stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
EBEL-kausi 2015–2016

| EBEL-kausi 2015–2016 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  87.
Maa:   Italia  Itävalta  Tšekki  Slovenia  Unkari
Joukkueiden määrä:  12
Sarja alkoi:  11. syyskuuta 2015
Sarja päättyi:  12. huhtikuuta 2016
Runkosarjan voittaja:  EC Red Bull Salzburg
Mestari:  EC Red Bull Salzburg
Pistepörssin voittaja:  John Hughes Andrew Kozek
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  Colton Yellow Horn
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Colton Yellow Horn
  ← 2014–2015 :  2016–2017 → 
Erste Bank Eishockey Ligan kausi 2015–2016 oli Itävallan jääkiekon pääsarjan 87. kausi. Sarjan runkosarjan voitti itävaltalainen EC Red Bull Salzburg, joka lopulta voitti mestaruuden. Loppuottelusarjassa Salzburg voitti tšekkiläisen Orli Znojmon voitoin 4–2.
Joukkueet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Joukkue | Viime kaudella | Päävalmentaja | Kotiareena | Kapasiteetti |
|  EC Red Bull Salzburg | Mestari |  Dan Ratushny | Volksgarten-Arena | 3 500 |
|  Vienna Capitals | Toinen |  Jim Boni | Albert-Schultz-Halle | 7 022 |
|  EHC Black Wings Linz | Välierät |  Rob Daum | KeineSorgenEisarena | 4 863 |
|  EC KAC | Välierät |  Doug Mason (1. joulukuuta asti)  Alexander Mellitzer  | Eissportzentrum Klagenfurt | 5 088 |
|  Orli Znojmo | Puolivälierät |  Jiří Režnar | Hostan Arena | 5 500 |
|  Sapa Fehérvár AV19 | Puolivälierät |  Rob Pallin (7. tammikuuta asti)  Hannu Järvenpää | Eishalle Székesfehérvár | 3 500 |
|  EC Villacher SV | Puolivälierät |  Hannu Järvenpää  (5. marraskuuta asti)  Greg Holst  | Stadthalle Villach | 4 500 |
|  HC Bolzano-Bozen | Puolivälierät |  Tom Pokel | Eiswelle | 7 000 |
|  Graz 99ers | 9. |  Todd Bjorkstrand (5. lokakuuta asti)  Ivo Jan  | Eisstadion Graz-Liebenau | 4 050 |
|  EC Dornbirn | 10. |  Dave MacQueen | Messestadion Dornbirn | 4 270 |
|  HC Innsbruck | 11. |  Christer Olsson (23. joulukuuta asti)  Pierre Beaulieu | Tiroler Wasserkraft Arena | 3 200 |
|  HDD Olimpija Ljubljana | 12. |  Fabian Dahlem (31. tammikuuta asti)  Bojan Zajc | Hala Tivoli | 4 500 |
Karte aller Vereins-Standorte der Saison 2015/16
Runkosarja

Runkosarjassa jokainen joukkue pelasi 44 ottelua. Tämän jälkeen kuusi parasta jatkoi voittajien vaiheeseen, jossa pelattiin 10 ottelua. Voittajien vaiheen sijoitukset määrittivät joukkueiden paikat pudotuspeleissä. Runkosarjan kuusi viimeistä joutui häviäjien vaiheeseen, jonka kaksi parasta pääsivät myös pudotuspeleihin. Molempiin vaiheisiin jaettiin hyvityspisteitä runkosarjan perusteella: parhaalle kuusi, toiselle neljä, kolmannelle kaksi ja neljännelle yksi.
Runkosarjan voitti lopulta EC Red Bull Salzburg ennen EHC Black Wings Linziä. Salzburg ja Linz johtivat sarjaa pääasiassa koko kauden: kärjessä kävivät myös lopulta kuudenneksi jäänyt EC Dornbirn sekä kolmanneksi jäänyt tšekkiläinen Orli Znojmo.
Salzburg voitti myös voittajien vaiheen ennen tasapisteisiin noussutta Znojmoa. Pudotuspeleihin kotiedun saivat myös Vienna Capitals sekä HC Bolzano-Bozen. Häviäjien vaiheesta pudotuspeleihin etenivät EC Villacher SV ja EC KAC.
Runkosarjan pistepörssin voiton jakoivat kanadalaiset John Hughes (17+49=66) ja Andrew Kozek (40+26=66). Kozek voitti myös runkosarjan maalipörssin. Puolustajien pistepörssin voitti kanadalainen Sébastien Piché (16+32=48). Yli kymmenen ottelua pelanneista maalivahdeista parhaimman torjuntaprosentin omasi tanskalainen Sebastian Dahm. Pienin päästettyjen maalien keskiarvo oli yhdysvaltalaisella Jean-Philippe Lamoureuxilla.
|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  EC Red Bull Salzburg  | 44 | 26 |  5 |  3 | 10 | 168 | 112 | +56 | 91 | Voittajien vaiheeseen. |
| 2 |  EHC Black Wings Linz  | 44 | 23 |  6 |  4 | 11 | 137 | 107 | +30 | 85 | Voittajien vaiheeseen. |
| 3 |  Orli Znojmo  | 44 | 22 |  4 |  3 | 15 | 157 | 116 | +41 | 77 | Voittajien vaiheeseen. |
| 4 |  Vienna Capitals  | 44 | 20 |  6 |  2 | 16 | 125 | 102 | +23 | 74 | Voittajien vaiheeseen. |
| 5 |  HC Bolzano-Bozen  | 44 | 20 |  4 |  5 | 15 | 120 | 111 | +9 | 73 | Voittajien vaiheeseen. |
| 6 |  EC Dornbirn  | 44 | 21 |  2 |  6 | 15 | 126 | 108 | +18 | 73 | Voittajien vaiheeseen. |
| 7 |  EC Villacher SV  | 44 | 21 |  2 |  5 | 16 | 120 | 106 | +14 | 72 | Häviäjien vaiheeseen. |
| 8 |  EC KAC  | 44 | 18 |  4 |  6 | 16 | 139 | 142 | -3 | 68 | Häviäjien vaiheeseen. |
| 9 |  Sapa Fehérvár AV19  | 44 | 14 |  6 |  4 | 20 | 105 | 123 | -18 | 58 | Häviäjien vaiheeseen. |
| 10 |  Graz 99ers  | 44 | 14 |  4 |  4 | 22 |  94 | 123 | -29 | 54 | Häviäjien vaiheeseen. |
| 11 |  HC Innsbruck  | 44 | 11 |  2 |  5 | 26 |  98 | 152 | -54 | 42 | Häviäjien vaiheeseen. |
| 12 |  HDD Olimpija Ljubljana  | 44 |  4 |  5 |  3 | 32 |  85 | 172 | -87 | 25 | Häviäjien vaiheeseen. |
Runkosarja > Voittajien vaihe

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  EC Red Bull Salzburg  | 10 | 4 | 1 | 0 | 5 | 40 | 35 | +5 | 20 | Hyvityspisteitä 6 |
| 2 |  Orli Znojmo  | 10 | 5 | 0 | 3 | 2 | 33 | 36 | -3 | 20 | Hyvityspisteitä 2 |
| 3 |  Vienna Capitals  | 10 | 5 | 0 | 1 | 4 | 30 | 30 | 0 | 17 | Hyvityspisteitä 1 |
| 4 |  HC Bolzano-Bozen  | 10 | 4 | 2 | 0 | 4 | 38 | 32 | +6 | 16 | Hyvityspisteitä 0 |
| 5 |  EHC Black Wings Linz  | 10 | 3 | 1 | 1 | 5 | 32 | 35 | -3 | 16 | Hyvityspisteitä 4 |
| 6 |  EC Dornbirn  | 10 | 2 | 3 | 2 | 3 | 32 | 37 | -5 | 14 | Hyvityspisteitä 0 |
Runkosarja > Häviäjien vaihe

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  EC Villacher SV  | 10 | 8 | 0 | 2 | 0 | 34 | 15 | +19 | 32 | Hyvityspisteitä 6 |
| 2 |  EC KAC  | 10 | 6 | 1 | 0 | 3 | 43 | 32 | +11 | 24 | Hyvityspisteitä 4 |
| 3 |  HC Innsbruck  | 10 | 5 | 1 | 0 | 4 | 29 | 24 | +5 | 17 | Hyvityspisteitä 0 |
| 4 |  Sapa Fehérvár AV19  | 10 | 3 | 1 | 1 | 5 | 31 | 31 | 0 | 14 | Hyvityspisteitä 2 |
| 5 |  Graz 99ers  | 10 | 3 | 1 | 1 | 5 | 22 | 31 | -9 | 13 | Hyvityspisteitä 1 |
| 6 |  HDD Olimpija Ljubljana  | 10 | 0 | 1 | 1 | 8 | 14 | 40 | -26 | 3 | Hyvityspisteitä 0 |
Runkosarja > Tilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Tilasto | Nimi | Seura | Tulos |
| Eniten maaleja |  Andrew Kozek | EHC Linz | 40 |
| Eniten syöttöjä |  John Hughes | RBS | 49 |
| Eniten pisteitä |  John Hughes    Andrew Kozek | RBS   EHC Linz | 66 |
| Eniten pisteitä (puolustaja) |  Sébastien Piché | EHC Linz | 36 |
| Paras teholukema |  Jerry Pollastrone | HC Bolzano-Bozen | + 27 |
| Huonoin teholukema |  Maks Selan | Olimpija Ljubljana | – 34 |
| Eniten rangaistus- minuutteja |  Brett Sterling | RBS | 121 min |
Maalivahdit
| Eniten otteluita |  Andy Chiodo    Jaroslav Hübl | HC Innsbruck   HC Bolzano-Bozen | 54 |
| Paras PMK |  Jean-Philippe Lamoureux | EC VSV | 2,24 |
| Paras torjuntaprosentti |  Sebastian Dahm | Graz 99ers | 93,1 % |
Joukkueet
| Paras ylivoima | EHC Black Wings Linz | EHC Black Wings Linz | 24,9 % |
| Huonoin ylivoima | Olimpija Ljubljana | Olimpija Ljubljana | 11,1 % |
| Paras alivoima | RBS | RBS | 88,5 % |
| Huonoin alivoima | Olimpija Ljubljana | Olimpija Ljubljana | 72,8 % |
| Eniten yleisöä | Vienna Capitals | Vienna Capitals | 127 253   ka. 4 713 |
| Vähiten yleisöä | Olimpija Ljubljana | Olimpija Ljubljana | 23 221   ka.  860 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | VH1 |  RBS | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | HV2 |  EC KAC | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | HV2 |  EC KAC | 3 |   |   | VH1 |  RBS | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | VH1 |  RBS | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | HV2 |  EC VSV | 2 |   |  |  |  |  |
|  | VH3 |  Vienna Capitals | 1 |   |   | HV2 |  EC VSV | 2 |   |  |  |  |  |
|  | VH3 |  Vienna Capitals | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | HV2 |  EC VSV | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | VH1 |  RBS | 4 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | VH2 |  Orli Znojmo | 2 |
|   | VH2 |  Orli Znojmo | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | VH6 |  EC Dornbirn | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | VH6 |  EC Dornbirn | 2 |   |   | VH2 |  Orli Znojmo | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | VH2 |  Orli Znojmo | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | VH5 |  EHC Linz | 2 |   |  |  |  |  |
|  | VH4 |  HC Bolzano-Bozen | 2 |   |   | VH5 |  EHC Linz | 2 |   |  |  |  |  |
|  | VH4 |  HC Bolzano-Bozen | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | VH5 |  EHC Linz | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Tilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Tilasto | Nimi | Seura | Tulos |
| Eniten maaleja |  Roman Tomas | Orli Znojmo | 11 |
| Eniten syöttöjä |  Colton Yellow Horn | Orli Znojmo | 21 |
| Eniten pisteitä |  Colton Yellow Horn | Orli Znojmo | 29 |
| Eniten pisteitä (puolustaja) |  Antonín Bořuta | Orli Znojmo | 13 |
| Paras teholukema |  Jan Lattner | Orli Znojmo | + 12 |
| Huonoin teholukema |  Alexander Rauchenwald | RBS | – 9 |
| Eniten rangaistus- minuutteja |  Brett Sterling | RBS | 71 min |
Maalivahdit
| Eniten otteluita |  Juuso Riksman    Jan Lukáš | RBS   Orli Znojmo | 14 |
| Paras PMK |  Jean-Philippe Lamoureux | EC VSV | 1,71 |
| Paras torjuntaprosentti |  Jean-Philippe Lamoureux | EC VSV | 94,5 % |
Joukkueet
| Paras ylivoima | EHC Black Wings Linz | EHC Black Wings Linz | 25,6 % |
| Huonoin ylivoima | Vienna Capitals | Vienna Capitals | 0,0 % |
| Paras alivoima | EC VSV | EC VSV | 93,5 % |
| Huonoin alivoima | HC Bolzano-Bozen | HC Bolzano-Bozen | 73,1 % |
| Eniten yleisöä | Orli Znojmo | Orli Znojmo | 34 282 |
| Vähiten yleisöä | EC Dornbirn | EC Dornbirn | 11 800 |
| Paras yleisökeskiarvo | Vienna Capitals | Vienna Capitals | 5 750 |
| Huonoin yleisökeskiarvo | RBS | RBS | 3 149 |
Nicodemus Kirima

Nicodemus Kirima (3. maaliskuuta 1936 – 27. marraskuuta 2007) oli kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nyerin hiippakuntaan 22. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Mombasan hiippakunnan piispaksi 27. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Michael Otunga, jota avustivat Agostino Cacciavillan ja John Njenga.
12. maaliskuuta 1988 Kirima sai nimityksen Nyerin piispaksi. 21. toukokuuta 1990 Nyeri korotettiin arkkihiippakunnaksi ja Kirima nimitettiin arkkipiispaksi. Hän sai munuaisensiirron vuonna 2002, kun hänen veljensä luovutti häntä varten elimensä. Arkkipiispan terveydentila oli hyvä, kunnes hänelle vuonna 2006 kehittyi munuaisen vajaatoiminta. Hän kuoli 71-vuotiaana virassa.
Morsiusvatukka

| Morsiusvatukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Tribus::  Rubeae
Suku::  Vatukat Rubus
Laji::  deliciosus
Kaksiosainen nimi
 Rubus deliciosus  Torr. 
Synonyymit
 Oreobatus deliciosus 
Katso myös
   Morsiusvatukka Wikispeciesissä   Morsiusvatukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Morsiusvatukka (Rubus deliciosus) on vadelman sukuinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen länsiosassa. Sitä kutsutaan siellä "Kalliovuorten vadelmaksi", engl. Rocky Mountain Raspberry. Kasvia viljellään myös Suomessa.
Morsiusvatukan lehdet muistuttavat herukoiden lehtiä: ne ovat kolmiliuskaiset, mutta ainoana vatukkalajina lehdet eivät muodostu irrallisista lehdyköistä. Kukat ovat melko suuret ja valkoiset, marjat tummanpunaiset ja kiiltävät. Marjat ovat syötäviä, ja niistä voi tehdä hilloa.
Aiheesta muualla

ITIS: Rubus deliciosus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Rubus deliciosus (englanniksi)
Nektários Alexándrou

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. joulukuuta 1983 (ikä 40) 
Syntymäpaikka: Nikosia, Kypros
Pelipaikka: laituri, laitapuolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: APOEL
Pelinumero: 29
Junioriseurat
: APOEL
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2006 | APOEL | 103 | (26) |
| 2006–2008 | Larissa | 31 | (2) |
| 2008– | APOEL | 84 | (8) |
| Yhteensä | Yhteensä | 218 | (36) |
Maajoukkue
| 2006– | Kypros | 12 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. helmikuuta 2012.
Nektários Alexándrou (kreik. Νεκτάριος Αλεξάνδρου, s. 19. joulukuuta 1983 Nikosia, Kypros) on kyproslainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri tai laitapuolustaja. Hän edustaa kyproslaista APOEL:ia.
Alexándrou on APOEL:in oma kasvatti, joka on edustanut seuraa lähes koko uransa ajan. Vuosina 2006–2008 hän edusti kreikkalaista Larissaa. Alexándrou on edustanut Kyproksen A-maajoukkuetta.
Eerese järv

| Eerese järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Jõgevamaa
Kunnat:  Mustveen kunta
Koordinaatit:  58°44′14″N, 26°51′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kullavere jõen valuma-alue
Laskuoja:  oja Kullavere jõgeen 
Järvinumero:  VEE2055600
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  43 m  mpy. 
Pituus:  0,39 km  
Leveys:  0,18 km  
Rantaviiva:  0,99 km  
Pinta-ala:  5,8 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiEerese järv 
Eerese järv (myös Ruskavere Nõmmejärv, Eresi järv) on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Koseveskin kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 390 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Sen kilometrin pituista rantaviivaa seuraa ilmavalokuvien mukaan avosuon reunus. Järvi on autio, mutta sen itäpään ohittaa pohjoisessa sijaitseville taloille vievä tie. Koseveskin kylä sijaitsee noin kilometrin verran kaakkoon päin.
Luontoarvoja ja luokitteluja

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. pehme- ja heledaveeline järv). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vesistösuhteita

Eerese järv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma virtaa ensin kohti länttä ja yhtyy siellä tiheästi ojitetulle entiselle suoalueelle. Suoalueen johto-oja on johdettu suoraan jokeen. Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Nina Pinzarrone

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nina Pinzarrone vuonna 2024. |  Nina Pinzarrone vuonna 2024. |  Nina Pinzarrone vuonna 2024. |  |
Maa:   Belgia
Naisten taitoluistelu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kaunas 2024 | yksinluistelu |  |
Nina Pinzarrone (s. 24. marraskuuta 2006 Bryssel) on belgialainen taitoluistelija, joka kilpailee yksinluistelussa. Hän saavutti EM-pronssia vuonna 2024.
Pinzarrone voitti kansainvälisiä juniorikilpailuja kausilla 2020–2021 ja 2021–2022 ja sijoittui juniorien MM-kilpailuissa 11:nneksi vuonna 2022. Hän on sijoittunut aikuisten kansainvälisissä kilpailuissa kaudella 2022–2023 toiseksi Latvia Trophyssa sekä kauden 2023–2024 GP-kilpailuissa toiseksi Grand Prix de Francessa ja kolmanneksi NHK Trophyssa.
Pinzarrone kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 2023, jolloin hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa viidenneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa 11:nneksi. Hän voitti ensimmäisen aikuisten Belgian-mestaruutensa kaudella 2023–2024. Tammikuussa 2024 Kaunasin EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia oltuaan lyhytohjelman jälkeen toisena kultaa voittaneen joukkuetoverinsa Loena Hendrickxin jälkeen.
Pinzarronen isä on alun perin italialainen.
Nico Schlotterbeck

Nico Schlotterbeck (2023)
Nico Cedric Schlotterbeck (s. 1. joulukuuta 1999 Waiblingen) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia, jonka kanssa hänen sopimuksensa ulottuu kesäkuun 2027 loppuun saakka.
Schlotterbeck siirtyi SC Freiburgin junioreihin vuonna 2017 ja pääsi ensi kerran pelaamaan seuran bundesliigajoukkueessa maaliskuussa 2019. Hän pelasi Freiburgissa yhteensä 49 bundesliigaottelua ja teki kaudella 2021–2022 neljä maalia. Hän pelasi kauden 2020–2021 lainalla Union Berlinissä ja teki 16 bundesliigaottelussaan yhden maalin.
Schlotterbeck siirtyi kesällä 2022 Borussia Dortmundiin. Hän pelasi Bundesliigassa ensimmäisellä kaudellaan 28 ottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja toisella kaudellaan 33 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2022–2023. Seuraavalla kaudella Dortmund ylsi Mestarien liigassa loppuotteluun ja Schlotterbeck pelasi 12 ottelua, joissa hän antoi kaksi maalisyöttöä.
Schlotterbeck pelasi Saksan nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin ja kuului vakiokokoonpanoon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneessa joukkueessa vuonna 2021. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 ystävyysotteluissa Israelia ja Alankomaita vastaan. Qatarin MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täyden ajan tappiollisessa alkulohko-ottelussa Japania vastaan ja tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 10. päivään 2024 mennessä 12 A-maaottelua tekemättä maaleja.
Käännös suomeksi
Edgar Wallace

| Edgar Wallace> Richard Horatio Edgar Wallace |
| --- | --- |
 Edgar Wallace 1928.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1875 Greenwich, Britannia
Kuollut: 10. helmikuuta 1932 (56 vuotta) Beverly Hills, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  britti
Ammatti:  jännityskirjailija, lehtimies, näytelmäkirjailija, sotakirjeenvaihtaja ja elokuvakäsikirjoittaja
Vanhemmat:  Richard Horatio Marriott Edgar ja Mary Jane "Polly" Richards
Puoliso:  1. Ivy Maud Wallace (s. Caldecott) 1901–1918 ja 2. Ethel Violet Wallace (s. King) 1921–1932
Lapset:  1. avioliitosta Eleanor Clare Hellier, Bryan Edgar, Patricia ja Michael Blair 2. avioliitosta Margaret Penelope June (Penny Wallace)
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  1898–1932
Aiheet:  jännitys- ja tieteistarinat, historia
Esikoisteos:  The Mission That Failed (1898)
Pääteokset:  J. G. Reeder detective stories ja The Green Archer -sarja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.edgarwallace.org
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edgar Wallace 1800–1900 lukujen taitteessa.
Edgar Wallace: Sandi (Sanders of the River). Kustantaja K. J. Gummerus Osakeyhtiö, Jyväskylä 1948. 3. painos
Richard Horatio Edgar Wallace (1. huhtikuuta 1875 Greenwich – 10. helmikuuta 1932 Beverly Hills) oli hyvin tuottelias brittiläinen jännityskirjailija, toimittaja, näytelmäkirjailija, sotakirjeenvaihtaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän kirjoitti 957 lyhyttä tarinaa, 175 romaania, 18 näytelmää ja laskemattoman määrän artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Yksistään vuonna 1929 julkaistiin 12 Wallacen romaania. Hänen teoksiaan on käännetty 28 kielelle, ja niistä on tehty yli 160 elokuvaa.
Perhetaustat ja opinnot

Wallace syntyi aviottomana lapsena. Hänen vanhempansa olivat näyttelijät Richard Horatio Marriott Edgar and Mary Jane "Polly" Richards, syntyään Blair. Lapsen odotus salattiin. Odottava äiti meni puoleksi vuodeksi asumaan Greenwichiin, jossa lapsi syntyi 1.4.1875. Synnyttämisen aikana Mary Jane pyysi kätilöä etsimään pojalle kasvatusvanhemmat. Kätilö ohjasi vauvan äidin kymmenlapsisen Freemanin ystäväpariskunnan luokse. Perheen isä George Freeman oli kalakauppiaana Billingsgatessa. Pian Freemanit ottivat Wallacen pojakseen.
Wallace tunnettiin Richard Horatio Edgar Freemanina. Hänellä oli onnellinen lapsuus. 20-vuotias Clara Freeman oli Wallacelle läheinen. Clarasta tuli hänelle toinen äiti. Freemanit adoptoivat pojan 1878. Kasvatusisä George Freemanin tavoitteena oli suoda Richardille hyvä koulusivistys. Wallace olikin St. Alfege with St. Peter’sin sisäoppilaitoksessa Peckhamissa, mutta löi laimin koulunkäyntiään. 12–vuotiaana hän lopetti kokoaikaisen opiskelun.
Ollessaan vuonna 1901 Etelä-Afrikassa Wallace avioitui Ivy Maude Caldecottin (1879–1926) kanssa, vaikka morsiamen arvostettu lähetystyöntekijäisä William Shaw Caldecott vastusti vahvasti aietta. Parin ensimmäinen lapsi Eleanor Clare Hellier Wallace kuoli yllättäen aivokalvontulehdukseen 1903, ja pari palasi pian Lontooseen. Poika Bryan syntyi 1904, sitten tytär Patricia 1908. Vuonna 1916 Ivy ja Edgar saivat Michael Blair Wallacen. Pariskunta erosi 1918. Ivy muutti lasten kanssa Tunbridge Wellsiin. Wallace ihastui sihteeriinsä Ethel Violet Kingiin, ja he menivät naimisiin 1921. Heille syntyi tytär Margaret Penelope June (tunnettu Penny Wallacena) 1923.
Wallacella oli joulukuussa 1931 työn alla King Kongin käsikirjoitus. Tammikuussa hän sai useita äkillisiä päänsärkyjä. Hänellä todettiin diabetes. Kunto huononi nopeasti, ja hän vaipui koomaan. Wallace kuoli keuhkokuumeeseen Hollywoodissa Beverly Hillsissä 10. helmikuuta 1932. Hänet haudattiin Englannissa Little Marlow’in hautausmaalle Fern Lanessa Buckinghamshiressä.
Myös Wallacen poika Bryan Edgar Wallace ja tytär Penelope Wallace olivat jännityskirjailijoita.
Suomeksi esitettyjä näytelmiä

Wallacen näytelmiä esitettiin 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa melko paljon suomalaisissa teattereissa. Näytelmää The Ringer on esitetty suomeksi nimellä Kuka on noita?. Muita suomennettuja näytelmiä ovat Kauhu, Miltonin salaisuus ja Monshallin kummitus.