stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jiddiš
Kielimuodot > Murteet

Jiddiš jakautuu länsi- ja itämurteisiin, ja myös Pohjois-Puolan välimuoto voidaan erottaa omaksi murteekseen. Länsimurteet jaetaan luoteis-, keskiläntisiin ja lounaisiin murteisiin. Länsimurteita puhuttiin Länsi-Euroopassa ja Unkarissa, mutta ne ovat jo pääosin kadonneet. Itämurteita puhuttiin Itä-Euroopassa, ja ne levisivät siirtolaisten mukana myös Yhdysvaltoihin 1800-luvulla. Itäjiddiš jaetaan pohjois-, keski- ja etelämurteisiin (eli liettualaisiin, puolalaisiin ja ukrainalaisiin). Nämä murteet eroavat toisistaan ennen kaikkea vokaalien ääntämyksessä. Itäjiddišin puhujat on myös usein jaettu kahteen kieli- ja kulttuuripiiriin, litvakkeihin ja galitsialaisiin.
Kielimuodot > Yleiskieli

Jiddišissä ei ole virallista kielimuotoa, mutta kirjoitetussa kielessä ja mediassa käytetään nykyisin YIVO-instituutin 1920- ja 1930-luvuilla kehittämää yleisjiddišiksi (klal-shprakh) kutsuttua muunnelmaa. Se perustuu eteläisen itäjiddišin kielioppiin ja pohjoisen ääntämykseen. Yleiskieli oli alun perin tarkoitettu vain eri murteiden puhujien kanssakäymiseen, mutta murrealueiden kadottua siitä on tullut joillekin kielen ainoa muoto, ja se on myös yliopistoissa opetettava kielimuoto. New Yorkin hasidit käyttävät edelleen jiddišin perinteisiä murteita, etenkin unkarilaista murretta.
Eri kielten vaikutus

Jiddiš on saanut paljon vaikutteita useista kielistä, joiden käyttöalueilla juutalaiset ovat asuneet. Jiddišin sanastosta noin 70–80 prosenttia tulee saksasta. Monin paikoin jiddiš ja saksa ovatkin keskenään lähes identtisiä, kuten esimerkkilause ikh shrayb a briv (jidd.) ja Ich schreibe einen Brief (saks.), ’kirjoitan kirjettä’. Toisaalta jotkin jiddišissä yhä yleisinä esiintyvät saksankieliset sanat ovat jo kadonneet saksasta ja päinvastoin.
Vaikka jiddiš muistuttaakin kaikissa suhteissa paljon saksan kieltä ja sitä on kutsuttu väheksyen juutalaissaksaksi, jiddišiä ei voi pitää vain saksan murteena. Kielet ovat maantieteellisesti ja kulttuurisesti eriytyneet, eivätkä saksanpuhujat yleensä ymmärrä jiddišiä: sen sanastosta osa tulee muualta kuin saksan kielestä ja osa sen kieliopistakin tulee slaavilaisista kielistä.
Heprealaisten sanojen osuus jiddišissä on noin 15 prosenttia. Myös arameankielistä sanastoa esiintyy. Uskonnollisessa kirjallisuudessa seemiläisperäisten sanojen osuus voi nousta jopa 25 prosenttiin. Kielen seemiläiset lainasanat ovat useimmin substantiiveja, mutta joskus myös esimerkiksi sanontoja.
Juutalaisten muutettua Itä-Eurooppaan jiddišiin tuli paljon myös slaavilaisia vaikutteita, ja sanastosta noin 5 prosenttia onkin slaavilaisperäistä. Vaikutteisiin kuuluvat etenkin konsonanttien regressiivinen assimilaatio, jotkin verbiaspektimuodot, monet toimintaa kuvaavat verbilainasanat, useat päätteet, paikallista luontoa ja ruokaa merkitsevät lainasanat, sekä monet sukulaisuutta kuvaavat sanat.
Jiddišin keskeisessä sanastossa on myös joitakin romaanisperäisiä sanoja, kuten juutalaisranskasta tulleet bentshn (< lat. benedicere, ’siunata’) ja leyenen (< lat. legere, ’lukea’). Yhdysvaltoihin muuttaneet juutalaiset ovat omaksuneet kieleen lisäksi englanninkielisiä sanoja. Yhdysvaltalainen kirjailija Leo Rosten on havainnollistanut jiddišille tyypillistä eri kielten sanaston lainailua jiddišinkielisellä lauseella Guten erev shabbes, Madame Chairman (’Hyvää perjantai-iltaa, rouva puheenjohtaja’), joka koostuu viiden eri kielen sanoista.
Jiddiš juutalaisena kielenä

Jiddišiä pidetään kielenä, joka on täynnä huumoria, ja monet tunnetut jiddišinkieliset kirjailijat ovatkin kansanhumoristeja. Jiddiš kehittyi juutalaisten kieleksi aikana, jolloin juutalaisten elämä Euroopassa oli erittäin raskasta – kielellä ja kirjallisuudella pyrittiin keventämään vaikeuksien taakkaa. Jiddiš toimi myös juutalaisten salakielenä, jota saksalaisten ei haluttu ymmärtävän. Juutalaisten tuntema epäluulo vihamielistä kristittyä ympäristöä kohtaan toi kieleen paljon kristinuskoon kohdistuvia pilkallisia vertauksia. Näistä tunnetuimpia on ”hölynpölyä” tarkoittava yleinen ilmaisu nisht geshtoygn un nisht gefloygn (suom. ’ei kiivennyt eikä lentänyt’), joka viittasi Jeesuksen ylösnousemukseen.
Kirjoitusjärjestelmä

Jiddišiä kirjoitetaan oikealta vasemmalle heprealaisin aakkosin, yleensä niiden neliömäistä variaatiota käyttäen. Jiddišin oikeinkirjoitus on vaihdellut aikojen saatossa etenkin vokaalien osalta. Nykyisin kielen oikeinkirjoituksen suositukset antaa YIVO-instituutti. YIVO on määritellyt myös jiddišin standardisoidun siirtokirjoituksen, joka on käytössä etenkin sähköpostiviestinnässä.
Jiddišin kirjaimet kattavat kaikki kielen äänteet, ja kieltä kirjoitetaankin foneemisesti. Poikkeuksena tästä ovat heprean- ja arameankieliset sanat, joissa vokaalit jätetään yleensä kirjoittamatta.
Taulukossa ovat jiddišin aakkoset, niiden YIVO-romanisaatio, ääntäminen ja kirjainten nimet.
| Merkki | YIVO-romanisaatio | Ääntäminen | Nimi | Huomattavaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| א | (–) | (–) | shtumer alef | Osoittaa seuraavan tavun alkamista vokaalilla. |
| אַ | a | /a/ | pasekh alef |  |
| אָ | o | /ɔ/ | komets alef |  |
| ב | b | /b/ | beys |  |
| בֿ | v | /v/ | veys | Vain seemiläisissä sanoissa. |
| ג | g | /g/ | giml |  |
| ד | d | /d/ | daled |  |
| דזש | dzh | /dʒ/ | daled zayen shin |  |
| ה | h | /h/ | hey |  |
| ו | u | /u/ | vov |  |
| וּ | u | /ʊ/ | melupm vov | Käytetään vain yhdessä ו tai י kanssa. |
| וו | v | /v/ | tsvey vovn |  |
| וי | oy | /ɔɪ/ | vov yud |  |
| ז | z | /z/ | zayen |  |
| זש | zh | /ʒ/ | zayen shin |  |
| ח | kh | /χ/ | khes | Vain seemiläisissä sanoissa. |
| ט | t | /t/ | tes |  |
| טש | tsh | /tʃ/ | tes shin |  |
| י | y, i | /j/, /ɪ/ | yud | Konsonantti /j/ tavun alussa. Vokaali /ɪ/ muulloin. |
| יִ | i | /ɪ/ | khirik yud | Vain konsonantin י jälkeen tai toisen vokaalin vieressä. |
| יי | ey | /ɛɪ/ | tsvey yudn |  |
| ײַ | ay | /aɪ/ | pasekh tsvey yudn |  |
| כּ | k | /k/ | kof | Vain seemiläisissä sanoissa. |
| כ | kh | /χ/ | khof |  |
| ך | kh | /χ/ | lange khof | Vain sanan lopussa. |
| ל | l | /l/ | lamed |  |
| מ | m | /m/ | mem |  |
| ם | m | /m/ | shlos mem | Vain sanan lopussa. |
| נ | n | /n/ | nun |  |
| ן | n, m | /n/, /m/ | lange nun | Vain sanan lopussa. |
| ס | s | /s/ | samekh |  |
| ע | e | /ɛ/, /ɜ/ | ayin | Painottomissa tavuissa /ɜ/ |
| פּ | p | /p/ | pey |  |
| פֿ | f | /f/ | fey |  |
| ף | f | /f/ | lange fey | Vain sanan lopussa. |
| צ | ts | /ts/ | tsadek |  |
| ץ | ts | /ts/ | lange tsadek | Vain sanan lopussa. |
| ק | k | /k/ | kuf |  |
| ר | r | /r/ | reysh |  |
| ש | sh | /ʃ/ | shin |  |
| שׂ | s | /s/ | sin | Vain seemiläisissä sanoissa. |
| תּ | t | /t/ | tof | Vain seemiläisissä sanoissa. |
| ת | s | /s/ | sof | Vain seemiläisissä sanoissa. |
Sanasto

Jiddišissä on arvioitu olevan 180 000 sanaa. Koska jiddiš oli tavallisen kaupunkilaisrahvaan kieli, siinä on melko vähän abstrakteja käsitteitä tai luontoa kuvaavia sanoja. Sen sijaan siinä on runsaasti sosiaalisessa elämässä käytettäviä sanoja kuten ihmisten nimityksiä, hellittelysanoja ja muita ihmissuhteisiin liittyviä sanoja, ja siinä on myös hyvin rikas valikoima sanontoja ja voimasanoja.
Äänneoppi

Jiddišin ääntäminen muistuttaa läntisen saksan ääntämistä. Vokaalifoneemit /ʏ/ ja /œ/ kuitenkin puuttuvat, ja niitä vastaavat jiddišissä /ɪ/ ja /ɛɪ/. Kielessä esiintyy joitain saksalle vieraita sananalkuisia konsonanttiyhtymiä, kuten /dl/, /mr/, /tχ/ ja /gz/.
Jiddišin saksalaisperäisissä sanoissa paino on yleensä sanan alussa, ja slaavilaisissa ja seemiläisissä toiseksi viimeisellä tavulla. Painottomat vokaalit äännetään yleensä heikkoina.
Kielioppi > Muoto-oppi

Substantiiveja on kolmea sukua: maskuliini, feminiini ja neutri. Maskuliinin määräinen artikkeli on der, feminiinin di ja neutrin dos; monikko on aina di. Monikon yleisimpiä tunnuksia ovat -s ja -n, mutta heprealaisperäisissä sanoissa -im tai -es. Sijamuotoja ovat nominatiivi, akkusatiivi ja datiivi. Genetiivin yleisin tunnus on -s.
Verbit taipuvat yksikön kaikissa persoonissa, ja teitittelymuotoja käytetään. Imperfektiä ei ole, vaan mennyt aika ilmaistaan apuverbin avulla.
Kielioppi > Lauseoppi

Jiddišin sanajärjestys on SVO, kuten saksassakin, mutta yleisesti ottaen sanajärjestys on melko vapaa. Sanajärjestykseen on tullut paljon slaavilaisia vaikutteita, esimerkiksi lauseessa Es kholemt zikh mir a vayser nitl (’haaveilen valkeasta joulusta’), jonka lauserakenne on slaavilainen, vaikka sen sanasto onkin saksalais-heprealais-romaanisperäistä.
Jiddišinkielinen kulttuuri > Kirjallisuus

Varhaista jiddišinkielistä kirjallisuutta edustaa Elia Levitan 1500-luvun alussa kirjoittama suosittu, sisällöltään lähinnä ritariromanssin luonteinen seikkailurunoelma Bovo-Bukh.
Koska naiset eivät yleensä osanneet hepreaa, heidän uskonnollisista tarpeistaan pyrittiin huolehtimaan julkaisemalla hengellistä kirjallisuutta jiddišiksi. Tällaisista selitysteoksista kirjallisuudenhistoriallisesti merkittävimpiä on rabbi Ja'akov ben Isaak Aškenazin 1600-luvun alussa kirjoittama ”naisten Raamattu”, Tsene-rene (”Menkää katsomaan” – kirjan nimi on hepreaa ja tulee Laulujen laulun jakeesta 3:11: ”Menkää katsomaan, oi Siionin tyttäret”). Tsene-renen ja Bovo-Bukhin jiddiš oli sanastoltaan varsin puhtaasti germaanista.
Jiddiš ei ollut vakavasti otettu kirjakieli vielä 1800-luvun alussa, vaan jiddišiksi julkaistiin lähinnä naisten ja lasten kirjallisuutta. 1800-luvun loppupuolella alkoi modernin jiddišinkielisen kirjallisuuden kukoistuskausi: ajan tärkeimpiä kirjailijoita olivat Mendele Mocher Sforim, I. L. Peretz ja Sholem Aleichem. Jiddišinkielinen julkaisutoiminta kasvoi nopeasti. Vuonna 1978 jiddišiksi kirjoittava Isaac Bashevis Singer sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon.
Jiddišinkielinen kulttuuri > Teatteri

Jiddišinkielinen teatteri syntyi 1872 Romaniassa, ja sen isänä pidetään Abraham Goldfadenia. Venäjän viranomaiset kielsivät jiddišinkielisen teatterin vuonna 1883, minkä seurauksena se siirtyi sieltä Pariisiin, Lontooseen ja New Yorkin, missä se alkoi kukoistaa. Yhdysvalloissa kehittyi myös newyorkilaisten lomakohteen Catskillsin jiddišinkielinen komediaperinne, joka toimi useimpien amerikanjuutalaisten koomikoiden kuten Mel Brooksin ja Danny Kayen astinlautana kansalliseen menestykseen.
Kirjallisuutta

Harviainen, Tapani & Illman, Karl-Johan (toim.): Juutalainen kulttuuri.  Helsingissä:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-13313-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jiddiš–englanti-sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Forverts, maailman suurin jiddišinkielinen lehti
YIVO, jiddišin tutkimusinstituutti
| n k Germaaniset kielet |
| --- | --- |
Länsigermaaniset kielet:  afrikaans  alasaksa  englanti  friisi itäfriisi  länsifriisi  pohjoisfriisi  hollanti  jiddiš  limburg  luxemburg  saksa baijeri  elsassi  kölsch  pennsylvaniansaksa  skotti  wymysorys  yola† 
Pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet:  fääri  islanti  norja kirjanorja  uusnorja  norni†  ruotsi älvdalska  tanska 
Itägermaaniset kielet:  burgundi†  gootti† Krimin gootti†  vandaali† 
† kuollut kieli
Yhdysvaltalainen jiddišinkielinen juliste vuodelta 1917
Jiddišinkielinen kalligrafia Wormsin Mahzorissa.
Jiddišinkielisiä liikennemerkkejä Kiryas Joelissa, New Yorkissa. Ylemmän merkin alarivillä lukee "BAS STOP", ilman tarkkeita.
Jiddišinkielisen kirjan kansilehti. Isolla kirjoittajan nimi Motke Chabad.
Joulupuuseura

Joulupuuseura ry on rekisteröity yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää alan toimintaedellytyksiä sekä kasvattajien ja sidosryhmien yhteistoimintaa Suomessa. Joulupuuseura perustettiin vuonna 1991. Seuran toiminta perustuu suurimmilta osin vapaaehtoistoimintaan. Seura on julkaissut vuonna 2007 alan perusteoksen Joulupuukirja – Joulupuun kasvatuksen perusteet Suomessa. Seuraan otetaan jäseniksi sekä joulupuiden ja leikkohavujen tuotannosta kiinnostuneita että alalla jo toimivia henkilöitä ja yhteisöjä. Seurassa oli vuonna 2016 noin 270 jäsentä.
Emma (romaani)

| Emma |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jane Austen
Kieli:  englanti
Genre:  rakkausromaani
Kustantaja:  John Murray
Julkaistu:  1815
Suomennos
Suomentaja:  Aune Brotherus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1950
Sivumäärä:  461
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Emma on englantilaisen kirjailijan Jane Austenin romaani vuodelta 1815. Se on yksi Austenin tunnetuimpia teoksia. Emma on Austenille tyypillisesti samalla sekä romanttinen että humoristinen. Suomennos julkaistiin vuonna 1950 Aune Brotheruksen kääntämänä.
Juoni

Kirjan päähenkilönä häärii herraskartanon nuori neiti Emma, joka on katsonut asiakseen saattaa itselleen rakkaita henkilöitä avioliiton satamaan. Hän joutuu kuitenkin karvaasti huomaamaan, että tunteiden johdatteleminen ei olekaan niin helppoa, kuin hän oli alkuun kuvitellut. Pappikin menee ja rakastuu aivan väärään ihmiseen. Loppujen lopuksi Emma löytää itsensäkin haaveilemasta avioliitosta.
Elokuvasovitukset

Emma on kuvattu moneen otteeseen, ja tunnetuimpiin niistä kuuluu vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Emma, jossa Gwyneth Paltrow näyttelee Emma Woodhousen roolin. Myös vuonna 1995 julkaistu nuortenelokuva Clueless perustuu löyhästi Emmaan. Siinä pääosaa esittää Alicia Silverstone.
Kirjallisuutta

Austen, Jane: Emma.  (Emma, 1815.) Suomentanut Aune Brotherus. 8. painos (1. painos 1951)  Helsinki:  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-21552-X
HMS Empress of India

| HMS Empress of India |
| --- | --- |
 HMS Empress of India

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  9. heinäkuuta 1890
Laskettu vesille:  7. toukokuuta 1891
Palveluskäyttöön:  11. syyskuuta 1893
Poistui palveluskäytöstä:  vuoden 1911 lopulla tai vuoden 1912 alussa
Loppuvaihe:  uponnut maalilaivana 4. marraskuuta 1913
Tekniset tiedot
Uppouma:  15 020 t (standardi) 15 838 t (max)
Pituus:  125,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  22,9 m
Syväys:  8,4 m
Koneteho:  9 000 ihp
Nopeus:  15,7 solmua
Miehistöä:  712
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 13,5" -tykkiä 10 × QF 6" -tykkiä 10 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 12 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 6 × 18" torpedoputkea
HMS Empress of India oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1891 vesillelaskettu Royal Sovereign -luokan toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus oli Kanaalin laivaston varakomentajan lippulaivana kaksi vuotta ennen kuin se siirrettiin Välimeren laivastoon vuonna 1897.
Välimerellä alus kuului kansainväliseen laivasto-osastoon, joka esti Kreetan kansannousun aikana aseiden kuljettamisen saarelle. Alus palasi Britteinsaarille vuonna 1901 ja se oli hetken aikaa rannikonvalvontatehtävissä Irlannissa ennen siirtoaan Kotilaivastoon lippulaivaksi.
Vuonna 1905 alus siirrettiin reserviin ja se törmäsi HMS A.10:een seuraavana vuonna. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta alkuvuodesta 1912 ja se upotettiin maalilaivana vuonna 1913.
Valmistus

Alus tilattiin Pembroken telakalta osana vuoden 1889 laivastolakia ja sen köli laskettiin 9. heinäkuuta 1889 nimellä HMS Renown. Aluksen nimi vaihdettiin hieman ennen vesillelaskua HMS Empress of Indiaksi, millä nimellä alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1891 kumminaan Louise Margaret Connaughtin ja Strathearnin herttuatar. Alus siirrettiin Pembrokesta Chathamiin, missä se valmistui elokuussa 1893. Aluksen valmistuskustannukset olivat 846 321 puntaa ilman tykkejä, jotka maksoivat 65 841 puntaa.
Elämä elämästä

| Elämä elämästä> Жизнь за жизнь, Žizn za žizn |
| --- | --- |
 Kohtaus elokuvasta.
Ohjaaja:  Jevgeni Bauer
Käsikirjoittaja:  Jevgeni Bauer
Perustuu:  Georges Ohnetin romaaniin Serge Panine (1881)
Kuvaaja:  Boris Zavelev
Tuotantosuunnittelija:  Aleksey Utkin (käännä suomeksi)
Pääosat:  Vera Holodnaja, Lidija Koreneva, Vitold Polonski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Venäjä
Tuotantoyhtiö:  A. Hanžonkov & Co.
Ensi-ilta:  10. toukokuuta 1916 (Venäjä) 27. marraskuuta 1916 (Suomi)
Kesto:  2175 metriä
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elämä elämästä (ven. Жизнь за жизнь, Žizn za žizn) on vuonna 1916 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaama melodraama perustuu Georges Ohnetin romaaniin Serge Panine. Sen pääosia esittävät Vera Holodnaja, Lidija Koreneva ja Vitold Polonski.
Juoni

Miljonäärirouva Hromovan luona kasvaa hänen oman tyttärensä Musjan rinnalla ottotytär Nata. Heidän kotiinsa ilmestyy kaksi sulhasta – säihkyvä ruhtinas Bartinski ja varsin tavanomainen liikemies Žurov. Nata ja Bartinski rakastuvat toisiinsa, mutta rahapulansa takia ruhtinas nai rikkaan perijättären Musjan. Nata puolestaan joutuu hyväksymään Žurovin kosinnan. Häiden jälkeen Bartinski tuhlaa Musjan omaisuuden, mutta jatkaa suhdettaan Natan kanssa. Ruhtinas menettää loputkin rahansa ja väärentää vekseliin Žurovin allekirjoituksen. Vältääkseen skandaalin Hromova kehottaa Bartinskia ampumaan itsensä. Kun ruhtinas kieltäytyy, Hromova ampuu hänet ja lavastaa tapahtuneen itsemurhaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Olga Rahmanova  | … |  miljonäärirouva Hromova   |
|  Lidija Koreneva  | … |  Musja, Hromovan tytär   |
|  Vera Holodnaja  | … |  Nata, Hromovan ottotytär   |
|  Vitold Polonski  | … |  ruhtinas Bartinski   |
|  Ivan Perestiani  | … |  Žurov, liikemies   |
Tuotanto ja vastaanotto

Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama Elämä elämästä oli tarkoitettu Iosif Jermoljevin menestyselokuvan Patarouva (Pikovaja dama, 1916) kilpailijaksi. Ohjaaja Jevgeni Bauer sai työhönsä vapaat kädet ja käytettäväkseen kaikki yhtiön resurssit. Näyttelijäkuntaan kiinnitettiin Vera Holodnajan ja hänen vastanäyttelijänsä Vitold Polonskin lisäksi joukko venäläisen mykkäelokuvan suurimpia tähtiä. Salonkimelodraamansa pohjaksi Bauer valitsi ranskalaisen viihdekirjailijan Georges Ohnetin heikkotasoisen romaanin Serge Panine (1881).
Elämä elämästä oli valtava yleisömenestys ja sai ylistäviä lausuntoja myös lehdistössä. Sen suurin ansio on Bauerille ominainen ohjaustyyli – loistelias kuvaus, lavastus ja valaistus, joihin yhdistyy puhtaasti elokuvallisten keinojen – lähikuvien, liikkuvan kameran ja montaasin taitava käyttö. Elämä elämästä oli myös käännekohta Vera Holodnajan uralla ja teki hänestä Hanžonkovin yhtiön suurimman tähden. Näyttelijänä taitavamman Lidija Korenevan suoritus kalpenee melodramaattisiin osiin täydellisesti sopivan Holodnajan rinnalla, ja teoksesta muodostuikin hänen tunnetuin elokuvansa. Pian tämän jälkeen Holodnaja siirtyi kuitenkin kilpailevan Dmitri Haritonovin yhtiön palvelukseen.
Suomessa Elämää elämästä esitettiin ensimmäisen kerran helsinkiläisessä elokuvateatteri Lyyrassa marraskuussa 1916 alaotsikolla Jokaisesta kyyneleestä pisara verta (За каждую слезу по капле крови, Za každuju slezu po kaple krovi). Elämä elämästä uusittiin useampaan kertaan, ja Lauri Piispan mukaan se lienee ollut Suomessakin Holodnajan muistetuin elokuva. Viimeisen kerran sitä esitettiin vuonna 1921.
Aiheesta muualla

Elämä elämästä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Emotional Rescue

| Emotional Rescue The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu – joulukuu 1979
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 1980
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mick Jagger, Keith Richards
 Tyylilaji: rock, uusi aalto, disko
 Kesto: 41.15
 Levy-yhtiö: Rolling Stones Records, Virgin Records
Listasijoitukset
  1. (1980)    1. (heinäkuu 1980)    1. (6 viikkoa, 12. heinäkuuta 1980)    1. (3 viikkoa, 11. heinäkuuta 1980)    1. (1 viikko, 13. kesäkuuta 1980)    2. (15. heinäkuuta 1980)    4. (viikko 27/1980)    13. (heinäkuu 1980)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
| Some Girls 1978 | Emotional Rescue 1980 | Tattoo You 1981 |
Singlet albumilta Emotional Rescue
 ”Emotional Rescue” Julkaistu: 20. kesäkuuta 1980  ”She's So Cold / Send It to Me” Julkaistu: 22. syyskuuta 1980
Emotional Rescue on The Rolling Stonesin vuonna 1980 julkaistu albumi. Edeltäjänsä Some Girlsin tapaan se sisältää disko- ja etenkin punk-vaikutteita.
Levyn tunnetuin kappale on sen disco-vaikutteinen nimikappale, joka oli top10-hitti sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa. Toinen single ”She's So Cold” oli sekin top30-hitti kummassakin valtiossa. Itse albumi oli Rolling Stonesin ensimmäinen listaykkönen Britanniassa sitten vuoden 1973 ja Goats Head Soup -albumin. Yhdysvalloissa Emotional Rescue oli yhtyeen seitsemäs perättäinen listaykköseksi noussut studioalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards, ellei toisin mainita.
A-puoli
Dance (Pt. 1) – 4.23 (säv. Mick Jagger/Keith Richards/Ron Wood)
Summer Romance – 3.16
Send It to Me – 3.43
Let Me Go – 3.50
Indian Girl – 4.23
B-puoli
Where the Boys Go – 3.29
Down in the Hole – 3.58
Emotional Rescue – 5.39
She's So Cold – 4.14
All About You – 4.18
Kokoonpano

Mick Jagger – laulu, taustalaulu, sähkökitara, piano, sähköpiano
Keith Richards – taustalaulu, sähkökitara, laulu, akustinen kitara, basso, piano
Charlie Watts – rummut
Ron Wood – sähkökitara, taustalaulu, akustinen kitara, slidekitara, basso
Bill Wyman – basso, syntetisaattori
Kokoonpano > Vierailijat

Sugar Blue – huuliharppu
Nicky Hopkins – piano, ksylofoni
Bobby Keys – saksofoni
Billy Preston – klavinetti
Max Romeo – taustalaulu
Michael Shrieve – lyömäsoittimet
Ian Stewart – piano, sähköpiano, lyömäsoittimet
Antti Jouppila

Antti Jaakko Jouppila (s. 16. heinäkuuta 1949 Seinäjoki) on suomalainen kiekonheittäjä, joka kuului lajissaan kansalliseen parhaimmistoon 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Hän edusti Seinäjoen Urheilijoita.
Jouppila paransi kiekonheiton nuorten Suomen ennätystä neljä kertaa ja saavutti nuorten Pohjoismaiden ennätyksen Kalevan kisoissa vuonna 1969 tuloksella 56,88 sijoittuen kolmanneksi. Hän voitti useita poikien ja nuorten Suomen mestaruuksia kiekossa ja sivulajissa kuulassa. Jouppila edusti Suomea poikien ja nuorten maaotteluissa. Hänet valittiin myös nuorten epävirallisiin EM-kilpailuihin Leipzigiin 1968, mutta Suomen joukkue kutsuttiin takaisin hieman ennen kisojen alkua Prahan kevään takia. Jouppila kilpaili aikuisten maaotteluissa ainoan kerran elokuussa 1969 Norjaa vastaan ja sijoittui toiseksi Pentti Kahman jälkeen tuoksella 56,26.
Jouppila heitti kiekonheitossa uransa parhaan tuloksen 60,52 elokuussa 1973 Alavudella. Ura kiekonheittäjänä päättyi ranteen jänteiden revähtämiseen kevättalvella 1974.
Jouppilan isä Kauko Jouppila oli myös kiekonheittäjä ja veli Jussi Jouppila kuulantyöntäjä.
Paula Jouhten

| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Naisten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Riika 2001 |  |  |
|  Hopeaa | Singapore 2005 |  |  |
|  Hopeaa | Frederikshavn 2007 |  |  |
|  Pronssia | Sveitsi 2003 |  |  |
|  Pronssia | Västerås 2009 |  |  |
Paula Jouhten (s. 6. kesäkuuta 1978) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on myös väitellyt tekniikan tohtoriksi aiheenaan laskennallinen systeemibiologia. Väitöskirja käsitteli mikro-organismien aineenvaihdunnan mallinnusta ja aineenvaihduntavuoanalyysia.
Salibandyura

Jouhten edusti Naisten Salibandyliigassa Vantaa Floorball Teamia kausina 1995–1999, Erä III:ta kausina 1999–2000 ja 2002–2008, Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2009–2010 ja vielä uudelleen Erä III:ta kausina 2010–2012, joista jälkimmäisellä enää kahden ottelun verran. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1998, 1999, 2000 ja 2007. Hän pelasi liigassa kaikkiaan 249 runkosarjaottelua, joissa hän teki 38 maalia ja sai 75 syöttöpistettä, sekä 100 pudotuspeliä, joissa hän teki 15 maalia ja antoi 17 maalisyöttöä. Hän on pelannut myös ulkomailla, muun muassa ruotsalaisseura Pixbossa kaudella 2008–2009.
Jouhten pelasi Suomen naisten salibandymaajoukkueessa 103 maaottelua, joissa hän teki 16 maalia ja sai 17 syöttöpistettä. Hän toimi maajoukkueen kapteenina vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös vuosina 2001, 2003, 2005 ja 2007. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2001 sekä saavutti kaksi MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Hänet valittiin vuosien 2001 ja 2005 MM-kilpailujen tähdistökentällisen puolustajaksi.
Jouhten saavutti 100 maaottelun rajan 8. tammikuuta 2011.