stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapio Reponen

Tapio Anton Johannes Reponen (2. elokuuta 1947 Huittinen – 22. syyskuuta 2014 Turku) oli tietojärjestelmätieteen professori, joka toimi vuosina 1996–2009 Turun kauppakorkeakoulun rehtorina. Aiemmin Reponen toimi Turun kauppakorkeakoulussa yliassistenttina ja apulaisprofessorina sekä Suomen Akatemian tutkimusassistenttina. Reponen väitteli tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1977. Tämän lisäksi Reponen istui useiden kotimaisten yhtiöiden ja yhdistysten hallituksissa ja osallistui aktiivisesti urheilujärjestötoimintaan: hän toimi mm. Suomen Urheiluliiton liittovaltuuston jäsenenä vuodesta 1999 alkaen. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri.
Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun yhdistyttyä Tapio Reponen valittiin Turun yliopiston vararehtoriksi. Tehtäväalueeseen kuuluivat koulutuksen ja opetuksen kehittäminen sekä yhteiskunta- ja sidosryhmäsuhteiden edistäminen.
Tapio Reposen muistokirja julkistettiin 17.1.2018 Turun kauppakorkeakoulussa. Kirjan nimi "In the forefront of information systems strategy studies" (ISBN 978-951-29-7113-8) kuvaa Tapio Reposen uranuurtavaa työtä tietojärjestelmien strategiatutkimuksen saralla Suomessa. Kirjassa on myös julkaistu uudelleen Tapio Reposen tärkeimmät artikkelit, jotka tämän hetken strategia-ajattelussa edustavat "strategy-as-practice" -tutkimusta. Kirjan kokoamista ja julkaisemista ovat tukeneet Liikesivistysrahasto, Turun kauppakorkeakoulun tukisäätiö, kirjan toimittajien taustayliopistot ja TS-yhtymä.
Helsingin raitioliikenne

| Helsingin raitioliikenne |
| --- | --- |

 Artic-vaunu Mannerheimintiellä kesällä 2019
Tyyppi:  raitiotie
Sijainti:  Helsinki, Suomi
Avattu:  1891
Pituus:  94 km 
Pysäkit:  yli 300
Linjoja:  12
Raideleveys:  1 000 mm
Omistaja:  Helsingin kaupunki
Liikennöitsijä(t):  HSL (suunnittelu ja tilaaminen) Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne (liikennöinti)
Matkoja vuodessa:  57 miljoonaa
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Helsingin raitioliikenne on osa Helsingin kaupungin julkista liikennettä. Raitiovaunut ovat erityisesti Helsingin kantakaupungissa olennainen osa kaupunkikuvaa ja päivittäistä liikkumista.
Raitioliikenne alkoi Helsingissä vuonna 1891. Vuosikymmenien mittaan rataverkosto laajeni myös itsenäisten lähikuntien alueille Kulosaareen, Huopalahteen ja Haagaan, joka oli aluksi osa Helsingin maalaiskuntaa. Helsingin ohella Suomessa on raitioliikennettä Tampereella sekä ollut aikoinaan Turussa ja Viipurissa.
Nykytila

Helsingissä ajetaan kahtatoista raitiolinjaa, joilla on numerot 1–10, 13 ja 15. Linjat 1–10 ja 13 liikennöivät Helsingin kantakaupungin alueella. Linja 15 (Raide-Jokeri) liikennöi toistaiseksi muusta raitioverkosta erillisellä radalla kantakaupungin ulkopuolella ja ulottuu Espooseen asti. Liikennöintikäytössä olevaa kaksisuuntaista rataa on pääkaupunkiseudulla yhteensä noin 94 kilometriä, josta kokonaan omaa kaistaa noin 60,6 kilometriä. Pysäkkejä on yli 300.
Vuonna 2004 raitiovaunuilla tehtiin yhteensä 56,6 miljoonaa matkaa ja vuonna 2017 yhteensä 60,2 miljoonaa matkaa. Linjojen matkustajamäärä oli vuoteen 2017 asti noin 10 % Helsingin metroa ja lähijunia pienempi.milloin? Vuoden 2022 lopussa matkojen määräksi ilmoitettiin 57 miljoonaa. Helsingin kaupungin mukaan koko raitioverkolla on päivittäin noin 200 000 matkustajaa.
Nykytila > Liikennöinti

Helsingin seudulla raitiovaunuliikennettä tilaa Helsingin seudun liikenne. Raitiovaunuja liikennöi Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne, joka korvasi Helsingin kaupungin liikenneliikelaitoksen eli HKL:n vuonna 2022. HKL:llä työskenteli noin 340 raitiovaununkuljettajaa.
Linjaliikenteen lisäksi myös tilausliikenteen merkitys on vuoden 2004 jälkeenmilloin? kasvanut, kun muutama raitiovaunu on kunnostettu pelkästään tilausliikenteen käyttöön. Tilausliikennevaunuja kunnostetaan parhaillaanmilloin? lisää toiminnan laajentamiseksi. Tilausliikennettä markkinoi Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenteen ja HSL:n lisäksi myös yksityinen Oy Stadin Ratikat Ab.
Nykyisin kaikki säännöllisessä liikenteessä olevat raitiovaunut ovat nivelraitiovaunuja. Yli puolet niistä on kokonaan matalalattiaisia ja loput osittain, sillä kaikkiin nykyisiin linjaliikenteessä vanhempiin raitiovaunuihin on peruskorjauksen yhteydessä lisätty matalalattiainen väliosa. Ensimmäinen matalalattiainen Variotram-vaunu saapui Helsinkiin vuonna 1998. Variotram-vaunuista on sittemmin luovuttu, ja vuonna 2021 Helsingissä liikennöi 70 kappaletta Artic-vaunuja sekä yhteensä 52 kappaletta Valmetin NrI- ja NrII-vaunuja.
Nykytila > Lipunmyynti

Lipunmyynti raitiovaunuissa päättyi 1. helmikuuta 2018. Vuonna 2019 käytössä olleiden tavallisten HSL-lippujen lisäksi erityinen ja edullisempi raitiovaunulippu, jonka vaihto-oikeus oli rajattu muihin raitiovaunuihin poistui vyöhykeuudistuksen tullessa voimaan.
Linjat

Linjoille merkityt matka-ajat tarkoittavat HSL:n ilmoittamaa lyhintä matka-aikaa päätepysäkiltä toiselle. Todellinen matka-aika kuitenkin vaihtelee myös ajankohdan mukaan.
| Linja | Reitti | Matka-aika | Pysäkkejä | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Eira – Käpylä | 41 min | 31 | Vain arkisin |
| 1T | Länsiterminaali – Käpylä | 38 min | 32 | Vain viikonloppuisin |
| 2 | Olympiaterminaali – Pasilan asema | 30 min | 27 | Kello 1:30 asti. Linja 3 poikkeuksellisesti Pikku Huopalahteen asti kello 23.30 asti. Kello 23.30–1.30 linjan 3 lähdöt ajetaan tunnuksella 3N. |
| 3 | Olympiaterminaali – Pikku Huopalahti | 40 min | 31 | Kello 1:30 asti. Linja 3 poikkeuksellisesti Pikku Huopalahteen asti kello 23.30 asti. Kello 23.30–1.30 linjan 3 lähdöt ajetaan tunnuksella 3N. |
| 3N | Olympiaterminaali – Meilahti | 30 min | 31 | Vain öisin. |
| 4 | Katajanokka – Munkkiniemi | 32 min | 29 | Kello 1:30 asti |
| 5 | Katajanokan terminaali – Rautatieasema | 10 min | 9 |  |
| 6 | Eiranranta – Arabia | 29 min | 24 |  |
| 7 | Länsiterminaali – Meilahden sairaala | 38 min | 31 |  |
| 8 | Jätkäsaari  – Arabia | 28 min | 23 |  |
| 8T | Länsiterminaali – Arabia | 25 min | 25 | Vain viikonloppuisin |
| 9 | Länsiterminaali – Ilmala | 44 min | 28 |  |
| 9N | Jätkäsaari – Ilmala | 34 min | 25 | Vain viikonloppuöisin |
| 10 | Kirurgi – Vallila | 22 min | 14 | Poikkeusreitillä Vallilaan Mannerheimintien peruskorjauksen ajan. |
| 13 | Nihti – Länsi-Pasila | 21 min | 14 |  |
| 15 | Keilaniemi – Itäkeskus  (Raide-Jokeri) | 63 min | 32 |  |
Linjat 2 ja 3 on yhdistetty niin, että vaunun saapuessa Olympiaterminaaliin sen linjatunnus vaihtuu 3:sta 2:ksi ja päinvastoin. Myös linjat 7 ja 9 sekä 1T ja 8T vaihtavat Länsiterminaalin päätepysäkillä linjatunnukset keskenään. Koska linjoilla 6 ja 8 on yhteinen päätepysäkki Arabiassa, voidaan vaunu myös sinne saapuessaan siirtää linjalta toiselle niin, että linjatunnus 6 vaihdetaan 8:ksi tai päinvastoin. Arabiassa näin ei kuitenkaan välttämättä tehdä jokaisella vuorolla.
Varikot

Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne käyttää kolmea varikkoa:
Ruskeasuon varikko on Ruskeasuolla sijaitseva varikko, joka korvasi Koskelan varikon. Varikon katolla sijaitsee myös Koiviston Auto Helsingin bussivarikko.
Taka-Töölössä sijaitseva Töölön varikko on raitiovaunuvarikoista pienin. Siellä säilytetään ja huolletaan kolmasosaa raitiovaunuista. Töölön varikolta ajetaan arkisin linjoja 2, 3, 5 ja 7 sekä linjojen 4 ja 10 ruuhkavuorot ja viikonloppuisin linjoja 4, 5 ja 10.
Vallilan varikolla sijaitsee raitiovaunukorjaamo.
Töölön ja Vallilan varikoista aiotaan luopua. Ruskeasuolle valmistui vuonna 2024 Ruskeasuon varikko. Kesällä 2022 Roihupeltoon valmistui Raide-Jokerin varikko, ja Kruunusillat-raitiotien varikkoa kaavaillaan Yliskylään. Koskelan varikko on toistaiseksi remontissa ja poissa käytöstä.
Luonnehdinta

Helsingin kantakaupungin raitiotieverkko on valtaosin perinteinen kaupunkiraitiotie. 2010- ja 2020-luvulla on kuitenkin rakennettu ja rakennetaan pikaraitioteitä, kuten Raide-Jokeri ja Kruunusillat-raitiotie. Raiteet noudattavat 1 000 millimetrin eli tasan yhden metrin raideleveyttä. Linjaliikenteen verkosto on suurimmalta osaltaan kaksiraiteinen siten, että molemmat kulkusuunnat liikennöivät omalla raiteellaan. Poikkeuksena tästä on Mikonkatu, jossa raiteet on limitetty katualueen kapeuden vuoksi.
Koska osa käytettävästä kalustosta on yksisuuntaista kalustoa, jossa on ohjaamo vain toisessa päässä vaunua ja ovet vain toisella puolella vaunua, raitiotieverkossa on tiukkoja kääntösilmukoita kääntymistä varten. Helsingin Itäkeskuksen ja Espoon Keilaniemen välisellä pikaraitiotielinjalla 15 liikennöidään kuitenkin kokonaan kaksisuuntaisella kalustolla, eikä sen varrelle ole rakennettu kääntösilmukoita. Katutilan salliessa raitiovaunuille on tehty oma kaistansa, joka on eristetty muusta liikenteestä sulkuviivalla tai korokkeella. Keskustan ahtailla kaduilla raitiovaunut kulkevat ajoneuvokaistoille upotetuilla kiskoilla, mutta valtaosan matkaa raitiovaunuilla on omat kaistansa.
Raitiovaunut saavat kulkuvoimansa sähköstä, jonka ne ottavat raiteiden päälle 5,5 metrin korkeuteen viritetystä ajojohtimesta. Erityiset sähkönsyöttöasemat välittävät verkkoon tasavirtaa 600 voltin jännitteellä, joka on kytketty siten, että ajojohdot ovat virta­piirin nega­tiivi­sena, kiskot posi­tiivi­sena napana.
Raitioteillä on omat liikennevalot, joiden tulkinta perustuu värien sijasta symboleihin. Nuoli ylös (tai raitiovaunun kääntymissuuntaan, esimerkiksi vasemmalle) vastaa vihreää, viiva keltaista ja s-kirjain punaista valoa. Raitiovaunujen kulkua nopeutetaan joukkoliikenteen valoetuuksilla, jotka ovat osa Helmi-järjestelmää. Helmi on liikennelaitoksen ja kaupunkisuunnitteluviraston yhteinen joukkoliikenteen telematiikkahanke. Vaikka ne vähentävät valoissa odottamista, etuudet eivät ole täydellisiä, joten raitiovaunutkin joutuvat usein muun liikenteen tavoin pysähtymään risteyksiin. Raitiolinjojen 4 ja 10 pohjoispäätyyn on suunniteltu kehitettäväksi sadan prosentin etuus. Helmi-järjestelmä myös välittää vilkkaiden pysäkkien ilmoitustauluille seuraavien raitiovaunujen saapumisajan. Helmissä ovat mukana Helsingin kaikki raitiovaunulinjat.
Vuonna 2004 katoksellisten raitiovaunupysäkkien kehikkoon merkittiin pysäkin nimi suomeksi ja ruotsiksi, ja kaikki pysäkit saivat lisäksi oman numeronsa. Myös kaikki bussipysäkit numeroitiin myöhemmin vuoden 2006 aikana.
Historia > Hevosvetoinen liikenne

Hevosten vetämä omnibusliikenne 10–12 matkustajan vaunuilla alkoi Helsingissä 14. helmikuuta – 14. maaliskuuta 1888 välisenä aikana aluksi yhdellä reitillä Töölöstä Kauppatorin kautta Kaivopuistoon. Maaliskuun 14. päivää 1888 pidetään Helsingin joukkoliikenteen alkamispäivänä. Kun yksityisen Omnibus-yhtiön toiminta osoittautui kannattavaksi, se jätti toimilupahakemuksen raitioteiden rakentamisesta. Kaupunginvaltuusto hyväksyi hakemuksen joulukuussa 1889 ja antoi yhtiölle, jonka koko nimi oli Helsingin Raitiotie ja Omnibus Osakeyhtiö (HRO), luvan rakentaa radat ja liikennöidä viidellä raitiolinjalla. Raideleveydeksi määrättiin 1 000 millimetriä.
Yhtiö ei investoinut 60 % kalliimmaksi arvioituun sähkörataan ja tyytyi hevosvoimaan, mutta rakentamisessa huomioitiin se, että raitioteillä voisi liikennöidä sähköllä myöhemmin. Kiskot tilattiin Saksasta ja A/S Scandian valmistamat hevosvetoiset vaunut Tanskasta. Rakennustyöt alkoivat syyskuussa 1890. Raitiovaunuja vetäneille hevosille rakennettiin talli Kinaporin korttelin kohdalle nykyiseen Sörnäisten kurviin. Väliaikainen liikenne alkoi 10. joulukuuta 1890, mutta radat olivat vielä keskeneräisiä. Ne valmistuivat seuraavan vuoden touko–kesäkuussa, ja säännöllinen liikenne alkoi 21. kesäkuuta 1891 linjoilla Sörnäinen–Kauppatori–Lapinlahdenkatu ja Töölö–Kauppatori–Kaivopuisto. Pohjoinen päätepiste sijaitsi lähellä nykyistä Sörnäisten kurvia ja eteläinen päätepiste Venäjän suurlähetystön kohdalla Tehtaankadulla. Raitioverkon kokonaispituus oli 8 456 metriä ja halli- ja kohtaushalliraiteet mukaan lukien 9,5 kilometriä. Pääpiirteiltään raitiotieverkko pysyi muuttumattomana koko hevosvetoisen liikenteen ajan.
Osakeyhtiön saama toimilupa oikeutti myös tavaraliikenteeseen, mutta sitä ei koskaan järjestetty. Postia raitiovaunuilla kuitenkin kuljetettiin vuoteen 1917 asti.
Historia > Jatkeita ja uusia linjoja 2020-luvulla

Eteläisessä kantakaupungissa linjastoa muutettiin myös 6. huhtikuuta 2021, kun linjaa 6 jatkettiin Hietalahdesta Eiranrantaan ja Länsiterminaalille liikennöinyt linja 6T lakkautettiin. Suunnitelmissa on jatkaa linjaa edelleen Hernesaaren kärkeen. Seuraavana vuonna uusia kiskoja valmistui Länsi-Pasilan Ilmalaan, ja linja 9 alkoi liikennöidä Ilmalantorille lokakuussa 2022. Lokakuussa 2023 Länsiterminaalille käynnistettiin viikonloppuisin lisäliikennettä linjoilla 1T ja 8T.
Lokakuussa 2023 avattiin liikenteelle ensimmäinen Helsingin kantakaupungin ulkopuolinen raitiolinja 15. Uusi linja 13 Nihdistä Kalasataman ja Pasilan-aseman kautta Länsi-Pasilaan avattiin elokuussa 2024.
Historia > Lakkautettuja raitiotieosuuksia

Kantakaupungin katuja, joilla on aiemmin ollut raitioliikennettä:
Albertinkatu (vain hevosraitiotie), Punavuori
Annankatu (Eerikinkadun ja Kalevankadun välissä), Kamppi
Eerikinkatu  (Annankadulta Lapinlahdenkadulle), Kamppi
Eurantie, Vallila
Iso Roobertinkatu, Punavuori
Kalevankatu (ent. Vladimirinkatu), Kamppi
Kangasalantie (Sturenkadulta Eurantielle), Vallila
Keskuskatu (ent. Hakasalmenkatu), Kluuvi
Lapinlahdenkatu, Kamppi
Merimiehenkatu, Punavuori
Museokatu, Etu-Töölö
Nervanderinkatu, Etu-Töölö
Pieni Roobertinkatu, Kaartinkaupunki
Pohjoisesplanadi
Pääskylänkatu (osana Kulosaaren raitiotietä), Sörnäinen
Yrjö-Koskisen katu (ent. Puutarhakatu), Kruununhaka
Tulevaisuus

Poliittinen ilmapiiri on ollut myönteinen raitioliikenteelle ja uusille pikaraitioteille Helsingin seudulla. 
2030-luvulla raitiolinjoja suunnitellaan olevan yhteensä lähes 20, joista muutama olisi pikaraitiotielinjoja.
Tulevaisuus > Pikaraitiotiet

Runkolinjan 550 korvaavan pikaraitiolinjan 15 eli Raide-Jokerin rakentaminen alkoi vuonna 2019. Itäkeskuksesta Keilaniemeen ulottuva poikittaissuuntainen yhteys on Helsingin ensimmäinen pikaraitiotie, ja sen liikennöinti käynnistyi 21. lokakuuta 2023.
Elokuussa 2016 kaupunginvaltuusto päätti toteuttaa Kruunusillat-hankkeen, joka sisältää kymmenen kilometrin mittaisen raitiotieyhteyden ja kolme uutta siltaa Helsingin keskustan ja Laajasalon välille. Liikennöinnin Laajasalosta väliaikaiselle päätepysäkille Hakaniemeen on tarkoitus alkaa vuonna 2027.
Muita suunniteltuja pikaraitioyhteyksiä ovat Erottajan ja Kannelmäen välinen Vihdintien pikaraitiotie, joka valmistuu aikaisintaan vuonna 2028, sekä Viikin–Malmin pikaraitiotie, joka ulottuu Kumpulasta Malmin sairaalaan ja jatkossa mahdollisesti Jakomäkeen ja jopa Vantaan Hakunilaan. Suunnitteilla olevasta Vantaan pikaraitiotiestä pieni osa kuuluu Helsingin puolelle Mellunmäen metroaseman ympäristöön.
Kalusto > Nykyinen kalusto

Helsingin raitioteillä linjaliikenteessä pääasiallinen kalusto koostuu kahdesta raitiovaunusarjasta, jotka kaikki ovat nivelraitiovaunuja:
42 Valmet MLNRV II (NrII) matalalattiaisella väliosalla varustettua nivelvaunua (1983–1987, väliosa 2006–2011)
40 Valmet NRV I (NrI) nivelvaunua, joista kymmeneen on lisätty matalalattiainen väliosa (1973–1975, väliosa 2012–2013), ja loput on poistettu liikenteestä. Kahta vaunua lukuun ottamatta vaunut on romutettu.
70 Škoda Transtech Artic -matalalattiavaunua, joista kaksi ensimmäistä otettiin koekäyttöön syksyllä 2013 jo ennen varsinaista sarjatuotantoa.
29 ForCity Smart Artic X54 -matalattiavaunua. Vaunutyyppiä on hankittu 23 kappaletta myös Kruunusillat-raitiotielle ja Kalasatama–Pasila-raitiotielle. Ensimmäinen näistä vaunuista saapuu Helsinkiin helmikuun lopussa 2025.lähde?
Vuonna 2021 Artic-vaunuja oli linjaliikennekäytössä 70 kappaletta ja Valmet-vaunuja yhteensä 52 kappaletta.
Koko 42 vaunun NrII-sarjaan on lisätty matalalattiainen väliosa peruskorjauksen yhteydessä. Väliosalla varustettuja malleja nimitetään MLNRV-raitiovaunuiksi. HKL:n 26. lokakuuta 2010 tekemän päätöksen mukaan myös kymmeneen NrI-sarjan vaunuun on asennettu matala väliosa peruskorjauksen yhteydessä. Kaikkien matalalattiaväliosien lisäysten valmistuttua vuonna 2013 liikenteessä on yhteensä 52 MLNRV-vaunua. NrI- ja NrII-vaunut on tarkoitus korvata 2020-luvun loppupuolella. Korvaavasta mallista ei kuitenkaan ole tehty päätöstä.
Uusimpien, Škoda Transtech Oy:n valmistamien raitiovaunujen tilaamisesta HKL päätti 2. joulukuuta 2010.. Hankinnan kokonaishinta oli 121 655 000 euroa sisältäen lisä- ja muutostyöt. Hankintaan sisältyy lisäksi 90 vaunun optio, joka sisältää myös Raide-Jokerille soveltuvat kaksisuuntavaunut. Uusi vaunu on kaksinivelinen, ja sen matkustajakapasiteetiksi ilmoitetaan yhteensä 162 henkilöä, joista 73:lle on kiinteä istumapaikka. Vaunun koeajot linjaliikenteessä alkoivat 12. elokuuta 2013, ja sarjatoimitukset alkoivat 2015. Transtech Oy on alun perin muodostettu valtionyhtiö Valmetista, joka valmisti Helsingin NrI- ja NrII-vaunut.
Vuonna 2024 ilmoitettiin päätöksestä hankkia 30 uutta kaupunkiraitiovaunua ja 33 pikaraitiovaunua. Uusilla vaunuilla on tarkoitus korvata koko 1970–1980-luvun kalusto vuoteen 2034 mennessä.
Kalusto > Nykyinen kalusto > Väritys

Väriltään sekä nykyiset että varhaisemmat raitiovaunut ovat keltavihreitä, lukuun ottamatta muutamia vaunuja, joiden ulkoseinät ovat kokonaisuudessaan mainostajien käytössä. Vuosina 1973–1975 hankitut NrI-nivelvaunut sekä vuosina 1983-1987 hankituista NrII-nivelvaunuista enemmistö, vuoden 1986 lokakuuhun mennessä toimitetut eli vaunuun 103 asti olivat kuitenkin alun perin punaharmaita, mutta vuosina 1986–1995 nekin maalattiin uudestaan keltavihreiksi.
Kalusto > Käytöstä poistuneet mallit

40 Bombardier Variotram -matalalattiavaunua (valmistettu 1998–2004). Variotramit poistuivat liikenteestä joulukuun lopussa vuonna 2018.
Raitioliikenteessä on linjaliikenteen varakalustona ollut käytössä myös:
Neljä GT6-vaunua, ”Mannea” (1970), jotka hankittiin vuonna 2005 Saksan Mannheimista helpottamaan vaunupulaa (poistettiin käytöstä kesällä 2013)
Kuusi GT8N-vaunua Mannheimista (1962–1964), joissa on matalalattiainen väliosa; hankittiin vuonna 2008 helpottamaan vaunupulaa (poistuivat linjaliikenteestä kesään 2015 mennessä). Vaunuista viisi myytiin Łódźiin ja yksi romutettiin.
Kalusto > Varhaisemmat mallit

Ensimmäiset raitiovaunut olivat kaksiakselisia. Myös neliakselisia vaunuja oli jonkin verran käytössä jo ennen vuotta 1953, josta lähtien niitä muutaman seuraavan vuoden kuluessa hankittiin suuremmassa määrin.
Kaksi- ja neliakselisiin vaunuihin voitiin kytkeä myös perävaunuja. Vuoteen 1952 saakka oli kesäisin käytössä myös avoperävaunuja.
Seuraavat ennen vuotta 1973 hankitut vaunut ovat yhä käytössä tilaus- ja museoliikenteessä sekä muussa linjaliikenteen ulkopuolisessa ajossa:
Kolme HM V -raitiovaunua (1959)
GT8 ”Ludde”
Bs1-raitiovaunu (1917/2007), joka on entisöity alkuperäisasuun
RM1-raitiovaunu (1955), joka on entisöity alkuperäisasuun
Helsingin kantakaupungin kiertoajeluilla käytetty Spårakoff, joka on raitiovaunuravintolaksi muutettu HM V -raitiovaunu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin raitioliikenne Wikimedia Commonsissa
Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Liikennöitsijän sivusto, jolla tietoa liikenteestä.
Suomen Raitiotieseura ry Yhdistyksen sivusto, jolla runsaasti tietoa Helsingin raitioliikenteen historiasta ja kalustosta.
Suomen raitioliikenne
Helsingin seudun joukkoliikenne
| --- | --- |
Raskas raideliikenne: Helsingin seudun lähijunaliikenne (linjat) • Helsingin metro (linjat: M1, M2)
Kevyt raideliikenne: Helsingin raitioliikenne (linjat) • Helsingin seudun pikaraitiotiet (linjat: 15)
Lauttaliikenne: Kruunuvuorenrannan lautta • Suomenlinnan lautta
Linja-autoliikenne Runkolinjat: Helsingin seudun linja-autoliikenne  20 • 30 • 40 • 200 • 300 • 400 • 500 • 510 • 520 • 530 • 560 • 570 • 600
Liikenteen tilaaja: HSL
Liikennöitsijät: Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne • Helsingin kaupungin liikennelaitos • VR • Nobina • Pohjolan Liikenne • Helsingin Bussiliikenne • Savonlinja • Tammelundin Liikenne • Åbergin Linja • Korsisaari • Reissu Ruoti • Tilausliikenne Nikkanen
Hankkeet: Espoon pikaraitiotiet • Kruunusillat • Tiederatikka • Tuusulanväylän pikaraitiotie • Vantaan pikaraitiotie • Vihdintien pikaraitiotie • Viikin–Malmin pikaraitiotie • Espoon kaupunkirata • Pisararata • Itämetro
Mäkelänkatu on yksi niistä osuuksista, jossa raitiovaunut pääsevät liikennöimään omalla kaistallaan.
Kantakaupungin raitioliikenneverkon linjakartta tammikuussa 2025. Mannerheimintien peruskorjaus on aiheuttanut liikennekatkoksen välille Ooppera–Reijolankatu. Rataosuudella liikennöi perustilanteessa linjat 2, 4 ja 10.
Töölön varikko
Raitioteiden liikennevalot
Hevosraitiovaunu Pohjoisesplanadilla 1890-luvulla.
Raitiolinjat vuonna 1920
Linjan 3T raitiovaunua esittävä postimerkki vuodelta 1979.
1970-luvun nivelvaunuja Mannerheimintiellä.
Raitiolinjat 1946
Raitiolinjat 1976 sen jälkeen, kun Itä-Pasilaan johtanut linja 2 aloitti liikenteen
Helsingin raitioteiden suunnitelmakartta vuosille 2010–2025.
Kaksisuuntaisia Artic X54 -vaunuja on tilattu Raide-Jokerille ja Kruunusillat-raitiotielle.
NRV I
Vuodesta 1999 Helsingissä on liikennöity myös matalalattianivelvaunuilla. Kuvassa Variotram, joka poistettiin käytöstä vuonna 2018.
Pepi Reinikainen

| Pepi Reinikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1949 (ikä 75–76)
Ammatti:  toimittaja, kirjailija, psykoterapeutti
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pepi Reinikainen  (s. 1949) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja psykoterapeutti.
Reinikaisen teos Hullu, ihana lintu – metsäkyyhky  oli vuonna 1988 Finlandia-palkintoehdokkaana.
Reinikaisen kaunokirjallisista teoksista useat ovat kasvukertomuksia. Sittemmin hän on kehittänyt elämänkaarikirjoituksen, jonka parissa hän alkoi ohjata kursseja ensin lapsille ja vuodesta 1999 aikuisille. Toimittajana ja kirjailijana työskennellyt Reinikainen kouluttautui myös psykoterapeutiksi, ja tästä koulutuksesta hän sanoo olleen paljon hyötyä elämänkaarikirjoitustyössä, jossa hän nykyään toimii ohjaajien kouluttajana. Hän on kirjoittanut aiheesta teoksen Elämänkaarikirjoitus ja ihmisen vuodenajat (2007).
Teokset

Hullu, ihana lintu – metsäkyyhky, Arthouse, 1988 ISBN 951-96135-1-X
Pimeän pesä, paratiisi, Art House, 1990 ISBN 951-884-046-6
Täyttyvä matala, Kirjapaja, 1993 ISBN 951-625-217-6
Rakastajan kasvot, Kirjapaja, 1997 ISBN 951-625-486-1
Enkelten leikki, Kirja-Aurora 2001 ISBN 951-29-1939-7
Elämänkaarikirjoitus ja ihmisen vuodenajat, Kirjapaja 2007
Elämässä eteenpäin, Kirjapaja 2014
Nuoruuteni Nunnala, Docendo 2018
Aiheesta muualla

Pepi Reinikainen radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, 18.6.2017 Yle
Ravansaaren rukoushuone

Ravansaaren rukoushuone oli luterilainen rukoushuone Viipurin kaupungin ulkosatama-alueeseen kuuluneella Ravansaarella.
Rakentaminen ja suunnittelu

Ravansaarelaiset perustivat Ravansaaren Rukoushuoneyhdistyksen vuonna 1906, ja rukoushuonetta alettiin rakentaa vuonna 1908. Rakennuksen piirustukset laati rakennusmestari A. E. Ollilainen. Samoihin aikoihin suunniteltiin myös kirkon rakentamista ja oman seurakunnan perustamista, mutta nämä suunnitelmat eivät toteutuneet. Suunnitelmia yritettiin toteuttaa vielä myöhemminkin 1920- ja 1930-luvuilla, mutta huonoin tuloksin.
Ulkoasu

Rukoushuone rakennettiin hirrestä, ja ulkoseinät vuorattiin laudoituksella vasta 1928. Rakennuksessa oli satulakatto, jonka päädyissä oli pienet ristit. Pääsisäänkäynti sijaitsi toisessa päädyssä, ja sen molemmin puolin oli matala ikkuna. Lisäksi sisäänkäynnin yläpuolella oli kolme ikkunaa, joiden yläosat olivat kolmiomaiset. Rakennuksen pitkillä sivuilla oli neljä korkeaa ikkunaa, joiden yläosat olivat myös kolmiomaiset. Lisäksi ikkunoiden yläruudut olivat värilliset.