stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Per Ahlmark

| Per Ahlmark |
| --- | --- |
 Ahlmark vuonna 2005.
Ruotsin kansanpuolueen puheenjohtaja
 1974–1978  
Edeltäjä:  Gunnar Helén
Seuraaja:  Ola Ullsten
Valtiopäiväedustaja
 1967–1978  
Ruotsin työmarkkinaministeri
 Thorbjörn Fälldinin hallitus 8 lokakuuta 1976 – 7. maaliskuuta 1978  
Edeltäjä:  Ingemund Bengtsson
Seuraaja:  Rolf Wirtén
Kansanpuolueen nuorten puheenjohtaja
 1960–1962  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1939
Kuollut: 8. kesäkuuta 2018 (79 vuotta)
Puoliso:  Bibi Andersson (1978–1981)
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Tutkinnot:  Tukholman korkeakoulu
Per Axel Ahlmark (15. tammikuuta 1939 – 8. kesäkuuta 2018) oli ruotsalainen poliitikko ja kirjailija. Hän oli valtiopäivien jäsen 1967–1978, työ- ja varapääministeri 1976–1978 ja Kansanpuolueen johtaja 1975–1978.
Ahlmark syntyi Tukholmassa ja sai oppiarvon valtio-opista Tukholman yliopistosta vuonna 1964. Hän on julkaissut lukuisia artikkeleita ja kirjoja; jälkimmäisiin ei kuulu ainoastaan poliittisia teoksia, vaan myös runoutta, proosaa ja esseitä. Hän toimi vuosina 1970–1998 Ruotsin–Israelin ystävyysliiton varapuheenjohtajana ja oli vuonna 1983 perustamassa Juutalaisvastaisuuden vastaista komiteaa.
Ahlmark oli aiemmin naimisissa näyttelijä Bibi Anderssonin kanssa. Hän oli vuosina 1978–1981 Ruotsin elokuvainstituutin hallituksen puheenjohtaja. Hän oli vuodesta 1997 Dagens Nyheter -lehden kolumnisti.
Aiheesta muualla

Ruotsin valtiopäivät (ruotsiksi)
Peter Jutzeler

Peter Jutzeler (9. toukokuuta 1940 Näfels, Glarus Nord – 28. syyskuuta 2020 Glarus) oli sveitsiläinen painija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1964 ja 1968.
Peter Karlsson

Peter Karlsson on seuraavien henkilöiden nimi:
Peter Karlsson, jääkiekkoilija
Peter Karlsson, pöytätennispelaaja
Peter Karlsson, yleisurheilija
Peter Karlsson, lauluntekijä ja artisti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Peter Karlsson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Perätila

Piirros perätilasta
Perätila on virhetarjonta, jossa sikiö syntyy jalat tai takamus edellä. Jalkatarjontainen perätila ei ole vakava virhetarjonta, mutta siitäkin koituu riskejä synnytykseen synnytyksen pitkittyessä, jolloin sikiön hapensaanti voi keskeytyä liian pitkäksi aikaa napanuoran jäädessä synnytysteissä puristuksiin. Takamustarjonta (häntätarjonta) on vakavampi tila, joka on vaikea korjata. Mikäli sikiön asentoa ei saada korjattua, on suoritettava keisarileikkaus.
Peter Jurasik

| Peter Jurasik |
| --- | --- |
 Peter Jurasik Stuttgartissa vuonna 2000
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1950 (ikä 74)  New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Sid the Snitch (Hill Street Blues Londo Mollari (Babylon 5)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Peter Jurasik (s. 25. huhtikuuta 1950 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Londo Mollarina science fiction -televisiosarjassa Babylon 5 sekä Sid ”The Snitch” Thurstonina poliisisarjassa Hill Street Blues. Jälkimmäisestä roolistaan hän sai People’s Choice -palkinnon.
Jurasik näytteli Cromia vuoden 1982 tieteiselokuvassa Tron. Samassa elokuvassa esiintyi myös Bruce Boxleitner, jonka kanssa Jurasik näytteli myöhemmin sarjassa Babylon 5.
Jurasik opettaa kameralle näyttelemistä Pohjois-Carolinan yliopistossa Wilmingtonissa.
Perseus (tähdistö)

| Perseus |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Perseus
Lyhenne:  Per
Genetiivi:  Persei
Symbologia:  Perseus
Rektaskensio:  3h
Deklinaatio:  +45°
Ala taivaasta:  615 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  5
Kirkkain tähti:  Mirfak (1,79 mag.)
Meteoriparvet:  Perseidit  Syyskuun Perseidit
Naapuri- tähdistöt:  Kassiopeia  Andromeda  Kolmio  Oinas  Härkä  Ajomies  Kirahvi
 Näkyy leveysasteiden +90° ja −35° välillä 
Perseus (latinaksi Perseus, genetiivi Persei) on Kassiopeian alla sijaitseva pohjoisen taivaan tähdistö, jonka poikki kulkee Linnunrata. Nimensä tähdistö on saanut kreikkalaisen mytologian Perseus-sankarista.
NGC 869 ja 884 (h ja χ Persei) muodostavat paljain silmin erottuvan avonaisen kaksoistähtijoukon.
Messierin kohteista Perseuksessa näkyy kirkas avoin tähtijoukko M34 ja planetaarinen sumu M76 eli Pieni nostopainosumu.
NGC 1499 on punainen Kalifornia-sumu, joka erottuu lähinnä valokuvissa. NGC 1528 on pieni tähtijoukko.
Algol, (Beta (β) Persei), on pimennysmuuttuja, luokkansa prototyyppi, jossa tähti pimentää toisen näkyvistä 2,8 vuorokauden välein. Kirkkaus putoaa +2,1 magnitudista +3,4:ään muutamassa tunnissa.
| --- | --- |
Tähdet:  Mirfak, Algol, ζ Per, ε Per, γ Per A, γ Per B, δ Per, ρ Per, η Per, ν Per, κ Per, ο Per, τ Per A, 48 Per, ξ Per, τ Per B, φ Per, ι Per, θ Per, μ Per, 16 Per, λ Per, 58 Per, ψ Per, σ Per, 17 Per, HD 26961, ω Per, 34 Per, 52 Per, π Per, HD 18970, 53 Per, 1 Aur, 12 Per, 54 Per, 24 Per, 32 Per, 40 Per, 4 Per, 31 Per, 21 Per, 42 Per, 9 Per, 29 Per, 43 Per, 36 Per, 59 Per, 20 Per, 14 Per, 30 Per, 50 Per, 1 Per, HD 27192, 2 Per, 3 Per, 55 Per, 8 Per, 11 Per, 56 Per, 7 Per, 49 Per, 57 Per, 10 Per, 5 Per, X Per
Eksoplaneetat: 
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Miesten Superpesiksen kausi 2011

| --- | --- |
Järjestyksessä:  22
Joukkueita:  11
Runkosarja
Päiväys:  10. toukokuuta – 2. elokuuta
Voittaja:  Sotkamon Jymy
Lyöjäkuningas:  Janne Mäkelä (Vimpelin Veto)
Etenijäkuningas:  Sami Haapakoski (Vimpelin Veto)
Paras pelaaja:  Roope Korhonen (Sotkamon Jymy)
Vuoden lukkari:  Toni Kohonen (Sotkamon Jymy)
Pudotuspelit
Päiväys:  7. elokuuta – 17. syyskuuta
Mestari:  Sotkamon Jymy
Hopeaa:  Vimpelin Veto
Pronssia:  Pattijoen Urheilijat
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Alajärven Ankkurit
Putoaja(t):  ei putoajaa
Muut sarjat
Alempi sarja:  Ykköspesis
Naisten kausi:  Naisten Superpesis
   ← 2010  2012 →
Itä-Länsi 2011 logo
Superpesiksen kausi 2011 oli Superpesiksen 22. kausi. Kausi alkoi 4. toukokuuta miesten Mestarit – Muu Suomi -ottelulla, jossa muun Suomen joukkue voitti hallitsevan Suomen mestarin Vimpelin Vedon 2–0 (5–2, 10–2). Varsinainen runkosarja alkoi 10. toukokuuta ja sen viimeiset kierrokset pelattiin miesten sarjassa 2. elokuuta. Suomen mestarit olivat selvillä 17. syyskuuta.
Miesten SM-kultaa voitti Sotkamon Jymy, jolle mestaruus oli historian 14:s. Mestaruusputki jatkui tästä alkaen katkeamattomana viisi vuotta. Jymy teki samalla historiaa ottamalla 12:nnen perättäisen SM-mitalin. Tiukassa loppuottelusarjassa kaatui edelliskauden mestari Vimpelin Veto voitoin 3–2. Pronssia voitti raahelainen Pattijoen Urheilijat.
Miesten sarjaan osallistui 11 joukkuetta. Alun perin sarja piti pelata 12 joukkueella, mutta Oulun Lippo ajautui kauden 2010 jälkeen konkurssiin ja joutui luopumaan sarjapaikastaan. Kankaanpään Maila palasi kahdeksan vuoden tauon jälkeen korkeimmalle sarjatasolle voitettuaan Ykköspesiksen edelliskaudella. Sarjasta putosi viime kauden päätteeksi Ulvilan Pesä-Veikot.
Itä–Länsi-tapahtuma pelattiin 22.–24. heinäkuuta Kouvolassa. Miesten ottelun voitti Lännen joukkue kotiutuskilpailun jälkeen 2–1 (1–6, 5–2, 1–1, 3–1). Naisten ottelussa Länsi oli parempi suoraan 2–0 (5–1, 4–3). Itä–Lännen lisäksi miesten puolella pelattiin kaksi muutakin arvo-ottelua: Mestarit – Muu Suomi -ottelu avasi kauden toukokuussa Vimpelin Saarikentällä, ja Liitto–Lehdistö-ottelu pelattiin Alajärvellä 17. kesäkuuta. Kyseinen ottelu päättyi Liiton voittoon 2–0 (3–1, 8–4).
Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa pisteitä jaetaan seuraavasti: 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja ylimääräisen (toisen) sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailussa.
Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisee kolmen pisteen eli 2–0-voittojen määrä tai niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä. Jos edelleen ollaan tasatilanteessa, ratkaisee tehtyjen ja annettujen juoksujen ero, sitten keskinäisten ottelujen voitot, keskinäisten ottelujen pisteet tai lopulta keskinäisten ottelujen juoksuero.
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jonka lisäksi pelattiin maantieteellisesti muodostetut paikallislohkot seuraavasti: Joensuu–Jyväskylä–Kitee–Sotkamo, Koskenkorva–Nurmo–Pattijoki–Vimpeli, jotka pelattiin kaksinkertaisena sarjana, ja Hyvinkää–Kankaanpää–Kouvola, joka pelattiin kolminkertaisena. Yhteensä joukkueille kertyi runkosarjassa 26 ottelua.
Runkosarjan päätyttyä kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä, välierät ja loppuottelut paras viidestä ja pronssiottelut paras kolmesta. Joka kierroksella runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue kohtasi heikoimmin sijoittuneen.
Runkosarjassa sijoille 9–11 sijoittuneiden joukkueiden kausi päättyi runkosarjaan. Mikään joukkue ei pudonnut sarjasta; sen sijaan Ykköspesiksen voittaja nousi suoraan Superpesikseen kaudelle 2012.
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | 3P | 2P | 1P | 0P | TJ | PJ | JE | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sotkamon Jymy | 26 | 19 | 4 | 2 | 1 | 293 | 120 | +173 | 67 | 2,58 |
| 2 | Vimpelin Veto | 26 | 15 | 7 | 3 | 1 | 336 | 127 | +209 | 62 | 2,38 |
| 3 | Pattijoen Urheilijat | 26 | 8 | 9 | 2 | 7 | 193 | 161 | +32 | 44 | 1,69 |
| 4 | Kouvolan Pallonlyöjät | 26 | 8 | 6 | 4 | 8 | 183 | 195 | –12 | 40 | 1,54 |
| 5 | Koskenkorvan Urheilijat | 26 | 9 | 4 | 2 | 11 | 188 | 181 | +7 | 37 | 1,42 |
| 6 | Kankaanpään Maila | 26 | 5 | 9 | 4 | 8 | 224 | 241 | –17 | 37 | 1,42 |
| 7 | Hyvinkään Tahko | 26 | 6 | 4 | 4 | 12 | 189 | 244 | –55 | 30 | 1,15 |
| 8 | Kiteen Pallo -90 | 26 | 6 | 3 | 3 | 14 | 187 | 246 | –59 | 27 | 1,04 |
| 9 | Nurmon Jymy | 26 | 5 | 3 | 2 | 16 | 132 | 250 | –118 | 23 | 0,88 |
| 10 | Jyväskylän Kiri | 26 | 3 | 5 | 3 | 15 | 146 | 194 | –48 | 22 | 0,85 |
| 11 | Joensuun Maila | 26 | 1 | 4 | 5 | 16 | 107 | 219 | –112 | 16 | 0,62 |
Tilastot > Runkosarjan lyöjätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kunnarit | Lyödyt | Yhteensä | Yht> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janne Mäkelä | Vimpeli | 26 | 3 | 88 | 91 | 3,50 |
| 2. | Mika Laukkanen | Kitee | 26 | 3 | 76 | 79 | 3,04 |
| 3. | Juha Niemi | Koskenkorva | 26 | 7 | 71 | 78 | 3,00 |
| 4. | Roope Korhonen | Sotkamo | 26 | 2 | 74 | 76 | 2,92 |
| 5. | Sami Joukainen | Kouvola | 25 | 1 | 68 | 69 | 2,76 |
| 6. | Matti Korhonen | Kankaanpää | 26 | 2 | 59 | 61 | 2,35 |
| 7. | Juha Korhonen | Hyvinkää | 26 | 7 | 48 | 55 | 2,12 |
| 8. | Markku Hylkilä | Kankaanpää | 26 | 2 | 49 | 51 | 1,96 |
| 9. | Mikko Rantalahti | Jyväskylä | 26 | 1 | 43 | 44 | 1,69 |
| 10. | Aki Orava | Sotkamo | 26 | 6 | 37 | 43 | 1,65 |
Tilastot > Runkosarjan etenijätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Tuodut | T> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sami Haapakoski | Vimpeli | 26 | 78 | 3,00 |
| 2. | Teemu Isoketo | Kankaanpää | 26 | 62 | 2,38 |
| 3. | Henri Puputti | Vimpeli | 26 | 60 | 2,31 |
| 4. | Antti Hartikainen | Sotkamo | 26 | 57 | 2,19 |
| 5. | Niko Korhonen | Sotkamo | 24 | 42 | 1,75 |
| 6. | Topi Kosonen | Pattijoki | 26 | 39 | 1,50 |
| 6. | Saku Kapanen | Kouvola | 26 | 39 | 1,50 |
| 8. | Aki Orava | Sotkamo | 26 | 37 | 1,42 |
| 8. | Antti Kuusisto | Vimpeli | 26 | 37 | 1,42 |
| 10. | Pasi Kokkonen | Kitee | 24 | 36 | 1,50 |
Tilastot > Runkosarjan kärkilyöntitilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kärkilyönnit | 1>  | 2>  | 3>  | Kotiin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Henri Puputti | Vimpeli | 26 | 205 | 20 | 103 | 64 | 18 |
| 2. | Antti Hartikainen | Sotkamo | 26 | 185 | 31 | 113 | 28 | 13 |
| 3. | Sami Haapakoski | Vimpeli | 26 | 179 | 94 | 53 | 18 | 14 |
| 4. | Teemu Isoketo | Kankaanpää | 26 | 169 | 138 | 18 | 6 | 7 |
| 5. | Juha Suorauha | Kankaanpää | 26 | 161 | 4 | 47 | 101 | 9 |
| 6. | Matti Latvala | Kouvola | 26 | 153 | 14 | 66 | 62 | 11 |
| 7. | Juha Korhonen | Hyvinkää | 26 | 152 | 14 | 28 | 55 | 55 |
| 8. | Pasi Kokkonen | Kitee | 24 | 146 | 33 | 73 | 30 | 10 |
| 9. | Anssi Raitala | Joensuu | 26 | 145 | 15 | 68 | 55 | 7 |
| 10. | Topi Kosonen | Pattijoki | 26 | 142 | 14 | 107 | 9 | 12 |
Pudotuspelit > Pronssiottelu (paras kolmesta)

|  Pattijoen Urheilijat – Kouvolan Pallonlyöjät  |  Pattijoen Urheilijat – Kouvolan Pallonlyöjät  |  Pattijoen Urheilijat – Kouvolan Pallonlyöjät  |  Pattijoen Urheilijat – Kouvolan Pallonlyöjät  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.9. | PattU | KPL | 1–0 (9–0, 3–3) | 1313 |
| 3.9. | KPL | PattU | 1–0 (4–4, 7–3) | 1216 |
| 4.9. | PattU | KPL | 1–0 (4–4, 3–2) | 1547 |
Pattijoelle pronssia otteluvoitoin 2–1
Pudotuspelit > Loppuottelu (paras viidestä)

| Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Yleisöä | Video |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.9. | SoJy | ViVe | 1–2 (3–1, 2–4, 0–1) | 3622 | video |
| 4.9. | ViVe | SoJy | 0–1 (0–1, 1–1) | 4491 | video |
| 10.9. | SoJy | ViVe | 1–2 (3–0, 0–5, 0–1) | 3918 | video |
| 11.9. | ViVe | SoJy | 0–1 (2–2, 2–5) | 4330 | video |
| 17.9. | SoJy | ViVe | 1–0 (8–1, 1–1) | 5480 | video |
Sotkamo Suomen mestari otteluvoitoin 3–2
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Sotkamon Jymy
: Vimpelin Veto
: Pattijoen Urheilijat
4.: Kouvolan Pallonlyöjät
5.: Koskenkorvan Urheilijat
6.: Kankaanpään Maila
7.: Hyvinkään Tahko
8.: Kiteen Pallo -90
9.: Nurmon Jymy
10.: Jyväskylän Kiri
11.: Joensuun Maila
Aiheesta muualla

Superpesiksen sivut
Pesäpalloliiton sivut
Paul Allender

| Paul Allender |
| --- | --- |
 Paul Allender Cradle of Filthin konsertissa vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1970 (ikä 53)
Muusikko
Tyylilajit:  black metal gothic metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Cradle of Filth The Blood Divine Primary Slave
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records
Aiheesta muualla
www.whiteempress.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Allender (s. 17. marraskuuta 1970) on brittiläinen kitaristi ja muusikko, joka tunnetaan luultavasti parhaiten työstään metalliyhtye Cradle of Filthin kitaristina vuosina 1992–1996 ja jälleen vuosina 2000-2014.
Allender on soittanut myös yhtyeissä The Blood Divine (1996–1997) ja Primary Slave (1997–2000).
Lapsuus ja nuoruus

Kun Paul oli kuusivuotias, hänen isänsä perehdytti hänet taistelulajeihin. Tämä muutti Paulin elämän täysin ja taistelulajeista tuli hänen perheensä hallitseva taiteenmuoto. Paul sai ensimmäisen kitaransa 14-vuotiaana. Hän soitti kitaraa epäsäännöllisesti, kunnes 19-vuotiaana kitaransoitosta muodostui hänen vakituinen harrastuksensa.
Peräsinkampi

Köysillä tuettu peräsinkampi
F.1 - Peräsinkampea käännetään vasempaan (paapuuriin) kun halutaan kääntyä oikealle (tyyrpuuriin).  F.2 - Ruoria käännetään käännöksen suuntaan.
Peräsinkammella eli pinnalla ohjataan purje- tai moottoriveneitä, joissa ei ole ruoria.
Pekanlampi (Suonenjoki)

| Pekanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°33′00″N, 27°04′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  Kukkaronotkonpuro Kutujokeen 
Järvinumero:  14.791.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,7 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,913 km  
Pinta-ala:  3,45 ha  
Suurin syvyys:  6,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPekanlampi 
Pekanlampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Pörölänmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Leväjärven–Kutujoen alueeseen (14.791) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy.
Osamu Shimomura

| Osamu Shimomura> 下村 脩 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  下村 脩
Syntynyt: 27. elokuuta 1928 Kioto
Kuollut: 19. lokakuuta 2018 (90 vuotta) Nagasaki
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Nagoyan yliopisto
Instituutti:  Princetonin yliopisto   Bostonin yliopisto   Marine Biological Laboratory
Tutkimusalue:  Biokemia, biologia, orgaaninen kemia ja meribiologia
Palkinnot:  Nobelin kemianpalkinto (2008)
Osamu Shimomura (jap. 下村 脩, 27. elokuuta 1928 Fukuchiyama, Japani – 19. lokakuuta 2018 Nagasaki, Japani) oli japanilainen orgaaninen kemisti ja meribiologi. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2008 vihreää valoa loistavan proteiinin, GFP:n, löytämisestä. Shimomura oli ensimmäinen, joka eristi proteiinin Aequorea victoria -meduusalajista, joka loistaa vihreää valoa, kun siihen suunnataan ultraviolettivaloa. Shimomura jakoi palkinnon Martin Chalfien ja Roger Y. Tsienin kanssa.
Elämäkerta > Nuoruus ja toinen maailmansota

Osamu Shimomura syntyi vuonna 1928 Fukuchiyamassa. Hänen isänsä oli Japanin asevoimien kapteeni. Osamu lähetettiin sisarustensa kanssa toisen maailmansodan takia isovanhemmilleen Nagasakin lähelle. Hän valmistui lukiosta vuonna 1944, mutta ei saanut päästötodistusta.  Hän oli sodan takia sijoitettu luokkatovereidensa kanssa töihin Isahayassa sijainneeseen ammustehtaaseen.
Shimomura oli 9. syyskuuta 1945 töissä, kun hän näki yhdysvaltalaisen B-29-pommikoneen pudottavan kaksi tai kolme laskuvarjoa. Nagasakiin pudotettu atomipommi aiheutti voimakkaan välähdyksen ja sokeutti Shimomuran noin 30 sekunniksi. Tätä seurasi valtava paineaalto. Shimomura käveli töistä kotiin radioaktiivisessa sateessa, ja myöhemmin hän on kertonut säästyneen säteilyvahingolta, koska hänen isoäitinsä laittoi hänet heti kylpyyn.
Elämäkerta > Opiskeluaika

Shimomuralla ei ollut lukiotodistusta, mutta hän etsi mahdollisuutta jatko-opiskeluihin. Moni yliopisto hylkäsi hänen hakemuksensa, mutta Nagasakin farmasian korkeakoulu hyväksyi hänet lopulta vuonna 1948, vaikka Shimomura ei ollut kiinnostunut urasta farmasian parissa. Hän kuitenkin innostui siellä kemiasta ja valmistui vuonna 1951 kurssinsa parhaana.
Valmistuttuaan Shimomura toimi neljä vuotta Nagasakissa kemian laboratorion apulaisena. Hän piti sitten vuoden virkavapaata opiskellakseen Nagoyan yliopistossa Yoshimasa Hiratan alaisuudessa.
Elämäkerta > Bioluminesenssin tutkija

Hirata antoi Shimomuralle lähes mahdottomalta vaikuttaneen tehtävän. Hänen piti yrittää kiteyttää eräästä pienestä äyriäisestä löytyvän lusiferiinin. Shimomuralta meni kymmenen kuukautta tehtävässä, ja hänen tutkimuksensa julkaistiin vuonna 1957.
Shimomuran tutkimus kiinnitti myös Princetonin yliopiston bioluminesenssilaboratorion biologin Frank Johnsonin huomion. Johnson kutsui Shimomuran Yhdysvaltoihin, mihin hän pystyi matkustamaan Fulbright-stipendin ansiosta. Shimomura lähti elokuussa 1960 Yhdysvaltoihin vastavihityn vaimonsa Akemi Okubon kanssa.
Johnson antoi Shimomuran tehtäväksi tutkia Aequorea-suvun polyyppieläimiä. Niillä on vartalonsa reunoilla sinistä valoa erittäviä elimiä. Shimomura keksi, että valaiseva aine oli proteiini, jonka hän nimesi ekvoriiniksi.
Shimomura löysi puhdasta ekvoriinia valmistaessaan myös pienen määrän vihreää fluoresoivaa proteiinia (GFP). Vuoteen 1979 mennessä Shimomuran ryhmä oli saanut kerättyä tarpeeksi GFP:tä sen toimimisen selvittämiseksi. Hän julkaisi tutkimustuloksensa samana vuonna.
Shimomura jätti 1980-luvulla GFP:n ja alkoi tutkia monien muiden eliöiden bioluminesenssiä. Shimomura jätti Princetonin yliopiston vuonna 1982. Hän toimi 1981–2001 Bostonin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan professorina ja vuodet 1982–2001 Marine Biological Laboratoryn vanhempana tutkijana.
Shimomura jäi eläkkeelle vuonna 2001, mutta hän rakensi oman laboratorion kotiinsa, missä hän jatkoi tutkimustyötään. Hänen vaimonsa Akemi toimi edelleen hänen tutkimusapulaisenaan. Shimomura julkaisi vuonna 2006 bioluminesenssistä oppikirjan ja vuonna 2017 omaelämäkerran.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osamu Shimomura Wikimedia Commonsissa
Paul Burkhard

Paul Burkhard 1950-luvulla.
Paul Burkhard (21. joulukuuta 1911 - 6. syyskuuta 1977) oli sveitsiläinen säveltäjä, joka sävelsi pääasiassa oratorioita, musikaaleja ja operetteja. Luultavasti hänen kuuluisin työnsä oli O mein Papa, jonka hän sävelsi vuonna 1939 ensi-iltansa saaneeseen musikaaliin Der Schwarze Hecht. Myöhemmin monet muut artistit, kuten Connie Francis, The Everly Brothers, Harry James ja Lys Assia ovat esittäneet kappaleesta oman tulkintansa.
Burkhard toimi Sveitsin kapellimestarina vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa.
Töitä

1935 - Hopsa
1950 - Feuerwerk (Alkuperäinen: Der schwarze Hecht, 1939) sisälsi hitin O mein Papa
1951 - Die kleine Niederdorf-Oper
1960 - Frank V
1960 - Zäller Weihnacht - joulunäytelmä
1965 - Noah - Noan arkin tarina lapsille
1971 - Zäller Oschtere - pääsiäisnäytelmä
Pensashohtokolibri

| Pensashohtokolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Hohtokolibrit Anthracothorax
Laji::  prevostii
Kaksiosainen nimi
 Anthracothorax prevostii  (Lesson, 1832) 
Katso myös
   Pensashohtokolibri Wikispeciesissä   Pensashohtokolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pensashohtokolibri (Anthracothorax prevostii) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon itä- ja eteläosista Keski-Amerikkaan, sekä Etelä-Amerikassa Kolumbiaan, Venezuelan pohjoisrannikolle, Ecuadorin lounaisrannikolle ja Perun luoteiskolkkaan. Lajista tunnetaan viisi alalajia. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Meksikon Veracruzista vuonna 1832.
Pedro Murúa

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1960 | joukkuekilpailu |  |
Pedro Murúa Leguizamon (25. joulukuuta 1930 San Sebastián – 4. marraskuuta 2019 San Sebastián) oli espanjalainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen. Rooman kisat olivat ainoat olympialaiset, joihin Murúa osallistui.
Miesten Superpesiksen kausi 2009

Miesten Superpesiksen kausi 2009 oli Superpesiksen 20. kausi. Sarjaan osallistui 11 joukkuetta. Joukkuemäärä putosi 11:een Seinäjoen Maila-Jussien luovuttua sarjapaikastaan taloudellisiin syihin vedoten. Kausi alkoi 12. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 19. syyskuuta. Hallitsevana mestareina kauteen lähti Pattijoen Urheilijat Raahesta. Vuoden 2009 Suomen mestariksi kruunattiin Sotkamon Jymy, joka voitti loppuottelusarjassa Kouvolan Pallonlyöjät otteluvoitoin 3–1. SM-pronssia voitti Vimpelin Veto.
Itä–Länsi-tapahtuma järjestettiin 26.–28. kesäkuuta Kuopiossa Puijonlaakson pesäpallostadionilla.