Keskustaajama
Keskustaajamat Suomessa

Suomessa keskustaajama (ruots. centraltätort) on taajama, joka on merkittävä kunnan hallinnon tai talouden kannalta. Tilastokeskus määrittelee keskustaajamat tyypillisesti joko keskustaajamiksi (kt) tai kirkonkyliksi (kk).
Muutamissa tapauksissa kunnan keskustaajama on eriniminen kuin itse kunta. Esimerkiksi Inarin kunnan keskustaajama ei ole Inarin kirkonkylä, vaan Ivalo. Enontekiöllä kuntakeskus sijaitsee kyllä kirkonkylässä, mutta kirkonkylä ei ole nimeltään Enontekiö, vaan Hetta. Sotkamossa kuntakeskus on myös Enontekiön tavoin kirkonkylässä, mutta se on sulautunut osaksi kunnan suurimman taajaman, Vuokatin kanssa. Esimerkiksi Kemie on Tohmajärven kunnan keskuskylä ja keskustaajama, vaikkei se ole kirkonkylä. Tohmajärven kirkko sijaitsee usean kilometrin päässä tästä kylästä.
Yhteensä 50 Manner-Suomen kunnassa keskuspaikka on eriniminen kuin itse kunta (Ahvenanmaalla useimpien kuntien hallintokeskus on eriniminen). 22 näistä keskustaajamien nimistä on laajassa käytössä postitoimipaikan nimenä, kartoissa ja tienviittojen viitoituskohteina. Neljän keskuspaikan nimi on aiemmin ollut laajassa käytössä, mutta nykyisin paikanniminä käytetään ensisijaisesti kuntien nimiä. Seitsemän keskuspaikan osalta postitoimipaikka oli aiemmin taajaman, mutta nykyisin kunnan nimellä, taajaman nimeä käytetään kuitenkin silti paljon. Kahta keskustaajaman nimeä käytetään paljon (Enontekiön Hetta ja Virolahden Virojoki), vaikka postitoimipaikka on aina ollut niissä kunnan nimellä. Kolmessa kaupungissa (Imatra, Jämsä ja Kokemäki) tilastollisesti määritelty taajama on samanniminen (muodossa X:n keskustaajama), mutta hallinnollisena keskuksena toimii vain yksi taajaman osista. 12 kunnassa eriniminen keskustaajaman nimi on harvemmin käytetty, postitoimipaikan nimenä on aina ollut kunnan nimi ja paikannimenäkin kunnan nimi on ensisijaisesti käytössä.
Vuosien mittaan keskustaajama saattaa kasvaa yhteen sen lähistöllä sijaitsevien taajamien tai jopa toisten kuntien keskustaajamien kanssa. Suomessa esimerkiksi Helsingin, Tampereen ja Turun kaupunkien keskustaajamat ulottuvat kuntarajojen yli useaan naapurikuntaan. Samoin Jyväskylän kaupungin keskustaajama ja silloisen Jyväskylän maalaiskunnan keskustaajama Vaajakoski kasvoivat yhteen vuonna 1980. Tällaisissa tapauksissa voi seudun tai maakunnan keskuskunnan keskustaajaman sisään jäädä myös saman kaupunkiseudun muiden kuntien hallinnollisia keskuksia. Helsingin keskustaajamassa on kaikkiaan kahdeksan, Turun keskustaajamassa seitsemän, Tampereen keskustaajamassa kuuden, Porin keskustaajamassa neljän, Forssan keskustaajamassa kolmen sekä Kemin, Lahden, Maarianhaminan, Oulun ja Vaasan keskustaajamissa (kuten myös Ilmajoki-Kurikan taajamassa ja Kaustisen kirkonkylässä) kahden kunnan keskukset.
Toinen nimitys kunnan hallintokeskukselle on kuntakeskus, koska kunnan hallintokeskuksen ei tarvitse välttämättä olla taajama (toisin kuin Ruotsissa, jossa jokaisessa kunnassa on vähintään yksi taajama). Kuntakeskuksessa sijaitsee kunnantalo, terveyskeskus, kunnan pääkirjasto ja vaihteleva määrä yksityisiä palveluita. Kaikissa Suomen kunnissa on kuntakeskus, mutta muutamissa kunnissa (useat Ahvenanmaan kunnat sekä Manner-Suomessa Luhanka) ei kuitenkaan ole lainkaan tilastollisia vähintään 200 asukkaan taajamia. Tällöin kuntakeskuksena voi toimia kylä tai jokin muu paikka. Ennen vuoden 1865 kunnallisasetusta pitäjät vastasivat sekä hengellisistä että maallisista tehtävistä, jolloin kuntien hallintopaikkana toimi kirkonkylä. Liikenneyhteyksissä tapahtuneen kehityksen ja muuttoliikkeiden myötä eräissä kunnissa kuntakeskukseksi on muodostunut jokin muu paikka kuin kirkonkylä, esimerkiksi radanvarsikunnissa asemakylä.
Suomessa oli vuonna 2017 312 kuntakeskusta, joista 263 muodostaa oman tilastollisen taajaman, ja 39 on kasvanut viereisten, suurempien taajamien kanssa yhteen. Suomen pienin nykyisen kunnan keskustaajama on Pyhärannan kirkonkylä eli Rohdainen. Pöytyällä on ollut vuoden 2005 sen ja Karinaisten kuntaliitoksesta lähtien kaksi keskustaajamaa: Kyrö ja Riihikoski, kunnanvirastolla on toimipisteet molemmissa taajamissa.
Keskus- ja vaikutusaluetutkimuksessa Suomessa etenkin 1970-80-luvuilla tutkittiin hierarkkisia keskusverkkoja, joissa eri tasoiset keskukset jaettiin valtakunnan-, valtakunnanosa-, maakunta-, kaupunki-, kunta- ja kyläkeskuksiin sen mukaan mitä palveluja eli keskustoimintoja kunkin tasoisessa keskuksessa oli. Nämä keskusluokat eivät aina välttämättä täysin vastanneet samanhetkistä kuntajakoa. Näin käsite kuntakeskus saattoi saada saa kaksi merkitystä: 1) Kunnan hallinnollinen keskus tai 2) tietyn palvelutason omaava keskus, joka palvelutasoltaan karkeasti vastasi kunnan keskusta.