Ilovaiskin taistelu
Taistelu > Ilovaiskin motti

Ilovaiskin motti alkoi muodostua 23. elokuuta. Iltapäivällä 23. elokuuta ukrainalaisten tiedusteluraporttien mukaan venäläiset mekanisoidut joukot ylittivät maiden vastaisen rajan Uspenkassa edeten kohti Amvrosijivkaa. Ukrainalaisjoukot yllätettiin ja niiden puolustus mureni. 24. elokuuta Ukrainaan oli edennyt ainakin kahdeksan venäläistä taisteluosastoa. Näistä puolet, tai noin 2 000 sotilasta, eteni Donetskin oblastiin ja toinen puoli Luhanskin oblastiin. Sektori D:n joukot romahtivat hyökkäyksen paineessa ja ne vetäytyivät hallitsemattomasti länteen. Murtunut Sektori D liitettiin vielä samana iltapäivänä Sektori B:n alaisuuteen. Kohti Ilovaiskia edenneet venäläiset pysäytettiin hetkeksi Mnohopilljan–Kuteilnykoven tasalle. Kymmenen venäläisen 98. maahanlaskudivisioonan sotilasta jäi ukrainalaisten vangiksi ja yksi T-72B3-taistelupanssarivaunu vallattiin ehjänä. Ilta kuuden aikaan venäläiset olivat kuitenkin katkaisseet Ilovaiskin eteläpuolen ukrainalaisten tärkeimmän huoltoreitin tie 0509:n. Ukrainalaisjoukkojen vahvuus Ilovaiskissa oli noin 1 200–1 400 sotilasta. Venäläishyökkäyksen pysähdyttyä muutaman seuraavan päivän ajan venäläiset keskittyivät vaikuttamaan epäsuoralla tulella, jota johdettiin lennokkikalustolla. Sektori B joutui vetämään oman tykistönsä alueelta 25. elokuuta niiden kärsittyä mittavia tappioita venäläisten vastatykistötoimien takia.
25. ja 26. elokuuta ukrainalaisen 51. mekanisoidun prikaatin komppanian puolustus mureni Ilovaiskin kaakkoispuolella ja sen joukot pakenivat kohti länttä. Samalla murtui myös Amvrosijivkaa puolustaneen 5. paikallispuolustuspataljoona Prykarpattjan puolustus. Ilovaiskin tilannetta oli nyt alettu kuvailla mediassa epätoivoiseksi ja ukrainalaisjoukkojen toimintaedellytykset olivatkin alkaneet muuttua mahdottomiksi. Ukrainalaiset kärsivät samaan aikaan tappioita Ilovaiskin ohella myös rintaman muilla osuuksilla. Venäläiset ja heidän tukemansa kapinalliset olivat vallanneet Savur-Mohylan kukkulan 40 kilometriä Ilovaiskista itään ja 27.–28. elokuuta Novoazovskin kaupungin Mariupolin itäpuolella. Ilovaiskissa ukrainalaisjoukkojen painostus jatkui kaikilla suunnilla. Starobeševe menetettiin 27. elokuuta, jossa käydyissä taisteluissa ATO-joukkojen ainut reservi kärsi suuret kalustotappiot. Sektori B:n vielä saartorenkaan ulkopuolella olevien joukkojen valtaosa irtaantui samana päivänä. Saartorenkaan sisäpuolelle Ilovaiskiin oli jäänyt 28. elokuuta noin 1 000 ukrainalaista  Donbas- ja Dnipro-vapaaehtoispataljoonista sekä  93. Mekanisoidusta prikaatista. Saartorenkaan sisälle oli jäänyt myös Sektori B:n komentaja Ruslan Khomtšak. Osa ukrainalaisista aloitti nyt neuvottelut venäläisten kanssa vetäytymisen mahdollistamiseksi. Venäjän presidentti Vladimir Putin esitti ehdotuksen humanitäärisen käytävän muodostamisesta. Lopulta paikan päällä saavutettiin yhteisymmärrys, jonka mukaan ukrainalaiset vetäytyisivät Ilovaiskista Starobeševen kautta länteen.
Ukrainalaiset aloittivat vetäytymisensä kokoontumisalueelta Mnohopilljan ja Ahronomitšnen kylistä kohti Starobeševeä aamulla 29. elokuuta. Mukana oli noin 1 000 sotilasta, 40 panssaroitua ajoneuvoa ja 120 muuta ajoneuvoa. Aamulla ukrainalaisten luona oli vieraillut venäläinen upseeri, joka ilmoitti vetäytymisehtojen muuttumisesta. Ukrainalaisten vaadittiin jättämään taakse aseensa ja käyttämään vain yhtä reittiä vetäytymiseen. Ukrainalaiset vetäytyivät kuitenkin alkuperäisen sopimuksen mukaisesti kahtena osastona, joista eteläinen joutui tie T0509:n suunnalla venäläisjoukkojen tulen kohteeksi. Joukot vastasivat tuleen ja joukkojen irtautumista alkoivat tukea myös ukrainalainen tykistö ja rynnäkkökoneet. Ukrainan ilmavoimat menettivät yhden irtautumista tukeneen Su-25M rynnäkkökoneen Starobeševen alueella. Venäläiset kärsivät joitakin tappioita, mutta ukrainalaiset lyötiin lopulta hajalle. Vain osa joukoista pääsi pakenemaan takaisin ukrainalaisten hallitsemalle alueelle, heidän mukanaan Ruslan H'omtšak ja Dnipro-1:n komentaja Juri Bereza.