Ukrainalaiset
Nimitykset > Ruteenit

Keskiajan latinasta periytyvä ruteenit (lat. rutheni tai ruteni) on vanha länsimainen eksonyymi ukrainalaisille, vaikka nykyisin ruteeneilla tarkoitetaan suomen kielessä lähinnä ukrainan lähisukukieltä ruteenia puhuvaa ihmisryhmää. Nimityksellä on alun perin viitattu antiikin aikana muinaisessa Galliassa asuneeseen kelttiläiseen heimoon, joka on antanut nimensä nykyiselle Rodezin kaupungille. Keskiaikaisen tavan mukaan uusille kansoille saatettiin antaa antiikin hävinneiden kansojen nimiä, ja luultavasti nimen läheisyys muinaisukrainan rusynin kanssa myötävaikutti siihen, että katolisessa Euroopassa Kiovan Rusin asukkaita alettiin kutsua ruteeneiksi. Tässä merkityksessä latinankielinen sana ruteni esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1089. Ruteeneilla tarkoitettiin ensin yleisesti kaikkia itäslaaveja, mutta 1500-luvulta alkaen se alkoi rajautua selvemmin tarkoittamaan nimenomaan Puola-Liettuan valkovenäläisiä ja ukrainalaisia, kun Moskovan venäläiset muskoviitit (lat. Moscovitae) alettiin nähdä näistä erillisenä ryhmänä.
Puolan jakojen (1772–1795) seurauksena ”ruteenien” merkitys kapeni entisestään. Termillä alettiin viitata lähinnä Habsburgien monarkian hallitsemilla alueilla – Galitsiassa, Bukovinassa ja Taka-Karpatiassa – asuviin ukrainalaisiin.  Nimi on ollut käytössä myös alueiden paikallisten ukrainalaisten endonyyminä. Halytšin kreikkalaiskatolisen metropoliitan pyynnöstä Itävallan keisarikunnan ukrainialaisia alettiin kutsua viranomaistasolla ”ruteeneiksi” vuonna 1843. 1870-luvulla Venäjän hallitsemasta Ukrainasta kotoisin oleva ajattelija Myh’ailo Drahomanov ja galitsianukrainalainen Ivan Franko alkoivat kuitenkin käyttää ukrainalaistettua sanaa rutentsi (lähteenä saks. Ruthenen) halventavassa merkityksessä viitaten sillä Habsburg-mieliseen Galitsian älymystöön. Nykyistä ukrajintsi-sanaa alettiin suosia galitsianukrainalaisten parissa 1900-luvun vaihteessa.
Habsburgien monarkian viimeisinä vuosikymmeninä Itävallan kruunun ukrainalaisalueilta kohdistui merkittävää maahanmuuttoa Amerikan maihin. Siellä ukrainalaiset käyttivät itsestään pääasiassa sanaa ”ruteenit”. Myös kyseisten maiden syntyperäinen väestö käytti ukrainalaisista samaa termiä. Sotienvälisenä aikana ruteenin merkitys rajautui yhä pienemmäksi, kun sillä alettiin tarkoittaa lähinnä Karpaatti-Ukrainan asukkaita sekä alueelta Yhdysvaltoihin tulleita maahanmuuttajia, jotka pitkälti puhuivat erillistä, muusta ukrainasta poikkeavaa kielimuotoa. Toisen maailmansodan jälkeen ”ruteeneiksi” itseään ovat kutsuneet lähes yksinomaan Taka-Karpatian maahanmuuttajien jälkeläiset Pohjois-Amerikassa, ja 1970-luvulla hekin alkoivat suosia nimeä rusynit.
Slovakia tunnusti vuonna 1991 ruteenit kansalliseksi vähemmistöksi. Sittemmin myös Puola, Unkari, Romania, Serbia, Kroatia ja Tšekki ovat tehneet vastaavan valtiotason tunnustuksen. Ukrainassa on ollut perinteisesti haluttomuutta nähdä ruteenit ukrainalaisista erillisenä kansanryhmänä, mutta maaliskuussa 2007 Taka-Karpatian aluehallinto tunnusti rusynit erillisenä kansallisuutena, ja elokuussa 2012 Ukrainan valtionhallinto hyväksyi lain, jossa ruteenin kieli tunnustettiin yhdeksi maan alueellisista kielistä.
Katolisen kirkon kielenkäytössä sanaa ”ruteeni” käytettiin laajassa merkityksessä kaikista itäisten riituksien piiriin kuuluvista katolisista itäslaaveista aina 1960-luvun alkuun asti. Tämän jälkeen termi on yhdistynyt yksinomaan Rutenian kreikkalaiskatolisen kirkkoon, jonka juuret ovat Karpaatti-Ukrainan ympäristön ruteeninkielisillä alueilla. Kirkolla on nykyisin jäseniä ennen kaikkea Yhdysvaltojen Pennsylvaniassa, Tšekin tasavallassa sekä Ukrainan länsiosissa.