stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
De Zeven Provinciën -luokka (risteilijä)

| De Zeven Provinciën -luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  12 040 t
Pituus:  187,32 m
Leveys:  17,25 m
Syväys:  6,72 m
Koneteho:  85 000 shp
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  973
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 152 mm tykkiä
Ilmatorjunta:  8 x 57 mm ilmatorjuntatykkiä 8 x Bofors 40 mm
De Zeven Provinciën -luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahden kevyen risteilijän muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Keisarillisen Japanin voimistuminen 1930-luvulla lisäsi uhkaa Hollannin Itä-Intiassa. Alankomaiden laivasto aloitti 1932 laajennusohjelman, johon sisältyi kahden uuden kevyen risteilijän valmistaminen korvaamaan Java-luokan alukset. Alukset olivat parannettuja versioita Hr. Ms. De Ruyteristä ja kummankin uuden aluksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1939. Ensimmäinen sai nimen Kijkduin, joka myöhemmin vaihdettiin Eendrachtiksi. Toinen nimettiin De Zeven Provinciëniksi, josta tuli myös luokan nimi. Alusten pääaseiksi määritettiin Boforsin 152 mm 53 pituuskaliiperin tykit, jotka asennettiin kahteen kolmiputkiseen ja kahteen kaksiputkiseen tykkitorniin. Tykkien suurin korotuskulma oli 60 astetta.
Saksan aloitettua hyökkäyksen länteen 10. toukokuuta 1940 alusten rakennustyöt keskeytyivät. De Zeven Provinciën oli vasta 25-prosenttisesti valmis ja Kijkduin 12-prosenttisesti. Saksalaiset muuttivat alusten pääaseistukseksi neljä kaksoistornia, joihin asennettiin 15 cm SK C/28 -tykit. De Zeven Provinciënin rakennustyöt jatkuivat nimellä KH2 ja se varustettiin Saksan laivaston alusten tyyppisellä keulalla. Eendracht nimettiin KH1:ksi. Rakennustyöt etenivät hyvin hitaasti, koska telakan työvoimaa käytettiin muihin tehtäviin ja alankomaalaiset sabotoivat työtä. KH2 laskettiin vesille 24. joulukuuta 1944  sulkulaivana Rotterdamin Nieuwe Waterwegiin, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut.
Toisen maailmansodan päätyttyä kummankin aluksen rakennustöitä jatkettiin uusien suunnitelmien, joissa otettiin huomioon sodasta saadut kokemukset, mukaan. Pääaseistukseksi muutettiin neljä kaksiputkista Boforsin 152 millimetrin 53 pituuskaliiperin tykein varustettua tykkitornia. Lisäksi neljä kaksiputkista Boforsin 57 mm 60 pituuskaliiperin ja kahdeksna yksiputkista Boforsin 40 millimetrin 70 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Aluksille asennettiin uudistettu propulsiojärjestelmä samoin kuin toinen savuhormi ja uudistettu elektroniikka. Alusten nimet vaihdettiin Eendrachtista tuli 1947 De Zeven Provinciën ja aiempi De Zeven Provinciën sai nimekseen De Ruyter. Kumpikin alus otettiin 1953 Alankomaiden laivaston palvelukseen.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. De Zeven Provinciën  | Rotterdamsche Drookdok Maatschappij, Rotterdam | 19. toukokuuta 1939 | 22. elokuuta 1950 | 17. joulukuuta 1953 | palveluksesta 16. lokakuuta 1975 Perun laivastolle 1976 BAP Aguirre poistettu palveluksesta 1999 |
| Hr. Ms. De Ruyter | Wilton-Fijenoord, Schiedam | 5. syyskuuta 1939 | 24. joulukuuta 1944 | 18. marraskuuta 1953 | palveluksesta 12. lokakuuta 1972 Perun laivastolle 1973 BAP Almirante Grau |
Petra Karjalainen

| Petra Karjalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Petra Anna Katariina Karjalainen
Syntynyt: 28. lokakuuta 1969 (ikä 54) Oulu
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Petra Anna Katariina Karjalainen (s. 28. lokakuuta 1969 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Ura

Petra Karjalainen opiskeli vuosina 1991–1995 Teatterikorkeakoulussa.
Hän ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1997. Hän toimii myös laulajana ja valmistui vuonna 2016 CVT-laulunopettajaksi. Hän on myös vieraillut useissa teattereissa ympäri Suomen.selvennä
Karjalainen on ollut mukana Ihmeiden päivä -helmiä Heikki Salon laulukirjasta -albumilla, sekä Lauri Viidan runoihin sävellettyjä kappaleita sisältävässä albumissa Viita2016, joka perustuu Tampereen Työväen Teatterin esitykseen. Tämän lisäksi Karjalainen on ollut mukana Patukkaooppera-musikaalista tehdyllä albumilla sekä useissa muissa TTT:n musikaalien sountrackeissaselvennä ja tunnit, viikot, kuukaudet levytyksessä, säveltäjä Jussi Tuurna, kantaesitys Suomen Kansallisteatterissa vuonna 2021.
Karjalainen on yksi Tampereen Taiteellisen Kuoron perustajajäsenistä ja laulajista. Karjalainen tunnetaan erityisesti musikaalinäyttelijänä.kenen mukaan?
Filmografia > Elokuvat

Yemanján tyttäret (1995)
Kulkurin taivas (1998)
Joki (2001)
Sibelius (2003)
Keisarikunta (2004)
Ajatuksia kuolevaisuudesta (2013)
Olavi Virta (2018)
Komisario Koskinen elokuvat (2022- )
Filmografia > TV-elokuvat

Kalliolle kukkulalle (1992)
Maapallon ulkopuolinen olento (1995)
Outo tehtävä (1996)
Kaapin salat (1998)
Äiti ja Seija (2003)
Lintu Sininen (2005)
Kadonnut Joulupukki (2014)
Filmografia > TV-sarjat

| --- | --- |
 Bongari (1994) - Susanna Mäkinen  Akkaa päälle (1994) – Anneli Saastamoinen  Tähtilampun alla (1997)  Sydän toivoa täynnä (1997) - Essi Laurikainen  Tuliportaat (1998) - Malla Vartiainen  Tumma ja hehkuva veri (1998)  Kaverille ei jätetä (1999, 2000) – Miisa / Taina Rauhala  Niin paljon parempi mies (2002) :  Yövuoro (2005) – Marja Riihinen  Parasta aikaa (2009) – Karla Ström  Uusi päivä (2014) – Laura Siren  Syke (2014) – Anna-Kaisa  Kadonnut Joulupukki (2014)  Aikuisen naisen joulukalenteri (2018) – Littu  Koskinen (2021) – Raija Koskinen
Dubbaukset

Karjalainen on esiintynyt ääninäyttelijänä piirrossarjoissa ja elokuvissa, kuten Richard Scarryn touhukas maailma, Century Foxin Anastasiana sekä Disney-piirrettyjen Iines Ankkana.
| --- | --- |
 Iines Ankka:  Nokkapokka (1996)  Mikki Hiiri – Olipa kerran joulu, 1999  Aku Ankka: Universumin sankari, 2000  Akun tehdas (1999–2000)  Mikki Hiiren taikajoulu – Lumisia tarinoita (2001)  Mikin ketkuteatteri (2002)  Mikki, Aku, Hessu – kolme muskettisoturia, 2004  Mikki Hiiri – Joulu Ankkalinnassa, 2004  Mikki Hiiren kerhotalo 2006–2016  Mikki Hiiri, 2013–2019  Mikki ja ralliryhmä,  2017–2019  Mikki Hiiren ihmeellinen maailma, 2020–2022  lukuisia muita sarjoja ja elokuvia Iines Ankan äänenä: * Animaaniset Richard Scarryn touhukas maailma  Siperianhusky Jenna, Balto (1995)  Anastasia, Anastasia, 1997  Prinsessa Bala, Antz – Muurahaizet, 1998  Sippora, Egyptin prinssi, 1998  Petteri Punakuono, 1998  Babe suurkaupungissa 1998  Antz 1998  Chloe Simon, 102 dalmatialaista, 2000  Lähettiläs Marina, Sinbad – seitsemän meren sankari, 2003  Lotta, Lotta ystäväni, 2006  Iiris, Tallipihan bilehileet, 2006  Nanny McPhee ja suuri pamaus 2010  Kitty Pehmotassu, Saapasjalkakissa, 2011  Apina, Kubo ja samuraiseikkailu, 2016  Vaianan äiti, (Vaiana), 2016
Yksityiselämä

Petra Karjalainen on ollut avoliitossa näyttelijä Mikko Nousiaisen kanssa. Heillä on vuonna 2006 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Petra Karjalainen Elonetissä.
Petra Karjalainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Petra Karjalaisen laulutuotanto Fono-äänitetietokannassa
Demetrius Shipp Jr.

Demetrius Shipp Jr.
Demetrius Shipp Jr. (s. 20. marraskuuta 1988 Carson Kalifronia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti rap-artisti Tupac Shakuria vuoden 2017 elämäkertaelokuvassa All Eyez on Me.
Osittainen filmografia > Elokuva

All Eyez on Me (2017)
Same Difference (2019)
Cut Throat City (2020)
Imani (2023)
Osittainen filmografia > Televisio

Tales (2017)
All American (2018–2020)
David Arquette

| David Arquette |
| --- | --- |
 David Arquette vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  David James Arquette
Syntynyt: 8. syyskuuta 1971 (ikä 53) Winchester, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Courteney Cox (1999–2013) Christina McLarty  (2015–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Merkittävät roolit:  Scream Pakko olla in
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
David James Arquette (s. 8. syyskuuta 1971 Winchester, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen showpainija, joka on esiintynyt muun muassa Scream-trilogiassa ja elokuvassa Pakko olla in. Arquette on voittanaut kerran WCW World Heavyweight champion-mestaruuden.
Arquettella on tytär avioliitosta Courteney Coxin kanssa. Cox ja Arquette vahvistivat eronsa 12. lokakuuta 2010. Pari oli asunut jo sitä ennen jonkin aikaa erillään. Arquetten sisarukset Rosanna, Alexis, Richmond ja Patricia Arquette ovat myös näyttelijöitä.
Aiheesta muualla

David Arquette Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
David Arquette Elonetissä.
Dick Figures

| Dick Figures |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  2010 – 2015
Jaksoja:  54
Aiheesta muualla
IMDb 
Dick Figures on yhdysvaltalainen tikku-ukkoanimaatiosarja, jonka loivat Ed Skudder ja Zack Keller. Sarja on suunnattu aikuisille ja yli 15-vuotiaille. Sarjan päähenkilöt ovat kaksi hyvää ystävää Red ja Blue. Ensimmäinen jakso esitettiin 18. marraskuuta 2010. Sarjaa on tehty yli 50 jaksoa ja niitä on katsottu YouTubessa yli 250 miljoonaa kertaa. Sarjaa jatkava animaatioelokuva Dick Figures the Movie ilmestyi 17. syyskuuta 2013. Harrastajaryhmä Dubbinaattorit on dubannut sarjasta suomeksi yhdeksän jaksoa.[lähde? ]
Dimbula

Dimbulan teealue sijaitsee Sri Lankan keskisen provinssin eteläosassa, yli 1250 metrin korkeudella.
Dimbula on yksi seitsemästä Sri Lankan teealueesta. Se sijaitsee Sri Lankan Keskisen provinssin eteläosassa, Nuwara Eliyan piirikunnassa. Seudulla tuotetaan erityisesti mustaa teetä. Alueen teeviljelmät sijaitsevat yli 1 250 metrin korkeudella merenpinnasta.
Teentuotantoalue rajoittuu etelässä ja kaakossa Horton Plainsin ylänköalueeseen, jolla seudulla sijaitsee Horton Plainsin kansallispuisto. Teealueen pohjoispuolella on Nuwara Eliyan ylänkö. Teealuen reunimmaiset osa-alueet ovat: Bogawanthalawa, Dickoya, Kotagala, Maskeliya, Nanu-Oya ja Talawakelle.  Teealueen itäpuolella ovat Nuwara Eliyan ja Uda Pussellawan teealueet.
Seudun ilmasto on märkä ja kostea suuren osan vuodesta. Lännenpuoleiset teetilat saavat lounaismonsuunin sateita touko–syyskuun aikana. Arvostetuin satokausi ajoittuu tammi–maaliskuuhun tai huhtikuun alkupuolelle, jolloin viileämmät, kuivat tuulet puhaltavat seudulle.
Debre Markos

| Debre Markos |
| --- | --- |
 Katukuvaa.
 Debre Markos
 Koordinaatit: 10°20′N, 37°43′E 
Valtio:   Etiopia
Osavaltio:  Amhara
Väkiluku (2007):  62 497
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Debre Markos on kaupunki Etiopian Amharan osavaltiossa. Se oli aikanaan Gojjamin historiallinen hallinnollinen keskus. Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 62 497
Maantiede

Debre Markos sijaitsee Etiopian Amharan osavaltiossa noin 299 kilometrin päässä maan pääkaupunki Addis Abebasta.
Historia

1800-luvun loppupuoliskolla paikkakunta oli Gojjamin negus Tekle Haymanotin tukikohta. Kun italialainen tutkimusmatkailija Pellegrino Mautecci vieraili paikalla vuonna 1879, se tunnettiin vielä vanhemmalla nimellään Monkoker. Tekle Haymanotin oli perustanut Markosin kirkon, jonka mukaan kaupunki tuli myöhemmin tunnetuksi Debre Markosina. Kirkko on edelleen, joskus myöhemmin ajoittain korjattuna, pystyssä kaupungissa sijaitsevalla kukkulalla. Asema Gojjamin pääkaupunkina jatkui tulevaisuudessa. Kuninkaalliseen sukuun kuuluneet Gojjaimin kuvernöörit pitivät palatsiaan kaupungin pohjoisosassa.
Italia hyökättyä Etiopiaan Debre Markos vallattiin toukokuussa 1936. Se jälleenvallattiin toisen maailmansodan aikana maalis-huhtikuussa 1941. Jälleenvaltausta juhlistamaan rakennettiin riemukaari.
Väestö

Debre Markosin asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 62 497. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 60 600, vuonna 1975 31 842 ja vuonna 1967 21 536.
Riemukaari.
Pariisi–Nizza-ajo 2008

Pariisi–Nizza-ajo 2008 järjestettiin perinteisenä maantiepyöräilyn etappikilpailuna 9.–16. maaliskuuta 2008. Kilpailu alkoi prologilla Amilly'n kaupungissa ja päättyi Nizzaan. Kyseessä oli järjestyksessään 66. Pariisi–Nizza-ajo.
Pariisi–Nizza alkoi sekavissa tunnelmissa, sillä kansainvälinen pyöräilyliitto UCI on uhannut sulkea kilpailuun osallistuvat tallit kaikista järjestämistään kilpailuista . Syynä on UCI:n ja Pariisi–Nizzan järjestäjän ASO:n kiista siitä, saako kilpailuihin kutsuttavat tallit päättää kilpailun järjestäjä vai UCI. Uhkauksesta huolimatta tallit päättivät osallistua kilpailuun .
Alberto Contador ei ollut puolustamassa edellisvuotista voittoaan, sillä ASO on sulkenut hänen edustamansa Astana-tallin kaikista järjestämistään kilpailuista tallin doping-sotkujen vuoksi . Kilpailun voitti Gerolsteiner-tallin kokenut Davide Rebellin vain kolmen sekunnin erolla Rinaldo Nocentiniin. Aiempina vuosina Rebellin on sijoittunut kokonaiskilpailussa kahdesti toiseksi ja kerran kolmanneksi. Suomen Kjell Carlström voitti kilpailun kolmannen etapin.
Etapit > Prologi - 9. maaliskuuta 2008, Amilly, 4,6 km

Vuoden 2008 Pariisi–Nizza-ajon prologi ajettiin Amilly'n kaupungissa vaihtelevissa sääoloissa. Kuivassa kelissä kilpailun alkupäässä reitille lähtenyt Markel Irizar, jolla ei ole merkittäviä saavutuksia ammattilaisurallaan, selvitti reitin ajassa 5.32. Ennakkosuosikkien tullessa vuoroon sade ja tuuli yltyivät ja Irizar näytti olevan lähellä yllätysvoittoa. Jens Voigt ja David Millar hävisivät hänelle seitsemän sekuntia, Roman Kreuziger kahdeksan, Bobby Julich 12 ja Cadel Evans 17 sekuntia. Muutamat pyöräilijät ajoivat todella varovasti, muun muassa Fränk Schleck viipyi reitillä 6.02 ja David Moncoutié peräti 6.26, lähes minuutin Irizarille hävinneenä.
Viimeisten kilpailijoiden tullessa vuoroon sade loppui ja niinpä norjalainen kirimies Thor Hushovd pystyi lyömään Irizarin ajan neljällä sekunnilla. Viimeisenä reitille lähtenyt Stefan Schumacher ajoi kolmanneksi. Suomen Kjell Carlström oli 34. hävittyään Hushovdille 17 sekuntia .
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 1 - 10. maaliskuuta 2008, Amilly – Nevers, 184.5 km

Myrskyisästä säästä johtuen ensimmäinen etappi lyhennettiin 93,5 kilometrin mittaiseksi; lähtöpaikkana oli Amilly'n sijasta La Chapelotte. Heti alkuhetkillä pääjoukosta irtosi kolmikko Bernard Eisel, Peter Velits ja Niki Terpstra. He kasvattivat eron parhaimmillaan 4 minuuttiin 10 sekuntiin. Pääjoukko hajosi loppumatkalla neljään pieneen ryhmään, joista ensimmäisessä ajoivat muun muassa kilpailua johtava Thor Hushovd, Sylvain Chavanel ja Luis León Sánchez. Ennakkosuosikeista Philippe Gilbert, David Millar, Davide Rebellin ja Fränk Schleck saivat heidät kiinni 15 kilometriä ennen maalia. Eisel, Velits ja Terpstra saavutettiin samoihin aikoihin. Suurimmista ennakkosuosikeista Cadel Evans, joka kaatui matkan varrella, ja Stefan Schumacher jäivät taaempaan ryhmään.
Viimeisillä kilometreillä varsinkin ranskalaisajajat yrittivät irtiottoja, mutta pienen nousun päällä sijainneeseen maaliin puristi kuitenkin selvänä ykkösenä isokokoinen Gert Steegmans ennen Jérôme Pineau'ta ja kokonaiskilpailun johtoaan vankistanutta Thor Hushovdia. Kjell Carlström jäi sijalle 79 lähes kolme ja puoli minuuttia kärjelle hävinneenä.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 2 - 11. maaliskuuta 2008, Nevers – Belleville, 201 km

Myös Pariisi–Nizzan toinen etappi ajettiin kylmissä ja sateisissa sääoloissa. Ranskalainen Thierry Hupond oli parhaimmillaan 15 minuuttia 10 sekuntia pääjoukkoa edellä, mutta hänet tavoitettiin juuri ennen Col du Fut d’Avenas -vuoren huippua parikymmentä kilometriä ennen maalia. Johtajan keltaisessa paidassa ajanut Thor Hushovd karkasi pitkässä alamäessä pääjoukolta saaden viisi kilometriä ennen maalia seurakseen Gert Steegmansin, Sylvain Chavanelin ja Michael Albasinin. Loppukirissä Steegmans oli jälleen vahvin ennen Hushovdia ja Chavanelia. Hushovdin johto kokonaiskilpailussa Steegmansiin on nyt kolme sekuntia.
Päivän epäonnisiin kuuluivat Fränk Schleck sekä nuorten (alle 25-v.) kilpailua johtanut Andri Hrivko, jotka jäivät pääjoukosta kolmisen minuuttia oltuaan mukana kolarisumassa. Kjell Carlström ajoi sitä vastoin hyvin: sijoitus 28. kolme sekuntia Steegmansille hävinneenä. Kokonaiskilpailussa hän on 47. sijalla.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 3 - 12. maaliskuuta 2008, Fleurie – Saint-Étienne, 165,5 km

Kjell Carlström teki suomalaista pyöräilyhistoriaa voittaessaan Pariisi–Nizzan vuoristoisen kolmannen etapin. Carlström lähti jo kahdeksan kilometrin ajon jälkeen irti pääjoukosta yhdessä Clément Lhotellerien ja Bradley McGeen kanssa. Kolmikko kasvatti eron pääjoukkoon 36 kilometrin ajon jälkeen jo 12 minuuttiin 40 sekuntiin. McGee putosi Carlströmin ja Lhotellerien kyydistä ennen viimeisen vuoren, parikymmentä kilometriä ennen maalia olleen Col de la Croix de Chaubouret'n huippua.
Carlström ja Lhotellerie pääsivät pitkään alamäkeen toista minuuttia ennen Damiano Cunegoa, Sylvain Chavanelia ja Roman Kreuzigeria. Takaa-ajajat saivat pian seurakseen muun muassa Davide Rebellinin ja Christophe Moreaun, mutta ero kärkikaksikkoon pysyi yli minuutissa. Loppusuoralla Lhotellerie ajoi edellä, mutta Carlström avasi kirin aivan viime hetkellä nousten voittoon. Kyseessä on yksi merkittävimmistä voitoista suomalaisen ammattipyöräilyn historiassa.
Carlström voitti päivän molemmat välikirit, joista jälkimmäinen oli omistettu vuoden 2003 Pariisi–Nizzassa kuolleen Andrei Kivilevin muistolle. Lhotellerie puolestaan voitti päivän kaikki mäkikirikilpailut ottaen samalla kilpailuosion johtajan pilkkupaidan Thierry Hupond'lta. Kokonaiskilpailua johtanut Thor Hushovd jäi kauas kärjestä ja maillot jaune -paita siirtyi Sylvain Chavanelille.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 4 - 13. maaliskuuta 2008, Montélimar – Mont-Serein, 176 km

Pariisi–Nizzan neljäs etappi päättyi maineikkaan Mont Ventoux -vuoren huipulle. Jo etapin alkuvaiheessa muodostui irtiottoryhmä, johon kuuluivat Aleksandr Kušinski, Jens Voigt, Niki Terpstra ja Bernhard Eisel. Heidän eronsa pääjoukkoon oli suurimmillaan 7 minuuttia 15 sekuntia. Nelikko tavoitettiin Mont Ventoux'n nousussa, viimeisenä Voigt neljä kilometriä ennen maalia.
Kokonaiskilpailua johtanut Sylvain Chavanel putosi kärkiryhmästä seitsemän kilometriä ennen maalia. Kaksi kilometriä myöhemmin Robert Gesink hyökkäsi irtiottoon saaden seurakseen Jaroslav Popovytšin, Cadel Evansin, Fränk Schleckin, Rinaldo Nocentinin ja Davide Rebellinin. Viimeiset kolme kilometriä kärjessä ajoivat enää Gesink sekä Evans, joka nousi viime metreillä etappivoittoon. Kokonaiskilpailun kärkeen siirtyi Gesink 32 sekuntia ennen Rebelliniä.
Kjell Carlström ei jaksanut edellispäivän irtioton jälkeen pysyä kärkimiesten vauhdissa, vaan hävisi Evansille yli 21 minuuttia. Kokonaiskilpailussa hän putosi 39. sijalle.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 5 - 14. maaliskuuta 2008, Althen-des-Paluds – Sisteron, 172,5 km

Pariisi–Nizzan viidennellä etapilla ajoi kärjessä pitkään 17 miehen irtiottoryhmä. Tämän joukon aktiivisin, Carlos Barredo, hyökkäsi runsaat kymmenen kilometriä ennen maalia. Hän sai mukaansa Christophe Moreau'n, Manuele Morin, Karsten Kroonin ja Pierre Rollandin. Seuraavien kilometrien aikana Barredo yritti kahdesti irti kärkiryhmästä onnistuen jälkimmäisellä kerralla. Maaliin hän saapui neljä sekuntia ennen seuraavaa ryhmää. Kokonaiskilpailussa Barredo nousi 12. sijalta kuudenneksi. Johdossa jatkaa edelleen Robert Gesink.
Kjell Carlström kärsi jo toista päivää vatsavaivoista ja jäi etapin voittajalle 11 minuuttia 58 sekuntia, sijoitus 110 . Yhteistuloksissa hän putosi 59. tilalle.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 6 - 15. maaliskuuta 2008, Sisteron – Cannes, 206 km

Kahdeksan miestä lähti irti pääjoukosta 16 kilometrin ajon jälkeen. Heidän joukossaan oli mäkikirikilpailua johtava Clément Lhotellerie, joka onnistui voittamaan kolme ensimmäistä päivän kaikkiaan seitsemästä mäkikiristä. Tämän jälkeen hän jäi odottelemaan pääjoukkoa. Viimeisen nousun, Col du Tanneron'n huipulla karkulaisryhmästä olivat kärjessä enää Bobby Julich ja Matthieu Sprick, joka sitten kaatui alamäessä.
Kokonaiskilpailussa toisena ollut Davide Rebellin ja Luis León Sánchez tekivät kovasti töitä pudottaakseen keltaisessa paidassa ajaneen Robert Gesinkin kärkiryhmästä – ja onnistuivat siinä. Kymmenen kilometriä ennen maalia Rebellin, Sánchez, Rinaldo Nocentini, Damiano Cunego ja Sylvain Chavanel tavoittivat Julichin.
Loppusuoralla Sánchez iski ensin, mutta Chavanel vastasi 500 metriä ennen maalia karaten voittoon. Sánchez oli toinen ennen Julichia ja Cunegoa. Rebellin ja Nocentini saapuivat maaliin kuusi sekuntia Chavanelin jälkeen. Gesink hävisi voittajalle minuutin ja 29 sekuntia, sijoitus 33. Rebellin johtaa kokonaiskilpailua ennen viimeistä etappia kolmen sekunnin erolla Nocentiniin.
Kjell Carlströmin sijoitus päivän etapilla oli 58, ero kärkeen 5.07.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Etapit > Etappi 7 - 16. maaliskuuta 2008, Nizza – Nizza, 119 km

Viimeisen etapin alkuvaiheessa 35 ajajan ryhmä irtosi pääjoukosta. Kokonaiskilpailun kärkinimistä Rinaldo Nocentini ja Robert Gesink kaatuivat 57 kilometrin ajon jälkeen, jolloin kilpailua johtanut Davide Rebellin käski pääjoukon odottaa heitä. Toinen karkulaisryhmä, johon kuului 15 miestä, lähti irti 69 kilometrin ajon jälkeen. Mäkikilpailun voittanut Clément Lhotellerie karkasi tästä ryhmästä kymmenen kilometriä myöhemmin.
Lhotellerie sai myöhemmin kumppanikseen Jose Benitezin ja kahdeksan kilometriä ennen maalia heidät tavoitti Luis León Sánchezin ja Damiano Cunegon johtama ryhmä. Sánchez iski irti kolme kilometriä ennen maalia ja pystyi pitämään johtonsa loppuun asti, vaikka Maxime Monfort ja Carlos Barredo ehtivät melkein tavoittaa hänet. Davide Rebellin tuli maaliin pääjoukossa muutamaa sekuntia myöhemmin ja voitti kokonaiskilpailun kolmella sekunnilla ennen Nocentinia – kaikkien aikojen pienimmällä erolla Pariisi–Nizzan historiassa.
Kjell Carlström hävisi viimeisellä etapilla 35 sekuntia Sánchezille. Kokonaiskilpailussa hänen sijoituksensa oli 38, ero kärkeen 38 minuuttia 8 sekuntia.
Järjestäjien kotisivu päivän tapahtumista (ranskaksi) (englanniksi)
Kilpailujen kehittyminen

| Etappi (Voittaja) | Kokonaiskilpailu | Pistekilpailu | Mäkikilpailu | Nuorten kilpailu | Joukkuekilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Prologi (Thor Hushovd) | Thor Hushovd | Thor Hushovd | ei jaettu | Andri Hrivko | Crédit Agricole |
| Etappi 1 (Gert Steegmans) | Thor Hushovd | Thor Hushovd | Dionisio Galparsoro | Andri Hrivko | Quick·Step - Innergetic |
| Etappi 2 (Gert Steegmans) | Thor Hushovd | Thor Hushovd | Thierry Hupond | Trent Lowe | Quick·Step - Innergetic |
| Etappi 3 (Kjell Carlström) | Sylvain Chavanel | Thor Hushovd | Clément Lhotellerie | Luis León Sánchez | Quick·Step - Innergetic |
| Etappi 4 (Cadel Evans) | Robert Gesink | Thor Hushovd | Clément Lhotellerie | Robert Gesink | Quick·Step - Innergetic |
| Etappi 5 (Carlos Barredo) | Robert Gesink | Thor Hushovd | Clément Lhotellerie | Robert Gesink | Quick·Step - Innergetic |
| Etappi 6 (Sylvain Chavanel) | Davide Rebellin | Thor Hushovd | Clément Lhotellerie | Robert Gesink | Quick·Step - Innergetic |
| Etappi 7 (Luis León Sánchez) | Davide Rebellin | Thor Hushovd | Clément Lhotellerie | Robert Gesink | Quick·Step - Innergetic |
| Maali  | Davide Rebellin | Thor Hushovd | Clément Lhotellerie | Robert Gesink | Quick·Step - Innergetic |
Osallistuneet tallit

| --- | --- |
  Ag2r-La Mondiale   Agritubel   Bouygues Télécom   Caisse d'Epargne   Cofidis   Crédit Agricole   Euskaltel-Euskadi   Française des Jeux   Gerolsteiner   Lampre-Fondital :   Liquigas   Quick·Step - Innergetic   Rabobank   Saunier Duval - Scott   Silence-Lotto   Skil-Shimano   Slipstream-Chipotle   Team CSC   Team High Road   Team Milram
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ranskaksi, englanniksi)