stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ariana
Henkilöitä

Ariana Grande (s. 1993), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä
Muita merkityksiä

Ariana Afghan Airlines, afganistanilainen lentoyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ariana”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Artur Paporotnyi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Artur Paporotnyi |  Artur Paporotnyi |  Artur Paporotnyi |  |
Maa:  Venäjä
Miesten beachfutis
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ravenna 2011 |  |  |
|  Pronssia | Espinho 2015 |  |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 |  |  |
Artur Sergejevitš Paporotnyi (ven. Артур Сергеевич Папоротный, s. 28. marraskuuta 1985 Mirnyi) on venäläinen beachfutispelaaja, joka edustaa Kristall-seuraa ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 193-senttinen ja 88-kiloinen Paporotnyi on puolustaja.
Paporotnyin suurin voitto Venäjän maajoukkueen kanssa on MM-kulta vuodelta 2011 Ravennasta. Paporotnyi pelasi turnauksessa neljässä ottelussa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa kultaa Euroopan kisoista Bakusta. Paporotnyi onnistui turnauksessa neljästi maalinteossa. Vuonna 2015 hän saavutti myös MM-pronssia.
Paporotnyi edustaa nykyisin Kristall-seuraa. Aiemmin hän on edustanut pietarilaista CITY:ä ja Maina-Biraa.
Anni Voipio

Anni Voipio
Anni (Annikka) Voipio, sukunimi 1930–1937 Voipio-Nylund, 1944–1959 Voipio-Juvas (10. heinäkuuta 1906 Viipuri – 30. marraskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, tiedotuspäällikkö, kaupunginvaltuutettu ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Sampo Kirri. Voipio oli Suomen sanomalehdistön ensimmäisiä vakinaisia naistoimittajia.
Voipion vanhemmat olivat Korkeimman oikeuden oikeusneuvos Onni Voipio (1881–1937) ja Ida Kohonen (s. 1878). Hän oli naimisissa 1930–1937 hammaslääkäri Georg Nylundin (1894–1946) kanssa ja 1944–1959 Uuden Suomen ulkomaanosaston päällikön Martti Juvaksen (1898–1977) kanssa. Molemmat liitot päättyivät avioeroon.
Anni Voipio pääsi ylioppilaaksi 1925 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1929. Voipio työskenteli Uuden Suomen toimittajana vuodesta 1926 alkaen.
Hän toimitti sivutoimisesti eri järjestölehtiä. Vuonna 1942 Voipio siirtyi Suomen Punaisen Ristin tiedotuspäälliköksi ja vuonna 1950 Suomen Ulkomaankauppaliiton julkaisupäälliköksi. Viimeksi hän oli Oy Kata-Duka Ab:n toimitusjohtajana 1953–1966. Voipio oli myös Vapaussodan Invaliidin päätoimittaja 1928–1945; Suomen Punaisen Ristin päätoimittaja 1930–1950 ja Suomen Naisen päätoimittaja 1932–1940.
Voipio oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen (kokoomus) 1948–1964 ja 1969–1973. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1956 presidentinvaaleissa. Voipio oli Liike- ja virkanaisten liiton puheenjohtajana 1931–1934 ja 1937–1946 sekä International Federation of Business and Professional Women-järjetön varapresidenttinä 1947–1953 ja 1956–1962. Hänellä oli lisäksi seita luottamustehtäviä muun muassa Zonta-järjestössä ja Naistoimittajien Kerhossa.
Teoksia

Nimellä Anni Voipio:
Suomen sotamarsalkka (C. G. Mannerheim). WSOY 1942, 2. tarkastettu ja lisätty painos nimellä Suomen marsalkka. WSOY 1943, 3., tarkistettu ja täydennetty painos nimellä Suomen marsalkka : elämänkerta[sic!]. WSOY 1951, 5. painos 1953
Kaksi ihmistä : pienoisnäytelmä. 1953
Häijyn miehen elämä : Mikael Meleniuksen muistiinpanoista. WSOY 1954
Lehtimatka : sattumia kahdelta vuosikymmeneltä. WSOY 1966
Vapaussodan invalidit : järjestö, jäsenet, ystävät. WSOY 1968
Nimellä Anni Voipio-Juvas:
The Finnish red cross : some features of the work of the society. Finnish Red Cross, Helsinki 1945
The Finnish woman ; kirj. Anni Voipio-Juvas, Kaarina Ruohtula. WSOY 1949
Keväthalla : romaani 1820-luvulta. Otava 1952
Nimimerkillä Sampo Kirri:
Esi-isän hattu : näytelmä. 1965
Suomennoksia

Jascha Golowanjuk: Silkkimatto (alkuteos Silkesmattan). Helsinki: Suomen kirja, 1945.
Aiheesta muualla

Vesikansa, Jyrki: / Anni Voipio Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Anni Voipio : Miksi en pitäisi Varsovasta?, Suomen Kuvalehti, 21.04.1928, nro 17, s. 48, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anni Voipio-Nylund : Suuria nimiä ja pieniä kirjailijain Skotlannin kongressissa, Suomen Kuvalehti, 11.08.1934, nro 33, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
António Silva Porto

Desenho a carvão, Silva Porto
António Carvalho de Silva Porto (11. marraskuuta 1850– 11. kesäkuuta 1893) oli portugalilainen taidemaalari. Hänen teoksensa olivat naturalistisia.
Porton kaupungissa syntynyt António Silva Porto opiskeli aluksi Portugalissa João António Correian ja T. de Furtadon johdolla. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa ja Roomassa ja palasi Portugaliin vuonna 1879.
Porton töitä on muun muassa Chiadon museossa Lissabonissa ja Soares dos Reisin kansallismuseossa Portossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta António Silva Porto Wikimedia Commonsissa
Antti Ahokas

Antti Ahokas (24. tammikuuta 1985 Lappeenranta) on suomalainen golfammattilainen. Ahokas on Lappeenrannassa toimivan Viipurin Golfin kasvatti ja ensimmäinen kansainvälisesti menestynyt suomalainen golfaaja, joka pelaa vasemmalta puolelta.
Ammattilaisura

Ammattilaiseksi Ahokas siirtyi ennen ET:n karsintojen finaalivaihetta. Näissä karsinnoissa Ahokas jäi yhden lyönnin päähän ET-kortista.
Ensimmäiset varsinaiset ammattilaiskilpailut olivat Challenge Tourin kauden 2007 kaksi ensimmäistä kisaa. Näissä ei tullut mainittavaa menestystä. Kauden kolmannessa kilpailussaan ET:n Joburg Openissa sijoitus oli 34. Debyytti ET:llä oli tähän mennessä siellä pelanneista suomalaisista paras .
Aiheesta muualla

Antti Ahokkaan pelaajaprofiili ET:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Arnulf Metziläinen

Arnulf Metziläistä esittävä patsas
Arnulf Metziläinen, ranskaksi Saint Arnoul de Metz, (n. 580 Nancy – 16. heinäkuuta 640 Remiremont) oli Metzin piispa.
Frankkilaisena ylimyksenä hän palveli Austrasian kuningas Teodebert II:n hovissa. Vuonna 613 hän johti kuitenkin Pipin I:n kanssa ylimystön kapinaa Brunhildea vastaan. Kapina johti lopulta Brunhilden tuhoon ja Frankkien valtakunnan yhdistymiseen, kun Neustrian kuningas Klotar II nousi kaikkien frankkien kuninkaaksi. Arnulfista tuli piispa samana vuonna.
Arnulf toimi vuodesta 623 kuningas Dagobert I:n neuvonantajana yhdessä Pippinin kanssa. Vuonna 629 Arnulf vetäytyi politiikasta ja ryhtyi erakoksi. Arnulfin poika Ansegisel meni naimisiin Pippinin tyttären Beggan kanssa. Heidän poikansa Pipin Heristalilainen oli Kaarle Suuren isoisoisä. Sen vuoksi karolingeja on joskus kutsuttu myös arnulfingeiksi Arnulfin mukaan.
Andienkondori

| Andienkondori |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Kondorit Cathartidae
Suku::  Andienkondorit Vultur
Laji::  gryphus
Kaksiosainen nimi
 Vultur gryphus  Linnaeus, 1758 
 Andienkondorin levinneisyysalue
Katso myös
   Andienkondori Wikispeciesissä   Andienkondori Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Andienkondori (Vultur gryphus) on maailman kookkaimpia lentotaitoisia lintuja. Se elää vankeudessa ainakin 60-vuotiaaksi. Se on Chilen, Kolumbian, Bolivian ja Ecuadorin kansallislintu.
Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuisen andienkondorin pituus on suunnilleen 1–1,3 m ja siipien kärkiväli on jopa yli 3 m. Linnun paino on 11–15 kg. Andienkondorin höyhenväritys on pääosin tumma, mutta sen siivissä on valkoiset laikut. Lajin kaula on höyhenetön, mutta koirailla on päässään heltat. Andienkondorilla on koukkunokka.
Levinneisyys

Andienkondoreita tapaa nykyään Andien yllä Perussa tai Itä-Kolumbiassa. Joitakin kondoreita asustaa myös Pohjois-Kolumbiassa ja -Venezuelassa sekä Patagoniassa Etelä-Argentiinassa ja Chilessä.
Elinympäristö

Vuoristot, aavikot ja puoliaavikot, ruohostot ja rannikkoalueet. Andienkondori kestää suuria ilmanpaineen vaihteluja ja pystyy jopa 6000 metrin korkeudesta laskeutumaan nopeasti muutaman sadan metrin korkeudelle.
Lisääntyminen

Andienkondori ei rakenna pesää. Naaras munii kallionpahdalle tai -ulkonemalle 1–2 munaa ja hautoo niitä 54–58 vuorokautta. Emot ruokkivat poikasiaan pesään puolen vuoden ajan. Ruokinta ja muu huolenpito jatkuu vielä toiset puoli vuotta poikasen jo jätettyä pesän. Jälkeläisen kasvattamisen kestäessä näin kauan andienkondori pesii vain joka toinen vuosi. Andienkondorit tulevat sukukypsiksi 5–7-vuotiaana. Ne ovat yksiavioisia.
Ravinto

Andienkondori on enimmäkseen raadonsyöjä, mutta ne syövät myös linnunmunia ja voivat joskus tappaa elävän saaliin.
Antero Lindman

Antero Johannes Lindman (s. 25. joulukuuta 1964 Helsinki) on Suomea yleisurheilun arvokisoissa edustanut kävelijä, jonka aktiiviuran huippuvuodet sijoittuivat 1990-luvulle.
Lindman kilpaili yleisurheilun Euroopan-mestaruuskisoissa 1994 ja 1998 sekä kesäolympialaisissa 1996. Parhaaksi sijoitukseksi näistä jäi vuoden 1998 EM-kisojen 50 kilometrin kävelyn 15. sija.
Lindman voitti Suomen mestaruuden 50 kilometrillä viisi kertaa ja 20 kilometrin kävelyssä kerran. Hän saavutti yhteensä kaikkiaan 15 mitalia ulko- ja sisäratojen SM-kilpailuista. Lindmanin ennätystuloksiksi jäivät 20 kilometrillä 1.25.23 (vuodelta 1992) ja 50 kilometrillä 3.53.44 (1996).
Huippuvuosinaan Lindman edusti seuratasolla Kenttäurheilijat -58:aa ja hänen valmentajanaan toimi Pekka Muinonen ja myöhemmin Valentin Kononen.
Saavutukset

Kesäolympialaiset, 50 km kävely
1996 – 30. sija
EM-kisat, 20 km kävely
1994 – 21. sija
EM-kisat, 50 km kävely
1998 – 15. sija
SM-kisat, 20 km kävely
kultaa 1998; hopeaa 1993, 1999; pronssia 1992, 1994
SM-kisat, 50 km kävely
kultaa 1991, 1992, 1996, 1999; pronssia 1990
Sisäratojen SM-kisat, 5 000 m kävely
hopeaa 1992, 1999; pronssia 1987, 1996
August 08

August 08 (oikea nimi Ray Davon Jacobs; 2. tammikuuta 1992 – 26. tai 28. elokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.
August 08:n perhe oli kotoisin Comptonista Kaliforniasta. Hän varttui Kalifornian Lynwoodissa ja Long Beachissa. August 08 saavutti suosiota lauluntekijänä jo ennen omaa uraansa artistina. Hän solmi levytyssopimuksen 88risingin kanssa vuonna 2008 ja liittyi Jhené Aikon Def Jam Recordingsiin kytketyn Allel Sound -yhtiön artistiksi vuonna 2022. Hän oli ensimmäinen Allel Soundin kanssa levytyssopimuksen tehnyt. August 08 julkaisi albumit Father (2018) ja Emotional CUH (2020). Viimeiseksi albumiksi jäi elokuussa 2022 ilmestynyt Seasick. Siinä August 08 teki yhteistyötä Schoolboy Q:n, Jhené Aikon ja Jojin kanssa. Vuonna 2022 August 08 julkaisi myös EP:t Towards the Sun ja Towards the Moon. Hän sai musiikkiinsa vaikutteita R&B:sta ja elektronisesta tanssimusiikista.
August 08 oli mukana tekemässä muun muassa DJ Khaledin listaykköshittiä "I'm the One". Hän teki kappaleita myös muiden muassa Justin Bieberille, Quavolle ja Chance the Rapperille. Lisäksi hän oli tekemässä Walen kappaletta "Fashion Week". Kappaleessa "Tequila Sunrise" August 08 esiintyi GoldLinkin, Jackson Wangin ja Higher Brothersin kanssa. Kappaleessa "Midsummer Madness" hän esiintyi Higher Brothersin, Rich Brianin ja Jojin kanssa.  August 08 kuoli 31-vuotiaana julkistamattomasta syystä. Hänellä oli kaksi siskoa.
Alte Donau

| Alte Donau |
| --- | --- |
 Alte Donau lähellä Kagranerin siltaa.
Valtiot:  Itävalta
Paikkakunta:  Wien
Koordinaatit:  48°13′56″N, 16°25′40″E
Laskujoki:  Pohjavesi 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  157  m 
Pituus:  5,2  km
Leveys:  0,3  km 
Pinta-ala:  1,7 km²
Tilavuus:  4  hm3 
Keskisyvyys:  2,3 m
Suurin syvyys:  6,8 m
 fiAlte Donau 
Alte Donau on Tonavan alkuperäinen, nykyisin tekojärvimäiseksi padottu uoma Wienin itä- ja pohjoisosissa, Itävallassa. Se on Tonavan pääuoman ja sen vierellä kulkevan Neue Donau -kanavan koillis­puolella, virtaus­suuntaan nähden vasemmalla puolella Florisdorfin ja Donaustadtin kaupunginosissa. Se jakautuu nykyisin kahteen osaan, joita yhdistää vain kapea salmi. Obere Alte Donau (”Ylempi Vanha Tonava” ulottuu Floridsdorfer Brückeltä Kagraner Brückelle, Untere Alte Donau (”Alempi Vanha Tonava”) Kagraner Brückeltä Praterbrückelle. Alte Donaun luoteispäässä sijaitsee Floridsdorfin vesipuisto.
Historia

Aikaisemmin Tonava jakautui Wienin alueella useisiin haaroihin, joiden väliin ja ympärille jäi laajoja luonnon­tilaisia alueita. Pääuoma vaihtoi usein tulvien yhteydessä kulku­suuntaansa, minkä vuoksi kiinteiden siltojen rakentaminen oli mahdotonta, sillä jäiden lähtiessä syntyvät tulvat olisivat tuhonneet sen. Nykyinen Alte Donau, jota silloin nimitettiin Floridsdorfin haaraksi (saks. Flodidsdorfer Arm), muodostui 1700-luvulla suurten tulvien jälkeen selvästi joen pääuomaksi. Kaupungin suojelemiseksi tulvilta suoritettiin vuosina 1870–1875 laajoja vesirakennustöitä. Niiden yhteydessä kaivettiin Wienin läpi kulkeva Tonavan nykyinen pääuoma, ja samalla Alte Donau jäi siitä erilleen eräänlaiseksi padotuksi tekojärveksi, jonka pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja syvyys keskimäärin 2,5 metriä, enimmillään 6,8 metriä. Tonavasta ei vettä pääse virtaamaan Alte Donauhun, vaan se saa vettä ainoastaan alueen pohjavesistä. Nykyisen Alte Donaun alueella oli aikoinaan useita vesimyllyjä.
Myöhemmin rakennettiin Alte Donaun rannalle Itävallan ensimmäinen Tonavalla liikennöinyt höyrylaiva, Karl I, ja siellä rakennettiin myös Lohnerin vesilentokoneet.
Vesistöekologia

1990-luvun alussa levät runsastuivat Alte Donaulla suuresti sen rehevöitymisen vuoksi. Muutamaa vuotta aikaisemmin oli lähelle valmistunut Tonavan vierellä kulkeva kanava, Neue Donau, ja samaan aikaan kun pääuomassa Freudenaun vesivoimalan läpi kulkevan veden virtaama pysyi varsin tasaisena, pohjaveden korkeus lähistöllä aleni suuresti. Muuttuneiden pohjavesi­olosuhteiden vuoksi veden vaihtuvuus Alte Donaussa väheni huomattavasti. Tämä johti sen veden rehevöitymiseen.
Vuonna 1996 ryhdyttiin kuitenkin toimen­piteisiin veden kemiallisen laadun parantamiseksi. Erityisesti fosfaatin ja muiden ravinneaineiden pitoisuuksia vedessä on saatu vähennetyksi.
Vapaa-ajan käyttö

Nykyisin Alte Donaun rannat ovat merkittäviä ja suosittuja vapaa-ajan vietto­paikkoja. Siellä on useita suosittuja yleisiä uimarantoja, joista vanhin on Gänsehäufel. Nykyisin ehkä tunnetuin kuitenkin on Angelibad Alte Donaun pohjoispäässä.
Alte Donaulla harrastetaan myös soutua, purjehdusta ja lainelautailua. Veneen tai kanootin voi myös vuokrata sen rannalta. Alue sopii hyvin aloittelevien purjehtijoiden harjoittelu­paikaksi, joskin varsin voimakkaatkin tuulet voivat puhaltaa sinne lähellä olevien Donau Cityn ja UNO-Cityn korkeiden rakennusten välitse.
Myös muutamat soutukerhot käyttävät Alte Donauta harjoittelu­paikkana. Kesäisin siellä pidetään soutu­kilpailujakin, kuten Vienna Nightrow.
Kuvia

Obere Alte Donau Leopoldsbergiltä katsottuna, etualalla Donauinsel, oikeassa laidassa Donauturm.
Alte Donau Gönsehäudelin kohdalla
Bundesbad Alte Donau -nimisen uimarannan portti
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de – Alte Donau (Wien)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MA 45 – Die Alte Donau wien.gv.at. Arkistoitu 17.11.2015. Viitattu 14.11.2015.
Alte Donau: Pflanzenwachstum beweist gute Wasserqualität (Wienin raatihuonella käytyä kirjeenvaihtoa 27.4.2006 wien.gv.at. Arkistoitu 26.9.2007. Viitattu 14.11.2015.
The Beautiful Old Danube... where everyday life becomes holiday alte-donau.info. Viitattu 14.11.2015.
ViennaSlide – Kuvia Alte Donaulta viennaslide.com. Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 14.11.2015.
Kirjallisuutta

Donabaum, Karl; Nagel, Gerhard & Riedler, Patricia: Die Alte Donau. Beispiel für ein erfolgreiches Gewässermanagement der Stadt Wien. Perspektiven, 2005, nro 2, s. 46–51.  Wien.
Ladinig, Gernot (toim.): Die Alte Donau. Menschen am Wasser – Perspektiven einer Wiener Landschaft.  Wien:  Bohmann, 2000.  ISBN 3-7002-1138-4.
Käännös suomeksi
Atapuerca

| Atapuerca |
| --- | --- |
 Atapuerca vuonna 2009.
 lippu:  vaakuna

 Atapuerca
 Koordinaatit: 42°22.6′N, 3°30.5′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalua:  Andalusia
Maakunta:  Huelva
Väkiluku (2015):  187
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atapuerca on kunta Espanjassa Burgosin maakunnassa. Kunnassa asuu noin 190 asukasta (2015).
Atapuercan lähistön luolista on löydetty Euroopan vanhimmat tunnetut ihmisensukuisten lajien fossiilit ja kivityökalut. Ne on ajoitettu välille 780 000 - miljoona vuotta sitten. Tunnetuin paikka on Sima de los huesos, josta on löytynyt noin 30 heidelberginihmisen, neandertalinihmisen suoran esi-isän luurankoa. Tutkijat kiistelevät siitä, johtuuko luurankojen kasautuminen luonnonvoimista vai hautauskulttuurista.
Atapuerca on Unescon maailmanperintökohde.
Karstiluola Atapuercassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atapuerca Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Alcalá de Henaresin yliopisto ja historiallinen ympäristö
Alhambra, Generalife ja Albayzín Granadassa
Altamiran luola
Antoni Gaudín työt
Aragonian mudéjar-arkkitehtuuri
Aranjuezin kulttuurimaisema
Atapuercan arkeologinen kohde
Ávilan vanhakaupunki
Barcelonan Sant Pau -sairaala ja katalonialainen musiikkipalatsi
Burgosin katedraali
Cáceresin vanhakaupunki
Catalanin romaaniset kirkot Vall de Boíssa
Côanlaakson ja Siega Verden esihistoriallinen kalliotaide (jaettu Portugalin kanssa)
Córdoban historiallinen keskusta
Cuencan linnoituskaupunki
Doñanan kansallispuisto
Elchen palmumetsä
Elohopean perintö: Almadén ja Idrija (jaettu Slovenian kanssa
Escorialin luostari
Garajonayn kansallispuisto
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri
Itä-Espanjan kalliomaalaukset
La Lonja de la Seda de Valencia
Las Médulas
Lugon roomalainen muuri
Madinat al-Zahra
Méridan arkeologinen alue
Oviedon muistomerkit ja Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot
Poblet-luostari
Monte Perdido (jaettu Ranskan kanssa)
Pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan
Salamancan vanhakaupunki
San Cristóbal de La Laguna
San Millánin Yuso- ja Suso-luostarit
Santa María de Guadalupe
Santiago de Compostela
Segovian vanhakaupunki ja akvedukti
Serra de Tramuntanan kulttuurimaisema
Sevillan katedraali, Alcázar ja Archivo de Indias
Tarracon arkeologinen kokonaisuus
Teiden kansallispuisto
Toledo
Úbedan ja Baezan renessanssimuistomerkit
Vizcayan silta
Antero Manninen (muusikko)

| Antero Manninen |
| --- | --- |
 Antero Manninen Apocalyptican konsertissa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1973 (ikä 51)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  klassinen
Soittimet:  sello
Yhtyeet:  Apocalyptica Sinfonia Lahti
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antero Manninen (s. 19. tammikuuta 1973) on suomalainen sellisti, joka tunnetaan muun muassa entisenä Apocalyptica-yhtyeen jäsenenä.
Aiheesta muualla

Antero Manninen (muusikko) Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Antero Manninen (muusikko) Discogsissa. (englanniksi)
Atanasie Sciotnic

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Romania
Miesten ratamelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | München 1972 | K-4 1000 m |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | K-4 1000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Itä-Berliini 1966 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Itä-Berliini 1966 | K-4 1000 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 1971 | K-4 10 000 m |  |
|  Kultaa | México 1974 | K-1 4×500 m |  |
|  Hopeaa | Itä-Berliini 1966 | K-2 1000 m |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1970 | K-2 500 m |  |
|  Pronssia | Itä-Berliini 1966 | K-1 4×500 m |  |
|  Pronssia | Tampere 1973 | K-1 4×500 m |  |
|  Pronssia | Tampere 1973 | K-4 10 000 m |  |
Atanasie Sciotnic (1. maaliskuuta 1942 Mila 23 – 5. huhtikuuta 2017) oli romanialainen ratameloja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Scoitnic voitti urallaan kaksi olympiamitalia miesten 1000 metrin kajakkinelikoissa: hopeaa Münchenistä 1972 ja pronssia Tokiosta 1964. Hän kilpaili myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968. MM-kilpailuista Sciotnic voitti yhdeksän mitalia joista neljä kultaista. EM-kilpailuista hän voitti kolme mestaruutta ja useita muita mitaleita. Sciotnic kuoli 75-vuotiaana 5. huhtikuuta 2017.
Aiheesta muualla

Atanasie Sciotnic Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Artur Mikael Nordström

Artur (Arthur) Mikael Nordström (28. lokakuuta 1888 Porvoo – 20. helmikuuta 1956) oli suomalainen Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun professori.
Nordström pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1922. Nordström teki opintomatkan Leipzigiin 1922.
Nordström hoiti aluksi assistentin virkoja ja oli Turengin kemiallisen tehtaan teknillisenä johtajana 1916–1917. Hän oli korkeamman ruotsalaisen kauppaopiston kemian ja tavaraopin opettajana 1916–1921 ja Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin vanhempana opettajana 1921–1934 sekä kemian ja tavaraopin professorina vuodesta 1934. Nordström oli myös kauppakorkeakoulun vararehtorina 1927–1939.
Nordström oli lisäksi Nya svenska samskolanin ja Nya svenska läroverketin opettajana 1923–1925 ja Suomen osuuskauppakoulun opettajana 1921–1945. Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan inspehtorina hän oli 1926–1930, Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoneuvoston jäsenenä vuodesta 1928 ja kirkkovaltuuston jäsenenä 1931–1950.
Artur Nordström oli naimisissa vuodesta 1917 Thyra Vasa Johanna Sandströmin kanssa.
Julkaisuja

Nimellä A. M. Nordström:
Några homologer till kamfen och deras omlagring, Helsingin yliopiston väitöskirja. Tekijä, Helsingfors 1921
Analytiska reaktionsformler och deras tillämpning på den kvalitativa kemiska analysen.  Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1944
Laboratorionsövningar. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947
Organisk varukunskap. 1. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947
Organisk varukunskap. 2. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947
BTV

BTV  voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Medioissa:
BTV, Bahrainissa toimiva televisiokanava
bTV, Bulgariassa toimiva televisiokanava
BTV, Liettuassa toimiva televisiokanava
BTV, Bangladeshissa toimiva televisiokanava
BTV, on ollut käytössä kiinalaisen BMN:n televisiokanavien nimissä
Muualla:
BTV, Bluetongueviruksen lyhenne
BTV (Burlington International Airport), Yhdysvaltojen Burlingtonissa sijaitseva kansainvälinen lentoaseman lyhenne
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”BTV”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Annalena Baerbock

| Annalena Baerbock |
| --- | --- |

Saksan ulkoministeri
 Scholzin hallitus 8.12.2021–  
Edeltäjä:  Heiko Maas
Vihreiden puheenjohtaja Yhdessä Robert Habeckin kanssa
 27.1.2018–29.1.2022  
Edeltäjä:  Simone Peter
Seuraaja:  Ricarda Lang
Saksan liittopäivien edustaja
 22.9.2013–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1980 (ikä 43) Hannover, Ala-Saksi
Kansalaisuus:   Saksa
Puoliso:  Daniel Holefleisch
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Liittouma 90/Vihreät
Tutkinnot:  Hampurin yliopisto London School of Economics
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Annalena Charlotte Alma Baerbock (s. 15. joulukuuta 1980) on saksalainen poliitikko ja maansa ulkoministeri vuodesta 2021 lähtien. Baerbock toimi Liittouma 90/Vihreät puolueen johtajana vuosina 2018–2022 Robert Habeckin rinnalla. Vuoden 2013 liittopäivävaaleista lähtien hän on ollut Brandenburgin osavaltiosta valittuna kansanedustajana Saksan liittopäivillä.