stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jehovan todistajat ja syytteet lasten hyväksikäytöstä
Syytteiden käsittely mediassa

Vuonna 2002 Britannian yleisradioyhtiö BBC televisioi dokumentin Suffer the little children, jossa Jehovan todistajien järjestöä syytettiin lasten hyväksikäyttötapausten peittelystä ja salaamisesta seurakunnissa. Dokumentissa esitettiin muun muassa, että Jehovan todistajien New Yorkin maailmankeskuksessa säilytetään salaista tietokantaa, jossa on yli 20 000 :n lasten hyväksikäytöstä epäillyn tai siihen syyllistyneen Jehovan todistajan nimet. Lyhyesti haastateltu Jehovan todistajien hallintoelimen edustaja Theodore Jaracz ei dokumentissa ota kantaa tietokannan olemassaoloon.
Muita aiheesta televisioituja dokumentteja:
Ruotsissa Uppdrag Granskning, Jehovas vittnen skyddar pedofiler, SVT, 8.4.2003
Yhdysvalloissa Dateline, NBC ohjelman käsikirjoitus 28.5.2002
Kanadassa Fifth Estate, Spritual Shepherds, CBC 29.1.2003
Australiassa Sunday, Silent Witnesses , 22.09.2002 ja jatko-osa 29.5.2005 Sunday, Silent lambs (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomessa Silminnäkijä, Kärsi pieni lapsi, TV2, 12.12.2002.
Yleisradion Yle TV2:n Silminnäkijä-ohjelma esitti BBC:n Panorama -dokumentin nimellä Kärsi pieni lapsi. Lisäksi ohjelmassa haastateltiin Jehovan todistajien Suomen tiedottaja Veikko Leinosta, jonka mielestä ongelmaa on liioiteltu. Veikko Leinonen myös kiisti, että Suomesta lähetettäisiin lasten hyväksikäytöstä epäiltyjen tai siihen syyllistyneiden tietoja Yhdysvaltoihin Jehovan todistajien päätoimistoon.
Jehovan todistajien Vartiotorni-lehdessä puolustaudutaan: Useissa maissa media on väittänyt, että todistajat ovat kieltäytyneet antamasta lapsilleen lääkärinhoitoa ja myös tieten tahtoen katsoneet läpi sormien uskonveljiensä vakavia syntejä. - - Vilpittömät ihmiset, jotka tuntevat meidät, tajuavat kuitenkin nämä syytökset vääriksi.
Jehovan todistajat ovat erottaneet seurakunnistaan henkilöitä, jotka ovat kertoneet mediassa näkemyksiään lasten hyväksikäyttöongelmasta Jehovan todistajien yhteisössä.lähde? Tunnettuja asian takia erotettuja Jehovan todistajia ovat NBC:n Dateline-ohjelmassa esiintyneet entinen amerikkalainen seurakunnanvanhin William H. Bowen ja hallintoelintä Brooklynissa tapausten selvittelyssä avustanut Barbara Anderson.lähde tarkemmin?
Viimeaikaisia oikeustoimia

Silent Lambs -järjestö julkaisi 9. toukokuuta 2007 lehdistötiedotteen ja järjesti lehdistötilaisuuden, jossa kerrottiin, että Jehovan todistajien järjestö on alkuvuonna 2007 sovitellut useita sitä vastaan Yhdysvalloissa nostettuja oikeusjuttuja, jotka liittyivät lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön seurakunnissa. Sopimukset tehtiin ennen juttujen varsinaisten oikeuskäsittelyjen alkamista, joten jutut eivät edenneet oikeuden käsittelyyn. Kaikkiaan 16 kantajan mukaan he joko joutuivat seurakuntien vanhimpien hyväksikäyttämiksi tai seurakunnassa vastuuasemissa olevat eivät toimineet kun hyväksikäyttöä epäiltiin. Uutisessa lainatun Silent Lambs -järjestön edustajan mukaan Jehovan todistajien järjestö maksoi kantajille korvauksia, jotka ovat mahdollisesti suurimmat järjestön historiassa. Laajasti uutisoidun uutisen mukaan Jehovan todistajien edustajat kertovat, että Jehovan todistajat ovat tyytyväisiä siihen, että sopimuksiin päädyttiin ja että se on parasta kaikkien osapuolten kannalta. Jehovan Todistajien edustajat myös pahoittelivat tapahtuneita ja kertoivat olevansa vilpittömästi pahoillaan uhrien puolesta.
Jehovan todistajien järjestön tiedotusosasto julkaisi internet-sivuillaan marraskuussa 2007 vastineen NBC News -uutiskanavan uutiseen koskien järjestön menettelytapoja tapausten yhteydessä. Jehovan todistajat ilmaisevat tiedotteessaan, että he vastustavat ehdottomasti hyväksikäyttöä ja että on uhrien kannalta hyvä, että tapaukset saatiin sovittua.
Viimeaikaisia oikeustoimia > Kalifornia, Napan piirikunta

Vuonna 2005 oikeuden kuulemiseen edennyt tapaus koski seurakunnanvanhinta, joka vuonna 1994 tuomittiin 12 vuodeksi vankeuteen useiden lasten hyväksikäyttämisestä 1970- ja 1980-luvulla. Kantajien mukaan vanhimmat ja järjestön toimintatavoista päättävät olivat piittaamattomia vanhimman tekojen valvomisessa ja piilottivat tekoja yli 20 vuoden ajan antaen vanhimman säilyttää vastuuasemansa seurakunnassa.
Lokakuussa 2006 meneillään olevassa oikeudenkäynnissä Jehovan todistajien järjestö tuomittiin luovuttamaan oikeudelle seurakunnallisen oikeuskomitean pöytäkirjat ja muut hyväksikäyttöä koskevat tallenteet. Järjestö on tähän asti usein voinut välttyä luovuttamasta seurakunnallisia asiakirjoja ja muita tallenteita oikeudelle rippisalaisuuteen vedoten.lähde? Kalifornialaiset oikeusistuimet ovat järjestön vetoomuksista huolimatta kuitenkin todenneet, ettei rippisalaisuus päde Jehovan todistajien tapauksessa, sillä seurakunnanvanhimmat ovat joka tapauksessa velvollisia kertomaan luottamuksellisista keskusteluista New Yorkin Brooklynissä sijaitsevaan Jehovan todistajien maailmankeskukseen.
Järjestön puolustusasianajaja yritti kesäkuussa 2006 jättämällään noin 40-sivuisella vetoomuksella saada vetoomustuomioistuimen hylkäämään juttujen käsittelyn. Noin viikko sen jälkeen, 6.7.2006, kalifornialainen vetoomustuomioistuin hylkäsi vetoomuksen.lähde tarkemmin? Aikaisemmin New Yorkiin rekisteröity järjestö oli vedonnut siihen, ettei sitä ei-kalifornialaisena organisaationa voitaisi haastaa kalifornialaisessa oikeusistuimessa.lähde? Oikeus hylkäsi myös tuon vetoomuksen osoittaen, että järjestö on riittävästi edustettuna Kaliforniassa voidakseen tulla haastetuksi siellä oikeuteen.lähde?
Viimeaikaisia oikeustoimia > New Hampshire

Vuonna 2000 perheenisä tuomittiin 56 vuodeksi vankeuteen tyttärensä seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Hänen tyttärensä haastoivat tämän jälkeen siviilikanteella paikallisseurakunnan, Jehovan todistajien järjestön sekä isänsä oikeudenkäyntiin. Oikeudenkäynti New Hampshiressa päättyi heinäkuussa 2005, jolloin kanteet hylättiin. Oikeuden mielestä paikallisseurakuntaa ei voinut haastaa siitä, että seurakunnan vanhimmat olivat jättäneet kertomatta viranomaisille hyväksikäytöstä, vaikkakin tyttöjen äiti oli asiasta raportoinut seurakunnan vanhimmille useita kertoja. Lain mukaan New Hampshiressa jokaisen täytyy kertoa epäillystä hyväksikäytöstä viranomaisille. Tästä poikkeuksena uskonnollisten johtajien kuten seurakunnan vanhimpien ei pidä raportoida viranomaisille silloin, kun heidän saamaansa tietoa koskee rippisalaisuus.lähde?
Aiheesta muualla

Barbara Andersonin löytöjä - Entinen Jehovan todistaja, joka oli petoksen silminnäkijä, suomennos, kriittiset sivut
Artikkeli Erica Rodriguezin kanteesta (englanniksi)
Jehovan todistajien virallisten sivujen vastaus hyväksikäyttöasiaan (video) (englanniksi)
Jehovan todistajien virallinen lastensuojelukäytäntö, viralliset sivut (englanniksi)
Uutisartikkeleita koskien Jehovan todistajia ja syytteitä lasten hyväksikäytöstä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Robinson, B.A. (2003), "Jehovan todistajat ja lasten seksuaalinen hyväksikäyttö" (Arkistoitu – Internet Archive), ReligiousTolerance.org. (englanniksi)
Vleugel, Rado, "Jehovan todistajat ja lasten seksuaalinen hyväksikäyttö" (Arkistoitu – Internet Archive), watchtowerinformationservice.org. (englanniksi)
"Lasten seksuaalinen hyväksikäyttö Jehovan todistajien keskuudessa", Investigator Magazine, Volume 93. (englanniksi)
2001 Christianity Today-lehden artikkeli koskien hyväksikäyttö syytöksiä Jehovan Todistajia kohtaan (englanniksi)
Entiset Jehovan todistajat kertovat kokemuksistaan uskonyhteisön oikeuskomiteoissa – "Todettiin, että minä, 11-vuotias tyttö olin vietellyt keski-ikäisen miehen" Yle, 2018
Egils Levits

| Egils Levits |
| --- | --- |
 Egils Levits vuonna 2022.
Latvian 10. presidentti
 8. heinäkuuta 2019 – 8. heinäkuuta 2023  
Pääministeri:  Krišjānis Kariņš
Edeltäjä:  Raimonds Vējonis
Seuraaja:  Edgars Rinkēvičs
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1955 (ikä 69) Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  latvialainen
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Andra Levite
Tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.president.lv
Egils Levits (30. kesäkuuta 1955 Riika, Latvian SNT) on entinen Latvian presidentti. Hänet valittiin presidentiksi toukokuussa 2019. Aiemmin hän on ollut  Unionin tuomioistuimen tuomari. Hän sai presidentinvaalisssa 61 ääntä satapaikkaisen parlamentin äänistä. Hän aloitti nelivuotisen toimikautensa 8. heinäkuuta 2019, ja kausi päättyi 8. heinäkuuta 2023.
Levits opiskeli Hampurin yliopistossa Länsi-Saksassa, jonne hänen perheensä muutti 1972. Hän on toiminut kansallisten ja kansainvälisten oikeusistuinten tehtävissä. Hän on ollut Latvian suurlähettiläänä ja ETYJin sovittelijana. Lyhyen aikaa hän oli virkaatekevä ulkoministeri.
Levits kävi elokuussa 2019 työvierailulla Suomessa.
Kunnianosoituksia

Kolmen tähden ritarikunta (Latvia, 2019, suurmestari)
Vesthardus-ritarikunta (Latvia, 2019, suurmestari)
Kansallisen tunnustuksen risti (Latvia, 2019, suurmestari)
Marianmaan ristin ritarikunta (Viro, 2023)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2021)
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (Luxemburg, 2023)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egils Levits Wikimedia Commonsissa
Latvian presidentit
* Korkeimman neuvoston puhemies
Anatolijs Gorbunovs (1991–1993)* | Guntis Ulmanis  (1993–1999) | Vaira Vīķe-Freiberga (1999–2007) | Valdis Zatlers (2007–2011) | Andris Bērziņš (2011–2015) | Raimonds Vējonis (2015–2019) | Egils Levits (2019–2023) | Edgars Rinkēvičs (2023–)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Elsbeth Stagel

Elsbeth (Elisabeth) Stagel (Staglin) (noin 1300 Zürich -- noin 1360 Töss, Winterthur) oli dominikaaninunna ja mystikko.
Stagel meni nuorena Winterthuriin Tössin luostariin. Hän oli myöhemmin hengellisessä yhteydessä Heinrich Susoon, jonka kanssa hän kävi tiivistä kirjeenvaihtoa. Häntä on sanottu Suson hengelliseksi tyttäreksi.
Henrich Suso sanoo autohagiografiaksi luonnehdittua ”Leben Seuse” Stagelin kirjoittamaksi,  mutta yleisesti sitä pidetään Suson itsensä kirjoittamana. Suso on sen kuitenkin koonnut ja tarkastanut, ja se on siten kahden ihmisen työn ja intressien tulos.
Rälssi

Rälssi (ruots. frälse) oli keskiaikainen yhteiskuntaluokka Ruotsissa ja Suomessa.
Rälssi tarkoittaa erioikeuksia (ensi sijassa verovapautta), jotka katolinen kirkko ja maallinen ylimystö hankkivat itselleen. Rälssiksi kutsutaan myös kaikkia niitä, jotka nauttivat tätä vapautta. Historiantutkimus puhuu rälssisäädystä, rälssiluokasta tai rälssimiehistä varsinkin keskiajan yhteydessä. 1500-luvulla maallinen rälssi muuttui aatelissäädyksi. Moni maallista rälssiä edustava keskiajan rälssimies oli asemies, joista pieni osa lyötiin ritariksi.
Rälssin historia

Rälssisääty syntyi Suomessa Ruotsin vallan myötä 1200–1300-luvuilla. Suomalaiset moisioiden suurtalonpojat joutuivat uusien vallanpitäjien seurauksena luopumaan asemastaan ja heidän tilansa joutuivat Ruotsin kruunun ja katolisen kirkon omistukseen. Pääasiassa rälssi koostui ruotsalaisista ja saksalaisista suvuista. Tilusten rakenteista on päätelty, ettei käytännössä kukaan suomalainen suurtalonpoika päässyt nousemaan rälssiin. Vaikka aluksi heidän joukossaan oli muutama suomalainen nimi (Hyvälempi, Mielivalta), niin nämä lopulta katosivat. Mahtavimmat ja samalla vanhimmat keskiajan perisuomalaisista aatelissuvuista olivat Kurki, Tavast ja Särkilahden suku. Samaan ryhmään kuului suku Karpalainen ja nähtävästi myös Lepaan suku, vaikka nämä eivät saavuttaneet sellaista johtavaa asemaa kuin edelliset. Vähäpätöisiä, syntyperältään suomalaisia keskiajan aatelissukuja olivat Inkonen, Kirves, Rankonen ja Hirvo. Muita Suomessa olleita rälssisukuja olivat muun muassa Bidz, Blåfield, Boije, Creutz, Dufva, Fincke, Fleming, Garp, Horn, Ille, Jägerhorn, Oja, Poitz ja Stålarm.
Kuningas Eerik Pommerilainen alkoi jakaa "ikuista rälssioikeutta", joka oli siirtyvä lapsille ja heidän jälkeläisilleen. Näissä  aateliskirjeissä oli vapaasukuiseen säätyyn korotetun henkilön vaakuna tarkasti määrätty. Ensimmäinen sellainen tunnettu aateliskirje annettiin eräälle Suomen miehelle, Björn Paavalinpojalle Ahvenanmaalta, vuonna 1420. Nämä aateliskirjeet muodostivat kuitenkin sen verran omavaltaisen poikkeuksen maanlain säädöksistä, ettei niiden jakelemista enää Eerik Pommerilaisen jälkeen jatkettu.
Eerik Pommerilainen jakoi Suomessa käydessään 7. joulukuuta vuonna 1407 rälssikirjeen 14 henkilölle ja toiset 14 rälssikirjettä vuonna 1435. Rälssikirjeen saaneiden henkilöiden joukossa olivat mm. Olavi Bonpoika (Boose), Paavali Karpalainen, Friis-suvun kantaisä, Magnus Torstensson (Fogelhufvud), Henrik Olavinpoika ja Jägerhorn af Storby -suvun kantaisä.
Rälssin historia > Hengellinen rälssi

Hengellisen rälssin eli papiston tehtävänä oli keskiaikaisen nelisäätyopin mukaan vaalia yhteisön uskonasioita rukouksin ja Jumalaa palvellen. Se sai alkunsa noin vuonna 1277, jolloin kirkon maat ja rakennukset saivat verovapauden. Vasta keskiajan viimeisellä vuosisadalla näyttää Ruotsin kirkko saaneen kaikkien tilojensa verovapauden tunnustetuksi. Hengellisestä rälssistä teki lopun Kustaa Vaasan toimeenpanema reformaatio. Västeråsissa 1527 tehtyjen päätösten mukaan peruutettiin suurin osa kirkon omaisuutta ja tuloja kruunulle.
Rälssin historia > Maallinen rälssi

Maallisen rälssin tehtävänä oli säätyopin mukaan palvella valtakuntaa asein. Maallinen eli aatelinen rälssi syntyi vuonna 1279 kuningas Maunu Ladonlukon annettua Alsnön asetuksen. Asetuksessa myönnettiin verovapaus kaikille niille, jotka ottivat suorittaakseen sotapalvelusta ratsain. Jo 1300-luvulla tunnustettiin tietyin edellytyksin periytyvä rälssioikeus, joka siis jo silloin mahdollisti rälssisukujen muodostumisen.
Rälssin historia > Rälssin muuttuminen aateliksi

Kustaa Vaasan ajoista lähtien alkoi ratsupalveluvelvollinen rälssiluokka muuttua aateliseksi virkamiessäädyksi. 1500-luvulla ratsupalvelusta vielä koetettiin pitää rälssin edellytyksenä ja ratsupalveluksen laajuus määrättiin rälssimaan tuoton mukaan. Juhana III:n ajoista alkoi olla sääntönä, että rälssi saavutettiin ainoastaan kuninkaan kirjeellä ja että periytyi siinäkin tapauksessa, että ratsupalvelusta ei voitu suorittaa. Aatelistosta oli tullut perinnöllinen sääty ja rälssistä erioikeus. Kustaa II Aadolfin ja Kristiinan ajoista lähtien rälssiin sisältyi taloudellisten etujen ohella oikeus päästä ylempiin virkoihin, forum privilegiatum, patronaattioikeus ja niin edelleen.  Aateliston viimeiset muodolliset erioikeudet kumottiin perustuslakia uudistettaessa vuonna 1995.
Rälssitilat

Rälssitilat olivat alkujaan aateliston omistamia maatiloja, jotka oli vapautettu maaveroista. Rälssimaa kasvoi etenkin kuningatar Kristiinan aikana alaltaan aatelisarvojen runsaan jakelemisen johdosta sekä siitä syystä, että aatelisto sai haltuunsa kruununmaata ja kruununveroja. Kaarle XI:n reduktio teki lopun tästä rälssimaan laajentamisesta. Laadultaan rälssierioikeus pysyi pääasiassa muuttumattomana, mutta rälssin laajentaminen kruunun- ja veromaahan tehtiin mahdottomaksi sillä, että määrättiin maanluonnot eli määriteltiin, mitkä maat saivat olla rälssimaita ja veronalaisia. Vuonna 1789 säädetty yhdistys- ja vakuuskirja vahvisti, että rälssimaata ei voitu muuttaa veronalaiseksi eikä päinvastoin.
Tämän jälkeen oli ainoastaan aatelismiehillä oikeus omistaa rälssimaata. Myöhemmin nämä rajoitukset poistettiin, Suomessa lopullisesti vuonna 1864, mutta rälssitilat pysyivät silti rälssitiloina omistajasta riippumatta. Rälssimaan verovapaus menetti merkityksensä vuonna 1925, kun vanhat maaverot lakkautettiin..
Kirjallisuutta

Finlands medeltida frälse och 1500-talsadel / Eric Anthoni.  Svenska litteratursällskapet i Finland, 1970.  Kansalliskirjasto.
Impola, Henrik: Frälset och dess rusttjänst i Finland på 1500-talet. Suomen Sukututkimusseuran Julkaisuja 59 (2011)
| n k Suomen säädyt |
| --- | --- |
Aatelisto:  Rälssi  Ruotsin aateli  Suomen aateli  Aateliskirje 
Papisto:  Turun ja Suomen arkkipiispat 
Porvaristo:  Valtaporvarit 
Talonpojat:  Rusthollarit 
Rahvas:  Itselliset  Lampuodit  Loiset  Muonamiehet  Mäkitupalaiset  Torpparit
Hamilton Island

Hamilton Island
Saari ilmakuvassa
| --- | --- |
Sijainti:  20°21′S, 148°57′E Queensland  Australia
Saariryhmä:  Whitsunday-saaret
Vesialue:  Korallimeri 
Korkein kohta:  123  m 
Pinta-ala:  5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  1 347 (2006)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hamilton Island on Australian Queenslandin osavaltioon kuuluvien Whitsunday-saarten suurin asuttu saari. Saari on suosittu matkailukohde ja sen näkyvyyttä on nostanut vuonna 2009 käyty The Best Job In The World -kampanja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamilton Island Wikimedia Commonsissa
Krišjānis Kariņš

| Krišjānis Kariņš |
| --- | --- |
 Kariņš vuonna 2019.
Latvian ulkoministeri
 15. syyskuuta 2023 – 10. huhtikuuta 2024  
Edeltäjä:  Edgars Rinkēvičs
Seuraaja:  Baiba Braže
 Latvian pääministeri
 23. tammikuuta 2019 – 15. syyskuuta 2023  
Presidentti:  Raimonds Vējonis Egils Levits Edgars Rinkēvičs
Edeltäjä:  Māris Kučinskis
Seuraaja:  Evika Siliņa
Euroopan parlamentin jäsen
 14. heinäkuuta 2009 – 23. tammikuuta 2019  
Latvian talousministeri
 2. joulukuuta 2004 – 7. huhtikuuta 2006  
Edeltäjä:  Juris Lujāns
Seuraaja:  Aigars Štokenbergs
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1964 (ikä 60)  Wilmington, DE, USA
Kansalaisuus:   latvialainen  yhdysvaltalainen
Tiedot
Puolue:  Yhtenäisyys
Muut puolueet:  Jaunais laiks
Tutkinnot:  Pennsylvanian yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.karins.lv
Arturs Krišjānis Kariņš (s. 13. joulukuuta 1964 Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) on entinen Latvian pääministeri vuosina 2019–2023 ja entinen talousministeri vuosina 2004–2006.
Kariņšin vanhemmat pakenivat toisen maailmansodan aikana lapsena Latviasta Ruotsiin ja sieltä Yhdysvaltoihin, jossa Kariņš on syntynyt. Hän palasi Latviaan valmistuttuaan Pennsylvanian yliopistosta. Hänen puolisonsa on viettänyt lapsuutensa Riiassa. Kariņš on Yhdysvaltojen ja Latvian kaksoiskansalainen. Hän oppi puhumaan latvian kieltä pyhäkoulussa ja perehtyi siellä myös Latvian historiaan.
Kariņš oli Euroopan parlamentin jäsen 14. heinäkuuta 2009 – 22. tammikuuta 2019 Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmässä. Hänet valittiin parlamenttiin vuonna 2009 Latviassa aluksi Jaunais laiks -puolueesta ja vuonna 2014 Vienotība-puolueesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krišjānis Kariņš Wikimedia Commonsissa
Krišjānis Kariņš Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Latvia  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  MEP-hakemisto
Carl-Erik Creutz

| Carl-Erik Creutz |
| --- | --- |
 Yleisradion kuuluttaja Carl-Erik Creutz työssään radion studiossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1911 Padasjoki
Kuollut: 5. kesäkuuta 2000 (88 vuotta) Helsinki
Carl-Erik Creutz (14. kesäkuuta 1911 Padasjoki – 5. kesäkuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja ja Yleisradion pitkäaikainen radiokuuluttaja, joka oli tunnettu huolitellusta puhetavastaan.
Ura

Creutz tuli Yleisradioon kuuluttajaksi 1939. Hänen äänensä tuli pian suomalaisille tutuksi, sillä kuuluttajan tehtävien lisäksi hän työskenteli myös ohjelmatoimittajana, juontajana ja laulajana.
Creutz nimitettiin Yleisradion ruotsinkielisen ohjelmajaoston amanuenssiksi vuonna 1946. Hänestä tuli pääkuuluttaja ja kuuluttajien esimies 1956, ja hän koulutti myöhempiä radiokuuluttajia. Heidän joukossaan oli Pentti Fagerholm, josta tuli vuonna 1976 Creutzin seuraaja pääkuuluttajana.
Koska Creutz hallitsi molemmat kotimaiset kielet, hänen osakseen tuli keskeisten kansallisten tilanteiden ja tärkeiden juhlatilaisuuksien selostaminen. Toisen maailmansodan tapahtumat liittyivät usein hänen kuulutuksiinsa. Hän muun muassa luki Mannerheimin pyynnöstä jatkosodan viimeisen päiväkäskyn.
Creutz juonsi monia yleisötilaisuuksia ja luki näkövammaisten äänikirjoja. Yleisöäänestyksissä hän sai neljästi Telvis-patsaan Suomen suosituimpana radioäänenä. Hän oli tuttu myös satojen kotimaisten lyhytdokumenttien ja valistusfilmien selostajanäänenä, joiden lisäksi häntä kuultiin lukuisien ulkomaisten dokumenttielokuvien suomalaisella ääniraidalla (mm. Mondo Cane, Hyvästi Afrikka).
Carl-Erik Creutz kuului Creutzien aatelissukuun, joka on luetteloitu numerolla yksi Ritarihuoneen kreivillisten sukujen luettelossa.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutzin kuulutuksia.
Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutzin viimeinen työpäivä.
Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutz lukee kellonaikoja.
Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutz suorittaa monotestin.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Pisan yliopisto

Koulurakennus yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa.
Pisan yliopisto (ital. Università di Pisa) on Italian tunnetuimpia yliopistoja. Se sijaitsee Pisassa Toscanan alueella. Muodollisesti se perustettiin 3. syyskuuta 1343 Paavi Klemens VI:n käskykirjeellä, vaikkakin Pisassa on pidetty lakiluentoja 1000-luvulta lähtien.
Keskiajalla yliopistossa opetettiin teologiaa, oikeustiedettä, kanonista oikeutta ja lääketiedettä. 1400-luvun alkupuoli oli yliopistolle vaikea, koska Pisan kaupunkivaltio kukistui vuonna 1406. Saman vuosisadan loppupuolella toiminta alkoi uudelleen ja Palazzo della Sapienza-niminen rakennus saatiin yliopiston käyttöön. Yliopiston akateeminen tiedepuutarha Orto botanico di Pisa on perustettu vuonna 1544 ja se on Euroopan vanhin. Pisalaissyntyinen Galileo Galilei tuli yliopistoon opiskelijaksi vuonna 1581 ja toimi siellä matematiikan professorina 1589–1592.
Italian kuningaskunnan aikana Pisan yliopisto kehitti erityisesti kielitieteen tutkimusta ja opetusta sekä poliittista debattia. Nykyisin yliopistossa on 20 eri tiedekuntaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pisan yliopiston kotisivu. (italiaksi) (englanniksi) (kiinaksi) (portugaliksi) (venäjäksi)
Connor Bedard

| Connor Bedard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 2005 (ikä 19) North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bedsy
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  98
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
Aik. seurat:  Regina Pats (WHL)
NHL-varaus:  1. varaus, 2023 Chicago Blackhawks
Connor Bedard (s. 17. heinäkuuta 2005 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa. Blackhawks varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden 2023 ensimmäisenä pelaajana.
Bedardia pidetään yleisesti yhtenä maailman lahjakkaimmista pelaajista. Hänen poikkeuksellisin vahvuutensa on hänen laukauksensa.