stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japan Airlines

| Japan Airlines |
| --- | --- |

 IATA: JL  –  ICAO: JAL 
Kutsukoodi:  JAPANAIR
Perustettu:  1951
Laivaston koko:  154
Kohteiden määrä:  92
Tunnuslause:  Fly into tomorrow. Dream Skyward.
Solmukohdat:  Hanedan lentoasema Naritan kansainvälinen lentoasema Kansain kansainvälinen lentoasema Osakan kansainvälinen lentoasema Chūbu Centrairin kansainvälinen lentoasema Fukuokan lentoasema Nahan lentoasema Chitosen lentoasema
Tytäryhtiö(t):  J-Air Japan Air Commuter (60 %) Japan Transocean Air (51,1 %)
Kotipaikka:   Shinagawa, Tokio, Japani
Kanta-asiakasohjelma:  JAL Mileage Bank JAL Global Club
Allianssi:  Oneworld
Avainhenkilö(t):  Kazuo Inamori (CEO) Masaru Onishi (puheenjohtaja) Yoshiharu Ueki (presidentti)
Yhtiön sivut:  jal.com
Japan Airlines (jap. 日本航空, Nihon Kōkū) eli JAL on japanilainen lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1951. Sen pääkonttori sijaitsee Tokiossa.
Japan Airlines Corporation (jap. 株式会社日本航空) koostuu useista lentoyhtiöistä. Japan Airlines International (株式会社日本航空インターナショナル) hoitaa kansainvälistä reittilentoliikennettä keskuspaikkoinaan Naritassa ja Osakassa sijaitsevat lentokentät. Japan Airlines Domestic (株式会社日本航空ジャパン) puolestaan lentää Japanin tärkeimpien kaupunkien välillä. Lisäksi yhtiön omistuksessa on kahdeksan muuta lentoyhtiötä: Harlequin Air, Hokkaido Air System, JAL Express, JALways, J-Air, Japan Air Commuter, Japan Asia Airways sekä Japan Transocean Air. Pääpaikat ovat Tokiossa ja Osakassa. Japan Airlines liittyi Oneworld-lentoyhtiöallianssiin vuonna 2007.
12. elokuuta 1985 Japan Airlinesin lento 123 törmäsi hallinnan menetyksen johdosta vuoreen. Onnettomuudessa kuoli 520 ihmistä. Turma on pahin yksittäisen koneen turma. Kone oli Boeing 747.
Pitkään jatkuneiden taloudellisten vaikeuksien seurauksena yhtiö hakeutui konkurssiin 19. tammikuuta 2010.
Heinäkuussa 2013 Japan Airlines aloitti päivittäiset lennot Boeing 787-8 -koneilla Helsinki-Vantaan ja Tokion välillä.
Kohteet

Japan Airlinesin ulkomaan kohteet:
Aasia
Peking, Tianjin, Dalian, Shanghai, Guangzhou, Hongkong, Taipei, Hanoi, Ho Chi Minh, Bangkok, Kuala Lumpur, Singapore, Jakarta, Manila, Soul, Guam, Doha, New Delhi, Bengaluru
Eurooppa
Helsinki, Lontoo, Pariisi, Frankfurt
Pohjois-Amerikka
Boston, New York, Chicago, San Francisco, Dallas, Los Angeles, San Diego, Seattle, Vancouver, Honolulu, Kailua Kona
Oseania
Sydney, Melbourne
Laivasto > Nykyinen laivasto

Lokakuussa 2022 Japan Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 10,6 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Mastkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A350-900 | 16 | 2 | 369 | 900-sarjaa käytetään maan sisäisillä ja 1000-sarjaa mannertenvälisillä lennoilla. Korvaa Boeing 777 -sarjan koneet. |
| Airbus A350-900 | 16 | 2 | 391 | 900-sarjaa käytetään maan sisäisillä ja 1000-sarjaa mannertenvälisillä lennoilla. Korvaa Boeing 777 -sarjan koneet. |
| Airbus A350-1000 | — | 13 | vahv. myöh. | 900-sarjaa käytetään maan sisäisillä ja 1000-sarjaa mannertenvälisillä lennoilla. Korvaa Boeing 777 -sarjan koneet. |
| Boeing 737-800 | 45 | — | 144 |  |
| Boeing 737-800 | 45 | — | 165 |  |
| Boeing 767-300ER | 28 | — | 199 |  |
| Boeing 767-300ER | 28 | — | 227 |  |
| Boeing 767-300ER | 28 | — | 237 |  |
| Boeing 767-300ER | 28 | — | 252 |  |
| Boeing 767-300ER | 28 | — | 261 |  |
| Boeing 777-200ER | 5 | — | 236 | Poistetaan laivastosta vuoteen 2023 mennessä. Korvataan Airbus A350 -sarjan koneilla. |
| Boeing 777-200ER | 5 | — | 312 | Poistetaan laivastosta vuoteen 2023 mennessä. Korvataan Airbus A350 -sarjan koneilla. |
| Boeing 777-300ER | 13 | — | 244 | Poistetaan laivastosta vuoteen 2023 mennessä. Korvataan Airbus A350 -sarjan koneilla. |
| Boeing 787-8 | 25 | — | 186 |  |
| Boeing 787-8 | 25 | — | 206 |  |
| Boeing 787-8 | 25 | — | 291 |  |
| Boeing 787-9 | 22 | — | 195 |  |
| Boeing 787-9 | 22 | — | 203 |  |
| Boeing 787-9 | 22 | — | 239 |  |
| Mitsubishi SpaceJet M90 | — | 32 | vahv. myöh. |  |
| Yhteensä | 154 | 47 |  |  |
Laivasto > Historiallinen laivasto

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Japan Airlinesin historiallinen laivasto
| Konetyyppi | Koneiden lukumäärä enimmillään | Käytössä vuosina | Lisätietoja |
| Douglas DC-3 | 1 | 1951–1951 | Käytössä vain kolme päivää. |
| Martin 202 | 5 | 1951–1952 |  |
| Douglas DC-4 | 1 | 1951–1965 |  |
| Douglas DC-6 | 10 | 1953–1969 |  |
| Douglas DC-7 | 5 | 1957–1965 |  |
| Douglas DC-8-32/33 | 4 | 1960–1975 |  |
| Convair 880 | 9 | 1961–1971 |  |
| Douglas DC-8-53/55 | 16 | 1962–1982 | Yksi koneista oli rahtiversio. |
| NAMC YS-11 | 2 | 1965–2006 |  |
| Boeing 727-100 | ? | 1965–1988 |  |
| Douglas DC-8-61/62 | 38 | 1968–1988 | Viisi koneista oli rahtiversioita. |
| Boeing 747-100 | 8 | 1970–1980 | Yksi koneista muutettiin myöhemmin rahtiversioksi. |
| Boeing 747-200 | 34 | 1971–2009 | 12 koneista oli rahtiversioita. |
| Boeing 747SR | 12 | 1972–1996 | Konetyyppi oli suunniteltu erityisesti Japanin sisäisille lennoille. |
| McDonnell Douglas DC-10 | 20 | 1976–2005 |  |
| Boeing 747-300 | 16 | 1983–2010 |  |
| Boeing 767-200 | 3 | 1985–2011 |  |
| Boeing 747-100SUD | 2 | 1986–2006 | Maalattu erikoisväreihin,  käytettiin nimenomaan lomalennoilla. |
| Boeing 747-400 | 41 | 1990–2011 | Kahdeksan koneista oli rahtiversioita. |
| McDonnell Douglas MD-11 | 10 | 1993–2004 |  |
| Boeing 737-400 | 6 | 1995–2003 |  |
| Boeing 777-200 | 15 | 1996–2021 | Käytettiin maan sisäisillä lennoilla. |
| Boeing 777-300 | 13 | 1998–2021 | Käytettiin maan sisäisillä lennoilla. |
| Airbus A300-600R | 22 | 2006–2011 | Tulivat laivastoon Japan Air Systemsin yhdistymisen myötä. |
| McDonnell Douglas MD-80 | 19 | 2006–2010 | Tulivat laivastoon Japan Air Systemsin yhdistymisen myötä. |
| McDonnell Douglas MD-90 | 16 | 2006–2013 | Tulivat laivastoon Japan Air Systemsin yhdistymisen myötä. |
| Boeing 767-300F | 3 | 2007–2010 |  |
| Yhteensä | 323 |  |  |
Fray Bentosin sellutehdas

Fray Bentosin sellutehdas rakenteilla
Fray Bentosin sellutehdas on UPM:n sellutehdas Fray Bentosissa Uruguayssa Argentiinan rajalla. Ennen joulukuussa 2009 loppuun saatettuja yritysjärjestelyjä tehdas kuului Metsä-Botnialle, joka avasi tehtaan syksyllä 2007. Tehdas tuottaa miljoona tonnia selluloosaa vuodessa.lähde?
Sopimus

Tehdas sijaitsee Uruguayssa sitä varten luodulla vapaakauppavyöhykkeellä. Ennen toiminnan aloittamista Uruguayn hallitus allekirjoitti Suomen hallituksen kanssa sopimuksen, joka velvoitti Uruguayn hallituksen maksamaan Botnialle mahdolliset mellakoiden aiheuttamat menetykset. Uruguayn hallitus lähetti poliiseja ja sotilaita suojaamaan rakennustyömaata mielenosoittajien häirinnältä.
Rahoitus

Vuosina 2005–2007 rakennettu tehdas maksoi 1,2 miljardia dollaria.
Botnian sellutehtaan julkiseen rahoitukseen sisältyi:
Maailmanpankin kansainvälinen rahoitus: laina 170 milj. $
Maailmanpankin investointitakuu: 350 milj. $
Finnveran takuu 330 milj. $
Pohjoismaiden investointipankki 79 milj $
Plantaasit

UPM:n tytäryhtiö Forestal Oriental toimittaa 90 % tehtaan raaka-aineesta. Forestal Oriental tuottaa siitä 70 % omilla viljelmillään ja ostaa 30 % puusta.
Rajajokikiista

Argentiina syytti Uruguayta rajajokisopimuksen rikkomisesta ja vei asian Haagin kansainväliseen oikeuteen. Huhtikuussa 2007 sellutehtaan vastaiseen mielenosoitukseen osallistui 130 000 ihmistä.
Haagin kansainvälinen tuomioistuin antoi päätöksensä asiassa huhtikuussa 2010 ja totesi, ettei sellutehdas ole rikkonut maiden välisen sopimuksen ympäristösäädöksiä. Tuomioistuin kritisoi kuitenkin Uruguayta puutteellisesta tiedottamisesta. Molemmat maat lupasivat tyytyä oikeuden päätökseen.
Aiheesta muualla

Paperitehdas vei Suomen, Argentiinan ja Uruguayn diplomaattiseen kiistaan Ylen Elävä arkisto.
Ranskan pääministeri

| Ranskan tasavallan pääministeri |
| --- | --- |
 Premier ministre de la République française
 
 
 Nykyinen François Bayrou 13. joulukuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  Hôtel Matignon
Nimittäjä:  Ranskan tasavallan presidentti
Perustettu:  1871
Ensimmäinen:  Jules Armand Dufaure
Kotisivut:  gouvernement.fr
Viides tasavalta
Ranskan perustuslaki (1958)
Ranskan perustuslakineuvosto
Ranskan tasavallan presidentti
Ranskan pääministeri
Ranskan hallitus
Ranskan parlamentti:
Ranskan kansalliskokous
Ranskan senaatti
Alueneuvosto (Ranska)
Yleisneuvosto (Ranska)
Ranskan departementit
Ranskan arrondissementit
Ranskan kantonit
Ranskan kunnat
Ranskan presidentinvaalit
Ranskan kansalliskokouksen vaalit
Ranskan senaatin vaalit
Ranskan aluevaalit
Ranskan kantonivaalit
Ranskan kunnallisvaalit
Ranskan kansanäänestykset
Osa Ranskan viidennen tasavallan poliittista elämää ja rakennetta koskevaa kokonaisuutta.
Pääministeri on Ranskan viidennen tasavallan hallituksen johtaja. Tehtävä jatkaa kahden edellisen, III:n ja IV:n, tasavaltalaisen perustuslain neuvoston puheenjohtajan (ransk. Président du Conseil) tehtävää. Hänen toimipisteensä ja edustusasuntonsa on Hôtel Matignon, joka sijaitsee rue de Varennen varrella Pariisin seitsemännessä kaupunginosassa. Nimitystä pääministeri on käytetty vain viidennen tasavallan aikana.
Michel Barnierin hallitus sai epäluottamuslauseen 4. joulukuuta 2024 ja kaatui. Epäluottamuksen puolesta äänesti Kansallinen liittouma yhdessä vasemmiston kanssa. Barnier oli Ranskan lyhytaikaisin pääministeri. Hänen seuraajakseen nimitettiin 13. joulukuuta 2024 keskustalainen François Bayrou.
Perustuslain mukaan

Ranskan viidennen tasavallan perustuslaki, joka astui voimaan 4. lokakuuta 1958, määrittelee kahdeksannessa artiklassaan, että pääministerin nimittää tehtäväänsä Ranskan tasavallan presidentti. Presidentti voi päättää pääministerin toimen päättämisestä vain, kun hallitus jättää eronpyynnön. Perustuslain 21. artikla määrittää, että pääministeri johtaa hallituksen toimintaa, on vastuussa kansallisesta puolustuksesta ja takaa lakien täytäntöönpanon.
Pääministeri voi tasavallan presidentin toimeksiannosta kuitenkin nimittää siviilivirkamiehet ja upseerit tehtäviinsä. Hän voi myös tilapäisesti johtaa ministerineuvoston kokousta, jota yleensä johtaa presidentti (Suomessa on tällöin kyseessä hallituksen kokous). Pääministerillä on myös lainsäädäntövaltaa, sillä hänellä on oikeus antaa asetuksia. Lisäksi hän toimii Ranskan valtioneuvoston (ransk. Conseil d’État) puheenjohtajana. Valtioneuvostolla on kaksi tehtävää: se toimii hallituksen neuvonantajana ja Ranskan korkeimpana hallinnollisena tuomioistuimena.
Pääministerin toiminta käytännössä

Myös käytännön tasolla pääministerin ensisijainen tehtävä on johtaa hallituksensa työskentelyä. Hallituksen suuret linjat määrittelee kuitenkin presidentti. Voidaan silti todeta, että pääministeri on teoreettisesti hallituksen johtaja, mutta tosiasiassa presidentti pitää tätä roolia itsellään ja pääministeri toteuttaa valtionpäämiehen luomaa politiikkaa. Hänellä on kuitenkin valtaa suhteessa muihin hallituksen jäseniin, jotka ovat vain hänen tahdostaan riippuvaisia.
Pääministeriksi valitaan vahvimman poliittisen virtauksen edustajista se, jolla on mahdollisuus saada taakseen enemmistö kansalliskokouksen edustajista. Kysymykseen voi tulla myös lähellä enemmistön muodostamaa poliittista ryhmittymää edustava pääministeri. Presidentti voi kuitenkin vapaasti nimetä pääministeriksi henkilön, jolla ei ole kokemusta parlamentaarikkona, senaattorina tai ministerinä olemisesta. Näin tapahtui, kun Georges Pompidou ja Raymond Barre tai viimeksi Dominique de Villepin tulivat pääministereiksi. Jos presidentti kuitenkin nimittää pääministerin, joka ei edusta kansalliskokouksen edustajien enemmistöä, suoritetaan kansalliskokouksessa luottamusäänestys.
Ranskassa käytetään käsitettä "yhteiselo” (ransk. cohabitation), jos tasavallan presidentti on olennaisesti eri poliittisesta ryhmittymästä kuin pääministeri. Tässä tapauksessa sekä presidentti että pääministeri, jotka molemmat ovat toimeenpanovallan keskeisiä yksiköitä, toimivat toisiaan kunnioittaen. Tällöin ei myöskään pääministeri ole suuresti riippuvainen presidentistä, vaan hän voi luoda omaa poliittista profiiliaan ja muodostaa oman auktoriteettinsa hallituksen suhteen. Näin hän pystyy toimimaan todellisena hallituksena johtajana ja presidentti hoitaa valtionpäämiehelle kuuluvat tehtävät ja armeijaan liittyvät asiat. Lisäksi hän keskittyy ulkopolitiikkaan, joka viidennen tasavallan perustuslaissa on varattu tasavallan presidentiksi erikoisalueeksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ranskan pääministerin viraston viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ranskan pääministerin roolin analysointia (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Ranskan pääministerit ja hallituksen johtajat |
| --- | --- | --- |
| Restauraatio |  Talleyrand  Richelieu  Dessolles  Decazes  Richelieu  Villèle  Martignac  Polignac  |  |
| Heinäkuun monarkia |  V. de Broglie  Laffitte  Perier  Soult  Gérard  Maret  Mortier  V. de Broglie  Thiers  Molé  Soult  Thiers  Soult  Guizot  Molé  |  |
| Toinen tasavalta |  Dupont de l'Eure  Arago  Cavaignac  Barrot  Hautpoul  Faucher  |  |
| Toinen keisarikunta |  Ollivier  Cousin-Montauban  |  |
| Kansallisen turvallisuuden hallitus |  Trochu  |  |
| Kolmas tasavalta |  Dufaure  A. de Broglie  Cissey  Buffet  Dufaure  Simon  A. de Broglie  Rochebouët  Dufaure  Waddington  Freycinet  Ferry  Gambetta  Freycinet  Duclerc  Fallières  Ferry  Brisson  Freycinet  Goblet  Rouvier  Floquet  Tirard  Freycinet  Loubet  Ribot  Dupuy  Casimir-Perier  Dupuy  Ribot  Bourgeois  Méline  Brisson  Dupuy  Waldeck-Rousseau  Combes  Rouvier  Sarrien  Clemenceau  Briand  Monis  Caillaux  Poincaré  Briand  Barthou  Doumergue  Ribot  Viviani  Briand  Ribot  Painlevé  Clemenceau  Millerand  Leygues  Briand  Poincaré  François-Marsal  Herriot  Painlevé  Briand  Herriot  Poincaré  Briand  Tardieu  Chautemps  Tardieu  Steeg  Laval  Tardieu  Herriot  Paul-Boncour  Daladier  Sarraut  Chautemps  Daladier  Doumergue  Flandin  Bouisson  Laval  Sarraut  Blum  Chautemps  Blum  Daladier  Reynaud  Pétain  |  |
| Vichyn Ranska |  Pétain  Laval  Flandin  Darlan  Laval  |  |
| Väliaikaishallitus |  De Gaulle  Gouin  Bidault  Blum  |  |
| Neljäs tasavalta |  Ramadier  Schuman  Marie  Schuman  Queuille  Bidault  Queuille  Pleven  Queuille  Pleven  Faure  Pinay  Mayer  Laniel  Mendès France  Faure  Mollet  Bourgès-Maunoury  Gaillard  Pflimlin  De Gaulle  |  |
| Viides tasavalta |  De Gaulle  Debré  Pompidou  Couve de Murville  Chaban-Delmas  Messmer  Chirac  Barre  Mauroy  Fabius  Chirac  Rocard  Cresson  Bérégovoy  Balladur  Juppé  Jospin  Raffarin  Villepin  Fillon  Ayrault  Valls  Cazeneuve  Philippe  Castex  Borne  Attal  |  |
Rodong Sinmun

| Rodong Sinmun> Työläisten lehti |
| --- | --- |

Rodong Sinmun vuonna 2015 Air Koryon lennolla. Rodong Sinmun vuonna 2015 Air Koryon lennolla.
Lehtityyppi:  sanomalehti
Perustettu:  1945
Sitoutuneisuus:  Korean työväenpuolue
Kotimaa:   Pohjois-Korea
Kieli:  korea
Lehti telineessä, jossa se on julkisesti luettavissa, Pyongyangin metroasemalla vuonna 2015
Rodong Sinmun (kor. 로동신문; "Työläisten lehti") on Korean demokraattisessa kansantasavallassa ilmestyvä sanomalehti. Lehti on maata hallitsevan Korean työväenpuolueen pää-äänenkannattaja. Lehteä julkaiseen Rodong-uutistoimisto. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta 1945 nimellä Chongro ("Oikea tie"). 1. syyskuuta 1946 lehti sai nykyisen nimensä.
Rodong Sinmun ilmestyy päivittäin kuusisivuisena. Lehti on rakenteeltaan aina samanlainen; se seuraa seuraavanlaista kaavaa:
ensimmäinen sivu: pääkirjoitus, artikkeleita Kim Jong-unin toiminnasta
toinen sivu: artikkeleita, jotka liittyvät Korean demokraattisen kansantasavallan valtiolliseen ideologiaan, juche-aatteeseen
kolmas sivu: artikkeleita Korean demokraattisen kansantasavallan taloudesta
neljäs sivu: kotimaan ja ulkomaan uutisia
viides sivu: propagandaa Korean tasavaltaa vastaan
kuudes sivu: propagandaa Yhdysvaltoja ja Japania vastaan
Viihteeseen ja vapaa-aikaan liittyviä artikkeleita lehdessä ei ole. Myös kulttuuriin liittyvät artikkelit ovat harvinaisia. Rodong Sinmunin tärkeimpänä osana pidetään ensimmäisen sivun pääkirjoitusta, joka käsittelee politiikkaa ja taloutta Korean työväenpuolueen näkökulmasta. Tärkeät, maan politiikkaan liittyvät muutokset tuodaan usein ensi kertaa esiin Rodong Sinmunin pääkirjoituksessa, samoin pääkirjoituksesta voi päätellä esimerkiksi maan johdon asennetta Yhdysvaltoja ja muita maita kohtaan.
Rodong Sinmun toimitetaan pääasiassa yhteisiin lukutiloihin, esimerkiksi kirjastoihin, kouluihin, sairaalohin, työpaikoille ja armeijan kasarmeihin. Myös Korean työväenpuolueen paikallistoimistoihin toimitetaan lehti. Vain Korean työväenpuolueen ja Korean demokraattisen kansantasavallan korkeimmat johtajat saavat lehden kotiin toimitettuna.
Aiheesta muualla

Rodong Sinmun KCNA:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (koreaksi)
Ydinperhe

Edward S. Curtis, alaskalainen inuittiperhe, noin 1929.
Ydinperhe on perhe, johon kuuluvat aikuiset vanhemmat ja heidän yhteiset lapsensa.  Mikäli vanhemmilla on aikaisemmista suhteista lapsia, puhutaan uusperheestä.
Ydinperhe on varsin tuore tulokas, sillä perinteisesti varsinkin maaseutuympäristössä perheeseen on kaikkialla maailmassa kuulunut useampia sukupolvia. Tällaisessa yhdys- eli suurperheessä on useampia ydinperheitä.
Hoivaamisvietti

Hoivaamisvietti on hellyyttä ja suojelunhalua aiheuttava reaktio aivoissa. Sen aiheuttavat useimmiten pienet vauvat, sekä söpöt eläimet, kuten koiranpennut. Se on tarkoitettu jälkeläisten suojeluun. Hoivaamisviettiä esiintyy myös useimmilla eläimillä.
Hoivaamisvietti perustuu aivojen mielihyväalueiden aktivoitumiseen. Sen herättävät erityisesti joko hymyilevän tai itkevän lapsen kasvot.
Kangaslampi (täsmennyssivu)

Kangaslampi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kangaslampi, entinen kunta Etelä-Savossa
Kangaslampi, asuinalue Jyväskylässä
Kangaslampi, lampi Helsingin Vuosaaressa.
Kangaslampi, lampi Joutsan Humalapohjalla
Kangaslampi, lampi Joutsan Leivonmäellä
Kangaslampi, lampi Joutsan Ruhalahdella
Kangaslampi, lampi Joutsan Uimaniemellä
Kangaslampi, lampi Jyväskylän Huhtasuolla
Kangaslampi, lampi Jyväskylän Lintukankaalla
Kangaslampi, järvi Kannonkoskella lähellä Kämäriä
Kangaslampi, lampi Keuruun Haapamäellä
Kangaslampi, lampi Keuruun Kamppiperällä
Kangaslampi, lampi Keuruun Riihossa
Kangaslampi, järvi Kivijärven Risuperällä
Kangaslampi, lampi Konneveden Rossinkylässä
Kangaslampi, lampi Konneveden Lummukankylässä
Kangaslampi, järvi Kouvolassa
Kangaslampi, lampi Kyyjärvellä
Kangaslampi, järvi Mikkelin Tainassa
Kangaslampi, järvi Mikkelin Taipaleella
Kangaslampi, lampi Muuramen Kinkomaalla
Kangaslampi, lampi Mänttä-Vilppulan Kolhossa
Kangaslampi, lampi Mäntyharjun ja Pertunmaan rajalla lähellä Koirakiven kylää
Kangaslampi, lampi Mäntyharjun Vanhakorvessa
Kangaslampi, lampi Mäntyharjun Voikoskella
Kangaslampi, lampi Riuttasjärven-Linnanjärven alueella Parkanossa
Kangaslampi, eteläisempi suolampi Parkanossa
Kangaslampi, pohjoisempi suolampi Parkanossa
Kangaslampi, lampi Pertunmaan Kuortissa
Kangaslampi, järvi Pihtiputaan Lylysaaressa
Kangaslampi, järvi Saarijärvellä lähellä Heinäpohjaa
Kangaslampi, lampi Saarijärven Hirvaanmäellä
Kangaslampi, lampi Saarijärven Kiehuvanperällä
Kangaslampi, lampi Saarijärven Kulhanvuorella
Kangaslampi, lampi Saarijärvellä lähellä Riekkoa
Kangaslampi, lampi Suonenjoen Hankamäellä
Kangaslampi, järvi Tohmajärvellä Onkamon kylässä
Kangaslampi, järvi Viitasaarella lähellä Honkakoskea
Kangaslampi, järvi Viitasaarella lähellä Taimoniemeä
Kangaslampi, lampi Äänekoskella lähellä Saarikasta
Kangaslampi, lampi Äänekosken Kapeenkylässä
Kangaslampi, lampi Äänekosken Kevätlahdella
Kangaslampi, lampi Äänekoskella lähellä Vihijärveä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kangaslampi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Everton de Viña del Mar

Everton de Viña del Mar on chileläinen jalkapalloseura Viña del Marin kaupungissa. Seura pelaa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.
Seuran perustivat vuonna 1909 englantilais-chileläiset pojat. Seura nimettiin Evertoniksi englantilaisen jalkapalloseura Evertonin mukaan, joka oli juuri vieraillut Etelä-Amerikassa. Everton on voittanut Chilen pääsarjan mestaruuden neljä kertaa.
Saavutukset

Primera División
Mestaruus: 1950, 1952, 1976, 2008-Apertura
Copa Chile
Voitto: 1984
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Everton de Viña del Mar
Käännös suomeksi
Venäjän federaation digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö

| Venäjän federaation digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö Министерство цифрового развития связи и массовых коммуникаций Российской Федерации |
| --- | --- |

 Ministeriön päämaja Moskovassa.
Perustettu:  2008
Edeltävät ministeriöt:   Venäjän SFNT:n posti- ja lennätinlaitoksen kansankomissariaatti (1917–1923)  Neuvostoliiton posti- ja lennätinlaitoksen kansankomissariaatti (1923–1932)  Neuvostoliiton viestintäkansankomissariaatti (1932–1946)  Neuvostoliiton viestintäministeriö (1946–1991)  Viestintä- ja informaatioministeriö (1999–2004)  Teknologia- ja viestintäministeriö (2004–2008) 
Sijainti:  Moskova
Valtio:  Venäjä
Ministeri:  Maksut Šadajev
Alaisvirastot:   Liittovaltion lehdistö- ja joukkoviestintävirasto  Liittovaltion viestintävirasto  Roskomnadzor 
Aiheesta muualla
Sivusto
Venäjän federaation digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö (ven. Министерство цифрового развития связи и массовых коммуникаций Российской Федерации, Ministerstvo tsifrovogo razvitija svjazi i massovyh kommunikatsi Rossijskoi Federatsii) on Venäjän federaation ministeriö.
Ministerit

2008–2012: Igor Štšogolev
2012–2018: Nikolai Nikiforov
2018–2020: Konstantin Noskov
2020– Maksut Šadajev
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venäjän federaation digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö Wikimedia Commonsissa
| n k  Venäjän federaation ministeriöt |
| --- | --- |
Presidentin alaiset:  Hätätilaministeriö  Oikeusministeriö  Puolustusministeriö  Sisäministeriö  Ulkoasiainministeriö 
Pääministerin alaiset:  Digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö  Energiaministeriö  Kaukoidän ja arktisen alueen kehitysministeriö  Kauppa- ja teollisuusministeriö  Kulttuuriministeriö  Liikenneministeriö  Luonnonvara- ja ympäristöministeriö  Maatalousministeriö  Rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö  Opetusministeriö  Talouskehitysministeriö  Terveysministeriö  Tiede- ja korkeakouluministeriö  Työ- ja sosiaaliministeriö  Urheiluministeriö  Valtiovarainministeriö
Ford Fiesta RS WRC

| Ford Fiesta RS WRC |
| --- | --- |
 Jari-Matti Latvala Ranskan rallissa kaudella 2012.
Yleiset tiedot
Luokka:  World Rally Car
Talli:  Ford, M-Sport
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Moottori:  1598 cm3
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Ruotsin ralli 2011
Ford Fiesta RS WRC on Fordin ralliauto, joka esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä ennen kautta 2011. Auton ensimmäine kilpailu oli Ruotsin ralli 2011. Auto on kehitetty Ford Fiesta S2000 -ralliautosta Ford Europen ja M-Sportin yhteistyössä korvaamaan aiempi Ford Focus RS WRC.
Auto on kehitetty kaudella 2011 tulleiden World Rally Car-sääntöjen mukaan ja autossa on neliveto sekä 1,6 litran turboahdettu moottori, joka perustuu Fordin EcoBoost-moottoriin. Moottorissa on polttoaineen suoraruiskutus
MM-tasolla Fiestaa on ajattanut tehdastalli Ford World Rally Team ja M-Sport World Rally Team. Muita autoa käyttäneitä talleja olivat muun muassa Team Abu Dhabi ja Monster World Rally Team.
Kaudella 2014 M-Sportin Fiestoilla täyden MM-sarjan ajoivat Mikko Hirvonen, Elfyn Evans sekä entinen F1-kuljettaja Robert Kubica.lähde?
Mallin seuraaja on Ford Fiesta WRC.