussa 1925 vaikeuksiin, kun frangin kurssi laski jyrkästi ja valuuttavaranto hupeni. Tällöin Clémentel erosi tehtävästään, mikä johti hallituksen kaatumiseen. Hän oli Vasemmistokartelli-puolueryhmittymän jäsen.
Clémentelin teoksia ovat muun muassa L'âme celtique (1899) ja Un drame économique (1914). Hän oli myös taidemaalari ja valokuvaaja, jonka töitä on useissa museoissa.
Antoinette Frank

Antoinette Frank (s. 30. huhtikuuta 1971) on yhdysvaltalainen kolmoismurhaaja ja entinen poliisi. Hän syyllistyi yhteen New Orleansin lähihistorian tunnetuimmista rikoksista.
Frank eli epävakaan lapsuuden, mutta halusi pienestä pitäen poliisiksi. Hän kärsi vakavista psyykkisistä ongelmista perheensä hajanaisuuden vuoksi; mm. veli oli paossa lain kouraa ja isä esiintyi hänen elämässään vain satunnaisesti.
Frank palveli New Orleansin poliisissa alle vuoden. Hän kuitenkin sai paikan huolimatta useista valehdelluista kohdista poliisiksi pääsemisen yhteydessä. Hän tapasi erään ampumavälikohtauksen yhteydessä tulevan poikaystävänsä, epäillyn huumausainerikollisen Rogers LaCazen. Hän antoi myöhemmin LaCazen jopa ajella poliisiautolla.
Frank ja LaCaze tulivat 4. maaliskuuta 1995 varastetulla avaimella sulkemaisillaan olevaan Kim Anh -nimiseen vietnamilaiseen ravintolaan itäisessä New Orleansissa. Tätä seuranneen ammuskelun yhteydessä Frank surmasi kaksi ravintolan työntekijää, Ha ja Cuong Vun sekä poliisikollegansa Ronnie Williamsin. Sekä Frank että LaCaze saivat kuolemantuomiot.
Aiheesta muualla

Crimelibrary.com: Antoinette Frank (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Česlovas Sasnauskas

Česlovas Sasnauskas
Česlovas Sasnauskas (19. kesäkuuta 1867 Kapčiamiestis – 18. tammikuuta 1916 Pietari) oli liettualainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja. Hänen teoksistaan suurin osa on sävelletty kuorolle tai säestetylle soololauluäänelle. Hänen lauluihinsa kuuluu "Kur bėga Šešupė" ja soitinmusiikkituotantoonsa lukuisia urkuteoksia.
Sasnauskas sai varhaisimman musiikkikasvatuksen vanhemmiltaan, joilta oppi urkujensoiton. Pietarin konservatoriossa hän opiskeli vuosina 1892–1898 laulua Stanislav Gabelin ja Antonio Cotognin johdolla. Vuodesta 1895 kuolemaansa Sasnauskas työskenteli Pyhän Katariinan kirkon urkurina ja kuoronjohtajana Pietarissa. Hän oli aiemmin toiminut kirkkojen urkurina Gražiškiaissa, Vilkaviškiksessä ja Daugavpilsissä. Sasnauskas myös esiintyi laulajana, opetti ja kirjoitti artikkeleita. Hän suoritti opintoja arkeologian instituutissa (1902–1904) ja matkusti Roomaan sekä Euroopan eri luostareihin tutkimaan gregoriaanista laulua.
Sasnauskasin maallinen vokaalimusiikki on hyvin melodista, ja hän käytti kansanmusiikin aineksia teoksissaan. Hengellisissä teoksissaan hän yhdisteli läntisten ja slaavilaisten kirkkomusiikkiperinteiden vaikutteita.
Zoltán Kővágó

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Zoltán Kővágó |  Zoltán Kővágó |  Zoltán Kővágó |  |
Maa:   Unkari
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | kiekonheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Helsinki 2012 | kiekonheitto |  |
Zoltán Kővágó (s. 10. huhtikuuta 1979) on unkarilainen kiekonheittäjä.
Kővágó voitti 1998 Annecyssä nuorten maailmanmestaruuden kiekonheitossa tuloksella 59,36. Hän osallistui Edmontonin MM-kisoihin 2001, mutta karsiutui. Seuraavana vuonna hän heitti seitsemänneksi Münchenin EM-kisoissa tuloksella 63,63. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui, mutta seuraavana vuonna Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiahopeaa tuloksella 67,04. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen. Kővágó sijoittui Helsingin MM-kisoissa 2005 kymmenenneksi ja myöhemmin samana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi.
Kővágó sijoittui Osakan MM-kilpailuissa 2007 yhdeksänneksi, mutta karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 loppukilpailusta. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kuudes tuloksella 65,17. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui alun perin kolmanneksi tuloksella 66,42, mutta hänet hylättiin myöhemmin dopingrikkomuksen takia.
Kővágó kieltäytyi dopingtestistä ennen vuoden 2012 Lontoon olympialaisia, ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Kővágó karsiutui loppukilpailusta Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui 2016 kuudenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa ja seitsemänneksi Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Henkilökohtaiset ennätykset

Kiekonheitto: 69,95 (2006)
Älä pelkää pimeää

| Älä pelkää pimeää> Don’t Be Afraid of the Dark |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Troy Nixey
Käsikirjoittaja:   Guillermo del Toro  Matthew Robbins 
Tuottaja:   Mark Johnson  Guillermo del Toro 
Säveltäjä:  Buck Sanders
Kuvaaja:  Oliver Stapleton
Leikkaaja:  Jill Bilcock
Pääosat:   Katie Holmes  Bailee Madison  Guy Pearce 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Meksiko Australia
Tuotantoyhtiö:   Miramax Films  Gran Via  Tequila Gang 
Levittäjä:  FilmDistrict Netflix
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä pelkää pimeää (Don’t Be Afraid of the Dark) on vuoden 2010 kauhuelokuva, jonka ohjasi Troy Nixey. Se syntyi yhdysvaltalais-meksikolais-australialaisena yhteistyönä. Elokuva perustuu 1970-luvun televisioelokuvaan Pimeyden oliot (1973). Siinä nuori tyttö muuttaa isänsä ja tämän tyttöystävän luo ja huomaa, että talossa asuu muitakin olentoja.
Vastaanotto

DVD-oppaan Pekka Suorsan mielestä elo­kuva on alkupuo­lellaan melkoisen pelot­tava ja pystyy pitämään jännityksen yllä siitä eteenkinpäin, vaikka paljastaa kellarin salaisuuden jo melko pian. Video Hound -elokuvaopas kehuu esikoisohjaajaa ja lapsinäyttelijä Bailee Madisonia, mutta pitää elokuvaa kuitenkin varsin tavanomaisena kauhutarinana ja antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Alli Paasikivi

| Alli Paasikivi |
| --- | --- |
 Alli Paasikivi vuonna 1940.
Suomen tasavallan presidentin puoliso
 11.3.1946–1.3.1956  
Edeltäjä:  Gerda Ryti
Seuraaja:  Sylvi Kekkonen
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1879 Kärkölä, Suomi
Kuollut: 13. heinäkuuta 1960 (80 vuotta) Helsinki, Suomi
Puoliso:  Juho Kusti Paasikivi
Alli Paasikivi tuberkuloosia vastustavassa postimerkissä vuonna 1947
Allina Amanda ”Alli” Paasikivi (o.s. Valve, vuoteen 1907 saakka Hildén, 19. marraskuuta 1879 Kärkölä – 13. heinäkuuta 1960 Helsinki) oli presidentti Juho Kusti Paasikiven toinen vaimo. Heidät vihittiin vuonna 1934, kolme vuotta Anna Paasikiven kuoleman jälkeen.
Lapsuus ja nuoruus

Alli syntyi marraskuussa 1879 Kärkölän pitäjässä kenkäkauppias Andreas Hildénin perheeseen. Hän oli perheen kolmesta tyttärestä keskimmäinen. Perhe muutti Helsinkiin, kun Alli oli yhdeksänvuotias. Vuonna 1907 Hildénit vaihtoivat nimensä Valveeksi.
Alli Paasikivi kävi Helsingin Suomalaista Yhteiskoulua, mutta lopetti jo 7. luokalta, koska halusi näyttelijäksi. Hän oli huomattu seurapiirien kaunotar ja pääsi näyttelemään Suomalaiseen teatteriin, jota johtivat Kaarlo ja Emilie Bergbom. Kun teatteritalo valmistui 1902, teatterin nimeksi tuli Suomen Kansallisteatteri.
Avioliitto

Alli Valve oli lähes 30 vuotta Kansallis-Osake-Pankin työntekijänä yleten vähitellen prokuristiksi. Vuonna 1934 hän avioitui kokoomuksen puheenjohtajan, valtioneuvos J. K. Paasikiven kanssa. Pari oli tutustunut Kansallis-Osake-Pankissa, sillä J. K. Paasikivi toimi pankinjohtajana.
Paasikivien avioituessa Alli Paasikivi oli reippaasti yli viisikymppinen. Hän lopetti työnsä pankissa ja toimi suurlähettilään puolisona, kun J. K. Paasikivi nimitettiin suurlähettilääksi Tukholmaan vuonna 1936 ja Moskovaan vuonna 1940. Vuonna 1944 J. K. Paasikivestä tuli pääministeri ja vuonna 1946 presidentti.
Alli Paasikivi ei osallistunut suoranaisesti politiikkaan, mutta hän vaikutti voimakkaasti J. K. Paasikiveen ja toimi kuin hänen yksityissihteerinsä. Hän muun muassa avasi J. K. Paasikivelle osoitettuja kirjeitä ja vastasi puheluihin päättäen, mitkä asiat hän vie eteenpäin puolisolleen ja mitkä ei.
Alli Paasikivi toimi sotien aikana Lotta Svärdissä ja toimi myöhemmin sotainvalidien auttajana. Hän antoi nimensä Alli Paasikiven Säätiölle, joka perustettiin vuonna 1952 fasistisena lakkautetun Lotta Svärd -järjestön rahoilla. Alli Paasikiven Säätiö myöntää avustuksia ja apurahoja perheen sosiaalisen turvallisuuden lisäämiseksi yhteiskunnassa sekä Suomen kotien aineellisen ja henkisen tason kohottamiseksi.
Alli Paasikivi on ikuistettu myös suomalaiseen tuberkuloosia vastustavaan postimerkkiin 1947.
Populaarikulttuurissa

Kun Reino Helismaan 1948 sanoittama ja esittämä kappale ”Suutarin tyttären pihalla” joutui Yleisradiossa esityskieltoon, kansan keskuuteen levisi huhu, että kiellon takana oli presidentin rouva Paasikivi. Peter von Bagh ja Ilpo Hakasalo arvioivat myöhemmin Ylen musiikkiraadin olleen yksinkertaisesti eri mieltä Helismaan esityksen taiteellisuudesta.
Iän tai muun syyn takia roikkuva olkavarren muoto on saanut Alli Paasikiven mukaan nimityksen ”allit”.  Alli Paasikivi pukeutui näyttävästi ja käytti hihattomia iltapukuja, vaikka hänen käsivarsistaan oli jo kadonnut nuoruuden piukeus. Asuvalintaa kerrotaan jopa paheksutun. Lehtikuvista Paasikiven ”allit” oli tapana retusoida pois hänen omasta toiveestaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alli Paasikivi Wikimedia Commonsissa
Korppi-Tommola, Aura: / Paasikivi, Alli (1879–1960) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  23.6.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Korppi-Tommola, Aura, Alli Paasikivi. Eturivin taustavaikuttaja, SKS Kirjat 2021.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Gerda Ryti | Suomen tasavallan presidentin puoliso 1946–1956 | Seuraaja: Sylvi Kekkonen |
Anna-Reetta Niemelä

Anna-Reetta Niemelä (s. Enontekiö) on suomensaamelainen joikaaja. Hän voitti Sámi Grand Prixin vuonna 2006 Koutokeinossa joikujen kategoriassa. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Ijahis Idja -festivaalilla.
Niemelä syntyi Näkkälässä, Enontekiöllä. Hän asettui Kaaresuvantoon ja on työskennellyt opettajana Kaaresuvannon koulussa. Myös Niemelän poika Matias Niemelä on joikaaja.
Ala-Lylyjärvi (Juupajoki)

| Ala-Lylyjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Juupajoki
Koordinaatit:  61°53′04″N, 24°29′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  Ellinoja 
Järvinumero:  35.756.1.041
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,2 m  
Rantaviiva:  5,41 km  
Pinta-ala:  76,723 ha  
Tilavuus:  0,0019 km³  
Suurin syvyys:  7,9 m  
Valuma-alue:  40 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Lylyjärvi 
Ala-Lylyjärvi  on Pirkanmaalla Juupajoella Lylyn kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 77 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen järvenselkä on avoin. Järven itäpuolella työntyy kaakkoon päin yli 600 metriä pitkä lahti. Järven eteläpäässä sijaitsee Kylmälahti, jonne suot laskevat vetensä. Pohjoisrannasta työntyy syvempään veteen lähes 100 metriä pitkä penger, jonka päässä sijaitsee saarimainen jatke. Täältä näkee järven jokaiseen poukamaan hyvin. Järvelle näkyy lähes 40 metriä korkea Niemenvuoren Helaakalliot, joiden rinteet laskevat etelärantaan. Järven rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata tai matalan rannan luhtaa. Järven länsi- ja pohjoisrannat ovat asutuksen valtaamat ja rantojen takamaat on raivattu peltomaiksi. Haja-asutusta, joka muodostaa Lylyn kylän, levittäytyy eri puolille järven rantoja ja niiden välissä on rannoille rakennettu myös vapaa-ajan asuntoja. Niille tulee tiet kantatieltä 58, yhdystieltä 14293 ja yhdystieltä 3422. Järven länsirantaa seuraa etelä-pohjois-suuntainen Tampere–Haapamäki-rautatie, jonka entinen Lylyn rautatieasema on järven rannan tuntumassa.