stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Satudarah
Taustaa

Ambonilaisten ja muiden Etelä-Molukeilla asuneiden indonesialaisten muutto Hollantiin alkoi 1950-luvulla, kun Indonesia itsenäistyi ja kristittyjen ambonilaisten tulevaisuus muslimienemmistöisessä valtiossa vaikutti epävarmalta. Hollannissa heitä majoitettiin muun muassa siirtoleireille, joita Saksa oli perustanut toisen maailmansodan aikana. Ambonilaisten oli vaikea päästä työmarkkinoille, eikä heitä taustansa vuoksi hyväksytty edes moottoripyöräkerhoihin, joten he perustivat oman kerhon vuonna 1990. Satudarahin tunnusvärit ovat separatistisen Etelä-Molukkien tasavallan lipun värit: sininen, valkoinen, vihreä ja punainen.
Satudarah pitää tai on ainakin aiemmin pitänyt Helvetin enkeleitä vihollisenaan ja Bandidosta liittolaisenaan. Hollannissa Satudarah on suurempi kerho kuin Helvetin enkelit, ja sillä on väkivaltaisempi maine. Lokakuussa 2014 kuusi Satudarahin jäsentä sai syytteet Ruotsissa maan historian suurimman kokaiinilastin (lähes 40 kilogrammaa) salakuljetuksesta.
Malaijin kielessä, johon ambonin kieli perustuu, Satudarah tarkoittaa ”yhtä verta”. Vuonna 2015 sai ensi-iltansa hollantilainen Satudarahista kertova dokumenttielokuva Satudarah – One Blood.
Suomessa

Kerho on perustanut myös Suomeen osastonsa vuoden 2017 alussa. Toukokuussa 2017 jengin pomo kuoli Järvenpäässä ulosajossa. Turmasta tuomittiin toinen jengiläinen, joka ajoi autoa. Oikeuden mukaan mies ajoi lääkkeiden ja alkoholin vaikutuksen alaisena reilua ylinopeutta. Hänet tuomittiin kuolemantuottamuksesta, törkeästä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta ja rattijuopumuksesta sekä useista aiemmista rikoksista kahden vuoden ja kuuden kuukauden vankeuteen.
Saman vuoden lopussa Satudarahin jäseniä tuomittiin vankeusrangaistuksiin muun muassa väkivalta- ja huumausainerikoksista. Neljästä tuomitusta jäsenestä kolmella oli ulkomaalaistaustainen nimi. He saivat tuomion vapaudenriistosta: He pakottivat veitsellä uhaten aamuyöllä kadulla kävelleen pariskunnan autoon, jossa he pitivät heitä kuristusotteessa ja uhkasivat heitä veitsellä vaatien rahaa. Tuomitut veivät uhrinsa uhrien kotiin, jossa pariskuntaa pidettiin makuuhuoneessa sillä aikaa, kun tuomitut veivät asunnosta muun muassa kaksi tietokonetta sekä pariskunnan passit ja ajokortit. Tuomitut yrittivät myös saada pariskunnan miehen nostamaan heille 10 000 euron pikavipin, mutta miehelle ei myönnetty niin isoa lainaa. Miehet lähtivät asunnosta aamuneljän jälkeen, jolloin uhrit pääsivät hälyttämään apua naapurista. Lisäksi heidät tuomittiin useista muista rikoksista. Tuomiot vaihtelivat neljästä vuodesta 10 vuoteen ja kuuteen kuukauteen vankeutta.
Syyttäjän mukaan edellä mainituissa jutuissa tuomituista ainakin kuusi kuuluu tai on kuulunut Satudarahiin. Kaikkiaan jutuissa tuomittiin ehdottomaan vankeuteen yhteensä yhdeksän ihmistä ja ehdolliseen kaksi. Rikoksia tehtiin vuosina 2016–2017 muun muassa Järvenpäässä, Vantaalla, Hyvinkäällä ja Keravalla. Osaa rangaistuksista oikeus kovensi, sillä rikokset oli tehty osana järjestäytynyttä rikollisryhmää.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Siiri Leppänen

| Siiri Leppänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. tammikuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Aktiivisena:  2016-2023
Ulkopelipaikka:  koppari
Sisäpelirooli:  etenijä
Seura:  -
Sarja:  Superpesis
Pelaajaura
Junioriseurat
2016-2019:  Hämeenkyrön Räpsä
Ammattilaisjoukkueet
2020-2023:  Manse PP Maila-Jussit Pöytyän Urheilijat Vaasan Mailattaret
Siiri Leppänen (s. 21. tammikuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija.
Leppänen edusti urallaan Superpesiksessä Manse PP:tä, Seinäjoen Maila-Jusseja, Pöytyän Urheilijoita ja Vaasan Mailattaria. Hänen kasvattajaseuransa on Hämeenkyrön Räpsä. Hän pelasi ulkokentällä kopparina ja sisäpelissä etenijänä. Leppänen pelasi 75 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi neljä kunnaria ja seitsemän tavallista juoksua, toi 55 juoksua ja keräsi 198 kärkilyöntipistettä. Leppänen pelasi kahdeksan Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän toi viisi juoksua ja keräsi 14 kärkilyöntipistettä. Leppänen pelasi seitsemän Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän löi kaksi tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 24 kärkilyöntipistettä.
Siiri Koivula

Siiri Koivula (s. 27. joulukuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Liigassa Tikkurilan Palloseuraa kaudella 2018 ja PK-35 Vantaata kaudella 2020. Kaudeksi 2021 hän siirtyi helsinkiläiseen Pallokerho-35:een. Ennen kauden 2021 alkua Koivula on pelannut Liigassa kaikkiaan 31 ottelua.
Vasenjalkainen Koivula on kotoisin Vaasasta. Siellä hän edusti juniorina FC Sportia ja Vasa IFK:ta ja pelasi jälkimmäisen seuran riveissä Naisten Ykköstäkin kaudella 2017.
Koivula on edustanut oman ikänsä norisomaajoukkueessa.
Siiri Loimaranta

| Siiri Loimaranta> Siiri Johanna Lindstedt.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. toukokuuta 1873 Seinäjoki
Kuollut: 27. elokuuta 1953 (80 vuotta)
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Opettaja, järjestötyöntekijä
Vanhemmat:  Wilhelm Lindstedt Hilma Nyholm
Sukulaiset:   Hilma Elisabeth Stenros (sisko)  Yrjö Loimaranta (veli)  Laina Kivi (sisko)  Lauri Loimaranta (veli)  Suoma af Hällström (sisko)  Hilja Oksanen (sisko)  Sakari Loimaranta (veli)  Eero Loimaranta (veli)  Aura Lindstedt (sisko) 
Muut tiedot
Järjestö:  NNKY
Siiri Johanna Loimaranta, vuoteen 1906 Lindstedt (3. toukokuuta 1873 Seinäjoki – 27. elokuuta 1953) oli suomalainen opettaja ja kristillinen järjestötyöntekijä.
Loimarannan vanhemmat olivat lääninrovasti Wilhelm Lindstedt ja tämän ensimmäinen vaimo Hilma Nyholm. Loimaranta kävi tyttökoulun, josta valmistui 1889, jatko-opiston 1896. Hän teki useita opintomatkoja muun muassa Englantiin, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Loimaranta oli Tampereen tyttökoulun opettaja 1899–1912, Suomen NNKY:n liiton matkasihteeri 1912–1915, pääsihteeri 1915–1945. Hän oli Suomen NNKY:n liiton liittohallituksen jäsen 1913–1953, Maailman NNKY:n johtokunnan jäsen 1920–1930, Pohjoismaiden NNKY:n yhteistyön toimikunnan jäsen vuoteen 1953, varapuheenjohtaja 1928–1935 ja Suomen kirkon sisälähetysseuran johtokunnan jäsen 1923–1953.
Loimarannan sisaruksia olivat opettaja, johtaja Lauri Loimaranta,  samoin kuin piispa Yrjö Loimaranta ja teologi Sakari Loimaranta, jonka puoliso oli tekstiilitaiteilija Hanna Loimaranta.
Sieväsinililja

| Sieväsinililja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Scilloideae
Suku::  Kevättähdet Scilla
Laji::  amoena
Kaksiosainen nimi
 Scilla amoena  L. 
Synonyymit
 Othocallis amoena 
Katso myös
   Sieväsinililja Wikispeciesissä   Sieväsinililja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sieväsinililja (Scilla amoena) on kevättähtien sukuun kuuluva laji. Kasvi on 15–20 senttimetriä korkea. Lehdet ilmaantuvat yleensä ennen kukkavarsia. Ne ovat tyvestä punertavia ja muodoltaan tasasoukat. Kukkavarressa on 3–6 kukkaa, jotka ovat väriltään sinisiä tai sinivioletteja ja muodoltaan tähtimäisiä. Sieväsinililja kukkii huhtikuulta toukokuulle. Kasvi menestyy sekä aurinkoisella että varjoisella kasvupaikalla, mutta maan on oltava hyvin vettä läpäisevä. Kasvia lisätään jakamalla kesän lopulla tai syksyn alussa tai istuttamalla sipuleita syys- tai lokakuussa. Istutussyvyys on 5–7 senttimetriä ja istutusväli 5–10 senttimetriä.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sieväsinililja (Scilla amoena)
Samuel Noah Kramer

Samuel Noah Kramer (28. syyskuuta 1897 – 26. marraskuuta 1990 Philadelphia, Yhdysvallat) oli eräs maailman johtavimmista assyriologeista ja assyriologian professori Pennsylvanian yliopistossa. Hän oli erikoistunut muinaiseen sumerin kieleen ja kirjallisuuteen.
Kramer kuoli kurkkusyöpään vuonna 1990.
Samuel Olivas

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. joulukuuta 1974
Syntymäpaikka: {{{syntymäpaikka}}}, Nicaragua
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996-2005 | Real Estelí |  |  |
Maajoukkue
| 2000 |  Nicaragua | 3 | (0) |

Samuel Olivas (s. 24. joulukuuta 1974) on nicaragualainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän edusti koko uransa Nicaraguan pääsarjassa pelannutta Real Estelía. Olivas pelasi maajoukkueessa kolme ottelua, vuonna 2000 karsinnoissa MM-kisoihin 2002.
Schweriner See

| Schweriner See |
| --- | --- |

Valtiot:  Saksa 
Paikkakunta:  Mecklenburg-Etu-Pommeri
Koordinaatit:  53°43′00″N, 11°28′00″E
Laskujoki:  Stör (en) ja Wallensteingraben (d) 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  37,6 m
Pituus:  21  km
Leveys:  6  km 
Pinta-ala:  61,54 km²
Tilavuus:  0,787 km3 
Keskisyvyys:  12,8  m 
Suurin syvyys:  52,4  m tai 12,8  m 
Valuma-alue:  414 km2 
 fiSchweriner See 
Schweriner See on järvi Pohjois-Saksassa Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Sen rannalla sijaitsevat muun muassa Schwerinin ja Bad Kleinenin kaupungit. Järven pinta-ala on 61,54 neliökilometriä ja suurin syvyys 52,4 metriä. Pisimmillään järvi on 21 kilometriä pitkä, leveimmillään kuusi kilometriä leveä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schweriner See Wikimedia Commonsissa
Seulonta

Seulonta voi tarkoittaa seuraavia asioita:
seulontatutkimus, lääketieteessä keino, jonka avulla löydetään oireettomasta väestöstä tiettyjä sairauksia.
seulontamenettely, oikeustieteessä eriyttämismenettely, jolla Suomessa rajoitettiin valitusten tutkintaa hovioikeudessa vuosina 2003–2010
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Seulonta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Schwarzwaldin kakku

Schwarzwaldin kakku.
Schwarzwaldin alueen kansallispuku.
Schwarzwaldin kakku (saks. Schwarzwälder Kirschtorte) on Saksasta peräisin oleva kakku. Nimensä se on mahdollisesti saanut Schwarzwaldin alueen kansallispukujen mukaan, joiden värimaailmaa kakku toistaa. Kakun valmistamiseen käytetään kirkasta kirsikoista valmistettua hedelmäviinaa (Kirschwasser). Alun perin saksalainen kakkuresepti on sittemmin yleistynyt ympäri maailmaa.
Historia

Schwarzwaldin kakun tarkkaa syntypaikkaa tai -aikaa ei tunneta. Kunnia kakun keksimisestä annetaan usein Bodenjärven tuntuman Radolfzell am Bodenseen kaupungissa eläneelle Josef Kellerille (1887–1981). Kellerin sanotaan keksineen kakun vuonna 1915, kun hän työskenteli Bad Godesbergissa Café Agnerissa. Joidenkin muiden lähteiden mukaan kakku syntyi vasta vuonna 1930, ja sen keksijä oli Tübingenissa asunut kokki. Dr. Oetkerin julkaisema Backen macht Freude mainitsee kakun vasta vuonna 1951. On todennäköistä, että resepti oli alun perin vain ammattilaisten käytössä, ja se levisi tavallisen kansan käyttöön tätä kautta. Sittemmin resepti on yleistynyt Saksan ohella eri puolilla maailmaa.
Valmistus

Kakku on mahdollisesti saanut nimensä Schwarzwaldin alueen kansallispuvun mukaan. Kakku muistuttaakin ulkoisesti hieman musta-valko-punaista asua. Kakun toinen oleellinen osa ovat kirsikat. Schwarzwaldin alueella on kasvatettu kirsikkapuita jo vuosisatoja. Kakku koostuu sokerikakusta ja ohuesta suklaamurotaikinapohjasta. Valmistukseen käytetään runsaasti kirsikkabrandyä (kirschwasser).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schwarzwaldin kakku Wikimedia Commonsissa
Seulola

Seulola (ven. Сиголово, Sigolovo) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään kylän alue sijaitsee Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä.
Seulola sijaitsi soiden takana eristyksissä Järvisaaren muista suomalaiskylistä. Kylää ei mainita vielä 1600-luvulla, joten se on perustettu ilmeisesti 1700-luvulla Nuijien ja Haposten toimesta. Paikallisen perimätiedon mukaan sodassa vangeiksi joutuneet Haponen ja Nuija perustivat talonsa vierekkäin kylän paikalle. Kartalla kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1770. Kyläläiset käyttivät kylästään yleensä nimeä Läskelä, vaikka kirkonkirjoissa käytettiin nimeä Seulola. Tuntemattomasta syystä johtuen kylän venäjänkielinen nimi oli sama kuin Siikalalla. Rautatietä rakennettaessa Sologubovkan asema sijoitettiin nimestään huolimatta aivan Seulolan eteläpuolelle. Vuonna 1838 Seulolassa asui 93 ihmistä (43 miestä, 50 naista), vuonna 1856 siellä oli 37 taloa ja 53 sielua. Vuonna 1926 kylässä oli 69 taloa ja 293 asukasta, niistä inkeriläisiä 292.
Kylän kerrotaan olleen paikkakunnan köyhimpiä, koska sen ympärillä oli kyntökelvotonta maata ja soita. Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Haponen, Nuija, Ikka (kotoisin Markkovasta), Törö (Markkova), Porali (Keltto), Saari (Helsinki).
Saadjärven drumliinikenttä

Saadjärven drumliinikenttä (engl. Saadjärve drumlin field , vir. Vooremaa drumlin field ) on Viron Jõgevamaan ja Tartumaan maakunnissa Vooremaalla sijaitseva drumliinikenttä, jossa pitkittäiset selänteet vuorottelevat pitkien laaksojen kanssa. Pinnanmuodot ovat syntyneet viime jääkauden loppuvaiheessa Fennoskandian mannerjäätikön alla. Laaksoihin on muodostunut järviä, joiden muoto seuraa niitä ympäröiviä laaksoja. Virossa drumliineja voidaan kutsua nimellä hiidvoor.
Maantietoa

Drumliinikenttä on 997 neliökilometrin suuruinen ja se sisältää noin 120 drumliinia . Alue on 55 kilometriä pitkä ja se on luoteessa 30 kilometriä leveä ja kaakossa 15 kilometriä leveä. Drumliinit ovat ylhäältä katsottuna soikean muotoiset, sivulta katsottuna loivarinteisiä ja huipultaan kuperan muotoisia. Niiden pituus vaihtelee muutamasta sadasta metristä 13 kilometriin ja leveys vaihtelee kahdesta sadasta metristä 3,5 kilometriin. Drumliinien lakipiste sijaitsee yleensä 20–40 metriä ympäröivää maastoa ylempänä. Alueen pisin drumliini on Koimulan drumliini ja että Laiusen drumliini kohoaa 60 metriä korkeana 144 metrin korkeuteen mpy. Kaakossa kentän selänteet ovat keskimäärin matalampia kuin luoteessa, huippujen jäädessä 45–85 metrin korkeuteen mpy. Vooremaa toimii Peipsijärven ja Võrtsjärven alankojen välisenä vedenjakajana. Drumliinien väliin jääneet 13 suurempaa järveä ovat virolaisittain syviä. Esimerkiksi Saadjärv on 25 metriä syvä. Kuremaa järvestä alkava Amme jõgi kerää alueelta suurimman osan pintavalumasta ja se yhtyy sen jälkeen etelässä Emajõgeen. Alueen luoteisosassa virtaava Pedja jõgi käy muutaman drumliinin välissä, pienempi Laeva jõgi tekee länsiosissa samoin ja Kullavere jõen lähteet sijaitsevat Koimula vooren pohjoispäässä. Pohjavesi on lähellä maanpintaa ja se tulee usein pintaan lukuisissa lähteissä. Kuuluisin niistä on Laiusen drumliinin lähde Siniallikas. Alue on soistuvaa havupuualuetta, jossa on myös suuria sekametsäalueita. Noin puolet maa-alasta on viljeltyä. Monet kylät ovat hyvin vanhoja. Suurin kaupunki alueella on Jõgeva.
Vooremaalle on annettu suojelustatus maisemansuojelualueena. Vuonna 1964 perustettu suojelualue kattoi 9,8 neliökilometrin alueet Saadjärven ympäriltä.
Muodostumisteoriaa

Viime jääkauden loppuvaiheessa Fennoskandian mannerjäätikkö virtasi Suomenlahden yli pohjois-luoteesta. Alueen drumliinikenttä on muodostunut mannerjäätikön virtaussuunnassa Pandiveren ylängön taakse. Drumliinit muodostuivat pienirakeisesta moreeniaineksesta eikä niissä ole suurista kivistä ja kiviaineksesta muodostuvia kerrostumia niin kuin on esimerkiksi Suomessa ja Ruotsissa. Ne ovat soikean muotoisina asettuneet mannerjäätikön virtaussuuntaan. Myöhemmin, kun jäätikkö on ohentunut riittävästi, on Pandiveren ylänkö kyennyt halkaisemaan virtauskielekkeen kahdeksi ylänköä kiertäväksi osakielekkeeksi. Itäpuolelle muodostui tällöin Peipsijärven altaassa virrannut kieleke ja länsipuolella toinen kielekehaara. Kummatkin haarat ovat leikanneet Pandiveren taakse pisaran muotoisen alueen, missä drumliinit säilyivät ehjinä. Drumliinien päältä ja niiden rinteiltä löytyy myös kumpumoreenimuodostumia (engl. kame fields), jotka alueelle jäänyt pysähtynyt jäätikkö jätti jälkeensä sulaessaan lopuksi pois. Kiertävien kielekkeiden kaakkoispuolelle ja mannerjäätikön reunan eteen on muodostunut lyhytikäinen jääjärvi, jonka lasku-uomat ovat leikanneet drumliinien rinteisiin jokilaaksoja. Syvin tällainen on Kudinan laakso, jolla on 26 metrin syväys.
Mannerjäätikön reunan sijaitessa Otepään asemassaan noin 14 700–14 000 vs, on Vooremaa ollut vielä jäätikön alla. Jäätikön edessä on lainehtinut Velikajan alangolle asti tulvinut Peipsin jääjärvi, jonka laskujoki virtasi Otepään ylängön eteläpuolelta Võhandu jõen jokilaaksossa. Mannerjäätikön reuna on sulaessaan kuitenkin vetäytynyt samalla pohjoisemmaksi ja se on silloin saavuttanut 14 000 vs alkaen Laeva-Piirsaar aseman. Jäätikön alta on paljastunut Vooremaan drumliinit, joiden väliin on vesi tulvinut ja jotka ovat siten muodostaneet jääjärveen saariston. Samalla, kun Peipsin jääjärvi on löytänyt Otepään pohjoispuolelta salmiyhteyden Võrtsjärven jääjärveen, on sen vedenpinta laskenut yli 10 metriä. Jäätikön reunan saavutettua Siimusti-Kaiun aseman, on vedenpinta laskenut maankohoamisen seurauksena lähes viisi metriä lisää. Tällöin on osa drumliineista yhdistyneet toisiinsa suuremmiksi saariksi tai niemiksi. Nämä tapahtumat ovat merkinneet alueen järville sitä, että jäätikön sulaessa ne ovat jääneet aluksi veden alle, mutta myöhemmin ne ovat kuroutuneet Peipsin jääjärvestä erilleen omiksi järvikseen. Ensimmäiseksi kuroutuivat pohjoisosien ja viimeiseksi eteläosien järvet.
Kansantarinoita

Kun maanviljelyn ulottui Vooremaan seudulle, avautui ihmisille maiseman säännöllisyys, suuntautuneisuus ja muut sen erityiset piirteet. Näille piirteille pohdittiin erilaisia selityksiä ja kansan tarinoissa kerrottiin Kalevipoegin kyntäneen maastossa näkyvät muodostumat. Monet muutkin Kalevipoegin tarinat ovat peräisin Vooremaalta ja sen ympäristöstä. Alueella tunnetaan kaksi muinaislinnaa, joita kutsutaan Kalevipoegin sängyiksi .
Luettelo luonnonkohteista

Alueen drumliineja: Koimula voor, Kärde mägi, Kuremaa voor, Kallivere voror, Raigastvere voor, Nava voor, Praaklima, Saadjärve voor, Kassinurme mäed ja Laiuse voor
Alueen järviä: Vasula järv (8,5 ha), Saadjärv (724 ha), Kaiavere järv (246 ha), Kuremaa järv (398 ha), Soitsjärv (158 ha), Elistvere järv (129 ha), Raigastvere järv (111 ha), Pikkjärv (57 ha), Prossa järv (25 ha) ja Ilmjärv (2,4 ha).
Aiheesta muualla

Rattas, Maris & Kalm, Volli: Lithostaratigraphy and Distribution of Tills in the Saadejärve Drumlin Field, East-Central Estonia, 2001
Simiyun alue

| Simiyu |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:   Tansania
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bariadi
Pinta-ala:  25212 km²
Väkiluku (2012):  1 584 157
Simiyun alue on yksi Tansanian 31 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Simiyun alue perustettiin vuonna 2012 alueellisen uudelleenjaon yhteydessä, jolloin se erotettiin omaksi alueekseen Shinyangan alueesta.
Alue sijaitsee maan pohjoisosassa ja sen pinta-ala on 25 212 neliökilometriä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 1 584 157 asukasta. Alueen pääkaupunki on Bariadi ja alueellisena komissaarina toimii Anthony John Mtaka. Alue jakaantuu viiteen piirikuntaan.
| Simiyun alueen piirikunnat> Piirikunta | Simiyun alueen piirikunnat> Väkiluku (2012) | Simiyun alueen piirikunnat>  | Simiyun alueen piirikunnat>  | Simiyun alueen piirikunnat>  | Simiyun alueen piirikunnat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bariad | 422 916 |  |  |  |  |
| Busega | 203 597 |  |  |  |  |
| Itilima | 313 900 |  |  |  |  |
| Maswa | 344 125 |  |  |  |  |
| Meatu | 299 619 |  |  |  |  |
| Yhteensä | 1 584 157 |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simiyun alue Wikimedia Commonsissa
Silmän kehälihas

Silmän kehälihas ympäröi lihasrenkaana silmää
Silmän kehälihas (lat. musculus orbicularis oculi) muodostaa silmän ympärille lihasrenkaan. Sen tehtävänä on silmän sulkeminen ja supistuessaan yksi sen haaroista tyhjentää kyynelpussia. Silmän kehälihasta hermottaa kasvohermo. [lähde? ]
Serravalle

Serravalle on useiden italiankielisten paikkojen nimi:
Kuntia ja kaupunkeja

Serravalle, kunta San Marinossa
Serravalle, kunta Sveitsin Ticinossa
Serravalle a Po, kunta Italian Lombardiassa, Mantovan maakunnassa
Serravalle di Chienti, kunta Italian Marchessa, Maceratan maakunnassa
Serravalle Langhe, kunta Italian Piemontessa, Cuneon maakunnassa
Serravalle Pistoiese, kaupunki Italian Toscanassa, Pistoian maakunnassa
Serravalle Scrivia, kaupunki Italian Piemontessa, Alessandian maakunnassa
Serravalle Sesia, kunta Italian Piemontessa, Vercellin maakunnassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Serravalle”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Silmän liikehermo

Silmän liikehermo (lat. nervus oculomotorius) on kolmas aivohermo, joka on yläluomen kohottajalihaksen sekä neljän silmälihaksen somaattinen hermo. Lisäksi silmän liikehermo toimii silmän parasympaattisena hermona. Muut silmää hermottavat aivohermot ovat telahermo ja loitontajahermo.
Siiri Autiomäki-Paananen

Siiri Susanna Autiomäki-Paananen (22. lokakuuta 1896 Jalasjärvi – 23. joulukuuta 1969 Oulu) oli suomalainen Pylkönmäellä asunut opettaja, talonemäntä ja uskonnollinen kirjailija.
Teoksia

Vieraita jumalia. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1949
Tule, kulje se tie : nuorista ihmisistä ja väkevästä Jumalasta. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1963
Anjan arki : romaani. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1966
Sievitalo

| Sievitalo Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Avainhenkilöt:  Liiketoimintajohtaja Heikki Linna
Kotipaikka:  Sievi, Suomi
Emoyhtiö:  Sievi Group
Kotisivu:  www.sievitalo.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sievitalo Oy kuuluu Sievi Group -rakennuskonserniin. Sievitalo suunnittelee ja toteuttaa muuttovalmiita taloja ja talopaketteja sekä vapaa-ajan asuntoja. Sievitalo toimittaa ja rakentaa taloja useilla eri toimitussisällöillä, aina elementtitoimituksista täysin valmiisiin taloihin saakka. Parhaiten yhtiö tunnetaan muuttovalmiista omakoti- ja paritaloista. Sievitalon voi suunnitella myös itse Sievitalon Oma malli -palvelun avulla.
Yhtiö käyttää kohteissaan suomalaista puuta ja sen käyttämät elementit tehdään Sievi Elementin puuelementtitehtaassa Pohjois-Pohjanmaalla Sievissä.
Sievitalolla on toimipisteet Kokkolassa, Sievissä, Vaasassa, Tampereella, Vantaalla, Lahdessa, Mikkelissä ja Turussa.
Historia

Sievitalo Oy on osa Sievi Group -konsernia. Sievi Group Oy on perustettu vuonna 2011. Aluksi yhtiö toimi nimellä Sievitalo Oy. Vuonna 2019 tehdyn mittavan uudistuksen myötä nimeksi vaihtui Sievi Group Oy. Konserni muodostuu nykyään emoyhtiöstä sekä kuudesta tytäryhtiöstä: Sievitalo Oy, Sievi Asunnot Oy, Sievi Element Oy, Sievitek Oy, Sievi Hyvinvointitilat Oy ja Siveco Oy.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut