stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Byzantion
Talous

Byzantion sai huomattavat tullitulot ohikulkevilta laivoilta, sillä mikään alus ei voinut kulkea Aigeianmeren ja Mustanmeren välillä byzantionlaisten huomaamatta. Alueella kulki muun muassa paljon viljalaivoja, jotka toivat viljaa Mustanmeren suunnasta Kreikkaan.
Lykos-joki toi Kultaisen sarven meriveteen paljon makeaa vettä, minkä ansiosta siellä oli parvittain Maiotiksesta Mustanmeren itä- ja etelärantaa pitkin tulleita tonnikaloja. Byzantionissa kalastus tarjosi elinkeinon lukuisille köyhemmän luokan kansalaisille. Kaloja suolattiin vientiin, ja koko Kultaisen sarven kerrotaan saaneen nimensä tästä luonnon ”aarteesta”.
Byzantion löi omaa hopearahaa noin vuodesta 411 eaa. lähtien eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Sisäisesti kaupungissa käytettiin rautarahaa, jotta hopearahat voitiin käyttää ulkomaankauppaan ja sotilaallisiin tarpeisiin. Byzantionin rautarahaa käytettiin peloponnesolaissodan aikana muuallakin, ja se tunnettiin tuolloin Ateenassakin doorilaisen murteen mukaisella nimellä sidareos (σιδάρεος). Yhtään tällaista rahaa ei ole säilynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Byzantion Wikimedia Commonsissa
Byzantionin sijainti kartalla.
Byzantionin lyömä drakhma, n. 350 eaa.
Byzantionissa Lysimakhoksen nimellä lyöty tetradrakhma, n. 150–100 eaa. Kuvituksessa Aleksanteri Suuren pää sekä istuva Athene Nikeforos ja teksti ΒΑΣΙΛΕΩΣ / ΛΥΣΙΜΑΧΟΥ, monogrammi ΠΩΛΥΒ ja kirjaimet ΒΥ valtaistuimen alla.
Byzantionin lyömä raha, 1. vuosisadan eaa. loppu tai 1. vuosisata jaa. Kuvituksessa Artemis sekä tähti ja puolikuu.
Bysanttilaisaikaisen vesisäiliön jäänteitä 400–500 luvulta lähellä Topkapın palatsia.
Theageneen Theageneen pojan hautastele Byzantionista, n. 200–100 eaa.
Lysippos

| Lysippos> Λύσιππος |
| --- | --- |
 Apoksyomenos (n. 320 eaa.), roomalaisaikainen kopio 1. vuosisadalta jaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 390 eaa. Sikyon
Kuollut: n. 300 eaa.
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 360–305 eaa.
Ala:  kuvanveistäjä
Lysippos (m.kreik. Λύσιππος, lat. Lysippus; n. 390–300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti myöhäisklassista kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Sikyonista ja toimi noin vuosina 360–305 eaa. Lysippos luetaan klassisen kauden suurimpien kuvanveistäjien joukkoon.
Elämä ja ura

Lysippos teki nuorempana pronssitöitä ja opetteli sitten kuvanveiston. Cicero kertoo, että Lysippos piti esimerkkinään erityisesti Polykleitoksen Doryforosta. Lysippoksesta tuli Polykleitoksen tavoin Sikyonin ja Argoksen kuvanveistokoulujen johtaja.
Lysippos oli tuottelias ja toimi pitkään. Plinius vanhemman mukaan hän teki 1 500 veistosta, jotka kaikki olivat pronssisia. Plinius kertoo tarinan siitä, kuinka veistosmäärä laskettiin: Lysippos olisi laittanut pienen kultapalan talteen jokaisesta saamastaan veistospalkkiosta, ja hänen kuoltuaan näiden kultapalojen määräksi laskettiin 1 500. Lysippoksen tärkein toimintakausi ajoittui Aleksanteri Suuren ajalle, ja hän toimi tämän hovikuvanveistäjänä. Aleksanterin kerrotaan antaneen määräyksen, että hänestä saa tehdä veistoksia vain Lysippos ja maalauksia vain Apelles.
Lysippoksen poika Euthykrates oli myös kuvanveistäjä. Myös Khares Lindoslainen oli Lysippoksen oppilas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lysippos Wikimedia Commonsissa
Merkittävimmät antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
| --- | --- |
Arkaainen kuvanveisto: Ageladas · Antenor · Aristion · Arkesilaos · Arkhermos · Athenis · Bathykles · Bupalos · Butades · Dameas Krotonlainen · Dipoinos · Endoios · Eukheiros · Kallon · Kanakhos vanhempi · Polymedes · Rhoikos · Skyllis · Smilis · Theodoros Argoslainen · Theodoros Samoslainen vanhempi · Theodoros Samoslainen nuorempi
Klassinen kuvanveisto: Agorakritos · Akestor · Aleksis · Alkamenes · Alypos · Anaksagoras · Androsthenes · Antifanes · Apellas · Apollodoros · Aristeides · Asopodoros · Athenodoros · Bryaksis · Daidalos · Dameas Kleitorilainen · Deinomenes · Deinon · Demetrios · Eufranor · Eukadmos · Euthykrates · Feidias · Feidias nuorempi · Fradmon · Frynon · Fyromakhos · Glaukias · Hegias · Kalamis · Kallimakhos · Kanakhos nuorempi · Kantharos · Kefisodotos vanhempi · Klearkhos · Kleoitas · Kleon · Kolotes · Ksenofon · Kresilas · Kritios · Leokhares · Lykios · Lysippos · Lysistratos · Mikon Ateenalainen · Myron · Naukydes · Nesiotes · Nikeratos · Nikodamos · Olympia-mestari · Onatas · Paionios · Pasiteles vanhempi · Patrokles · Periklytos · Polykleitos · Polykleitos nuorempi · Polykles · Praksias · Praksiteles · Ptolikhos Aiginalainen · Ptolikhos Korkyralainen · Pyrrhos · Pythagoras · Silanion · Simon · Skopas · Sostratos · Sthennis · Strongylion · Theokosmos · Thrasymedes · Timotheos
Hellenistinen kuvanveisto: Aetion · Agasias · Agasias · Agesandros · Aleksanteri Antiokialainen · Antigonos · Apollonios Tralleislainen · Arkesilaos · Arkhelaos · Boethos · Damofon · Doidalsas · Epigonos · Eubulides · Eunikos · Eutykhides · Herofon · Kefisodotos nuorempi · Khares · Koblanos · Ksenokrates · Menekrates · Mikon Syrakusalainen · Pasiteles nuorempi · Polykles · Pyromakhos · Sogonos · Stratonikos · Tauriskos · Thrason
Praksilla, roomalainen kopio (100-luku jaa.).
Farnesen Herakles, roomalaisaikainen kopio (200-luku jaa.) mahdollisesti Lysippoksen alkuperäisteoksesta.
Eros jännittää jousensa, roomalainen kopio 100-luvulta jaa.
Aleksanteri Suuren pää (n. 330 eaa.), myöhempi kopio.
Urheilija, roomalainen kopio alkuperäisestä n. 320–310 eaa.
Filosofian lohdutus

| Filosofian lohdutus> De consolatione philosophiae |
| --- | --- |
 Vuonna 1485 painettu teos, joka sisältää useita kuvia Rouva Filosofiasta ja arkielämästä 1400-luvun Ghentissä.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Boëthius
Kieli:  latina
Genre:  filosofia
Julkaistu:  noin 524
Suomennos
Suomentaja:  Juhani Sarsila
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  2001
ISBN:  951-768-084-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Filosofian lohdutus (lat. De consolatione philosophiae) on Boëthiuksen kirjoittama filosofinen teos, jossa hän käsittelee antiikin ajan filosofian merkitystä. Se on kirjoitettu noin vuonna 524, ja se on antiikin ja keskiajan rajalla vaikuttaneen Boëthiuksen tunnetuin teos. Sitä pidetään varhaiskeskiajan merkittävimpänä ja eniten vaikuttaneena teoksena, sekä myös viimeisenä suurena teoksena, jota voidaan pitää klassisen ajan tuotoksena.
Historia

Boëthius kirjoitti teoksen noin vuonna 524. Tuolloin hän oli vangittuna noin vuoden ajan ja odotti tuomiota ja langetetun kuolemantuomion täytäntöönpanoa. Boëthius oli ollut Roomassa korkea-arvoinen, varakas ja maineikas henkilö, mutta hänet oli tuomittu kuolemaan todennäköisesti ainakin osin tekaistuin syytöksin. Tämä kokemus sai hänet kirjoittamaan filosofisen teoksen, joka pohdiskelee sitä, miksi Luojan suoma onni vaihtelee niin nopeasti ja miksi ystävätkin ovat kääntyneet häntä vastaan.
Boëthius oli kristitty, mutta teoksessa on ainoastaan vähän kristillistä sävyä. Boëthius uskoi selvästi sopusointuun uskon ja järjen välillä. Hänelle kristinuskon totuudet eivät voineet olla ristiriidassa filosofian löytämien totuuksien kanssa. Tämän vuoksi Boëthiusta on usein sanottu ensimmäiseksi skolastikoksi. Henry Chadwick on kirjoittanut: ”Jos Filosofian lohdutus ei sisällä mitään erityisen kristillistä, se on merkittävä myös sikäli, että se ei sisällä myöskään mitään erityisen pakanallista. Se on teos, jonka on kirjoittanut platonisti, joka oli myös kristitty, mutta se ei ole kristillinen teos.”
Sisältö

Boëthius kirjoitti kirjan keskusteluksi itsensä ja henkilöityneen filosofian, Rouva Filosofian, välille. Filosofia lohduttaa Boëthiusta ja muistuttaa kaiken maallisen omaisuuden ja maineen katoavaisuudesta, sielun kuolemattomuudesta ja kaikkien henkisten asioiden ylivoimaisuudesta. Jälkimmäisiä hän kutsuu ainoaksi todelliseksi hyväksi. Hän sanoo, että onnellisuus tulee sellaisista asioista, joita mitkään onnen vaihtelut eivät voi viedä.
Boëthius käsittelee sellaisia filosofisia peruskysymyksiä kuten kohtalon ennalta määräämistä (predestinaatiota), vapaata tahtoa, teodikean ongelmaa, sitä, miksi pahat ihmiset usein menestyvät ja hyvät joutuvat kärsimään, ihmisluontoa, sekä hyveen ja oikeudenmukaisen määritelmää. Vapaata tahtoa hän tarkastelee determinismiä vastaan kysymällä, näkeekö ja tietääkö Jumala kaiken, vai onko ihmisellä vapaa tahto. Hänen vastauksensa oli, että Jumala on kuin katselija, joka näkee kaiken ajan ja paikan ja kaikki vapaan tahdon ratkaisut yhtä aikaa, mutta ei aiheuta ratkaisuja. Näin hän voi kuitenkin tietää kaiken ennalta, koska on ajankin ulkopuolella. Ihmisluonnosta Boëthius sanoo, että ihmiset ovat perusluonnoltaan hyviä, mutta kun he antavat myötä pahalle, he vajoavat eläinten tasolle. Oikeudenmukaisuudesta hän sanoo, että rikollisia ei tule kohdella väärin, vaan heitä kohtaan pitää tuntea myötatuntoa ja kunnioitusta, käyttäen syyttäjästä ja rikollisesta puhuessaan lääkärin ja potilaan analogiaa.
Boëthius halusi etsiä uskonnollisiin kysymyksiin vastauksia filosofiasta, ilman suoranaisia viittauksia kristinuskoon. Hän perusti kirjansa puhtaasti antiikin Kreikan filosofiseen perintöön. Kirja on täynnä epäsuoria viittauksia antiikin filosofian merkkiteoksiin ja erityisesti Platonin ajatuksiin. Teoksessa on myös paljon runojaksoja, jotka sisältävät paljon viittauksia kreikkalaiseen mytologiaan.
Kirjallisuutta > Suomennos

Boëthius, A. M. S.: Filosofian lohdutus.  ((De consolatione philosophiae.) Latinan kielestä suomentanut & selityksin varustanut Juhani Sarsila)  Tampere:  Vastapaino, 2001.  ISBN 951-768-084-8
Aiheesta muualla

Julkunen, Pertti: Epävarsinaisen olemisen kriitikko. Kaltio 1/2010.
Kekäläinen, Osmo: Lohtua filosofiasta? Agricola 24.9.2001.
Kuusimäki, Kalle: Lohdutusta latinasta. Yliopisto 5/2002.
Lahdenperä, Johan: Rouva Filosofia lohduttaa vankia. Helsingin Sanomat 10.8.2001.
Linnea Leino

| Linnea Leino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1994 (ikä 31)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2017–
Palkinnot
 Jussi-palkinto: Valkokankaan valopilkku 2023 Jussi-palkinto: Yleisön suosikkinäyttelijä 2024 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Linnea Leino (s. 17. helmikuuta 1994) on suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi viihdeohjelma Putouksen keväällä 2020 esitetyllä 12. tuotantokaudella. Putousta ennen hän on näytellyt sarjoissa Nörtti: DragonSlayer666 ja Aikuiset. Leino näytteli yhtä päärooleista vuoden 2022 Sundancen elokuvafestivaaleilla ensi-illan saaneessa Alli Haapasalon elokuvassa Tytöt tytöt tytöt (2022). Hän näytteli naispääosan 2023 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Lapua 1976.
Leino sai ensimmäisen valkokankaan valopilkku -Jussi-palkinnon 2023 suorituksistaan elokuvissa Tytöt tytöt tytöt, Punttikomedia, Napapiirin sankarit 4. 2024 hänet palkittiin yleisön suosikkinäyttelijän Jussi-palkinnolla elokuvasta Lapua 1976.
Leino on opiskellut näyttelijäksi Nätyllä, Tampereen yliopistossa vuodesta 2016. Leino muutti isänsä työn vuoksi Ranskaan noin kuusivuotiaana, jossa hän aloitti koulunkäynnin. Käydessään Helsingin ranskalais-suomalaisen koulun lukiota, Leino oli vuoden vaihdossa Pohjois-Italiassa Breda Cisoni -kylässä. Lukion jälkeen Leino opiskeli vuoden Lahden kansanopiston teatterilinjalla. Leino on kertonut puhuvansa suomen ja englannin lisäksi ranskaa ja italiaa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2021 | Peruna | Killisilmä |
| 2022 | Tytöt tytöt tytöt | Emma |
| Punttikomedia | Siiri |  |
| 2023 | Lapua 1976  | Kaisa |
| 2023 | Spede | Kaisa |
| 2024 | Jälkeemme vedenpaisumus | Julia |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2017–2019 | Nörtti: DragonSlayer666 | Destroyer911 |
| 2019–2022 | Aikuiset | Pilluminati |
| 2020 | Putous | useita rooleja |
| 2021 | Pahan väri | Minni |
| 2022 | Sininen enkeli | Outi |
| 2022 | Exit | Sirpa Böhm |
| 2022 | Rakkaat lapset | kosmetologi |
| 2023 | Hormonit! | Lempi Salonius |
| 2024 | Syke | Lili Aalto |
| 2024 | Sori siitä | Sanna Santa |
Aiheesta muualla

Linnea Leinon profiili Näyttelijäliiton sivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet
Sulkutaivutus

Sulkuväistö eli sulkutaivutus lävistäjällä (engl. half-pass on edistynyt liike, joka edellyttää hevoselta voimaa, tasapainoa ja notkeutta.
Sulkutaivutus on kouluratsastuksessa ratsastettava liike. Se on hevosta kokoava liike, mikä voimistuttaa hevosen takajalkoja ja parantaa lavan irtonaisuutta. Sulkutaivutus parantaa ratsastajan apujen koordinaatiota, ja opettaa ratsastajaa analysoimaan hevosen mahdollista vinoutta sekä toispuolisuutta.
Hevonen on tasaisesti taivutettu kaulastaan ja rungostaan. Taivutus tapahtuu liikkeen suuntaan niin että etujalat liikkuvat uralla ja takajalat sen sisäpuolella. Sulkutaivutus on ihanteellinen kun hevonen liikkuu neljällä uralla edestä päin katsottuna. Uralla ratsastettuna sulkutaivutuksen poikitusaste on ihanteellinen, kun hevonen muodostaa 30°:n kulman ratsastettavaan uraan nähden.
Ratsastaja asettaa ja taivuttaa hevosen liikkeen suuntaan. Ohjat säätelevät asetusta ja taivutusta. Ratsastajan ulkopohkeet vaikuttavat sivullevievästi hevosen takaosaan. Sisäpohja pitää hevosen etuosan paikallaan ja aktivoi myös hevosen sisätakajalkaa polkemaan syvemmälle rungon alle. Ratsastajan tulee sijoittaa oma paino aavistuksen enemmän hevosen liikkeen suuntaisesti.
Bambut

| Bambut |
| --- | --- |
 Bambumetsää Kiotossa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Bambut Bambusoideae  Luerss.
Tribukset
 Arundinarieae  Bambut Bambuseae Kunth ex Dumort.  Olyreae Kunth ex Spenn. 
Katso myös
   Bambut Wikispeciesissä   Bambut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bambut (Bambusoideae) on puuvartisten ikivihreiden heinäkasvien ryhmä. Bambulajeja on yli 1 400.
Levinneisyys

Bambuja esiintyy useimmilla kuumilla trooppisilla alueilla. Laajimmat bambumetsät ovat Aasian vuoristoissa, joissa bambuja kasvaa jopa 4 000 metrin korkeudessa. Viljeltynä bambuja kasvaa lähes kaikkialla.
Bambut viihtyvät monenlaisissa ympäristöissä alangoista vuoristoihin. Bambut eivät kuitenkaan pidä emäksisestä maaperästä, kuivasta autiomaasta tai suomaista.
Kasvu

Bambu voi kasvaa jopa 30 metrin korkuiseksi. Se on yksi maailman nopeakasvuisimmista kasveista.
Bambun juurakko on verkkomaisesti leviävä hiusjuuristo.
Yksittäinen bambukasvi versoo suoraan maasta vuosittain useita versoja. Niiden halkaisija riippuu emokasvin iästä, pituutta tulee päivittäin lisää. Bambut, kuten muutkin heinäkasvit, kasvavat maan rajasta, eikä kärjestään. Yksi kasviyksilö voi tuottaa jopa 15 kilometriä bambukeppiä.lähde?
Käyttö

Bambu on riisin ohella Kiinan ja muun Itä-Aasian historian merkittävin kasvi. Sen versot ovat syötäviä, ja sen varsia on historian aikana käytetty erittäin monenlaisiin tarkoituksiin, kuten vaatteisiin, astioihin, työkaluihin, huonekaluihin ja talojen rakentamiseen. Bambulla on sotien aikana vahvistettu terästä, sillä bamburuo’ot kasvattavat teräksen kantavuuden yli kolminkertaiseksi. Kiinalaiset kirjoittivat ennen silkkikirjojen keksimistä viralliset asiakirjansa bambuliuskoille.
Bambusta on tehty siveltimiä, ja siitä valmistetuilla pilleillä voidaan soittaa musiikkia. Bambu oli myös olennainen osa rituaalista teeseremoniaa Kiinassa ja Japanissa.
Eläimistä kultapandat käyttävät bambuja pääravintonaan.
Taiteessa

Bambua on käytetty taideteosten raaka-aineena, ja se on ollut suosittu maalaustaiteen aihe (etenkin sumi-en). Bambu on myös tavallinen symboli itä-Aasian taiteessa. Sen ”tyhjä sydän” vertautuu vaatimattomuuteen, ikivihreät lehdet muuttumattomuuteen ja ohut runko korkeaan ikään. Tuleen heitetyt bambut halkeilevat paukahdellen kovaa, minkä on uskottu karkottavan demonit. Bambun oksa on laupeuden jumalattaren, Kuan-yinin, symboli. Piirroksissa bambut esiintyvät usein yhdessä krysanteemien, mäntyjen ja luumunkukkien kanssa. Varren nivelsolmujen ajatellaan kuvaavan kehitysasteita kohti korkeampaa viisautta. Japanissa versova bambu yhdistetään ikuiseen nuoruuteen ja voimaan.
Tuotanto

Maailman suurimpia bambuntuottajia ovat Kiina, Intia, Bangladesh, Indonesia ja Thaimaa. Hyviä bambuja Suomen puutarhojen olosuhteisiin ovat esimerkiksi pakkasenkestävät jättibambut (Phyllostachys).
Bambusukuja

Arundinaria – kaislabambut
Bambusa – hujabambut eli kimppubambut
Dendrocalamopsis – silkkibambut
Dendrocalamus – tukkibambut
Fargesia – ruokobambut
Gigantochloa
Indocalamus – kiiltobambut
Oldeania – afrikanvuoribambut
Phyllostachys – jättibambut
Pleioblastus
Pseudosasa – nuolibambut
Sasa – sasabambut
Suddia – sudaninbambut
Thamnocalamus
Yushania – vuoribambut
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Bambut – Bambusoideae
American Bamboo Society (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q35922  Wikispecies: Bambuseae  APNI: 158557  BOLD: 661266  GRIN: 1463  iNaturalist: 132112  IPNI: 327737-2  NBN: BMSSYS0000694628  NCBI: 147376  Open Tree of Life: 119845  Tropicos: 50142467 
Bambutelineet Hongkongin katujen yllä.
Bambuja, Xu Wei (1521–1593).
Bambulehto Nuthurstin kylässä Englannissa
BAE Systems Hawk

| BAe Hawk |
| --- | --- |
 Suomen Ilmavoimien Hawk MK51A
Tyyppi:  suihkukoulutuskone, kevyt hävittäjäkone, rynnäkkökone
Alkuperämaa:   Englanti
Valmistaja:  Hawker Siddeley, myöhempi BAe Systems
Suunnittelija:  Gordon Hudson (vetäjä) & muu työryhmä
Ensilento:  21.8.1974
Esitelty:  1976
Tila:  käytössä, myös lentäviä museoyksilöitä, muistomerkkikäyttö
Pääkäyttäjät:  RAF, Intia, Australia, Suomi: lisäksi myyty lukuisiin maihin (lkm: 18 maata)
Valmistusmäärä:  yli 1 000 
Valmistusvuodet:  1974–
Muunnelmat:  BAe Hawk Mk 200, MDC T45 Goshawk
BAE Systems Hawk (alkujaan Hawker-Siddeley Hawk) on suihkuharjoitushävittäjä, joka suoritti ensilentonsa 1974. Sitä käyttävät Britannian kuninkaalliset ilmavoimat, Suomen ilmavoimat ja myös monet muut maat joko harjoitushävittäjänä tai taistelukoneena.
Vuonna 2022 Suomella on käytössä yhteensä 32 koneyksilöä: 16 Sveitsistä ostettua Mk 66 -mallia, seitsemän Mk 51A -mallia ja yhdeksän alkuperäistä Mk 51 -konetta.
Historia

Hawk-harjoitushävittäjää alettiin suunnitella 1964, kun Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat etsi korvaavaa konetta Folland Gnatille. SEPECAT Jaguarin kaksipaikkaista versiota aiottiin käyttää tähän tehtävään. Vuonna 1968 Hawker Siddeley Aviation alkoi suunnitella paljon Jaguaria yksinkertaisempaa alisoonista suihkukonetta. Suunnittelunimi oli ensin P.1182 ja sitten HS.1182. Pääsuunnittelijana toimi Gordon Hudson. Nouseva ohjaamo antoi kouluttajalle hyvän näkyvyyden ja peräkkäisistuttava ohjaamo antoi oppilaalle tilanteen, joka vastasi yksinlentämistä.
Yhtiö ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat luottivat suunnitelmaan niin paljon, että puolustusministeriö teki maaliskuussa 1972 tilauksen 176 koneesta ilman prototyyppikoneita. Kuutta ensimmäistä tuotantokonetta käytettiin koelentoihin. Viisi näistäkin luovutettiin ilmavoimille myöhemmin. Hawkiksi elokuussa 1973 nimetty kone teki Duncan Simpsonin ohjaamana 53 minuuttia kestäneen ensilentonsa 21. elokuuta 1974 Dunsfoldissa.
Ensimmäiset Hawk T.1 -koneet luovutettiin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien 4. lentosotakoululle Valleyn lentotukikohdassa Angleseyssä 4. marraskuuta 1976. Aiemmat alkusarjan koneet oli luovutettu Boscombe Downiin, Farnboroughiin ja Rolls-Roycelle järjestelmien kehittämiseksi, testaamiseksi ja ohjeistuksen luomiseksi. Lentosotakoulussa koneet korvasivat Gnatin ja Hawker Hunterin. Red Arrows -taitolentoryhmä vaihtoi 1980 Gnateista Hawkeihin. Ilmavoimat pohti Hawkin (T.Mk 1A -versio) käyttöä tukihävittäjänä varustamalla tammikuussa 1983 88 Hawkia Sidewinder-ohjuksin. Tämä oli siis kylmän sodan erään huippukauden aikainen päätös. Hawk korvasi Canberran Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien maalihinauskoneena 1980-luvulla. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat hankki 12 Hawk T.Mk 1/1A -konetta ilmavoimilta automaattiohjattaviksi maalikoneiksi.
Hawk oli tarkoitettu vientiin ja siitä toteutettiin useita eri vientiversiota (Suomi Mk 51, Kenia Mk 52, Indonesia Mk 53, Zimbabwe Mk 60, Dubai Mk 61, Venezuela Mk 62, Abu Dhabi Mk 63, Kuwait Mk 64, Saudi-Arabia Mk 65, Sveitsi Mk 66, Brunei Mk 100, 200). Yhdysvaltain laivasto hankki koneen tyyppinä T-45 Goshawk, jossa suurimpana erona on kyky toimia lentotukialukselta.
Hawker Siddeley muodosti vuonna 1977 eräiden muiden brittiläisten lentokonevalmistajien kanssa kansallisen British Aerospace -yhtiön (BAe), joka jatkoi Hawkin valmistusta. British Aerospace puolestaan yhdistyi vuonna 1999 Marconi Electronic Systemsin kanssa BAE Systems -yhtiöksi, joka edelleen valmistaa Hawkia. Joulukuun alkuun 2007 mennessä oli valmistettu yli 900 Hawk-konetta.
Suomen ilmavoimien Hawkit

Suomen puolustusministeriö tilasi 30. joulukuuta 1977 ilmavoimille 50 kappaletta Hawk Mk 51 -konetta, jotka sijoitettiin aluksi hävittäjälaivueisiin Rovaniemelle, Rissalaan ja Pirkkalaan sekä ilmasotakouluun Kauhavalle. Sopimuksen arvo oli solmimisen ajankohtana noin 960 milj. mk. Tilaukset kohdistuivat vuosiin 1980–1985. Koneista neljä ostettiin Englannista (HW-302..303 ja HW-305..306) ja ne lennettiin Suomeen vuosina 1980–1981. Valmet Lentokoneteollisuus kokosi 46 Hawkia (HW-301, HW-304, HW-307..HW-350) vuosina 1980–1985 Hallissa. Vuosina 1993–1994 ostettiin Englannista seitsemän Hawk 51A -konetta, ja niiden tunnukset ovat HW-351..357. Koneiden suunniteltuihin sodanaikaisiin tehtäviin kuuluivat aikaisemmin rajoitetut taistelutehtävät tykillä, infrapunaohjuksilla ja raketeilla aseistettuna. Koneiden taistelukyky on kuitenkin rajoittunut muun muassa tutkan puuttumisen takia. Käytössä on nyt keskitytty vain koulutuskäyttöön. Koneita käyttää myös ilmavoimien taitolentoryhmä Midnight Hawks. Lähes kaikki Hawk-koneet palvelivat vuosina 2005–2013 Lentosotakoulussa Kauhavalla Hävittäjälentolaivue 41:ssä ja vain muutama Hallissa Koelentokeskuksessa. Koelentokeskus ja sen Hawk -koneet siirtyivät Hallista Pirkkalaan kesäkuussa 2013. Osana Lentosotakoulun lakkautusta lensivät HävLv 41:n viimeiset Hawkit Tikkakoskelle 7.12.2014.
Lasiohjaamolla modernisoitu Mk 51 -prototyyppi HW-341 teki ensilennon 23. syyskuuta 2008. Ensimmäisenä sarjakoneena Mk 51A -muunnostöistä valmistui HW-352, joka luovutettiin Ilmavoimille Pariisin ilmailunäyttelyssä 16. kesäkuuta 2009.