stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antero Olin

Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Antero Olin (s. 30. kesäkuuta 1948 Sysmä) on suomalainen kuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten taidegraafikkona. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä Oulunkylän taiteilijatalossa ja vuosittain myös Budapestissa Unkarissa. Italia, erityisesti Rooma, on aina ollut hänelle tärkeä työskentelypaikka.
Olinin ensimmäiset piirustuksen ja maalauksen opettajat olivat Unto Pusa ja Urho Lauanne Helsingissä vuosina 1965–1967. Hän jatkoi taideopintojaan Lahden taideinstituutissa vuosina 1967–1969, mutta vasta opiskellessaan Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa Tukholmassa vuosina 1970–1971 hän löysi taidegraafikkona taiteellisesti ja teknisesti viimeistellyn työskentelytapansa.
Olin aloitti taiteen opettamisen Suomen Taideakatemian koulussa taidegrafiikan assistenttina vuosina 1974–1980. 1980–1983 hän toimi koulun taidegrafiikan yliopettajana. Hän on jatkanut opettamista koko uransa ajan, ja toiminut aktiivisesti taiteilijajärjestöissä.
Antero Olinin teoksia oli näytteillä ensimmäisen kerran vuonna 1968. Sittemmin hänen teoksiaan on nähty eri puolilla maailmaa sadoissa tapahtumissa, näyttelyissä ja kilpailuissa. Samoin hänen teoksiaan on monissa merkittävissä kokoelmissa.
Palkinnot ja tunnustukset

Valtion taidepalkinto 1971 ja 1975
Hänen teoksiaan on palkittu taidekilpailuissa useissa maissa.
Vuosiapuraha vuosina 1979 ja 1983–1987.
Aiheesta muualla

Antero Olin Kansallisgallerian kokoelmissa
Kuvataiteilijamatrikkeli
Helsingin taiteilijaseura (teoskuvia) (Arkistoitu – Internet Archive)
http://pikolini.blogspot.com/
Au Revoir Simone

Au Revoir Simone on yhdysvaltalainen Heather D'Angelon, Erika Forsterin ja Annie Hartin muodostama indie pop -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2003, ja julkaisi vuonna 2005 omakustanteena ensimmäisen albuminsa Verses of Comfort, Assurance & Salvation. Albumin kappale Through the Backyards soi Greyn Anatomia -tv-sarjassa ja teki yhtyeestä laajemmin tunnetun. Nimensä yhtye on ottanut Tim Burtonin ohjaamasta elokuvasta Pee-Ween suuri seikkailu. Yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita mm. Modest Mouselta, The Beach Boysilta, Björkiltä ja Belle & Sebastianilta. Vuonna 2017 yhtye esiintyi David Lynchin ohjaamassa tv-sarjassa Twin Peaks: The Return esittäen jaksossa 4 kappaleensa Lark, sekä jaksossa 7 kappaleensa A Violent Yet Flammable World.
Diskografia > Studioalbumit

Verses of Comfort, Assurance & Salvation (2005)
The Bird of Music (2007)
Still Night, Still Light (2009)
Move in Spectrums (2013)
Diskografia > Remix-albumit

Reverse Migration (2008)
Night Light (2010)
Spectrums (2014)
Anime (lehti)

| Anime |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Julkaisija:  H-Town Oy
ISSN:  ISSN 1795-6986
Perustettu:  2005
Päätoimittaja:  Riikka Haapanen
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Anime on suomalainen anime- ja manga-aiheinen aikakauslehti, jota julkaisee H-Town Oy. Se ilmestyy 4 kertaa vuodessa.
Anime on Pohjoismaiden suurin alansa lehti. Lehden sisältöpainotukset ovat kuitenkin vuosien myötä vaihdelleet sen tekijöiden vaihtumisen myötä. Toimituksen nimellinen kokoonpano on niin ikään vaihdellut, mutta koko lehden olemassaolon ajan suurin osa sen sisällöntuottajista on ollut freelancereita.
Vaiheet

Animen alkuperäisenä päätoimittajana toimi Jari Lehtinen, ja lehden ensimmäinen numero ilmestyi 31. tammikuuta 2005. Vuoden 2005 numeroissa oli yleensä 48-56 sivua. Vuoden 2006 ensimmäisestä numerosta alkaen sivumäärää nostettiin 68:een, jossa se on pysynyt siitä asti. Vuonna 2007 lehden alkuperäinen toimitus kuitenkin irtisanoutui H-Town Oy:n tuolloin pintautuneiden sisäisten levottomuuksien johdosta ja perusti kilpailevan Japan Pop -lehden.
Numerosta 7/2007 alkaen lehden päätoimittajana toimi entinen Pelaaja-lehden erikoistoimittaja Juha Wakonen, jonka tavoitteena oli muokata lehden linjasta maanläheisempi ja lukijaystävällisempi. Hänen päätoimittajakautenaan lehti käsitteli animen ja mangan lisäksi myös keskimääräistä enemmän videopelejä, japanilaista popmusiikkia, Japanin-matkailua ja piirtämistä. Vuoden 2008 ajan lehteä julkaistiin aiempaa suuremmassa sivukoossa, josta kuitenkin luovuttiin seuraavan vuoden alussa. Wakonen luopui päätoimittajuudesta numeron 8/2010 myötä keskittyäkseen täysipäiväisesti opintoihinsa.
Numerosta 1/2011 alkaen päätoimittajana toimi Petteri Uusitalo. Hänen päätoimittajakaudellaan lehti on keskittynyt entistä tiukemmin animen ja mangan ympärille, ja esimerkiksi sarjakuvat ja musiikkiaiheet on jätetty kokonaan pois. Uusitalon päätoimittajakautta ovat leimanneet myös kriittiset tapahtumaraportit, joista närkästyneet tapahtumanjärjestäjät lähettivät syksyllä 2011 lehden kustantajalle adressin vaatimuksineen. Adressin olemassaolo tuli julkiseksi joulukuussa 2011, jolloin aiheesta alettiin käydä keskustelua Aniki.fi-foorumilla.
Numerosta 2/2019 alkaen päätoimittajana on toiminut Riikka Haapanen, joka toimi aikaisemmin Japan Pop -lehden päätoimittajana. Päätoimittajan vaihdon yhteydessä ilmestymistiheys putosi 4 kertaan vuodessa.
Koko lehden historian ajan sen pääasiallisena taittajana ja art directorina on toiminut Lasse Erkola.
Sisältö

Uutisten, pääkirjoituksen, kolumnien, lukijapalstan ja muun toimituksellisen sisällön lisäksi Anime-lehti julkaisee runsaasti arvosteluja. Lehden arvosteluosiossa käsitellään ainoastaan sellaisia teoksia, joista on konkreettinen julkaisu arvosteltavaksi. Arvosteluissa annetaan erikseen arvosana teokselle ja sen käsiteltävänä olevalle julkaisulle. Kumpikin arvosana-asteikko on kolmiportainen. Suurin osa arvosteltavista teoksista on joko suomalaisia tai yhdysvaltalaisia mangajulkaisuja.
Lehti käsittelee omassa osiossaan ajankohtaisia animesarjoja sitä tahtia kuin niitä Japanissa alkaa, mutta ilman arvosanoja. Suuri osa sarjoista käsitellään myös uudestaan niiden päättymisen jälkeen, silloin tällöin laajempina artikkeleina. Koska uusia animesarjoja alkaa Japanissa pääsääntöisesti neljä kertaa vuodessa, lehti käsittelee alkavia sarjoja vain joka toisessa numerossa. Välinumeroissa on keskimääräistä enemmän pitkiä artikkeleita esimerkiksi klassikkosarjoista.
Lehti julkaisee säännöllisesti tapahtumaraportteja suomalaisista animetapahtumista sekä näiden kunniavieraiden haastatteluja. Tämän lisäksi lehti sisältää useita vakiopalstoja, joissa mm. esitellään mangapiirtäjiä ja ääninäyttelijöitä, arvostellaan figuureja ja sarjakuvaomakustanteita sekä nostetaan esille sellaisia huomionarvoisia mangasarjoja, joista ei ole länsimaista julkaisua arvosteltavaksi. Lehden sisältöön kuuluu myös kalenteri tulevista suomalaisista animetapahtumista ja listaus tulevista suomenkielisistä mangajulkaisuista.
Aiheesta muualla

Anime-lehden kotisivu
Anime-lehden osio Animeunionin keskustelufoorumilla (Arkistoitu – Internet Archive)
BWT Magic

| BWT Magic |
| --- | --- |
Syntynyt:  4. toukokuuta 1996
Sukupuoli:  ori
Rotu:  lämminverinen
Synnyinmaa:   Suomi
Rekisteröintimaa:   Suomi
Isä:  Lancon
Emä:  Jade Crown
Autoennätys:  10,9aly
Voittosumma:  569 399 €
Päivitetty:  8. elokuuta 2012
BWT Magic on vuosina 1999–2003 kilpaillut suomalainen lämminverinen ravihevonen. Sitä pidetään yhtenä kaikkien aikojen lahjakkaimmista Suomessa syntyneistä lämminverisistä. BWT Magic herätti kilpaillessaan suurta huomiota ja sai aikaan innostuksen, jollaista Suomessa ei ollut nähty sitten Charme Asserdalin päivien 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Viisivuotiskauden keväällä saadun jalkavamman vuoksi hevosen kilpailu-ura huipputasolla kesti kuitenkin vain pari vuotta, eikä se ehtinyt kilpailemaan esimerkiksi Keski-Euroopassa kertaakaan.
BWT Magicin kasvattaja on Suomen suurimpiin hevoskasvattamoihin kuuluva Blue White Trotters. Se kilpaili koko uransa Kalajoelta käsin Matti Salmen omistuksessa ja valmennuksessa. Kolmea ensimmäistä kilpailua lukuun ottamatta ohjastajana toimi Ahti Antti-Roiko.
BWT Magic aloitti uransa keväällä 1999. Se juoksi kolmivuotiskaudellaan kaikkiaan 16 starttia, voittaen 12 kertaa ja sijoittuen kolmasti toiseksi. Kauden merkittävin suurkilpailuvoitto oli kolmivuotiaiden Euroopan mestaruus Teivossa. Tärkein ikäluokkakilpailu Kriterium sen sijaan päättyi suursuosikkina kakkossijaan Tuomas Korvenojan Inspiration Riden jälkeen.
Nelivuotiaana BWT Magicin 18 starttia tuottivat 17 voittoa. Kauden ainoa tappio tuli syyskuussa Tukholmassa, jossa hevonen sijoittui toiseksi. Ori kilpaili koko kauden menestyksekkäästi vanhempia hevosia vastaan voittaen muun muassa Kymi Grand Prix´n ja St. Michelin. Nelivuotiaiden suurimmassa ikäluokkakilpailussa Derbyssä nähtiin jälleen BWT Magicin ja Inspiration Riden välinen taistelu, joka päättyi tällä kertaa BWT Magicin voittoon. Kauden päätteeksi hevonen kävi vielä kilpailemassa Tukholmassa ja tuloksena oli yli 500 000 kruunun arvoinen Solvalla Grand Prix´n voitto.
Keväällä 2001 BWT Magic jatkoi suurkilpailuvoittojensa sarjaa voittamalla Seinäjoki-ajon, Finlandia-ajon sekä Killerin Eliitin. Toukokuun lopussa ori kutsuttiin Tukholman Elitloppetiin, joka on yksi maailman arvostetuimmista ja suurimmista ravikilpailuista. Karsintalähdössä BWT Magic sijoittui toiseksi italialaisen Varennen jälkeen ennätyksekseen jääneellä tuloksella 10,9a. Finaalissa ori laukkasi loppusuoralla loukaten samalla pahasti jalkansa. Vuohisluun halkeamisen johdosta hevonen palasi radoille vasta seuraavan vuoden helmikuussa, mutta ei enää onnistunut nousemaan takaisin huipulle. Viimeisen kilpailunsa BWT Magic juoksi Oulun Äimärautiolla lokakuussa 2003.
Nykyään hevonen vaikuttaa siitosorina ja sillä on yli 60 jälkeläistä.
Antigua ja Barbudan jalkapallomaajoukkue

Antiguan ja Barbudan jalkapallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Antigua ja Barbudaa kansainvälisissä otteluissa. Maajoukkuetta hallinnoi Antiguan ja Barbudan jalkapalloliitto. Antigua ja Barbuda kuuluu CONCACAFiin. Joukkue ei ole koskaan selviytynyt maailmanmestaruuskilpailuihin tai CONCACAF Gold Cupiin. Paras sijoitus on Karibian Cupin neljäs sija vuodelta 1998. Joukkue on ollut korkeimmillaan FIFA-rankingissa sijalla 70 lokakuussa 2014 ja alimmillaan sijalla 170 helmikuussa 2004.
Aiheesta muualla

Joukkue National Football Teams sivustolla
CONCACAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Anguilla |  Antigua ja Barbuda |  Aruba |  Bahama |  Barbados |  Belize |
|  Bermuda |  Bonaire1 |  Brittiläiset Neitsytsaaret |  Caymansaaret |  Costa Rica |  Curaçao |
|  Dominica |  Dominikaaninen tasavalta |  El Salvador |  Grenada |  Guadeloupe1 |  Guatemala |
|  Guyana |  Haiti |  Honduras |  Jamaika |  Kanada |  Kuuba |
|  Martinique1 |  Meksiko |  Montserrat |  Nicaragua |  Panama |  Puerto Rico |
|  Ranskan Guayana1 |  Saint Kitts ja Nevis |  Saint Lucia |  Saint Vincent ja Grenadiinit |  Saint-Martin1 |  Sint Maarten1 |
|  Suriname |  Trinidad ja Tobago |  Turks- ja Caicossaaret |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |
Entisiä joukkueita:: 
 Alankomaiden Antillit: 
1 Maa on CONCACAF:n jäsen, mutta ei kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen.
Ascensionin piirikunta

Ascensionin piirikunta (engl. Ascension Parish, ransk. Paroisse de l'Ascension) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 126 604 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Donaldsonvillen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1807.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ascensionin piirikunta Wikimedia Commonsissa
BW Tower

| BW Tower |
| --- | --- |
 BW Tower kuvattuna Lahden matkakeskuksen suunnasta.
Osoite:  Askonkatu 2
Sijainti:  Lahti
Koordinaatit:  60°58′37″N, 25°39′38″E
Valmistumisvuosi:  2015
Suunnittelija:  Arkkitehtipalvelu Oy
Rakennuttaja:  YIT
Urakoitsija:  YIT Rakennus Oy Talonrakennus Kaakkois-Suomi
Käyttäjä:  YIT, Lahden kaupunki, Matkahuolto, Caverion
Kerrosala:  7500 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
BW Tower on Lahdessa sijaitseva toimistotalo, joka valmistui vuonna 2015. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtipalvelu Oy. Rakennus on saanut nimensä sanoista Burning wheel, joka viittaa Lahden vaakunassa esiintyvään palavaan pyörään.
BW Towerissa on seitsemän kerrosta ja kellarikerros, jossa sijaitsee noin kuusikymmentä pysäköintipaikkaa sekä sisäänkäynti 200-paikkaiseen robottiparkkiin. BW Towerin tilat ovat pääasiassa toimistokäytössä. Tiloja talosta ovat vuokranneet muun muassa Lahden kaupungin tekninen ja ympäristötoimiala, Caverion ja Arkkitehtipalvelu ja ravintola Cafe Charlotta. BW Towerissa toimii myös Matkahuolto. BW Towerin omistavat Fennia, Aktia Henkivakuutus Oy sekä Metallityöväen liitto, jotka ostivat rakennuksen 22 miljoonalla eurolla vuonna 2015.
Robert Ley

| Robert Ley |
| --- | --- |
 Saksalaisen työrintaman johtaja Robert Ley vuonna 1933.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1890  Niederbreidenbach, Saksa
Kuollut: 25. lokakuuta 1945 (55 vuotta)  Nürnberg, Yhdysvaltain vyöhyke, Saksa
Puoliso:  Inge Spilker
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Robert Ley (15. helmikuuta 1890 Niederbreidenbach – 25. lokakuuta 1945 Nürnberg) oli merkittävä natsijohtaja ja Saksalaisen työrintaman johtaja natsi-Saksassa.
Lapsuus ja nuoruus

Ley syntyi Friedrich Leyn ja hänen vaimonsa Emilien (synt. Wald) köyhään talonpoikaisperheeseen Kölnin itäpuolella. Hän oli seitsemäs perheen yhdestätoista lapsesta. Robertin ollessa kuusivuotias hänen isänsä yritti helpottaa perheen taloudellista ahdinkoa sytyttämällä perheen kotitilan tuleen vakuutuskorvausten toivossa. Hän jäi kiinni vakuutuspetoksesta ja sai usean vuoden vankeustuomion. Perhe jäi puille paljaille. Tämä kokemus vaikutti Robert Leyn koko myöhempään elämään. Hän pelkäsi köyhtymistä ja sosiaalista alenemista, toisaalta hänestä tuli äärimmäisen kunnianhimoinen ja itsekeskeinen.
Ennen ensimmäisen maailmansodan alkua 1914 Ley suoritti elintarvikekemian diplomitutkinnon Münsterin yliopistossa. Sodan alettua hän liittyi vapaaehtoisena armeijaan. Hän otti osaa tykkimiehenä Verdunin ja Sommen taisteluihin. 29. heinäkuuta 1917 hän joutui ranskalaisten sotavankeuteen, josta hän palasi takaisin Saksaan 1920 vakavasti haavoittuneena. Hänelle tehtiin useita kirurgisia operaatioita, joista huolimatta jalan murtuma ja vaikea aivovamma vaikuttivat hänen koko loppuelämäänsä. Hänen alkoholiriippuvuutensa ja ajoittainen änkytyksensä lienevät seurausta hänen haavoittumisestaan.
Ura kansallissosialistisessa puolueessa

Vuonna 1920 Rober Ley väitteli Münsterin yliopistossa tohtoriksi kemiasta aiheenaan sekoittuneet glyseridit. Tämän jälkeen hän sai viran arvostetussa Bayerin lääke- ja kemiankonsernissa Leverkusenissa. Hän ei kuitenkaan tuntenut Weimarin tasavaltaa omakseen, ja niinpä hän joutui jo varhain kansallissosialistien vaikutuspiiriin. Vuonna 1924 hän liittyi puolueen jäseneksi, ja jo seuraavana vuonna Adolf Hitler kutsui hänet paikallisen Etelä-Reininmaan puoluealueen eli Gaun johtajaksi.
Vuonna 1928 Ley erotettiin Bayerin palveluksesta alkoholismin perusteella sekä siksi, että hän oli hyökännyt erästä juutalaista pankkiiria vastaan antisemiittisin iskulausein. Samana vuonna Hitler nimitti hänet Kölnin-Aachenin valtakunnangaun järjestöjohtajaksi, ja hänet valittiin myös Preussin maapäivien jäseneksi. Leystä kehittyi intohimoinen ja fanaattinen puhuja ja juutalaisvastaisten artikkeleiden kirjoittaja. Hän sekaantui myös puolueen taistelujärjestöjen katutaisteluihin ja muihin levottomuuksiin.
Syyskuussa 1930 Ley valittiin Saksan valtiopäiville Kölnin-Aachenin vaalipiiristä. Hän säilytti valtiopäivämandaattinsa aina valtakunnan hajoamiseen keväälle 1945. Tämä toi Leyn asemaan selvän sosiaalisen nousun. Syksyllä 1931 Hitler nimitti hänet myös puoluejärjestön valtakunnantarkastajaksi. Tämä oli erittäin huomattava ja vaikutusvaltainen puoluevirka. Gregor Strasserin erottua tehtävästään 8. joulukuuta 1932 Hitler nimitti hänet tämän seuraajaksi kansallissosialistisen puolueen valtakunnanjärjestöjohtajaksi. Ley ei kuitenkaan saanut edeltäjänsä valtuuksia, minkä johdosta hän alkoi aktiivisesti lisätä omaa vaikutusvaltaansa puolueen sisällä. Hän halusi saavuttaa kontrollin puolueen järjestöpolitiikasta, koulutuksesta ja henkilöstöpolitiikasta. Hänen onnistuikin saada itselleen vastuu Nürnbergin puoluepäivien järjestelyistä. Samoin hänen johdettavakseen tulivat puolueen eliittikoulut, ”Ordensburgit”. Toisen maailmansodan aikana hänen vastuulleen annettiin myös valtakunnallinen asunto-ohjelma.
Saksan työrintaman johdossa

Kansallissosialistien noustua valtaan tammikuussa 1933 Robert Leystä tuli myös ”Saksalaisen työn suojelukomitean” (Aktionskomitee zum Schutz der Deutschen Arbeit) johtaja. Tämän tehtävänä oli murskata ammattiliittojen valta. Kun Saksan ammattiliitot oli virallisesti lakkautettu 2. toukokuuta 1933, muodostettiin suojelukomiteasta 10. toukokuuta 1933 Saksan työrintama, Deutsche Arbeitsfront (DAF), jonka johtajana Ley toimi aina vuoteen 1945.
Työrintaman perustamisen jälkeen entisten ammattiliittojen raunioille perustettiin työläisten ja viranhaltijoiden yhteisliittoja sekä neuvotteluelimiksi suuri ja pieni työväenkonventti. Rakenne muistutti siis vielä jossain määrin vanhoja ammattiliittoja. 27. marraskuuta 1933 luotiin DAF:n keskustoimisto, jonka alaisina toimivat valtakunnalliset yritysyhteisöt, Gau-alueiden yritysyhteisöt sekä paikalliset yritysyhteisöt. Täten Leyn onnistui korvata vanha ammattiliittorakenne uudella, hierarkkisella rakenteella. Samalla järjestössä otettiin käyttöön puolueen tapainen johtajaperiaate, jossa alemmat tasot panivat toimeen ylempien tasojen käskyt.
Samalla DAF:sta muodostui yhä selkeämmin puoluejärjestön osa, jonka tehtävänä oli pitää huolta työväestön asemasta ja samalla kohottaa sen moraalia ja työn tuottavuutta. DAF liittyi kansallissosialistisen puolueen järjestöksi. Samalla siitä tuli yhä selkeämmin sosiaalisesti painottunut. Se ymmärsi itsensä ”kaikkien järjellä ja nyrkillä uutta luovien saksalaisten” etujärjestöksi, joka koki tehtäväkseen työväestön kohottamisen ”kansakunnan tasavertaiseksi ja kunnioitetuksi osaksi”. Nämä kauniit periaatteet, jotka pitkälti vastasivat ensimmäisen maailmansodan rintamasotilaiden ideologiaa, kätkivät sen, että Saksan työläisiltä oli tosiasiassa riistetty heidän etujärjestönsä ja että heistä oli tehty puolueen ja valtion hyväksi työtä tekeviä kansakunnan jäseniä.
Heinäkuussa 1933 DAF:llä oli 5 320 000 jäsentä, vuoden 1934 kesäkuussa 16 000 000 ja joulukuussa 1942 jo 25 000 000 jäsentä. Täten se oli suurin Saksan suurjärjestöistä. Se organisoi työpaikoilla suuria sosiaalisia ja vapaa-ajan tapahtumia. Eräs tärkeä toimintamuoto oli Kraft durch Freude (”Voimaa ilosta”) -järjestön kautta organisoitu vapaa-ajan- ja lomatoiminta. Järjestö järjesti esimerkiksi lomamatkoja ulkomaille ja kotimaassa.
Toisen maailmansodan aika

Vuodesta 1939 Ley menetti yhä enenevässä määrin asemiaan varusteluministeri Fritz Todtille ja hänen seuraajalleen Albert Speerille. Työpalvelun yleisvaltuutettu Fritz Sauckel syrjäytti Leyn päätöksenteosta. Samalla Leyn alkoholiongelmat pahenivat entisestään, mikä toi hänelle kansan suussa pilkkanimen ”valtakunnanjuoppo” (Reichstrunkenbold). Asuntorakentamisen alueella Ley tosin onnistui säilyttämään asemansa ja lisäämään vaikutusvaltaansa. 14. marraskuuta 1941 Hitler nimitti hänet ”sosiaalisen asuntorakentamisen valtakunnankomissaariksi”, keväällä 1942 hän lisäsi tämän valtuuksia nimittäen tämän ”valtakunnanasuntokomissaariksi”. Syksystä 1943 alkaen Leyn tehtäväksi tuli hätämajoituksen järjestäminen pommitusten uhreiksi joutuneilla saksalaisille.
29. huhtikuuta 1945 Hitler vahvisti poliittisessa testamentissaan Leyn aseman DAF:n johtajana. Toukokuussa 1945 yhdysvaltalaiset joukot pidättivät hänet. Hänet asetettiin syytteeseen rikoksista ihmiskuntaa vastaan ja rikoksista rauhaa vastaan. Ennen oikeuskäsittelyn päättymistä Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnissä Ley hirttäytyi sellissään, koska hän tiesi tulevansa tuomituksi.
Hermann Göring heitti oikeudessa huomautuksen, että yhtä kaikki Ley olisi tuota pikaa juonut itsensä hengiltä.
Robert Ley pitämässä puhetta Berliinissä vuonna 1939.
Arrows A21

| Arrows A21 |
| --- | --- |

Talli:   Arrows
Suunnittelija(t):   Eghbal Hamidy
Kuljettajat:  18.  Pedro de la Rosa  19.  Jos Verstappen
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Repsol
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Supertec FB07 71° V10
Voimansiirto:  Arrows/Xtrac 6-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2000
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  7
Arrows A21 oli britti Eghbal Hamidyn suunnittelema auto, jolla Formula 1 -talli Arrows kilpaili kaudella 2000. Sitä ajoivat toista kauttaan tallissa ajava espanjalainen Pedro de la Rosa, ja kokenut hollantilainen Jos Verstappen. Kaudeksi 2000 tallin väritys muuttui musta-oranssiseksi uuden sponsorin, Orangen, vuoksi. Renkaat tallille toimitti Bridgestone. Moottorit olivat Supertecin valmistamia.
Auto vaikutti kauden alussa lupaavalta, mutta epäluotettavalta keräämään enemmän kuin kourallisen pisteitä. De la Rosa oli ajamassa palkintopallisijoille Saksan GP:ssä ja Itävallan GP:ssä, mutta moottori- ja vaihdelaatikko-ongelmien takia sijoittumiset kolmen parhaan joukkoon jäivät haaveiksi. Verstappen onnistui kuitenkin sijoittumaan loistavalla ajollaan neljänneksi Italian GP:ssä. Muita kauden kohokohtia olivat pistesijat Euroopan, Kanadan ja Saksan GP:ssä. Kokonaisuutena kausi oli tallille huono.
A21-autolla onnistuttiin saalistamaan seitsemän MM-pistettä. Valmistajien MM-sarjassa talli oli autolla seitsemäs.
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Arrows | Supertec V10 | B |  | AUS | BRA | SMR | GBR | ESP | EUR | MON | CAN | FRA | AUT | GER | HUN | BEL | ITA | USA | JPN | MAL | 7 | 7. |
| 2000 | Arrows | Supertec V10 | B |   Pedro de la Rosa | Kesk. | 8 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | DNS | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | 16 | 16 | Kesk. | Kesk. | 12 | Kesk. | 7 | 7. |
| 2000 | Arrows | Supertec V10 | B |   Jos Verstappen | Kesk. | 7 | 14 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 5 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 13 | 15 | 4 | Kesk. | Kesk. | 10 | 7 | 7. |
Aiheesta muualla

Arrows A21 - The Formula One DataBase
Arrows A21 - F1Olivier (Arkistoitu – Internet Archive)
Arrows A21 - ChicaneF1
| --- | --- |
 Arrows:  
  Arrows Grand Prix International: FA1 | A1 | A1B | A2 | A3 | A4 | A5 | A6 | A7 | A8 | A9 | A10 | A10B | A11 | A11B  Footwork Arrows: A11C | FA12 | FA13 | FA13B | FA14 | FA15 | FA16 | FA17  TWR Arrows: A18 | A19 | A20 | A21 | A22 | A23:  
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2000
McLaren MP4/15
Ferrari F1-2000
Jordan EJ10/EJ10B
Jaguar R1
Williams FW22
Benetton B200
Prost AP03
Sauber C19
Arrows A21
Minardi M02
BAR 002