stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Letonmäki
Elämä > Neuvostoliitossa

Elo–syyskuun vaihteessa 1918 Letonmäki osallistui Moskovassa pidettyyn SKP:n perustavaan kokoukseen, jossa hänet valittiin keskuskomiteaan. Letonmäki ryhtyi organisoimaan Suomeen ja Ruotsiin suuntautuvaa maanalaista puoluetyötä, jonka ohella hän oli punapakolaisista huolehtineen komitean jäsen. Lehtikirjoituksissaan Letonmäki vaati Suomen työväenluokkaa jatkamaan taistelua kohti sosialismia uhrauksia säästämättä. Hieman myöhemmin Letonmäki siirtyi SKP:n Tukholman toimistoon, jossa hän työskenteli Viesti-lehden toimituksessa. Letonmäki vastasi lehden ulkomaanosastosta ja suomensi ulkomaankielistä aineistoa Keski-Euroopasta. Lisäksi hän toimi Suomessa ilmestyneen Sosialistisen Aikakauslehden avustajana.lähde?
Letonmäki palasi Pietariin 1920. Hän opetti SKP:n poliittisilla kursseilla ja luennoi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa muun muassa Suomen historiasta, kunnes siirtyi 1924 Kominternin Länsi-Euroopan propagandasihteeristön Suomen osaston johtajaksi. Petroskoihin muutettuaan Letonmäki työskenteli Punainen Karjala -lehden päätoimittajana 1927–1931 ja Kustannusliike Kirjassa poliittisen kirjallisuuden osaston toimittajana 1931–1935. Lisäksi hän opetti Neuvosto-Karjalan historiaa, sosiaalitieteitä, neuvostopolitiikkaa ja kirjallisuudenhistoriaa Karjalan pedagogisessa instituutissa. Letonmäki oli myös VKP(b):n Karjalan aluekomitean jäsen.
Ennen Stalinin ruuvin kiristymistä Letonmäki nousi merkittäväksi mielipidevaikuttajaksi Karjalan suomalaisten keskuudessa. Poliittisten puhdistusten alettua 1935, joutuivat pian kohteeksi myös Letonmäki sekä suomenkielistä kirjallisuutta julkaissut Kirja. Marraskuussa aluekomitea syytti Kirjan toimihenkilöitä vakavista virheistä "leniniläisen kansallisuuspolitiikan toteuttamisessa". Letonmäkeä syytettiin myös siitä, ettei hän ollut asettunut kustantamon "porvarinnationalistista" johtoa vastaan. Lehdistö hyökkäsi Letonmäkeä vastaan julistaen, ettei hänellä ollut paikkaa puolueessa eikä neuvostoperheessä. Lopulta Letonmäki erotettiin kommunistisesta puolueesta syytettynä yhteyksistä porvarillisiin nationalisteihin. Erottaminen merkitsi Letonmäelle fyysistä ja psyykkistä romahdusta. Historioitsija Irina Takalan mukaan Letonmäki laati vastineen, jossa hän myönsi osan syytteistä oikeaksi. 20. marraskuuta 1935 Letonmäki lähetti puolisonsa viemään vetoomusta aluekomitealle ja hirttäytyi sillä välin kotonaan. Letonmäki on haudattu Petroskoihin Neglinskajan ortodoksiselle hautausmaalle. Letonmäen hautakivessä on säkeitä hänen vuonna 1930 julkaistusta runostaan Rakettu on raudalla; ”Koskaan ei sortua saa / Työläisen talonpojan maa / Koskaan ei sammua voi / Punaisen tähtemme koi”.
Kirjailijana ja runoilijana

Letonmäki kuului Suomen työväenliikeen ensimmäisen runoilijasukupolveen, jonka tuotantoa ilmestyi työväenjulkaisuissa heti suurlakon jälkeen. Sisällissodan aikana julkaistuissa Letonmäen agitaatiorunoissa oli myös propagandistisia piirteitä, joissa esimerkiksi vääristeltiin sotatilannetta. Letonmäki julkaisi Suomessa kaksi runokokoelmaa, jotka hänen omien runojensa ohella sisältävät Ferdinand Freiligrathin, Heinrich Heinen, Arvid Mörnen ja Sandor Petofin runojen suomennoksia. Lisäksi hänen runojaan on julkaistu useissa kokoelmissa sekä Suomessa että Neuvostoliitossa.lähde? Letonmäki kirjoitti myös muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa esitetyn operetin Tillikassa.
Neuvosto-Karjalassa Letonmäki oli perustamassa Karjalan proletaarikirjailijoiden liittoa vuonna 1926. Hän julkaisi muun muassa Karjalan historiaa käsitteleviä teoksia. Niissä hän käsitteli myös ongelmallista kansalliskysymystä kritisoiden käynnissä ollutta venäläistämistä. Hänen mukaansa Karjalan liittyminen Neuvostoliittoon toisaalta pelasti sen suomalaistamiselta ja Karjalan kansallisen kulttuurin tuholta. Letonmäen pääteos oli vuonna 1931 ilmestynyt Karjalan historia. Kustannusliike Kirjassa työskennellessään hän julkaisi suomennoksina muun muassa V. I. Leninin ja Josif Stalinin teoksia sekä kokoelman neuvostorunoutta. Yhdessä Kullervo Mannerin kanssa hän toimitti Leninin koottujen teosten suomennosta.
Lauri Letonmäki on yksi Timo Malmin vuonna 2020 julkaistun romaanin Tampereen sotakirja kertojahahmoista.
Perhe

Lauri Letonmäen puoliso oli kansanedustaja Maria Letonmäki, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1910. Pariskunnalla oli yksi lapsi.
Teoksia

Ohjelmarunoja: omia ja suomennoksia 1.  Tampere:  Tampereen työväen sanomalehti, 1914.
Ohjelmarunoja: omia ja suomennoksia 2.  Tampere:  Tampereen työväen sanomalehti, 1918.
Valkoinen sosialidemokratia – punainen kommunismi.  (Suomalaisten kommunistien sarjajulkaisu n:o 34)  Pietari:  Suomalaisen kommunistisen puolueen keskuskomitea, 1918.
Den finska socialdemokratin och revolutionen.  Stockholm:  Fram, 1919.
Päivän punaista politiikkaa : totuuden sanoja työläisille.  (Nimimerkillä ”Kommunisti”)  Stockholm:  tuntematon, 1919.
Piirteitä Suomen ja Karjalan historiasta.  Moskva:  Centralnoe izdatelstvo narodov S.S.S.R., 1925.
Lenin, V. I.: Kansallisuuskysymyksestä : kirjoituksia ja puheita.  Suomentanut Lauri Letonmäki. Leningrad:  Kirja, 1927.
Karjalan historia.  Leningrad:  Kirja, 1931.
Neuvostorunoutta.  Suomentanut Lauri Letonmäki. Leningrad:  Kirja, 1931.
Tietokirjanen suomenkielisille työläisille.  Leningrad:  Kirja, 1931.
Letonmäki, Lauri (toim.): Kansalaissota Karjalassa : kansalaissodan historiaa Karjalassa koskevien materiaalien kokoelma. 1. osa.  Petroskoi:  Kirja, 1932.
Stalin, J. V.; Letonmäki, Lauri (toim.): Leninismin kysymyksiä 1.  Petroskoi:  Kirja, 1932.
Stalin, J. V.; Letonmäki, Lauri (toim.): Leninismin kysymyksiä 2.  Petroskoi:  Kirja, 1933.
Sokolov, V. N.; Letonmäki, Lauri; Haapalainen, Eero: Viapori : sotilaskapina v. 1906.  Petroskoi:  Kirja, 1935.
Kuusinen, Otto Wille; Letonmäki, Lauri; Manner, Kullervo: Suomen vallankumous 1918.  Helsinki:  Marxilais-Leniniläiset ryhmät, 1973.
Teoksia > Kokoelmia

Heikkilä, Seth (toim.): Työväen lauluja.  (2. korjattu ja lisätty painos)  Turku:  Sosialistin Kirjapaino-Osuuskunta, 1912.
Savolainen, Yrjö (toim.): Miten meillä sotaa käytiin : kertomuksia ja runoja.  Leningrad:  Kirja, 1927.
Vallankumousrunoja : kokoelma lausuttavia runoja työläislausujille ja runouden ystäville.  Helsinki:  Työväen kirjallisuuden edistämisyhdistys, 1928.
Rautio, Karl (toim.): Sekakuorolauluja.  Leningrad:  Kirja, 1932.
Rutanen, Mikael; Helo, Lea (toim.): Työn laulu : runoja.  Leningrad:  Kirja, 1933.
Ahmala, Hilkka (toim.): Käy eespäin : valikoima suomalaista työväenrunoutta.  Helsinki:  Tammi, 1957.
Mišin, Armas; Summanen, Taisto (toim.): Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu : Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940.  Petroskoi:  Karjala-kustantamo, 1976.
Kalemaa, Kalevi (toim.): Käy eespäin : valikoima suomalaista työväenrunoutta.  (Uusi laitos)  Helsinki:  Tammi, 1977.  ISBN 951-30367-4-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lauri Letonmäki Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Lauri Letonmäki on Wikiaineistossa
Lauri Letonmäki -arkisto Marxists Internet Archive.
Lauri Letonmäki Krasnaja finni. (venäjäksi)
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 1914–1917 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (90):  Aakula  Aalle-Teljo  Ahmala  Airola  Annala  Aromaa  Aronen  Eloranta  Eronen  Gylling  Haapasalo  Hakala  Hjulgrén  Huhta  A. Huotari  An. Huotari  Huttunen  Häkkinen  Häyrynen  Ikonen  Jalava  Jalonen  A. Jokinen  V. Jokinen  Karhinen  Kautto  Kiiskinen  Komu  Koponen  Kujala  Kurkinen  Käkelä  Kääriäinen  Laakkonen  Lapveteläinen  Lautasalo  Lehtimäki  Lehtonen  Leivo  Letonmäki  Lindström  Lonkainen  Lumivuokko  Lundström  Lylykorpi  Manner  Marttila  Mustasilta  Mäkelin  Mäkelä  Mäki  Mänty  Oksman  Orasmaa  Paasivuori  Paasonen  Paronen  Paunu  Peura  Piisinen  Pohjaväre  Pärssinen  Rainio  Railo  Rantanen  Saari  Saarinen  Sainio  Salmi  Savolainen-Tapaninen  Sillanpää  Tanner  Tokoi  Tolonen  Tossavainen  Tuomi  Tuomikoski  Turkia  Turunen  Typpö  Törmä  Valavaara  Valjakka  Valpas  Vatanen  Vihersalo  Viljanen  Mikko Virkki  Väänänen  Wiik 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Lauri Letonmäen kaadettu hautakivi Petroskoissa jatkosodan aikana. SA-kuva.
Kalervo Palsan muotokuva Lauri Letonmäestä. Akvarelli vuodelta 1970.
TCG Heybeliada (F-511)

| TCG Heybeliada |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Istanbul Naval Shipyard, Istanbul
Kölinlasku:  26. heinäkuuta 2005
Laskettu vesille:  27. syyskuuta 2008
Palveluskäyttöön:  27. syyskuuta 2011
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 300 t (kuormattu)
Pituus:  99,5 m
Leveys:  14,4 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  1 × GE LM2500 -turbiinimoottori 23 MW 2 × MTU 16V595 TE90 -dieselmoottoria á 4,3 MW
Propulsio:  2-akselinen GODAG
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Toimintamatka:  3 500 nm@15 solmua
Miehistöä:  85 (14 upseeria)
Aseistus
Aseistus:  1 × 21 siilon Mk 49 RIM-116 Rolling Airframe Missile 2 × 12,7 mm Aselsan STAMP 1 × OTO Melara 76 mm Super Rapid 2 &times Boeing Harpoon 4 × 324 mm Mk32 Mod 9 -ASW torpedoputkea 1 × S-70B Seahawk
TCG Heybeliada (runkonumero F-511) on Turkin merivoimien vuonna 2011 palvelukseenotettu Ada-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Istanbulista Istanbul Naval Shipyardilta, missä köli laskettiin 26. heinäkuuta 2006. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 2008 ja otettiin palvelukseen 27. syyskuuta 2011.
Palvelus

Aluksen ensimmäinen kansainvälinen tehtävä oli ollahuhtikuussa 2013 Mustallemerelle sijoitetun kansainvälisen laivasto-osaston (engl. Black Sea Naval Co-operation Task Group)  lippulaivana. Tehtävästä vapauduttuaan se oli kesä-heinäkuun 2014 Välimerellä, jolloin alus vieraili Egyptissä, Libyassa, Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Alus palasi Turkkiin vieraillen paluumatkalla Albaniassa.
Alus kiersi 2014 Afrikan laivasto-osastossa, jonka muut alukset olivat TCG Gediz, TCG Orucreis ja tankkeri TCG Yarbay Kudret Güngör. 102-vuorokautta kestäneellä matkalla Afrikka kierrettiin lännestä itään, jolloin tehtiin 40 laivastovierailua 28 maassa. Matkalla myös harjoiteltiin kohdattujen alusten kanssa kuten Etelä-Afrikassa Denel Overberg Test Rangella järjestettyihin ammuntoihin.
Johnny Galecki

| Johnny Galecki |
| --- | --- |
 Johnny Galecki San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Mark Galecki
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Bree, Belgia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  David Healy (Roseanne) Leonard Hofstadter (Rillit huurussa)
Palkinnot
 Young Artist Award, paras nuori koomikko Roseanne (1994) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Johnny Galecki vuonna 2008.
John Mark ”Johnny” Galecki (s. 30. huhtikuuta 1975 Bree, Belgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten David Healyn roolista komediasarjassa Roseanne ja Leonard Hofstadterin roolista komediasarjassa Rillit huurussa.
Elämäkerta

Johnny Galecki syntyi Belgiassa yhdysvaltalaisille vanhemmille isänsä Richard Galeckin ollessa Yhdysvaltain ilmavoimien palveluksessa Belgiassa. Galeckin äiti, Mary Lou, on lainaneuvottelija. Galeckillä on sisko Alison ja veli Nick. Perhe muutti Oak Parkiin, Illinois’hin Galeckin ollessa kolmevuotias. Galecki alkoi esiintyi paikallisessa harrastelijateatterissa seitsemänvuotiaana.
Ura

Yksi Galeckin varhaisimmista elokuvarooleista on elokuvassa Joulupuu on kärvennetty (1989), jossa hän esittää Russia. Vuosina 1990–1991 hän esiintyi televisiosarjassa American Dreamer. Galeckin tunnetuin rooli oli komediasarja Roseannen David Healy. Hänen roolinsa oli taiteellisesti lahjakas, kiharatukkainen ja pehmeä-ääninen poikaystävä. Galecki esiintyi sarjassa vuosina 1992–1997. Galecki voitti roolistaan Young Artist -palkinnon vuonna 1994.
Galecki sai kesällä 1997 roolin elokuvasta Tiedän mitä teit viime kesänä. Siinä hän näyttelee mustasukkaista luuseria, joka iskee silmänsä Jennifer Love Hewittin näyttelemään tyttöön. Vuonna 1998 hän sai roolin mustasta komediasta Pasmat sekaisin.
Galeckin uran nousuputki jatkui elokuvissa Suicide kings – epätoivoinen salaliitto ja Bean – äärimmäinen katastrofielokuva, jossa hän näytteli perheen teinitytön moottoripyöräilevää pahispoikaystävää. Tämä erosi selkeästi aikaisemmista davidhealymaisista rooleista. Tämän jälkeen hän esiintyi Vanilla Sky -elokuvassa.
Galecki on vieraillut televisiosarjan Kovan onnen kundi ensimmäisellä tuotantokaudella jaksossa Golfin lumoissa. Talvi-kevätkaudella 2006–2007 hän esiintyi Broadway-musikaalissa The little dog laughed, jossa hän esitti miesprostituoitua, Alexia. Tässä näytelmässä hän esiintyi ensimmäistä kertaa alasti julkisuudessa.
Galeckilla oli cameorooli Will Smithin tähdittämässä elokuvassa Hancock vuonna 2008. Hän on esiintynyt omana itsenään kolmessa Entourage-sarjan jaksossa.
Galecki on esittänyt fyysikko Leonard Hofstadteria komediasarjassa Rillit huurussa vuodesta 2007. Hän sai roolistaan Primetime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2011. Palkinnon voitti hänen vastanäyttelijänsä Jim Parsons.
Yksityiselämä

Galecki seurusteli kaksi vuotta Rillit huurussa -sarjan vastanäyttelijänsä Kaley Cuocon kanssa. Pari erosi ystävinä alkuvuodesta 2010. Galeckin toinen vastanäyttelijä Sara Gilbert on hänen läheinen ystävänsä.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | Murder Ordained | Doug Rule | televisioelokuva |
| 1987 | Time Out for Dad  | Matt Kowalski | televisioelokuva |
| 1988 | Edessä on pitkä yö, Jimmy Reardon | Toby Reardon |  |
| 1989 | Jouluporo | Billy Quinn |  |
| 1989 | Joulupuu on kärvennetty | Russell "Rusty" Griswold |  |
| 1990 | Sokea luottamus | John Marshall | televisioelokuva |
| 1990 | In Defense of a Married Man | Eric | televisioelokuva |
| 1991 | Backfield in Motion | Tim Seavers | televisioelokuva |
| 1993 | A Family Torn Apart | Daniel Hannigan | televisioelokuva |
| 1994 | Without Consent | Marty | televisioelokuva |
| 1996 | Murder at My Door | Teddy McNair | televisioelokuva |
| 1997 | Bean – äärimmäinen katastrofielokuva | Stingo Wheelie |  |
| 1997 | Suicide kings – epätoivoinen salaliitto | Ira Reder |  |
| 1997 | Tiedän mitä teit viime kesänä | Max Neurick |  |
| 1998 | Pasmat sekaisin | Jason Bock |  |
| 2000 | Playing Mona Lisa | Arthur |  |
| 2000 | Sydän lyö | Seth |  |
| 2001 | Morgan's Ferry | Darcy |  |
| 2001 | Bagtime |  | televisioelokuva |
| 2001 | Vanilla Sky | Peter Brown |  |
| 2002 | Two Families |  | televisioelokuva |
| 2002 | Becoming Glen  | Glen | televisioelokuva |
| 2003 | Bookies – hämärä bisnes | Jude |  |
| 2004 | Chrystal | Barry |  |
| 2004 | White Like Me | Marcus | lyhytelokuva |
| 2005 | Peep Show | Mark | televisioelokuva |
| 2005 | Happy Endings | Miles |  |
| 2007 | Who You Know | David | lyhytelokuva |
| 2008 | Hancock | Jeremy | cameorooli |
| 2009 | Table for Three | Ted |  |
| 2011 | In Time | Borel |  |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Kullannuppu | Jason | 1 jakso |
| 1990–1991 | American Dreamer | Danny Nash | 17 jaksoa |
| 1992 | Billy | David MacGregor | 13 jaksoa |
| 1993 | Civil Wars | opiskelija | 1 jakso |
| 1992–1997 | Roseanne | David Healy | vakituinen rooli |
| 2000 | Batman of the Future | Knux  (ääni) | 1 jakso |
| 2000 | The Norm Show | Dale Stockhouse | 2 jaksoa |
| 2004 | LAX | Leland Pressman | 1 jakso |
| 2005 | Kovan onnen kundi | Scott | 1 jakso |
| 2005 | Hope & Faith | Jay | 3 jaksoa |
| 2006 | American Dad! | Arnie | 1 jakso |
| 2006–2007 | My Boys | Trouty | 3 jaksoa |
| 2007–2019 | Rillit huurussa | Leonard Hofstadter | vakituinen rooli |
| 2009 | Family Guy | Leonard Hofstadter (ääni) | 1 jakso |
| 2011 | Entourage | oma itsensä | 3 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johnny Galecki Wikimedia Commonsissa
Johnny Galecki Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johnny Galecki Internet Broadway Databasessa
Johnny Galecki Elonetissä.
Johnny Galecki TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Friedrich Braun

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 1963 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | São Paulo 1963 |  |  |
Friedrich Wilhelm ”Fritz” Braun (18. heinäkuuta 1941 Rio de Janeiro – 2. helmikuuta 2025) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Braun voitti Brasilian miesten maajoukkueessa olympiapronssia Tokiossa 1964, maailmanmestaruuden Brasilian kotikisoissa 1963 ja Pan-Amerikan kisojen hopeaa São Paulossa 1963.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1963
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Paulista |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Menon |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Blatskauskas |
15 Braun |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Braun |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Machado |
15 Simões |
Valmentaja Brito Cunha
Judith Hoag

| Judith Hoag |
| --- | --- |
 Judith Hoag vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1968 (ikä 56) Newburyport, Massachusetts, Yhdysvallat
Puoliso:  Vince Grant (1988–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Merkittävät roolit:  April O’Neil (Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Judith Hoag (s. 29. kesäkuuta 1968 Newburyport, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten roolistaan April O’Neilina vuoden 1990 elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Elämäkerta

Hoag syntyi Newburyportissa, Massachusettsissa, jossa hän aloitti näyttelemisen teatterissa 13-vuotiaana ja pääsi opiskelemaan näyttelemistä yksityiseen Walnut Hill School of Performing Artsiin Natickissa, Massachusettsissa.
Hän on naimisissa näyttelijä Vince Grantin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Elämäkerta > Ura

Hoag muutti Cambridgeen, Massachusettsiin, jossa hän osallistui paikallisen teatterin toimintaan. Myöhemmin Hoag muutti New Yorkiin, jossa noin kuukausi myöhemmin eräs näytelmäkirjailija pyysi häntä näyttelemään uudessa näytelmässään The Times & Appetites of Toulouse Lautrec. Pian tämän jälkeen Hoag sai mahdollisuuden näytellä televisiossa saippuasarjassa Loving vuosien 1986–1987 aikana. Sarjan jälkeen hän kokeili esiintymistä mainoksissa, mikä osoittautui kannattavaksi uransa kannalta. Sittemmin Hoag pääsi esiintymään elokuviin, kuten Cadillac Man, jossa hän näytteli muun muassa Robin Williams. Parhaiten Hoag kuitenkin muistetaan ensimmäisestä pääroolistaan elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Muutettuaan Los Angelesiin aviomiehensä Vince Grantin kanssa Hoag ryhtyi näyttelemään enimmäkseen televisiosarjoissa. Hänen listaansa mahtuu sarjoja, kuten Carnivàle, C.S.I., NYPD Blue, Kunnian miehet, Rouva presidentti, Yhä vedossa, Aavekuiskaaja ja Greyn anatomia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Judith Hoag Wikimedia Commonsissa
Judith Hoag Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Judith Hoag TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  IdRef
Millennium Actress

| Millennium Actress> Sennen joyû |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Satoshi Kon
Käsikirjoittaja:  Satoshi Kon Sadayuki Murai
Tuottaja:  Tarō Maki
Säveltäjä:  Susumu Hirasawa
Kuvaaja:  Hisao Shirai
Leikkaaja:  Satoshi Terauchi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Madhouse
Levittäjä:  Eagle Pictures Klockworx Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Millennium Actress (千年女優, Sennen joyû) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Satoshi Konin ohjaama animaatioelokuva.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Miyoko Shôji  | … |  Chiyoko Fujiwara 1970-luvulla   |
|  Mami Koyama  | … |  Chiyoko Fujiwara 1920-40-luvuilla   |
|  Fumiko Orikasa  | … |  Chiyoko Fujiwara 1910-20-luvuilla   |
|  Shôzô Îzuka  | … |  Genya Tachibana   |
|  Shouko Tsuda  | … |  Eiko Shimao   |
Lähde:
Aiheesta muualla

[Analysis] Sennen Joyū – Millennium Actress Hana Ga Saita Yo. Viitattu 24.11.2021.
Dan Green

| Dan Green |
| --- | --- |
 Dan Green vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1971 (ikä 54) San Rafael, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Michal Friedman
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jack Bean James Hadley Tom Wilson Dan Greene Jay Snyder
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Yugi Moto ja Yami Yugi (Yu-Gi-Oh!) Knuckles (Sonic X) Hudson Horstachio (Eläköön Pinata)
Aiheesta muualla
IMDb 
Jay Snyder, taiteilijanimeltään Dan Green, (s. 7. helmikuuta 1971 San Rafael, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi dubattuaan Yu-Gi-Oh! -animen päähahmoja Yugi Motoa ja Yami Yugia.
Ura

Green aloitti uransa aluksi näyttelijänä esiintyen teatterissa, televisiossa ja Independent-elokuvissa. Vuosia myöhemmin hänen ystävänsä Tony Salernon kehotuksesta Green kokeili ääninäyttelemistä ja teki aluksi sivuääniä Pokémoniin. Samalla hän alkoi työskennellä 4Kids Entertainmentille ja sai tilaisuuden koe-esiintyä Yu-Gi-Oh! -sarjan päähahmoa Yugi Motoa. Alun perin rooli meni toiselle näyttelijälle, joka kuitenkin kieltäytyi Yugi Muton ääniroolista ja tämän myötä Green sai uransa ensimmäisen merkittävän ääniroolin. Sarjan ollessa suosittu Yhdysvalloissa Green kertoi olevansa yllättynyt olevansa tunnettu henkilö, jota ei kuitenkaan tunnistettu New Yorkin kaduilla ja kaupoissa. Samalla hän kertoi haastattelussa suosikki Yu-Gi-Oh! -hahmonsa olevan Maximilion J. Pegasus ja suosikkikortin olevan Dark Magician. Myöhemmin Green sai Pokémonissa Treeckon ääniroolin, joka kesti aina sarjan kahdeksanteen tuotantokauteen asti. Pokémon on samalla hänen pitkäaikaisin sarja, johon Green on tehnyt äänirooleja jo vuodesta 2001 lähtien.
Green tunnetaan myös Knucklesin äänenä Sonic X:ssä, sekä Sonic the Hedgehog -peleissä, kuten Shadow the Hedgehog ja Sonic Riders. Dubbaamisen lisäksi hän on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa Teini-ikäisiin mutanttininjakilpikonniin, Princess Natashaan, G.I. Joe: Sigma 6, Kappa Mikeyn ja Eläköön Pinataan. Lisäksi Green tekee mainosjuontoja muun muassa 4Kidsin omistamalle kanavalle 4Kids TV:lle.
Ura > Muuta

Green on opiskellut ääninäyttelemistä kuusi vuotta Juilliard Schoolissa Joshua Sethin alaisuudessa. Hän oli naimisissa näyttelijä Michal Friedmanin kanssa, mutta tämä kuoli 25. marraskuuta 2011 synnytettyään pariskunnan kaksoslapset.
Green on myös kertonut epämieltymyksensä 4Kidsin tapaan sensuroida animea, mutta ymmärtää heidän tarkoituksensa.