stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Krokomin kunta

| Krokomin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jämtlandin lääni
Maakunta:  Jämtland
Keskustaajama:  Krokom
Kuntakoodi:  2309
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  6 154,45 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  15 352
 – Väestötiheys:  2,5 as./km²
 
 www.krokom.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krokomin kunta (ruots. Krokoms kommun) on Jämtlandin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Jämtlandiin. Kunnan keskustaajama on Krokom.
Kunnan maapinta-ala on 6 154,45 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 15 352 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 90,17 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 1,5 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kunnassa sijaitsevia muinaisjäännöksiä ovat Glösan kalliopiirrokset ja Gärdenin kalliopiirrokset. Siellä sijaitsee myös Oldflån-Ansättenin luonnonsuojelualue.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan alueen pitäjistä perustettiin seitsemän maalaiskuntaa: Alsen, Aspås, Föllinge, Näskott, Offerdal, Rödön ja Ås. Föllingen maalaiskunnasta erotettiin vuonna 1889 Laxsjön ja vuonna 1901 Hotagenin maalaiskunta.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Laxjö liitettiin takaisin Föllingeen. Lisäksi Rödöniin liitettiin Aspås, Näskött ja Ås. Vuonna 1969 myös Hotagen liitettiin takaisin Föllingeen. Vuonna 1974 muodostettiin Krokomin kunta yhdistämällä Alsenin, Föllingen, Offerdalin ja Rödönin kunnat. Kunnan nimi otettiin Krokomin taajamasta, joka on kunnan keskustaajama.
Vaakuna

Vain Offerdalin maalaiskunnalla oli aikaisemmin käytössään vaakuna.
Offerdalin maalaiskunta
Väestönkehitys

| Krokomin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 18 829 | 18 829 |
| 1955 | 1955 |    | 17 670 | 17 670 |
| 1960 | 1960 |    | 16 212 | 16 212 |
| 1965 | 1965 |    | 14 509 | 14 509 |
| 1970 | 1970 |    | 12 921 | 12 921 |
| 1975 | 1975 |    | 13 112 | 13 112 |
| 1980 | 1980 |    | 13 418 | 13 418 |
| 1985 | 1985 |    | 13 979 | 13 979 |
| 1990 | 1990 |    | 14 373 | 14 373 |
| 1995 | 1995 |    | 14 716 | 14 716 |
| 2000 | 2000 |    | 14 154 | 14 154 |
| 2005 | 2005 |    | 14 130 | 14 130 |
| 2010 | 2010 |    | 14 535 | 14 535 |
| 2015 | 2015 |    | 14 785 | 14 785 |
| 2020 | 2020 |    | 15 352 | 15 352 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 060 | 7,2 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 108 | 0,7 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 812 | 5,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 12 805 | 86,6 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 78 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,9 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 87 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 185 525 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 67 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 23,4 %
18–64-vuotiaat: 57,2 %
65 vuotta täyttäneet: 19,4 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 9,6 | 6,6 |
|   | jalostus | 25,2 | 19,9 |
|   | palvelut | 63,1 | 72,0 |
|   | tuntematon | 2,1 | 1,5 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 4 750 | 6 844 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 69,4 |  |
Taajamat

Kunnassa on 11 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 50,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 7 209 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Krokom | 2 277 |
| 2 | Ås | 1 218 |
| 3 | Nälden | 873 |
| 4 | Östersund* | 568 |
| 5 | Föllinge | 485 |
| 6 | Dvärsätt | 461 |
| 7 | Aspås | 375 |
| 8 | Änge | 314 |
| 9 | Trångsviken | 288 |
| 10 | Vaplan | 263 |
| 11 | Ytterån | 204 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Östersundin taajamassa on 44 327 asukasta, ja se kuuluu pääosin Östersundin kuntaan.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Hägra
Laxsjö
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Alsen
Aspåsnäset
Birka
Ede
Hägra
Kaxås
Kluk
Kännåsen
Laxsjö
Rötviken
Stallbacken
Tulleråsen
Täng
Åse
Ösa och Täng
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Häggsjövik
Landön
Åse
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Krokomin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 3 | 3 | 4 | 5 | 5 | 4 | 6 | 4 | 5 | 4 | 6 | 8 | 6 | 6 |  |
|   | Keskustapuolue | 16 | 16 | 14 | 16 | 14 | 13 | 12 | 11 | 11 | 12 | 12 | 11 | 13 | 12 |  |
|   | Liberaalit | 3 | 4 | 3 | 2 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 2 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 2 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 | 1 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 22 | 22 | 22 | 23 | 22 | 24 | 23 | 27 | 18 | 18 | 17 | 17 | 16 | 13 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 5 | 4 | 4 | 3 | 4 | 3 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 4 |  |
|   | Muut | 2 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |  |
|   | Yhteensä  | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 41 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Alsenin piiri
Aspåsin piiri
Föllingen piiri
Hotagenin piiri
Laxsjön piiri
Näskottin piiri
Offerdalin piiri
Rödönin piiri
Åsin piiri (Jämtland)
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Rödön
Näskott
Aspås
Ås
Föllingebygden
Offerdal
Alsen
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Alsen
Aspås
Föllinge
Hotagen
Hotagens lappförsamling* (Föllinge lappförsamling)
Laxsjö
Näskott
Offerdal
Offerdals kbfd*
Rödön
Rönnöfors kbfd*
Ås
Seurakunnat > Kirkot

Alsenin kirkko
Laxsjön kirkko
Näskottin kirkko
Offerdalin kirkko
Rödönin kirkko
Rönnöforsin kirkko
Åsin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Krokomin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Krokoms kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Jämtlandin läänin kunnat
Kartta Krokomin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Albinin vastagambiitti

Albinin vastagambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Tämä avaus on nimetty Adolf Albinin mukaan, joka käytti sitä pelatessaan Laskeria vastaan New Yorkissa vuonna 1893. Alun perin muunnelmaa pelasi kuitenkin Mattia Cavalotti Milanon turnauksessa vuonna 1881. Albinin vastagambiitti on poikkeuksellinen puolustus kuningatargambiittia vastaan, ja se esiintyy harvoin mestaripeleissä. Avaus kuitenkin mahdollistaa mustalle voiton seitsemännessä siirrossa aliylennyksellä ansassa nimeltä Laskerin ansa.
Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodeille D08 ja D09.
Tyypillinen jatko on:
Nämä siirrot johtavat seuraavaan asemaan:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
1.d4 d5 2.c4 e5 3.dxe5 d4
Yasunari Kawabata

| Yasunari Kawabata> 川端 康成 |
| --- | --- |
 Kawabata kotonaan Kamakurassa vuonna 1938.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1899 Osaka, Japanin keisarikunta
Kuollut: 16. huhtikuuta 1972 (72 vuotta) Zushi, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto (1968) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Yasunari Kawabata (jap. 川端 康成, Kawabata Yasunari, 14. kesäkuuta 1899 Osaka – 16. huhtikuuta 1972 Zushi) oli japanilainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1968.
Kawabatan vanhemmat kuolivat hänen ollessaan lapsi ja hänen isoisänsä kasvatti hänet maaseudulla. Hän opiskeli Tokion yliopistossa vuosina 1920–1924.
Kawabatan proosa on niukkaa ja runollista. Kawabata oli Japanin Pen-klubin puheenjohtaja ja edisti japanilaisen kirjallisuuden käännöksiä länsimaisille kielille. Hän kirjoitti tekstinsä seisoma-asennossa.lähde? Vuonna 1953 Kawabatasta tuli Japanin taideakatemian jäsen.
Kawabata tuomitsi itsemurhat Nobel-palkintopuheessaan, mutta silti itse mahdollisesti teki itsemurhan neljä vuotta myöhemmin vuonna 1972. Itsemurhaan ryhtyminen saattoi johtua hänen ystävänsä, japanilaiskirjailija Yukio Mishiman itsemurhasta, josta Kawabatan sanottiin nähneen painajaisia yli 300 kertaa peräkkäin. Lisäksi Kawabatan terveys oli jo pitkään ollut huono, sillä hän kärsi Parkinsonin taudista. Kawabatan leski ja läheiset ystävät eivät ole kuitenkaan hyväksyneet ajatusta itsemurhasta. He katsovat, että kuolema oli onnettomuus. Tätä tukee se, ettei Kawabata jättänyt minkäänlaista viestiä läheisilleen.
Suomennettuja teoksia

Kioto.  (Koto, 1962.)  Suomentanut Eeva-Liisa Manner. Keltainen kirjasto 87. Tammi, 1968.
Tuhat kurkea.  (Senbazuru, 1949–1952.)  Suomentanut Eeva-Liisa Manner. Keltainen kirjasto 70. Tammi, 1965.
Vuoren jyly.  (Yama no oto, 1949–1954.)  Suomentanut Eeva-Liisa Manner. Keltainen kirjasto 110. Tammi, 1973.
Kämmenenkokoisia tarinoita.  (Tenohira no shōsetsu, 1972/1988.)  Suomentanut Kai Nieminen. Keltainen kirjasto 309. Tammi, 1998.
Lumen maa.  (Yukiguni, 1935–1937.)  Suomentanut Yrjö Kivimies. Keltainen kirjasto 16. Tammi, 1958.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yasunari Kawabata Wikimedia Commonsissa
| n k Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Prudhomme  1902: Mommsen  1903: Bjørnson  1904: F. Mistral / Echegaray  1905: Sienkiewicz  1906: Carducci  1907: Kipling  1908: Eucken  1909: Lagerlöf  1910: Heyse  1911: Maeterlinck  1912: Hauptmann  1913: Tagore  1914: Ei jaettu  1915: Rolland  1916: Heidenstam  1917: Gjellerup / Pontoppidan  1918: Ei jaettu  1919: Spitteler  1920: Hamsun  1921: France  1922: Benavente  1923: Yeats  1924: Reymont  1925: Shaw 
1926–1950:  1926: Deledda  1927: Bergson  1928: Undset  1929: Mann  1930: Lewis  1931: Karlfeldt  1932: Galsworthy  1933: Bunin  1934: Pirandello  1935: Ei jaettu  1936: O’Neill  1937: Martin du Gard  1938: Buck  1939: Sillanpää  1940–1943: Ei jaettu  1944: Jensen  1945: G. Mistral  1946: Hesse  1947: Gide  1948: Eliot  1949: Faulkner  1950: Russell 
1951–1975:  1951: Lagerkvist  1952: Mauriac  1953: Churchill  1954: Hemingway  1955: Laxness  1956: Jiménez  1957: Camus  1958: Pasternak  1959: Quasimodo  1960: Perse  1961: Andrić  1962: Steinbeck  1963: Seferis  1964: Sartre  1965: Šolohov  1966: Agnon / Sachs  1967: Asturias  1968: Kawabata  1969: Beckett  1970: Solženitsyn  1971: Neruda  1972: Böll  1973: White  1974: Johnson / Martinson  1975: Montale 
1976–2000:  1976: Bellow  1977: Aleixandre  1978: Singer  1979: Elytis  1980: Miłosz  1981: Canetti  1982: García Márquez  1983: Golding  1984: Seifert  1985: Simon  1986: Soyinka  1987: Brodsky  1988: Mahfouz  1989: Cela  1990: Paz  1991: Gordimer  1992: Walcott  1993: Morrison  1994: Ōe  1995: Heaney  1996: Szymborska  1997: Fo  1998: Saramago  1999: Grass  2000: Gao 
2001–:  2001: Naipaul  2002: Kertész  2003: Coetzee  2004: Jelinek  2005: Pinter  2006: Pamuk  2007: Lessing  2008: Le Clézio  2009: Müller  2010: Vargas  2011: Tranströmer  2012: Mo Yan  2013: Munro  2014: Modiano  2015: Aleksijevitš  2016: Dylan  2017: Ishiguro  2018: Tokarczuk  2019: Handke  2020: Glück  2021: Gurnah  2022: Ernaux  2023: Fosse  2024: Kang 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Kawabatan muistomerkki.
Italialainen peli

Italialainen peli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Muunnelmia

Giuoco Piano
Avauksen nimi on italiaa ja tarkoittaa hiljaista aloitusta. Tämä on aloittelijoiden joukossa hyvin suosittu avaus, mutta myös monet kerhopelaajat pelaavat tätä rauhallista avausta mielellään. Jatkossa aseman tyyppi riippuu lähinnä siitä, siirtääkö valkea d-sotilastaan yhden vai kaksi askelta.
Jeromen gambiitti on yksi italialaisen pelin terävimmistä, mutta samalla heikoimmista jatkoista valkealle.
Transformoituminen

Tanskalainen gambiitti
Moderni puolustus

Moderni puolustus on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
Avauksen toinen nimi Robatschin puolustus on nimetty Karl Robatschin mukaan. Avaus noudattaa mustan osalta hypermodernin avauksen periaatteita. Musta sivustoi lähettinsä ja antaa valkean rakentaa suuren sotilaskeskustan. Avaus on kasvattanut suosiotaan ja on nykyään melko suosittu. Huippupelaajista sitä ovat käyttäneet muun muassa Duncan Suttles, Vitali Tseškovski ja Zurab Azmaiparashvili.
Moderni puolustus muistuttaa paljon Pircin puolustusta, mutta eroaa siitä etenkin ...Rf6-siirron viivyttämisessä. Tämä myös mahdollistaa valkean pelaamaan siirron c3, joka tukee d4-sotilasta. Moderni puolustus voi saada monenlaisia jatkoja. Valkean jatkoihin kuuluvat 3.Rc3, Rf3, c3, c4, f4, Le3 ja Lc4. Musta voi käyttää esimerkiksi siilipuolustusta.
Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodille B06.
Siilipuolustus

Siilipuolustus tai hedgehog on shakissa käytettävä mustan puolustusasema, johon voidaan päätyä useista avauksista. Tyypillisesti asemaan päädytään englantilaisesta pelistä, mutta asemaan on mahdollista saapua myös sisilialaisen puolustuksen kautta.
Siilipuolustuksessa musta vaihtaa c-sotilaansa c5:stä valkean d4:ään ja asettaa sotilaansa ruuduille a6, b6, d6 ja e6. Lähetit asetetaan tyypillisesti ruuduille b7 ja e7 ja ratsut d7:ään ja f6:een. Kuningatar asetetaan c7:ään ja toinen torni c8:aan, joista ne voivat käyttää puoliavointa linjaa. Toinen torni on tyypillisesti e- tai d-linjalla. Vaikka mustan asema on näin melko ahdas, siinä ei ole merkittäviä heikkouksiakaan. Musta avaa asemaansa yleensä sotilaiden etenemisillä ...b5 ja ...d5.
Siilipuolustuksesta mustan jatko riippuu siitä, miten valkea on kehittänyt joukkonsa. Musta siirtää usein ratsunsa c5:een tai e5:een uhatakseen valkean sotilaita e4:ssä ja c4:ssä. f6-ratsu voi perääntyä e8:aan suojelemaan d6-sotilasta.
Mankalan voimalaitos

Mankalan voimalaitos elokuussa 2012.
Mankalan voimalaitos on vesivoimala Kaurakoskessa Kymijoen pääuomassa Iitin kunnassa. Voimalaitos on alun perin osakkaidensa, Helsingin kaupungin, Tampella Oy:n, Kotkan kaupungin ja Enso-Gutzeitin omistaman Oy Mankala Ab:n omaa tarvettaan varten käyttöön ottama vuonna 1950.
Kosken putouskorkeus on 8,1 metriä ja voimalan teho 27 MW. Voimalaitoksen omistaa Oy Mankala Ab, jonka taas omistaa Helen Oy. Voimalaa ohjataan nykyään kaukokäytöllä Helen Oy:n keskusvalvomosta. Sen koneistot on revisioitu 1990-luvun alussa sekä tehty tehon nosto vuosina 2015–2017 uusimalla koneistojen juoksupyörät. lähde?
Ennen voimalan rakentamista n. 7 km voimalasta ylävirtaan sijaitsivat Mankalan kosket, mutta ne hävisivät näkyvistä, kun veden pinta nousi useita metrejä.
Muut Oy Mankala Ab:n omistamat vesivoimalaitokset Kymijoessa ovat Ahvenkosken voimalaitos, Ediskosken voimalaitos ja Klåsarön vesivoimalaitos Pyhtäällä. Oy Mankala Ab on Teollisuuden Voiman osakas 8,1 %:n osuudella.
Oy Mankala Ab:hen liittyy Mankala-periaate, jossa yhtiöt voivat perustaa voittoa tuottamattoman osakeyhtiön omaa tarkoitustaan varten.
Historia ja rakentaminen

Alun perin Mankalan voimalaitosta suunniteltiin Iso-Käyrään. Pian kuitenkin havaittiin, että Kaurakoskessa voimalaitos pystyisi hyödyntämään kaikkien läheisyydessä olevien kuuden kosken yhteenlasketun tehon. Toisena vaihtoehtona oli sijoitus nykyisen Kimolan kanavan paikalle, mikä olisi mahdollistanut Mankalan ja Vuolenkosken yhdistämisen. Kaurakosken voimalaitostyömaa käynnistyi vuonna 1944 voimalaitosinsinööri Kai Sandsundin (Tampella) johdolla. Suunnittelutyöstä vastasi vesivoimaan ja vesirakentamiseen erikoistunut Consulting Neuvotteleva Insinööritoimisto Oy. Voimalaitoksen ja voimalaitospadon julkisivun suunnittelivat arkkitehdit Bertel Liljequist ja Arne Helander.
Rakentamisen alussa työvoimasta ja koneista oli pulaa sodanjälkeisessä Suomessa. Tilanne kuitenkin parani nopeasti, ja loppuvuodesta 1946 Mankalassa työskenteli jo 420 henkeä. Työmaa oli laajimmillaan kesällä 1948, jolloin siellä työskenteli 860 henkilöä. Vaikka työt etenivät hyvin, rakennushanketta varjosti Kaurakosken omistajuuskiista. Oy Mankala Ab oli ostanut ranta-alueen, joka oli vuoden 1839 isossajaossa päätynyt Kauppilan kruununtilan omistukseen. Kyläläisten tulkinnan mukaan jakosopimus ei kuitenkaan kattanut vesioikeuksia eikä itse koskea. Pitkällisen oikeusprosessin päätteeksi hovioikeus ratkaisi kiistan yhtiön eduksi, mutta korkein oikeus kumosi päätöksen vuonna 1952. Tämä johti uusiin koskikauppoihin vuonna 1953, joissa kylä sai muun muassa ilmaista sähköä Iitin Sähkö Oy:n välityksellä.
Voimalaitospatoa varten louhittiin ja siirrettiin yhteensä 173 170 kuutiometriä maata ja kalliota. Koko padotusalueella maamassoja siirrettiin 212 000 kuutiometriä, ja Kymijoen pinta nousi padon yläpuolella 5,5 metriä. Voimalaitospadon seurauksena Isokäyrän ja Kaurakosken välistä jäi veden alle noin 375 hehtaaria maata. Tästä pinta-alasta onnistuttiin kuitenkin säästämään noin puolet muun muassa pengerryspatoja rakentamalla.
Mankalan voimalaitos kytkettiin valtakunnan verkkoon 5. kesäkuuta 1950.
Aiheesta muualla

Oy Mankala Ab:n yhtiöhistoriaa Pörssitiedon nettisivulla
Kymijoen vesivoimalaitokset
| --- | --- |
Pääuoma:  Vuolenkoski  Mankala  Voikkaa  Kuusankoski  Keltti  Myllykoski  Anjalankoski  Inkeroinen 
Läntinen Hirvikoskenhaara:  Klåsarö  Ediskoski  Ahvenkoski 
Itäinen Pernoonhaara:  Korkeakoski  Koivukoski
Uusintialainen hyökkäys

Uusintialainen hyökkäys (neo-intialainen hyökkäys) on intialaisiin puolustuksiin kuuluva shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
Avauksen toinen nimi on Seirawanin hyökkäys Yasser Seirawanin mukaan.
Avauksella on samanlaisuuksia Trompowskin hyökkäyksen kanssa, mutta erotuksena Trompowskin hyökkäyksestä uusintialainen hyökkäys on hyvin harvinainen näky huipputasolla.
Mustan suosittuja vastauksia ovat 3...h6, joka pakottaa valkean lähetin perääntymään tai lyömään mustan ratsun, ja 3...Lb4+, jolloin avaus voi muuntua Nimzo-intialaiseksi puolustukseksi, jos valkea pelaa 4.Rc3.
Uusintialainen hyökkäys luokitellaan ECO-koodistolla koodille E00.
Vastaanotettu kuningatargambiitti

Vastaanotettu kuningatargambiitti on kuningatargambiitin muunnelma ja mustan kolmanneksi suosituin vastaus avaukseen. Vastaanotettua kuningatargambiittia luonnehtivat siirrot
Muunnelma ei ole aito gambiitti, sillä valkea saa sotilaan halutessaan takaisin. Paljon yleisempää on kuitenkin odottaa ja kehittää ensin upseereja peliin. Sotilaan saisi heti takaisin pelaamalla 3.Da4+ Rc6 4.Dxc4 tai 4.e3 ja 5.Lxc4. Normaalimpia vastauksia ovat kuitenkin 3.Rf3, Rc3, e3 ja e4. Musta pelaa yleensä jossain vaiheessa peliä siirron ...c5, jonka jälkeen valkea voi joko lyödä sotilaan pelaamalla dxc5 tai odottaa, että peli jatkuu ...cxd4 ja exd4. Tällöin valkealle tulee eristetty sotilas d-linjalle, mikä luo voittomahdollisuuksia molemmille pelaajille.
Valkea jatkaa yleensä 3.Rf3, mikä estää mustaa pelaamasta 3...e5. Tämän jälkeen valkea ottaa sotilaan jossain vaiheessa takaisin siirroilla e3 ja Lxc4. Toinen vaihtoehto on pelata heti 3.e3 tarkoituksena ottaa sotilas välittömästi takaisin. Tällöin musta ei voi pelata 3...b5, koska peli jatkuisi 4.a4 c6 5.axb5 cxb5? 6.Qf3 ja valkea voittaa ainakin upseerin. Siirto 3.e3 tukkii kuitenkin valkean kuningatarlähetin tien, joten valkea pelaa lähetin joskus ensin ruutuun f4 tai g5. 3.e4 on valkean aggressiivisin vastaus. Siinä valkea ottaa keskustan haltuunsa. Siirto on tilastollisesti vahva. Mustan vastauksiin kuuluvat niin 3...e5, 3...Rc6 kuin 3...Rf6:kin.
Kuningatargambiitin vastaanottaminen oli suosituimmillaan 1800-luvulla. Nykypelaajista sitä ovat harrastaneet muun muassa Sergei Rublevski, Andrei Harlov, Susan Polgár, Milan Matulović ja Anthony Miles.
Avaus sijoittuu ECO-koodistolla koodeille D20-D29.
Ricen gambiitti

Ricen gambiitti on hyvin kyseenalainenselvennä kuningasgambiitin muunnelma. Se alkaa siirroilla
Muunnelma on nimetty yhdysvaltalaisen Isaac Ricen mukaan. Hän pelasi muunnelmaa ensi kertaa vahingossa, mutta innostui siitä voitettuaan pelin. Rice promotoi muunnelmaa paljon ja käytti lähes 50 000 dollaria sen teematurnausten järjestämisiin. Hän perusti jopa The Rice Gambit Association -järjestön vuonna 1904. Järjestön oli tarkoitus tehdä gambiittia tunnetuksi.
Kahdeksannella siirrollaan valkea vie kuninkaansa turvaan ja uhraa ratsunsa tarkoituksenaan saada tarpeeksi vahva hyökkäys korvaukseksi. Gambiitti on kuitenkin todettu tarpeettomaksi ja musta saa selvästi paremman aseman ottaessaan ratsun vastaan. Tästä syystä Ricen gambiittia ei enää näekään koskaan huipputasolla.