stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävalta-Unkarin laivasto

| Itavalta-Unkarin laivasto Kaiserliche und Königliche Kriegsmarine |
| --- | --- |
 Laivastolippu
Toiminnassa:  1867-1918
Valtio:   Itävalta-Unkari
Puolustushaarat:  merivoimat
Aselajit:  laivasto
Rooli:  Adrianmeren puolustaminen
Osa joukkoa:  Itävalta-Unkarin asevoimia
Koko:  4 dreadnought taistelulaivaa 9 predreadnought taistelulaivaa 4 rannikkopanssarilaivaa 3 panssariristeilijää 6 kevyttä risteilijää 30 hävittäjää 36 torpedovenettä 6 sukellusvenettä
Sodat ja taistelut:  Bokserikapina Ensimmäinen maailmansota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Wilhelm von Tegetthoff Anton Haus Miklós Horthy
Itävalta-Unkarin laivasto (saks. Kaiserliche und Königliche Kriegsmarine eli k.u.k. Kriegsmarine) oli Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian merellinen puolustushaara. Laivasto sai nimensä vasta 1867 kaksoismonarkian alkaessa, ja se lakkasi olemasta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen. Ennen vuotta 1867 laivasto oli sama kuin Itävallan keisarikunnan laivasto. Vuonna 1915 laivaston vahvuus oli 33 735 henkeä.
Itävalta ja Unkari kumpikin jäivät ilman rantaviivaa ensimmäisen maailmansodan päättyessä, joten laivaston pitämiselle ei ollut edellytyksiä. Adrianmeren rannikon satamat siirtyivät Italialle ja Jugoslavialle.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Austro-Hungarian Navy
Jaakko Heickell

Jaakko (Jakob) Heickell (16. toukokuuta 1779 – 1840) oli suomalainen kruununvouti ja suomen kielellä kirjoittanut runoilija.
Heickellin vanhemmat olivat raahelainen luotsivanhin, kirvesmies Anders (Antti) Juhonpoika Heikkinen eli Heikkilä (1739–1809) ja Anna Lack eli Lacken (1737–1809). Sukunimi Heickell lienee otettu käyttöön vuoden 1800 tienoilla.
Jaakko Heickell toimi kruununvoutina Torniossa ja hän kirjoitti suomenkielisiä runoja Oulun Viikko-Sanomiin. Heickellin poika käräjäkirjuri Jacob Fredrik Heickell (1808–1847) ja tytär Eva Charlotta Heickell (1820–1896) kirjoittivat ruotsinkielisiä runoja. Eva Charlotta Heickell piti ns. mamsellien koulua Raahessa 1860-luvulla ja hän perusti myös Raahen ensimmäisen kirjakaupan.
Jaakko Hartonen

Jaakko Hartonen (6. syyskuuta 1821 Mikkelin maalaiskunta – 30. huhtikuuta 1896 Mikkeli) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Hartosen vanhemmat olivat Petteri Hartonen ja Anna Kaisa Ikonen ja puoliso Leena Lovisa Aatamintytär Hartonen. Herastuomari, rusthollari ja kunnallislautakunnan esimies Hartonen oli Suomen Talousseuran jäsen vuodesta 1878. Hän oli talonpoikaissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1888. Hän kuului valtiopäivillä useisiin eri valiokuntiin ja ajoi muun muassa suomen kielen käyttöön liittyviä kysymyksiä.
Jaakko Helander

Jaakko Helander (s. 1971) on suomalainen kasvatustieteen tohtori, sosiaalipsykologi, psykoterapeutti ja ohjauksen dosentti. Hän työskentelee tutkijayliopettajana Hämeen ammattikorkeakoulussa ja dosenttina Jyväskylän ja Tampereen yliopistoissa. Koulutus-, kehittämis- ja tutkimustyön rinnalla hän toimii sivutoimisena psykoterapeuttina. Hän on julkaissut monipuolisesti tieteellisiä ja ammatillisia artikkeleita mm. ura- ja ohjausteorioista, elämänkulusta, kuntouttavasta ja monialaisesta ohjauksesta sekä nuorten kriiseistä.
Intelligence – Agentti 2.0

Intelligence – Agentti 2.0 (engl. Intelligence) on yhdysvaltalainen toimintasarja, jonka esittäminen alkoi tammikuussa 2014. Sarja päättyi ensimmäisen kauden jälkeen toukokuussa 2014. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Foxilla 25. elokuuta 2014.
Intelligenssilehti

Intelligenssilehti oli 1600-luvulta 1800-luvulle yleinen eurooppalainen sanomalehtityyppi, joka alun perin sisälsi vain ilmoituksia. Tällaisia lehtiä julkaisivat erityiset ilmoitus- ja osoitetoimistot eli intelligenssikonttorit. Intelligenssilehdillä oli merkittävä asema talouselämän ja lehdistön kehityksessä, mutta vähitellen ilmoittelu siirtyi uutislehtiin ja tämän tyyppiset lehdet lakkasivat ilmestymästä.
Ensimmäinen intelligenssilehti oli Pariisissa 1633 lääkäri Théophraste Renaudot’n perustama Feuilles du bureau d’adresse. Englannissa ensimmäisen lehden The Intelligencer perusti 1663 Roger d’Estrange. Saksassa intelligenssilehtiä alkoi ilmestyä 1720-luvulla ja ne alkoivat julkaista myös tietokirjoituksia. Saksassa valtiovalta yritti monopolisoida ilmoitusmarkkinoita kieltämällä ilmoitusten vastaanottamisen uutislehtiin, mutta hanke epäonnistui.
Jaakko Halmekoski

Jaakko Juhani Halmekoski (24. kesäkuuta 1928 Heinola – 26. syyskuuta 2021) oli Helsingin yliopiston farmaseuttisen kemian professori 1967–1992. Hän tutki farmaseuttista ja analyyttistä kemiaa.
Sitä ennen hän toimi farmaseuttisen opetuksen kemian apulaisprofessorina 1964–1967.
Halmekoski valmistui ylioppilaaksi 1948, filosofian kandidaatiksi 1954 ja lisensiaatiksi 1956 ja väitteli tohtoriksi 1959 Helsingin yliopistosta.
Itävallan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko

| Itävallan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Luterilainen
Johtaja:  Piispa Michael Chalupka
Yhteistyötahoja:  Luterilainen maailmanliitto
Toiminta-alue:  Itävalta
Jäseniä:  271 296
Kotisivu:  https://evang.at/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Itävallan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko on luterilainen kirkkokunta Itävallassa. Sillä on 271 296 jäsentä. Se on Luterilaisen maailmanliiton jäsen.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut
Irokot

| Irokot |
| --- | --- |
 Afrikaniroko (Milicia excelsa)
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae
Suku::  Irokot Milicia  Sim
Katso myös
   Irokot Wikispeciesissä   Irokot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Irokot (Milicia) on afrikkalainen kasvisuku, joka kuuluu mulperikasveihin. Suvussa on kaksi lajia kookkaiksi kasvavia kausivihantia lehtipuita. Afrikaniroko on erityisesti tunnettu rakentamisessa ja puuesineissä käytettynä arvokkaana kovapuuna.
Irokolajit:
Afrikaniroko eli fustikki (Milicia excelsa) – esiintyy trooppisessa Afrikassa Sudanista Guineaan, Angolaan ja Mosambikiin ulottuvalla alueella. Silmälläpidettävä laji (NT).
Milicia regia – esiintyy trooppisessa Länsi-Afrikassa Senegalista Ghanaan. Vaarantunut laji (VU).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Milicia
Suomen Lajitietokeskus: Irokot – Milicia
Jacques Moïse Eugène Noyer

Jacques Noyer
Jacques Moïse Eugène Noyer (17. huhtikuuta 1927 Le Touquet-Paris-Plage – 2. kesäkuuta 2020) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Amiensin hiippakunnan johtoon 31. lokakuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henri-François-Marie-Pierre Derouet, jota avustivat Jacques-Eugène-Louis Ménager ja Gérard-Maurice-Eugène Huyghe.
Noyer jäi eläkkeelle 10. maaliskuuta 2003.
Jacques Mbali

Jacques Mbali (1921 – 22. kesäkuuta 2007) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Butan hiippakunnan piispaksi 4. heinäkuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gastone Mojaisky-Perrelli, jota avustivat Nicolas Kinsch ja Louis Nganga a Ndzando.
Mbali osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 27. syyskuuta 1996.
Iso-Hervo

| Iso-Hervo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°17′16″N, 25°16′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.223.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,2 m  
Pituus:  700 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,959 km  
Pinta-ala:  7,203 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Hervo 
Iso-Hervo  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Tarusjärven retkeilyalueeseen, jota armeija käyttää harjoitteluunsa .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,2 metriä mpy.
Iris-keramiikka

Iris-keramiikalla viitataan 1800-luvun lopussa perustetun Iris-tehtaan keramiikkatuotantoon, joka muodostui pelkistetyistä punasavisista käyttöesineistä. Nykypäivänä esineiden arvo on noussut huimasti osittain tehtaan poikkeuksellisen lyhyen toimintansa vuoksi. Iris-keramiikka antoi suunnan keraamiselle muotoilulle Suomessa 1900-luvulla ja teokset ovat nykyään keräilykohteita.
Historia

Porvoossa toimi vuosina 1897–1902 yritys nimeltä Aktiebolaget Iris, joka oli varta vasten perustettu uudistamaan Suomen taidekäsityötä ja taideteollisuutta. Italiassa vuonna 1863 syntynyt kreivi Pehr Louis Sparre oli ruotsalainen taidemaalari ja muotoilija, joka teki merkittävän uran Suomessa jugendin ja kansallisromantiikan parissa. 1890-luvun lopulla hän keskittyi taideteollisuuteen ja perusti Porvooseen Iris-tehtaan. Aluksi tehdas valmisti huonekaluja, mutta jo perustamisvuonna keramiikka tuli osaksi tuotantoa. Keramiikasta vastasi Suomeen niin ikään muuttanut belgialaisenglantilainen taiteilija, taidemaalarinakin merkittävä Alfred William Finch. Hänen johdollaan suomalainen punasavesta tehty keramiikka sai kansainvälisen suunnan.
Finch loi keramiikan saralla jotain aivan uutta ja ennennäkemätöntä. Helmikuussa 1898 markkinoille tuotu Suomen ensimmäinen taidekeramiikkakokoelma piti sisällään lukuisia käyttöesineitä kynttilänjaloista maljakoihin. Moderneja saviesineitä koristeltiin jugendmaisin, kaartuvin ja tyylitellyin luonnonaihein. Lasituksessa suosittiin vaalean- ja tummansinistä, vaalean- ja tummanvihreää ja punaista sekä näiden yhdistelmiä. Myös ruskeat ja vaaleat pilkut olivat yleisiä. Yksi tehtaan lähtökohdista oli käyttää kotimaisia materiaaleja ja Porvoon maaperästä löytyi siihen soveltuvaa punasavea.
Rakennus itsessään oli perustamisensa aikaan monumentaalinen ja herätti huomiota pääkaupunkiseutua myöten. Se oli ensimmäinen kolmikerroksinen rakennus Porvoossa. Iris-tehtaalla oli valtakunnallisestikin iso merkitys, sillä se oli koko Suomen ensimmäinen taideteollinen yritys. Mitään vastaavaa ei koko maassa vielä ollut.
Vuonna 1900 Iris-tehtaan tuotanto sai suurta huomiota Pariisin maailmannäyttelyssä ja myös Porvooseen saatiin vihdoin oma myymälä, mutta Louis Sparre alkoi jo olla työuupumuksen partaalla. Vaikka keramiikka sai paljon arvostusta maailmalla, sen tuotannon aikakausi Suomessa oli kuitenkin väärä ja lukuisten ongelmiensa myötä tehdas jätti konkurssihakemuksen alle viisi vuotta sen perustamisesta. Vaikka Iris-tehtaan tarina päättyi jo vuonna 1902, ehti Finch luoda pohjan modernille keraamiselle muotoilulle.
Jäljennökset

Vuonna 1990 porvoolainen keraamikko Srba Lukić toteutti Porvoon museon tilauksesta rajoitetun erän replikoita eli kopioita Iris-tehtaan keramiikasta. Esineet keräsivät odotettua enemmän suosiota ja niitä myytiin ennakkotilauksina jo ennen valmistumista. Tänä päivänä näitä tuotoksia löytää museon lisäksi esimerkiksi antiikkiliikkeistä Srba Lukićin sekä Porvoon museon leimoilla varusteltuina. Lukić on myös korjannut alkuperäisiä Iris-tuotteita.
IRIS-biennaali

Vuosina 1988–1996 Srba Lukić perusti ja järjesti viisi kertaa kansainvälisen IRIS keramiikkaseminaarin ja -näyttelyn. Näistä teoksista koottiin Porvoon kaupungin omistama IRIS nykykeramiikkataiteen kokoelma.
James Cityn piirikunta

James Cityn piirikunta (engl. James City County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 76 523 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Williamsburgn itsenäinen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1619. Se on Yhdysvaltain vanhin piirikunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Cityn piirikunta Wikimedia Commonsissa
James Miller

James Jarrett Miller (28. lokakuuta 1963 – 22. syyskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen laskuvarjohyppääjä ja varjoliitäjä. Miller teki tunnetuimman laskuvarjohyppynsä 6. marraskuuta 1993, jolloin hän hyppäsi nyrkkeilykehän laidalle kesken Riddick Bowen ja Evander Holyfieldin välisen nyrkkeilyottelun. Miller totesi myöhemmin tapahtumasta seuraavasti: "It was a heavyweight fight, and I was the only guy who got knocked out." Välikohtauksen vuoksi nyrkkeilyottelu keskeytyi 20 minuutin ajaksi.
Noin vuosi Bowen ja Holyfieldin ottelun jälkeen Miller laskeutui Buckinghamin palatsin katolle laskuvarjolla. Tämän jälkeen häntä kiellettiin tulemasta Englantiin ikinä.
Miller teki vuoden 2002 syyskuussa itsemurhan.
Iso-Hietanen (Kangasniemi)

| Iso-Hietanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°54′07″N, 26°30′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,6 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  710 m  
Rantaviiva:  5,124 km  
Pinta-ala:  42,513 ha  
Saaria:  3 
 fiIso-Hietanen 
Iso-Hietanen  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Unnukkalan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 710 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 43 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
James Milligan

James Milligan (5. huhtikuuta 1928 Halifax, Nova Scotia – 28. marraskuuta 1961 Basel, Sveitsi) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli vuosina 1948–1955 Emmy Heimin ja Leslie Holmesin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa ja teki näinä vuosina konsertti- ja oratorioesiintymisiä Torontossa sekä sen lähikaupungeissa. Milligan oli yksi vuoden 1951 Nos Futures Étoiles -kilpailun voittajista. Hän oli 1950-luvun alussa usein yhdessä Lois Marshallin ja Jon Vickersin kanssa Toronton Mendelssohn-kuoron solistina.
Milligan levytti Matteus-passion vuonna 1953 Kristuksen roolissa ja esitti sekä Messias-oratorion että Matteus-passion Carnegie Hallissa vuonna 1954. Samana vuonna hän voitti radiokilpailun "Singing Stars of Tomorrow".
Yksi Milliganin menestysrooleista oli Scarpian rooli Giacomo Puccinin oopperassa Tosca vuonna 1958. Muihin huomattaviin esiintymisiin kuuluu Escamillon roolin tulkitseminen Carmenissa Covent Gardenissa 1959 ja Don Carlon roolin tulkitseminen La forza del destinossa Canadian Opera Companyssa samana vuonna. Ennen debytoimistaan Siegfriedissä Bayreuthin oopperajuhlilla Birgit Nilssonin ja Hans Hopfin kanssa 1961 hän oli liittynyt Baselin oopperaan. Neljä kuukautta tämän esiintymisen jälkeen laulaja menehtyi sydänkohtaukseen.
Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue

Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue edustaa Irlannin tasavaltaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa. Se toimii Irlannin tasavallan jalkapalloliiton (FAI) alaisuudessa.
Historia

Aikaisemmin koko Irlanti pelasi yhteisellä joukkueella, jonka seuraaja on nykyinen Pohjois-Irlannin maajoukkue. Irlannin tasavallan jalkapalloliiton edeltäjä Irlannin vapaavaltion jalkapalloliitto perustettiin 1923 ja maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa Torinossa Italiaa vastaan 1926. Vaikka Irlannin maajoukkue osallistui arvokilpailukarsintoihin 1930-luvulta lähtien, se esiintyi ensimmäistä kertaa arvokilpailuissa vasta vuoden 1988 Saksan EM-kilpailuissa. Tätä seurasi paikka vuoden 1990 Italian MM-kilpailuissa. Vaikka jalkapallo on Irlannissa perinteisesti jäänyt muiden lajien varjoon, on Irlannin jalkapallomaajoukkue pärjännyt kansainvälisesti melko hyvin viime vuosina. Suurin osa maajoukkuepelaajista pelaa Englannin sarjoissa.
Menestys arvokilpailuissa

MM-kilpailut:
1990 – puolivälierät
1994 – neljännesvälierät
2002 – neljännesvälierät
EM-kilpailut:
1960 – 1984 – Ei selviytynyt karsinnoista
1988 – 1. kierros
1992 – 2008 – Ei selviytynyt karsinnoista
2012 – 1. kierros
2016 – neljännesvälierät
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Aldridge  Jim Beglin  Packie Bonner  Liam Brady  Shay Brennan  Johnny Carey  Noel Cantwell  Tony Cascarino  Paddy Coad  Kenny Cunningham  Gerry Daly  Jimmy Dunne  Tony Dunne  Eamon Dunphy  Tommy Eglington |  Peter Farrell  Steve Finnan  Bob Fullam  Johnny Giles  Don Givens  Steve Heighway  Matt Holland  Ray Houghton  Charlie Hurley  Denis Irwin  Roy Keane  Gary Kelly  Mark Kinsella  Mark Lawrenson  Bill Lacey |  Mick McCarthy  Paul McGrath  Kevin Moran  Paddy Moore  Kevin O’Flanagan  David O’Leary  Niall Quinn  Michael Robinson  Kevin Sheedy  Frank Stapleton  Steve Staunton  Alex Stevenson  Andy Townsend  Gary Waddock  Ronnie Whelan |
Entisiä valmentajia

1986–1995  Jack Charlton
1996–2002  Mick McCarthy
2003–2005  Brian Kerr
2006–2007  Steve Staunton
2008–2013  Giovanni Trapattoni
2013–2018  Martin O’Neill
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Irlannin tasavallan jalkapallo
Premier Division | First Division | A Championship 

FAI Cup | Liigacup | Setanta Cup 

Irlannin jalkapalloliitto | Irlannin maajoukkue | Irlannin naisten maajoukkue
Itävalta Eurovision tanssikilpailussa

| Eurovision tanssikilpailun osallistujamaa |
| --- | --- |

Itävalta
Paikallinen TV-asema:  ORF
Ensiesiintyminen:  2007
Esiintymiskerrat:  2
Itävalta osallistui historiansa ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka järjestettiin Lontoossa 1. syyskuuta 2007.
Itävallalle antoivat pisteitä seuraavat maat: Kreikka (2), Iso-Britannia (2), Espanja (3), Venäjä (3), Liettua (3), Ruotsi (4), Irlanti (4), Ukraina (5), Portugali (5), Alankomaat (5), Puola (6), Suomi (7), Sveitsi (7), Tanska (8) ja Saksa (10).
Sijoitukset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Sijoitus | Tanssijat | Tanssilajit |
| 2007 | 6. | Kelly Kainz & Andy Kainz | jive ja paso doble |
| 2008 | 13. | Dorian Steidl & Nicole Kuntner | foxtrot ja jive |
Jaalankajoki

| Jaalankajoki (Pudasjärvi) |
| --- | --- |
 Jokinäkymä Sosinojan suulla ylävirtaan
Alkulähde:  Karkusuo - Savisuo - Lamminsuo Pudasjärvellä
Laskupaikka:  Nuorittajoki
Maat:  Suomi
Jaalankajoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva Nuorittajoen sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Pudasjärvellä. Joen alkupiste on Jongunjärven länsipuolen Karkusuon - Savisuon - Lamminsuon alueella, joskin siihen laskee Jaalanganoja itäkaakosta Joutensuon alueelta. Jaalankajoki virtaa pääasiassa etelän suuntaisesti, mutta kääntyy Pikku Palovaaran ja Sosinojan suun jälkeen länteen ja lopulta luoteeseen. Jaalangan kylän kohdalla joki alittaa Ruottisenharjulle menevän tien ja Pikku Palovaaran länsilaidalla Hetekankaalle menevän metsäautotien. Jokivarsi on pääosin alavaa ojitettua maata ja asumatonta, alavirran Jokelanahon muutamaa erämaataloa lukuun ottamatta. Joessa on tavanomaisten haukien ja ahventen ohella säyneitä. Matalahkon joen vesi on tummaa ja rannat ovat vesakoituneet.
Ilmo Riihimäki

Ilmo Arvi Riihimäki (26. heinäkuuta 1946 Helsinki – 21. heinäkuuta 2022 Porvoo) oli suomalainen kuoronjohtaja ja Porvoon suomalaisen seurakunnan kanttori-urkuri.
Riihimäellä on kolme Sibelius-Akatemian diplomitutkintoa (vanha musiikkialan ylempi korkeakoulututkinto): yksinlaulu, urkujen soitto ja kuoron johtaminen. Hän on myös kouluttanut kuoronjohtajia Klemetti-opistossa ja Sibelius-Akatemiassa.
Riihimäki johti kymneniä vuosia muun muassa Meilahden Motettikuoroa, Helsingin Laulua, Psallamus-kuoroa, Kansallis-Kuoroa, Cantabile-kuoroa ja Radion kamarikuoroa.
Myös hänen puolisonsa Marjukka Riihimäki on tunnettu kuoronjohtaja ja musiikkineuvos. Riihimäkien poika Antti Riihimäki toimii myös säveltäjänä ja tuottajana muun muassa populaarimusiikin saralla. Toinen poika Jarkko Riihimäki toimii pianistina, säveltäjänä ja sovittajana Berliinissä.
Aiheesta muualla

Ilmo Riihimäen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jaamamõisa

| Jaamamõisa> Tarton kaupunginosa |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Jaamamõisa korostettuna.
Kaupunki:  Tartto
Koordinaatit:  58°23′0.45″N, 26°45′19.98″E
Pinta-ala:  1,50 km² 
Väkiluku:  3 261 ((31. joulukuuta 2013))
Jaamamõisa (suomeksi: 'asemakartano') on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa. Sen väkiluku on 3 261 (31. joulukuuta 2013) Sen pinta-ala on 1,50 neliökilometriä.
Jaamamõisaa ympäröivät pohjoisesta alkaen myötäpäivään seuraavat kaupunginosat: Tila (Tartumaa), Rõõmu (Luunjan kunta), Lohkva (Luunjan kunta), Annelinn, Lohkva (Luunjan kunta), Annelinn, Annelinn, Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe
Käännös suomeksi
Isokaze (1916)

| Isokaze / 磯風 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  1. toukokuuta 1916
Laskettu vesille:  5. lokakuuta 1916
Palveluskäyttöön:  28. helmikuuta 1917
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1935
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 227 t (normaali) 1 570 t (kuormattu)
Pituus:  96,9 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,5 m
Syväys:  2,8 m
Koneteho:  27 000 shp
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  128
Aseistus
Aseistus:  4 × 120 mm/40 -tykkiä 6 × 452 mm torpedoputkea
Isokaze (jap. 磯風) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1917 valmistunut Isokaze-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1915 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. huhtikuuta 1916. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 5. lokakuuta ja valmistui 28. helmikuuta 1917.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1935.
Jacques Burger

| Jacques Burger |
| --- | --- |
 Jacques Burger vuonna 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1983 Windhoek
Kansalaisuus:  namibialainen
Uran tiedot
Pituus:  188 cm
Laji:  105 kg
Seura:   Saracens FC
Kilpauran kesto:  2005-
 Tietolaatikko päivitetty 10. helmikuuta 2015 
Jacques Burger (s. 29. heinäkuuta 1983 Windhoek) on namibialainen rugby union -pelaaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Saracens FC:tä. Burger on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 105 kilogrammaa[lähde? ].
Seurajoukkueura

Burgerin ensimmäinen seura oli Etelä-Afrikan sarjan Griquas, jota hän edusti vuodet 2005-2007. Vuodet 2007-2008 Burger edusti Ranskan alasarjoissa pelannutta Aurillacia. Vuonna 2008 Burger palasi takaisin Etelä-Afrikkaan, jossa hän edusti Blue Bullsia vuodet 2008-2010 tehden 25 pelaamassaan ottelussa kymmenen maalia.
Vuonna 2010 Burger siirtyi Englannin valioliigan Saracens FC:hen, jonka paidassa hän voitti kaudella 2010-2011 Englannin mestaruuden. Hänet valittiin tuolla kaudella fanien vuoden pelaajaksi[lähde? ].
Maajoukkueura

Burger on pelannut Namibian maajoukkueesta vuodesta 2004 asti ja toimii nykyisin myös sen kapteenina. Hän on pelannut maajoukkueessa 30 ottelua tehden 25 maalia. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen viiden parhaan pelaajan joukkoon.
Aiheesta muualla

http://www.espnscrum.com/scrum/rugby/player/15386.html
Idänimarre

| Idänimarre |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Silmälläpidettävä
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Pteridopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Loikkokasvit Cystopteridaceae
Suku::  Pikkuimarteet Gymnocarpium
Laji::  continentale
Kaksiosainen nimi
 Gymnocarpium continentale  (Petrov) Pojark. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänimarre (Gymnocarpium continentale, syn. G. jessoënse) on Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa tavattava pieni saniainen. Suomessa laji on harvinainen.