stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liigacup 2016
Ottelut > Lohko B

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  SJK  | 4 | 3 | 1 | 0 | 4 | 1 | +3 | 10 |
|  PS Kemi  | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 3 | +3 | 7 |
|  RoPS  | 4 | 1 | 3 | 0 | 3 | 1 | +2 | 6 |
|  KuPS  | 4 | 1 | 1 | 2 | 2 | 4 | -2 | 4 |
|  VPS  | 4 | 1 | 1 | 2 | 2 | 4 | -2 | 4 |
|  Ilves  | 4 | 0 | 1 | 3 | 1 | 5 | -4 | 1 |
Maalintekijät

Kaksi maalia:
Guy Gnabouyou (FC Inter)
Lucas Kaufmann (PK-35 Vantaa)
Roope Riski (SJK)
Taye Taiwo (HJK)
Jasse Tuominen (FC Lahti)
Yksi maali:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Juho-Teppo Berg (PS Kemi)   Andre Clennon (VPS)   Christian Eissele (PS Kemi)   Amos Ekhalie (IFK Mariehamn)   Mikko Hauhia (FC Lahti)   Aapo Heikkilä (RoPS)   Riku Heinonen (PK-35 Vantaa)   Loorents Hertsi (FC Lahti)   Santeri Hostikka (FC Lahti)   Matias Hänninen (HIFK)  |   Saša Jovović (PS Kemi)   Lassi Järvenpää (HJK)   Aleksei Kangaskolkka (IFK Mariehamn)   Joni Korhonen (HIFK)   Saku Kvist (PS Kemi)   Mikko Kuningas (FC Lahti)   Njazi Kuqi (PK-35 Vantaa)   Mika Lahtinen (Ilves)   Shane Malcolm (RoPS)   Alfredo Morelos (HJK)  |   Kalle Multanen (FC Lahti)   Ariel Ngueukam (SJK)   Patrick Poutiainen (KuPS)   Daniel Rantanen (HIFK)   Ville Salmikivi (HIFK)   Drilon Shala (FC Lahti)   Atomu Tanaka (HJK)   Joona Veteli (PS Kemi)   Mika Ääritalo (KuPS)  |
Louis Michel

| Louis Michel |
| --- | --- |
 Louis Michel vuonna 2007.
EU:n kehitystyöstä ja humanitaarisesta avusta vastaava komissaari
 Barroson komissio 22.11.2004–17.7.2009  
Edeltäjä:  Poul Nielson Joe Borg
Seuraaja:  Karel De Gucht
Belgian ulkoministeri
 12.7.1999–18.7.2004  
Pääministeri:  Guy Verhofstadt
Edeltäjä:  Erik Derycke
Seuraaja:  Karel De Gucht
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1947 (ikä 77) Tienen
Tiedot
Puolue:  Mouvement Réformateur
Aiheesta muualla
www.louismichel.be
Louis Michel (s. 2. syyskuuta 1947 Tienen) on belgialainen poliitikko, joka toimi Euroopan unionin komission kehitystyöstä ja humanitaarisesta avusta vastaavana komissaarina vuosina 2004–2009. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vaalikaudella 2014–2019.
Michel on koulutukseltaan peruskoulunopettaja ja hän toimi Jodoignen École normale provinciale -koulun hollannin-, englannin- ja saksankielisen kirjallisuuden lehtorina vuosina 1968–1978. Hän oli Jodoignen kunnanhallituksen jäsen 1977–1982 ja pormestarina 1983–2004. Michel toimi myös Belgian varapääministerinä, ulkoministerinä ja institutionaalisista uudistuksista vastaavana ministerinä vuosien 1999–2004 välillä.
Michel on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen poikansa Charles Michel on Belgian entinen pääministeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Michel Wikimedia Commonsissa
Louis Michel Euroopan komission sivustolla
Louis Michel Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Littlen tauti

Littlen tauti (G80) on synnynnäinen molempien raajojen, yleensä alaraajojen, halvaus. Taudin on ensimmäisenä kuvannut englantilainen William John Little. Se on aivosairauksiin liittyvä tauti.
Long Lost Lake Township

| Long Lost Lake Township |
| --- | --- |
 Long Lost Lake Township
 Koordinaatit: 47°12′N, 95°19′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Minnesota
Piirikunta:  Clearwater
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  93,5 km²
 – Josta vettä:  5,9 km² 
Väkiluku (2020):  54
 – Väestötiheys:  0,58 as./km²
 
 http://www.township.longlostlake.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Long Lost Lake Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 54 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Clearwaterin piirikunnan eteläosassa. Long Lost Lake -järvi sijaitsee Long Lost Lake Townshipissä. Long Lost Lake Township perustettiin vuonna 2005.
Väestö

Vuonna 2020 Long Lost Lake Townshipin 54 asukkaasta valkoisia oli 85,2 % ja alkuperäisasukkaita 13,0 %. Asukkaista 1,2 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 1,2 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 8,6 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia.
Littlest Pet Shop (peli)

| Littlest Pet Shop |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Salt Lake
Julkaisija:  EA
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Littlest Pet Shop
Julkaistu:  2008
Lajityyppi:  simulaatiovideopeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  +3
Alusta:  Nintendo DS, Wii ja PC
Jakelumuoto:  DVD ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Littlest Pet Shop on vuonna 2008 julkaistu peli, joka perustuu Littlest Pet Shop -leluihin. Pelissä on tarkoitus hoitaa omaa Littlest Pet Shop -lemmikkiä ja pelata minipelejä. Sen tarkoitus on opettaa lapsia käyttämään tietokonetta.
Livinhac-le-Haut

Livinhac-le-Hauten kylä
Livinhac-le-Haut on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 126 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Livinhac-le-Hautin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Little Willie John

Little Willie John (15. marraskuuta 1937 – 26. toukokuuta 1968) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja. Hänen maineikkaisiin hitteihinsä lukeutuvat ”All Around the World” (1955), muiden muassa Peggy Leen ja Madonnan coveroima ”Fever” (1956), ”Need Your Love So Bad”, ”Talk to Me” (1958) sekä ”Sleep” (1960).
Little Willie John syntyi Arkansas’n Cullendalessa nimellä William Edgar John. Hän menestyksekäs uransa alkoi 1950-luvun puolenvälin paikkeilla. Viimeisinä vuosinaan hän kuitenkin kärsi alkoholismista. Hän sai vuonna 1966 tuomion taposta ja kuoli vankeudessa vain 30 vuoden ikäisenä.
Little Willie John oli laulaja Mable Johnin veli. Hän sai vuonna 1996 postuumisti paikan Rock and Roll Hall of Famesta.
Leopardihai

| Leopardihai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Koirahait Triakidae
Suku::  Triakis
Laji::  semifasciata
Kaksiosainen nimi
 Triakis semifasciata  Girard, 1855 
 Leopardihain levinneisyys
Katso myös
   Leopardihai Wikispeciesissä   Leopardihai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Leopardihai (Triakis semifasciata) on pienehkö (keskimäärin 1,5 metriä pitkä) hailaji, jota tavataan Tyynessämeressä Pohjois-Amerikan rannikolla hiekka- ja mutapohjaisissa vesissä 6–90 metrin syvyydessä. Se liikkuu pohjan lähistöllä, mutta on aktiivisempi kuin esimerkiksi merienkeli.
Ulkonäkö ja väritys

Leopardihain ruumis on hoikka ja pitkulainen. Selässä ja kyljissä on tummanruskeita laikkuja ja vatsa on valkoinen. Kuono on suhteellisen lyhyt ja sen alla on lyhyet viiksisäikeet.
Ravinto

Leopardihai saalistaa kaloja, äyriäisiä, nilviäisiä ja matoja, joita se löytää pohjasta viiksisäikeidensä avulla. Se itse voi joutua jonkin suuremman hailajin, esimerkiksi valkohain (Carcharodon carcharias) saaliiksi. Leopardihai ei ole ihmiselle vaarallinen.
Lisääntyminen

Leopardihai on ovovivipaarinen. Poikaset kuoriutuvat emon mahassa ja syntyvät 10–12 kuukauden kuluttua parittelusta. Kerralla poikasia voi syntyä enintään 33. Synnytysaika on huhti-toukokuussa.
Aiheesta muualla

Triakis semifasciata (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Ludvig Manderström

| Kristofer Rutger Ludvig Manderström |
| --- | --- |
 Kristofer Rutger Ludvig Manderström
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1806
Kuollut: 18. elokuuta 1873 (67 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kristofer Rutger Ludvig Manderström (22. tammikuuta 1806 Tukholma – 18. elokuuta 1873 Köln, Saksa) oli ruotsalainen kreivi, ministeri ja diplomaatti. Hän toimi kabinettisihteerinä 1840–1855, Ruotsin lähettiläänä Wienissä ja Pariisissa 1855–1858 ja ulkoasiainministerinä 1858–1868. Tässä asemassa hän johti Ruotsin politiikkaa skandinaavisessa tanskalaisystävällisessä hengessä, mutta kun 1863 Tanskan ja Preussin välit lopullisesti rikkoutuivat, ei hänellä kuitenkaan ollut uskallusta jatkaa alettuun suuntaan, ja kysymys liitosta Tanskan kanssa raukesi. Samoihin aikoihin Puolan kapinan johdosta ilmennyttä halua ryhtyä sotaan Venäjää vastaan hän vastusti. Ulkoministerin virasta erottuaan hän siirtyi kauppakollegion presidentiksi. Manderström oli myös kirjallisuuden harjoittaja, ja hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi.
Manderströmin isoisä oli Kristofer Manderström.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ludvig Manderström Wikimedia Commonsissa
Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais

Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais
Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais (1795–1840) oli ranskalainen shakkimestari ja mahdollisesti yksi 1800-luvun parhaista pelaajista.
De La Bourdonnaisia pidetään epävirallisena maailmanmestarina vuodesta 1821 lähtien aina kuolemaansa asti, jolloin hän voitti shakkiopettajansa, Alexandre Deschapellesin.selvennä De La Bourdonnais pelasi Alexander McDonnellia vastaan kuuluisan ottelun, joka käsitti suuren määrän pelejä. Tätä ottelua on pidetty epävirallisena maailmanmestaruusotteluna.
Hän oli myös Bertrand-François Mahé de La Bourdonnaisin pojanpoika.
Merkittäviä shakkipelejä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
. Kuuluisan pelin lopputilanne. Valkea luovutti mustan 37...e2-siirron jälkeen.
Alexander MacDonnell vs Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais, 16, (1834)
Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais vs Alexander MacDonnell, 3, (1834)
Aiheesta muualla

Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Ludwig Fischer

| Ludwig Fischer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1952
Talli(t):  Yksityinen AFM
Kilpailuja:  1 (0 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1952
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1952
Ludwig Fischer (17. joulukuuta 1915 Straubing – 8. maaliskuuta 1991 Bad Reichenhall) oli saksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1952, Saksan GP:hen. Hän oli aika-ajoissa sijalla 31, mutta ei startannut kilpailuun, vaikka 32 kuljettajaa olisi päässyt mukaan. Hän oli epävarma jatkoonpääsystään. Hän ajoi AFM-tallissa. Fischer osallistui myös F1-sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin.
Fischer kilpaili myös Saksan Formula 2:ssa ja Formula Junior -sarjassa 60-luvulla.
Rautu (Viipurin lääni)

| Rautu Rautus> Entinen kunta – luovutettu Neuvostoliitolle |
| --- | --- |

 sijainti 
Lääni:  Viipurin lääni
Maakunta:  Karjalan historiallinen maakunta
Kihlakunta:  Rajajoen kihlakunta
Kuntanumero:  690
Perustettu 1:  1500
Lakkautettu:  1948 (luovutettu Neuvostoliitolle 1944)
Pinta-ala:  339,6 km²
Väkiluku:  5 909  (1939)
  1 ensimmäinen maininta 
Raudun epävirallinen perinnevaakuna.
Raudun viimeinen luterilainen kirkko (1926-1939). Edellinen tuhoutui sisällissodassa.
Rautu (ruots. Rautus) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Kunnan pinta-ala oli 339,6 km² ja sen asukasluku 5 989 (1939). Raudun kirkonkylän venäläinen nimi on ollut vuodesta 1948 lähtien Sosnovo, ja se on nykyisin samannimisen Leningradin alueen Käkisalmen piiriin kuuluvan maalaiskunnan keskus.
Suurin osa rautulaisista oli luterilaisia mutta kunnassa oli myös huomattava määrä ortodokseja, jotka kuuluivat Palkealan ortodoksisen seurakuntaan. Pitäjässä oli kaksi kirkkoa – Raudun luterilainen kirkko ja Palkealan ortodoksinen kirkko, sekä Profeetta Elian tšasouna. Raudun kirkko tuhoutui talvisodan alussa ja Palkealan kirkko sekä Profeetta Elian tsasouna sodan jälkeen.
Historia

Venäjän keisarikuntaan kuuluessaan – ennen vuotta 1917 – Rautu eli Pietarin läheisyydestä. Kaupankäynti suurkaupunkiin oli vilkasta. Rajan sulkeuduttua maatalous kehittyi voimakkaasti, siitä tuli pitäjän pääelinkeino. Kuuluisiksi tulivat Raudun rotuporsaat, joita markkinoivat ympäri Suomea porsasparisniekat.
Historia > Sisällissota

Raudun taistelu oli Suomen sisällissodassa 1918 Raudun aseman tienoilla Karjalan rintaman komentajan Aarne Sihvon johdolla käyty taistelu. Lähinnä Pietarista tulleet Raudun kirkonkylää kohti pyrkineet venäläiset joukot joutuivat 23. maaliskuuta kolmelta taholta saarroksiin. Apujoukkojen saavuttua asema saarrettiin täydellisesti, ja 4. huhtikuuta illalla alkoi voimakas mutta tulokseton hyökkäys. Seuraavana aamuna venäläiset yrittivät murtautua saarroksista Raasulin suuntaan, mutta yritys epäonnistui, ja Maaselän kylän lähellä ns. Kuolemanlaaksossa joutui n. 700 venäläistä vangiksi ja 400 kaatui; valkoisten tappiot olivat kaatuneina ja haavoittuneina n. 600 miestä.
Historia > Talvisota

Rautu joutui Neuvostoliiton puna-armeijan miehittämäksi talvisodan alussa 1939 ja siirtyi osaksi Neuvostoliittoa Moskovan rauhansopimuksella 1940.
Historia > Jatkosota

Suomalaisjoukot hyökkäsivät Rautuun jatkosodassa 1941, kunnes joutuivat vetäytymään puna-armeijan tieltä 1944.
Pinnanmuodot ja luonto

Raudun pitäjän alue oli pinnanmuodoiltaan vaihteleva, ja korkeuserot olivat varsin suuria. Raudun itäisimmissä osissa oli alueita, jotka olivat vain noin 30 metriä merenpinnan yläpuolella, mutta etenkin pitäjän länsi- ja lounaisosissa oli kukkuloita ja harjanteita, jotka kohosivat 180 ja jopa yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle. Monilta korkeilta paikoilta avautui laajoja näköaloja. Kallioalueita ei pitäjässä ollut. Suurimmaksi osaksi maaperä oli hiekka- ja moreenimaata. Jokia ja puroja reunustivat paikoin suot. Tasaisia alueita oli ainoastaan pitäjän itäosissa ja kirkonkylän pohjoispuolella.
Vesistöistä tärkeimmät olivat Leinikylänjärvi ja Rautjärvi. Pienempiä järviä ja lampia oli runsaasti. Näistä tärkeimpiä olivat mm. Kirkkojärvi, Parkkalinjärvi, Puuminajärvi ja Olokanjärvi. Raudun pitäjää rajasivat idässä Viisjoki ja Tuusnaoja. Raudun länsirajalla virtasi huomattava Saijanjoki. Muita merkittäviä jokia ja puroja olivat Kylmänoja ja Sumpulanoja.
Metsät kasvoivat suurimmaksi osaksi mäntyä. Jaloista lehtipuista alueella esiintyi vähäisessä määrin vaahteroita, tammia ja jalavia. Myös metsäomenapuita ja pähkinäpensaita esiintyi joissakin paikoissa. Pitäjässä tavatuista muista harvinaisista kasveista mainitaan mm. lehtoneidonvaippa, hämeenkylmänkukka, pystykiurunkannus, kenttätyräkki, keltaohdake ja idänkurho.
Maatalous

Raudun kumpuileva ja pääosin hiekkainen maaperä oli korkeusvaihteluistaan huolimatta osin hyvinkin viljavaa, mm. kirkonkylän ympäristössä. Vuonna 1920 Raudussa oli peltoa 4054,81 ha, puutarhaa 10,18 ha ja luonnonniittyjä 1588,32 ha. Samana vuonna pitäjässä oli 737 hevosta, 3381 nautaeläintä, 2165 lammasta, 89 vuohta, 1151 sikaa ja 2902 kpl siipikarjaa.  Vuoden 1929 yleisen maataloustiedustelun mukaan pitäjässä oli peltoa 4855 ha, puutarhaa 27 ha ja luonnonniittyjä 1187 hehtaaria. Samana vuonna pitäjässä oli eläimiä seuraavasti: 700 hevosta, 3031 nautaeläintä, 980 lammasta, 4 vuohta, 1380 sikaa ja 3723 kpl siipikarjaa.
Kylät

Aliska, Haapakylä, Haukkala, Huttula, Huuhti, Jousseila (Jousseenkylä), Kaskaala, Kelliö, Keripata, Kopola, Korlee, Kuninkaanselkä, Kuusenkanta, Kärsälä, Leinikylä, Liippua, Luukkolanmäki, Maanselkä, Miettilä, Miitronmäki, Mäkrä, Nuijala, Orjansaari, Palkeala, Pienautio, Pienporkku, Pirholanmäki, Potkela, Raasuli, Rautu, Riikola, Ristautio, Räiskälä, Savikkola, Savola, Sirkiänsaari, Sumpula, Sunikkala, Suurhousu, Suurporkku, Suvenmäki, Terolanmäki, Tervola, Tokkari, Vakkila, Variksela, Vehmais, Vepsa
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 10 koulupiiriin.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Raudun väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.
| Raudun väestönkehitys 1880–1940 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 4 623 | 4 623 |
| 1890 | 1890 |    | 4 790 | 4 790 |
| 1900 | 1900 |    | 5 475 | 5 475 |
| 1910 | 1910 |    | 5 479 | 5 479 |
| 1920 | 1920 |    | 5 781 | 5 781 |
| 1930 | 1930 |    | 5 853 | 5 853 |
| 1940 | 1940 |    | 5 426 | 5 426 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kirjallisuus

Heikki Ylikangas: Rata Rautuun (WSOY, 2013)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luovutetun Karjalan linkit - www.luovutettukarjala.fi
Luovutetun Etelä-Karjalan pitäjät -www.luovutetutetelakarjalanpitajat.fi
Raudun sijainti ja maisema (Arkistoitu – Internet Archive) - www.rautu.fi
Rautulaisten lehti (Arkistoitu – Internet Archive) - www.rautu.fi
Raudun murteen puhenäyte Kotimaisten kielten keskuksen sivuilla
Raudun seurakunta - hiski.genealogia.fi
Raudun seurakunnan arkisto (Arkistoitu – Internet Archive) - Digitaaliarkisto
Karjala tietokanta - www.karjalatk.fi
Vanhoja Rautu-kuvia 1918 - arjenhistoria.fi
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Lilla Saltsjöbadsavtalet

Grand Hotel Saltsjöbaden, jota väitetään sopimuksen osanottajien tapaamispaikaksi.
Lilla Saltsjöbadsavtalet ('Pieni Saltsjöbadenin sopimus') on ruotsalaisen äärioikeiston salaliittoteoria keksitystä journalistien tapaamisesta Saltsjöbadenin kaupungissa 21. maaliskuuta 1987, jossa olisi laadittu asiakirja siitä, miten toimittajien tulisi käsitellä Ruotsin maahanmuuttopolitiikan vaikutuksia mediassa.
Väitteen alkuperä

Ruotsalainen tutkivan journalismin ohjelma Striptease tutki vuonna 1993 Uusi demokratia -puolueen kansanedustajan Bert Karlssonin väitteitä pakolaisia koskeneessa väittelyssä. Toimittaja Johan Brånstand osoitti, että Lilla Saltsjöbadsavtalet oli äärioikeistolaisen ja muukalaisvihamielisen Sverigepartiet-puolueen (nykyisten ruotsidemokraattien edeltäjä) keksintöä. Tästä huolimatta ja vaikka tapaamisesta ei ole minkäänlaisia luotettavia todisteita, ruotsalaiset äärioikeistolaiset ja maahanmuuttovastaiset tahot ovat myöhemmin toistaneet väitteen.[lähde? ]
Nimi Lilla Saltsjöbadsavtalet on viittaus Saltsjöbadenin sopimukseen (Saltsjöbadsavtalet) vuodelta 1938, jossa Ruotsin keskusammattijärjestö Landsorganisationen i Sverige (LO) ja työnantajien yhdistys Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF, nykyään osa Ruotsin elinkeinoelämän keskusliittoa Svenskt Näringsliv) sopivat tulopoliittisista kysymyksistä työmarkkinajärjestöjen kesken.[lähde? ]
Väitetty sisältö

Salaliittoteorian mukaan kokoukseen osallistuneet Svenska journalistklubbenin journalistit sitoutuivat noudattamaan seuraavia ”suosituksia”:
Esittää ulkomaalaistaustaisia Ruotsin kansalaisia ensisijaisesti positiivisessa valossa, erityisesti nuorison, urheilun ja taiteen yhteyksissä.
Tilaisuuksissa, joissa on eri kulttuurien edustajia, pyrkiä erityisesti haastattelemaan ja esittämään kuvissa ulkomaalaista alkuperää olevia osallistujia.
Viiden vuoden ajan järjestelmällisesti vähätellä tiettyjen rotujen edustajien rikollisen toiminnan vaikutusta valtaväestöön. Tätä viiden vuoden jaksoa on väitetty jatketun aina nykyhetkeen asti.
Ludwig Czaczkes

Ludwig Czaczkes (12. syyskuuta 1898 Wien – 4. elokuuta 1992 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja pianisti. Hänet tunnetaan erityisesti Bach-tutkimuksistaan.
Ludwig Czaczkes opiskeli Wienin musiikkiakatemiassa (Akademie für Musik und darstellende Kunst) vuosina 1912–1916. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa reservin vänrikkinä vuodet 1916–1918 ja jatkoi opintojaan sodan jälkeen. Hänen opettajiinsa kuuluivat Emil Sauer (piano), Ferdinand Löwe (orkesterinjohto) ja Josef Marx (sävellys). Hän opiskeli myös musiikintutkimusta Wienin yliopistossa Guido Adlerin johdolla vuodesta 1921 alkaen ja esiintyi konserttipianistina. Hän opetti musiikkiakatemiassa pianonsoittoa vuosina 1923–1931. Professuuri hänelle myönnettiin vuonna 1927.
Juutalaisen syntyperänsä vuoksi Czaczkes joutui lähtemään Itävallasta Turkkiin vuonna 1937. Hän opetti pianonsoittoa Ankaran konservatoriossa vuosina 1937–1949 ja palasi sitten Itävaltaan professoriksi entiseen oppilaitokseensa (1949–1968). Hänet kutsuttiin vuonna 1968 Japaniin hoitamaan professuuria.
Czaczkesin tunnetuin musiikkitieteellinen tutkimus lienee J. S. Bachin kokoelmaa Das wohltemperierte Klavier käsittelevä teos Analyse des Wohltemperierten Klaviers: Form und Aufbau der Fuge bei Bach.
Czaczkesin puoliso oli oopperalaulaja Dolly Lorenz.
Litiumperoksidi

| Litiumperoksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  12031-80-0
PubChem CID:  25489
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Li2O2
Moolimassa:  45,882
Ulkomuoto:  Vaaleankeltainen kiteinen aine
Sulamispiste:  195 °C
Tiheys:  2,297 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Litiumperoksidi (Li2O2) on litium- ja peroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hiilidioksidin absorbointiin ja eräiden polymeerien valmistuksen yhteydessä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa litiumperoksidi on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, mutta ei ole esimerkiksi natriumperoksidista poiketen hygroskooppista. Aine hajoaa kuumennettaessa noin 300 °C:n lämpötilassa, jolloin siitä muodostuu litiumoksidia ja happea. Hiilidioksidin kanssa se reagoi litiumkarbonaatiksi ja hapeksi. Yksi gramma yhdistettä absorboi noin 0,96 g hiilidioksidia ja tuottaa 0,35 g happea. Muiden peroksidien tavoin litiumperoksidi on vahva hapetin.
Valmistus ja käyttö

Litiumperoksidia voidaan valmistaa käsittelemällä litiumhydroksidin vesi- tai alkoholiliuosta, litiumalkoksidien alkoholiliuoksia tai litiumoksidia vetyperoksidilla. Näin muodostuu litiumperoksidin hydraattia, josta valmistetaan vedetöntä yhdistettä käyttämällä kuivausreagenssina fosforipentoksidia tai kuivaamalla alhaisessa paineessa.
Litiumperoksidia käytetään absorboimaan ilmasta hiilidioksidia ja tuottamaan happea suljetuissa tiloissa kuten sukellusveneissä ja avaruusaluksissa. Sen käyttöä kuitenkin rajoittaa huomattavasti natriumperoksidia korkeampi hinta. Sitä voidaan käyttää myös eräiden erikoispolymeerien kovettamiseen.