Korean historia
Japanin siirtomaana (1910–1945) > Korea osaksi Japania

Japani halusi Korean niemimaan hallintaansa ennen kaikkea siksi, että mikään Japanille vihamielinen valtio ei saisi siellä jalansijaa. Hallitsemalla Koreaa Japani pystyi myös paremmin ohjailemaan Kiinan tapahtumia, tämän vuoksi Japani halusi liittää Korean tiiviimmin valtansa alle. Vuonna 1905 Japani ehdotti Korean hallitukselle protektoraattisopimuksen tekoa. Japanin ehdotuksen toimitti Korean kuningas Kojongille ruhtinas Itō Hirobumi. Keisari ja maan hallitus eivät hyväksyneet sopimusta, joka käytännössä lakkauttaisi Korean itsenäisyyden. Japani vastasi sotilaallisilla ja henkilökohtaisilla uhkauksilla, ja lopulta painostuksen alla sopimus allekirjoitettiin marraskuussa 1905. Sopimuksessa määritettiin, että Korean ulkomaansuhteita hoitivat japanilaiset, eikä Korea itse voinut tehdä kansainvälisiä sopimuksia. Sopimus aiheutti korealaisten keskuudessa protesteja ja kaksi sopimuksen hyväksynyttä ministeriä murhattiin. Japani asetti Korean kenraalikomissaariksi Itō Hirobumin, joka sai Koreassa laajat toimeenpanovaltuudet.
Korean keisari Gojong yritti turhaan vedota ulkovaltoihin saadakseen apua Japania vastaan. Haagin toisen rauhankonferenssin aikaan lähetetty vetoomus sai kielteisen vastauksen. Korean delegaatiota ei kokoukseen otettu, sillä katsottiin että Korea oli protektoraattisopimuksen myötä luovuttanut ulkoasiainhoidon Japanille. Suurvalloilla oli myös omat intressinsä, sillä Korean itsemääräämisoikeuden tunnustaminen olisi saattanut aiheuttaa samanlaisia vaatimuksia hiedän omissa siirtomaissaan. Yhteydenotot ulkovaltoihin tekivät keisari Gojongista Japanin silmissä epäluotettavan ja tämä painostettiin eroamaan ja jättämään tehtävänsä pojalleen Sunjongille.
Japanilaisvaltaa vastustettiin ympäri Koreaa ja useilla paikkakunnilla syntyi aseellisia vastarintaliikkeitä, mutta ne eivät kyenneet horjuttamaan japanilaisia sotajoukkoja. Symbolisesti merkittävin tapahtuma korealaisille oli Itō Hirobumin murha vuonna 1909, kun korealainen aktivisti An Jung-geun murhasi hänet Mantšuriassa. Japani sai kukistettua korealaisten liikehdinnän vuoteen 1910 mennessä. Vuosien 1905–1910 välisenä aikana levottomuuksissa kuoli noin 10 000 korealaista. Japanilaisia taas kuoli vain noin 200, mikä on osoitus japanilaisten kovista otteista. Osittain korealaisten sissiliikkeiden vuoksi Japani ryhtyi valmistelemaan Korean liittämistä suoraan Japaniin. Liitos toteutettiin vuonna 1910 ja Koreasta tehtiin Japanin maakunta. Korean uutena kenraalikuvenöörinä aloitti Terauchi Masatake. Kansalle kuulutettiin japanin ja korean kansojen yhteensulautumisesta elokuussa 1910. Suuria mielenosoituksia ei enää syntynyt, sillä vastarinta oli jo kukistettu. Keisari Sunjongilta riistettiin keisarin arvonimi ja hänet nimettiin kuninkaaksi, joka oli Japanin keisaria alempi arvo. Hän sai kuitenkin pitää hovinsa. Yhteensulautumisen symbolina myös Sunjong naitettiin japanilaiselle naiselle ja hän sai japanilaisen arvonimen.
Japanin tavoitteena oli pitkällä aikavälillä Korean täydellinen sulauttaminen Japaniin niin kielellisesti kuin kulttuurisesti. Tämän toteuttamiseksi Japani loi Koreaan ja Taiwaniin tehokkaan hallinnollisen rakenteen, jota tehosti japanilaisten miehittämä armeijan ja poliisivoimien väkivaltakoneisto. Korean perinteinen yangban-eliitti ja valtaa pitäneen Yi-dynastian virkamiehet syrjäytettiin ja korkeimmat virat myönnettiin japanilaisille. Japaniin liittämisen myötä Koreaan alkoi muuttaa japanilaisia siirtolaisia. Vuonna 1910 Koreassa asui noin 170 000 japanilaista. Vuonna 1940 maassa asui jo yli 700 000 japanilaista, mikä oli 3,2 prosenttia väestöstä. Teoreettisesti korealaiset olivat Japanin keisarin alaisuudessa samanarvoisia japanilaisten kanssa, mutta tosiasiassa heitä pidettiin valloitettuna kansana ja toisen luokan kansalaisina. Heille ei myönnetty samoja oikeuksia, edes niille korealaisille, jotka muuttivat Japanin saarille.
Taloudellinen valta Koreassa oli myös japanilaisilla, eikä oman korealaisen yrittäjäluokan syntymistä sallittu. Sen sijaan jalansijaa Koreassa saivat japanilaiset zaibatsut, kuten Mitsubishin ja Mitsuin kaltaiset suuryritykset, joiden toimesta Korean infrastruktuuria kehitettiin, rakentamalla rautateitä, satamia ja tehtaita. Merkittävää japanilaisille oli myös lisätä Korean ja Taiwanin riisintuotantoa, jolla voitiin täyttää Japanin kasvava riisintarve. Koreassa taas riisinkulutus laski, koska suurin osa riisistä vietiin Japaniin. Poliittisesti ja taloudellisesti korealaiset oli täysin alistettu, mutta Korean talouskasvu oli Japanin vallan alla merkittävää. Japanin vallassa Korean maataloustuotanto kasvoi siinä määrin, että talouden kasvuvauhti ylitti Japanin kasvun. Joskaan korealaiset itse eivät vaurastumisesta päässeet hyötymään.