SL79
Historia

Vuonna 1960 Oslon kaupunginvaltuusto päätti raitioteiden vähittäisestä lakkauttamisesta. Vuonna 1958 oli toimitettu viimeiset uudet raitiovaunut, ja linjat päätettiin lakkauttaa silloin, kun raitiovaunut olisivat poistoiässä. Tuohon aikaan Oslon raitioteillä oli 421 vaunua. Vuonna 1974 jäljellä oli enää 163 vaunua, joista 100 oli moottorivaunua, 43 perävaunua ja 20 moottorillista perävaunua. 1970-luvun öljykriisin ansiosta poliitikkojen mielipide muuttui ja raitioteiden lakkautus peruttiin. Vuosina 1978-1981 Göteborgin raitioteiltä ostettiin kymmenen käytettyä raitiovaunua.
1950-luvulla Düwag oli alkanut kehittää nivelvaunumuunnelmaa neliakselisesta Großraumwagenistaan. Nivelteknologia perustui Rooman raitiovaunujen tekniikkaan. Düwagin nivelraitiovaunuja toimitettiin monille raitioteille pääosin Saksassa. Oslon raitioteillä koeajettiin Rheinbahnin Düwag GT8S-vaunua (3052) vuosina 1977 ja 1978. Oslo Sporveier tilasi vuonna 1979 Düwagilta kymmenen raitiovaunua, ja ne toimitettiin vuonna 1982. Lisäksi valmistettiin 15 lisenssivaunua Strømmenin konepajalla, ja ne toimitettiin seuraavana vuonna. Toisen sarjan raitiovaunujen moottorit valmisti Norsk Elektrisk & Brown Boveri (NEBB). Saksassa valmistetut raitiovaunut toimitettiin Osloon rautateitse. Ensimmäinen kulkuneuvo toimitettiin 13. huhtikuuta 1982 ja tuli liikenteeseen 2. heinäkuuta. Viimeinen Saksassa valmistettu raitiovaunu tuli liikenteeseen 13. syyskuuta. Saksassa valmistetut vaunut numeroitiin 101:stä 110:aan. Oslon raitiotiet oli maailman kolmas raitiotiejärjestelmä, joka otti käyttöön tyristorisäätöiset ajomoottorit suuressa osassa kalustostaan Helsingin ja Saksan Hanoverin jälkeen.
Ensimmäinen Norjassa valmistettu raitiovaunu toimitettiin 15. helmikuuta 1983 ja tuli liikenteeseen 9. maaliskuuta. Viimeinen vaunu tuli liikenteeseen 10. tammikuuta 1984. Strømmenin vaunut numeroitiin 111:stä 125:een. Vaunujen liikennöinnissä oli aluksi ongelmia, koska virroittimissa oli teknisiä ongelmia ja ratajohdossa oli virtahäiriöitä, koska vanhentuneet tasasuuntaajat eivät kestäneet virrankäytön kasvua. Raitiovaunut 101-113 tulivat ajoon linjalle 9 Lilleakerin ja Ekebergin radoille korvaten E-tyypin vaunut. Loput ensimmäisen sarjan vaunut tulivat ajoon linjalle 1 Sinsenin ja Briskebyn radoille sekä linjalla 7 Ullevål Hagebyn ja Sinsenin radoille. Linjalla 9, jolla sijaitsivat raitioteiden ainoat pikaraitiotieradat, käytettiin ainoastaan SL79-vaunuja, mutta linjoilla 1 ja 7 käytettiin lisäksi SM53-raitiovaunuja.
Strømmenin konepajalla valmistettiin 15 raitiovaunua lisää toisena sarjana. Niistä ensimmäinen toimitettiin 4. elokuuta 1989 ja tuli liikenteeseen 11. lokakuuta, ja viimeinen raitiovaunu tuli liikenteeseen 27. elokuuta 1990. Vaunut numeroitiin 126:sta 140:aan. Vaunua 140 käytettiin Saksan Chemnitzin raitiotiellä 7.9.1990-1.2.1991. Toisen sarjan toimituksen jälkeen kaikilla linjoilla käytettiin SL79:iä, mutta lisäksi liikennöintiin tarvittiin paljon muitakin vaunuja. Kesällä 1995 raitiovaunua 137 käytettiin Tukholman Eläintarhan museoraitiotiellä. Oslon raitioteiden ja metron liikennöinnin yksityistämistä koskeneen työriidan takia kaikki raitiovaunut ja metrojunat, myös SL79, siirtyivät kunnallisen Oslo Vognselskap -osakeyhtiön omistukseen vuonna 2007.
SL79-raitiovaunuihin ehdotettiin lisättäväksi väliosaa telin ja nivelen kera, mutta liikennöitsijä torjui suunnitelmat. Väliosa olisi ollut matalalattiainen, joten se olisi helpottanut merkittävästi lastenvaunujen ja pyörätuolien nousua kyytiin ja poistumista, ja tällöin kaikki Oslon raitiovaunut olisivat olleet esteettömiä. Vuonna 2008 arvioitiin, että SL79:illä liikennöidään vielä kymmenen vuotta, minkä jälkeen vaunut on korvattava uusilla.
Sporveien tiedotti, että kaikki SL79:t yhdessä virheellisten SL95-vaunujen kanssa korvataan uusilla SL18-raitiovaunuilla, joista ensimmäinen toimitetaan vuonna 2020. Kaikki vanhat raitiovaunut on korvattu uusilla, kun kaikki 87 uutta vaunua on toimitettu vuoteen 2024 mennessä.