stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Komin tasavalta
Historia > Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto

Kun Neuvosto-Venäjä julisti kansojen itsemääräämisoikeuden vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen, käyttivät komit tilaisuutta hyväksi ja julistivan Kominmaan tasavallaksi neuvostomaan sisällä. Hankkeen johtaja oli komilainen valtiomies Mitrei Popov. Vapautusliikettä johti Mitrei Batijev. Neuvosto-Venäjä kuitenkin suostui vain autonomisen alueen perustamiseen, josta jätettiin myös pois kaakkoinen kolmannes Kominmaasta.
Nykyisen Komin tasavallan esimuoto sai alkunsa 22. elokuuta 1921, kun perustettiin Komin eli Syrjäänien autonominen alue osaksi Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa (Venäjän SFNT). Autonominen alue poikkesi nykyisestä tasavallasta: alue esimerkiksi ulottui Jäämerelle saakka. Vuonna 1929 alue liitettiin osaksi Venäjän SFNT:n Arkangelista johdettua Pohjoista aluepiiriä. Vuosina 1921−1928 komit saavuttivat suuria parannuksia asemaansa.
Vuonna 1931 alkoivat Neuvostoliitossa komien laajat vainot. Niin kutsutussa Sofin-jutussa lasvastettiin suurin osa komilaisten poliittisista ja kulttuurielämän johtajista ja vaikuttajista syyllisiksi valtionpetoksesta ja vakoilusta Suomen ja Viron hyväksi. Lavastetut teloitettiin tai viettivät vuosikymmeniä keskitysleireillä. Paremmin ne tunnettiin Gulagina, vankileirien saaristona. Niihin tuotiin 20 vuoden ajan junalasteittain vankeja ympäri Neuvostoliittoa. Vain pienissä komilaiskylissä ei ollut orjatyöleirejä ja vartiotorneja. Tämä vaikutti merkittävästi komien kansanluonteeseen luoden pelon ilmapiiriä. Alueen historiassa ja esimerkiksi alueelle keskeisen rautatien rakentamisessa ja hiilikaivoksissa pakkotyöleirit eli gulagit olivat suuressa roolissa.
Samalla kun gulag-järjestelmä luotiin, niin vuonna 1935 Venäjän pohjoisosat organisoitiin uudelleen Pohjoiseksi alueeksi ja erilliseksi Komin autonomiseksi alueeksi. Komin alue muutettiin Komin autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi eli Komin ASNT:ksi 5. joulukuuta 1936. Toisin sanoen komien itsehallinto kaadettiin.
Josif Stalinin kuolemasta huolimatta komien olot eivät helpottaneet, vaan venäläistäminen jatkui. Kun vankien tuominen alueelle loppui, aloitettiin suuri vapaaehtoismuuttohanke. Tämä vuoksi jopa sadattuhannet venäläiet muuttivat Kominmaalle luonnonvarojen perässä. Se johti siihen, että Stalinin terrorin polvilleen lyömät komit jäivät omilla asuinalueillaan vähemmistön asemaan. Venäläiset ottivat haltuunsa kaikki tärkeimmät asemat yhteiskunnassa. Suurin osa heistä ei halunnut oppia puhumaan komia. Komin kieli suljettiin työelämän ulkopuolelle. Liittovaltio sulki komilaiset koulut ja yksityiselämässäkin komin kielen käyttö väheni seka-avioliittojen myötä.
Historia > Komin tasavallaksi

Syyskuussa 1990 Komin ASNT muuttui Komin sosialistiseksi neuvostotasavallaksi Komin SNT:ksi, josta kesäkuussa 1992 muodostettiin Komin tasavalta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Komi antoi suvereenisuusjulistuksen, mutta se jäi Venäjän federaation yhteyteen. Komi ja Venäjä allekirjoittivat 1996 kahdenvälisen sopimuksen, joka antaa tasavallalle joitain itsemääräämisoikeuksia lähinnä taloushallinnon alalla kuten tasavallan huomattavien öljy-, mineraali- ja metsävarojen ohjaamisessa.
Maantiede

Komi rajoittuu pohjoisessa Nenetsiaan, koillisessa Jamalin Nenetsiaan, idässä Hanti-Mansiaan, kaakossa Sverdlovskin alueeseen, etelässä Permin aluepiiriin, lounaassa Kirovin alueeseen ja lännessä Arkangelin alueeseen.
Komin pinta-ala on 416 800 km², joka on 2,8 % koko Venäjän pinta-alasta. Komin suurimmat pituudet ovat: lounaasta koilliseen 1 275 km, pohjoisesta etelään 785 km ja idästä länteen 695 km.
Maantiede > Pinnanmuodot

Komi on enimmäkseen matalakumpuista tasankoa. Alueesta 79 % kohoaa alle 200 metriin merenpinnasta. Tasavallasta 18 % nousee 200-500 metriin ja vain 3 % yli 500 metriin merenpinnan tasolta. Komin itäosassa sijaitsee Uralvuoristo, joka kohoaa Komin puolella yli 1 800 metriin, vaikka vuoriston korkein huippu Narodnaja jää hiukan Hanti-Mansian puolelle. Muita korkeita vuoria ovat Telpos (1 617 m) ja Halmer-Ju (1 363 m). Tasavallan luoteis- ja keskiosan kautta kulkee Timanin selänne eli Timanvuoret. Ural- ja Timanvuoristojen välissä on Petšoran alanko ja Komin länsiosa kuuluu Mezenin–Vytšegdan tasankoon. Aivan Komin eteläisimmät osat kuuluvat Pohjois-Venäjän selänteen ylänköalueeseen.
Maantiede > Vesistöt

Komi on suurten jokien ja lukuisten pienten järvien maa. Sen pinta-alasta 1,5 prosenttia on vesistöjä. Komin alueella on noin 70 000 pientä järveä. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 4 300 km². Suurimmat järvet ovat Jamozero (31,1 km²), Sindorskoje (28,5 km²) ja Kosminskoja (12,6 km²).
Komin merkittävimmät joet ovat Petšora ja Vytšegda. Petšora saa alkunsa tasavallan kaakkoisosasta Uralilta ja virtaa Komin itä- ja pohjoisosan halki Nenetsian puolelle pohjoiseen. Siitä on Komin alueella 1 570 kilometriä, mikä on 87 prosenttia joen koko pituudesta. Komin alueesta 63 prosenttia kuuluu Petšoran valuma-alueeseen, josta suurin osa, noin 81 prosenttia, sijaitsee Komin alueella. Petšoran merkittävimmät sivujoet Komin alueella ovat 565 kilometriä pitkä Usa ja 531 kilometriä pitkä Ižma.
Vytšegdan valuma-alue kattaa Komin etelä- ja lounaisosan. Timanvuorilta alkunsa saava Vytšegda virtaa 920 kilometrin matkan Komin alueella ennen siirtymistään länteen Arkangelin alueelle, missä se yhtyy Vienanmereen laskevaan Vienanjokeen. Vytšegdan merkittävimmät sivujoet ovat 499 kilometriä pitkä Vym ja 487 kilometriä pitkä Sysola, joka yhtyy pääjokeen tasavallan pääkaupungin Syktyvkarin luona. Lisäksi tasavallan länsiosaan ulottuvat Vienanmereen laskevan Mezenin ja sen sivujoen Vaškan yläjuoksut. Aivan Komin lounaisin osa kuuluu Vienanjokeen laskevan Luzan valuma-alueeseen. Yhteensä näiden Vienanmereen laskevien jokien valuma-alueet kattavat 35 prosenttia Komin pinta-alasta. Tasavallan eteläisimpään osaan ulottuu Kaspianmereen laskevien jokien latvajokia, muun muassa Letka. Aivan Komin koillisimmassa kulmassa virtaa Karanmereen laskeva Karajoki.
Maantiede > Kasvillisuus ja eläimistö

Pohjoinen havumetsä eli taiga peittää 72,7 prosenttia tasavallan pinta-alasta. Lisäksi pinta-alasta on soita 9,8 prosenttia, tundraa 9,5 prosenttia, vesialueita 1,5 prosenttia, viljelymaata 1,1 ja muuta maata 5,7 prosenttia. Komissa esiintyy yli 4 400 eläinlajia, joista yli 3 000 on hyönteisiä ja 362 selkärankaisia. Selkärankaisista lajeista on sammakkoeläimiä viisi, kaloja 47, lintuja 247 ja nisäkkäitä 58.
Komin metsissä esiintyy kahdeksaa havupuulajia (muun muassa mänty, kuusi, siperianlehtikuusi, sembramänty, siperianpihta ja ainakin 20 lehtipuulajia (muun muassa haapa, pihlaja, useita eri koivu- ja pajulajeja).
Havumetsävyöhykkeen eläimistä mainittakoon metsäjänis, orava, kettu, karhu, susi, hirvi, ilves, ahma, siperianmaaorava, kärppä ja näätä sekä linnuista metso, pyy, teeri, sorsat ja hanhet. Järviseuduilla tavataan saukko, minkki, vesimyyrä, piisami, majava ja supikoira. Myös erilaiset jyrsijät ovat yleisiä. Komin itäosassa esiintyy yleisinä Siperian taigalle tyypillisiä lajeja, kuten soopeli, siperiankärppä ja pähkinähakki. Vastaavasti eräitä Euroopan havumetsille tyypillisiä eläimiä, kuten rusakko, peltomyyrä, hilleri, viiriäinen ja peltopyy, esiintyy vain Komin länsiosissa.
Komin pohjoisosa kuuluu tundravyöhykkeeseen. Aivan pohjoisin osa on puutonta tundraa, jota on viisi prosenttia pinta-alasta. Puuttoman tundran ja havumetsävyöhykkeen väliin jää metsätundravyöhyke, joka peittää 4,5 prosenttia tasavallan pinta-alasta. Tundran niukkaa kasvillisuutta edustavat sammalet, jäkälät ja suoheinät sekä vaivaiskoivu ja -paju. Eläimistöstä mainittakoon poro, naali, kiiruna, riekko ja sopuli. Lisäksi kesällä tundralle tulevat pesimään hanhet, joutsenet ja sorsat sekä monet pikkulinnut, joita houkuttelevat valtavat hyttys- ja mäkäräparvet. Komin suurten jokien yleisimmät kalalajit ovat lohi, siika, harjus ja omulsiika.
Maantiede > Ilmasto

Komin tasavalta sijaitsee melko korkeilla leveysasteilla, ja se on kaukana Atlantin lauhoista merivirroista. Idässä Uralvuoret rajaavat aluetta; suuren Euraasian mantereen vaikutus on vahva. Komin ilmasto onkin varsin mantereinen ja ankara. Pitkän välimatkan ja maan korkokuvan takia Komin alavan lounaisosan ja tasavallan koilliskulman ilmasto-olot poikkeavat toisistaan. Köppenin ilmastoluokituksessa tasavalta kuuluu pääosin alueeseen Subarktinen mannerilmasto (Dfc).
Talvi on selvästi pisin vuodenaika. Lisäksi se on kylmä ja melko runsasluminen. Pakkaskausi kestää etelässä 170–180 päivää ja koillisessa 230–250 päivää vuodessa. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee Komin eteläosien noin −15…−17 celsiusasteesta koillisosien −20…−22 asteeseen. Arktisen ilman työntyessä alueelle lämpötila saattaa pudota etelässä joinain talvipäivinä −45 ja pohjoisessa −55 asteeseen. Komin Ust-Štšugorissa mitattiin joulukuussa 1978 Euroopan toistaiseksi kovimmat pakkaset: −58,1 °C.
Kesä on lyhyt ja melko viileä. Valoa on kesällä runsaasti, ja aurinko ei Komin pohjoisimmilla alueilla keskikesällä laske horisontin alapuolelle yölläkään. Suuri osa Auringon säteilyenergiasta kuluu kuitenkin lumien sulattamiseen, kosteuden haihduttamiseen, ja säteilyenergiaa heijastuu paljon myös maan pinnasta. Ilman lämpötila jää varsin alhaiseksi.
Tasavallan lounaisosissa Syktyvkarissa vuoden keskilämpötila on +0,5 °C. Tammikuun keskilämpötila on −17,1 °C ja heinäkuun +16,6 °C. Lämpötilan vaihteluväli on ilmastotilastojen mukaan ollut −46,6…+35,3 °C. Komin koillisosassa Vorkutassa vuoden keskilämpötila on puolestaan vain −5,5 °C. Tammikuussa on keskimäärin 20,4 asteen pakkaset ja heinäkuun keskilämpötila jää viileään +11,7 celsiusasteeseen. Lämpötila on ollut alimmillaan −52,2 ja ylimmillään +33,8 asteessa.
Vuoden keskilämpötila jää siis pakkaselle suuressa osassa tasavaltaa. Routa tunkeutuu talvella etelässä keskimäärin 60 senttimetrin ja pohjoisessa yli 100 senttimetrin syvyyteen. Kesällä maanpinta saattaa tyyninä aurinkoisina päivinä kuitenkin lämmitä jopa 40 asteeseen myös seuduilla, joissa maa säilyy kesälläkin ikiroudassa 1,0–1,5 metrin syvyydessä. Laajoja alueita Komin koillisosista, yhteensä noin 13 prosenttia tasavallan alueesta, on perinteisesti ollut ikiroudassa.
Keskimääräinen vuosisademäärä vaihtelee alavien alueiden noin 600–700 millimetristä Uralin jopa 1 500 millimetriin. Vuoden sademäärä ylittää haihdunnan selvästi. Ylijäämä virtaa jokien kautta pois alueelta, suurelta osin mereen.
Maantiede > Luonnonsuojelu

Komin suurimmat luonnonsuojelualueet ovat myös biosfäärialueena toimiva Petšora–Ilytšin luonnonpuisto (7 213 km²) Petšoran, sen sivuhaaran Ilytšin ja Uralin länsirinteiden välissä tasavallan kaakkoisosissa sekä tämän pohjoispuolelta alkava laaja Jugyd van kansallispuisto (18 917 km²) tasavallan itäosassa Uralilla. Nämä suojelualueet kuuluvat ainutlaatuisuutensa takia myös Unescon maailmanperintölistalle 1995 päässeisiin Komin aarniometsiin.
Talous

Venäjän tilastokeskus Rosstatin vuoden 2010 tilastojen mukaan Komin tasavalta tuotti 352,3 miljardia ruplaa eli runsas 0,9 prosentin osuuden Venäjän federaation bruttokansantuotteesta. Jokaista Komin asukasta kohti laskettuna tämä on 391 000 ruplaa eli noin 9 580 euroa vuodessa tai 149 % Venäjän keskiarvotasosta.
Komin BKT-osuus kertyi vuonna 2011 seuraavilta talouselämän osa-alueilta: kaivannaiset ja kaivostoiminta 34 %, teollisuustuotanto 10 %, sähkö, kaasu ja vesi 5 %, maa- ja metsätalous sekä metsästys 2 %, rakentaminen 11 %, kauppa 7 %, liikenne ja tietoliikenne 7 %, muut toimialat 24 %. Kauppaa käydään myös Suomen kanssa. Vuonna 2011 tasavaltaan tehdyistä ulkomaalaisista investoinneista 29 % tuli Britanniasta, 20 % Itävallasta, 10 % Suomesta, 9 % Saksasta, 8 % Ruotsista, 6 % Kyprokselta ja 18 % muista maista. Investointeja tuetaan kansallisten ohjelmien avulla, jollaiset on laadittu liikennejärjestelmien kehittämiseksi ja tasavallan kulttuuria varten. Lisäksi on kohdennettuja pitkän ajan kehityshankkeita.
Komin muodosti vuonna 2011 seuraavat osuudet koko Venäjän tuotannosta: 2,7 % öljystä (sis. kaasukondensaatti), 0,5 % maakaasusta, 4,0 % hiilestä, 2,8 % puutavarasta, 11,0 % vanerista, 8,0 % pahvista, 15,8 % paperista, 3,4 % kuitulevystä ja 4,9 % lastulevystä.
Talous > Teollisuus

Keskeisiin teollisuustuotteisiin kuluvat öljynjalostustuotteet (bensiini, dieselöljy, polttoöljy), sahatavara, kuitulevyt, lastulevy, vaneri, paperi, kartonki ja sähkö.
Öljyntuotannon osuus Komin teollisuudesta oli vuonna 2011 noin 43 %. Osa öljystä jalostetaan paikallisesti Komissa. Lukoilin Uhtan öljynjalostamon kapasiteetti on noin 5 miljoonaa tonnia öljyä vuodessa. Öljy-yhtiö Jeniseillä on Usinskissa vuonna 2011 valmistunut 1 miljoonan raakaöljytonnin jalostuslaitos.
Maakaasun tuotannosta 90 % keskittyy Vuktylin piiriin. Kaivannaisen tuotanto ja Sosnogorskiin sijoittunut jalostamo on Gazpromin hallinnassa. Gazpromin tuotantokentiltä Jamalinin Bovanenkovosta vedettiin äskettäin 1 100 kilometrin kaasun siirtoputkisto Komin koillisosien läpi Uhtaan. Tämä kaasuputkisto syöttää maakaasua osaltaan myös Viipurin läheltä Keski-Eurooppaan johtavaan Nordstream-putkeen.
Puunjalostusteollisuus on Komin toiseksi suurin teollisuusala petrokemian teollisuuden jälkeen. Teollisuussektorilla on useita merkittäviä teollisuusyrityksiä kuten esimerkiksi paperia tuottavat Mondi Syktyvkar ja Syktyvkar Tissue Group. Osa näiden tehtaiden paperikoneista on toimitettu Suomesta. Lisäksi esimerkiksi lahtelainen Jartek ja mäntyharjulainen Veisto toimittivat ja toteuttivat valmiin sahalaitoksen Komin tasavaltaan vuosina 2009–2010.
Voimalaitoksia on alueella yli 1 200 kappaletta, joskin 90 % tuotannosta on neljän suuryhtiön hallinnassa. Sähkö tuotetaan pääasiallisesti lämpövoimaloissa, joiden yhteenlaskettu kapasiteetti on 2,5 miljoonaa kilowattia. Polttoaineenaan voimalat käyttävät kaasua, hiiltä, polttoöljyä, dieseliä ja puujätettä. Kaikkiaan polttoaine- ja energiateollisuus muodostaa 64 prosenttia tasavallan teollisuustuotannosta. Suomesta esimerkiksi Metso on alkuvuonna 2013 uutisoinut sahausjätteitä hyödyntävän lämpö- ja sähkövoimalan toimituksesta Komin Syktyvkariin.
Talous > Alkutuotanto

Maatalous on keskittynyt karjatalouteen. Tasavallan eteläosassa kasvatetaan nautakarjaa ja pohjoisessa harjoitetaan porotaloutta. Porojen laidunmaana käytetään 20 prosenttia tasavallan alueesta. Lisäksi harjoitetaan kalastusta sekä turkiseläinten tarhausta ja -metsästystä. Eteläosassa viljellään rehuviljaa, vihanneksia ja perunaa.
Väestö

Komin väestökehitystä voidaan tarkastella Neuvostoliitossa ja Venäjän federaatiossa vuosina 1926–2010 toteutettujen väestönlaskentojen avulla. Vuoden 1926 väestönlaskenta kohdistui Komin autonomiseen alueeseen, joka oli maantieteellisesti hieman nykyisestä poikkeava alue. Vuoden 1939 mennessä Komin väestö oli kasvanut yli 110 000:lla lähes 319 000 asukkaaseen. Väestön enemmistö oli yhä alkuperäisväestöön kuuluvia komeja. 1930-luvun Neuvostoliitossa väestöä muutti Komin ASNT:n alueelle paitsi vapaaehtoisesti myös pakkosiirroilla painostuksen tai jopa pakkotyöhön pakottamisen avulla. Alueelle muutto voimistui 1940–1980-luvuilla, ja alkuperäisväestö jäi vähemmistöksi. Suurimmillaan Komin ASNT:n asukasluku oli Neuvostoliiton loppuvuosina 1980-luvun lopussa. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan asukkaita oli jo 1,251 miljoonaa. Neuvostoliiton hajottua ja muuttamisen tultua vapaammaksi Venäjällä, väestöä on muuttanut Komin tasavallasta pois enemmän kuin sitä on tullut tilalle. Muuttoa on tapahtunut myös tasavallan sisällä. Esimerkiksi 1930-luvulla pakkotyövoimalla perustetun hiilikaivoskaupunki Vorkutan asukasluku on vajonnut miltei puoleen vuosien 1990 ja 2010 välillä.
Vuoden 2010 lokakuussa toteutetun väestönlaskennan mukaan Komin tasavallan asukasluku oli 901 189 henkeä. Kaupunkilaisten osuus oli 76,9 % eli (693 436 henkeä). Tilastoissa kaupunkilaisiksi laskettiin kaupungeissa ja kaupunkimaisissa taajamissa asuvat ihmiset. Maaseutuasukkaita oli 23,1 % väestöstä (207 753 henkeä). Vuoden 2013 alun väkiluvuksi Venäjän tilastokeskus Rosstat arvioi alustavasti 880 726. Tämä merkitsee 29,6 % pudotusta vuoteen 1989 verrattuna. Komin väkiluku on pudonnut prosentuaalisesti enemmän kuin missään muussa Luoteis-Venäjän federaatiosubjektissa.
Väestö > Etniset ryhmät

Oheinen taulukko esittää Komin tasavallassa ja sitä edeltäneissä aluemuodostelmissa asuneen väestön etnisen jakauman kehityksen vuosina 1926–2010 toteutettujen väestönlaskentojen valossa.
Taulukosta on huomattava erityisesti, että vuoden 1926 väestönlaskenta kohdistui silloiseen Komin eli Syrjäänien autonomiseen alueeseen, joka ulottui pohjoisessa Jäämerelle saakka. Tuolloisen väestönlaskenta-alueen pohjoisosissa asui runsaasti Komin pohjoisista alkuperäisväestöä nenetsejä. Nenetsien lukumäärän merkittävä pieneneminen vuosien 1926 ja 1936 laskentojen välillä johtuu suurelta osin Komin aluerajauksen muuttumisesta pohjoisessa.
Monien vähemmistökansojen edustajia, muun muassa saksalaisia, virolaisia ja suomalaisia siirrettiin alueelle pakolla 1930- ja 1940-luvuilla.
| Etninen ryhmä | 1926 1> Lkm | 1926 1>  % | 1939 > Lkm | 1939 >  % | 1959 > Lkm | 1959 >  % | 1970 > Lkm | 1970 >  % | 1979 > Lkm | 1979 >  % | 1989 > Lkm | 1989 >  % | 2002 > Lkm | 2002 >  % | 2010 2> Lkm | 2010 2>  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| komit | 191 245 | 92,2 | 231 301 | 72,5 | 245 074 | 30,4 | 276 178 | 28,6 | 280 798 | 25,3 | 291 542 | 23,3 | 256 464 | 25,2 | 202 348 | 22,5 |
| venäläiset | 13 731 | 6,6 | 70 226 | 22,0 | 389 995 | 48,4 | 512 203 | 53,1 | 629 523 | 56,7 | 721 780 | 57,7 | 607 021 | 59,6 | 555 963 | 61,7 |
| ukrainalaiset | 34 | 0,0 | 6 010 | 1,9 | 80 132 | 9,9 | 82 955 | 8,6 | 94 154 | 8,5 | 104 170 | 8,3 | 62 115 | 6,1 | 36 082 | 4,0 |
| tataarit | 32 | 0,0 | 709 | 0,2 | 8 459 | 1,0 | 11 906 | 1,2 | 17 836 | 1,6 | 25 980 | 2,1 | 15 680 | 1,5 | 10 779 | 1,2 |
| valkovenäläiset | 11 | 0,0 | 3 323 | 1,0 | 22 339 | 2,8 | 24 706 | 2,6 | 24 763 | 2,2 | 26 730 | 2,1 | 15 212 | 1,5 | 8 859 | 1,0 |
| saksalaiset | 15 | 0,0 | 2 617 | 0,8 | 19 805 | 2,5 | 14 647 | 1,5 | 13 339 | 1,2 | 12 866 | 1,0 | 9 246 | 0,9 | 5 441 | 0,6 |
| tšuvassit | 3 | 0,0 | 246 | 0,1 | 3 493 | 0,4 | 6 567 | 0,7 | 8 545 | 0,8 | 11 253 | 0,9 | 7 529 | 0,7 | 5 077 | 0,6 |
| azerit | 0 | 0,0 | 112 | 0,0 | 1 374 | 0,2 | 950 | 0,1 | 2 158 | 0,2 | 4 728 | 0,4 | 6 066 | 0,6 | 4 858 | 0,5 |
| nenetsit | 2 080 | 1,0 | 508 | 0,16 | 374 | 0,05 | 369 | 0,04 | 366 | 0,03 | 376 | 0,03 | 708 | 0,07 | 503 | 0,06 |
| suomalaiset | 9 | 0,004 | 76 | 0,02 | 434 | 0,05 | 397 | 0,04 | 357 | 0,03 | 302 | 0,02 | 207 | 0,02 | 112  | 0,01 |
| Muut | 154 | 0,1 | 3 868 | 1,2 | 34 720 | 4,3 | 33 924 | 3,5 | 38 522 | 3,5 | 51 120 | 4,1 | 38 426 | 3,8 | 71 167 | 7,9 |
| Yhteensä |  207 314 | 100 | 318 996 | 100 | 806 199 | 100 | 964 802 | 100 | 1 110 361 | 100 | 1 250 847 | 100 | 1 018 674 | 100 | 901 189 | 100 |
1 Silloisesta alueesta.  2  Vuoden 2010 väestönlaskennassa 46 886 henkilöä ei Komissa kertonut etnistä ryhmäänsä. Nämä henkilöt on tässä sisällytetty ryhmään Muut. Lähteessä suhteelliset osuudet on kuitenkin laskettu väestömäärästä, johon tämä etnistä taustaansa selventämätön ryhmä ei sisältynyt. Tällöin eri kansallisuutta edustavien väestöryhmien prosenttiosuudet kohoavat. Esimerkiksi venäläisten osuus olisi 65,1 % ja komien 23,7 %.
Väestö > Kieli

Komin tasavallassa on kaksi virallista kieltä, venäjä ja komi. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan tasavallan koko väestöstä venäjää osasi 95,7 % ja komia 16,1 %. Miltei kaikki väestöryhmät osasivat venäjän kieltä kattavasti. Kahdessa väestöryhmässä venäjän osaaminen oli vähäisempää: tasavallan nenetseistä venäjää osasi vain 88,9 % ja laskennassa etnisen taustansa kertomatta jättäneistä 46 886 hengestä venäjää hallitsi vain 24,6 %. Komeista venäjää osasi 98,8 % ja komia 64,6 %. Venäläisistä venäjää osasi tiedustelun mukaan 100,0 % ja komia 2,1 %.
Väestö > Uskonto

Stefan Permiläinen aloitti 1300-luvun lopulla Komin alueen asukkaiden käännyttämisen ortodoksisuuteen. Aiemmin alueella harjoitettiin laajalti luonnonuskontoa.
Vuonna 2012 julkaistiin laaja, Venäjän uskontoja myös alueittain kartoittanut Arena-tutkimus (Atlas Religi i Natsionalnostei Rossijskaja Federatsija). Sen mukaan Komin väestöstä 41 % kertoi uskovansa jumalaan tai muuhun korkeampaan voimaan, muttei käytännössä harjoittanut mitään tiettyä uskontoa. Toiseksi eniten oli erilaisia kristittyjä. Tähän kuului 30 % väestöosuus ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko). Ryhmään kristityt, jotka eivät ole ortodokseja, katolisia tai protestantteja, katsoi kuuluvansa 4 % komilaisista. Muuhun kuin Venäjän ortodoksiseen kirkkoon kuuluvia ortodokseja oli 1 % , samoin vanhauskoisia. Protestanttisiin ryhmiin kuului alle prosentti väestöstä, Tähän luettiin kyselyssä luterilaiset, baptistit, evankelikalistit, anglikaanit. Lisäksi haastatelluista moni kertoi olevansa katolinen. Kolmanneksi eniten eli 14 % haastatelluista kertoi, ettei usko jumalaan (ateisteja). Kartoituksessa prosentti kertoi olevansa islaminuskoisia yleensä (ei sunneja eikä shiioja) ja vajaa 1 % sunnilaisen islaminuskon kannattajia. Lisäksi Komin väestöstä haastattelujen mukaan 1 % oli luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia. Jotain muuta uskontoa kertoi kannattavansa prosentti väestöstä.
Väestö > Suurimmat kaupungit ja taajamat

Vuoden 2010 väestönlaskennan tulosten mukaan Komin tasavallan suurimmat, yli 10 000 asukkaan kaupungit tai taajamat olivat: pääkaupunki Syktyvkar (235 006 asukasta), Uhta (99 591 as.), Vorkuta (70 548 as.), Petšora (43 105 as.), Usinsk (40 827 as.), Inta (32 080 as.), Sosnogorsk (27 757 as.), Jemva (14 570 as), Vuktyl (12 356 as.), Vorgašor (12 044 as.) ja Mikun (10 730 as.). Näiden taajamien sijainti on esitetty artikkelin alkuosan kartassa.
Väestö > Ihmisoikeudet

Komeilla ei ole kaikkia vähemimstöoikeuksia Kominmaalla ja ihmisoikeudet ovat puutteelliset. Esimerkiksi komit eivät saa äidinkielistä koulutusta. Komilaisia aktivisteja on vainottu ja uhkailtu. Viranomaiset ovat painostaneet ihmisoikeuksien puolesta puhujia sakoilla, työpaikkojen menetyksillä ja vangitsemisilla. Uutta perustuslakia säädettäessä vuonna 1994 Komin tasavallan päättävät elimet kieltäytyivät hyväksymästä parlamentin toiseksi kamariksi Komin tasavallan kongressia, joka olisi ollut Suomen saamelaiskäräjiä vastaava alkuperäisväestön parlamentaarinen elin. Tästä alkaen toimet komilaisaktivisteja vastaan ovat kiihtyneet. 2000-luvun alussa sananvapautta rikottiin kaikkialla Venäjällä, mutta tilanne vaihteli suuresti alueittain. Heikointa se oli suomalais-ugrilaisissa tasavalloissa, myös Komin tasavallassa.