stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taijärvi

| Taijärvi Taihu Tài Hú |
| --- | --- |

Valtiot:  Kiina
Paikkakunta:  Wuxi ja Suzhou, Jiangsu
Koordinaatit:  31°10′00″N, 120°09′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  kymmeniä jokia ja kanavia, muun muassa Keisarinkanava
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  3 m
Pinta-ala:  2 338 km²
Keskisyvyys:  1,9 m
Suurin syvyys:  2,6 m
Keskivirtaama:  alle 0,4 m³/s (MQ)
 fiTaijärvi 
Taijärvi eli Taihu tai Taihujärvi (kiin.  太湖, pinyin Tài Hú, suuri järvi) on suuri ja matala järvi Kiinan Jiangsun maakunnan eteläosassa Jangtsejoen suistoalueella. Sen pinta-ala on 2 338  neliökilometriä (toisen lähteen mukaan 2 240 km2).  Järven ulottuvuus pohjoisesta etelään on 68,5 kilometriä ja idästä länteen 56 kilometriä. Keskisyvyys on 1,9  metriä ja suurin syvyys 2,6 metriä.
Taijärvi (Taihu) on Jangtsen suistoalueella sijaitseva järvi
Järvi on Kiinan kolmanneksi suurin makean veden järvi Poyang- ja Dongtingjärvien jälkeen. Järvi toimii vesivarastona, tulvansuojelualtaana, matkailu- ja virkistysalueena, vesiväylänä sekä kalanviljelyaltaana. Järvi toimii usean suurkaupungin kuten Shanghain sekä järven rannalla sijaitsevien Suzhoun, Wuxin ja Zhejiangin maakunnan Huzhoun prefektuuritason kaupunkien juomaveden lähteenä.
Taijärveä pidetään muinaisena meren laguunina, joka mahdollisesti muodostui ääritulvan seurauksena. Alueelta on löydetty merellisiä sedimenttejä, jotka tukevat tätä syntynäkemystä. Ajan saatossa laguuni sulkeutui ja järvestä tuli lopulta makean veden allas. Sittemmin osin ihmisen rakentamien kanavajärjestelmien kuten Keisarinkanavan kautta järveä on käytetty tulvansuojelussa. Järveen liittyy monimutkainen, jopa 172 joen tai kanavan verkosto. Järven valuma-alueen joet ovat yhteismitaltaan noin 12 000 km. Kevät- ja kesätulvan aikaan järveen virtaa tyypillisesti vettä lännestä ja lounaasta ja vesi poistuu idän suuntaan Itä-Kiinan mereen. Kuivan kauden aikaan syksyllä ja talvella virtaussuunta voi kuitenkin vaihtua, etenkin järven itäosan joissa.
Lannoite- ja saastekuorman sekä suojelualueiden vähenemisen seurauksena järvessä elävien lajien moninaisuus on pudonnut vuoden 1960 jälkeen. Ravinteet ovat levinneet ja rehevöittäneet järveä. Suurin osa saasteista on peräisin jätevesistä ja maataloudesta. Leväkukinnat ovat lisääntyneet ja kestäneet jopa koko kesäkauden, mikä haittaa veden käyttöä juomaveden raakavetenä. Kaksi ruutanalajia on uhattuna.
Taijärven eteläosassa sijaitseva saari (Donting) on Kiinan suurin makeanveden järven saari. Saarella kohoava Xishanvuori, joka tunnetaan myös nimellä Xishan Dongting, on yhdessä saaren itäpuolella sijaitsevan niemen Dong Shan -vuorten kanssa kuuluisan Biluochun-teen (Bi Luo Chun, 碧螺春) teepensaiden kasvualuetta.
Kuuluisan Biluochun-teen teepensaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taijärvi Wikimedia Commonsissa
Taihu Lake (Tai Lake) (englanniksi) (travelchinaguide.com)
Taihu Lake, lower Yangtze drainage basin: evolution, sedimentation rate and the sea level (abtrakti / Geomorphology, Vol. 41, 2001; järven syntyhistoriaa) (englanniksi) (sciencedirect.com)
Tahdon olla sulle hellä (albumi)

| Tahdon olla sulle hellä Danny |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox- ja Finnlevy-studiot
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP, MC
 Tuottaja(t): Scandia-team
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Levy-yhtiö: Scandia
Listasijoitukset
  3. (elokuu 1977)
Dannyn muut julkaisut
| Elämän maku 1976 | Tahdon olla sulle hellä 1977 | Danny Story 1977 |
Tahdon olla sulle hellä on iskelmälaulaja Dannyn vuonna 1977 julkaistu studioalbumi. Saman vuoden Miss Suomi Armi Aavikko vierailee kahdessa albumin kappaleessa.
Albumi ylsi listalla sijalle 3 ja myi platinaa. Levyä on myyty yhteensä 57 000 kappaletta.
Kappaleet

Sovitukset Veikko Samuli
A-puoli
Armi Aavikko ja Danny: Tahdon olla sulle hellä – 3.32 (säv. Veikko Samuli, san. Juha Vainio)
Hyvä mun on niin – 3.33 (”You Belong to Me Baby”, säv. Yellowstone/Danova, san. Chrisse Johansson)
Nina, pikku ballerina – 2.55 (”Nina, Pretty Ballerina”, säv. Benny Andersson/Björn Ulvaeus, san. Pertti Reponen)
Teot ihmisten – 2.38 (”A Toi”, säv. Dassin/Baudlot/Delanoe/Lemesle, san. Reponen)
Aikoinaan – 3.33 (”Bye Bye Man”, säv. Moore, san. Reponen)
Tää on mun elämää vaan – 3.31 (”My Kinda Life”, säv. East, san. Reponen)
B-puoli
Monza – 3.56 (”Monza”, säv. Faas, san. Reponen)
Beatles – 2.49 (”Beatles”, säv. Bure, san. Kari Tuomisaari)
Anteeksi on pyytää vaikeaa – 3.49 (”Sorry Seems to Be the Hardest Word”, säv. Elton John, san. Tapani Kansa)
Viva la eva – 3.03 (”Viva la eva”, säv. McQueen, san. Reponen)
Armi Aavikko ja Danny: Päin seinää – 2.53 (”Rock Bottom”, säv. Lynsey de Paul/Moran, san. Tuomisaari)
Sydämeni puutarha – 3.12 (”Now is the Time”, säv. Biddu, san. Tuomisaari)
Kokoonpano > Muusikoita

Armi – laulu (1, 12)
Danny – laulu
Pertti ”Kalle” Fält – todennäköisesti taustalaulu (2, 5, 10)
Unto Haapa-aho – puhallinsoittimet (8, 12)
Kassu Halonen – kosketinsoittimet ja todennäköisesti myös taustalaulu (5–7)
Heikki Hämäläinen – viulut (2, 9, 11)
Aimo Jaara – taustalaulu (2, 8, 10–12)
Markku Johansson – puhallinsoittimet (8, 12)
Kari Kuusamo – kosketinsoittimet (4, 5, 10, 12)
Heikki Laurila – kitarat (6, 7, 9, 12)
Kari Lindstedt – sello (5, 9, 11)
Seppo Rautasuo – viulut (2, 5, 8, 12)
Veikko Samuli – todennäköisesti kosketinsoittimet (2–9, 11, 12)
Irma Tapio – taustalaulu (8, 10–12)
Heikki Virtanen – bassokitara (2–4, 8–12)
Jorma Ylönen – viulut (2, 5, 9, 11, 12)
Taidekeskus Ahjo

Ahjon rakennus Joensuun taidemuseon pihasta katsottuna.
Taidekeskus Ahjo on Joensuussa vuonna 1998 perustettu taidekeskus. Ahjoa ylläpitää Joensuun Taiteilijaseura ry.
Ahjoa ylläpiti vuosina 1998-2020 Taidekeskus Ahjon kannatusyhdistys ry, jonka jäsenyhdistyksinä ovat toimineet Joensuun Taiteilijaseuran (1998-2020) lisäksi Itä-Suomen tanssin aluekeskus (2005-2020), Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukri ry (2000-2011), poikkitaiteellinen kulttuuriyhdistys Vääräpyörä ry (2002-2004), Pohjois-Karjalan Kätsä ry (1998-2005) sekä Pohjois-Karjalan Valokuvataiteen seura (1998-2000).
Ahjon pyrkimyksenä on tarjota tuore näkökulma pohjoiskarjalaiseen, valtakunnalliseen ja kansainväliseen taiteeseen.
Ahjon tiloissa on jatkuvasti vaihtuvia kuvataidenäyttelyitä. Ensimmäisen kymmenen vuoden aikana näyttelyitä on ollut 200. Sen lisäksi tiloissa pidetään muun muassa konsertteja sekä teatteri- ja tanssiesityksiä, työpajoja, kirjailijamatineoita ja paneelikeskusteluja. Ahjo on yksi Joen yön tapahtumapaikka.
Ahjon näyttelytilat sijaitsevat kaupungin keskustassa Joensuun taidemuseon pihapiirissä Kirkkokadun ja Koskikadun kulmassa. Näyttelytiloja on neljä: Sysi, Koksi, Hiili ja Kytö.
Rakennuksen historiaa

Puinen rakennus on entinen Joensuun lyseon voimistelusali, ja yläkerrassa oli veisto- eli käsityöluokka (1911) .
Rakennuksen sisätilat tuhoutuivat tulipalossa huhtikuussa 1981. Tuolloin siellä oli Joensuun Ampujien ilma-aserata.
Sali korjattiin taidemuseon tilapäisnäyttelyiden pitopaikaksi vuonna 1981   ja sai nimen Gymnasium. Kustannussyistä taidemuseo joutui siitä luopumaan, ja tiloissa toimi Pohjois-Karjalan Tanssiopisto 1990-luvulla.   Ahjo aloitti toimintansa vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Taidekeskus Ahjon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tagankan vankila

Tagankan vankila (ven. Таганская тюрьма, Taganskaja tjurma) oli tsaari Aleksanteri I:n vuonna 1804 rakennuttama vankila Moskovassa. Se oli alun perin eräänlainen työsiirtola, jossa oli muun muassa ompelimo, sorvaamo, metallipaja ja kirjansitomo. Tsaarinvallan loppuaikoina suuri osa vangeista oli poliittisista syistä tuomittuja. Neuvostoaikana poliittisten vankien määrä kasvoi, ja vuonna 1940 Tagankassa oli yli 4 000 vankia. Vankila purettiin vuonna 1958 ja sen paikalle rakennettiin asuinkerrostaloja ja lastentarha.
Kuuluisia vankeja

Fania Baron (1887–1921), anarkisti, teloitettiin 1921
Nikolai Bauman (1873–1905), vallankumouksellinen, vangittiin 1904
Anatoli Lunatšarski (1875–1933), kirjailija, vangittiin 1899
Aleksandr Protopopov (1866–1918), Venäjän keisarikunnan viimeinen sisäministeri, teloitettiin 1918
Leonid Radin (1860–1900), vallankumouksellinen, vangittiin 1896
Andrei Vlasov (1900–1946), kenraaliluutnantti, hirtettiin 1946
Tagankan vankila taiteessa

Vladimir Vysotski, joka esiintyi vuosien ajan läheisessä Taganka-teatterissa, on tehnyt Tagankan vankilasta kertovan laulun. Samantyyppisiä lauluja on venäläisessä kansanperinteessä useita.
Aiheesta muualla

Entisen vankila-alueen sijainti kartalla Google Maps.
Taidekeskus Mältinranta

Taidekeskus Mältinranta
Taidekeskus Mältinranta on Tampereen Taiteilijaseuran toimintakeskus, joka sijaitsee Tampereen Finlaysonilla osoitteessa Kuninkaankatu 2. Taidekeskuksessa on taidelainaamo, näyttelytilaa sekä työtiloja kuvataiteilijoille.
Taidekeskuksen näyttelytilat, Gallerian 190 m² ja Studion 70 m², ovat päivittäin avoinna yleisölle. Näyttelyt vaihtuvat noin kolmen viikon välein. Tiloissa toimii Tampereen Taiteilijaseuran taidelainaamo, josta voi vuokrata tai ostaa grafiikkaa, maalauksia, piirustuksia, valokuvia ja veistoksia.
Vuonna 2008 entiseen vedenpuhdistamon allasosastoon valmistui eri työskentelytavoille suunniteltuja työtiloja.
Historia

Taidekeskuksen punatiilinen rakennus valmistui alun perin vedenpuhdistuslaitokseksi. Sen suunnitteli Eetu Murros Tampereen kaupungin rakennustoimistossa vuonna 1929.
Vedenpuhdistamotoiminnan loputtua Tampereen kaupunki kunnosti tilat vuonna 1983 ja vuokrasi ne Tampereen Taiteilijaseuralle sekä Pirkkalaiskirjailijoille. Tuolloin remontoitiin tilat molempien järjestöjen toimistolle sekä Taiteilijaseuran gallerioille sekä grafiikanpajalle. Rakennuksen takaosassa sijaitsevaan entiseen allasosastoon suunniteltiin silloin työtiloja, jotka rakennettiin 25 vuotta myöhemmin. Syyskuussa 2008 päättyneessä remontissa Taidekeskus Mältinranta sai uutta tilaa noin 700 neliötä.
Aiheesta muualla

VirtualTampere: Virtuaalivierailu Mältinrantaan
Arthur Schopenhauer

| Arthur Schopenhauer |
| --- | --- |
 Schopenhauer vuonna 1859.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1788 Danzig, Puola-Liettua
Kuollut: 21. syyskuuta 1860 (72 vuotta) Frankfurt am Main, Saksan liitto
Koulutus ja ura
Koulukunta:  mannermainen filosofia
Vaikutusalueet:  filosofia, psykologia
Tunnetut työt:  Die Welt als Wille und Vorstellung -teos; näkemys maailmasta tahdon ilmentymänä, Schopenhauerin pessimismi, elämisen tahdon käsite
 Nimikirjoitus
Arthur Schopenhauer (22. helmikuuta 1788 Danzig, Puola-Liettua – 21. syyskuuta 1860 Frankfurt am Main, Saksan liitto) oli 1800-luvun merkittävimpiä filosofeja. Saksalaista Schopenhaueria on pidetty pessimistinä – elämä sinänsä oli hänen mielestään julmaa ja tarkoituksetonta – mutta toisaalta hänen kirjoituksensa käsittelevät usein juuri tämän pahuuden ylittämistä. Schopenhauerin filosofialle olennainen käsite on persoonaton ”elämisen tahto”, jonka ilmenemismuoto kaikki elämä on ja jota on mahdotonta tyydyttää. Tässä hänen ajattelunsa tulee lähelle joitakin itämaisia filosofioita, kuten buddhalaisuutta.
Schopenhauer kutsui itseään kantilaiseksi ja piti itseään Hegelin vastustajana. Hänen pessimistinen filosofiansa sai suosiota Saksan ja Itävallan vuoden 1848 epäonnistuneiden vallankumousten jälkeen.
Filosofia

Schopenhauerin lähtökohtana oli Immanuel Kantin transsendentaalinen idealismi, jossa todellisuus jaetaan kahteen puoleen: fenomenon ja noumenon. Hän katsoi, että noumenon on sama kuin se ihmisessä oleva, mitä kutsutaan Tahdoksi. Se on kaikkeuden perimmäinen sisältö ja perusvoima. Schopenhauerin mukaan inhimillisellä tahdolla on näin ontologinen etusija suhteessa järkeen; toisin sanoen tahtominen on ensisijaista suhteessa ajatteluun, ja samalla tavalla tahto on ensisijainen suhteessa olemiseen.
Pyrkiessään ratkaisemaan elämän ongelmat, Schopenhauer piti filosofiaa ja logiikkaa toisarvoisina – tai tehottomampina – kuin taidetta, tietynlaista hyväntahtoisuutta (”rakastavaa hyväsydämisyyttä”) ja tietynlaista uskonnollista harjoitusta. Schopenhauer katsoi, että filosofinen ja looginen ajattelu eivät voineet sen enempää koskettaa kuin ohittaakaan halun eli Tahdon luonnetta. Teoksessaan Maailma tahtona ja mielteenä Schopenhauer esitti, että aineellisessa todellisuudessa eläessään ihmiset elävät halun piirissä, ja siksi he ovat tämän halun ikuisesti piinaamia. Hänen ajatuksensa halusta muistuttaa Vedanta-hindulaisuuden ja buddhalaisuuden näkemyksiä, ja Schopenhauer havaitsi itsekin nämä yhtäläisyydet. Se merkitsi jumalan ja kaikkeuden välisen vastakkaisuuden poistumista. Kaikkeus on olemassa omasta voimastaan ja itsestään. Hänen mukaansa panteismin väite: ”Jumala ja maailma ovat yhtä” on vain kohtelias käänne, antaakseen jäähyväiset herrajumalalle.
Schopenhauer itse sanoi saaneensa vaikutteita hindulaisista Upanishadeista, Immanuel Kantilta ja Platonilta. Hänen mukaansa hänen ajattelunsa ei olisi voinut syntyä ennen näiden ajatusten tuloa saataville. Hän arvosti myös Siddhartha Gautaman opetuksia ja jopa kutsui itseään ”buddhaistiksi”. Muita vaikutteita hänelle olivat Jean-Jacques Rousseau, John Locke, Baruch Spinoza, Matthias Claudius, George Berkeley, David Hume ja René Descartes.
Filosofia > Metafysiikka

Schopenhauerille esteettinen näkökulma on todellisempi kuin tieteellinen näkökulma juuri siksi, että se erottaa järjen tahdosta taiteen muodossa. Kyky nähdä luonto esteettisesti on hänelle selvä merkki neroudesta. Schopenhauerin tekemä ero tahdon ja taiteen välillä on keskeisimpiä hänen tekemiään erotteluja, joita hän kutsuu |metafyysisiksi. Hän katsoi, että ruumis on tahdon laajennos, kun taas taide on spontaani toiminto, jota ei voi liittää sen enempää ruumiiseen kuin järkeenkään. Schopenhauerille järki mahdollistaa inhimillisen kärsimyksen, koska se tuo maailman kärsimykset kirkkaammin tietoisuuteen. Näin loogisesti seuraa, että älykkäämpi ihminen kärsii eniten.
Schopenhauer käytti platonilaista allegoriaa osoittaakseen, että kaikki olemassaolo on lopulta turhaa, koska sitä voidaan pohjimmiltaan luonnehtia sellaisen tyydytyksen haluamiseksi, jota ei voida saavuttaa. Näin Schopenhauerin elämänkäsitystä leimaa kaikenkattava pessimismi. Tämä pessimismi on ristiriitainen Schopenhauerin saksalaisten romantikkoaikalaisten ajattelun kanssa. Tuon ajan romantikkoihin kuuluivat muun muassa Goethe, Hegel ja Friedrich von Schelling, jotka kaikki näkivät ihmiskunnan historian optimistisena edistyksenä.
Schopenhauer katsoi, että taide on spontaani, ennalta määrätty ajatus, joka taiteilijalla on mielessä jo ennen aikomustakaan luoda mitään. Taide sijoittaa ihmisen näin tieteen ja koko luonnon yläpuolelle, koska sen alue ulottuu järjen alueen ulkopuolelle. Tiede tulee Schopenhauerin mielestä karkottaa järjen rajojen sisäpuolelle, ja siksi neroa oli estetty astumasta sen alueelle. Schopenhauerille filosofia ei ollut välttämättä viisauden tavoittelua, vaan sen voi nähdä yksilön elämän henkilökohtaisten kokemusten tulkitsemisena.
Schopenhauer katsoi, että halu tuottaa tuskaa, ja hedonismia tulee siksi välttää sen kiduttavien seurausten vuoksi. Kaskuna on mainittu, että vaikka Schopenhauer korostikin filosofiassaan asketismia, hänen lempiharrastuksiaan oli ylellisistä aterioista nauttiminen kotikaupunkinsa ravintoloissa.
Filosofia > Schopenhauer ja buddhalaisuus

Schopenhauerin filosofia muistuttaa monella tavalla buddhalaisuutta. Buddhalaisuus opettaa neljää jaloa totuutta:
Elämä on kärsimystä.
Kärsimyksellä on syy.
Kärsimys lakkaa, kun syy poistuu.
Tie kärsimyksen sammuttamiseen on jalo kahdeksanosainen polku.
Schopenhauerin filosofia yhtyy kolmeen ensimmäiseen siinä, että hän yhdistää kärsimyksen syyn tahdon elämänjanoon, haluun, himoihin ja tarpeisiin. Neljännen totuuden sijaan Schopenhauer esittää kuitenkin kaksiosaisen polun. Tahdon kieltäminen saavutetaan hänen mukaansa joko:
henkilökohtaisella hyvin suuren kärsimyksen kokemuksella, joka johtaa elämänhalun menettämiseen; tai
todellisuuden pohjimmaisen luonteen tuntemisella tarkkailemalla muiden ihmisten kärsimyksiä.
Buddhalaisen nirvanan voisi nähdä tilana, jota Schopenhauer piti tahdon kieltämisen tilana. Joscelyn Godwinin mukaan ”buddhalaisuus innoitti Schopenhauerin filosofiaa, ja hänen kauttaan se veti puoleensa Richard Wagneria. Léon Poliakovin mukaan tämä orientalismi heijasteli saksalaisten romantikkojen ponnisteluja vapautua juutalais-kristillisistä kahleista”. Buddhalainen filosofi Nishitani Keiji puolestaan halusi luoda etäisyyttä buddhalaisuuden ja Schopenhauerin välille.
Schopenhauer itse kirjoitti, ettei ollut saanut vaikutteita buddhalaisuudesta, vaikkakin oli tyytyväinen, että niin suuren uskonnon opetukset olivat osittain yhtäpitäviä hänen ajatustensa kanssa. Samoin hän halusi pitää filosofian ja uskonnon erillään. Schopenhauer itse kirjoitti, että ”filosofia – – on tiede, eikä siihen siten kuulu uskonkappaleita; vastaavasti siinä mitään ei voida olettaa olevaksi, paitsi se mikä on joko empiirisesti vahvistettu tai todistettu kiistämättömillä päätelmillä”.
Filosofia > Schopenhauer ja Kant

Schopenhauerin näkemys siitä, että kantilainen noumenon on sama kuin tahto, ansaitsee jonkin verran selitystä. Kantille noumenon on sama kuin ”oleva sellaisenaan”, todellisuus joka oli aistien ja mielen ulkoisesta maailmasta antaman kuvan taustalla. Kantille nämä aistien ja mielen ilmiöt ovat pelkkää fenomenaa, ilmiöitä. Schopenhauer eroaa Kantista siinä, miten hän kuvasi noumenonin ja fenomenonin eron. Kantille oleva sellaisenaan on ilmiöiden pohjalla. Schopenhauer taas uskoi noumenonin ja fenomenonin olevan saman kolikon kaksi puolta. Olevat sellaisenaan eivät aiheuta ilmiöitä, vaan ilmiöt ovat vain tapa, jolla ihmisen mieli havaitsee olevan sellaisenaan. Tämä tapahtui riittävän syyn periaatteen nojalla. Schopenhauer selvittää tätä laajamittaisemmin väitöskirjassaan Über die vierfache Wurzel des Satzes vom zureichenden Grunde (”Riittävän syyn periaatteen nelinkertaisesta perustasta”, 1813).
Schopenhauerin toinen poikkeama kantilaisesta tieto-opista koskee ruumista. Kantin filosofia oli muotoiltu vastaukseksi David Humen radikaalille skeptismille, joka väittää, ettei kausaliteettia voi havainnoida kokemusperäisesti. Schopenhauer katsoi, että Kantin tekemä erottelu ulkoisten olioiden, jotka olivat tunnettavissa vain ilmiöinä, ja olevaan sellaisenaan, sisältää merkittävän aukkokohdan. Schopenhauerin mukaan oli olemassa yksi fyysinen olio, jonka tunnemme läheisemmin kuin minkään sellaisen, minkä tunnemme vain aistien kautta. Tämä on oma ruumiimme. Tiedämme, että ruumiillamme on tietyt rajat ja se täyttää tietyn tilan samalla tavalla kuin aistiemme havaitsemat kohteet. Vaikka harvoin ajattelemme ruumistamme fyysisenä oliona, tiedämme, että sillä on fyysisiä ominaisuuksia. Tiedämme, että tietoisuutemme asuttaa fyysistä ruumista, mutta silti se ei ole yhteismitallinen ruumiin kanssa. Ruumiissa on esimerkiksi toimintoja, joita tietoisuus ei ohjaa, kuten hengitys ja sisäelinten toiminta.
Kun Schopenhauer yhdistää noumenonin haluihin, tarpeisiin ja impulsseihin, joita kutsutaan tahdoksi, hän tarkoittaa, että ihmiset ovat osallisia muutoin saavuttamattomissa olevasta mielen ulkopuolisesta maailmasta tahdon kautta. Ihmiset eivät voi todistaa järjen avulla, että mielemme kuva ulkoisesta maailmasta vastaa todellisuutta. Tahdon kautta tiedetään – ilman ajattelua – että maailma voi stimuloida mieltä. Ihminen kärsii haluista ja peloista. Nämä tilat ovat tahdosta riippumattomia ja heräävät ennen ajatuksia. Ne heräävät silloinkin, kun tietoinen mieli haluaisi pitää ne aloillaan.
Filosofia > Estetiikka

Schopenhauerille taide on keino paeta kärsimystä. Taiteen kautta ajatteleva subjekti voi päästä ulos henkilökohtaisesta perspektiivistään tunteakseen universaalin suoraan – ja tämä ”universaali” oli tahto. Henkilökohtaisten halujen kamppailu sellaisen maailman kanssa, joka on luonteeltaan vihamielinen halujen toteutumista kohtaan, on välttämättä lopputulokseltaan traaginen. Siksi taiteessa korkein paikka on tragedialla. Schopenhauerin estetiikassa myös musiikilla on erityinen asema. Schopenhauerille taide on mietiskelyä ja pyrkimys viestiä yleisölle olemassaolon ahdistusta, jonka kannalta suurin osa viihteen muodoista – mukaan lukien huono taide – on vain häiriötekijä.
Monet kirjailijat ja taiteilijat ovat saaneet vaikutteita tästä esteettisestä näkemyksestä, ja 1900-luvulla Schopenhauerin ajatukset saivat vielä 1800-lukua enemmän huomiota.
Filosofia > Moraalikäsitys

Schopenhauerin moraalikäsityksen mukaan kolmesta tärkeimmästä moraalisesta kannustimesta myötätunto on moraalisten tekojen aidoin vaikutin. Kahta muuta, pahanilkeyttä ja egoismia, hän piti turmeltuneina kannustimina. Myötätunnon pitäminen ensisijaisena vaikuttimena liitti osaltaan Schopenhauerin ajattelun itämaiseen ajatteluun.
Schopenhauer esitti eettiset ajatuksensa ennen kaikkea teoksessaan Die beiden Grundprobleme der Ethik. Myös neljännes teoksesta Maailma tahtona ja mielteenä käsittelee etiikkaa.
Psykologia

Schopenhauer pohti paljon rakkauteen liittyvää kärsimystä. Schopenhauerille perimmäinen tahdon muoto oli tahto elää (Wille zum Leben) eli tahto pysyä hengissä ja lisääntyä. Tämä ajaa ihmisiä eteenpäin kaikkein suurimmalla voimalla. Schopenhauer katsoi, että rakkaus on ihmisen psyykessä piilevä äärettömän suuri voima, joka muokkaa maailmaa dramaattisesti.
Schopenhauerin ajatukset on voitu nähdä Charles Darwinin evoluutioteoriaan, Friedrich Nietzschen tahdon valtaan ja Sigmund Freudin libidoa ja viettipohjaa koskevien ajatusten edeltäjinä.
Politiikka

Schopenhauerin poliittisilla näkemyksillä oli suora yhteys hänen eettisiin näkemyksiinsä. Schopenhauer katsoi olevansa rajoitetun hallinnon kannattaja. Oleellista oli, että valtion tuli jättää kaikki ihmiset ”vapaiksi saamaan selville oma pelastuksensa”, ja niin kauan kuin hallinto oli näin rajoitettu, ihminen ”olisi mieluummin leijonien kuin rottatoveriensa hallitsema”, ja tällä hän tarkoitti monarkkeja. Schopenhauer kuitenkin jakoi Thomas Hobbesin näkemyksen valtion ja sen väkivaltakoneiston välttämättömyydestä ihmislajin tuhoavia taipumuksia vastaan.
Schopenhauer myönsi itsekin, ettei häneltä liiennyt paljon ajatuksia politiikalle, ja hän kehui useasti, kuinka vähän huomiota hän oli kiinnittänyt oman aikansa politiikkaan. Tuohon aikaan Ranskassa ja Saksassa oli useita vallankumouksia ja koko Euroopassa useita maanosanlaajuisia sotia, ja Schopenhauer kiinnitti huomionsa mieluummin ”ikuisuuksiin kuin hetkiin”.
Schopenhauerilla oli melko hierarkkinen käsitys ihmisroduista. Hänen mukaansa ”pohjoiset rodut” olivat sivistyneempiä ja luovempia. Schopenhauer oli myös omaksunut juutalaisvastaisuuden. Hän katsoi, että kristinusko oli kapina juutalaisuuden materiaalisia perusteita vastaan, ja omaksunut intialaisvaikutteisen ”itsensä valloittamiseen” pyrkivän etiikan, joka oli suuntautunut juutalaiselle hengelle tyypillistä maallista utopianismia vastaan.
Schopenhauer kirjoitti Saksasta ja saksalaisista kuitenkin myös useita väheksyviä huomautuksia, kuten ”saksalaiselle on jopa hyväksi, että hänellä on melko pitkiä sanoja suussaan, koska hän ajattelee hitaasti, ja ne antavat hänelle aikaa pohdiskella”.
Vaikutus

Schopenhauerin katsotaan vaikuttaneen seuraaviin ajattelijoihin: Friedrich Nietzsche, Richard Wagner, Gustav Mahler, Charles Darwin, Theodule Ribot, Ferdinand Tönnies, Eugene O’Neill, Max Horkheimer, C. G. Jung, Sigmund Freud, Ludwig Wittgenstein, Albert Einstein, Karl Popper, Samuel Beckett, Jorge Luis Borges, Wilhelm Busch, Dylan Thomas, Leo Tolstoi, Emil Cioran, Thomas Mann, Italo Svevo, Joseph Campbell ja Eduard von Hartmann. Koulukunnista hänen vaikutuksensa näkyy fenomenalismissa ja rekursionismissa.