stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansalais- ja työväenopistot
Organisaatio > Kansalaisopistoja

Vuonna 2024 Suomessa oli 174 kansalaisopistoa, ja niillä oli toimintaa Suomen kaikissa kunnissa. Setlementtiliikkeeseen kuuluu 13 kansalaisopistoa.
Joitakin kansalaisopistoja:
Ahjolan setlementti, Tampere
Espoon työväenopisto
Etelä-Karjalan kansalaisopisto
Helsingin aikuisopisto
Hiiden opisto, Lohjan seutu
Hyvinkään opisto, Hyvinkää
Jyvälän kansalaisopisto, Jyväskylä
Jokiläänin kansalaisopisto, Jokioinen, Humppila, Ypäjä
Järvilakeuden kansalaisopisto, Evijärvi, Kauhava ja Lappajärvi
Kalliolan kansalaisopisto, Helsinki
Kauhajoen kansalaisopisto, Kauhajoki, Isojoki, Karijoki
Kaukametsän opisto, Kajaani
Lempäälä-opisto
Linnalan kansalaisopisto, Savonlinna
Nurmijärven Opisto
Otsolan kansalaisopisto, Porin seutu
Oulu-opisto, Oulu
Petäjä-opisto, Parkano, Kihniö, Kankaanpää, Honkajoki, Pomarkku ja Karvia
Pirkan opisto, Nokia, Pirkkala, Lempäälä ja Vesilahti
Pirkkala-opisto
Porin seudun kansalaisopisto
Sisä-Savon kansalaisopisto, Suonenjoen seutu
Somero-opisto, Somero
Vakka-Suomen kansalaisopisto, Laitila, Uusikaupunki, Pyhäranta, Taivassalo, Kustavi ja Vehmaa
Valkeakoski-opisto
Opiskelijat

Vuonna 2019 julkaistun tutkimuksen mukaan kansalaisopiston tyypillisiä suurkuluttajia ovat yliopistosta valmistuneet 60-vuotiaat naiset. Naisia oli opiskelijoista 77 prosenttia, lähes saman verran kuin opettajista ja koulutussuunnittelijoistakin. Korkea-asteelta valmistuneita oli opiskelijoista 39 prosenttia, toiselta asteelta korkeimman tutkintonsa suorittaneita oli 38 prosenttia ja perusasteen suorittaneita 23 prosenttia. Opiskelijoista työssäkäyviä oli 45 prosenttia, eläkeläisiä 32 prosenttia, opiskelijoita 10 prosenttia ja työttömiä 5 prosenttia.
Toiminta

Kansalaisopistot tarjoavat kurssien ja taiteen perusopetuksen lisäksi myös yleisöluentoja, konsertteja, teatteriesityksiä, taidenäyttelyitä ja muita tapahtumia. Ne voivat järjestää myös maahanmuuttajien kotoutumiskoulutusta, avoimen yliopiston kursseja tai vapaavalintaisia kursseja lukiolaisille. Kun vieraiden kielten opiskelu lukioissa ja korkeakouluissa on vähentynyt, kansalaisopistot ovat lisänneet omaa tarjontaansa, esimerkiksi korean kursseja.
Monet kansalaisopistot ovat mukana toteuttamassa koululaisille Suomen harrastamisen mallin mukaista toimintaa.
Toiminta > Opetustarjonta

Opistojen kursseille osallistuu vuosittain yli puoli miljoonaa ihmistä, opetustunteja järjestetään noin kaksi miljoonaa. Vuodesta 2021 lähtien suurin osa kansalaisopistojen kursseista on ollut löydettävissä kurssihakupalvelun kautta, josta niitä on voinut hakea esimerkiksi hakusanalla tai sijainnilla.
Kansalais- ja työväenopistot tarjoavat monipuolista opetusta eri alueiden väestö- ja kieliryhmille. Opistojen opetustarjonnan painotuserot vaihtelevat paikkakunnittain, mutta usein tarjontaan kuuluu musiikin opetusta, käsityökursseja, kotimaisten ja vieraiden kielten kursseja, liikuntaa, kuvataiteiden opetusta, tanssia ja teatteria. Kursseille ei ole varsinaisia ikärajoituksia. Joissakin kunnissa jotkut opistot ovat keskittyneet aikuisten kursseihin ja toiset lasten ja nuorten kursseihin.
Opistot tarjoavat myös lukion oppiaineita, ammatillista lisäkoulutusta sekä avoimen yliopiston opetusta. Lukukausien mittaisten kurssien ohella useat opistot järjestävät myös lyhyempiä kursseja, verkkokursseja ja -luentoja, monimuoto-opetusta sekä kesäkursseja.
Kuntalaiset voivat vaikuttaa esittämällä toivomuksia siitä, millaista toimintaa tai opetusta he haluavat oman alueensa opistoon. Opistot järjestävät myös työyhteisöille tai yrityksille suunnattuja henkilöstö- ja tilauskoulutusta. Vuodesta 2023 lähtien työttömät työnhakijat voivat osallistua kansalaisopistojen tarjoamiin opintoihin menettämättä työttömyysetuuttaan.
Osa kansalaisopistojen kursseista on niin kutsuttuja osaamisperusteisia kursseja. Kansalaisopisto päättää itse, mitä nämä kurssit ovat ja opiskelija taas päättää, siirretäänkö hänen tietonsa eteenpäin. Kerättyjä tietoja voi hyödyntää esimerkiksi koulu- tai työpaikkaa haettaessa. Vuonna 2023 osaamisperusteisia kursseja oli noin 350–400, ja niiden suoritusmerkinnät kerättiin Oma Opintopolku-palveluun.
Toiminta > Taiteen perusopetus

Taiteen perusopetus on vapaa-ajalla annettavaa taidekasvatusta, ja osa Suomen koulutusjärjestelmää, jota säädellään laissa. Vastaavaa järjestelmää ei ole muissa maissa. Kansalaisopistot ovat yksi taiteen perusopetuksen tarjoajista. Kansalaisopiston tyypillisestä kurssitarjonnasta poiketen taiteen perusopetus on suunnitelmallisempaa ja siihen sitoudutaan pitkäjänteisemmin. Osa taiteen perusopetuksen kursseista on osaamisperusteisia kursseja.
Toiminta > Opistolaisyhdistysten toiminta

Joidenkin opistojen yhteydessä toimii opistolaisyhdistys, joka haluaa esimerkiksi tukea jäsenten kulttuuriharrastuksia tai tarjota vapaa-ajan toimintaa. Yhdistykset voivat esimerkiksi järjestää retkiä tai opiston kevät- ja joulujuhlia, näyttelyitä ja konsertteja. Jotkin opistolaisyhdistykset omistavat kesäkodin tai mökin. Joissakin opistoissa toimii yhdistyksen ylläpitämä kahvila. Osa opistolaisyhdistyksistä myöntää apurahoja tai stipendejä opiskelijoille, opettajille tai opintoryhmille.
Toiminta > Hinnoittelu

Kansalaisopistojen toiminta on yleensä maksullista. Joissakin opistoissa on mahdollista ostaa erillinen vuosikortti tai opistopassi, joka oikeuttaa tiettyyn tai rajattomaan määrään kursseja valitun lukukauden aikana. Kurssien yhteydessä voidaan periä myös materiaalimaksua.
Osa kansalaisopistoista antaa kursseistaan alennuksia työttömille tai eläkeläisille. Kansalaisopistot hakevat vuosittain valtiolta opintoseteliavustusta. Opintoseteleitä myönnetään esimerkiksi työttömille, maahanmuuttajille, eläkeläisille, oppimisvaikeuksia kokeville ja alhaisen pohjakoulutuksen omaaville.
Kansalaisopistot järjestävät myös maksuttomia tapahtumia.
Merkitys

Vuonna 2016 Itä-Suomen yliopiston aikuiskasvatustieteen professori Jyri Manninen tutki kansalaisopistojen merkitykstä. Hänen esitutkimuksensa mukaan euron panostus kansalaisopistoihin tuo 3,4–5,6 euron hyödyt, kun opiskelijoiden itseluottamus kasvaa ja henkinen hyvinvointi lisääntyy. Tähän vaikuttaa niin kasvaneet taidot kuin myös sosiaalinen vuorovaikutus.
Vuonna 2018 julkaistiin Kansalaisopistojen liiton tilaama Mannisen jatkoselvitys. Sen mukaan kansalaisopistojen kursseille osallistuminen lisäsi hyvinvointia, itseluottamusta ja ystävyyssuhteita ja toi arkeen ja työhön liittyvää uutta osaamista. Kansalaisopistot olivat lisänneet myös luottamusta oppimiskykyyn, tuoneet onnellisuudentunnetta ja selkeyttäneet elämänvalintoja. Lisäksi opiskelijat tunsivat yhteisöllisyyttä ja saivat motivaatiota opiskella muuallakin. Opintojen taloudellinen hyöty näkyi esimerkiksi työtehon parantumisena, lisääntyneinä remontointitaitoina tai kykynä valmistaa itse ruokaa ja lahjoja. Osa opiskelijoista innostui vapaaehtoistyöstä, osalla kasvoi pyrkimys terveiden elämäntapojen noudattamiseen.
Mannisen mukaan kansalaisopisto-opiskeluihin motivoi:
halu parantaa kielitaitoa
harrastusmahdollisuus
opiskelun hyödyllisyys
opiskelun voimauttava vaikutus
Kirjallisuutta

Karjalainen E. & Toiviainen T. (1984): Suomen vapaan kansansivistystyön vaiheet
Nyström, Samu: Unelma sivistyneestä kansakunnasta. Kansalaisopistojen liitto 100 vuotta, Kansalaisopistojen liitto 2019, ISBN 978-952-5709-22-3
Manninen, Jyri: Omaehtoisen aikuisopiskelun vaikutukset : vapaan sivistystyön opintojen merkitys ja vaikutukset aikuisten elämässä, Vapaan sivistystyön yhteisjärjestö 2008, ISBN 9789525349160
Aiheesta muualla

Kansalaisopistojen liiton (KoL) verkkosivut
Kansalaisopistot.fi, tietoa kansalaisopisto, KoL:n ylläpitämä sivusto
Kansalaisopistotoiminnan historia 1899-2017
Suomessa toimivien opistojen yhteystiedot
Tampereen työväenopiston päätoimipiste on Sampolassa
Kuopion kansalaisopisto toimii nykyisin Puistokartanossa
Stockholms arbetarinstitutin vinjetti vuodelta 1894
Oulun työväenopisto on nykyään Oulu-opisto
Turun työväenopisto
Joulukoristekurssi Porvoon ruotsinkielisessä kansalaisopistossa vuonna 1968
Helsingin työväenopiston Opistotalo
Oulu-opisto Pohjankartanossa.
Kansalaisopistojen opiskelijoiden ikäjakauma vuonna 2019
Kansalaisopiston kokkauskurssi käynnissä
Raimo Pesonen

Raimo Pesonen (s. 1968 Alajärvellä) on suomalainen kirjailija ja musiikkityöläinen. Suomen kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2011. Siltala Kustannus julkaisi Pesosen esikoisromaanin Erityisosaajia helmikuussa 2009. Kirjaa on luonnehdittu tummasävyiseksi ironiaksi 2000-luvun alun Suomesta.
 Pesonen on opiskellut kirjallisuustiedettä ja sosiaalialaa, ja työskennellyt aiemmin muun muassa katkaisuhoitoasemalla ja lastensuojelussa.
Pesonen oli toimittajana yhdessä Paulina Ahokkaan ja Jone Nikulan kanssa vuonna 2005 ilmestyneessä artisteille suunnatussa musiikkialan opaskirjassa Artist ABC. Artist ABC mainitsee Pesosen toimineen muun muassa tuottajana ja ohjelmapäällikkönä Down By The Laituri -festivaaleilla, tiedottajana, toimittajana, keikkamyyjänä ja dvd-tuottajana.
Vuonna 2000 Pesonen perusti levymerkin nimeltään Riemu, joka on julkaissut albumeita mm. yhtyeiltä Mana Mana, Turun Romantiikka, Paska, Disgrace ja Karoshi Lovers, sekä vuonna 2001 Riemufestivaali-nimisen klubifestivaalin.
Rumpalina Raimo Pesonen on levyttänyt yhtyeissä Mahtavat Lämpöpussit, Psychoplasma, Mothers Against Sex Association, Mana Mana, The Insult That Made A Man Out Of Mac ja Karoshi Lovers.
Kirjat

Raimo Pesonen: Vesi. Like Kustannus, 2020. Romaani
Raimo Pesonen: Rakentaja. Siltala Kustannus, 2017. Romaani
Raimo Pesonen: Viholliskuvien paluu. (Arkistoitu – Internet Archive) Like Kustannus, 2016. Pamfletti
Raimo Pesonen: Nato hampaankolossa. Like Kustannus, 2015. Pamfletti
Raimo Pesonen: Metsästäjä. Kustannusosakeyhtiö Kärki, 2014. Äänikirja
Raimo Pesonen: Metsästäjä. Siltala Kustannus, 2014. Romaani
Raimo Pesonen: Automies. BTJ Finland Oy, 2013. Äänikirja
Raimo Pesonen: Automies. Siltala Kustannus, 2012. Romaani
Raimo Pesonen: Kuinka ei voi ajatella. Siltala Kustannus, 2011. Romaani
Jukka Lindfors, Markku Salo, Raimo Pesonen: Dumari. WSOY, 2010.
Raimo Pesonen: Erityisosaajia. Siltala Kustannus, 2009. Romaani
Paulina Ahokas, Jone Nikula, Raimo Pesonen (toim.): Artist ABC, T2 Promotions Oy, 2004.
Levytykset

Mahtavat lämpöpussit: Jeesus käski mut parturiin (Hiljaiset levyt, Hiks-040) 7”-single, 1993
Psychoplasma: An Umbrella (Hätäapu, APU1CD) mcd, 1994
Mothers Against Sex Association: Estonian karaoke (Crawfish Recordings, Fish-004) 7”-EP, 1996
Mothers Against Sex Association: Shut Up And Look Stupid (Crawfish Recordings, Fish-007) mcd, 1997
Mothers Against Sex Association: Pause (Hiljaiset levyt, Hiks-047) 7”-single, 1998
Mana Mana: Murheen laakso (Riemu, riemucd-003) cd, 2000
The Insult That Made A Man Out Of Mac: Semifinal 061103 (Riemu, riemcds-006) cds, 2004
The Insult That Made A Man Out Of Mac: Cracked (Riemu, riemcds-008) cd-ep, 2005
The Insult That Made A Man Out Of Mac: II (Varasto72 Records, v72cd-001) cd, 2005
Karoshi Lovers: The Revolution Is Over (Riemu, riemucd-014) cd, 2008
Karoshi Lovers: Death Pop (Riemu, riemucd-015) cd, 2009
The Insult That Made A Man Out Of Mac: Act III (Varasto72 Records, v72cd-002) cd, 2011
Karoshi Lovers: There Is No Alternative (Riemu, riemucd-016) cd, 2011
Mana Mana: Murheen laakso (Svart Records, SVR139) Lp, 2012
Tusensköna / Utö: Split-skiva (Svart Records), split-single, 2017
Utö: Utö (Svart Records) Lp ja cd, 2018 https://svartrecords.com/product/uto-3/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaakko Kari

Jaakko K. Kari (3. maaliskuuta 1947 Turku – 22. kesäkuuta 1993 Espoo) oli Veronmaksajain Keskusliiton toimitusjohtaja vuosina 1983–1993. Tätä ennen hän työskenteli muun muassa Kenkäkauppiaiden liiton toimitusjohtajana 1974–1976 ja Liberaalisen Kansanpuolueen ministereiden erityisavustajana, kauppa- ja teollisuusministeri Arne Bernerin poliittisena sihteerinä 1976–1977 ja opetusministeri Jaakko Itälän poliittisena sihteerinä 1978–1979. Kari oli opiskeluaikanaan aktiivisesti mukana ylioppilaspolitiikassa ja toimi Liberaalisen Nuorisoliiton pääsihteerinä vuosina 1968–1970. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteen maisteri.
Peridootti

Jalokiviksi hiottuja huippulaatuisia peridootteja.
Jalokiviluokkainen, puhdas peridoottikide Natural History Museumissa Lontoossa.
Jalokiviksi kelpaamatonta rakeista ja haurasta oliviinia raakakivenä. Oliviini esiintyy lähes poikkeuksetta tällaisessa muodossa.
Peridootti on silikaattimineraali oliviinin puhdas jalokivimuunnos. Oliviini esiintyy rakeisina, massamaisina muodostumina, mutta peridootti muodostaa suuria kauniinvärisiä ja läpinäkyviä kiteitä, jotka on helppo hioa jalokiviksi.
Peridootista käytettävä synonyymi krysoliitti on johdettu kreikan kielen sanasta "kultakivi", mutta kultakivi on aiemmin tarkoittanut monia väriltään samankaltaisia kiviä.
Peridootti on tuliperäinen mineraali, joten sitä ei esiinny juurikaan Euroopassa, paitsi jonkin verran Välimeren saaristossa. Peridootti tuli kuitenkin keskieurooppalaisille tutuksi ristiretkeläisten tuodessa sitä mukanaan pyhiinvaelluksillaan.
Ominaisuudet

Kivi muistuttaa hyvin paljon lasia: se on hauras ja sillä on simpukkamainen ja hauras murros, ja se on öljykiiltoinen. Haurautensa vuoksi sitä on käsiteltävä varoen, ja hiotut kivet upotetaan yleensä tukevaan metalliseen korupohjaan murtumisen estämiseksi.
Tummia peridoottikiteitä voidaan myös vaalentaa paremmin jalokiviksi sopiviksi kuumentamalla niitä korkeassa lämpötilassa. Peridootin väri vaihtelee keltavihreästä kirkkaanvihreään, ja sen Mohsin kovuus on 6,5.
Peridoottia käytetään hyvin paljon koru- ja jalokivenä, ja siitä käytetään myös joskus nimeä krysoliitti.
Optiset ominaisuudet > Kissansilmäilmiö

Peridootista esiintyvät myös harvinaiset optiset ominaisuudet: ns. kissansilmä- ja tähti-ilmiö, jotka johtuu kiteen yhdensuuntaisista kuiduista, sulkeumista tai neulasista. Ilmiö tulee esille parhaiten hiottaessa kivet pyöröhionnalla, ja kuitujen ja neulasten ollessa samansuuntaisia pyöröhiontaisen kiven pohjaa kohden. Valmiiksi hiottua kiveä käännellessä pyöröhiottuun kiveen ilmestyy kapea vaalea raita, ns. "kissansilmä", joka kääntyy kiveä liikuteltaessa.
Optiset ominaisuudet > Tähti-ilmiö

Jos peridoottikiteen yllä mainitussa kissansilmäilmiön muodostavassa kiteessä kuidut ja neulaset ovat yhdensuuntaisia, joidenkin kiteiden poikkileikatuilla pinnoilla voi esiintyä jopa kuusi- tai kaksitoistasakaraisia kissansilmäilmiöitä.
Esiintyminen

Peridoottia löytyy Kiinasta, Brasiliasta, Norjasta, Egyptistä, Saksasta, Myanmarista, Yhdysvalloista, Pakistanista ja Italiasta. Punaisessa meressä olevalta St. Johnin tulivuorisaarelta on saatu peridoottia yli 3 500 vuotta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peridootti Wikimedia Commonsissa
Avaruuslentäjä

Avaruuteen kansalaisiaan lähettäneet valtiot. Väritys ensilennon vuosikymmenen mukaan. Tilanne huhtikuussa 2008.
Avaruuslentäjä on henkilö, joka on lentänyt avaruudessa. Yhdysvaltalaisen määritelmän mukaan avaruus alkaa 50 mailista (noin 80 km) ja Fédération Aéronautique Internationalen (FAI) mukaan 100 kilometristä (katso Kármánin raja). Tätä korkeammalla käyneitä ihmisiä voidaan näin kutsua avaruuslentäjiksi.
Avaruuslentäjiä oli FAI:n määritelmän mukaan 30. kesäkuuta 2008 mennessä 481 ihmistä 39:stä eri valtiosta ja yhdysvaltalaisen määritelmän mukaan 487 ihmistä. Avaruuslentäjät ovat viettäneet yhteensä 88 vuotta avaruudessa. Miehistä eniten aikaa avaruudessa (vuoden 2023 tilanne) on viettänyt Gennadi Padalka (879 vuorokautta, 11 tuntia ja 31 minuuttia, joka koostuu useammasta eri jaksosta), naisista Peggy Whitson (377 vuorokautta).
Osa avaruudessa käyneistä eritellään avaruusturisteiksi erotukseksi varsinaisista ammattilaisista. Määritelmät eivät ole aivan yksiselitteisiä.
Maakohtaisia nimityksiä > Yhdysvallat

Yhdysvalloissa otettiin kreikan kielestä kehitetty nimitys, astronautti, 1950-luvun lopulla ja se on yleisesti käytössä länsimaissa. Yhdysvalloissa termiä "astronautti" käytetään henkilöstä heti, kun tämä on aloittanut astronautin koulutuksen, mutta varsinaisen astronautin lentomerkin (nykyisin kangasta, ennen sotilaslentäjän merkin kaltainen metallinen merkki) saa vasta suoritettuaan avaruuslennon.
Alan Shepard oli ensimmäinen avaruudessa käynyt yhdysvaltalainen astronautti. Häntä ennen avaruudessa oli käynyt vain neuvostoliittolainen Juri Gagarin.
Maakohtaisia nimityksiä > Venäjä

Venäjän (ja sitä edeltäneen Neuvostoliiton) avaruushallinnon kouluttamia lentäjiä kutsutaan kosmonauteiksi (ven. космонавт, 'kosmonavt'). Venäjällä kosmonautiksi kutsutaan onnistuneen avaruuslennon suorittanutta henkilöä.
Venäläinen Juri Gagarin matkasi ensimmäisenä ihmisenä avaruuteen 12. huhtikuuta 1961 suoritetulla Vostok 1 avaruuslennolla. 16. kesäkuuta 1963 Vostok 6 -lennolle lähtenyt kosmonautti Valentina Tereškova oli ensimmäinen nainen avaruudessa.
Maakohtaisia nimityksiä > Kiinan kansantasavalta

Termiä taikonautti käytetään kiinalaisista astronauteista länsimaisessa mediassa. Kiinalaiset itse kuitenkin käyttävät sanaa yuhangyuan (宇航員 yǔháng yuán, "avaruusnavigaattori") ja virallisissa englanninkielisissä teksteissä Kiinan hallitus on käyttänyt termiä "astronautti".
Yang Liwei oli ensimmäinen Kiinan kansantasavallan kansalainen avaruudessa.
Maakohtaisia nimityksiä > Euroopan unioni

Eurooppalaisesta avaruuslentäjästä on joskus, etenkin Ranskassa käytetty nimitystä spationautti (ransk. spationaute). Tämä nimitys liittyi 1970- ja 1980-lukuun, kun Ranska lennätti avaruuslentäjiään Neuvostoliiton avaruusaluksilla.
Jean-Loup Chrétien oli Ranskan ja Länsi-Euroopan ensimmäinen avaruuslentäjä. Sigmund Jähn oli ensimmäinen saksalainen avaruuslentäjä.
Euroopan avaruusjärjestö ESA ei ole vielä järjestänyt miehitettyjä avaruuslentoja, mutta eurooppalaisia on ollut mukana sekä Venäjän että Yhdysvaltain lennoilla.
ESAn astronautti Christer Fuglesang oli ensimmäinen ruotsalainen ja pohjoismaalainen avaruudessa.
Maakohtaisia nimityksiä > Malesia

Malesiaksi astronautti, kosmonautti tai avaruuslentäjä on angkasawan. Malesian ensimmäinen avaruuslentäjä šeikki Muszaphar Shukor laukaistiin avaruuteen Baikonurin kosmodromilta lokakuun alussa 2007.
Maakohtaisia nimityksiä > Intia

Vuoden 2006 aikana Intia alkoi pohtia, miksi intialaisia avaruuslentäjiä tulisi kutsua. Nimeä haetaan omasta kielestä, sanskriitista, eikä englannista. Gaganautti voi olla intialainen avaruuslentäjän nimitys. Intialainen miehitetty avaruuslento on viivästynyt alkuperäisestä tavoitteesta (vuodesta 2014). Intia käy avaruuskilpaansa Kiinan kanssa, joka aikoo lentää Kuuhun vuonna 2024. Astronautti voitaisiin kääntää sanskriitiksi: Antarikshyatri, mutta se on hankala sana lausua. “Gaganautti”-sana tulee sanasta "gagan", joka tarkoittaa taivasta. Länsimedia on käyttänyt myös termiä "indonaut".
Terveys

Avaruuslentäjien valinta on ollut sotilaslentäjien valinnan kaltainen, lisäksi hakijoita on ollut suuria määriä. Siksi avaruudessa avaruuslentäjillä ei ole ollut kovin suuria terveysongelmia, avaruuspahoinvointia ja joskus kuumetta on esiintynyt. Vuoden 2012 lopulla Yhdysvalloissa julkaistiin artikkeli, joka arvelee kosmisen säteilyn aikaansaavan avaruuslentäjien muistiin vaurioita pitkillä avaruuslennoilla, esimerkiksi lennoilla Marsiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avaruuslentäjä Wikimedia Commonsissa
Avaruuslentäjien lennot ja avaruudessa vietetty aika (englanniksi)
Parhaillaan avaruudessa olevat avaruuslentäjät (englanniksi)
Intian avaruuslentäjää kuvaava termi
ESAn vuoden 2008 astronauttihaku (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen syksyn 2010 "Finnautti" avaruuslentäjäkarsintakisa televisiosarja ei johtane avaruuslentoon, mutta kuvanneen jollain tarkkuudella hakuprosessia
Yhdysvaltalaisia astronautteja tehtävineen kuvaava kaavio
Perustuslailliset

Perustuslaillisiksi kutsuttiin Suomessa sortokausien aikana niitä poliittisia ryhmiä ja henkilöitä, joiden mielestä laittomina pidettyjä Venäjän keisarin antamia lakeja ja asetuksia ei olisi tullut noudattaa lainkaan. Perustuslaillisuutta edustivat varsinkin nuorsuomalaiset ja useimmat ruotsalaiset. Perustuslailliset uskoivat, että passiivinen vastarinta olisi paras keino saada ”sorto” loppumaan ja Suomen autonomia palautetuksi täydessä mitassaan. Heidän poliittinen asennemaailmansa nojasi legalismiin. Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen johtamat vanhasuomalaiset sen sijaan valitsivat niin sanotun myöntyväisyyslinjan, sillä he uskoivat vain taipumisella vähemmän tärkeissä asioissa voitavan estää maan täydellinen venäläistäminen ja siten turvata kansakunnan tulevaisuus. Myöhemmin perustuslaillisista erkanivat väkivaltaista vastarintaa kannattaneet aktivistit.
Sortokausien välinen aika (1905–1908)

Vastarinnan huipentuma oli täydellinen kansalaistottelemattomuus vuoden 1905 suurlakon aikana, jonka yhteydessä työväenliike saattoi nostaa esiin myös yhteiskunnalliset uudistusvaatimuksensa. Venäjällä tapahtunut vallankumous pakotti keisarin taipumaan myös Suomessa. Erotetut virkamiehet palautettiin tehtäviinsä, ja myöntyväisyyslinjaa edustaneet vastaavasti puhdistettiin virkakunnasta pian suurlakon jälkeen. Perustuslailliset pääsivät muodostamaan maan uuden hallituksen, joka tunnettiin johtajansa mukaan nimellä Mechelinin senaatti. Sen esityksistä toteutuivat yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden pohjalle laadittu eduskuntauudistus sekä sanan-, paino-, kokoontumis-, yleis- ja yhdistysvapaus. Valtiomuodon edistyksellisyyden taustalla oli pitkälti tarve esittää kansa yhteneväisenä tsaarinvaltaa vastaan. Monet perustuslailliset eivät sinänsä kannattaneet esimerkiksi niin laajaa äänioikeutta.
Perustuslailliset puolueet olivat tuolloin saaneet enemmistön säätyvaltiopäivillä, mutta uudessa eduskunnassa he jäivät vähemmistöön. Mechelinin senaatti joutui vuonna 1908 eroamaan, ja sitä seurasi lyhytikäinen perustuslaillisten ja vanhasuomalaisten yhdessä muodostama Hjeltin senaatti.
Toinen sortokausi (1908–1917)

Toisen sortokauden aikana myöntyväisyyslinja menetti kannatustaan, kunnes lopulta 1910-luvun alussa kaikki eduskuntapuolueet asettuivat tukemaan perustuslaillista passiivista vastarintaa. Tämän vuoksi suomalaisten puolueiden edustajat syrjäytettiin kokonaan maan senaatista, ja heidät korvattiin venäläisillä tai Venäjän armeijassa pitkään palvelleilla upseereilla, jolloin syntyi niin sanottu amiraalisenaatti. Vuonna 1917 Venäjän helmikuun vallankumous toteutti lyhytaikaisesti perustuslaillisten toiveet, kun Venäjän uudet johtajat olivat valmiit pitkälti tunnustamaan suomalaisten näkemykset Suomen autonomiasta. Lokakuun vallankumous samana vuonna kuitenkin siirsi koko kysymyksen pysyvästi pois päiväjärjestyksestä.
Jako perustuslaillisiin ja myöntyväisyyslinjan kannattajiin pitkälti hallitsi suomenkielisten porvaripuolueiden jakoa (etenkin vanha- ja nuorsuomalaisten välillä) vuosina 1899–1917, mutta vuoden 1918 valtiomuotokiistan yhteydessä tapahtui uudelleenryhmittyminen selkeämmin keskustaan ja oikeistoon. Perustuslaillisten joukossa olikin ollut sekä uudistusmielisiä sosiaaliliberaaleja (kuten K. J. Ståhlbergin siiven nuorsuomalaiset) että myös yhteiskunnallisilta näkemyksiltään varsin konservatiivisia ryhmiä.
Yrjö Pernu

Yrjö Pernu (20. syyskuuta 1899 Kalajoki – 3. maaliskuuta 1979) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa sotilaana vasta Suomen sisällissodassa, jossa hän toimi joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa. Hän osallistui vielä talvi- ja jatkosotaankin, joissa hän toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä rintamajoukoissa.
Perhe ja koulutus

Pernun vanhemmat olivat kauppias Jooseppi Pernu ja Ida Maria Ollila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1939 sairaanhoitaja Elisabet Lapveteläisen kanssa. Hän kävi neljä luokkaa Kokkolan suomalaista yhteiskoulua. Hän kävi sotilasohjaajien täydennyskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1922 ja 1923 sekä tykistökurssin vuonna 1926.