stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pianokonsertto nro 3 (Beethoven)

Ensimmäisen painoksen kansilehti.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Pianokonsertto nro 3 c-molli op. 37 on Ludwig van Beethovenin pianokonsertto, joka on sävelletty pääosin vuosina 1799–1800. Ensimmäiset luonnostelmat ovat vuodelta 1797. Kantaesitys oli Beethovenin itsensä esittämänä Wienissä Theater an der Wienissä 5. huhtikuuta 1803. Samassa konsertissa kantaesitettiin myös toinen sinfonia ja oratorio Kristus Öljymäellä. Konsertto on omistettu Preussin prinssi Louis Ferdinandille.
Beethoven oli säveltänyt konserton suurimmaksi osaksi valmiiksi kesään 1800 mennessä, mutta solistin osuutta ei ollut kirjoitettu yksityiskohtaisesti ylös kantaesitykseen mennessä. Beethoven soitti kantaesityksessä soolo-osuuden lähes kokonaan ulkomuistista ja oli kirjoittanut piano-osuuden vain paikoitellen muistiin hänelle ominaisella pikakirjoituksella. Sivunkääntäjänä esityksessä toiminut Beethovenin ystävä Ignaz von Seyfried muisteli jälkeenpäin, että hän ei nähnyt partituurissa juuri muuta kuin tyhjiä nuottiviivastoja tai käsin kirjoitettua sekasotkua, eikä hänellä ollut aavistustakaan, missä kohdin sivuja olisi pitänyt kääntää.
Konserton valmistumisajankohtana Beethoven oli säveltänyt jo muun muassa ensimmäisen sinfonian ja pianosonaatin nro 8. Tyyliltään konsertto enteilee Beethovenin niin sanotun keskimmäisen kauden teoksia. Konserton ensimmäisen osan alun teema muistuttaa Mozartin pianokonserton nro 24 (c-molli) alkua. Hidas toinen osa on ensimmäisen osan c-mollille etäisessä sävellajissa E-duurissa ja alkaa pitkällä pianon soolo-osuudella. Viimeinen osa loppuu C-duuriin.
Osat

Allegro con brio
Largo
Rondo: Allegro
Pianokonsertto nro 4 (Beethoven)

Pianokonsertto nro 4 G-duuri op. 58 on Ludwig van Beethovenin pianokonsertto, joka on sävelletty luultavasti vuosina 1805–1806. Konsertto julkaistiin elokuussa 1808 ja se on omistettu Itävallan arkkiherttua Rudolphille.
Konserton kantaesitys oli maaliskuussa 1807 yksityisessä konsertissa prinssi Lobkowitzin palatsissa Wienissä Beethoven solistina. Konsertissa kantaesitettiin myös neljäs sinfonia. Ensimmäinen julkinen esitys oli 22. joulukuuta 1808 Theater an der Wienissä myös Beethovenin esittämänä. Samassa konsertissa kantaesitettiin myös Kuorofantasia sekä viides ja kuudes sinfonia.
Teos on sävelletty samoihin aikoihin viidennen sinfonian kanssa. Ensimmäinen osa alkaa pianon soolo-osuudella, joka on rytmisesti samanlainen viidennen sinfonian alun teeman kanssa.
Osat

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Allegro moderato
Andante con moto
Rondo (Vivace)
Pesänselvittäjä

Pesänselvittäjä on tuomioistuimen määräämä kuolinpesän virallisselvittäjä, jonka tehtävänä on velkojen maksaminen sekä muut tarvittavat toimenpiteet pesän saattamiseksi sellaiseen tilaan, jossa perinnönjako voidaan aloittaa.
Pesänselvittäjän tulee ryhtyä kaikkiin sellaisiin toimiin, jotka ovat tarpeen kuolinpesän selvittämiseksi. Ensimmäisenä tehtävänä pesänselvittäjällä on jäämistöomaisuuden haltuunotto. Tämän jälkeen selvittäjän on maksettava pesän velat ja perittävä saatavat. Pesänselvittäjä on oikeutettu maksamaan pesänselvitysvelkoja pesän varoista päältäpäin selvityksen aikana. Pesänselvittäjä voi myös luovuttaa kuolinpesän konkurssiin, tosin tämä on harvinaista ja tulee kyseeseen lähinnä kun pesällä on realisoitavaa yritysomaisuutta.
Pesänselvittäjä toimii kuolinpesän edustajana kolmatta tahoa vastaan ja toimii kantajana ja vastaajana kuolinpesää koskevissa asioissa. Osakkailla ei ole kelpoisuutta edustaa kuolinpesää silloin, kun pesä on pesänselvittäjän hallinnossa. Kun tuomioistuin on määrännyt pesänselvittäjän selvittämään kuolinpesän, kuolinpesän osakkaat voivat käyttää pesään kuuluvaa omaisuutta vain pesänselvittäjän antaman valtuutuksen nojalla. Pesänselvittäjän tulee pitää tiliä toimenpiteistään, ja hän on korvausvelvollinen pesän osakkaille ja muille selvityksestä riippuvaisille tahoille aiheuttamastaan vahingosta.
Pesänselvittäjä ei ole viranomainen, mutta Suomessa tuomioistuin (käräjäoikeus) määrää pesänselvittäjän toimeensa hakemuksesta, sekä tarvittaessa voi myös erottaa hänet. Poikkeustapauksessa, kuten laajoissa ja monimutkaisissa pesissä, pesänselvittäjiä voi olla useitakin.
Perinnönjakoa ei voi aloittaa ennen kuin pesänselvittäjä ilmoittaa selvityksen päättyneeksi. Perinnönjako itsessään ei kuulu pesänselvittäjän toimivaltaan, vaan toimitusjakoa varten voidaan määrätä erillinen pesänjakaja. Sama henkilö voi olla sekä pesänselvittäjä että -jakajakin. Kun mahdollinen omaisuuden ositus ja perinnönjako on toimitettu sekä tullut lainvoimaiseksi, pesänselvittäjän on luovutettava kullekin osakkaalle tälle perintönä tuleva omaisuus. Pesänselvittäjän toimivalta toisin sanoen jatkuu siihen saakka, kunnes selvittäjän hallinnassa oleva pesän omaisuus on luovutettu perinnön saaville osakkaille.
Omaisuuden ositusta varten pesänselvittäjää ei voi määrätä.
Pesänselvittäjää koskevat lain säännökset löytyvät perintökaaresta, sen 19. luvusta.
Kirjallisuutta

Aarnio, Aulis & Kangas, Urpo: Suomen jäämistöoikeus I: Perintöoikeus.  (6. uudistettu painos)  Helsinki:  Alma Talent, 2016.  ISBN 978-952-14-2554-7.
Tapani Lohi, Pertti Välimäki (1999) Pesänselvityksen ongelmakohtia, Talentum, ISBN P9521402083
Lähteet ja alaviitteet

↑  PK 19:12b§
↑  Toisin kuin yleensä luullaan, varatonta tai ylivelkaista pesää ei voi hakea konkurssin, vaan konkurssi raukeaa varojen puutteeseen.
↑  PK 19:1§
↑  PK 19:6§
↑  PK 19:5§
↑  PK 19:16.2
↑  https://www.finlex.fi/fi/oikeus/ho/2009/i-sho20090632 Itä-Suomen hovioikeus 30.6.2009 632 Diaarinumero S 09/69
Persona Q2: New Cinema Labyrinth

| Persona Q2: New Cinema Labyrinth |
| --- | --- |

Kehittäjä:  P-Studio
Julkaisija:  Atlus
Jakelija:  Nintendo eShop
Taiteilija:  Shigenori Soejima
Säveltäjä:  Atsuhi Kitajoh
Pelisarja:  Megami Tensei Shin Megami Tensei: Persona (alasarja)
Julkaistu:  JP 29. marraskuuta 2018NA 4. kesäkuuta 2019EU 4. kesäkuuta 2019
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta 
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  pelimoduuli, digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Persona Q2: New Cinema Labyrinth (jap. ペルソナQ2 ニュー シネマ ラビリンズ, Perusona Kyū 2: Nyū Shinema Rabirinsu) on Atluksen kehittämä Shin Megami Tensei: Persona -roolipelisarjan spin-off -peli. Se sisältää hahmoja peleistä Persona 3, Persona 4 ja Persona 5 sekä toimii jatko-osana pelille Persona Q: Shadow of the Labyrinth. Toisin kuin muut länsimaissa julkaistut Persona-pelit, Persona Q2:ta ei ole jälkiäänitetty englannin kielelle, ainoastaan tekstitetty.
Juoni

Ollessaan Mementosissa, Sydänten haamuvarkaat (Phantom Thieves of Hearts) päätyvät outoon elokuvamaisemaa muistuttavaan paikkaan, joka on yhteydessä ulkopuolelta lukittuun elokuvateatteriin. Siellä he tapaavat tytön nimeltä Hikaru, salaperäisen naisen nimeltä Nagi ja kognitiivisen olennon nimeltä Doe. He päätyvät seikkailemaan teatterin valkokankaalla kolmen eri elokuvan sisällä olevaan labyrinttiin: Kamoshidamaniin, Junessic Landiin ja A.I.G.I.S:iin, joissa heidän seuraansa liittyvät eri vuosista menneisyydestä tulleet Persona 3 Portablen naispuolinen protagonisti, Tutkintaryhmän (Investigation Team) jäsenet sekä SEESin jäsenet, jotka olivat päätyneet teatteriin Tartaroksen ja televisiomaailman kautta. Doe lupaa päästää kaikki persoonankäyttäjien ryhmät takaisin omiin aikoihinsa neljällä avaimella, joista jokaisen saamiseksi on ymmärrettävä elokuvien opetukset sekä muutettava niiden loput surullisesta onnelliseksi.
Kun persoonankäyttäjät saavat kolmannen avaimen, Doe kidnappaa Hikarin ja vie hänet nimettömän neljännen elokuvan labyrinttiin. Persoonankäyttäjille paljastuu, että kaikki teatterin labyrintit ja elokuvat perustuvat Hikarin omiin traumaattisiin lapsuudenkokemuksiin opettajansa ja koulukiusaajien kanssa sekä niiden kanssa, jotka suhtautuivat epäilevästi Hikarin unelmaan tulla elokuvaohjaajaksi ja käsikirjoittajaksi. Hikarin masennus ja syrjäänvetäytyvä luonne oli muodostunut viimeistään silloin, kun hän oli kuvitellut oman isänsä ajattelevan hänestä samalla tavalla, Doen itse paljastuessa kongitioksi Hikarin isästä. Kun persoonankäyttäjät kukistavat Doen taistelussa, Hikari muistaakin isänsä olleen oikeasti lempeä ihminen, joka tuki tyttärensä unelmia. Tehtyään sovinnon Hikarin kanssa, Doe muuttuu viimeiseksi avaimeksi ja paljastaa neljännen elokuvan nimen olevan Hikari.
Kun persoonankäyttäjät lopulta avaavat oven kaikilla neljällä avaimella, he huomaavatkin teatterin sijaitsevan toisessa maailmassa nimeltä Teatterialue (Theater District), jonka valvojana Nagi toimi. Nagi paljastaa olevansa oikeasti Enlil, olento, joka houkuttelee masentuneita ja heikkotahtoisia ihmisiä maailmaansa ja vangitsee nämä teattereihin katsomaan uudelleen kaikki elämänkokemuksensa, koska uskoo näiden haluavan paeta omia elämiään teattereihin. Vaikka Enlil toteaa persoonankäyttäjien ja Hikarin olevan riittävän vahvatahtoisia poistumaan Teatterialueelta, nämä haastavat hänet taisteluun muiden vankien vapauttamisesta.
Enlilin hävittyä taistelun, kaikki ihmiset palaavat omiin aikoihinsa ja maailmoihinsa, mutta unohtavat samalla kaikki Teatterialueen tapahtumat. Hikari tekee omassa todellisuudessaan sovinnon oikean isänsä kanssa ja kertoo aikovansa taas jahdata unelmiaan. Kahden eri todellisuuden versiot SEESistä katsovat asuntolassaan ja Tutkintaryhmän jäsenet Persona 4:n protagonistin luona elokuvia, jotka muistuttavat Hikarin teatterin elokuvia. Haamuvarkaat, Goro Akechia lukuun ottamatta, saavat Leblanc-kahvilassa kutsun Shujinin akatemian järjestämään elokuvafestivaaliin, jossa Hikari esittää heille tekemänsä elokuvan New Cinema Labyrinth.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Misato Fukuen  | … |  Hikari   |
|  Kikuko Inoue  | … |  Nagi/Enlil   |
|  Kazuhiko Inoue  | … |  Doe, Hikarin isä   |
|  Yūji Mitsuya  | … |  Kamoshidaman   |
|  Shōtarō Morikubo  | … |  Yosukesaurus   |
|  Maaya Sakamoto  | … |  Ribbon   |
Persona 3:n hahmot
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Akira Ishida  | … |  Persona 3:n sankari   |
|  Megumi Toyoguchi  | … |  Yukari Takeba   |
|  Kōsuke Toriumi  | … |  Junpei Iori   |
|  Hikaru Midorikawa  | … |  Akihiko Sanada   |
|  Rie Tanaka  | … |  Mitsuru Kirijo   |
|  Mamiko Noto  | … |  Fuuka Yamagishi   |
|  Maaya Sakamoto  | … |  Aigis   |
|  Megumi Ogata  | … |  Ken Amada   |
|  Kazuya Nakai  | … |  Shinjiro Aragaki   |
|  Marina Inoue  | … |  Persona 3 Portablen sankaritar   |
|  Miyuki Sawashiro  | … |  Elizabeth   |
|  Junichi Suwabe  | … |  Theodore   |
Persona 4:n hahmot
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Daisuke Namikawa  | … |  Persona 4:n sankari   |
|  Shōtarō Morikubo  | … |  Yosuke Hanamura   |
|  Yui Horie  | … |  Chie Satonaka   |
|  Ami Koshimizu  | … |  Yukiko Amagi   |
|  Tomokazu Seki  | … |  Kanji Tatsumi   |
|  Rie Kugimiya  | … |  Rise Kujikawa   |
|  Kappei Yamaguchi  | … |  Teddie   |
|  Romi Paku  | … |  Naoto Shirogane   |
|  Sayako Ohara  | … |  Margaret   |
|  Kana Hanazawa  | … |  Marie   |
|  Akemi Kanda  | … |  Nanako Dojima   |
Persona 5:n hahmot
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jun Fukuyama  | … |  Persona 5:n sankari   |
|  Ikue Ōtani  | … |  Morgana   |
|  Mamoru Miyano  | … |  Ryuji Sakamoto   |
|  Nana Mizuki  | … |  Ann Takamaki   |
|  Tomokazu Sugita  | … |  Yusuke Kitagawa   |
|  Rina Satō  | … |  Makoto Niijima   |
|  Aoi Yūki  | … |  Futaba Sakura   |
|  Haruka Tomatsu  | … |  Haru Okumura   |
|  Sōichirō Hoshi  | … |  Goro Akechi   |
|  Aki Toyosaki  | … |  Caroline ja Justine   |
Peltopähkämö

| Peltopähkämö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Pähkämöt Stachys
Laji::  palustris
Kaksiosainen nimi
 Stachys palustris  L. 
Katso myös
   Peltopähkämö Wikispeciesissä   Peltopähkämö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Peltopähkämö (Stachys palustris) on huulikukkaiskasveihin kuuluva punakukkainen, ruohovartinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen peltopähkämö kasvaa 20–110 senttimetriä korkeaksi. Kasvin maarönsyjen kärki turpoaa mukulamaiseksi. Varsi on särmikäs ja se on etenkin särmiä myöten alaspäin tai sirottavasti karvainen. Vaaleanvihreitä lehtiä on runsaasti ja ne ovat ruodittomia tai alhaalta lyhytruotisia. Lehden lapa on tasasoukan suikea, matalaan herttatyvinen, tiheähköhampainen ja myötäkarvainen. Kukinnot ovat valekiehkuroita, jotka sijaitsevat tähkämäisenä latvaryhmänä lukuun ottamatta alimpia, erillisinä olevia ryhmiä. Kukinnon tukilehdet ovat tavallisesti selvästi varsilehtiä pienempiä. Huulimaiset kukat ovat ruusunpunaisia ja niissä on valkoista kuviointia. Kukkien esilehdet puuttuvat tai ovat pieniä ja kapeita. Kukan verhiö on 6–8 mm pitkä, lähes säteittäinen, kymmensuoninen ja viisiliuskainen, liuskat ovat otakärkisiä. Teriö on 12–15 mm pitkä ja kaksihuulinen. Ylähuuli on kupera tai litteä ja tavallisesti alahuulta lyhyempi. Alahuuli on kolmiliuskainen: keskiliuska on vastapuikea ja sivuliuskat ovat tylppiä. Suomessa peltopähkämö kukkii heinä-elokuussa.
Peltopähkämö lisääntyy sekä siemenistä että runsasravinteisten mukulamaisten maarönsyjen palasista, joiden avulla kasvi myös talvehtii. Siksi se onkin kiusallinen rikkakasvi varsinkin peruna- ja sokerijuurikaspelloilla.
Toisinaan peltopähkämö risteytyy lehtopähkämön (Stachys sylvatica) kanssa.
Levinneisyys

Peltopähkämöä tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia ja Manner-Euroopan pohjoisimpia osia. Levinneisyysalue jatkuu Venäjän läpi Keski-Siperiaan asti. Lisäksi lajin alalajeja tavataan laajalla alueella Itä-Aasiassa ja suurimmassa osassa Pohjois-Amerikkaa. Suomessa peltopähkämöä kasvaa noin Oulun korkeudelle saakka, mutta ainoastaan Etelä-Suomessa laji on laajalle levinnyt ja yleinen.
Elinympäristö

Tyypillisiä peltopähkämön kasvupaikkoja ovat rannat, niityt, ojan- ja puronvarret, viljely- ja joutomaat sekä muut avoimet ja ainakin ajoittain kosteat paikat.
Käyttö

Aikaisemmin peltopähkämöä mukulamaisia maarönsyjä on käytetty hätäravintona.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Peltopähkämön levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Peltopähkämö (Stachys palustris)
LuontoPortti: Peltopähkämö (Stachys palustris)
Pohjolan kasvien pauloissa: Stachys palustris - peltopähkämö
Peltopähkämökasvusto suomalaisen järven rannalla.
Kukinnot
Laura Coombs

Laura Coombs toukokuussa 2017.
| Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Englanti> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Australia & Uusi-Seelanti 2023 | Jalkapallo |  |
Laura Coombs (s. 29. tammikuuta 1991 Gravesend) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 162-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Cityä ja on pelannut Englannin maajoukkueessa kaksi maaottelua.
Coombs on edustanut Englannin pääsarjassa Arsenalia, Chelseaa, Liverpoolia ja kaudesta 2019–2020 alkaen Manchester Cityä. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 126 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuonna 2010 Arsenalissa ja vuonna 2015 Chelseassa sekä FA Cupin vuonna 2011 Arsenalissa, vuonna 2015 Chelseassa ja vuonna 2020 Manchester Cityssä. Hän on pelannut myös Yhdysvalloissa Los Angeles Strikersin joukkueessa.
Englannin naisten maajoukkueessa Coombs on pelannut kaksi ottelua lokakuussa 2015, vastustajina Kiina ja Australia.
Laura Croft

Laura Croft (s. 30. tammikuuta 1983 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen malli. Hän voitti Miss Hawaii Tropic Orlando -kilpailun vuonna 2004 ja oli heinäkuun 2008 Playboy-lehden Playmate of the Month.
Croft toimi mallina jo viiden vuoden iässä. Hän opiskeli Flagler Collegessa viestintätieteitä sekä taidehistoriaa ja työskenteli seitsemän vuoden ajan Hooters-ravintolassa Jacksonvillen San Josessa. Hän pääsi esiintymään ravintolan tienvarsinmainoksiin ja BetUS.comin kalenteriin. Hän on myös esiintynyt tositelevisiossa, kuten Playboy-talon tytöt -sarjassa (engl. The Girls Next Door).
Käsky

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Käsky voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
yksi juutalais-kristillisistä kymmenestä käskystä
Käsky, Leena Landerin romaani vuodelta 2003
Käsky, Landerin romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2008.
toiminto konekielessä
sosiaalinen ilmaus, joka ilmaistaan usein imperatiivimuodossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Käsky”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laura Clarke

| Laura Clarke |
| --- | --- |
 Clarke vuonna 2018
Pitcairnsaarten kuvernööri
 25. tammikuuta 2018 -  
Edeltäjä:  Robin Shackhell
Yhdistyneen kuningaskunnan Uuden-Seelannin suurlähettiläs
 tammikuu 2018 -  
Edeltäjä:  Jonathan Sinclair
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1978
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  diplomaatti
Lapset:  3
Tiedot
Suhteita:  Toby Fisher
Tutkinnot:  Cambridgen yliopisto London School of Economics 
Laura Mary Clarke OBE (s. 3. kesäkuuta 1978) on brittiläinen diplomaatti, joka toimii tällä hetkellä Pitcairnsaarten kuvernöörinä sekä Yhdistyneen kuningaskunnan Uuden-Seelannin suurlähettiläänä.
Clarke ylennettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi vuoden 2020 lopulla. Hän on naimisissa uusiseelantilaisen Toby Fisherin kanssa. Parilla on kolme lasta.
Käskynhaltija

Käskynhaltija (lat. locum tenens) on valtion tiettyyn osaan nimitetty hallitsijaa tai hallitusta edustava alueen ylin virkamies. Hän voi olla sekä siviilihallinnollinen että sotilaallinen tai vain hallinnollinen viranomainen. Aikojen saatossa käskynhaltijoina ovat toimineet kenraalikuvernöörit, prokonsulit, satraapit, sijaishallitsijat ja varakuninkaat. Suomessa maaherrat ja sittemmin kuvernöörit toimivat kuninkaan sekä keisarin ja suuriruhtinaan käskynhaltijoina.
Ksenjevka

Ksenjevka (ven. Ксе́ньевка) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšernyi Urjum, Itaka ja Berezovka -jokien yhtymäkohdassa 108 kilometriä Mogotšasta länteen. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 3 200 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1863 löydetyn kultaesiintymän yhteyteen. Vuonna 1939 Ksenjevkasta tuli kaupunkimainen taajama. Tärkeimmät työnantajat ovat kultakaivos, metsäteollisuuspiiri ja rautatieliikenne. Taajamassa on keskikoulu, lastentarha ja ensiapuasema.
Aiheesta muualla

Ksenjevka Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Leo Pinto

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
Leo Hillary Knowles Pinto (11. huhtikuuta 1914 Nairobi, Kenia – 10. elokuuta 2010 Mumbai, Intia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1948 ja kuului tuolloin myös Intian olympiakultaa voittaneeseen maahockeyjoukkueeseen.
Le Mesnil-Saint-Denis

Mesnil-Saint-Denis'n linnan vallihauta.
Le Mesnil-Saint-Denis on kunta Yvelinesin departementissa Île-de-Francen hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2007 oli 6622. Le Mesnil-Saint-Denis'n pinta-ala on 9 km².
Le Mesnil-le-Roi

Le Mesnil-le-Roin kunnantalo
Le Mesnil-le-Roi on kunta Yvelinesin departementissa Île-de-Francen hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2006 oli 6386. Le Mesnil-le-Roin pinta-ala on 3 km².
Peltorusojuuri

| Peltorusojuuri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Rusojuuret Lithospermum
Laji::  arvense
Kaksiosainen nimi
 Lithospermum arvense  L. 
Synonyymit
 Buglossoides arvensis (L.) I.M.Johnst. 
Katso myös
   Peltorusojuuri Wikispeciesissä   Peltorusojuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peltorusojuuri (Lithospermum arvense, myös Buglossoides arvensis) on lemmikkikasveihin kuuluva viljapeltojen vanha rikkakasvi. Suomessa laji on nykyään erittäin harvinainen ja luokiteltu uhanalaiseksi.
Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen tai ylitalvinen peltorusojuuri kasvaa 15–45 cm korkeaksi. Kasvin juuri on punavioletti ja värjäävä. Varsi on harvaan karkeakarvainen ja yläosasta vähähaarainen. Harmaakarvaiset lehdet ovat kapean vastapuikeita tai puikeita ja vain keskisuoni erottuu lehdestä selvästi. Kukkien tukilehdet ovat lehtimäisiä. Kukat ovat väriltään kellanvalkoiset ja yläosasta sinertävät, joskus myös kokonaan sinertäviä. Kukan teriö on kapean suppilomainen ja 6–8 mm pitkä. Peltorusojuuri kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kasvin hedelmykset ovat harmaanruskeita ja nystermäpintaisia.
Levinneisyys

Peltorusojuuri on länsieurooppalais-keskisiperialainen kasvi, jonka tarkkaa alkuperäistä esiintymisaluetta ei tiedetä. Se on levinnyt koko Eurooppaan Islantia ja mantereen pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu läpi Venäjän Keski-Siperiaan saakka. Lisäksi sitä tavataan Pohjois-Afrikassa ja satunnaisesti monin paikoin Aasiassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt Australiaan ja laajalle alueelle Pohjois-Amerikan itäosiin. Eteläiseen Suomeen peltorusojuuri on levinnyt viljelykasvien mukana ainakin jo keskiajalla, minkä vuoksi se on muinaistulokas. Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa laji on uustulokas, jonne se on tullut muun muassa saksalaisten sotilaiden mukana. Lajia on esiintynyt satunnaisesti suurimmassa osassa Suomea, mutta nykyään se on hyvin harvinainen ja kadonnut suurimmasta osasta Suomea. Viime aikoina peltorusojuurta on tavattu vain Ahvenanmaalta ja Etelä-Suomesta. Esimerkiksi Keski-Suomesta tunnetaan noin 50 peltorusojuuren kasvupaikkaa, mutta viimeisin havainto lajista on maakunnasta vuodelta 1976.
Elinympäristö

Peltorusojuuri kasvaa viljapelloilla, kyläkallioilla, satamissa ja lastauspaikoilla. Vielä 1900-luvun alkupuolella sitä tavattiin runsaasti varsinkin ruispelloilla rikkakasvina, joihin se levisi siemenviljan mukana. Uusien siemenlajikkeiden ja viljelymenetelmien käyttöön otto, viljan puhdistusmenetelmien tehostuminen sekä viljantuonnin väheneminen idästä ovat olleet pääsyynä peltorusojuuren taantumiseen Suomessa.
Käyttö

Nimensä peltorusojuuri on saanut sen juurista saatavasta punaisesta väriaineesta, alkanniinistä, jota on käytetty mm. kosmetiikassa huulipunana ja poskivärinä. Tähän käyttötarkoitukseen viittaa myös lajin ruotsinkielinen nimi sminkrot. Kasvin lehtiä on myös käytetty teenä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Peltorusojuuren (Buglossoides arvensis) levinneisyys Suomessa.
LuontoPortti: Peltorusojuuri (Buglossoides arvensis)
United States Department of Agriculture (USDA): Buglossoides arvensis (englanniksi)
Flora of China: Lithospermum arvense (englanniksi)
Peltorusojuuri.
Paul Eddington

| Paul Eddington |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1927 Lontoo
Kuollut: 4. marraskuuta 1995 (68 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Paul Eddington, CBE (18. kesäkuuta 1927 Lontoo – 4. marraskuuta 1995 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä.
Eddington näytteli tv-sarjoissa Kyllä, herra ministeri ja Kyllä, herra pääministeri James Hackerin roolin.
Filmografiaa

Vuorolento (Jet Storm, 1959) Victor Tracer
The Devil's Bride (1968) Richard
Baxter! (1972) Rawling
To Sir, With Love (1974) Moran
Lähde:
Aiheesta muualla

Paul Eddington BBC Comedy. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)