stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vera Jocić
Lisää aiheesta

http://www.acosopov.com/hall/biography?lang=en
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Verimuurahaiset

| Verimuurahaiset |
| --- | --- |
 Verimuurahainen (Formica sanguinea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Myrkkypistiäiset Aculeata
Yläheimo::  Muurahaismaiset Formicoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Alaheimo::  Suomumuurahaiset Formicinae
Tribus::  Formicini
Suku::  Formica
Alasuku::  Verimuurahaiset Formica (Raptiformica)  Forel, 1913
Lajit
 Verimuurahainen Formica sanguinea 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Verimuurahaiset (Formica (Raptiformica)) on Formica-suvun alasuku, johon kuuluu Suomessa yksi laji, verimuurahainen, Formica sanguinea. Alasukua käytetään lähinnä Euroopassa tai palearktisella alueella - nearktisella alueella se ei ole enää käytössä.
Lapinjärven kunnanvaltuusto

| Kunnanvaltuusto |
| --- | --- |

Kunta:  Lapinjärvi
Valtuutettuja:  21
Johto:  Päivi Lempiö (pj.)
Lapinjärven kunnantalo
Lapinjärven kunnanvaltuusto (ruots. Lappträsk kommunfullmäktige) on Lapinjärven korkein päättävä elin. Lapinjärven kunnanvaltuustoon valitaan 21 valtuutettua. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii Päivi Lempiö.
Paikkajako 1968–2021

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |  |  |  |  |
| vaalit | RKP | Kesk. | SDP | Kok. | SKDL Vas. | Vihr. | PS | Muut | äänestys- aktiivisuus |  |  |  |  |
| 1968 | 9 | 6 | 4 | 1 | 1 |  |  | - | 79,5 % |  |  |  |  |
| 1972 | 9 | 4 | 5 | - | 1 |  |  | 2 | 81,3 % |  |  |  |  |
| 1976 | 8 | 6 | 5 |  | 1 |  |  | 1 | 80,8 % |  |  |  |  |
| 1980 | 8 | 5 | 5 | 2 | 1 |  |  | - | 80,3 % |  |  |  |  |
| 1984 | 9 | 5 | 5 | 2 | - |  |  | - | 75,2 % |  |  |  |  |
| 1988 | 9 | 5 | 4 | 2 |  |  |  | 1 | 76,0 % |  |  |  |  |
| 1992 | 9 | 5 | 5 | 1 |  | 1 |  | - | 72,8 % |  |  |  |  |
| 1996 | 10 | 5 | 5 | 1 |  | - |  | - | 70,3 % |  |  |  |  |
| 2000 | 9 | 6 | 5 | 1 |  |  |  |  | 63,7 % |  |  |  |  |
| 2004 | 9 | 6 | 5 | - |  | 1 |  |  | 64,0 % |  |  |  |  |
| 2008 | 8 | 6 | 4 | 2 |  | 1 |  |  | 61,9 % |  |  |  |  |
| 2012 | 9 | 6 | 3 | 2 | - | 1 |  | - | 62,7 % |  |  |  |  |
| 2017 | 9 | 5 | 3 | 2 | - | 2 |  |  | 58,0 % |  |  |  |  |
| 2021 | 8 | 4 | 3 | 3 | - | 1 | 2 | - | 54,5 % |  |  |  |  |
Lähteet:
Valtuutetut kaudella 2021–2025

| Valtuutettu | Puolue | Ääniä |
| --- | --- | --- |
| Jordas, KimKim Jordas | RKP | 100 |
| Niemelä, HannuHannu Niemelä | PS | 95 |
| Sistola, MikaMika Sistola | Kesk. | 70 |
| Villikka, TuomasTuomas Villikka | Kok. | 66 |
| Wallén, GöranGöran Wallén | RKP | 62 |
| Lempiö, PäiviPäivi Lempiö | Kesk. | 53 |
| Kujala, ArtoArto Kujala | Kok. | 52 |
| Antas, OscarOscar Antas | RKP | 51 |
| Silfvast, SauliSauli Silfvast | SDP | 46 |
| Engård, BennyBenny Engård | RKP | 43 |
| Nygård, JonnaJonna Nygård | RKP | 40 |
| Frank, LindaLinda Frank | SDP | 33 |
| Enqvist, TomiTomi Enqvist | Kok. | 32 |
| Aalto, TuijaTuija Aalto | Kesk. | 31 |
| Lill-Smeds, Jan-ErikJan-Erik Lill-Smeds | RKP | 28 |
| Perttilä, KerstinKerstin Perttilä | RKP | 27 |
| Rantapää, EssiEssi Rantapää | Vihr. | 27 |
| Alatalo, MinnaMinna Alatalo | SDP | 23 |
| Rönkkö, AnneAnne Rönkkö | Kesk. | 20 |
| Ebeling, JuhaniJuhani Ebeling | PS | 18 |
| Wallén, Gun-VivianGun-Vivian Wallén | RKP | 16 |
Lähde:
Kuvaaja valtuuston paikkajakojen kehityksestä vuosina 1968–2021.
Edistykselliset

| Edistykselliset> Progresīvie |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  2011 (yhdistys) 2017 (puolue)
Johto:   Antoņina Ņenaševa (pj.)  Edmunds Cepurītis (pj.) 
Europarlamentaarikkoja:  0 / 8
Saeima:  0 / 100
Riian kaupunginvaltuusto:  11 / 60
Infobox OKNimi-testi OK: 
Edistykselliset (latv. Progresīvie) on latvialainen sosiaaliliberaalinen ja sosiaalidemokraattinen puolue. Sen puheenjohtajina toimivat Antoņina Ņenaševa ja Edmunds Cepurītis. Edistykselliset perustettiin yhdistyksenä vuonna 2011 ja puolue siitä tuli vuonna 2017.
Puolue haluaa lisätä terveydenhuollon ja sosiaaliturvan rahoitusta, torjua ilmastonmuutosta ja syventää Latvian yhteistyötä Pohjoismaiden kanssa.
Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa puolue keräsi 2,61 % äänistä, eikä saanut yhtään edustajaa saeimaan. Europarlamenttivaaleissa vuonna 2019 puolueen kannatus oli 2,90 %, ja se ei saanut yhtään meppiä. Riian kaupunkivaaleissa 2020 puolue oli vaaliliitossa Attīstībai/Par!-puolueryhmittymän kanssa. Vaaliliitto keräsi 26,14 % äänistä ja sai 18 edustajaa 60-paikkaiseen valtuustoon. Myöhemmin liittouma pieneni valtuustossa, kun Latvian kehityksen puolesta -puolue erosi siitä.
Uskonto Oulussa

Uskontokuntiin kuuluminen Oulussa, Tilastokeskus (2023)
Luterilaisuus (67.2%)
Muut uskonnot (1.9%)
Uskontokuntiin kuulumattomat (30.9%)
Oulun tuomiokirkko on kaupungin keskeinen maamerkki.
Tämä artikkeli käsittelee Oulun uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Oulun kaupungissa 67,2 prosenttia asukkaista kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,9 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 30,9 prosenttia väestöstä.
Historia > Luterilainen aika

Oulun seurakunta perustettiin Limingan alaiseksi kappeliksi vuonna 1592. Kirkko poltettiin venäläisten toimesta vuonna 1590. Oulu erotettiin itsenäiseksi maa- ja kaupunkiseurakunnaksi, kun vuonna 1605 perustettu Oulun kaupunki sai privilegionsa vuonna 1610. Turkan saaressa toimi kesäisin rukoushuone vuosina 1665–1822, joka joutui venäläisten polttamaksi vuonna 1715. Samoihin aikoihin venäläiset ryöstivät myös kaupungin kirkon. Oulunsalo perustettiin vuonna 1665 rukoushuonekuntana ja sai kappelin oikeudet vuonna 1803. Oulun kaupungin palossa vuonna 1822 tuhoutui osa arkistoa ja kirkko sekä tapuli paloivat pahasti.
Historia > Uskonnollisen vapauden aika

Uskonnollinen vapaus lisääntyi vuonna 1869, kun vapaan seuratoiminnan kieltänyt konventikkeliplakaatti kumottiin. Vuonna 1889 sallittiin myös siirtyminen pois luterilaisesta kirkosta. Vapaakirkollinen liike vakiinnutti toimintansa Oulussa vuonna 1883. Alkujaan toiminta oli ruotsinkielistä ja suomenkielinen toiminta kohentui 1890-luvulla. Oulun vapaaseurakunta rekisteröitiin virallisesti vuonna 1926. Metodistinen herätys saapui Ouluun vuonna 1885 ruotsalaisen Karl Johan Lindborgin työn kautta. Oulun metodistiseurakunta perustettiin vuonna 1907, mutta sen kannatus pysyi alkuaikoina varsin pienenä. Baptistien vaikutus alkoi Oulussa 1890-luvun lopulla ja ensimmäisenä saarnaajana toimi Edvard Tervonen. Oulun baptistiseurakunta perustettiin vuonna 1906.
Piispanistuin ja tuomiokapituli siirrettiin Kuopiosta Ouluun vuonna 1900, mistä lähtien hiippakunta on toiminut Oulun hiippakunnan nimellä. Jakamaton seurakunta jaettiin vuonna 1904 kolmeen osaan, jolloin muodostettiin Oulun tuomiokirkkoseurakunta, Oulujoen seurakunta ja Oulunsalon seurakunta. Oulujoki oli näistä aivan uusi seurakunta.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Oulujoesta siirrettiin toisen maailmansodan jälkeen Ouluun Väntön–Kastellin alue vuonna 1947 sekä Parkkisenkankaan–Myllyojan–Korvensuoran alue vuonna 1961. Lopulta Oulujoki liitettiin pääosin Oulun kaupunkiin vuonna 1965. Samoin Haukiputaan Pateniemi liitettiin samana vuonna Ouluun. Tämä vauhditti uutta seurakuntajakoa, jossa vuonna 1966 muodostettiin tuomiokirkkoseurakunta, Oulujoen seurakunta, Karjasillan seurakunta sekä Tuiran seurakunta. Tuomiokirkkoseurakunta oli kaksikielinen vuoteen 1994 saakka, jolloin ruotsinkieliset siirrettiin asuinpaikkansa vastaavaan seurakuntaan.
Protestantismi > Luterilaisuus > Evankelis-luterilainen kirkko

Oulussa toimii kuusi evankelis-luterilaista seurakuntaa, jotka kuuluvat Oulun tuomiorovastikuntaan. Oulussa toimivia seurakuntia ovat tuomiokirkkoseurakunta, Haukiputaan seurakunta, Karjasillan seurakunta, Kiimingin seurakunta, Oulujoen seurakunta, Oulunsalon seurakunta ja Tuiran seurakunta. Nämä seurakunnat kuuluvat yhdessä Oulun seurakuntayhtymään.
Oulu toimii myös Oulun hiippakunnan keskuspaikkana. Oulun hiippakunnan tuomiokapituli toimii kaupungissa.
Protestantismi > Luterilaisuus > Evankelis-luterilainen kirkko > Herätysliikkeet

Oulu on vanhoillislestadiolaisen liikkeen keskuspaikka ja kaupungin ympäristö on liikkeen voimakkainta tukialuetta. Myös muilla lestadiolaissuunnilla on Oulussa omat kannattajaryhmänsä. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen toimisto sijaitsee Oulussa. Oulussa toimivat vanhoillislestadiolaisten Kellon, Kiimingin, Oulun, Oulujoen, Oulunsalon kirkonkylän, Salonpään, Pateniemen ja Ylikiimingin rauhanyhdistykset. Muista lestadiolaissuunnista rauhansanalaisuuden piirissä Lähetysyhdistys Rauhan Sanalla on Oulussa oma paikallisyhdistyksensä. Esikoislestadiolaisilla on Oulussa oma rukoushuone.
Herännäisyyden piirissä Oulussa toimivat Herättäjä-Yhdistyksen paikallisosastoja ovat Karjasillan, Oulun pohjoisen alueen ja Oulunsalo-Kempeleen paikallisyhdistykset. Viidennen herätysliikkeen piirissä Oulu toimii Pohjois-Suomen Kansanlähetyksen keskuspaikkana. Kansanlähetyksen keskuksena toimii erityisesti Kellonkartanon kirkko. Suomen Raamattuopiston omistamalla Kellonkartanolla pitävät yhteistyössä jumalanpalveluksia useat eri herätysliikkeet.
Protestantismi > Muut luterilaiset kirkot

Suomen evankelisluterilaisella lähetyshiippakunnalla on Oulussa Timoteuksen luterilainen seurakunta. Seurakunnalla oli vuonna 2023 jäseniä 169 henkeä.
Protestantismi > Helluntailaisuus

Helluntailaisuuden piirissä Oulussa toimii Oulun helluntaiseurakunta. Lisäksi Oulussa toimii myös Haukiputaan helluntaiseurakunta. Helluntailiike saapui Ouluun vuonna 1912, jolloin Akseli Puhakainen ja Evert Jäppinen liittyivät helluntailaisuuteen. 1910-luvulla Oulussa oli noin 40 hengen ryhmä. Vuonna 1931 Lydia Korpi tuli Ouluun ja kokosi helluntailaisia kuorotoiminnan piiriin. Oulun helluntaiseurakunta järjestäytyi vuonna 1931.
Helluntaiseurakunta kasvoi vakiinnutti toimintansa ja kasvoi Otto Koivukankaan vaikutusaikana 1955–1970. Seurakunnan voimakas kasvukausi oli Toivo Viitalan kauden aikana, erityisesti vuonna 1983. 1980-luvulla seurakunnan jäsenmäärä oli noussut lähes tuhanteen jäseneen.
Katolinen kirkko

Roomalaiskatolisen kirkon piirissä Oulussa toimii Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta. Seurakunta kuuluu Helsingin katoliseen hiippakuntaan. Katolinen seurakunta kokoontuu Koskelan kaupunginosassa sijaitsevassa Nasaretin pyhän perheen kirkossa.
Ortodoksinen kirkko

Konstantinopolin patriarkaattiin kuuluvan Suomen ortodoksisen kirkon alaisuudessa Oulussa toimii Pohjois-Suomen ortodoksinen seurakunta. Pyhän Kolminaisuuden katedraali on Oulun ortodoksisen seurakunnan kirkko ja Oulun hiippakunnan pääkirkko eli katedraali. Kirkkorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Mikko Huhtela ja se valmistui kesällä 1957.
Kulttuuri > Tapahtumat

Oulussa on järjestetty useita kristillisiä suurtapahtumia. Herätysliikkeiden tapahtumista Oulu on isännöinyt vanhoillislestadiolaisten Suviseuroja 12 kertaa vuosina 1906–1907, 1916, 1924, 1928, 1933–1935, 1940, 1942, 1956 ja 1966. Suviseurat on järjestetty myös tuolloin itsenäisessä Oulunsalossa vuonna 1982. Rauhansanalaisten Suvijuhlat on järjestetyt Oulussa kaksi kertaa vuosina 1984 ja 1994. Herännäisten valtakunnalliset Herättäjäjuhlat on järjestetty kaupungissa neljä kertaa vuosina 1928, 1960, 1983 ja 2011. Vapaakirkollisten kesäjuhlat on järjestetty Oulussa vuonna 1977.
Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen keskustoimisto sijaitsee Kontinkankaalla.
Oulun helluntaikirkko.
Karkkilan kaupunginvaltuusto

| Kaupunginvaltuusto |
| --- | --- |

Kunta:  Karkkila
Valtuutettuja:  35
Johto:  Anna Tallgren (pj.)  Päivi Hellgren (1. vpj.)  Jarkko Ilonen (2. vpj.)  Raine Klemola (3. vpj.)
Karkkilan kaupunginvaltuusto on Karkkilan kaupungin ylin päättävä elin. Valtuustossa on 35 jäsentä, jotka valitaan neljän vuoden välein kuntavaaleilla. Valtuusto on pitkään ollut vasemmistoenemmistöinen. SKDL:llä oli enemmistö valtuutetuista vuosina 1945–1964.
Valtuusto kokoontuu Karkkilasalissa Anttilankadulla.
Paikkajako ja äänestysaktiivisuus vaaleittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vaalit | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Paikat | Äänestys- aktiivisuus |
| Vaalit | SKDL Vas. | SDP | Kok. | Kesk. | LKP | SMP PS | Vihr. | KD | Muut | Yht. | Äänestys- aktiivisuus |
| 1976 | 17 | 8 | 6 | 3 | 1 |  |  |  |  | 35 | 86,7 % |
| 1980 | 15 | 9 | 5 | 5 | 1 |  |  |  |  | 35 | 85,3 % |
| 1984 | 15 | 9 | 6 | 4 |  | 1 |  |  |  | 35 | 79,9 % |
| 1988 | 6 | 9 | 8 | 3 | 2 |  |  |  | 7a | 35 | 75,0 % |
| 1992 | 12 | 11 | 5 | 2 | 3 |  | 2 |  |  | 35 | 74,8 % |
| 1996 | 13 | 6 | 4 | 6 | 1 |  | 2 |  | 3b | 35 | 67,3 % |
| 2000 | 10 | 9 | 5 | 7 |  |  |  |  | 4c | 35 | 58,8 % |
| 2004 | 13 | 8 | 7 | 6 |  | 1 |  |  |  | 35 | 59,0 % |
| 2008d | 12 | 7 | 7 | 5 |  | 2 | 1 | 1 |  | 35 | 59,7 % |
| 2009 | 12 | 7 | 7 | 5 |  | 2 | 1 | 1 |  | 35 | 46,3 % |
| 2012 | 8 | 8 | 6 | 4 |  | 7 | 2 |  |  | 35 | 56,1 % |
| 2017 | 10 | 7 | 6 | 4 |  | 2 | 4 | 1 | 1e | 35 | 57,4 % |
| 2021 | 5 | 6 | 6 | 2 |  | 3 | 1 | 1 | 11f | 35 | 51,8 % |
Lähteet: Tilastokeskus, Oikeusministeriö, Yleisradio
a Demokraattinen Vaihtoehto b Terveen Karkkilan Puolesta yhteislista c Karkkila 2000 sitoutumattomien yhteislista d Vaalit määrättiin uusittaviksi e Valitsijayhdistys Raine Klemola f Karkkilaan sitoutuneet yhteislista
Puheenjohtajat

Veikko Alho SKDL (1970- ja 1980-luvuilla)
Matti Kuusela SDP (2005–)
Olli Palmu (–2005)
Rainer Virtanen SKDL
Anna Tallgren Kok. (2021–2023)
Aiheesta muualla

Karkkilan kaupunginvaltuusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannah Szenes

Hannah Szenes
Hannah Szenes (17. heinäkuuta 1921 Budapest – 7. marraskuuta 1944) oli unkarilainen laskuvarjojääkäri, runoilija ja sionisti. Hän on Israelissa kansallissankarin asemassa.
Szenes syntyi Katherine ja Béla Szenesin tyttäreksi. Isä oli kirjailija, joka kuoli Szenesin ollessa lapsi. Szenes alkoi itse kirjoittaa varhaisella iällä. Hän liittyi Unkarissa Budapestin antisemistisen ilmapiirin johdosta sionistiseen nuorisoliikkeeseen ja opiskeli hepreaa. Valmistuttuaan lukiosta Szenes muutti vuonna 1939 Palestiinan brittiläiseen mandaattiin. Siellä hän opiskeli kaksi vuotta maatalousalaa ennen liittymistään Sdot Yamin kibbutsiin. Kibbutsilla viettämänään aikana Szenes kirjoitti runoutta ja kibbutzelämää kuvaavan näytelmän.
Laskuvarjo-operaatio, kuolema ja jälkivaiheet

Vuonna 1943 Szenesia pyydettiin salaiseen sotilashankkeeseen, jonka tarkoitus oli Euroopan juutalaisten auttaminen. Hän ilmoittautui vapaaehtoisena laskuvarjojoukkoihin ja sai tätä varten koulutuksen Egyptissä. Hänet valittiin yhdeksi 33:sta henkilöstä, joiden oli määrä mennä laskuvarjoilla vihollislinjan taakse. Szenes laskeutui maaliskuussa 1944 Jugoslaviaan tarkoituksenaan päästä Budapestiin. Natsi-Saksa miehitti Unkarin maaliskuussa 1944, mikä lykkäsi suunnitelmien toteutusta. Szenes vietti kolme kuukautta Jugoslavian partisaanien seurassa ennen kuin ylitti Unkarin rajan 7. kesäkuuta 1944. Hän joutui kuitenkin poliisin pidättämäksi. Häntä pidettiin vangittuna ensin Szombathelyssa ja sitten Budapestissa. Kidutuksesta huolimatta Szenes kieltäytyi jakamasta tietoja poliisille. Koska Szenes ei tehnyt yhteistyötä, myös hänen äitinsä pidätettiin. Äiti ei ollut tiennyt tyttärensä poistuneen Palestiinasta ja kohtasi tämän kasvokkain vasta pidätyksen aikana. Szenesin lisäksi myös kaksi muuta laskuvarjojääkäriä pidätettiin. Näistä Yoel Palgi selviytyi toisesta maailmansodasta.
Lokakuussa 1944 Szenes puolusti oikeudenkäynnissä toimintaansa. Hänet tuomittiin kuolemaan maanpetoksesta. Hän ei anonut armahdusta. Szenes teloitettiin ampumalla 23-vuotiaana. Unkarin natsistisen Nuoliristi-puolueen joukot pakottivat tämän jälkeen Szenesin äidin kuolemanmarssille, mutta hän selviytyi, palasi Budapestiin ja muutti lokakuussa 1945 Palestiinaan. Myös Hannah Szenesin veli Giora oli muuttanut sinne tammikuussa 1944.
Vuonna 1950 Szenesin jäänteet siirrettiin Israeliin ja haudattiin sotilashautausmaalle Jerusalemin Herzl-vuorelle. Samana vuonna perustettiin Szenesin mukaan nimetty kibbutsi Yad Hana. Szenesin päiväkirjat ja runot julkaistiin postuumisti. Useisiin runoista on sittemmin tehty lauluja. Näistä eräs on Eli, Eli (Halikha LeKeisarya), johon sävelmän on tehnyt David Zehavi. Sen ovat tulkinneet laulajat Ofra Haza, Regina Spektor ja Sophie Milman. Aharon Megged kirjoitti Szenesin tarinasta näytelmän. Szenesista on tehty myös elokuva Hanna's War (1988).
Vuonna 1993 unkarilainen oikeusistuin muodollisesti kumosi Szenesin tuomion maanpetoksesta.
Korrelaatti

Korrelaatti on sana, lauseke tai lause, johon pronomini viittaa.
Lauseita on korrelaattien kohdalla kahdenlaisia: korrelaatittomia lauseita ja sellaisia, joista korrelaatti löytyy. Esimerkkilauseiden korrelaatit on lihavoitu ja pronominit kursivoitu.
1. Ei korrelaattia:
Tässä se nyt on.
Täällä jotkut kävivät.
2. Korrelaatti löytyy:
Jaakko pelasi jalkapalloa pallolla, joka oli puhjennut.
Kalle ajoi mopolla. Hän oli ostanut sen rahoilla, jotka hän oli hankkinut kesätöistä.
Finnerödja

| Finnerödja |
| --- | --- |

 Finnerödja
 Koordinaatit: 58°55′38″N, 14°26′22″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Laxå
Väkiluku (31.12.2023):  517
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Finnerödja on taajama Laxån kunnassa Örebron läänissä Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 517 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finnerödja Wikimedia Commonsissa
Suomenniemen koulu

| Suomenniemen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Opinraitti 20, 52830 Suomenniemi (Mikkeli)
Koordinaatit:  61.3292°N, 27.4404°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Laura Savander
Luokat:  1–6
Oppilaita:  30 (2018)
Verkkosivut
Suomenniemen koulu oli Mikkelin kaupungin eteläosassa, Suomenniemen pitäjän Suomenniemen kirkonkylässä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).  Se lakkautettiin kevääseen 2023.
Koulua kävi loppuvaiheessa noin 26 oppilasta (vuonna 2018 yhteensä 30 oppilasta).
Koulun vieressä sijaitsee Suomenniemen kirjasto.
Neule

Neule on neulomalla tehty vaate tai muu tekstiili. Neuletyyppejä ovat edestakaisneule, jossa on jatkuvasti neulottu oikeita silmukoita, sileä neule, joka on toiselta puolelta kokonaan oikeaa neuletta ja toiselta nurjaa sekä joustinneule, jossa on tehty välillä oikeita, välillä nurjia silmukoita vähintään kahden silmukan välein. Neulevaatteita ovat villaiset kaulaliinat, pipot, lapaset, sukat ja villapaidat. Neuleesta voivat koostua myös villaiset laukut ja muut villaiset käyttöesineet. Neuleesta koostuvat erityisesti monet lasten vaatteet.
Pietarsaaren kaupunginvaltuusto

| Kaupunginvaltuusto |
| --- | --- |

Kunta:  Pietarsaari
Valtuutettuja:  43
Johto:  Annica Haldin (rkp) (pj.)  Peter Boström (rkp) (1. vpj.)  Kari Koskela (sdp) (2. vpj.)  Kurt Hellstrand (kd) (3. vpj.)
Äänestysprosentti:  57,3 (2021)
Pietarsaaren kaupunginvaltuusto on Pietarsaaren kaupungin kunnanvaltuusto ja ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi kansanvaalilla.
Vuonna 1875 Pietarsaaren väkiluku oli niukasti alle 2000, joten lainsäädäntö ei edellyttänyt valitsemaan valtuustoa. Väkilukurajan uskottiin ylittyvän pian, joten raastuvankokouksen päätteeksi järjestettiin valtuustovaalit.  Pietarsaaren ensimmäiseen kaupunginvaltuustoon tuli valituksi: Gustaf Borg, Otto A Malm, John Blomström, L. Andreassén, Gabriel Serlachius, Fritz Pettersson, Carl Johan Lindström, Waldemar Schauman, Peder Granberg, Jakob Österberg, M.H. Winsten, Adolf Frederik Engström. Valtuuston ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valikoitui kauppaneuvos Otto A Malm, ja varapuheenjohtajaksi kaupunginlääkäri Gustaf Borg. Malm luopui vuoden kuluttua puheenjohtajan tehtävistä. Gustav Borg toimi puheenjohtajaana 1877-1904.
Pietarsaaressa on ollut poliittista järjestötoimintaa 1900-luvun alusta lähtien. Vuonna 1901 perustettiin suomenkielisten työväenyhdistys, ja ruotsinkielisten vuotta myöhemmin. Syksyllä 1906 perustettiin Ruotsalaisen kansanpuolueen paikallisosasto.
Kaupunginvaltuuston puolueet ovat vuoden 2021 kuntavaalien jälkeen suuruusjärjestyksessä: Ruotsalainen kansanpuolue 20 paikkaa, Suomen Sosialidemokraattinen puolue kahdeksan paikkaa, Kristillisdemokraatit neljä paikkaa, Vasemmistoliitto kolme paikkaa, PRO Pietarsaari kaksi paikkaa, Perussuomalaiset kaksi paikkaa Vihreät kaksi paikka, Keskusta yksi paikka ja Kokoomus yksi paikka.
Paikkajako vaaleittain > 1919–1936

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | Äänestys- aktiivisuus |  |
| vaalit | RKP | Suomalainen oikeisto | SDP | Kommunistit | Yht. | Äänestys- aktiivisuus |  |
| 1919 | 18 | 1 | 11 |  | 30 | 66,7 % |  |
| 1920 | 18 | 1 | 11 |  | 30 | 57,3 % |  |
| 1920 | 18 | 1 | 4 | 7 | 30 | 56,2 % |  |
| 1921 | 19 | 1 | 4 | 6 | 30 | 60,1 % |  |
| 1922 | 19 | 1 | 4 | 6 | 30 | 54,1 % |  |
| 1923 | 20 | 1 | 4 | 5 | 30 | 45,6 % |  |
| 1924 | 20 | 1 | 4 | 5 | 30 | 50,5 % |  |
| 1925 | 16 | 1 | 5 | 7 | 29 | 59,7 % |  |
| 1928 | 14 | 1 | 6 | 8 | 29 | 66,8 % |  |
| 1930 | 16 | 1 | 12 |  | 29 | 49,3 % |  |
| 1933 | 13 | 1 | 9 |  | 23 | 58,0 % |  |
| 1936 | 13 | 1 | 15 |  | 29 | 69,0 % |  |
Lähde:
Paikkajako vaaleittain > 1945–

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | Äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | RKP | Kok. | Suomalaiset porvarit | Kesk. | SKL KD | Vihr. | SDP | SKDL Vas. | PS | Muut | Yht. | Äänestys- aktiivisuus |
| 1945 | 11 |  | 1 |  |  |  | 8 | 9 |  |  | 29 | 74,6 % |
| 1947 | 11 |  |  |  |  |  | 9 |  |  |  | 29 | 77,8 % |
| 1949 | 11 |  |  |  |  |  | 12 | 8 |  |  | 31 | 75,4 % |
| 1953 | 12 |  |  |  |  |  | 11 | 8 |  |  | 31 | 75,9 % |
| 1956 | 11 |  | 1 |  |  |  | 11 | 8 |  |  | 31 | 70,4 % |
| 1960 | 9 |  | 1 |  |  |  | 10 | 8 |  | 3 | 31 | 80,9 % |
| 1964 | 10 |  | 2 |  |  |  | 12 | 9 |  | 2 | 35 | 76,7 % |
| 1968 | 13 |  | 3 |  |  |  | 12 | 7 |  |  | 35 | 77,6 % |
| 1972 | 13 |  | 1 |  |  |  | 12 | 7 |  |  | 35 | 74,8 % |
| 1976 | 16 | 2 |  |  | 1 |  | 14 | 10 |  |  | 43 | 76,2 % |
| 1980 | 15 | 2 |  |  | 1 |  | 15 | 10 |  |  | 43 | 76,9 % |
| 1984 | 16 | 2 |  | 1 | 1 | 2 | 13 | 8 |  |  | 43 | 77,1 % |
| 1988 | 16 | 2 |  | 2 | 1 | 1 | 14 | 7 |  |  | 43 | 75,8 % |
| 1992 | 16 | 1 |  | 2 |  | 2 | 14 | 8 |  |  | 43 | 75,2 % |
| 1996 | 15 | 3 |  | 2 | 2 | 2 | 12 | 7 |  |  | 43 | 66,2 % |
| 2000 | 15 | 1 |  | 6 | 5 | 1 | 9 | 6 |  |  | 43 | 63,9 % |
| 2004 | 17 | 1 |  | 2 | 4 |  | 8 | 5 |  | 6 | 43 | 66,7 % |
| 2008 | 18 | 1 |  | 2 | 4 |  | 10 | 4 |  |  | 43 | 67,4 % |
| 2012 | 18 | 1 |  | 1 | 4 | 1 | 9 | 1 | 1 | 5 | 43 | 63,5 % |
| 2017 | 19 |  |  | 1 | 4 | 1 | 10 | 5 |  | 3 | 43 | 64,2 % |
| 2021 | 20 | 1 |  | 1 | 4 | 2 | 8 | 3 | 2 | 2 | 43 | 57,3% |
Lähde:
Kaupunginjohtajat

Vuonna 1920 Anders Ahlström valittiin johtamaan Pietarsaaren rahatoimikamaria ja liikelaitoksia. Kaupunginjohtajainstituutio lisättiin kunnallislakiin vuonna 1927. Kaupunginjohtajan virka perustettiin virallisesti vuoden 1930 lopulla.
Alarik Ahlström 1931–1953
Paul Hallvar 1953–1961
Hans Finne 1961–1984
Nils Andersson 1984–2001
Göran Honga 2001–2006
Mikael Jakobsson 2006–2015
Anne Ekstrand vs. 2015–2016
Kristina Stenman 2016–2020
Anne Ekstrand 2021–