Saab JAS 39 Gripen
Suunnittelu > Avioniikka ja sensorit

Kaikki Gripenin avioniikka on täysin integroitu käyttäen viittä digitaalista MIL-STD-1553B-dataväylää tavalla, jota kuvataan ”sensorifuusioksi”. Avioniikan täysi integraatio tekee Gripenistä ”ohjelmoitavan” koneen, joka mahdollistaa suorituskykyä lisäävät ohjelmistopäivitykset uusia operatiivisia rooleja ja laitteita varten. Gripenin pääasiallisissa lennonhallintajärjestelmissä käytettiin Ada-ohjelmointikieltä viimeisissä prototyypeissä vuodesta 1996 lähtien sekä kaikissa tuotantokoneissa sen jälkeen. Gripenin ohjelmistoa parannetaan jatkuvasti uusien kykyjen lisäämiseksi, toisin kuin sen edeltäjää Viggeniä, jota päivitettiin puolentoista vuoden välein.
Koneen sensorien tuottama data ja ohjaamotoiminta tallennetaan suurelta osin digitaalisesti koko tehtävän ajalta. Informaatio voidaan toistaa joko ohjaamossa tai datansiirtoyksikköä käyttäen se voidaan ladata analysointia varten. Samaa yksikköä käyttäen tehtävädata voidaan ladata koneeseen. Viggenin tavoin Gripen suunniteltiin toimimaan kansallisen puolustusjärjestelmän yhtenä komponenttina, jolloin tieto siirtyy reaaliajassa koneen ja johtokeskuksen välillä. Saabin mukaan Gripenissä on ”maailman kehittynein datalinkki”. Gripenin taktinen Ternav-navigointijärjestelmä yhdistää informaatiota monista koneen järjestelmistä, kuten ADC:stä, tutkakorkeusmittarista ja GPS:stä, laskien jatkuvasti koneen sijaintia.
Gripen tuli palvelukäyttöön Ericssonin ja GEC-Marconin kehittämän X-taajuusalueen PS-05/A-pulssidopplertutkan kanssa, joka perustuu GEC-Marconin edistykselliseen, Sea Harrierissa käytettyyn Blue Vixen -tutkaan, joka oli myös Eurofighterin CAPTOR-tutkan perustana. Joka sään tutka pystyy paikantamaan ja tunnistamaan maaleja 120 km:n päästä ja seuraamaan samanaikaisesti automaattisesti useita lentäviä maaleja sekä maa- ja merimaaleja. Saabin mukaan PS-05/A pystyy käsittelemään kaikkia ilmapuolustus-, ilmasta maahan- ja kohdetiedustelutehtäviä ja siitä on ollut vuodesta 2015 lähtien käytössä Mark 4 -päivitys. Mark 4 lisäsi korkealla lentävien maalien havaintoetäisyyttä 150 % ja mahdollisti pienempien maalien havainnoinnin ja seuraamisen. Se paransi matalalla lentävien maalien havaintoetäisyyttä 140 % ja mahdollisti AIM-120C-7 AMRAAM-, AIM-9X Sidewinder ja MBDA Meteor -ilmataisteluohjusten täyden integraation.
Gripen E/F käyttää Raven ES-05 -AESA-tutkaa, joka perustuu Selex ES:n Vixen-AESA-tutkatuoteperheeseen. Tutka pystyy tarkkailemaan paljon laajempaa aluetta paljon kauemmas kuin Gripen C/D:n tutka.  Lisäksi koneeseen on integroitu Skyward-G-IRST-sensori, joka pystyy passiivisesti havaitsemaan lämpösäteilyn lähteitä ilmasta ja maasta lähietäisyydeltä. Gripen E:n sensorien väitetään pystyvän havaitsemaan pienen tutkapoikkipinta-alan maaleja näkökantaman ulkopuolelta. Maaleja seurataan ”paras sensori hallitsee” -järjestelmällä, jossa ovat mukana koneen omien sensorien lisäksi tutkan datalinkin kautta vastaanottama sensori-informaatio. Uuden AESA-tutkan ensimmäiset koelennot tehtiin huhtikuussa 2020.
Nykyaikaiset elektronisen sodankäynnin järjestelmät nojautuvat voimakkaasti tietokoneiden laskentatehoon. Gripenin erottaa sen kilpailijoista se, miten paljon koko kone ja sen järjestelmät on suunniteltu elektronisen sodankäynnin järjestelmien ympärille. Eurofighter Typhoonin lentäjät viittasivat usein Gripen C:hen ”tykinruokana” sen heikompien työntövoima-paino-suhteen, nopeuden, ketteryyden ja aseistuksen takia, kunnes Gripen on käyttänyt elektronisen sodankäynnin kykyjään, joka on tuottanut Eurofightereille harjoituksissa ikäviä yllätyksiä, kun ne ovat päässetkin huomaamatta hälyttävän lähelle. Yhdessä harjoituksessa Saksan Eurofightereita vastaan Gripen C -lentäjät kyllästyivät pilkkaamiseen ja käynnistivät koneen sota-ajan kyvyt. Yhden koneen kerrotaan pystyneen häirintäkykyään käyttäen ilmestymään Eurofighterin siivelle huomaamatta.