stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andy Hurley

| Andy Hurley |
| --- | --- |
 Hurley vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1980 (ikä 44) Milwaukee, Wisconsin Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  pop-punk, hardcore punk, vaihtoehtorock, heavy metal
Soittimet:  rummut, perkussiot, laulu
Yhtyeet:  Fall Out Boy, The Damned Things
Levy-yhtiöt:  Island Records 
Aiheesta muualla
www.hurleyxvx.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrew John "Andy" Hurley (s. 31. toukokuuta 1980, Milwaukee, Wisconsin Yhdysvallat) on amerikkalaisen pop-punk yhtyeen Fall Out Boyn rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen 2003.
Andyn isä kuoli, kun Andy oli viisivuotias. Andylla on useita tatuointeja, joista ensimmäisen hän otti yhdeksäntoistavuotiaana. Andy on ollut rumpalina yhtyeissä nimeltä Project Rocket ja Racetraitor. Hän opiskelee Wisconsin-Milwaukeen yliopistossa antropologiaa ja historiaa.
Anton Kangas

Anton Kangas (lukioikäiseksi saakka Kankaanpää; 6. syyskuuta 1867 Alahärmä – 23. maaliskuuta 1904 Nummelan parantola, Nurmijärvi) oli suomalainen ylioppilas, kansakoulunopettaja sekä aloitteleva kirjailija. Hänet on esitetty Artturi Järviluoman vuonna 1914 julkaiseman Pohjalaisia-näytelmän todelliseksi kirjoittajaksi. Kangas kuoli nuorena keuhkotautiin.
Elämä

Anton Kankaan vanhemmat olivat talollinen, kirkonisäntä sekä lautamies Kaapo (Gabriel) Kankaanpää ja hänen vaimonsa Vilhelmiina Stroka. Gabriel Kankaanpää oli syntynyt Ylihärmässä. Kangas aloitti oppikoulun vuonna 1884 Vaasan lyseossa ja oli ensimmäisiä alahärmäläisiä tässä koulussa. Lukion Anton kävi Oulun lyseossa, josta hän pääsi ylioppilaaksi 25-vuotiaana vuonna 1892.
Helsingin yliopistossa Kangas opiskeli ensin juridiikkaa ja sitten Suomen kirjallisuudenhistoriaa, psykologiaa ja arabiaa. Hänen opiskelutovereitaan olivat muun muassa Ilmari Kianto, Heikki Klemetti ja Otto Manninen. Opintojen jäätyä kesken Kangas muutti 1897 ensin väliaikaiseksi ja vuodesta 1902 vakinaiseksi kansakoulunopettajaksi Kangasniemelle.
Anton Kangas sai valmiiksi 1800- ja 1900-luvun vaihteeseen mennessä käsikirjoituksen näytelmään Härmäläisiä, joka jäi julkaisematta ja mahdollisesti myös esittämättä. Alkuperäinen käsikirjoitus on hävinnyt, mutta Artturi Järviluoma kopioi sen käsin nykyisin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS:n) Kirjallisuusarkistossa säilytettäviin vihkoihin.  Vihkojen aineiston perusteella Timo Kallio on rekonstruoinut näytelmän 2017.
Jäljennökseksi käsikirjoituksen voi päätellä Reino Kallion mukaan Järviluomalle vieraista henkilö- ja paikannimistä sekä Härmänkylään liittyvistä yksityiskohtaisista tiedoista ja tapahtumakuvauksista, joista hänellä ei kylää tuntemattomana ole voinut olla edellytyksiä kirjoittaa. Härmäläisiä-näytelmän käsikirjoitus päätyi Järviluoman haltuun luultavasti Kankaan toimiessa hänen kotiopettajanaan.
Vuonna 1914 Järviluoma julkaisi vähäisin muutoksin omissa nimissään Härmäläisiä-näytelmän uudella nimellä Pohjalaisia ja lisäsi siihen Kauhavalta ja muualta Etelä-Pohjanmaalta kerätyt kansanlaulut. Lisäksi hän muutti kirjakielisen esityksen lievästi murteelliseksi sekä nimesi monet härmäläiset henkilöhahmot toisiksi.
Kangas oli innokas nuorisoseuramies ja fennomaani. Hän oli perustamassa sekä Alahärmän että Kangasniemen nuorisoseuroja – viimeksi mainitussa hän oli myös esimies – sekä toimi lisäksi jonkin aikaa Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuran hallituksessa. Kangas piti iltamissa ja eri järjestöjen tilaisuuksissa lukuisia kansallismielisiä esitelmiä ja puheita. Hän matkusti Englantiin 1900-luvun alussa kartuttamaan kielitaitoaan ja siirtyi sen jälkeen lyhyeksi aikaa Pohjois-Karjala -lehden toimittajaksi Joensuuhun. Siellä hän oli perustamassa urheiluseura Joensuun Katajaa toimien myös lyhyen aikaa sen ensimmäisenä puheenjohtajana.
Kankaan puoliso oli vuodesta 1901 talollisentytär Ida Juhontytär Tahvonen Kangasniemeltä (s. 21.11.1874). Perheeseen syntyi kaksi tytärtä, joista vain Helga Maria (s. 13.11.1903) eli aikuisikään.
Alhendín

| Alhendín |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Alhendín
 Koordinaatit: 37°6′28″N, 3°38′45″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Andalusia
Maakunta:  Granada
Comarca:  Vega de Granada
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,81 km²
Korkeus:  739 m
Väkiluku (2015):  8 503
 
 http://alhendin.es/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alhendín on kunta Espanjassa Granadan maakunnassa. Vuoden 2015 väestölaskennan mukaan Alhendínissa asui 8503 asukasta. Alhendin sijaitsee noin 10 kilometriä Granadan kaupungista etelään.
Alhendínista on löydetty esihistorialliselta ajalta asutuksen jälkiä, muun muassa saviastioita. Myös Rooman vallan ajalta on löydetty jäännöksiä, esimerkiksi amforoita ja mitaleita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alhendín Wikimedia Commonsissa
Granadan kunnat
Agrón
Alamedilla
Albolote
Albondón
Albuñol
Albuñuelas
Albuñán
Aldeire
Alfacar
Algarinejo
Alhama de Granada
Alhendín
Alicún de Ortega
Almegíjar
Almuñécar
Alpujarra de la Sierra
Alquife
Arenas del Rey
Armilla
Atarfe
Baza
Beas de Granada
Beas de Guadix
Benalúa
Benalúa de las Villas
Benamaurel
Bubión
Busquístar
Bérchules
Cacín
Cádiar
Cájar
La Calahorra
Calicasas
Campotéjar
Cáñar
Caniles
Capileira
Carataunas
Cástaras
Castilléjar
Castril
Cenes de la Vega
Chauchina
Chimeneas
Churriana de la Vega
Cijuela
Cogollos de Guadix
Cogollos Vega
Colomera
Cortes de Baza
Cortes y Graena
Cuevas del Campo
Cúllar
Cúllar Vega
Darro
Dehesas de Guadix
Dehesas Viejas
Deifontes
Diezma
Dílar
Dólar
Domingo Pérez de Granada
Dúdar
Dúrcal
Escúzar
Ferreira
Fonelas
Freila
Fuente Vaqueros
Las Gabias
Galera
Gobernador
Gójar
Gor
Gorafe
Granada
Guadahortuna
Guadix
Los Guájares
Gualchos
Güéjar Sierra
Güevéjar
Huélago
Huéneja
Huéscar
Huétor Santillán
Huétor-Tájar
Huétor Vega
Íllora
Ítrabo
Iznalloz
Játar
Jayena
Jérez del Marquesado
Jete
Jun
Juviles
Láchar
Lanjarón
Lanteira
Lecrín
Lentegí
Lobras
Loja
Lugros
Lújar
La Malahá
Maracena
Marchal
Moclín
Molvízar
Monachil
Montefrío
Montejícar
Montillana
Moraleda de Zafayona
Morelábor
Motril
Murtas
Nevada
Nigüelas
Nívar
Ogíjares
Orce
Órgiva
Otívar
El Padul
Pampaneira
Pedro Martínez
Peligros
La Peza
Píñar
El Pinar
Pinos Genil
Pinos Puente
Polopos
Polícar
Pórtugos
Puebla de Don Fadrique
Pulianas
Purullena
Quéntar
Rubite
Salar
Salobreña
Santa Cruz del Comercio
Santa Fe
Soportújar
Sorvilán
La Tahá
Torre-Cardela
Torvizcón
Trevélez
Turón
Ugíjar
Valderrubio
El Valle
Valle del Zalabí
Válor
Vegas del Genil
Vélez de Benaudalla
Ventas de Huelma
Villa de Otura
Villamena
Villanueva de las Torres
Villanueva Mesía
Víznar
Zafarraya
Zagra
La Zubia
Zújar
Antonina Ordina

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Oberstdorf 1987 | 4×5 km |  |
Maa:   Ruotsi
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Thunder Bay 1995 | 30 km |  |
|  Pronssia | Thunder Bay 1995 | 4×5 km |  |
Antonina Ordina (ven. Антонина Ордина (s. 24. tammikuuta 1962, Naryan-Mar) on venäläissyntyinen, mutta myöhemmin urallaan Ruotsia edustanut maastohiihtäjä. Hän kilpaili vuosina 1985–2002 ja voitti urallaan kolme mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa talviolympialaisissa oli 7. sija 15 kilometrin kilpailussa Lillehammerissa vuonna 1994. Kaikkiaan hän sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla kymmenen parhaan joukkoon kolme kertaa olympialaisissa ja kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Antonina Ordina Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Antonina Ordina
Käännös suomeksi
Arthur Lumley St. George Lyster

| Arthur Lumley St>  George Lyster |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1888 Warwickshire
Kuollut: 4. elokuuta 1957 Charminster, Dorset
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota toinen maailmansota
Sotilasarvo:  vara-amiraali
Kunniamerkit:  Crown of Italy, MID, DSO, CBE, CVO, CB, KCB
Arthur Lumley St. George Lyster (27. huhtikuuta 1888 – 4. elokuuta 1957) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali, joka palveli kummassakin maailmansodassa. Hän oli Arthur Edward Lysterin vanhin poika.
Lumley Lyster astui 15. syyskuuta 1902 laivaston palvelukseen. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa 6. Kevyt risteilijäviirikössä sekä Suuressa laivastossa. Sota-aikaisista ansioistaan hänet palkittiin DSOlla sekä Italian kruunulla.
Sotien välillä hän palveli 1919 HMS Renownilla. Hänet siirrettiin 28. joulukuuta 1922 1. Taistelulaivaviirikön tykistöupseeriksi Atlantin laivastoon HMS Barhamille, mistä hän siirtyi 8. joulukuuta 1924 Amiraliteettiin vuoden loppuun saakka. Hän palveli Amiraliteetin hankintaosaston johtajanapulaisena 29. joulukuuta 1924  alkaen toukokuuhun 1926.
Hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1926 HMS Nelsonille ensimmäiseksi perämieheksi, jossa hän palveli kesäkuuhun 1928. Hänet siirrettiin 8. tammikuuta 1929 hankintaosastolle. 1930-luvun alun hän suoritti erilaisia esiupseerikursseja.
Hänet määrättiin 1932 risteilijä HMS Danaen päälliköksi Länsi-Intian ja Amerikan asemalle. Hänet siirrettiin 11. tammikuuta 1933 Kotilaivaston 5. Hävittäjälaivueen komentajaksi aluksenaan HMS Wallace, mistä tehtävästä hänet siirrettiin maihin 1. toukokuuta 1935.
Hänet määrättiin 7. joulukuuta 1937 Välimeren laivastoon HMS Gloriousin päälliköksi. Hänet siirrettiin 20. joulukuuta 1939 Scapa Flown komentajaksi ylennettynä kontra-amiraaliksi.
Hänet siirrettiin Välimeren laivastoon tukialusten komentajaksi aluksenaan HMS Illustrious. Hänen johdollaan tukialusosasto hyökkäsi Taranton laivastotukikohtaan 11. marraskuuta 1940. Hänet siirrettiin 1941 5. merilordiksi ja laivaston ilmavoimien komentajaksi.
Hänet määrättiin 11. heinäkuuta 1942 Kotilaivaston lentotukialusten päälliköksi aluksenaan HMS Indomitable, mistä hänet vapautettiin helmikuussa seuraavana vuonna.
Hän ei ole sijoitettujen luettelossa heinäkuun 1945 jälkeen. Hän jäi 27. heinäkuuta 1945 eläkkeelle. Hän kuoli 4. elokuuta 1957.
9. lokakuuta

9. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 282. päivä (283. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 83 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Ilona
suomenruotsalainen kalenteri: Marina
ortodoksinen kalenteri: Jaakko, Antero, Hannele, Hanni, Avrami
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Máren
vanhemmissa kalentereissa: Denis, Dionysios, Ewentius, Ilo, Ingrid, Maren, Vega
Juhlapäiviä

Etelä-Korea: Hangul-päivä. Hangulin (Hangeullal), Korean kielen kansallisen foneettisen aakkoston keksimisen (vuonna 1446) juhla.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 9. lokakuuta: |  |
:   Maailman postiliiton lippu 768 – Kaarloman ja Kaarle Suuri kruunattiin frankkien kuninkaiksi.  1446 – Korean Hangul-aakkosto julkaistiin.  1874 – Maailman postiliitto perustettiin.  1918 – Hessenin prinssi Friedrich Karl valittiin Suomen kuninkaaksi.  1940 – Brittiläinen muusikko ja säveltäjä John Lennon syntyi.  1961 – Muusikko Jore Marjaranta syntyi.  
Katso myös: kalenteri ~ 8. lokakuuta, 10. lokakuuta
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Arménio

| Arménio Αρμένιο |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Arménio
 Koordinaatit: 39°29′21″N, 22°41′53″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Lárisa
Kunta:  Kilelér
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  220402
Väkiluku (2011):  2 096
 – Kylä­yhdys­kunta:  756
 – Kylä:  756
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  RI
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arménio (kreik. Αρμένιο, kath.kreik. Αρμένιον, Arménion) on Kreikan kylä sekä samanniminen Kilelérin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρμενίου, Dimotikí Enótita Armeníou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 096 ja varsinaisen Arménion kylän väkiluku 756 (vuonna 2011).
Arménion kylä sijaitsee linnuntietä noin 25 kilometriä luoteeseen Vóloksesta ja noin 30 kilometriä kaakkoon Lárisasta. Arménion kunnallisyksikkö käsittää alueen Kilelérin kunnan itäosassa. Arménio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kilelérin kuntaan yhdessä Krannónaksen, Níkaian ja Platýkampoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Arménion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Arménio | Arménio | 756 |
| Méga Monastíri | Méga Monastíri | 543 |
| Níki | Achílleio | 203 |
| Níki | Níki | 277 |
| Sotíri | Sotíri | 317 |
Yhteensä: 2 096
Asennus

Asennus voi viitata seuraaviin:
asennus, ohjelman asentaminen tietotekniikassa
sähkölaitteen, LVI-laitteen tmv. usein luvanvarainen asentaminen, jonka suorittaa alan pätevöitynyt asentaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Asennus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antonina Lazareva

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | Korkeushyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1969 | Korkeushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Madrid 1968 | Korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Belgrad 1969 | Korkeushyppy |  |
Antonina Nikolajevna Okorokova-Lazareva (ven. Антонина Николаевна Окорокова-Лазарева; s. 27. maaliskuuta 1941 Serpuhov) on Neuvostoliittoa edustanut entinen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Spartak Moskovaa. Lazareva voitti hopeaa Méxicon olympialaisissa 1968 ja vuoden 1969 EM-kisoissa sekä pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa vuosina 1968 ja 1969. Lazareva osallistui vielä Münchenin olympialaisiin 1972, mutta jäi sijalle 26.
Lazareva voitti maansa mestaruuden yhteensä viisi kertaa vuosina 1967–1973.
Ennätykset

Korkeushyppy: 188 cm (1971)
Anne (Böömi)

| Anne |
| --- | --- |
 Annen kruunaus, 1300-luvun käsikirjoitus
Englannin kuningatarpuoliso
Valtakausi:  20. tammikuuta 1382 – 7. kesäkuuta 1394
Kruunajaiset:  22. tammikuuta 1382
Seuraaja:  Isabella de Valois

Syntynyt:  11. toukokuuta 1366 Praha, Böömin kuningaskunta
Kuollut:  7. kesäkuuta 1394 (ikä 28) Sheen, nykyinen Richmond, Englannin kuningaskuningaskunta
Hautapaikka:  Westminster Abbey, Lontoo
Puoliso:  Rikhard II
Suku:  Luxemburg (suku)
Isä:  Kaarle IV
Äiti:  Elisabeth von Pommern  (n. 1345–1393)
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Anne Böömiläinen, myös Anne Luxemburgilainen (saks. Anne von Böhmen); (11. toukokuuta 1366 – 7. kesäkuuta 1394) oli böömiläinen prinsessa, josta tuli Rikhard II:n puolisona Englannin kuningatar.
Suku

Anne oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle IV:n ja tämän neljännen puolison Elisabet von Pommernin (n.  1345/1347–1393) vanhin tytär. Elisabetin vanhemmat olivat Pommerin herttua Bogislaus V (n. 1318–1374) ja Puolan prinsessa Elisabet (1326–1361), Kasimir III:n ja Aldona Liettualaisen tytär.
Hänellä oli viisi täyssisarusta, joista vanhin veli Sigismund Luxemburgilainen (1368–1437) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Böömin ja Unkarin kuningas ja isänsä Kaarlen seuraaja; nuorempi veli Johannes (1370–1396) oli Määrin rajakreivi ja Görlitzin herttua ja avioitui Albrekt Mecklenburgilaisen tyttären prinsessa Rikardis Katariinan kanssa ja nuorin sisar Margarete von Böhmen (1373–1410) avioitui Nürnbergin linnakreivi Johannes III:n kanssa. Hänellä oli myös viisi sisaruspuolta, joista vanhimmasta veljestä Wenzel IV Luxemburgilaisesta tuli Saksan ja Böömin kuningas.
Avioliitto

Anne kihlattiin 13-vuotiaana Englannin kuninkaalle Rikhard II:lle, mutta äitinsä Elisabet Pommerilaisen vaatimuksesta hän pysyi kotona vielä kaksi vuotta. Pari vihittiin Westminster Abbeyssä tammikuussa 1382, ja Anne kruunattiin kaksi viikkoa myöhemmin. Nuoresta pariskunnasta tuli läheisiä ja he rakastivat toisiaan 12 vuotta kestäneen lapsettoman liittonsa ajan.
Perintö

Anne kuoli ruttoon 28-vuotiaana vuonna 1394. Rikhard meni puolisonsa kuolemasta niin tolaltaan, että antoi purkaa vaimonsa asuinpalatsin Sheen Manorin.
Rikhard II avioitui toisen kerran, itseään 22 nuoremman, kuusivuotiaan Isabella de Valois'n (1389–1409) kanssa, 31. lokakuuta 1396. Avioliittoa ei koskaan pistetty täytäntöön, Rikhard kuoli neljä vuotta myöhemmin.
1 2  Anne Of Bohemia (1366–1394) encyclopedia.com. Viitattu 8.3.2023.
Rikhard II ja kuningatar Anna Böömiläinen, Liber Regalis 1300-luku
Artemiin temppeli (Epidauros)

| Artemiin temppeli> Ναὸς τῆς Ἀρτέμιδος |
| --- | --- |
 Artemiin temppelin rauniot.
Sijainti:  Epidauroksen Asklepieionin arkeologinen alue, Asklipieío, Epídavros, Argolis, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°35′54″N, 23°04′30″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 330–300 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Artemiin temppeli (m.kreik. Ναὸς τῆς Ἀρτέμιδος, Naos tēs Artemidos) oli antiikin aikainen Artemiille omistettu kreikkalainen temppeli Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa.
Temppelin pohjakaava.
Epidauroksen Artemiin temppeli rakennettiin klassisen kauden lopulla tai hellenistisen kauden alussa noin vuonna 330–300 eaa. Temppeli sijaitsi Asklepioksen pyhäkköalueen laidalla kaakkoon Asklepioksen temppelistä ja itään Tholoksesta. Rakennus edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli cella ja heksastyyli prostyyli pronaos, toisin sanoen kuuden pylvään levyinen ja kahden pylvään syvyinen pronaos-portiikki, joka avautui itään päin. Cellan sisäosaa reunustivat korinttilaiset pylväät, joita oli kummallakin sivulla sekä perällä neljä, eli yhteensä kymmenen.
Temppelin katto oli tehty marmorista. Räystäskourujen vedensyöksijät eli koristeelliset ulostuloaukot, jotka olivat myös marmoria, oli muotoiltu koiran pään muotoisiksi. Temppeliin liittynyt Artemiin alttari sijaitsi tavan mukaan sen itäpuolella. Sille johtivat pronaokselta luiska ja kiveys.
Temppelin säilyneitä koristeosia on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa sekä Epidauroksen arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Artemiin temppeli Wikimedia Commonsissa
Ariane (Alankomaiden prinsessa)

| Ariane |
| --- | --- |
 Orange-Nassaun prinsessa
 Ariane vuonna 2019
Syntynyt:  10. huhtikuuta 2007 (ikä 17) Haag, Alankomaat
Koko nimi:  Ariane Wilhelmina Máxima Ines
Suku:  Orania-Nassau
Isä:  Willem-Alexander
Äiti:  Máxima
Alankomaiden prinsessa Ariane tai Orange-Nassaun prinsessa Ariane (Ariane Wilhelmina Máxima Ines) (s. 10. huhtikuuta 2007) on kuningas Willem-Alexanderin ja hänen puolisonsa kuningatar Máximan kolmas lapsi. Hän on Alankomaiden kruununperimysjärjestyksessä kolmantena, siskojensa Catharina-Amalian ja Alexian jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ariane (Alankomaiden prinsessa) Wikimedia Commonsissa
Anita Garibaldi

| Anita Garibaldi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1821 Laguna, Brasilia
Kuollut: 4. elokuuta 1849 (28 vuotta) Mandriole, Ravenna, Italia
Ana Maria de Jesus Ribeiro da Silva (tunnetaan parhaiten nimellä Anita Garibaldi; 30. elokuuta 1821 – 4. elokuuta 1849) oli italialaisen vallankumouksellisen Giuseppe Garibaldin brasilialainen vaimo ja toveri. Heidän kumppanuutensa kuvasi 1800-luvun romanttisuuden ja vallankumouksellisen liberalismin henkeä.
Lapsuus ja nuoruus

Ana Maria "Anita" de Jesus Ribeiro da Silva syntyi Azorien portugalilaista alkuperää olevaan, paimen- ja kalastajaperheeseen Lagunassa, Etelä-Brasilian Santa Catarinassa, vuosi ennen maan itsenäistymistä Portugalista. Anitan ollessa 14-vuotias vuonna 1835, hänet pakotettiin naimisiin Manuel Duarte Aguiarin kanssa, joka jätti hänet liityttyään keisarilliseen armeijaan.
Kuolema kampanjoidessa Italiassa

Anita seurasi Garibaldia ja hänen punapaitaista legioonaansa takaisin Italiaan liittymään vuoden 1848 vallankumouksiin, joissa hän taisteli Itävallan imperiumin voimia vastaan. Helmikuussa 1849 Garibaldi liittyi vastajulistetun Rooman tasavallan puolustamiseen napolilaista ja ranskalaista, paavin valtion palauttamista tavoitellutta sekaantumista vastaan. Anita liittyi aviomiehensä taisteluun Rooman puolustamiseksi; kaupunki joutui Ranskan piirittämäksi 30. kesäkuuta. Myöhemmin hän pakeni Garibaldin legioonan kanssa Ranskan ja Itävallan joukkoja. Raskaana ja sairaana malariasta hän kuoli 4. elokuuta 1849 klo 19.45 miehensä syliin Guicciolin tilalla Mandriolessa lähellä Ravennaa, Italiassa traagisen vetäytymisen aikana. Hänen ruumiinsa oli kiireesti haudattava, ja myöhemmin koira kaivoi sen ylös.
Anita pysyi läsnä Garibaldin sydämessä koko tämän elämän ajan. Ehkä hänen muistonsa mielessä hän etsi Perussa 1850-luvun alussa matkustaessaan karkotettua ja köyhää Manuela Sáenzia, Simón Bolívarin kumppania . Vuosia myöhemmin, vuonna 1860, kun Garibaldi ratsasti Teanoon tervehtimään Victor Emanuel II: ta yhdistyneen Italian kuningasta, hänellä oli Anitan raidallinen huivi harmaan eteläamerikkalaisen ponchonsa päällä.