stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Egyptin iskut 2017
Jälkiseuraamukset

Tantassa turvallisuusjoukot sulkivat kaikki kirkolle johtavat kadut ja perustivat hätätarkastuspisteitä, jotta pomminpurkajat voivat tutkia kirkon ja sen ympäristöön pysäköidyt autot mahdollisten räjähteiden varalta. Egyptin sisäministeri Magdy Abdel Ghaffar, valtakunnansyyttäjä Nabil Sadek ja muita hallituksen virkamiehiä saapuivat paikalle pian pommi-iskun jälkeen. Rikostekniset asiantuntijat tunnistivat tuntemattoman irtileikatun pään mahdolliseksi epäillyksi iskusta.
Poliisi purki kolme muuta räjähdettä. Kaksi niistä oli tuntemattoman henkilön jättämiä Tantassa sijaitsevan Sidi Abdel Rahimin moskeijan eteen, jossa on sufien pyhäkkö. Toinen oli Aleksandriassa Collège Saint Marcin luona.
Jälkiseuraamukset > Poikkeustila

Samana päivänä Egyptin presidentti Abdel Fattah el-Sisi julisti kolmen kuukauden poikkeustilan. Hyökkäyksen katsottiin korostavan, että Egyptin tiedustelupalvelut eivät ole kyenneet "ennakoimaan koordinoitua iskujen aaltoa" ja että itsemurhaiskuja on vaikea pysäyttää, vaikka Sisi on saanut "pitkälti rajoittamattomat valtuudet" ja vaikka hän on vanginnut ja karkottanut "tuhansia poliittisia vastustajia".
Poikkeustilan julistaminen edellytti Egyptin parlamentin hyväksyntää, minkä jälkeen Sisi voisi lisätä poliisin valtuuksia pidätyksissä, valvonnassa ja takavarikoinnissa. Poikkeustilaa jatkettiin jatkuvasti kolmen kuukauden välein sen alkamisesta lähtien lokakuuhun 2021 asti.
Tekijät

Amaq-uutistoimiston välityksellä verkossa julkaistussa lausunnossa sanottiin: "Islamilaisen valtion turvallisuusjoukko teki iskut kahta kirkkoa vastaan Tantan ja Aleksandrian kaupungeissa". Kahden egyptiläisen itsemurhapommittajan nimet olivat Abu Ishaq Al-Masri ja Abu Al-Baraa Al-Masri.
Ryhmä sanoi aiemmin, että Islamilainen valtio on vastuussa joulukuussa 2016 Kairon Pyhän Pietarin ja Paavalin kirkossa tapahtuneesta Botroseyan kirkon pommi-iskusta, jossa kuoli 29 ihmistä ja 47 loukkaantui.
Tekijät > Tunnistaminen

Egyptin sisäministeriö tunnisti 12. huhtikuuta 2017 Qinan kuvernementissä vuonna 1986 syntyneen Mahmud Hassan Mubarak Abdullahin pommittajaksi, joka oli tehnyt iskun Pyhän Markuksen kirkon edustalla Aleksandriassa, vertaamalla pommi-iskun tapahtumapaikalta löytyneiden jäänteiden DNA:ta pakenevien epäiltyjen DNA:han. Päivää myöhemmin Egyptin viranomaiset tunnistivat toisen pommittajan Mamduh Amin Mohammed Baghdadiksi, joka oli syntynyt vuonna 1977 Qinan kuvernementissä.
Reaktiot > Kotimaa

Egyptin presidentti Abdel Fattah el-Sisi kutsui koolle kansallisen turvallisuusneuvoston ja sanoi, että haavoittuneet voivat saada hoitoa sotilassairaaloissa. Seuraavana päivänä presidentti el-Sisi julisti koko maahan kolmen kuukauden hätätilan.
Egyptin kirkkojen neuvosto ilmaisi pääsihteerinsä, pappi Rifaat Fathyn välityksellä surunvalittelunsa uhrien omaisille ja paavi Tawadros II:lle ja ilmoitti tukevansa Sisin nopeaa reaktiota tapahtumiin ja maan turvallisuuskoneiston terrorisminvastaisia toimia.
Egyptin Al-Azharin yliopiston johtaja, sheikki Ahmed el-Tayeb, tuomitsi kuolettavat iskut ja kutsui niitä "halveksittavaksi terroristipommi-iskuksi, joka kohdistui viattomien ihmisten elämään". Iskujen jälkeen muslimit kokoontuivat moskeijoihin luovuttamaan verta uhrien hyväksi. Egyptiläiset osoittivat myös solidaarisuutta uhreja kohtaan käyttämällä sosiaalisessa mediassa hashtagia, joka tarkoittaa suomeksi "terrorisminne tuo meidät yhteen".
Reaktiot > Kansainväliset

Armenian, Australian, Kanadan, Kiinan, Kolumbian, Kyproksen, Ranskan, Saksan, Kreikan, Unkarin, Intian, Indonesian, Iranin, Israelin, Japanin, Malesian, Marokon, Pakistanin, Puolan, Romanian, Venäjän, Saudi-Arabian, Singaporen, Sveitsin, Syyrian, Turkin ja Yhdysvaltojen hallitusten edustajat tuomitsivat iskut ja ilmaisivat surunvalittelunsa, samoin kuin Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto ja YK:n pääsihteeri António Guterres.
Pyhä istuin sai tiedon iskuista, kun paavi Franciscus piti palmusunnuntain messua tuhansien ihmisten edessä Pietarinaukiolla. Paavi, jonka oli määrä vierailla Egyptissä 28. huhtikuuta, esitti puheessaan surunvalittelunsa "veljelleen" Tawadros II:lle ja "koko rakkaalle Egyptin kansalle" ja rukoili samalla kuolleiden ja haavoittuneiden puolesta. Myös Kirkkojen maailmanneuvosto ja Canterburyn arkkipiispa Justin Welby tuomitsivat iskut. Tapahtumista huolimatta paavin Egyptin-vierailu sujui suunnitelmien mukaisesti.
Saudi-Arabian korkein uskonnollinen elin, korkeimpien oppineiden neuvosto (tunnetaan myös nimellä Ulema-neuvosto), tuomitsi iskut sanomalla, että pommi-iskut edustavat "rikollista tekoa, jota pidetään islamilaisen konsensuksen mukaan kiellettynä... nämä pommi-iskut ovat rikkoneet useita islamin periaatteita; petoksesta syntiin ja aggressioon."
Kansainvälinen Muslimiveljeskunta tuomitsi iskun "tuskallisen traagisena" ja totesi, että "viattomien veri on kirous sortajille" ja että syyllinen oli Egyptin vuoden 2013 vallankaappauksen jälkeen valtaan tullut hallitus.
Iskujen jälkeen Israel sulki Taban rajanylityspaikan Egyptin kanssa.
Evaporiitti

Evaporiitteihin kuuluvaa kipsiä Slovakiassa.
Kuolleenmeren rannan haliittimuodostumia.
Muinaisen järven kuivuttua muodostunutta haliittikerrostumaa (Death Valley, Kalifornia, Yhdysvallat.
Evaporiitit ovat mitä tahansa mineraaleja, joita voidaan löytää vesiliukoisista suolakerrostumista. Ne kuuluvat sedimenttikivilajeihin ja ryhmään kuuluu lähes 100 eri mineraalia. Tyypillisesti evaporiitteja esiintyy entisillä, aikoinaan sulkeutuneilla merialueilla tai aavikko-oloissa, joissa veden haihtuminen on sisäänvirtausta ja sademäärää suurempaa.  Jos jostain kerrostumasta löydetään evaporiittia, voidaan päätellä alueen olleen joskus veden vallassa.
Merkittävimpiä evaporiitteja ovat anhydriitti (CaSO4), haliitti (NaCl), kalsiitti (CaCO3), kipsi (CaSO4•2H2O), polyhaliitti sekä kaliumin (K) ja magnesiumin suolat.  Tyypillisiä ei-merellistä alkuperää olevia, esimerkiksi kuivuneilla syvännealueilla muodostuneita  evaporiitteja ovat boraatit (B(O)3, esimerkiksi booraksi Na2[B4O5(OH)4]•8H2O), nitraatit ja natriumkarbonaatti (sooda, Na2CO3).
Haliittiesiintymiä on vakautensa vuoksi pidetty hyvinä ydinjätteiden loppusijoituspaikkoina.[lähde? ] Nitraatteja käytetään lannoitteiden ja räjähteiden valmistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Evaporiitti Wikimedia Commonsissa
FS Duquesne (1876)

| Duquesne |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Rochefort
Kölinlasku:  1873
Laskettu vesille:  1876
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1878
Poistui palveluskäytöstä:  1901
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 905 t
Pituus:  100,37 m (vesiraja)
Leveys:  15,24 m
Syväys:  7,98 m
Koneteho:  8 000 ihp
Nopeus:  16,8 solmua
Miehistöä:  551
Aseistus
Aseistus:  7 × 7,6" Mle 1870 -tykkiä 14 × 140 mm Mle 1870 -tykkiä 1 × 3,5" tykki 8 × 37 mm tykkiä
Duquesne oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu rautarunkoinen puuvuorattu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1876 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1878.
Palvelus

Duquesne poistettiin alusluettelosta 1901.
Nicole Schmidhofer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nicole Schmidhofer |  Nicole Schmidhofer |  Nicole Schmidhofer |  |
Maa:  Itävalta
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sankt Moritz 2017 | supersuurpujottelu |  |
Nicole Schmidhofer (s. 15. maaliskuuta 1989) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on supersuurpujottelun maailmanmestari vuodelta 2017 ja kauden 2018–2019 syöksylaskun maailmancupin voittaja.
Ura

Nuorten MM-kilpailuissa 2007 Schmidhofer saavutti kultaa supersuurpujottelussa ja suurpujottelussa sekä pronssia syöksylaskussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai syöksylaskussa jälleen pronssia. Vancouverin olympialaisissa Schmidhofer osallistui supersuurpujotteluun, jääden ilman tulosta. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 11:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Schmidhofer sijoittui syöksylaskussa neljänneksi. Hän voitti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden 2017 Sankt Moritzissa 0,33 sekunnin erolla Tina Weiratheriin. Syöksylaskussa hän oli 16:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui syöksylaskussa 12:nneksi ja supersuurpujottelussa 18:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli syöksylaskussa yhdeksäs ja supersuurpujottelussa yhdestoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Schmidhofer kilpaili ensimmäisen kerran Lenzerheiden supersuurpujottelussa maaliskuussa 2007 sijoittuen 14:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon – ja samalla palkintokorokkeelle – hän nousi ensimmäisen kerran tammikuussa 2013 oltuaan toinen Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa. Tammikuussa 2014 hän sijoittui kolmanneksi Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Lake Louisen ja Cortina d'Ampezzon supersuurpujotteluissa.
Schmidhofer saavutti ensimmäiset maailmancupvoittonsa Lake Louisen kahdessa syöksylaskukilpailussa kaudella 2018–2019. Val Gardenan supersuurpujottelussa ja Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa hän oli toinen. Hän voitti Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelun. Crans-Montanan syöksylaskussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin, sijoittui supersuurpujottelucupissa toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa viidenneksi.
Schmidhofer voitti syöksylaskun Lake Louisessa jälleen kaudella 2019–2020. Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Hän sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa kolmanneksi.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivämäärä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 30. marraskuuta 2018 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 1. joulukuuta 2018 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 26. tammikuuta 2019 |  Garmisch-Partenkirchen | Supersuurpujottelu |
| 7. joulukuuta 2019 |  Lake Louise | Syöksylasku |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nicole Schmidhoferin kotisivut
Norris

Norris on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arthur Norris, brittiläinen tennispelaaja
Bessie Regina Norris, Betty Wright (1953–2020), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, sovittaja ja musiikkituottaja
Christopher Foxley-Norris (1917–2003), brittiläinen ilmavoimien upseeri
Chuck Norris (s. 1940), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja karateka
Clint Norris, yhdysvaltalainen basisti ja taustalaulaja
Colin Norris (s. 1976), brittiläinen sairaanhoitaja ja sarjamurhaaja
Daran Norris (s. 1964), yhdysvaltalainen näyttelijä
Dean Norris (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä
Dwayne Norris (s. 1970), kanadalainen jääkiekkoilija
Frank Norris (1870–1902), yhdysvaltalainen kirjailija ja sotakirjeenvaihtaja
Frederick "Fred" Norris (1921–2006), brittiläinen kestävyysjuoksija
George Norris (1861–1944), yhdysvaltalainen poliitikko
John Norris (1657–1711), englantilainen filosofi ja runoilija
John Norris (1670/71–1749), brittiläinen amiraali
Joshua Norris (s. 1999), yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoilija
Lando Norris (s. 1999), brittiläinen moottoriurheilija
Marcus Norris (s. 1974), yhdysvaltalais-kroatialainen koripalloilija
Mike Norris (s. 1963), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä
Moran Norris (s. 1978), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Rex Norris (1899–1980), intialainen maahockeypelaaja
Richard Norris (1931–2012), brittiläinen maahockeypelaaja
Roger Norris-Green (s. 1938), englantilais-australialainen kirjailija
Terry Norris (s. 1967), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
FS Duquesne (1925)

| Duquesne |
| --- | --- |
 Duquesne

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1924
Laskettu vesille:  17. joulukuuta 1925
Palveluskäyttöön:  6. joulukuuta 1928
Poistui palveluskäytöstä:  1950
Loppuvaihe:  romutettu 1955
Tekniset tiedot
Uppouma:  10 000 t (standardi) 12 000 t (kuormattu)
Pituus:  191 m (kokonaispituus)
Leveys:  19 m
Syväys:  6,32 m
Koneteho:  120 000 shp
Nopeus:  33,75 solmua
Miehistöä:  605
Aseistus
Aseistus:  8 x 203 mm/L50 Mle 1924 -tykkiä kaksoistorneissa 8 x 75 mm ilmatorjuntatykkiä 8 x 37 mm M1925 -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 4 x kolmipiippuista 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 12 x 550 mm torpedoputkea 2 x Gourdou-Leseurre GL-812 -lentokonetta
Duquesne oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Duquesne-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1923. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1926.
Palvelus

Duquesne esiteltiin ensi kerran 3. heinäkuuta 1928 Le Havren laivastonäyttelyssä, jonka jälkeen se teki koulutuspurjehduksen New Yorkin kautta Guadaloupeen. Seuraavana vuonna alus kiersi Afrikan, mihin kului seitsemän kuukautta. Marraskuusta 1929 alkaen alus oli Touloniin sijoitetun 1. laivueen 1. kevyen viirikön lippulaivana. Se teki muutaman koulutuspurjehduksen kuten lokakuussa 1931 Yhdysvaltoihin Yorktownin taistelun 150-vuotis juhlallisuuksiin. Vuodesta 1932 vuoteen 1938 aluksen kotisatamana oli Toulon, jossa se kuului joko 1. tai 3. viirikköön. Vuodesta 1938 alkaen alus oli liitettynä laivaston tykistökouluun, missä tehtävässä se oli aina toisen maailmansodan alkuun.
Alus lähti 25. tammikuuta 1940 Dakariin, jossa se oli huhtikuuhun osallistuen Saksan laivaston Admiral Graf Speen etsintään. Se siirtyi toukokuussa Aleksandriaan, jossa se määrättiin Force X:n 2. risteilijäviirikön lippulaivaksi. Osaston ainoa tehtävä oli 12.-13. kesäkuuta tehty purjehdus Adrianmerelle. Britannian aloittaessa Ranskan laivaston käyttökelvottomaksi tekemiseen tähtäävän operaatio Catapultin alus oli edelleen Aleksandriassa. Ranskan satamassa olleen laivasto-osaston komentaja amiraali René-Emile Godfroy suostui tuhoamisen välttämiseksi alustensa aseistariisumiseen ja miehistöjen internointiin. Osasto liittyi 24. kesäkuuta 1943 Vapaan Ranskan laivastoon, jonka jälkeen alus siirtyi Hyväntoivonniemen reittiä Dakariin.
Alus partioi Atlantilla käyttäen Dakaria tukikohtanaan huhtikuuhun 1944. Joulukuusta 1943 alkaen 1. viirikkö oli vastannut saarronmurtajien etsinnästä Atlantilta. Toukokuussa 1944 Duquesne saapui Clydeen ja sitä käytettiin reservinä operaatio Neptunen ajan. Operaatiosta vapauduttuaan alus liitettiin Ranskan merivoimien Lorraine-ryhmään, joka oli muodostettiin joulukuussa 1944 tuhoamaan saksalaisten Atlantin rannikolle eristyksiin jääneitä pesäkkeitä.
Alus oli huollon tarpeessa ja se siirrettiin kesäkuussa 1945 Brestissä telakalle, mistä se palasi palvelukseen marraskuussa. Alus osallistui palvelukseen palattuaan joukkojen kuljetuksiin muun muassa Indokiinaan, jossa se osallistui kahteen operaatioon. Ensin tammikuusta marraskuuhun 1946 ja joulukuusta 1946 elokuuhun 1947 suojaten maihinnousuja sekä tulittaen rannikkopuolustusta. Elokuussa 1947 alus siirrettiin Toulonissa reserviin.
Alus siirrettiin Arzewiin Algeriaan maihinnousujoukkojen kelluvaksi kasarmiksi, missä tehtävässä se jatkoi palveluksesta poistoonsa saakka 1950. Alus romutettiin 1955.
Nginx

| Nginx |
| --- | --- |

Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  palvelinohjelmisto
Ohjelmointikielet:  C
Lisenssi:  2-lauseinen BSD-lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Nginx (lausutaan kuten ”engine-x”) on WWW- ja proxy-palvelin, jota voi käyttää myös muun muassa reverse proxyna, load balancerina ja cachena.  Igor Sysojevin kehittämä ohjelmisto julkaistiin vuonna 2004, ja yritys Nginx Inc. perustettiin vuonna 2011.
Nginx OSS on avoimen lähdekoodin ohjelmisto, joka on julkaistu BSD-lisenssillä. Nginx Plus puolestaan on OSS:lle perustuva maksullinen, tuettu ja ominaisuuksiltaan monipuolisempi versio.
Netcraft arvioi elokuussa 2019, että 32 % kaikista aktiivisista nettisivuista käyttää Nginxiä palvelimenaan. Nginxin ollessa suosituin palvelin Apache sijoittui toiselle sijalle 29 %:n suosiollaan.
Kehitys

Nginxin kehityksessä tavoitteena oli parempi suorituskyky kuin Apachella.
Nginx kehitettiin alun perin hakukone ja verkkoportaali Rambler.ru:n palvelimeksi. Ensimmäinen versio julkaistiin syksyllä 2004. Myöhemmin sen ovat ottaneet käyttöön myös Yandex, Mail.Ru ja VK.
Kehittäjät ovat saaneet tukea myös pääomasijoittajilta, kuten Michael Dellin MSD Capitalilta.
Maaliskuussa 2019 F5 Networks ilmoitti ostavansa NGINX Inc.:in 670 miljoonalla dollarilla, ja yrityskauppa toteutui saman vuoden toukokuussa.
Joulukuussa 2019 poliisi ratsasi Nginx:n Moskovan toimistot, koska Rambler Group katsoo ohjelmiston kuuluvan itselleen ja Nginx:n rikkovan yhtiön oikeuksia. Sysojev oli työssä Ramblerilla 2000-luvun alussa ja perusti oman yhtiönsä jätettyään Ramblerin.
F5 sulki toimistonsa Moskovassa 2022. Venäläiset kehittäjät jäivät kehittämään ohjelmistoa vapaaehtoispohjalta. Myöhemmin F5 teki kyseenalaisia muutoksia palvelimeen. Maksim Dounin päätti forkata projektin ja alkoi kehittää uutta Freenginx-versiota.
Nginx-palvelimesta on aiemmin tehty Angie-niminen forkki, jota kehittää venäläinen taho.
Tekniikka

Nginx käyttää arkkitehtuurissaan tapahtumasilmukkaa (event loop) ja työläisprosesseja (worker process). Pääprosessi tekee tehtäviä kuten lukee konfiguraation, sitoo portteihin ja käynnistää työläisprosesseja. Työläiset käsittelevät yhteyksiä, lukevat ja kirjoittavat tietoja, ja kommunikoivat muiden palvelimien kanssa. Työläisprosessit ovat yksisäikeisiä. Jokainen työläisprosessi käsittelee useita yhteyksiä.
Nginx on pääasiallisesti välityspalvelin, mutta CGI suoritus on mahdollista FastCGI:n avulla. Toisin kuin Apache, joka tukee PHP:ta mod_php-moduulin avulla Nginx tarvitsee erillisen PHP-tulkin, joka on yleensä php-fpm. PHP FastCGI Process Managerin (PHP-FPM) avulla se keskustelee erillisen koko ajan käynnissä olevan PHP-FPM-prosessin kanssa Unix domain socketin kautta.
Kilpailijat

Nginx kehitettiin korvaamaan Apache-palvelin ja tarkoitus oli parempi suurien määrien yhtäaikaisien pyyntöjen käsittely. Vuonna 2012 julkaistu Apachen 2.4 -versio kuitenkin kuroi umpeen Nginxin etumatkan suorituskyvyssä, ja Nginxin ja Apachen suorituskyky ovat samankaltaiset.
Nginx korvasi Apachen OpenBSD:n versiossa 5.2 mutta sen korvasi OpenBSD:n oma httpd versiossa 5.7.
Cloudflare on kehittänyt Rust-kielellä kirjoitetun Pingoran, jolla se on korvannut Nginxin saadakseen paremman suorituskyvyn. Pingora on avointa lähdekoodia vuodesta 2024 alkaen.
Dropbox-yhtiö siirtyi Nginx:stä Envoy-palvelimelle. Myös Envoyn arkkitehtuuri on tapahtumapohjainen kuten Nginx:n, mutta Envoy on monisäikeinen. Myös tapahtumakäsittelyssä on eroja ja Envoy ei pysähdy odottamaan samoin.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Nginx, Inc.
Nurmikeilailu

Nurmikeilailu (engl. Bowls tai Lawn Bowls) on lähinnä Britteinsaarilla ja brittiläisen kansainyhteisön alueella harrastettu kuulapeli. Kuten muissakin kuulapeleissä, tarkoitus on saada käytettävissä olevista kuulista mahdollisimman moni maalipallon (engl. jack) lähelle niin, että ne ovat lähempänä kuin vastapuolen lähin kuula.
Nurmikeilailuturnaus Berriganissa, Australiassa
Muista laajalle levinneistä kuulapeleistä nurmikeilailu poikkeaa muun muassa siten, että
kuulat/pallot ovat perinteisesti puuta (nykyään myös synteettistä materiaalia),
kuulat eivät ole täysin pallonmuotoisia,
peliä pelataan tyypillisesti ruoholla, nykyään myös sisällä keinoruohomatolla,
joukkueet heittävät kuulansa vuorotellen,
myös joukkueen sisäinen heittojärjestys on ennalta määrätty ja
heitot heitetään erityisen heittomaton päältä.
Kuulat ovat joko guaykkipuuta (Lignum vitae) tai synteettistä materiaalia. Suurin sallittu läpimitta on 116-134 mm (synteettisillä kuulilla 116-131 mm) ja suurin sallittu paino 1,59 kg. Guaykkipuu on Guaiacum-suvun rautapuiden sydänpuuta, joka on niin painavaa, ettei se kellu vedessä.
Kuula ei ole täysin pallomainen, vaan yhdellä sivulla on bias, eräänlainen pyöristetty viiste, jonka ansiosta kuula saadaan tekemään laajakin kaarros ennen pysähtymistään. Tämä auttaa paljon esimerkiksi maalipallon edessä olevien estekuulien kiertämisessä.
Pelistä on useita hieman toisistaan poikkeavia versioita. Erikoisuus, jollaista ei esiintyne muissa kuulapeleissä, on versio nimeltään backwards bowls: siinä kuulat heitetään ensin ja maalipallo vasta sitten.
Suomessa peliä harjoittavia klubeja on toistaiseksi vain yksi: Bowls Finland ry Espoossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bowls Finland ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansainvälinen Bowls-liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Englannin bowls-liitto
Niilo Saarikko

Niilo Erik Saarikko
Niilo Erik Saarikko (31. elokuuta 1898 Turku – 27. tammikuuta 1979 New York) oli suomalainen äänilevyjen tuottaja ja laulaja. Hän perusti Sähköliike Columbuksen Helsinkiin yhdessä veljensä kanssa ja alkoi julkaista levyjä. Vuonna 1932 Saarikko perusti Levytukun, joka toi maahan levyjä ja soittimia. Nuoruudessaan Saarikko osallistui Suomen sisällissotaan, Viron vapaussotaan ja Aunuksen retkeen.
Iskelmälaulajaksi Saarikko joutui vahingossa, koska varsinainen laulusolisti Ville Alanko sairastui levytysmatkalla eivätkä muut mukana olleet suostuneet laulamaan. Myöhemmillä levytysmatkoilla Berliinissä ja Lontoossa Saarikko ilmeisesti joutui paikkaamaan alkoholiongelman kanssa kamppailevaa, Euroopan vapaamman alkoholipolitiikan hullaannuttamaa Arvi Hännistä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Niilo Saarikkon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Non2en2e

| Non2en2e Ibe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. joulukuuta 2022
 Kesto: 24.19
 Levy-yhtiö: Skorpioni
Listasijoitukset
  2.
Iben muut julkaisut
| ViO 2022 | Non2en2e 2022 | Räppäri 2023 |
Non2en2e (tyylitetynä NON2EN2E) on rap-artisti Iben kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 2. joulukuuta 2022. Non2en2e on jatko-osa Nonsense-abumille. Idea toisesta osasta syntyi loppuvuonna 2019, ja sen työstäminen alkoi 2020 heti perkele!-albumin jälkeen.
Kappaleet

Oranssi – 2.20
Tragedia – 2.26
West Side Baby – 3.44 (feat. Blacflaco & Elastinen)
Näyttelijä – 2.54
Ledivalo – 3.37 (feat. Pikkuveikka)
Järkee – 3.18
X5 – 2.12 (feat. Melo)
Pilvien Pääl – 3.45 (feat. NCO & Turisti)
Arvostelut

Rumba: 9.1/10
Nurmikirjoheltta

| Nurmikirjoheltta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Incertae sedis
Suku::  Panaeolina
Laji::  foenisecii
Kaksiosainen nimi
 Panaeolina foenisecii  (Pers.) Maire 
Synonyymit
 Panaeolus foenisecii 
Katso myös
   Nurmikirjoheltta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nurmikirjoheltta (Panaeolina foenisecii, syn. Panaeolus foenisecii) on kirjohelttoihin kuuluva punaruskea, vanhemmiten violetiksi muuttuva sienilaji. Lakki on 1–3 senttimetriä leveä ja muodoltaan kellomainen tai kupera. Heltat ovat nuorella sienellä vaaleanharmaat, vanhemmilla kirjavat tai tummanruskeat. Itiöpöly on violetinruskeaa. Jalka on vaaleanruskea ja 5–7 senttimetriä pitkä. Sieni kasvaa laidunmailla, puistoissa, pihoilla ja nurmikoilla hyvin yleisenä koko Suomessa. Kasvuaika on heinäkuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Nurmikirjoheltta (Panaeolina foenisecii)
MushroomExpert.com: Panaeolus foenisecii (englanniksi)