stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juho Sefanias Järvi

Juho Sefanias Järvi (2. marraskuuta 1894 Ylistaro – 13. heinäkuuta 1952) oli suomalainen kirkkoherra.
Järvi kävi viisi luokkaa Lapuan yhteiskoulua saaden sieltä erotodistuksen 1916. Hän opiskeli Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa ja suoritti saarnalupatutkinnon Porvoon tuomiokapitulissa vuonna 1919. Järvi suoritti sitten yksityisoppilaana oppikoulun 8. luokan kurssin ja sai 1924 oikeuden opiskella ja suorittaa tutkintoja Helsingin yliopiston jumaluusopillisessa tiedekunnassa ilman ylioppilastutkintoa. Järvi suoritti teologisen erotutkinnon 1927 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Vuonna 1930 hän suoritti pastoraalitutkinnon.
Järvi oli Suomen Lähetysseuran matkasaarnaajana 1919–1925 ja Herättäjäyhdistyksen matkasaarnaajana 1926. Papiksi vihkimisen jälkeen hän hoiti virkaatekevänä kirkkoherran ja kappalaisen virkoja Lehtimäellä, Eurajoella, Kauhajoella ja Mikkelissä. Järvi oli Mikkelin kaupunkiseurakunnan kappalaisena 1932–1939 ja Tyrnävän kirkkoherrana vuodesta 1939 alkaen.
Julkaisuja

Parannus evankelis-luterilaisen kirkon tunnustuskirjojen mukaan. Dogmatiikan tutkielma, Helsingin yliopisto, Teologinen tiedekunta, Helsinki ei. julk. vuotta
Toimitustöitä

Nimellä J. S. Järvi:
Seuratuvan penkiltä 1; toimittaneet J. S. Järvi ja Martti Rantanen. WSOY 1928
Kirkko ja nuoriso 1929; toim. J. S. Järvi ja Tauno Ervo. Rauma 1929
Ristin tiellä. WSOY 1929
Vartioviestejä: herännäispappien saarnoja toisen vuosikerran evankeliumiteksteistä. Otava 1936
Koottuja muruja: seurapuheita ja hartauskirjoituksia. Otava 1937
Vartioviestejä: herännäispappien saarnoja kolmannen vuosikerran evankeliumiteksteistä. Otava 1937
Vartioviestejä: herännäispappien saarnoja ensimmäisen vuosikerran evankeliumiteksteistä. Otava 1938
Kagaali (1940-luku)

Kagaali oli Suomessa toiminut pieni ryhmittymä, joka pyrki kylmän sodan aikana jarruttamaan kommunismin leviämistä. Sen johdossa oli Keijo Alho ja mukana muun muassa Aito Anto.
Kaga (täsmennyssivu)

Kaga tarkoittaa seuraavia:
Kaga, Japanin kaupunki
Kagan provinssi, Japanin provinssi
Kaga, Japanin laivaston Tosa-luokan taistelulaiva
JS Kaga, Japanin meri-itsepuolustusvoimien Izumo-luokan helikopterihävittäjä
Kaga, sukunimenä:
Kaede Kaga (s. 1999), japanilainen poplaulaja.
Kagamino

|  |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Okayaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  419,7 km²
Väkiluku (2020):  12 068
 – Väestötiheys:  28,76 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kagamino (jap. 鏡野町, Kagamino-chō) on maaseutukaupunki Tomatan piirikunnassa, Okayaman prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 12 068 asukasta, ja väkiluku laski 1,2 prosentilla vuosien 2015 ja 2020 välillä. Väestö on laskenut jo ainakin vuodesta 1995. Kunnan pinta-ala on 419,7 neliökilometriä ja väestötiheys 28,76 asukasta neliökilometrillä.
JussinHessu

JussinHessu on Tammerkosken Nuorkauppakamarin ja Tampereen Nuorkauppakamarin vuosittain jakama kulttuuripalkinto.
JussinHessun-kulttuuripalkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991, jolloin palkinnon sai WernerBros. Vuosien varrella palkittuja ovat olleet muun muassa Tampereen Teatterikesä, Popeda, Sorin Sirkus, Tampereen Komediateatteri, Paleface, Juice Leskinen, Improvisaatioteatteri Snorkkeli, Musiikkiteatteri Palatsi, Rajaportin sauna , Tampereen kauppahalli, Jonne Aaron, Ilves jalkapallo, Arimo Mustonen, Suppaa Tampere ja Blockfest-kaupunkifestivaali. Vuonna 2018 palkinnon sai Manse PP:n naiset.
JussinHessu-nimitys tulee nuorkauppakamarien vuoden 1991 puheenjohtajien etunimistä (Heikki Kinni ja Jussi Elomaa ideoivat nuorkauppakamarien vuoden avajaistapahtuman Pitkä Lounas, jonka yhteyteen he perustivat tamperelaisen kulttuuripalkinnon).
JussiHessu-kulttuuripalkinnon voittajat:
1991 Werner Bros
1992 Myrskyluodon Maija -musikaali
1993 Nääs Boys -kvartetti
1994 Tampereen Teatterikesä
1995 Nimimerkki “Suomen Joutsen”, Aamulehden pakinoitsija
1996 Grafiikkapaja Himmelblau
1997 Tampereenkiäliset Uutiset
1998 Nuorisomusikaali Virgo
1999 Rockyhtye Popeda
2000 Pumpulitehtaan tytöt, teos sadalle ompelijalle ja ompelukoneelle
2001 Tanssiteatteri Mobita / Dansco
2002 Zarah L. -näytelmä
2003 Levymoguli Epe Helenius
2004 Hiphopartisti Karri Miettinen alias Paleface
2005 Tampereen Komediateatteri
2006 Sorin Sirkus
2007 Juice Leskinen
2008 Improvisaatioteatteri Snorkkeli
2009 Pikku Kakkonen
2010 Musiikkiteatteri Palatsi
2011 Rajaportin Sauna
2012 Tampereen Kauppahalli
2013 Jonne Aaron
2014 Ilves futis
2015 Arimo Mustonen
2016 Suppaa Tampere
2017 Blockfest
2018 Manse PP:n naiset
2019 Ikurin Pyhäpolku
2020 Uhana Design
2021 Särkänniemi
2022 Tampereen Keskustorin Kesäkeidas
2023 Minetit/Tampereen Sisu
2024 Nokia Areena
Jukka Pennanen (antropologi)

Jukka Mikko Seppo Pennanen (s. 1945) on suomalainen kulttuuriantropologi. Hän on ollut Oulun yliopiston kulttuuriantropologian professori vuodesta 1989. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kalastus ja kansatieteen menetelmät. Hän on erikoistunut luontaiselinkinoihin perustuvien kulttuurien tutkimiseen, kulttuurien muutosprosesseihin ja metodologisten tutkimusmallien kehittämiseen.
Amy Poehler

| Amy Poehler |
| --- | --- |
 Amy Poehler vuonna 2013 Peabody-palkinto­tilaisuudessa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Amy Meredith Poehler
Syntynyt: 16. syyskuuta 1971 (ikä 53) Newton, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  koomikko, käsikirjoittaja, näyttelijä, tuottaja, ohjaaja
Puoliso:  Will Arnett (vih. 2003-2016)
Lapset:  2
Sukulaiset:  Greg Poehler (veli)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Amy Meredith Poehler (s. 16. syyskuuta 1971 Newton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä, koomikko ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa komedia­sarjoista Saturday Night Live ja Puisto-osasto, joissa esittämistään rooleista hän on ollut Emmy-ehdokkaana.
Ura

Poehler valmistui Boston Collegesta vuonna 1993 pää­aineinaan teatteri ja viestintä, minkä jälkeen hän opiskeli improvisaatio­teatteria Chicagon The Second Cityssä ja ImprovOlympicissä. Hän liittyi The Second Cityssä Upright Citizens Brigade -komedia­ryhmään, joka sai oman televisio­sarjan muutettuaan New Yorkiin vuonna 1996. Sarjaa esitettiin Comedy Central -kanavalla vuodet 1998–2000. Poehler esiintyi säännöllisesti myös Late Night with Conan O'Brien -keskustelu­ohjelman sketseissä vuosina 1996–2000.
Vuodesta 2001 alkaen Poehler esiintyi Saturday Night Livessa, jossa hän esitti useita hahmoja ja juonsi Weekend Update -osiota aluksi Tina Feyn ja myöhemmin Seth Meyersin kanssa. Hän oli ehdolla parhaan nais­sivu­osan Emmy-palkinnon voittajaksi vuosina 2008 ja 2009. Poehler jätti SNL:n vuonna 2008 saatuaan roolin sarjasta Puisto-osasto, josta hän on ollut parhaan nais­pää­osan Emmy-ehdokkaana vuosina 2010 ja 2011. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut Puisto-osaston käsi­kirjoittajana ja tuottajana. Hän on myös yksi The Mighty B! -animaatio­sarjan luojista ja ääni­näyttelijöistä.
Poehler oli Tina Feyn kanssa pää­osassa elo­kuvassa Baby Mama (2008), jonka lisäksi hän oli merkittävässä roolissa muun muassa elo­kuvissa Mean Girls (2004), Hokkarihemmot (2007), The Ex (2007), Mr. Woodcock (2007) ja Spring Breakdown (2009). Hän on myös ääni­näytellyt animaatio­elo­kuvissa Shrek kolmas (2007), Horton (2008), Alvin ja pikkuoravat 2 (2009) ja Tapaus Punahilkka 2 (2011).
Time valitsi Poehlerin ”maailman 100 vaikutus­valtaisinta ihmistä” -listalleen vuonna 2011.
Yksityiselämä

Poehlerin pikku­veli on Greg Poehler.
Poehler avioitui näyttelijä Will Arnettin kanssa vuonna 2003. Heillä on kaksi poikaa. Pari muutti erilleen vuonna 2012. Arnett haki avio­eroa huhti­kuussa 2014, joka tuli voimaan 2016.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1998 | Tomorrow Night | Nainen, jota suihkutetaan letkulla |
| 1998 | Saving Manhattan | Kirsten |
| 2004 | Mean Girls | Rouva George |
| 2006 | Tenacious D: Maailman paras rokkibändi | Tarjoilija |
| 2007 | Mr. Woodcock | Maggie Hoff­man |
| 2008 | Baby Mama | Angie Ostrowski |
| 2009 | Alvin ja pikkuoravat 2 | Eleanor (ääni) |
| 2011 | Alvin ja pikkuoravat 3 | Eleanor (ääni) |
| 2015 | Inside Out – mielen sopukoissa | Joy, Ilo (ääni) |
| 2015 | A Very Murray Christmas | Liz |
| 2015 | Sisters | Maura Ellis (myös tuottaja) |
| 2017 | The House | Kate Johan­sen |
| 2019 | Wine Country | Abby (myös ohjaaja, tuottaja) |
| 2021 | Näpit irti! | Lisa (myös ohjaaja, tuottaja) |
| 2023 | First Time Female Director | Meg (myös tuottaja) |
| 2024 | Inside Out 2 - mielen sopukoissa | Joy, Ilo (ääni) |
Lähde:
Valikoitu filmografia > Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Escape from It's a Wonderful Life | Mary Hatch (ääni) | televisiospesiaali |
| 2001–2008 | Saturday Night Live | Useita rooleja | 142 jaksoa |
| 2009–2015, 2020 | Puisto-osasto | Leslie Knope | 126 jaksoa |
| 2015 | Wet Hot American Summer: First Day of Camp | Susie | 7 jaksoa |
| 2015–2017 | The UCB Show | Juontaja | 16 jaksoa |
| 2017 | Wet Hot American Summer: Ten Years Later | Susie | 6 jaksoa |
| 2018–2021 | Making It | Toinen juontajista | 22 jaksoa |
| 2020–2022 | Duncanville | Duncan Harris/Annie Harris/itsenään | 39 jaksoa (ääni) |
| 2022–2023 | Baking It | Juontaja | 6 jaksoa |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amy Poehler Wikimedia Commonsissa
Amy Poehler Puisto-osaston sivustolla (englanniksi)
Amy Poehler IMDbssä
Kalevi Numminen (vuorineuvos)

Teuvo Kalevi Numminen (26. maaliskuuta 1932 Eurajoki – 29. maaliskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän sai tekniikan tohtori h.c. arvon.
Numminen valmistui ylioppilaaksi 1951 ja diplomi-insinööriksi 1957 (TKK). Hän toimi Imatran Voima Oy:n suunnittelijana 1957–1970, sen Loviisan atomivoimalaitoksen projektipäällikkönä 1971–1976 ja siirtyi johtokunnan jäseneksi 1976. Hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1975, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1982, pääjohtaja 1993–1997. Hän oli valvontavastuussa strategisesta suunnittelusta, liiketoiminnan kehityksestä ja johdon kehityksestä sekä sisäisestä tarkastuksesta. Hän oli myös IVO International Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Hän oli Teknillisen korkeakoulun voimalaitosopin assistentti ja vt. professori 1957–1969. Luottamustehtävissä hän oli muun muassa Suomen säätöteknillisen seuran puheenjohtaja 1963–1967.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2009

Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2009 olivat järjestyksessään 58. judon Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne käytiin Tbilisissä, Georgiassa 24.–26. huhtikuuta 2009. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa sekä miehille että naisille.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| –60 kg |  Arsen Galstjan |  Heorhi Zantaraja |  Nestor Khergiani  Ludwig Paischer |
| –66 kg |  Miklós Ungvári |  Tomasz Kowalski |  Alim Gadanov  Deniss Kozlovs |
| –73 kg |  Volodymyr Soroka |  Dex Elmont |  Gilles Bonhomme  Marcel Trudov |
| –81 kg |  Ivan Nifontov |  Antonio Ciano |  Aljaž Sedej  Levan Tsiklauri |
| –90 kg |  Andrei Kazusjonok |  Varlam Liparteliani |  Karolis Bauža  Elxan Məmmədov |
| –100 kg |  Tagir Haibulajev |  Henk Grol |  Jevgeņijs Borodavko  Daniel Brata |
| +100 kg |  Martin Padar |  Grim Vuijsters |  Ihar Makarau  Aleksandr Mihailin |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| –48 kg |  Frédérique Jossinet |  Éva Csernoviczki |  Michaela Baschin  Alina Alexandra Dumitru |
| –52 kg |  Natalja Kuzjutina |  Ana Carrascosa |  Kitty Bravik  Ilse Heylen |
| –57 kg |  Telma Monteiro |  Sarah Clark |  Hedvig Karakas  Morgane Ribout |
| –63 kg |  Urška Žolnir |  Vera Koval |  Marijana Mišković  Alice Schlesinger |
| –70 kg |  Lucie Décosse |  Kerstin Thiele |  Edith Bosch  Cathérine Jacques |
| –78 kg |  Esther San Miguel |  Maryna Pryštšepa |  Svjatlana Tsimašenka  Heide Wollert |
| +78 kg |  Jelena Ivaštšenko |  Urszula Sadkowska |  Gülşah Kocatürk  Franziska Konitz |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 5 | 1 | 2 | 8 |
| 2 |  Ranska | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 3 |  Ukraina | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 |  Unkari | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 5 |  Espanja | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 |  Valko-Venäjä | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 7 |  Slovenia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Portugali | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Viro | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 |  Alankomaat | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 11 |  Puola | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 12 |  Saksa | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 13 |  Georgia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 14 |  Iso-Britannia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16 |  Belgia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 16 |  Latvia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 16 |  Romania | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 |  Azerbaidžan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Israel | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Kroatia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Liettua | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Moldova | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Turkki | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 14 | 14 | 28 | 56 |
Jussi Tossavainen

Helsingin olympiakisojen järjestelytoimikunta kesällä 1938: Erik von Frenckell (vas.), Mauno Pekkala, Urho Kekkonen, Jussi Tossavainen, Ernst Krogius, Jukka Rangell, Johan Helo ja Hugo Österman.
Jussi L. Tossavainen (26. elokuuta 1899 Kotka – 12. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, joka toimi muun muassa Helsingin olympiastadionin ensimmäisenä isännöitsijänä vuosina 1938–1964. Varsinaisen työuransa hän teki pankkialalla.
Elämä

Kotkassa syntynyt Tossavainen työskenteli aluksi Posti- ja telelaitoksen palveluksessa sekä liike-elämässä, kunnes vuonna 1926 sai työpaikan Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitosta. Vuotta myöhemmin hän aloitti Helsingin olympialaisten keräystoimikunnan sihteerinä, ja vuodesta 1929 lähtien Tossavainen oli myös Stadion-säätiön sihteerinä sekä hoiti erilaisia Olympiastadionin rakennusprojektiin liittyviä tehtäviä. Olympiastadionin valmistuttua vuonna 1938 hänet valittiin sen isännöitsijäksi.
Kotkassa asuessaan Tossavainen kuului muun muassa Kotkan Innon sekä SVUL:n Kymenlaakson piirin johtokuntiin. Helsinkiin muutettuaan hän oli mukana Helsingin Kisa-Veikkojen toiminnassa. Tossavainen valittiin 1930-luvulla myös SVUL:n liittohallitukseen ja Suomen Urheiluliiton talousvaliokuntaan. Lisäksi hän oli jäsenenä opetusministeriön 1935 asettamassa urheilun keskusliittotoimikunnassa, joka pohti SVUL:n ja TUL:n yhteistoimintaa. Keväällä 1938 Tossavainen valittiin J. W. Rangellin ja Urho Kekkosen kanssa SVUL:n edustajaksi neuvottelemaan yhteistyöstä TUL:n Toivo Vilppulan, Urho Rinteen ja Arvi E. Heiskasen kanssa.
Jyri Aalto

Jyri Tapani Aalto (s. 11. heinäkuuta 1969 Helsinki) on suomalainen entinen sulkapalloilija.
Aalto eteni MM-kisoissa 1995 kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle ja oli sekanelinpelissä Nina Sarneston kanssa toisella kierroksella. Hän putosi seuraavana vuonna EM-kilpailuissa toisen ottelunsa jälkeen. Aalto hävisi vuoden 1999 MM-kisoissa kolmannen ottelunsa Japanin Keita Masudalle ja oli Sydneyn olympialaisissa 2000 jaetulla 17. tilalla pudottuaan toisella kierroksella. Vuonna 2000 Aalto voitti Kanadan kansainvälisen turnauksen. Hän kilpaili vuoteen 2004 saakka osallistuen vielä muun muassa MM-kisoihin 2001.
Aalto on toiminut oman peliuransa jälkeen Suomen maajoukkueen valmentajana. Vuodesta 2019 Jyri Aalto on valmentanut U15-liittoryhmää, jossa on Suomen alle 15-vuotiaiden parhaat juniorit.[lähde? ]
Jørgen Jørgensen (1888–1974)

| Jørgen Jørgensen> Tanskan opetusministeri |
| --- | --- |
 Hans Christian Hansenin II ja Viggo Kampmannin I sekä II hallitus 28. toukokuuta 1957 – 7. syyskuuta 1961  
Edeltäjä:  Julius Bomholt
Seuraaja:  Kristen Helveg Petersen
 Thorvald Stauningin III, IV, V ja IV sekä Vilhelm Buhlin I hallitus 4. marraskuuta 1935 – 9. syyskuuta 1942  
Edeltäjä:  Frederik Borgbjerg
Seuraaja:  A. C. Højberg Christensen
Tanskan sisäministeri
 Erik Scaveniuksen hallitus 9. marraskuuta 1942 – 5. toukokuuta 1945  
Edeltäjä:  Knud Kristensen
Seuraaja:  Knud Kristensen
Kansankäräjäedustaja
 1929–1960  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jørgen Peter Laurits Jørgensen
Syntynyt: 19. toukokuuta 1888 Lejre, Tanska
Kuollut: 15. joulukuuta 1974 (86 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Radikaali Venstre
Jørgen Peter Laurits Jørgensen (19. toukokuuta 1888 Lejre – 15. joulukuuta 1974) oli tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1929–1960 ja toimi Tanskan sisäministerinä 1942–1945 sekä opetusministerinä 1935–1942 ja 1957–1961.
Aiheesta muualla

Jørgen Jørgensen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Jyri Hietaharju

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Seinäjoki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1992–1997: TP-Seinäjoki
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2002 | TP-Seinäjoki | 84 | (9) |
| 1999 | → Santa Claus (laina) | 5 | (1) |
| 2003–2011 | VPS | 220 | (23) |
| 2012–2014 | SJK | 42 | (5) |
| 2014 | Kerho 07 | 9 | (0) |
| 2015– | Apollo | 5 | (9) |
| Yhteensä | Yhteensä | 365 | (47) |
Maajoukkue
| 1999 | Suomi U18 | 5 | (0) |
| 2000 | Suomi U19 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jyri Hietaharju (s. 23. huhtikuuta 1981 Seinäjoki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hietaharjun kasvattajaseura on TP-Seinäjoki. Lisäksi Hietaharju on pelannut FC Santa Clausissa. Kaudella 2006 Hietaharju pelasi uransa ensimmäisen kauden Veikkausliigassa. Otteluja kertyi kaiken kaikkiaan 24 ja hän oli joukkueensa tehokkain pelaaja kolmella maalilla ja kuudella maalisyötöllä. Hietaharju johti myös seuraavalla kaudella VPS:n tehopörssiä. Vuoden 2007 kesäkuussa hänet valittiin Veikkausliigan kuukauden pelaajaksi. Juniorina Hietaharju voitti Palloliiton kansalliset taitokilpailut kahdesti.
Kalle Määttä (professori)

Kalle Erkki Tapani Määttä (s. 24. huhtikuuta 1959) on suomalainen oikeustieteilijä, joka on hoitanut Joensuun yliopiston oikeustieteen professuuria. Määttä väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1997.
Määttä toimi Liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtajana 1992–1993.
Kaartin kasarmi

| Kaartin kasarmi |
| --- | --- |
 Suomen puolustusministeriön päärakennus.
Sijainti:  Helsinki
Koordinaatit:  60°09′52.6″N, 24°56′55″E
Valmistumisvuosi:  1822
Suunnittelija:  Carl Ludvig Engel
Käyttäjä:  Suomen puolustusministeriö
Julkisivumateriaali:  kivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaartin kasarmi (aik. myös Kaartinkasarmi) on Helsingin Kaartinkaupungin kaupunginosassa sijaitseva rakennuskokonaisuus, joka muodostuu entisistä Suomen kaartin sotilaskasarmeista. Kasarmitorin eteläisellä laidalla sijaitsee Carl Ludvig Engelin suunnittelema ja alkuaan 1822 valmistunut päärakennus, joka on nykyään Suomen puolustusministeriön toimitiloina. Muissa rakennuksissa on ministeriön ja pääesikunnan tiloja.
Kasarmitori, Kasarmikatu ja koko Kaartinkaupunki ovat saaneet nimensä Kaartin kasarmin mukaan.
Jørgen Kosmo

| Jørgen Kosmo |
| --- | --- |
 Kosmo vuonna 2003.
Norjan valtakunnantilintarkastaja
 2006–2013  
Edeltäjä:  Bjarne Mørk-Eidem
Seuraaja:  Per-Kristian Foss
Suurkäräjien puhemies
 9. lokakuuta 2001 – 30. syyskuuta 2005  
Edeltäjä:  Kirsti Kolle Grøndahl
Seuraaja:  Thorbjørn Jagland
Norjan työ- ja hallintoministeri
 Stoltenbergin I hallitus 17. maaliskuuta 2000 – 5. lokakuuta 2001  
Edeltäjä:  Laila Dåvøy
Seuraaja:  Victor Norman
Norjan puolustusministeri
 Brundtlandin III ja Jaglandin hallitus 2. huhtikuuta 1993 – 17. lokakuuta 1997  
Edeltäjä:  Johan Jørgen Holst
Seuraaja:  Dag Jostein Fjærvoll
Suurkäräjäedustaja
 Vestfoldin vaalipiiri 1985–2005  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jørgen Hårek Kosmo
Syntynyt: 5. joulukuuta 1947 Valnesfjord, Norja
Kuollut: 24. heinäkuuta 2017 (69 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Jørgen Hårek Kosmo (5. joulukuuta 1947 Valnesfjord – 24. heinäkuuta 2017) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1985–2005 ja toimi niiden puhemiehenä 2001–2005. Vuosina 1993–1997 hän oli Norjan puolustusministeri sekä 2000–2001 työ- ja hallintoministeri. Vuosina 2006–2013 Kosmo toimi Norjan valtakunnantilintarkastajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jørgen Kosmo Wikimedia Commonsissa
Jørgen Kosmo Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Jukka Komppa

| Jukka Komppa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. tammikuuta 1958 Vaala
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  Vihan pidot (1997)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jukka Samuli Komppa (s. 14. tammikuuta 1958 Vaala) on suomalainen kirjailija.
Ura

Jukka Komppa työskenteli Keskisuomalaisessa 1981–1996. Tänä aikana hän opiskeli myös Jyväskylän Yliopistossa, jossa hänen pääaineenaan oli yleinen historia. Komppa teki historiasta lisensiaatintyönsä 1993 ja väitteli tohtoriksi 1995.
Komppa on kehittänyt Jyväskylää kulttuurikaupunkina myös yhdistyselämässä. Hän on ollut Jyväskylän suomalais-saksalaisen yhdistyksen varapuheenjohtajana ja hallituksessa ja Suomen maakuntakirjailijoiden varapuheenjohtajana. Lisäksi hän on Keski-Suomen kulttuuriyhdistys ry:n perustajia ja toimii sen hallituksessa. Kompan elämässä ovat tärkeitä perhe, ystävät ja yleensäkin sosiaaliset suhteet.
Komppa sai Jorma ja Eila Tiaisen rahaston kannustuspalkinnon vuonna 2000. Hän oli myös  Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana teoksella Vihan pidot vuonna 1997.
Perhesuhteet

Kompan äiti oli keskipohjalainen, isä Karjalan siirtolainen. Hän syntyi Vaalassa Oulujärven rannalla ja muutti jo puolivuotiaana Ranualle, jossa asui 20 vuotta. Teoksessaan Aukeilla hillasoilla hän kuvaa 1970-luvun alun Ranuaa.
Kirjallinen tyyli

Kirjoissaan Jukka Kompalla on usein historiallinen pohja, ja esim. vuonna 2010 ilmestyneessä teoksessaan Leningradin valloitus historiaa on käsitelty vaihtoehtoisesta näkökulmasta.
Tuotanto > Romaaneja

Vihan pidot. Atena (1997)
Keijo Pollelan toinen tuleminen. Atena 1998.
Ukri ja Leinikki. Kopijyvä 1999.
Minä olen. Atena 2001.
Toimittajat. Minerva 2003.
Aukeilla hillasoilla. Minerva 2005.
Leningradin valloitus. Etukeno 2010.
Tuotanto > Proosaa

Hitlereitä. Marmorikirjat : lyhyttä proosaa. Kopijyvä 2000.
Tuotanto > Tietokirjat

Walter Frank ja taisteleva tiede : aseena Ranskan historia. Studia historica Jyväskyläensia 53 (väitöskirja). Jyväskylän yliopisto 1995.
Aiheesta muualla

Katriina Kajanneksen artikkeleita
Anatominen teatteri

Anatominen teatteri Padovan yliopistossa.
Uppsalan anatominen teatteri sijaitsee Gustavianumin kupolissa.
Anatominen teatteri (lat. Theatrum anatomicum) oli korotettu luentosali, jota käytettiin anatomian opetukseen varhaisissa eurooppalaisissa yliopistoissa. Luentosalin keskellä oli pöytä, jota käytettiin ruumiinavauksiin. Pöydän ympärillä kiersivät amfiteatterin tapaan korotetut parvet, joilla opiskelijat pääsivät ahtaasti, mutta lähietäisyydeltä seuraamaan toimitusta.
Ensimmäinen anatominen teatteri avattiin Padovan yliopistossa Pohjois-Italiassa vuonna 1595. Teatterin sisäänkäynnin yläpuolella on latinankielinen heksametri:
"Hic locus est ubi mors gaudet succurrere vitae"
Suomennettuna se kuuluu: "Tämä on paikka, missä kuolema iloitsee palvellessaan elämää". Säe levisi kaikkialle, minne teattereita myöhemmin rakennettiin, Pohjoismaissa muun muassa Uppsalaan (1663) ja Helsingin yliopistoon. Joissakin paikoissa säettä edelsi lause "Taceant colloquia; effugiat risus" (suom. "Puheet hiljenevät, kaikkoaa nauru").
Bolognan yliopisto sai anatomisen teatterinsa vuonna 1637. Sali tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1944 mutta ennallistettiin nopeasti  alkuperäiseksi.