stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Knivstan kunta
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Knivstan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien. Vuosina 1973–1998 luvut ovat nollia, koska tuolloin Knivsta oli vielä osa Uppsalan kuntaa.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 9 | 9 | 8 | 5 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 3 | 1 | 2 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 1 | 3 | 4 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 8 | 6 | 6 | 5 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 4 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 4 | 5 | 4 | 5 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Alsiken piiri
Husby-Långhundran piiri
Knivstan piiri
Laggan piiri
Vassundan piiri
Östunan piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Knivsta
Östuna
Husby-Långhundra
Lagga
Alsike
Vassunda
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Lähteessä Knivstan kunta on vielä osa Uppsalan kuntaa, mutta siihen kuuluvat seurakunnat on jätetty tässä pois. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Alsike
Husby-Långhundra (Husby)
Knivsta
Lagga
Vassunda
Östuna
Seurakunnat > Kirkot

Alsiken kirkko
Husby-Långhundran kirkko
Knivstan vanha kirkko
Laggan kirkko
Santa Birgittakyrkan
Vassundan kirkko
Östunan kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Knivstan kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Knivsta kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Uppsalan läänin kunnat
Kartta Knivstan kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Korsukuoro

Korsukuoron jäsenet Uhtuan suunnalla 2. helmikuuta 1942.
SA-kuva.
Korsukuoro oli suomalainen mieskuoro, joka levytti kappaleita jatkosodan aikana. Kuoro oli vuonna 1942 suomeksi levytetyn menestyskappaleen "Eldankajärven jää" yksi ensimmäisistä esittäjistä. Lisäksi se levytti kappaleet "Silmien väliin", "Sirkka liisa" ja "Syvärin laulu". Korsukuoron ja Columbia-orkesteri esittämiä kappaleita on taltioitu myöhemmin muun muassa Artie Musicin vuonna 2002 julkaisemalle sota-ajan propagandalauluista kootulle kokoelma-albumille Molotohvin koktaili.
Mukana levyillä

| Äänite | Äänitteen tiedot | Julkaisuformaatti | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Silmien välliin polkka | Columbia DY 340 | Savikiekko |  |
| Eldankajärven jää (= Ali-Baba) (Eldanka-järven jää on taakse jäänyttä elämää -) | Äänilevystö (Yleisradio) ÄDAT 002 | Savikiekko |  |
| Sota-ajan musiikkia - musiikkia näyttelyyn Yleisradio sodassa | Äänilevystö (Yleisradio), 1940-1943. ÄCD 1 | CD-levy |  |
| Sota ajan iskelmiä 2 | Scandia hslp 238 | LP-Levy |  |
| Sota ajan iskelmiä 2 | Scandia slp 543 | LP-levy |  |
| Musiikkimuistoja sotavuosilta | Valitut palat v89013vv1 | LP-levy |  |
| Musiikkimuistoja sotavuosilta | Valitut palat v89013vv3 | CD-levy |  |
| Molotohvin koktaili - Sota-ajan propagandaa levyillä 1940-1942 | Artie Music, 2002 AMCD 1006 | CD-levy |  |
Aiheesta muualla

Iskelmät sodassa  – Korsukuoro: Eldankajärven jää. Ylen Elävä arkisto.
Sota-ajan propagandalauluja – Korsukuoro: Silmien välliin. Ylen Elävä arkisto.
Kimmo Kinnunen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1991 | keihäs |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1993 | keihäs |  |
Kimmo Paavali Kinnunen (s. 31. maaliskuuta 1968 Äänekoski) on suomalainen keihäänheittäjä ja kaksinkertainen MM-mitalisti, nykyään keihäänheiton valmentaja. Urheilu-urallaan hän edusti Äänekosken Urheilijoita. Ammatiltaan Kinnunen on metsäteknikko. Hän on naimisissa entisen pikajuoksijan Sari Raumalan kanssa ja heillä on neljä lasta. Kinnunen toimi Suomen Urheiluliiton keihäänheiton lajivalmentajana vuosina 2009–2016. Sittemmin hän on valmentanut Latviassa ja Kiinassa.
Kinnunen oli jo nuoruudessaan lupaava keihäänheittäjä. Vuonna 1984 hän heitti 16-vuotiaiden maailmanennätyksen tuloksella 82,34. Kinnusen uran suurin saavutus on maailmanmestaruus ensimmäisistä maailmanmestaruuskisoistaan 1991. Hän heitti loppukilpailun avausheitollaan oman ennätyksensä 90,82 metriä. Kinnusen toiseksi paras heitto finaalissa kantoi vain 82,74. Samana vuonna hänet valittiin Suomen Vuoden urheilijaksi.
Barcelonan kesäolympialaisissa Kinnunen oli neljäs ja seuraavista MM-kisoista Stuttgartissa 1993 hän saavutti hopeaa. Vuoden 1996 Atlantan kesäolympialaisissa Kinnunen sijoittui seitsemänneksi tuloksella 84,02 metriä ja Soulin kesäolympialaisissa Kinnunen oli kymmenes. Huolimatta MM-kullastaan ja -hopeastaan Kinnunen ei ole koskaan voittanut keihäänheiton Suomen mestaruutta.
Seuraavina vuosina Kinnusen ongelmaksi muodostuivat toistuvasti vaikeudet heittää arvokisojen karsintarajan yli, ja hän jäikin usein arvokisoihin valitun ryhmän ulkopuolelle tai kotiinjääväksi varamieheksi. Vielä kesällä 2003 Kinnunen heitti keihästä 74,54 metriä.
Kinnunen luotsasi yhdessä Leo Pusan kanssa Keihäs kohti Lontoota 2012 -hanketta. Hankkeessa oli mukana joukko lupaavia keihäänheittäjiä ja hankkeen tarkoituksena oli saavuttaa menestystä Lontoon olympialaisissa 2012.
Myös Kimmo Kinnusen valmentaja ja isä Jorma Kinnunen menestyi keihäänheittäjänä saavuttaen sekä olympiahopeaa 1968 että maailmanennätyksen 1969. Urheilu-uransa jälkeen Kimmo Kinnunen on valmentanut muun muassa poikaansa Jamia, Zigismunds Sirmaista ja Līna Mūzea. Vuoden 2018 lopulla Kinnunen valittiin Kiinan keihäänheittäjien päävalmentajaksi ja hän toimi tehtävässä vuoden 2019 loppuun.
Syksyllä 2021 uutisoitiin, että Kinnuselle tarjottiin keihäänheiton lajivalmentajan paikkaa Intiassa. Hän ei kuitenkaan ottanut paikkaa vastaan.
Kinnunen on Äänekosken Sarjakuvaseuran aktiivijäsen.
Parhaat tulokset

90,82 (1) Tokio 26.8.1991
88,48 (q) Tokio 25.8.1991
87,58 (1) Köln 8.9.1991
86,38 (2) Bryssel 13.9.1991
85,96 (3) Seinäjoki 8.8.1999
85,90 (5) Sheffield 15.9.1991
85,86 (1) Lapua 30.6.1991
85,32 (1) Tampere 20.8.1996
84,78 (2) Stuttgart 16.8.1993
84,74 (1) Kemi 4.7.1991
1 2 3  Heitetty myöhemmin kielletyllä rypyläkeihäällä. Tulos kuitenkin löytyy kansainvälisen yleisurheiluliiton kaikkien aikojen tilastosta hyväksytyistä tuloksista. Esimerkiksi suomalainen Tilastopaja ei listaa rypyläkeihäällä tehtyjä tuloksia Suomen kaikkien aikojen tilastossa.
1 2 3 4  Heitetty myöhemmin kielletyllä rypyläkeihäällä. Tulosta ei ole kansainvälisen yleisurheiluliiton kaikkien aikojen tilastossa hyväksytyissä tuloksissa.
Kausien parhaat heitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Tulos | Paikka | Päivämäärä |
| 1986 | 71,72 | – | 2. elokuuta |
| 1987 | 72,94 | Salo | 18. heinäkuuta |
| 1988 | 80,24 | Soul | 24. syyskuuta |
| 1989 | 83,10 | Ostia | 21. syyskuuta |
| 1990 | 81,46 | Lahti | 9. elokuuta |
| 1991 | 90,82 | Tokio | 26. elokuuta |
| 1992 | 83,42 | Lappeenranta | 16. elokuuta |
| 1993 | 84,78 | Stuttgart | 16. elokuuta |
| 1994 | 79,34 | Äänekoski | 16. kesäkuuta |
| 1995 | 82,64 | Lapua | 23. heinäkuuta |
| 1996 | 85,32 | Tampere | 20. elokuuta |
| 1997 | 82,48 | Soini | 27. heinäkuuta |
| 1998 | 84,23 | Lappeenranta | 2. elokuuta |
| 1999 | 85,96 | Seinäjoki | 8. elokuuta |
| 2000 | 81,41 | Turku | 2. elokuuta |
| 2001 | 81,35 | Jyväskylä | 1. elokuuta |
| 2002 | 80,39 | Kemi | 10. elokuuta |
| 2003 | 74,54 | Äänekoski | 28. heinäkuuta |
Lähde: IAAF
Muita urheilusuorituksia

Urheiluliiton lajivalmentajana toiminut Kari Ihalainen kertoi Kimmon nostaneen puolikyykystä 360 kiloa ennen Barcelonan vuoden 1992 olympiakisoja.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Suomelle MM-tupla keihäässä
Ylen Elävä arkisto: Kimmo Kinnunen heittää MM-hopeaa
Miesten keihäänheiton maailmanmestarit
Ksenia Solo

| Ksenia Solo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1987 (ikä 36)  Latvia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Life Unexpected  (Tasha)   Lost Girl  (Kenzi)
Aiheesta muualla
IMDb 
Ksenia Solo (s. 11. lokakuuta 1987 Latvia) on latvialaissyntyinen kanadalainen näyttelijä.
Ura

Ksenia näytteli roolin Zoey Jonesina APTN:n sarjassa renegadepress.com. Vuosina 2005 ja 2006 hänet palkittiin Gemini-palkinnolla. Hän näytteli useissa kanadalaisissa elokuvissa, kuten Love Thy Neightbour ja Mayday. Lisäksi hän oli vierailevana tähtenä muun muassa sarjassa Kojak.
Vuonna 2010 Ksenialla oli pieni rooli Darren Aronofskyn elokuvassa Black Swan, jonka pääosissa olivat Natalie Portman ja Mila Kunis.
Solo näyttelee Kenzi-nimistä naista Showcasen tv-sarjassa Lost Girl. Aiemmin hän näytteli Tasha-nimistä henkilöä sarjassa Life Unexpected. Hän oli myös näyttelijänä sarjassa Dodge, mutta sarja ei jatkanut pilottia pidemmälle.
Yksityiselämä

Ksenia syntyi Latviassa. Hän muutti perheineen Kanadaan viisivuotiaana. Nykyisin hän asuu New Yorkissa. Ksenia opiskeli balettia, mutta 14-vuotiaana hän joutui lopettamaan opiskelun selän vahingoittumisen takia. Ksenian äiti on entinen ballerina, josta tuli myöhemmin näyttelijä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Man of Substance, AA Man of Substance | Hannah | Lyhytelokuva |
| 2003 | Republic of Love, TheThe Republic of Love | Micheline |  |
| 2010 | Black Swan | Veronica |  |
| 2011 | Factory, TheThe Factory | Emma |  |
| Vuosi | Tuotos | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | I Was a Sixth Grade Alien | Xhanthippe | Jakso: "Bride of Pleskit!" |
| 2000 | Tehtävä: Maa | Kathy Simmons | Jakso: "Take No Prisoners" |
| 2001 | My Louisiana Sky | Abby Lynn Anders | TV - elokuva |
| 2001 | What Girls Learn | Girl | TV - elokuva |
| 2002 | Sins of the Father | Lucinda | TV - elokuva |
| 2002 | Adventure Inc. | Natalie | Jakso: "Village of the Lost" |
| 2003 | Defending Our Kids: The Julie Posey Story | Kristyn Posey | TV - elokuva |
| 2004 | Kadonneiden jäljillä | Megan Hahn | Jakso: "Judgement Day" |
| 2004-2008 | Renegadepress.com | Zoey Jones | 42 jaksoa |
| 2005 | Kojak | Angela Howard | Jakso: "All Bets Off: Part 1" |
| 2006 | Love Thy Neighbor | Erin Benson | TV - elokuva |
| 2007 | Todistettavasti syyllinen | Lena | Jakso: "Cargo" |
| 2008 | Moonlight | Bonnie Morrow | Jakso: "Fated to Pretend" |
| 2009 | Crime Stories | Waitress | Jakso: "The Happy Face Killer" |
| 2009 | Cleaner, TheThe Cleaner | Callie Bell | Jakso: "Cinderella" |
| 2010– | Lost Girl | Kenzi |  |
| 2010–2011 | Life Unexpected | Natasha Siviac | 13 jaksoa |
| 2011 | Nikita | Irina | Jakso: "Alexandra" |
| 2011 | Locke & Key | Dodge | TV-elokuva |
| 2018 | Simpsonit | Anastasia Alekova | äänirooli, 1 jakso |
Kuolemanvirta

| Kuolemanvirta Mustan kuun lapset |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 2016
 Formaatti: Digitaalinen julkaisu
 Tyylilaji: melodinen black metal
 Kesto: 18.22
 Levy-yhtiö: Inverse
Mustan kuun lapsien muut julkaisut
| 14 talvea 2011 | Kuolemanvirta 2016 | Saatto 2017 |
Kuolemanvirta on suomalaisen Mustan kuun lapset -yhtyeen vuonna 2016 julkaisema EP-levy. Levy julkaistiin digitaalisena iTunesissa, Spotifyssa sekä YouTubessa.
Kappaleet

Kuolemanvirta – 05.46
Veritanssi ’16 – 04.23
Valkoinen Satama (Live) – 06.16
Kuka palvoo Saatanaa (Live) – 02.01
Aiheesta muualla

Kuolemanvirta Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kuolemanvirta Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Korkein voitto

| Korkein voitto |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Carl von Haartman
Käsikirjoittaja:  Carl von Haartman
Tuottaja:  Erkki Karu
Kuvaaja:  Eino Kari
Leikkaaja:  Carl von Haartman
Pääosat:  Carl von Haartman   Kerstin Nylander
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  2. syyskuuta 1929
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korkein voitto on vuonna 1929 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Carl von Haartman. Elokuvan ensi-ilta oli 2. syyskuuta 1929 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Elokuvan juoni

Vakoiluaiheisen elokuvan alussa paroni Henrik von Hagen (Carl von Haartman) herää railakkaan juhlimisen jälkeen krapulaisena ja rahansa tuhlanneena. Saavuttuaan aamugrogille ravintolaan hän lukee sanomalehdestä voittaneensa arpajaisissa suuren rahasumman. Samassa lehdessä on myös ilmoitus venäläisen tanssijattaren Vera Vasiljevnan (Kerstin Nylander) vierailusta Suomessa. Paroni päättää tutustua naiseen ja onnistuukin tapaamaan hänet. Heidän välilleen syttyy romanssi ja paroni käy Veran kanssa hylkeenpyyntiretkellä Mäkiluodossa ja myös Suomenlinnassa. Retken aikana Vera piirtää ahkerasti ja on epäilyttävän kiinnostunut Suomenlinnan sotilaallisista laitteista ja tykkien kantomatkasta. Tässä vaiheessa paronille selviää, että Vera onkin venäläisten vakooja, jonka työnantajana toimii Aku Korhosen esittämä juutalainen.
Elokuvan loppukohtauksessa Katajanokan vankilasta vapautuvaa Veraa on vastassa paroni von Hagen. He syleilevät ja Vera lausuu Rakkaani, nyt olemme me molemmat saaneet korkeimman voiton.
Näyttelijät

Carl von Haartman	- Paroni Henrik von Hagen
Kerstin Nylander	- Madame Vera Vasiljevna
Aku Korhonen	- Juutalainen vakooja
Erik Fröling	- Konsuli
Ellen Sylvin	- Karin Huhta
Eero Kilpi	- Lääkäri
Reino Volanen	- Vuokraisäntä
Kaisu Leppänen	- Huonepalvelija
kreivi Armfelt	- väkeä Kämpissä
rouva Huber	- väkeä Kämpissä
Anita Lagerspets	- väkeä Kämpissä
Nanny Westerlund	- väkeä Kämpissä
herra Baumgarten	- Kämpin hovimestari
Ernst Lampén	- Herra Kämpissä
Frans Ekebom	- Pirssiauton kuljettaja
Kaj Kivijärvi
Muut tekijät

Carl von Haartman - käsikirjoitus, leikkaus
Erkki Karu  - tuottaja
Eino Kari - kuvaus, leikkaus
Carl Fager	 - lavastus
Armas Fredman	 - studiopäällikkö, lavastusapulainen, kuvausapulainen
Hannes Kuokkanen	- naamiointi
Kullervo Kari	- kuvausapulainen
Kalle Havas	- valokuvat
Kosti Lehtinen	- valokuvat
Eva Luttinen	- studion emäntä
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto
Kitty Carlisle

Kitty Carlisle vuonna 1933.
Kitty Carlisle (synt. Catherine Conn, 3. syyskuuta 1910 – 17. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, oopperalaulaja, Broadway-esiintyjä, talk-show juontaja ja taidevaikuttaja. Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat: She Loves Me Not (1934), Ilta oopperassa (1935), Hollywood kanttiini (1944), Radio Days (1987) ja Moni kakku päältä kaunis (1993). Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famellä.
Kitty Carlisle esiintyi Broadwayllä useissa suosituissa näytelmissä ja musikaaleissa. Hän juonsi myöhemmällä urallaan monia talk-show ja peliohjelmia: Password (1961–1962), I've got a Secret (1952–1966), What's My Line (1963–1966) ja To Thell The Truth (1957–1968, 1975–1977, 1980).
Palkinnot

Star on the Walk of Fame (1960)
Yksityiselämä

Kitty Carlisle oli naimisissa käsikirjoittaja Moss Hartin kanssa vuosina 1946–1961. Heillä on kaksi lasta Christopher (s. 1948) ja Catherine (s. 1950). Moss Hart kuoli vuonna 1961 57-vuotiaana. Kitty Carlisleltä ilmestyi elämäkerta Kitty vuonna 1984. Carlisle saavutti pitkän eliniän, hän kuoli 96-vuotiaana vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Kitty Carlisle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kitty Carlisle Elonetissä.
Kylppy

Kylppy (ruots. Gölpo) on Kemiönsaaren kunnan pohjoisin kylä. Se sijaitsee aivan kunnanrajan tuntumassa.
Kylppy on muodostunut Kylpyn maatilan ympärille Kylpynlahden rannalle. Suomenkulmantie kulkee kylän halki ja kylän harva asutus myötäilee tietä. Kylpyn naapurikylät ovat Kiila sekä naapurikunnan puolelta Sapalahti ja Ahtmaa. Kylä on pääosin kallioista metsämaata, mutta mereen laskevien ojien väliin jää kolme peltoaukeaa.
Kuuvajoki

Kuuvajoki on pienehkö joki Lemussa. Se virtaa Nyynäisistä Hirvijokeen, jonka sivuhaara se on.
Kutikula

Kutikula on eliön suojaava pintakerros. Kutikulaksi voidaan kutsua monia erilaisia eläinten ja kasvien sekä niiden osien pintakerroksia.
Kutikula eläimillä

Useilla selkärangattomilla eläimillä kutikulaksi kutsuttu kerros toimii ulkoisena tukirankana. Eläinten elinten pintaa voidaan myös kutsua kutikulaksi, ja selkärankaisilla kehittyvien hampaiden pintaa kutsutaan kiillekutikulaksi. Myös linnunmunien kuten kananmunan kuoren ulointa vahamaista kerrosta kutsutaan kutikulaksi.
Kutikula kasveilla

Kasvitieteessä kutikula on kasvien maanpäällisten osien pintaa peittävä ohut vahamainen kerros.
Kurkiaura

| Kurkiaura Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Jurvan Musiikkipaja
 Julkaistu: 3. lokakuuta 2020
 Kesto: 39.06
 Levy-yhtiö: Laulusampo
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Sun kanssas kahden 2018 | Kurkiaura 2020 |   |
Kurkiaura on Jukka Kuoppamäen vuonna 2020 julkaistu albumi. Sanoitusten aihepiirinä on Suomi, isänmaa ja äidinkieli. Mukana on myös kreikkalaista mytologiaa. Kuoppamäki teki albumia kaikkiaan kymmenisen vuotta. Albumin vanhimman laulun hän on sanoittanut vuonna 2002, nimikkokappale on vuodelta 2016.
Kappaleet

Kurkiaura – 3.24
Eurooppa – 3.34
Karibia – 3.35
Äidinkieli isänmaa – 3.33
Me teimme historiaa – 3.28
Suomalainen Ruotsissa – 2.45
Ithaka – 3.45
Äiti maa – 3.31
Matkamiehen virsi (Kun alkamaan käyt nyt sä viimeistä matkaa -). – 4.45
Harva meistä tietää – 3.59
Uudet tuulet – 3.25
Kuolemanrangaistus Uudessa-Seelannissa

Uudessa-Seelannissa kuolemanrangaistus oli käytössä vuoteen 1989. Ensimmäinen kuolemanrangaistus pantiin toimeen vuonna 1842 ja viimeinen vuonna 1957. Yhteensä Uudessa-Seelannissa teloitettiin 84 henkilöä, joista 83 sai rangaistuksensa murhasta ja yksi maanpetoksesta. Lain mukaan kuolemanrangaistuksia oli mahdollista antaa murhasta, maanpetoksesta ja merirosvouksesta. Kaikki teloitukset tapahtuivat hirttämällä.
Historia

Ensimmäinen kuolemanrangaistuksen johdosta teloitettu oli maori nimeltä Maketu Wharetotara 7. maaliskuuta 1842. Hänet oli tuomittu Thomas Bullin, tämän vaimon Elizabeth Robertonin ja heidän kahden lapsensa murhasta. Lisäksi Maketu oli tappanut Nga Puhi -heimon päällikön tyttären, mutta tätä ei huomioitu rangaistusta annettaessa. Toinen tunnettu maoreihin liittynyt kuolemanrangaistus pantiin toimeen 17. toukokuuta 1866, kun maoripäällikkö Mokomoko ja neljä muuta maoria teloitettiin lähetyssaarnaaja Carl Völknerin murhasta. Mokomokon syyllisyydestä ei kuitenkaan ollut pitäviä todisteita, ja oikeusministeri Doug Graham pyysi hänen jälkeläisiltään anteeksi vuonna 1993.
Kuolemanrangaistukset pantiin toimeen vuoteen 1862 asti julkisesti, ja viimeinen julkisesti teloitettu oli lippujunkkari James Collins tammikuussa 1862. Hirttäminen vahvistettiin viralliseksi teloitusmuodoksi vasta vuonna 1880, vaikka kaikki aiemmatkin teloitukset olivat tapahtuneet hirttämällä.
Uuden-Seelannin työväenpuolue oli vastustanut kuolemantuomiota, ja päästyään valtaan vuonna 1935 se muutti kaikki kuolemanrangaistukset elinkautisiksi vankeustuomioiksi. Lisäksi murha poistettiin kuolemanrangaistuksen mahdollistavista rikoksista vuonna 1941. Tämä kuitenkin kumottiin työväenpuolueen menetettyä vallan kansallispuolueelle vuonna 1950, ja vuosien 1951 ja 1957 välillä langetettiin 18 kuolemanrangaistusta, joista pantiin toimeen kahdeksan. Työväenpuolue palasi valtaan vuonna 1957, ja se lakkautti kuolemanrangaistukset seuraavana vuonna.
Uuden-Seelannin historian viimeinen teloitus tapahtui vuonna 1957, kun Walter Bolton -niminen mies teloitettiin vaimonsa myrkyttämisestä. Teloituksen on väitetty epäonnistuneen ja Boltonin kuolleen tukehtuen hitaasti hirttoköyteen.
Kansallispuolue palasi jälleen valtaan vuonna 1960, mutta nyt kuolemanrangaistuksella oli vastustajia puolueen sisällä. Vuonna 1961 parlamentissa äänestettiin rikoslain muuttamisesta siten, että kuolemanrangaistus poistettaisiin. Muutos meni läpi 41 edustajan puoltaessa ja 30 vastustaessa sitä. Kuolemanrangaistus maanpetoksesta oli kuitenkin voimassa sitä koskevan lain lakkauttamiseen asti vuoteen 1989.
Kaikki Uudessa-Seelannissa teloitetut yhtä lukuun ottamatta olivat miehiä. Teloitukset tapahtuivat kymmenessä eri paikassa, joista eniten teloitettiin Aucklandissa (41), Wellingtonissa (17) ja Lytteltonissa (7).
Nykyisin

Kuolemanrangaistuksen ja ylipäätään tuomioiden koventamisen kannatus on lisääntynyt paljon julkisuutta saaneiden tai erityisen raakojen rikosten yhteydessä. Kovempien rangaistusten on uskottu vaikuttavan rikollisuuteen ehkäisevästi. Vuonna 2005 TVOne-kanavalla esitetyssä Close Up -ohjelmassa kysyttiin katsojien mielipidettä kuolemanrangaistuksen uudesta käyttöönotosta Uudessa-Seelannissa. 9 685 vastaajasta 7 063 vastasi kannattavansa ja 2 622 vastasi vastustavansa ajatusta. Toisaalta vuotta aiemmin One News Network ja Colmar Brunton Pollsin tekemän 1 000 henkilöä käsittäneen kyselyn mukaan vain 28 prosenttia vastaajista kannatti kuolemanrangaistuksen ottamista uudelleen käyttöön.
Korteslampi (Ähtäri)

| Korteslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°34′20″N, 23°59′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskuoja:  oja Rautolampeen 
Järvinumero:  35.434.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161,8 m  
Rantaviiva:  0,843 km  
Pinta-ala:  3,104 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorteslampi 
Korteslampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärin keskustaajaman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,8 metriä mpy.
Kuutyttö

| Kuutyttö |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Anna Korhonen
Käsikirjoittaja:  Anna Korhonen
Tuottaja:  Marianne Mäkelä
Säveltäjä:  Päivi Takala
Kuvaaja:  Marita Hällfors
Leikkaaja:  Katja Pällijeff
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Kesto:  58 min 32 s
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuutyttö on	Anna Korhosen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2018. Se kertoo kansainvälisestä adoptiosta. Päähenkilö on ohjaajan Thaimaasta adoptoima tytär. Korhonen matkustaa tutkimaan, mistä hänen tyttärensä on peräisin.