stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuoden teräsrakenne
2020–

| Vuosi | Sijaintipaikka | Nimi | Palkitut | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Fuzhou, Kiina | Strait Culture and Art Centre | Pääsuunnittelija PES-Arkkitehdit ja rakennesuunnittelija Vahanen Suunnittelupalvelut Oy. | Kunniamaininnan sai WSP Finlandin suunnittelema Sudentassu eli Sipoonkorven silta Vantaalla. Silta ylittää Vanhan Porvoontien ja yhdistää Kuusijärven ulkoilualueen Palokallion luonnonsuojelualueeseen. |
| 2021 | Vantaa | Helsinki-Vantaan lentoaseman terminaali 2:n laajennus | Pääsuunnittelija Arkkitehtitoimisto ALA ja rakennesuunnittelija Ramboll Finland. | Kunniamaininta myönnettiin Ylivieskan kirkon kellotapulille, pääsuunnittelijana Arkkitehtitoimisto K2S ja rakennesuunnittelijana Koparak Oy. |
| 2022 | Turku | Turun toripaviljongit | Suunnittelijat Jari Tschernij, Schauman Arkkitehdit ja työryhmä Ted Schauman, Kristian Kontula ja Jonas Nordgren, Schauman & Nordgren Architects. Rakennesuunnittelusta palkittiin Sweco Rakennetekniikka ja toteutuksesta pääurakoitsija Rakennustoimisto Jussit ja teräsrakenteiden toimittaja VMT Steel. Lisäksi palkittiin hankkeen tilaaja, Turun kaupunki. | Toriparkin rakentamisen yhteydessä Turun kauppatori uudistettiin perinpohjaisesti, ja tori sai uudet sitä reunustavat paviljongit. |
| 2023 | Tampere | Tammelan uusi stadion | Pää- ja arkkitehtisuunnittelija JKMM Arkkitehdit, pääasuunnittelijana arkkitehti Samuli Miettinen, rakennesuunnittelija Ramboll Finland, päätoteuttaja Pohjola Rakennus, teräsrakenneurakoitsija Teräselementti Oy, teräsrakenteiden asentaja Temacon Finland Oy ja kohteen tilaaja, Tampereen kaupunki. | Kunniamaininnan sai Chenab Bridge, Intian Kashmirin Jammun alueelle rakennettu maailman korkein rautatiesilta. Sen pääkonsultti ja  -suunnittelija on WSP Finland. |
Kuvia vuosien 2020– voittajista
2020 Strait Culture and Art Centre
2021 Helsinki-Vantaan lentoaseman terminaali 2:n laajennus
Kuvia vuosien 2020– kunniamaininnan saaneista
2020 Sipoonkorven silta.
2021 Ylivieskan uuden kirkon kellotapuli
2023 Chenab Bridge
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden teräsrakenne Wikimedia Commonsissa
Kuvagalleria teräsrakennepalkinnon voittajista vuosilta 1980-2011 Teräsrakenneyhdistyksen www-sivuilla
Martti Vihma

Martti Vilho Vihma (vuoteen 1933 asti Wichmann) (12. helmikuuta 1898 Turku – 8. syyskuuta 1963) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodan aikainen rykmentin komentaja.
Vihma osallistui Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä Pohjois-Hämeen rykmentissä 1918 ja kävi upseerikurssin Haminassa 1918. Hän kävi sotakorkeakoulua vastaavan yleisesikuntaupseerikoulutuksen Saksassa 1923–1925 ja sai ye-upseerin arvon 1930. Vihma toimi nuorempana upseerina Suomen valkoisessa kaartissa 1918–1919 ja Seinäjoen suojeluskunnan paikallispäällikkönä 1919. Vuosina 1919–1925 hän oli suojeluskuntien yliesikunnassa sotilasosaston apulaisena, koulutustoiminnan vanhempana apulaisena ja päällikkönä sekä koulutusosastolla. Yleisesikunnan koulutustoimistossa hän toimi esipuseerina 1925–1926. Pohjois-Uudenmaan suojeluskunnan piirin piiripäällikkönä hän palveli 1926–1930. Suojeluskuntien yliesikunnan koulutusosaston päällikkönä hän oli 1930. Suojeluskuntien päällystökoulua hän johti 1931–1940.
Talvisodan alkaessa Vihma toimi Kankaanpään koulutuskeskuksen komentajana ja myöhemmin hän toimi ulkomaalaisten vapaaehtoisten vastaanottokeskuksen päällikkönä, kenraali Linderin yhteysupseerina sekä Kotijoukkojen esikunnassa esikuntapäällikön apulaisena ja esikuntapäällikkönä. Välirauhan aikana Vihma toimi suojeluskuntien yliesikunnan komento- ja koulutusosaston päällikkönä 1940–1941. Jatkosodan alkaessa hänet nimitettiin 17.6.1941 JR 56:n komentajaksi 2.12.1941 asti. Sitten hän siirtyi kotijoukkojen esikunnan koulutusoaston päälliköksi 1944-1945. Väliaikaisesti hän toimi myös II armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen Vihma toimi Tuusulan sotilaspiirin komentajana 1945–1946, minkä jälkeen hän erosi aktiivipalveluksesta.
Martti Vihman poika oli työnantajajohtaja ja runoilija Jyrki Vihma.
Ylennykset: reservivänrikki 18.4.1918, vänrikki 1918, luutnantti 1921, kapteeni 1925, majuri 1928, everstiluutnantti 1931, eversti 1940.
Martin Häner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Martin Häner |  Martin Häner |  Martin Häner |  |
Maa:  Saksa
Miesten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | maahockey |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | maahockey |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | New Delhi 2010 | maahockey |  |
Martin Häner (s. 27. elokuuta 1988 Berliini) on saksalainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa Berliner HC -seuraa. Häner saavutti Saksan maajoukkueessa kultaa Lontoon kesäolympialaisissa 2012 ja pronssia Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016. Tokion kesäolympialaisissa 2020 hän oli Saksan neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Häner kuului myös Saksan MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen maailmanmestaruuskilpailuissa 2010.
Machicoulis

1400-luvun machicoulis Craigmillarin linnassa Skotlannissa
Machicoulis (ransk. Mâchicoulis) on keskiajalla linnojen ja linnoitusten torneihin sekä muureihin lisätty konsolin tukema ulkonema, joita käytettiin linnan puolustamiseen. Ulkonema oli pohjastaan avoin, jota kautta hyökkääjiä voitiin ampua, kaataa heidän päälleen sulaa lyijyä tai kuumaa öljyä.
Machicoulisin toimintaperiaate
Machicoulisin toimintaperiaate
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Machicoulis Wikimedia Commonsissa
Martin Holmes

Martin Holmes (25. huhtikuuta 1940 Ashtead, Surrey, Englanti – 11. kesäkuuta 2020) oli rallin kartanlukija ja toimittaja. Holmes aloitti toimittajana vuonna 1974 ja oli paikalla yli 500 rallissa. Holmes osallistui ensimmäiseen kilpailuun kartanlukijana vuonna 1959 ja toimi kartanlukijana myös useille suomalaisille rallikuljettajille. Holmesin kirjoituksia julkaistiin aluksi Motoring News -lehdessä, josta hän siirtyi Autosport-lehteen. Holmes kuoli sairastuttuaan syöpään.
Holmes oli kartanlukijana muun muassa Andy Dawsonille, Pentti Airikkalalle, Ove Anderssonille ja Jean Ragnottille. Holmes kirjoitti myös rallin vuosikirjoja ja hänen kirjallinen tuotantonsa on joillekin hänen suurin perintönsä. Hän julkaisi World Rallying -kirjoja ja välitti ystävänsä Maurice Seldenin ottamia valokuvia Martin Holmes Rallying -toimistonsa kautta.
Machilipatnam

| Machilipatnam మచిలీపట్టణం |
| --- | --- |
 Machilipatnam
 Koordinaatit: 16.17°N, 81.13°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Andhra Pradesh
Piirikunta:  Krishna
Korkeus:  14 m
Väkiluku (2011):  170 008
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Machilipatnam (teluguksi మచిలీపట్టణం), joka tunnettiin brittiläisen vallan aikana myös nimellä Masulipatnam ja kansanperinteessä nimellä Bandar, on Intiassa Andhra Pradeshin osavaltiossa sijaitsevan Krishnan piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupungissa asui 170 008 henkeä.
Koneru Center, Machilipatnamin liikekeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Machilipatnam Wikimedia Commonsissa
Westfalenin provinssi

Westfalenin provinssin sijainti kartalla.
Westfalenin provinssi oli osa Preussia vuosina 1815–1946. Provinssin pinta-ala oli 20 211 neliökilometriä. Vuonna 1910 sen asukasluku oli 4,13 miljoonaa. Provinssin pääkaupunki oli Münster, jonka asukasluku oli noin 81 000 vuonna 1905.
Machholzin komeetta

Machholz (C/2004 Q2) on komeetta, jonka Donald Machholz löysi kello 4:12 aamulla 27. elokuuta 2004. Komeetta oli mahdollista havaita paljain silmin myös Suomessa joulukuusta 2004 helmikuuhun 2005.
Komeetan periheli sijaitsi Maan ja Marsin ratojen välissä, mikä on poikkeuksellisen kaukana näin kirkkaalle komeetalle. Perihelin komeetta saavutti 24. tammikuuta 2005. Lähimmillään Maata komeetta oli 5. tammikuuta 2005, jolloin etäisyys oli noin 0,347 AU eli noin 51 910 460 kilometriä.
Komeetta Machholz palaa aurinkokunnan keskiosiin nähtäville vasta noin 103 000 vuoden kuluttua.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ursan Kuu, planeetat ja komeetat -jaoston C/2004 Q2 -sivu
Komeetta Machholzin löytäminen, löytäjän kertomus (englanniksi)
Wirecard

Wirecardin pääkonttori Aschheimissa.
Wirecard on saksalainen maksupalveluyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Aschheimissa. Se on listattu pörssiin.
Yritystä pidettiin aiemmin yhtenä lupaavimmista saksalaisista rahoitusalan teknologiayhtiöistä. Se ajautui kriisiin, kun paljastui, että taseesta puuttui 1,9 miljardia euroa ja se on joutunut maksukyvyttömyysmenettelyyn. Oletettavasti varoja ei ollut koskaan ollutkaan, vaan kyseessä oli mutkikas huijausjärjestely. Wirecardin yhtiön johdosta on otettu kiinni kaksi hallituksen jäsentä ja entinen toimitusjohtaja Markus Braun. Yrityksen kakkosjohtajalla Jan Marsalekilla oli pääsy salaisiin tietoihin, joita hän on välittänyt väärille henkilöile. Kun Wirecard hakeutui maksukyvyttömyysmenettelyyn, hän katosi, ehkä Kiinaan mutta todennäköisesti Venäjälle.
Tapauksessa on Saksan parlamentin tutkintakomitean kuultavana saksalaisia huippupoliitikkojakin, kuten Angela Merkel, joka lobbasi yritystä Kiinassa vaiheessa jolloin kohu oli jo herännyt. Toinen kuultava on valtiovarainministeri Olaf Scholz, joka on SPD:n kansleriehdokas syksyn 2021 vaaleissa. Kohun keskelle on joutunut Saksan finanssivalvonnasta vastaava viranomainen Bafin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wirecard Wikimedia Commonsissa
Martin Hinterstocker

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Martin Hinterstocker |  Martin Hinterstocker |  Martin Hinterstocker |  |
Maa:   Länsi-Saksa
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | jääkiekko |  |
Martin Hinterstocker (s. 28. heinäkuuta 1954) on saksalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan Hinterstocker oli hyökkääjä.
Hinterstocker aloitti uransa Berliner SC:ssä, jossa voitti 1974 Saksan mestaruuden. Kaudella 1978–1979 hän voitti sarjan maalikuninkuuden sekä valittiin All Star -kentälliseen. Vuonna 1982 hän siirtyi Düsseldorfer EG:hen, josta jatkoi kuitenkin 22 pelin jälkeen ECD Sauerlandiin. Kaudelle 1984–1985 Hinterstocker siirtyi SC Riessersee -joukkueeseen, jossa pelasi seuraavat neljä kautta lukuun ottamatta lyhyttä visiittiä Augsburger EV:hen. Kaudelle 1988–1989 Hinterstocker siirtyi ESV Kaufbeureniin. Seuraavan kauden hän pelasi vielä Sauerlandissa, jonka jälkeen lopetti pelaajauransa.
Saksan maajoukkueeseen Hinterstocker nousi vuonna 1976, jolloin oli heti voittamassa pronssia olympialaisissa. Hän pelasi Saksan paidassa myös MM-kisoissa 1978 ja 1979 sekä olympialaisissa 1980.
Hinterstocker aloitti valmentajan uransa 1992 EV Füssen -joukkueessa. 1997 hän alkoi valmentaa ESC Dorfenia. Tällä kaudella hän valmentaa ERSC Ottobrunnia. Hinterstocker on nimitetty Saksan Hockey Hall of Fameen. Hänen poikansa Benjamin ja Martin ovat myös jääkiekkoammattilaisia.
Machiko Kyō

| Machiko Kyō |
| --- | --- |
 Machiko Kyō elokuvassa Rashomon – paholaisen temppeli.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1924 Osaka, Japani
Kuollut: 12. toukokuuta 2019 (95 vuotta) Tokio, Japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Machiko Kyō (25. maaliskuuta 1924 Osaka, Japani – 12. toukokuuta 2019 Tokio, Japani) oli japanilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla. Hänet palkittiin suomalaisella Jussi-palkinnolla parhaasta ulkomaalaisesta naisnäyttelijästä elokuvasta Helvetin portti (Jigokumon, 1953). Hän oli ehdolla Golden Globe -palkintoon parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa vuonna 1957 elokuvasta Elokuun teehuone (The Teahouse of the August Moon), jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat Marlon Brando ja Glenn Ford. Hänet muistetaan kuitenkin ehkä parhaiten Akira Kurosawan läpimurtoteoksesta Rashomon – paholaisen temppeli (1950) ja Kenji Mizoguchin elokuvassa Ugetsu – kalpean kuun tarinoita (1953). Ennen elokuvauraa hän toimi tanssijana 1940-luvulla.
Machiko Kyō sai naispääosastaan elokuvassa Helvetin portti ulkomaisen Jussi-palkinnon vuonna 1957. Vuonna 2017 hänet palkittiin Japanin elokuva-akatemian elämäntyöpalkinnolla.
Kyō kuoli sydämen vajaatoimintaan 95-vuotiaana sairaalassa Tokiossa 12. toukokuuta 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Machiko Kyō Wikimedia Commonsissa
Machiko Kyōn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Wanda Group

| Wanda Group |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  yksityinen
Perustettu:  1988
Perustaja:  Wang Jianlin
Puheenjohtaja:  Wang Jianlin
Avainhenkilöt:  Ding Benxi (presidentti)
Kotipaikka:   Peking, Kiina
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  rakennusteollisuus viihde & media finanssipalvelut terveydenhuoltoala korkea teknologia tuotantotekniikka hotelli- ja ravintola-ala kiinteistökehitys vähittäiskauppa urheiluteollisuus investointi
Liikevaihto:   257,371 miljardia CN¥ (2014)
Nettotulos:   13,450 miljardia CN¥ (2013)
Henkilöstö:  130 000
Tytäryhtiöt:  AMC Theatres Sunseeker International Infront Sports & Media The Hoyts Group World Triathlon Corporation Legendary Entertainment
Omistaja:  Dalian Hexing Investment Co.
Kotisivu:  www.wanda-group.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wanda Group (yksink.: 万达集团; perint.: 萬達集團; pinyin: Wàndá Jítuán), tai Dalian Wanda (kiin.: 大连万达), on kiinalainen monikansallinen monialayritys. Se on maailman suurin yksityinen rakennuttaja ja kiinteistöomistaja ja maailman suurin elokuvateatteriketjujen operaattori, joka omistaa Wanda Cinemas-, Hoyts Group- ja AMC Theaters -elokuvateatteriyhtiöt. Toukokuussa 2021 Wanda luopui AMC-omistuksestaan. Tammikuussa 2017 Wandan omistama AMC osti myös suomalaisen Finnkinon emoyhtiön Nordic Cinema Groupin.
Kesäkuussa 2014 Wanda Group omisti Kiinassa 88 Wanda Plaza -liikekeskusta, 55 viiden tähden hotellia, 1 247 elokuvateatteria, 78 tavarataloa ja 84 karaokekeskusta.
Historia

Wanda Groupin perusti liikemies Wang Jianlin vuonna 1988 asuinkiinteistöyritykseksi. Se oli yksi ensimmäisistä Kiinan talousuudistuksen jälkeen perustetuista osakeyhtiöistä.
Vuodesta 2005 Wanda Group on laajentunut voimakkaasti kiinteistöbisneksen ulkopuolelle. Vuonna 2012 se osti yhdysvaltalaisen elokuvateatteriketjun AMC:n, mikä teki Wandasta maailman suurimman elokuvateatteriyhtiön. Vuonna 2013 Wanda osti brittiläisen luksusvenevalmistaja Sunseekerin. Lisäksi se rakensi huvipuistoja eri puolilla Kiinaa ja perusti yhdessä Tencent- ja Baidu -yhtiöiden kanssa verkkokauppa-alustaa kehittävän yhteisyrityksen.
Kesäkuussa 2015 Wanda ilmoitti ostaneensa australialaisen Hoyts-elokuvateatteriketjun ja perusti elokuvatoimialaa hoitamaan erillisen holdingyhtiön nimeltä Wanda Film Holdings.
Vuonna 2016 Wanda Group osti Legendary Entertainment -yhtiön, minkä jälkeen Wanda Film Holdings on ollut liikevaihdoltaan maailman suurin elokuva-alan yhtiö.
Wanda Group epäonnistui yrityksessään ostaa Paramount Pictures -elokuvatuotantoyhtiö, mutta syyskuussa 2016 Wanda ilmoitti yhteistyösopimuksesta Sony Pictures Entertainment -yhtiön kanssa. Sen pohjalta Wanda aikoo rahoittaa etenkin Kiinan markkinoille suunnattuja Sonyn elokuvatuotantoja.
Wanda Group on kaavaillut myös pilvenpiirtäjähotellien rakentamista Chicagoon ja Lontooseen.
Joulukuussa 2014 Wanda Groupin kiinteistötoimiala listautui Hongkongin pörssiin. Osakeanti teki Wandan perustajasta Wang Jianlinista yhden Kiinan rikkaimmista miehistä, joidenkin arvioiden mukaan koko Aasian rikkaimman.
Yhtiön päämaja Wanda Plazalla, Pekingissä.
Volume 8: The Threat Is Real

| Volume 8: The Threat Is Real Anthrax |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 21. heinäkuuta 1998
 Tuottaja(t): Anthrax, Paul Crook
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 70.34
 Levy-yhtiö: Ignition
Anthraxin muut julkaisut
| Inside Out (EP) 1998 | Volume 8: The Threat Is Real 1998 | Return of the Killer A’s 1999 |
Volume 8: The Threat Is Real on thrash metal -yhtye Anthraxin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 1998 levymerkillä Ignition Records. Sen tuotti yhtye yhdessä Paul Crookin kanssa. Albumilta julkaistiin singlet ”Inside Out”, ”Crush”, ”P & V” ja ”Born Again Idiot”.
Yksi albumin bonuskappaleista on cover Radioheadin kappaleesta "The Bends".
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Anthrax.
Crush – 4.21
Catharsis – 4.53
Inside Out – 5.31
P & V – 3.12
604 – 0.35
Toast to the Extras – 4.24
Born Again Idiot – 4.17
Killing Box – 3.37
Harms Way – 5.13
Hog Tied – 4.36
Big Fat – 6.01
Cupajoe – 0.46
Alpha Male – 3.05
Stealing from a Thief – 13.02
"Stealing From a Thief" loppuu kohdassa 5:30, kappaletta seuraa kaksi ja puoli minuuttia hiljaisuutta, jonka jälkeen alkaa piilotettu kappale, "Pieces", jossa laulaa Frank Bello. Brittiläinen julkaisu sisältää kappaleen omana raitanaan.
Joissakin versioissa kappale "P & V" on nimeltään "Piss 'N' Vinegar".
Bonuskappaleet
Giving the Horns – 3.34 (säv. Bush, Ian, Benante)
The Bends – 3.52 (Radiohead-cover, säv. Jonny Greenwood, Colin Greenwood, Ed O'Brien, Phil Selway, Thom Yorke)
Snap/I'd Rather Be Sleeping – 2.14 (Dirty Rotten Imbeciles-cover, säv. Kurt Brecht, Spike Cassidy, John Menor, Eric Brecht)
Kokoonpano

John Bush – laulu
Scott Ian – kitara, laulu
Frank Bello – basso, laulu
Charlie Benante – rummut, kitara, akustinen kitara, lyömäsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Phil Anselmo – laulu kappaleessa ”Killing Box”
Dimebag Darrell – kitara kappaleissa ”Inside Out” ja ”Born Again Idiot”
Paul Crook – kitara kappaleissa ”Big Fat”, ”Hog Tied”, ”Killing Box” ja ”Stealing from a Thief”
Aiheesta muualla

Volume 8: The Threat Is Real Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Volume 8: The Threat Is Real Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Wendy Williams

Wendy Williams voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Wendy O. Williams, entinen Plasmatics-yhtyeen laulaja
Wendy Williams, yhdysvaltalainen radio- ja televisiojuontaja
Wendy Williams, transsukupuolinen pornonäyttelijä
Wendy Williams, yhdysvaltalainen uimahyppääjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wendy Williams”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
WireGuard

| WireGuard |
| --- | --- |
Luoja:  Jason A. Donenfeld
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  VPN
Lisenssi:  GPLv2 ja GNU General Public License
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
WireGuard on Linuxille kehitetty avoimen lähdekoodin VPN-ohjelmisto. Ohjelman alkuperäinen kehittäjä on Jason A. Donenfeld, joka julkaisi sen kesäkuussa 2016. WireGuardista on myös kehitetty versiot Androidille, macOS:lle, FreeBSD:lle ja OpenBSD:lle.
Etuina muihin toteutuksiin katsotaan olevan:
huomattavasti yksinkertaisempi toteutus kuin muissa vaihtoehdoissa, mikä helpottaa ohjelmointivirheiden havaitsemista ja korjaamista
konfigurointi on yksinkertaisempaa
vahvempia algoritmeja: vanhentuneita ja haavoittuviksi todettuja "teollisuusstandardiksi" muodostuneita algoritmeja ei tueta
yksinkertaisempi kättely salauksen versioinnilla: muissa ratkaisuissa on monen eri tekijän (kuten avaimen pituuden) neuvottelu erikseen
nopeammat yhteydet, myös nopeampi katkenneen yhteyden palauttaminen
Linus Torvalds on sanonut WireGuardia "taideteokseksi" verrattuna OpenVPN:n ja IPSecin kaltaisiin. OpenVPN on toteutettu käyttäjäavaruudessa, joka vaikuttaa verkkokäytön kuormana. Ytimessä toteutettu IPSec on tehokkaampi kuin OpenVPN, mutta monimutkaisempi.
Yhdysvaltalainen senaattori on kehottanut NIST:iä arvioimaan WireGuardin käyttämiseksi hallinnossa. WireGuardin kehittäjät ovat myös hankkineet ohjelmakoodille ulkopuolisen auditoinnin, joka ei löytänyt haavoittuvuuksia mutta tuotti ehdotuksia. Linux-ytimen versiossa 5.6 julkaistiin WireGuard-tuki.
VPN-palveluita tarjoavan NordVPN:n mukaan WireGuardiin perustuva NordLynx tarjoaa kaksi kertaa suuremmat siirtonopeudet kuin IPSec tai OpenVPN.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
WireGuard: Next Generation Kernel Network Tunnel (PDF) (englanniksi)
Martin Rosen

Martin Rosen on seuraavien henkilöiden nimi:
Martin Rosen (1907–1981), saksalainen näyttelijä
Martin eli Moishe Rosen (1932–2010), yhdysvaltalainen pappi
Martin Rosen (s. 1936), yhdysvaltalainen ohjaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Martin Rosen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vsevolod Tšaplin

Vsevolod Tšaplin
Vsevolod Anatoljevitš Tšaplin (ven. Всеволод Анатольевич Чаплин; 31. maaliskuuta 1968 Moskova – 26. tammikuuta 2020 Moskova) oli venäläinen ortodoksisen kirkon pappi, joka tuli tunnetuksi sosiaalisten ja poliittisten kysymysten kommentoinnistaan.
Elämä ja ura

Tšaplinin isä oli tieteilijä Anatoli Tšaplin. Tšaplin valmistui Moskovan teologisesta seminaarista vuonna 1990 ja Moskovan teologisesta akatemiasta vuonna 1994. Hänet vihittiin diakoniksi 21. huhtikuuta 1991 ja papiksi 7. tammikuuta 1992. Vuonna 1999 hänestä tehtiin arkkipappi. Vuosina 2009–2015 Tšaplin oli Moskovan patriarkaatin viestintäosaston johtaja. Käytännössä hän toimi tuona aikana Venäjän ortodoksisen kirkon julkisena puhemiehenä. Tšaplin tuli tässä tehtävässä toimiessaan tunnetuksi medianäkyvyydestään. Joulukuussa 2015 hänen ilmoitettiin tulleen erotetuksi virasta. Tšaplinin mukaan erottaminen johtui ristiriidoista patriarkan kanssa. Hän kritisoi patriarkkaa yksinvaltaisesta päätöksenteosta.
Vuodesta 2016 Tšaplinista tuli Moskovan Nikitskije vorotan Teodoros Studionilaisen kirkon dekaani.
Mielipiteet

Tšaplin piti Venäjän sotatoimia Syyriassa osana "pyhää sotaa". Hän piti raamatullista "älä tapa" -käskyä vain pienelle oikeamielisten piirille suunnattuna. Hänen mukaansa oli olemassa myös ihmisiä, jotka täytyy tappaa. Tšaplin kutsui humanismia saatanalliseksi ideologiaksi. Hänen mukaansa naiset uhmakkaalla olemuksellaan ja tavoillaan saattaisivat houkutella miehiä raiskauksiin. Tšaplin oli vuosien ajan Vladimir Putinin hallinnon kannattaja, mutta esitti myöhemmin kriittisiä kommentteja varsinkin vuoden 2019 eläkeuudistuksesta. Maaliskuussa 2019 hän osallistui mielenilmaukseen hallituksen sosiaali- ja talouspolitiikkaa vastaan. Tšaplin vaati Venäjän ortodoksikirkolle päätösvaltaa ja kannatti ajatusta eliitin "korvaamisesta". Hän vastusti ehdotusta perheväkivallan kriminalisoinniksi.
Tšaplinin mukaan Josif Stalin oli palvelija, jota Jumala käytti vallankumouksellisten bolševikkien ja punaiseen terroriin osallistuneiden rankaisemiseen. Vuonna 2016 Tšaplin kysyi, mitä väärää on Venäjän sisäisten vihollisten tuhoamisessa.
Tšaplin piti länsimaihin "ei-länsimaisten poliittisten kulttuurien" piiristä muuttaneita maanpettureina ja vaati maanpetoksesta kuolemantuomioita. Hän kritisoi samalla kansainvälisten tiedotusvälineiden uutisointia Aleksandr Litvinenkon ja Kim Jong-namin murhista. Tšaplin kritisoi Yhdysvaltoja muun muassa samaa sukupuolta olevien avioliitoista ja piti Venäjän tehtävänä maailmassa "amerikkalaisen hankkeen" pysäyttämistä.
Kuolema

Tšaplin kuoli yllättäen 51-vuotiaana Teodoros Studionilaisen kirkossa. Kuoleman ilmoitettiin johtuneen sydäninfarktista.