stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RN Puglia (1898)
Valmistus

Alus tilattiin Taranton laivastontelakalta ja sen köli laskettiin lokakuussa 1893. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1898 ja se otettiin palvelukseen 26. toukokuuta 1901.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 22. maaliskuuta 1923.
Syvällistä ja pinnallista

| Syvällistä ja pinnallista |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pertti Töttö
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  317
ISBN:  9789517681278
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Syvällistä ja pinnallista: Teoria, empiria ja kausaalisuus sosiaalitutkimuksessa on Pertti Tötön kirja laadullisesta ja määrällisestä tutkimuksesta. Teoksen julkaisi Vastapaino vuonna 2004. Kirja jatkaa teosten Pirullinen positivismi (1997) ja Pirullisen positivismin paluu (2000) aiheiden käsittelyä.
Aiheesta muualla

Ilkka Pyysiäinen: Sosiaalitieteen sietämätön keveys. Agricola 12.11.2004.
Pseudo-Matteuksen evankeliumi

| Pseudo-Matteuksen evankeliumi |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  latina
Genre:  lapsuusevankeliumi
Suomennos
Suomentaja:  Ville Vuolanto ja Valtteri Vuolanto
Kustantaja:  Suomen eksegeettinen seura
Julkaistu:  2020
ISBN:  978-951-9217-75-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pseudo-Matteuksen evankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva lapsuusevankeliumi. Se tunnetaan myös nimillä Matteuksen lapsuusevankeliumi ja Marian syntymä ja Vapahtajan lapsuus.
Historia

Evankeliumi kuuluu niin sanottuihin lapsuusevankeliumeihin, joiden tavoitteena oli täyttää Jeesuksen elämäkerran lapsuusajan kuvauksissa ennen kahdettatoista ikävuotta olevia aukkoja.
Kirjoitus vaikutti paljon keskiaikaiseen ajatteluun, erityisesti siksi, että se kuului pyhimyslegendoja sisältäneeseen suosittuun Legenda aureaan. Niinpä siitä kirjoitettiin myös uusia versioita, kuten Libellus de nativitate Sanctae Mariae (”Kirja Neitsyt Marian syntymästä”), joka sisälsi ainoastaan ensimmäisen Marian syntymää käsitelleen osan. Toinen kirjoitukseen perustunut teksti oli Arabialainen lapsuusevankeliumi, jossa on lisäyksiä yliluonnollisista tapahtumista.
Sisältö

Evankeliumi kertoo Neitsyt Marian syntymästä ja nuoruudesta ja näihin vaiheisiin liittyvistä ihmeistä, sekä Jeesuksen lapsuudesta. Evankeliumissa on yhdistelty Jaakobin protoevankeliumia ja Tuomaan lapsuusevankeliumia ja sepitetty niiden pohjalta lisää legendoja. Jaakobin protoevankeliumin kuvaukseen on liitetty kertomus paosta Egyptiin, jota seuraavat lapsuusevankeliumin kertomukset. Kirjoittajan tavoitteena on ollut näiden kirjoitusten sulauttaminen yhdeksi teokseksi.
Jaakobin protoevankeliumin tavoin Maria kuvataan jo lapsena poikkeukselliseksi ja äärimmäisen hurskaaksi. Muiden lapsuusevankeliumien tapaan Jeesuksen kerrotaan tehneen jo lapsena ihmetekoja ja opettaneen hämmästyttävällä viisaudella. Evankeliumi on ensimmäinen, joka mainitsee härkien ja aasien läsnäolon Jeesuksen syntyessä. Tästä on tullut oleellinen osa jouluseimiä ja muita kristillisiä joulun tapahtumien kuvauksia.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Pseudo-Matteuksen evankeliumi. Suomennos Ville Vuolanto ja Valtteri Vuolanto. Teoksessa Varhaiskristilliset lapsuusevankeliumit.  (Toimittaneet Antti Marjanen, Ulla Tervahauta ja Ville Vuolanto. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 120)  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura, 2020.  ISBN 978-951-9217-75-8
Pseudo-Matteuksen evankeliumi. Teoksessa Apokryfiset evankeliumit.  Suomentanut Johannes Seppälä. Ortokirja ry, 1979 (2. painos 1980).  ISBN 951-95564-0-0
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä

Hawk, Brandon W.: The Gospel of Pseudo-Matthew and the Nativity of Mary.  ISD LLC, 2020.  ISBN 9780227907290
Walker, Alexander: The Gospel of Pseudo-Matthew.  Dalcassian Publishing Company, 2019.  ISBN 9781987027983
Aiheesta muualla

The Gospel of Pseudo-Matthew. Wikisource. (englanniksi)
The Gospel of Pseudo-Matthew. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Simonetta Puccini

| Simonetta Puccini |
| --- | --- |
 Signora Simonetta Puccini 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1929 Pisa
Kuollut: 16. joulukuuta 2017 (88 vuotta) Milano
Aiheesta muualla
Kotisivu
Simonetta Puccini (2. kesäkuuta 1929 – 16. joulukuuta 2017) oli italialaisen säveltäjän Giacomo Puccinin pojantytär ja ainoa tunnustettu jälkeläinen. Signora Puccini oli Giacomo Puccinin kaikenlaisten asioiden hyväntahdonlähettiläs.
Elämä ja Puccinin muiston vaaliminen

Simonetta Puccini syntyi Pisassa Giacomo Puccinin ainoa pojan Antonion ja Giuseppina Giurumellon suhteesta. Antonio meni myöhemmin naimisiin milanolaisen paronittaren Rita dell’Annan kanssa, ja heidän avioliittonsa oli lapseton. Antonio Puccini ei koskaan tunnustanut lastaan mutta Rita maksoi Simonettan opiskelun yliopistoon asti ja kertoi tavatess asioita säveltäjäisoisästään. Antonio Puccinin ja Rita dell’Annan kuotua Simonetta Puccini aloitti oikeustaistelun Puccinin nimestä ja omaisuudesta. Italian korkeimman siviilioikeuden (Corte suprema di cassazione) päätöksellä 1980 Simonetta sai oikeuden käyttää Puccini-nimeä ja sai osan Puccinin kiinteistöistä (Torre del Lagon ja Luccan asunnot).
Simonetta Puccini omistautui Giacomo Puccinin elämäntyön säilyttäjäksi. Milanoon perustettiin 1979 Istituto di Studi Pucciniani (Puccini tutkimuksen instituutti) ja kiinteistöjen kunnostukseen ja ylläpitoon luotiin yhdistys Amici delle Case di Giacomo Puccini (Giacomo Puccinin kiinteistöjen ystävät) 1996 sekä La Fondazione Simonetta Puccini (Simonetta Puccinin säätiö) 2005. Signora Puccini oli hyvin usein Giacomo Puccinin kotimuseossa ottamassa vastaan museokävijöitä. Museon näyttelytiloissa oli monenlaisia Giacomo Pucciniin liittyviä näyttelyitä.
Simonetta Puccini julkaisi useita Giacomo Puccinin kirjeitä sekä kirjan William Weawerin kanssa. Vuosittain Puccinin kuolinpäivänä oli säveltäjälle oma muistomessu ja -tilaisuus. Maestron haudalla kotimuseossa oli aina tuoreita kukka.
Simonetta Puccinin haudattiin 20. joulukuuta 2017 Viareggion Chiesa di Don Boscossa. Muistotilaisuudessa jousikvartetti soitti hänen lempikappaleensa, Giacomo Puccinin säveltämän Crisantemin. Simonetta Puccinin tuhkauurna sijoitetaan Villa Museo Giacomo Puccinin marmorihautaan isoisänsä viereen.
Simonetta Puccini ja Suomi

Simonetta Puccini kävi kaksi kertaa Suomessa. Ensimmäisellä kerralla hän seurasi MatkaKalevan tuottamaa Le Villi -ooppera Suomen ensi-esitystä M/S Silja Europalla 2000 ja toisen kerran 2005, jolloin hän seurasi Suomen Kansallisoopperassa niinikään Edgar -oopperan Suomen ensi-esitystä. Matkojen aikana hän solmi suhteet Ainolaan ja tuloksena oli Jean Sibeliuksen 150 -juhlavuonna 2015 Puccini festivaaleilla konsertti Due nature a confronto, jonka viulistina oli Satu Jalas.
Kirjallisuus

Puccini, Simonetta ja Weawer, William: The Puccini Companion.  New York, Lontoo:  W.W. Norton & Company. Inc, 1994.  ISBN 0-393-02930-1  (englanniksi).
Puccini, Simonetta editor: Giacomo Puccini lettere a Riccardo Schnabl.  Milano:  Emme Edizioni V Press, 1981.  (italiaksi).
Puccini, Simonetta (toim.): Lettere a Luigi de’ Servi, s. 17-45.  Quaderni Pucciniani 1, 1982.  (italiaksi).
Puccini, Simonetta (toim.) ja Elphinstone, Michael: Lettere di Ferdinando Fontana a Giacomo Puccini 1884-1919.  Quaderni Pucciniani 2, 1992.  (italiaksi).
Puccini, Simonetta editor: Lettere di Giacomo Puccini ad Alfredo Caselli: 1891-1899.  Quaderni Pucciniani 6, 1998.  (italiaksi).
Puccini, Simonetta editor: Giacomo Puccini e Salvatore Orlando a Torre del Lago (1903-1924) Lettere inedite.  Milano ja Torre del Lago Puccini. Määritä julkaisija! (italiaksi).
Villa Museo Giacomo Puccini, Torre del Lago Puccini.
Konserttiesite 2015 Festival Puccini.
Syöpäkasvainten luokitus

Syöpäkasvainten luokitus on joukko tieteellisiä järjestelmiä, jotka kuuluvat patologian alaan, mutta näitä käytetään hyödyksi enenevässä määrin syöpätaudin hoidon valinnassa.
Syöpiä eli pahanlaatuisia kasvaimia nimetään lähtevän elimen mukaan: Esimerkiksi epiteelistä lähtevä syöpä on karsinooma, tukisolukosta lähtevä on sarkooma ja imukudoksesta lähtevä syöpä on lymfooma; verta muodostavan elimen kudossyöpä on tavallisesti leukemia. Näitä on kaikkia eri tyyppejä. Syöpiä voidaan luokitella myös erilaistumisasteen mukaan. Mikäli syöpä on hyvin erilaistunut eli muistuttaa lähtökudosta, sen hoidolla on yleensä parempi ennuste. Huonosti erilaistuneiden syöpien tutkimus ja hoito on vaikeaa, ja joskus ei lähtöelintä saada lainkaan selville edes ruumiinavauksessa.
Solukon liikakasvun variaatioihin kuuluu hyperplasia, joka on vain normaalin solukon lisääntynyttä kasvua esimerkiksi raskauden aikana, metaplasia, joka on normaalin solukon ilmaantuminen väärään kohtaan, dysplasia, johon liittyy solukon muodon tai koon vaihtelun kasvua mutta ei mitoosin häiriöitä, sekä anaplasia, joka tarkoittaa jo pahanlaatuista kasvainta.
Yksi tapa luokitella syöpiä on niiden eritys. Syöpäsolut voivat erittää esimerkiksi hormoneja tai muita merkkiaineita.
Karsinoomien diagnostiikassa on käytössä luokitus vakavuusasteen mukaan. Esimerkiksi kohdunkaulan irtosolunäyte on luokiteltu roomalaisin numeroin I–V, jossa I tarkoittaa normaalilöydöstä, II hieman poikkeavaa mutta ei pahanlaatuisuuteen viittaavaa, esimerkiksi tulehduksellisesti tavattavaa, III on jo epäilyttävä, IV todennäköinen karsinooma ja V varma karsinooma. Luokkaa 0 käytetään joskus merkityksessä "ei edustava näyte".
Gradus taas tarkoittaa erilaistumisastetta. Nämä kulkevat roomalaisin numeroin I–III tai I–IV siten, että I on hyvin erilaistunutta syöpäkudosta ja siten ennusteeltaan paras, gradukset III ja IV ja  ovat huonosti erilaistuneita.
Graduksen rinnalla käytetään karsinoomissa stage-leviämisasteluokitusta. Tavallisin niistä on TNM-luokitus. Tässä T tarkoittaa itse tuumoria, N paikallisia imusolmukkeita ja M metastaaseja eli etäpesäkkeitä. T2N1M0 tarkoittaa esimerkiksi, että kasvain on levinnyt hieman lähtökudoksensa ohi tai on kasvanut tietyn koon yli, on levinnyt lähimpiin esimerkiksi pariin imusolmukkeeseen eikä etäpesäkkeitä ole. Esimerkiksi paksunsuolen syövässä on käytössä tästä hieman poikkeava Dukes-luokitus, jossa Dukes A on vähiten levinnyt, Dukes D eniten.
Syrjäsalmen kalliomaalaus

| Syrjäsalmen kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Syrjäsalmen kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°31′57.3936″N, 28°18′48.3411″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Kaupunki:  Puumala
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Syrjäsalmen kalliomaalaus sijaitsee Saimaalla Ummistonveden äärellä Puumalassa Etelä-Savossa. Kalliomaalauksessa on kuviota maalattu laajalle alueelle, vaikka tunnistettavia kuvioita on vain muutama. Maalaus on kivikaudelta ja sen löysivät Lauri ja rouva Arvola vuonna 1977.
Kallio ja sen sijainti

Maalauskallio sijaitsee Syrjälahdessa, joka on Saimaaseen kuuluvan Ummistonveden Syrjäsalmen pohjoisoassa olevan Syrjäsaaren takana, ja joka sijaitsee Viljakansaaren länsiosassa. Syrjäsaaren takana lahti kapenee ennen lahdenperää Syrjäsalmeksi, joka jää kahden kallion väliin. Maalauskallio on salmen itärannalla salmen ylittävän tien pohjoispuolella.
Maalaukset sijaitsevat korkean kallion lievästi eteenpäin kallistuvassa pystyseinässä ja melko korkealla. Kallion pinta on jääkauden hiomaa, mutta sen pinnasta on irronnut lohkareita maahan. Kallion edessä onkin louhikkoa, joka on peittynyt maa-aineksella ja muodostaa järvenrantaan metsäisen terassin. Maalauspaikalle pääsee sekä vesitse että läheiseltä maantieltä 15169, jonne on matkaa viitoitettua polkua pitkin 200 metriä. Paikalle on pystytetty opastaulu.
Nykyään maalauskallion juurelle pääsee kulkemaan jalan, mutta muinaisina aikoina, kun Saimaan vedenpinta oli nykyistä korkeammalla, järvi ulottui pystykalliolle saakka. Tällöin maalaaminen oli mahdollista jään päällä seisten tai veneestä käsin. Eräiden kuvioiden suuri korkeus mahdollistaa niiden ajoittamisen vedenpinnan korkeuden avulla, mikäli kuviot on aikoinaan maalattu veneessä istuen tai järvenjäällä seisten.
Maalaus

Maalauskenttä voidaan jakaa korkeuden mukaan kolmeen vaakasuuntaiseen alueeseen, joissa kuvioiden keskittymä sijaitsee suuren punaväriläikän kohdalla. Kauimmaisten kuvioiden vaakasuuntainen etäisyys on silloin 11 metriä ja jossa pystysuunnassa ylin kuvio sijaitsee 5,5 metrin korkeudella ja alin 1,5 metrin korkeudella. Kuvioita on maalausalueelta löytynyt harvakseltaan.
Ylimpänä sijaitsee joukko kuviokatkelmia, joista yksi esittänee venekuviota. Aivan punaväriläikän yläpuolella keskialueella on seuraava kuviokeskittymä. Ylinnä erottuu selkeästi ihmishahmo, joka on maalattu kuin sormella viivoja vetäen. Sen pää on tehty pyörittämällä maalia ympyräksi. Ihmisen lähellä on muita kuvioiden katkelmia, joista ei voi sanoa mitään. Keskittymän alareunalla on myös toinen ihmishahmo. Tämän pää on maalattu renkaaksi ja renkaan sisälle on vedetty pari jälkeä. Vartalon viivat eivät ole säilyneet ehjinä. Ihmisen vasemmalla puolella on eläinhahmo, joka katsoo vasemmalle. Se voi esittää hirveä.
Siirryttäessä tästä kohtaa muutama metri vasemmalle, löytyy uusi kuvioryhmä, jonka kuvioita ei pysty tunnistamaan. Äärimmäisenä vasemmalla, missä rantakaistale loppuu, löytyy vielä kaksi ehjää kuviota. Ne sijaitsevat korkealla kallioseinämässä. Vierekkäin on maalattu kaksi ihmishahmoa, jotka seisovat jalat suorina voimakkaassa haara-asennossa. Vasen hahmo on selvästi pitkäjalkaisempi kuin lyhyempi hahmo. Molemmilla on ympyräpäät ja kädet levittäytyvät sivuille kuin linnun kaarevat siivet.
Jan Szczepański

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Szczepański (vasemmalla) ottelemassa Saksassa vuonna 1960. |  Jan Szczepański (vasemmalla) ottelemassa Saksassa vuonna 1960. |  Jan Szczepański (vasemmalla) ottelemassa Saksassa vuonna 1960. |  |
Maa:   Puola
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | 60,0 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madrid 1971 | 60,0 kg |  |
Jan Antoni Szczepański (20. marraskuuta 1939 Małecz – 15. tammikuuta 2017) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Szczepański voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa kevyessä sarjassa eli alle 60-kiloisissa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti sudanilaisen K. M. Kasamiron pistein 5–0, yhdysvaltalaisen J. A. Busceme jr:n pistein 5–0, irlantilaisen Charles Nashin hylkäyksellä kolmannessa erässä, kenialaisen Samuel Mbuguan luovutuksella sekä loppuottelussa unkarilaisen László Orbánin pistein 5–0.
Szczepański voitti Euroopan-mestaruuden 60 kilogramman sarjassa Madridissa 1971. Hän edusti seuratasolla Legia Varsovaa.
Gabriella Szabó

| Mitalit> Maa:  Unkari.Naisten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Unkari.Naisten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Unkari.Naisten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:  Unkari> Naisten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | K-4 500 m |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | K-4 500 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Dartmouth 2009 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Poznań 2010 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Poznań 2010 | K-2 1 000 m |  |
|  Kultaa | Szeged 2011 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | Duisburg 2013 | K-2 1 000 m |  |
|  Kultaa | Duisburg 2013 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | Moskova 2014 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Moskova 2014 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | Milano 2015 | K-2 500 m |  |
|  Hopeaa | Milano 2015 | K-4 500 m |  |
|  Pronssia | Duisburg 2007 | K-2 1 000 m |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Pontevedra 2007 | K-2 1 000 m |  |
|  Kultaa | Milano 2008 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2009 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Trasona 2010 | K-2 1 000 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 2011 | K-2 1 000 m |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2014 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2014 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | Moskova 2016 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Moskova 2016 | K-4 500 m |  |
|  Hopeaa | Brandenburg 2009 | K-2 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Trasona 2010 | K-4 500 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2011 | K-4 500 m |  |
|  Pronssia | Zagreb 2012 | K-4 500 m |  |
Gabriella Szabó (s. 14. elokuuta 1986 Budapest) on unkarilainen ratamelonnan kolminkertainen olympiavoittaja, yhdeksänkertainen maailmanmestari ja yhdeksänkertainen Euroopan-mestari. Kaikkiaan hänellä on neljä olympia-, 11 MM- ja 13 EM-mitalia, jotka hän on saavuttanut kahden ja neljän hengen kajakkiluokissa.
Szabó oli ensimmäisen kerran arvokisamitaleilla vuonna 2007, jolloin hän voitti Danuta Kozákin kanssa kajakkikaksikoiden 1 000 metrin Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2008 hän voitti Euroopan-mestaruuden kaksikoiden 500 metrillä ja saavutti olympiahopeaa Pekingissä nelosten 500 metrillä. Vuonna 2009 hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Danuta Kozákin parina kaksikoiden 500 metrillä ja samassa lajissa myös Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2010 hän voitti kaksikoissa kaksi maailmanmestaruutta ja yhden Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2011 hän oli maailmanmestari nelosten 500 metrillä ja Euroopan-mestari kaksikoiden 1 000 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti Lontoossa olympiakultaa nelosten 500 metrillä yhdessä Krisztina Fazekasin, Katalin Kovácsin ja Danuta Kozákin kanssa.
Szabó voitti vuonna 2013 kaksi maailmanmestaruutta ja seuraavana vuonna sekä kaksi maailman- että kaksi Euroopan-mestaruutta. Vuonna 2015 hän voitti yhdeksännen maailmanmestaruutensa. Vuonna 2016 hän voitti kaksi Euroopan-mestaruutta sekä Rio de Janeirossa olympiakultaa kaksikoiden 500 metrillä Danuta Kozákin parina ja nelosten 500 metrillä Kozákin, Tamara Csipesin ja Krisztina Fazekas-Zurin kanssa.
Széchenyin kylpylä

Széchenyin kylpylä on Budapestin suurin terveys- ja lämminvesikylpylä. Se sijaitsee Pestissä Kaupunginpuistossa. Kylpylässä on sekä sisä- että ulkoaltaita, ja sen uusbarokkinen rakennus on vuodelta 1913. Kylpylä on tunnettu shakinpelaajista ja ulkoaltaistaan, jotka ovat avoinna myös talvisin. Suurimmassa ulkoaltaassa vesi on 27- ja lämminvesialtaassa 38-asteista. Kylpylässä käy arviolta kaksi miljoonaa ihmistä vuodessa.
Széchenyin kylpylä saa vetensä kuumista lähteistä, jotka löydettiin vuonna 1879. Paikalle perustettiin ensimmäinen, väliaikainen kylpylä vuonna 1881, ja sitä kutsuttiin aluksi arteesiseksi kylpyläksi. Vuonna 1913 kylpylälle avattiin pysyvät tilat, joissa se toimii nykyäänkin. Kylpylää laajennettiin vuosina 1927 ja 1966, ja vuonna 1999 uima-altaat uusittiin kokonaan. Vanhemman osan (1909–1913) ovat suunnitelleet Győző Czigler ja Ede Dvorzsák ja uudemman osan (1927) Imre Francsek.
Samuel Pufendorf

Samuel Pufendorf
Paroni Samuel von Pufendorf (8. tammikuuta 1632 Dorfchemnitz – 13. lokakuuta 1694 Berliini) oli saksalainen juristi, poliittinen filosofi, taloustieteilijä, valtiomies ja historioitsija. Hänet aateloitiin vuonna 1684 ja hänestä tuli paroni muutamia kuukausia ennen kuolemaansa vuonna 1694. Hänen saavutuksiinsa lukeutuvat Thomas Hobbesin ja Hugo Grotiuksen poliittisten teorioiden kommentointi ja muokkaaminen. Pufendorfia pidetään Ruotsin valtakunnanhistorioitsijana.
Hallitsijan itsevaltius oli asia, joka jakoi 1600-luvun filosofien mielipiteet. Itsevaltiuden kannattajat painottivat, että kuningas voi vahvoin toimivaltuuksin ylläpitää suvereenin maan vakautta ja alamaisten turvallisuutta. He vetosivat usein siihen, että kuningas on saanut valtansa Jumalalta. Kriitikot tukeutuivat Hobbesin rationalismiin, jonka mukaan uskontoa ei voi yhdistää yhteiskunnan hallitsemisen keskusteluun. Hobbesin näkökanta oli, että kansalaiset luovuttavat valtiolle osan vapaudestaan saadakseen valtiolta suojelua. Tämä tuottaa Hobbesin mukaan hyötyä sekä hallitsijalle että kansalle, koska vakaassa maassa hyvinvointi lisääntyy. Pufendorf oli Hobbesin kannalla. Hän kuitenkin lisäsi, että turvallisuuden takaaminen ei ollut valtion ainoa tehtävä, vaan hallitsijan velvollisuus on muutoinkin huolehtia alamaistensa hyvinvoinnista ja tyytyväisyydestä.
Teokset

Elementorum iurisprudentiae universalis (1660)
Elementorum iurisprudentiae universalis libri duo (1660)
De obligatione Patriam (1663)
De rebus gestis Philippi Augustae (1663)
De statu imperii germanici liber unus (Geneve 1667)
De statu imperii Germanici (Amsterdam 1669)
De jure naturae et gentium (1672)
De officio hominis et civis juxta legem naturalem libri duo ("Ihmisen ja kansalaisen velvollisuuksista luonnollisen lain mukaan")
Einleitung zur Historie der vornehmsten Reiche und Staaten ("Johdanto kaikkein huomattavimpien valtakuntien ja valtioiden historiaan")
Commentarium de rebus suecicis libri XXVI., ab expeditione Gustavi Adolphi regis in Germaniam ad abdicationem usque Christinae
De rebus a Carolo Gustavo gestis (Tukholma)
Kirjallisuutta

Haara, Heikki: Sociability in Samuel Pufendorf’s Natural Law Theory.  (Diss)  Helsinki:  University of Helsinki, 2017.  ISBN 978-951-51-2904-8  Tiivistelmä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Haara, Heikki: Pufendorf, Samuel. Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Seidler, Michael: Pufendorf's Moral and Political Philosophy. The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Taiteenala:  KulturNav  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
De jure naturae et gentium, 1744).
Syyshortensia

| Syyshortensia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cornales
Heimo::  Hortensiakasvit Hydrangeaceae
Suku::  Hortensiat Hydrangea
Laji::  Japaninhortensia paniculata
Lajike::  'Grandiflora'
Katso myös
   Syyshortensia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syyshortensia (Hydrangea paniculata 'Grandiflora') on japaninhortensian lajike, joka on suosittu koristepensas. Japaninhortensia (Hydrangea paniculata) on kotoisin alun perin Aasian itäosista.
Syyshortensia on pystykasvuinen pensas tai pikkupuu. Lehdet ovat 5–12 cm pitkät, soikeat ja hammaslaitaiset. Kukinto on 15–30 cm pitkä. Lähes kaikki kukat ovat neuvottomia. Väriltään ne ovat aluksi valkoisia, mutta muuttuvat myöhemmin punertaviksi ja lopulta ruskeiksi säilyen pensaassa kiinni pitkälle talveen.
Kasvupaikkavaatimuksiltaan syyshortensia menestyy aurinkoisella tai puolivarjoisella paikalla ravinteikkaassa maaperässä. Sitä voidaan pitää matalana leikkaamalla vuosiversoja keväällä, jättäen niihin 2–3 silmuparia. Yksittäisistä kukinnoista kehittyy tällöin myös kookkaampia. Syyshortensiaa voidaan talvenkestävyytensä vuoksi kasvattaa pohjoisempana kuin monia muita hortensioita. Suomessa se menestyy maan etelä- ja keskiosissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Syyshortensia – Hydrangea paniculata 'Grandiflora'
Lajos Szentgáli

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lajos Szentgáli |  Lajos Szentgáli |  Lajos Szentgáli |  |
Maa:   Unkari
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bern 1954 | 800 metriä |  |
Lajos Szentgáli (7. kesäkuuta 1932 Budapest – 2. marraskuuta 2005) oli unkarilainen keskimatkojen juoksija
Szentgáli voitti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 800 metrin juoksussa tiukan loppukamppailun päätteeksi ajalla 1.47,1. Hän osallistui myös 4 × 400 metrin viestijuoksuun, jossa Unkarin joukkue sijoittui viidenneksi ajalla 3.28,2. Neljä vuotta myöhemmin Tukholman EM-kilpailuissa hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi ajalla 1.48,3.