stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heikki Hyppönen

Heikki Lauri Hyppönen (13. toukokuuta 1885 Suistamo – 26. lokakuuta 1956 Vaasa) oli suomalainen päätoimittaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria

Hyppösen vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Hyppönen ja Anna Sofia Kettunen. Hän kävi 7 luokkaa oppikoulua ja hakeutui sen jälkeen sanomalehtialalle. Hyppönen oli päätoimittajana Keski-Suomi-lehdessä 1913–1917, Keskisuomalainen-lehdessä 1918–1928 ja Kaleva-lehdessä 1928-1929. Hän oli sitten Vaasa-lehdessä toimituspäällikkönä 1929–1941 ja päätoimittajana 1941–1951. Hyppönen oli myös Jyväskylän maistraatin ja raastuvanoikeuden kunnallisneuvosmiehenä 1921–1928, Karjalan sivistysseuran sihteerinä 1921–1923 sekä Suomen Matkailijayhdistyksen neuvottelukunnan jäsenenä 1924–1928 ja hallituksen jäsenenä 1944–1953.
Teoksia

Petrunpäivän painajainen : tuokiokuvia.    Gummerus 1927
Neekerin iltalaulu Lolallensa : sävel: Muistatkos, Emma....   Oy Vaasa, Vaasa 1933
Kesä, lumimyrsky, palmuranta : kertomus pääskysistämme.    Tekijä, Vaasa 1934
Sieltä, missä kulta käköset kukkuvat : pakinaa pikamatkalta runo-Karjalassa : satakunta tekijän ottamaa kuvaa.    Tekijä, Vaasa 1934
Juhannuksen alla Tuutunurkassa : elämän lehtiä pikkukaupungista.    Tekijä, Vaasa 1935
Kuinka rakasta siellä kaikki olikaan.   Oy Vaasa, Vaasa 1949
Raudan rahtaajat.     Heimokirja, Jyväskylä 1953
Takaisin kotiin - Karjalaan : 1-näytöksinen näytelmä talvi- ja jatkosodan väliajalta.    WSOY 1957
Aiheesta muualla

Heikki Hyppönen SKS:kirjailijatietokannassa (arkistoitu linkki)
Heikki Hyppönen : Villin lännen rakennustaiteessa olisi meillekin oppimista. Primitiivisyydellä on suuri siunaus (Alvar Aallon ja Aino Marsio-Aallon haastattelu), Karjala, 10.09.1939, nro 243, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Heidi Maria Paalanen

Heidi Maria Paalanen (o.s. Hotakainen, s. 1980) on suomalainen sanoittaja ja säveltäjä. Hänen teoksiaan ovat muun muassa Jannika B:n esittämät kappaleet ”Seuraavaan elämään” ja ”Onnenpäivä” (säv. & san.) sekä ”Itseni herra” (säv. & san. J. Wirtanen & H. M. Paalanen). Paalanen tekee yhteistyötä useiden säveltäjien ja sanoittajien kanssa. Paalasen tekemiä kappaleita ovat levyttäneet myös muun muassa Robin, Jesse Kaikuranta, Diandra, Antti Tuisku ja Suvi Teräsniska.
Taustaa

Heidi Maria Paalanen on vaikuttanut laulajana muuan muassa yhtyeissä Shimmer (1999–2001) ja Hyvät Hyssykät, joista jälkimmäinen toimii edelleen aktiivisesti. Paalanen on kirjoittanut kappaleita aluksi omille yhtyeilleen ja vuodesta 2010 alkaen muille artisteille. Paalanen osallistui Sibelius-Akatemian koulutuskeskuksen järjestämään Hittitehdas-koulutukseen vuonna 2009, minkä jälkeen hän on työskennellyt kokopäiväisenä lauluntekijänä. Paalanen myös opettaa musiikintekijöitä Keski-Pohjanmaan konservatoriossa.
Heidi Maria Paalasen työtä ovat tukeneet muun muassa Suomen Kulttuurirahaston (SKR) Keski-Pohjanmaan rahasto sekä Pohjanmaan taidetoimikunta.
Aiheesta muualla

Heidi Maria Paalasen tekemiä kappaleita Fono.fi-äänitetietokannassa
HMS Echo (H23)

| HMS Echo |
| --- | --- |
 E-luokan hävittäjän havainnekuva.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers, Dumbarton
Kölinlasku:  20. maaliskuuta 1932
Laskettu vesille:  16. helmikuuta 1933
Palveluskäyttöön:  22. lokakuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikan laivastolle 5. huhtikuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 427,5 t (standardi) 1 971,1 t (max)
Pituus:  100,3 m
Leveys:  10,1 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  38 000 hv
Nopeus:  35,5 solmua (65,7 km/h)
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk XII -tykkiä CP Mk XVII -asennuksina 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk I -ilmatorjuntakonekivääriä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea 1 × kisko, jolla 20 syvyyspommia
HMS Echo (viirinumero H23) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 1. marraskuuta 1932 vuoden 1931 laivasto-ohjelmassa Dumbartonista William Denny and Brothersilta, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1932. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 22. lokakuuta 1934. Valmistuskustannukset olivat 247 009 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se välittömästi osallistui tammi-maaliskuussa 1935 Länsi-Intian purjehdukseen. Syyskuussa koko laivue siirrettiin Etiopian kriisin vuoksi Välimeren laivastoon.
Alus kolaroi 19. marraskuuta 1935 harjoituksissa Aleksandrian edustalla sisaraluksensa HMS Encounterin kanssa. Alus siirrettiin korjattavaksi Maltalle, mistä se palasi palvelukseen 19. tammikuuta 1936. Telakalta päästyään alus palasi Englantiin, jossa se liitettiin Kotilaivastoon. Tammikuussa 1937 alus siirrettiin Espanjan rannikon kauppasaarron valvontaan. Se partioi Biskajanlahden satamien edustalla, kunnes alus palasi 18. maaliskuuta Britteinsaarille normaalipalvelukseen. Alus oli 9. elokuuta – 7. lokakuuta huollettavana Devonportin telakalla, minkä jälkeen se siirrettiin joulukuuksi Oraniin valvomaan Espanjan rannikon saartoa liitettynä Ranskan laivaston yksiköihin.
Echo palveli kotimaassa, kunnes sen kattilahuoneessa numero 2 syttyi tulipalo 31. toukokuuta 1938. Alus siirrettiin korjattavaksi Portmsouthiin, josta se palasi palvelukseen 18. kesäkuuta. Alus oli Espanjan rannikkopartiossa, kunnes se siirrettiin 2. marraskuuta Devonportin telakalle. Alus palasi 11. tammikuuta 1939 palvelukseen, minkä jälkeen se siirrettiin 10. maaliskuuta Gibraltarille. Alus kolaroi 6. helmikuuta yöharjoituksissa HMS Eskin kanssa vaurioituen ainoastaan lievästi.
Hanna Vahtikari

Hanna Vahtikari on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan pitkälti teatterinäyttelijänä muun muassa Oulun ja Lahden kaupunginteattereista, mutta hän on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa Miami, Rakkauden rasvaprosentti ja Enon opetukset.
Vahtikari on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005 ja hän on erikoistunut musiikkiteatteriin.[lähde? ] Vuonna 2019 hän käsikirjoitti, ohjasi ja näytteli Kapsäkki-musiikkiteatterin teoksen Kuin raivo äiti, johon hänen puolisonsa Marzi Nyman sävelsi musiikin.
Aiheesta muualla

Hanna Vahtikari Suomen Näyttelijäliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Heikki Soisalo

Johan Henrik (Juho Heikki) Karvonen, kirjailijanimi Heikki Soisalo (10. heinäkuuta 1874 Leppävirta – 9. syyskuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja näytelmäkirjailija.
Karvonen kävi Pohjois-Savon kansanopiston ja Sortavalan opettajaseminaarin valmistuen opettajaksi sieltä 1897. Hän toimi kolme vuotta kansakoulunopettajana Urjalassa ja sen jälkeen vuodesta 1900 alkaen opettajana Helsingin kansakouluissa. Karvonen oli maaseudulla asuessaan mukana nuorisoseuratoiminnassa ja myöhemmin opettajain omissa järjestöissä. Hän kuului useita vuosia paikallisen opettajain järjestön ja koko maan käsittävän opettajain järjestön hallintoon. Karvonen oli Suomen Opettajayhdistysten keskusjärjestön sihteerinä ja rahastonhoitajana ja jäsenenä sekä Helsingin kansakouluoppilaiden kesäsiirtolain johtokunnan jäsenenä. Karvonen julkaisi pari seuranäytelmää sekä kansankirjallisia ja kansakoulua käsitelleitä kirjoituksia eri sanomalehdissä ja tilapäisissä julkaisuissa. Hän toimi myös Päivälehden avustajana.
Näytelmiä

Juhannusaattona : laulunsekainen näytelmä yhdessä näytöksessä. Uusmaalaisten edistysseurojen toim. 4.      WSOY 1900
Kulkijan palatessa : kuvaus 1:ssä näytöksessä. Seuranäytelmiä n:o 8.    Boman ja Karlsson, Hämeenlinna 1902, 2. painos Karisto 1908
Nuori kyntäjä : kaksinäytöksinen näytelmä. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 123.    WSOY 1931
Pikkunäytelmiä : kouluille ja kerhoille.     Valistus 1948
Henrik (Preussin prinssi)

Henrik (Heinrich) -nimisiä Preussin prinssejä ovat olleet ainakin seuraavat:
Henrik (1726–1802), kuningas Fredrik Suuren veli ja kenraali
Henrik (1747–1767), kuningas Fredrik Suuren veljenpoika ja kenraalimajuri
Henrik (1781–1846), kuningas Fredrik Vilhelm III:n veli ja jalkaväenkenraali
Henrik (1862–1929), keisari Vilhelm II:n veli ja suuramiraali
Henrik (1900–1904), viimeksi mainitun hemofiliaa sairastanut poika
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Henrik (Preussin prinssi)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hampstead (elokuva)

| Hampstead |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joel Hopkins
Käsikirjoittaja:  Robert Festinger
Säveltäjä:  Stephen Warbeck
Kuvaaja:  Felix Wiedemann
Pääosat:   Diane Keaton  Brendan Gleeson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Levittäjä:  Entertainment One Films Netflix
Ensi-ilta:  2017
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hampstead on Joel Hopkinsin ohjaama ja Robert Festingerin käsikirjoittama brittiläinen romanttinen draamakomedia vuodelta 2017. Sen pääosia näyttelevät Diane Keaton ja Brendan Gleeson. Tarina perustuu löyhästi tositapaukseen, 1990-luvun taitteessa Hampstead Heath -puistossa vuosia laittomasti asuneeseen irlantilaiseen Harry Hallowesiin.
Juoni

Lontoon Hampsteadissä asuva amerikkalainen rouva Emily (Keaton) on ajautunut taloudellisiin vaikeuksiin brittiyläluokkaan kuuluneen kevytmielisen miehensä kuoltua. Aikansa kuluksi Emily kiikaroi viereistä Hampstead Heath -puistoa talonsa ullakolta ja huomaa lammikkoa peseytymispaikkanaan käyttävän laitapuolen kulkijan (Gleeson), joka on rakentanut metsään laittoman hökkelin. He tutustuvat, ja vaatimattomasti ja luonnonmukaisesti elävä mies tekee Emilyyn vaikutuksen. Nainen alkaa vastustaa viranomaisia, jotka yrittävät häätää miehen puistosta.
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Hampstead on herttainen ja melko verkkainen ikäihmisten romanttinen komedia. ”Suloisena hattarana ja varttuneiden satuna, jossa prinsessa ja kerjäläispoika kohtaavat, elokuva onnistuukin ihan hyvin. Mitään sen enempää ei kannata odottaa.”  Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä sujuvaan romanttiseen tarinaan on lomitettu mukaan useitakin yhteiskunnallisestikin tärkeitä teemoja, joiden myötä elokuvaan on saatu Hollywood-rutiinituotantoja enemmän sisältöä.
Herandin kalliopiirrokset

| Herandin kalliopiirrokset> Sijainti |
| --- | --- |
 Herandin kalliopiirrokset
Koordinaatit:  60°20′42.01″N, 6°22′54.41″E
Valtio:  Norja
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros
Huippukausi:  pronssikausi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herandin kalliopiirrokset sijaitsevat Herandin Bakkossa Jondalin kunnassa Hordalandin läänissä Norjassa. Piirrosten motiivit sisältävät lähinnä maatalousväestön symboliikkaa. Ne ajoitetaan noin 1 100−500 eaa. eli pronssikaudelle. Ensimmäinen kirjallinen mainita kuvakentästä on vuodelta 1903.
Kuvakentässä on noin 150 kuviota. Ne esittävät veneitä, ihmishahmoja, uhrikuppeja, renkaita ja hedelmällisyyssymboliikkaa. Kentässä on harvinaisen paljon hedelmällisyysmagiaan viittaavia kuvia.
Kuvakenttä sijaitsee Utneen vievän valtatien (riksvei 550) varrella Kalhagenissa noin 500 metriä itään Herandin satamalaiturista. Mariskarvetin mäellä on 85 kuviota käsittävä kenttä, josta tunnistetaan muun muassa laivoja, ihmishahmoja, jalanjälkiä, vesikuvioita, renkaita ja uhrikuppeja. Kuvioiden tulkinnat vaihtelevat elämänkaaresta uskontoon ja satoisuudesta aurinkorituaaleihin. Kuvia on tutkittu ja konservoitu vuodesta 1972 saakka ja edelleen löydetään uusia kuvioita. Piirrokset on ilmeisesti hakattu kallion pintaan metallityökaluilla tai kovia kivimateriaaleja käyttäen. Kuvakentän kuvioita on alettu hiljattain maalata niiden paremman erottumisen takia.
Aiheesta muualla

Herandin kalliopiirrokset (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Helleristningene i Herand
Käännös suomeksi
Heran alttari

| Heran alttari |
| --- | --- |
 Heran alttarin rauniot.
Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka  Kreikka
Koordinaatit:  37°38′20″N, 21°37′49″E
Rakennustyyppi:  alttari
Valmistumisvuosi:  noin 600 eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Olympian arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heran alttari oli antiikin aikainen Heralle omistettu alttari Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Heran temppelin edustalla Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Heran alttarin (etualalla) ja Heran temppelin rauniot.
Alttari sijaitsi antiikin aikaisen tavan mukaan ulkona temppelin itäpuolella. Sillä suoritettiin jumalattarelle omistettuja uhritoimituksia. Alttari rakennettiin todennäköisesti arkaaisella kaudella noin vuonna 600 eaa. samaan aikaan temppelin kanssa. Se korvasi tuolloin paikalla olleen varhaisemman alttarin, joka oli syntynyt paikalla uhrattujen eläinten polttamisesta syntyneestä tuhkasta. Kivisestä alttarista on säilynyt vain perustukset. Sen pituus on noin 5,8 metriä ja leveys noin 3,5 metriä.
Nykyisin alttarin ympärillä järjestetään olympiatulen sytytysseremonia joka neljäs vuosi ennen olympialaisia. Täältä tuli kuljetetaan eri puolille maailmaa. Seremonia järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936 ennen Berliinin olympialaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heran alttari Wikimedia Commonsissa
Haukinen (Kangasniemi)

| Haukinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°05′16″N, 26°40′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Kurikkalampeen 
Järvinumero:  14.927.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,855 km  
Pinta-ala:  2,523 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukinen 
Haukinen  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Haarajoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 390 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Malloksen valuma-alueeseen (14.927) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124 metriä mpy.
HMS Eclipse (H08)

| HMS Eclipse |
| --- | --- |
 HMS Eclipse

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers, Dumbarton
Kölinlasku:  22. maaliskuuta 1932
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1933
Palveluskäyttöön:  29. marraskuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut ajettuaan miinaan 24. lokakuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 427,5 t (standardi) 1 971,1 t (max)
Pituus:  100,3 m
Leveys:  10,1 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  38 000 hv
Nopeus:  35,5 solmua (65,7 km/h)
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,7" Mk XII -tykkiä CP Mk XVII -asennuksina 2 x nelipiippuista Vickers .50" Mk I -ilmatorjuntakonekivääriä 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea 1 x kisko, jolla 20 syvyyspommia
HMS Eclipse (viirinumero H08) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 1. marraskuuta 1932 vuoden 1931 laivasto-ohjelmassa Dumbartonista William Denny and Brothersilta, missä köli laskettiin 22. maaliskuuta 1932. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta 1934. Valmistuskustannukset olivat 246 664 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen, joka siirrettiin 31. elokuuta 1935 kokonaisuudessaan täydennyksenä Välimeren laivastoon Etiopian kriisin vuoksi. Alus oli sijoitettuna 8. syyskuuta – 3. lokakuuta Haifaan ja sen jälkeen Aleksandriaan 5. tammikuuta 1936 saakka. Tämän jälkeen aluksen palveluspaikka vaihteli eri satamissa itäisellä Välimerellä, kunnes se palasi maaliskuussa kotimaahan huollettavaksi.
Alus siirrettiin 20. maaliskuuta Devonportin telakalle, mistä se palautettiin 30. huhtikuuta palvelukseen Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen palvellen pääasiassa kotivesillä. Tammikuusta maaliskuuhun 1937 alus valvoi Biskajanlahdella Espanjan saartoa. Se teki Itämeren purjehduksen 18. kesäkuuta – 6. heinäkuuta 1937 sekä oli Oranissa sekä Gibraltarilla lokakuusta joulukuuhun 1937. Alus valvoi Espanjan rannikkoa tammikuusta maaliskuuhun 1938.
Vuoden 1938 lopulla alus määrättiin reserviin, joten se liitettiin 5. toukokuuta 1939 Devonportin reserviin. Se palautettiin 2. elokuuta palvelukseen miehitettynä reserviläisillä osallistuakseen laivastonreservinkatselmukseen.
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Eric Langton Woodhall 31. heinäkuuta – 9. marraskuuta 1939
Ivo Thomas Clark 9. marraskuuta 1939 – 10. tammikuuta 1942
Edward Mack, DSO 10. tammikuuta 1942 – 24. lokakuuta 1943
Hammasjärvi (Ivalo)

| Hammasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Inari 
Koordinaatit:  68°40′45″N, 26°52′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kirakkajoki 
Järvinumero:  71.631.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  229,1 m  
Rantaviiva:  33,701 km  
Pinta-ala:  9,90445 km²  
 fiHammasjärvi 
Hammasjärvi , eli inarinsaameksi Pännijävri , on Lapissa Inarissa sijaitseva järvi. Järvi on osa Hammastunturin erämaa-aluetta.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Ivalosta 26 kilometriä länteen ja 23 kilometriä etelään. Sen pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Järvellä on pitkä järvenselkä, josta työntyy länteen kilometrin mittainen Auniolahti (inarinsaameksi Áávnjáluohtâ) ja etelässä on kaksi kilometriä pitkä Vuorhajärvien niminen lahti (inarinsaameksi Vyerhijävri). Eteläpäässä Akuniemen länsipuolelle jää leveäsuinen Akulahti (inarinsaameksi Áhuluohtâ). Järvessä on kartan mukaan vain kaksi saarta, jotka molemmat sijaitsevat Vuorhajärvellä. Kauempana rannasta on 180 metriä pitkä saari ja Aittavielman joensuussa sijaitsee pienempi saari.
Järven rantaviivan pituus on 34 kilometriä. Rannat ovat veteen laskevia tunturien rinteitä lukuun ottamatta muutamaa alankoa. Eteläpäässä sijaitsee Aittajärven jänkä, jossa järveen laskee Aittavielmä. Järven pohjoispäässä sijaitsee Heinäjärvenmaa ja länsirannalla Viljakuolpuna, joissa on myös alavaa maastoa. Järven ympärillä kohoavat tunturit sijaitsevat lähes vierekkäin. Etelässä sijaitsee matalan Vuorhavaaran takana Hammastunturi, jolla on alueen korkein huippu. Muita tuntureita ovat Aittamorosto, Lusmamorosto, Karppiskantama, Mellavaara, Tervaspää, Kivipää, Puskurovat, Auniorova ja Risupäät. Rannoilla on vain kolme merkittyä tupaa tai taloa, joista yhden ympärillä on nittyjä. Kirakkajoen luusuassa sijaitsee autiotupa . Järvelle ei johda tietä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Kirakkajoen valuma-alueen (71.6) Hammasjärven valuma-alueella (71.63), jonka Hammasjärven lähialueeseen (71.631) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 229,1 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään eteläpäähän laskevasta Kulvakkojoesta, joka on Kulpakkojoen valuma-alueen (71.634) laskujoki, Ainiolahteen laskevalta Harrijoesta, jonka on Harrijoen alueen (71.632) laskujoki, ja Hammasjärven lähialueelta. Lähialueen jokia ja ojia ovat lounaisrantaan laskeva Lievakkajoki ja pohjoispäähän laskeva Puolukkavellioja. Järven oma laskujoki on Kirakkajoki (inarinsaameksi Kaareehjuuhâ), joka pienten järvien jälkeen laskee Rahajärven kautta Inarijärveen.
Hammasjärven valuma-alueella on 16 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Häränkiertämä (13 ha), Heinäjärvet (8, 5 ja 4 ha), nimetön järvi (5 ha) ja Puolukkalampi (5 ha)
Aiheesta muualla

Inarin kalastusalue: Kirakkajoki (Arkistoitu – Internet Archive)
Hanna Tuuri

Hanna Tuuri (s. 1970) on suomalainen kirjailija ja Steinerkoulun opettaja. Tuuri asuu Vaasassa. Hänen tuotantonsa koostuu kolmesta kertomuskokoelmasta sekä kahdesta romaanista, jotka kaikki sijoittuvat Irlantiin. Hanna Tuurin isä on kirjailija Antti Tuuri.
Teokset > Tarinakokoelmat

Irlantilainen aamiainen – Kertomuksia vihreältä saarelta. Otava, 2009.
Vihreän saaren puutarhoissa. Otava, 2010.
Tuulen maa. Otava, 2012.
Teokset > Romaanit

Orapihlajapiiri. Otava, 2011.
Ranta. Otava, 2015.
Herbert Friedmann

Herbert Friedmann (22. huhtikuuta 1900 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 14. toukokuuta 1987 Laguna Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Friedmann kiinnostui linnuista 16-vuotiaana käytyään American Museum of Natural Historyssa. Hän opiskeli Cornellin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1923 Arthur A. Allenin ohjauksessa. Hän sai kolmivuotisen apurahan ja vietti pääosan ajasta Etelä-Amerikassa ja Afrikassa. Tulokset hän julkaisi maineikkaassa teoksessaan The Cowbirds: A Study in the Biology of Social Parasitism (1929). 1920-luvulla hän opetti Brownin yliopistossa ja Amherst Collegessa. Vuonna 1929 hän sai kuraattorin viran Smithsonian-instituutin luonnonhistoriallisen museon lintuosastolla ja palveli virassa vuoteen 1959, jolloin hänestä tuli museon eläintieteen laitoksen ylikuraatori. Vuonna 1929 hänestä tuli American Ornithologists' Unionin jäsen, ja hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1937–1939.
Friedmann matkusti uudelleen Afrikkaan 1950–1951 ja tutki etenkin loistikkojen (Prodotiscus) biologiaa. Loistikkatutkimus toi hänelle Kansallisen tiedeakatemian Elliott-palkinnon 1959. Hän myös jatkoi turpiaalitutkimustaan.
Vuonna 1961 Friedmann nimitettiin Los Angelesin piirikunnan luonnonhistoriallisen museon johtajaksi, ja hän toimi virassa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1970. Samana vuonna hän matkusti Etelämantereelle arvioimaan Yhdysvaltain kansallisen tiedesäätiön biologista tutkimusprojektia.
Friedmann tapasi tulevan vaimonsa, tanskalaisen maatalousasiantuntijan Karen Juul Vejlon, Washingtonissa 1936–1937. Heidät vihittiin 1937. Heidän tyttärensä Karen on taidehistorioitsija.
Friedmann julkaisi 17 kirjaa ja noin 315 tieteellistä artikkelia. Hän nimesi useita uusia lintulajeja ja alalajeja, muun muassa hopeasarvinokan (Bycanistes brevis).
Herdins

Herdins Färgverk AB on ruotsalainen kemian alan yritys, joka valmistaa mm. maaleja ja pintakäsittelyaineita. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Falunissa ja sen historia ulottuu 1700-luvulle.
Aiheesta muualla

Herdins Färgverk AB:n verkkosivut (ruotsiksi)
Kuolleen miehen kirjeet

| Kuolleen miehen kirjeet> Письма мёртвого человека |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Konstantin Lopušanski
Käsikirjoittaja:   Konstantin Lopušanski  Vjatšeslav Rybakov  Boris Strugatski 
Säveltäjä:  Aleksandr Žurbin
Kuvaaja:  Nikolai Pokoptsev
Leikkaaja:  Aleksei German Semyon Aranovich (käännä suomeksi)
Pääosat:   Rolan Bykov  Josif Ryklin  Viktor Mihailov 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Lenfilm
Levittäjä:  Lenfilm
Ensi-ilta:   1986-09-1515. syyskuuta 1986 (Toronton elokuvajuhlat)    13. helmikuuta 1987
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuolleen miehen kirjeet (ven. Письма мёртвого человека, translit. Pisma mjortvogo tšeloveka) on Konstantin Lopušanskin ohjaama dystopiaan sijoittuva neuvostoliittolainen post-apokalyptinen tieteiselokuva, joka valmistui vuonna 1986. Elokuva sijoittuu kylmän sodan aikana ajankohtaiseen ydintalven aiheeseen. Elokuva on saanut useita palkintoja elokuvajuhlilla vuosina 1986-1987.