stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustakuviokeramiikka
Historia > Keskinen mustakuviokeramiikka

Attikalaisen mustakuviokeramiikan huippukausi muodostaa keskisen tai korkean mustakuviokeramiikan kauden. Siinä mustakuviotekniikka nousi suurimpaan kukoistukseensa.
Attikassa mustakuviotekniikalla tuotettiin muun muassa kaikki Panathenaia-juhlan palkintoamforat eli niin kutsutut Panathenaia-amforat noin vuodesta 560 eaa. lähtien. Noin vuoden 550 eaa. tienoilla toimivat tunnetuimmat attikalaiset mustakuviomaalarit, kuten Amasis-maalari, Eksekias ja Lydos.
Lydos maalasi monen tyyppisiä vaaseja. Hänellä oli ilmeisesti suuri työpaja ja paljon oppilaita, jotka jatkoivat hänen tyylillään hänen jälkeensä. Amasis-maalari on saanut nimensä siitä, että hän maalasi savenvalaja Amasiksen vaaseja. Hän toimi pitkään, ja hänen tyylissään on havaittavissa selvää kehitystä. Myös hän maalasi useita eri vaasityyppejä, erityisesti kaula-amforoita ja lekyyttejä. Hän suosi Dionysos-aiheita. Eksekias, joka edustaa niin kutsuttua Ryhmää E, oli sekä savenvalaja että vaasimaalari. Hänen nimiinsä on laitettu useita mustakuviokeramiikan kehitysaskelia.
500-luvulla eaa. kehittyi myös miniatyristinen maalaustekniikka, joka sopi pienempiin vaaseihin, kuten kylikseihin. Savenvalaja Nikostheneen nimiin on laitettu monien kokonaan uusien mustakuviovaasien tyyppien kehittäminen. Aikakaudella alkoi näkyä myös ensimmäisiä merkkejä tyylin kääntymisestä lopuilleen. Eräs esimerkki tästä on sellaisten maalareiden kuin Affecter ja Elbows Out manieristinen tyyli.
500-luvun eaa. puolessa välissä mustakuviokeramiikka levisi myös etruskilaiseen keramiikkaan, ja sitä valmistettiin erityisesti Caeressa, Clusiumissa, Tarquiniassa, Volsiniissa ja Vulcissa. Aiemmin markkinoita hallinnut korinttilainen keramiikka pyrki myöhäisvaiheessaan noin 555–535 eaa. vielä kilpailemaan attikalaisen keramiikan kanssa muun muassa omaksumalla piirteitä sen tyylistä. Korinttilainen keramiikka menetti kuitenkin merkityksensä markkinoilla lähes kokonaan noin vuoteen 535 eaa. mennessä.
Historia > Myöhempi mustakuviokeramiikka

Mustakuviokeramiikka menetti entisen asemansa, kun Ateenassa kehitettiin niin kutsuttu punakuviotekniikka noin vuonna 530 eaa. Mustakuviokeramiikkaa tuotettiin kuitenkin yhdessä punakuviokeramiikan kanssa vielä arkaaisen kauden lopulle noin vuoteen 480 eaa. saakka. Siirtymäkaudella mustakuviokeramiikasta punakuviokeramiikkaan tuotettiin myös kumpaakin tekniikkaa yhdistellyttä niin kutsuttua kaksikielistä keramiikkaa.
Jotkut vaasimaalarit maalasivat kummankin tyylin vaaseja. Tällaisiin kuuluu muun muassa Andokides-maalari, jota pidetään myös punakuviotekniikan kehittäjänä. Hän vaikuttaa tulleen samasta perinteestä kuin Eksekias. Toinen kummallakin tekniikalla työskennellyt maalari oli Psiaks. Viimeisiä merkittävämpiä mustakuviomaalareita olivat Antimenes-maalari ja Leagros-ryhmän maalarit. Siinä vaiheessa tyylin voidaan katsoa tulleen käytetyksi loppuun, eikä sillä enää kyetty tuottamaan uudenlaista ilmaisua.
Loppuvaiheessaan 400-luvun eaa. alkupuolella kreikkalainen mustakuviokeramiikka taantui. Etruskit kuitenkin valmistivat tekniikalla tuotettua keramiikkaa vielä 300-luvulla eaa.
Historia > Maalareita

Tunnetuimpia mustakuviomaalareita ja maalarien ryhmiä ovat muun muassa (suluissa henkilön toiminnan arvioitu ajoitus; katso myös: Luettelo antiikin kreikkalaisista savenvalajista ja vaasimaalareista):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aamunkoittomaalari (520–500 eaa.)  Affecter (540–520 eaa.)  Akheloos-maalari (525–500 eaa.)  Amasis-maalari (569–510 eaa.)  Amfiaraos-maalari (575–550 eaa.)  Anakles (550–525 eaa.)  Analatos-maalari (700–680 eaa.)  Andokides-maalari (530–510 eaa.)  Antimenes-maalari (530–510 eaa.)  Athene-maalari (490–460 eaa.)  Beldam-maalari (470–450 eaa.)  Bellerofon-maalari (630–600 eaa.)  Burgon-ryhmä (565–550 eaa.)  Castellani-maalari (500-luku eaa.)  Chiusi-maalari (500-luku eaa.)  Diosfos-maalari (500–475 eaa.)  Edinburgh-maalari (500-luku eaa.)  Eksekias (550–525 eaa.)  Elbows Out (550–530 eaa.)  Eufiletos-maalari (500-luku eaa.)  Eukharides-maalari (400-luku eaa.)  Eumaros (550 eaa.)  Falmouth-maalari (570–555 eaa.)  Fineus-maalari (540–520 eaa.)  |  Frynos-maalari (560–540 eaa.)  Gela-maalari (400-luku eaa.)  Goltyr-maalari (500-luku eaa.)  Gorgon-maalari (600–580 eaa.)  Gorgoneion-ryhmä (580 eaa.)  Haimon-maalari (400-luku eaa.)  Heidelberg-maalari (575–550 eaa.)  Hippolytos-maalari (575–550 eaa.)  Honolulu-maalari (500-luku eaa.)  Kavalkadimaalari (580 eaa.)  Keinumaalari (500–480 eaa.)  Kerameikos-maalari (600–580 eaa.)  Kleitias (570–550 eaa.)  Kolme viivaa -ryhmä (525–500 eaa.)  Komastes-ryhmä (585–570/560 eaa.)  KX-maalari (580–570 eaa.)  KY-maalari (575–565 eaa.)  Leagros-ryhmä (520–500 eaa.)  Leijonamaalari (500-luku eaa.)  Lydos (565–535 eaa.)  Lysippides-maalari (530–510 eaa.)  Madrid-maalari (500-luku eaa.)  Mastos-maalari (500-luku eaa.)  |  Mesogeia-maalari (700–675 eaa.)  Micali-maalari (530–500 eaa.)  Nearkhos (570–550 eaa.)  Nessos-maalari (625–600 eaa.)  Nikoksenos-maalari (500–480 eaa.)  Northampton-ryhmä (540–530 eaa.)  Pantterimaalari (625–600 eaa.)  Perizoma-ryhmä (520–510 eaa.)  Pienet mestarit (560–530 eaa.)  Pireus-maalari (630–600 eaa.)  Polos-maalari (575–565 eaa.)  Polyfemos-maalari (670–650 eaa.)  Priamos-maalari (510 eaa.)  Princeton-maalari (550–525 eaa.)  Psiaks (525–505 eaa.)  Ptoon-maalari (565–555 eaa.)  Rycroft-maalari (520–500 eaa.)  Ryhmä E (560–540 eaa.)  Sakonides (550–530 eaa.)  Sofilos (600–570 eaa.)  Taleides-maalari (550–530 eaa.)  Theseus-maalari (505–485 eaa.)  Tleson-maalari (555–535 eaa.)  |
Tekniikka

Mustakuviotekniikassa hahmot ja muu koristelu maalattiin ikään kuin siluettina saven pintaan. Maalaaminen tehtiin tummalla rautaoksidipitoisella savilietteellä vaaleammalle savipohjalle. Maalaukseen voitiin tehdä piirtimellä viiltoja, jotka paljastivat savenväristä taustaa, ja tällä tavoin uurrettin yksityiskohdat, kuten silmät, suu jne. Lisäväreinä käytettiin punaista, sekä valkoista naisten ihon maalaamiseen, mikä oli yleinen maalaustaiteen konventio. Uunissa polttamisen seurauksena savenväriseksi jätetty tausta muuttui punaruskeaksi ja maalauskoristelu lasittuneeksi mustaksi. Mustakuviokeramiikka mahdollisti sen, että vaasimaalarit kykenivät maalaamaan suurella tarkkuudella pieniäkin vaaseja.
Uunissa polttaminen suoritettiin kolmessa vaiheessa:
Polttaminen hapettavassa ilmassa noin 900 °C:n lämpötilassa. Happea päästettiin sisään uunin ilmarei'istä. Tuloksena vaasista tuli kokonaan punainen.
Polttaminen vähähappisemmassa ilmassa noin 950 °C:n lämpötilassa. Ilmareiät suljettiin, ja uuniin tuotettiin savua ja häkää. Tuloksena vaasista tuli kokonaan harmaa tai lähes musta, ja mustaksi maalatut hahmot ja muu koristelu tummuivat entisestään ja lasittuivat.
Polttaminen hapettavassa ilmassa noin 850 °C:n lämpötilassa. Kaikki ilmareiät avattiin, ja happea pääsi sisään. Tuloksena mustaksi maalatut hahmot pysyivät mustana, ja muu pinta muuttui takaisin punaiseksi.
Ateenalaiset kehittivät mustakuviotekniikassa käytettyä polttoprosessia niin, että koristelun kontrasti parani.
Keramiikka

Mustakuviotekniikalla tuotettiin monenlaisia vaaseja, kuten amforoita, krateereita, juomamaljoja ja kannuja. Koristeaiheet esiintyivät yleensä kuvavyöhykkeinä, joista tärkein oli vaasin leveimmässä kohdassa.
Korinttilaisessa orientalisoivassa mustakuviokeramiikassa suosituimpia kuva-aiheita olivat eläimet, attikalaisessa mustakuviokeramiikassa puolestaan ihmishahmot. Miesten iho on kuvattu mustalla ja naisten vaalealla. Miesten silmät ovat pyöreät ja naisten mantelinmuotoiset. Lapset esitetään kuin pienikokoisina aikuisina. Kasvot on yleensä kuvattu sivulta eli sivuprofiileina, mutta vartalo ainakin osittain edestä päin. Vaasien reuna-alueet koristeltiin usein kukka-, palmetti- tai muilla kasviaiheilla.
Protokorinttilainen olpe, n. 640–630 eaa.
Attikalainen kaula-amfora, Nessos-maalari, n. 625–600 eaa.
Korinttilainen aryballos, n. 620–590 eaa.
Korinttilainen Eurytos-krateeri, n. 600 eaa.
Korinttilainen amfora, Hippolytos-maalari, n. 575–550 eaa.
Korinttilainen olpe, Hippolytos-maalari, n. 575–550 eaa.
Attikalainen kaula-amfora, n. 560 eaa.
Kaula-amfora, n. 560–540 eaa.
Kyliksin tondo, n. 550 eaa.
Nauhamalja, n. 540 eaa.
Vatsa-amfora, Affecter, n. 540–530 eaa.
Panathenaia-amfora, n. 530 eaa.
Kaula-amfora, Antimenes-maalari, n. 520.
Nikostheneen amfora, n. 520–510 eaa.
Kirjallisuutta

Beazley, John: Attic Black-Figure Vase-Painters.  Oxford:  Oxford University Press, 1956.  (englanniksi)
Beazley, John: The Development of Attic Black-figure.  (Nide 24: California Series in Real Estate Economics and Finance / Sather classical lectures. ToimittajatDietrich Felix Bothmer ja Mary B. Moore)  University of California Press, 1951.  ISBN 0520055934.  (englanniksi)
Boardman, John: Early Greek Vase Painting: 11th-6th Centuries BC : a Handbook.  (The world of art library)  Thames and Hudson, 1998.  ISBN 0500203091.  (englanniksi)
Sparkes, Brian A.: The Red and the Black: Studies in Greek Pottery.  Routledge, 2013.  ISBN 1134525583.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta mustakuviokeramiikka Wikimedia Commonsissa
Pöllö ja leijonia. Kuvitusta protokorinttilaisessa tai korinttilaisessa oinokhoessa, n. 625 eaa.
Akhilleus ja Memnon. Kuvitusta korinttilaisessa hydriassa, n. 575–550 eaa.
Herakles ja Geryon. Kuvitusta attikalaisessa amforassa, n. 540 eaa.
Dionysos-malja, Eksekias, n. 530 eaa.
Aigikseen pukeutunut Athene. Kuvitusta attikalaisessa Pamfaioksen valamassa ja signeeraamassa sekä Eufiletos-maalarin koristelemassa hydriassa, n. 540 eaa.
Merserointi

Merseroitua puuvillalankaa rullissa.
Merserointi on tekstiilikuidun käsittelemistä lipeäliuoksilla (NaOH) niin, että se lujittuu ja saa silkinpehmeän kiillon. Lipeällä ja erilaisilla tavoilla puuvillaa ja kangasta käsittelemällä voidaan parantaa muitakin ominaisuuksian, kuten pesunkestävyyttä ja värjäytyvyytä. Lipeällä ja rikkihapolla saadaan kankaaseen myös läpikuultava vaikutelma.
Merseroiminen on englantilaisen John Mercerin (1791–1866) mukaan nimitetty tapa käsitellä puuvillakuituja natronlipeällä. Mercer haki patentin menettelylleen 1851. Hän huomasi, että puuvillakuidut käsiteltyinä väkevöidyllä kylmällä natronlipeäliuoksella kutistuivat pituudelleen ja että jos niiden kutistuminen jännittämällä estettiin, ne saivat kiiltoa samalla kun puuvillan lujuus ja joustavuus sekä kuitujen värjäytyväisyys lisääntyivät. Parannetun merserointitavan kehitti Thomas & Prevost Krefeldissä 1890. Menetelmässä voimakkaasti jännitettyä lankaa ja kangasta käsitellään 30° Bé natronliuoksella. Sen jälkeen merseroitava materiaali huuhdellaan puhtaaksi. Keksinnön täydensi tohtori Ludwig Schreinerin Barmenissa keksimä silkkikalanteri, joka painaa merseroidun kankaan pintaan ohuita yhdensuuntaisia viivoja eli vakoja (5–20 viivaa millimetrille). Kun valo heijastuu yhdensuuntaisten vakojen pinnalta, kiilto voimistuu. Keksinnöllä on ollut merkitystä merseroitujen puuvillakankaiden, esimerkiksi vuorisatiinien, valmistuksessa.
Menetelmä on saanut nimensä brittiläisen tekstiiliteollisuusmiehen John Mercerin (1791–1866) mukaan.
Aiheesta muualla

John Mercer (1791–1866) Coloria.net. Viitattu 30.8.2020.
Michal Řepík

| Michal Řepík |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1988 (ikä 35) Vlašim, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Řepa
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  HC Sparta Praha
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Rochester Americans (AHL) Florida Panthers (NHL) San Antonio Rampage (AHL) Lev Praha (KHL) Pelicans (SML) EV Zug (NLA) HC Liberec (ČEL) Traktor Tšeljabinsk (KHL) HC Slovan Bratislava (KHL) Vitjaz Podolsk (KHL)
NHL-varaus:  40. varaus, 2007 Florida Panthers
KHL-varaus:  27. varaus, 2009 Sibir Novosibirsk
Michal Řepík (s. 31. joulukuuta 1988 Vlašim, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HC Sparta Prahassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Řepík on pelannut urallaan aiemmin myös 72 NHL-ottelua Florida Panthersissa. Eliteprospects.com -sivuston Erik K. Pirin mukaan hänen vahvuuksiinsa kuuluu kiekonhallinta, hyökkäyspään pelaaminen, luistelu ja pelisilmä. Řepík joutuu kuitenkin pienehkön kokonsa vuoksi ajoittain hankaluuksiin kaksinkamppailuissa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Junioriura

Řepíkin kasvattajaseura on HC Vlašim. Hän siirtyi kuitenkin jo ennen C-juniorikää HC Sparta Prahaan ja sijoittui kaudella 2004–2005 NOEN Extraliga U20:n pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 26+31=57. WHL-joukkue Vancouver Giants varasi Řepíkin 21. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2005. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2005–2006 ja oli Giantsin kolmanneksi paras maalintekijä 24 osumallaan. Tehopisteitä runkosarjassa syntyi 52. Řepík voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin. Kaudella 2006–2007 hän oli Giantsin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 24+31=55. Řepík voitti myös koko WHL:n kevään 2007 pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 10+16=26 sekä jakoi tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Kenndal McArdlen kanssa lukemalla +14. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Giants isännöi kauden päätteeksi Memorial Cup -turnausta, jonka pistepörssin voiton (Ed Chynoweth Trophy) Řepík jakoi Plymouth Whalersin Tom Sestiton ja joukkuetoverinsa Milan Lucicin kanssa. Turnaus päättyi Giantsin mestaruuteen ja hänet valittiin tähdistökentälliseen.
Florida Panthers varasi Řepíkin toisella kierroksella 40. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa, mutta pelasi kauden 2007–2008 vielä Giantsissa. Řepík oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 27+34=61. Hän voitti myös Giantsin sisäisen tehotilaston lukemalla +29. Kevään 2008 pudotuspeleissä Řepík oli joukkueen paras pistemies tehoilla 5+6=11.
Ura > Seuraura > Ammattilaisura

Kaudeksi 2008–2009 Řepík siirtyi Florida Panthersin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Rochester Americansissa, jonka paras pistemies ja maalintekijä Řepík oli tehoilla 19+30=49. Hän debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa Řepík pelasi viisi runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Hän pelasi Panthersissa ensimmäisen NHL-ottelunsa 8. joulukuuta 2008 vieraissa Ottawa Senatorsia vastaan. Řepík sai ottelussa jääaikaa 7.27 minuuttia. Hän teki siinä myös ensimmäisen NHL-maalinsa. KHL-joukkue Sibir Novosibirsk varasi Řepíkin 29. pelaajana kesällä 2009. Kaudella 2009–2010 hän oli 22 osumallaan Americansin kolmanneksi paras maalintekijä. Řepík pelasi kauden aikana 19 NHL-ottelua tehopistein 3+2=5.
Kaudella 2010–2011 Řepíkille kertyi 31 NHL-ottelua, joissa syntyi tehot 2+6=8. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Kaudeksi 2011–2012 Panhersin farmijoukkueeksi vaihtui San Antonio Rampage, jossa Řepík vietti suurimman osan kaudestaan. Řepík pelasi kauden aikana 17 NHL-ottelua.
Řepík palasi kaudeksi 2012–2013 kotimaahansa ja siirtyi KHL-joukkue Lev Prahaan. Kaudella 2013–2014 hän eteni joukkueen kanssa aina Gagarin Cup -finaaleihin saakka, jotka Metallurg Magnitogorsk vei kuitenkin lopulta otteluvoitoin 4–3. Kaudeksi 2014–2015 Řepík siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Hän johti joukkueen pistepörssiä tehoilla 9+22=31, kunnes Pelicans kauppasi Řepíkin lähinnä taloudellisista syistä loppukaudeksi Sveitsin National League A:n EV Zugiin helmikuussa 2015.
Kaudeksi 2015–2016 Řepík palasi taas kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Extraliga-joukkue HC Liberecin paitaan. Hän oli 18 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Jakub Valskýn jälkeen. Řepík jakoi koko pudotuspelien maalipörssin voiton HC Sparta Prahan Jaroslav Hlinkan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Mestarien liigassa Řepík oli Liberecin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+3=9.
Řepík siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskiin. Hän pelasi vain kaksi runkosarjaottelua, kunnes Řepík loukkasi olkapäänsä ja Traktor katsoi parhaaksi purkaa hänen sopimuksensa lokakuussa 2016. Řepik kärsi syyskaudella myös mononukleoosista. Kuntouduttuaan marraskuussa hän teki loppukauden sopimuksen kasvattajaseuransa HC Sparta Prahan kanssa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Hodonín 2005 | jääkiekko |  |
Řepík edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut 16 A-maaottelua tehopistein 3+3=6. Řepík teki A-maajoukkuedebyyttinsä 18. joulukuuta 2014 Channel One Cupin Prahassa pelatussa avausottelussa Ruotsia vastaan. Hänen ensimmäinen A-maajoukkuemaalinsa syntyi 11. helmikuuta 2016 Euro Hockey Tourin Třinecissä pelatussa ensimmäisessä kaksoismaaottelussa Venäjää vastaan.
Řepík pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Vuoden 2008 turnaus häneltä jäi väliin aivotärähdyksen vuoksi. Řepík pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti hopeaa.
Muuta

Řepíkin pikkuveli Dominik pelaa HC Hradec Královén A-nuorissa.
Moskovskajan metroasema (Nižni Novgorodin metro)

| Moskovskaja> Московская |
| --- | --- |

 Nižni Novgorodin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Avtozavodskaja linja Sormovskaja linja
Sijainti:  56°19′17″N, 43°56′43″E
Paikkakunta:  Nižni Novgorod, Venäjä
Avattu:  20. marraskuuta 1985
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Moskovskaja (ven. Московская) on yksi Nižni Novgorodin metron asemista. Se avattiin 20. marraskuuta 1985.
Mono

Mono tarkoittaa seuraavia asioita:
mono, hiihtojalkine
mono, kreikkalainen numeerinen etuliite
monoääni, monauraalinen ääni, yksikanavainen ääni
monofonia, yksiääninen musiikki
mononukleoosi, tartuntatauti
Mono, ohjelmistokehys
Mono, japanilainen post-rock-yhtye
Mono, kunta Kanadassa
Mono, joki Togossa ja Beninissä
Mono, saari Salomonsaarilla
Mono, Beninin departementti
Monon piirikunta, piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
mono, bandakieli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mono”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Monninkylän koulu

| Monninkylän koulu |
| --- | --- |
 Monninkylän koulu välituntipihan puolelta elokuussa 2020.
Sijainti:  Pornaistentie 5, 07230 Askola
Koordinaatit:  60°29.86′N, 25°31.96′E
Tyyppi:  alakoulu
Rehtori:  Anu Hovilehto
Luokat:  1–6
Oppilaita:  n. 170
Verkkosivut
Monninkylän koulu sijaitsee Monninkylässä Askolassa Uudellamaalla. Koulussa toimivat peruskoulun luokat 1–6. Se on yksi Askolan viidestä peruskoulusta. Koulussa on noin 170 oppilasta, ja sen rehtori on Anu Hovilehto.
Milford

Milford voi tarkoittaa seuraavia:
Milford, kaupunki Delawaressa, Yhdysvalloissa
Milford, kaupunki Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa
Milford Haven, kaupunki Etelä-Walesissa, Britanniassa
Milford Sound, vuono Uuden-Seelannin Eteläsaarella
Milford-luokka, Britannian kuninkaalisen laivaston linjalaivaluokka
HMS Milford (1809), Britannian kuninkaallisen laivaston linjalaiva
HMS Milford (L51), Britannian kuninkaalisen laivaston sluuppi toisessa maailmansodassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Milford”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Miracle Run

| Miracle Run (The Unexpected Journey) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gregg Champion
Käsikirjoittaja:  Mike Maples
Tuottaja:   John J. Anderson  Randi Richmond 
Säveltäjä:  Joseph Conlan
Leikkaaja:  Gib Jaffe
Pääosat:   Mary-Louise Parker  Aidan Quinn  Zac Efron  Bubba Lewis  Alicia Morton 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lifetime Movie Network
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 9. elokuuta 2004
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miracle Run (tai The Unexpected Journey) on vuonna 2004 valmistunut elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Mary-Louise Parker, Aidan Quinn, Zac Efron ja Bubba Lewis. Elokuva perustuu tositapahtumiin.
Juoni

Elokuva kertoo äidistä Corrine Morgan-Thomasista (Mary-Louise Parker) jolla on kaksoset Steven (Jake Cherry) ja Phillip (Jeremy Shada) jotka eivät puhu ymmärrettävää kieltä vaan outoa jota vain he kaksi ymmärtävät. Lääkäri kertoo hänelle että pojat ovat autistisia, ja kun hänen poikaystävänsä kuulee asiasta hän jättää tämän heti ja Morgan-Thomasista tulee yksihuoltaja äiti. Samalla häneltä lähtee taloudellinen tuki ja hänen pitää heti löytää työpaikka sekä hoitaja pojille.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mary-Louise Parker  | … |  Corrine Morgan-Thomas   |
|  Aidan Quinn  | … |  Douglas Thomas   |
|  Zac Efron  | … |  Steven Thomas   |
|  Bubba Lewis  | … |  Phillip Thomas   |
|  Alicia Morton  | … |  Jennifer Michaels   |
|  Jake Cherry  | … |  nuori Steven Thomas   |
|  Jeremy Shada  | … |  nuori Phillip Thomas   |
Lähde:
Montecassino

Monte Cassinon luostari.
Monte Cassinon luostarin rauniot Monte Cassinon taistelun jäljiltä.
Monte Cassinon kukkula on Italiassa Cassinon kaupungissa noin 130 kilometriä Roomasta etelään. Se tunnetaan paikkana, jonne Benedictus Nursialainen perusti ensimmäisen luostarinsa noin vuonna 529. Siitä sai alkunsa benediktiinimunkkien järjestö.
Luostari on tuhottu monta kertaa: langobardit  riehuivat siellä vuonna 577, saraseenit vuonna 887. Vuonna 1349 voimakas maanjäristys vaurioitti rakenteita. Luostari tuhoutui täysin toisen maailmansodan aikana Monte Cassinon taistelussa helmikuussa 1944. Sodan jälkeen Italian valtio rakensi luostarin uudelleen. Uusi luostari valmistui vuonna 1951. Sinne on siirretty osa 40 000 niteen kirjastosta sekä arvokkaat käsikirjoitus- ja taidekokoelmat, jotka onnistuttiin pelastamaan tuhoutuneesta luostarista. Paavi Paavali VI vihki sen uudelleen vuonna 1964.
Aiheesta muualla

Monte Cassinon viralliset sivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monte Cassino Wikimedia Commonsissa
Monte Cassinon luostarin 1400-vuotismuisto, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.02.1929, nro 8, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Monongahela

| Monongahela |
| --- | --- |

Alkulähde:  Tygart Valley West Fork
Laskupaikka:  Ohio (joki)
Maat:   Yhdysvallat
Pituus:  206 km
Monongaleha on joki Länsi-Virginian ja Pennsylvanian osavaltioiden alueilla Yhdysvalloissa. Se on yhteensä 206 kilometriä pitkä.
Muut nimet

Monongahelalla on historiansa aikana ollut useita muitakin nimiä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Malangueulé   Manaungahela River  Me-nan-gi-hil-li  Meh-non-au-au-ge-hel-al   Mehmannaunringgehlau   Mehmannauwinggehla   Mo-hon-ga-ly River   Mo-hon-galy River   Mo-hon-gey-e-la River    |  Mo-hong-gey-e-la River   Mohungahala River   Mohunghala River   Monaung River   Monaungahela River   Monna River   Monnyahela River   Monona River   Mononga River    |  Monongahalia River   Monongahaly River   Monongaheley River   Monongahelia River   Monongalia River   Monongalo River   Mononguhela River   Mononyahela River   Muddy River    |
Moskovskajan metroasema (Pietarin metro)

Moskovskaja (ven. Моско́вская) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 25. joulukuuta 1969.
Motion Builder

| Motion Builder |
| --- | --- |

Kehittäjä: Autodesk
Viimeisin versio: 2010 (12.0) / Huhtikuu 2009
Alusta: Windows (2000, XP, Vista tai 7)
Ohjelmistotyyppi: 3D-animaatio-ohjelma
Kotisivu: 
Autodesk Motion Builder on animaatio- ja peliteollisuudessa laajasti käytetty 3D-hahmoanimointi-ohjelma. Ohjelma tukee Mayasta sekä 3ds Maxista tuotuja hahmoja. Ohjelma tukee motioncapture-teknologiaa. Ohjelmassa on myös valmiita liikkeitä hahmojen käyttöön. Ohjelma on maksullinen.