stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andy Roddick

| Andy Roddick |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  88 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–2012
Palkintorahat:  20 640 030 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (3.11.2003)
Turnausvoittoja:  32
Voitot/tappiot:  612–213
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät (2003, 2005, 2007, 2009)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2009)
Wimbledon:  loppuottelu (2004, 2005, 2009)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2003)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  50  (11. tammikuuta 2010)
Voitot/tappiot:  67–50
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Andrew ”Andy” Stephen Roddick (s. 30. elokuuta 1982 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka oli vuonna 2003 lajin maailmanlistan ykköspelaaja. Hän voitti urallaan yhden Grand Slam -turnauksen, Yhdysvaltain avoimet vuonna 2003 ja oli kolme kertaa Wimbledonin finaalissa (2004, 2005, 2009). Roddick voitti urallaan 32 ATP-turnausta kaksinpelissä. Roddick tunnetaan kovana syöttäjänä. Hänellä oli maaliskuuhun 2011 asti ammattilaistenniksessä kaikkien aikojen kovin syöttö, 249 km/h.
Roddick on International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 2003. Vuonna 2000 hän voitti junioreiden vastaavan tittelin. Roddick ilmoitti 30-vuotissyntymäpäivänään 30. elokuuta 2012, kesken Yhdysvaltain avointen, lopettavansa uransa turnauksen jälkeen. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi neljännen kierroksen tappio Juan Martín del Potroa vastaan.
Yksityiselämä

Yksityiselämänsä saralla Roddick on tullut tutuksi seurustelemalla yhdysvaltalaisen pop-laulajan Mandy Mooren kanssa. Pari seurusteli vuodesta 2002 vuoteen 2004 asti. Siitä lähtien Roddick on liitetty lukuisiin tunnettuihin naishenkilöihin. Huhtikuussa 2009 Roddick avioitui malli Brooklyn Deckerin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Andy Roddick ATP:n sivuilla (englanniksi)
Matti Äyräpää

| Matti Äyräpää |
| --- | --- |
 Matti Äyräpää, Daniel Nyblinin ottama valokuva vuodelta 1878.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Matias Anselmi Äyräpää
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1852 Liperi
Kuollut: 15. lokakuuta 1928 (76 vuotta) Helsinki
Matias (Matti) Anselmi Äyräpää (vuoteen 1876 asti Europaeus); (11. huhtikuuta 1852 Liperi – 15. lokakuuta 1928 Helsinki) oli lääkäri, hammaslääkäri sekä Suomen hammaslääketieteen uraauurtava tutkija. Häntä on kutsuttu jopa "Suomen hammaslääketieteen isäksi". Äyräpää oli myös kulttuurivaikuttaja ja tunnettu suomalaisuusmies, joka osallistui keskeisten suomenmielisten järjestöjen ja yritysten perustamiseen.
Suku ja koulutus

Matti Europaeuksen vanhemmat olivat Liperin kirkkoherra, teologian tohtori, valtiopäivämies Anders Josef Europaeus ja tämän toinen vaimo, Helsinkiin muuttaneen ruotsalaisen kauppiaan Johan Lampan tytär, Selma Augusta Lampa (1814–1852). Hänellä oli kahdeksan sisarusta, joista hän oli nuorin. Äiti kuoli kuukausi Matin syntymän jälkeen. Äyräpään äidinperintöä oli Lampan talo, jossa Hammaslääketieteen laitos toimi vuosina 1906–1914. Matti Äyräpään velipuolen, Anders Theodor Europaeuksen poika oli arkeologi Aarne Äyräpää.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsinkielisestä Helsingfors Privatlyceumista (ns. Böökin lyseo) vuonna 1871. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1875 ja filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1876. Jo opiskeluaikoinaan Europaeus oli vahva fennomanian kannattaja, ja suomensi sukunimensä aivan ensimmäisten joukossa, ottaen käyttöön sukunsa vanhan nimen Äyräpää. Hän oli ylioppilaskunnan puheenjohtaja ja johti jonkin aikaa myös suomenmielisten ylioppilaiden Suomalainen Nuija -opiskelijajärjestöä.
Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi vuonna 1878 ja suoritti vielä sen jälkeen lääketieteen lisensiaatin tutkinnon vuonna 1883 ja sai lääketieteen ja kirurgian tohtorin arvon vuonna 1891.
Äyräpää kiinnostui hammaslääketieteestä jo lääketieteen kandidaattina, kun hän kirurgian kurssin yhteydessä näki pitkälle edenneitä hammastulehduksia, joiden ainoana hoitona oli hampaan poisto. Hän hakeutui ensin Helsingissä toimivan hovihammaslääkäri Simon Bensowin yksityisoppilaaksi opettelemaan hampaiden "plombeerausta" eli paikkausta ja myöhemmin opintomatkoille myös ulkomaille. Jo vuonna 1883 hän avasi hammaslääkärin yksityisvastaanoton Pohjois-Esplanadin varrella, ja tästä tuli hänen varsinainen leipätyönsä.
Lääkärinura

Vielä 1800-luvulla hammaslääkärin toimi oli tyypillinen käsityöläisammatti, ja käytännössä ainoa käytössä ollut hoitomuoto oli viallisen hampaan poisto. Äyräpään vaikutuksesta siitä tuli yliopistossa opiskeltava tieteenala. Muun muassa hänen ponnistelujensa ansiosta aloitettiin Suomen hammaslääkärikoulutus Keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa 1890-luvun alussa.
Hänestä tuli ensimmäinen yliopistollinen hammaslääketieteen opettaja, vaikka hänellä ei ollut muodollista hammaslääkärin tutkintoa ja hän oli tässä työssä pitkälti itseoppinut.
Matti Äyräpää oli yksi Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Myös Duodecimin perustaminen vuonna 1881 kytkeytyi kielitaisteluun, ja seuran ensimmäinen tehtävä oli luoda lääketieteen alalle suomenkielistä termistöä. Hän oli perustamassa myös Suomen hammaslääkäriseuraa, Kalevalaseuraa, KOP:ia, Takaharjun parantolaa, Vakuutusyhtiö Suomea, Instrumentariumia ja Suomen Tiedeseuraa.
Perintö

Matti Äyräpään nimeä kantaa Lääkäriseura Duodecimin vuodesta 1969 jakama Matti Äyräpään palkinto, joka on arvostetuin suomalainen lääketieteellisen tutkimuksen palkinto. Palkinnon suuruus on 20 000 euroa.
Yksityiselämä

Matti Äyräpään puolisoina vuorollaan olivat sisarukset Bertha Sofia Ingman (1858–1881) vuodesta 1880 alkaen ja Hilda Karolina Ingman (1865–1929) vuodesta 1885 lähtien. Hilda Äyräpää toimi miehensä vastaanottoapulaisena ja kouluttautui joihinkin toimenpiteisiin. Hänestä tuli Duodecim-seuran viides naisjäsen. Heille syntyi lapsi, taidemaalari Aune Äyräpää (1898–1981). Vuonna 1900 syntynyt Matti Antero kuoli muutaman päivän ikäisenä.
Galleria

Äyräpää harjoittamassa ammattiaan. Gunnar Berndtsonin maalaus vuodelta 1889.
Akseli Gallen-Kallelan maalaus Äyräpäästä vuodelta 1911
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matti Äyräpää Wikimedia Commonsissa
Saarenheimo, Eero: / Äyräpää, Matti (1852–1928). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  22.12.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Forsius, Arno: Matti Äyräpää (1852–1928) – suomalaisuusmies ja hammaslääketieteen uranuurtaja. (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuorela, Heikki: Suomi 100 vuotta. Matti Äyräpää ryhtyi ajamaan opetusklinikan perustamista 1800-luvun lopulla. Hammaslääkärilehti 16.2.2017
Žanis Peiners

| Žanis Peiners |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Žanis Peiners
Syntynyt: 2. elokuuta 1990 (ikä 34) Rēzekne, Latvian tasavalta
Kansalaisuus:   Latvia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Point forward
Pituus:  205 cm
Paino:  96 kg
Nyk. joukkue:   BK Ventspils
Sarja:  Latvijas Basketbola līga Baltian liiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2009–2010 2010–2013 2013–2014 2014–:   BK VEF Rīga  Latvian yliopisto  MBC Mykolaiv  BK Ventspils
Maajoukkueet
:   Latvia
Aiheesta muualla
FIBA
Žanis Peiners (s. 2. elokuuta 1990 Rēzekne, Latvian tasavalta) on latvialainen koripalloilija.
Peiners on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Ukrainassa. LBL:n tähdistöottelussa hän on pelannut vuosina 2011, 2012 ja 2013. Kaudella 2014–2015 Peiners edusti BK Ventspilsiä, joka pelasi kauden aikana Latvian pääsarjan lisäksi Eurocupia ja Baltian liigaa.
Peiners on pelannut myös Latvian maajoukkueessa.
Antti Mäkinen

Antti Mäkinen voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Antti Mäkinen (1857–1936), kirjailija, toimittaja ja vapaakirkollisen liikkeen saarnaaja
Antti Mäkinen (s. 1975), useissa yhtyeissä soittanut rumpali
Antti Mäkinen (s. 1979), urheiluselostaja
Antti Mäkinen (s. 1961), Solidiumin toimitusjohtaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Mäkinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Naomi Mataʻafa

| Naomi Mataʻafa |
| --- | --- |
 Naomi Mataʻafa vuonna 2023.
Samoan pääministeri
 12. toukokuuta 2021–  
Johtaja:  Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Sualauvi II
Edeltäjä:  Tuila’epa Sailele Malielegaoi
Samoan varapääministeri
 19. maaliskuuta 2016 – 11. syyskuuta 2020  
Johtaja:  Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Sualauvi II
Pääministeri:  Tuila‘epa Sa‘ilele Malielegaoi
Edeltäjä:  Pierre Lauofo
Seuraaja:  Tuala Iosefo Ponifasio
Kansanedustaja
 1985–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1957 (ikä 67)  Apia, Länsi-Samoan territorio
Kansalaisuus:   samoalainen
Tiedot
Puolue:  HRPP (–2020)   FAST (2020–)
Tutkinnot:  Wellingtonin Victoria-yliopisto
Fiame Naomi Mataʻafa II (s. 29. huhtikuuta 1957) on samoalainen päällikkö ja poliitikko, joka on toiminut vuodesta 1991 saakka monissa eri ministerin tehtävissä. Vuosina 2016–2020 hän oli varapääministerinä, ja vuonna 2021 hänen vastaperustettu FAST-puolueensa voitti parlamenttivaalit.
Tausta ja yksityiselämä

Naomi Mataʻafa syntyi vuonna 1957, ja hänen vanhempansa ovat samoalainen päällikkö ja poliitikko Mataʻafa Mulinuʻu II, joka toimi myös Samoan pääministerinä, sekä Laulu Fetauimalemau Mataʻafa. Naomi Mataʻafa kävi peruskoulun Länsi-Samoalla, mutta lukion hän suoritti Wellingtonissa Uudessa-Seelannissa. Wellingtonin Victornian yliopistossa hän puolestaan opiskeli 1976–1979 politiikan tutkimusta.
Mata‘afan isä kuoli äkillisesti vuonna 1975, minkä johdosta hän peri isänsä Tama Aiga -tittelin ja nousi matai-päälliköksi ollessaan vain 20-vuotias.
Poliittinen ura > Useita ministerin tehtäviä

Mataʻafa valittiin vuonna 1985 Samoan parlamenttiin ja vuonna 1991 ministeriksi. Hän toimi opetusministerinä 1991–2006. Hänen vastuullansa oli lisäksi vuosina 1991–1992 myös nuoriso, urheilu ja kulttuuri sekä vuosina 2001–2006 urheilu ja kulttuuri. Opetusministerinä Mataʻafan tavoitteena oli toteuttaa mahdollisimman monia Unescon Koulutus kaikille -tavoitteista. Hän edusti ministerinä Samoaa muun muassa Unescossa, Maailman ilmatieteen järjestössä ja Nuorten naisten kristillisessä yhdistyksessä sekä paikallisesti Samoan kansallisessa naisten valtuustossa ja Inailun naisten johtajuusverkostossa.
Mataʻafa pyysi vuoden 2006 vaalien jälkeen uutta ministerin tehtävää, ja hän saikin vastuullee naisasiat sekä yhteisöllisen ja yhteiskunnallisen kehityksen. Hän johti samalla myös muun muassa julkisten palvelujen komissiota. Vuonna 2011 Mataʻafasta tuli Samoan oikeusministeri ja vuonna 2016 varapääministeri. Hän oli yksi HRPP-puolueen neljästä naisehdokkaasta, ja hänet lopulta valittiin ensimmäisenä naisena varapääministeriksi.
Poliittinen ura > Uuden puolueen johtajaksi

Samoan politiikka ajautui vuonna 2020 mullistukseen, kun useita HRPP-puolueen poliitikkoja erosi puolueesta ja perusti uuden FAST-puolueen. HRPP oli hallinnut Samoan puolukenttää lähes 40 vuoden ajan, ja sen johtaja Tuila’epa Sailele Malielegaoi oli toiminut pääministerinä yli 22 vuoden ajan. Mataʻafa oli yksi puoluetta vaihtaneista, ja hänet valittiin uuden puolueen johtajaksi. Samalla hän tietenkin menetti varapääministerin paikkansa.
Samoan vuoden 2021 parlamenttivaalit ajautuivat oikeudelliseksi taisteluksi. Sekä HRPP että FAST saivat 25 paikkaa 51:stä mahdollisesta. Samoan lain mukaan 10 prosenttia edustajista pitäisi olla naisia, mutta 5 naista 51:stä valitusta pyöristyi vain 9,8 prosenttiin. Vaalilautakunta antoi tämän perusteella yhden paikan naispoliitikolle, minkä seurauksena HRPP:n paikkamäärä nousi 26:een. Ainoa sitoutumaton edustaja Tuala Iosefo Ponifasio ilmoitti tukevansa FASTia, minkä seurauksena päädyttiin kuitenkin tasatilanteeseen. Samoan valtionpäämies Vaʻaletoa Sualauvi II ilmoitti toukokuussa uusista vaaleista. Samoan korkein oikeus päätti kuitenkin myöhemmin toukokuussa, että valtionpäämiehellä ei ole Samoan perustuslain mukaan tällaisia oikeuksia eikä vaalilautakunnalla ollut oikeutta lisätä yhtä naista parlamenttiin. Korkeimman oikeuden päätöksen mukaan FAST voitti vaalit, minkä seurauksena Mataʻafasta on nousemassa ensimmäisenä naisena Samoan pääministeriksi.
Poliittinen ura > Pääministerinä

Pääministerin lisäksi Mata‘afa otti hoitaakseen myös ulkoministerin sekä ympäristö- ja luonnonvaraministerin salkut.
Syyskuussa 2021 Mata‘afan hallitus ilmoitti, että Samoa luopuu kesäajasta.
Erona edeltäjäänsä Mata‘afa on suhtautunut varauksella Kiinaan ja sen kasvaan vaikutusvaltaan Samoalla. Hän ilmoitti aikeistaan perua suunnitellun satamaprojektin Vaiusun lahdella. Sataman rakentaminen oli tarkoitus rahoittaa 100 miljoonan dollarin lainalla Kiinasta. Kiina on jo entuudestaan suurin lainan antaja ja satamaprojektin pelättiin vaikeuttavan suhteita Yhdysvaltoihin.
Kunnianosoituksia

BBC nosti Mata‘afan 100 inspiroivan naisen listalleen vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naomi Mataʻafa Wikimedia Commonsissa
Antti Nahkala

Ahti Jakob (Antti Jaakko) Nahkala (15. huhtikuuta 1877 Liminka – 17. elokuuta 1942 Uhto-Izhemskin leiri, Neuvostoliitto) oli suomalainen rakennustyönjohtaja ja Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen kansanedustaja.
Nahkalan vanhemmat olivat mäkitupalainen Henrik Nahkala ja Brita Samuelintytär.  Nahkala työskenteli maa- ja rakennustöissä Jaalassa ja Kajaanissa vuoteen 1917 ja rakennustyönjohtajana Kajaanissa vuodesta 1917. Suomen sisällissodan jälkeen Nahkala tuomittiin vankilaan poliittisista syistä 1918 ja uudelleen 1923 niin sanotussa suuressa kommunistijutussa kuritushuoneeseen 6 vuodeksi. Hän oli sitä ennen sosialistisen työväen puolueen kansanedustajana 1922–1924 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Vapauduttuaan vankilasta Nahkala oli vuosina 1928–1932 kirvesmiehenä Helsingissä Radiator-yhtymässä ja oli SKP:n keskuskomitean poliittisen toimikunnan jäsenenä.
Joulukuussa 1932 Nahkala siirtyi SKP:n luvalla salaa Neuvostoliittoon. Nahkala lähetettiin Toivo Antikaisen suosituksella NKP:n Karjalan aluekomitean tehtäviin Petroskoihin. Hän työskenteli rakennusyhtymässä ja helmikuusta 1937 alkaen puuseppänä Promigrushka-artellissa. Nahkala vangittiin 3. elokuuta 1938 vakoilijana, ja hänet tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen. Nahkala kuoli rangaistusta kärsiessään NKVD:n Uhto-Izhemskin leirillä elokuussa 1942. Hänen maineensa palautettiin 1956.
Nahkala oli naimisissa vuodesta 1904 Viliina Tolosen (s. 1883) kanssa.
Li Jong-hyong

| Li Jong-hyong> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. tammikuuta 1956 (ikä 68) Pohjois-Korea
Yleisurheilija
Pituus:  163 cm
Paino:  54 kg
Laji:  kestävyysjuoksu
Li Jong-hyong (s. 3. tammikuuta 1956) on pohjoiskorealainen kestävyysjuoksija. Hän osallistui maratonille vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa.
Hänellä on hallussaan myös Pohjois-Korean ennätys maratonjuoksussa. Hän juoksi ennätysajan 2:09:26 Pjongjangissa 19. lokakuuta 1983. IAAF on hyväksynyt tuloksen kansalliseksi ennätykseksi, vaikka etenkin Euroopassa on esitetty epäilyjä tulosta ja radan pituutta kohtaan.
Antti Mäkinen (urheiluselostaja)

Antti Mikko Vihtori Mäkinen (s. 24. huhtikuuta 1979 Oulu) on suomalainen urheiluselostaja.
Pääasiassa jääkiekko-otteluita selostava Mäkinen siirtyi kesällä 2013 V Sport Urheilun ykkösselostajaksi Viasatin hankittua NHL-ottelujen televisiointioikeudet. Kanava näytti aiemmin myös KHL-liigan otteluita, joita hän selosti. Aiemmin Mäkinen selosti otteluita kilpailevalla Nelonen Pro -kanavalla. Hän oli Viasatin pääselostaja Jääkiekon World Cupissa 2016. Vuodesta 2024 lähtien hän selostaa myös Viaplaylla esitettävien maailmanmestaruuskilpailuiden otteluita.
Mäkinen pitää Kimanttia-podcastia yhdessä entisen jääkiekkoilijan Kimmo Timosen kanssa. Podcastissa pääaiheena ovat NHL:n tapahtumat.
Mäkinen pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Tapparan junioreissa, mutta joutui kahden A-juniorikauden jälkeen lopettamaan selkävaivojen vuoksi. Hänen isänsä Pekka Mäkinen on kaksinkertainen Suomen mestari, ja pelasi pääsarjatasolla 14 kauden ajan.
Jevgēņijs Saproņenko

| Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Latvia> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | Hypyt |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tianjin 1999 | Hypyt |  |
|  Hopeaa | Gent 2001 | Hypyt |  |
Jevgēņijs Saproņenko (s. 11. marraskuuta 1978 Riika) on latvialais-ukrainalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Saproņenko saavutti hopeaa Ateenan olympialaisissa 2004 hypyissä. Hänellä on myös kaksi MM-hopeaa vuosilta 1999 ja 2001 hypyistä.
Amala Shankar

Amala Shankar
Amala Shankar (o.s. Nandy; 1919 Jessore – 24. heinäkuuta 2020 Kolkata) oli intialainen tanssija.
Shankar syntyi kauppiasperheeseen nykyisen Bangladeshin alueella. Hän oli isänsä kanssa Pariisissa kesällä 1931 tavatessaan Uday Shankarin. Hän aloitti uransa kiertämällä kansainvälisesti tämän tanssiseurueen jäsenenä. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1931 Belgiassa Kaliyana Kaliya Daman -esityksessä. Isä lähetti tyttärensä Uday Shankarin tanssi-instituuttiin Almoraan Subhas Chandra Bosen vedottua häneen. Vuonna 1942 Amala ja Uday Shankar menivät naimisiin. Viimeisten avioliittovuosien ajan pariskunta asui erillään. Mies kuoli vuonna 1977. Amala Shankar jatkoi aktiivista uraansa 2010-luvulle. 92-vuotiaana hän osallistui Sita Swayamvar -tanssidraamaan. Samana vuonna hän teki viimeisen esiintymisensä lavalla poikansa Ananda Shankarin säveltämässä Missing You -tanssiesityksessä. Shankarin tytär oli näyttelijä Mamata Shankar.
Shankar esiintyi elokuvassa Kalpana (1948), joka jäi hänen ainoaksi Bollywood-elokuvakseen. Vuonna 2011 hän sai Banga Bibhushan -palkinnon Länsi-Bengalin hallitukselta. Hänelle myönnettiin myös Sangeet Natak Akademin Tagore Ratna työstä tanssin parissa. Tanssin lisäksi Shankar oli kiinnostunut maalaustaiteesta; vaikka hänellä ei ollut kuvataiteellista koulutusta, hän loi maalauksia, jotka usein muistuttivat Uday Shankarin tanssiesityksiä.
Alien blues

| Alien blues Honey B and the T-Bones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 27. toukokuuta 2009
 Tuottaja(t): Tommi Vainikainen & Honey B. & T-Bones
 Tyylilaji: blues rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 42.51
 Levy-yhtiö: Sound of Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 21.
Honey B and the T-Bones muut julkaisut
| Live! vol. 1 2007 | Alien blues 2009 | Walking Witness 2011 |
Alien blues on vuonna 2009 ilmestynyt suomalaisen Honey B and the T-Bones -yhtyeen 12. studioalbumi. Se julkaistiin 27. toukokuuta 2009 levymerkillä Sound of Finland.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Aija Puurtinen sekä sanoittanut Esa Kuloniemi, ellei toisin mainittu.
Shake That Thing – 4.25
Alien Blues – 4.08
Sharpshooter – 5.38 (säv. & san. Aija Puurtinen)
Superman – 5.41 (san. Gary Primich)
Baby Don’t – 2.33 (säv. & san. Puurtinen)
Fresh Up the Well – 2.54 (säv. Tuomari Nurmio, san. Tuomari Nurmio & Esa Kuloniemi)
Midnite – 3.34 (säv. Puurtinen & Kuloniemi)
Everybody’s Carryin’ a Gun – 4.18
Midnite Pt. 2 – 3.34
I Could See the Door Was Open (san. Dr. Helander)
Animal Tracks – 2.48 (säv. Puurtinen, Jaska Lukkarinen & E. Kuloniemi)
Arvostelut

Jazzrytmit.com: positiivinen
Rumba: positiivinen
Soundi:
Vitālijs Pavlovs

| Vitālijs Pavlovs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1989 (ikä 35) Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  195 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  HK Prizma Riika
Sarja:  Optibet Hokeja Līga
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  SK Riika/LSPA (Latvia) DHK Latgale (BXL) HK Liepājas Metalurgs (BXL) Beibarys Atıraw (Kazakstan) Jokipojat (Mestis) Colorado Eagles (ECHL) Dinamo Riika (KHL) Olimp Riika (Latvia) Dornbirner EC (ICEHL) JKH GKS Jastrzębie (Puola) HK Dukla Michalovce (SloEL) HC 19 Humenné (SloEL) Fife Flyers (EIHL)
Vitālijs Pavlovs (s. 17. kesäkuuta 1989 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Latvian pääsarjassa Optibet Hokeja Līga-joukkue HK Prizma Riiassa. Isokokoinen Pavlovs pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu ketteryys ja taitotaso. Pavlovsin heikkouksiin kuuluu ajoittainen laiska kiekoton pelaaminen sekä ailahtelevuus.
Ura > Seuraura

Pavlovs pelasi ensimmäiset ottelunsa Latvian pääsarjassa SK Riika/LSPA:n riveissä kaudella 2007–2008. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi DHK Latgalen riveihin pelaamaan Valko-Venäjän Ekstraligaa. Kaksi seuraavaa kautta Pavlovs pelasi samaa sarjaa HK Liepājas Metalurgsin riveissä. Hän edusti latvialaisseuroja kahtena kautena myös niiden kakkosjoukkueissa, jotka pelasivat Latvian pääsarjaa. Pavlovs voitti Liepājassa Latvian-mestaruuden keväällä 2011. Kauden 2011–2012 hän pelasi Kazakstanin mestaruussarjaa Beibarys Atırawin riveissä. Pavlovs edusti Continental Cupissa Liepājaa kaudella 2010–2011 ja Atırawia kaudella 2011–2012.
Elokuussa 2012 Pavlos teki kaksivuotisen KHL-sopimuksen Dinamo Riian kanssa. Samassa kuussa hänet ja Mārtiņš Jakovļevs lainattiin koko kauden 2012–2013 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin seuran ja Dinamo Riian välisen yhteistyön myötä. Pavlovs valittiin syksyllä 2012 Pohjoisen joukkueeseen Mestis Hockey Dayn tähdistöotteluun, mutta jätti tapahtuman väliin edustettuaan tuolloin Latvian maajoukkuetta. Hän oli Jokipoikien kärkihyökkääjä tehtyään 22 ottelussa 18 tehopistettä, kunnes Pavlovs siirtyi joulukuussa KHL:ään ja Dinamo Riian vahvuuteen paikkaamaan loukkaantumisia. Hänen oli aluksi tarkoitus viettää siellä loppuvuosi, mutta Pavlovsin paluu Jokipoikiin venyi useaan otteeseen. Hän jäi lopulta loppukaudeksi Riikaan, jossa Pavlovs teki yhteensä 15 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. Joukkue jäi pudotuspelien ulkopuolella, joten Dinamo pelasi Nadežda Cup -turnauksessa, jonka joukkue voitti. Pavlovs sai siinä 13 ottelussa tililleen tehot 4+5=9.
Ensimmäisellä kokonaisella KHL-kaudellaan 2013–2014 Pavlovs teki 50 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14. Lokakuussa 2014 hän siirtyi loppukauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella Pohjois-Amerikkaan ja ECHL-joukkue Colorado Eaglesin paitaan oltuaan alkukauden vapaana agenttina. Pavlovs oli 17 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Darryl Bootlandin kanssa. Lokakuussa 2015 hän palasi taas vuoden mittaisella sopimuksella Dinamo Riikaan oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2015–2016.
Ura > Maajoukkueura

Pavlovs edusti Latviaa vuoden 2013 MM-kilpailuissa sekä Sotšin olympiakisojen karsinnoissa. Latvia voitti jälkimmäisenä mainitun turnauksen E-lohkon ja sai paikan olympiakisoihin. Hän pelasi myös varsinaisessa olympiaturnauksessa, mutta Latvian kisojen viimeiseksi jääneen puolivälieräottelun jälkeen Pavlovs jäi kuitenkin kiinni dopingin käytöstä annettuaan positiivisen näytteen metyyliheksaaniamiinin käytöstä. Hän kertoi käyttäneensä ravinnetta koko kauden ajan seurajoukkueensa Dinamo Riian lääkärin suosituksesta. IIHF langetti huhtikuussa 2014 Pavlovsille lopulta 18 kuukauden pelikiellon. Latvian joukkueesta positiivisen doping-näytteen antoi myös Ralfs Freibergs, mutta Latvia sai kuitenkin pitää turnauksen kahdeksannen sijansa.
Pavlovs pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Noista ensimmäisessä turnauksessa Latvia pelasi I-divisioonassa, jonka B-lohkon mestaruuden joukkue voitti. Pavlovs pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007.