stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vesa Hanski
Arvokisasijoituksia

1992 Sprinttiuinnin EM-kultaa 4 × 50 metrin sekauintiviestissä
1993 Lyhyen radan MM-kisoissa seitsemäs 200 metrin perhosuinnissa
1993 EM-kisoissa kuudes 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, yhdeksäs 200 metrin perhosuinnissa
1994 MM-kisoissa yhdestoista 200 metrin perhosuinnissa
1995 EM-kisoissa neljäs 200 metrin perhosuinnissa, kahdeksas 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, kolmastoista 100 metrin perhosuinnissa
1995 Sotilaiden MM-kisoissa hopeaa 200 metrin perhosuinnissa
1996 Olympiakisoissa kymmenes 200 metrin perhosuinnissa
1997 EM-kisoissa viides 200 metrin perhosuinnissa, kymmenes 100 metrin perhosuinnissa
1998 MM-kisoissa yhdestoista 200 metrin perhosuinnissa
2000 EM-kisoissa yhdeksäs 200 metrin perhosuinnissa
2001 Poliisien EM-kisoissa kultaa perhosuinnissa
Hanskilla on yhä voimassa olevia Suomen ennätyksiä sekä poliisien Suomen ennätyksiä.
Olli Hanski

Antti Olavi (Olli) Hanski (5. lokakuuta 1926 Jääski – 8. tammikuuta 2008 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija.
Pelaajauransa Hanski aloitti 11-vuotiaana Kuurnanpohjan kentällä. Sodan jälkeen hän jatkoi pesäpalloilua Jääsken Kirijöissä Imatralla. Veljensä Unton kanssa hän siirtyi Kirijöistä Tainionkosken Urheilijoihin, joka tuolloin pelasi mestaruussarjassa.
Hanski pelasi suurimman osan pesäpallourastaan Lahden Mailaveikkojen joukkueessa. Kahdestatoista seurassa viettämästään vuodesta hän oli kuusi vuotta joukkueen kapteenina. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1951 ja 1952. Hän oli mukana Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa Pesäpalloliiton joukkueen kakkosvahtina. Hän pelasi vuosina 1948–1961 kaikissa neljässätoista Itä–Länsi-ottelussa. Tuo ottelumäärä oli kaikkien aikojen ennätys, kunnes kolme vuotta myöhemmin Eino Kaakkolahti pelasi 15. ottelunsa.
Pesäpallouransa jälkeen Hanski saavutti golfissa maaotteluedustuksia ja SM-joukkuemitaleja.
Koulutukseltaan Hanski oli rakennusmestari ja toimi vastaavana mestarina useilla Lahden suurilla kerrostalotyömailla. Hänen muita harrastuksiaan olivat metsästys ja kalastus.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1951
1 SM-hopea: 1953
14 Itä-Länsi-ottelua: 1948-1961
Hannibal (romaani)

| Hannibal |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Thomas Harris
Kieli:  englanti
Genre:  trilleri
Kustantaja:  Delacorte Press
Ulkoasu:  1999
Suomennos
Suomentaja:  Raimo Salminen
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2000
Sivumäärä:  547
ISBN:  951-20-5655-0
Sarja: Hannibal Lecter
Edeltävä:   Uhrilampaat
Seuraava:  Nuori Hannibal
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hannibal (engl. Hannibal) on Thomas Harrisin kolmas Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1999 ja suomennettiin vuonna 2000. Kirjasta on tehty Ridley Scottin ohjaama samanniminen elokuva.
Juoni

On kulunut seitsemän vuotta Hannibal Lecterin katoamisesta, kun Clarice Starling epäonnistuu huumeratsiassa ja tappaa lasta kantavan naisen itsepuolustukseksi. Tekonsa takia Starling joutuu mediamyllyn pyöritykseen.  Lecter, joka asuu Italian Firenzessä lähettää Starlingille kirjeen, jossa esittää pahoittelunsa tapahtuneesta ja pyynnön, että Starling kertoisi enemmän elämästään. Pian FBI haluaa hänen lähtevän jälleen sarjamurhaajan perään. Starling tapaa Baltimoren mielisairaalan johtajan, Barney Matthewsin, joka kertoo Claricelle lisätietoa Hannibal Lecteristä. Samanaikaisesti Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, Mason Verger aikoo käyttää Starlingiä syöttinä kostaakseen Hannibalille.
Juoni > Henkilöitä

Hannibal Lecter
Clarice Starling
Mason Verger: Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, joka haluaa kostaa Lecterille.
Margot Verger: Masonin sisar, joka työskentelee henkivartijana. Hän on myös kehonrakentaja.
Rinaldo Pazzi: Italialainen poliisi, joka haluaa kiinniottaa Lecterin löytöpalkkion toivossa.
Paul Krendler: Starlingin arkkivihollinen.
Barney Matthews: Baltiomoren mielisairaalan johtaja, joka auttaa Mason Vergeriä.
Vastaanotto

Romaani on saanut teoksen lopusta huolimatta paljon myönteistä palautetta. Toinen kuuluisa kauhukirjailija Stephen King kuvasi teosta seuraavasti: "Ne jotka ovat odottaneet Thomas Harrisin uutuutta haluavat ainoastaan tietää, onko se yhtä hyvä kuin Punainen lohikäärme tai Uhrilampaat. On ilo vastata kielteisesti: ei, se ei ole yhtä hyvä. Se on parempi!" 
Suomessa Helsingin Sanomien Maarit Piippoinen kuvasi teosta paikoittain kielellisen herkulliseksi.
Yvonne Hannus

Yvonne Maria Hannus (s. 9. kesäkuuta 1954 Pohja) on entinen suomalainen juoksija.
Hannus saavutti henkilökohtaisilla matkoilla ulkoradoilla neljä suomenmestaruutta 800 metrin juoksussa. Lisäksi hän sai kolme SM-hopeaa 400 metrin juoksussa ja kaksi SM-pronssia 200 metrin juoksussa sekä sijoittui kerran 100 metrin juoksun SM-finaalissa neljänneksi (vuonna 1972).
Hannus edusti Suomea vuonna 1978 Prahan EM-kisoissa 400 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuratasolla hän edusti Hangö Idrottsklubbia ja Karis Idrottsklubbia.
Saavutukset

800 m juoksu
Suomen mestari: 1979, 1980, 1981, 1982
400 m juoksu
SM-hopea: 1977, 1978, 1981
200 m juoksu
SM-pronssi: 1977, 1978
Aiheesta muualla

Yvonne Hannus Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Haratinit

Haratinityttö Marokosta.
Haratinit on Saharan mustaihoisista asukkaista Algeriassa, Marokossa ja Mauritaniassa käytetty nimitys. Sillä tarkoitetaan keitaiden berberiä tai arabiaa puhuvia maanviljelijöitä tai Mauritaniassa orjia ja heidän jälkeläisiään.
Haratinien alkuperästä on esitetty erilaisia käsityksiä. He ovat joko Saharan eteläpuolelta tuotujen mustaihoisten orjien tai alueella vanhastaan eläneen mustan alkuperäisväestön jälkeläisiä. Haratinit poikkeavat antropologisesti sekä mustista afrikkalaisista että heidän sekoittuneista jälkeläisistään. Sosiaalisesti he ovat muodostaneet eräänlaisen alistetun kastiryhmän, jonka ammattina on ollut maanviljely keitaiden vuokraviljelmillä. Mauritaniassa haratinit ovat toimineet myös paimenina. Nykyään he hakeutuvat kaupunkeihin palkkatyöhön ja toimivat usein öljyteollisuudessa tai hallintotehtävissä.
Algerian ja Marokon haratinit ovat kansallisuudeltaan arabeja tai berbereitä, eikä heillä ole omaa kulttuuria. Mauritanian haratinit puhuvat hassaniyyaa, mutta ovat säilyttäneet myös omaa kulttuuriperinnettä. He ovat aktivoituneet myös poliittisesti. Orjuus lakkautettiin Mauritaniassa virallisesti vuonna 1980. Haratinit ovat maassa yhä syrjitty väestöryhmä, vaikka heitä on enemmän kuin ”valkoisia” maureja tai mustia afrikkalaisia.
Binomisarja

Binomisarja on funktion  f(x)=(1+x)^{\alpha } Taylorin sarja, kun  \alpha \in \mathbb {C}  on mielivaltainen kompleksi- tai erikoistapauksessa reaaliluku. Se voidaan esittää muodossa
jolloin binomisarja on yhtälön (1) oikealla puolella oleva potenssisarja. Yhtälö pätee, kun tämä sarja suppenee.  Sen kertoimet voidaan esittää yleistettyinä binomikertoimina:
Erikoistapauksia

Jos α on ei-negatiivinen kokonaisluku n, sarjan  (n + 2):s ja kaikki sen jälkeiset termit ovat nollia, sillä ne ovat tuloja, joissa yksi tekijä on n−n = =0. Tässä tapauksessa sarjassa on siis vain äärellinen määrä yhteen­laskettavia, ja tuloksena saadaan algebran binomilause.
Seuraava tulos pätee kaikille kompleksi­luvuille β, mutta se on erityisen hyödyllinen, kun yhtälössä (1) esiintyvä eksponentti on negatiivinen kokonaisluku:
Tämän todistamiseksi on yhtälössä (1) tehtävä korvaus x = −z in (1) ja sovellettava binomikertoimille johdettua tulosta
Suppeneminen > Suppenemisehdot

Suppeneeko sarja (1), riippuu kompleksilukujen  \alpha  ja  x arvoista. Tarkemmin sanottuna:
Jos  |x|<1, sarja suppenee itseisesti kaikilla kompleksiluvuilla α.
Jos  |x|=1, sarja suppenee itseisesti, jos ja vain jos joko  Re(\alpha )>0 tai  \alpha =0.
Jos  |x|=1 ja  x\neq -1, sarja suppenee, jos ja vain jos  Re(\alpha )>-1
Jos  x=-1, sarja suppenee, jos ja vain jos joko  Re(\alpha )>0 tai  \alpha =0.
Jos  |x|>1, sarja hajaantuu, paitsi jos  \alpha  on ei-negatiivinen kokonaisluku (missä tapauksessa sarja yksin­kertaistuu äärelliseksi summaksi).
Toisin sanoen jos  \alpha , sarjan suppenemissäde on 1. Suppenemis­kiekon  |x|=1 kehällä tilanteesta voidaan esittää seuraava yhteenveto:
Jos  Re(\alpha )>0, sarja suppenee itseisesti.
Jos  -1<Re(\alpha )<0, sarja suppenee, vaikkakaan ei itseisesti, jos  x\neq -1, ja hajaantuu, jos  x=-1.
Jos  Re(\alpha )\leq -1, sarja hajaantuu.
Suppeneminen > Todistuksessa käytettyjä tuloksia

Kaikille kompleksiluvuille  α: pätee:
Jos  \alpha  on ei-negatiivinen kokonaisluku, lausekkeen kertoimet ovat nollia, kun  k on suurempi kuin  \alpha .  Muussa tapauksessa kertoimille pätee käyttö­kelpoinen asymp­toottinen yhteys, joka Landaun symbolilla voidaan merkitä:e
Tämä on oleellisesti yhtäpitävä Eulerin gammafunktion määritelmän kanssa:
josta binomikertoimelle saadaan välittömästi karkea arvio:
missä m ja M ovat joitakin kokonaislukuja.
Kaavan (2) avulla on helppo todistaa induktiivisesti, että
Suppeneminen > Todistus

Yhtälöiden (i) ja (v) todistamiseksi sovelletaan osamäärätestiä ja käytetään edellä esitettyä kaavaa osoittamaan, että kun  \alpha  ei ole ei-negatiivinen kokonais­luku, kompleksi­tasossa sen kiekon säde, jossa sarja suppenee, on tasan  1.  Kohta (ii) seuraa yhtälöstä (5) vertaamalla p-sarjaan
missä  p=1+{\text{Re}}\,\alpha . Kohdan (iii) todistamiseksi käytetään ensin kaavaa (3), josta saadaan
minkä jälkeen käytetään tulosta (ii) ja jälleen kaavaa (5) sen todistamiseksi, että yhtälön oikealla puolella oleva sadja suppenee, kun oletetaan, että  {\text{Re}}\,\alpha >-1.  Toisaalta sarja ei suppene, jos  |x|=1 ja  {\text{Re}}\,\alpha \leq -1, mikä sekin seuraa kaavasta (5). Vaihtoehtoisesti voidaan todeta, että kaikilla arvoilla  j pätee:  \left|{\frac {\alpha +1}{j}}-1\right|\geq 1-{\frac {{\text{Re}}\,\alpha +1}{j}}\geq 1. Niinpä kaavasta (6) seuraa, että kaikilla arvoilla  k on  \left|{\alpha  \choose k}\right|\geq 1. Kohta (iii) on näin todistettu. Kohdan (iv) todistamiseksi käytetään yllä olevaa identiteettiä (7) ja sijoittamalla siihen  x=-1 ja  \alpha :n paikalle  \alpha -1 in place of  \alpha . Kaavan (4) avulla saadaan tällöin:
kun  n\to \infty . Tulos (iv) seuraa nyt sarjan  n^{-\alpha }=e^{-\alpha \log(n)} asymptootti­sesta käyttäytymisestä. (Tarkemmin sanottuna {\big |}e^{-\alpha \log n}{\big |}=e^{-{\text{Re}}\,\alpha \,\log n} selvästikin suppenee kohti arvoa  0, jos  {\text{Re}}\,\alpha >0, ja hajaantuu kohti arvoa  +\infty  jos  {\text{Re}}\,\alpha <0. Jos  {\text{Re}}\,\alpha =0,  niin  n^{-\alpha }=e^{-i{\text{Im}}\,\alpha \log n} suppenee, jos ja vain jos sarja  {\text{Im}}\,\alpha \log n suppenee  {\text{mod}}\;2\pi , mikä selvästikin pätee, jos  \alpha =0, mutta ei jos  {\text{Im}}\,\alpha \neq 0. Jälkimmäisessä tapauksessa lukujono on tiheä  {\text{mod}}\;2\pi , koska   \log n hajaantuu ja  \log(n+1)-\log n suppenee kohti nollaa).
Binomisarjan summaus

Binomisarjan summaus voidaan suorittaa seuraavasti. Differentioimalla binomi­sarja termeittäin suppenemis­kiekossa |x| < 1 ja käyttämällä kaavaa (1) todetaan, että sarjan summa on analyyttinen funktio, joka toteuttaa differentiaaliyhtälön (1 + x)u'(x) = αu(x) alkuarvolla u(0) = 1.  Ainoa tällainen funktio on u(x) = (1 + x)α, joka siis on binomi­sarjan summa ainakin arvoilla |x| < 1.  Yhtä­suuruus pätee myös, kun |x| = 1, mikäli sarja suppenee, mikä seuraa Abelin lauseesta ja funktion (1 + x)α jatkuvuudesta.
Historia

Ensimmäiset tulokset, jotka koskevat binomisarjan suppenemista, kun eksponentti ei ole ei-negatiivinen kokonaisluku, esitti Isaac Newton tutkitessaan eräiden käyrien alle jääneiden alueiden pinta-aloja.  Newtonin tuloksiin perustuen John Wallis käsitteli muotoa y = (1 − x2)m olevia lausekkeita, missä m on murtoluku. Nykyisellä terminologialla ilmaistuna hänen tuloksensa osoittaa, että funktiolla −x2)k on sarjakehitelmä, jonka kertoimet ck saadaan kertomalla edellinen kerroin luvulla  {\tfrac {m-(k-1)}{k}}, samoin kuin kokonais­luku­eksponenttienkin tapauksessa, ja täten hän sai muodostetuksi näille kertoimille im­pli­siit­ti­sen lausekkeen. Seuraaville erikois­tapauksille hän johti myös eks­pli­siit­ti­set lausekkeet:
Binomisarjaa koskevaa tulosta sanotaan sen vuoksi joskus Newtonin binomilauseeksi. Newton ei kuitenkaan esittänyt todistusta, mutta hän totesi sen pätevän useissa käsittelemissään erikoistapauksissa. Myöhemmn Niels Henrik Abel käsitteli asiaa eräässä muistiossaan ja kiinnitti erityistä huomiota siihen, milloin sarja suppenee.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Binomial series
Käännös suomeksi
Harald Jensen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lahti 2002 | Skeet |  |
|  Kultaa | Lonato 2005 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Zagreb 2006 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brno 1993 | Skeet |  |
|  Kultaa | Brno 1993 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Lonato 2002 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Latsia 2004 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2001 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2005 | Skeetin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Nikosia 2008 | Skeet |  |
|  Pronssia | Zagreb 2001 | Skeet |  |
Harald Jensen (s. 18. joulukuuta 1966) on norjalainen ampuja, joka kilpailee skeetissä. Hän on voittanut urallaan kolme mitalia MM-kisoista sekä kahdeksan mitalia EM-kisoista. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden hän voitti Lahdessa 2002 ja henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden Brnossa 1993.
Olympialaisissa Jensenin paras sijoitus on kuudes Ateenasta 2004. Atlantassa 1996 hän oli 26:s, Sydneyssä 2000 23:s ja Pekingissä 2008 12:s.
Käännös suomeksi
Hard Headed Woman

Hard Headed Woman on Elvis Presleyn tunnetuksi tekemä nopeatempoinen musiikkikappale.
Elviksen laulamana kappale oli Yhdysvalloissa listaykkösenä heinäkuussa 1958. Levy-yhtiö oli RCA Records. Kappale oli Elviksen kahdestoista Top 10 -hitti, ja koko 1950-luvun myyntitilastossa erään laskutavan mukaan sijalla 137/250.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kappaleen listasijoitus oli kaksi, ja se oli hänen neljästoista Top 10 -hittinsä. Vuosikymmenen kattavassa tilastossa se oli sijalla 212/250.
Kappale on peräisin Elviksen neljännestä elokuvasta King Creole – Kitara kainalossa.
Toisen kerran 1950-luvun kuluessa levy-yhtiö RCA pyrki pitämään suosituimman artistinsa (edellinen oli Eddie Fisher) suuren yleisön mielessä, vaikka artisti oli suorittamassa asevelvollisuuttaan.
Elvis Presleyn edellinen Top 10 -hitti oli "Wear My Ring Around Your Neck" ja seuraava "King Creole". Molemmat ovat vuodelta 1958.
Hapy

Hapy (tai Hapi) oli muinaisessa Egyptissä palvottu Niiliä edustava jumala. Hapy oli yksi ensimmäisiä Egyptissä palvottuja jumalia, jota palvottiin mahdollisesti jo ennen Egyptin valtion syntymistä. Hapyn nimen kantasana hap tai hep on mahdollisesti ollut Niilin muinainen nimi.
Hapy kuvattiin pitkätukkaisena ja usein vihreänä miehenä, jolla oli iso vatsa ja riippuvat rinnat, jotka symboloivat Niilin hedelmällisyyttä. Hapy kuvataan usein kaatamassa vettä astiasta, sillä hän oli vuotuisen Niilin tulvaan yhdistetty jumala. Hapylla oli päänsä päällä papyrus-kaisloja (Ala-Egypti) tai lootuksen kukkia (Ylä-Egypti). Myöhemmin Hapy yhdistettiin usein myös Osirikseen, luojajumaliin ja lopulta käsitettiin kaiken luojaksi. Hapy lainasi ominaisuuksia myös myyttistä alkumerta henkilöineeltä Nun-jumalalta.
Hapylla ei ollut omia temppeleitä, mutta häntä kuvataan muiden jumalten temppelien seinillä. Hapy oli egyptiläisille hyvin merkittävä jumala, sillä koko maan selviytymisen kannalta sopiva tulva oli hyvin tärkeää. Jos tulva jäi heikoksi, katsottiin Hapyn olevan ihmisille vihainen ja faaraon tehtävänä oli lepyttää hänet, jotta maa ei joutuisi kärsimään nälänhätää. Myös tulvan ollessa liian raju, tuli Hapya lepyttää erilaisilla rituaaleilla ja uhrimenoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hapy Wikimedia Commonsissa
Arto Halonen

| Arto Halonen |
| --- | --- |
 Arto Halonen Helsingin kirjamessuilla 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1964 (ikä 60) Joensuu
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, elokuvatuottaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Suomi-palkinto (2005) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Arto Tapio Halonen (s. 11. tammikuuta 1964 Joensuu) on suomalainen dokumenttielokuvien tekijä. Halonen on DocPoint-dokumenttielokuvafestivaalin perustaja ja oli sen taiteellinen johtaja vuosina 2001–2004. Halosella on oma tuotantoyhtiö Art Films production AFP Oy.
Elämä

Halonen on elokuvantekijänä itseoppinut. Ensimmäinen elokuva syntyi lopputyönä Joensuun kauppaoppilaitoksen taide- ja ympäristökasvatuksen kurssilla. Sitten syntyi parin vuoden aikana kaksitoista 8 mm:n kaitafilmille kuvattua elokuvaa Joensuun elokuvakerhosta lainatuilla välineillä. Vuonna 1983 syntyi ensimmäinen työ televisiolle. Halosen lyhytelokuvat menestyivät festivaaleilla niin hyvin, että häneltä tilattiin kolmiosaiseksi tarkoitettu pitkien elokuvien sarja Sodan kasvot, joka jäi kuitenkin kesken. Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika (1988) on televisiolle tehty dokumentti Joensuun entisestä kaupunginjohtajasta. Sitä seurasivat televisiossa esitetyt animaatioelokuvat Turisti (1989) ja Lammenneidin tarina (1990). Seuraavat kaksi projektia olivat urheiludokumentteja. Valo varjon takaa (1990) kertoo aitajuoksija Arto Bryggaresta ja Ringside (1992) nyrkkeilijä Tarmo Uusivirrasta. Vuonna 1993 Arto Halonen ohjasi televisiolle näytelmän Onnellinen hääpäivä. Sitä seurasivat dokumentti Veren perintö (1995) ja näytelmäelokuva Koti (1995).
Arto Halosen ohjaukset Unelmoija ja unikansa (1998) ja Karmapa – Jumaluuden kaksi tietä (1998) ovat osa Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoa. Edellinen kertoo Malesian sademetsien eristyneestä heimosta, jälkimmäinen Tiibetin uskonnollisen johtajan valintaan liittyviä poliittisia hankaluuksia. 1990-luvun lopulta lähtien Halonen on työskennellyt paljon ulkomailla, muun muassa Kuubassa ja Venäjällä. Taivasta vasten (2000) oli Kirgisiassa yhteistuotantona toteutettu dokumentti, jossa Halonen toimi käsikirjoittajana ja ohjaajana. Vuonna 2009 Halonen teki kaksi dokumenttia nuorena kuolleesta laulaja-lauluntekijästä Pekka Strengistä (Strengin puutarhassa ja Magneettimies).
Halosen elokuva Prinsessa esitettiin Montrealin elokuvajuhlilla 2010. Hän sai samana vuonna Suomen mielenterveysseuran mielenterveyspalkinnon, jonka perusteissa sanottiin, että Halonen on ”töissään puhunut suvaitsevaisuuden, erilaisuuden hyväksymisen ja välittämisen puolesta”. Vuonna 2012 Halonen julkaisi Suomen hiihdon dopinghistoriaa käsittelevän elokuvan Sinivalkoinen valhe.
Yksityiselämä

Halonen oli parisuhteessa muusikko Terhi Kokkosen kanssa, ja heillä on suhteesta yksi lapsi, joka syntyi keväällä 2010. Parin erosta uutisoitiin vuonna 2013.
Filmografia

| --- | --- |
 12 fiktiivistä lyhytelokuvaa 1983–1986  Ensi jouluna (Sodan kasvot) (1986)  Kehitys (1986–1987)  Kahdet kasvot (1987)  Arina (1987)  Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika (1988)  Turisti (1989)  Pitkä matka (1989)  Lammenneidin tarina 1–3 (1990)  Valo varjon takaa (1990)  Valoa – erään videoelokuvan anatomia (1991, yhdessä Markku Pölösen kanssa)  Ringside (1992)  Onnellinen hääpäivä (1992)  Syyllinen (1993)  Veren perintö (1994)  Koti (1995)  Karmapa (1998)  Karmapa – matka maailman katolla (1988) :  Unelmoija ja unikansa (1998)  Taivasta vasten (2000)  The Tank Man (2004)  Kuuban valloittajat (2005)  Pavlovin koirat (2006)  Pyhän kirjan varjo (2007)  Magneettimies (2009)  Strengin puutarhassa (2009)  Prinsessa (2010)  Sinivalkoinen valhe (2012)  Isänmaallinen mies (2013)  Valkoinen raivo (2015)  Uhrauksia vapaudelle (2016)  The Guardian Angel – Suojelusenkeli (2018)  Takaisin valoon (2018)  Antero Varovainen ja onnenkivi (koko perheen elokuva, 2023)  Suomeen juurtuneet (dokumenttielokuva, 2023)  Jälkeemme vedenpaisumus (2024)
Palkintoja

Suomi-palkinto 2005.
Thessalonikin dokumenttielokuvafestivaalien palkinto 2008
Suomen Mielenterveysseuran valtakunnallinen mielenterveyspalkinto 2010.
Sosiaali- ja terveysturvan keskusliiton myöntämä Kansalaistoiminnan valtakunnallinen tunnustuspalkinto 2010.
Helsingin kaupungin kulttuuripalkinto (2010)
Julkaisut

Frazier, Kevin & Halonen, Arto: Pyhän kirjan varjo.  Suomentanut Einari Aaltonen. Helsinki:  Like, 2008.  ISBN 978-952-01-0197-8
Kirjallisuutta

Waarala, Hannu: ”Kilpailuvietistä ja inhimillisestä raadollisuudesta”, essee Halosesta. Filmihullu 3/2006 s. 22–23.
Aiheesta muualla

Arto Halonen Elonetissä.
Arto Halonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa 2  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Puola  Portugali 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Ritva  Elonet 
Muut:  IdRef
Haprakäävät

| Haprakäävät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia  Fr.
Katso myös
   Haprakäävät Wikispeciesissä   Haprakäävät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haprakäävät (Postia) on Polyporales-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Haprakäävät aiheuttavat ruskolahoa ja niiden itiöemät ovat aina yksivuotisia, perusväriltään valkoisia. Rihmastorakenne on monomiittinen. Suvun lajistossa on vielä paljon epäselvyyksiä, ainakin sinikäävän ryhmään on tulossa uusia lajeja ja toisaalta joitakin lajeja on jo dna-vertailun perusteella yhdistetty. Vanhoja suomenkielisiä lajinimiä on lyhennetty jättämällä hapra-liite pois.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Haprakäävät (Postia)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q3504586  Wikispecies: Postia  AusFungi: 60015392  CoL: 63PPQ  EoL: 18984  EPPO: 1POSTG  FloraBase: 49881  Fungorum: 18356  GBIF: 2542764  iNaturalist: 118070  IRMNG: 1295732  MycoBank: 18356  NBN: NHMSYS0001494705  NCBI: 83235  NZOR: 2103f5c2-40d9-4b2a-8ab3-e9063a89d173  Open Tree of Life: 202387
Beta Pictoris

| Beta Pictoris |
| --- | --- |
 Maalarin tähdistö, jossa beta Pictoris on merkitty β-kirjaimelle taivaan toiseksi kirkkaimmasta tähdestä Canopuksesta oikealle.
Bayerin designaatio:  β Pictoris, β Pic
HR-designaatio:  HR 2020
HD-designaatio:  HD 39060
Muut designaatiot:  Bet Pic, BET PIC,GJ 219, CD -51°1620, GCTP 1339.00, SAO 234134, HIP 27321
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  3,861 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  2,42 Mv
Valovoima:  8,7 aurinkoa
Spektriluokka:  A6V
Väri-indeksi:  B-V 0,17  U-B 0,10
Lämpötila:  8 052 K
Massa:  1,75 M☉
Säde:  1,8 R☉
Muuttujatyyppi:  Delta Scuti -tähti
Pyörimisnopeus:  130
Ikä:  12+8-4 milj. vuotta
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Maalari
Rektaskensio (J2000):  05h 47m 17.1s
Deklinaatio (J2000):  -51° 03′ 59″
Etäisyys:  63.4 ± 0.1 valovuotta eli  19.44 ± 0.05 parsekia
Parallaksi:  51,44 ±0,12  mas
Säteisnopeus:  +20,0 ± 0,7 km/s
Ominaisliike:  RA:+4,65  dekl:+83,10 mas/v
Beta Pictoris (β Pic / β Pictoris) on Maalarin tähdistön toiseksi kirkkain tähti. Tähti näkyy hyvissä oloissa paljain silmin, mutta on niin etelässä ettei näy Suomessa. Beta Pictoris sijaitsee noin 63,4 valovuoden päässä ja sen näennäinen kirkkaus on noin 3,861. Beta Pictorikselta on löydetty pölykiekko, joka on syntynyt tutkijoiden mukaan pikkuplaneetoista tai komeetoista irronneesta aineesta. Tähden läheltä kuvattiin 2003 ja marraskuussa 2008 valopiste, joka on kuuma, kaasumainen jättiläisplaneetta Beta Pictoris b.