stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palava sydän

| Palava sydän Pave Maijanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Finnvox-studiot
 Julkaistu: lokakuussa 1985 
 Formaatti: LP-levy (062 1384701)   C-kasetti (262 1384704)   CD-levy (CDP 7 461892)
 Tuottaja(t): Pave Maijanen   T. T. Oksala
 Tyylilaji: poprock   reggae-pop
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: Oy EMI Finland Ab
 Levymerkki: Parlophone
Listasijoitukset
  Suomi: 4. (lokakuu 1985)
Pave Maijasen muut julkaisut
| Maijanen 1984 | Palava sydän 1985 | Would You 1987 |
Singlet albumilta Palava sydän
 ”Joki ja meri” / ”Keskiyön aurinko” Julkaistu: 1985 (006-1384717)  ”Jano” / ”Taikayö” Julkaistu: 1985 (006-1385707)
Palava sydän on suomalaismuusikko Pave Maijasen soolouran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin syksyllä 1985. Maijasen edellisen albumin tapaan levy menestyi hyvin ja sitä on myyty yli 55 000 kappaletta ylittäen platinalevyrajan. Levy on sinällään poikkeuksellinen Maijasen soolouralla, sillä hän on itse säveltänyt kaikki levyn kappaleet. Albumin tunnetuin kappale on espanjalaishenkinen ”Jano”, josta tuli suuri hittikappale.
Albumi julkaistiin Parlophone-levymerkillä LP-levynä mustalla vinyylillä sekä kuvallisella vinyylillä, joka oli hyvin harvinaista Suomessa 1980-luvulla. Samoihin aikoihin julkaistiin myös levyn nimeä kantava videokasetti, joka sisältää 12 ulkomailla kuvattua musiikkivideoa Maijasen kappaleista. Albumi on julkaistu myös C-kasettina sekä CD-levynä. Vuonna 1999 albumista julkaistiin uusi, remasteroitu painos CD-levyllä.
Taustaa ja tuotanto

Maijasen edellisen levyn Maijanen (1984) jälkeen hän alkoi suunnittelemaan seuraavaa studioalbumia. Kevättalvella 1985 Maijasta olivat työllistäneet Dingo-yhtyeen albumin Kerjäläisten valtakunta äänitykset, tuotanto ja levyn viimeistely kansikuvineen. Dingon tuottaja ja yhtyeen soundia hionut Maijanen otti, kenties huomaamattaan, hieman dingomaisia vaikutteita tulevalle albumille.
Albumia promottiin jo toukokuussa, kun espanjalaishenkinen ”Jano” julkaistiin singlenä. Singlellä musisoi jo uusi kokoonpano, jossa soittivat edellisen levyn tapaan Pave laulussa ja komppikitarassa, Peter Lerche soolokitarassa, Paven serkku Masa Maijanen bassossa ja Miri Miettinen rummuissa. Uutena vahvistuksena kokooonpanoon tuli kosketinsoittaja Jukka Hakoköngäs ja vierailijoina musisoivat lyömäsoittaja Mongo Aaltonen sekä saksofonisti Jone Takamäki. Yhtye sai albumin tapaan nimen Palava sydän. Yhdessä yhtyeensä kanssa Pave kokoontui tiiviin keikkailukesän ja kappaleiden viimeistelyn jälkeen syksyllä 1986 studioon äänittämään materiaalia uudelle levylle. Avustajina levyn teossa olivat jo edellisellä levyllä Maijasta äänittänyt T. T. Oksala sekä Jimi Sumén, joka yhdessä Paven ja Oksalan kanssa miksasi levyn.
Levyn avaava ”Keskiyön aurinko” antaa hyvän maistiaisen levyn tunnelmasta, sillä kappaleella kuuluvat ”kasarimäiskeen turboahdetut ravikompit” ja skotlantilaisen Big Country -yhtyeen vaikutteet. Pave ihaili tuolloin yhtyettä ja pääsi muutaman vuoden päästä esiintymään heidän kanssa samoilla festareilla Tallinnassa. Hän on kertonut myöhemmin, että sanoituksen idea syntyi keväällä 1985, kun keikkamyyjä ilmoitti juhannuksen keikkapaikan olevan Posiolla Etelä-Lapissa. Maijanen oli ajatellut pääsevänsä näkemään keskiyön auringon ja päätti kirjoittaa haavekuvasta tekstin. Syksyllä levynjulkaisukiertueen yhteydessä Pave esitti kappaleen Kamoon – kielet poikki -tv-ohjelmassa. Muita levyn kappaleita ovat hiteiksi nousseet ”Jano” ja ”Joki ja meri”, albumille ja taustayhtyeelle nimen antanut ”Palava sydän” sekä ”Kultaa ja hopeaa”, jonka Pave on sanonut olevan suosikkikappaleitaan albumilta Tom Petty -vaikutteineen. Levyn päättää hyvin lyyrinen pianoballadi ”Yhtenä yönä”, joka kuultiin ensimmäistä kertaa näyttelijä Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämänä sketsisarjassa Mutapainin ystävät maaliskuussa 1985. Kappaleessa ei kuulla muita soittimia kuin Paven laulu ja hänen soittama piano, jotka äänitettiin ensimmäisellä otolla. Maijanen sävelsi edellämainittuun sketsisarjaan monta kirjailija Jukka Vienon tekstiä, joista ”Yhtenä yönä” muodostui hänen suosikikseen. Petelius itse ei halunnut kappaletta levyttää, joten Pave päätti itse laulaa sen omalle soololevylleen.
Vastaanotto ja arvioita

Albumi ja samanniminen, 12 musiikkivideota sisältävä videotallenne, julkaistiin lokakuun lopussa 1985. Pave lähti yhdessä Palavan sydän -taustayhtyeensä kanssa kahden kuukauden mittaiselle levynjulkaisukiertueelle, joka kattoi yli 30 keikkaa. Levysessioiden päättyessä kitaristi Peter Lerche erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Paven kanssa Mistakes-yhtyeessä soittanut Jyrki ”Muta” Manninen. Manninen esiintyi kitaristina marraskuun Hittimittari-televisio-ohjelmassa, jossa levyltä lohkaistu single ”Joki ja meri” voitti ohjelman ylivoimaisesti. Syystalvella levy nousi albumilistan neljänneksi ja oli joulukuun 1985 myydyin kotimainen albumi, jonka edelle menivät vain saksalaisten laulaja Sandran ja synthpop-yhtye Modern Talkingin albumit sekä brittilaulaja Sade. Helmikuussa 1986 levyn myynti ylitti jo silloisen timanttilevyrajan (50 000 kpl).
Maijasen elämäkerran kirjoittanut Tommi Saarela on kuvaillut levyn olevan äänimaisemaltaan kaiuissa kylpevä ja ehdottomasti Maijasen soolouran ehein. Saarelan mukaan Paven muiden levyjen ”tyypillinen pirstaleisuus ja lajien runsaus ovat poissa”. Tilalle on hänen mielestään tullut kompakti taustayhtye sekä kappaleiden laatu, josta ”huomaa, että ne ovat syntyneet yhdessä rysäyksessä, toistensa seurassa ja seuraan”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pave Maijanen nimellä M. Paavonen, ellei toisin mainita. Kaikkien kappaleiden sovitukset tehnyt Pave Maijanen.
Kappaleet > A-puoli

Keskiyön aurinko – 4.57
Joki ja meri – 5.24
Ota yö pois – 3.52
Hyvä haltia – 3.32
Kultaa ja hopeaa – 3.58
Kappaleet > B-puoli

Palava sydän – 5.14
Jano – 4.44
Taikayö – 4.53
Sotilaspoika – 3.50
Yhtenä yönä – 3.01 (san. J. Vieno)
Kokoonpano > Muusikot

Pave Maijanen – laulu, komppikitara, piano (10)
Kokoonpano > Muusikot > Palava sydän -taustayhtye

Yhtye soittaa kappaleissa 1–9.
Masa Maijanen – basso
Miri Miettinen – rummut
Peter Lerche – soolokitara
Jukka Hakoköngäs – kosketinsoittimet
Jone Takamäki – saksofoni (3–6)
Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet (3)
Kokoonpano > Tuotanto

T. T. Oksala ja Pave Maijanen – tuotanto
T. T. Oksala – äänitys (Finnvox-studiot)
T. T. Oksala, Jimi Sumén ja Pave Maijanen – miksaus (Finnvox)
Mika Jussila – kaiverrus (Finnvox)
JÆ – maalaukset
Gogh/Riipinen – valokuvat
Mika Jussila – vuoden 1998 CD-painoksen remasterointi (Finnvox-studiot)
Aiheesta muualla

”Jano” vuoden 1993 live-esiintymisenä
Photobucket

Photobucket on vuonna 2003 julkaistu verkkopalvelu, jossa käyttäjät voivat julkaista ottamiaan valokuvia sekä videoita ja arvostella muiden materiaalia. Photobucket on yksi internetin suosituimmista kuvapalveluista.[lähde? ] Photobucket tarjoaa rekisteröityneille käyttäjilleen mahdollisuuden ladata ilmaiseksi 500 megatavua kuvia. PRO-tunnuksen ostamalla rajaa ei ole.
Pimen I

| Patriarkka Pimen |
| --- | --- |

Moskovan ja koko Venäjän patriarkka.
 3. kesäkuuta 1971 – 3. toukokuuta 1990 
Edeltäjä:  Aleksei I
Seuraaja:  Aleksei II
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1910 Noginsk, Venäjä
Kuollut: 3. toukokuuta 1990 Moskova, Neuvostoliitto
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Patriarkka Pimen (ven. Патриарх Пимен, 23. heinäkuuta 1910 – 3. toukokuuta 1990) toimi Moskovan ja koko Venäjän 15. patriarkkana, Venäjän ortodoksisen kirkon johtajana vuodesta 1971. Hän oli maalliselta nimeltään Sergei Mihailovitš Izvekov (ven. Серге́й Миха́йлович Изве́ков).
Bogorodskissa syntynyt Pimen I ryhtyi munkiksi moskovalaisessa luostarissa jo 15-vuotiaana. Hän oli huomiota herättävän kookas: yli kaksimetrinen ja 150-kiloinen, ruumiillisesti erittäin voimakas mies. Samoin hänen äänensä oli erittäin voimakas, selkeä ja kantava.
Pimen:llä oli työtä johtaa kirkkoa virallisesti ateistisessa kommunistimaassa. Siitä huolimatta hän sai useamman tunnustuksen jopa valtion taholta. Tämä johtui hänen taitavasta diplomatiastaan: kotimaassa hän esiintyi aitovenäläisenä isänmaan ystävänä, mutta ulkomaalaisia tavatessaan hän kohteli näitä erittäin ystävällisesti ja myötämielisesti; malliesimerkkinä voinee mainita sen, että kun hän vieraili Suomessa arkkipiispa Paavalin kutsumana keväällä 1974, hän jakoi runsaasti lahjoja: siunauksen häneltä hakeneet saivat kuparisen noin tuuman läpimittaisen ikonin, johon oli taakse merkitty että se oli patriarkan siunaama; samoin kaikki matkaseurueen suomalaiset avustajat - autonkuljettajat, poliisit ja muut - saivat patriarkan sinetillä koristetun kultaisen taskukellon. Samoin useat suomalaiset ortodoksipapit saivat häneltä patriarkan sinetillä varustetun lahjaristin.  Patriarkka Pimen onkin vielä vuonna 2009 näitä tunnustuksia ahkerimmin jakanut piispa.
Samoin Kuopion katedraalissa liturgian aikana hän osoitti huomaavaisuutta isäntäänsä kohtaan: hän jätti alttarissa olevan Korkean istuimen tyhjilleen ja asettui kirkkosalissa olevalle erilliselle piispanistuimelle.
Pimen kuoli 79-vuotiaana ja sai seuraajakseen Aleksei II:n.
Aerin Frankel

| Aerin Frankel |
| --- | --- |
 Aerin Frankel Bostonin PWHL-joukkuee maalivahtina helmikuussa 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1999 (ikä 25) Chappaqua, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Maalivahti
Seura
Seura:  PWHL Boston
Sarja:  PWHL
| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Yhdysvallat> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2023 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2021 |  |  |
|  Hopeaa | Tanska 2022 |  |  |
Aerin Frankel (s. 24. toukokuuta 1999 Chappaqua, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Frankel saavutti Yhdysvaltain naisten maajoukkueen pelaajana MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 2021 ja 2022 ja voitti kultaa vuonna 2023. Vuoden 2021 MM-turnauksessa hän jäi vielä täysin varamaalivahdiksi mutta vuonna 2022 hän pelasi yhden ottelun ja vuonna 2023 kuusi ottelua. Hän pelaa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa.
Frankel edustaa PWHL:ssä pelaavaa Bostonin joukkuetta. Hän edusti yliopistosarjoissa Northeastern Universityn Huskies-joukkuetta kausina 2017–2022. Hänet palkittiin kaudella 2020–2021 Patty Kazmaier Awardilla.
A-ryhmä

A-ryhmään kuuluva Mitsubishi Lancer Evo VI -ralliauto.
A-ryhmä on FIAn luokka moottoriurheilussa käytettäville autoille. A-ryhmä oli seuraaja ryhmä 2 -luokitukselle, joka perustui "1B"-ryhmän sääntöihin, joka korvasi FIA:n ryhmä 1:n monissa maissa.
A-ryhmän sääntöjen mukaan homologaatiota varten oli valmistettava vähintään 2 500 kappaletta homologaatiomallia, ja auton pitää perustua tuotantomalliin, jota on valmistettu vähintään 25 000 kappaletta. Aiemmassa B-ryhmässä vaadittiin vain 200 kappaletta homologaatiomallia, jotta se hyväksyttiin kilpailukäyttöön.
Esimerkiksi Subaru Impreza WRX STi:tä on valmistettu 2 500 kpl ja koko Subaru Impreza -mallistoa 25 000 kpl. Vuoteen 1991 asti luokittelumäärä oli 5 000 kappaletta. Evolution-malleissa tämä luokitteluraja oli kuitenkin vain 500 kappaletta.
A-ryhmän kilpa-auton ja tiekäyttöön tarkoitetun homologaatiomallin oli molempien käytettävä samoja koripaneeleita, samaa voimansiirtoa ja samaa moottorilohkoa. Karkeasti sanottuna tiekäyttöön tarkoitetussa homologaatiomallissa ei ollut turvakaaria kuten kilpa-autossa, mutta siinä oli mukana ilmastointi.
A-ryhmään kuuluu 3 alaryhmää, jotka ovat yli 2,5 litran, 1,6–2,5 litran ja alle 1,6 litran moottoreilla varustetut autot. Autojen renkaiden leveys oli riippuvainen moottorin iskutilavuudesta.
Aiheesta muualla

FIA Group A (englanniksi)
Ralliautoluokat ja ryhmät
A-ryhmä
B-ryhmä
F-ryhmä
Kit Car
F2
N-ryhmä
R-ryhmä
R5
R4
R3
R2
R1
R-GT
Rallipyramidi
Rally1
Rally2
Rally3
Rally4
Rally5
ryhmä 1
ryhmä 2
ryhmä 4
S-ryhmä
Super 1600
Super 2000
World Rally Car
500-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku eaa. · 500-luku eaa. · 400-luku eaa.
Vuosikymmenet: 600-luku eaa. · 590-luku eaa. · 580-luku eaa. · 570-luku eaa. · 560-luku eaa. · 550-luku eaa. · 540-luku eaa. · 530-luku eaa. · 520-luku eaa. · 510-luku eaa. · 500-luku eaa. · 490-luku eaa.
500-luku eaa. oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 599–500 eaa.
Tärkeitä tapahtumia

28. toukokuuta 585 eaa - Thales ennusti ensimmäisenä auringonpimennyksenajankohdan oikein. Auringonpimennys kesken taistelun pitkässä sodassa Lydian ja Median nähtiin merkkinä jumalilta, jonka vuoksi molemmat osapuolet lopettivat taistelun ja solmivat rauhansopimuksen. Isaac Asimovin mukaan tämä päivä oli ”tieteen syntymäpäivä” ja sen tapahtumat ovat vanhimmat päivämäärän tarkkuudella tunnetut tapahtumat historiassa.
Kyyros II Suuri loi Persian valtakunnan.
Persia valloitti Egyptin ja nousi itäisen Välimeren suurvallaksi.
Karthago nousi läntisen Välimeren johtoasemaan.
Rooman tasavalta perustettiin.
Juudan kuningaskunta ja ensimmäinen Jerusalemin temppeli tuhoutuivat (586 eaa.).
Kyyros Suuri valloitti Babylonian (539 eaa.).
Buddhalaisuus kehittyi Intiassa Siddhartha Gautaman oppeihin perustuen.
Kungfutse hahmotteli kungfutselaisuuden opit Kiinassa.
Olmeekkien valtakunta kohtasi loppunsa. Alueelle asettuivat mayat.
Tärkeitä henkilöitä

Ateenan Solon
Miletoksen Thales ennusti auringonpimennyksen 585 eaa.
Kroisos, Lyydian kuningas
Pythagoras, matemaatikko
Kyyros II Suuri, Persian kuningas
Siddhartha Gautama
Kungfutse
Aiskhylos, ateenalainen näytelmäkirjailija
Dareios I, Persian kuningas
Nebukadnessar II, Babylonian kuningas (vallassa 605 eaa. – 562 eaa.)
Keksintöjä

Babylonian kuningas Nabonidus järjesti ensimmäiset arkeologiset kaivaukset Arabian niemimaalla.
A-luokka (miinanraivaaja)

| A-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  179 t
Pituus:  42,8 m
Koneteho:  700 hv
Nopeus:  13,5-14,5 solmua
Miehistöä:  31-38
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 12,7 mm konekivääriä
A-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston neljän vuosina 1928-1930 valmistetun miinanraivaajan muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. A | Willemsoord, Den Helder | syyskuu 1928 | 19. huhtikuuta 1929 | 4. elokuuta 1930 | miehistönsä upottama Surabayassa 1. maaliskuuta 1942 liitetty keisarillisen Japanin laivastoon 17. tammikuuta 1943 nimellä Cha 113 Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen USS Hardheadin upottama 23. kesäkuuta 1945 |
| Hr. Ms. B | Willemsoord | syyskuu 1928 | 24. syyskuuta 1929 | 4. elokuuta 1930 | miehistönsä upottama Surabayassa 2. maaliskuuta 1942 liitetty keisarillisen Japanin laivastoon 20. joulukuuta 1942 nimellä Cha 112 Yhdysvaltain lentokoneiden upottama 4. kesäkuuta 1945 |
| Hr. Ms. C | Willemsoord | huhtikuu 1929 | 1929 | 4. elokuuta 1930 | miehistönsä upottama Surabayassa 6. maaliskuuta 1942 liitetty keisarillisen Japanin laivastoon 8. huhtikuuta 1943 nimellä Cha 116 Yhdysvaltain laivaston lentokoneiden upottama 13. marraskuuta 1944 |
| Hr. Ms. D | Willemsoord | 1928 | 1929 | elokuu 1930 | miehistönsä upottama Surabayassa 2. maaliskuuta 1942 |
Plug and Play

Plug and Play on lähinnä Windows-käyttöjärjestelmästä tuttu termi[lähde? ], jossa laite liitetään tietokoneeseen ja Windows itse asentaa vähimmäiskäyttöön tarvittavat ajurit. Esimerkiksi suurin osa massamuistia käyttävistä USB-tikuista ja MP3-soittimista ovat Plug and Play -tekniikkaa käyttäviä laitteita.
Nykyaikainen Plug and Play tekniikka mahdollistaa perinteisen käynnistyksessä allokoidut I/O-osoitteet sekä estää ja ehkäisee ajureiden väliset konfliktit, mahdollistaen USB ja Firewire tyyppiset hotplug eli laitteiston lisäämisen koneeseen järjestelmän ollessa päällä.
Plug And Play

Plug and Play (PnP) ei ole sama asia kuin Plug And Play selvennä, joka on Intel ja Microsoft yritysten erityinen ISA teknologiaan perustuva lisäosa.  Se on lisä IBM PC/Intel ISA rajapintaan joka mahdollistaa uusien laitteiden lisäämisen ilman että käyttäjän tarvitsee itse valita käyttämätön I/O väylä tai IRQ laitteen ajureille. selvennä Termiä PnP käytettiin ensi kertaa Microsoftin Windows 95 käyttöjärjestelmän yhteydessä. Samaa tekniikkaa oltiin käytetty eri nimillä jo muilla käyttöjärjestelmillä, kuten  AmigaOS Autoconfig ja Mac OS NuBUS. Plug and Play tuli Windows 95:n suuren suosion myötä vakiintuneeksi termiksi.
Tyypillisesti ei-PnP valmiudella olevat laitteet tulee määritellä koneen BIOS -asetuksissa. Jos käyttäjällä on käytössään myös PnP laitteita, mikä oli yleistä tekniikan tullessa käyttöön, johti tämä usein konflikteihin järjestelmässä. Siksi alkuaikoina teknologiaa kutsuttiin sen huonon toimintavarmuuden ja toimimattomuuden takia lempinimellä Plug and Pray, yhdistä ja rukoile.
Käyttövaatimukset

PnP-yhteensopivan tietokoneen tarvitsee täyttää kolme eri vaatimusta:
Sen käyttöjärjestelmän pitää olla yhteensopiva
Koneen BIOSin tulee tukea PnP-tekniikkaa.
Asennettavan laitteen tulee olla PnP-yhteensopiva.
Plug and Play yhteensopivia laitteita

Universal Serial Bus
FireWire
Modeemi
CD-ROM -asemat
DVD-asemat
Tietokoneen tulostin
Verkkokortti
Näppäimistö
Näytönohjain
Näyttö
Peliohjain
Tietokonehiiri
Mikrofoni
Aiheesta muualla

http://www.microsoft.com/whdc/resources/respec/specs/pnpisa.mspx (P&P in ISA)
http://www.microsoft.com/whdc/system/pnppwr/pnp/pnpid.mspx (P&P ID)
Perfect World (tietokonepeli)

| Perfect world |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Perfect World Entertainment
Julkaisija:  Perfect World Entertainment  Games-Masters Ltd
Julkaistu:  CHN heinäkuu 2005KO lokakuu 2007NA 2008EU 2008
Lajityyppi:  MMORPG
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  digitaalinen jakelu, CD, DVD
Vaatimukset:  vähimmäis800 MHz P3  256 Mt RAM  32 Mb näytönohjaimen muistia  DirectX 9.0c  4.94 Gb kovalevytilaa  Internetyhteys suositeltu1.5 GHz P4  512 Mt RAM  128 Mb näytönohjaimen muistia  DirectX 9.0c  5.00 Gb kovalevytilaa  Internetyhteys
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Perfect world (kiinaksi 完美世界, useimmin lyhenteellä PW ja W2) on Perfect World Entertainmentin kehittämä MMORPG-peli. Malesiankielinen versio käännettiin englanniksi, jonka jälkeen suljettu beta julkaistiin 19. elokuuta 2008 ja avoin beta 2. syyskuuta 2008.
Perfect World perustuu vahvasti kiinalaiseen mytologiaan ja se sijoittuu kuvitteelliseen Pangu-maailmaan.
Aiheesta muualla

Perfect worldin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
ASPM-geeni

ASPM eli Abnormal spindle microtubule assembly on ihmisessä vaikuttava proteiini. Proteiinia koodaa ihmisessä ensimmäisessä kromosomiparissa sijaitseva ASPM-geeni.
Pekka ja Pätkä puistotäteinä

| Pekka ja Pätkä puistotäteinä |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Pentti Valkeala
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Esa Pakarinen Masa Niemi Siiri Angerkoski Risto Jussila
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  4. maaliskuuta 1955
Kesto:  64 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä
Seuraaja:  Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pekka ja Pätkä puistotäteinä on Armand Lohikosken ohjaama Puupää-elokuvasarjan neljäs elokuva vuodelta 1955.
Juoni

Pekka ja Pätkä etenevät tässäkin elokuvassa kommelluksesta toiseen. He kokeilevat useita töitä, ensin autonkorjaajana, sitten puutarhurina, maalarina, myymäläapulaisena, hengenpelastajana, ja mukaan mahtuu myös elokuvalle nimen antanut naiseksipukeutumiskohtaus, jossa he kokeilevat puistotädin ammattia.
Mikään ei ota luonnistuakseen, sillä esimerkiksi levykaupan kuormaa purkaessaan he onnistuvat rikkomaan 1 500 kappaleen erän ”Karvarin Kalle” -nimistä rillumareiäänilevyä. Liikkeessä asioiva korkeakulttuuria harrastava merineuvos lupaa ostaa koko erän kiitokseksi inhoamansa roskaviihteen hävittämisestä.
Puistotädit tutustuvat Otto-poikaan, jonka juoppo holhooja on hylännyt oman onnensa varaan. Poika kertoo heille äitinsä kuolleen ja isänsä olevan merillä. Isä on kuitenkin palannut meriltä ja etsii poikaansa sosiaalivirkailijan avulla. Etsintöjen aikana merimies ja virkailija rakastuvat toisiinsa, ja isä ja poika löytävät toisensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esa Pakarinen  | … |  Pekka Puupää   |
|  Masa Niemi  | … |  Pätkä   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Justiina Puupää   |
|  Risto Jussila  | … |  Otto   |
|  Eila Peitsalo  | … |  sihteeri Anna-Liisa Raikas   |
|  Olavi Virta  | … |  perämies Antti Markkanen   |
|  Litja Ilmari  | … |  Selma, ruokalan emäntä   |
|  Varma Lahtinen  | … |  matkustajakodin emäntä   |
|  Helmi Lehosti  | … |  torimyyjä   |
|  Irja Rannikko  | … |  Sylvi, alamaailman nainen   |
|  Kerttu Salmi  | … |  Kyllikki Södergran   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  kuuluttaja   |
|  Armas Jokio  | … |  talonmies Pikkarainen   |
|  Einari Ketola  | … |  mies Sylvin asunnossa   |
|  Artturi Laakso  | … |  luottamusmies Johansson   |
|  Aarne Laine  | … |  merenkulkuneuvos   |
|  Nestori Lampi  | … |  lihava herra   |
|  Heimo Lepistö  | … |  toimistopäällikkö Äyliö   |
|  Veikko Linna  | … |  hovioikeudenneuvos Rupula   |
|  Uuno Montonen  | … |  hieno herra   |
|  Jalmari Parikka  | … |  maalarimestari   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  konstaapeli   |
|  Heikki Savolainen  | … |  osastopäällikkö   |
|  Erkki Uotila  | … |  ylipuutarhuri   |
|  Anton Soini  | … |  mies hökkelissä   |
|  Hannes Veivo  | … |  hamppari   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  autokorjaamon omistaja   |
|  Thure Bahne  | … |  autoileva johtaja   |
|  Kaarina Henrikson  | … |  jäätelönmyyjä   |
|  Arvo Kuusla  | … |  poliisi   |
|  Usko Kantola  | … |  laivamies   |
|  Leena Grönroos  | … |  tyttöjä uimalassa   |
|  Anu Kilpiö  | … |  tyttöjä uimalassa   |
|  Mirja Heinonen  | … |  uimari   |
|  Pauli Granfelt  | … |  viulisti   |
|  Leo Torkko  | … |  autonkuljettaja   |
|  Inga Laure  | … |  toimistonhoitaja puistossa   |
Tuotanto

Tässä elokuvassa Puupää-sarjaan tulee uusi hahmo, talonmies Pikkarainen, jota esittää Armas Jokio. Pikkarainen oli tosin elokuvan Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä käsikirjoituksessa, mutta osuutta ei kuitenkaan kuvattu. Jokio oli tätä ennen esittänyt pientä sivuosaa päivällisvieraana vuonna 1953 valmistuneessa Puupää-elokuvassa Pekka Puupää kesälaitumilla.
Arviot

Aikalaiskriitikoilta elokuva sai yksimielisen tyrmäyksen lukuun ottamatta Ottoa esittävää Risto Jussilaa, jota pidettiin poikkeuksellisen luontevana lapsinäyttelijänä. 2000-luvun kriitikko Arto Pajukallio pitää elokuvaa pehmeämpänä muihin Puupää-elokuviin verrattuna, jopa pirttihirmu Justiinasta tulee lempeäsydäminen.
Aiheesta muualla

Pekka ja Pätkä puistotäteinä Elonet., katsottavissa kokonaan.
Abderrahmane Ben Ezzedine

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. joulukuuta 1933 (ikä 90)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Junioriseurat
1946–1948 1948–1952: Club Africain Espérance
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1952–1963 | Espérance |  |
Maajoukkue
| 1953–1961 1960 | Tunisian maajoukkue Tunisian olympiajoukkue |  1 (0) |
Valmennusura
1963–1966 1969–1970 1976–1977: Espérance Espérance Espérance
Abderrahmane Ben Ezzedine (s. 25. joulukuuta 1933 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura

Ben Ezzedine aloitti jalkapalloilun 12-vuotiaan Club Africainin junioreissa, josta hän siirtyi myöhemmin toiseen paikalliseen seuraan Espéranceen 14-vuotiaana. Ben Ezzedine vietti lopulta seurassa koko juniorivuodet ja siirtyi myöhemmin 18-vuotiaana edustusjoukkueeseen kaudella 1952–1953. Ben Ezzedine vietti lopulta koko uransa kasvattajaseurassaan ja voitti muun muassa Tunisian mestaruuden kahdesti 1959 ja 1960.
Ura > Maajoukkueura

Ben Ezzedine pelasi myös Tunisian maajoukkueessa vuodet 1953–1961. Tämän ohella hän edusti Tunisian jalkapallojoukkuetta Rooman 1960 kesäolympialaisissa, jossa hän pelasi yhden ottelun Argentiinaa vastaan.