stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iron Sunrise

| Iron Sunrise |
| --- | --- |

Kirjailija:  Charles Stross
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Kustantaja:  Ace Books
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  355
ISBN:  0-441-01159-4

Edeltävä:  Singularity Sky
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Iron Sunrise on Charles Strossin vuonna 2004 julkaisema tieteiskirja. Kirjan tapahtumat sijoittuvat samaan maailmankaikkeuteen Singularity Skyn kanssa, mutta myöhempään aikaan.
Singularity Skyn lähtökohta on tulevaisuus, jossa tekoäly Eschaton on ripotellut Maapallon asukkaat vasten tahtoaan ympäri Linnunrataa.
Yhteenveto juonesta

New Moscow’n aurinko räjähtää tuhoten järjestelmän kaikki planeetat. Räjähdyksestä syntynyt laajeneva ja vaarallinen säteilyrintama pakottaa läheisten järjestelmien asukkaat evakuoimaan itsensä muualle. New Moscow’n kostovastaiskujärjestelmät aktivoituvat samalla, lähettäen hitaat mutta varmat joukkotuhoaseet kohti New Dresdenin järjestelmää. Kirjan juoni kulkee eteenpäin, kun vastaiskujärjestelmiä yritetään pysäyttää. Vastaiskujärjestelmien pysäyttäminen on mahdollista, kunhan riittävän moni New Moscow’sta etäällä ollut diplomaatti lähettää keskeytyskoodin. Rachel Mansour rupeaa tutkimaan, kuka tapattaa entisen New Moscow’n diplomaatteja, sillä diplomaattien kuolema estäisi keskeytyskoodin käytön. Kirjan toinen tärkeä hahmo Wednesday on nuori nainen, joka sotkeentuu tahattomasti Rachelin tutkimukseen. Wednesday saa ohjeita Eschatonin agentilta, Hermanilta, joka tutkii mikä osapuoli oli vastuussa New Moscow’n räjäytyksestä, koska auringon räjäyttämisessä käytetty teknologia voisi olla vaarallista Eschatonille itselleen.
Hydroksibentsoehappo

Hydroksibentsoehappo viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin:
salisyylihappo eli o-hydroksibentsoehappo
p-Hydroksibentsoehappo
m-Hydroksibentsoehappo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”hydroksibentsoehappo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaleidoscope Heart

| Kaleidoscope Heart Sara Bareilles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2010, The Village Recorder
 Julkaistu: 7. syyskuuta 2010
 Tuottaja(t): Neal Avron
 Tyylilaji: pop rock, soul
 Kesto: 50.43
 Levy-yhtiö: Epic
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.
Sara Bareillesin muut julkaisut
| Little Voice 2007 | Kaleidoscope Heart 2010 | Onec Upon Another Time 2012 |
Singlet albumilta Kaleidoscope Heart
 ”King of Anything” Julkaistu: 10. toukokuuta 2010  ”Uncharted” Julkaistu: 13. tammikuuta 2011  ”Gonna Get Over You” Julkaistu: 16. syyskuuta 2011
Kaleidoscope Heart on Sara Bareillesin kolmas studioalbumi. Albumi ilmestyi Yhdysvalloissa 7. syyskuuta 2010. Albumin levy-yhtiö on Epic Records, ja tuottaja Eric Rosse. Albumin ensimmäinen single oli King of Anything, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti kesäkuussa, mutta ilmestyi ulkomailla radioille toukokuun 10 päivä.
Albumi nousi Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle.
Kappaleet

Kaleidoscope Heart – 1.02
Uncharted – 3.35
Gonna Get Over You – 4.16
Hold My Heart – 4.33
King of Anything – 3.27
Say You're Sorry – 3.41
The Light – 4.23
Basket Case – 4.12
Let the Rain – 3.40
Machine Gun – 4.08
Not Alone – 3.42
Breathe Again – 4.58
Bluebird – 4.04
Kappaleet > iTunes bonuskappale

Carolina – 3.38
Kappaleet > Britannian & Japanin bonuskappaleet

Carolina – 3.38
Love Song (live from Ocean Studios) – 4.28
Kappaleet > Kaleidoscope EP

Gonna Get Over You (demo) – 3.43
Send Me the Moon – 4.58
King of Anything (strings version) – 3.37
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B–
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Kaleidoscope Heart discogs.com -sivustolla
Iron Ore Company of Canada

Iron Ore Company of Canada (IOC) on alun perin kanadalais-yhdysvaltalainen yritys, jonka perustivat Labrador Mining and Exploration ja Hanna Mining vuonna 1949. Nykyisin yhtiö toimii Rio Tinto -kaivoskonsernin tytäryhtiönä. Yhtiön kotipaikka on Montreal Kanadan  Québecin provinssissa.
Iron Ore Company of Canada harjoittaa kaivostoimintaa Québecin sekä Newfoundland–Labradorin provinsseissa, sekä huolehtii omistamansa Quebec North Shore and Labrador Railwayn tavaraliikenteestä sekä Sept-Îlesin malmisataman toiminnasta. Kaivoksista saatu rautamalmi jalostetaan yrityksessä rautamalmipelleteiksi (yhtiöllä on pellettitehdas Labrador Cityssä) tai konsentroidaan muuten kuljetukseen ja rautateollisuudelle sopivampaan muotoon.
Vuosina 1977–1983 yhtiön pääjohtajana toimi Brian Mulroney, joka oli Kanadan pääministeri vuosina 1984–1993.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivu (englanniksi) (ironore.ca)
Hydroksiasetofenoni

Hydroksiasetofenoni voi viitata johonkin seuraavista orgaanisesta yhdisteestä:
m-Hydroksiasetofenoni eli 3-hydroksiasetofenoni
o-Hydroksiasetofenoni eli 2-hydroksiasetofenoni
p-Hydroksiasetofenoni eli 4-hydroksiasetofenoni
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hydroxyacetophenone”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hydroksibentsaldehydi

Hydroksibentsaldehydi voi viitata johonkin seuraavista orgaanisesta yhdisteestä:
Salisyylialdehydi eli o-hydroksibentsaldehydi eli 2-hydroksibentsaldehydi
p-Hydroksibentsaldehydi eli 4-hydroksibentsaldehydi
m-Hydroksibentsaldehydi eli 3-hydroksibentsaldehydi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hydroksibentsaldehydi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Isoamakihi

| Isoamakihi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Viridonia
Laji::  sagittirostris
Kaksiosainen nimi
 Viridonia sagittirostris  (Rothschild, 1892) 
Synonyymit
 Hemignathus sagittirostris 
Katso myös
   Isoamakihi Wikispeciesissä   Isoamakihi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isoamakihi (Viridonia sagittirostris) on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Isoamakihia tavattiin Havaijisaariin kuuluvalla Havaijin saarella. Sitä löydettiin vain Wailuku-joen varrelta. Laji löydettiin vuonna 1892, ja viimeisen kerran se havaittiin vuonna 1901. Lajin elinympäristöjä hakattiin maatalouskäyttöön, mikä todennäköisesti aiheutti sen häviämisen.
Ila Loueranta

Ilkka ”Ila” Loueranta (s. 8. marraskuuta 1955 Kemi) on Kemistä kotoisin oleva suomalainen laulaja ja muusikko. Hänen instrumenttejaan ovat piano, kitara ja basso. Loueranta työskentelee nykyisin (2007) Tampere-talon tekniikassa.[lähde? ]
Loueranta tuli tunnetuksi Virroilta kotoisin olleesta Donna-yhtyeestä (1975–1979) sekä vuosina 1981–1991 yhtyeistä Juice Leskinen Slam, jossa hän soitti pianoa, mutta yhtyeen loppuvaiheessa Hannu Tervaharjun erottamisen jälkeen bassoa, ja Juice Leskinen Grand Slam, jossa hän soitti kitaraa ja pianoa. Loueranta lauloi Leskisen yhtyeissä myös taustoja ja soolona joitakin kappaleita. Tunnetuimmat Louerannan soolona laulamat, Leskisen säveltämät ja sanoittamat kappaleet lienevät ”Syys” Juice Leskinen Slam -yhtyeen albumilla Ajan henki (1981), ”Mimosan hipiä” Juice Leskinen Grand Slamin albumilla Pyromaani palaa rikospaikalle (1985) sekä kappale ”MCMLXXXIV” saman yhtyeen livelevyltä Kuopio-Iisalmi-Nivala (1984). Levyllä Kuopio-Iisalmi-Nivala Loueranta tulkitsee yhdessä Juicen kanssa myös kappaleen ”Per Vers, runoilija”, joka alun perin on kuultu albumilla Per Vers, runoilija (1974) Mikko Alatalon laulamana.
Grand Slam -yhtyeen siirryttyä telakalle vuonna 1986 Loueranta on esiintynyt muun muassa Anssi Tikanmäen albumeilla sekä joillakin keikoilla Police-vaikutteisessa Siberia-yhtyeessä. Samaa linjaa Loueranta toteutti edelleen Damfino-kokoonpanossaan, jossa olivat mukana muun muassa Hannu Tervaharju (basso) ja Veltzu Kinnunen (rummut). Tällä kokoonpanolla Loueranta soitti muun muassa Policen kappaleita. Louerannan varsinainen yhtye on kuitenkin bluesia soittava Rootfoot, jossa hän soittaa kitaraa ja laulaa. Loueranta oli myös mukana uudelleen kasatun Grand Slamin vuoden 2007 kiertueella.
Aiheesta muualla

Ila Loueranta Myspacessa (englanniksi)
Ibrahim Al-Matrooshi

| Mitalit> Maa:   Yhdistyneet arabiemiraatit.Miesten yleisurheilu.Aasian-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdistyneet arabiemiraatit.Miesten yleisurheilu.Aasian-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdistyneet arabiemiraatit.Miesten yleisurheilu.Aasian-mestaruuskilpailut  | Maa:   Yhdistyneet arabiemiraatit> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Jakarta 1995 | Kymmenottelu |  |
Ibrahim Nasser Al-Matrooshi (s. 1. heinäkuuta 1970) on arabiemiirikuntalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili moniotteluissa.
Al-Matrooshi osallistui olympialaisiin kerran, Barcelonassa 1992. Hän oli tuolloin kymmenottelun 27. saatuaan 6124 pistettä ja jätti taakseen vain yhden loppuun asti otelleen kilpailijan, Hondurasin Jorge Floresin. Al-Matrooshi teki vuonna 1994 Dohassa kymmenotteluennätyksensä 6596 ja voitti lajissa pronssia Aasian-mestaruuskilpailuissa 1995.
Karl Bjarnhof

| Karl Bjarnhof> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1898
Kuollut: 1980 (81–82 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Esikoisteos:   – men hver sin Vej
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Bjarnhof (1898 Vejle, Tanska – 1980 Nærum, Tanska) oli tanskalainen kirjailija, muusikko ja toimittaja.
Bjarnhof julkaisi 1932 esikoisnovellikokoelmansa – men hver sin Vej, mutta läpimurtonsa hän teki vasta romaaneilla Tähdet tummuvat (1957) ja Det gode lys (1957), jotka kertovat sokean pojan elämästä ja perustuvat hänen omaan elämäänsä: hän sokeutui varsin nuorena.
Palkinnot ja tunnustukset

Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 1956
Suomennettu teos

Tähdet tummuvat (Stjernerne blegner); suom. Sorella Soveri, Helsinki: Otava 1958
Aiheesta muualla

Karl Bjarnhof, Bibliografi.dk (tanskaksi)
Stellvia

| Stellvia |
| --- | --- |
宇宙のステルヴィア   (Uchū no Suteruvia)
Genre: Mecha, Romanssi, Draama, Komedia 
TV-anime: Stellvia
Ohjaaja: Tatsuo Sato
Studio: Xebec
Lähetyskanavat: TV Tokyo
Alkuperäinen lähetyskierros: 2. huhtikuuta 2003 – 24. syyskuuta 2003
Jaksojen määrä: 26 
Manga: Stellvia
Tekijä: Ryo Akitsuki
Julkaisija: MediaWorks
Sarjajulkaisulehti: 
Ensimmäinen painatus: 2003 – 2004
Kirjojen lukumäärä: 2 
Stellvia (宇宙のステルヴィア, Uchū no Suteruvia), joka tunnetaan myös nimellä Stellvia of the Universe on vuonna 2003 esitetty Xebecin tekemä 26 jaksoinen animesarja, josta on myös manga. Sarja sijoittuu vuoteen 2356 ja ihmiskunta varautuu Beta_Hydri-tähden supernova-räjähdyksen aiheuttaman paineaallon tulemiseen. 189 vuotta aikaisemmin tähden supernova-räjähdyksen aiheuttama sähkömagneettinen paineaalto oli tuhota ihmiskunnan kokonaan.
Sarjan päähenkilö on Shima Katase (片瀬 志麻, Katase Shima), joka menee Stellvian ylläpitämään kouluun, joka sijaitsee avaruusasemalla. Shiman pääsyy asemalle menolle on se, että hän haluaa nähdä tähdet katsoessaan eteensä, eikä ainoastaan ylhäällä.
Aiheesta muualla

Stellvia King Recordsin sivuilla
Stellvia TV Tokyon sivuilla
Stellvia Madman Entertaimentin sivuilla
Stellvia Anime News Networkissa
Kehtoneilikat

| Kehtoneilikat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit
Suku::  Kehtoneilikat Petrorhagia  (Ser.) Link
Katso myös
   Kehtoneilikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehtoneilikat (Petrorhagia) on kohokkikasvisuku, johon kuuluu noin kolmekymmentä lajia. Niitä esiintyy Euroopassa, Makaronesiassa, Pohjois-Afrikassa ja Länsi-Aasiassa. Lähes kaikki kehtoneilikat on aiemmin sijoitettu lähisukuisiin raunikkeihin (Gypsophila) tai neilikoihin (Dianthus). Suvun kasveja ei esiinny Suomessa, ja pohjoisimmillaan niitä kasvaa Etelä-Ruotsissa, kuten Gotlannissa.
Lajeja

välimerenkehtoneilikka (Petrorhagia dubia)
espanjankehtoneilikka (Petrorhagia nanteuilii)
euroopankehtoneilikka eli kehtoneilikka (Petrorhagia prolifera)
kalliokehtoneilikka eli kallioneilikka (Petrorhagia saxifraga)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kehtoneilikat (Petrorhagia)
Suomen Lajitietokeskus: Kehtoneilikat – Petrorhagia
Iilijärvi (Pukkila)

| Iilijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pukkila
Koordinaatit:  60°40′11″N, 25°29′27″E
Järvinumero:  18.072.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,7 m 
Rantaviiva:  0,44 km 
Pinta-ala:  0,014 km² 
 fiIilijärvi 
Iilijärvi on metsäjärvi Pukkilan luoteisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria.
Maantiede

Iilijärven pituus on 160 metriä ja leveys 100 metriä. Järveä ympäröi metsämaa ja suo. Pohjoisrannalla sijaitsee metsästysmaja. Saaria ei ole. Iilijärven pohjoispuolella sijaitseva Iilijärvenmäki kohoaa yli sata metriä merenpinnan yläpuolelle.
Iilijärvi on luokiteltu erämaajärveksi, jotka ovat pääsääntöisesti hyväkuntoisia.
Iilijärvi on pienin Pukkilan neljästä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Iilijärvi (18.072.1.001) kuuluu Virenojan-Kolisevanojan valuma-alueeseen (18.072), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Savijoen valuma-alue (18.07). Virenojan-Kolisevanojan valuma-alueeseen kuuluu Iilijärven ohella Savijärvi; se sijaitsee puolisen kilometriä Iilijärveltä luoteeseen.
Steve Hodge

Stephen Brian "Steve" Hodge (s. 25. lokakuuta 1962 Nottingham) on uransa jo päättänyt englantilainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Nykyisin hän työskentelee Notts Countyn juniorivalmentajana. 170-senttisen Hodgen pelipaikka oli keskikenttäpelaaja.
Hodgen kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa Nottingham Forest, jota hän edusti vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen hän siirtyi Aston Villaan, mutta siirtyi vain yhden kauden jälkeen Tottenham Hotspuriin. Vuonna 1988 Hodge palasi takaisin kasvattajaseuraansa, jossa hän voitti kahdesti peräkkäin Englannin liigacupin, vuosina 1989 ja 1990. Vuonna 1991 Hodge siirtyi Leeds Unitediin, jossa tuli Englannin liigan voitto kaudella 1991–1992. Seuraavat vuodet Hodge edusti pienempiä seuroja vähällä peliajalla, ennen kuin lopetti uransa neljänneksi korkeimman sarjatason Leyton Orientissa.
Hodge voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1984 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 24 ottelua tekemättä yhtään maalia vuosina 1986–1991.
Hänet tunnetaan parhaiten siitä, että hän potkaisi pallon korkeana kohti omaa maalia Englannin ja Argentiinan välisessä MM-puolivälieräottelussa vuoden 1986 MM-kisoissa. Diego Maradona löi kädellään Hodgen potkaiseman korkean pallon maaliin ohi Peter Shiltonin ja vilpistä huolimatta maali laskettiin. Tuo maali tunnetaan nykyään nimellä Jumalan käsi -maali. Hodge pelasi Englannin paidassa kaksissa MM-kisoissa.
Uransa jälkeen Hodge on toiminut managerina. Hän oli viikon Notts Countyn väliaikaisena managerina, ennen kuin tehtävään nimettiin Shaun Derry. Nykyisin Hodge toimii Notts Countyn juniorivalmentajana.
Käännös suomeksi
Stellingwerfs

| Stellingwerfs |
| --- | --- |
 Stellingwerfsin puhuma-alue
Tiedot
Virallinen kieli:   Alankomaat
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  germaaniset kielet – länsigermaaniset kielet
ISO 639-3:  stl
 Ohje 
Stellingwerfs on hollannin alasaksan muoto, jota puhutaan Ooststellingwerfin ja Weststellingwerfin kunnissa Friisinmaalla, Alankomaissa. Vuonna 1999 ”kielen” puhujia oli 51 000.
Joidenkin tarkkailijoiden mielestä stellingwerfs sisältyy veenkoloniaalsiin, jota on puhuttu Noordwolden kylässä Weststellingwerfissä.
Monille alankomaalaisille stellingwerfs on helpoimmin luettavissa. Stellingwerfsiksi on modernia kirjallisuutta.
Kuten Het Bildt ja Leeuwarden, niin myös Weststellingwerf ja Ooststellingwerf lukeutuvat niihin Friisinmaan kuntiin, joissa ei puhuta friisiä.
Aiheesta muualla (stellingwerfsiksi)

Stichting Stellingwerfs Eigen (Arkistoitu – Internet Archive)
Stichting Stellingwarver Schrieversronte
Ilmari Hokkanen

Ilmari Hokkanen (s. 11. huhtikuuta 1941 Kouvola) on suomalainen eläköitynyt vaatetusalan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Hokkasen vanhemmat olivat vaatturimestari Sulo Ilmari Hokkanen ja Elina Paasonen. Kansakoulun käynyt ja Kouvolan kauppakoulusta 1960 valmistunut Hokkanen oli Toiminimi S. Hokkasen johtaja 1960–1973, Muotitalo Hokkanen, Ilmari Hokkanen Ky:n toimitusjohtaja 1973–1975 ja Muotitalo Hokkanen Oy:n osakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1975–2001. Hänellä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamustoimia. Vain 18-vuotiaana vaatetusalan yrityksen johtajaksi tullut Hokkanen kehitti liiketoimintaa sekä yritysostoin että muun muassa perustamalla yhden Suomen ensimmäisistä tekstiilien itsepalvelumyymälöistä, Asu-Valinnan, ja sitten valintamyymälöiden ketjun. Hän osallistui nuorisovaatteita myyvään Jim & Jill -ketjuun oltuaan perustamassa ja toimiessaan tekstiilialan ostoyhtymä Texman Oy:ssä. Hokkanen pelasi nuorena pesäpalloa ja kuului pitkään Kouvolan Pallonlyöjien edustusjoukkueeseen. Hän voitti pesäpallon nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1959. Kauppaneuvoksen arvonimen Hokkanen sai 1996.
Ivan Lučić

Lučić vuonna 2015.
Ivan Lučić (s. 23. maaliskuuta 1995 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa kotimaassaan Austria Wieniä.
Lučić teki ensiesiintymisensä Itävallan Bundesliigassa 11. toukokuuta 2014, kun hänen edustamansa SV Ried hävisi Rapid Wienille kotonaan 2–5. Liigaottelu jäi hänen ainoakseen seurassa. Kesällä 2014 Lučić siirtyi saksalaiseen Bayern Müncheniin. Kausina 2016–2018 hän kuului englantilaisen Bristol Cityn joukkueeseen.
Steve Hewitt

Steve Hewitt vuonna 2011.
Steven Hewitt (s. 22. maaliskuuta 1971) on englantilainen rumpali. Hän on soittanut muun muassa yhtyeissä The Boo Radleys ja Placebo. Placeboon hän liittyi vuonna 1996 ja erosi yhtyeestä 2007. Sen jälkeen hän perusti oman yhtyeensä, Love Amongst Ruinin.
Tapio Saraneva

| Tapio Saraneva> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1943 Helsinki
Kuollut: 18. elokuuta 2003 (60 vuotta) Helsinki
Ammatti:  toiminnanjohtaja
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Tapio Saraneva (23. maaliskuuta 1943 – 18. elokuuta 2003) oli suomalainen teologian tohtori, pappi, kirjailija ja toiminnanjohtaja. Saraneva toimi Kirkon Ulkomaanavun toiminnanjohtajana vuodesta 1993 kuolemaansa saakka.
Varhainen elämä ja koulutus

Saraneva valmistui teologian kandiaatiksi (1967) ja humanististen tieteiden kandidaatiksi (1970). Hän jatkoi opintojaan Princetonin teologisessa seminaarissa ja suoritti Master of Theology -tutkinnon 1971. Saraneva oli Princetonissa erityisesti kiinnostunut Latinalaisen Amerikan vapautuksen teologiasta. Saraneva väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1978.
Kirkollinen ura

Saraneva työskenteli vuosina 1974–1977 Luterilaisen maailmanliiton presidentin Mikko Juvan avustajana ja arkkipiispa Juvan sihteerinä Turussa 1978–1982. Saraneva valittiin Tapiolan kirkkoherraksi 1982 ja Kirkon ulkomaanavun johtoon 1993.
Saraneva toimi useissa kirkollisissa luottamustehtävissä toimi vuodesta 2000 lähtien Luterilaisessa maailmanliitossa. Hän oli muun muassa Kehitysmaasuhteiden neuvottelukunnan ja Kansalaisjärjestöjen ihmisoikeussäätiön valtuuskunnan jäsen.
Julkaisut

Usko, vapaus ja yhteiskunta : Johann Baptist Metzin poliittinen teologia v. 1965-1972, Suomalainen teologinen kirjallisuusseura 1978
Oikeudenmukaisuuden nälkä : vapautuksen teologian haaste meille, Kirjapaja 1991
Taivasten valtakunnan logiikka : mitä Jeesus opetti elämästä, uskosta ja Jumalan hallintavallasta, Kirjapaja 1996 (González Faus, José Ignacio)
Isä meidän, Kirjapaja 1998
Ivan Lorents

Ivan Leopoldoviš Lorents
Ivan Leopoldovitš Lorents (2. lokakuuta 1890 – 28. heinäkuuta 1941) oli puolalaissyntyinen neuvostoliittolainen diplomaatti.
Lorents syntyi Łódźissa vuonna 1890. Vuonna 1913 hän valmistui Pietarin valtionyliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja jatkoi opiskelua Mihailovskin tykistökoulussa, josta hän valmistui vuonna 1915. Valmistumisen jälkeen hän aloitti toimintansa Venäjän keisarillisessa armeijassa .
Maaliskuusta kesäkuuhun 1918 Lorents liitettiin Petrogradin Venäjän sosialistsen federatiivisen neuvostotasavallan ulkoasiainvaliokuntaan, kun hänet lähetettiin Berliiniin marraskuussa  täyttääkseen asemansa Neuvosto-Venäjän edustajana Saksassa.
Lorents palasi Moskovaan ja työskenteli kuukauden ajan ulkoasiainvaltuuskunnassa ennen kuin hän liittyi  15  läntisen rintaman armeijaan. Vuonna 1920 Lorents muutti Latviaan jossa toimi sihteerinä Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan täysivaltaisena edustajana Latviassa. Hän palveli tässä tehtävässä vuoden ajan ennen kuin siirtyi Puolaan , jossa hän toimi useissa tehtävissä.
Lorents oli Neuvostoliiton täysivaltainen edustaja Liettuassa 29. elokuuta 1923 – 9. heinäkuuta 1925, Suomessa 9. heinäkuuta 1925 – 6. heinäkuuta 1927, Latviassa 14. syyskuuta 1929 saakka ja Itävallassa 17. maaliskuuta 1935 – 30. syyskuuta 1938.
Palatessaan Neuvostoliittoon Suomesta NKVD pidätti Lorentsin 15. lokakuuta 1939 ja tuomitsi 7. heinäkuuta 1941 korkeimman oikeuden sotilaskollegion toimesta kuolemaan osallistumisesta ”vastavallankumouksellisiin terroristijärjestöihin” ja vakoiluun. Hänet teloitettiin 28. heinäkuuta 1941 ja haudattiin Kommunarkaan Moskovan alueelle.
Ibrahim (Umaijadit)

Dirhami Ibrahim ibn al-Walidin kaudelta.
Ibrahim oli umaijadien dynastian  Damaskoksen kalifaatin kalifi vuonna 744 veljensä Jazid III:n jälkeen. Hänen valtansa tunnustettiin kuitenkin vain Etelä-Syyriassa ja Marwan I:n pojanpoika Marwan nousi kapinaan, marssi Damaskokseen ja voitettuaan Ibrahimin joukot ajoi tämän Palmyraan.
Ibrahimin seuraaja Marwan II oli dynastian viimeinen kalifi. Hän hallitsi 744–750.
Kirjallisuutta

Hawting, G. R.: The first dynasty of Islam.  (The Umayyad caliphate AD 661–750) Määritä julkaisija! (englanniksi)
Petersen, K.: Ihmiskunnan ajantieto.  (Suomeksi toimittanut Antero Manninen ja Pentti Papunen)  Porvoo:  Werner Söderström Osakeyhtiö, 1965.
Kimaltavia unelmia

| Kimaltavia unelmia Ville Leinonen & Valumo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Teemu Elo
 Tyylilaji: pop rock, indie rock
 Kesto: 51.48
 Levy-yhtiö: Poko Records
Listasijoitukset
  8. (34/2001)
Ville Leinonen & Valumo muut julkaisut
| Ville Leinonen & Valumo 2000 | Kimaltavia unelmia 2001 | Taikayön tiellä – live 2001 |
Kimaltavia unelmia on suomalaisen Ville Leinonen & Valumo -yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Kappaleet

Lumotulla niityllä – 6.37
Pikkusisko – 4.38
Kultahippuhapsi – 4.40
Menninkäistytölle – 5.04
Kissankellokimppu – 5.03
Kristiinojen yö – 4.46
Lemmenlaiva – 6.03
Hymni valkeuteen – 7.02
Tulitikkutytön hopeateelaulu – 4.40
Tuututyynylle – 3.15
Kokoonpano

Ville Leinonen – laulu, akustinen kitara, piano
Jussi Kostilainen – kosketinsoittimet, congat
Antti Kinnunen – rummut
Tuomas Luukkonen – kitarat
Jere Leinonen – basso
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Tuomo Hokka – harmonikka
Jussi Kannaste – saksofoni
Maija Lahti – klarinetti
Teemu Niemelä – micromoog
Janne Laurila – laulu
Marjukka Kesseli – viulu
Anna Tanskanen – laulu, viulu
Lauri Tanskanen – viulu, laulu
Jussi Tuhkanen – alttoviulu, laulu
Juhana Ritakorpi – sello, laulu
Arviot

Soundi:
City.fi:
Nyt.fi:
Aiheesta muualla

Kimaltavia unelmia discogs.com -sivustolla