stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vampire: The Masquerade – Bloodlines

| Vampire: The Masquerade – Bloodlines |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Troika Games
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Steam, GOG.com ja Humble Store
Ohjaaja:  Leonard Boyarsky
Tuottaja:  David Mullich
Suunnittelija:  Brian Mitsoda
Säveltäjä:  Rik Schaffer
Ohjelmoija:  Tim Cain
Pelisarja:  Vampire: The Masquerade
Pelimoottori:  Source
Julkaistu:  NA 17. marraskuuta 2004
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli, videopeli, jossa esiintyy HLBT-hahmo (d) ja vampyyrivideopeli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 16 
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Vampire: The Masquerade – Bloodlines on Troika Gamesin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintaroolipeli, joka on julkaistu vuonna 2004 Windowsille.
Pelaaminen

Peli perustuu pöytäroolipeliin Vampire: The Masquerade. Siinä saa pisteitä tehtävien suorittamisesta, ei vihollisten tappamisesta. Monet tehtävät voi ratkaista usealla eri tavalla: joko voimalla tai oveluudella. Pelin aluksi pelaaja luo pelihahmonsa, valiten vampyyriklaanin johon tämä kuuluu. Eri klaaneilla on eri ominaisuuksia.
Tarina

Päähenkilö herää Los Angelesissa kuolleena eli vampyyriksi muuttuneena. Hän on rikkonut vampyyrijärjestön sääntöjä, ja välttääkseen rangaistuksen joutuu suorittamaan tehtäviä valvonnan alaisena.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.4/10.
Aiheesta muualla

Vampire: The Masquerade – Bloodlines MobyGamesissa (englanniksi)
Vampire the Masquerade: Bloodlines (PC) – Kylmän kaupungin yössä Pelit.fi
Uusi tietosanakirja (1960)

| Uusi tietosanakirja |
| --- | --- |

Kieli:  Suomi
Genre:  Tietokirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1960 - 1972
Sivumäärä:  15 474
Sarja: Uusi tietosanakirja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uusi tietosanakirja on vuosina 1960–1972 julkaistu 26-osainen suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirja.
Uuden tietosanakirjan päätoimittaja oli Veli Valpola ja julkaisija Tietosanakirja Oy. Osat 1–24 julkaistiin vuosina 1960–1966 ja täydennysosat 1 ja 2 1972. Niissä on yhteensä 130 000 artikkelia ja Uusi tietosanakirja on siten laajin suomenkielinen tietosanakirja. Sitä myytiin 30 000 sarjaa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Uusi tietosanakirja valmistui 1966. Se käsittää yhteensä 15 474 sivua, joista 11 568 on varsinaisia tekstisivuja, 728 hakemistosivuja 2 192 mustavalkoisia liitesivuja, 239 väriliitesivuja ja 308 karttaliitesivuja. Teos sisältää 130 517 hakusana-artikkelia, joten se on laajin Suomessa koskaan julkaistu tietosanakirja. Hakemistossa on 125 782 hakusanaa, joista on n. 185 000 viittausta tekstiin, kuviin ja karttoihin. Kuvia on 23 445 joista 1 343 nelivärisiä ja karttoja 674, joista 257 monivärisiä. Artikkelit kirjoitti ja toimitustyön suoritti 770 suom. asiantuntijaa ja toimittajaa. U:n kaksi täydennysosaa (yht. n. 900 sivua) julkaistiin 1972. | ” |
– päätoimittaja: Valpola, Veli, Anttila, Inkeri: Uusi tietosanakirja : täydennysosa 2 : LV-Ö, s. 729.  Porvoo:  Helsinki : WSOY : Tietosanakirja oy, 1972.  ISBN 951-0-00511-8. .
Valittaa täytyy totta

Valittaa täytyy totta (myöhemmissä suomennoksissa myös Jo vääryys vallan saapi) on ruotsalaisen piispa Haqvin Spegelin 1680-luvulla kirjoittama virsi. Sen suomensi ensimmäisenä Elias Lönnrot vuonna 1864. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjaan se otettiin mukaan vuonna 1886, jolloin se sai numeron 381.
Vuoden 1938 virsikirjauudistuksen yhteydessä virsi suomennettiin uudestaan. Sen alkusanat kuuluivat nyt: "Jo vääryys vallan saapi", ja se sai numeron 440.
Vuoden 1986 virsikirjaan sitä ei enää otettu. Syyksi esitettiin, että virsi oli jo kaikin puolin vanhentunut ja ettei sitä juuri koskaan veisattu kirkoissa. Asiantuntijat kuten Pekka Kivekäs ovat kuitenkin arvelleet, että todellinen syy virren poistamiseen oli, että se oli kirkon mielestä liian radikaali, ja että sen jumalakuva oli kirkon nykyisen käsityksen mukaan liian ankara.
Teksti pohjautuu  psalmiin 58. Sanat ovat hyvin poikkeavat virsien yleisestä linjasta. Siitä tuli 1900-luvun alussa työväenlaulu, ja sitä laulettiin punavankien leireillä ja teloitettavat lauloivat sitä, varsinkin sen toista säkeistöä.
Virrestä on tehty useita levytettyjä versioita ja muita tallenteita. Vuonna 2017 Tero Jartin Kapinaorkesteri, jossa ovat mukana myös Remu Aaltonen, Sami Yaffa ja Mariska, julkaisivat virrestä levytetyn rock-version Kapinavirsi. Single ja musiikkivideo julkaistiin 31.3.2017. Eri suomennoksina virttä ovat esittäneet myös ainakin Jaakko Löytty ja Erkki Rankaviita. Sakari Kukko on levyttänyt virrestä instrumentaaliversion. Vuonna 1981 Jerry Sultsina yhtye levytti kappaleen.
Virren sanat

Lönnrotin suomentamassa muodossa vuodelta 1864 virren sanat kuuluivat seuraavasti:
1. Valittaa täytyy totta

Ja surra suuresti,

Kun vääryys vallan ottaa

Ja pahuus paisuupi.

Mykäkskö tuli kerran

Jo kaikki maailma,

Kun oikeutta Herran

Ei kenkään julista?



2. Nyt petos, vilppi täällä

On noussut kunniaan,

On valhe vallan päällä

Ja vääryys voimassaan;

Ei köyhän, kurjan ääntä

Viattomuudessaan

Kuunnella, rikas vääntää

Lain myöten tahtoaan.



3.  Kas lähimmäistään syövät 

Nuo jumalattomat,

Viekkaudella vievät

Sen elot ainoat; 

Kuin käärme kiukussansa

He korvat lummessa, 

Ahdistelevat kansaa, 

Sortavat vaivaista.



4. Mut kerran Herra kostaa

Työt jumalattomat,

Rankaisee ansiosta

Ryöstäjät viekkahat,

Ne, jotka täällä veivät

Orvolta oikeuden

Ja leskein leivän söivät,

Vaivaisen osuuden.



5.  Vaan siviät ne kerran 

Ilolla näkevät 

Vanhurskauden Herran, 

Työt Herran väkevät: 

Hän kuinka voimassansa 

Omansa vapahtaa, 

Suuressa kunniassansa 

Pahasta pelastaa.
Valittajaherttu

| Valittajaherttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Hertut Cisticola
Laji::  guinea
Kaksiosainen nimi
 Cisticola guinea  Lynes, 1930 
Synonyymit
 Cisticola dorsti 
Katso myös
   Valittajaherttu Wikispeciesissä   Valittajaherttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valittajaherttu (Cisticola guinea) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan Länsi-Afrikan savanneilla ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Aiheesta muualla

Maculay Library: Dorst's Cisticola (Cisticola guinea) (englanniksi)
Valio (nimi)

| Valio |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  2. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Eligius
Nimen alkuperä:  suomen sana valio = valittu, ensiluokkainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valio on suomalainen miehen etunimi. Valion nimipäivä on 2. lokakuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 978 miehelle.
Valio on käytössä myös sukunimenä ainakin kahdella suomalaisella suvulla. Toinen on lähtöisin Porin seudulta ja toinen Varsinais-Suomesta. Edellä mainittu suku on suomentanut nimensä Wallenius-nimestä.
Tunnettuja Valio-nimisiä

Valio Armas Korvenkontio (1889–1944), eläintieteilijä, Korkeasaaren eläintarhan valvoja ja eläintieteellisen museon kustos
Kuvitteellisia Valioita

Valio Barebone, Aurelius Dumbledore, Aberforth Dumbledoren poika J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa
Hajime Moriyasu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. elokuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1987–2001 1998 2002–2003 | Sanfrecce Hiroshima → Kyoto Purple Sanga Vegalta Sendai |  |
Maajoukkue
| 1992–1996 | Japani | 35 (1) |
Hajime Moriyasu (jap. 森保 一; s. 23. elokuuta 1968 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Moriyasu edusti pelaajana Japanin maajoukkuetta vuosina 1992–1996. Hän osallistui muun muassa Aasian-mestaruuskilpailuihin 1992 ja Kuningas Fahdin cupiin 1995.
Moriyasu on valmentanut Japanin nuorisomaajoukkueita ja kesällä 2021 pelatuissa Tokion olympialaisissa Japanin olympiajoukkuetta. Hän oli Japanin A-maajoukkueen apuvalmentajana vuoden 2018 MM-kilpailuissa. Elokuusta 2018 alkaen hän on toiminut A-maajoukkueen päävalmentajana.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1992 | 7 | 0 |
| 1993 | 15 | 0 |
| 1994 | 4 | 0 |
| 1995 | 6 | 0 |
| 1996 | 3 | 1 |
| Yhteensä | 35 | 1 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1992
1 Matsunaga |
2 Ōtake |
3 Katsuya |
4 Horiike |
5 Hashiratani |
6 Tsunami |
7 Ihara |
8 Fukuda |
9 Takeda |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Yamada |
13 Sakakura |
14 Kitazawa |
15 Yoshida |
16 Nakayama |
17 Moriyasu |
18 Jinno |
19 Maekawa |
20 Takagi |
Valmentaja Ooft
Japanin joukkue – Kuningas Fahdin cup 1995
1 Matsunaga |
2 Natsuka |
3 Tsunami |
4 Ihara |
5 Hashiratani |
6 Moriyasu |
7 Horiike |
8 Kitazawa |
9 T. Yamaguchi |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Kikuchi |
13 Hasegawa |
14 Isogai |
15 M. Yamaguchi |
16 Fukuda |
17 Soma |
18 Yanagimoto |
19 Okano |
20 Kojima |
Valmentaja Kamo
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2019
1 Higashiguchi |
2 Miura |
3 Muroya |
4 Sasaki |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Minamino |
10 Inui |
11 Kitagawa |
12 Gonda |
13 Mutō |
14 Itō |
15 Ōsako |
16 Tomiyasu |
17 Aoyama |
18 Shiotani |
19 Sakai |
20 Makino |
21 Dōan |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
Valmentaja Moriyasu
Japanin joukkue – Copa América 2019
1 Kawashima |
2 Sugioka |
3 Nakayama |
4 Itakura |
5 N. Ueda |
6 Watanabe |
7 Shibasaki |
8 Itō |
9 Maeda |
10 Nakajima |
11 Miyoshi |
12 Kojima |
13 A. Ueda |
14 Hara |
15 Suga |
16 Tomiyasu |
17 Matsumoto |
18 Okazaki |
19 Iwata |
20 Abe |
21 Kubo |
22 Tatsuta |
23 Ōsako |
Valmentaja Moriyasu
Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)
Hajime Sorayama

| Hajime Sorayama> 空山基.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1947 (ikä 76–77) Ehime
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  kuvataiteilija
Taiteilija
Taidesuuntaus:  superrealismi
Aiheesta muualla
Kotisivut
Hajime Sorayama (jap. 空山基, Sorayama Hajime, s. 1947 Ehime, Japani) on japanilainen superrealistinen kuvataiteilija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat eroottisia robotteja esittävät pin-up-kuvat.
Sorayama valmistui tokiolaisesta Chuon taidekoulusta vuonna 1969 ja ja oli sen jälkeen töissä mainostoimistossa, vuodesta 1972 hän on ollut vapaa kuvataiteilija. Hän on käyttänyt kuvissaan muun muassa airbrush-tekniikkaa joka tehdään retussiruiskulla, ja pyrkii äärimmäisen realistiseen, valokuvamaiseen vaikutelmaan.
Sorayaman taidetta on esitelty kirjoissa ja taidenäyttelyissä niin Japanissa, Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin. Hän on myös tehnyt visuaalista suunnittelua televisiosarjoihin ja elokuviin. Vuonna 2000 hän voitti pääpalkinnon Japanin parhaan teollisen suunnittelun kilpailussa Sonylle suunnittelemallaan Aibo-robottikoiralla. Hän on myös tenhyt kansikuvan Aerosmithin vuonna 2001 julkaistuun albumiin Just Push Play. Sorayaman eroottista taidetta on julkaistu yhdysvaltalaisessa Penthouse-lehdessä vuodesta 1995 alkaen.
Julkaisuja

Pink Journal (1967)
Sexy Robots (1983)
Pin-Up (1984)
Venus Odyssey (1985)
Hajime Sorayama (1989)
Hyper Illustrations (1989)
Hyper Illustrations 2 (1989)
The Gynoids (1993)
Naga (1997)
Torquere (1998)
Sorayama 1964-1999 (1999)
Gynoids Reborn (2000)
Gynoids Genetically Manipulated (2000)
Metallicon (2001)
Venom (2002)
Latex Galatea (2003)
Relativision (2006)
Sorayama Masterworks (2010)
Sexy Robot GIGANTES (2015)
Complete Masterworks (2017)
Aiheesta muualla

Hajime Sorayama Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hajime Sorayama, (Japanese, born 1947)  Artnet . Viitattu 22.5.2023. (englanniksi)
Hajime Sorayama  Casestudyo.com . Viitattu 22.5.2023. (englanniksi)
Hajime Sorayama pin-up artist  The Pin-up Files . Viitattu 22.5.2023. (englanniksi)
Halyna Jantšenko

| Halyna Jantšenko |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 2019–  
Ryhmä/puolue:  Kansan palvelija (2019–2022)
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1988 (ikä 36) Žytomyr, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Tiedot
Muut puolueet:  Kansan palvelija (2019–2022) Demokraattinen liittouma
Halyna Ihorivna Jantšenko (ukr. Галина Ігорівна Янченко; s. 29. huhtikuuta 1988) on ukrainalainen poliitikko, joka valittiin vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan.
Jantšenko syntyi Žytomyrissä. Hän opiskeli sosiologiaa Kiovan Mohyla-akatemiassa, minkä lisäksi hän opiskeli vuoden ajan Wichita Fallsissa, Texasissa. Hän osallistui vuoden 2014 Ukrainan vallankumoukseen. Vuosina 2013–2016 hän työskenteli analyytikkona korruptionvastaisessa keskuksessa. Vuosina 2014–2015 hän istui Kiovan kaupunginvaltuustossa demokraattisen liittouman edustajana. Vuosina 2018–2019 hän toimi Ukrainan korruptionvastaisen viraston julkisen hallinnan neuvoston puheenjohtajana. Vuoden 2019 presidentinvaaleissa hän toimi Volodymyr Zelenskyin kampanjassa vastuualueenaan korruptionvastaiset toimet ja valtion digitaaliset ratkaisut. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen listan viidentenä, sitoutumattomana ehdokkaana. Hän toimi puolueen parlamenttiryhmän varapuheenjohtajana.
Marraskuussa 2022 Jantšenko erosi Kansan palvelija -puolueesta vastalauseena sille, että puolueen puheenjohtaja Olena Šuljak oli käynyt sairaalassa vierailemassa taistelussa molemmat jalkansa menettäneen lakimiehen Oleh Symorozin luona, joka oli kritisoinut Šuljakin ajamaa kaupunkisuunnitteluun liittyvää lakiehdotusta.
Hagia Sofia (Thessaloniki)

| Hagia Sofia Ναός Αγίας Σοφίας |
| --- | --- |
 Hagia Sofian kirkko.
Sijainti:  Thessaloniki, Kreikka
Koordinaatit:  40°37′58″N, 22°56′49″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Thessalonikin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  700-luku
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hagia Sofia (kreik. Ἁγία Σοφία, Ágia Sofía) eli Pyhän viisauden kirkko (Ναός Αγίας Σοφίας, Naós Agías Sofías; myös Agía Sofían kirkko) on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Hagia Sofian kirkko.
Kirkko rakennettiin 700-luvulla varhaisemman, maanjäristyksessä tuhoutuneen kirkon paikalle. Kirkko on malliltaan basilika, jossa on kupoli, ja se edustaa siirtymävaihetta kohti ristinmuotoisia kupolikirkkoja. Kirkko on koristeltu mosaiikein ja seinämaalauksin.
Rakennus toimi moskeijana vuodesta 1585. Siinä oli tulipalo vuonna 1890 ja se rakennettiin uudestaan vuosina 1907–1910. Rakennuksesta tuli jälleen kirkko vuonna 1912. Kirkko vaurioitui pahoin vuoden 1978 maanjäristyksessä.
Kirkon lähellä sijaitsee siitä nimensä saanut Agía Sofían metroasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hagia Sofia Wikimedia Commonsissa
Halyna Romanova

Halynana Fedorivna Romanova (ukr. Галина Федорівна  Романова; 25. joulukuuta 1918 – 3. marraskuuta 1944) oli ukrainalainen lääkäri, joka toisen maailmansodan aikana pakkosiirrettiin Saksaan hoitamaan pakkotyöläisiä.
Sepän tytär Romanovna oli aluksi Komsomolin jäsen, mutta hänet erotettiin sen jäsenyydestä isän jouduttua NKVD:n pidättämäksi. Hän valmistui lääkäriksi Saksan miehittämässä Ukrainassa ja valmistumisen jälkeen hänet pakkosiirrettiin Saksaan.
Romanovna työskenteli ensin Wildaussa ja sittemmin Oranienburgin pakkotyöleirillä. Oranienburgissa hän ryhtyi perustamaan vastarintarintaryhmää. Romanova organisoi neuvostoliittolaisia vankeja ryhtymään vastarintaan ja Konstantin Šadkevitš organisoi belgialaisia ja ranskalaisia vankeja. Osa ryhmästä jäi kiinni jo syyskuussa 1943.
Jäljelle jääneen ryhmän tarkoituksena oli ottaa yhteyttä liittoutuneisiin ja he olivat juuri käynnistämässä lähetystä Ruotsiin, kun he paljastuivat. Ryhmän jäsenistä yksi kuoli kesken kuulustelun. Romanovna tuomittiin kuolemaan 27. huhtikuuta 1944 ja hänet murhattiin 3. marraskuuta 1944.
Valio Eesti

| Valio Eesti AS |
| --- | --- |
Perustettu:  1993
Kotipaikka:   Tallinna, Viro
Toimiala:  meijeri
Liikevaihto:  38 miljoonaa euroa
Henkilöstö:  217
Kotisivu:  www.valio.ee
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valio Eesti AS on Valion virolainen tytäryhtiö. Yhtiön toimisto sijaitsee Tallinnassa ja meijeri Laevassa, Tartumaalla. Henkilöstöä yhtiössä on 217, ja liikevaihto on 38 miljoonaa euroa. Valio Eestin tuotevalikoimassa Virossa on suomalaisten Valion tuotteiden lisäksi Gefilus-tuotteet ja sen oman meijerin Alma-tuotteet. Yhtiö on toisena Viron meijerituotemarkkinoilla.
Historia

Yhtiö on perustettu vuonna 1993. Valio meni vuonna 1994 Tapila A/S Laeva Meierei -nimiseen meijeriin vähemmistöosakkaaksi. Laeva Meierei sulautettiin Valio Eesti AS:ään vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivut (viroksi)
Valion tytäryhtiöt
Finlandia Cheese
Nordic Dairy Holding
Rushold M
OOO Valio
Valio Center Odintsovo
Valio Baltic
Valio Eesti
Võru Juust
Valio Danmark
Valio International (Latvia)
Valio International (Liettua)
Valio Shanghai
Valio Sverige
Valittu

Valittu (engl.  The Chosen One) on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Valittu on sankarin muunnelma, messiashahmo, joka pelastaa maailman.
Tyypillisen valitun tulee täyttää muinainen ennustus maailman pelastamiseksi ja siten täyttää kohtalonsa. Tehtävässään hän saa yleensä apua toiselta perushahmolta, joka on joko viisas vanhus tai mestari. Valittu on lähes aina lähtöisin vaatimattomista oloista, mutta usein tarinan alussa paljastuu, että hän onkin ylhäistä syntyperää.
Valittuja kirjallisuudessa ja elokuvissa

Harry Potter (Harry Potter -kirjasarja)
Anakin Skywalker, Luke Skywalker, Leia Organa, Ben Skywalker / Kylo Ren ja Rey Palpatine Skywalker (Tähtien sota)
Aragorn ja Frodo (Taru sormusten herrasta)
Beren ja Luthien Tinuviel (Taru Sormusten Herrasta ja Silmarillion eepoksesta)
Neo (Matrix-elokuvat)
Taran (Prydainin kronikka, Hiidenpata-elokuva)
Buffy Summers (Buffy, vampyyrintappaja)
Paul ”Muad’Dib” Atreides (Dyyni-kirjasarja)
Darren Shan (Darren Shan -kirjasarja)
Link ja Zelda (The Legend of The Zelda -Nintendon pelisarja vuodelta 1986) useat muut pelaaja-hahmot eri sarjoista ja peleistä.
Uusi tietosanakirja (1929)

Uusi tietosanakirja on kaksiosainen vuosina 1929 ja 1932 julkaistu suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirja. Uuden tietosanakirjan toimitti Väinö Hämeen-Anttila ja julkaisi Karisto.
Aiheesta muualla

Riston kotisivu. V. Hämeen-Anttila -ystävyysseuran sivut Ote Uudesta tietosanakirjasta, joka kyseenalaistaa sen puolueettomuuden
Guerrero

| Guerrero (Estado Libre y Soberano de Guerrero) |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Guerrero
Perustettu:  27. lokakuuta 1849
Järjestys:  21.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Chilpancingo
 – suurin kaupunki:  Acapulco
 – Kuvernööri:  Rogelio Ortega (PRD)
 – Senaattorit:   Armando Ríos Piter (PRD)  Sofío Hernández (PRD)  René Cisneros (PRI) 
Pinta-ala:  63 621 km²
Väkiluku (2014):  3 546 700
 – väestötiheys:  55,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  39-41
 – ISO 3166:  MX-GRO
 
guerrero.gob.mx
Guerrero on osavaltio Meksikossa. Se rajoittuu lännessä Michoacánin osavaltioon, pohjoisessa Méxicon, Moreloksen ja Pueblan osavaltioihin, idässä Oaxacan osavaltioon, ja etelässä Tyyneen valtamereen. Se on nimetty maan toisen presidentin kenraali Vicente Ramón Guerrero Saldañan (1782–1831) mukaan.
Guerreron pinta-ala on 63 621 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2014 noin 3,5 miljoonaa.
Guerreron pääkaupunki on Chilpancingo (Ciudad Bravo). Lisäksi siellä sijaitsevat muun muassa Acapulcon, Igualan ja Taxcon kaupungit. Osavaltion tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluu matkailu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guerrero Wikimedia Commonsissa
Gabrielle d’Estrées

Gabrielle d’Estrée, Beaufortin herttuatar
Gabrielle d’Estrées, Beaufortin herttuatar (1571 tai 1573 – 10. huhtikuuta 1599 Pariisi) oli Ranskan kuninkaan Henrik IV:n rakastajatar, jolla oli suuri vaikutus Ranskan 1590-luvun uskonsotien tapahtumiin.
Suku

Gabrielle d’Estrées syntyi eri tietojen joko vuonna 1571 tai 1573 Coeuvresin linnassa nykyisessä Couevres-et-Valseryssä Pikardiassa. Erään tiedon mukaan hänen syntymäpäivänsä olisi ollut 23. joulukuuta 1573. Hänen vanhempansa olivat Coeuvresin markiisi Antoine d’Estrées ja hovineito Françoise Babou de la Bourdaisière. Gabrielle d’Estrées’n veli oli marsalkka François-Annibal d’Estrées.
Hovissa ja kulissiavioliitto

Oleskellessaan vuosina 1587–1589 Pariisissa Gabrielle d’Estrées tapasi kuningas Henrik III:n hovissa Roger de Saint-Laryn, myöhemmän Bellegarden herttuan, jonka rakastajatar hänestä aluksi tuli. Marraskuussa 1589 d’Estrées esiteltiin ensi kerran uudelle kuninkaalle Henrik III Navarralaiselle eli Henrik IV:lle, joka rakastui häneen 20 vuoden ikäerosta huolimatta. Heidän suhteensa alkoi mahdollisesti vuonna 1591 Henrik IV:n ollessa piirittämässä Chartresia tai viimeistään seuraavana vuonna. D’Estrées oli kesäkuusta 1592 alkaen isänsä järjestämässä kulissiavioliitossa Nicolas d’Amerval -nimisen leskeksi jääneen aatelismiehen kanssa, mutta kuningas tunnusti hänet silti julkisesti rakastajattarekseen saman vuoden joulukuussa. Avioliitto purettiin vuonna 1594.
Kuninkaan rakastajatar

Kuningas Henrik IV:llä tiedetään olleen ainakin 56 rakastajatarta, mutta suhde Gabrielle d’Estrées’n kanssa poikkesi muista. Heidän välinsä olivat luottamukselliset. Protestanttinen Henrik kääntyi vuonna 1593 katolilaisuuteen kuulemma d’Estrées’n suostuttelemana ja mahdollisesti siinä toivossa, että paavi suostuisi tällöin purkamaan hänen avioliittonsa kuningatar Margaretan kanssa, jolloin hän voisi naida rakastajattarensa. Henrik IV myös pyysi d’Estrées’tä vakuuttamaan protestanttisille hugenottijohtajille, että kääntymyksestään huolimatta kuningas ei hylkäisi heitä. Vuonna 1596 Gabrielle d’Estrées nimitettiin kuninkaallisen neuvoston jäseneksi. Hän myös lainasi rahaa Henrik IV:n sodankäyntiin. D’Estrées’n on arveltu vaikuttaneen Henrik IV:n vuonna 1598 antamaan Nantesin ediktiin, joka takasi protestanttien uskonvapauden ja lopetti Ranskan uskonsodat.
Gabrielle d’Estrées sai arvonimet Monceaux’n markiisitar vuonna 1595, Beaufortin herttuatar vuonna 1597 ja d’Étampesin herttuatar vuonna 1598. Henrik ilmeisesti suunnitteli virallista avioliittoa hänen kanssaan välittämättä paavin ja neuvonantajansa Maximilien de Sullyn vastahangasta. Marraskuusta 1598 alkaen d’Estrées asui kuninkaan virallisissa yksityistiloissa Louvren linnassa.
Lapset

Gabrielle d’Estrées synnytti Henrikille kolme lasta, jotka tämä tunnusti omikseen. Nämä olivat:
Vendômen herttua César (1594–1665), josta polveutuu Bourbonin hallitsijasuvun Bourbon-Vendôme-haara.
d’Elbeufin herttuatar Catherine-Henriette (1596–1663)
Vendômen ritari Alexandre, (Chevalier de Vendôme) (1598–1629)