stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cornwall

Cornwall
| --- | --- |
Sijainti:  Lounais-Englanti Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
Pääkaupunki:  Truro 
Pinta-ala:  3 560 km2  (2016) 
Hallinnolliset osat:  Cornwall (d) (käännä suomeksi) Scillynsaaret 
Väkiluku:  576 000  as.  (2020) 
Asukastiheys:  162  as./km2  (2020)
Kumppanuus:  Coventry (1972 – ) 
Luokitus:  Area of Outstanding Natural Beauty (en) 
NUTS:  UKK30, UKK3 
Verkkosivusto:  cornwall.gov.uk 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Cornwall (korniksi Kernow) on muodollinen ja historiallinen kreivikunta Lounais-Englannissa, Ison-Britannian saaren läntisimmässä kärjessä. Sen kreivikunnanvaltuusto ja kuusi hallintopiiriä lakkautettiin vuonna 2009 ja niiden tilalle muodostettiin yksi yhtenäishallintopiiri, jonka hallinnollisena keskuksena toimii Truron kaupunki. Muodolliseen kreivikuntaan luetaan lisäksi Scillynsaaret, jotka muodostavat oman yhtenäishallintopiirinsä. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin 576 000 ihmistä.
Cornwall on yksi kelttiläisistä maista. Alueella on muusta Englannista erottuva kulttuuri kelttiläisen historiansa johdosta. Cornwallissa toimii autonomiaa ajavia poliittisia liikkeitä.
Maantiede > Sijainti ja piirteet

Cornwall ja sen ainoa rajanaapuri Devon sijaitsevat pitkällä, Atlantin valtamereen työntyvällä niemimaalla, jonka läntisin kärki on nimeltään Land’s End. Kreivikunnan pinta-ala on noin 3 546 neliökilometriä, ja sillä on rantaviivaa Atlantin kanssa 697 kilometriä. Cornwallin itärajalta on noin 320 kilometriä Lontooseen, ja sen läntisin kunta Penzance on vielä tätäkin 130 kilometriä kauempana. Avomerellä, 56 kilometriä Penzancesta lounaaseen, sijaitsevat Scillynsaaret, joilla on oma paikallishallintonsa.
Cornwallin etelärannikolla on Ison-Britannian saaren eteläisin kärki, Lizard point. Pisin joki (98 km) on Tamar, joka virtaa Cornwallin ja Devonin rajalla ja laskee Englannin kanaaliin. Cornwallin rannikot ovat vaihtelevia ja niihin kuuluu graniittijyrkänteitä, pieniä kallioisia poukamia ja niemimaita, hiekkadyynejä ja -rantoja sekä suojaisia estuaareja. Atlantin tuulet puhaltavat suoraan karulle pohjoisrannikolle, jossa on kalliojyrkänteitä, jyrkkärinteisiä laaksoja ja dyynejä. Englannin kanaalin puoleinen etelärannikko on suojaisempi, ja sille ovat ominaisia hiekkarannat ja metsien reunustamat estuaarit.
Maantiede > Ilmasto

Cornwallin ilmasto on merellinen: vallitsevat tuulet puhaltavat lounaasta, lännestä tai luoteesta, ja sateet ja sumut ovat yleisiä. Rannikolla vuosittainen sademäärä on keskimäärin 900–1 000 millimetriä, mutta ylängöillä se voi olla jopa kaksi kertaa enemmän. Kesät ovat lämpimiä ja talvet lauhkeita, minkä ansiosta kasvillisuus on rehevää, etenkin suojaisissa paikoissa rannikolla.
Maantiede > Luonto

Cornwall on pääosin graniittista nummiylänköä, jossa viihtyvät erilaiset piikkiherneet ja kanervakasvit. Yli 200 neliökilometriä laaja Bodminin nummi on maisemallisesti tärkeä, ja sen alueella sijaitsee Cornwallin korkein huippu Brown Willy (417 m). Sisäosien ylänköjä ympäröi maaseutu, joka vaihtuu lähellä etelärannikkoa metsien peittämiksi syviksi laaksoiksi.
Cornwallin linnusto on erityisen rikas rannikoilla – vuorovesilahdissa esiintyy kahlaajia ja hiekkarannoilla ja dyyneillä ruokailee harmaalokkeja ja muita lokkeja. Siellä pesii myös monia lajeja, esimerkiksi kurppia. Sisäosien maaseudulla tavataan pääskyjä ja muita pikkulintuja mutta myös jalohaukkoja ja tornipöllöjä. Nummien kosteissa osissa esiintyy erilaisia suolintuja, jotka ruokailevat tulvatasangoilla ja vuorovesilammikoissa.
Cornwallin rannikoilla ja estuaareissa elää halleja ja pienempiä kirjohylkeitä. Merialueilla tavataan etenkin pullokuonodelfiinejä mutta myös tavallisia delfiinejä ja valkokuonodelfiinejä sekä pyöriäisiä ja miekkavalaita.
Historia

Cornwalliin tuli ihmisasutusta viime jääkauden jälkeen. Rautakaudella alueen asuttivat mannermaalta tulleet keltit. Roomalaiset hallitsivat aluetta lyhyen ajanjakson ajan, mutta heidän valtansa siirtyi nopeasti useille pienille kelttiruhtinaille muun Englannin pysyessä roomalaisten käsissä.
Keltit hallitsivat aluetta pitkään ja Cornwall oli viimeinen osa Englantia, joka joutui saksien vallan alle. Tämä tapahtui ilmeisesti vuonna 838 kornien ja daanien yhteisen sotajoukon hävittyä Hingston Downin taistelun Wessexin kuninkaan Egbertin armeijalle.
Myös tarut kuningas Arthurin valtakunnasta Camelotista on usein sijoitettu Cornwalliin – legendaan liitetään muun muassa Tintagelin linnanrauniot, Camelfordin markkinakaupunki (mahdollisesti Camelot) ja Bodminin nummella sijaitseva Dozmary Pool, jossa Excaliburin sanotaan lepäävän.
Vuonna 1337 Edvard Musta prinssi, kuningas Edvard III:n poika, sai Cornwallin herttuan arvonimen, joka on sittemmin periytynyt aina Britannian hallitsijan vanhimmalle pojalle. Nykyinen Cornwallin herttua on prinssi William ja hänen vaimonsa Catherine on Cornwallin herttuatar.
Cornwallin asukkailla oli aikoinaan oma kielensä, korni, joka kuuluu kelttiläisiin kieliin. Kornin kieltä ei enää 1800-luvulla puhuttu yleisessä käytössä, mutta etenkin Newlynin kalastajat käyttivät sitä merellä ollessaan. 1900-luvulla kieltä alettiin elvyttää. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 557 ihmistä ilmoitti puhuvan kornia äidinkielenään. Vuonna 2014 korneille taattiin lainsäädännöllä kansallisen vähemmistön asema. Kornilainen itsenäisyysliike yrittää saada alueelle laajempaa itsehallintoa.
Hallinto

Vuonna 2009 Cornwallin kreivikunnanvaltuusto ja kuusi hallintopiiriä lakkautettiin ja niiden tilalle muodostettiin yksi yhtenäishallintopiiri. Scillynsaaret muodostavat oman yhtenäishallintopiirinsä mutta kuuluvat Cornwallin muodolliseen ja historialliseen kreivikuntaan.
Yhtenäishallintopiirin vuonna 2017 valitussa valtuustossa on 123 valtuutettua, joista 46 kuuluu konservatiivipuolueeseen, 37 liberaalidemokraatteihin ja 30 on sitoutumatonta. Yhtenäishallintopiirin vastuulla on tuottaa suurin osa Cornwallin alueen julkisista palveluista, muun muassa sosiaali- ja terveyspalvelut, pelastustoiminta, jätehuolto, asuminen, liikenne, peruskoulutus ja kirjastopalvelut.
Lordiluutnantti Edward Bolitho on edustanut Ison-Britannian kuningatarta Cornwallissa ja Scillynsaarilla syyskuusta 2011 lähtien.
Hallinto > Osa-alueet

Cornwallin muodolliseen kreivikuntaan kuuluvat seuraavat kaksi hallinnollisesti itsenäistä yhtenäishallintopiiriä:
Cornwallin aluehallinto
1. taso: Hallintopiirit
2. taso: Kunnat
| Hallinnon taso | Väkiluku (2020) | Lähde | Kartalla |
| --- | --- | --- | --- |
| Cornwall * | 573 000 |  | 1 |
| Scillynsaaret * | 2 000 |  | 2 |
* Yhtenäishallintopiiri
Cornwallin paikallishallinnosta vastaa 213 kuntaa (civil parish), joilla on omat kunnan- tai kaupunginvaltuustonsa. Kuntien tehtävä on lähinnä edustaa asukkaitaan poliittisessa keskustelussa, joka koskee niiden aluetta. Osa kunnista järjestää asukkailleen myös palveluita, kuten leikkipuistoja, bussikatoksia ja viljelypalstoja.
Talous

Vuonna 2011 Cornwallin talouskasvu oli vuosikymmenen ajan ollut suurta, mutta se oli yhä Britannian toiseksi köyhin alue. Työikäisestä väestöstä noin 5 prosenttia oli työttömänä loppuvuonna 2011.
Cornwallista louhittiin tinaa yli kolmentuhannen vuoden ajan. Kaivostoiminta säilyi kannattavana 1980-luvulle asti, jolloin lähellä maanpintaa olevat esiintymät oli käytetty loppuun ja viimeiset tinakaivokset suljettiin. St Austellin lähistöllä on vielä yksi kaoliniittikaivos. Vuonna 2006 Cornwallin ja Länsi-Devonin kaivosmaisema lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Nykyään tärkeimpiä elinkeinoja ovat maatalous ja matkailu, jolla on suuri merkitys rannikon pienille kalastajakylille. Laaksoja ja nummia käytetään laidunmaina, ja rannikon suojaisilla alueilla on kauppapuutarhoja. Toinen tärkeä ala, kalastus, on Euroopan unionin asettamien kiintiöiden vuoksi muuttunut luonteeltaan. Vuonna 2009 Cornwallin kalastusalukset pyysivät lähes 12 000 tonnia kalaa ja äyriäisiä, merkittävimpiä saalislajeja olivat isotaskurapu, kampasimpukat, sardiinit ja merikrotit.
Liikenne > Tiestö

Cornwallin alueella kulkee kaksi suurta tietä:
Lontoosta johtaa Land’s Endiin maantie A30, joka kulkee Cornwallin sisäosien läpi ja ohittaa Bodminin ja Redruthin kaupungit;
Nottinghamshirestä ja Länsi-Englannista tuleva maantie A38 kulkee Cornwallin eteläosien läpi ja päättyy Bodminiin.
Liikenne > Rautatiet

Cornwallin päärata kulkee Plymouthista Penzanceen Bodminin ja Truron kautta. Siitä erkanee sivuradat St Ivesiin ja Newquayhyn pohjoisrannikolla ja Falmouthiin ja Looeen etelärannikolla.
Liikenne > Lauttaliikenne

Isles of Scilly Travelin operoima RMV Scillonian III liikennöi Penzancen ja Scillynsaariin kuuluvan St. Mary’sin välillä. Lauttamatka kestää 2 tuntia ja 45 minuuttia.
Torpoint Ferry liikennöi Tamarjoen suistossa Cornwallissa sijaitsevan Torpointin ja Devonissa sijaitsevan Plymouthin välillä.
Väestö

Vuonna 2020 Cornwallissa arvioitiin asuvan noin 576 000 ihmistä; sen väestö oli kasvanut 13 prosenttia vuodesta 2001. Alkuperäisen väestön määrä vähenee ja väestönkasvu johtuu muuttoliikkeestä erityisesti muualta Englannista sekä maahanmuutosta.
Cornwallin alkuperäistä kelttiläistä väestöä sanotaan korneiksi. Vuoden 2001 väestönlaskennasta lähtien väestönlaskukaavakkeessa on ollut mahdollista ilmoittaa olevansa korni vastaamalla kysymyksiin kansallisesta identiteetistä ja etnisestä ryhmästä kirjoittamalla vapaasti täytettäviin kohtiin ”korni”. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 13,8 prosenttia Cornwallissa asuvista luokitteli itsensä korniksi.
Vuonna 2020 Cornwallissa oli seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
| Asutuskeskus | Hallinnollinen alue | Väkiluku (2020) | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| St. Austell | Cornwall | 26 000 |  |
| Falmouth | Cornwall | 24 000 |  |
| Truro | Cornwall | 23 000 |  |
| Newquay | Cornwall | 23 000 |  |
| Camborne | Cornwall | 23 000 |  |
| Redruth | Cornwall | 22 000 |  |
| Penzance | Cornwall | 16 000 |  |
| Bodmin | Cornwall | 16 000 |  |
| Saltash | Cornwall | 16 000 |  |
| Helston | Cornwall | 12 000 |  |
| Penryn | Cornwall | 11 000 |  |
| St. Blazey | Cornwall | 10 000 |  |
Tunnukset > Lippu

Cornwallin lipussa on mustalla pohjalla valkoinen risti. Varhaisin tunnettu maininta lipusta on Davies Gilbertin vuonna 1838 kirjoittamassa teoksessa The Parochial History of Cornwall, jossa sitä kuvataan Pyhän Piranin baneeriksi ja Cornwallin standaariksi. Gilbertin mukaan lipun värit tulevat Cornwallista louhittavista mustasta malmista ja siitä saatavasta valkoisesta tinasta.
Legendan mukaan 500-luvulla elänyt apotti Piran Cornwallilainen valitsi mustan ja valkoisen tunnusväreikseen nähtyään nuotiossa mustan malmilohkareen, josta putoili valkohehkuista tinaa. Piranista tulikin tinankaivajien ja koko Cornwallin suojeluspyhimys. Toisen tulkinnan mukaan valkoinen edustaa Cornwallin rikkaita tinasuonia ja musta sen hedelmällistä maaperää.
Pyhä Piran on kuvattu lippu kädessään lasimaalauksessa Bodminin St Petrocin kirkossa (1886) ja toisessa lasimaalauksessa Lontoon Westminster Abbeyssä (1888). Lipun uskotaan kuitenkin olleen käytössä jo satoja vuosia tätä aikaisemmin. Se muistuttaa hyvin paljon Bretagnen herttuakunnan lippua, jossa on valkoisella pohjalla musta risti, ja onkin arveltu, että kornit olisivat omaksuneet sen käytön kelttiläiseltä veljeskansaltaan.
Tunnukset > Pyhän Piranin päivä

Cornwallin kansallispäivää vietetään maaliskuun 5. päivänä Pyhän Piranin muistoksi. Suurin tapahtuma järjestetään Penhale Sandsin alueella Cornwallin pohjoisrannikolla: sadat ihmiset kantavat Cornwallin lippuja kulkueessa, joka etenee hiekkadyyneiltä Pyhän Piranin ristille ja laskee narsisseja sen juurelle.
Tunnukset > Nimikkokukka

Vuonna 2004 Cornwallin nimikkokukaksi valittiin kellokanerviin kuuluva Erica vagans Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä. Sitä esiintyy Yhdistyneessä kuningaskunnassa vain Lizardin niemimaalla Cornwallin etelärannikolla, mistä se on saanut nimensä Cornish heath, ’cornwallinkellokanerva’.
Tunnukset > Perinneruoat

Cornwallin perinneruokia ovat muun muassa:
Cornish pasty – naudanlihalla ja vihanneksilla täytetty murotaikinapiirakka;
Cream tea – paksulla kermalla (clotted cream) ja hillolla täytettyjä skonsseja, joita syödään yleensä teen kera;
Cornish fairings – inkiväärillä maustettuja makeita pikkuleipiä;
Cornish junket – brandyllä ja sitruunalla maustettu kermahyytelö, joka tarjoillaan paksun kerman kera;
Launceston cake – siirapilla, korinteilla, sukaatilla ja manteleilla höystetty hedelmäkakku;
Figgie hobbin – makea rusinaleivonnainen.
Kreivikunnassa valmistettiin aikaisemmin myös suolasardiinia jopa 40 000 tynnyriä vuodessa, mutta sen tuotanto lopetettiin vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cornwall Wikimedia Commonsissa
Cornwall Council (yhtenäishallintopiirin sivusto)
Council of the Isles of Scilly (yhtenäishallintopiirin sivusto)
Visit Cornwall (matkailusivusto)
Visit Isles of Scilly (matkailusivusto)
Lounais-Englannin hallintopiirit
| --- | --- |
Bristol:  Bristol
Cornwall:  Cornwall • Isles of Scilly
Devon:  East Devon • Exeter • Mid Devon • North Devon • Plymouth • South Hams • Teignbridge • Torbay • Torridge • West Devon
Dorset:  Bournemouth, Christchurch and Poole • Dorset
Gloucestershire:  Cheltenham • Cotswold • Forest of Dean • Gloucester • South Gloucestershire • Stroud • Tewkesbury
Somerset:  Bath and North East Somerset • Mendip • North Somerset • Sedgemoor • South Somerset • Taunton Deane • West Somerset
Wiltshire:  Swindon • Wiltshire
Land’s End, Britannian läntisin kärki.
Brown Willyn huippu (417 m) hallitsee Bodminin nummen karua maisemaa.
Truron kaupunkia. Kuvassa Truron tuomiokirkko.
Eden Project on yksi suosituimmista matkailunähtävyyksistä Cornwallissa. Jättiläismäisissä kasvihuoneissa jäljitellään sademetsän ja Välimeren elinympäristöjä.
RMV Scillonian III St. Mary’sin satamassa.
Tintagelin raunioitunut linna, jossa kuningas Arthurin uskotaan syntyneen.
Pyhän Piranin risti Penhale Sandsissa.
Perinteinen Cornish pasty täytetään naudan kulmapaistilla, perunalla, nauriilla ja sipulilla.
Amberg

| Amberg |
| --- | --- |
 vaakuna
 Amberg
 Koordinaatit: 49°27′N, 11°51′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Oberpfalz
Piirikunta:  piiritön kaupunki
Hallinto:  
 – Pormestari:  Michael Cerny
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,13 km²
Korkeus:  373 m
Väkiluku:  42 052 (2 020)
 – Väestötiheys:  838,9 as./km²
 
 www.amberg.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amberg on kaupunki Baijerin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se sijaitsee Oberpfalzin hallintopiirissä, Vils-joen varrella noin 60 kilometriä Nürnbergistä itään. Amberg on niin kutsuttu piiritön kaupunki (saks. kreisfreie Stadt), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 42 052 asukasta. Sen pinta-ala on 50,13 neliökilometriä ja asukastiheys 839 as./km².
Historia

Varhaisin tunnettu maininta Ambergista on vuodelta 1034, jolloin se tunnettiin nimellä Ammenberg. Keskiajalla kaupunki oli huomattava raudan, rautamalmin ja suolan kauppapaikka. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1294.
Kolmikymmenvuotisessa sodassa Amberg siirtyi Baijerille, ja jo uskonpuhdistuksen kokeneena kaupunkina se kääntyi muun Oberpfalzin ohella jälleen katoliseksi. Raudalla ja rautamalmilla rikastunut kaupunki rakennutti ympärilleen jättiläismäisen linnoituksen, johon kuului yli 100 tornia ja usean kilometrin pituinen muuri. Oberpfalzin hallintopaikka siirrettiin Ambergista Regensburgiin vuonna 1810.
Vuoden 1972 heinäkuun alussa kaupunkiin liitettiin alueuudistuksen yhteydessä Ammersrichtin, Gailohin, Karmensöldenin ja Raigeringin paikkakunnat.
Ambergin väkiluku on kehittynyt seuraavasti:
1939: 31 775 asukasta
1950: 37 920 asukasta
1961: 42 493 asukasta
1970: 41 522 asukasta
1987: 42 570 asukasta
1991: 43 152 asukasta
2001: 44 217 asukasta
2010: 43 755 asukasta
Nähtävyydet > Historialliset rakennukset

Ambergin vanhaakaupunkia ympäröivän muurin torneista on nykyisin jäljellä neljä: Nabburger Tor, Ziegeltor, Vilstor ja Wingershofer Tor.
Kaupungin vaaliruhtinaallinen linna (saks. Kurfürstliches Schloss) oli aikoinaan Pfalzin kreivien hallintolinna. Sen rakennutti Pfalzin vaaliruhtinas Ludwig III vuonna 1417.
Nähtävyydet > Kirkkoja

Ambergin Marktplatzin etelälaidalla sijaitsee goottilaistyylinen St. Martinin basilika, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1421.
Frauenkirche oli aikoinaan vaaliruhtinaiden hovikirkko. Se on rakennettu tuhoutuneen keskiaikaisen synagogan paikalle 1400-luvulla myöhäisgoottilaiseen tyyliin.
Ystävyyskaupungit

Bad Bergzabern, Saksa
Bystrzyca Klodzka, Puola
Desenzano, Italia
Freiberg, Saksa
Geretsried, Saksa
Kranj, Slovenia
Périgueux, Ranska
Schnaittenbach, Saksa
Siilinjärvi, Suomi
Tríkala, Kreikka
Ústí nad Orlicí, Tšekki
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ambergin kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Ambergin kaupungin turismisivut (englanniksi, saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Kaupungin läpi virtaava Vils-joki ja oikealla St. Martinin basilika.
Ambergin vaaliruhtinaallinen linna
Célia Aymonier

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Célia Aymonier |  Célia Aymonier |  Célia Aymonier |  |
Maa:  Ranska
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Hochfilzen 2017 | viesti |  |
Célia Aymonier (s. 5. elokuuta 1991 Pontarlier) on ranskalainen ampumahiihtäjä ja entinen maastohiihtäjä.
Maastohiihto

Maastohiihdon maailmancupissa Aymonier kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz’ssa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2012 Quebecissä oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 21:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa yhdeksänneksi Rybinskin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2015.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Aymonier sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä sekä yhdistelmäkilpailussa sijalle 36. Parisprintissä hän oli kymmenes ja viestissä toisen osuuden hiihtäjänä kuudes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli viestissä neljäs, parisprintissä 11:s, yhdistelmäkilpailussa 20:s, 10 kilometrin perinteisellä 25:s ja vapaan sprintissä 39:s. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 Aymonier saavutti hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parisprintissä Coraline Thomas Huguen kanssa kuudenneksi, viestissä kahdeksanneksi, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 27:nneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 28:nneksi.
Ampumahiihto

Aymonier siirtyi kilpailemaan ampumahiihdon maailmancupiin kaudelle 2015–2016. Ampumahiihdossa hän on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan neljänneksi Oslon pikakilpailussa kaudella 2018–2019. Hän hiihti toisen osuuden Ranskan saadessa pronssia Hochfilzenin MM-viestissä 2017. Hän oli samoissa kilpailuissa yhdeksäs pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui yhteislähdössä 11:nneksi ja pikakilpailussa 15:nneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Célia Aymonier Wikimedia Commonsissa
Célia Aymonierin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Osittaisfunktio

Osittaisfunktio on funktion  \mathbf {} f:A\to B yleistys, joka liittää jokaiseen lähtöjoukon  \mathbf {} A alkioon  \mathbf {} a enintään yhden maalijoukon  \mathbf {} B alkion, jota merkitään  \mathbf {} f(a), jos tämä  \mathbf {} a:n liitettävä alkio on olemassa. Kyseessä on siis tavallisen funktion yleistys, sillä tavallinen funktio liittää jokaiseen joukon  \mathbf {} A alkioon  \mathbf {} a tarkalleen yhden joukon  \mathbf {} B alkion  \mathbf {} f(a), mutta funktion osittaisuus sallii sen, että joillakin  \mathbf {} A:n alkioilla  \mathbf {} a tällaista siihen  \mathbf {} f-liitettävää  \mathbf {} B-joukon alkiota ei ole. ("liitettäviä on nyt yhden sijaan nolla kappaletta.") Tällaisilla alkioilla  \mathbf {} a sanotaan, että  \mathbf {} f(a) ei ole määritelty, ja toisinaan tämä ilmoitetaan merkinnällä
Niitä joukon  \mathbf {} A alkioita, joilla  \mathbf {} f(a) on määritelty, kutsutaan yhdessä funktion  \mathbf {} f määrittelyjoukoksi, jota voidaan merkitä esimerkiksi symbolilla  \mathbf {} A^{'}. Tavallisilla funktioilla  \mathbf {} A^{'}=A eli määrittelyjoukko ja lähtöjoukko yhtyvät, mutta yleensä  \mathbf {} A^{'}\subset A eli määrittelyjoukko on pienempi ja sallittua on myös sekin, että  \mathbf {} A^{'}=\emptyset  eli  \mathbf {} f(a) ei ole määritelty missään joukon  \mathbf {} A pisteessä.
Esimerkkejä

1)
Funktio  \mathbf {} f:\{a,b,c,d\}\to \{x,y,z\}, joka on määritelty niin, että  \mathbf {} f(a)=\uparrow ,f(b)=x,f(c)=z ja  \mathbf {} f(d)=\uparrow  eli arvoilla  \mathbf {} a ja  \mathbf {} d funktio  \mathbf {} f ei ole määritelty.
2)
Funktio  \mathbf {} f:\mathbb {N} \to \mathbb {N} , missä  \mathbf {} f(n)={\sqrt {n}}, on määritelty tarkalleen silloin, kun  \mathbf {} n on neliö eli kuuluu joukkoon  \mathbf {} \{0^{2},1^{2},2^{2},3^{2},4^{2},5^{2},\cdots \}, sillä tarkalleen tällöin neliöjuuri kuuluu luonnollisten lukujen joukkoon, joka on nyt otettu maalijoukoksi.
3)
Laskennan teoriassa funktioita lasketaan Turingin koneella niin, että syötteellä  \mathbf {} n kone suoritettuaan äärellisen määrän laskenta-askelia kirjoittaa tulosteen, joka määritellään käytetyn Turingin koneen määräämän funktion  \mathbf {} f(n)-arvoksi. Kuitenkin useilla Turingin koneilla käy niin, että joillakin syötteillä alkanut laskenta ei pysähdy koskaan, tuloste jää näin saamatta ja  \mathbf {} f(n) jää siis määrittelemättömäksi kyseisellä koneella näillä syötteillä.
Pyhä Imre

Pyhä Imre (unk. Szent Imre herceg, vanhimmissa latinankielisissä lähteissä Henricus, myöhemmissä Emericus; k. 2. syyskuuta 1031) oli unkarilainen prinssi ja pyhimys.