stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen pankkikriisi
Kriisin hoito ja pankkituki > Pankkikriisin jälkeen

Ongelmaluottojen selvittely ja luottojen vakuuksina olleiden kiinteistöjen realisointi jatkui Arsenalissa vuosikausia. Arsenal työllisti 1990-luvun puolivälissä noin 700 henkilöä. Vuonna 2003 työ oli saatu siinä määrin päätökseen, että henkilöstöä oli enää kymmenen ja yhtiö voitiin asettaa selvitystilaan lopettamista varten.
Varsinaisen pankkituen pääasialliset saajat olivat SKOP, STS-Pankki, Suomen Säästöpankki ja Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal. Tukea annettiin rahallisesti 61 miljardia markkaa ja takauksina 28,3 miljardia. Vuoteen 2004 mennessä takaukset olivat palautuneet kokonaan, mutta rahallista tukea oli takaisin saamatta noin 37,3 miljardia markkaa. Veronmaksajien lopulliseksi kokonaistappioksi pankkikriisistä on arvioitu noin 50 miljardia markkaa. Luvussa eivät ole mukana liikepankkien omistajille koituneet tappiot eivätkä välilliset kansantaloudelliset vaikutukset.
Journalisti Antti-Pekka Pietilä väitti vuonna 2008 julkaistussa kirjassaan Pankkikriisin peitellyt paperitlähde tarkemmin?, että Suomen Säästöpankin pilkkomisen yhteydessä tukea meni merkittäviä määriä epäsuorasti SYP:lle ja KOP:lle. Pietilä väitti myös, että valtio tuki pankkeja kesäkuussa 1993 antamalla anteeksi noin kymmenen miljardin markan suuruiset verovelat. Velat olisivat syntyneet pankkien jätettyä maksamatta sijoitustodistusten leimaveroja 1980-luvulta lähtien. Valtiovarainministerinä lakia säädettäessä toimineen Iiro Viinasen mukaan lakimuutos oli välttämätön pankkien toimintakyvyn turvaamiseksi. Viinasen mukaan lain suuri taloudellinen merkitys ei ilmeisesti ollut kansanedustajien tiedossa asiasta päätettäessä.
Toisaalta Suomen Pankin tutkija Antti Kuusterä ja
Finanssialan Keskusliiton lainsäädäntö ja verotus -yksikön johtaja, vero-oikeuden dosentti Erkki Kontkanen ovat katsoneet, etteivät sijoitustodistukset alun perinkään olleet leimaveron alaisia. Kysymys ei siis heidän tulkintansa mukaan olisi ollut lainkaan "armahduksesta", vaan tulkinnanvaraisuuden poistamisesta ja vakiintuneen tulkinnan vahvistamisesta.
Kriisin vaikutukset pankkisektoriin

Kaikki pankkiryhmät kärsivät pankkikriisissä mittavia tappioita. Pankkisektorin kokonaistulos oli tappiollinen vuosina 1991–1995.
Aiemmin vahva säästöpankkiryhmä hajosi kriisin seurauksena. Ryhmän markkinaosuus supistui vuosien 1990–1998 aikana 28 prosentista viiteen prosenttiin.
Suuret liikepankit selvisivät omillaan. KOP paikkasi vakavaraisuuttaan vuonna 1993 järjestetyllä Kansallistalkoiksi kutsutulla osakeannilla ja 1994 järjestetyllä Kansallisannilla, jolla se keräsi sijoittajilta kaksi miljardia markkaa. Kansallis-Osake-Pankki ja Suomen Yhdyspankki yhdistyivät vuonna 1995 Merita Pankiksi.
Osuuspankkiryhmä selvisi kriisistä vähimmällä, mutta senkin menetykset olivat raskaat.
Pankkikriisi pakotti pankit tehostamaan toimintaansa ja karsimaan alan ylikapasiteettia. Henkilöstö puolittui runsaasta 50 000:sta (1990) noin 25 000:een (1997) eikä ole siitä sittemmin merkittävästi kasvanut. Tietotekniikan hyödyntäminen tehostui ja verkkopankkipalveluiden käyttö yleistyi. Konttoriverkosto supistui alle puoleen, ja pankkien toimintakulut pienenivät merkittävästi.
Kirjallisuutta

Kulha, Keijo K.: Kuilun partaalla - Suomen pankkikriisi 1991-1995.  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16758-8
Kullberg, Rolf: Ja niin päättyi kulutusjuhla.  WSOY, 1996.
Pietilä, Antti-Pekka: Pankkikirja.  Art House, 1995.  ISBN 951-884-168-3
Hiilamo, Heikki: SKOP Lyhyt historia.  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20726-8
Konttinen, Seppo: Salainen pankkituki.  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-31-4251-3
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: Timo-Erkki Heinon dokumentteja pankkikriisistä
Suomen Pankin pääkonttori Helsingissä.
1990-luvun alun laman aikana Suomen valtiovarainministerinä toimi Iiro Viinanen (kuva vuodelta 2015).
Aitna (kaupunki)

| Aitna> Αἴτνη |
| --- | --- |
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  ?, Catania tai Enna, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  400–300-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
Aiheesta muualla
  Aitna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aitna (door.kreik. Αἴτνα, joon.kreik. Αἴτνη, Aitnē), alun perin Inessa (Ἴνησσα, Inēssa, myös Ἴνησσον, Inēsson) (lat. Aetna/Inessa/Inessum), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.
Maantiede

Aitna sijaitsi sille nimen antaneen Aitna- eli Etna-tulivuoren etelärinteellä Sisilian itäisissä sisäosissa. Sen tarkkaa sijaintia ei kuitenkaan tunneta. Strabonin mukaan kaupunki sijaitsi lähellä Kentoripaa ja oli paikka, josta ihmiset yleensä nousivat Etnalle; mutta toisaalla hän sanoo, että se sijaitsi vain 80 stadioninmitan eli noin 14 kilometrin päässä Katanesta. Itinerarium Antonini Augusti puolestaan sanoo Aitnan sijainneen 12 roomalaisen mailin eli noin 19 kilometrin päässä sekä Katanesta että Kentoripasta. Thukydides vahvistaa kaupungin sijainneen jossakin näiden kahden kaupungin välillä. Aitnan lähellä sijaitsi Hybla Geleatiksen kaupunki.
Perinteisesti Aitna on sijoitettu nykyiseen Santa Maria di Licodiaan, mutta arkeologiset kaivaukset eivät tue tulkintaa. Nykyisin kaupungin sijaintipaikaksi ehdotetaan yleensä Poiran aluetta Simeto-joen rannalla nykyisten Paternòn ja Centuripen puolessa välissä. Aitnan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.
Historia

Inessa oli alun perin ei-kreikkalaisen, saaren alkuperäisväestöön kuuluneen sikulien heimon asutus. Siitä tuli kreikkalainen kaupunki Syrakusan tyrannin Hieron I:n kuoleman jälkeen. Hieron oli vuonna 476 eaa. asuttanut Katanen kaupungin uudella väellä ja nimennyt sen uudelleen Aitnaksi (tutkimuksessa Aitna I). Kaupungin perustamisen kunniaksi Hieron tilasi Aiskhylokselta näytelmän Aitnan naiset, joka sijoittuu osittain kaupunkiin.
Hieronin kuoleman vuonna 467/466 eaa. jälkeen, viimeistään vuoteen 461 eaa. mennessä, Hieronin asuttama väki karkotettiin Katanesta, ja alkuperäiset asukkaat palasivat sinne. Karkotetut vetäytyivät Inessaan, valtasivat sen itselleen ja nimesivät nyt sen Aitnaksi (tutkimuksessa Aitna II) entisen kaupunkinsa mukaan. Siksi aitnalaiset pitivät Hieronia kaupungin perustajana (oikistēs). Uusi nimi ei kuitenkaan saanut täyttä hyväksyntää, ja vielä Thukydides käytti kaupungista vanhaa nimeä Inessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Aitnaīos (Αἰτναῖος), myöhemmin latinaksi Aetnensis.
Aitna löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Jossakin vaiheessa 400-lukua eaa. kaupunki jäi syrakusalaisten valtaan, ja nämä perustivat sinne vahvan varuskunnan. Vuonna 426 eaa. Lakheen johtamat ateenalaiset epäonnistuivat kaupungin valtaamisessa. Ateenan suuremman Sisilian sotaretken aikaan 415–413 eaa. Aitna oli läheisen Hybla Geleatiksen tavoin liitossa Syrakusan kanssa, ja ateenalaiset tuhosivat kaupungin aluetta.
Seuranneella kaudella, jota leimasivat Sisilian sisäiset levottomuudet, Aitna toimi usein merkittävänä linnoituksena. Se toimi muun muassa vuonna 405 eaa. niiden syrakusalaisten pakopaikkana, jotka olivat vastustaneet Dionysioksen nousua kaupungin tyranniksi. Dionysios kuitenkin valtasi Aitnan vuonna 403 eaa. ja asetti sen asukkaiksi pian tämän jälkeen joukon kampanialaisia palkkasotilaita, jotka olivat aiemmin asuttaneet Katanea. Aitnan kampanialaiset pysyivät uskollisina Dionysiokselle tämän sodassa Karthagoa vastaan vuonna 396 eaa., ja pitivät kaupungin hallussaan vuoteen 339 eaa. saakka. Tuolloin Timoleon valtasi sen ja surmautti kampanialaiset.
Tämän jälkeen kaupunkia ei mainita antiikin lähteissä, ennen kuin Cicero mainitsee sen suhteellisen merkittävänä tavallisena roomalaiskaupunkina (municipium) seudulla ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Aitna selvästikin kärsi huomattavasti Verresin väärinkäytöksistä saarella. Vielä Plinius ja Ptolemaios mainitsevat kaupungin, mutta sen myöhempää historiaa ja tuhoutumisen ajankohtaa ei tunneta.
Rakennukset ja löydökset

Katanessa sijainnutta Aitna I:stä ei voi arkeologisesti erottaa Katanen vaiheista. Poiran alueelta Inessan ja Aitna II:n mahdolliselta paikalta on löydetty joidenkin rakennusten sekä linnoitteiden jäänteitä sekä kallioon hakattuja kammiohautoja 500- ja 400-luvuilta eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aitna Wikimedia Commonsissa
Aitnan lyömä heksas-raha, n. 354/353–344 eaa. Kuvituksessa naisen pää (Persefone?) ja teksti ΑΙΤΝΑΙΩΝ, Aitnaiōn, ja toisella puolella vapaana juokseva hevonen.
Aitnan lyömä hemidrakhma(?), n. 344–339/338 eaa. Kuvituksessa Zeus Eleutherioksen (”Vapauttajan”) pää ja teksti ΖΕΥΣ ΕΛΕΥΘΕΡΙΟΣ, Zeus Eleutherios, ja toisella puolella salama ja teksti ΑΙΤΝΑΙΩΝ, Aitnaiōn.
Britannia inferior

| Britannia inferior Provincia Britannia inferior> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Britannia inferiorin provinssin alue vuonna 210.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Keski- ja Pohjois-Englanti
Perustettu:  n. 197
Lakkautettu:  n. 293
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Eboracum
Britannia inferior (lat. Provincia Britannia inferior) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti nykyisen Keski- ja Pohjois-Englannin.
Maantiede

Britannia inferiorin eli ”Ala-Britannian” provinssi käsitti Ison-Britannian saaren keskiosan. Sen eteläpuolella sijaitsi Britannia superiorin (”Ylä-Britannia”) provinssi, joka käsitti saaren eteläosan. Pohjoisessa Britannia inferiorin alue päättyi rajalle, jota pohjoisemmaksi Rooman valta ei tuohon aikaan ulottunut. Sen pohjoispuolella sijaitsi Skotlanti. Provinssin hallinnollinen keskus oli Eboracum (nyk. York).
Historia

Britannia superiorin provinssi muodostettiin keisari Septimius Severuksen aikana noin vuonna 197 tai viimeistään 200-luvun alussa jakamalla aiempi Britannian provinssi kahteen provinssiin, joista toinen oli Britannia superior. Britannia inferiorin provinssi lakkautettiin suunnilleen keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 jakamalla se kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Britannia secunda ja Flavia Caesariensis. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia superior | Britannia prima | Britannia prima | (Englanti eteläinen, Wales) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia superior | Maxima Caesariensis | Maxima Caesariensis | (Englanti eteläinen, Wales) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Britannia secunda | Britannia secunda | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Flavia Caesariensis | Flavia Caesariensis | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Flavia Caesariensis | Valentia (?) | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Britannia superior

| Britannia superior Provincia Britannia superior> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Britannia superiorin provinssin alue vuonna 210.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Etelä-Englanti, Wales
Perustettu:  n. 197
Lakkautettu:  n. 293
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Londinium
Britannia superior (lat. Provincia Britannia superior) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti nykyisen Etelä-Englannin ja Walesin alueen.
Maantiede

Britannia superiorin eli ”Ylä-Britannian” provinssi käsitti Ison-Britannian saaren eteläosan, mukaan lukien Etelä-Englanti sekä Wales. Sen pohjoispuolella sijaitsi Britannia inferiorin (”Ala-Britannia”) provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Londinium (nyk. Lontoo).
Historia

Britannia superiorin provinssi muodostettiin keisari Septimius Severuksen aikana noin vuonna 197 tai viimeistään 200-luvun alussa jakamalla aiempi Britannian provinssi kahteen provinssiin, joista toinen oli Britannia inferior. Britannia superiorin provinssi lakkautettiin suunnilleen keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 jakamalla se kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Britannia prima ja Maxima Caesariensis. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia superior | Britannia prima | Britannia prima | (Englanti eteläinen, Wales) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia superior | Maxima Caesariensis | Maxima Caesariensis | (Englanti eteläinen, Wales) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Britannia secunda | Britannia secunda | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Flavia Caesariensis | Flavia Caesariensis | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Flavia Caesariensis | Valentia (?) | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Kristinusko Kongon demokraattisessa tasavallassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kongon demokraattisessa tasavallassa. Kristinusko on Kongon demokraattisen tasavallan suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 29,9 prosenttia väestöstä. Prostestanttisiin kirkkoihin kuuluu 26,7 prosenttia väestöstä ja muihin kristillisiin kirkkoihin 36,5 prosenttia.
Kongon demokraattinen tasavalta oli vuonna 2015 maailman seitsemänneksi suurin kristillisen väestön omaava valtio yli 72 miljoonalla kristityllä. Kongon demokraattisessa tasavallassa asui noin 3,2 prosenttia maailman kristitystä väestöstä. Kristillisen väestön ennustetaan kasvavan Kongon demokraattisessa tasavallassa vuoteen 2060 mennessä yli 160 miljoonaan, mikä tekisi siitä maailman neljänneksi suurimman kristillisen väestöryhmän.
Historia

Belgian kuningas Leopold II vaati Kongon henkilökohtaiseksi omaisuudekseen vuonna 1884. 1870-luvulla reformoitu herätys levisi Ala-Kongon bantujen keskuuteen. Tätä herätysliikettä kutsuttiin Kongon helluntaiksi.
Vuonna 1908 Kongosta tuli Belgian siirtomaa aina itsenäistymiseen 1960 saakka. Rikkaista luonnonvaroistaan tunnettu Kongo on ollut monien suurvaltojen havittelema alue ja maa on ajautunut sisällissotaan, joka kesti vuosina 1998–2003. Kongon katolinen kirkko ja protestanttien yhteinen Kristuksen kirkko on ollut suuressa roolissa Kongon väisessä vuoropuhelussa. Useat papit ovat saaneet korkeita tehtäviä koalitiohallituksissa.
Britannia secunda

| Britannia secunda Provincia Britannia secunda> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Gallia
Diokeesi:  Britannia
Nykyinen valtio/alue:  Pohjois- ja Keski-Englanti
Perustettu:  n. 293
Lakkautettu:  n. 410
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Eboracum
Britannia secunda (lat. Provincia Britannia secunda eli Britannia II) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti alueen nykyisessä Pohjois- ja Keski-Englannissa.
Maantiede

Britannia secundan eli ”Toisen Britannian” provinssi sijoitetaan nykyisen Pohjois- ja Keski-Englannin alueelle. Se olisi ollut myöhäisroomalaisen Britannian provinsseista pohjoisin. Sen eteläpuolelle sijoitetaan Flavia Caesariensiksen provinssi. Näiden ja muiden saman ajan Britannian provinssien rajoja ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin, ja myös niiden sijainnista on ollut erilaisia teorioita.
Provinssin hallinnollisena keskuksena pidetään yleensä Eboracumia (nyk. York).
Historia

Britannia secundan provinssi muodostettiin jakamalla aiempi Britannia inferiorin provinssi kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Flavia Caesariensis. Tämä sijoitetaan keisari Diocletianuksen aikaan noin vuonna 293. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Provinssi kuului Britannian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Provinssi lakkasi olemasta, kun roomalaiset vetäytyivät Britanniasta lopullisesti vuonna 410.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia superior | Britannia prima | Britannia prima | (Englanti eteläinen, Wales) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia superior | Maxima Caesariensis | Maxima Caesariensis | (Englanti eteläinen, Wales) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Britannia secunda | Britannia secunda | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Flavia Caesariensis | Flavia Caesariensis | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
| Britannia 43 – n. 197 | Britannia 43 – n. 197 | Britannia inferior | Flavia Caesariensis | Valentia (?) | (Englanti keskinen ja pohjoinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
TIFF

| TIFF |
| --- | --- |

Tiedostopääte:  .tiff, .tif
Mediatyyppi:  image/tiff, image/tiff-fx
Tyypin koodi:  TIFF
Uniform Type Identifier:  public.tiff
Magic:  4D 4D 00 2A (big endian) 49 49 2A 00 (little endian)
Kehittäjä:  Aldus Corporation
Omistaja:  Adobe Systems
Tiedoston tyyppi:  kuvatiedosto
Laajennus:  Exif, DCF, TIFF/EP
Standardi(t):  RFC 3302, RFC 3950
TIFF (lyhenne sanoista Tagged Image File Format ja Tag Image File Format) on kuvien tallennukseen käytetty tiedostomuoto. Sen on kehittänyt Aldus, ja nykyään sitä hallinnoi Adobe Systems. Formaatti on laajasti tuettu kuvankäsittely-, taitto- ja tekstinkäsittelyohjelmissa. Sen rakenne ei ole juurikaan muuttunut vuonna 1992 julkaistun TIFF 6.0 -standardin jälkeen.
TIFF 6.0 -standardin pohjalta on kehitetty muita muotoja kuten TIFF/IT ja TIFF/EP.
Historia

TIFF kehitettiin 1980-luvun puolivälissä erimerkkisten työpöytäskannereiden yhteiseksi tiedostomuodoksi. Koska senaikaiset kuvanlukijat tuottivat mustavalkokuvia, myös TIFF tuki aluksi vain kahta arvoa pikseliä kohden. Tietokoneiden ja kuvanlukijoiden kehityksen myötä siihen sisällytettiin sittemmin harmaasävyt ja lopulta värit. Tulostin- ja kuvanlukijavalmistajien lisäksi Aldus teki formaatin lanseerauksessa yhteistyötä myös Microsoftin kanssa, joka ei kuitenkaan osallistunut tekniseen kehitystyöhön.
Versiossa 5.0 lokakuussa 1988 standardiin lisättiin häviötön LZW-pakkaus.
Versio 6.0 jätti pois aiemmin käytetyt Tagged Image File Format - ja Tag Image File Format -määreet, ja tiedostomuodon nimi on nykyään pelkkä TIFF.
Vaihtoehtona TIFF-muodolle Industrial Light & Magic on kehittänyt OpenEXR-muodon HDR-kuville.
Rakenne

TIFF on monipuolinen tiedostomuoto, jota käyttävät tiedostot voivat sisältää monentyyppistä otsaketiedoin järjestettyä tietoa. Yksi TIFF-tiedosto voi esimerkiksi sisältää useita JPEG- ja RLE-pakattuja kuvia ja vektorimuotoista tietoa niiden rajauksesta. Standardi tukee myös häviötöntä LZW-pakkausta ja kuvatasoja.
Tiedoston kaksi ensimmäistä tavua kertovat aina käytössä olevan tavujärjestyksen: II (heksoissa 49) on little endian ja MM (4D) big endian. TIFF 6.0 edellyttää lukijaohjelmilta tukea molemmille. Seuraavat kaksi tavua esittävät luvun 42, joka on valittu sen ”syvän filosofisen merkityksen” vuoksi.
Standardin avoimuus on aiheuttanut alkuaikoina yhteensopivuusongelmia. Vapaa tunnisteiden ja määreiden käyttö johti ohjelmat käsittelemään tiedostoja eri tavoilla. Tämän takia tyypillisestä TIFF-toteutuksesta tuli varsin riisuttu, ja nykyäänkin lähes kaikki TIFF-kuvat ovat pakkaamattomia 32-bittisiä CMYK- tai 24-bittisiä RGB-kuvia. Graafisen alan ammattilaisten kesken tiedostomuodolle syntyi leikkimielinen nimitys ”TIFF: Thousands of Incompatible File Formats”, suom. ”TIFF: tuhansia yhteensopimattomia tiedostomuotoja”. Päällekkäisyyksien välttämiseksi sovelluskehittäjät voivat nykyään varata Adobelta yksityisiä tunnisteita.
Käyttö

TIFF:n etuna on kyky tallentaa useita kuvia samaan tiedostoon. Tämä helpottaa esimerkiksi kuvasarjojen ja monisivuisten asiakirjojen käsittelyä. Tiedostomuoto onkin ollut laajasti käytössä erityisesti asiakirjojen jäljennyksessä ja arkistoinnissa, esimerkiksi faksipalvelimissa. TIFF-tiedostoja voidaan lisäksi käyttää häviöttömästi, jolloin niiden uudelleentallentaminen muokkaamisen jälkeen ei aiheuta kuvatiedon katoamista toisin kuin JPEG:n kaltaisissa pakkausmenetelmissä.
Versio 6.0:ssa on SampleFormat-tunniste eri datamuodoille.
TIFF tukee 8- ja 16-bittistä värisyvyyttä kanavaa kohden. Kuvat voivat olla pakkaamattomia tai pakattuna häviöttömästi, jolloin tallennus ei aiheutta artifakteja kuvaan. Lisäksi TIFF-tiedostossa voi olla kuvakerroksia. Kuvissa voi olla mikä vain määrä värikanavia, joka tekee siitä sopivan tieteellisiin sovelluksiin. Käytetty tietotyyppi voi olla etumerkillinen tai etumerkitön kokonaisluku, liukuluku tai muu monimutkaisempi muoto.
TIFF-formaatti on yleisesti suosittu formaatti kuva-aineistojen digitaaliseen pitkäaikaissäilytykseen. Suomessa Kansallisarkisto on ohjeistanut digitoimaan piirros- ja valokuva-aineistot TIFF-formaattiin.
Tietoturvaongelmat

TIFF-tiedostoja luetaan kuvadatan sijaintiin osoittavien lyhyiden kuvausosioiden avulla. Tämä poikkeuksellinen rakenne on aiheuttanut joitakin tietoturvaongelmia. Väärät kuvaustiedot voivat saada huonosti suunnitellun ohjelman yrittämään tiedoston lukemista väärästä kohdasta tai kokonaan sen muistialueen ulkopuolelta.
TIFF-kuvien avaamiseen laajasti käytetystä LibTIFF-kirjastosta on löydetty useita puskurin ylivuotovirheitä. Niiden avulla on muun muassa pystytty ajamaan epävirallista koodia erilaisilla kannettavilla laitteilla kuten PlayStation Portablella.