stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1867
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

2. lokakuuta – Theodore F. Green, yhdysvaltalainen poliitikko (k. 1966)
3. lokakuuta – Pierre Bonnard, ranskalainen taidemaalari (k. 1947)
6. lokakuuta – Knut Wasastjerna, suomalainen arkkitehti (k. 1935)
7. lokakuuta – Heikki Hallamaa, suomalainen olympia-ampuja (k. 1951)
11. lokakuuta – Viivi Paarmio, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1952)
11. lokakuuta – Karl Wilhelm Wefring, norjalainen lääkäri ja poliitikko (k. 1938)
28. lokakuuta – Hans Driesch, saksalainen biologi ja luonnonfilosofi (k. 1941)
28. lokakuuta – Richard Faltin nuorempi, suomalainen kirurgi (k. 1952)
7. marraskuuta – Marie Curie, vuonna 1903 Nobelin fysiikanpalkinnon ja vuonna 1911 Nobelin kemianpalkinnon saanut puolalainen fyysikko ja kemisti (k. 1934)
8. marraskuuta – Léon Houa, belgialainen maantiepyöräilijä (k. 1918)
8. marraskuuta – Ilmari Krohn, suomalainen säveltäjä ja musiikintutkija (k. 1960)
12. marraskuuta – Leonard Jägerskiöld, ruotsalainen eläintieteilijä (k. 1945)
12. marraskuuta – Joseph McCabe, englantilainen kirjailija (k. 1955)
22. marraskuuta – Wilhelm Groener, saksalainen sotilas ja poliitikko (k. 1939)
22. marraskuuta – Ebba Sommardahl, suomenruotsalainen runoilija (k. 1902)
27. marraskuuta – Margaret Ruthven Lang, yhdysvaltalainen säveltäjä (k. 1972)
1. joulukuuta – Ignacy Mościcki, puolalainen kemisti ja Puolan presidentti (k. 1946)
4. joulukuuta – Ewert Saarnio, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1920)
5. joulukuuta – Antti Aarne, suomalainen kansanrunouden ja satujen tutkija (k. 1925)
5. joulukuuta – Józef Piłsudski, puolalainen marsalkka ja valtiomies (k. 1935)
6. joulukuuta – Arthur af Hällström, suomalainen arkkitehti (k. 1933)
14. joulukuuta – Šio Dedabrišvili (”Šio Aragvispireli”), georgialainen kirjailija (k. 1926)
14. joulukuuta – Hedvig Gebhard, suomalainen kansanedustaja (k. 1961)
16. joulukuuta – Selma Anttila, suomalainen kirjailija (k. 1942)
18. joulukuuta – Tor Carpelan, suomalainen sukututkija ja Helsingin yliopiston sihteeri (k. 1960)
18. joulukuuta – Ernst G. Hedman, suomalainen arkkitehti (k. 1933)
25. joulukuuta – Linda Forsström, suomenruotsalainen näytelmäkirjailija (k. 1941)
27. joulukuuta – Fredrik Stang, norjalainen poliitikko (k. 1941)
Roope Ankka – kuvitteellinen antropomorfinen Disneyn eläinmaailman ankkahahmo syntyi Roope Ankan elämä ja teot -sarjakuvakirjan aikajanan mukaan Glasgow'ssa
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

8. tammikuuta – Wilhelm Stolze, saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä (s. 1798)
14. tammikuuta – Victor Cousin, ranskalainen filosofi ja eklektikko (s. 1792)
14. tammikuuta – Jean Auguste Dominique Ingres, ranskalainen taidemaalari (s. 1780)
30. tammikuuta – Kōmei, Japanin 121. keisari (s. 1831)
2. helmikuuta – Henry Bryant, yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä (s. 1820)
3. helmikuuta – Maximilian zu Wied-Neuwied, saksalainen luonnontutkija ja etnografi (s. 1782)
9. helmikuuta – Filippo de Filippi, itävaltalainen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä (s. 1814)
14. maaliskuuta – Henrik Heikel, suomalainen pappi ja kuurojen koulun perustaja (s. 1808)
21. maaliskuuta – Carl Johan Walleen, suomalainen maaherra ja valtioneuvos (s. 1781)
24. maaliskuuta – Even Thorsen, norjalainen matruusi, talonpoika ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja (s. 1778)
27. maaliskuuta – Prideaux John Selby, englantilainen lintutieteilijä, kasvitieteilijä ja taiteilija (s. 1788)
31. maaliskuuta – August Myhrberg, ruotsalais-suomalainen upseeri ja useissa maissa toiminut vapaustaistelija (s. 1797)
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

8. huhtikuuta – John Selden Roane, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Etelävaltioiden prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (s. 1817)
14. huhtikuuta – Charles Coquerel, ranskalainen laivaston lääkäri ja hyönteistieteilijä (s. 1822)
18. huhtikuuta – Robert Smirke, englantilainen arkkitehti (s. 1780)
26. toukokuuta – David Skogman, suomalainen pappi ja kansatieteilijä (s. 1840)
31. toukokuuta – Théophile-Jules Pelouze, ranskalainen kemisti (s. 1807)
2. kesäkuuta – Georg von Moller, venäläinen kenraalimajuri (s. 1791)
3. kesäkuuta – Carl Johan Holm, ruotsinsuomalainen pappi ja muistelmakirjailija (s. 1781)
19. kesäkuuta – Maksimilian I, Meksikon keisari (s. 1832)
23. kesäkuuta – Armand Trousseau, ranskalainen lääkäri, opettaja ja kliinikko (s. 1801)
24. kesäkuuta – Gabriel Rein, historiantutkija, professori, Helsingin yliopiston rehtori (s. 1800)
27. kesäkuuta – Karl Sederholm, suomalainen pappi ja uskonnonfilosofi (s. 1789)
29. kesäkuuta – Eero Salmelainen, suomalainen kansanrunouden tutkija, kirjailija, lehtimies ja suomentaja (s. 1830)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Thomas Francis Meagher, irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen kenraali (s. 1823)
6. heinäkuuta – Carl Johan Andersson, ruotsalainen tutkimusmatkailija, metsästäjä, kauppias ja luonnontieteilijä (s. 1828)
26. heinäkuuta – Otto, Kreikan kuningas 1832–1862 (s. 1815)
5. elokuuta – John C. Bennett, yhdysvaltalainen lääkäri ja mormonikirkon vaikuttaja (s. 1804)
25. elokuuta – Michael Faraday, brittiläinen fyysikko ja kemisti (s. 1791)
26. elokuuta – Gustav Klemm, saksalainen antropologi, kulttuurihistorioitsija ja kirjastonhoitaja (s. 1802)
31. elokuuta – Charles Baudelaire, ranskalainen runoilija (s. 1821)
29. syyskuuta – Sterling Price, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1809)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

7. lokakuuta – Peter Gustaf Wikman, suomalainen kirjailija (s. 1812)
9. lokakuuta – Ignacy Feliks Dobrzyński, puolalainen säveltäjä (s. 1807)
11. lokakuuta – Maria Johansdotter Berg (”Pali-Maija”), suomenruotsalainen kansanrunoilija (s. 1784)
3. marraskuuta – Knut Samuel Sirelius, suomalainen lääkäri ja professori (s. 1827)
6. marraskuuta – Leopoldo O’Donnell, espanjalainen kenraali, valtiomies ja pääministeri (s. 1809)
20. marraskuuta – Peter Clodt von Jürgensburg, venäläinen kuvanveistäjä (s. 1805)
6. joulukuuta – Giovanni Pacini, italialainen oopperasäveltäjä (s. 1796)
10. joulukuuta – Sakamoto Ryōma, japanilainen samurai ja kapinallisjohtaja (s. 1835)
22. joulukuuta – Théodore Rousseau, ranskalainen taidemaalari (s. 1812)
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1867
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aikakone (romaani)

| Aikakone> The Time Machine |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  H. G. Wells
Julkaistu:  1895
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Aikakone (engl. The Time Machine) on H. G. Wellsin romaani vuodelta 1895. Sitä on pidetty aikamatkustustarinoiden peruskivenäkenen mukaan?. Tarinasta on tehty kaksi elokuvaversiota, vuosina 1960 ja 2002. Elokuvat on kuitenkin pelkistetty seikkailuelokuviksi, eivätkä ne kunnolla vastaa alkuperäistekstiä.
Sisältö

Romaanin kertoja ja päähenkilö Aikamatkaaja matkustaa tekemällään aikakoneella vuoteen 802 701. Siellä hän tapaa suloisen eloi-kansan ja näitä syövät, maan alla asuvat hirvittävät morlokit. Eloi-kansa on taantunut henkisesti; heillä ei ole taidetta tai tiedettä ja he käyttävät aikansa vain yksinkertaisiin huvituksiin, kuten kukkien keräilyyn, tanssiin ja lauluun, ympäristössä, jonka menneet polvet ovat ilmeisesti keinotekoisesti muuttaneet miellyttäväksi. Morlokit ilmeisesti (kertojan teorian mukaan) valmistavat eloiden käyttämät vaatteet ja muut keinotekoiset tarve-esineet.
Romaanin olennaista ainesta on kertojan teoria, jonka mukaan eloit ovat olleen alun perin yhteiskunnan yläluokkaa, joka on pikkuhiljaa vallannut kaiken maanpäällisen tilan ja pakottanut työtätekevät asumaan ja palvelemaan heitä maan alla. Evoluutio on muokannut työläisistä maanalaiseen elämään sopeutuneen uuden ihmislajin. Maanpäälliset ovat puolestaan kehittäneet ympäristönsä niin miellyttäväksi ja helpoksi, että he ovat itse evoluution myötä taantuneet ruumiin- ja hengenvoimiltaan. Lopulta on syntynyt jonkinlainen symbioosi, jossa morlokit ylläpitävät viettiensä mukaisesti eloiden elämää, mutta käyttävät heitä myös ruoaksi. Teos voidaan nähdä vertauskuvana aikansa Britannian luokkaeroista, ja siihen on vaikuttanut H. G. Wellsin sosialistinen aatemaailma.
Suomennokset

Aikakone, suomennos Lyyli Vihervaara, Gummerus 1917.
2.laitos: Yhteislaitos: Aikakone - Maailmojen sota, suomennos Matti Kannosto, Kirjayhtymä 1979.
3.laitos: suomennos Tero Valkonen, Desura 2000.
Aiheesta muualla

The Time Machine Project Gutenberg
The Time Machine online-kirja englanniksi HTML-muodossa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Acehin rauhanneuvottelut

Acehin rauhanneuvotteluja on Indonesian hallituksen ja GAM:in kanssa käyty 2000-luvulla useita kertoja Acehin konfliktin ratkaisemiseksi. Ensimmäisillä kerroilla Genevessä Henry Dunant -keskuksen välityksellä käydyistä neuvotteluista oli tuloksena Joint Agreement on a Humanitarian Pause in Acehiksi kutsuttu sopimus 12. toukokuuta 2000.
Henry Dunant -keskuksen välittämät rauhanneuvottelut 2000–2003 > Joulukuun aselevosta yritykseen toukokuun 2003 rauhansopimukseksi

GAM:in ja Indonesian hallituksen välinen aselepo saatiin aikaan joulukuussa 2002 ja GAM lupasi aseistariisunnan vastineeksi autonomiasta tammikuussa 2003. Alueelle lähetettiin sveitsiläisen Henry Dunant -keskuksen 13 sekä 53 thaimaalaista ja filippiiniläistarkkailijaa, jotka jouduttiin vetämään pois 14. toukokuuta alkaen siksi, että Indonesia oli esittänyt uhkavaatimuksen GAM:lle uusista neuvotteluista.
Neuvottelut Tokiossa 14. toukokuuta–17. toukokuuta 2003 eivät johtaneet tuloksiin ja Indonesian presidentti julisti 18. toukokuuta sotatilan alkavaksi seuraavana päivänä. Viisi GAM:in neuvottelijaa vangittiin ja heidät tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin aktivismistaan.
Henry Dunant -keskuksen välittämät rauhanneuvottelut 2000–2003 > Neuvottelut kariutuvat ja Indonesia hyökkää

Indonesian 19. toukokuuta prikaatikenraali Bambang Darmanon johdolla alkaneeseen sotilasoperaatioon oli varattu varoja noin 200 miljoonan dollarin arvosta, mistä tuli Indonesian kallein sotilasoperaation vuoden 1975 jälkeen, kun se otti haltuunsa Portugalista juuri itsenäistyneen Itä-Timorin. Noin 35 000 poliisia ja sotilasta hyökkäsi 5 000 GAM:in aktivistia vastaan. ITN:ää epäiltiin joukkosurmista.
22. toukokuuta Indonesian vahvisti joukkoja suojelemaan kouluja sekä varmistamaan Acehin itsenäisyysliike ja Exxon Mobilin kaasulaitoksen Lhokseumawessa.
Hyökkäykset 248 kouluun johtivat siihen, että 60 000 koululaisen koulutyö keskeytyi. GAM ja Indonesian armeija (ITN) syyttivät toisiaan. Acehin koulutoimesta vastaavan mukaan vuodesta 1979 alkaen Acehissa oli poltettu kouluja 700 kertaa. 23. toukokuuta järjestettiin Malesian Kuala Lumpurissa joukkomielenosoitus, missä vaadittiin Indonesiaa lopettamaan operaationsa ja vetäytymään.
Suomalainen kontakti ja Martti Ahtisaaren johtamat neuvottelut

Edellisen kerran GAM:n ja Indonesian hallituksen väliset neuvottelut katkesivat Tokiossa 2003. Neuvotteluja edelsi GAM:in viiden rauhanneuvottelijan pidätys. Indonesian presidentti Megawati Sukarnoputri julisti Acehiin sotatilan 19. toukokuuta 2003. Indonesian sotavoimista (TNI) ja kansallisen poliisin joukoista koostuva noin 35 000 miehen vahvuinen joukko jatkoi taistelua noin 5 000 GAM-sissiä vastaan. Vuosina 2000–2003 oli GAM:in ja Indonesian hallituksen välisten rauhanneuvottelujen välittäjänä toiminut itsenäinen sveitsiläinen Henry Dunant Centre for Humanitarian Dialogue (HDC) -järjestö. Osapuolet sopivat sen avustuksella ensin Acehin humanitaarisesta tauosta (2000) ja allekirjoittivat myöhemmin vihollisuuksien lopettamissopimuksena (CoHA) tunnetun aseleposopimuksen (9.12.2002). Vaikka aseleposopimus romahtikin muutamassa kuukaudessa eikä Tokiossa vielä löytynyt tahtoa ratkaista Acehin poliittista ongelmaa siviilikeinoin, jatkuivat hiljaiset, epäviralliset tunnustelut monella taholla.
Christensenin ansioksi voidaan katsoa ajatus neuvottelujen tuomisesta Suomeen presidentti Martti Ahtisaaren ja hänen johtamansa Crisis Management Initiativen välitykseen. Erityisen merkityksellistä oli rauhantunnusteluja tukeneen Susilo Bambang Yudhoyonon valinta Indonesian presidentiksi lokakuussa 2004 Jusuf Kalla varapresidenttinään. Indonesian hallitus salli Christensenin tavata viittä pitkiin vankeusrangaistuksiin tuomittua GAM:n neuvottelijaa tunnin ajan. Myös GAM oli etsinyt uusia rauhanneuvottelukanavia. Jo helmikuussa 2004 olivat indonesialainen ministeri Farid Husain ja Christensen tavanneet Helsingissä Martti Ahtisaaren rauhanneuvottelujen välittämisen tunnustelemiseksi.
Alkuvuonna 2005 GAM:in Ruotsissa oleva johto suostui Juha Christensénin yhteydenpidosta neuvottelemaan presidentti Martti Ahtisaaren toimiston välityksellä uudesta rauhansopimuksesta.
Neuvottelut alkoivat 27. tammikuuta 2005, kun Indonesian hallituksen ja GAM:in edustajat tapasivat toisensa Vantaan Königstedtin kartanossa. Viiden neuvottelukierroksen jälkeen GAM suostui luopumaan ehdottomasta itsenäisyysvaatimuksestaan ja Indonesian hallitus suostui vetämään muualta tuodut joukkonsa Acehista.
Rauhansopimus allekirjoitettiin 15. elokuuta 2005 Helsingissä valtioneuvoston juhlahuoneistossa Smolnassa. Allekirjoittajat olivat Indonesian oikeusministeri Hamid Awaluddin ja Vapaa Aceh-liikkeen johtaja Malik Mahmud. Allekirjoitusta todisti ulkoministeri  Erkki Tuomioja, EU:n puheenjohtajavaltion Britannian suurlähettiläs Matthew Kirk, Euroopan komission edustaja Aldo Dell'Ariccia sekä Asean-maiden edustajia.
Suomalainen kontakti ja Martti Ahtisaaren johtamat neuvottelut > Suomalaispainotteinen valvontajoukko

Jo 11. elokuuta 2005 Suomesta lähti 12 asiantuntijan joukko valvomaan rauhansopimuksen toimeenpanon edellytyksiä: Indonesian armeijan ei-paikallisten joukkojen vetäytymistä ja GAM:in aseistariisuntaa. Kaiken kaikkiaan ulkomaalaisia etujoukon asiantuntijatarkkailijoita pitäisi olla 50, mistä suomalaisia 12. Suurempi tarkkailujoukko lähetetään rauhansopimuksen tultua allekirjoitetuksi syyskuussa, jolloin kokonaisvahvuus on 238 ulkomaalaista tarkkailijaa, joista 29 on suomalaisia. Asiaa hoitaa sisäasiainministeriön siviilikriisinhallinnan yksikkö.
EU:n valvontajoukkoa (AMM, Aceh monitoring mission) johtaa hollantilainen Pieter Feith. Lapin sotilasläänin komentaja prikaatikenraali Jaakko Oksanen on hänen varamiehensä (Deputy Head of Mission, operations) siviilihenkilönä. Organisaatio muodostuu tarkkailijaosasta ja aseriisuntaorganisaatiosta, joka on integroitu, mutta irrotettavissa oleva osasto. Aseriisujia johtaa aseriisuntapäällikkö, eversti evp Kalle Liesinen, joka on entinen pääesikunnan koulutusosaston päällikkö.
Indonesian armeijan puolelta tarkkailijoiden vastaanottamia ja käyttökelvottomaksi tekemiä aseita vastaanottaa kenraalimajuri Bambang Darmano, joka myös vastaa Indonesian joukkojen vähentämisestä Acehista GAM:in aseidenluovutustahdin mukaisesti. Bambang Darmano prikaatikenraalina vastasi myös 19. toukokuuta 2003 Indonesian armeijan ja muiden joukkojen GAM:in vastaisesta operaatiosta komentajana.
Aseistariisunta ja joukkojen vetäminen

Rauhanehtoihin kuuluu se, että Indonesia vetää joukkojaan Acehista erittäin. Samalla GAM luovuttaa aina osan aseistaan. Tavoitteena on se, että GAM luovuttaa sopimuksen mukaisen määrän aseitaan eikä Indonesialle jää Acehiin kuin 14 700 sotilasta ja 9 100 poliisia.
Aiheesta muualla

Acehilaiset epäilevät Indonesian vilpittömyyttä (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat
Hyökyaalto pakotti osapuolet neuvotteluihin Acehissa (Arkistoitu – Internet Archive) Ulkoasiainministeriön kehityspoliittinen viestintä
Ahtisaaren Crisis Management Initiativen uutisarkisto vuoden 2005 neuvottelujen kulusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Elävä arkisto: Suomalaiset rauhantekijät ovat olleet rakentamassa sovintoa ympäri maailmaa
Afrikankynsisammakko

| Afrikankynsisammakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Alaluokka::  Lissamphibia
Ylälahko::  Batrachia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Kielettömät sammakot Pipidae
Suku::  Aitokynsisammakot Xenopus
Laji::  laevisi
Kaksiosainen nimi
 Xenopus laevis  (Daudin, 1802) 
Katso myös
   Afrikankynsisammakko Wikispeciesissä   Afrikankynsisammakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikankynsisammakko eli kynsisammakko (Xenopus laevis)  on vedessä lähes koko elämänsä viettävä sammakko. Sadekautena se nousee maalle ja kuivan kauden koittaessa kynsisammakko kaivautuu mutaan odottamaan sateita. 
Kynsisammakkonaaras kasvaa jopa 13 cm:n mittaiseksi. Kynsisammakoiden selkä on ruskea tai harmaa ja niiden vatsa on vaalea. Albiinot kynsisammakot ovat vaaleanpunaisia. Sen tunnusmerkkinä on ommelta muistuttavat valkoiset juovat kummassakin kyljessä. Se muodostuu tuntoaistielimistä, jotka tuntevat veden värähtelyn. Siten sammakko havaitsee mutaisessa vedessä vaanivat viholliset ja paikantaa mahdollisen ravinnon. Pienissä eturaajoissa on kolme kynnellistä varvasta. Vahvoissa takaraajoissa on pitkät räpylävarpaat, minkä ansiosta afrikankynsisammakko on taitava uimari. Pienet silmät osoittavat ylöspäin mahdollistaen havaitsemaan sitä uhkaavat saalistajat. Vartalo on litteä ja virtaviivainen.
Levinneisyys

Afrikankynsisammakkoja elää Angolassa, Itä- ja Etelä-Afrikassa.  Niitä käytetään koe-eläiminä ja pidetään myös lemmikkeinä, ja ihmisen mukana laji on levinnyt Chileen, Isoon-Britanniaan ja Yhdysvaltoihin.
Ravinto

Afrikankynsisammakko on lihansyöjä, jolle kelpaa ravinnoksi kaikki mikä mahtuu sen suuhun, hyönteiset, kalat ja pienemmät sammakot, myös lajikumppanit. Vesikilpikonnan ruoka on hyvää ravintoa akvaariossa kasvatettaville sammakoille, samoin katkaravut ja pakastetut hyttysentoukat.
Terraario

Afrikankynsisammakko tarvitsee vähintään 80 litraisen akvaarion jossa vettä on noin 20 cm. Pariskunnalle tulee olla vähintään 150 litrainen akvaario jossa on 30 cm vettä. Akvaarioon tarvitaan ulkosuodatin, koska sammakon iho on erittäin herkkä infektioille joita tulee jos vesi on likaista. Veden tulee olla noin 20-27-asteista ja sen virtausnopeus säädetään hiljaiseksi ja tasaiseksi. Terraarioon tulee laittaa kasvillisuutta, kunhan pitää huolen että kaikki sinne laitettavat kasvit ovat myrkyttömiä. Pohjamateriaaliksi käy esim. muovimatto ja kasvillisuus tuetaan pohjaan purkkeineen. Kelluvat kasvit on suositeltavia.
Lisääntyminen

Kynsisammakot saattavat lisääntyä jopa neljä kertaa vuodessa. Kutuaika on yleisintä keväällä, mutta voi tapahtua mihin vuodenaikaan tahansa.
Kynsisammakot voivat lisääntyä myös vankeudessa jolloin munitut ja hedelmöitetyt noin 100-200 sammakonmunaa siirretään omaan akvaarioonsa. Toukkien alkaessa aukoa suutaan aloitetaan niiden ruokinta, niille sopii akvaariokalanpoikasten ruoka ja ne ruokitaan noin 2-3 kertaa päivässä.
Aiheesta muualla

Sammakkolampi: Xenopus laevis - kynsisammakko (Arkistoitu – Internet Archive)
Allen & Unwin

Allen & Unwin on kirjapaino ja kirjojen kustantamo joka tunnetaan erityisesti J. R. R. Tolkienin ensimmäisten julkaistujen teosten (Taru Sormusten herrasta ja Hobitti) kustantamisesta. Se on vuonna 2023 Australian johtava riippumaton kustantaja.
Kustannus- ja emoyhtiön alle kuuluvat nykyisin seuraavat yritykset: Allen & Unwin, Albert Street Books, Crows Nest, JOAN, Murdoch Books ja Pier 9.
Historia

1914
Stanley (myöhemmin Sir Stanley) Unwin perusti Allen & Unwinin Isossa-Britanniassa vuonna 1914. Yritys kasvoi tasaisesti seuraavien 50 vuoden aikana ja kehitti mainetta yhtenä Ison-Britannian ja maailman johtavista kustantajista, ja sen kirjoittajia olivat muun muassa Bertrand Russell, Thor Heyerdahl ja JRR Tolkien. Ennen toista maailmansotaa ja sen jälkeen yhtiö julkaisi monia maailman johtavia radikaaleja intellektuelleja, mikä on varmistanut Allen & Unwinin jatkuvan maineen kaikkialla englanninkielisessä maailmassa.
1976
Vuonna 1976 Patrick Gallagher saapui Yhdistyneestä kuningaskunnasta perustamaan Allen & Unwinin australialaisen haaran keskittyen aluksi kirjojen luettelon laatimiseen Yhdistyneen kuningaskunnan julkaisuohjelman mukaisesti, pääasiassa yhteiskuntatieteiden ja yleisen tietokirjallisuuden alalla.
Aiheesta muualla

Kotisivut
A Collapse of Faith

| A Collapse of Faith October Falls |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 2009
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2010
 Tyylilaji: black metal, ambient, folk, akustinen
 Kesto: 41.59
 Levy-yhtiö: Debemur Morti
October Fallsin muut julkaisut
| The Womb of Primordial Nature 2008 | A Collapse of Faith 2010 | The Plague of a Coming Age 2013 |
A Collapse of Faith on suomalaisen metalliyhtye October Fallsin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Kappaleet

A Collapse of Faith Part I – 18.49
A Collapse of Faith Part II – 17.42
A Collapse of Faith Part III – 5.28
Kokoonpano

Mikko Lehto – laulu, kitara, äänet, äänittäjä, grafiikka
Ville Metsola – bassokitara, äänittäjä
Marko Tarvonen – rummut
+
Jaakko Viitalähde – masteroija
Tom Hakala – äänittäjä, miksaaja
Arvostelut

About.com:
Apochs.net:
Imperiumi.net:
Metal Storm:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Albumi A Collapse of Faith Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
A Collapse of Faith discogs.com -sivustolla
Róza Eskenázy

Róza Eskenázy
Róza Eskenázy (kreik. Ρόζα Εσκενάζυ, nimi usein muodossa Róza Eskenázi, syntyjään Sarah Skinazi, 1895/1897 Istanbul – 2. joulukuuta 1980 Ateena Kreikka) oli kreikkalainen rebetiko-laulaja.
Eskenázy syntyi sefardijuutalaiseen perheeseen Istanbulissa ja muutti lapsena perheineen Thessalonikiin. Hänen syntymäajastaan ei ole täyttä varmuutta. Eskenázy teki varhaisimmat levytyksensä syyskuussa 1929 ja jatkoi uraansa 1970-luvulle saakka. 1930-luvulla hän meni naimisiin näyttelijä Giánnis Zarntinídiksen kanssa. Eskenázy kuoli kotonaan Ateenassa 2. joulukuuta 1980.
Aiheesta muualla

Yaron Enosh: ROSA ESKENAZI. Jewish Women's Archive.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Alanen (Jämsä)

| Alanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°08′23″N, 25°00′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.526.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,4 m 
Rantaviiva:  1,9 km 
Pinta-ala:  0,16 km² 
 fiAlanen 
Alanen on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva noin kuudentoista hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 32 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 96 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Alasen pituus on noin 800 metriä, leveys on lähes koko järven mitalta noin neljänneskilometri. Järvi on saareton. Se on osa Porkkakylien maatalousmaisemaa; pienet peltoaukeat levittäytyvät järven länsi- ja itäpuolella. Pohjoisessa sijaitsee Karhukorpi ja koillisessa Yläsen järvi. Etelässä on Mataramäki (noin 160 metriä mpy). Alasen eteläkolkasta lähtee laskuoja etelään.
Alanen kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 40 metriä Alasta alempana. Koijärvi sijaitsee kaksi kilometriä Alaselta etelään.
Råsunda

Ilmakuva Råsundasta
Råsunda on alue Solnan kunnassa, Ruotsissa. Siellä sijaitsee Svensk Filmindustrin vanhat Filmstaden-nimiset studiot. Ruotsin jalkapallomaajoukkueen päästadionina toiminut Råsundastadion purettiin vuonna 2013.
Råsunda rakennettiin virkamiehiä varten esikaupunkialueeksi 1908–1914, ja sen esikuvana olivat Tukholman samantyyppiset alueet bulevardeineen ja kivitalojen muodostamine kortteleineen. Asemakaavan laati vuonna 1907 Nils Gellerstedt, ja se noudatteli jugendtyylin ihanteita.