stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Jacob Ahrenberg
Kirjailija

Jac. Ahrenberg toimitti vuonna 1872 ilmestyneen yhdeksänosaisen, kuvitetun sarjan suomalaisesta ornamentiikasta. Hän kirjoitti myös Turun linnan entisöinnin historiasta (Ur Åbo slotts byggnadshistoria 1901).
Kirjailijana Ahrenbergissä yhdistyi merkittävä, vaikkakin hieman epätasainen kertova lahjakkuus ja suuri tuottavuus. Hänen kaunokirjallinen tuotantonsa sisältää sekä matkakertomuksia että kansanelämän kuvauksia ja romaaneja.
Kaunokirjallisessa tuotannossaan Jac. Ahrenberg pyrki luomaan eheää kuvaa suomalaisen yhteiskunnan historiasta, muun muassa lestadiolaisuuden (Hihhuliter, 1889) ja sahateollisuuden nousukkaiden (Stockjunkaren, 1892) kautta. Esseistinä hän loi pikakuvia aikalaisistaan (Människor som jag känt, 1904–1914). Viipurilaisen Ahrenbergin aiheet liittyvät Karjalaan sekä Suomen ja Venäjän suhteiden analyysiin. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa ja aihevalintoihinsa vaikuttivat Topelius ja Runeberg.
Kirjailija > Teoksia

Fennia illustrata; Finsk ornamentik. Suomalainen ornamentiiki. Ornrmentation Finlandaise I–VIIII, G. W. Edlund´s Förlag, Helsingfors 1878
På studieresor, Illustrerade små berättelser och anteckningar af J.A-g. Helsingfors 1878. G.W. Edlund. Novelleja
På främmande botten, Tre berättelser. Helsingfors 1880.G.W. Edlund. Novelleja
Hemma, Skildringar från Östra Finland. Helsingfors 1887. G.W. Edlund. Suom. Kotona. Kuvaelmia Itä-Suomesta. Suom. Saima Grönstrand. Helsinki 1889.G.W. Edlund. Novelleja.
Riddar Sven, Saga berättad på vers. Helsingfors 1887. Lyriikkaa.
Hihuliter Skildringar från Östra Finland. Helsingfors 1889. WSOY. Suom. Hihhuleita. Kuvauksia Itä-Suomesta. Suom.Aatto S[uppanen]. Porvoo 1890. WSOY. Novelleja.
Österut Berättelser. Helsingfors 1890. WSOY.Suom. Idästä. Kertomuksia. Suom. Aatto S[uppanen]. Helsinki 1890. WSOY.
Anor och Ungdom, Två berättelser. Helsingfors 1891. WSOY. Novelleja.
Kejsaren kommer. Näytelmä, esitetty 1891.
Fördrifna, Näytelmä, esitetty 1892.
Stockjunkarn En berättelse från Karelen. Willmanstrand 1892. Söderström. Suom. Tukkijunkkari. Kertomus Karjalasta. Suom. C.G. Swan. Lappeenranta 1894. Romaani.
Familjen på Haapakoski Helsingfors 1893. Söderström. Suom. Haapakoskelaiset. Romaani Itä-Suomesta. Suom. Aatto S[uppanen]. Helsinki 1893. K.E. Holm.
Från Karelen Vald samling berättelser och kulturbilder. Stockholm 1894. Bonnier.
Bilder, minnen och intryck, Fredrikshamn 1895. Söderström.
Vår landsman, Stockholm 1897. Söderström. Suom. "Kansalaisemme". Pohjalaisen suomentama. Vaasa 1898.WSOY. Romaani.
Pengar. Skådespel i tre akter. Helsingfors 1898
Tidnings & Tryckeriab. Näytelmä.
Med styrkans rätt Äfventyr och strider i österled. Helsingfors 1899. Söderström. Kertomus.
Rojalister och patrioter En sommarsaga från 1788. Helsingfors 1901. Söderström. Romaani.
Ur Åbo slotts byggnadshistoria Anteckningar och paralleller i anledning af frågan om Åbo slotts restauration. Helsingfors 1901. Finsk tidskrifts tryckeri.
Infall Expectorationer i dagens frågor af Chevalier. Helsingfors 1908. Söderström. Kertomus.
Människor som jag känt Personliga minnen, utdrag ur bref och anteckningar.1–6. Helsingfors1904, 1907, 1908, 1909, 1910, 1914. Söderström. Muistelmia.
Från Östra Finland Ett urval noveller och berättelser. Helsingfors 1919.Söderström. Novelleja.
Samlade berättelser. 1–10. Helsingfors 1921–22.Söderström.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Jacob Ahrenberg Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Johan Jacob Ahrenberg on Wikiaineistossa
Vapaasti ladattavia  Johan Jacob Ahrenbergin e-kirjoja Projekti Lönnrotilla sekä Project Gutenbergillä
Jacob Ahrenberg (suom. Aatto Suppanen): Haapakoskelaiset by Jacob Ahrenberg (e-book) Project Gutenberg. 15.5.2006. (suomeksi)
Johan Jacob Ahrenberg taiteilijamatrikkelissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  ULAN 
Henkilöt:  EUTA  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Muut:  IdRef 
Myllytullin koulu, Oulu, yksityiskohta.
Miguel Van Damme

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1993
Syntymäpaikka: Gent, Belgia
Kuolinaika: 29. maaliskuuta 2022 (28 vuotta)
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014-2022 | Cercle Brugge KSV | 44 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Miguel Van Damme (25. syyskuuta 1993 – 29. maaliskuuta 2022) oli belgialainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi maalivahtina Cercle Bruggessa. Aluksi Van Damme pelasi Cerclen nuorisojoukkueessa.
Seurajoukkueura

Van Damme debytoi 5. huhtikuuta 2014 Jupiler Pro Leaguessa. Hän pelasi koko pelin 1–0 kotitappiossa KV Mecheleniä vastaan.
Yksityiselämä

Kesäkuussa 2016 ennen kausia 2016–2017 suoritetussa rutiinitarkastuksessa Van Dammella diagnosoitiin leukemia. Vuotta myöhemmin hänen syöpänsä oli remissiovaiheessa ja hän allekirjoitti uuden sopimuksen Cerclen kanssa kesäkuuhun 2019 asti. Hän toipui ja huolimatta siitä, että hän tarvitsi edelleen lääkitystä päivittäin, hän pystyi pelaamaan Belgian Cupissa 2017–2018. 20. syyskuuta 2017 Genkiä vastaan. Tammikuussa 2020 Van Dammen leukemia uusiutui ja hänelle kerrottiin, että hänen selviytymismahdollisuutensa olivat heikot. Tästä huolimatta hän sai immunoterapiaa ja allekirjoitti uuden vuoden mittaisen sopimuksen Cerclen kanssa 16. kesäkuuta 2020. 18. lokakuuta 2021 syöpä uusiutui jälleen. Hän kuoli lopulta sairauteen 28-vuotiaana 29. maaliskuuta 2022.
Van Damme oli naimisissa Kyana Dobbelaeren kanssa ja heillä oli yksi lapsi, joka syntyi vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Miguel Van Dammen tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Miguel Van Damme
Käännös suomeksi
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2017

Jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2017 järjestettiin 5.–21. toukokuuta 2017 Saksassa ja Ranskassa. Edellisen kerran Saksassa järjestettiin jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut vuonna 2010 ja Ranskassa vuonna 1968 talviolympialaisten yhteydessä. Saksan jääkiekkoliiton pääsihteeri Franz Reindl lupasi, että kisojen edulliset liput maksaisivat keskimäärin 39 euroa ja halvimmat liput yhdeksän euroa.
"Playground" kisakappale on saksalaisen eurodance-ryhmä Cascadan tekemä.
Ruotsi voitti maailman­mestaruuden kukistettuaan Kanadan loppuottelussa lukemin 2–1 voitto­laukaus­kilpailun kautta. Pronssiottelussa Suomi hävisi Venäjälle lukemin 5–3.
Valintaprosessi

Kisojen isännäksi jätettiin kaksi hakemusta, jotka molemmat olivat kahden maan yhteishakemuksia. Saksa ja Ranska valittiin järjestäjämaiksi MM-kisojen yhteydessä 17. toukokuuta 2013 Tukholmassa.
Äänestyksen hävinneet Tanska ja Latvia pyrkivät myöhemmin myös seuraavien, vuonna 2018 järjestettävien MM-kisojen isännäksi, tällä kertaa kumpikin omalla hakemuksellaan. Tuon äänestyksen voitti Tanska.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maa | Äänestys |  |  |  |  |  |
|  Saksa /  Ranska | 63 |  |  |  |  |  |
|  Tanska /  Latvia | 45 |  |  |  |  |  |
Otteluareenat

|  Köln> Lanxess Arena Kapasiteetti: 18 500 |  Pariisi> AccorHotels Arena Kapasiteetti:  15 000 |
| --- | --- |
Joukkueet

Lohkot määräytyivät vuoden 2016 maailmanrankingin perusteella. Slovenia ja Italia nousivat 1. divisioonasta pääsarjaan.
Venäjä (2.)
Yhdysvallat (4.)
Ruotsi (5.)
Slovakia (8.)
Saksa (10.)
Latvia (12.)
Tanska (13.)
Italia (18.)
Kanada (1.)
Suomi (3.)
Tšekki (6.)
Sveitsi (7.)
Valko-Venäjä (9.)
Norja (11.)
Ranska (14.)
Slovenia (15.)
Alkusarja

Eteni puolivälieriin
Putosi 1. divisioonan A-lohkoon kaudeksi 2018
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 18. toukokuuta – Köln | 18. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 18. toukokuuta – Köln | 18. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Yhdysvallat | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Yhdysvallat | 0 |  |  | 20. toukokuuta – Köln | 20. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |
|   |  Suomi | 2 |  |  | 20. toukokuuta – Köln | 20. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |
|   |  Suomi | 2 |  |  |  Suomi | 1 |  |  |  |  |
|   | 18. toukokuuta – Pariisi | 18. toukokuuta – Pariisi |  |  |  Suomi | 1 |  |  |  |  |
|   | 18. toukokuuta – Pariisi | 18. toukokuuta – Pariisi |  |  |  Ruotsi | 4 |  |  |  |  |
|   |  Sveitsi | 1 |  |  |  Ruotsi | 4 |  |  |  |  |
|   |  Sveitsi | 1 |  |  |  |  |  |  | 21. toukokuuta – Köln | 21. toukokuuta – Köln |
|   |  Ruotsi | 3 |  |  |  |  |  |  | 21. toukokuuta – Köln | 21. toukokuuta – Köln |
|   |  Ruotsi | 3 |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi | 2 |
|   | 18. toukokuuta – Köln | 18. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi | 2 |
|   | 18. toukokuuta – Köln | 18. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |  |  |  Kanada | 1 |
|   |  Kanada | 2 |  |  |  |  |  |  |  Kanada | 1 |
|   |  Kanada | 2 |  |  | 20. toukokuuta – Köln | 20. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |
|   |  Saksa | 1 |  |  | 20. toukokuuta – Köln | 20. toukokuuta – Köln |  |  |  |  |
|   |  Saksa | 1 |  |  |  Kanada | 4 |  |  |  |  |
|   | 18. toukokuuta – Pariisi | 18. toukokuuta – Pariisi |  |  |  Kanada | 4 |  |  |  |  |
|   | 18. toukokuuta – Pariisi | 18. toukokuuta – Pariisi |  |  |  Venäjä | 2 |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Venäjä | 3 |  |  |  Venäjä | 2 |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Venäjä | 3 |  |  |  |  |  |  | 21. toukokuuta – Köln | 21. toukokuuta – Köln |
|   |  Tšekki | 0 |  |  |  |  |  |  | 21. toukokuuta – Köln | 21. toukokuuta – Köln |
|   |  Tšekki | 0 |  |  |  |  |  |  |  Suomi | 3 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Suomi | 3 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Venäjä | 5 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Venäjä | 5 |
Kaikki ajat  paikallista aikaa; UTC+2.
Pudotuspelit > Puolivälierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.5. | Yhdysvallat  | 0–2 |  Suomi | Köln |  |
16.15: 
| 16.15 | (0–0, 0–1, 0–1)  | (0–0, 0–1, 0–1)  | (0–0, 0–1, 0–1)  | Yleisömäärä: 8 968 |  |
| 16.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 8 968 |  |
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.5. | Venäjä  | 3–0 |  Tšekki | Pariisi |  |
16.15: 
| 16.15 | (2–0, 0–0, 1–0)  | (2–0, 0–0, 1–0)  | (2–0, 0–0, 1–0)  | Yleisömäärä: 6 209 |  |
| 16.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 6 209 |  |
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.5. | Sveitsi  | 1–3 |  Ruotsi | Pariisi |  |
20.15: 
| 20.15 | (1–1, 0–1, 0–1)  | (1–1, 0–1, 0–1)  | (1–1, 0–1, 0–1)  | Yleisömäärä: 8 417 |  |
| 20.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 8 417 |  |
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.5. | Kanada  | 2–1 |  Saksa | Köln |  |
20.15: 
| 20.15 | (1–0, 1–0, 0–1)  | (1–0, 1–0, 0–1)  | (1–0, 1–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 16 653 |  |
| 20.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 16 653 |  |
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15:
Pudotuspelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.5. | Kanada  | 4–2 |  Venäjä | Köln |  |
15.15: 
| 15.15 | (0–0, 0–2, 4–0)  | (0–0, 0–2, 4–0)  | (0–0, 0–2, 4–0)  | Yleisömäärä: 16 469 |  |
| 15.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 16 469 |  |
15.15: 
15.15: 
15.15: 
15.15: 
15.15: 
15.15: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.5. | Ruotsi  | 4–1 |  Suomi | Köln |  |
19.15: 
| 19.15 | (1–1, 2–0, 1–0)  | (1–1, 2–0, 1–0)  | (1–1, 2–0, 1–0)  | Yleisömäärä: 11 242 |  |
| 19.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 11 242 |  |
19.15: 
19.15: 
19.15: 
19.15: 
19.15: 
19.15:
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21.5. | Venäjä  | 5–3 |  Suomi | Köln |  |
16.15: 
| 16.15 | (1–0, 3–1, 1–2)  | (1–0, 3–1, 1–2)  | (1–0, 3–1, 1–2)  | Yleisömäärä: 16 182 |  |
| 16.15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 16 182 |  |
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15: 
16.15:
Pudotuspelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21.5. | Kanada  | 1–2 vl. |  Ruotsi | Köln |  |
20.45: 
| 20.45 | (0–0, 0–1, 1–0, 0–0, 0–1)  | (0–0, 0–1, 1–0, 0–0, 0–1)  | (0–0, 0–1, 1–0, 0–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 17 363 |  |
| 20.45 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 17 363 |  |
20.45: 
20.45: 
20.45: 
20.45: 
20.45: 
20.45:
Tilastot > Pistepörssi

| Sij>  | Pelaaja | PO | M | S | Pts | +/– | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Artemi Panarin | 9 | 4 | 13 | 17 | +4 | 4 |
| 2. |  Nikita Kucherov | 10 | 7 | 8 | 15 | +7 | 8 |
| 3. |  Nathan MacKinnon | 10 | 6 | 9 | 15 | +6 | 6 |
| 4. |  Nikita Gusev | 10 | 7 | 7 | 14 | +5 | 4 |
| 5. |  William Nylander | 10 | 7 | 7 | 14 | +11 | 2 |
| 6. |  Vadim Shipachyov | 10 | 2 | 11 | 13 | +1 | 2 |
| 7. |  Mitchell Marner | 10 | 4 | 8 | 12 | +1 | 8 |
| 8. |  Johnny Gaudreau | 8 | 6 | 5 | 11 | +2 | 0 |
| 9. |  Sebastian Aho | 10 | 2 | 9 | 11 | -2 | 4 |
| 10. |  Stéphane Da Costa | 6 | 6 | 4 | 10 | +3 | 2 |
Lähde: IIHF.com - Scoring Leaders (Arkistoitu – Internet Archive) (.pdf)
Tilastot > Maalivahdit

| Pelaaja | MIN | PM | MPK | TL | T% | RL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Henrik Lundqvist | 320.00 | 7 | 1,31 | 129 | 94,57 | 0 |
|  Calvin Pickard | 443.40 | 11 | 1,49 | 178 | 93,82 | 1 |
|  Andrei Vasilevski | 522.51 | 15 | 1,72 | 233 | 93,56 | 3 |
|  Elvis Merzlikins | 364.04 | 12 | 1,98 | 183 | 93,44 | 1 |
|  Leonardo Genoni | 361.32 | 10 | 1,66 | 150 | 93,33 | 2 |
Listalla yli 40 % joukkueidensa otteluista pelanneet viisi parasta maalivahtia lajiteltuna torjuntaprosentin mukaan.

Lähde: IIHF - Goalkeepers (Arkistoitu – Internet Archive)
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Andrei Vasilevski
Paras puolustaja:  Dennis Seidenberg
Paras hyökkääjä:  Artemi Panarin
Lähde: IIHF.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Palkinnot > Median valitsema tähdistökentällinen

Maalivahti:  Andrei Vasilevski
Puolustajat:  Colton Parayko,  Dennis Seidenberg
Hyökkääjät:  William Nylander,  Artemi Panarin,  Nathan MacKinnon
Arvokkain pelaaja:  William Nylander
Lähde: IIHF.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Lopputulokset

Nousee sarjaporrasta ylemmäksi
Putoaa sarjaporrasta alemmaksi
Pääsarjan kisat
| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
 1 :   Ruotsi 
 2 :   Kanada 
 3 :   Venäjä 
 4 :   Suomi 
 5 :   Yhdysvallat 
 6 :   Sveitsi 
 7 :   Tšekki 
 8 :   Saksa 
 9 :   Ranska 
10 :   Latvia 
11 :   Norja 
12 :   Tanska 
13 :   Valko-Venäjä 
14 :   Slovakia 
15 :   Slovenia 
16 :   Italia 
1. divisioona 
 A-Lohko
| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
 17 :   Itävalta 
 18 :   Etelä-Korea 
 19 :   Kazakstan 
 20 :   Puola 
 21 :   Unkari 
 22 :   Ukraina 
B-lohko
| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
 23 :   Iso-Britannia 
 24 :   Japani 
 25 :   Liettua 
 26 :   Viro 
 27 :   Kroatia 
 28 :   Alankomaat 
2. divisioona 
A-lohko
| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
 29 :   Romania 
 30 :   Australia 
 31 :   Serbia 
 32 :   Belgia 
 33 :   Islanti 
 34 :   Espanja 
B-lohko
| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
 35 :   Kiina 
 36 :   Uusi-Seelanti 
 37 :   Israel 
 38 :   Pohjois-Korea 
 39 :   Meksiko 
 40 :   Turkki 
3. divisioona
| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
 41 :   Luxemburg 
 42 :   Bulgaria 
 43 :   Georgia 
 44 :   Hongkong 
 45 :   Etelä-Afrikka 
 46 :   Kiinan Taipei 
 47 :   Arabiemiraatit 
 – :   Bosnia ja Hertsegovina
Erotuomarit

IIHF valitsi 16 päätuomaria ja 16 linjatuomaria kilpailuihin.
Päätuomarit
Stefan Fonselius
Roman Gofman
Oliver Gouin
Jan Hribik
Brett Iverson
Antonín Jerábek
Jozef Kubuš
Mark Lemelin
Marcus Linde
Eduards Odinš
Linus Öhlund
Daniel Piechaczek
Stephen Reneau
Anssi Salonen
Daniel Stricker
Tobias Wehrli
Linjatuomarit
Ivan Dedyulya
Rene Jensen
Roman Kaderli
Lukas Kohlmüller
Gleb Lazarev
Joep Leermakers
Miroslav Lhotský
Andreas Malmqvist
Brian Oliver
Alexander Otmakhov
Judson Ritter
Peter Šefcík
Hannu Sormunen
Libor Suchánek
Sakari Suominen
Nathan Vanoosten
Televisiointi

Suomessa kisat televisioi MTV Oy. Otteluja esitettiin MTV3-ilmaiskanavalla sekä C More Sport 1-, C More Sport 2- ja C More Max -maksukanavilla. Kaikki Suomen ottelut ja mitalipelit tulivat suorana ilmaiseksi MTV3:lla. Kisojen kaikki 64 ottelua esitettiin suorana C More -kanavilla. C More Sport 1 -kanava muuttui kisojen ajaksi 24/7 MM-jääkiekko -kanavaksi. Radiossa Suomen pelit kuultiin Radio Novalta ja Radio Cityltä.
MTV:n selostajina kisoissa toimivat televisiossa Antero Mertaranta, Mika Saukkonen, Teppo Laaksonen, Tomi Tuominen, Julius Sorjonen sekä ruotsiksi Hufvudstadsbladetin Niclas Lönnqvist. Radiossa pelit selosti J-P Jalo. Asiantuntijoina toimivat Jukka Jalonen, Hannu Aravirta, Ville Nieminen, Antti Törmänen sekä Juhani Tamminen.
| Maa | Kanava |
| --- | --- |
 Saksa: Sport1
 Ranska: Canal+ Sport
 Suomi: MTV3 C More Sport 1 C More Sport 2 C More Max
 Ruotsi: TV4 TV12 C More
 Kanada: TSN TSN2
 Venäjä: Pervyi kanal Match TV
 Yhdysvallat: NBC
 Tšekki: Česká televize
 Norja: Eurosport Norge
 Tanska: TV2 Sport
 Latvia: Viasat Sport Baltic
 Itävalta: ORF
 Valko-Venäjä: Belarus TV
 Sveitsi: SRG SSR
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Turnaus IIHF:n tulospalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vuoden 2017 kansainvälinen jääkiekko
| --- | --- |
Miehet:  MM-kisat  1.divisioona  2.divisioona  3.divisioona 
Naiset:  MM-kisat  alemmat sarjatasot 
U20:  MM-kisat  alemmat sarjatasot 
U18 naiset:  MM-kisat  alemmat sarjatasot 
U18:  MM-kisat  alemmat sarjatasot 
| n k Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
1920–1939: 1920 1924 1928 1930 1931 1932 1933 1934 1935 1936 1937 1938 1939
1940–1959: 1947 1948 1949 1950 1951 1952 1953 1954 1955 1956 1957 1958 1959
1960–1979: 1960 1961 1962 1963 1964 1965 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979
1980–1999: 1981 1982 1983 1985 1986 1987 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999
2000–2019: 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019
2020–2029: 2020 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 2028
Huomioitavaa: Vuosina 1920–1928 maailmanmestaruuskilpailuja järjestettiin vain olympiaturnausten yhteydessä.  Vuosina 1932–1968 olympiaturnauksissa ratkaistiin myös kyseisen vuoden maailmanmestaruus. Vuosina 1940–1946 maailmanmestaruuskilpailuja ei pelattu 2. maailmansodan vuoksi. Vuodesta 1972 lähtien olympiaturnauksilla ei ole ollut maailmanmestaruuskilpailujen arvoa. Vuosina 1972–1976 olympiavuosina järjestettiin erilliset maailmanmestaruuskilpailut. Vuosina 1980–1988 olympiavuosina ei järjestetty erillisiä maailmanmestaruuskilpailuja. Vuodesta 1992 lähtien olympiavuosina on järjestetty erillinen maailmanmestaruusturnaus. Vuonna 2020 maailmanmestaruuskilpailuja ei pelattu koronaviruspandemian vuoksi.  
Ruotsalaiset juhlimassa maailmanmestaruutta.
Libanonin sota 2006

Vuoden 2006 Libanonin sota oli Israelin ja islamistisen Hizbollah-järjestön välinen konflikti, joka käytiin Libanonin alueella. Se alkoi 12. heinäkuuta 2006, kun Hizbollah ampui useita Katjuša-raketteja Israeliin ja tunkeutui sen alueelle siepaten kaksi partiomatkalla ollutta israelilaissotilasta.
Ennen tätä Israel oli tehnyt laajamittaisen invaasion Gazan kaistalle. Israel ilmoitti tulkinneensa Hizbollahin toimet Libanonin sotatoimeksi Israelia vastaan ja aloitti Libanonin puolelle ulottuvan sotilasoperaation kaapattujen sotilaidensa vapauttamiseksi.lähde?
Yhteenveto selkkauksen vaiheista ja taustoista

Libanonissa Israelin joukot kohtasivat voimakasta vastarintaa menettäen kahdeksan sotilasta kaatuneina ja kaksi haavoittuneina. Israel iski useisiin kohteisiin Libanonissa ja saartoi maan satamat ja lentokentät sekä Syyrian vastaisen rajan, koska Hizbollah-järjestölle kulki Israelin mukaan sen kautta aseita ja tarvikkeita. Hizbollah kutsui hyökkäystä Israeliin nimellä operaatio Todellinen lupaus ja Israel kutsui vastaoperaatiota nimellä operaatio Reilu palkinto. Seitsemän kuukautta myöhemmin Israelin hallitus antoi tapahtuneelle virallisesti nimen toinen Libanonin sota veteraanien ja kaatuneiden omaisten painostuksesta, vaikka ensimmäistä sotaa ei ole virallisesti käyty. Näin tätä nimeä voidaan käyttää haudoilla ja kunniamitaleissa.
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1559 vaati Libanonia riisumaan Hizbollahin aseista ja estämään Libanonin alueelta tehdyn pommituksen Israeliin. Käytännössä Hizbollah kuitenkin hallitsi Libanonin eteläosia ilman, että Libanonin hallituksella oli valtaa siihen. Hizbollah oli myös Libanonin hallituspuolue kahdella ministerillä.lähde?
Hizbollahia tukivat Israelin mukaan Syyria ja Iran. Lisäksi Israel uskoi Hizbollahin kuljettaneen satoja ohjuksia Libanonin eteläosien kaupunkien siviiliasutuksen keskelle. Hizbollah itse sanoi, että sillä on tuhansia ohjuksia valmiina ammuttavaksi Israeliin. Israel vaati Libanonin hallitusta riisumaan Hizbollahin aseista, mutta käytännössä hallituksen mahdollisuudet rajoittaa järjestön toimintaa olivat heikot. Israelin iskettyä Libanonissa sähkölaitoksen öljyvarastoihin konfliktista seurasi myös mittava ympäristökatastrofi, kun noin 15 000 öljytonnia valui Välimereen. Libanonin ympäristöministeri Yacoub Sarraf luonnehtikin tuhoja suurimmiksi, jotka Välimeri on koskaan nähnyt, mistä hän oli ollut suorassa yhteydessä Kreikkaan, Kyprokseen ja Turkkiin.lähde?
Operaation suunnittelu

Israelin puolustusvoimat suunnitteli Libanoniin suuntautuvaa sotilasoperaatiota varsin pitkään. Israelilaisen Bar-Ilan yliopiston valtio-opin professorin Gerald Steinbergin mukaan "kaikista Israelin sodista vuoden 1948 sodan jälkeen, tähän sotaan Israel on parhaiten valmistautunut." Steinbergin mukaan sotilasoperaation suunnittelu alkoi vuoden 2000 jälkeen, ja suunnitelma oli valmiiksi hahmoteltu vuonna 2004. Sotilasoperaatiota oli tämän jälkeen simuloitu ja harjoiteltu konfliktia edeltäneiden vuosien aikana.
Hizbollahin heikentämisen Israelin turvallisuustilanteen parantamiseksi lisäksi yksi sotilasoperaation motiiveista oli Yhdysvaltain hallituksen näkemys siitä, että operaatio toimisi "esisoittona" Iraniin suuntautuville sotilasoperaatioille.
Hizbollah valmistautui kuusi vuotta

Hizbollah oli valmistautunut tähän sotaan jopa huolellisemmin kuin Israel. Kuuden vuoden aikana, jotka se oli hallinnut Etelä-Libanonia käytännössä yksin, Israelin vetäydyttyä vuonna 2000, se oli koonnut alueelle valtavan raketti- ja ohjusarsenaalin ja rakentanut sotilaallisen infrastruktuurin (muun muassa syvälle vuorten rinteisiin kaivettuja luolastoja ja erikoisvahvistettuja bunkkereita).
Ennen sotaa antamassaan haastattelussa Hizbollahin johtaja Nasrallah ilmoitti, että heillä on rajan tuntumassa yli 12 000 rakettia valmiina laukaistavaksi Israeliin. Hizbollahin yllättävän hyvä valmistautuminen ja varustautuminen selittääkin ainakin osan Israelin huonosta sotamenestyksestä, vaikka kuten sanottua, joidenkin lähteiden mukaan "kaikista Israelin sodista vuoden 1948 sodan jälkeen tähän sotaan Israel oli parhaiten valmistautunut."lähde?