stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Götajoki

| Götajoki Göta älven, Göta älv |
| --- | --- |
 Vesiputouksia Götajoessa Trollhättanin lähellä.
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Länsi-Götanmaa
Maakunnat:  Dalsland, Länsi-Götanmaa
Kunnat:  Vänersborg, Trollhättan, Lilla Edet, Ale, Kungälv, Göteborg
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Götajoen vesistö (108)
Pinta-ala:  50 229,3 km²  
Järvisyys:  19 % 
Pääuoman pituus:  731 km 
Pääuoman osuudet:  Götajoki ←Vänern ←Klarjoki ←Trysilelva ←Femundselva ←Gløta ←Røa
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Vänersborg, Vänern 
 :  58.3720°N, 12.3607°E
Laskupaikka:  Göteborg & Harestad, Göteborgin kunta
 :  57.6816°N, 11.8360°E
Esteet:  Lilla Edet, Olidan, Hojum, Vargön 
Sivu-uomat:  Säveån (d), Trollhättanin kanava (en), Lärjeån (en), Mölndalsån (d)
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  44 – 46 m
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  noin 45 m
Pituus:  93 km  
Keskileveys:  70 – 270 m  
Kaltevuus:  0,49 m/km
Keskiylivirtaama:  953 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  575 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  168 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Götajoki (ruots. Götaälven, Göta älv) on Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä virtaava 93 kilometriä pitkä joki, joka alkaa Vänersborgin kaupungin kohdalla Vänernin lounaispäässä ja laskee mereen Göteborgin kaupungin kohdalla. Se muodostaa Götajoen vesistön 731 kilometriä pitkässä pääuomassa alajuoksulla sen viimeisen osuuden. Götajoki on virtaamaltaan Ruotsin suurin joki. Se on rahtilaivoillekin purjehduskelpoinen joki ja joessa olevien sulkujen takia laivat pääsevät Vänerniin asti.
Yhteiskunta > Asutus

Götajoki alkaa Vänersborgista, virtaa Trollhättanin, Lilla Edetin ja Alen kuntien läpi. Joki haarautuu Kungälvin ja Göteborgin rajalla. Göteborgsgrenen virtaa Göteborgissa ja Nordre älv muodostaa Kungälvin ja Göteborgin välisen kuntarajan. Joen ympäristössä elää noin miljoona ihmistä. Joki on tärkeä maisemallinen elementti läpivirtauskunnille, mutta joesta otetaan myös raakavettä jokivarren asukkaille ja edelleen näiden ympäristökunnille, kuten Mölndal, Partille ja Öckerö. Götajoen vesihuollon piirissä elää 700 000 asukasta.
Joenvarren merkittävimmän taajama-alueen muodostaa Göteborgin keskustaajama, joka on monikuntainen kompleksi. Seuraavaksi suurin taajama on Trollhättan, jossa asuu noin 50 000 asukasta. Sen suuri vaikutus jokeen perustuu vesivoimaan, teollisuuteen ja seudun asukastiheyteen. Trollhättanin pohjoispuolella sijaitsee Vänersborg, jonka lähiympäristössä asuu 30 000 asukasta, Göteborgin pohjoispuolella sijaitsee Kungälvin noin 20 000 asukkaan taajama, ja jokivarren keskijuoksulla sijaitsevat vielä Nödinge-Nol, jossa on 12 000 asukasta, Lilla Edet, jossa on 4 000 asukasta, Göta, jossa on 1 000 asukasta ja Lödöse, jossa on noin 2 000 asukasta.
Yhteiskunta > Maantie ja rautatie

Leveillä joilla maantiet kulkevat tavallisesti kummallakin puolella jokea. Jokea ylittävät sillat ovat silloin harvinaisia. Joen itäpuolta kulkee valtatie E45 Göteborgista Vänersborgiin, ja se jatkaa Vänernin ohitse pohjoiseen. Valtatien E45 rinnalla kulkee sitä vanhempi maantie, jota myöten pääsee lähiseudun taajamiin. Göteborgista alkava ja joen länsirantaa seuraava valtatie E6 (Norgevägen) poikkeaa jo Kungälvissä merenrannikolle. Täältä jatkaa joen länsirantaa vanha maantie, joka käy kaikissa länsipuolen rantataajamissa.
Niissä Götajoen kohdissa, jossa ei ole useita rinnakkaisia uomia tai suuhaaroja, on joen leveys 70–270 metriä . Voimalaitoksien patoaltaissa voi vedenpinta kohota paljon luonnollista tasoaan korkeammalle, jolloin patoallaskin on tavallista leveämpi. Esimerkiksi Trollhättanissa on patoallas noin 900 metriä leveä. Ylityspaikkoja esiintyy Götajoen jokilaaksossa harvakseltaan. Göteborgin keskustassa joen alittavat Marieholmin tunneli ja Tingstadin tunneli ja sen ylittävät sillat Götaälvbron ja Älvsborgin silta. Hisingenin ja mantereen välissä on Norrledenillä oma silta ja Bohusissa Jordfallsbron. Kungälvissä ylittää Fästningsholmenilla Nordre älvin lyhyet kaksi siltaa. Myös Norgevägenillä on silta Kungälviin. Hisingeniltä pääsee pohjoiseen myös lautalla, joka liikennöi Nordre älvin alajuoksulla. Seuraavat Götajoen ylittävät sillat sijaitsevat yläjuoksulla Lilla Edetissä. Voimalaitospadolla ja sen alapuolella on kaksi siltaa. Samanlainen ylitysmahdollisuus on myös Trollhättanissa, jonka voimalaitoksen patoa seuraa tie. Padon yläpuolella sijaitsee vielä yksi silta. Trollhättanin pohjoispuolella sijaitsee valtatiehen E45 kuuluva Stallbackabron. Viimeiset sillat sijaitsevat aivan yläjuoksulla. Vargön silta, Karls gravin silta ja Trafikkanalenin Dalbobron ylittävät Götajoen ylimmät vesiosuudet.
Rautatiet vaativat usein omat siltansa. Göteborg on eteläisten, itäisten ja pohjoisten ratalinjojen kohtaamispaikka. Teollistumisen aikana tuli rataverkosta Göteborgin ympäristössä tiheä. Götajoen itärantaa seuraa rata, joka jatkaa Vänersborgiin asti. Siellä kohtaavat Vänernin kiertävät radat Norjasta tulevan radan ja itään jatkavat radat. Joen ylittäviä rautatiesiltoja on Vänersborgissa, Trollhättanissa, Kungälvissä ja Göteborgin keskustassa. Keskustassa ylittää joen myös raitiovaunutieliikenne.
Yhteiskunta > Laivaliikenne

Vaikka Götajoen kanavoimista ajateltiin jo 1500-luvulla, saatiin se päätökseen vasta 1800-luvulla. Lilla-Edetissä, Trollhättanissa ja Vargönissä oli suuria koskia, joita ei voinut ohittaa laivalla. Joen kokonaispudotus on 44 metriä ja se jakautuu voimaloiden patojen vedenkorkeuseroina ilmaistuna Lilla-Edetissä 6,4 metriä, Trollhättanissa 32,5 metriä ja Vargönissä 4,9 metriä. Jokea on rakennettu kanavaksi ruoppaamalla ja kallioita räjäyttämällä noin 10 kilometrin matkalla. Luonnollisia väylänosuuksia on 72 kilometriä. Laivaliikenne käyttää alajuoksulla väylänään sekä Nodre älviä että Göterborgsgreneniä ja yläjuoksulla liikenne ohjataan Karls gravia pitkin Vassbotteniin ja Trafikkanalenia myöten Vänerniin. Tällä Trollhättanin kanavana tunnetulla vesireitillä on kuusi sulkua, 9 nostosiltaa ja kolme kiinteää siltaa. Vesireitin syväys on 6,3 metriä ja matalimmat kiinteät sillat sijaitsevat Nordre älvillä, jossa ne ovat 12,5 metriä korkeat. Korkein kiinteä silta on Göteborgissa sijaitseva Angeredsbron, jolla on korkeutta 47 metriä, ja toiseksi korkein on Trollhättanissa sijaitseva Stallbackabron, jolla on korkeutta 27 metriä. Muut sillat ovat läppäsiltoja, yksi on kääntösilta ja yksi nostosilta. Väylän nopeusrajoitukset ovat viisi tai kymmenen solmua. Nykyään jokea matkaa noin 1 000 laivaa vuodessa ja ne kuljettavat Götajoen ja Vänernin satamiin 2–3 miljoonaa tonnia tavaraa tai raaka-aineita. Vapaa-ajan veneilyn liikennöintitiheys on noin 2 800 venettä vuodessa.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Suurin osa Götajoen läpi virtaavasta vedestä tulee Vänernjärvestä. Yläjuoksun vesitilannekin vaikuttaa Götajoen virtaamiin, sillä yläpuoliset vedet ovat säännösteltyjä ja sekä kevättulvien että korkean veden aikana jokeen juoksutetaan jopa yli 1 000 kuutiometriä vettä sekunnissa. Teollistumisen aikana Vänerniin laskevia jokia käytettiin viemäreinä samoin kuin Götajokeakin. Vedenlaatu heikkeni 1800-luvulta alkaen 1970-luvulla saakka, jonka jälkeen sekä järvi että jokia ovat puhdistuneet takaisin 1800-luvun lopun tilanteeseen. Vedenlaadun eteen tehdään edelleen työtä ja tavoitteena on puhdas vesi. Joen vettä on otettu 1800-luvulta alkaen ja edelleen otetaan raakavedeksi kotitalouksien juomaveden tuottamiseksi. Joen vettä käytetään edelleen teollisuuden raakavesilähteenä ja prosessien jäähdytysvetenä. Haja-asutusalueiden maa- ja metsätalouden yhteiset päästöt fosforin osalta kolme neljäsosan päästöistä ja yli puolet typen päästöistä. Myös vedenpuhdistuslaitoksien läpi pääsevien ravinteiden osuudet ovat samansuuruiset teollisuuspäästöihin nähden. Jokiveden sameutta lisäävät myös rahtialusten ja pienveneilijöiden liikenne joella.
Jokiveden käyttö on raakavetenäkin lähes juomavesilaatuista, vaikka se vielä puhdistetaan ennen vesijohtoverkkoon päästämistä. Joen ekologinen tila on kauttaaltaan välttävä lukuun ottamatta Nordre älviä, jossa tila on tyydyttävä. Joen kemiallinen tila on tyydyttävä johtuen korkeista elohopea- ja polybromididifenylaattien pitoisuuksista. Suurin elohopealähde on kivihiilivoimalat, joiden savukaasuissa sitä esiintyy. Savukaasut laskeutuvat alueelle sekä kaukaa että läheltä.
Luontoarvoja > Harvinaisia kasvilajeja ja vesinisäkkäitä

Joen rannoilla tavataan ojavillakkoa, joka on vaarantunut laji. Kuusihedevesirikon esiintymisalue on pääasiassa Mölndalsånin varsilla ja kellokatkeron Säveånin. Erityisiä lintulajeja ovat kuningaskalastaja, laulujoutsen ja keltavästäräkki. Vesieläimistä majava jättää täälläkin merkiksi kaluttuja puunrunkoja ja mereltä nousee jokea Lilla Edetiin asti kirjohylje.
Luontoarvoja > Kalakanta

Götajoessa ja sen sivujoissa elää 37 kalalajia. Joen suuhaaroissa elää yläjuoksuun nähden poikkeava kalasto. Alajuoksulla voi makeaan jokiveteen sekoittua merellistä suolavettä, jolloin myös murtovesissä viihtyvät lajit ovat yleisiä. Niistä lajeja ovat esimerkiksi valkoturska ja kampela. Jokilajistoon kuuluu Ruotsissa yleisiä kalalajeja: ahven, hauki, lohi, made, taimen, särki, suutari, kuore, salakka ja lahna. Harvinaisuuksia ovat merinahkiainen ja toutain.
Götajoen alue > Yleistä

Vesistön valuma-alueen pinta-ala on 50 229 neliökilometriä (km²). Götajoen alue muodostuu siitä valuma-alueen osasta, jonka vedet laskevat suoraan Götajokeen, mutta josta jätetään pois Vänernin valuma-alue. Götajoen alueen pinta-ala ilman Vänernin valuma-aluetta on 3 400 km² (joskus ilmoitetaan 3 500 km² ). Vänerniin laskee eri ilmansuunnista monia jokia ja ojia ja sen valuma-alueeksi tulee 46 830 km². Yksi joista on Klarjoki, jonka vesistöviranomaiset ovat valinneet pääuomaksi vesistön yläjuoksulle. Klarjoen valuma-alueen pinta-ala on 11 848 km². Ilman Klarjoen valuma-aluetta on Vänernin jäljelle jäänyt valuma-alue 34 982 km² suurinen. Jos vesistön valuma-alue jaetaan kolmeen erilliseen osaan edellä kerrotulla tavalla, saadaan valuma-alueen kolmijaoksi Götajoen alue (6,8 %), Vänernin alue (69,6 %) ja Klarjoen valuma-alue (23,6 %). Götajokeen tulevasta vedestä on valtaosa peräisin Vänernistä ja vain pieni osa on peräisin Götajoen sivujoista. Vänernillä on suuri vaikutus joen vedenlaatuun, veden määrään ja sen juoksutukseen. Vesi virtaa Vänernistä mereen 1,5–5 vuorokaudessa .
Götajoen alue > Götajoen alue

Götajoen alue jakautuu joenuomaan nähden epätasaisesti, sillä joenuoman länsipuolelle jää vain kapea alle 10 kilometriä leveä kaistale. Suurimmat sivujoet yhtyvät Götajokeen itärannassa ja niiden valuma-alueet sijaitsevat kauempana idässä.
Götajoen alue > Sivu-uomia

Götajoen vesistöalue on suhteellisen pieni verrattuna joen sisältämään suureen vesimäärään. Joen vesi on peräisin Vänernin valuma-alueelta, mutta siihen tulee pieni lisäys Götajoen alueen sivujoista. Sivujoet on luetteloitu alla sijaitsevaan taulukkoon. Götajoen kaksi suuhaaraa on eritelty taulukon yläosassa omiksi lohkoikseen, jonka alapuolella on uoman yhtenäisen osan sivujoet. Tietojen lähteet on luetteloitu taulukon alle ja viitteet on koottu oikeanpuoleiseen sarakkeeseen. Viitteet on luetteloitu samassa järjestyksessä kuin ne esiintyvät taulukossa.
| Sivu-uoman nimi   | Etäisyys mereen (km) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
laskee Kattegatin Norde älvs fjordiin
| Kvillen | 2 | Norde älv |  | 0,4 | 29 | 1,1,1,–,2,2 |
| Ormbäcken | 2 | Norde älv |  |  |  | 1,1,1,–,–,– |
| Kungälvsbäcken | 6 | Norde älv |  |  | 12 | 3,1,1,–,–,3 |
joenhaara Kungälvissä (14 km) → suuhaara Norde älv
laskee Kattegatin Älvsborgsfjordeniin
| Kvillebäcken | 4 | Göteborgsgrenen |  | 0,3 | 16 | 1,1,1,–,2,2 |
| Mölndalsån | 6 | Göteborgsgrenen | 40 | 5 | 259 | 1,1,1,4,2,2 |
| Säveån | 6 | Göteborgsgrenen | 130 | 25 | 1 740 | 1,1,1,4,2,2 |
| Lärjeån | 11 | Göteborgsgrenen | 55 | 2 | 112 | 1,1,1,5,2,2 |
| Syrtesjönin oja | 19 | Göteborgsgrenen |  | 0,1 | 5 | 1,1,1,–,2,2 |
joenhaara Kungälvissä → suuhaara Göteborgsgrenen
| Hållsdammsbäcken | 17 | Nödinge |  | 0,3 | 15 | 1,1,1,–,2,2 |
| Nolån | 21 | Nol |  | 0,9 | 56 | 3,1,1,–,2,2 |
| Välabäcken | 23 | Nol |  | 0,2 | 15 | 1,1,1,–,2,2 |
| Vallerån | 24 | Älvängen |  | 0,3 | 16 | 1,1,1,–,2,2 |
| Solbergaån | 25 | Älvängen |  | 0,3 | 20 | 3,1,1,–,2,2 |
| Grönå | 27 | Älvängen |  | 3 | 197 | 1,1,1,–,2,2 |
| Gårdaån | 35 | Lödöse |  | 0,7 | 60 | 1,1,1,–,2,2 |
| Torskogbäcken | 35 | Lödöse |  | 0,2 | 12 | 3,1,1,–,2,2 |
| Ryssjöbäcken/Kärraån | 42 | Göta |  |  | 10 | 1,1,1,–,2,2 |
| Hanströmsbäcken | 43 | Göta |  | 0,2 | 14 | 1,1,1,–,2,2 |
| Västerlandaån | 44 | Göta |  | 0,4 | 27 | 3,1,1,–,2,2 |
| Sannersbybäcken | 45 | Lilla Edet |  |  | 14 | 3,1,1,–,–,3 |
Lill-Edetin vesivoimalaitos (47 km)
| Strömsbäcken | 48 | Lilla Edet |  |  |  | 1,1,1,–,–,– |
| Brattorpsån | 52 | Hjärtum |  | 0,5 | 28 | 1,1,1,–,2,2 |
| Sollumsån | 54 | Hjärtum |  | 0,6 | 36 | 1,1,1,–,2,2 |
| Slumpsån | 56 |  |  | 5 | 395 | 1,1,–,–,2,2 |
| Bränneribäcken | 58 |  |  |  |  | 1,1,–,–,–,– |
| Åkerstömsån | 64 | Trollhättan |  | 0,2 | 17 | 3,1,1,–,2,2 |
| Ryrbäcken | 66 | Trollhättan |  |  | 10 | 3,1,1,–,–,3 |
Olidanin vesivoimalaitos (67 km) & Hojumin vesivoimalaitos (69 km) Trollhättanissa
| Stallbackaån | 72 | Trollhättan |  | 0,9 | 78 | 1,1,1,–,2,2 |
| Bastån | 78 | Vänersborg |  | 0,6 | 49 | 1,1,1,–,2,2 |
Vargönin vesivoimalaitos (79 km)
joen alku Vänernistä

Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = , 4 = ruotsinkielinen Wikipedia, 5 = englanninkielinen Wikipedia
Götajoen alue > Järviä

Götajoen alueen järvet ovat pieniä, varsinkin jos verrataan Vänerniin. Götajoen sivujoella Säveånin valuma-alueella sijaitsee kuitenkin Mjörn, jonka pinta-ala on 55 km². Se on Götajoen alueen suurin järvi. Saman joen valuma-alueeseen kuuluvat myös Anten, Säven, Sävelången ja Aspen. Sivujoen Slumpånin valuma-alueeseen kuuluvat Vanderydvattnet ja Gravlången.
Vesivoimaa

Göta Älvin pääuomassa on neljä vesivoimalaitosta: Lilla Edet, Olidan, Hojum ja Vargön. Voimaloiden yhteisteho on 326 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 1 635 gigawattituntia.
1900-luvun alussa alettiin suunnittelemaan Olidanin voimalaa, jonka rakentaminen käynnistyi vuonna 1910 ja se valmistui vuonna 1921. Voimalasta tuli aikanaan Ruotsin suurin ja se hyödynsi suuren joen suurta pudostusta ja suurta virtaamaa yhdessä. Joen keskijuoksulla toimii Lilla-Edets, joka valmistui 1926, ja lähellä Vänernin luusuaa Vargönsin voimala vuonna 1934. Hojumin voimalaitos valmistui Olidanin voimalasta kilometrin ylävirtaan päin vuonna 1942. Voimaloiden patoluukut avataan yleisälle aina Juhannuksena ja erityisenä päivänä, Fallets dag, jotta yleisö voisi vielä kokea koskien pauhun. Joen alkuperäinen lohikanta kuoli voimalaitosrakentamisessa. Lilla Edetiin rakennettu kalatie toimii hyvin ja sekä lohi että meritaimen nousevat voimalan ohi ja kutevat niillä sivujoilla, jotka jäävät Trollhättanin voimaloiden alapuolelle. Götajoen lohikannasta riittää vapaa-ajan kalastajille hyvin suuret saaliit. Trollhättanissa on ankeriasasema, jossa kerätään ankeriaat kuljetettavaksi Vänerille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Götajoki Wikimedia Commonsissa
Ilmakuva Götajoesta lokakuussa 2013. Götajoki haarautuu Kungälvin ja Bohusin välissä kahdeksi suuhaaraksi. Kuvassa joen nimikkouoma jatkuu alaspäin ja Nordre älvin haara jatkuu vasemmalle.
Göteborgissa Älvsborgin silta ylittää Götajoen. Kuva on vuodelta 2009.
Ilmakuva Lilla Edetin vesivoimalaitoksesta.
Sthenelos (Kapaneuksen poika)

Sthenelos oli kreikkalaisessa mytologiassa Kapaneuksen ja Euadnen poika sekä Argoksen kuningas. Hän oli Kometeen ja Kylarabeen isä ja anaksagoridien sukukuntaa.
Sthenelos oli yksi epigoneista, seitsemän sotapäällikön pojista, jotka uusivat isiensä hyökkäyksen Thebaa vastaan; myöhemmin hän jopa kerskui, että hän ja muut epigonit valtasivat Theban siitä huolimatta, että heillä oli vähemmän miehiä kuin heidän samaa yrittäneillä isillään, koska he olivat kuuliaisia jumalille. Hän oli myös Helenan kosijoiden joukossa, ja muiden tavoin vannoi valan puolustavansa valittua sulhasta muita kosijoita vastaan. Kun Helena kaapattiin Troijaan, joutui hän valansa velvoittamana osallistumaan Troijan sotaan. Ystävänsä Diomedeen komennossa hän johti Argoksen joukkoja taistelussa. Hänet mainitaan myös yhtenä Troijan hevoseen piiloutuneista miehistä. Sotasaaliina Troijasta Sthenelos piti puisen Zeus Herkeioksen kuvan.
Kuolemansa jälkeen Sthenelosta seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Kylarabes.
Space Panic

| Space Panic |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Universal Entertainment Corporation
Julkaisija:  Universal Entertainment Corporation
Julkaistu:  1980
Lajityyppi:  tasohyppely, sokkelopeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  kolikkopeli, Casio PV-1000, ColecoVision
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Space Panic on vuonna 1980 julkaistu kolikkopeli. Peliä pidetään ensimmäisenä tasohyppelypelinä. Pelissä ei ollut mahdollista hypätä vaan pelaajan on käytettävä tikapuita ja kaivettava kuoppia ansoiksi vastustajille on houkuteltava.
Pelin on kehittänyt ja julkaissut Universal Entertainment Corporation.
Aiheesta muualla

Space Panic MobyGamesissa (englanniksi)
Space Panic Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Space Panic Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Space Panic Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suttungr (kuu)

| Suttungr (kuu) |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  useita
Löytöaika:  2000
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Keskietäisyys:  19 476 700 km
Eksentrisyys:  0,1139
Kiertoaika:  1 016,68 d
Inklinaatio:  173,888°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  ~7 km
Pinta-ala:  153,94 km2
Massa:  2,0981 x 1014 kg
Keskitiheys:  2,3 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,001 m/s2
Pakonopeus pinnalla:  0,166 km/s
Albedo:  0,06
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  0
Suttungr on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Kuun löytämisestä kunnian saivat Brett J. Gladman, John J. Kavelaars, Jean-Marc Petit, Hans Scholl, Matthew J. Holman, Brian G. Marsden, Phillip D. Nicholson ja Joseph A. Burns. He käyttivät kanadalais-ranskalais-havijilaista tähtikaukoputkea Mauna Keassa, Havaijiilla. He löysivät samalla myös seitsemän muuta Saturnuksen kuuta: Tarvosin, Ijiraqin, Thrymrin, Skathin, Siarnaqin, Erriapon ja Mundilfarin.
Suttungria kutsuttiin aluksi nimellä S/2000 S12. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologian Suttung-jättiläisestä.
So (albumi)

| So Peter Gabriel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu – joulukuu 1985 Ashcombe House, Somerset, Englanti
 Julkaistu: 19. toukokuuta 1986
 Tuottaja(t): Peter Gabriel, Daniel Lanois
 Tyylilaji: pop, taiderock, progressiivinen pop, worldbeat
 Kesto: 46.25
 Levy-yhtiö: Charisma, Geffen
Listasijoitukset
  Billboard 200: 2.
Peter Gabrielin muut julkaisut
| Birdy 1985 | So 1986 | Passion 1989 |
So on englantilaisen rockmuusikon Peter Gabrielin viides studioalbumi, joka julkaistiin 19. toukokuuta 1986 Charisma Records -levy-yhtiöllä.
Kappaleet > Ensimmäinen puoli

Red Rain – 5:39
Sledgehammer – 5:12
Don’t Give Up (featuring Kate Bush) – 6:33
That Voice Again – 4:53
Kappaleet > Toinen puoli

In Your Eyes – 5:27
Mercy Street – 6:22
Big Time – 4:28
We Do What We’re Told (Milgram’s 37) – 3:22
This Is the Picture (Excellent Birds) (featuring Laurie Anderson) – 4:25
Arvostelut

AllMusic:
Sivu syyttömistä

| Sivu Syyttömistä Nicole |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Midas Studios/Biotech Audio Solutions, 2006
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2007
 Tuottaja(t): Sami ”Hannu” Koivisto
 Tyylilaji: groove metal, metalcore
 Kesto: 41.17
 Levy-yhtiö: Biotech Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 11.
Nicolen muut julkaisut
| Suljetut ajatukset 2004 | Sivu Syyttömistä 2007 | Tuomittujen joukkoon 2009 |
Sivu syyttömistä on Nicolen kolmas albumi, joka julkaistiin 2007. Levyllä vierailee Kreatorissa ja Waltarissa soittanut kitaristi Sami Yli-Sirniö kappaleessa Kyynelmaa. Albumi nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 11.
Albumin nimi tulee suomalaisesta uskomusperinteestä: se on lyhyt loitsu kalman väen karkotukseen. Kappaleesta 8442 on kuvattu musiikkivideo, numerot 8442 viittaavat sanaan viha kirjoitettuna matkapuhelimen tekstiviestin automaattisyötöllä.
Kappaleet

Sävellykset ja sovitukset Nicole.
Syvyys – 3.44 (san. Toni Nevanpää)
Viimeisin sanoin – 4.16 (san. Iiro Rantanen & Olli Ketola)
Verijäljet – 3.58 (san. Toni Nevanpää)
8442 – 3.46 (san. Toni Nevanpää)
Tuhottu viha – 3.23 (san. Iiro Rantanen)
Vallan näyttämö – 4.03 (san. Iiro Rantanen)
Kyynelmaa – 4.02 (san. Iiro Rantanen)
Tyhjä taulu – 3.41 (san. Iiro Rantanen)
Saman unen kaipaus – 4.35 (san. Iiro Rantanen)
Luopumus – 5.49 (san. Iiro Rantanen)
Kokoonpano

Ilkka Laitala – laulu, kitara
Olli Ketola – kitara, laulu
Ville Sahakangas – rummut
Sami Katajamäki – basso
Sami Yli-Sirniö – soolokitara (7)
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Sivu syyttömistä discogs.com -sivustolla
Albumi Sivu syyttömistä Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nicole
| --- | --- |
Albumit:   Odotus  Suljetut ajatukset  Sivu syyttömistä  Tuomittujen joukkoon  Hävityksen huoneet 
EP:t:   Demo  Kun päivästä tulee yö  Lahja  Harmonia 
Singlet:   ”Ikuista”  ”Valve”  ”Horros”  ”Illuusio”  ”Saturaatio” 
DVD:t:   120 minuuttia  Tasavalta  X 
Musiikkivideot:   Lahja  Pysähdy  Valve  Kaaos  Suunta  Suljetut ajatukset  8442  Harha
Steve Miller (taiteilija)

Steve Miller (s. 1951 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Miller valmistui Vermontin yliopistosta vuonna 1970, Skowhegan School of Painting and Sculpturesta vuonna 1973 ja sai Bachelor of Arts -arvon Middlebury Collegesta samana vuonna.
Miller piti ensimmäisen näyttelynsä Albright-Knox Galleryssä Buffalossa vuonna 1974 on sen jälkeen järjestänyt näyttelyitä tasaiseen tahtiin. Hänen töitään on ollut näytteillä muun muassa Pariisissa, New Yorkissa, Münchenissä, Miamissa ja Washingtonissa.
Miller tekee abstraktia käsitteellistä taidetta ja on erikoistunut arkkitehtuuriin, rakennuksiin ja astelmiin. Hän asuu New Yorkissa.
Aiheesta muualla

Steve Millerin kotisivu (englanniksi)
Ask ART: Steve Miller (englanniksi)
Stardust

Stardust voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Stardust, NASAn komeettaluotain
”Stardust”, musiikkikappale vuodelta 1929
Stardust, ranskalainen houseyhtye
Tähtisumua (engl. Stardust), Neil Gaimanin romaani vuodelta 1998
Tähtisumua (engl. Stardust), Gaimanin romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2007
Stardust, Michael Aptedin ohjaama elokuva vuodelta 1974
Stardust, Bloodhousen Amigalle kehittämä videopeli vuodelta 1993
Stardust, Lena Meyer-Landrutin albumi vuodelta 2012
Stardust, Mollyn albumi vuodelta 2014
”Ziggy Stardust”, David Bowien kappale
Stardust -nimisiä henkilöitä

Alvin Stardust (oik. Bernard William Jewry), englantilainen laulaja ja näyttelijä
Ziggy Stardust, David Bowien alter ego ja roolihahmo vuosina 1972–1973