stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lamia (kaupunki)
Historia

Lamia oli malislaisten kaupunki. Se lähetti toisen Delfoin amfiktyoniliiton malislaisista hieromnēmones-edustajista; toisen lähetti Herakleia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Lamieus (Λαμιεύς).
Lamia kärsi suuresti vuoden 426 eaa. maanjäristyksestä. Kaupunki löi omaa hopea- ja pronssirahaa noin vuodesta 400 eaa. lähtien.
Lamia muistetaan historiassa erityisesti Aleksanteri Suuren kuolemaa seuranneesta kapinoinnista alkunsa saaneesta Lamian sodasta, jossa ateenalaiset liittolaisineen ottivat yhteen Makedonian Antipatrosta vastaan vuosina 323–322 eaa. Antipatros oli alussa tappiolla ja joutui vetäytymään Lamiaan, jossa kreikkalaisliittolaiset piirittivät häntä jonkun aikaa. Siksi sota on saanut nimensä kaupungista. Lamialaiset olivat siinä siis Antipatroksen puolella, siinä missä muut malislaiset olivat liittoutuneiden puolella. Saatuaan apua Graterokselta, Antiokhos vetäytyi pohjoiseen päin, ja voitti liittoutuneet Krannonin taistelussa seuraavana vuonna.
Makedonian Filippos V voitti Aitolian liiton joukot Lamian lähellä vuonna 208 eaa. Vuonna 192 eaa. kaupunki avasi porttinsa Seleukidien Antiokhokselle, jonka seurauksena Filippos piiritti sitä seuraavana vuonna, sillä hän toimi tuohon aikaan samanmielisesti roomalaisten kanssa. Livius mainitsee samassa yhteydessä vaikeudet, joita makedonialaisilla oli louhia seudun kalliota, joka oli kvartsipitoista (in asperis locis silex saepe impenetrabilis ferro occurrebat). Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 190 eaa.
Plinius vanhempi mainitsee Lamian. Sen mainitsee myös Hierokles, minkä perusteella se on ollut olemassa vielä 500-luvulla. Keskiajalla paikalla olleen asutuksen nimeksi tuli Zitoúni (Ζητούνι). Se on nimetty uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan nykyiseksi Lamían kaupungiksi.
Rakennukset ja löydökset

Nykyisen Lamían keskiaikainen linna sijaitsee antiikin aikaisen kaupungin akropoliin eli Akrolamian paikalla ja sisältää sen muurien rakenteita. Kukkulan antiikin aikaisista muureista on erotettu kaksi rakennusvaihetta, toinen arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. ja toinen klassiselta kaudelta 400–300-luvulta eaa.
Akropoliin muurien lisäksi Lamialla oli kaupunginmuurit, jotka koostuivat sisemmästä ja ulommasta muurista. Sisemmän muurin pituus oli noin kolme kilometriä ja ulomman muurin pituus noin neljä kilometriä. Kaupunginmuurien reitti voidaan jäljittää tai ainakin päätellä kokonaisuudessaan. Niiden sisään jäi noin 80 hehtaarin suuruinen alue. Muureista on löydetty joitakin osia erityisesti akropoliin juurelta sen itäpuolelta.
Kaupungissa on ollut ainakin sen pääjumalalle Dionysokselle omistettu pyhäkkö, johon laitettiin esille kaupunkivaltion julkiset asiakirjat. Dionysos esiintyy myös kaupungin lyömissä rahoissa.
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Lamían arkeologisessa museossa.
Lamian lyömiä rahoja, n. 400–344 eaa.
Poika ja joutsen. Lamiasta löydetty veistos hellenistiseltä kaudelta 200-luvulta eaa.
Languedoc (D653)

| Languedoc |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCNS
Kölinlasku:  30. marraskuuta 2011
Laskettu vesille:  12. heinäkuuta 2014
Palveluskäyttöön:  4. heinäkuuta 2017
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 000 t
Pituus:  142 m
Leveys:  20 m
Syväys:  5 m
Koneteho:  34 000 kW
Nopeus:  27+ solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x Otobreda 76 mm 2 x 20 mm modèle F2 Exocet MM40 1 x MBDA Aster SCALP Naval MU90 1 x helikopteri
Languedoc (runkonumero D653) on Ranskan laivaston 4. heinäkuuta 2017 palvelukseen otettu Aquitaine-luokan monitoimifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin DCNS:ltä, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 2011. Alus laskettiin vesille 12. heinäkuuta 2014 ja otettiin palvelukseen 4. heinäkuuta 2017.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Lantakärpäset

| Lantakärpäset |
| --- | --- |
 Scatophaga stercoraria on tyypillinen lantakärpäsiin kuuluva laji.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Osalahko::  Muscomorpha
Yläheimo::  Muscoidea
Heimo::  Lantakärpäset Scathophagidae  Robineau-Desvoidy, 1830
Alaheimot
 Delininae  Scathophaginae 
Katso myös
   Lantakärpäset Wikispeciesissä   Lantakärpäset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lantakärpäset (Scathophagidae) on kaksisiipisiin (Diptera), kärpästen (Brachycera) alalahkoon kuuluva hyönteisheimo.
Ryhmän lajit ovat ruumiinrakenteeltaan tanakoita ja lieriömäisiä. Niiden kärjestään alaspäin taipuva takaruumis jakautuu viiteen näkyvään jaokkeeseen. Lantakärpästen toukat elävät tavanomaisesti maassa ja ovat joko petoja tai syövät mätäneviä aineksia. Monet ryhmään kuuluvat lajit elävät lannassa. Tavallisin lannassa elävistä lajeista, Scatophaga stercoraria, on peto ja se pyydystää muita naudanlantaan tai lantakasojen lähettyville tulleita kärpäsiä. Lantakärpästen heimoon kuuluvia lajeja Suomesta tunnetaan noin 70. Aikuisena lantakärpästen koko on 6–10 millimetriä.
Alaheimot

Delininae
Scathophaginae
Rudolf Lange

Rudolf Lange (18. huhtikuuta 1910 Weißwasser, Saksa – 23. helmikuuta 1945 Poznań, Puola) oli natsi-Saksan SD:n ja Sicherheitspolizein päällikkö Latviassa toisen maailmansodan aikana. Hän oli yksi Wannseen konferenssiin osallistuneista natsijohtajista.
Lange syntyi luterilaiseen perheeseen Weißwasserissa Sleesiassa 1910. Hän valmistui ylioppilaaksi Staßfurtissa 1928 ja jatkoi opiskelemaan lakia Jenan yliopistoon. Hänestä tuli lakitieteen tohtori joulukuussa 1932.
Ura Gestapossa

Vuonna 1933 Gestapo värväsi hänet Hallessa. Hän liittyi samalla SA-joukkoihin, mutta tunsi tehneensä huonon uraratkaisun ja noin kolme vuotta myöhemmin hän värväytyi SS:n rivimieheksi numerolla 290 308. Gestapon jäsenenä hän kuitenkin yleni SS-joukoissa nopeasti. Vuodesta 1936 alkaen hän työskenteli Gestapon Berliinin toimistossa. Hän omaksui SS:n aateohjelman ja erosi kirkosta 1937.
Vuonna 1938 natsi-Saksa liitti Itävallan alueisiinsa. Lange siirrettiin Wieniin, jossa hän valvoi Itävallan poliisijärjestelmän yhdistämistä Saksan poliisiin. Hän tapasi siellä myös Franz Walter Stahleckerin ja työskenteli tämän kanssa. Stahlecker oli asetettu juutalaisten muutosta vastaavan Wienin toimiston  johtoon. Itävallasta Lange siirrettiin Stuttgartiin kesäkuussa 1939.
Toinen maailmansota ja holokausti

Pian toisen maailmansodan syttymisen jälkeen 22. syyskuuta 1939 natsi-Saksan poliisielimet yhdistettiin SS:n alaiseksi valtakunnan pääturvallisuusvirastoksi (RSHA), jota johti Reinhard Heydrich. Gestaposta tuli Osasto IV ja Heinrich Müllerista sen johtaja. Touko-kesäkuussa 1940 Lange johti Weimarin ja Erfurtin Gestapon toimistoja ja toimi Sicherheitspolizein apulaistarkastajana Kasselissa. Syyskuussa 1940 Lange sai ylennyksen Berliinin poliisin apulaispäälliköksi. Huhtikuussa 1941 hänet ylennettiin majuria vastanneeseen SS-Sturmbannführerin arvoon.
Joulukuussa 1941 hänet nimitettiin Einsatzgruppe A:n komentajaksi. Einsatzgruppe A toimi Baltian alueella ja Latviassa se murhasi yli 250 000 ihmistä alle puolen vuoden aikana. Suurin osa heistä oli juutalaisia.
Riian lähistöllä Lange järjesti kaksi päivää kestäneen joukkoteloituksen, jonka aikana murhattiin 35 000 ihmistä. Kokemusta omaavana Lange kutsuttiin Wannseen konferenssiin 1942, jossa valmisteltiin juutalaiskysymyksen lopullista ratkaisua. Saman vuoden joulukuussa hän yleni SS-Obersturmbannführeriksi ja Riian SD:n ja Sicherheitspolizein toimiston päälliköksi.
Lange haavoittui puna-armeijan hyökätessä Poznańiin tammikuussa 1945 ja hänet ylennettiin SS-everstiksi. Hän menehtyi Puolassa samana vuonna. Hänen kuolemansa yksityiskohdista ei ole varmaa tietoa, mutta hänen oletetaan kuolleen taistelussa puna-armeijaa vastaan helmikuussa 1945.
Käännös suomeksi
Langenau

| Langenau |
| --- | --- |
 Langenaun rautatieasema
 vaakuna
 Langenau
 Koordinaatit: 48°30′N, 10°7′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Tübingen
Piirikunta:  Alb-Donau-Kreis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kaupunki
 – Pormestari:  Daniel Salemi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75,0 km²
Korkeus:  461 m
Väkiluku (30.6.2022):  15 556
 – Väestötiheys:  207 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  89129 Langenau
 
 www.langenau.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Langenau on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltion Tübingenin hallintopiirissä ja Alb-Donau-Kreisin piirikunnassa. 30. kesäkuuta 2022 Langenaussa oli 15 556 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 75,0 km² ja väestötiheys 207 as./km². Langenaun pormestari on Daniel Salemi.
Langenaun naapurikunnat ja -kaupungit ovat Beimerstetten ja Bernstadt lännessä, Nerenstetten ja Öllingen pohjoisessa, Rammingen idässä sekä Leipheim ja Elchingen etelässä. Kaksi viimeisinä mainittua kuuluvat Baijerin osavaltioon.
Langenaun ystävyyskaupungit ovat Bridgend Britannian Walesissa, Albeck Itävallassa, Somberek Unkarissa ja Langenau Saksin osavaltiossa.
Historia

Vuonna 1939 Langenaussa oli noin 4 500 asukasta ja vuonna 1949 jo yli 6 000. Albeck liittyi 6. helmikuuta 1972, Hörvelsingen 13. helmikuuta ja Göttingen 19. maaliskuuta Langenauhun. 14. huhtikuuta 1972 Langenau solmi ystävyyskaupunkisuhteet walesilaisen Bridgendin kanssa. Vuonna 1973 Langenau liittyi osaksi vastaperustettua Alb-Donau-Kreisin piirikuntaa. 15. syyskuuta 1990 kaupunki solmi ystävyyskuntasuhteet unkarilaisen Somberekin kanssa. Samoihin aikoihin kaupungissa oli noin 12 000 asukasta. 6. marraskuuta 1991 ystävyyskaupungiksi tuli Saksin osavaltiossa sijaitseva Langenau. Saman vuoden aikana Langenaussa saneerattiin paikallisen Martinskirche-kirkon torneja. 7. toukokuuta 1994 ystävyyskaupungiksi tuli itävaltalainen Kärnten. Vuonna 1999 Langenaun kaupungintalo saneerattiin. Vuonna 2003 Langenaussa oli noin 14 000 asukasta. Nykyisin Langenau on asukasluvultaan Alb-Donau-Kreisin kolmanneksi suurin kaupunki.
Albeckin vaakuna
Göttingenin vaakuna
Hörvelsingenin vaakuna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Langenau Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (saksaksi)
Lapin kunnanvaakuna

Lapin vaakuna (1951–2008)
Lapin kunnanvaakuna oli Lapin kunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa perinteisistä ammateista. Piilukirveet viittaavat rakennusten hirsiparrujen tekoon, kuokanterä puolestaan maanviljelykseen kuten myös pellavankukat, jotka yhtä aikaa edustavat myös käsityön taitoja.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä ristissä kaksi hopeista, kultavartista piilua, joiden alakulmassa saatteena hopeinen, kaateinen kuokanterä, näiden yläpuolella kultainen lakio, jossa kolme sinistä, kultaemiöistä pellavankukkaa.”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Lapin kunnanvaltuusto hyväksyi sen 12. syyskuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. maaliskuuta 1951. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Lapin ja Rauman kuntaliitoksen yhteydessä.
Lantioniini

| Lantioniini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R)-2-amino-3-[(2R)-2-amino-2-karboksietyyli]sulfanyylipropaanihappo
CAS-numero:  922-55-4
PubChem CID:  98504
SMILES:  C(C(C(=O)O)N)SCC(C(=O)O)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12SN2O4
Moolimassa:  208,246 g/mol
Sulamispiste:  295-296 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen:  1,498 g/l (25 °C)
Lantioniini (C6H12SN2O4) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy useissa peptideissä.
Ominaisuudet, esiintyminen ja synteesi

Huoneenlämpötilassa lantioniini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja paremmin sekä happoihin että emäksiin. Orgaanisiin liuottimiin se ei liukene. Lantioniini on optinen aktiivista ja sen kiertokyky natriumhydroksidiliuoksessa on +9,4. Lantioniini eristettiin ensimmäisen kerran lampaanvillasta. Sitä esiintyy useissa peptideissä muun muassa ihmisen hiuksissa, laktalbumiinissa sekä useissa bakteerien tuottamissa antibioottisissa peptideissä kuten nisiinissä. Lantioniini muodostuu peptideihin peptidisynteesinjälkeisessä muokkausvaiheessa, kun kysteiini reagoi seriinistä muodostuneen dehydroalaniinin kanssa.
Ensimmäisen kerran lantioniinia valmistetiin synteettisesti kysteiinin ja kloorialaniinin reaktiolla. Sitä voidaan valmistaa myös esimeriksi kystiinistä, jodialaniinista tai  dehydroalaniinista.
Lambertland

| Lambertland Tasavallan Presidentti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Helsingin Finnvox-studiossa ja Tukholman Europafilm-studiossa huhti- ja toukokuussa 1972
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Sam Charters
 Tyylilaji: progressiivinen rock, fuusiojazz
 Kesto: 40.17
 Levy-yhtiö: Love Records, Sonet
Listasijoitukset
  Suomi: 7. (elokuu 1972)
Tasavallan Presidentin muut julkaisut
| Tasavallan Presidentti 1971 | Lambertland 1972 | Milky Way Moses 1974 |
Lambertland on Tasavallan Presidentin kolmas albumi, joka ilmestyi vuonna 1972. Se oli ensimmäinen kahdesta albumista, jolla solistina toimi Frank Robsonin korvannut Eero Raittinen. Myös yhtyeen tyyli oli siirtynyt jazz-rockista entistä vahvemmin progressiiviseen rockiin. Albumista muodostui yhtyeen kaupallinen läpimurto sen noustessa albumilistan sijalle 7. Levy on yhtä Pekka Pöyryn säveltämää kappaletta lukuun ottamatta Jukka Tolosen säveltämä. Albumin sanoitukset, kuten myös kansikuva, ovat Mats Huldénin tekemiä.
Julkaisu ja vastaanotto

Albumin julkaisi Love Records, jonka kautta oli ilmestynyt myös yhtyeen debyyttialbumi. Lisäksi Sonet-yhtiö julkaisi Lambertlandin Ruotsissa, Britanniassa ja Länsi-Saksassa. Britanniassa albumi sai kehuja muun muassa NME:n arvostelussa:
»Kiinnostavimpia sävellyksiä mitä olen kuullut mannermaiselta kokoonpanolta – ja parhainta soittoa mitä on tullut melkein mistä tahansa.» 
(NME:n kriitikko Ian McDonald 3.2.1973 ilmestyneessä numerossa.)
Suomessa Musa-lehden lokakuun 1972 numerossa albumin arvosteli Waldemar Wallenius. Albumi sai täydet viisi tähteä ja valittiin kuukauden albumiksi. Walleniuksen mukaan Tasavallan Presidentin edelliset albumit olivat myös todella hyviä, mutta vasta Lambertland osoittaa sen, mihin yhtye on jo pitkään pystynyt. Jukka Tolosen sävelmiä hän kutsuu kauniiksi ja mestarillisen maukkaiksi. Eero Raittista hän kehuu loistavaksi, vaikka hän meni lähes kylmiltään studioon, tosin pieniä epävarmuuksia on mukana. Mats Huldénin sanoituksia Wallenius kuvaa hauskoiksi.
Hyvän palautteen saattelemana Tasavallan Presidentti aloitti toisen Englannin-kiertueensa marraskuussa 1972. Brittiläinen musiikkilehti Melody Maker mainosti kiertuetta puolen sivun ilmoituksella. Yhtye esiintyi muun muassa kahdella kuuluisalla lontoolaisella klubilla; Ronnie Scott's Clubilla ja The Marquee Clubilla.
Saksalaisella vuoden 1981 Sonet-painoksella on vaihtoehtoiset, hieman pidemmät, miksaukset kappaleista ”Dance” ja ”Last Quarters”.
Arvostelut
Musa:
Kappaleet

A-puoli
Lounge – 8.25 (säv. Jukka Tolonen, san. Mats Huldén)
Lambertland – 6.58 (säv. Tolonen, san. Huldén)
Celebration of the Saved Nine – 3.34 (säv. Pekka Pöyry)
B-puoli
The Bargain – 7.17 (säv. Tolonen, san. Huldén)
Dance – 5.57 (säv. Tolonen)
Last Quarters – 8.14 (säv. Tolonen, san. Huldén)
Kappaleet > Vuoden 2010 uusintapainoksen bonuskappaleet

Selvä näkijä
Sisältäni portin löysin
Kokoonpano

Jukka Tolonen – kitara
Eero Raittinen – laulu
Pekka Pöyry – saksofoni, huilu
Måns Groundstroem – bassokitara
Vesa Aaltonen – rummut
Lapinjärven vaakuna

Lapinjärven vaakuna
Lapinjärven vaakuna on Lapinjärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kahteen samalla mäellä vierekkäin sijaitsevaan kirkkoon - ruotsalaiseen ja suomalaiseen.
Vaakunan selitys on ”hopea-sinihalkoinen kilpi, kummassakin kentässä vuorovärinen kärki, josta nousee apilaristi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Lapinjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 2. huhtikuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 7. kesäkuuta samana vuonna.
Hannele Lanu

| Hannele Lanu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Merja Hannele Lanu-Ståhle
Syntynyt: 28. lokakuuta 1952 Kotka
Kuollut: 6. joulukuuta 2023 (71 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Merja Hannele Lanu (28. lokakuuta 1952 Kotka – 6. joulukuuta 2023) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Porin Teatterin näyttelijänä vuodesta 1983.
Ura

Hannele Lanu syntyi Veikko Gunnar Lanun ja Hilkka Marjatta Rossin perheeseen. Hän opiskeli 1970-luvulla Helsingin yliopistossa, minkä yhteydessä hän löysi Ylioppilasteatterin, joka vei hänet mennessään. Uransa varhaisvaiheessa Lanu perusti lastenteatteri Kitkat-Katkatin, josta hän jatkoi näyttelijäharjoittelijaksi Varkauden Teatteriin. Hän siirtyi pian Poriin ja näytteli Porin Teatterissa vuodesta 1983. Hänestä kehkeytyi yksi teatterin kantavista voimista. Ennen Porin Teatteria Lanu oli työskennellyt lastenteatteri Fingerporissa.
Lanun roolitehtäviä olivat esimerkiksi Kauppa-Lopon nimiosa, Kärkkäisen osa Arto Paasilinnan komediassa Jäniksen vuosi ja rouva Higginsin osa musikaalissa My Fair Lady, joka sai yli 15 000 katsojaa. Uransa alkuvaiheessa Lanu näytteli Piian roolin Maria Jotunin komediassa Tohvelisankarin rouva.
Lanu näytteli niin ikään muutamassa elokuvatuotannossa. Risto Jarvan ohjaamassa komediaelokuvassa Jäniksen vuosi (1977) hän oli kioskinpitäjänä. Tepi Salokarin ohjaamassa televisioelokuvassa Rakkaus aamupäivällä (1992) Lanu oli yksi viidestä naisesta. Teos on onnen vaikeudesta kertova viisiosainen episodielokuva. Vuonna 1989 Lanu näytteli kunto-ohjaajan roolin Visa Mäkisen rikoskomediassa Ruuvit löysällä.
Lanosterolisyntaasi

Malli lanosterolisyntaasista
Lanosterolisyntaasi eli 2,3-oksidoskvaleeni-lanosterolisyklaasi on entsyymi, joka katalysoi eläinten ja sienien soluissa 2,3-oksidoskvaleenin muuntumista lanosteroliksi. Ihmisellä lanosterolisyntaasin muodostumista ohjaa LSS-geeni, joka sijaitsee kromosomissa 21q22.3.
Reaktiomekanismi

2,3-oksidoskvaleeni asettuu sopivaan konformaatioon lanosterolisyntaasin aktiiviseen kohtaan. Aikaisemmin luultiin, että reaktion vaiheet tapahtuisivat kytkettyinä eli lähes samanaikaisesti, mutta myöhemmät tutkimukset osoittivat sen etenevän vaiheittain prosterolivälivaiheen kautta. Neljä ensimmäistä entsyymin katalysoimaa vaihetta ovat syklisointeja, joiden kuluessa muodostuu syklisiä karbokationivälituotteita, joista viimeinen on prosteroli. Tämän jälkeen tapahtuu hydridi-ionin siirtymisiä rengasrakenteessa, mitä seuraa metyyliryhmien siirtäminen hiiliatomeilta toisille. Lopulta rakenteesta irtoaa protoni ja muodostuu kaksoissidos ja reaktion lopputuote, lanosteroli, irtoaa entsyymistä.
Inhibiittorit

Lanosterolisyntaasia inhibitoivat monet orgaaniset skvaleenin johdannaiset. Muita inhibiittoreita ovat muun muassa N-etyylimaleimidi, kolesteroli ja hiirillä klorokiini.
Laosin lippu

Laosin lippu
 mittasuhteet: 2:3
 Värien symbolit:
   punainen symboloi maan sisällissodassa   1953-1975 vuodatettua verta
  sininen kuvaa hyvinvointia. Valkoinen kehä symboloi vallankumouspuolueen työtä kansan hyväksi
Laosin lippu on Laosin demokraattisen kansantasavallan virallinen lippu. Lipun punainen väri kuvaa itsenäisyyden vuoksi vuodatettua verta, sininen rikkautta sekä valkoinen ympyrä kuuta Mekong-joen yllä ja maan ykseyttä. Lippu oli aiemmin kommunistisen Pathet Lao -puolueen lippu. Se otettiin käyttöön 2. joulukuuta 1975, kun puolue kaappasi vallan maassa.
Aiempi lippu

Vuosien 1952 ja 1975 välillä maan lippuna oli punainen lippu, jonka keskellä oli valkoinen kolmipäinen norsu. Norsu seisoo siinä kolmikerroksisella jalustalla, ja sen yläpuolella on yhdeksänkerroksinen päivänvarjo. Valkoinen norsu on tavallinen kunkaallisuuden symboli Kaakkois-Aasiassa. Sen kolme päätä viittaavat Vientianen, Luangprabangin ja Xiengkhoungin kuningaskuntiin, joista maa perustettiin. Yhdeksänkerroksinen päivänsarjo taas on kuninkaallinen symboli, joka on peräisin buddhalaisuuden mytologiasta.
Laosin kuningaskunnan lippu (1952–1975).
Lapinlahden vaakuna

Lapinlahden vaakuna
Lapinlahden vaakuna on Lapinlahden kunnan tunnus. Sen kaskenpolttaja-aihe muistuttaa seudun ensimmäisistä korven raivaajista.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kaskenviertäjä työvälineenään viertokanki; miehen molemmin puolin saatteena kuusikärkinen tähti; kaikki kultaa, paitsi miehen kasvot ja kädet luonnonväriset sekä virsut ja kiertokangen tyvi punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Lapinlahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 15. heinäkuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. marraskuuta samana vuonna.
Laokoon

Laokoon ja hänen poikansa, n. 200 eaa. Nykyisin Vatikaanin museoissa Roomassa.
Laokoon (kreik. Λαοκοων, lat. Laocoon), Ankhiseen veli, oli kreikkalaisessa mytologiassa Apollonin pappi Troijassa. Vergiliuksen mukaan hän yritti varoittaa troijalaisia viemästä kaupunkiin puuhevosta, jonka kreikkalaiset olivat jättäneet rannalle.
Vergiliuksen Aeneis-teoksen mukaan Laokoon sanoi seuraavat sanat Equo ne credite, Teucri / Quidquid id est, timeo Danaos et dona ferentis, eli "Älkää luottako hevoseen, troijalaiset / mitä tahansa se onkaan, epäilen kreikkalaisia silloinkin, kun he tuovat lahjoja."
Troijalaiset eivät noudattaneet neuvoa, ja siitä vihastuneena Laokoon heitti hevosta keihäällä. Poseidon, joidenkin mukaan Pallas Athene, joka tuki kreikkalaisia, lähetti merikäärmeitä kuristamaan Laokoonin ja hänen kaksi poikaansa Antiphanteen ja Thymbraeuksen. Eräiden lähteiden mukaan Apollon lähetti merikäärmeet tuohon tapaukseen liittymättömän loukkauksen johdosta, ja vain onneton ajoitus sai troijalaiset tulkitsemaan tapahtuman seuraukseksi hevosen vahingoittamisesta. Itse asiassa Poseidon olisi rankaissut Laokoonia siveettömästä käyttäytymisestä Poseidonille pyhitetyllä maaperällä.
Laokoonin kuolema kuvataan monumentaalisessa veistoksessa, joka tunnetaan nimellä Laokoon-ryhmä tai Laokoon ja hänen poikansa. Sen tekijöinä pidetään rhodoslaisia kuvanveistäjiä Agesandros, Athenodoros ja Polydoros.  Veistos on Vatikaanin museossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aeneis (nimellä Aeneid) Project Gutenbergissä kokotekstinä englanniksi ja latinaksi
Lapinkylä (Lapinjärvi)

Lapinkylän sijainti Lapinjärvellä
Lapinkylä (ruots. Labby) on kylä Lapinjärven kunnassa. Lapinkylä sijaitsee Liljendalin, Pernajan ja Lapinjärven rajojen risteyskohdassa, Harsbölen pohjoispuolella, Heikinkylän ja Pekinkylän eteläpuolella. Lapinkylässä on 57 asukasta, ja se on Lapinjärven toiseksi pienin kylä asukasluvultaan ennen Harsböleä.
Lapinkylän nimi tulee Labbe-nimisen miehen nimestä.
Lapakääpä

| Lapakääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  floriformis
Kaksiosainen nimi
 Postia floriformis  (Quél.) Jülich 
Synonyymit
 Oligoporus floriformis 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lapakääpä (Postia floriformis) on Suomessa harvinainen ja eteläisesti kasvava kääpälaji. Se kasvaa kuolleiden havupuiden (kuusi, mänty) kannoissa ja juuriosissa.
Itiöemä kasvaa yksivuotisena, yleensä usean itiöemän rykelmänä. Itiöemätyyppi on pileaattinen ja lakit voivat olla kapeatyvisiä tai jalallisia. Usein lapakääpä kasvaa suppilomaisesti puusta yläviistoon kohoten, mutta myös lusikkamaiset ja kynsimäiset kasvumuodot ovat mahdollisia. Yleisväri niin mallossa, ylä- kuin pillipinnallakin valkoinen, ikääntyessä yläpintaan tulee käävän leveimmälle kohdalle yksi tai kaksi heikosti savunruskeaa vyötä. Pyöreitä pillejä on 4–7 millimetrillä. Tuoreena lapakääpä on pehmeä ja kuivana taas jäykkä. Maistuu kitkerälle. Toisinaan itiöemien ympärillä näkyy tiilenpunaista jauhetta, joka on kuromaitiöitä eli klamydosporeja.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lapakääpä (Postia floriformis)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Spongiporus floriformis:  Wikidata: Q105453418  Fungorum: 827612  GBIF: 10874222  MycoBank: 827612  NCBI: 1338681  Open Tree of Life: 3800532 
Polyporus floriformis:  Wikidata: Q59560042  AusFungi: 60028005  CoL: 77V28  Fungorum: 167035  GBIF: 5245273  IRMNG: 11208325  MycoBank: 167035  NZOR: 4d408486-322b-44f0-ac73-e31c8200d79a