stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieksänjärvi
Luontoarvoja

Järven valuma-alueella on yksi pistekuormittaja, Pieksämäen kaupunki, jonka talouksien jätevedet puhdistetaan yhdessä vedenpuhdistuslaitoksessa. Puhdistetut jätevedet johdetaan Vehkalampeen, josta ne valuvat Uuhilammen kautta Pieksänjärveen. Vuonna 1992 pääsi puhdistettujen jätevesien mukana noin 600 kilogrammaa fosforia vesistöön vuosittain. Tämä oli tuolloin arviolta kuudesosa hajakuormituksen tuottamasta fosforista. Typpiyhdisteiden vuosittainen hajakuormitus arvioitiin 49 450 kilogrammaksi.
Pieksänjärvi on järvialtaan fysiologisten ominaisuuksiensa takia ollut kohtalaisen runsasravinteinen jo luonnontilaisenakin. Järvi on tyypiltään latvajärvi . Järvessä ei tapahdu lämpötilakerrostumista, sillä järven keskisyvyys on 2,1 metriä ja tuulen nostattamat aallot pystyvät sekoittamaan veden tasalaatuiseksi. Järven ainoassa ja pienialaisessa syvänteessä tilanne on poikkeava. Vedenlaatua tutkittiin vuosina 2000–2006. Niiden mukaan Haapajokeen purkautuvassa vedessä oli väriluku 70,8 mg Pt/l, sameus 2,1 FTU, happamuustaso pH 6,7, alkaliteetti 0,2 mmol/l, happipitoisuus 9,1 milligrammaa litrassa, kokonaisfosforipitoisuus 18,1 mikrogrammaa ja kokonaistyppipitoisuus 626 mikrogrammaa litrassa vettä. Pieksänjärven forforiravinteiden kehitys on 2000-luvun alussa ollut kasvava ja typpiravinteiden kehitys on ollut vähenevä. Vuonna 2015 oli väriluku alle 68 mg Pt/l, näkösyvyys 1,0 metriä ja kokonaisfosforipitoisuus noin 25 mikrogrammaa litrassa vettä.
Vedenlaatuun vaikuttaa Pieksäjärven alueen suuret suoalueet, jotka muodostavat siitä 17,7 %, sekä siihen laskevissa pienissä vesistöalueissa Surnuinjoen valuma-alueella 47,7 %, Vangasjärven alueella 21,8 % ja Salvosen valuma-alueella 29,6 %. Erityisesti Surnuinjoen valuma-alueella on korkea ojitusintensiteetti.
Mikkelin vesipiirin 1980-luvun alussa tekemän kalatalousselvityksen mukaan järvessä elää ainakin ahven, hauki, lahna, ankerias, kiiski, muikku, made, salakka, särki ja siika. Näistä ankerias-, muikku- ja siikakannat ovat istutuksen varassa, mutta muut lajit lisääntyvät luontaisesti. Elinkelpoisimmat kannat olivat hauella, lahnalla ja ahvenella. Järvessä oli tuolloin hyvin kalaa ja sitä kalastettiin ahkerasti. Vuonna 1981 oli järvellä kotitarvekalastajia noin 830 ja urheilukalastajia noin 2 200. Vuonna 1986 kalasti Pieksänjärvellä noin 900 ja vuonna 1987 noin 600 henkeä. Vuonna 1988 lukumäärä alkoi taas kasvaa.
Vesistösuhteet

Piekänjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Pieksäjärven alueeseen (14.793) järvi kuuluu. Järvi on tyypiltään latvajärvi  Siihen laskee kolme suurempaa uomaa, joille on määritetty omat vesistöalueensa.
Salvosen valuma-alueen (14.794) laskujoki alkaa Salvosen (122 ha) pohjoispäästä Partaharjun leirikeskuksesta. Se virtaa Muta-Sahvosen (3 ha) ja Saunalammen (5 ha) läpi Pieksänjärven itärantaan. Laskuoja lähellä on vielä Heinälampi (2 ha). Keskustan länsipuolella sijaitsee Vangasjärven valuma-alue (14.795), jonka pääjärvi on Vangasjärvi (431 ha). Se laskee Kirkkojokea myöten Uuhilammen (15 ha) läpi ja jatkaa Pohosjokea pitkin Pieksänjärven lounaispäähän. Uuhijärveen laske Veshkalampi (42 ha). Samaan valuma-alueeseen kuuluu Säälampi (17 ha), joka sijaitsee keskustan eteläpuolella. Kolmas suuri valuma-alue on Surnuinjoen valuma-alue (14.796). Siinä Pohjois-Surnui (188 ha) laskee Surnuinvälijokea pitkin Kirkko-Surnuihin (106 ha) ja edelleen Surnuinjokea myöten Pieksänjärven lahteen Nenonpellossa. Muut järvet tai lammet sijaitsevat Pieksäjärven alueella (14.793), jonka laskuojat ovat pieniä. Kukkarolahteen laskee Kukkarojärvestä (121 ha) alkava oja, joka virtaa pienen Likolammen kautta. Kukkarojärven valuma-alueella sijaitsee vielä Tahinlampi (15 ha), Pieni Tahinlampi (1 ha) ja sen seuralainen, Mannisenlampi (10 ha) ja Hautonen (9 ha). Lähellä Haapajoen joenniskaa on pieni Mustanlampi (7 ha), jonka oja laskee Vemmellahteen.
Järven laskujoki on Haapajoki, joka virtaa Kaihlasen kautta Haapajärveen. Haapajoki muodostaa Pieksäjärven valuma-alueen pääuoman yläjuoksun. Piekänjärven vedenpinnan korkeus on 118,9 metriä mpy., jolloin jokeen muodostuu 16,8 metrin pudotus Haapajärveen mennessä.
Historiaa > Luonnonhistoriaa

Kun viime jääkauden loppuvaiheessa sulavan mannerjäätikön reuna muutti sijaintiaan, peittyi Pieksänjärven seutu Itämeren jääjärvivaiheen alle. Vesi oli noin 10 metriä järven nykyisen vedenpintaa korkeammalla. Vesi kuitenkin laski nopeasti ja Pieksänjärvi kuroutui omaksi järvekseen noin 11 000 vuotta sitten. Kuroutumisen jälkeen kertyneestä sedimenttinäytteestä on teetetty radiohiilinäyte, joka tukee hyvin kuroutumisajoitusta. Siitä alkaen on järven laskukynnys säädellyt järven vedenpinnan tasoa. Laskukynnys sijaitsee järven koillisosassa, joten maanpinnan kallistuminenkaan ei ole vaikuttanut vedenpinnan tasoon merkittävästi. Järvi on madaltunut sedimenttien aiheuttaman osittaisen täyttymisen vuoksi. Suurin vaikutus on kuitenkin ollut ihmisen toimittamilla järvenlaskuilla.
Historiaa > Lähihistoriaa

Ennen alempana mainittua järvenlaskua julkaistiin vuonna 1945 taloudellinen kartta. Siinä on Pieksämäki samalla kirkonkylä ja rautatieliikenteen solmukohta. Kirkonkylä sijaitsi kartan mukaan nykyisen keskustan länsilaidalla ja rautatieasema sen itälaidalla. Kummassakin oli oma rakennuskannan tihentymä sillä erolla, että peltomaat sijaitsivat kirkonkylän ympärillä. Ennen järvenlaskua järven pinta-ala oli luonnollisesti hieman nykyistä suurempi, mutta mitään merkittäviä eroja nykyiseen rantaviivaan ei ole. Maininnan arvoisia kohtia ovat kartassa näkyvät Petronsaaren niemi, joka tuolloin oli saari, sekä Ruokolahti, joka on nykyään pienempi. Järven rannikoiden peltoala oli huomattavasti suurempi, sillä nykyään viljelystä on lähes kokonaan luovuttu. Peltoa oli tuolloin kirkonkylällä melko runsaasti, Nenonpellolla, Salonsaaressa, Partaharjulla, Kukkaroniemellä.
Järvessä suoritettiin järvenlasku vuonna 1951 (tai 1955 ). Silloin laski järven vedenpinta 1,2 metriä (tai 1,05 metriä ), mutta vuonna 1977 vedenpintaa nostettiin vesioikeuden päätöksellä 0,5 metriä. Vedenpinta on siis nykyään vain 0,7 metriä alempana kuin muinoin. Vuosina 1979–1988 vedenkorkeus vaihteli 118,41–119,17  metriä mpy. ja keskivedenkorkeus (MW) oli 118,77 metriä mpy. Järvenlaskun yhteydessä järven luusuaan rakennettiin säännöstelypato. Järvenlasku aiheutti matalarantaisessa järvessä eroosiota, jonka liikkeelle lähteneet sedimentit kerrostuivat syvemmällä. Vedestä paljastuneita mutaisia alueita metsittyi ja niiden rantaviiva saattoi soistua kuten on tapahtunut Kukkarolahdella. Vesijättömaata ei ole otettu viljelyyn.
Järvenlasku ja Pieksämäen jätevesien johtaminen järveen huononsi sen tilaa merkittävästi. Järvessä esiintyi talvisin happikatoa ja toisinaan hygieniahaittoja. Jäteveden puhdistuslaitos rakennettiin Hiekanpään länsirannikolle . Jätevedenpuhdistuksen alkaminen vuonna 1974 vakiinnutti jäteveden vaikutuksen järven sietokyvylle riittävälle tasolle. Jätevesien purkausputken siirto Vehkalampeen paransi tilannetta järven eteläisellä järvialtaalla. Fosforipitoisuudet, jotka olivat yli 30 mikrogrammaa litralle vettä, alkoivat pienentyä kohti 20 mikrogrammaa litrassa. Tämä pienensi levän biomassaa samassa suhteessa..Eteläisen järvialtaan syvänteessä aloitettiin vuonna 1985 hapeus, jota on jatkettu tähän päivään sakka (v. 2023). Järven käyttökelpoisuusluokitus oli vuonna 1992 tyydyttävä .
Vuonna 1992 kerrottiin, että järven jäätyminen tapahtui keskimäärin 20.11. ja jäidenlähtö 10.5. Jääpeitettä oli keskimäärin 5,5 kuukautta..
Huomioita

1 2 3  Valuma-alueen pinta-aja ja järvisyys on laskettu Matti Ekholmin ”Suomen vesistöalueet” -julkaiun tiedoista 14.793, 14.794, 14.795 ja 14.796.)
Hankavesi
Maatiaiskosken vesivoimalaitos

| Maatiaiskosken vesivoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi 
Sijainti:  Nuoramoinen, Sysmä
Koordinaatit:  61°26′20″N, 25°50′53″E
Omistaja:  Maatiaiskosken Voimalaitos Ky
Vesistö:  Sysmän reitin valuma-alue (14.7)
Joki tai koski:  Tainionvirta
Valuma-alue:  1 830 km²  
Keskivirtaama:  alle 14 m³/s  
Voimalaitos
Tyyppi:  jokivoimalaitos
Käyttötarkoitus:  vesivoima
 fiMaatiaiskosken vesivoimalaitos 
Maatiaiskosken vesivoimalaitos on Keski-Suomessa Sysmän Nuoramoisessa Tainionvirrassa toimiva pieni vesivoimalaitos. Se tunnetaan myös Nuoramoiskosken voimalana.
Voimalaitos

Voimalaitos sijaitsee Tainionvirran Maatiaisjoen osuudella noin 600 metriä Nuoramoisjärven yläpuolella. Sen omistaa Maatiaiskosken Voimalaitos Ky.
Aiheesta muualla

Mäkelä, Harri & al.: Vesien tila hyväksi yhdessä – Hämeen vesienhoidon toimenpideohjelma vuosille 2022–2027 (PDF) Hämeen ELY-keskus. Viitattu 27.10.2022.
Wahl, Hannu Matti: Nuoramoisten kylän arkeologinen inventointi ja arkeologinen koetutkimus kesällä 1997 (PDF) (raportti)  1997. Nuoramoisten kylätoimikunta. Viitattu 27.10.2022.
Kokkonen, Jyri & Rautanen, Toivo: Mikkelin vesi- ja ympäristöpiirin alueen vanhat vesilaitokset.  (monistesarja, nro 623)  Helsinki:  Vesi- ja ympäristöhallitus, 1995.  Issn 0783-3288  ISBN 951-53-0049-5  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 27.10.2022).
| n k Perustiedot Wikidatassa: Maatiaiskosken vesivoimalaitos (Q114876933)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: vesivoimalaitos
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Sysmä
koordinaatit: 61°26′20″N 25°50′51″E﻿ / ﻿61.43887°N 25.8476°E﻿ / 61.43887; 25.8476
Pihasyreeni

| Pihasyreeni |
| --- | --- |
 Luonnonvarainen pihasyreeni Bulgariassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Oliivikasvit Oleaceae
Suku::  Syreenit Syringa
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Syringa vulgaris  L. 
Katso myös
   Pihasyreeni Wikispeciesissä   Pihasyreeni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pihasyreeni (Syringa vulgaris) on oliivikasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipensas, joka on suosittu koristekasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopassa.
Kuvaus

Pihasyreeni on pystyversoinen ja tiheä, 6–7 metrin korkuiseksi kasvava pensas. Herttamaiset ja suipot lehdet ovat 5–10 cm:n pituiset. Voimakastuoksuiset ja yleensä violetinväriset kukat ovat kerrannaisissa, 10–20 cm pitkissä tertuissa.
Pihasyreenistä on jalostettu koristekasvikäyttöön lajikkeita, joiden kukkien väri vaihtelee valkoisesta tummanviolettiin. Jalostettuja pihasyreenilajikkeita kutsutaan myös jalosyreeneiksi . Viljellyt lajikkeet kasvavat yleensä 4–5 metrin korkuisiksi. Jalosyreenejä alettiin jalostaa 1850-luvulla.
Koristekasvikäyttö

Pihasyreeni on vaatimaton kasvupaikan suhteen. Suomessa pihasyreeni on kestävä Etelä-Lappiin saakka. Etelä-Suomessa kukinta-aika on kesäkuu, pohjoisessa heinäkuu. Pihasyreeneitä tuotiin Suomeen jo 1720-luvulla.
Jalosyreenilajikkeet ovat talvenarkoja ja niitä voidaan Suomessa viljellä vain eteläisimmässä osassa maata.
Lajikkeita ja lajikeryhmiä

Syringa vulgaris 'Alba'
Syringa vulgaris Vulgaris-ryhmä – jalosyreeni
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pihasyreeni (Syringa vulgaris)
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pihasyreeni (Syringa vulgaris)
Luontoportti: Pihasyreeni (Syringa vulgaris)
Arboretum Mustila: Pihasyreeni (Syringa vulgaris)
ITIS: Syringa vulgaris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Syringa vulgaris (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Syringa vulgaris (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q6565319  Wikispecies: Syringa vulgaris  APNI: 447393  BioLib: 40418  Calflora: 12918  CoL: 542H2  EoL: 595648  EPPO: SYRVU  EUNIS: 176377  FloraBase: 16839  FNA: 220013210  GBIF: 5415039  GRIN: 36122  iNaturalist: 83072  IPA: 11529  IPNI: 611185-1  IRMNG: 11333323  ITIS: 32996  IUCN: 61919333  MichiganFlora: 1742  MoBotPF: 282932  NatureServe: 2.144583  NBN: NBNSYS0000003950  NCBI: 34270  NZOR: 15219d7d-cc03-4f04-bf91-699efe230477  NZPCN: 2720  Observation.org: 7532  Open Tree of Life: 733236  PalDat: Syringa_vulgaris  PFI: 3979  Plant List: kew-356495  PLANTS: SYVU  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:289009-2  RHS: 99011  Tropicos: 23000032  VASCAN: 6735  WisFlora: 5186  WFO: wfo-0000818704  Laji.fi: MX.39333 
Jalosyreenilajike 'Mme Lemoine'.
Pignary

| Pignary |
| --- | --- |
 Pignary
 Koordinaatit: 14°15′36″N, 3°57′4″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Bandiagaran piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  16 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pignary (myös Pignari) on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Baboye sijaitsee Dogonin ylängöllä 40 kilometriä Bandiagarasta lounaaseen. Kunnassa on 16 100 ja keskuskylässä 1 700 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede

Pignaryn kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Pignari Banan, idässä Doucoumbon, etelässä Bara Saran sekä lännessä Moptin piirin Sion ja Djennén piirin Fakalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylätasangon kalliorinteet ja laaksot.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus koostuu heinäkasveista, pensaista ja matalista puista.
Asutus

Kuntaan kuuluu 20 kylää. Kunnantalo ja palvelut sijaitsevat Nandon kylän läheisellä leirialueella.
Asukkaista valtaosa on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja, bambaroita, boboja ja mandinkoja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Somadougoun ja Bankassin välinen maantie. Nandosta on vaikeasti liikennöitävä yhteys Bandiagaraan. Yleisimmät liikennevälineet ovat moottoripyörät, polkupyörät ja hevoskärryt.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Lisäksi kasvatetaan muun muassa foniota, hibiskusta, lehmänpapua, maapapua, seesamia ja maapähkinää. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja siipikarja. Käsityöammattien ja kaupankäynnin merkitys on vähäinen.
Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Matkailu

Paikallisiin nähtävyyksiin kuuluu Nandon moskeija, jota on kuvailtu yhdeksi Malin kauneimmista. Majoituspalveluja ei ole.
Aiheesta muualla

Nandon kylälle omistettu sivusto[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Alexander Mackenzie (tutkimusmatkailija)
Aiheesta muualla

Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat 2  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Scientific illustrators 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Maarit (albumi)

| Maarit Maarit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1973
 Julkaistu: 1973
 Tuottaja(t): Otto Donner, Måns Groundstroem, Atte Blom
 Tyylilaji: folk rock, soft rock
 Kesto: 44.40
 Levy-yhtiö: Love Records
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Maaritin muut julkaisut
|   | Maarit 1973 | Viis’ pientä 1975 |
Maarit on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1973.
Levyn ovat tuottaneet Love Recordsille Otto Donner, Måns Groundstroem ja Atte Blom. Äänitys on tehty Finnvox Studioilla vuonna 1973 ja äänittäjinä ovat toimineet Erkki Hyvönen ja Paul Jyrälä. CD-masteroinnin on tehnyt Mika Jussila Finnvoxilla vuonna 1991. Levykannen on tehnyt Anita Westin/SAFTRA.
Maaritin lisäksi levyllä ovat mukana Otto Donnerin kuorot ja studio-orkesteri, Jim Pembroken ja Jukka Gustavsonin yhtyeet sekä Isokynä Lindholmin ja Pekka Järvisen rockbändit.
Kappaleet > A-puoli

Ei eiliseen – 3.07 (alkup. Going Back, säv. Carole King & Gerry Goffin, suom. san. Hector, sov. Måns Groundstroem)
Suonsilmä – 2.59 (alkup. Sweet Maria, säv. ja sov. Jim Pembroke, san. Hector)
Synnyin saatanan merkit käsissäin – 3.25 (alkup. Jumpin’ Jack Flash, säv. Mick Jagger & Keith Richards, suom. san. Hector, sov. Pekka Järvinen)
Merimies – 5.35 (alkup. A Salty Dog, säv. Gary Brooker, suom. san. Gobseck, sov. Otto Donner)
Uutisten jälkeen – 2.26 (alkup. Resigned to Surrender, säv. Pembroke, suom. san. Hector, sov. Donner)
Laakson lilja – 3.21 (alkup. Delta Dawn, säv. Alex Harvey & Larry Collins, suom. san. Gobseck, sov. Donner)
Kappaleet > B-puoli

Sua ehkä liikaa pomputin – 3.00 (alkup. You Are the Sunshine of My Life, säv. Stevie Wonder, suom. san. Hector, sov. Jukka Gustavson)
Anna tukan valuu vaan – 2.25 (säv. ja san. Dave Lindholm, spv. Lindholm & Sakari Kukko)
Lainaa vain – 4.02 (alkup. Child of Mine, säv. Goffin & King, suom. san. Hector, sov. Donner)
Pienellä pojalla – 2.19 (säv. ja san. Donner & Jussi Ahtinen, sov. Donner)
Se se on rokkii – 3.06 (säv. ja san. Lindholm, sov. Lindholm, Groundstroem & Donner)
Laulu kuolleesta rakastetusta – 2.30 (säv. Kaj Chydenius & Marja-Leena Mikkola, sov. Donner)
Kappaleet > CD-bonukset

Aamun tulo – 4.08 (säv. Pembroke & Maarit Äijö)
Nyt olen tullut maailmaan – 2.21 (alkup. Home Again, säv. Carole King, suom. san. Pentti Saaritsa)
Vítězslav Mácha

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | München 1972 |  74 kg |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 |  74 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Katowice 1974 | 74 kg |  |
|  Kultaa | Göteborg 1977 | 74 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bursa 1977 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1973 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Madrid 1974 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Katowice 1972 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Ludwigshafen 1975 | 74 kg |  |
Vítězslav Mácha (6. huhtikuuta 1948 Krmelín – 29. toukokuuta 2023) oli Tšekkoslovakiaa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Mácha voitti olympiakultaa 74 kilon sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän ensimmäisellä kierroksella hävisi Bulgarian Ivan Koleville, mutta voitti loput vastustajansa. Montréalissa 1976 hän voitti muun muassa Suomen Mikko Huhtalan pistein 4–3, mutta hävisi finaalissa Neuvostoliiton Anatoli Bykoville pistein 7–3 ja sai hopeaa. Vielä neljänsissä olympiakisoissaan Moskovassa 1980 Mácha paini kuudenneksi. MM-kisoissa hän voitti kultamitalin kahdesti.
Mácha avioitui Miss Böömin kanssa vuonna 1971.
Saavutuksia

Olympiakultaa Münchenissä 1972 (sarja 74 kg)
Olympiahopeaa Montrealissa 1976 (sarja 74 kg)
Olympiakisoissa kuudes 1980 ja karsiutui 4. kierroksella 1968 (sarja 74 kg)
MM-kultaa Katowicessa 1974 ja Göteborgissa 1977 (sarja 74 kg)
EM-kultaa 1977 (sarja 74 kg)
EM-hopeaa 1973 ja 1974 (sarja 74 kg)
EM-pronssia 1972 ja 1975 (sarja 74 kg)
Aiheesta muualla

Vítězslav Mácha – Sports Reference LLC. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mácha FILA:n tietokannassa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Tšekki
Machinima

Machinima on elokuvan tuotantotekniikka ja mediamuoto. Machinimalla tarkoitetaan elokuvaa, joka on luotu käyttämällä tietokone- tai videopelien pelimoottoria. Machinima on hyvä esimerkki emergentistä pelattavuudesta (engl. emergent gameplay): Tietokonepelien pelaaminen tavalla, mitä suunnittelijat eivät aluksi ottaneet huomioon, synnytti uuden mediamuodon. Sana machinima tulee luultavasti englannin kielen sanoista machine ja cinema, mahdollisesti kirjoitusvirheestä.
Machinimaa on ollut olemassa niin kauan kuin peleissä on ollut mahdollista tallentaa pelejä myöhemmin katsottavaksi, ja mahdollista kontrolloida kameraa. Yksi ensimmäisistä peleistä, jossa tätä hyödynnettiin oli Stunt Island (1992). Suosituksi machinima tuli 3D-pelien aikakaudella, erityisesti Quake on peli jolle on tehty runsaasti machinimaa.
Machiniman tekemiseen ei välttämättä tarvita pelin tallennusominaisuutta jälkeenpäin katsottavaksi. Esimerkiksi Red vs. Bluen kaudet 1-6 on kuvattu tyhjentämällä yhden pelaajan ruutu ja nauhoittamalla TV-ruutua. Tällaisissa tapauksissa näyttelijöiden lisäksi täytyy olla myös "kuvaaja".
Machinimaa on tehty monella tavalla. Toisinaan moottorit mahdollistavat elokuvan levittämisen sellaisenaan pelin demotallenteen muodossa, mutta joissakin tapauksissa demot leikataan ja äänitetään ulkopuolisissa ohjelmissa. Eräät machiniman tekijät ovat myös käyttäneet pelimoottoreita live-esiintymisissä, joissa näyttelijät ohjaavat hahmojaan näytellessään.
Myös joidenkin pelien hiekkalaatikko-ominaisuudella on tehty machinimaa. Tällaisissa "machinimoissa" hahmoja eivät liikuta pelaajat, vaan tietokone. Hahmot ohjelmoidaan yleensä tekemään haluttavat asiat sen sijaan, että hahmoja liikuttaisi tekoäly. Tällaisten teosten raja itse machiniman ja 3D-animaatioiden välillä on vain pienoinen.
Vuonna 2006 julkaistusta Garry’s Modista tuli suosittu alusta machiniman tekemiseen (tosin tämä termi alkoi jo jäädä käytöstä), ja sillä tehdyt videot olivat suosittuja YouTubessa palvelun perustamisen jälkeen. GModin korvasivat myöhemmin Minecraftilla tehdyt videot.
Kuuluisia esimerkkejä eri pelimoottoreilla

Quake done Quick -sarja: Quake-speedrun-sarja, jonka myöhempiin osiin lisättiin muun muassa kamera-ajoja ja ylimääräisiä kohtauksia.
Gmod Idiot Box -sarja: Garry's Modilla tehty animaatiosarja, joka sisältää parodiaa monista eri peleistä kuten Portal, Left 4 Dead, Half-Life 2, ja Team Fortress 2, sekä erilaisista internet-ilmiöistä.
The Seal of Nehahra: Lähes 4 tunnin mittainen Quake-peliin pohjautuva kauhutoimintaelokuva.
Red vs. Blue: Halo-sarjan peleillä tehty pitkä sarja kahden armeijan "sodasta".
Neverending Nights: Neverwinter Nights -pelin avulla tehty komediasarja.
Smashtasm: Shippidgen Super Smash Bros. Meleen pohjalta tehty komediasarja. Toinen kausi käyttää Super Smash Bros. Brawlia.
Brawlgasm: GuitarmasterX7:n Smashtasmistä poikkeava Super Smash Bros. Brawlin pohjalta tehty komediasarja.
Peach's Slutty Adventure: Dexterboy124:n Super Smash Bros. Meleen pohjalta tehty, enemmän prinsessa Peachiin keskittyvä komediasarja. Sarjan kolmas kausi käyttää Super Smash Bros. Brawlia.
War of the Servers: Garry's Modin avulla tehty 1½ tuntia pitkä parodia Maailmojen sodasta.
Arby 'n' The Chief -sarja: Halo 3 ja Halo: Reach -pelien ja Halo-lelufiguurien avulla tehty osittain näytelety komediasarja. Sarjan luoja on Jon Graham tunnetaan myös nimellä Digitalph33r
Aiheesta muualla

Machinima.com, sivulta löytyy Machinima-videoita.
Lit Fuse Films, lisää machinima-videoita
Rooster Teeth, Rooster Teethin tekemiä machinimoita, mm. Red vs. Blue
DigitalPh33r's Guide to Making Halo 3 Machinima, Jon Grahamin luoma kuusiosainen machinima-sarja machiniman teosta lähinnä Halo 3:n avulla.
Pietarinsuomalaiset

Pietarinsuomalaiset ovat Pietarin kaupunkiin muuttaneita ja siellä asuvia suomalaisia. Suomalaisia oli mukana jo kaupungin perustamisvaiheessa 1700-luvun alussa. 1900-luvun alussa Pietarissa oli kaupungeista jo maailman toiseksi eniten suomalaisia. Vain Helsinki oli tässä suhteessa suurempi. Pietarinsuomalaiset ovat osa venäjänsuomalaisia, sillä suomalaisia asuu myös muissa osissa Venäjää.