stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansirakennus

Irtolastialus Sabrina I
Kansirakennus on alusta ylhäältäpäin suojaavan säänkestävän katteen, sääkannen, päällä olevien suojatilojen yleisnimitys. Laidasta laitaan ulottuvaa kansirakennusta nimitetään ylärakennukseksi. Sellaisia ovat esimerkiksi keulakoroke, peräkoroke ja siltakoroke. Kansirakennus voi myös olla kapeampi, jolloin laidoituksen kaarien jatkeet eivät vahvista niiden seiniä. Kansirakennuksen ja kannen yläpuolelle ulottuvan laidoituksen osan eli reelingin väliin jää tällöin kulkuväylä. Tällainen kansirakennus on esimerkiksi kansihytti ja peräsinhytti.
Useimpien rahtilaivojen kansirakennus on laivan perässä. Etäisyys konehuoneen ja potkurin välillä on lyhin, kun koneisto on lastitilan takana laivan peräosassa. Komentosilta ja asuintilat sijoitetaan tällöin konehuoneen yläpuolelle. Kaasu- ja öljysäiliöaluksissa kansirakennus ei saa olla lastialueen päällä tulipalo- ja räjähdysvaaran vuoksi. Laivoissa, joissa potkurimoottorit toimivat sähköllä, konehuoneen sijaintipaikka voidaan valita vapaammin. Tällöin ohjaamo sijaitsee usein keulassa. Jos laivan runko on korkea keulaan asti, sijoitetaan laivan ohjaamo keulaan. Tällainen rakenne on käytössä useissa roro-laivoissa, autonkuljetuslaivoissa ja matkustajalaivoissa.
Kansliapresidentti

Kansliapresidentti oli vuosina 1680–1792 Ruotsin kansliakollegion päällikön virkanimi. Vapauden ajalla 1719–1772 kansliapresidentti johti hallitusta, joka oli vastuussa toimistaan säädyille. Vuoden 1772 jälkeen kansliapresidentin viran merkitys väheni Kustaa III:n yhä itsevaltaisemman hallinnon aikana. Vuosina 1792–1797 kansliakollegion päällikön virkanimenä oli valtakunnankansleri (rikskansler). Vuosina 1801–1809 kansliapresidentti oli kuninkaan kanslian päällikön virkanimi.
Kansliapresidenttinä toimivat
Bengt Gabrielsson Oxenstierna 1680–1702
Nils Gyldenstolpe 1705–1709
Arvid Horn 1710–1719
Gustaf Cronhielm 1719
Arvid Horn (toisen kerran) 1720–1738
Carl Gyllenborg 1739–1746
Carl Gustaf Tessin 1747–1752
Anders Johan von Höpken 1752–1761
Claes Ekeblad nuorempi 1761–1765
Carl Gustaf Löwenhielm 1765–1768
Claes Ekeblad nuorempi (toisen kerran) 1769–1771
Joakim von Düben 1772
Ulric Scheffer 1772–1783
Gustaf Filip Creutz 1783–1785
Johan Gabriel Oxenstierna yhdessä Emanuel De Geerin kanssa 1786–1787
Johan Gabriel Oxenstierna yksin 1787–1788
Johan Gabriel Oxenstierna yhdessä Karl Vilhelm von Dübenin kanssa 1788–1789
Karl Vilhelm von Düben yksin 1789–1790
virka täyttämättä 1790–1792
virka lakkautettiin 1792
Fredrik Vilhelm von Ehrenheim 1801–1809
Lars von Engeström 1809
Kansallinen ilmailuyliopisto

| Kansallinen ilmailuyliopisto> Національний авіаційний університет |
| --- | --- |
  
 Ilmailuyliopiston pääkirjasto Kiovassa.
Motto:  lat. Vivere! Vincere! Creare!
Perustettu:  1933
Tyyppi:  kansallinen yliopisto
Opiskelijoita:  noin 25 000
Sijainti:  Kiova,  Ukraina
Osoite:  pääkampus: Kiova, Ukraina
Sivusto:  nau.edu.ua
Kansallinen ilmailuyliopisto (ukr. Національний авіаційний університет, Natsionalnyi aviatsijnyi universytet, lyhennys NAU) on Ukrainan Kiovassa toimiva kansallinen teknillinen yliopisto.  Se on perustettu vuonna 1933 Kiovan polyteknisestä instituutin ilmailun laitoksen pohjalta. Yliopistossa opiskelee noin 25 000 opiskelijaa, joista noin 1 500 tulee ulkomailta. Toimipisteitä on useilla paikkakunnilla Kiovan pääkampuksen ulkopuolellakin.
Vuoteen 1947 saakka oppilaitos tunnettiin Kiovan ilmailuinstituuttina, sitten Kiovan siviililennoston instituuttina, ja vuodesta 1964 lähtien Kiovan siviililentoinsinöörien instituuttina (korkeakouluna). Vuonna 1994 siitä muokattiin Kiovan kansainvälinen siviili-ilmailun yliopisto. Vuonna 2000 se sai kansallisen yliopiston aseman ja nykyisen nimensä.
Ilmailuyliopistossa on nykyään viisi korkeakoulua (instituuttia), kymmenen tiedekuntaa (joista yksi ulkomaisille opiskelijoille), sotilaskoulutuksen laitos, kuusi collagea, kaksi lyseota ja Kropyvnytskyin lentoakatemia. Yliopiston kirjaston kokoelmat käsittävät 2,6 miljoonaa volyymia. Yhteistyötä NAU tekee monien ilmailualan toimijoiden kanssa. Yliopiston tieteellisen tuotannon UAV-keskus "Virazh" on kehittänyt seitsemän erilaista dronea (UAV), joiden koot vaihtelevat ultrakevysestä lennokista 70 kilogramman hyötykuorman kuljettamiseen sopivaan malliin.
Ukrainan kansallisessa Jevroosvita-yliopistovertailussa Kansallinen ilmailuyliopisto sijoittui vuonna 2021 kokonaissijalle 9. Verkkonäkyvyyttä painottavassa Webometrics-vertailussa sijoitus oli ukrainalaisista korkeakouluista 11.
Pihanäkymä pääkampukselta Kiovasta.
Kansallisen ilmailuyliopiston Antonov An-26.
Museolentokoneiden aluetta Kryvyi Rihissä (Krauss-ilmailumuseo).
Venäjän sotatoimien (2022) aikana mm. ikkunat rikkoutuivat Vasylkivin kansallisen ilmailucollegen rakennuksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansallinen ilmailuyliopisto Wikimedia Commonsissa
Käpylän Urheilu-Veikot

Seuran vaakuna
Käpylän Urheilu-Veikot on vuonna 1933 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Sen päälajeja olivat jääpallo ja jalkapallo. Seuran lyhenne on KUV, värit valko-puna-vihreä.
Kotikenttänään KUV piti Käpylän ravirataa (nykyään Käpylän urheilupuisto), joka tunnetaan myös nimellä Ravis. Lisäksi se pelasi jääpallo-otteluitaan Töölön Saharassa ja Velodromilla sekä jalkapallo-otteluitaan muun muassa Pallokentällä.
Käpylän Urheilu-Veikot on voittanut kahdesti jääpallon Suomen mestaruuden, vuosina 1958 ja 1959. Joukkueen tunnetuimpia pelaajia olivat tähän aikaan Tauno Timoska ja Kauko Korpela. Timoska oli voittamassa kultamitaleita 1958 ja 1959, Korpela 1958.
KUV:n jalkapallotoiminta

Seuran paras sarjasijoitus miesten jalkapallosarjoissa on kaudelta 1966, jolloin KUV päätyi Suomi-sarjan itälohkossa toiseksi. KUV pelasi toisella sarjatasolla peräkkäiset vuodet 1963-1969. Seuran yleisöennätys on kaudelta 1967, tarkalleen 21.5.1967, jolloin Olympiastadionilla pelattua LaPa-ottelua seurasi 2049 katsojaa.
KUV:n jalkapallotoiminta > 1950-luku

Vuosikymmen sujui seuran jalkapallon edustusjoukkueen osalta Maakuntasarjassa (nykyinen Kakkonen) lukuun ottamatta kautta 1956, jolloin pelattiin Suomi-sarjassa (nykyinen Ykkönen). Maakuntasarjaan KUV oli noussut ensi kertaa kaudelle 1950.
KUV:n jalkapallotoiminta > 1960-luku

KUV nousi uudelleen Suomi-sarjaan kauden 1962 päätteeksi. Kaudella 1965 joukkue oli vielä kolme kierrosta ennen sarjan loppua kiinni nousussa Mestaruussarjaan (nykyinen Veikkausliiga), mutta 0-2-tappio vieraissa Mikkelin Palloilijoille romutti nousuhaaveet. Suomen cupissa joukkue selvisi välieriin, jossa TPS oli parempi.
Vuonna 1966 nousuhaaveet kaatuivat kakkossijaan Upon Pallon takana. Kauden 1969 päätteeksi KUV putosi takaisin kolmannelle sarjatasolle.
Edustusjoukkueen voimahahmo vuoteen 1967 saakka oli Max Westerberg, joka toimi joukkueenjohtajana, valmentajana ja huoltajanakin samaan aikaan.
| Vuosi | Sarjataso ja lohko | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1963 | Suomi-sarja/itä | 7 |
| 1964 | Suomi-sarja/itä | 5 |
| 1965 | Suomi-sarja/itä | 3 |
| 1966 | Suomi-sarja/itä | 2 |
| 1967 | Suomi-sarja/itä | 8 |
| 1968 | Suomi-sarja/etelä | 5 |
| 1969 | Suomi-sarja/itä | 9 |
KUV:n jalkapallotoiminta > 1970-luku

Vuosikymmenen kaksi ensimmäistä vuotta kuluivat maakuntasarjassa. Sen jälkeen KUV putosi IV divisioonaan ja kauden 1977 päätteeksi piirisarjaan.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1962

Edustusjoukkueen raju nuorentaminen näkyi vielä kevätkaudella maakuntasarjassa, mutta tappioton syyskausi muutti kaiken: lohkon nuorin joukkue nousi Suomi-sarjaan ja eteni Suomen cupissakin 16 parhaan joukkoon. Joukkueessa pelasivat Pentti Lahti, Lauri Ravander, Veikko Karvinen, Risto Lehmusvuo, Esko Väistö, Jaakko Hakala, Janne Sandell, Tauno Timoska, Erkki Vähämaa, Eero Teerikangas, Kauko Korpela, Ilpo Seppälä, Kari Kontuniemi, Illu Federley ja Matti Koivurinta.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1963

Sarjapaikka Suomi-sarjan itälohkossa uusittiin kolmen pisteen marginaalilla putoamisviivaan. Sarjapaikka varmistui 26. syyskuuta Pallokentällä pelatussa Vesa-kamppailussa, joka päättyi 4-0. KUV aloitti taipaleensa toisella sarjatasolla lyömällä Pallo-Pojat 3-2 vappuaattona Saharassa. Pelit jatkuivat 6-1-voitolla Ponnistuksesta, mutta sen jälkeen edessä oli tappiopelejäkin. Ponnistus-voiton lisäksi kauden runsasmaalisimpia otteluita oli 8-4-voitto Kuusankosken Puhdista. Eero Teerikangas ja Kauko Korpela tekivät kaksi maalia kumpikin. Aulis Rytkösen, Hannu Kankkosen ja Jaakko Murtovaaran tähdittämää HJK:ta vastaan KUV koki kauden runsasnumeroisimmat tappionsa, 1-4 ja 1-6.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1964

Sijoitus Suomi-sarjan itälohkossa parani vuoden takaa, nyt se oli viides. Kausi piti sisällään mm. 7-0-kotivoiton Kuusankosken Puhdista sekä 8-2-kotivoiton HPK:sta.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1965

Ennen syyskierrosta KUV johti Suomi-sarjan itälohkoa ja oli kiinni nousupaikassa pääsarjaan. Ratkaisuottelussa Mikkelissä 19.9.1965 KUV haki lopussa tasoitusta koko joukkueen voimalla ja MP pääsi lopulta iskemään numeroiksi 2-0. Suomen cupissa arpaonni oli pahin mahdollinen, kun vastustajaksi välierissä osui TPS ja vielä vieraissa.
Kauden kohokohtia oli myös puolustaja Kari Kontuniemen valinta lehdistöjoukkueeseen katsastusotteluun A-maajoukkuetta vastaan Olympiastadionilla. Toukokuussa 8365 katsojan edessä pelatun kamppailun voitti A-maajoukkue 4-2. Uuden Suomen mukaan "Kontuniemi puolusti Käpylän mainetta ansiokkaasti".
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1966

Tavoite oli nousu - varsinkin kun joukkue oli vahvistunut entisellä A-maajoukkuehyökkääjä Hannu Kankkosella. Kausi alkoi viiden ottelun voittoputkella, mutta kovan pelaajamateriaalin ansiosta Upon Pallo meni ohi ja nousi. Loppujen lopuksi piste-eroa lahtelaisiin tuli itälohkossa 13 pistettä. Keskushyökkääjä Seppo Nyholm oli Suomen pääsarjojen paras maalintekijä 24 osumallaan.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1967

Pettymysten kausi, kun sarjasijoitukseksi Suomi-sarjan itälohkossa tuli seitsemän. Ensimmäisen kerran nousun jälkeen joukkueen sarjasijoitus heikkeni edellisvuodesta. Yleisöennätys toukokuun LaPa-ottelussa oli laiha lohtu.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1968

Nyt pelattiin Suomi-sarjan etelälohkossa, jossa sijoitukseksi tuli sarjan keskikasti. Kari Horelli (9) ja Kari Uusikylä (7) olivat parhaat maalintekijät.
Kaudet jalkapallossa 1960-luvulla > 1969

Edessä oli putoaminen, kun sijoitukseksi lohkossa tuli viimeistä edellinen, kaksi pistettä kolmanneksi viimeisestä.
Vuoden 1962 nousijajoukkue: vas. ylh. Westerberg, Teerikangas, Väistö, Sandell, Lehmusvuo, Hakala, Vähämaa, Timoska, Korpela. Alh. vas. Ravander, Lahti, Karvinen.
Vuoden 1963 joukkuekuva: vas. ylh. Arto Ravander, Kalevi Nieminen, Kauko Korpela, Erkki Vähämaa, Esko Väistö, Eero Teerikangas. Alh. vas. Risto Lehmusvuo, Kari Kontuniemi, Markku Wallden, Matti Tenhunen ja Juhani Dahlman.
Kahama

| Kahama |
| --- | --- |
 Buzwagi kultakaivos Kahamassa
 Kahama
 Koordinaatit: 3°50′24″S, 32°36′00″E 
Valtio:   Tansania
Alue:  Shinyangan alue
Piirikunta:  Kahaman piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1363 km²
Väkiluku (2012):  242 208
 – Väestötiheys:  178 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kahama on kaupunki Luoteis-Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 242 208 asukasta. Kahama kuuluu Shinyangan alueeseen ja on Kahaman piirikunnan hallinnollinen keskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kahama Wikimedia Commonsissa
Kangasjärvi (Pudasjärvi)

| Kangasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pudasjärvi
Koordinaatit:  65°26′48″N, 27°34′48″E
Järvinumero:  61.254.1.007 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  160,4 m 
Rantaviiva:  3,05 km 
Pinta-ala:  0,58 km² 
Tilavuus:  0,00211 km³ 
Keskisyvyys:  3,65 m 
Suurin syvyys:  7,7 m 
 fiKangasjärvi 
Kangasjärvi on Pudasjärvellä sijaitseva järvi. Järvellä on uimaranta.
Kaguraden

Tsurugaoka Hachiman-gūn kagura-den.
Kaguraden tai kaguradono (jap. 神楽殿, ”kagura-palatsi”), myös maidono (jap. 舞殿, ”tanssipalatsi”), on šintolaisen pyhäkön rakennus, jossa pyhäkön kamille esitetään seremonioiden aikana pyhää tanssia (kagura) ja musiikkia.
Varhaisella Heian-kaudella tanssia esitettiin ulkona väliaikaisella lavalla. Tällainen lava mainitaan ensimmäisen kerran 800-luvun tekstissä, jossa kuvaillaan Hirano-jinjan pyhäkön eteen rakennettua maidonoa. Noin vuosisadan kuluessa siitä tuli pysyvä osa pyhäkköä, ja sen käyttöä lisättiin, kunnes se alkoi toimia alkuperäisen tarkoituksensa sijaan pikemminkin rukoushallina. Nykyisin sitä voidaan käyttää myös häihin ja nō-näytelmiin. Jotkut tutkijat uskovat, että rukoushalli eli haiden on saanut alkunsa kaguraden-hallista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaguraden Wikimedia Commonsissa
Just Like You

Just Like You voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Musiikki > Albumit

Just Like You (Allison Irahetan albumi), 2009
Just Like You (Crystal Shawandan albumi), 2012
Just Like You (Falling in Reversen albumi), 2015
Just Like You (Keb’ Mo’ -albumi, 1996
Just Like You (Keyshia Colen albumi), 2007
Just like You (Poster Childrenin albumi), 1994
Kappaleet

”Just Like You” (Falling in Reversen kappale), 2015
”Just Like You” (Three Days Gracen kappale), 2004
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Just Like You”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leonard Bernstein

Bernstein Jack Mitchellin kuvaamana vuonna 1977.
Bernstein vuonna 1944.
Leonard Bernstein (alkujaan Louis Bernstein, 25. elokuuta 1918 Lawrence, Massachusetts – 14. lokakuuta 1990 New York) oli yhdysvaltalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti. Hän on 1900-luvun maineikkaimpia yhdysvaltalaisia kapellimestareita ja säveltäjiä. Kapellimestarina Bernstein toimi pitkäaikaisena New Yorkin filharmonikoitten ylikapellimestarina. Bernsteinin tunnetuin teos on musikaali West Side Story (1957). Lisäksi hän sävelsi muun muassa paljon muuta näyttämömusiikkia ja kolme sinfoniaa.
Nuoruus

Leonard Bernsteinin vanhemmat olivat ukrainanjuutalaisia ensimmäisen polven maahanmuuttajia. Leonard ryhtyi opiskelemaan pianonsoittoa 10-vuotiaana, mutta hänen vanhempansa halusivat hänelle tavallisen koulutuksen ja lähettivät hänet Bostoniin. Harvardin yliopistossa hän otti pääaineekseen musiikin. Hän aikoi tulla konserttipianistiksi mutta päätti sitten ryhtyä opiskelemaan orkestrointia Curtis Institute of Musicissa Philadelphiassa.
Tärkeitä Bernsteinin kehitykselle olivat kesät Tanglewoodissa, jossa hän opiskeli kapellimestari Serge Koussevitzkyn johdolla. Vuonna 1942 Koussevitzky kutsui hänet assistentikseen. Bernsteinin emotionaalisesti ladattuihin esityksiin kiinnitti huomiota muiden muassa Arthur Rodzinski, joka kutsui hänet New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi.
Kapellimestarin ura

Bernstein sai tilaisuutensa 25-vuotiaana, kun hänen piti päivän varoitusajalla paikata estynyttä vierailevaa kapellimestaria. Hän hurmasi energisellä esityksellään kaikki ja sai kuvansa The New York Timesin etusivulle. Parin vuoden kuluttua hänet oli nimitetty New York Cityn sinfoniaorkesterin kapellimestariksi.
Bernstein opetti itse Tanglewoodissa vuodesta 1951 lähtien. Samana vuonna hän meni naimisiin chileläisen näyttelijän ja pianistin Felicia Montealegren kanssa. Vuonna 1956 Bernstein nimitettiin New Yorkin filharmonikkojen kapellimestariksi ja Dmitri Mitropouloksen jälkeen orkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1958, jossa tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1969. Sinä aikana hän johti New Yorkin filharmonikkoja useammassa konsertissa kuin kukaan hänen edeltäjistään. Myöhemmin hänet nimitettiin orkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi.
Bernstein vieraili Euroopassa kapellimestarina jo heti toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1953 hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kapellimestari, joka johti Milanon La Scalassa.
Säveltäjä

Bernsteinin on sanottu säveltäjänä edustaneen sukupolvensa ääntä. Hän edusti urbaania amerikkalaisuutta 1940-luvun sodanjälkeisistä tunnelmista 1970-luvun sodanvastaisuuteen, Berliinin muurin ja neuvostokommunismin romahtamiseen. Bernstein piti historian suurimpana säveltäjänä Beethovenia, sillä tämän sävellysten rakenne oli Bernsteinin käsityksen mukaan "täydellinen".
Kirjallisuutta

Bernstein, Leonard: The Joy of Music.  London:  Panther Books, 1969.  (englanniksi)
Cott, Jonathan: Dinner with Lenny. The Last Long Interview with Leonard Bernstein.  Oxford:  Oxford University Press, 2013.  ISBN 978-0-19-985844-6.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Leonard Bernstein. Virallinen kotisivu. (englanniksi)
Reaching for the Note. PBS. (englanniksi)
Muistokirjoitus. The New York Times. (englanniksi)
Kahovskaja

| Kahovskaja Каховская |
| --- | --- |

 Kahovskajan linja (punaisella)
Perustiedot
Järjestelmä:  Moskovan metro
Reitti:  Kahovskaja–Kaširskaja
Avattu:  11. elokuuta 1969
Suljettu:  26. lokakuuta 2019 (poistettiin)
Tekniset tiedot
Pituus:  3,3 km
Asemia:  3
Raideleveys:  1 520 mm
Kahovskaja (ven. Каховская) on Moskovan metron yhdestoista linja. Linja avattiin 11. elokuuta 1969 ja erotettiin omaksi linjakseen Zamoskvoretskaja-linjasta 11. elokuuta 1995.
Linjan pituus on 3,3 kilometriä ja siinä on kolme asemaa.
Asemat

Kaširskaja (Каширская), vaihtomahdollisuus Zamoskvoretskaja-linjalle
Varšavskaja (Варшавская)
Kahovskaja (Каховская), vaihtomahdollisuus Serpuhovsko-Timirjazevskaja-linjan asemalle Sevastopolskaja
Kahoot!

| Kahoot! |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  https://kahoot.com/
Kaupallinen:  ei
Tyyppi:  oppimispeli
Rekisteröinti:  kyllä
Kielet:  suomi, englanti ym
Omistaja:  Kahoot!
Luonut:   Johan Brand  Jamie Brooker  Morten Versvik 
Avattu:  syyskuu 2013
Similarweb-sija:  7185. (kesäkuu 2022)
Kahoot! on verkossa sijaitseva pelipohjainen oppimisympäristö. Sen avulla voi luoda helposti tietokilpailuja, joihin voi pelikoodin avulla osallistua. Kahoot! on saatavilla useilla eri kielillä. Se toimii useilla eri käyttöjärjestelmillä ja sovelluksena.
Tietokilpailuja voi luoda kuka tahansa rekisteröitynyt ja sisäänkirjautunut käyttäjä ilmaiseksi. Rekisteröityminen on myös ilmaista. Tekemänsä tietokilpailun voi halutessaan laittaa kaikille näkyväksi. Kahoot! on muun muassa helppokäyttöisyytensä ansiosta tullut suosituksi kouluissa. Ennalta laadittua Kahoot!-tietovisaa pelatakseen on opettajan vain kirjauduttava sisään, ja oppilaat voivat syöttää pelille generoituvan koodin Kahoot!:in nettisivuilta. Jokainen pelaaja valitsee itselleen ennen peliä käyttäjänimen. Kysymys ja vastausvaihtoehdot näkyvät erillisellä ruudulla (yleensä opettajan). Pelaajien näytöllä näkyy pelkästään 2–4 laatikkoa, yksi jokaiselle vastausvaihtoehdolle. Tietokilpailun luoja saa valita jokaiselle kysymykselle aikarajan sekä vastausvaihtoehtojen määrän. Jokaisen kysymyksen jälkeen näkyy kilpailun tilanne ennen seuraavaa kysymystä. Pisteitä saa oikeasta vastauksesta 1–1 000 vastausnopeudesta riippuen. Pelin lopussa näytetään viiden eniten pisteitä saaneiden pelaajien nimet sekä oikein vastattujen kysymysten määrä, ja kolme parasta pelaajaa saavat näytölleen kuvan joko pronssisesta, hopeisesta tai kultaisesta mitalista.
Kahoot!:in perustivat syyskuussa 2013 Johan Brand, Jamie Brooker ja Morten Versvik yhteistyössä Norjan teknis-luonnontieteellisen yliopiston kanssa.
Aiheesta muualla

Ohjeita Kahoot!in käyttämiseen
Kansiproomu

Kansiproomu (engl. deck barge, flat deck barge) on hinaajan vetämänä tai työntämänä liikkuva alus, jonka rakenne muistuttaa ponttonia. Lasti kuljetetaan vesirajan yläpuolella olevalla kannella, jossa ei yleensä ole lastin suojaksi mitään kansirakenteita. Lastin kiinnitykseen tarvittavat rakenteet toki tarvitaan. Kansiproomun koko ja rakenne määräytyy paljolti käyttötarkoituksen mukaan. Kansiproomuja käytetään mitä moninaisimpien tavaroiden kuljettamiseen, työalustoina, työkoneiden alustoina tai vaikkapa rannan jatkeena. Joissakin kansiproomuissa on kannen alla säiliöitä veden tai öljyn kuljettamista varten.
Aiheesta muualla

Kuva http://www.mcdonoughmarine.com/inland.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuva http://www.udl.com.hk/itemdesc.php?lang=en&type=barge&menuid=barge&type2=flattop (Arkistoitu – Internet Archive)
Lamopinaatti

| Lamopinaatti |
| --- | --- |
 Kukkiva lamopinaatti.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Päivikkikasvit Aizoaceae
Suku::  Lamopinaatit Tetragonia
Laji::  tetragonoides
Kaksiosainen nimi
 Tetragonia tetragonoides  (Pall.) Kuntze 
Synonyymit
 Tetragonia tetragonioides (vaihtoehtoinen kirjoitusasu) 
Katso myös
   Lamopinaatti Wikispeciesissä   Lamopinaatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lamopinaatti eli uudenseelanninpinaatti eli vihanneslamopinaatti (Tetragonia tetragonoides, syn. T. tetragonioides, T. expansa) on päivikkikasveihin kuuluva yksivuotinen kasvi. Se kuluu eri sukuun kuin tavallinen pinaatti.
Ulkonäkö ja koko

Lamopinaatti kasvaa 10–100 cm korkeaksi. Sen varsi on rento tai koheneva, alimmat haarat ovat pitkiä ja suikertelevia. Lehtiruodit ovat 1–2 cm pitkiä. Lehdet ovat möyheitä ja karheapintaisia. Lehtilapa on tavallisesti 4–7 cm pitkä, lähes vinoneliömäinen, kohosuoninen ja nystyinen. Kiiltävät lehdet ovat päältä tummanvihreitä, alta vaaleanvihreitä. Kukat ovat lehtihankaisia, lähes perättömiä ja 5–7 mm leveitä. Kukan kehä on vihreä, verhiömäinen, yhdislehtinen ja 4- tai 5-liuskainen. Heteitä on 17–20. Luotteja kukassa on 4–9 kappaletta. Suomessa lamopinaatti kukkii elo-lokakuussa. Hedelmä on avautumaton kota.
Levinneisyys

Alun perin lamopinaatti on kotoisin Australiasta ja Uudesta-Seelannista. Suomessa lajia on tavattu villiintyneenä muutamin paikoin eri puolilta maata.
Elinympäristö

Suomessa lamopinaattia tavataan joskus luonnonvaraisena viljelyjäänteenä puutarhoissa tai satunnaisesti kaatopaikoilla.
Käyttö

Lamopinaatti on syötävä pinaattikasvi, jota viljellään myös Suomessa. Kasvin lehdet kestävät pinaattia paremmin kauppakäsittelyä ja kuljetusta. Lehdet syödään ryöpättyinä pinaatin tapaan muiden ruokien lisäkkeenä, muhennoksissa ja keitoissa. Maku on voimakkaampi kuin pinaatilla. Lamopinaattia voi pakastaa ryöppäyksen jälkeen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: (Vihannes)lamopinaatin levinneisyys Suomessa.
Puutarha.net: Lamopinaatti (uudenseelanninpinaatti) (Tetragonia tetragonioides)[vanhentunut linkki]
ITIS: Tetragonia tetragonioides (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tetragonia tetragonioides (englanniksi)
Flora of China: Tetragonia tetragonioides (englanniksi)
Luonnonvaraista lamopinaattia.