stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fairchild C-123 Provider

| C-123 Provider |
| --- | --- |

Tyyppi:  kuljetuslentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Chase Aircraft Fairchild Aircraft
Ensilento:  14. lokakuuta 1949
Esitelty:  1956
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain ilmavoimat Yhdysvaltain rannikkovartiosto Vietnamin tasavallan ilmavoimat
Valmistusmäärä:  307 
Valmistusvuodet:  1949–1970
Fairchild C-123 Provider on yhdysvaltalainen Chase Aircraft Companyn ja Fairchild Aircraftin vuosina 1949-1970 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1949.
Ernst Lagus

Ernst Lagus
Ernst Vilhelm Lagus (7. tammikuuta 1859 Helsinki – 14. syyskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen opettaja, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria

Laguksen vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Jakob Johan Wilhelm Lagus ja Fredrika Kastalia Wickman. Ernst Lagus oli naimisissa vuodesta 1896 Berta Wilhelmina Smedslundin kanssa. Lagus pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1877 ja opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882.  Lagus toimi kieltenopettajana Helsingin ruotsinkielisissä kouluissa ja oli Laguska skolanin johtaja 1892–1923. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1891 ja 1899.
Aiheesta muualla

Biografiskt lexikon för Finland: Ernst Lagus (ruotsiksi)
Johannes Korhonen (kansanedustaja)

Johannes (Joh.) Korhonen (11. lokakuuta 1883 Sotkamo – 13. toukokuuta 1955 Sotkamo) oli suomalainen poliitikko. Korhonen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Korhonen toimi Sotkamon kunnanvaltuuston jäsenenä ja sen sihteerinä.
Kansakoulusta päästyään Korhonen opiskeli Kajaanin seminaarissa, josta valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1910. Politiikan ulkopuolella Korhonen toimi kansakoulunopettajana Reisjärvellä 1910–1912 ja Sotkamossa 1912–1952, maanviljelijänä Sotkamossa 1912–1955 sekä Sotkamon Jormaisten ja Naapurivaaran osuuskassan kirjanpitäjänä noin 25 vuotta.
Johannes Kleineidam

Johannes Kleineidam (9. elokuuta 1935 – 2. kesäkuuta 1981) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Berliinin hiippakuntaan Julius August Döpfner 17. joulukuuta 1960, ja hänet nimitettiin Berliinin vihkipiispaksi sekä Novan titulaaripiispaksi 12. syyskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfred Bengsch, jota avustivat Gerhard Schaffran ja Heinrich Theissing.
Kleineidam kuoli virassa 45-vuotiaana.
Johannes Koroma

| Johannes Koroma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1943 (ikä 81) Turku
Kansalaisuus:  
Ammatti:  toimitusjohtaja
Johannes Kaarlonpoika Koroma (s. 16. maaliskuuta 1943 Turku) oli Suomen Työantajain Keskusliiton viimeinen toimitusjohtaja 1990-1992 ja Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton ensimmäinen toimitusjohtaja 1993–2003. Sitä ennen hän toimi sanomalehti Uuden Suomen päätoimittajana 1976–1989.
Koroma on yhteiskunnallinen vaikuttaja, jolla on ”laaja ja monipuolinen kokemus yhteiskunnallisesta päätöksenteosta ja sen vaikutuksista kansalaisten mielipiteisiin ja hyvinvointiin sekä yritystoimintaan ja taloudelliseen kasvuun”. Hän on myös pitkän linjan journalisti. Koroma toimi Helsingin Sanomien taloustoimituksen osastopäällikkönä vuosina 1965–1974, jolloin aloitettiin voimakas talousjournalismin kehittäminen. Koroma oli Uuden Suomen vastaava päätoimittaja kolmetoista vuotta, joiden aikana hän uudisti lehden konseptin. Samassa yhteydessä perustettiin myös lehden lisäpainos, Iltalehti.
Koroma nimitettiin Teollisuuden Keskusvaliokunnan pääsihteeriksi 1989 sekä Suomen Työnantajaliiton ja Teollisuuden Keskusliiton varatoimitusjohtajaksi 1.4.1989, sekä molempien liittojen toimitusjohtajaksi 1.3.1992 alkaen. Hän valmisteli uuden liiton yhdistämistyön, jolloin Teollisuuden Keskusliitto ja Suomen Työnantajain Keskusliitto liitettiin yhteen uudeksi organisaatioksi (Teollisuus ja Työnantajat). Sen jälkeen hänet nimitettiin vuodesta 1993 toimintansa aloittaneen Teollisuuden ja Työnantajien Keskusliiton ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi.   Koroma oli TT:n edustajana EU:n jäsenyysneuvotteluissa. Hän jäi eläkkeelle 60-vuotiaana ja toimii erilaisissa yhteiskunnallisissa tehtävissä, kolumnistina ja puhujana.
Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Koromalle pääkonsulin arvonimen vuonna 2009.
Sotilasarvoltaan Koroma on kapteeni.
Fauja Singh

Fauja Singh vuonna 2007.
Fauja Singh (pandžabiksi ਫੌਜਾ ਸਿੰਘ; s. 1. huhtikuuta 1911 Intia) on maratonin maailmanmestari yli 90-vuotiaiden sarjassa. Hän on sikhi. Fauja Singh asuu Englannissa. Fauja Singh juoksi maratonin maailmanennätyksen 92-vuotiaana Torontossa vuonna 2003 aikaan 5 tuntia 40 minuuttia. Muita juoksuaikoja on Lontoo 2003 6.02 (92 v.) ja Lontoo 2004: 6.07. 94-vuotiaana hän juoksi seitsemän maratonia puolimaratonien lisäksi (Lontoo (5), Toronto ja New York). 94-vuotiaana hän juoksi omassa ikäryhmässään Englannin ennätyksiä 200, 400 ja 800 metrin, 3 km ja mailin matkoilla.
Fauja Singh oli ammatiltaan maanviljelijä Punjabissa Intiassa. Hän muutti vaimonsa kuoltua Englantiin, jossa hänen poikansa asuu. Fauja Singhin kuvia oli Adidaksen mainoksissa vuonna 2004. Palkkarahoja hän antoi hyväntekeväisyyteen keskosina syntyville lapsille. Hänellä on neljä lasta.
Aiheesta muualla

Greatest Living Desi Athlete?Sports5.7.2005
Jon Snersrud

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jon Snersrud vuonna 1928. |  Jon Snersrud vuonna 1928. |  Jon Snersrud vuonna 1928. |  |
Maa:   Norja
Miesten yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | St. Moritz 1928 | Yhdistetty |  |
Jon Anddersen Snersrud (1. lokakuuta 1902 – 10. elokuuta 1986) oli norjalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Sankt Moritzin olympialaisista 1928, kun Norja otti kolmoisvoiton. Snersrudin pisteet 18 kilometrin hiihdon ja mäkihypyn jälkeen olivat 15,021.
Jelizaveta Bojarskaja

Jelizaveta Bojarskaja
Jelizaveta Mihailovna Bojarskaja (ven. Елизаве́та Миха́йловна Боя́рская; s. 20. joulukuuta 1985 Leningrad) on venäläinen näyttelijä. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 2004 Perikadossa ja on sittemmin esiintynyt muun muassa Andrei Kravtšukin Admiralissa (Адмиралъ, 2008).
Bojarskajan vanhemmat ovat näyttelijät Mihail Bojarski ja Larisa Luppian.
Aiheesta muualla

Elizaveta Bojarskaja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Site of Jelizaveta Bojarskaja
Fear of the Dawn

| Fear of the Dawn Jack White |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. huhtikuuta 2022
 Kesto: 40.00
 Levy-yhtiö: Third Man
Listasijoitukset
  34. (albumilista)    7. (fyysinen albumilista)
Jack Whiten muut julkaisut
| Boarding House Reach 2018 | Fear of the Dawn 2022 | Entering Heaven Alive 2022 |
Fear of the Dawn on yhdysvaltalaisen rock-laulaja Jack Whiten studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2022.
Kappaleet

Taking Me Back – 3.59
Fear of the Dawn – 2.02
The White Rawen – 2.43
Hi-De-Ho – 3.56
Eosophobia – 3.41
Into the Twilight – 4.41
Dusk – 0.30
What’s The Trick? – 3.34
That Was Then (This is Now) – 3.10
Eosophobia (REPRISE) – 3.12
Morning, Noon and Night – 4.45
Shedding My Velvet – 3.41
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Soundi:
Jelizaveta Jankovskaja

Jelizaveta Jankovskaja
Jelizaveta Filippovna Jankovskaja (ven. Елизаве́та Фили́пповна Янко́вская; s. 1. toukokuuta 1995 Moskova) on venäläinen näyttelijä.
Jankovskaja kuuluu tunnettuun näyttelijäsukuun. Hän on Oleg Jankovskin lapsenlapsi. Jankovskajan vanhemmat ovat Filipp Jankovski ja Oksana Fandera. Myös hänen veljensä Ivan Jankovski on näyttelijä. Jankovski valmistui Venäjän teatteritaiteen akatemiasta vuonna 2017. Vuonna 2018 hän esiintyi elokuvassa Istorija odnogo naznatšenija. Vuonna 2022 ilmestyneessä Nika Turbinaa käsittelevässä elokuvassa Nika Jankovskaja esiintyi nimiroolissa. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Podelniki ja Frau sekä televisiosarjassa Balet.
Aiheesta muualla

Jelizaveta Jankovskaja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Facepunch Studios

| Facepunch Studios Ltd>  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  yksityinen
Perustettu:  2004
Kotipaikka:  Walsall, Englanti
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  pelit
Henkilöstö:  34 (2020)
Kotisivu:  facepunch.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Facepunch Studios on brittiläinen vuonna 2004 Garry Newmanin perustama pelitalo. Vuonna 2020 yhtiö työllisti 34 henkilöä. Yhtiö tunnetaan parhaiten avoimen pelimaailman videopeleistä Garry’s Mod ja  Rust.
Pelit

| Vuosi | Nimi | Alusta(t) |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Garry’s Mod | Linux, macOS, Microsoft Windows |
| 2018 | Clatter | Microsoft Windows |
| 2018 | Rust | Linux, macOS, Microsoft Windows |
| 2019 | Chippy | Microsoft Windows |
| TBA | S&box | Microsoft Windows |
Aiheesta muualla

Virallinen nettisivu (englanniksi)
Jon Stanley

Jon Stanley (s. 6. heinäkuuta 1943 Bronx, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen huippulentopalloilija ja nykyinen Volleyball Hall of Famen jäsen. Hän edusti urallaan Yhdysvaltojen maajoukkuetta, jossa hän saavutti menestystä. Stanley valittiin Volleyball Hall of Fameen vuonna 1992. Hänen poikansa Clayton Stanley on nykyään myös huippulentopalloilija.
Facebookissa

| ”Facebookissa” Dingo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Neumann: Oma Waterloo
 Julkaistu: 7. joulukuuta 2012
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Dingon muut singlet
| ”Adios Rosario” 2012 | ”Facebookissa” 2012 | ”Tähtenä taivaalla” 2018 |
Facebookissa on Dingon single, joka julkaistiin 7. joulukuuta 2012. Kappale sai ristiriitaisen vastaanoton erityisesti sosiaalisessa mediassa. Kohua herätti myös se, ettei suunnitellulla Dingon tulevalla albumilla soitakaan Dingon jäsenet, vaan musiikki on pääosin elektronisesti tehty. Myöhemmin levy-yhtiö ilmoittikin, että tuleva albumi julkaistaankin Neumannin soololevynä eikä Dingon albumina.
Kappaleet

Facebookissa
Kokoonpano

Pertti Neumann – laulu
Vesa Kuhlman – basso, taustalaulu
+
Tuomo Boman – kitara
Ville Alajuuma – synterisaattori, taustalaulu
Jimi Constantine – ohjelmointi, taustalaulu
Jon Rønningen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kolbotn 1985 | 52 kg |  |
|  Hopeaa |  Budapest 1986 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Varna 1991 | 52 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa |  Poznań 1990 | 52 kg |  |
|  Hopeaa |  Kolbotn 1988 | 52 kg |  |
|  Pronssia |  Pireus 1986 | 52 kg |  |
Jon Rønningen (s. 28. marraskuuta 1962 Oslo) on norjalainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Rønningen voitti kreikkalais-roomalaisen painin olympiakultaa 52-kiloisten sarjassa sekä Soulissa 1988 että Barcelonassa 1992. Lisäksi hän voitti kolme MM- ja kolme EM-mitalia.
Rønningen edusti aktiiviaikanaan Kolbotn IL:a. Hänet valittiin Norjan vuoden urheilijaksi vuonna 1988.
Rønningenin perheen muutkin jäsenet ovat menestyneet painissa: Jonin pikkuveli Lars Rønningen on kaksinkertainen painin Euroopan mestari ja lapset Thomas ja Anders ovat menestyneet kansallisella tasolla.
Fairchild Channel F

| Fairchild Channel F |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Fairchild Semiconductor
Sukupolvi:  Toinen sukupolvi
Julkaisu:   Elokuu 1976
Laitteisto:  CPU Fairchild F8
Tallennusväline:  pelimoduuli
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Fairchild Channel F on historian ensimmäinen pelimoduulipohjainen pelikonsoli, jonka Fairchild Semiconductor julkaisi elokuussa 1976. Tässä vaiheessa se tunnettiin nimellä Video Entertainment System, mutta Atarin julkaistua seuraavana vuonna VCS:n, Fairchild muutti konsolinsa nimen. Channel F:lle julkaistiin yhteensä vain 26 peliä. Laitteessa on kaksi sisäänrakennettua peliä, Pong ja Hockey.
Insinööri Jerry Lawson oli vastuussa kuluttajalaitteen kehittämisestä Alpex-yhtiön tekemän prototyyppilaitteen pohjalta.
Channel F perustui Fairchild F8 mikroprosessoriin, jonka oli kehittänyt Robert Noyce ennen lähtöään Fairchildiltä. Hän perusti lähtönsä jälkeen yrityksen nimeltä Intel. Laite näyttää värikuvaa, ja ääni tulee laitteen sisäisestä kaiuttimesta. Channel F:n ohjaimessa on iso kädensija ja sen päässä kolmionmuotoinen monitoiminen painike. Painiketta voi kääntää neljään suuntaan, kiertää kahteen eri suuntaan ja painaa alas tavallisen painikkeen tapaan. Laite kykenee näyttämään kahdeksan väriä ja siinä on 64 tavua keskusmuistia. Laitteen kellotaajuus on 1,79 Mhz.
Channel F:llä oli suuri vaikutus pelikonsoleiden kehittymiseen. Laite on historian ensimmäinen pelikonsoli, jossa oli mahdollisuus vaihtaa pelejä pelimoduulilla. Laitteen menetelmälle liittää lisäelektroniikkaa pelimoduuleilla on myönnetty patentti US 4095791 A.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fairchild Channel F Wikimedia Commonsissa
Fairchild Channel F old-computers.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
The Dot Eaters -sivuston artikkeli konsolista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Classic Gaming -sivuston artikkeli konsolista (englanniksi)
Toisen sukupolven pelikonsolit
Arcadia 2001
Atari 2600
Atari 5200
Bally Astrocade
ColecoVision
Fairchild Channel F
Interton VC 4000
Intellivision
Philips Videopac G7000
RCA Studio II
Vectrex
VTech CreatiVision
Jenny Patana

| Jenny Patana> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1989
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Jepa
Laji:  suunnistus
Seura:  Hiidenkiertäjät
 Tietolaatikko päivitetty 5. elokuuta 2015 
Jenny Patana (o.s. Paulin, s. 29. kesäkuuta 1989) on suomalainen suunnistaja. Patana edustaa Hiidenkiertäjiä. Hän on erikoistunut sprintteihin.
Patana osallistui ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin vuonna 2015 Skotlannissa. Patana sijoittui sprintissä sijalle 24 ja sekaviestissä sijalle kuusi. Kesäkuussa 2015 Patana voitti Huippuliigan osakilpailun Loviisassa.
Patana meni vuonna 2014 naimisiin suunnistuksen Suomen-mestarin, Mikko Patanan kanssa. Heillä on kolme lasta. Siviilissä Jenny Patana työskentelee lastenhoitajana.
Equal Rights

| Equal Rights Peter Tosh |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Randy’s Studio, Kingston, Jamaika
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Peter Tosh
 Tyylilaji: poliittinen reggae, roots reggae
 Kesto: 38.53
 Levy-yhtiö:  Virgin Records  Columbia Records
Peter Toshin muut julkaisut
| Legalize It 1976 | Equal Rights 1977 | Bush Doctor 1978 |
Equal Rights on jamaikalaisen Peter Toshin toinen albumi vuodelta 1977.
Kappaleet > A-puoli

Get Up, Stand Up – 3.29 (säv. Tosh, Bob Marley)
Downpressor Man – 6.25 (säv. Tosh)
I am That I am – 4.28 (säv. Tosh)
Stepping Razor – 5.47 (säv. Joe Higgs)
Kappaleet > B-puoli

Equal Rights – 5.58 (säv. Tosh)
African – 3.41 (säv. Tosh)
Jah Guide – 4.29 (säv. Tosh)
Apartheid – 5.31 (säv. Tosh)
Kappaleet > CD:n bonuskappaleet

Pick Myself Up (Live Version) – 7.11
African (Live Version) – 4.45 (säv. Tosh)
Kappaleet > Sony Legacy Edition

| --- | --- |
 CD 1 Get Up, Stand Up  Downpressor Man  I Am That I Am  Stepping Razor  Equal Rights  African  Jah Guide  Apartheid  400 Years  Hammer (Extended Version)  Jah Man Inna Jamdung  Vampire  Babylon Queendom  You Can't Blame The Youth  (Know) Dem A Wicked Raidat 1–8 alkuperäinen julkaisu 1977, Equal Rights (Columbia 34670). Raidat 9–15 session ennenjulkaisemattomat nauhoitukset.  :  CD 2 Get Up, Stand Up (Alternate Version)  Dub-Presser Man (Dub Version)  I Am That I Am (ShaJahShoka Dub Plate)  Heavy Razor (ShaJahShoka Dub Plate)  Equal Rights (Extended Version)  African (London Sound System Dub Plate)  Jah Guide (Dub Plate)  (Fight) Apartheid (Alternative Version)  Vampire (Demo)  Jah Man Inna Jamdung (Demo)  Hammer (ShaJahShoka Dub Plate)  Blame The Youth (Dub Version)  Babylon Queendom (Dub Version)  Vampires (Dub Version)  Get Up, Stand Up (Extended/Alternate Version) Raidat 1, 5, 8–10 ja 15 ennenjulkaisematonta alkuperäisen nauhoituksen alternate- ja extended-versiot.selvennä Raidat 2–4, 6 ja 11–14 aiemmin saatavilla vain erittäin rajoitetulla Dub Plates -painoksella.
Kokoonpano

Peter Tosh – laulu, kitara, kosketinsoittimet
Sly Dunbar – rummut
Earl Lindo – kosketinsoittimet
Bunny Wailer – taustalaulu
Robbie Shakespeare – basso
Al Anderson (The Wailers) – kitara
Harold Butler – klavinetti
Carlton Barrett – rummut
Abdul Wali – kitara
Karl Pitterson – kitara
Tyrone Downie – kosketinsoittimet
Noel Simms (Skully) – lyömäsoittimet
Richard Hall – tenorisaksofoni
Bobby Ellis – trumpetti
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Equal Rights discogs.com-sivustolla
Fairbanks North Starin piirikunta

Fairbanks North Starin piirikunta (engl. Fairbanks North Star Borough) on piirikunta, eli borough, Alaskassa. Sen pinta-ala on 19 280 km², joten se on hieman New Jerseyn osavaltiota pienempi. Piirikunnan asukasluku on 97 581, ja asukastiheys on 5/km². Hallintoalueen suurin kaupunki ja keskus on Fairbanks. Alueella vallitsee kylmätalvinen, ja lämminkesäinen mannerilmasto. Hallintoalue perustettiin vuonna 1964.
Piirikunnan kaupunkeja ja kyliä:
College
Eielson AFB
Ester
Fairbanks
Fort Wainwright
Fox
Harding-Birch Lakes
Moose Creek
North Pole
Pleasant Valley
Salcha
Two Rivers
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Piirikunnan viralliset kotisivut
Alaskan osavaltio
Jarkonlampi (Mäntyharju)

| Jarkonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°33′42″N, 26°39′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Vaaherlampeen 
Järvinumero:  14.914.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,2 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,663 km  
Pinta-ala:  2,719 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJarkonlampi 
Jarkonlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Ketunkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Tuusjärven alueeseen (14.914) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,2 metriä mpy.
Jon Sallinen

| Jon Sallinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2000
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  ski halfpipe
Seura:  Freestyleseura Moebius
Saavutukset
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  3
 Tietolaatikko päivitetty 19.2.2024 
Jon Sallinen (s. 13. marraskuuta 2000) on suomalainen freestyle-laskija, jonka päälaji on halfpipe. Sallinen edustaa Freestyleseura Moebiusta ja aloitti MC-uransa Völkl-suksilla mutta edustaa nykyään Atomic-tallia.
Sallinen edusti Suomea Pekingin talviolympialaisissa 2022. Hän osallistui halfpipen karsintaan karsiutuen kuitenkin loppukilpailusta. Sallisen suoritus nousi kuitenkin otsikoihin maailmalla hänen törmättyään ensimmäisessä karsintalaskussa reunavallin päällä olleeseen kameramieheen. Hänen lopullinen sijoituksensa oli 23:s. Aspenin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui samassa lajissa 19:nneksi.
Sallinen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Copper Mountainissa joulukuussa 2019 sijoittuen halfpipessa 27:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Calgaryssa joulukuussa 2021, jolloin hän oli samassa lajissa kuudes.
Kausi 2022–2023 muodostui Sallisen läpimurtokaudeksi. Maailmancup alkoi paippikarsinnan voitolla Copperissa ja finaalin 5. sijalla, jonka jälkeen Sallinen voitti ensimmäisen MC-osakilpailunsa Calgaryn osakilpailussa. Pienen kylkivamman takia Sallinen ei osallistunut Mammothin osakilpailuun ja sijoittui näin ollen MC-kokonaiscupissa neljänneksi kaudella 2022-23. Alkukauden hyvien suoritusten perusteella Sallinen sai kutsun X Games -tapahtumaan Aspenissa, ja siellä suomalaislaskija otti pronssia miesten ski halfpipessä. Sallisen läpimurtokausi huipentui MM-hopeaan freestylen MM-kisojen lumikourussa Georgian Bakurianissa. Kyse on lajin historian kaikkien aikojen parhaasta suomalaissaavutuksesta.
Sallisen MM-hopea oli ehdolla vuoden 2024 urheilugaalan ”Sykähdyttävin urheiluhetki” -kategoriassa
Kauden 2022–23 päättyessä Sallinen oli FIS-rankingin nelonen ski halfpipessä . Kaudella 2023-24 Sallinen jatkoi menestyksekästä MC halfpipe-uraa voittaen useita karsintoja. Palkintopallille hän nousi Calgaryn kahdessa MC-osakilpailussa: ensin kolmanneksi ja toisessa osakilpailussa hopealle . Maailmancupin kokonaiscupissa Sallinen nousi näin ollen kolmanneksi kaudella 2023-24
Maaliskuussa 2024 Sallinen osallistui DewTour-kutsukilpailuun sijoittuen kisassa neljänneksi . Seuraava päivä koitui kuitenkin kohtalokkaaksi, kun Sallinen osallistui halfpipen jameihin, kaatui uuden tempun alastulossa ja loukkasi polvensa pahasti .
Näin ollen kausi 2024-25 tulee jäämään väliaikaiseksi kuntouttaen polvea, ja katseet kohdistuvat vuoden 2026 Milano Cortina talviolympialaisiin.
Joe Haldeman

| Joe Haldeman |
| --- | --- |
 Joe Haldeman Finncon '07 -tapahtumassa 14.7.2007 Jyväskylässä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1943 (ikä 81)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Kirjailija
Palkinnot
 Damon Knight Memorial Grand Master Award Hugo Nebula John W. Campbellin muistopalkinto Robert A. Heinlein -palkinto 
Aiheesta muualla
www.joehaldeman.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Joe Haldeman (s. 9. kesäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen kuuluisin teoksensa on Loputon sota (The Forever war, 1975), joka kertoo tähtienvälisestä sodasta ihmisten ja tauraneiksi kutsutun lajin kesken. Romaani perustuu osittain Haldemanin sotakokemuksiin Vietnamissa. Hänen veljensä Jack C. Haldeman II on myös tieteiskirjailija.
Hän on voittanut mm. Hugo-, Nebula- ja John W. Campbell -palkinnot teoksellaan Forever Peace (jatkoa Loputon sota -kirjalle).
Hän on voittanut Robert A. Heinlein -palkinnon huomionosoituksena. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Osittainen bibliografia

War Year (1972)
Loputon sota (The Forever War, 1974), Nebula-, Hugo-, ja Locus-palkinnot
Attar's Revenge (1975) – salanimellä Robert Graham
War of Nerves (1975) – salanimellä Robert Graham
Mindbridge (1976)
Planet of Judgement (1977) – Star Trek -kirja
All My Sins Remembered (1977)
Infinite Dreams (1978) – novellikokoelma
Worlds (1981)
There is No Darkness (1983) – yhdessä Jack C. Haldeman II:n kanssa
Worlds Apart (1983)
Dealing in Futures (1985) – novellikokoelma
Tool of the Trade (1987)
Buying Time (1989)
The Hemingway Hoax (1990)
Worlds Enough and Time (1992)
1968 (1995)
None So Blind (1996) – novellikokoelma
Forever Peace (1997), Nebula-, Hugo-, ja John W. Campbell -palkinnot
Saul's Death and Other Poems (1997) – runokokoelma
Forever Free (1999)
The Coming (2000)
Guardian (2002)
Camouflage (2004)
Old Twentieth (2005)
Suomennettuja novelleja

”Minä Newtonista” (1970), teoksessa Kauhujen kirja 8, 1996.
”Sotamies Jakobin yksityinen sota” (1974), Aikakone 2/v3.
”Veriveljet” (1979), teoksessa Varkaiden maailma, 1992.
”Poikkeama ajassa” (1989, runo), teoksessa Ei vain verestä, 1990.
”Sokeutensa kullakin” (1994), Portti 3/1995.
Aiheesta muualla

Joe Haldeman's Tangled Web Site (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Joe Haldeman Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Joe Haldeman Science Fiction Awards Database -sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Joe Haldeman
Käännös suomeksi