stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salakka
Kalastus ja käyttö

Ruokakalana salakkaa ei arvosteta, mutta täkykalaksi se kelpaa hyvin. Salakan suomut ovat tiukassa verrattuna moniin muihin täkyinä käytettäviin kaloihin, joten sitä voi käyttää hyvin myös vetouistelussa. Salakka soveltuu syötiksi myös onkeen, jolloin saaliiksi saadaan pääasiassa suuria ahvenia.
Aikoinaan salakan suomuista on valmistettu keinotekoisten helmien päällystämiseen käytettyä ainetta.
Aiheesta muualla

Kun salakka kutee. Tuokiokuva Keski-Suomesta, Suomen Kuvalehti, 23.08.1924, nro 34, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q200473  Wikispecies: Alburnus alburnus  ADW: Alburnus_alburnus  BioLib: 15602  BOLD: 71169  CoL: 66876  EPPO: ALBRAL  Fauna Europaea: 304365  Fauna Europaea (new): c7c552d5-c924-4c8d-a954-24a59afd09dc  FishBase: 4730  GBIF: 2362925  iNaturalist: 93611  IRMNG: 10839808  ISC: 95206  ITIS: 163663  IUCN: 789  NBN: NHMSYS0000544605  NCBI: 54556  Observation.org: 2100  OBIS: 154285  uBio: 119453  WoRMS: 154285  Laji.fi: MX.53159
Salonjärvi

| Salonjärvi Салонъярви |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Paikkakunta:  Suojärvi
Koordinaatit:  62°12′24″N, 32°13′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suojoki
Järveen tulevat joet:  Heinäjoki, Lapinjoki, Aittojoki
Laskujoki:  Karatjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143 m
Pituus:  20,1 km
Leveys:  4,9 km
Rantaviiva:  68 km
Pinta-ala:  46,1 km²
Tilavuus:  0,12 km³
Keskisyvyys:  2,6 m
Suurin syvyys:  15 m
Valuma-alue:  1 640 km²
 fiSalonjärvi 
Salonjärvi (ven. Салонъярви) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Suojärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 46,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 1 640 neliökilometriä, keskisyvyys 2,6 metriä ja suurin syvyys 15,0 metriä.
Salonjärveen laskee monia jokireittejä. Pohjoisesta Salonjärveen laskee Aittojoen reitti, jonka kolme lähdehaaraa ovat Vegarusjoki, Kuukkausjoki ja Luglajoki sekä Kolmoja, jonka kautta Salonjärveen laskevat Kälkäjärvi, Kivijärvi ja Vuontelenjärvi. Lännestä Salonjärveen laskee Heinäoja, joka on runsasjärvisen reitin lasku-uoma. Etelästä Salonjärveen laskee Saarijärvenjoki. Salonjärvi laskee Annankosken ja Karatsalmen kautta järven itäpuolella olevaan vesistön keskusjärveen, Suojärveen.
Salonjärven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, mutu, made, ahven ja kiiski. Järvellä harjoitetaan ammatti-, kotitarve- ja virkistyskalastusta.
Järvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuosina 1940 ja 1944 luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan Salonjärvi kuului Suojärven kuntaan. Nykyään sen rannoilla ei ole asutusta.
Salamiin taistelu

Salamiin meritaistelu käytiin Persian sekä Kreikan kaupunkivaltioiden muodostaman helleenisen liiton laivastojen välillä osana persialaissotia syyskuussa 480 eaa. Taistelupaikka oli Salamis-saaren ja Piraeuksen sataman välisessä salmessa. Persialaiset hävisivät taistelun ja Kserkses I joutui vetäytymään armeijoineen Kreikasta. Salamiin taistelua pidetään persialaissotien ratkaisevana taisteluna, joka pelasti Kreikan joutumasta Persian valtaan. Taistelun sanottiin tapahtuneen samana päivänä kun Himeran taistelu, jossa Sisilian kreikkalaiset kukistivat karthagolaiset.
Tausta

Ateenalaiset olivat paenneet Salamiin saarelle sen jälkeen kun persialaiset olivat voittaneet Thermopylain taistelun elokuussa 480 eaa. Persialaiset vuorostaan valtasivat ja polttivat Ateenan. Artemisionin taistelun päätyttyä ilman ratkaisua kreikkalaisten laivasto perääntyi Salamiille. Spartalaiset olisivat halunneet perääntyä Peloponnesokselle ja puolustaa Korintin kannasta, mutta ateenalainen Themistokles sai heidät jäämään. Hänen mukaansa persialaiset pystyisivät hyökkäämään Peloponnesokselle suuren laivastonsa ansiosta, vaikka kannas olisikin kreikkalaisten hallussa.
Taistelijat

Kreikkalaisilla oli 371 kolmisoutua ja pienempiä laivoja. Heidän johtajansa oli Themistokles, vaikka spartalainen Eurybiades olikin virallisesti kreikkalaisten johtaja. Spartalaisilla oli vain 16 laivaa ja ateenalla 180 laivaa, mutta spartalaiset näkivät itsensä kreikkalaisten luonnollisiksi johtajiksi. Muista laivoista 40 Korinttista, 30 Aiginasta, 20 Khalkiista, 20 Megarasta ja loput muista kaupungeista. Persialaisten laivasto koostui 1207 laivasta jotka tulivat Persian alaisilta foinikialaisilta, egyptiläisiltä ja joonian kreikkalaisilta. Kserkses itse oli niin varma voitosta että antoi rakennuttaa valtaistuimen Salamiin vastaiselle rannalle, josta hän voisi nähdä tulevan taistelun.
Taistelu

Aluksi Kserkses lähetti n. 200 laivaa Salamiin ympäri katkaistakseen kreikkalaisten pakotien. Taistelu alkoi aamulla – ehkä 28. syyskuuta, tarkkaa päivämäärää ei tiedetä – kun persialaiset purjehtivat kreikkalaisia vastaan. Adeimantos lähti pian kohti pohjoista 70 korinttilaisen laivan kanssa, vetäen samalla persialaiset peremmälle salmeen. Korinttilaisten perääntyminen oli varmasti Themistokleen juoni, mutta ateenalaiset väittivät myöhemmin sen johtuneen pelkuruudesta.
Herodotos kertoo, että tämän tarkoituksena oli sitoa egyptiläinen laivasto-osasto taisteluun ja estää sitä hyökkäämästä Kreikan laivaston selustaan. Korinttilaiset eivät kuitenkaan kohdanneet vihollisia ja palasivat takaisin kunnostautuen taistelussa yhtä hyvin kuin muutkin kreikkalaiset.
Lopulta kreikkalaiset hyökkäsivät persialaisia laivoja vastaan. Kuten aikaisemmin Artemisionin taistelussa, suurempi persialainen laivasto ei pystynyt liikkumaan kunnolla kapeassa salmessa. Myös kova tuuli aiheutti sen etteivät persialaiset päässeet perääntymään. Lopulta kaaos oli niin täydellinen, kun yhä useammat persialaislaivaston alukset pyrkivät pakoon törmäten omiin aluksiin, jotka yhä yrittivät eteenpäin. Taistelun kummallakin osapuolella oli laivoissaan sotilaita joiden tehtävä oli vallata vihollisen laivoja. Taistelun aikana persialaisen komentajan Ariamenesin laiva törmäsi Themistokleen laivaan ja Ariamenes sai surmansa seuranneessa taistelussa. Kevyemmät kreikkalaiset laivat saivat upotettua ainakin 200 persialaista laivaa. Kserkses oli ollut varma voitosta, mutta Persian merivoimat tuhottiin aivan kuninkaan silmien edessä. Myös 3 Kserkseen veljenpoikaa sai surmansa taistelussa.
Erikoinen etu kreikkalaisilla oli jokaiselta sotilaalta vaadittu täydellinen uimataito: persialaisten merimiehiä ja sotilaita hukkui suuret määrät laivojen upotessa - mutta kun joskus upposi kreikkalainen laiva, sen miehistö pelastui uimalla.
Lopputulos

Taistelun jälkeen Kserkses perääntyi Hellespontokselle. Hän halusi saada armeijansa Aasian puolelle ennen kuin kreikkalaiset saivat tuhottua hänen rakentamansa sillan. Kreikkalaiset olivat tosin päättäneet olla tuhoamatta siltaa koska muuten Kserkseen olisi jäätävä Kreikkaan suuren armeijansa kanssa. Kserkses jätti Mardonioksen pienemmän armeijan kanssa suojaamaan jo vallattuja alueita. Kreikkalaiset löivät kuitenkin hänet Plataiain taistelussa vuonna 479 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salamiin taistelu Wikimedia Commonsissa
Pekka Salonsaari

Pekka Tapio Salonsaari (1. toukokuuta 1964 Oulu – 19. elokuuta 1995) oli oululainen basisti ja geologi. Hän soitti Kansanturvamusiikkikomissiossa vuosina 1983–1986 ja Generatorsissa vuosina 1988–1991. Lisäksi hän on huutanut Mieskuoro Huutajissa. Vuonna 1991 Salonsaari muutti Helsinkiin keskittyen geologian opintoihinsa, ja kirjoitti väitöskirjan. Hän kuoli elokuussa 1995 sydänkohtaukseen, neljä viikkoa ennen väitöstilaisuutta.
Kauko Salomaa

Kauko Salomaa vuonna 1950
Kauko Johannes Salomaa (28. helmikuuta 1928 Viipurin maalaiskunta – 29. heinäkuuta 2016 Vantaa) oli suomalainen pikaluistelija.
Salomaa edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Oslossa 1952 hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi, 10 000 metrillä 12:nneksi, 5 000 metrillä 13:nneksi ja 500 metrillä 24:nneksi. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän oli 10 000 metrillä 17:s ja 5 000 metrillä 21:s. Hänet valittiin jo Sankt Moritzin 1948 olympialaisiin, mutta hän joutui sairastumisen vuoksi jäämään niistä pois. Salomaa osallistui neljä kertaa MM-kilpailuihin vuosina 1949–1955 ja kuudesti EM-kilpailuihin vuosina 1950–1956. Vuonna 1955 hän voitti yhteispisteissä Pohjoismaiden mestaruuden.
Salomaa voitti Oulun olympiakatsastuksissa 13. tammikuuta 1952 1 500 metrin kilpailun ajalla 2.25,3, 3 000 metrin ajalla 5.04,3 sekä 5 000 metrin kilpailun uudella Suomen-ennätyksellä. Toisissa olympiakatsastuksissa Kuusankoskella 26.–27. tammikuuta hän voitti 5 000 metriä ajalla 8.38,4 ja 3 000 metriä ajalla 5.07,1.
Salomaa edusti seuratasolla Helsingin Luistinkiitäjiä (HLK), Tikkurilan Jääveikkoja, Viipurin Luistinseuraa ja Helsingfors Skridskoklubbia (HSK). Hän voitti Suomen mestaruuden yhteispisteissä vuosina 1950, 1953 ja 1955 sekä kymmenen matkamestaruutta vuosina 1950–1957. Suomen-ennätystä hän paransi 5 000 metrillä Oulussa 13. tammikuuta 1952 (8.30,9) sekä 1 500 metrillä vuonna 1955 (2.20,3).
Kauko Salomaa saavutti SM-pronssia pyöräilyssä. Hänen veljensä Martti Salomaa oli pikaluistelun Suomen-mestari ja EM-kisaedustaja.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä 43,5
1 500 metriä 2.15,2
3 000 metriä 4.51,4
5 000 metriä 8.14,2
10 000 metriä 17.17,0
Salala

| Salala (صلالة) |
| --- | --- |

 Salala
 Koordinaatit: 17°1′N, 54°5′E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  Zufar
Wilayat:  Salala
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  19 442 km²
Väkiluku (2010)  ():  172 570
 – Metropolialue:  155 309
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salala (arab. صلالة, Ṣalālah‎) on historiallinen kaupunki ja piirikuntatason hallinnollinen alue eli wilayat Omanin eteläosassa, Dhofarin kuvernoraatin alueella. Salalan pinta-ala on 19 442 neliökilometriä ja sen asukasluku (wilayat) vuonna 2017 oli 374 582.
Maantiede

Salalan kaupunki sijaitsee kapeassa Salalan rannikkolaaksossa, joka rajoittuu vain noin 14 kilometrin päässä sisämaassa al-Qaran vuoriin. Salalasta on matkaa maan pääkaupunkiin Muscatiin noin tuhat kilometriä. Salalan laakso ympäristöineen on käytännössä ainoa seutu Arabian niemimaalla, jonne Intian valtameren vuotuinen kesämonsuuni ulottuu muutaman viikon ajan.
Historia

Salalan kaupungin historiasta on olemassa vain vähän historiallisia tai arkeologisia lähteitä. Ennen islamin saapumista alueelle paikalla on ollut vain vähän kiinteitä asumuksia. Alueen vanha tärkeä vientituote on ollut olibaanihartsi, jota on myyty ulkomaille yli 2 000 vuoden ajan. Salala oli pitkälti itsenäinen aina vuoteen 1829 saakka, jolloin Omanin hallitsija Said bin Sultan päätti valloittaa kaupungin. Se ei kuitenkaan osoittautunut yksinkertaiseksi hankkeeksi eikä kaupunki kukistunut kokonaan ennen kuin sitä vastaan lähetettiin toinen sotajoukko vuonna 1879. Kaupungin valtaamisen jälkeenkin se oli verrattain eristäytynyt muusta maasta, mikä teki siitä houkuttelevan lomakohteen Muscatin poliittisista paineista kärsiville. Esimerkiksi sulttaani Sa’id ibn Taimur vietti kaupungissa paljon aikaa, kunnes hänet kukistettiin vallankaappauksessa vuonna 1970.
Sa’idin valtakaudella Dhofarissa oli syntynyt kapinaliike, jota tuki kommunistinen Etelä-Jemen. Kun Qabus ibn Said al Said nousi valtaan isänsä jälkeen vuonna 1970, tilanne oli kärjistynyt täydeksi sisällissodaksi. Salalan kaupunki joutui ajoittain piiritetyksi ja sen asukkaita pidettiin silmällä. Omanin sulttaanin joukot pääsivät lopulta voitolle brittien, Jordanian ja Iranin tuella. Sodan viimeisen laukaukset ammuttiin vuonna 1975. Sotaa ei voitettu pelkästään sotilailla, vaan siihen liittyi sulttaanin kampanja etelän asukkaiden luottamuksen voittamiseksi. Tähän liittyen kaupungin ja sitä ympäröivän alueen kehittämiseen on sijoitettu paljon rahaa.
Talous

Maanviljelyksellä, kalastuksella ja karjanhoidolla on edelleen merkittävä asema kaupungin ja laajemman alueen taloudessa. Sijoituksilla infrastruktuuriin teollisuuden merkitystä on pyritty kasvattamaan. 1990-luvun loppupuolella Oman rakennutti kaupunkiin konttisataman, josta oli tarkoitus tulla suuri uudelleenlastauksen keskus. Satama onkin nykyisin kahdenkymmenen suurimman uudelleenlastaussataman joukossa ja se kilpailee alueella Dubain kanssa. Myös turismiin on tehty sijoituksia uusien hotellien muodossa. Salalan lentoasema palvelee matkustajia.
Väestö

Monsuunin takia Salala on varsin suosittu etenkin kesäkaupunkina. Kaupungin väkiluku on väestönlaskentojen mukaan kehittynyt seuraavasti: 133 727 (2003) ja 155 309 (2010). Koko Salalan wilayatissa (piirikunnassa) oli vastaavina aikoina 156 530, ja 172 570 asukasta. Vuoden 2017 väkiluvuksi tilastoitiin Salalan wilayatissa 374 582 asukasta, josta omanilaisia oli 235 565 ja expatriaatteja 139 017. Salala oli Omanin kolmanneksi väkirikkain wilayat Seebin (404 279 as.) ja Bawsharin (394 631 as.) jälkeen.
Salalan asukkaat ovat perinteisesti olleet maan ibadilaisesta valtaväestöstä poiketen sunnimuslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salala Wikimedia Commonsissa
Salalan laakso Arabianmeren rannalla, satelliittikuva (kuivaan vuodenaikaan). Laaksoa ympäröivät, jopa 3–4 kilometrin korkeuteen nousevat vuoret näkyvät tummempana kuvan yläosassa.
Kantakaupunkia.
Salalan festivaalit, elokuu.
Juha Salminen

| Juha Salminen |
| --- | --- |
 Juha Salminen tammikuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1976 (ikä 48)
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
Mestaruudet
:  Enduron maailmanmestaruussarja
Juha Salminen 2007
Juha Salminen (s. 27. syyskuuta 1976) on suomalainen endurokuljettaja.
Salminen on voittanut enduron MM-sarjassa 13 maailmanmestaruutta, joista kahdeksan on luokkamestaruuksia (125cc 1999 ja 2000, 250cc 2001, 400cc 2002, 500cc 2003, E2 2004, E1 2007 ja E1 2011) ja viisi yleiskilpailun voittoja (2000–2004). Enduron joukkuemaailmanmestaruuden (International Six Days Enduro) hän on voittanut Suomen joukkueessa seitsemän kertaa. Hän on myös yhdysvaltalaisen GNCC-sarjan mestari vuosilta 2005 ja 2006.
Salmisella on eniten osakilpailuvoittoja enduron MM-sarjassa. Hän voitti urallaan 96 osakilpailua. Voittotilaston kärkeen hän nousi heinäkuussa 2008 ohitettuaan 77 osakilpailuvoittoa urallaan saavuttaneen Kari Tiaisen.
Vuosina 1996–2008 Salminen ajoi KTM-tallissa. Kauden 2008 jälkeen hän siirtyi BMW:lle. 2010 BMW ja sen ostama Husqvarna liitettiin MM-endurossa yhdeksi kilpatalliksi, päämerkkinään Husqvarna. Kaudella 2011 Salminen ajoi historialliseen 8. henkilökohtaiseen MM-enduromestaruuteen BMW Husqvarna Motorsport -tiimin Husqvarnalla.
Salminen lopetti uransa kauden 2013 jälkeen.
Ura

| Vuosi | Sarja | Luokka | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | ISDE | Junior Trophy | 1. |
| 1998 | WEC | 125cc | 3. |
| 1998 | ISDE | World Trophy | 1. |
| 1999 | WEC | 125cc | 1. |
| 2000 | WEC | 125cc | 1. |
| 2000 | WEC | Kokonaiskilpailu | 1. |
| 2001 | WEC | 250cc | 1. |
| 2001 | WEC | Kokonaiskilpailu | 1. |
| 2002 | WEC | 400cc | 1. |
| 2002 | WEC | Kokonaiskilpailu | 1. |
| 2002 | ISDE | World Trophy | 1. |
| 2003 | WEC | 500cc | 1. |
| 2003 | WEC | Kokonaiskilpailu | 1. |
| 2003 | ISDE | World Trophy | 1. |
| 2004 | WEC | E2 | 1. |
| 2004 | WEC | Kokonaiskilpailu | 1. |
| 2004 | ISDE | World Trophy | 1. |
| 2005 | GNCC | Bikes | 1. |
| 2006 | GNCC | Bikes | 1. |
| 2006 | ISDE | World Trophy | 1. |
| 2007 | WEC | E1 | 1. |
| 2008 | WEC | E2 | 2. |
| 2009 | WEC | E2 | 2. |
| 2010 | WEC | E2 | 8. |
| 2011 | WEC | E1 | 1. |
| 2012 | WEC | E1 | 3. |
| 2013 | WEC | E1 | 2. |

Pääkaupunkiseudun paras urheilija 2002
American Motorcycle Associations (AMA) Vuoden Urheilija -palkinto vuonna 2005. Salminen oli myös ensimmäinen ei-amerikkalainen kyseisen palkinnon saaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juha Salminen Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Salon Sanomat

Lehden näytenumeron etusivu.
Salon Sanomat oli Salossa vuosina 1908–1910 ilmestynyt paikallislehti.
Turun Sanomiin sidoksissa ollut Salon Sanomat perustettiin paikkakunnan puolueettomaksi uutis- ja ilmoituslehdeksi. Kerran viikossa ilmestyneen lehden vastaavana toimittajana työskenteli August Tappura. Se lopetettiin kannatuksen puutteen takia.
Vuosina 1936–1941 paikkakunnalla ilmestyi toinen Salon Sanomat -niminen lehti.
Aiheesta muualla

Salon Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa
Heikki T. Salonen

Heikki Teuvo Salonen (27. huhtikuuta 1932 Helsinki – 25. marraskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja. Hän valmistui ekonomiksi 1953 ja suoritti MBA-tutkinnon Yhdysvalloissa 1957. Hän työskenteli uran alussa Valiolla 1954–1965 muun muassa vientitehtävissä, minkä jälkeen hän siirtyi Fazerille markkinointipäälliköksi. Parin vuoden ajan 1969–1971 hän oli Marimekon toimitusjohtaja, minkä jälkeen hän perusti oman yrityksen Inter Consulting Ky:n. Salonen oli Liikkeenjohdon konsultit ry:n hallituksessa 1977–1986, puheenjohtajana vuodesta 1983 lähtien. 1992 hänet nimitettiin yhdistyksen kunniajäseneksi.
Aiheesta muualla

Heikki Salosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Toivo Salminen

Toivo Heino Salminen (29. marraskuuta 1923 Hämeenlinna – 24. lokakuuta 1991 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkoilija ja maahockeypelaaja.
"Timi" Salminen edusti jääkiekkourallaan Hämeenlinnan Tarmoa ja Hämeenlinnan Pallokerhoa (HPK). Hän voitti Tarmon joukkueessa Suomen mestaruuden vuosina 1948 ja 1949. Kaikkiaan hän pelasi vuosien 1943–1953 aikana 63 SM-sarjaottelua ja keräsi niissä 43 tehopistettä (34 maalia ja 9 syöttöä). Hän pelasi neljä maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Salminen kuului Suomen maahockeyn olympiajoukkueeseen Helsingissä 1952. Suomen mestaruuden hän voitti HPK:n riveissä vuosina 1951, 1952 ja 1954.
Jääpallon SM-sarjassa Salminen pelasi yhden kauden edustaen HPK:ta. Hän oli Hämeenlinnan Suunnistajien perustajajäsen.
Saavutukset > Jääkiekossa

SM-kultaa 1948 ja 1949 (Tarmo)
SM-hopeaa 1945, 1946, 1947 ja 1950 (Tarmo) sekä 1952 (HPK)
Neljä maaottelua (tehopisteet 4+0)
Saavutukset > Maahockeyssa

SM-kultaa 1951, 1952 ja 1954 (HPK)
Olympiaedustus Helsingissä 1952
Pia Salonen

Pia Salonen (s. 21. syyskuuta 1952 Lahti) on suomalainen yleisurheilija, joka menestyi 1970-luvun alussa kansallisella tasolla korkeushyppääjänä. Hän edusti Suomea kahdessa maaottelussa vuonna 1972. Kotimaassa hän edusti Lahden Urheilijoita ja Lahden Ahkeraa.
Salonen voitti korkeushypyssä Suomen-mestaruuden vuonna 1972. Seuraavana vuonna hän sijoittui Kalevan kisoissa viidenneksi ja vuonna 1974 kahdeksanneksi. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuosina 1973 ja 1974.
Parhaat tulokset vuosittain

| Vuosi | Tulos (cm) | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1971 | 155 | Iitti | 7.8. |
| 1972 | 166 | Saarijärvi | 25.6. |
| 1973 | 171 | Saarijärvi | 23.6. |
| 1974 | 165 | Helsinki | 22.5. |
| 1975 | 160 | Saarijärvi | 21.6. |
| 1976 | 160 | Kuortane | 26.6. |
Lähde:
Ileana Salvador

| Mitalit> Maa:   Italia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Stuttgart 1993 | 10 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Split 1990 | 10 km kävely |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Budapest 1989 | 3 000 m kävely |  |
|  Pronssia | Sevilla 1991 | 3 000 m kävely |  |
|  Pronssia | Toronto 1993 | 3 000 m kävely |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Haag 1989 | 3 000 m kävely |  |
|  Hopeaa | Glasgow 1990 | 3 000 m kävely |  |
|  Hopeaa | Genova 1992 | 3 000 m kävely |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Duisburg 1989 | 5 km kävely |  |
Ileana Salvador (s. 16. tammikuuta 1962 Noale) on italialainen kilpakävelijä. Hän on 10 kilometrin kävelyn hopeamitalisti maailmanmestaruuskilpailuista ja pronssimitalisti Euroopan-mestaruuskilpailuista. Lisäksi hänellä on useita sisäratojen arvokisamitaleita 3 000 metrin kävelystä.
Salvador nousi maailman huippukävelijöiden joukkoon vuonna 1989. Tuolloin hän saavutti 3 000 metrin kävelyssä pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa ja hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa, sijoittui kolmanneksi maailmancupin 10 kilometrin kävelyssä ja voitti kultaa universiadien 5 kilometrillä. Vuonna 1990 hän saavutti hopeaa 3 000 metrillä sisäratojen EM-kilpailuissa ja pronssia 10 kilometrillä ulkoratojen EM-kilpailuissa. Vuoden 1991 MM-kilpailuissa hän saavutti sisäradoilla hopeaa ja sijoittui seitsemänneksi ulkoradoilla.
Vuonna 1992 Salvador saavutti kolmannen hopeamitalinsa sisäratojen EM-kilpailuissa. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 hän tuli 10 kilometrin kävelyssä maaliin neljäntenä juuri ennen Kiinan Li Chunxiuta, mutta sekä Salvador että ensimmäisenä maaliin tullut, IVY:ä edustanut Alina Ivanova hylättiin. Vuonna 1993 Salvador saavutti kolmannen hopeamitalinsa sisäratojen MM-kilpailuissa. Kesällä 1993 ulkoratojen MM-kilpailuissa hän saavutti 10 kilometrillä hopeaa yhdeksän sekuntia Suomen Sari Essayahille hävinneenä. Pari viikkoa MM-kilpailujen jälkeen Salvador käveli Padovassa 3 000 metrin maailmanennätyksen 11.48,24. Ulkoratojen EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui 10 kilometrillä 11:nneksi.
Luettelo Britannian kuninkaallisen laivaston alusten nimistä (O–Q)

Royal Navyn alusten nimet
A –
B –
C –
D –
E –
F –
G

H –
I –
J –
K –
L –
M –
N

O –
P –
Q –
R –
S –
T –
U 

V –
W –
X –
Y –
Z
lentotukialukset
saattuetukialukset
vesilentokoneidenemälaivat
maihinnousualukset
taisteluristeilijät
dreadnought taistelulaivat
pre-dreadnoughtit
panssarilaivat
mörssärialukset
korvetit ja sluupit
risteilijät
hävittäjät
polttolaivat
fregatit
tykkiprikit
tykkiveneet
miinantorjunta-alukset
monitorit
partioalukset
kuninkaalliset jahdit
linjalaivat
sukellusveneet
apualukset
tutkimusalukset
tukikohdat
sairaalat ja sairaalalaivat
lentoasemat
lentoyksiköt
yhtymät
laivueet
Englannin sota-alukset
Skotlannin sota-alukset
Tämä on luettelo Britannian kuninkaallisen laivaston alusten nimistä, jotka alkavat O:lla, P:llä ja Q:lla. Luettelo kattaa lähteenä esitetyn teoksen luetteloimat alukset sekä erikseen lähteistettynä tai kysymysmerkillä (?) merkitty lähteen ulkopuolelta olevat alukset.
O

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  O1  Oak  Oakham Castle  Oakington  Oakley  Oakville  Obdurate  Obedient  Oberon  Observateur  Observer  Ocean  Oceanic  Oceanway  Ocelot  Ockham  Octavia  Odiham  Odin  Odzani  Offa  Ogre  Oiseau  Ojibwa  Okanagan  Okehampton  Old Francis  Old James  Old Lawrence  Old President  Old Roebuck  Old Success  Old Truelove  Old Warwick  Olive Branch  Olympia  Olympus  Omdurman  |  Onondaga  Onslaught  Onslow  Ontario  Onyx  Opal  Ophelia  Opossum  Opportune  Oracle  Orange  Orange Tree  Orangeville  Orby  Orcadia  Orchis  Oreste  Orestes  Orford Ness  Orford Prize  Orford  Oriana  Oribi  Oriflamme  Orilla  Oriole  Orion  Orissa  Orkney  Orlando  Ormonde  Ornen  Oronoque  Orontes  Oroonoko  Orpheus  |  Orquijo  Ortenzia  Orwell  Oryx  Osborne  Oshawa  Osiris  Osprey  Ossington  Ossory  Ostend  Ostrich  Oswald  Oswego  Oswestry Castle  Otranto  Otter  Otus  Oudenarde  Oulston  Oundle  Ouragan  Ouse  Overton  Overyssel  Owen Glendower  Owen Sound  Owen  Owl  Owners Adventure  Owners Goodwill  Owners Love  Oxford Castle  Oxford  Oxlip  |
Q

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Quadra  Quadrant  Quadrille  Quail  Quainton  Quaker  Qualicum  Quality  Quantock  Qu'appelle  |  Quebec  Queen  Queen Charlotte  Queen Elizabeth  Queen Emma  Queen Mab  Queen Mary  Queen of Kent  Queenborough  Quentin  |  Quesnel  Quest  Quiberon  Quickmatch  Quilliam  Quinte  Quittance  Quorn  |