stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arvo Laamanen

Arvo Laamanen (10. helmikuuta 1929 Punkaharju – 17. syyskuuta 2006 Nurmijärvi) oli suomalainen ympäristöhygienian professori.
Laamanen väitteli Helsingin yliopistossa 1970 pääaineenaan biokemia. Hän oli vuodesta 1974 Kuopion yliopiston ympäristöhygienian (kemiallis-fysikaalisen analytiikan) professori. Hän tutki ilmansuojelua, ympäristöterveyttä ja työhygieniaa. Hän jäi eläkkeelle 1992.
Apteekkari

Argentiinalainen apteekkari.
Apteekkari on apteekin johtaja ja lääkehuollon asiantuntija. Avohuollon apteekeissa apteekkarit toimivat itsenäisinä yrittäjinä. Apteekkarin työssä yhdistyvät tieteellinen asiantuntemus ja liiketaloudellinen ajattelu. Apteekkari kantaa ympärivuorokautista vastuuta apteekin toiminnasta ja taloudesta sekä potilasturvallisuudesta.[lähde? ]
Apteekkarilta vaaditaan laajaa lääkealan tuntemusta ja kykyä soveltaa sitä käytäntöön. Hänen on jatkuvasti seurattava lääkealan tieteellistä kehitystä sekä siihen liittyvien lakien ja säädösten muutoksia. Hänen on hallittava yritysjohtamisen taidot. Työ vaatii myös asiakaspalvelutaitoja.[lähde? ]
Yrittäjäksi aikova laillistettu proviisori voi hakea avointa apteekkilupaa toimittuaan useita vuosia apteekissa tai lääkehuollon eri tehtävissä. Lääkelaissa määritellään luvan edellytykset. Päteviä hakijoita on tavallisesti jopa kymmeniä. Lupa myönnetään sille, jolla Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea arvioi olevan parhaat ammatilliset ja taloudelliset edellytykset apteekkitoiminnan ylläpitämiseen.
Työtehtävät

Apteekkari vastaa apteekin taloudesta, henkilöstöhallinnosta ja toiminnasta. Olennainen osa työtä on toimintaympäristössä ja lääkealalla tapahtuvan kehityksen seuraaminen sekä sen suunnitella, miten apteekin tulisi vastata muutoksiin. Yksityisessä apteekissa apteekkari vastaa lääkehuollon kehittämisestä, jossa liiketaloudellinen ajattelu yhdistyy tieteelliseen asiantuntemukseen. Henkilökunnan esimiehenä hän valvoo apteekkityötä ja päättää muun muassa työnjaosta. Keskeistä apteekkarin työssä on asiakaspalvelun kehittäminen, ja apteekkarit osallistuvat itsekin asiakaspalveluun. Osa apteekkarin työtä on yhteyksien hoitaminen lääkehuollon tahoihin ja paikalliseen terveydenhuoltoon. Työhön kuuluvat myös opetus- ja koulutustehtävät.[lähde? ]
Sairaala-apteekissa apteekkari toimii johtotehtävissä. Hänellä on vastuu laitoksen lääkehuollon järjestämisestä ja organisoinnista. Niissä apteekkari tekee tutkimusta tai selvittely- ja kehittämistyötä lääkehuollon palvelujen kehittämiseksi. Yliopistollisten sairaaloiden apteekeissa tehdään laajempaa tutkimusta ja harjoitetaan julkaisutoimintaa, jonka johdossa on apteekkari. Yksittäisten yliopistoapteekkien toiminnasta vastaavat apteekinhoitajat.[lähde? ]
Työpaikat

Yksityisten apteekkien apteekkarit toimivat itsenäisinä yrittäjinä.[lähde? ]
Helsingin ja Kuopion yliopistojen apteekit toimivat yliopistojen alaisina. Niiden ja niiden sivuapteekkien johtajana toimii proviisori, jota kutsutaan apteekinhoitajaksi. Sairaala-apteekkien apteekkarit ovat tulosyksiköiden johtajia.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apteekkari Wikimedia Commonsissa
Valkovenäjän kieli

| Valkovenäjä |
| --- | --- |

Oma nimi:  беларуская мова (belaruskaja mova)
Tiedot
Alue:   Valko-Venäjä   Puola   Venäjä   Ukraina   Tšekki
Virallinen kieli:   Valko-Venäjä
Puhujia:  7–8 miljoonaa
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielenhuolto:  Valko-Venäjän tiedeakatemia
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  baltoslaavilaiset kielet (slaavialaiset) itäslaavilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  be
ISO 639-2:  bel
ISO 639-3:  BEL
 Ohje 
Valkovenäjä (белару́ская мо́ва, belaruskaja mova) on itäslaavilainen kieli, jota puhutaan Valko-Venäjällä ja sen ympäristössä.
Valkovenäjän kieli
Valkovenäjän asema

Valko-Venäjän vuoden 1999 väestönlaskennassa valkovenäjän ilmoitti "kotikielekseen" 3 686 000 (36,7 % väestöstä). "Äidinkielenään" valkovenäjää piti paljon suurempi väestönosa. Valko-Venäjän kansalaisuudekseen ilmoittaneista ilmoitti valkovenäjän äidinkielekseen 85,6 % (6 984 000).[lähde? ]
Vuoden 2009  väestönlaskennassa valkovenäjän kertoi äidinkielekseen 5,058 miljoonaa eli 53,2 % maan 9,504 miljoonan väestöstä. Venäjää äidinkielenään puhui 41,5 % (3,948 milj.). Hallintopiireittäin tarkasteltaessa esimerkiksi pääkaupunki Minskissä ja monessa muussa yli 100 000 asukkaan kaupungissa (enemmistö yliopistokaupungeista) venäjän kielellä oli valta-asema. Kysyttäessä, mitä kieltä kotona puhutaan ("kotikieli"), väestön vahva enemmistö, 6,673 milj., kertoi käyttävänsä venäjää ja 2,227 milj valkovenäjää.
Valkovenäjä on nykyisin erityisesti Aljaksandr Lukašenkaa vastustavan opposition kieli. Lukašenkan näkemyksen mukaan "valkovenäjällä ei voi ilmaista mitään suurta".
Kirjoitusjärjestelmä

Valkovenäjää kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla. Aakkosto on peräisin kirkkoslaavin kielestä, ja sen nykyinen muoto vahvistettiin vuonna 1918. Joskus käytetään myös latsinka- eli łacinka-kirjaimistoa (лацінка), joka perustuu latinalaiseen kirjaimistoon. Laajimmin latinalaisia aakkosia käytettiin valkovenäjän kirjoittamiseen 1800-luvulla, mutta nykyisin käytännöllä on lähinnä kuriositeettiarvoa. Liettuan tataarit kirjoittivat kieltä aikoinaan arabialaisin aakkosin.
Valkovenäläinen kyrillinen aakkosto sisältää seuraavat merkit:
А а Б б В в Г г (Ґ ґ) Д д (Дж дж) (Дз дз) Е е Ё ё Ж ж З з І і Й й К к Л л М м Н н О о П п Р р С с Т т У у Ў ў Ф ф Х х Ц ц Ч ч Ш ш Ы ы Ь ь Э э Ю ю Я я
а, бэ, вэ, гэ, (ґэ), дэ, (джэ), (дзэ), е, ё, жэ, зэ, і, і нескладовае, ка, эл, эм, эн, о, пэ, эр, эс, тэ, у, у нескладовае, эф, ха, цэ, чэ, ша, ы, мяккі знак, э, ю, я
Eräs latsinka-kirjaimiston versio sisältää seuraavat merkit:
A a B b C c Ć ć Č č D d (Dž dž) (Dz dz) E e F f G g H h I i J j K k L l Ł ł M m N n Ń ń O o P p R r S s Ś ś Š š T t U u Ŭ ŭ V v Y y Z z Ź ź Ž ž
Pääsääntöisesti valkovenäjän kirjaimet translitteroidaan suomen kieleen standardin SFS 4900 mukaisesti, ei latsinkan mukaan.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А | Б | В | Г | (Ґ) | Д | (Дж) | (Дз) | Е | Ё | Ж | З | І | Й | К | Л | М | Н | О | П | Р | С | Т | У | Ў | Ф | Х | Ц | Ч | Ш | ’ | Ы | Ь | Э | Ю | Я |
| а | б | в | г | (ґ) | д | (дж) | (дз) | е | ё | ж | з | і | й | к | л | м | н | о | п | р | с | т | у | ў | ф | х | ц | ч | ш |  | ы | ь | э | ю | я |
| a | b | v | g | (g̀) | d | (dž) | (dz) | e | ë | ž | z | ì | j | k | l | m | n | o | p | r | s | t | u | ŭ | f | h | c | č | š | ’ | y | ′ | è | û | â |
| a | b | v | h | (g) | d | (dž) | (dz) | e (je) | jo | ž | z | i | i (j) | k | l | m | n | o | p | r | s | t | u | u | f | h’ | ts | tš | š |  | y |  | e | ju | ja |
Äännerakenne > Konsonantit

|  | Bilabiaalit | Labiodentaalit | Dentaalit/ Alveolaarit | Postalveolaarit/ Retrofleksit | Palataalit | Velaarit | Uvulaarit/ Faryngaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiilit | p b pʲ bʲ |  | t d |  |  | k kʲ |  |
| Affrikaatat |  |  | t͡s d͡z t͡sʲ d͡zʲ | t͡ʃ d͡ʒ |  |  |  |
| Nasaalit | m mʲ |  | n nʲ |  |  |  |  |
| Tremulantit |  |  | r |  |  |  |  |
| Frikatiivit |  | f v fʲ vʲ | s z sʲ zʲ | ʂ ʐ |  | x xʲ ɣʲ | ʁ |
| Approksimantit | w |  |  |  | j |  |  |
| Lateraaliapproksimantit |  |  | l lʲ |  |  |  |  |
Valkovenäjän konsonanttivarasto on samankaltainen muiden slaavilaisten kielten kanssa esimerkiksi ”pehmeiden” ja ”kovien” eli palatalisoitujen ja palatalisoimattomien konsonanttien suhteen. Konsonanttifoneemien määrän on arvioitu olevan välillä 33–54. Vaihteluun vaikuttavat eräiden äänteiden kyseenalainen foneeminen status. Palatalisoidut [gʲ xʲ kʲ ɣʲ] esiintyvät lähinnä vokaalin /i/ edellä ja eräissä lainasanoissa, ja niitä pidetään yleensä palatalisoimattomien vastineidensa allofoneina. Konsonantteja /g gʲ/ taas pidetään historiallisina jäänteinä, jotka ovat joutumassa frikatiivien /ʁ ɣʲ/ korvaamiksi. Affrikaatta /d͡z/ esiintyy lähinnä lainasanoissa ja onomatopoeettisissa ilmauksissa. Äänne [w] esiintyy vain vokaalin jälkeen tavun koodassa; sitä on toisaalta pidetty /v/:n allofonina, mutta toisaalta myös itsenäisenä foneemina kontrastiivisuutensa vuoksi, esimerkiksi толк tolk [tolk] ’järki, tolkku’ vs. тоўk touk [towk] ’(hän) jauhoi’.
Palataalisten konsonanttien esiintymisen suhteen on eriäitä rajoitteita. Toisin kuin esimerkiksi venäjässä, tavun koodassa voivat palatalisoituneina esiintyä vain koronaaliset konsonantit /t͡sʲ d͡zʲ sʲ zʲ nʲ lʲ. Palatalisoidut labiaalit /pʲ bʲ mʲ fʲ vʲ/ esiintyvät vain ennen vokaaleja eivätkä koskaan sanan lopussa, velaarit /xʲ ɣʲ kʲ/ vain ennen vokaaleja, yleensä ennen /i/:tä, joissakin lainasanoissa ennen /e/:tä ja hyvin harvoin ennen muita vokaaleja. Palataaliset konsonantit lausutaan valkovenäjässä varsin huomattavasti muihin slaavilaisiin kieliin verrattuna, ja konsonanttien /sʲ zʲ/ vahvaa palatalisaatiota kutsutaan valkovenäjäksi nimellä шапялявыя šapjaljavyja, ’lespaaminen’.
Äännerakenne > Vokaalit

|  | etu | keski | taka |
| --- | --- | --- | --- |
| suppea | i |  | u |
| väli | e |  | o |
| väljä |  | a |  |
Vokaalifoneemeja on valkovenäjässä viisi: /i e a o u/. Vokaalin äännearvo riippuu ympäristön konsonanteista, jotka vaikuttavat sen laatuun, sekä painosta, joka vaikuttaa sekä sen laatuun että painoon. Yleensä vokaalia edeltävä konsonantti vaikuttaa sen äännearvoon enemmän kuin sitä seuraava. Pehmeiden eli palatalisoitujen konsonanttien jälkeen vokaalien äännearvot ovat [i e æ ɵ ʉ], ja kovien eli palatalisoimattomien jälkeen [ɨ ɛ a o u].
Äännerakenne > Prosodia

Paino on leksikaalisesti merkittävä, eli kaksi eri sanaa voi erottaa pelkästään painon sijainti: esimerkiksi кара kara voi olla [ˈkara] ’rangaistus’ tai [kaˈra] ’kaarna’. Myös saman sanan eri taivutusmuotojen erottajana voi olla paino: sanan зімы ’talvi’ genetiivi muodostetaan siirtämällä paino ensimmäiseltä tavulta jälkimmäiselle tavulle. Painollisen tavun vokaali ääntyy pidempänä kuin painottoman tavun vokaali, ja painollisen tavun kummallakin puolella olevien tavujen vokaalit ääntyvät myös hieman muita vokaaleja pidempinä.
Kielioppi ja oikeinkirjoitus

Kielessä on kuusi vokaalia ja 39 konsonanttia, 48 jos mukaan luetaan harvinaisemmat.
Valkovenäjän kielioppi muistuttaa muita itäslaavilaisia kieliä. Nomineilla on kuusi sijaa: nominatiivi, genetiivi, datiivi, akkusatiivi, instrumentaali ja lokatiivi/prepositionaali. Vokatiivi on jäänyt käytöstä ja esiintyy lähinnä kirjallisuudessa. Sanoilla on kolme sukua: maskuliini, feminiini ja neutri.
Kielinäyte

»Усе людзi нараджаюцца свабоднымi i роўнымi ў сваёй годнасцi i правах. Яны надзелены розумам i сумленнем i павiнны ставiцца адзiн да аднаго ў духу брацтва.

Use ljudzi naradžajuttsa svabodnymi i rounymi u svajoi hodnastsi i pravah’. Jany nadzeleny rozumam i sumlennem i pavinny stavittsa adzin da adnaho u duh’u bratstva.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Boris Norman, 2009: Valkovenäjän kielen nykytila (Idäntutkimus 2/2009, pdf)
Ethnologuen raportti valkovenäjästä
Belarusian, Belarusan (englanniksi) (bbc.co.uk)
Pravapis.org - englanninkielinen sivusto valkovenäjästä
Mustavenäjän kieli (Arkistoitu – Internet Archive)
English-Belarusian dictionaries, in Lacinka
Łacinka.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Metrica of GDL
Statutes of GDL
Калита И. В. Современная Беларусь: языки и национальная идентичность. Ústí nad Labem, ISBN 978-80-7414-324-3, 2010, 300 s. s. 112-190.
Slaavilaiset kielet
bosnia
bulgaria
interslaavi
kantaslaavi
kašubi
kirkkoslaavi
kroatia
makedonia
molisenkroatia
montenegro
muinaiskirkkoslaavi
polabi
puola
ruteeni
serbia
serbokroatia
sleesia
slovakki
sloveeni
slovintsi
sorbi
tšekki
ukraina
valkovenäjä
venäjä
Valko-Venäjän hallintopiirit väestön pääasiallisen äidinkielen mukaan ja valtakielen osuus (%). Kartassa suurkaupunkien kielijako on esitetty yhdellä värillä, vaikka useissa yli 100 000 asukkaan kaupungissa on useita piirejä (raion).
Valko-Venäjän hallintopiirit väestön pääasiallisen kotikielen mukaan ja valtakielen osuus (%).
Arthur Dent

Arthur Dent voi tarkoittaa seuraavia:
Arthur Dent, 1600-luvun alkuvuosina vaikuttanut puritaaniteologi
Arthur Dent, päähenkilö Douglas Adamsin teoksessa Linnunradan käsikirja liftareille.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arthur Dent”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Arvo Lauri

Arvo Heikki Lauri (26. huhtikuuta 1931 Lappeenranta – 27. toukokuuta 2015 Hamina) oli suomalainen upseeri, joka toimi  Kainuun prikaatin komentajana.
Laurin vanhemmat olivat majuri Heikki Lauri ja Liisa Virtaniemi. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1953 oli Aino Kääriäinen (k. 1984) ja toinen vuodesta 1990 Maija Kotiaho.
Lauri suoritti 7/8 luokkaa Kuopion lyseossa ja valmistui Kadettikoulusta 1953. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1963 ja Maanpuolustuskurssin 1968. Lauri toimi nuorempana upseerina 6. prikaatissa 1953 ja sen jälkeen Uudenmaan jääkäripataljoonassa vuoteen 1957, jolloin hän siirtyi Reserviupseerikouluun panssarintorjuntaosaston johtajaksi. Pääesikunnan  tarkastusosastolla Lauri työskenteli 1961–1963, Sotakorkeakoulun opettajana 1967–1971, pataljoonan komentajana Savon Prikaatissa 1971–1973, Pääesikunnan koulutustoimiston päällikkönä 1973–1977 ja Sotakorkeakoulun apulaisjohtajana 1977–1979. Kainuun prikaatia Lauri komensi Martti Alatalon jälkeen vuodesta 1979 vuoteen 1982, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.
Lauri ylennettiin vänrikiksi 1951, luutnantiksi 1954, yliluutnantiksi 1957, kapteeniksi 1963, majuriksi 1964, everstiluutnantiksi 1971 ja everstiksi 1977.
Arthur Darby

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten rugby. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Arthur John Lovett Darby (9. tammikuuta 1876 Chester – 16. tammikuuta 1960 Dartmouth) oli brittiläinen rugbypelaaja, joka pelasi Cambridgen yliopistolle. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Moseley Wanderers -joukkueeseen.
Arenaria muralis

| Arenaria muralis> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Suomuarhot Arenaria
Laji::  muralis
Kaksiosainen nimi
 Arenaria muralis  (Link) Spreng. 
Synonyymit
 Stellaria muralis Link 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arenaria muralis on suomuarhojen (Arenaria) sukuun ja kohokkikasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Johann Heinrich Friedrich Link. Sillä ei ole alalajeja.
Levinneisyysalue

Kreikka
Kirjallisuutta

Spreng.: ​.  In: Syst. Veg. 2: 397, 1825.
Anni-Maija Fincke

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anni-Maija Fincke suunnistuksen SM-sprintissä 2010. |  Anni-Maija Fincke suunnistuksen SM-sprintissä 2010. |  Anni-Maija Fincke suunnistuksen SM-sprintissä 2010. |  |
Maa:   Suomi
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trondheim 2010 | viesti |  |
|  Kultaa | Savoie 2011 | viesti |  |
|  Hopeaa | Sotkamo 2013 | viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Primorsko 2010 | viesti |  |
Anni-Maija Fincke (s. 21. joulukuuta 1984) on suomalainen maajoukkuesuunnistaja. Hän on voittanut viestissä kaksi maailmanmestaruutta. Tampereella asuvaa, Tampereen Pyrintöä edustavaa Finckeä valmentaa Juha Taini.
Saavutukset > MM-kilpailut

2005 keskimatkalla viides
2006 sprintissä 13., keskimatkalla seitsemäs
2009 sprintissä kuudes, pitkällä matkalla seitsemäs
2010 sprintissä kahdeksas, keskimatkalla kuudes, viestissä kultaa
2011 sprintissä ja pitkällä matkalla kuudes, viestissä kultaa
2013 pitkällä matkalla kuudes, viestissä hopeaa
2016 pitkällä matkalla 12.
Saavutukset > EM-kilpailut

2010 sprintissä 13., pitkällä matkalla kymmenes, viestissä hopeaa
2016 keskimatkalla 44., pitkällä matkalla 18.
Saavutukset > Avoimet PM-kilpailut

2005 sprintissä 19., keskimatkalla 21., pitkällä matkalla 14., viestissä kultaa
2009 sprintissä 24.,  keskimatkalla yhdeksäs, pitkällä matkalla seitsemäs, viestissä hopeaa
Saavutukset > SM-kilpailut

2005 sprintissä hopeaa
2007 erikoispitkällä matkalla hopeaa
2009 keskimatkalla kultaa, sprintissä pronssia, erikoispitkällä matkalla pronssia
Saavutukset > Nuorten MM-kilpailut

2003 normaalimatkalla hopeaa
2004 keskimatkalla pronssia, viestissä hopeaa
Saavutukset > Venlojen viesti

2010 voittaneen Tampereen Pyrinnön ankkuri
2016 voittaneen Halden SK:n kolmas viestinviejä
Saavutukset > Naisten Tiomila

2011 voittaneen Tampereen Pyrinnön ankkuri.
Axel Oskar Achates Standertskjöld

Axel Oskar Achates (Akates) Standertskjöld (31. joulukuuta 1847 Janakkala – 7. heinäkuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, sotilas ja valtiopäivämies.
Standertskjöldin vanhemmat olivat Henrik Johan Standertskjöld ja Margareta Christina von Kraemer. Insinööri, virkamies Henrik Carl Gustaf August Standertskjöld ja insinööri, tehtailija Hugo Standertskjöld olivat hänen veljiään. Standertskjöld palveli sotilaana ensin Suomessa ja sitten venäläisissä joukko-osastoissa vuodesta  1870, palveluksesta hän erosi kapteenina 1884 ja toimi sitten maanviljelijänä. Viimeiset vuotensa hän asui Helsingissä.
Standertskjöld oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885.
Anthems For Misfits

| Anthems For Misfits Plastic Tears |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. maaliskuuta 2021
 Tuottaja(t): Plastic Tears
 Tyylilaji: rock, glam rock, punk
 Kesto: 40.06
 Levy-yhtiö: Wormholedeath Records
Plastic Tearsin muut julkaisut
| Angels With Attitude 2018 | Anthems For Misfits 2021 |   |
Anthems For Misfits on helsinkiläisen Plastic Tearsin albumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2021.
Kappaleet

Doomsday Girls (säv. M. December)
Riot Zone (säv. M. December)
Clash In The Night (säv. J. Pietiläinen/M. December)
Look Of Lies (säv. M. December)
Hallucinations (säv. M. December)
Divine (säv. M. December/E. Kettunen)
Radar Eyes (säv. M.December)
Restless Outsider (säv. J. Pietiläinen/M. December)
Nobody Likes A Crybaby (säv. M.December)
Candlelight Hate Affair (säv. M. December)
Communication (säv. M. December)
Imaginary Virgin Mary (säv. M. December)
Sovitus: Plastic Tears
Kokoonpano

Miqu December – Laulu
Eco Xtasy – Rummut
Andy Whitewine – Kitara
Edu Kettunen – Basso
Juha Pietiläinen – Kitara
Arvostelut

Desibeli.net:
Kaaoszine: 8,5/10
Ammattiyhdistysliike

Ammattiliittojen toimistotorni Helsingin Merihaassa 1993.
Ammattiyhdistysliike tai ay-liike tarkoittaa toimintaa työntekijöiden aseman vahvistamiseksi työntekijöihin liittyvien asioiden yhteydessä sekä työelämän kehittämistä.
Ammattiyhdistysliikkeen tärkeimmät toimijat ovat ammattiliitot. Ammattiyhdistysliikkeen tarkoituksena on koota palkanansaitsijat järjestölliseen yhteistoimintaan työntekijäin etujen valvomiseksi. Ammattiliittojen tärkein tehtävä on neuvotella työehtosopimuksia työnantajaliittojen kanssa; lisäksi ammattiliitot mm. valvovat työehtosopimuksien noudattamista ja toimivat ristiriitatilanteissa työntekijän apuna.
Suomessa ammattiliitot ovat jäseninä keskusjärjestössä: SAK:ssa, STTK:ssa tai Akavassa. Keskusjärjestöt osallistuvat työelämän lainsäädännön kehittämiseen ja niiden perinteisenä tehtävänä on ollut vaikuttaa keskitettyihin sopimuksiin kuten tupo-neuvotteluihin. Keskusjärjestöt ovat jäseninä Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestössä (ITUC).
Ammattiyhdistysliikkeen järjestäytyminen noudattaa kahta päälinjaa: ammattijärjestöjä on perustettu joko soveltamalla ns. teollisuuslinjaa, jolloin saman työpaikan työntekijät ammattiinsa katsomatta kuuluvat samaan liittoon, tai noudattamalla ns. ammattiliittolinjaa, jolloin samantapaista työtä tekevät  tai tietyn tutkinnon suorittaneet kuuluvat työpaikkaansa katsomatta samaan liittoon. Suomen ammattiyhdistysliike toimii pääosin teollisuusliittoina, mutta koulutuksen ja ammattialan puitteissa järjestäydytään myös.
Yleistä

Työnantajan ja työntekijän suhdetta voidaan pitää markkinasuhteena: työnantaja ja työntekijä ovat kuin ostaja ja myyjä, ja kaupan kohteena on työntekijän työpanos. Ostajan edun mukaista on saada hinta mahdollisimman alhaiseksi ja myyjän edun mukaista saada hinta mahdollisimman korkeaksi. Työmarkkinat ovat kuitenkin varsin epätäydellisesti kilpaillut: ilman ammattiyhdistysliikettä työnantajalla on yleensä paljon vahvempi asema suhteessa yksittäiseen työntekijään neuvottelussa työehdoista.
Työnantajan ja työntekijän allekirjoittaessa työsopimuksen, he sitoutuvat samalla noudattamaan toimialalla käytössä olevaa työnantajaliiton ja ammattiliiton neuvottelemaa työehtosopimusta.
Historiaa

Katso myös Ammattiliitto – Historia, Toimihenkilö – Toimihenkilöiden historia
Euroopassa ammattiyhdistysliike syntyi teollisen vallankumouksen aikana maataloustöiden vähentyessä ja teollisuustyön kasvaessa; ammattiyhdistysliike kohtasi alussa suurta vastustusta.
Historiaa > Suomi

Suomessa ammattiyhdistysliike nousi nykyiseen asemaansa vasta vuonna 1940 tammikuun kihlauksen myötä, kun työnantajien valtakunnallinen järjestö STK hyväksyi Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton (SAK:n edeltäjä) työläisten edustajaksi ja neuvotteluosapuoleksi.
Ensimmäinen valtakunnallinen työehtosopimus solmittiin vuonna 1945. Jo 1800-luvun lopulta alkaen oli kuitenkin sovittu paikallisia ja alakohtaisia sopimuksia: palkkatariffeja.
Kirjallisuutta

Helander, Mika (toim.): Going Global: Ay-liikkeen menestysresepti globaalissa ajassa? Minerva: Jyväskylä 2008.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SAK:n yksityiskohtaisempi historia (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK
Ammatillinen järjestäytyminen Suomessa vuodesta 2002 (Arkistoitu – Internet Archive) Tilastokeskus
Taistelu sosiaaliturvasta. Ammattiyhdistysväen toiminta sosiaaliturvan puolesta 1950–1960.
Aïr

Satelliittikuva Aïrvuorten alueelta
Aïrvuoret eli Aïrin massiivi (ransk. Massif De L’Aïr) on vuoristo Afrikassa Saharan autiomaassa Nigerin keskiosassa. Aïrvuoret ovat jyrkkärinteisiä, ja monet niistä kohoavat 1 800 metrin korkeuteen. Vuoriston korkein huippu Grébounvuori on 1 944 metrin korkeudella merenpinnasta.
Vuoristoa halkovat syvät laaksot. Laaksoissa on jonkin verran kasvillisuutta, joten tuaregit harjoittavat niissä paimentolaisuutta. Alueelta kaivetaan uraania ja muita mineraaleja. Aïr on tunnettu 6000-luvulta eaa. noin vuoteen 1000 eaa. tehdyistä kalliomaalauksistaan ja -kaiverruksistaan. Aikaisemmin Aïr oli laidunaluetta, mikä on nähtävissä karjaa ja suuria nisäkkäitä kuvaavista maalauksista. 3000-luvulla eaa. aavikko alkoi kuitenkin levitä ja tuaregit muuttivat alueelle pohjoisesta. Myöhempi taide kuvaa sotaa: hevosia ja sotavaunuja. Erityisen kuuluisa on Daobusista vuonna 1999 löydetty viisi metriä korkea kirahvia kuvaava kaiverrus.[lähde? ] Vuonna 1991 osa Aïrvuorista liitettiin yhdessä Ténérén kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon nimellä Aïrin ja Ténérén luonnonsuojelualue.