stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Voittola
Vastaanotto

Helsingin Sanomissa Otto Talvio piti albumia hyvin tehtynä lukuun ottamatta singlenäkin julkaistua kappaletta ”Amalia”, jota hän kuvasi iskelmäradiokansaa kosiskelevaksi ”Finnhits-jollotukseksi”. Toinen singlenä julkaistu laulu, Lasse Kurjen säveltämä ja Jipun sanoittama ”Ruma mies”, on Talvion mielestä ”kuin Amalian nuori, rehellinen ja ilman halpaa sentimentaalisuutta toteutettu veli”. Hän piti myös Paula Vesalan kanssa tehdystä duettokappaleesta ”Aamun matkalainen” ja suositteli Edelmannille sen perusteella lisää yhteistyötä nuorten popartistien kanssa..
Aiheesta muualla

Voittola discogs.com -sivustolla
Voitto tai Valhalla

| Voitto vai Valhalla Goatmoon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. syyskuuta 2014
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 44.57
 Levy-yhtiö: Werewolf Records
Goatmoonin muut julkaisut
| Tahdon riemuvoitto 2013 | Voitto vai Valhalla 2014 | Stella Polaris 2017 |
Voitto vai Valhalla on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin viides studioalbumi. Se julkaistiin 7. syyskuuta 2014 levymerkillä Werewolf Records.
Kappaleet

Intro – 2.21
Voitto tai Valhalla Part I – 2.55
Voitto tai Valhalla Part II: Valkoinen maa – 4.06
Desecration – 3.27
Way of the Holocaust Winds – 7.59
And the Tears of Our Fatherland Fell – 3.53
October's Blood – 4.22
Vääräoppisen tuhovärssy – 3.49
Descent, Ascent and Conquer – 4.05
Race of Heroes – 7.53
Kokoonpano

BlackGoat – akustinen kitara, laulu
Stormheit – bassokitara
Aiheesta muualla

Voitto tai Valhalla Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Voitto tai Valhalla Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Värittömän miehen vaellusvuodet

| Värittömän miehen vaellusvuodet> Shikisai o motanai Tazaki Tsukuru to, kare no junrei no toshi |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Haruki Murakami
Julkaistu:  2013
Suomennos
Suomentaja:  Raisa Porrasmaa
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2014
Sivumäärä:  330
ISBN:  978-951-31-9150-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Värittömän miehen vaellusvuodet (jap. Shikisai o motanai Tazaki Tsukuru to, kare no junrei no toshi) on japanilaisen kirjailija Haruki Murakamin romaani, joka julkaistiin vuonna 2013. Suomessa kirja julkaistiin Tammen Keltaisessa kirjastossa Raisa Porrasmaan suomentamana vuonna 2014. Kirja oli ensimmäinen Murakamin teos, joka suomennettiin suoraan japanin kielestä.
Kirja kertoo japanilaisesta Tsukuru Tazakista, jonka ystävät hylkäsivät hänet nuoruudessaan. Tsukuru palaa traumaattiseen menneisyyteensä ja lähtee selvittämään hylkäämisen syytä sekä etsimään vanhoja ystäviään. Kirjassa päähenkilö matkustaa muun muassa yhden kadonneen ystävänsä perässä Hämeenlinnaan Suomeen.
Where’s My Perry?

Where’s My Perry? oli Finias ja Ferb-teemainen spin-off-videopeli suositusta Disney Interactive Studiosin Where’s My Water?-videopelistä, päähenkilönään Nokkaeläin Perry. Se oli pulmapeli jonka kehitti Creature Feep ja julkaisi Disney Interactive Studiosin tytäryhtiö Disney Mobile. Peli julkaistiin iOS-alustoille 28. kesäkuuta 2012, Android-alustoille 18. heinäkuuta 2012 ja 10. joulukuuta 2013 Windows Phone-alustoille. Peli oli saatavilla myös BlackBerry 10-alustoille.
Käännös suomeksi
Viikinmäki

| Viikinmäki> Viksbacka |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Viikinmäki korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  364
Pinta-ala:  0,63 km² 
Väkiluku:  2 900 (31.12.2020)
Väestötiheys:  4 603 as./km²
Osa-alueet:  on itse osa-alue Latokartanon peruspiirissä
Postinumero(t):  00560, 00710
Lähialueet:  Pihlajisto, Pihlajamäki, Viikin tiedepuisto, Viikinranta, Koskela, Veräjämäki, Veräjälaakso
Viikinmäki (ruots. Viksbacka) on asuinalue Koillis-Helsingin Viikissä, Pihlajiston vieressä. Sitä rajaavat Lahdentie, Vantaanjoki ja Herttoniemen teollisuusrata. Hallinnollisesti Viikinmäki lasketaan kaupunginosajaossa Viikin osa-alueeksi ja piirijaossa Latokartanon peruspiirin osa-alueeksi, vaikka se onkin toisella puolella moottoritietä kuin muu Viikki.
Viikinmäessä asuu 2 900 ihmistä (31.12.2020). Länsiosan asuntorakentaminen on vielä kesken. Valmiiseen Viikinmäkeen tulee 2020-luvulla noin 3 700 asukasta. Siellä on omistus-, vuokra-, hitas- ja asumisoikeusasuntoja.
Päiväkodin, starttiluokan, ala-asteen luokat 1–4 sekä kerhotiloja asukkaille tarjoava Viikinmäen korttelitalo valmistui lokakuussa 2014. Viikinmäen koillisosassa toimii jo päiväkoti Vikkeri. Muut palvelut hoidetaan muualla Viikissä ja Pihlajistossa.
Viikinmäellä sijaitsi ampumarata vuosina 1962–2005. Maa-aineksen puhtautta seurataan tarkasti rakentamisen yhteydessä, mikä on vaikuttanut asuinalueen valmistumisen aikatauluun.
Viikinmäessä sijaitsee myös maanalainen vuonna 1994 valmistunut Viikin jätevedenpuhdistamo. Puhdistamo käsittelee teollisuuden ja 800 000 ihmisen jätevedet Helsingin ja seitsemän naapurikunnan alueilta. Puhdistetut jätevedet johdetaan 16 kilometriä pitkää purkutunnelia pitkin avomerelle.
Historia

Viikinmäen alueella Kuninkaankartanonsaarella sijaitsi 1550-luvulta venäläisten hävitykseen vuonna 1571 asti Viikin kuninkaankartano.
Joukkoliikenne

Viikinmäen läpi Harjannetietä liikennöivät Rautatientorilta Malmille kulkeva bussilinja 71 sekä Myllypuron ja Ruskeasuon välinen linja 506. Myöhäisilta- ja yöaikaan liikennöi bussilinja 77N Malmin kautta Jakomäkeen. Lisäksi pienkalustolinja 701 kulkee Viikistä Malmin suuntaan Viikinmäen Hernepellontietä. Maaherrantietä eli Viikinmäen itä- ja pohjoisreunaa pitkin on vuodesta 2023 alkaen kulkenut Raide-Jokeri eli pikaraitiotie 15.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viikinmäki Wikimedia Commonsissa
Viikin kuninkaankartanon kaivauksia vuonna 1913.
Viru Virun kansainvälinen lentoasema

Viru Virun kansainvälinen lentoasema (esp. Aeropuerto Internacional Viru Viru) (IATA: VVI, ICAO: SLVR) on kansainvälinen lentoasema Santa Cruzissa, Boliviassa. Viru Viru on nykyään Bolivian suurin kansainvälinen lentoasema. Lentoasemalla on yksi 3 500 metriä pitkä betonipäällysteinen kiitotie.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viru Virun kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Viru Virun lentoaseman onnettomuustilastot Aviation Safety Network. (englanniksi)
Viru Keskus

| Viru Keskus |
| --- | --- |

Sijainti:  Viru väljak 4, Tallinna, Viro
Koordinaatit:  59°26′11.6″N, 024°45′18.9″E
Avattu:  2004
Omistaja:  Viru Väljaku Arenduse
Kotisivu
Viru Keskus on Tallinnan ydinkeskustassa sijaitseva  kauppakeskus, joka sisältää yli sata liikettä. Kauppakeskuksessa on liikepinta-alaa 32 000 m², ja keskuksen liikkeet ovat avoinna päivittäin kello 9–21. Keskukseen kuuluu muun muassa vaateliikkeitä, ravintoloita, pikaruokapaikkoja ja kahviloita.
Kauppakeskuksessa on yli 90 liikettä. Vuotuinen liikevaihto on noin 142 miljoonaa euroa ja kävijöitä vuodessa noin 16 miljoonaa.
Viru Keskuksen omistaa suomalainen Pontos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viru Keskus Wikimedia Commonsissa
Viru Keskuksen kotisivut
Violettikotinga

| Violettikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Valkosiipikotingat Xipholena
Laji::  punicea
Kaksiosainen nimi
 Xipholena punicea  (Pallas, 1764) 
Katso myös
   Violettikotinga Wikispeciesissä   Violettikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Violettikotinga (Xipholena punicea) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Violettikotingaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vioolsdrif

| Vioolsdrif |
| --- | --- |

 fiVioolsdrif 
 28°46′30″S, 17°37′30″E 
Valtio:  Etelä-Afrikka
Provinssi:  Pohjois-Kap
Muuta
Postinumero:  8246
Vioolsdrif on 599 asukkaan kylä Oranjejoen varrella Luoteis-Namaqualandin alueella Etelä-Afrikassa.
Kylässä käytetyin kieli on afrikaans, jota puhuu 88% väestöstä. Tätä seuraa setswana, jota puhuu 4% väestöstä.
Nimen etymologia

Nimi "Vioolsdrif" tulee afrikaansista ja tarkoittaa "Violinin kahlaamo". Kylän on sanottu saaneen nimensä Jan Vioolinilta, jolla oli 1800-luvulla historiaa alueella.
Maantiede

Vioolsdrif on Etelä-Afrikkalaisen rajavartioston ympärillä, joka on Etelä-Afrikan ja Namibian välisellä rajalla siinä, missä Valtatie L7 kohtaa rajan. Valtatie ylittää rajan sillalla, jonka toisessa päässä on Noordoewer.
Alue on aridi ja ylitystien lähellä on satoja metrejä korkeita sekä jyrkkiä hiekkakivikielekkeitä.
Alueen aridisuuden vuoksi viljely on vaikeata, mutta alueella on muutama suotuisa kohta viljelylle.
Ilmasto

Vioolsdrifissa vallitsee hyvin kuuma ja kuiva ilmasto. Alueella on kaksi vuodenaikaa; talvi jolloin on kuivaa ja kuuma sekä kesä, jolloin on kuivaa ja vielä kuumempaa. Alueen keskivertolämpötila on 24 °C (76 °F) ja yli 30 °C (86 °F) on vallitseva päivälämpötila 220 päivää (60%) vuodesta. Vuonna 2015 lämpötilojen on mitattu nousevan jopa 47 °C (117 °F) asteeseen.
Kivihiekkajyrkänteet Oranje-joen varrella.
William Bolcom

William Elden Bolcom (s. 26. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.
Bolcom syntyi Seattlessa ja aloitti pianon ja sävellyksen opiskelun 11-vuotiaana Washingtonin yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Darius Milhaudin ja Olivier Messiaenin johdolla.
Bolcom on säveltänyt muun muassa oopperan A View from the Bridge.
Vihreä Lyhty (Guy Gardner)

Guy Darrin Gardner on supersankari, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo on yksi Vihreän Lyhdyn joukkojen jäsenistä ja Oikeuden Puolustajien liittolainen. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Green Lantern #59 lehdessä maaliskuussa 1968 ja hänet loivat John Broome ja Gil Kane. Hahmon ulkonäkö perustuu näyttelijä Martin Milneriin.
Muussa mediassa > Animaatio

Guy Gardner esiintyi Batman: The Brave and the Bold animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli James Arnold Taylor. Sarjassa Gardner oli Justice League International ryhmän perustajajäsen.
Guy Gardner esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Troy Baker. Tämä versio puhuu Marylandin aksentilla ja on alun perin Justice Leaguen liittolainen, jota sekä Hal Jordan että John Stewart eivät halua joukkoonsa tämän asenteen vuoksi. Tästä huolimatta Gardner liittyy lopulta liigaan toisesta kaudesta alkaen.
Guy Gardner esiintyi Green Lantern: The Animated Series sarjassa, jossa häntä ääninäytteli Diedrich Bader. Tämä versio valittiin korvaamaan Hal Jordan Sektorin 2814 vihreäksi lyhdyksi hänen ollessaan poissa avaruudessa. Palattuaan Jordan ja Gardner riitelevät ensin ennen sovintoa ja ystävystymistä. Gardner valitaan myöhemmin Green Lantern Corpsin kunniakaartiin.
Guy Gardner esiintyi cameo-roolissa Duck Dodgers sarjan jaksossa "The Green Loontern", jossa hänellä ei ollut puheroolia.
Guy Gardner esiintyi animaatioelokuvassa Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League, jossa häntä ääninäytteli Diedrich Bader.
Guy Gardner esiintyi animaatioelokuvassa Superman: Red Son, jossa häntä ääninäytteli Jim Meskimen.
Guy Gardner esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Justice League Dark: Apokolips War, jossa hän yritti puolustaa Oaa hyökkäykseltä, kunnes Darkseid tappoi hänet.
Muussa mediassa > Televisiossa

Guy Gardner esiintyi televisioelokuvassa Justice League of America, jossa häntä esitti Matthew Settle. Tällä versiolla oli Kyle Raynerin käyttämä naamio ja Hal Jordanin persoonallisuus.
Muussa mediassa > DC Universe

Nathan Fillion tulee näyttelemään DC Universe -elokuvauniversumin versiota Guy Gardnerista, elokuvasta Superman (2025) alkaen.
Videopeleissä

Guy Gardner esiintyi pelattavana hahmona Batman: The Brave and the Bold – The Videogame -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee James Arnold Taylor.
Guy Gardner esiintyi pomovastuksena pelissä DC Universe Online, jossa häntä ääninäytteli Joey Hood.
Guy Gardner esiintyi ladattavana bonushahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä.
Virve Lilja

| Virve Lilja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1968 (ikä 55–56) Helsinki
Taiteilija
Ala:  taidegrafiikka
Palkinnot
 II palkinto, Kansainvälinen grafiikan triennaali, Kaliningrad 2005 
Montalen matkassa 2018 Vuores, Frans Emilin katu 4.
Virve Lilja (s. 1968 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari. Esittävää ja abstraktia yhdistävät teokset on toteutettu metalligrafiikan, serigrafian, väritelauksen ja maalauksen keinoin.
Tunnistamisen rajalla olevissa kuvissa ja kuvioissa on moniselitteisyyttä. Lilja aloittaakin toisinaan tahroista ja läiskistä, joista alkaa syntyä jotakin. Monimuotoiset ja eri menetelmin tehdyt teokset vaihtelevat erilaisista grafiikanteoksista ja maalauksista installaatioihin.
Tunnistamisen rajaan liittyi myös Paperitähdet 2005. Seinänkokoisessa teoksessa oli 200 kontrastisen mustavalkoista 200 suu- ja silmäparia. Vähistä viitteistä huolimatta kuvista tunnisti koko joukon julkisuuden kasvoja.
Lilja opiskeli Kankaanpään taidekoulussa 1988-1992 ja kävi Helsingin kuvataidelukion 1985-1988. Liljan näyttelyitä on ollut Taidekeskus Mältinrannassa, taidegraafikkojen Galleria G:ssä ja Brondassa.
Liljan teoksia on Wihurin säätiön, Helsingin kaupungin taidemuseon, Emman, Amos Andersonin taidemuseon, Albertinan ja Seppo Fräntin kokoelmissa. Vuonna 2005 hän toimi kuraattorina Ljubljanan grafiikan triennaalissa.
Julkiset teokset

Montalen matkassa 2018 Vuores, Frans Emilin katu 4. Lasiteos, keraamiset värit, valo.
Sointu 2021, graafinen betoni. Ratinan palomuuri, Tampere.
Samaa savea I, II, III 2020, akryyli ja öljy vanerille. TAYS, Tampere.
Tarinapuu 2005, Poppeli, pronssi, opetuskortit. Muotialatalo, Tampere. Yhdessä Ilkka Virtasen kanssa.
Aiheesta muualla

Virve Liljan verkkosivut
Virve Lilja Kansallisgallerian kokoelmissa
Virve Lilja taiteilijamatrikkelissa
Väritila

Väritila eli värimalli on tapa kuvata ja luokitella värejä. Väritilat voivat perustua näyttö- tai tulostuslaitteiden ominaisuuksiin tai ihmisen näkökykyyn. Valon väritila on additiivinen eli yhdistävä ja aineen subtraktiivinen eli vähentäväselvennä.
Yleisimmät väritilat ovat RGB, CMYK, Lab, indeksoidut värit, harmaasävy, bittikartta ja duotone. RGB- ja CMYK-väritiloilla on useita väriavaruuksia.
Aiheesta muualla

Eskelinen, Matti: Värien teoria ja värimallit Tietokonegrafiikan seminaari.  2002.
Väritehtaanranta

Väritehtaanranta huhtikuussa 2023.
Väritehtaanranta on puisto Kuninkaalan kaupunginosassa Vantaalla. Se sijaitsee Tikkurilankosken etelärannalla ja pääradan itäpuolella. Puiston läheisyydessä sijaitsevat Tikkurila-osakeyhtiön tehdasalue ja tiedekeskus Heureka.
Yhdessä Tikkurilanrannan ja Vernissanrannan kanssa Väritehtaanranta muodostaa kilometrin mittaisen puiston Keravanjoen varren ulkoilureitillä. Puistomaisten elementtien lisäksi alueella on myös luonnonmukaisia alueita. Puistossa on pääradan alikäytävän lähellä vesiallas, joka on reunustettu luonnonkivellä.
Kunnostus

Puistossa käynnistyi 2010-luvun lopussa monivuotinen maisemointikunnostus, joka oli osa Tikkurilan jokirannan yleissuunnitelmaa. Vesialtaassa oli aikaisemmin suihkulähde, mutta remontin alkaessa se poistettiin. Maisemalampi kunnostettiin ja sen rannalle rakennettiin oleskelulaituri.
Puistokokonaisuus, johon luetaan myös Vernissanranta ja Vernissasilta-niminen pyöräilyn ja jalankulun silta, voitti vuoden 2022 ympäristörakenne -palkinnon. Jokirantaa kehuttiin muun muassa aikaisempaa viihtyisämmäksi ja saavutettavammaksi. Koko kunnostushankkeen kustannusarvio oli noin 12 miljoonaa euroa.
Puiston suihkulähde kesällä 2016.
Walter Mikkola

Walter Mikkola (19. helmikuuta 1913 Hietamäki, Inkeri – 17. syyskuuta 1987 Lahti) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Walter Mikkola veisti veljiensä Edvard Mikkolan ja Paavo Mikkolan kanssa Lahden sankaripatsaan Vapauden Hengetär Wäinö Aaltosen kipsimallin mukaan. 
Mikkolan veljesten kiviveistämössä valmistettiin myös Padasjoen ja Lapinjärven sankarimuistomerkkien kivet.
Julkiset työt

Puolangan sankaripatsaan, joka on paljastettu 30.9.1956
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkit
Lahti, punagraniittinen muistomerkki on paljastettu vuonna 1953
Elimäki, graniittinen reliefi, paljastettu 28.8.1955
Hollola, pronssiveistos "Uusi päivä", paljastettu 8.7.1956
Jyväskylä, "Kotiseudun kaipaus", paljastettu 15.9.1957
Anjala, graniitti veistos, "Rauha teille", paljastettu 31.7.1960
Artjärvi, paljastettu 15.5.1960
Pälkäne, graniittinen muistomerkki "Elämän kirja" paljastettu 6.8.1961
Julkiset työt > Kuvia julkisista teoksista

Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1955, Kouvola (Elimäki).
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1956, Kouvola (Anjala).
Sankarimuistomerkki, 1956, Puolanka.
"Kotiseudun kaipaus", Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1957, Jyväskylä.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1960, Orimattila (Artjärvi).
Elämäni kirja, Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1961, Pälkäne
Vera Bajeva

Vera Mihailovna Bajeva (ven. Вера Михайловна Ба́ева; s. 29. maaliskuuta 1936 Ufa) on venäläinen koloratuurisopraano.
Bajeva valmistui Uralin Musorgski-valtionkonservatoriosta vuonna 1959. Hän voitti kolmannen yleisneuvostoliittolaisen Glinka-laulukilpailun Moskovassa vuonna 1965. Bajeva on työskennellyt Uralin Musorgski-valtionkonservatoriossa vuosina 1968–1973 ja sitten vuodesta 1982. Hänestä tuli professori vuonna 1996. Bajevan ohjelmistoon on kuulunut ooppera- ja kantaattiaarioita, romansseja, kansanlauluja ja muun muassa Reinhold Glièren konsertto lauluäänelle ja orkesterille.
Bajeva esiintyi solistina Sverdlovskin akateemisten valtionfilharmonikkojen kanssa vuosina 1959–2000. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1986 ja Jekaterinburgin kunniakaupunkilaisen arvonimen vuonna 1993.
Väritetty totuus

| Väritetty totuus> Shattered Glass |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Billy Ray
Käsikirjoittaja:  Billy Ray
Tuottaja:  Tove Christensen
Säveltäjä:  Mychael Danna
Kuvaaja:  Mandy Walker
Leikkaaja:  Jeffrey Ford
Pukusuunnittelija:  Renée April
Pääosat:   Hayden Christensen  Peter Sarsgaard  Chloë Sevigny  Hank Azaria  Melanie Lynskey  Steve Zahn 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat, Kanada
Tuotantoyhtiö:  Cruise/Wagner Productions
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Väritetty totuus (Shattered Glass) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Billy Rayn käsikirjoittama ja ohjaama elokuva.
Juoni

Elokuva on tosipohjainen tarina Washingtonissa 1990-luvun loppupuolella työskennelleestä nuoresta toimittajasta Stephen Glassista, jonka onnistui tehdä enemmän tai vähemmän tekaistuja juttuja The New Republic -lehteen kolmen vuoden ajan.
Mario Meini

Mario Meini (s. 17. marraskuuta 1946 Legoli) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Volterran hiippakuntaan 27. kesäkuuta 1971 ja nimitettiin Pitigliano-Sovana-Orbetellon hiippakunnan johtoon 13. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vasco Giuseppe Bertelli, jota avustivat Antonio Bagnoli ja Ovidio Lari.
Meini sai 13. helmikuuta 2010 nimityksen Fiesolen piispaksi.
Mario Mendoza Peralta

Mario Mendoza Peralta (s. 13. kesäkuuta 1950 San Carlos, Pangasinan) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. maaliskuuta 1975 ja nimitettiin Alaminosin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 14. tammikuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ricardo Jamin Vidal, jota avustivat Oscar V. Cruz ja Jesus Aputen Cabrera.
Mendoza Peraltasta tuli 1. heinäkuuta 2007 Alaminosin piispa.
Värisyvyys
Esimerkki kuvanlaadusta eri värisyvyyksillä

1 bitti (2 väriä, täysin mustavalkoinen, harmaasävyt luotu rasteroinnilla)
2 bittiä (4 väriä)
4 bittiä (16 väriä)
8 bittiä (256 väriä)
24 bittiä (16 777 216 väriä, true color)
Victorinus Youn Kong-hi

Victorinus Youn Kong-hi (s. 8. marraskuuta 1924) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin Suwonin hiippakunnan johtoon 7. lokakuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Pietro Sigismondi ja Sergio Pignedoli.
Youn Kong-hi sai 25. lokakuuta 1973 nimityksen Kwangjun arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. marraskuuta 2000. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Vera Alentova

Vera Alentova
Vera Valentinovna Alentova (ven. Вера Валентиновна Алентова; s. 21. helmikuuta 1942) on venäläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Moskova ei usko kyyneliin (1979).
Alentova on saanut runsaasti tunnustusta; myönnettyjen kunnianosoitusten joukossa ovat Neuvostoliiton valtionpalkinto ja Venäjän kansantaiteilijan arvo. Näyttelijä ja juontaja Julija Menšova on hänen tyttärensä Vladimir Menšovin kanssa.
Aiheesta muualla

Vera Alentova Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Victorious

Victorious voi tarkoittaa seuraavia:
Victorious, televisiosarja
HMS Victorious (1785), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Victorious (1808), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Victorious (1895), Majestic-luokan taistelulaiva
HMS Victorious (R38), Illustrious-luokan lentotukialus
HMS Victorious (S29), Vanguard-luokan ydinsukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Victorious”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vuoden talousennustaja -palkinto

Vuoden talousennustaja -palkinto on vuosittaisen Taloustutkijoiden kesäseminaarin yhteydessä jaettava palkinto. Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulu asettaa talousennustajat paremmuusjärjestykseen ennusteiden osumatarkkuuden mukaan ja Suomen talouden kehityksen parhaiten ennustaneelle luovutetaan palkintona kristallipallo.
Talousennustaja-palkinto on jaettu vuodesta 1998 lähtien.
Palkitut

1998: Osuuspankkikeskus
1999: Merita
2000: Leonia
2001: Osuuspankkikeskus
2002: Pellervon taloustutkimus
2003: Valtiovarainministeriö
2004: Elinkeinoelämän tutkimuslaitos
2005: Nordea
2006: Suomen Pankki
2007: Elinkeinoelämän tutkimuslaitos
2008: Suomen Pankki
2009: Sampo Pankki
2010: Nordea
2011: Nordea
2012: Pellervon taloustutkimus
2013: Danske Bank
2014: Suomen Pankki
2015: Suomen Pankki
2016: Pellervon taloustutkimus
2017: Valtiovarainministeriö
2018: OP Ryhmä
2019: Pellervon taloustutkimus
2020: Hypo
2021: Palkansaajien tutkimuslaitos
2022: Elinkeinoelämän tutkimuslaitos (ETLA)
2023: Suomen Pankki
Aiheesta muualla

Taloustutkijoiden kesäseminaari (Arkistoitu – Internet Archive)
William Blanchard Jerrold

| William Blanchard Jerrold |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1826
Kuollut: 1884 (57–58 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  As cool as a cucumber (1850)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
William Blanchard Jerrold (1826–1884) oli englantilainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti huvinäytelmiä, joista As cool as a cucumber (1850) säilyi ohjelmistossa. Kansanvallan ja kansanomaisen monarkian yhtyminen oli Jerroldin lempiaate, jota hän isänsä kuoltua ajoi päätoimittamassaan viikkolehdessä Lloyd’s Weekly London Newspaper. Jerrold kirjoitti matkakertomuksia ja romaaneja sekä Napoleon III:n elämäkerran (1875–1882).
Jerroldin isä oli englantilainen humoristi ja draamakirjailija Douglas William Jerrold, jonka elämäkerran nuorempi Jerrold kirjoitti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Blanchard Jerrold Wikimedia Commonsissa