stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Facebook Messenger
Ominaisuudet > Pelit

Messengerista paljastui helmikuussa 2016 toiminto, joka mahdollistaa shakin pelaamisen kirjoittamalla yksityisviestiin ”@fbchess play”. Messengerin shakkipelissä nappuloita ohjataan merkintätavalla, jossa nappula yhdistetään tavoitteena olevan ruudun koordinaattiin. Facebook lisäsi Messengeriin maaliskuussa 2016 ilmestyneen päivityksen myötä pääsiäismunana yksinkertaisen koripallopelin, joka aukeaa klikkaamalla lähettämäänsä koripalloemojia. Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen kunniaksi Facebook lisäsi Messengeriin kesäkuussa 2016 jalkapallon pompauttelupelin, joka aukeaa klikkaamalla lähettämäänsä jalkapalloemojia.
Messengeriin ja Facebookin uutissyötteeseen lisättiin marraskuussa 2016 HTML5-pohjainen Instant Games -ominaisuus, joka mahdollisti pelien pelaamisen Facebook-kavereiden kanssa. Julkaisuhetkellä pelejä oli 17 ja palvelu oli saatavilla 30 maassa.
Ominaisuudet > Chatbotit

Facebook julkisti huhtikuussa 2016 F8-kehittäjätapahtumassa keskustelun omaisesti toimivat botit ja ohjelmointirajapinnan, jolla yritykset voivat luoda omia bottejaan Messengeriin. Samalla Messengerin kautta alettiin lähettää mainosviestejä käyttäjille, jotka olivat ottaneet yritykseen yhteyttä aiemmin. Aluksi botit kykenivät tekemään lähinnä avainsanoihin perustuvia tietohakuja yksityiskeskusteluissa.
Ominaisuudet > Virtuaaliavustaja M

Facebookin pitkään Messengeriin kehittämä virtuaaliavustaja M laajeni huhtikuussa 2017 saataville kaikille yhdysvaltalaiskäyttäjille. Se suosittelee käyttäjälleen keskustelun perusteella erilaisia toimintoja. Aluksi niitä olivat tarrat keskustelussa, sijainnin jakaminen, äänestykset ryhmäkeskustelussa, Uber- ja Lyft-kyydin tilaaminen sekä rahasiirron pyytäminen ja antaminen.
Suosio

Facebook Messengerillä oli huhtikuussa 2014 reilut 200 miljoonaa käyttäjää. Kun Facebook pakotti käyttäjänsä lataamaan Messengerin poistamalla kesällä 2014 viestitoiminnot mobiilisovelluksestaan, Messengerin käyttäjämäärät nousivat nopeasti. Lokakuussa 2014 Messengerillä oli yli 500 miljoonaa aktiivista käyttäjää. Vuoden 2016 alussa Messengerillä oli 800 miljoonaa kuukausittain aktiivista käyttäjää. Huhtikuussa 2016 Messengerillä oli 900 miljoonaa kuukausittain aktiivista käyttäjää. Facebook Messenger oli toukokuussa 2016 Android-laitteiden suosituin pikaviestin 49 valtiossa. Kesäkuussa 2016 Facebook poisti keskustelumahdollisuuden myös mobiiliverkkosivuiltaan. Messenger ylitti 21. heinäkuuta 2016 miljardin kuukausittaisen aktiivisen käyttäjän rajapyykin, mikä teki siitä maailman toiseksi suosituimman pikaviestimen.
Turvallisuus ja yksityisyys

Messengerin päästä päästä -salausta käyttävät viestit tulivat kaikille käyttäjille lähetettäviksi vasta lokakuussa 2016. Viestit eivät kuitenkaan ole automaattisesti salattuja. Salaus oli alussa saatavissa vain yhdelle laitteelle kerrallaan. Toukokuusta 2017 asti salattuja keskusteluja on voinut jatkaa muilla laitteilla. Facebook lukee automaattisesti kaikki Messenger-viestit päähän päähän salattuja viestejä lukuun ottamatta saadakseen dataa kohdennettuun mainontaan.
Elokuussa 2019 selvisi että Facebook on tallentanut käyttäjien käymiä äänikeskusteluja. Keskusteluja on jaettu sadoille yhtiön palkkaamille alihankkijoille, jotka ovat litteroineet keskustelut tekstiksi. Yhtiön mukaan tarkoituksena oli kehittää tekoälyn kykyä tulkita puhetta. Facebookin mukaan käyttäjät ovat antaneet tähän luvan. Puheluiden kuuntelu lopetettiin kun se tuli julkiseksi.
Aiheesta muualla

Verkkosivut
| n k Pikaviestintäpalvelut ja -ohjelmat |
| --- | --- |
Tekstipainotteiset:  Element  IRC (mIRC, Irssi, ircII, Trillian)  ICQ  Kik Messenger  Meetro  Mercury Messenger  Miranda IM  Pidgin  Psi  Slack  Talk  Xfire 
Teksti ja puhelut:  Telegram  WhatsApp  iChat  Signal  KakaoTalk  Wickr Me 
Multimediapainotteiset:  Snapchat 
Palvelut, joissa on pikaviestin:  Facebook Messenger  Google Hangouts (Google Talk)  Skype (Skype for Business)  Zoom  Microsoft Teams  Discord 
Lakkautetut palvelut:  Windows Live / MSN Messenger  TextSecure  Meebo  AOL Instant Messenger (AIM) 
 Katso myös:  Videoneuvottelu
Urho Vaakanainen

| Urho Vaakanainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1999 (ikä 26) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Uke
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  New York Rangers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Blues (SML) JYP (SML) SaiPa (SML)   Providence Bruins (AHL)   Boston Bruins (NHL) Anaheim Ducks (NHL) San Diego Gulls (AHL)
NHL-varaus:  18. varaus, 2017 Boston Bruins
Urho Vaakanainen (s. 1. tammikuuta 1999 Joensuu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New York Rangersissä. Boston Bruins varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2016 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Slovakia 2017 | jääkiekko |  |
Vaakanainen valittiin vuonna 2015 Jääkiekkoliiton Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen. Vaakanainen pelasi tammikuussa 2015 ja marraskuussa 2015 World U-17 Hockey Challengessa. Hän edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin Vaakanainen voitti pronssia.
Vaakanainen edusti Suomea alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2016 ja 2017. Ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja jälkimmäinen hopeaan. Vaakanainen pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2017, 2018 ja 2019. Vuoden 2019 turnauksessa hän toimi Suomen varakapteenina ja voitti maailmanmestaruuden. Vuoden 2016 turnauksesta Vaakanainen oli pudonnut viimeisten joukossa Suomen MM-leiriryhmästä.
Suomen A-maajoukkueessa Vaakanainen on pelannut seitsemän ottelua ja saanut kolme syöttöpistettä. Hän oli 19-vuotias, kun hän pelasi Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Valko-Venäjää vastaan ensimmäisen ottelunsa A-maajoukkueessa. Vaakanainen keräsi ottelussa yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Eemeli Suomen tekemään maaliin. Vaakanainen putosi lopulta viimeisten joukossa MM-leiriryhmästä vuoden 2018 turnaukseen.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Vaakanainen on luotettava ja alivoimalla käyttökelpoinen puolustaja, joka pelaa hyvin siniviivalla, blokkaa laukauksia, tekee järkeviä ratkaisuja kiekollisena, pitää hyvin kiekkoa ja omaa hyvän rungon. Hänen kiekolliset taitonsa ovat kuitenkin rajalliset täyttämään potentiaali kärkipuolustajana NHL-tasolla. Vaakanaisen tulisi lisätä myös voimaa kehittyäkseen paremmaksi alivoimapelaajaksi.
Vaakanaista SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa valmentanut Tero Lehterä on verrannut häntä pelityyliltään Nicklas Lidströmiin. Vaakanainen on kuvaillut itseään hyvin luistelevaksi, aktiiviseksi ja nuoruuden intoa puhkuvaksi pelaajaksi sekä myös erittäin kilpailuhalukkaaksi.
Perhe

Vaakanaisen isä Harri on entinen alempien sarjojen hyökkääjä. Urho Vaakanainen seurustelee personal trainerin ja fittness-urheilija Iina Kerkkäsen kanssa.
Fenamidoni

| Fenamidoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (5S)-3-anilino-5-metyyli-2-metyylisulfanyyli-5-fenyyli-imidatsol-4-oni
CAS-numero:  161326-34-7
PubChem CID:  10403199
SMILES:  CC1(C(=O)N(C(=N1)SC) NC2=CC=CC=C2)C3=CC=CC=C3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C17H17SN3O
Moolimassa:  311,406 g/mol
Sulamispiste:  136-138 °C
Tiheys:  1,29 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,0078 g/l (20 °C)
Fenamidoni (C17H17SN3O) on imidatsolinonijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa fenamidoni on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, metanoliin ja etyyliasetaattiin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat soluhengityksen estoon, koska fenamidoni estää tärkeitä hapetus- ja pelkistysreaktioita.
Fenamidonin synteesin lähtöaine on 2-metyylifenyyliglysiini tai sen metyyliesteri, joka reagoi tiofosgeenin kanssa muodostaen isotiosyanaatin. Seuraavassa vaiheessa tämä yhdiste reagoi fenyylihydratsiinin kanssa, jolloin muodostuu heterosyklinen rengas. Viimeinen vaihe on reaktio jodimetaanin tai dimetyylisulfaatin kanssa emäksisissä olosuhteissa.
Fenamidonia käytetään muun muassa perunan, tomaatin, salaatin, kurkkukasvien ja viiniköynnösten sienitautien torjuntaan. Euroopan unionin alueella sen myyntilupa päättyi vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fenamidoni Wikimedia Commonsissa
Asylum

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Asylum voi viitata seuraaviin:
Asylum, paikka Capitolium-kukkulalla antiikin Rooman kaupungissa
Asylum, Kiss-yhtyeen albumi vuodelta 1985
Asylum, The Legendary Pink Dotsin albumi vuodelta 1985
Asylum, Disturbed-yhtyeen albumi vuodelta 2010
Verisen kammion salaisuus (Asylum), Roy Ward Bakerin ohjaama elokuva vuodelta 1972
Vangitut (Asylum), David Mackenzien ohjaama elokuva vuodelta 2005
Asylum, David R. Ellisin ohjaama elokuva vuodelta 2008
Asylum Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
The Asylum, yhdysvaltalainen halpaelokuviin erikoistunut elokuvayhtiö
Asylum, Onewheel-SM-kisat
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Asylum”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asylum (Rooma)

| Asylum |
| --- | --- |
Sijainti:  Rooma, Latium, Regio I Latium et Campania, Italia (nyk. Rooma, Latium, Italia)
Koordinaatit:  41°53′36″N, 12°28′59″E
Rakennustyyppi:  pyhitetty alue tai pyhäkkö
Perustettu:  700-luku eaa.?
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Asylum oli antiikin aikainen pyhitetty alue, joka sijaitsi Capitolium-kukkulalla Rooman kaupungissa Italiassa. Sen nimi tuli siitä, että se toimi alun perin turvapaikkana.
Asylum sijaitsi inter duos lucos -nimellä tunnetussa painaumassa, joka sijaitsi Capitoliumin kahden huipun Arxin ja varsinaisen Capitoliumin välissä (inter Arcem et Capitolium) ja erotti ne toisistaan. Perinteisesti Asylum sijoitetaan nykyisen Piazza del Campidoglion paikalle. Antiikin aikana paikka oli lähellä Veioviksen temppeliä ja Tabulariumia, mahdollisesti heti ensin mainitun eteläpuolella.
Asylum oli alun perin eräänläinen pyhäkkö. Sen nimi selitettiin sillä, että Romulus toivotti sinne tervetulleeksi kaikki pakolaiset Roomaa ympäröineistä yhdyskunnista saadakseen kaupunkiin uusia asukkaita. Joskus termejä Asylum ja inter duos lucos käytettiin synonyymeinä. Jälkimmäinen nimitys, suomeksi ”kahden lehdon välissä”, tuli siitä, että Capitoliumin katsottiin olleen alun perin puiden peittämä. Tacitus kuvaa Asylumin olleen itsekin lehto, lucus Asyli (”turvapaikkalehto”).
Asylumia ympäröi alun perin korkea kivimuuri. Sitä kuvataan suljetuksi tilaksi vielä Augustuksen aikana.
Suomen Komediateatteri

Teatterin päänäyttämön Peacockin sisäänkäynti.
Teatterin alkuperäinen näyttämö sijaitsi Arenan talossa, sisäänkäynti oikealla punaisen valokyltin kohdalla.
Suomen Komediateatteri on vuonna 1995 perustettu suomenkielinen ammattiteatteri Helsingissä.
Teatteri toimi nimellä Komediateatteri Arena vuosina 1995–2015. Tämä aiempi nimi juontui Hakaniemen Arenan talosta, jossa teatteri toimi vuosina 1995–2009. Sittemmin esityksiä on järjestetty monissa tiloissa, muun muassa Aleksanterin teatterissa. Monet esityksistä ovat olleet myös kiertäviä. Heinäkuusta 2018 alkaen Suomen Komediateatterin päänäyttämönä on toiminut Linnanmäen Peacock-teatteri.
Teatterin johtajana toimi vuosina 1995–2008 sen perustaja Ere Kokkonen. Hän vastasi tänä aikana myös teatterin perinteisten syysrevyiden käsikirjoittamisesta ja ohjaamisesta. Vuonna 2010 taiteellisena johtajana jatkoi hänen tyttärensä Kiti Kokkonen. Teatterin toimitusjohtajana toimii Sari Heinilä.
Teatterin ohjelmistossa on komedioita, farsseja, musiikkinäytelmiä, lasten näytelmiä ja revyitä. Teatteri pyrkii suosimaan suomalaisia kantaesityksiä.
Historiaa

Komediateatteri Arenan perustajia olivat Kristiina Halkola, Eero Melasniemi, Kaarlo Juurela, Kai Hyttinen, Tom Pöysti, Heikki Kinnunen, Olli Ahvenlahti, Liisa Paatso, Titta Jokinen, Ekku Peltomäki, Anna-Maija Kokkonen, Ere Kokkonen ja Hannu Hietanen sekä Kivikasvot-viihderyhmän jäsenet Georg Dolivo, Ilkka Lähteenmäki, Vesa Nuotio, Ismo Sajakorpi ja Matti ”Fredi” Siitonen. Kivikasvot kuitenkin riitaantuivat pian Ere Kokkosen kanssa ja halusivat irtaantua toiminnasta, mistä seurasi oikeustaistelu jonka lopputuloksena vuonna 2006 Kokkonen joutui maksamaan Kivikasvoille 130 000 euroa.
Tilojen remontointi ränsistyneestä elokuvateatteri Tuulensuusta komediateatteriksi tehtiin talkootöinä. Lahdesta löytyi 500 käyttämätöntä istuinta sotia edeltäneeltä ajalta, jotka saatiin kymmenen markan kappalehintaan ja kaupan päälle esirippu. Maskeeraustuolit lahjoitti Kalle Juurela.
Komediateatteri Arena pääsi valtionavun piiriin 1990-luvun jälkipuoliskolla. Vuonna 2000 Helsingin kaupunki myönsi teatterille 500 000 euroa, mistä Ere Kokkonen kuitenkin kieltäytyi Ritva Siikalan kritisoitua kaupungin päätöstä.
Aluksi teatteri oli Arenan talossa Pohjola-yhtiön vuokralaisena, kunnes vuonna 2004 tilat ostettiin perustetulle Komediakiinteistöt-yhtiölle, joka vuokrasi tilaa teatterille. 2010-luvun taitteessa Ere Kokkosen perheyritys irtisanoi Komediakiinteistöille myöntämänsä lainat ja lopetti pian myös vuokran maksamisen yhtiölle. Komediakiinteistöt vastasi vähemmistöosakkaansa toimintaan häätökanteella. Komediateatteri lähti Arenan talosta vuoden 2010 alussa ja vei mennessään katsomon tuolit ja esiripun, ja Komediakiinteistöjen hallitus alkoi vaatia Kokkosten yhtiöltä vahingonkorvauksia. Seuraavina vuosina Ere Kokkonen Oy nosti velkomus- ja muita kanteita Komediakiinteistöjä vastaan. Käräjäoikeus hylkäsi Kokkosten kanteet. Hovioikeuden lainvoimaisessa ratkaisussa vuonna 2015 molemmat osapuolet luopuivat vaatimuksistaan.
Aiheesta muualla

Suomen Komediateatterin internetsivut
| n k Perustiedot Wikidatassa: Suomen Komediateatteri (Q11872289)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: teatteri
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen

Jossi ja Mary Grayson, She Wore White, 2004, digitaalinen maalaus.
Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen on kuvan prosessointia, jossa käsitellään pikseleitä käden kontrolloimana. Syöttölaite voi olla hiiri, joka sopii huonosti piirtämiseen tai stylus eli piirrin, joka yhdistetään piirustuslautaan (piirustuslevy, digitointipöytä). Tietokone voi olla apuväline kuvan tekemisessä hieman samalla tavalla kuin camera obscura oli apuväline Johannes Vermeerin maalausten tekemisessä 1600-luvulla.
Digitaalinen kuvan tekeminen ammattitasolla on liittynyt ainakin televisioon ja videoon, elokuvien ja animaatioiden tekemiseen, videopelituotantoihin, valokuvaukseen, konseptikuvaan, typografiaan sekä kalligrafiaan. Digitaalinen piirustus ja maalaus on yleistymässä sekä ammattilaisten että harrastajien keskuudessa.
Tietokoneen avustama kuvan tekeminen voidaan jakaa eri tavoin datan mukaan, geometriaan perustuvaan (kolmiulotteinen mallinnus), pikseleiden käsittelyyn perustuvaan bittikarttagrafiikkaan sekä vektorigrafiikkaan. Myös näiden yhdistäminen on mahdollista.
Digitaalinen piirustus- tai maalausjärjestelmä on laite- ja ohjelmakokonaisuus, esimerkiksi skanneri, digikamera, piirustuslauta, ohjelma, tulostin tai useiden ohjelmien kokonaisuus. Tietokoneilla tapahtuvan kuvan tekemisen historiassa on suunniteltu usein juuri järjestelmiä, joilla tarkoitetaan laitteiden ja ohjelmien yhdistämistä, ei pelkästään ohjelmia.
Historiaa

Tietokoneita on käytetty piirtämisen ja maalaamisen apuvälineinä niin kauan kuin niitä on ollutkin.
Yhdysvaltalaisen Ivan Sutherlandin tohtorinväitöstä Sketchpad (1963) pidetään merkittävänä alan varhaisena laitteena ja ohjelmana, jossa havaittiin muun muassa tietokoneen mahdollisuus animaatioiden luomiseen. Sketchpad-ohjelma mainitaan usein ensimmäisenä interaktiivisena graafisena järjestelmänä suunnitteluun ja hahmotteluun. Sketchpad vaikutti myös tietokoneavusteisen suunnittelun (CAD) kehitykseen.
Tietokonetaidetta esiteltiin suuressa Lontoossa pidetyssä näyttelyssä, jonka otsikko oli Cybernetic Serendipity (1968). Näyttelyssä oli paljon viivaan ja geometriaan perustuvia teoksia. Seuraavalla vuosikymmenellä kehitettiin kuvan renderöintiin perustuvia järjestelmiä, joista tunnetuin oli Richard G. Shoupin SuperPaint (1972–1973). Digitaalisesti piirretyt kuvat alkoivat olla maalauksellisempia ja värikkäämpiä.  
Tietokonetaidetta voidaan tehdä myös algoritmien avulla kuten fraktaalitaidetta.
Kuvanteko-ohjelmien kehittäjät olivat alussa tekemisissä myös sellaisten musiikinteko-ohjelmien kanssa, jotka jäljittelivät klassisia instrumentteja. Tekijöitä kiehtoi "ihmisen merkkejä jättävä historia" luolamaalausten piirustushiilestä ruiskumaalaukseen. Niinpä luonnollisen median ohjelmat jäljittelevät tavallisesti klassisia piirustus- ja maalausvälineitä samalla tavalla kuin esimerkiksi Photoshop-ohjelma on ottanut käsitteitä perinteisestä valokuvauksesta. Tyypillistä kehitykselle oli, että ensimmäisenä kirjoitettiin 2b piirustuskynän algoritmi.
Piirustuslauta RAND otettiin käyttöön 1961. Erään japanilaisen sanomalehden kirjainmerkkien hallinnasta sai alkunsa Wacom-yhtiö 1980-luvulla. Läpimurtona voi pitää Wacomin paineentunnistavan ja johdottomalla kynällä varustetun piirustuslaudan ilmestymistä 1990-luvulla.
Ammattilaisten apuvälineitä

Vuonna 1975 digitaalinen kuvantekojärjestelmä saattoi maksaa 140 000 Yhdysvaltain dollaria, kun sellainen 2005 maksoi noin 1 500 dollaria. Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen alkoi yleistyä 1990-luvun lopulta varsinkin kuvittajien, sarjakuvapiirtäjien ja animaatiosuunnittelijoiden keskuudessa. Graafisten alojen opiskelijat opettelevat piirtämään ja maalaamaan perinteisin välinein, mutta saavat koulutusta myös uusiin menetelmiin.
Tyypillistä on perinteisten ja uusien välineiden sekoittaminen. Esimerkiksi graafikko ja kuvittaja Hannu Lukkarinen kuvitti kesällä 2005 Bodominjärven murhien oikeudenkäynnin Helsingin Sanomiin käyttämällä käräjäsalissa tavallista piirustuskynää ja luonnoslehtiötä. Sen jälkeen hän skannasi työhuoneellaan luonnoksen ja työsti sitä lievästi värittäen ja muokaten Corel Painter ja Adobe Photoshop -ohjelmilla sekä käytti Wacom-digitointilevyä.
Ammattitason kuvantekijältä vaaditaan siis edelleenkin piirustus- ja maalaustaitoja. Digitalisointi mahdollistaa juuri monien uusien eri välineiden yhdistelmiä ja sekoituksia, myös esimerkiksi valokuvan ja maalauksen yhdistämisen. Digitaalinen kuva voidaan lähettää asiakkaalle sähköpostitse ja kuvittajat voivat esitellä tuotantoaan verkkosivuilla, jolloin asiakas saa käsityksen tekijän kuvitustyyleistä.
Luonnollisen median välineillä tehtyjä kuvia on usein vaikea erottaa perinteisistä piirustuksista ja maalauksista. Nähtäväksi jää, kehittyykö tulevaisuudessa omia, enemmän digitaalisia kuvatyyppejä.
Historiaa ja tekniikkaa

Piirustuslauta, stylus ja hiiri.
Pikseligrafiikkaan pohjautuvien kuvantekolaitteiden jälkiä.
Vektorigrafiikkaan perustuvan 3D kuvanteko-ohjelman käyttöliittymä.
Digitaalisia piirustuksia ja maalauksia

Digitaalinen maalaus.
Erilaisilla mallinnusohjelmilla tehty asetelma, 2006.
Daniel Halsallin tekemä kuva.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alice Rawsthorn: London Portrays Past and Future of Digital Art (Arvio Victoria & Albert museon näyttelystä  Decode: Digital Design Sensations) The New York Times. 13.12.2009. Viitattu 13.12.2009. (englanniksi)
Ivan Sutherland 70-vuotiaana.
Karjalan historiallinen maakunta

| Historiallinen maakunta Suomessa Karjala |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
nykymaakunnat alueella:  Pohjois-Karjala Etelä-Karjala osaksi:  Etelä-Savon Mäntyharju Kymenlaakson Kymijoen itäpuoli (Kouvola, Valkeala, Sippola, Kotkan Karhula, Hamina, Virolahti ja Miehikkälä) Pohjois-Savon Kaavi, Rautavaara ja Säyneinen  Kainuun Kuhmon Jonkeri
Karjala (ruots. Karelen) on Suomen itäisin historiallinen maakunta. Sen naapureita ovat lounaassa Uudenmaan historiallinen maakunta ja Häme, lännessä Savo ja pohjoisessa Pohjanmaa. Alueella asuu nykyisin noin 310 000 henkilöä. Suurimpia kaupunkeja alueella ovat Kotka, Hamina, Kouvola, Lappeenranta, Imatra, Joensuu, Outokumpu, Lieksa ja Nurmes. Viitteellisen Uudenmaan ja Karjalan historiallisen rajan voitaneen katsoa kulkeneen Kymijoessa.
Historia

Ruotsi ja Novgorod jakoivat Karjalan keskenään Pähkinäsaaren rauhansopimuksella vuonna 1323. Ruotsi sai Äyräpään, Jääsken ja Savilahden kihlakunnat, jotka käsittivät Karjalankannaksen Suomenlahden-puoleisen rannikon Siestarjoelle saakka sekä suurimman osan nykyistä Suomen Etelä-Karjalaa, kun taas Novgorodille jäivät Laatokan rannikot kokonaisuudessaan sekä nykyinen Pohjois-Karjala. Ruotsin puoleisesta osasta Karjalaa muodostettiin Viipurin linnalääni.  Valtakuntien välisestä rajasta muodostui pian myös uskontoraja: Ruotsin puoleiseen Karjalaan kristinusko levisi aluksi katolisessa muodossa, jonka myöhemmin syrjäytti luterilaisuus, kun taas Novgorodin Karjalan asukkaat kääntyivät ortodoksiseen kristinuskoon.
Novgorodin valtio liitettiin 1400-luvun lopulla Moskovan Venäjään. Stolbovan rauhassa 1617 Ruotsi sai Venäjältä muun muassa Laatokan Karjalan, Aunuksen Karjalasta lohkaistun Raja-Karjalan ja sen luoteispuolisen alueen, suunnilleen myöhemmän Pohjois-Karjalan. Näistä muodostettiin Käkisalmen lääni. Lääniin suuntautui voimakas muuttoliike Savosta. Tämän seurauksena alkuperäinen karjalainen, uskonnoltaan ortodoksinen väestö jäi siellä vähemmistöksi Raja-Karjalaa lukuun ottamatta.
Suuren Pohjan sodan seurauksena Ruotsi luovutti Raja- ja Laatokan Karjalan sekä koko Karjalankannaksen ja Viipurin ympäristön Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa 1721. Tämän jälkeen Turun rauhassa 1743 raja siirtyi Kymijokeen saakka. Kun Venäjä oli valloittanut Suomen alueen Ruotsilta Suomen sodassa vuosina 1808–1809, liitettiin vuosina 1721 ja 1743 Ruotsin luovuttamat alueet eli Vanha Suomi vuonna 1812 uutena Viipurin lääninä Suomen suuriruhtinaskuntaan. Siestarjoen asetehtaan alue siirrettiin suuriruhtinaskunnasta varsinaiseen Venäjään 1864.
Talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomi luovutti Neuvostoliitolle suuren osan Karjalan historiallisen maakunnan alueesta. Tuolloin määritelty, nykyinen Suomen ja Venäjän välinen raja kaakossa seuraa karkeasti ottaen Uudenkaupungin rauhan rajalinjaa.
Suomen Karjala vuoteen 1940: vaaleammalla osa, joka kuuluu Venäjään.