stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robbie Coltrane
Elämänvaiheet

Coltrane kävi koulunsa Glenalmond collegessa, joka on yksi Skotlannin arvostetuimmista kouluista. Hänellä oli hankaluuksia kurinpidon kanssa, mutta hän sai hyvät arvosanat taideaineista. Hän opiskeli taidetta Glasgowin taidekoulussa vuosina 1968-1972, mutta koki ettei ollut tarpeeksi lahjakas ja luopui haaveistaan tulla taidemaalariksi. Coltran osallistui näytelmiin jo taidekouluaikoinaan, ja opiskeli vielä vuoden verran näyttelemistä Edinburghissa Moray Housessa.
1980-luvulla hän esiintyi useissa BBC:n sketsikomedioissa Emma Thompsonin, Hugh Laurien, Ben Eltonin, Stephen Fryn ja  Rik Mayallin kanssa. Hänestä tuli televisiokomedioiden vakioesiintyjä, joka sai merkittävän roolin myös Musta kyy-komedioissa. Hän siirtyi komedioista vakavammin otettavaksi näyttelijäksi vuonna 1987 Emma Thompsonin vastanäyttelijänä Tutti Frutti -sarjassa, josta hän oli Bafta-ehdokkaana. Lisää palkintoja tuli Fitz ratkaisee -sarjasta, mutta elokuvaura alkoi taas keveistä komedioista, joita seurasivat kaksi Bond-filmiä ja Harry Potter -sarja.
Menestys toi Coltranelle rahaa, mutta sillä oli varjopuolensa. Hän ylpistyi ja käytti liikaa alkoholia. Ylipaino tuotti terveysongelmia. Hän tapasi 1980-luvun lopulla eli lähes 40-vuotiaana Rhona Gemmellin. Pari oli naimisissa viisi vuotta ja sai pojan ja tyttären.
Coltrane valittiin sai vuonna 2006 arvonimen OBE (Officer of the Order of the British Empire). Samana vuonna hän sijottui kuudenneksi äänestyksessä kuuluisimmasta skotlantilaisesta.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980 | Flash Gordon – iskevä salama | Mies pellolla |  |
| 1983 | Ghost Dance | George |  |
| 1983 | Krull ja näkymätön vihollinen | Rhun |  |
| 1985 | Mieletön kesis | Mies vessassa |  |
| 1986 | Caravaggio | Scipio |  |
| 1986 | Mona Lisa | Thomas |  |
| 1987 | Pistä poskeesi ja nauti | Jeremy |  |
| 1988 | The Fruit Machine | Annabelle |  |
| 1989 | Kuningas Henrik V | Falstaff |  |
| 1989 | Bert Rigby, hulluko olet! | Sid Temple |  |
| 1989 | Antaa palaa! | Lipunmyyjä |  |
| 1989 | Danny, the Champion of the World | Victor Hazell | Äänirooli |
| 1989 | Slipstream | Montclaire |  |
| 1990 | Midnight Breaks | Fat |  |
| 1990 | Nunnat karkuteillä | Charlie McManus/Sisar Inviolata |  |
| 1990 | Perfectly Normal | Alonzo Turner |  |
| 1991 | The Pope Must Die | The Pope |  |
| 1991 | Triple Bogey on a Par Five Hole | Steffano Baccardi |  |
| 1992 | Rock and roll kesä 1955 | Todd |  |
| 1993 | Boswell & Johnson's Tour of the Western Isles | Dr. Samuel Johnson |  |
| 1993 | The Adventures of Huck Finn | Duke |  |
| 1995 | 007 ja kultainen silmä | Valentin Dmitrovich Zukovsky |  |
| 1997 | Buddy | Dr. Bill Lintz |  |
| 1998 | Frogs for Snakes | Al |  |
| 1998 | Montana | Pomo |  |
| 1999 | Kun maailma ei riitä | Valentin Dmitrovich Zukovsky |  |
| 1999 | Message in a Bottle | Charlie Toschi |  |
| 2001 | Harry Potter ja viisasten kivi | Rubeus Hagrid | Ensimmäinen Harry Potter-elokuvasarjan elokuva |
| 2001 | On the Nose | Delaney |  |
| 2001 | From Hell | Sergeant Peter Godley |  |
| 2002 | Harry Potter ja salaisuuksien kammio | Rubeus Hagrid |  |
| 2004 | Ocean's Twelve | Matsui |  |
| 2004 | Harry Potter ja Azkabanin vanki | Rubeus Hagrid |  |
| 2004 | Van Helsing: The London Assignment | Mr. Hyde | Ääni |
| 2004 | Van Helsing | Mr. Hyde | Ääni |
| 2005 | Harry Potter ja liekehtivä pikari | Rubeus Hagrid |  |
| 2006 | Alex Rider & Stormbreaker | Englannin pääministeri |  |
| 2006 | Provoked | Lord Edward Foster |  |
| 2007 | Harry Potter ja Feeniksin kilta | Rubeus Hagrid |  |
| 2008 | Desperon taru | Gregory | Ääni |
| 2008 | The Brothers Bloom | Kuraattori |  |
| 2009 | Harry Potter ja puoliverinen prinssi | Rubeus Hagrid |  |
| 2009 | Gooby | Gooby | Ääni |
| 2010 | Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 | Rubeus Hagrid |  |
| 2011 | Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 | Rubeus Hagrid |  |

Televisio
| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomioita |
| 1987 | Blackadder the Third | Samuel Johnson |  |
| 1987 | Tutti Frutti | Danny McGlone |  |
| 1988 | Blackadder's Christmas Carol | Joulun henki |  |
| 1993-2007 | Fitz ratkaisee | rikospsykologi Eddie ”Fitz” Fitzgerald |  |
| 1998 | The Ebb-Tide | Chisholm |  |
| 1999 | Liisa Ihmemaassa | Ned Tweedledum |  |
| 2003 | Comic Relief: The big hair do | Rubeus Hagrid |  |
| 2003 | The Planman | Jack Lennox QC |  |
| 2004 | Pride | James |  |
| 2005 | Still Game | Davie | Tuotantokausi 4 Jakso 3: Dial-A-Bus |
| 2016 | Koomikon kuolema | Paul | Päärooli |
Aiheesta muualla

Robbie Coltrane Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Detomidiini

| --- | --- |

Detomidiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-[(2,3-dimetyylifenyyli)metyyli]-3H-imidatsoli
Tunnisteet
CAS-numero: 76631-46-4
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 56032
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H14N2 
Moolimassa: 186,25 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Detomidiini (C12H14N2) on imidatsoli-rakenteinen alfa2-adrenerginen agonisti, jolla on sedatiivisia ja rauhoittavia vaikutuksia. Detomidiini vaikuttaa
keskushermostossa estämällä noradrenaliini-välitteisten hermoimpulssien kulkua. Detomidiinia käytetään erityisesti isojen eläinten, kuten hevosten nukutusaineena. Detomidiini on lääketehdas Orionin 1980-luvulla kehittämä alkuperälääke ja se on käytössä HCl-suolana eli detomidiinihydrokloridina (C12H15ClN2) kauppanimellä Domosedan. Detomidiinin vaikutuksen voi poistaa käyttämällä atipametsolia (C14H16N2).
Aiheesta muualla

PubChem: Detomidine (englanniksi)
DrugBank: Detomidine (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Detomidine (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Detomidine (englanniksi)
Domosedan, detomidiinihydrokloridi (pdf)
PubChem: Detomidine Hydrochloride (englanniksi)
DrugBank: Atipamezole (englanniksi)
Gårdstånga

| Gårdstånga |
| --- | --- |
 Gårdstångan kirkko
 Gårdstånga
 Koordinaatit: 55°45′45″N, 13°18′50″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Eslöv
Väkiluku (2021):  386
Gårdstånga on taajama Eslövin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 386 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gårdstånga Wikimedia Commonsissa
Dreyfus-palkinto

Dreyfus-palkinto (engl. Dreyfus Prize in the Chemical Sciences) on Camille ja Henry Dreyfusin säätiön jakama kansainvälinen kemian alan palkinto. Se on suuruudeltaan 250 000 Yhdysvaltain dollaria ja se jaetaan joka toinen vuosi yhdelle merkittävälle kemian tutkijalle.
Dreyfusin veljekset keksivät viskoosin ja perustivat 1900-luvun alussa sitä valmistavan tehtaan kotimaahansa Sveitsiin (Cellonit Gesellschaft Dreyfus and Co), Britanniaan (British Celanese) ja Yhdysvaltoihin (Celanese-yhtiö).
Palkinto jaettiin ensi kerran vuonna 2009 Harvardin yliopiston tutkija George M. Whitesidesille materiaalikemian saavutuksistaan. Vuonna 2011 palkinnon sai Northwestern-yliopiston Tobin J. Marks katalyytteihin liittyvästä tutkimuksestaan, vuonna 2013 R. Graham Cooks kemiallisten instrumenttien kehitystyöstään Purdue-yliopistossa ja vuonna 2015 Krzysztof Matyjaszewski polymeerikemian tutkimuksestaan Carnegie Mellon -yliopistossa.
Käännös suomeksi
Jarmo Heikkinen

| Jarmo Heikkinen |
| --- | --- |
 Jarmo Heikkinen Helsingin kirjamessuilla 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jarmo Johannes Heikkinen
Syntynyt: 22. helmikuuta 1950 (ikä 74) Seinäjoki
Ammatti:  lausuja, käsikirjoittaja, ohjaaja, selostaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1973–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jarmo Johannes Heikkinen (s. 22. helmikuuta 1950 Seinäjoki) on suomalainen ääninäyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja selostaja.
Heikkinen työskenteli Yleisradiossa vakituisesti vuosina 1973–2010 ja on myöhemminkin jatkanut dokumenttien selostamista ja ohjelmien toimittamista. Heikkinen on opiskellut Helsingin yliopistossa suomen kieltä, teatteritiedettä ja kirjallisuutta. Koulutukseltaan hän on humanististen tieteiden kandidaatti ja logonomi. Hän asuu nykyään Espoossa. Jarmo Heikkisen tyttäriä ovat näyttelijät Mirjami Heikkinen ja Heljä Heikkinen.
Hänet tunnetaan erityisesti TV1-kanavan Avara luonto -ohjelman suomenkielisenä selostajaäänenä sekä radion kirjallisuusohjelmien lukijana. Lisäksi hän on esiintynyt ääninäyttelijänä muun muassa piirrossarjassa Matka maailman ympäri, Willy Fog 2 sekä Albert Barillén suosituissa animaatiosarjoissa Olipa kerran elämä ja Olipa kerran ihminen. Tämän lisäksi hän toimii kertojana myös Yle TV 1:n ohjelmamainoksissa. Vuonna 1995 Heikkinen sai Lastenkirjainstituutin Onnimanni-palkinnon.
Heikkinen on työskennellyt Yle Kulttuurin toimittajana ja ohjaajana, viimeksi Yle Teeman TV-arkisto -sarjan haastattelijana. Hänen viimeisimpiä pitkiä dokumenttejaan ovat Esko Salminen – läsnä (2008) sekä Jurkan huonetta ja sukua (2009).
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1981 | Kummalliset | lastenillan juontaja |
| 1986 | Ekaluokkalainen | isä |
| 2001 | Kuilu | lukija |
| 2001 | Ilon juhla | dokumenttitoimittaja |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1991 | Tiina | Eevan isä |
| 1994 | Kultainen salama | poliisi (myös sarjan kertoja) |
| 2003 | Kotikatu | leipomon pomo |
| 2004 | Pieni rakkaustarina | vieras |
Filmografia > Kuunnelmat

| Vuosi | Kuunnelma | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Kaksipäisen vekaran varjossa | sivurooleja |
Filmografia > Lukijana

| Vuosi | Äänikirja |
| --- | --- |
2008: Sukelluslaivalla maapallon ympäri
| Vuosi | Esittäjä | Musiikkialbumi |
| --- | --- | --- |
| 2016 | Tuuttimörkö | Kromihammas |
Filmografia > Kertojana

| Vuosi | Elokuva / Dokumentti / Televisiosarja |
| --- | --- |
1984–: Avara luonto
2001–: Rikostarinoita Suomesta
2008: Rikostarinoita historiasta
2009: Popkult
Filmografia > Käsikirjoittajana

| Vuosi | Elokuva / Dokumentti / Televisiosarja |
| --- | --- |
1978: Seitsemän maan meri
1996: Silmän lumo – Helena Kara
2002: Käy lento joutsenen - Armi Kuusela
2003: Tosi tarina: Se on sitten Solmu
2003: Starring: Taina Elg
2005: Sinisalon Veikko, Järkäle
2008: Esko Salminen – läsnä
Filmografia > Ohjaajana

| Vuosi | Elokuva / Dokumentti / Televisiosarja |
| --- | --- |
1989: Paljain jaloin - Ella Eronen
1990: Joulukalenteri (käsikirj. Pirkko Jaakola, Leena Laulajainen)
1994: Kultainen salama
1996: Silmän lumo – Helena Kara
1997: Kuusikko ja kuoleman varjot
1999: Enon varjo
2000: Postimiehen varjo
2000: Ei kunnia eikä loiste - Eeva-Kaarina Volanen
2002: Käy lento joutsenen - Armi Kuusela
2002: Valkoinen orkidea (Armi ja Gil)
2003: Tosi tarina: Se on sitten Solmu
2003: Starring Taina Elg
2005: Sinisalon Veikko, Järkäle
2006: Tää ei jää tähän
2006: 50-luvun Romeot ja Juliat (Pentti Siimes, Heidi Krohn, Maija Karhi, Ville-Veikko Salminen)
2009: Jurkan huonetta ja sukua
2008: Esko Salminen – läsnä
Aiheesta muualla

Tuomo Yrttiaho: Äänessä suuri kulttuurin ystävä. “Minut on niitattu pysyvästi Avaraan luontoon”, sanoo Ylellä pitkän uran tehnyt kulttuuritoimittaja Jarmo Heikkinen. Helsingin Sanomat, 20.2.2020, s. B 11.  Helsinki. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 22.2.2020.
Danen piirikunta

Danen piirikunta (engl. Dane County) on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 561 504 vuonna 2020, ja se oli väkiluvultaan Wisconsinin toiseksi suurin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Madison. Piirikunta on perustettu vuonna 1836.
Väestö

Vuonna 2020 Danen piirikunnan 561 504 asukkaasta valkoisia oli 77,6 %, aasialaisia 6,4 %, mustia 5,4 % ja alkuperäisasukkaita 0,4 %. Asukkaista 3,2 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 6,9 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 10,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Danen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Collegium Vocale Gent

Collegium Vocale Gent tai Collegium Vocale de Gand on barokin vokaalimusiikin esittämiseen erikoistunut belgialainen kuoro, jonka perusti Philippe Herreweghe vuonna 1970. Ryhmä nousi maailmanmaineeseen 1980-luvun aikana. Ryhmä on tehnyt yli 65 levytystä pääasiassa Harmonia Mundi ja Virgin Classics -levymerkeille.
Tämä kuoromuodostelma oli ensimmäinen, joka 1970-luvulla aloitti toteuttamaan uudenlaista tapaa esittää barokkimusiikkia. näin se herätti hyvin nopeasti suurten orkesterinjohtajien mielenkiinnon, tällaisia kapellimestareita olivat esimerkiksi Gustav Leonhardt, Nikolaus Harnoncourt sekä  Ton Koopman.
Musiikillisesti kuoron ohjelmisto ei kuitenkaan suinkaan rajoitu ainoastaan barokkimusiikin esittämiseen, sillä se on löytänyt ohjelmistoonsa myös renessanssimusiikin teoksia, mutta tulkitsee myös runsaasti romanttista ja jopa nykymusiikkiakin. Collegium Vocale Gent on eritoten tunnettu pohjoissaksalaisten barokkisäveltäjien teosten esittäjänä, heihin lukeutuu tietenkin myös Bach.
Orchestre du Collegium Vocale Gent liittyi vuonna 1989 osaksi kuoroa.
Kuoron muodostama yhteisö on tehnyt yli 60 äänitettä joko Orchestre du Collegium Vocale Gentin tai Orchestre des Champs Élysées'n kanssa. Usein kuoroa on avustanut belgialainen kuoro La Chapelle Royale tai jotkut muut musiikkiyhteisöt.
Michael Mullen

Michael Mullen
Michael Glenn Mullen (s. 4. lokakuuta 1946) on Yhdysvaltain laivaston amiraali ja Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston entinen puheenjohtaja 1. lokakuuta 2007 – 30. syyskuuta 2011. Sitä ennen hän toimi laivasto-operaatioiden komentajana 2005–2007, varakomentajana 2003–2004 ja laivaston Euroopan joukkojen komentajana. Hän valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1968.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Mullen Wikimedia Commonsissa
HS:USA ja Venäjä pesivät Georgian sodan jälkipyykkiä Suomessa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Peter Pace | Puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtaja 2007–2011 | Seuraaja: Martin Dempsey |
Dol-de-Bretagne

| Dol-de-Bretagne (Dol) |
| --- | --- |
 Grande Rue
 vaakuna
 Dol-de-Bretagne
 Koordinaatit: 48°32′59″N, 1°45′03″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Ille-et-Vilaine
Arrondissementti:  Saint-Malo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,5 km²
Väkiluku (2017):  5 693 
 – Väestötiheys:  366 as./km²
Kunnan numero:  35095
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dol-de-Bretagne (bretoniksi Dol) on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Saint-Malon kaupungista kaakkoon.
Dol-de-Bretagne on keskiajalla rakennettu kaupunki. Kaupungin keskellä on 1200-luvulta peräisin oleva Saint-Samsonin katedraali. Se on nimetty pyhän Samsonin mukaan, joka 500-luvulla saapui Walesistä Bretagneen ja Doliin. Kaupungin keskustassa on runsaasti keskiaikaisia rakennuksia. Niitä on myös keskustan pääkadun Grande Ruen varrella. Dolin esihistoriallisesta ajasta on muistona suurikokoinen menhir, Menhir de Champ-Dolent.
Saint-Samsonin katedraali
Menhir de Champ-Dolent
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dol-de-Bretagne Wikimedia Commonsissa
Colleville-Montgomery

Colleville-Montgomeryn rantaa
Colleville-Montgomery on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 925 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Colleville-Montgomeryn pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä. Colleville-Montgomeryssa on Vaubanin suunnittelema linnoitus La Redoute.
Tanumin kirkko (Bærum)

| Tanumin kirkko Tanum kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Bærum, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Oslon hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  206
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tanumin kirkko (norj. Tanum kirke) on Bærumin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Kuvia

Ristiäiset Tanumin kirkossa (Harriet Backer, 1892)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanumin kirkko (Bærum) Wikimedia Commonsissa
Deutsches Museum

Deutsches Museumin päärakennus museosaarella.
Deutsches Museum (suom. "saksalainen museo") on maailman suurin[lähde? ] tekniikan ja luonnontieteen museo, joka sijaitsee Münchenissä, Saksassa. Vuosittain museossa vierailee arviolta 1,5 miljoonaa kävijää. Museossa on noin 28 000 näyttelyesinettä 50 tieteen ja tekniikan eri alueelta.
Museo perustettiin 28. kesäkuuta 1903 saksalaisten insinöörien yhdistyksen VDI:n kokouksessa sähköinsinööri Oskar von Millerin aloitteesta. Museon koko nimi saksaksi on Deutsches Museum von Meisterwerken der Naturwissenschaft und Technik. Nimensä mukaisesti se esittelee (luonnon)tieteen ja tekniikan saavutuksia. Museo on Münchenin suurin.
Museosaari

Museon päätilat sijaitsevat pienellä Isarjoen saarella Münchenin keskustassa. Kaupunginvaltuusto lahjoitti vuonna 1903 saaren museolle. Saari tunnettiin ennen nimellä Kohleinsel ("hiilisaari"), mutta se sai myöhemmin uudeksi nimekseen Museumsinsel ("museosaari").
Museon kokoelmiin kuuluu lukuisia harvinaisuuksia, kuten ensimmäinen sähködynamo (Siemens, 1866), ensimmäinen automobiili (Benz, 1866), ensimmäinen dieselmoottori (1897) ja laboratoriopöytä, jolla atomi halkaistiin ensimmäisen kerran (Hahn, Strassman, 1938). Vuonna 2009 museoon lisättiin nano- ja bioteknologiaa esittelevä siipi (Zentrum Neue Technologien).
Museossa on myös suurikokoisia erityyppisten kaivosten pienoismalleja ja lukuisia pysyviä näyttelyitä, kuten Euroopan laajin tähtitieteen kehitystä kuvaava näyttely ja Altamiran luolan ja kalliomaalausten jäljennös.
Haaraosastot

Saarella sijaitsevan pääkohteen lisäksi museolla on myös haaraosastoja. Flugwerft Schleißheim sijaitsee 18 kilometriä Münchenin keskustasta Oberschleißheimissa, Schloss Schleißheimin (Baijerin hallitsijoiden kesäpalatseja) lähellä, vanhalla sotilaslentokentällä. Se koostuu vanhasta lennonjohtotornista ja komentokeskuksesta sekä uusista rakennuksista, joissa esitellään lentokoneita, jotka eivät mahtuneet museosaaren näyttelyihin. Esillä on muun muassa Hortenin veljesten ”lentävä siipi” Horten H.IV -purjelentokone 1940-luvulta, saksalaisia 1950- ja 1960-luvulla kehitettyjä VTOL-lentokoneita, Vietnamin sodan aikakauden lentokoneita ja Saksojen jälleenyhdistymisessä saatuja neuvostoliittolaisia lentokoneita.
Deutsches Museumin uusin haaraosasto Deutsches Museum Verkehrszentrum sijaitsee Theresienhöhessä Münchenissä. Se avattiin vuonna 2003, ja se on keskittynyt esittelemään kuljetustekniikkaa (museosaarelta siirretyt tiekulkuneuvojen ja junien näyttelyt).
Museon Bonnin haaraosasto avattiin vuonna 1995. Se esittelee vuoden 1945 jälkeistä saksalaista tekniikkaa, tiedettä ja tutkimusta.
Historiaa

Museo avattiin väliaikaisilla näyttelyillä Kansallismuseon tiloissa 12. marraskuuta 1906. Pysyvän museon peruskivi laskettiin 13. marraskuuta. Oskar von Miller avasi museon 70-vuotissyntymäpäivänään 2. toukokuuta 1925. Alusta lähtien museo oli tarkoitettu esittelemään luonnontiedettä ja tekniikkaa Saksan kansalle, ei pelkästään saksalaisten saavutuksia.
Museo vahingoittui pahoin toisen maailmansodan pommituksissa, ja 80 % rakennuksista ja 20 % näyttelyistä tuhoutui tai vahingoittui. Korjaukset vaativat aikansa, ja vasta vuonna 1965 näyttelyt saavuttivat sotaa edeltäneen kokonsa. 1980-luvulla tuhopoltto vähensi näyttelytilaa 34 140 neliömetriin. Entisöinti ja uudet rakennukset kasvattivat näyttelytilan 55 000 neliömetriin vuoteen 1993 mennessä. Museon yhteydessä on myös erikoiskirjasto ja arkisto sekä tutkimusinstituutti.
Museo on toiminut lukuisten nykyaikaisten tiedemuseoiden esikuvana vuorovaikutteisten näyttelyiden saralla. Yleisöä on rohkaistu kokeilemaan erilaisten laitteiden toimintaa. Opastusta ja demonstraatioita on myös englanniksi.
Pysyviä näyttelyitä

Museon pysyvät näyttelyt: ilmailu, maanviljelys, Altamiran kalliomaalaukset, radioamatööritoiminta, avaruustiede, sillanrakennus, keramiikka, kemia, ajan mittaaminen, tietokoneet, digitaalinen kuvaus (rakenteilla vuodesta 2006 lähtien), sähköntuotanto, energiateknologia, ympäristö, geodesia, lasi, Deutsches Museumin historia, vesirakennus, koneenosat, konetyökalut, navigointi vesillä, tieteen virstanpylväät, matematiikkagalleria, kaivostyö (historiallinen ja nykyaikainen), metallurgia, mikroelektroniikka, maaöljy ja luonnonkaasu, musiikki, paperi, farmasia, fysiikka, voimakoneet, painotekniikka, mittalaitteet, tekniset lelut, telekommunikaatio, tekstiiliteknologia, tunnelinrakennus, painot ja mitat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Deutsches Museum (englanniksi)
Deutsches Museum Flugwerft Schleißheim (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Deutsches Museum Transport Centre (englanniksi)
Deutsches Museum in Bonn (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Deutsches Museum
Altamiran luolamaalausten jäljennös museossa.
Deutsches Museum Bonnissa.
Pienoisrautatie Deutsches Museumissa.
Käännös suomeksi
Collette

Collette on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bruce Baden Collette (s. 1934), yhdysvaltalainen iktyologi
Buddy Collette (1921–2010), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Toni Collette (s. 1972), australialainen näyttelijä ja laulaja
Yann Collette (s. 1956), ranskalainen  näyttelijä
Dolakhan piirikunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dolakhan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Dolakha (VDC-Municipality in detail, 2011 Census) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (cbs.gov.np)
Dolcetto

Dolcetto-rypäleitä
Dolcetto on italialainen musta viinirypälelajike, jota kasvatetaan laajalti Piemonten alueella Luoteis-Italiassa. Lajikkeesta tuotettujen viinien happamuus on alhainen, ja ne on yleensä tarkoitettu nautittavaksi muutaman vuoden kuluessa valmistuksesta.
Italialainen sana dolcetto tarkoittaa ”pientä makeaa”, mutta ei ole varmaa, sisältyikö nimeen alun perin mitään viittausta rypäleen makeustasoon.
Dolcettoa pidetään kevyenä helposti juotavana punaviininä, joka sopii hyvin pastojen ja pizzaruokien kanssa.
Dolcetto-viiniköynnöksen lehtiä
Suurin osa Dolcetto-rypäleistä tuotetaan Piemonten alueella Luoteis-Italiassa. Italiassa rypälettä viljellään noin 6 000 hehtaarin alueella, ja maassa tuotetaan noin 98 prosenttia Dolcetto-rypäleistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dolcetto Wikimedia Commonsissa
Vitis International Variety Catalogue VIVC: Dolcetto (englanniksi)
Italian Wine Central: Dolcetto (englanniksi)
Suckling, James: Overlooked Treasures: Dolcetto, Italy (Arkistoitu versio) Wine Spectator, 26.9.2001. (englanniksi)
Hvarnesin kirkko

| Hvarnesin kirkko Hvarnes kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Larvik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1705
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hvarnesin kirkko (norj. Hvarnes kirke) on Larvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1705.
Kuvia

Kirkkosali ja alttari
Urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hvarnesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Ryōmō-sairaalan tulipalo

| Ryōmō-sairaalan tulipalo |
| --- | --- |
Päivämäärä:  29. kesäkuuta 1970
Kellonaika:  20.07
Tapahtumapaikka:  Ryōmō-sairaala, Horigome-chō, Sano, Japani
Syy:  tuhopoltto
Kuolleita:  17
Loukkaantuneita:  1
Ryōmō-sairaalan tulipalo tapahtui illalla 29. kesäkuuta 1970, kun Horigome-chōn alueella Sanon kaupungissa Japanissa sijainneessa Ryōmōn psykiatrisessa sairaalassa syttyi tulipalo. Yksikerroksinen puurakenteinen sairaalarakennus tuhoutui potilaiden tahallaan sytyttämässä palossa kokonaan. Rakennuksessa oli palon syttyessä 47 ihmistä, joista 17 kuoli ja yksi loukkaantui.