stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saarijärvi (Jyväskylä, Vesanka)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°17′35″N, 25°33′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Vesankajärveen 
Järvinumero:  14.286.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,7 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  950 m  
Rantaviiva:  4,927 km  
Pinta-ala:  28,534 ha  
Tilavuus:  0,0007878 km³ 
Keskisyvyys:  2,76 m  
Suurin syvyys:  8,1 m  
Saaria:  2 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vesangan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 29 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 787 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 8,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,7 metriä mpy.
Gibraltarin kuvernööri

| Gibraltarin kuvernööri |
| --- | --- |
 Governor of Gibraltar
 
 Nykyinen kuvernööri David Steel
 Nykyinen David Steel 1. kesäkuuta 2020– lähtien
Virka-asunto:  The Convent
Nimittäjä:  Ison-Britannian hallitsija
Kauden pituus:  Hänen majesteettinsa tahdosta
Perustettu:  24. heinäkuuta 1704
Ensimmäinen:  George Rooke
Gibraltarin kuvernööri on Britannian monarkin edustaja Gibraltarilla. Kuvernööri nimittää parlamenttivaalien jälkeen Gibraltarin pääministeriksi yleensä vaalit voittaneen puolueen puheenjohtajan.
Kesäkuusta 2020 alkaen kuvernöörinä on ollut vara-amiraali David Steel.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gibraltarin kuvernööri Wikimedia Commonsissa
Marxilainen uskontokritiikki

Marxilainen uskontokritiikki on marxilaisten ateistien ajattelusuuntaus, jossa kiinnitetään huomiota erityisesti uskontojen yhteiskunnallisiin haittavaikutuksiin ja uskontojen merkitykseen yhteiskuntien kehityksessä.
Karl Marxin mukaan uskonnollinen kurjuus on eräs todellisen kurjuuden ilmauksista ja vastalause todellista kurjuutta vastaan. Uskonto on ahdistetun luontokappaleen huokaus, sydämettömän maailman ydin, kuten se on hengettömän asiantilan henki. Uskonto on kansan oopiumi. Uskonnon kumoaminen kansan näennäisenä onnena merkitsee kansan todellisen onnen vaatimista. Vaatimus hylätä harhaluulot omasta olotilasta merkitsee vaatimusta hylätä ne olosuhteet, jotka vaativat harhakuvaa. Uskonnon arvostelu on siis perinteisestä marxilaisesta näkökulmasta sen kurjuuden arvostelua, jonka pyhitys uskonto on.
Karl Marx ja uskonto

Ludwig Feuerbach väitti, että ihminen palvoo jumalassa omaa itseään. Karl Marx kehitti edelleen Feuerbachin ajatuksia. Marxin mukaan uskonnossa on kyse yhteisön virheellisestä tajunnasta. Vuodenvaihteessa 1843–1844 Marx arvioi uskontoa seuraavasti:
Kristinuskon ja työväenliikkeen suhteista Karl Marx kirjoitti vuonna 1847 muun muassa seuraavaa:
Karl Marxin kanta työväenliikkeen ja uskonnon suhteista oli selvä. Marxin mielestä uskonto on työväenliikkeelle vahingollinen ilmiö. Jo Marxin eläessä työväenliikkeessä esiintyi kuitenkin erilaisia suuntauksia. Jotkut niistä, kuten anarkismi, olivat voimakkaan ateistisia. Toisaalta alkoi esiintyä myös niin sanottua kristillistä sosialismia.
Marxin jälkeen työväenliikkeessä esiintyi kaksi pääsuuntausta, vallankumouksellinen suuntaus (erityisesti kommunismi) ja vähittäisiin uudistuksiin tähtäävä suuntaus (erityisesti sosiaalidemokraatit).
Marxilaisuuden mukaan todellisen humanismin sisältönä on ihmisten todellisten tarpeiden ja pyrkimysten myöntäminen, harhakäsityksistä luopuminen. Luokkayhteiskunnassa tämä todellinen humanismi ei kuitenkaan voi toteutua. Siitä seuraa, että marxilaisten on tähdättävä luokkayhteiskunnan kumoamiseen.
Kommunistit olivat yleensä Marxin alkuperäisten ajatusten kannalla. Sen sijaan sosiaalidemokratiassa alkoi vähittäinen siirtyminen yhä lievempään uskonnon vastaisuuteen ja lopulta jopa uskontomyönteisyyteen. Uskontomyönteisiä suuntauksia syntyi myös kommunistisen liikkeen sisälle.
Marxilaisuus ja usko

Marxilaisuuden mukaan uskonto on tiedostuskyvyn heikkoutta, joka ilmenee erityisessä muodossa eli tämän heikkouden hyväksymisenä ja laitostamisena.
Perinteiset marxilaiset ajattelijat arvostelivat 1700-luvun valistusajattelijoiden tavoin uskonnon samastamista tietämättömyyteen. Marxilaisuuden mukaan tietämättömyys voi olla tiedostuksen ensimmäinen vaihe: oman tietämättömyytensä havaitseminen saa ihmisen etsimään tietoa. Sen sijaan uskonnon pääsisältönä on periaatteellinen irtisanoutuminen tiedostuksen syventämisestä, uskonnollinen usko, siis usko johonkin yliluonnolliseen, joka täysin poikkeaa tavanmukaisin keinoin tiedostettavasta ja lainmukaisuuksia noudattavasta arkitodellisuudesta.
Marxilaiset erottivat jyrkästi toisistaan uskonnollisen uskon ja järkiperäisen uskon. Järkiperäinen usko on joidenkin luonnollisten asioiden, joista meillä ei vielä ole tietoa, mutta joiden olemassaolo on syytä olettaa, pitämistä olemassa olevina. Tällaista on esimerkiksi tähtitieteilijän ”usko” hänen etsiessään taivaankappaletta, jota hän ei vielä ole havainnut, mutta jonka hänen laskujensa mukaan pitäisi olla olemassa.
Marxilaiset kiistivät väitteen, että ”usko ja tieto ovat toistensa vastakohtia”, ilman että täsmennettäisiin, millaisesta uskon lajista on kyse. Marxilaisten ajattelijoiden mukaan vain uskonnollinen usko ja tieto ovat toistensa vastakohtia. Järkiperäinen usko taas on päinvastoin juuri tiedostustapahtuman osa.
Marxilaiset vastustivat kristillisten ajattelijoiden väitettä, jonka mukaan, koska on mahdotonta saada tietoa kaikista kaikkeuteen mahtuvista asioista, tietoa on aina ”täydennettävä” uskolla. Kristillisten ajattelijoiden mukaan ei voida esimerkiksi koskaan päästä varmuuteen siitä, että kaikkeus on ääretön ja ikuinen (mikä oli monien marxilaisten näkemys kaikkeudesta) – koska siihen on ”uskottava”. Marxilaiset esittivät vastauksena tähän, että järkiperäiseen ”uskoon” (jollainen marxilaisten mukaan oli esimerkiksi käsitys äärettömästä ja ikuisesta kaikkeudesta) ei sisälly uskonnolliselle uskolle tunnusomaista ajatusta tiedostuskyvyn periaatteellisesta rajallisuudesta. Uskonnollinen usko ei marxilaisuuden mukaan ole pelkkää vaillinaisen tiedon ”täytettä”, vaan periaatteellista uskoa jumalaan tai tuonpuoleiseen: minkäänlainen tiedon lisääntyminen ei vaikuta siihen.
Uskonnon nykyaikaistamispyrkimykset

Marxilaisuuden tulkinnan mukaan Immanuel Kant pyrki tuotannossaan sopeuttamaan valistusajattelua porvariston etuihin. Kantin tuotanto aiheutti käänteen myös teologisessa ajattelussa. Tuomas Akvinolainen oli aikoinaan esittänyt viisi loogista todistusta jumalan olemassaolosta. Kant osoitti, että jumalan olemassaoloa ei voida loogisesti todistaa. Näin Kant asetti koko kysymyksen jumalasta uudelle pohjalle. Hän siirsi jumalaa koskevat kysymykset tiedostuksen tavoittamattomiin, olioiden sinänsä todellisuuteen. Kant sanoi, että jumalan olemassaoloa ei kylläkään voida todistaa, mutta että se on käytännöllisen järjen vaatimus. Kantin mukaan jumalan olemassaolo, sielun kuolemattomuus ja tahdon vapaus olivat käytännöllisen järjen postulaatteja. Niitä ei voitu perustella järkiperäisesti: ne ilmenivät vain pelkkinä vaatimuksina, että niihin pitää uskoa.
Erottaessaan teoreettisen ja käytännöllisen järjen toisistaan Kant erotti samalla myös uskon ja tiedon. Myöhemmän marxilaisen ajattelun mukaan Kantin tarjoama ratkaisu on ”teologien oljenkortena” tieteen paljastaessa yhä uusia aiemmin ”jumalallisina” pidettyjä salaisuuksia. Teologia ei enää (kuten Tuomaan aikana) pyri todistelemaan jumalan olemassaoloa järkipäätelmin tai sovittamaan uskoa ja tietoa keskenään (kuten valistusajan teologit ja deistit) vaan se julistaa avoimesti uskoa tiedon vastakohtana. Tästä marxilaisten käsityksestä poiketen 1900-luvun lopulla fundamentalismi nousi ja uusia luonnollista teologiaa esittäviä ajatussuuntauksia tuli esiin.
Marxilainen uskontokritiikki nykyisin

Marxilainen uskontokritiikki on aina nojannut marxilaisuuden klassikoihin. Reaalisosialismin väistyminen yhteiskuntajärjestelmänä ei siis ole vaikuttanut marxilaisuuden omaksuman ranskalaisen valistuksen, Ludvig Feuerbachin uskontokritiikin sekä Marxin ja Engelsin yhteiskunnallisen ja moraalisen ateismin perusteisiin. Marxin luonnehdinta uskonnosta kansan oopiumina ja käsitys yhteiskunnallisten olosuhteiden merkityksestä on ollut nykyisinkin esillä pohdittaessa syitä uskontojen kannatukselle.
Kirjallisuutta

Engels, Friedrich. (1979).Kristinuskon alkuperä. Helsinki: Kansankulttuuri.
Feuerbach, Ludwig (1980). Uskonnon olemuksesta. Helsinki: Otava.
Heer, Friedrich, Joakim Kahl & Karlheinz Deschner (1976). Warum ich Christ/Atheist/Agnostiker bin. Kiepenheuer & Witsch.
Kautsky, Karl (1909): Kristinuskon alkuperä: Historiallinen tutkimus. Helsinki.
Kahl, Joachim (1971). The Misery of Christianity: or, A plea for a humanity without God. London: Penguin Books, 1971. (Das Elend des Christentums: oder Plädoyer für eine Humanität ohne Gott, 1969).
Lehen, Tuure (1964). Materialisteja ja idealisteja. Helsinki: Kansankulttuuri.
Lehen, Tuure (1976). Työväenluokan maailmankatsomus: Luentoja dialektisesta materialismista. Seitsemäs painos. Helsinki: Kansankulttuuri.
Lenin, Vladimir (1971). Materialismi ja empiriokritisismi. Moskova: Edistys.
Marx, Karl (1971). Filosofian kurjuus. Moskova: Edistys.
Marx, Karl (1974). Pääoma I. Moskova: Edistys.
Marxilaisen filosofian perusteet (1967). Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike.
Oittinen, Vesa: Marxilainen uskontokritiikki: Tieteellisen ateismin lähtökohtia.  Helsinki: Kansankulttuuri, 1979.  ISBN 951-615-242-2
Gollwitzer, Helmut: Marxilainen uskonnonkritiikki ja kristillinen usko.  ((Alkuteos: Die marxistische Religionskritik und der christliche Glaube, 1962.) Suomentanut Esko Rintala. Missio 4)  Helsinki: Suomen lähetysseura, 1966.
Oizerman, Teodor (1977). Filosofian pääsuuntaukset: Historiallis-filosofisen prosessin teoreettinen analyysi. Moskova: Edistys.
Ludwig Feuerbach
Karl Marx
Baruch Spinoza
Serapis-jumala
Friedrich Engels
Johannes Duns Scotus
Immanuel Kant
Hop

| Hop |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste
Ohjaaja:  Tim Hill
Käsikirjoittaja:  Ken Daurio Brian Lynch Cinco Paul
Tuottaja:  Chris Meledandri Michele Imperato
Säveltäjä:  Christopher Lennertz
Kuvaaja:  Peter Lyons Collister
Leikkaaja:  Peter S. Elliot Gregory Perler
Pääosat:  James Marsden Russell Brand Kaley Cuoco Hank Azaria Gary Cole Elizabeth Perkins Hugh Laurie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Relativity Media Illumination Entertainment Universal Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix Universal Studios
Ensi-ilta:   1. huhtikuuta 2011  22. huhtikuuta 2011
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  63 miljoonaa $
Tuotto:  184 miljoonaa $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hop on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut pääsiäisteemainen, animaatiota ja elävää kuvaa yhdistävä elokuva, jonka ovat tehneet Universal Studios jaa Illumination Entertainment. Sen on ohjannut Alvin ja pikkuoravat -elokuvan ohjannut Tim Hill ja tuottanut Itse ilkimys -elokuvan tuottanut Chris Meledandri. Elokuvassa näyttelevät James Marsden, Kaley Cuoco, Tiffany Espensen, Chelsea Handler, Elizabeth Perkins, Gary Cole, David Hasselhoff, Elizabeth Howard, Colton Ray ja ääninäyttelevät Russell Brand, Hugh Laurie, Laurie Metcalf, John Cohen, Janet Healy, Hank Azaria ja Django Marsh.
Näyttelijät > Elävät näyttelijät

James Marsden on Fred O'Hare
Coleton Ray on nuori Fred.
Kaley Cuoco on Samantha "Sam" O'Hare
Tiffany Espensen on Alex O'Hare
Gary Cole on Henry O'Hare
Elizabeth Perkins on Bonnie O'Hare
Chelsea Handler on Mrs. Beck
David Hasselhoff on itsenään
Russell Brand on assistentti
Christian Long on assistentti
Hugh Hefner on itsenään
Dustin Ybarra on Cody
Näyttelijät > Äänet

Russell Brand on E.B.
Django Marsh on nuori E.B.
Hugh Laurie on E.B:n isä, nykyinen pääsiäispupu
Hank Azaria on Carlos ja Phil
John Cohen
Janet Healy
Suomenkieliset äänet
• Erik Carlson ...Nuori E.B., sivuäänet
• Antti Tuisku ...Teini-ikäinen E.B.
• Samuli Vauramo ...Fred Puputti
• Carl-Kristian Rundman ...E.B.'n isä
• Juhani Rajalin ...Henry Puputti
• Tarja Heinula ...Bonnie Puputti
• Annituuli Kasurinen ...Samantha "Sam" Puputti
• Emilia Korenius ...Alex Puputti, sivuäänet
• Jarmo Mäkinen ...David Hasselhoff, sivuäänet
• Seppo Pääkkönen ...Carlos
• Jon-Jon Geitel ...Vili
• Markku Huhtamo ...sivuäänet
• Kata Laurikainen ...sivuäänet
• Pasi Ruohonen ...sivuäänet
• Kari Tamminen ...sivuäänet
• Arttu Wiskari ...sivuäänet
• Ella Pyhältö ...sivuäänet
• Aksu Palmén ...sivuäänet
• Maria Takaki ...sivuäänet
• Vaula Hyry ...sivuäänet
• Ralf Öhberg ...sivuäänet
• Johanna Keskikuru ...sivuäänet
• Katri Sainio ...sivuäänet
Tuotanto

Elokuvan pääsiäispupuhahmon E.B. loi Peter de Sève, joka on luonut myös Ice Age -elokuvien hahmot. Visuaaliset tehosteet tietokoneanimaatioon tuotti Rhythm & Hues Studios.
Videopeli

Elokuvaan perustuva videopeli on julkaistu yksinomaan Nintendo DS -pelikonsolille.
Horbelevin seurakunta

| Horbelev Sogn   Horbelevin seurakunta |
| --- | --- |
 Seurakunnan sijainti Guldborgsundin kunnassa.
Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Tanskan kansankirkko
Hiippakunta:  Lolland-Falsterin hiippakunta
Rovastikunta:  Falsterin rovastikunta
Pääkirkko:  Horbelevin kirkko
Jäseniä:  957, 82,4% alueen 1162:sta asukkaasta (1.1.2017)
Aiheesta muualla
Horbelev og Falkerslev kirker
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Horbelevin seurakunta (tansk. Horbelev Sogn) on Lolland-Falsterin hiippakuntaan ja Falsterin rovastikuntaan kuuluva Tanskan kansankirkon seurakunta, joka toimii Guldborgsundin kunnan alueella. Seurakunta kuuluu Horbelev-Falkerslevin pastoraattiin. Ennen vuoden 2007 kuntauudistusta seurakunta toimi Stubbekøbingin kunnan alueella.
Horbelevin kirkko.
Aiheesta muualla

Horbelev Sogn
Horbelev og Falkerslev kirker
Biblia (raamatunkäännös)

| Biblia> Biblia, Se on: Coco Pyhä Ramattu, Suomexi |
| --- | --- |
 Ensimmäisen painoksen nimilehti vuodelta 1642
Kieli:  vanha kirjasuomi
Kokonaan julkaistu:  1642
Uudistetut laitokset:  1685 • 1758 • 1776
Tekstilähde:  Textus Receptus (UT)
Suuntaus:  luterilaisuus
Lue lisää artikkelistaRaamattu
Biblia, Se on: Coco Pyhä Ramattu, Suomexi oli ensimmäinen koko Raamatun suomennos, joka julkaistiin vuonna 1642 Ruotsin luterilaisen valtionkirkon käyttöön Suomessa. Nykyisin sanalla Biblia viitataan ennen kaikkea käännöksen nuorimpaan vuoden 1776 laitokseen, jota on kutsuttu myös Vanhaksi kirkkoraamatuksi. Sen korvasi virallisessa käytössä uudempi käännös vuosina 1933 ja 1938.
Ruotsin valtionhoitajana toiminut Kaarle-herttua asetti komitean suomenkielisen raamatunkäännöksen laatimiseksi vuonna 1602. Käännöksen teksti perustui osittain Mikael Agricolan 1500-luvulla laatimiin Uuden testamentin ja Vanhan testamentin osien käännöksiin. Ensimmäinen painos tuotettiin Tukholmassa vuonna 1642, mutta siitä vain hieman yli puolet toimitettiin Suomeen. Ensimmäinen kieliasultaan uudistettu laitos oli vuonna 1685 Turussa painettu Gezeliuksen Raamattu eli niin sanottu Sotaraamattu. Uudistetut laitokset toimitettiin jälleen vuosina 1758 ja 1776. Näistä jälkimmäisestä otettiin uusia painoksia 1900-luvun alkuun asti.
Biblian syntyvaiheet

Kaarle-herttua oli asettanut vuonna 1602 piispa Sorolaisen johtaman komitean kääntämään Raamatun suomeksi. Kun kuitenkin komitean keskeinen jäsen, Turun koulun rehtori Marcus Henrici Helsingius kuoli jo vuonna 1609 ja kun yleinen poliittinen ilmapiiri ajoi piispa Sorolaisen vaikeuksiin, jäi työ keskeneräiseksi.
Piispa Isaacus Rothovius jakoi heti Turkuun tultuaan Raamatun kirjoja eri papeille käännettäväksi. Käännöstyön kiirehtiminen on ymmärrettävää, sillä toisaalta oli saatava Jumalan sana kansankielellä luettavaksi ja toisaalta Kustaa II Aadolfin ruotsinkielinen kirkkoraamattu oli ilmestynyt vuonna 1618. Piispa saattoi ilmoittaa kuninkaalle vuonna 1630, että ensimmäinen suomenkielinen kokoraamattu oli valmis ja odotti painatustaan.
Painotyö lykkääntyi ilmeisesti Saksan sodan vuoksi, eikä käännöksen laatuunkaan oltu täysin tyytyväisiä. Nimenomaisesti Rothoviuksen ansiosta hanke ei päässyt unohduksiin, ja vuoden 1636 valtiopäivillä asia oli uudelleen esillä. Samoin vuonna 1638, jolloin piispa uudisti pyyntönsä ja hallitus asetti suomennoskomitean, puheenjohtajana Turun kirkkoherra Eskil Petraeus. Muut jäsenet olivat Piikkiön kirkkoherra Gregorius Favorinus, Maskun rovasti Henrik Hoffman sekä Turun Akatemian pyhien kielten professori Martinus Stodius. Komitean saamissa ohjeissa vaadittiin paitsi puhdasta suomea, “jota kaikkialla Suomessa pystytään hyvin ymmärtämään”, myös nimenomaan alkukielen mukaista käännöstä, jonka kuitenkin tuli vastata Martti Lutherin tekemän käännöksen tulkintoja. Komitean työ ilmeisesti pohjasi suurelta osalta aiempaan käännökseen,  sillä jo syksyllä 1640 tukholmalainen kirjanpainaja Henrik Keyser aloitti painatuksen. Koko Raamattu valmistui vuonna 1642 ja käännöstyön tehneille neljälle kirkonmiehelle annettiin palkaksi koko manttaalin talo elinikäiseksi läänitykseksi ja yhdet kirkonkymmenykset.
Raamattua painettiin 1 200 kappaletta, joista 750 tuli Suomeen. Kun koristeellinen kirja oli valmis, tajuttiin Suomessa tapahtuman merkitys ja tämän johdosta 31. heinäkuuta 1642 jokaisessa kirkossa pidettiin kiitosjumalanpalvelus. Piispa Rothovius velvoitti papistoa hankkimaan Raamatun jokaiselle suomenkieliselle seurakunnalle kymmenen riikintaalerin sakon uhalla.
Biblian käyttö nykyisin

Biblia on edelleen käytössä joillain konservatiivisilla herätysliikkeillä, kuten vanhoillislestadiolaisilla, esikoislestadiolaisilla ja rukoilevaisilla, koska heidän mielestään Raamatun alkuperäinen sanoma välittyy siitä paremmin kuin uudemmista käännöksistä. Vanhoillislestadiolaiset eivät hyväksyneet 1930-luvulla ilmestyneitä käännöksiä käytettäväksi omissa tilaisuuksissaan, mutta he ovat kuitenkin hyväksyneet uusimman käännöksen vuodelta 1992, jonka valmistelussa oli mukana runoilija-pappi Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksestä, ja käyttävät myös sitä.
Kirjallisuutta

Biblia: Se on: Coco Pyhä Ramattu Suomexi: Pääramattuin hebrean ja grecan jälken: Esipuhetten, marginaliain, concordantiain, selitösten ja registerein cansa.  (Näköispainos. Alkuteos julkaistu: Stockholmis Henrich Keisarilda [Henrik Keyser], 1642. – Tämä ensimmäisen suomalaisen Raamatun näköispainos on noin kahteen kolmannekseen pienentäen jäljennetty WS:n 1942 julkaisemasta näköispainoksesta)  Helsinki:  SKS, 1971.
Parvio, M.: Isaacus Rothovius Turun piispa.  (Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia 60)  Helsinki:  Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1959.
Luukko, A.: Suomen historia 1617–1721.  Werner Söderström osakeyhtiö, 1967.
Aiheesta muualla

Biblia
Finbible. Suomalaiset Raamatunkäännökset 1933–1938, 1776, 1642 apokryfikirjoineen sekä Se Wsi Testamenti 1548 ja Vanha Testamentti 1552 (niiltä osin kuin käännös on tuolloin tehty).
Kolujärvi

| Kolujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°18′45″N, 25°30′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Suolijärveen 
Järvinumero:  14.286.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  173,3 m  
Pituus:  720 m  
Leveys:  370 m  
Rantaviiva:  2,227 km  
Pinta-ala:  11,027 ha  
Tilavuus:  0,0003882 km³ 
Keskisyvyys:  3,52 m  
Suurin syvyys:  10,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKolujärvi 
Kolujärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vesangan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,0 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 388 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 10,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,3 metriä mpy.
Örö (Jyväskylä)

| Örö |
| --- | --- |
 Örö kuvattuna lounaasta päin.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°17′42″N, 25°30′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Kinnaslampeen 
Järvinumero:  14.286.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,2 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  0,732 km  
Pinta-ala:  3,533 ha  
Tilavuus:  0,0001161 km³ 
Keskisyvyys:  3,29 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiÖrö 
Örö  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vesangan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 116 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä. Lammen pohjoisrannalla on yksi loma-asunto, hieman lännempänä Kinnaslammentien haarassa on toinen loma-asunto. Varsinaista asutusta välittömässä läheisyydessä ei ole.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 159,2 metriä mpy. Lammen laskuoja alkaa sen pohjoisosasta ja laskee Kinnaslammen itäosaan.
Historiaa

Vuoden 1930 pitäjänkartalla Örön nimenä on Kinnaslampi, kun taas nykyinen Kinnaslampi on Kinnasjärvi.
Varrenvesi

| Varrenvesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°20′30″N, 25°31′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Pieni-Vasarainen 
Järvinumero:  14.286.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  183,3 m  
Pituus:  940 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  2,008 km  
Pinta-ala:  8,686 ha  
Tilavuus:  0,0002424 km³ 
Keskisyvyys:  2,79 m  
Suurin syvyys:  6,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiVarrenvesi 
Varrenvesi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vertaalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 242 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 6,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 183,3 metriä mpy.
Ylä-Aitolampi

| Ylä-Aitolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°19′30″N, 25°33′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Ala-Aitolampeen 
Järvinumero:  14.286.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,9 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,826 km  
Pinta-ala:  3,665 ha  
Tilavuus:  0,0001345 km³ 
Keskisyvyys:  3,67 m  
Suurin syvyys:  12 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlä-Aitolampi 
Ylä-Aitolampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vesangan kylän lähellä sijaitseva lampi.