stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamal Haasan

| Kamal Haasan |
| --- | --- |
 Kamal Haasan vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1954 (ikä 69) Paramakudi, Madras, Intia
Ammatti:  elokuvanäyttelijä, elokuvaohjaaja, elokuvakäsikirjoittaja, elokuvatuottaja, laulaja
Puoliso:  Vani Ganapathy  (vih. 1978; ero 1985) Sarika Thakur  (vih. 1985; ero 2004)
Lapset:  Shruti Haasan Akshara Haasan
Näyttelijä
Aktiivisena:  1960–
Aiheesta muualla
IMDb 
Kamal Haasan (s. 7. marraskuuta 1954 Paramakudi, Madras, Intia) on intialainen elokuvanäyttelijä, poliitikko,käsikirjoittaja, tuottaja sekä ohjaaja. Haasan on palkittu muun muassa neljällä National Film Awards -palkinnolla, kahdella Filmfare Awards -palkinnolla ja 17 Filmfare Awards South -palkinnolla.
Haasanin läpimurtoelokuva pääosanäyttelijänä oli vuoden 1975 draamaelokuva Apoorva Raagangal, joka valittiin vuoden parhaaksi tamilinkieliseksi elokuvaksi. Vuonna 2005 Time-lehti valitsi sadan kaikkien aikojen parhaan elokuvan joukkoon Haasanin vuonna 1987 ilmestyneen mafiaelokuvan Nayakan. Tamil Nadun osavaltion hallitus myönsi Haasanille vuoden 2008 parhaan näyttelijän elokuvapalkinnon katastrofielokuvasta Dasavathaaram, jossa hän esitti kymmentä eri roolia. Vuonna 2013 ilmestynyt vakoojatrilleri Vishwaroopam, jossa Haasan toimi sekä ohjaajana että näyttelijänä, onnistui ensimmäisenä tamilinkielisenä elokuvana ylittämään 2 miljardin rupian tuoton huolimatta muslimijärjestöjen sille hankkimasta väliaikaisesta esityskiellosta Tamil Nadussa ja joillain muilla alueilla.
Tammikuussa 2014 Intian hallitus myönsi Haasanille Padma Bhushan -palkinnon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamal Haasan Wikimedia Commonsissa
Kamal Haasan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
/ Kamal Haasan Facebookissa
Lily Allenin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Lily Allen esiintymässä vuonna 2014.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 4 |  |
| ↙EP:t | 4 |  |
| ↙Singlet | 35 |  |
| ↙Musiikkivideot | 20 |  |
Tämä on Lily Allenin diskografia.
Albumit

Alright, Still (2006)
It’s Not Me, It’s You (2009)
Sheezus (2014)
No Shame (2018)
EP:t

F.U.E.P. (2009)
Paris Live Session (2009)
Spotify Sessions (2014)
Spotify Singles (2018)
Singlet

"Smile" (2006)
"LDN" (2006)
"Littlest Things" (2006)
"Alfie" (2007)
"Shame For You" (2007)
"The Fear" (2008)
"Not Fair" (2009)
"Fuck You" (2009)
"22" (2009)
"Who'd Have Known" (2009)
"Somewhere Only We Know" (2013)
"Hard Out Here" (2013)
"Air Balloon" (2014)
"Our Time" (2014)
"URL Badman" (2014)
"As Long as I Got You" (2014)
"Trigger Bang" feat. Giggs (2017)
"Lost My Mind" (2018)
"Family Man / Mad World" (2018)
"What You Waiting For?" (Popcaan Remix) (feat. Popcaan) (2019)
Singlet > Vierailut singlet

"Oh My God" (Mark Ronson feat. Lily Allen) (2007)
"Drivin' Me Wild" (Common feat. Lily Allen) (2007)
"Beds Are Burning" (with various artists) (2009)
"Just Be Good to Green" Professor Green feat. Lily Allen (2010)
"5 O'Clock" (T-Pain feat. Wiz Khalifa and Lily Allen) (2011)
"True Love" (Pink feat. Lily Allen) (2013)
"Heaven's Gate" (Burna Boy feat. Lily Allen) (2018)
"Roll the Dice" (Shy FX feat. Stamina MC & Lily Allen) (2018)
"1%" (Oscar Scheller feat. Lily Allen) (2019)
"Sweet Like Chocolate" (DJ Spoony feat. Lily Allen) (2019)
"Plain" (Benee feat. Lily Allen & Flo Milli) (2020)
Singlet > Promosinglet

"Back to the Start" (2010)
"Sheezus" (2014)
"Higher" (2018)
"Three" (2018)
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 2006 | "LDN (version 1)" | Ben Jones |
| 2006 | "Smile" | Sophie Muller |
| 2006 | "LDN (version 2)" | Nima Nourizadeh |
| 2006 | "Littlest Things" | Nima Nourizadeh |
| 2007 | "Alfie" | Sarah Chatfield |
| 2008 | "The Fear" | Nez |
| 2009 | "Not Fair" | Melina Matsoukas |
| 2009 | "Fuck You" | Arnaud Boutin, Camille Dauteuille and Clement Dozier |
| 2009 | "22" | Jake Scott |
| 2009 | "Who’d Have Know" | James Caddick |
| 2013 | "Hard out Here" | Christopher Sweeney |
| 2013 | "Somewhere Only We Know" |  |
| 2014 | "Air Balloon" | That Go |
| 2014 | "Our Time" | Christopher Sweeney |
| 2014 | "Sheezus" | Ruffmercy |
| 2014 | "URL Badman" | The Sacred Egg |
| 2014 | "As Long as I Got You" | Christopher Sweeney |
| 2017 | "Going to a Town" | Bafic |
| 2018 | "Trigger Bang" | Myles Whittingham |
| 2018 | "Lost My Mind" | Myles Whittingham |
Karsten Andersen

Karsten Andersen helmikuussa 1964.
Karsten Andersen (16. helmikuuta 1920 Kristiania – 15. joulukuuta 1997 Oslo) oli norjalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi Bergenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina vuosina 1964–1985. Lisäksi Andersen toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 1964.
Andersenista tuli vuonna 1985 orkesterinjohdon professori Norjan valtion musiikkiakatemiassa.
Karsten Kobs

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karsten Kobs kesäkuussa 2005. |  Karsten Kobs kesäkuussa 2005. |  Karsten Kobs kesäkuussa 2005. |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | moukarinheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Budapest 1998 | moukarinheitto |  |
Karsten Kobs (s. 16. syyskuuta 1971 Dortmund) on saksalainen moukarinheittäjä ja maailmanmestari.
Yleisurheilun EM-kilpailuissa Budapestissa 1998 Kobs voitti pronssia. Kesäkuussa 1999 Dortmundissa hän heitti henkilökohtaisen ennätyksensä 82,78 metriä. Kaksi kuukautta myöhemmin Sevillassa hän voitti maailmanmestaruuden. Yleisurheilun maailmancupissa 2002 Kobs sijoittui kolmanneksi.
Keijutikka

| Keijutikka |
| --- | --- |
 Keijutikkanaaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Kirjotikat Picoides
Laji::  pubescens
Kaksiosainen nimi
 Picoides pubescens  (Linné, 1766) 
 Keijutikan esiintymisalue esitetty vihreällä.
Katso myös
   Keijutikka Wikispeciesissä   Keijutikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keijutikka (Picoides pubescens) on pohjoisamerikkalainen tikka. Sen laaja esiintymisalue ulottuu pohjoisessa Alaskan keskiosista Kanadaan ja pääosaan Yhdysvaltoja Teksasin ja Floridaan asti. Lajista tunnetaan 6 alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Etelä-Carolinasta vuonna 1766.
Litteähukankorento

| Litteähukankorento |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Anisoptera
Heimo::  Varsinaiset sudenkorennot Libellulidae
Suku::  Hukankorennot Libellula
Laji::  depressa
Kaksiosainen nimi
 Libellula depressa  Linnaeus, 1758 
Synonyymit
 Platetrum depressa (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Litteähukankorento Wikispeciesissä   Litteähukankorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Litteähukankorento (Libellula depressa) on hukankorentoihin kuuluva sudenkorento, jolla on leveä ja litteä takaruumis.
Ulkonäkö ja koko

Sukukypsällä koiraalla on väriltään selkäpuolelta sininen takaruumis, ja takaruumiin selkäpuolen reunoilla on keltaisia laikkuja. Naaras ja nuori koiras ovat väriltään keltaisia. Korennon takaruumis on muodoltaan litteä ja huomattavan leveä. Siipien tyviosissa on laajat ruskeat värialueet, mutta muuten siivet ovat kirkkaat.
Litteähukankorento muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran muita hukankorentolajeja ja jossakin määrin merisinikorentoa, mutta on helposti tunnistettavissa.
Litteähukankorennon takaruumiin pituus on 25–29 mm ja takasiiven pituus 33–37 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö

Litteähukankorentoa tavataan yleisenä laajalla alueella Euroopassa sekä Länsi- ja Keski-Aasiassa. Se kuuluu monin paikoin elinalueensa yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Levinneisyysalue rajoittuu idässä Iranin pohjoisosiin ja Turkmenistaniin. Laji ei elä aivan Euroopan pohjoisimmilla alueilla.
Laji on saapunut Suomeen alkujaan 1910-luvulla kaakosta. Nykyään se on maassa jokseenkin harvinainen ja paikoittainen. Kannan suuruudessa kuitenkin esiintyy vaihtelua, ja silloin tällöin laji on ollut yleisempi. Lajin esiintymisalue rajoittuu Suomessa maan eteläosiin.
Litteähukankorento elää useanlaisissa seisovissa ja hitaasti virtaavissa pienissä vesistöissä. Erityisen yleisiä asuinpaikkoja ovat ihmistoiminnasta syntyneet ojat, tuoreet pihalammikot ja sorakuoppien lampareet. Korennot voivat usein vaeltaa etäälle vedestä.
Elintavat

Lajin lentoaika Suomessa ajoittuu touko-kesäkuun vaihteesta elokuun alkupuolelle. Päälentoaika on kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun puoleenväliin.
Litteähukankorento parittelee hyvin lyhyesti ilmassa lentäessään.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Litteähukankorento (Libellula depressa)
Litteähukankorento Korentowikissä
Naaras
Toukka
Nuori koiras
Vanha naaras
Kannonhutikirjaaja

| Kannonhutikirjaaja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Kaarnakuoriaiset Scolytinae
Tribus::  Dryocoetini
Suku::  Hutikirjaajat Dryocoetes
Laji::  autographus
Kaksiosainen nimi
 Dryocoetes autographus  (Ratzeburg, 1837) 
Katso myös
   Kannonhutikirjaaja Wikispeciesissä   Kannonhutikirjaaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kannonhutikirjaaja (Dryocoetes autographus) on kaarnakuoriaisten (Scolytinae) alaheimoon kuuluva hutikirjaajalaji. Aikuinen kannonhutikirjaaja on väriltään tumman punaruskea. Se on pituudeltaan 2,8-4,4 mm. Laji on Suomessa vakiintunut ja yleinen esiintyen Suomessa koko maassa. Laajemmin lajia esiintyy Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Japanissa. Kannonhutikirjaajat elävät kuusen kannoissa, pystyyn kuolleiden puiden tyvillä tai maata vasten painuneissa kaatuneissa kuusissa. Lajin syömäkuviot sijaitsevat kuusen paksun kuoren alla.
Kannonhutikirjaajan luonnollisia vihollisia ovat ainakin seuraavat niissä loisivat eliöt: Himmikiilupistiäisiin (Eurytomidae) kuuluvat Eurytoma arctica ja Eurytoma morio sekä Parasitorhabditis autographi.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Kannonhutikirjaaja (Dryocoetes autographus)
ITIS: Dryocoetes autographus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Dryocoetes autographus (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide:  Species Dryocoetes autographus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Dryocoetes autographus (englanniksi)
Lentäjän koira

| Lentäjän koira Edu Kehäkettunen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. joulukuuta 2005
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Edu, DJPP, Vilunki 3000, Prao-D, Legis, MC Taakibörsta, Dee, El Mono
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Numbers Entertainment
Edu Kehäkettusen muut julkaisut
|   | Lentäjän koira 2005 | Hyvän olon konsultit 2008 |
Lentäjän koira on suomalaisen rap-artisti Edu Kehäkettusen debyyttialbumi, jonka julkaisi Numbers Entertainment 7. joulukuuta 2005. Aiemmin samana vuonna julkaistiin myös omakustannevinyyli Lentäjän koira vol. 2. Molemmat albumit ovat loppuunmyytyjä ja keräilyharvinaisuuksia.selvennä
Taustatietoa

Albumin kappale "Edu meni sekaisin" julkaistiin alun perin 2004 3rd Rail Musicin mixtapekokoelmalla Monelt ne tulee nimellä "Edu meni sekasin". Kappaleella oli mixtapella pidempi aloitus ja lopetus.
Kappaleen "Edu ja PeePee" alkuperäinen versio sekä kappaleen "Moottoriturvat" remix-versio ovat julkaistu DJPP:n Tuottajalevyllä.
Kappale "Ihan mitä vaan" ilmestyi Edun aikaisemmalla albumilla Räppäävä Älykääpiö vol. 1 nimellä "Ihan mitä vaan...".
Albumi sisältää myös MC Taakibörstan kappaleet "Varo, tai mä tuun kyljestä sisään", sekä "Koiratarha radalla (orginaali versio)", josta oli aikaisemmin julkaistu remix-versio Tuomion & Koneen EP:llä 2003.
Lentäjän Koira Vol. 2 on julkaistu vain vinyylinä, ja se sisältää viisi CD:n kappaleista sekä kolme instrumentaaliversiota. Albumi sisältää yhden uuden kappaleen, joka on levyn intro.
Kappaleet

Intro
Hellyyden ehdoilla
Edu ja PeePee (Remix)
Härskiyden huipentuma (mukana Raimo)
Edu meni sekaisin
Ihan mitä vaan (mukana Legis, Kone & Setä)
Moottoriturvat (mukana Udonipanpoika Petos)
Hellyyden ehdoilla (mukana Udonipanpoika Petos) (Anaalitreffit remix)
Mitä Edumpi, sitä Davempi [Illan Viimeinen Hidas] (mukana Davo)
MC Taakibörsta: Varo, tai mä tuun kyljestä sisään
MC Taakibörstä: Koiratarha radalla (mukana Tuomio & Kone) (Alkuperäinen versio)
Hellyyden ehdoilla (Video)
Kappaleet > Vinyyliversion kappaleet

Intro
Hellyyden ehdoilla
Hellyyden ehdoilla (Bonus Beat)
Moottoriturvat (mukana Petos)
Moottoriturvat (Instrumental)
Edu meni sekaisin
Hellyyden ehdoilla (Anaalitreffit Remix) (mukana Petos)
Anaalitreffit (Bonus Beat)
MC Taakibörsta - Varo, tai mä tuun kyljestä sisään
Biitit

Edu: 1, 2
Edu & DJPP: 3, 7
DJPP & Vilunki 3000: 4
Prao-D: 6
Edu & Legis: 8
Dee & El Mono: 9
MC Taakibörsta: 10, 11
Lego Star Wars II Mobile

Lego Star Wars II Mobile on suomalaisen Universomon tekemä ja THQ:n julkaisema mobiilipeli. Se perustuu Lego Star Wars -videopelisarjaan.
Pelin tapahtumapaikkana on ainoastaan Kuolemantähti.
Pelaaminen

Lego Star Wars II Mobile on ”puzzle”-tyylinen ja pelaajan on välillä työnnettävä Lego-palikoita päästäkseen tasossa eteenpäin.
Pelissä on kolme virallista hahmoa, joilla on eri taidot, ja yksi cameo-hahmo.
Pelaaminen > Luke Skywalker

Pelin alussa Luke Skywalkerilla on ase, mutta Prinsessa Leian vapauduttua ase siirtyy hänelle. Luke voi työntää Lego-palikoita, joiden avulla pääsee tasoissa eteenpäin.
Pelaaminen > R2-D2

R2-D2 pelastetaan eräässä tasossa vankisellistä. Hän voi käyttää kontrollipaneeleja, joilla voi avata ovia ja liikuttaa hissejä. R2-D2 ei voi liikkua lattialla, johon työnnettävät Lego-palikat jäävät kiinni.
Pelaaminen > Prinsessa Leia

Prinsessa Leialla on laserase, joka siirtyi Lukelta hänelle.
Pelaaminen > Darth Vader

Lisäksi pelissä esiintyy ns. cutscenessä Darth Vader, joka laskeutuu aluksellaan kuolemantähdelle juuri, kun peli on päättymässä. Vaderilla ei voi kuitenkaan pelata pelissä.
Juoni

Lego Star Wars II Mobilen tarina perustuu Lego Star Wars II -videopelin Kuolemantähti-tasoon.
Kuolemantähti on vetänyt vetosäteellä Millennium Falconin sisäänsä. Luke Skywalker ampuu alukseen tunkeutuneet iskusotilaat ja lähtee etsimään R2-D2:a, joka katosi aluksen laskeuduttua Kuolemantähteen. Löydettyään R2-D2:n hän lähtee etsimään prinsessa Leiaa ja vapauttaa tämän vankisellistä. Prinsessa Leia, Luke Skywalker ja R2-D2 pakenevat Kuolemantähdeltä Millennium Falconilla, jonka jälkeen Darth Vader tulee laskeutumisalustalle.
Vastaanotto

IGN:n Levi Buchanan antoi pelille 6.5/10 pistettä. Hänen mielestään palapelityyli oli hyvä, mutta toimintaelementit tylsiä. Hän antoi kritiikkiä siitä, ettei peli ollut Lego-tyylinen (pelissä ei rakenneta Lego-palikoilla).
Game Rankings taas antoi pelille 65% pisteitä.
Pocket Gamerin Rob Harn antoi pelille hyvän arvostelun, mutta kritisoi sen primitiivistä taistelusysteemiä ja mahdollisuutta tehdä tasosta voittamaton vahingossa tukkimalla sisäänkäynti.
Karjalantuhkapensas

| Karjalantuhkapensas> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Tuhkapensaat Cotoneaster
Laji::  antoninae
Kaksiosainen nimi
 Cotoneaster antoninae  Juz. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karjalantuhkapensas (Cotoneaster antoninae) on ruusukasveihin kuuluva matala pensaslaji. Sitä käytetään koristekasvina.
Levinneisyys

Karjalantuhkapensasta esiintyy Pohjois-Venäjällä Karjalan tasavallasta ja Kuolan niemimaalta Uralin vuoristoon. Levinneisyysalue Karjalasta Uralille on yhtenäinen. Osaksi samalla alueella esiintyy myös lähilaji kuolantuhkapensas (Cotoneaster cinnabarinus).
Karjalantuhkapensas on harvinainen kasvi Laatokan Karjalassa, missä lähes kaikki alueen luontaiset tuhkapensaat ovat tätä lajia. Se kasvaa tyypillisesti Laatokan pohjoisrannikon riuttavuorilla, jyrkästi järveen putoavien vuorten rinteiden kalkkikallioilla. Suomalaisten kasvitieteilijöiden tutkiessa aktiivisesti Laatokan Karjalan aluetta 1800-luvun lopusta 1940-luvulle asti sitä löytyi Lahdenpohjan, Sortavalan, Pitkärannan ja Kurkijoen alueilta. Vielä 1990-luvulla karjalantuhkapensas löydettiin joiltain vanhoilta paikoilta kuten Sortavalan Rauskunvuorelta ja Haukkariutalta.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Karjalantuhkapensas – Cotoneaster antoninae
Lodewijk van Heyden

Lodewijk van Heyden, Johan Joeke Gabriël van Wicherenin maalaama muotokuva.
Lodewijk Sigismund Vincent Gustaaf van Heyden (myös Ludowik tai Ludwig; ven. Лог­гин (Ло­гин) Пет­ро­вич Гейден, Loggin (Login) Petrovitš Geiden (Heiden); 6. syyskuuta 1772 Haag, Alankomaiden tasavalta – 17. lokakuuta (J: 5. lokakuuta) 1850 Tallinna, Venäjän keisarikunta) oli hollantilaissyntyinen kreivi ja Venäjän keisarikunnan laivaston amiraali.
Suku

Lodewijk van Heyden kuului Heydenin vanhaan aatelissukuun, jonka juuret ovat Saksan Westfalenissa. Hänen isänsä Sigismund Pieter Alexander van Heyden sai vuonna 1790 Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan valtakunnankreivin arvon. Heydenin äiti Maria Frederika Reede van Ginkel oli Athlonen 4. jaarlin tytär ja yksi hänen esivanhemmistaan oli Alankomaiden käskynhaltijan Fredrik Henrik Oranialaisen avioton poika, kreivi Frederik van Nassau-Zuylestein.
Perhe

Heydenin puoliso oli tanskalaissyntyinen Anna Marie Akeleye (1778–1855), jonka isä oli palvellut Venäjän laivastossa. Heille syntyi kolme ja poikaa ja kolme tytärtä. Vanhin poika oli amiraali Ludwig (Loggin) Heiden ja nuorin jalkaväenkenraali Fjodor Heiden, joka toimi Suomen kenraalikuvernöörinä. Asuessaan Tallinnassa Heyden liitettiin vuonna 1836 jälkeläisineen Vironmaan aateliin. Hän alkoi käyttää nimestään saksankielistä muotoa Ludwig Sigismund Gustav Heyden, ilman van-etuliitettä.
Muuta

Heydenin mukaan on nimetty Tyynellämerellä Marshallinsaarilla sijaitseva Heydenin atolli ja Alaskassa Bristolinlahteen kuuluva poukama Port Heiden, jonka rannalla on samanniminen kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lodewijk van Heyden Wikimedia Commonsissa
Lodewijk van Heiden (1773-1850) – Zeeheld en Berend Botje? (hollanniksi) Historiek
Heydenin muotokuva Navarinon taistelun muistomerkissä Kreikan Pýloksessa.
Karjalohjan seurakunta

| Karjalohjan seurakunta> Karislojo församling |
| --- | --- |
 Karjalohjan kirkko
Suuntautuminen:  evankelis-luterilainen
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Helsingin hiippakunta / Espoon hiippakunta
Rovastikunta:  Lohjan rovastikunta
Perustettu:  1614
Lakkautettu:  2013
Liitetty:  2013
Liitettiin:  Lohjan seurakunta
Pääkirkko:  Karjalohjan kirkko
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karjalohjan seurakunta (ruots. Karislojo församling) oli evankelis-luterilainen seurakunta Karjalohjalla, Uudellamaalla. Seurakunta muodostettiin aluksi Karjaan ja Lohjan osista Karjaan kappeliksi vuonna 1531. Seurakunta itsenäistyi itsenäiseksi seurakunnaksi vuonna 1614. Karjalohjan seurakuntaan on kuulunut myös Sammatin seurakunta omana kappelinaan. Karjalohjan seurakunnan pääkirkkona toimi Karjalohjan kirkko.
Vuonna 2013 Karjalohjan miltei 400-vuotias seurakunta liitettiin Lohjan seurakuntaan alueseurakunnaksi samalla kun Karjalohjan kunta liitettiin Lohjan kaupunkiin. Karjalohjan seurakunnan viimeinen kirkkoherra oli Heikki Linnavirta.
Kirkkoherrat

Epätäydellinen luettelo Karjalohjan seurakunnan kirkkoherroista vuodesta 1614:
| nimi | vuodet |
| --- | --- |
Olaus Caspari: 1614-n. 1634
Henricus Amundi: n. 1635-1648
Johannes Georgius Thauvonius: 1656-1590
Jonas Thauvonius: 1690-1695
Jeremius Wallenius: 1695-1712
Joseph Melartopaeus: 1714-1728
Gabriel Hartman: 1749-1763
Eric Lencqvist: 1764-1773
Isak Florin: 1773-1800
Isak Florin nuorempi: 1801-1825
Daniel Ekvall: 1828-1835
Gustaf Adolf Gedda: 1838-1849
Fredrik Vilhelm von Pfaler: 1853-1861
Gustaf Johansson: 1862-1869
Frans Ludvig Ingerman: 1870-1874
Berndt Johan Anthoni: 1878-1905
Frans Vihtori Leino: 1907-
Heikki Linnavirta: -2012
Rakennukset ja hautausmaat

Karjalohjan kirkko
Karjalohjan pappila
Karjalohjan kanttorila
Karjalohjan hautausmaa
Pyhän Ristin hautausmaa
Karjalohjan makasiinikirkko
Karjalohjan seurakuntatoimisto, joka purettiin 2019.
Karl Johan Brännäs

Karl Johan Brännäs (12. toukokuuta 1835 Pietarsaaren maalaiskunta – 28. heinäkuuta 1900 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä ja kolminkertainen valtiopäivämies.
Brännäsin vanhemmat olivat Petter Anders Brännäs ja Brita Maria Smeds ja puoliso Greta Sofia Brännäs. Brännäs oli Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1872, 1885 ja 1891. Vuonna 1872 hän oli kunnallisvaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen, vuonna 1885 hän anoi viinan valmistuksen ja myynnin rajoittamista.
Karl Johan Brännäsin veljenpojan poika oli näyttelijä Tauno Palo (e. Brännäs).
Karl Johan Agaton von Numers

Karl (Carl) Johan Agaton (Agathon) von Numers (21. lokakuuta 1861 Helsinki – 9. syyskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Numersin vanhemmat olivat Karl Johan Oskar von Numers ja  Hedvig Constantia Fredrika Ehrenstam ja puoliso Elin Olivia Hällfors. Professori Gustaf Sigurd Gideon von Numers oli hänen veljensä. Karl Johan Agaton von Numers oli hovineuvos, kanavapäällikkö ja Suomen sisällissotaan osallistunut suojeluskuntalainen. Sotilasurallaan hän yleni alikapteeniksi. Von Numers oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888.