stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lagoúdia
Saaret

Saariryhmän saaret ovat:
|  | Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lagoúdi lounainen (ΝΔ Λαγούδι) | 39°24′57″N, 19°54′08″E | 0,014 |
| 2 | Lagoúdi koillinen (ΒΑ Λαγούδι) | 39°25′02″N, 19°54′14″E | 0,009 |
Leccon maakunta

Leccon maakunta (ital. Provincia di Lecco) on maakunta Lombardian hallintoalueella Pohjois-Italiassa.
Leccon maakunnan pinta-ala on 815 km2 ja väkiluku noin 340 000. Maakunnassa on 88 kuntaa, ja sen pääkaupunki on Lecco.
Leccon maakunnan maasto on vaihtelevaa, siellä on järviä, jokia ja vuoria, joista korkein on Monte Legnone (2 609 m mpy.). Maisemien sanotaan näkyvän monen klassisen maalauksen, kuten Leonardo da Vincin Mona Lisan taustalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leccon maakunta Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (italiaksi)
Leccon maakunta
Abbadia Lariana | Airuno | Annone di Brianza | Ballabio | Barzago | Barzanò | Barzio | Bellano | Bosisio Parini | Brivio | Bulciago | Calco | Calolziocorte | Carenno | Casargo | Casatenovo | Cassago Brianza | Cassina Valsassina | Castello di Brianza | Cernusco Lombardone | Cesana Brianza | Civate | Colico | Colle Brianza | Cortenova | Costa Masnaga | Crandola Valsassina | Cremella | Cremeno | Dervio | Dolzago | Dorio | Ello | Erve | Esino Lario | Galbiate | Garbagnate Monastero | Garlate | Imbersago | Introbio | Introzzo | La Valletta Brianza | Lecco | Lierna | Lomagna | Malgrate | Mandello del Lario | Margno | Merate | Missaglia | Moggio | Molteno | Monte Marenzo | Montevecchia | Monticello Brianza | Morterone | Nibionno | Oggiono | Olgiate Molgora | Olginate | Oliveto Lario | Osnago | Paderno d’Adda | Pagnona | Parlasco | Pasturo | Perledo | Pescate | Premana | Primaluna | Robbiate | Rogeno | Santa Maria Hoè | Sirone | Sirtori | Sueglio | Suello | Taceno | Torre de’ Busi | Tremenico | Valgreghentino | Valmadrera | Varenna | Vendrogno | Vercurago | Verderio | Vestreno | Viganò
Ukrainan talous

Ukrainan talous käsittelee Ukrainan valtion alueella harjoitettavaa taloutta. Ukraina on Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsen.
Historia

Neuvostoliiton tasavallat, mukaan lukien Ukrainan neuvostotasavalta, olivat keskusjohtoisen talouden vuoksi enemmän riippuvaisia toisistaan ja Venäjästä kuin läntisen Euroopan maat keskenään. Ukraina oli osa Neuvostoliiton vilja-aittaa, tuotti niin raaka-aineita ja sähköä kuin lentokoneita ja ohjuksia. Venäjältä ja muilta neuvostotasavalloilta tuotiin kulutushyödykkeitä ja öljyä. Vaikka toisen maailmansodan saksalaismiehitys vaurioitti Ukrainaa erittäin paljon, pian sodan jälkeen maa rakennettiin uudestaan sotaa edeltäneiden voimavarojen varaan. Vilja, sähköenergia ja raskas metalliteollisuus olivat Ukrainan talouden perusta 1990-luvun alkuun asti.
Ukrainan tasavallan itsenäistymisen jälkeen siirtyminen markkinatalouteen oli vaikeaa. Kilpailukykyisiä vientituotteita ei juuri ollut ja kauppa Venäjän federaation kanssa toi poliittisia kytkentöjä. Siirtymäkausi kesti 1990-luvun alun. Tuolloin puolitiehen jätetyt rakenteelliset uudistukset johtivat laajaan työttömyyteen. Palkanmaksu saattoi keskeytyä kuukausiksi. Valtio päästi markkinoille lisää rahaa, mikä edesauttoi huippukorkeaa inflaatiota. Kuten Venäjällä, valtionyritysten yksityistäminen merkitsi pienen vähemmistön rikastumista ja tuloerojen räjähdysmäistä nousua.
Neuvostoliiton hajoaminen aiheutti sen, ettei mustanmullan maa Ukrainan maataloustuotanto mennyt Venäjälle ilman kaupallista kilpailua. Venäjän konepaja- ja puolustusvälineteollisuuden romahdettua Ukrainan on täytynyt hakea Itä-Ukrainassa tuotetulle teräkselle uusia markkinoita esimerkiksi Aasiasta. Maa on edelleen merkittävä vetureiden, rautatiekaluston ja lentokoneiden valmistaja. Antonovin lentokonetehdas toimii Ukrainassa. Avaruusteknologiassa maa osallistuu esimerkiksi Zenit-kantorakettien valmistamiseen yhdessä Venäjän kanssa.
Korruptio on ollut suurongelma. Vuoden 2016 alussa julkaistussa Transparency International-järjestön vuoden 2015 maavertailussa Ukraina sijoittui koetun korruption CPI-indeksillä arvioituna Euroopan alhaisimmalle sijalle eli jäi jaetulle 130. sijalle vertailluista 168 maasta. Ajoittain osa ulkomaisista sijoittajista on lopettanut liiketoimintansa Ukrainassa byrokratian, korruption tai muun rikollisen toiminnan takia. Sittemmin korruption kitkemistä on painotettu ainakin julkisissa puheissa. Ukraina sai markkinatalouden aseman Euroopan unionilta ja Yhdysvalloilta 2005–2006. Päätökset avasivat ukrainalaistuotteille uusia markkinoita EU:n ja Yhdysvaltain alueella. Ukraina pääsi Maailman kauppajärjestö WTO:n jäseneksi 2008.
Janukovytsin valtakaudella ukrainalaisten pankkien omistajat varastivat asiakkaidensa talletuksia kymmenien miljardien Yhdysvaltain dollareiden arvosta. Varastetut rahat siirrettiin Kyproksen kaltaisiin veroparatiiseihin. Maailmanpankin mukaan tämä on historian suurin pankkisektorin väärinkäyttö.
Vuosina 2014–2015 Ukrainan talous romahti. Venäjän kauppa tyrehtyi ja monet merkittävät kaivokset jäivät miehitetyille alueille. Bruttokansantuote romahti 16 prosenttia.
Luonnonvaroja

Taloudellisesti merkittäviin luonnonvaroihin kuuluvat muun muassa: rautamalmi, kivihiili, mangaani, maakaasu, öljy, suola, rikki, grafiitti, titaani, magnesium, kaoliini, nikkeli, elohopea, puutavara ja peltomaa.
Vienti ja tuonti

Ulkomaankauppa oli tavaraviennin osalta vuonna 2012 vahvasti alijäämäinen. Ukrainan tavara viennin suuruus oli tuolloin 68,8 miljardia ja tuonnin 84,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Dollarimääräisesti merkittävin tavarakaupan kumppani oli Venäjä, jonne osuus viennistä oli 25,6 % (17,6 mrd USD) ja tuonnista 32,4 % (27,4 mrd USD). Muita tärkeitä vientimaita vuonna 2012 olivat Turkki 5,4 %, Egypti 4,2 %, Puola 3,7 %, Italia, 3,6 %, Kazakstan 3,6 %, Intia 3,3 ja Valko-Venäjä 3,3 % osuuksilla Ukrainan viennistä. Tuontimaista Venäjän jälkeen merkittävimpiä olivat Kiina 9,3 %, Saksa 8,0 % Valko-Venäjä 6,0 %, Puola 4,2 % ja Yhdysvallat 3,4 % osuuksilla. Vuonna 2012 vienti Suomeen oli vain 0,1 prosenttia (48,2 milj. USD) Ukrainan viennin kokonaisarvosta. Suomesta Ukraina toi 0,6 prosentin osuuden (485,2 milj. USD) ulkomaankaupan tuonnistaan.
Tärkeisiin vientituoteryhmiin kuuluvat perusmetallit ja niiden jalosteet (27,5 % viennistä, erityisesti rauta ja teräs), kasvinviljelytuotteet (13,4 %, lähinnä hiutaleet 10,2 % sekä öljykasvien siemenet ja hedelmät 2,5 %), mineraalituotteet (11,1 %, sis. mineraaliöljyt, polttonesteet ja öljynjalostustuotteet 5,3 %; malmit yms. 4,8 %), koneet ja laitteet (10,2 %), kuljetusvälineet (8,7 %, lähinnä rautatiekalusto 6,0 % ja ilma-alukset 1,3 %), kemianteollisuus (7,4 %) ja eläin- ja kasvisrasvat (6,1 %). Tuonnissa suurimmat tuoteryhmät olivat mineraalituotteet (32,5 %, erityisesti maakaasu 16,6 % koko tuonnista), koneet ja laitteet (15,5 %), kemianteollisuuden tuotteet (10,1 %, esimerkiksi lääkkeet ja lääkeaineet 3,9 %), liikennevälineet (9,5 % erityisesti ajoneuvot) ja perusmetallit ja niiden jalosteet (6,2 %).
Sen sijaan palvelujen vienti ylitti selvästi Ukrainan ulkomailta hankkimien palvelujen määrän. Palveluja vietiin 13,5 miljardilla ja niitä tuotiin 6,7 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Liikenteen osuus oli 63,0 prosenttia palveluviennistä, mutta vain 25,0 prosenttia palvelutuonnista. Liikenteessä suurin yksittäinen viennin osa-alue olivat putkikuljetukset Ukrainan kautta (3,2 mrd USD). Myös rautatie- (1,6 mrd USD), lento- (1,5 mrd USD, sis. ylilentomaksut) ja meriliikenteen (1,2 mrd USD) merkitys oli suuri positiivisen palvelutaseen muodostumisessa.
Valuutta, BKT ja keskipalkka

Uusi rahayksikkö Ukrainan hryvnia (lyhenne: UAH) otettiin käyttöön syyskuussa 1996, josta lähtien se on pystytty pitämään suhteellisen vakaana. Tärkeä uudistus on ollut yksityisyritysten verolainsäädännön yksinkertaistaminen ja selkeyttäminen. Uusia yrityksiä on syntynyt kuin sieniä sateella koska yksityisyrittäjien ei enää tarvitse kärsiä satunnaisista ja mielivaltaisista veroista. Yksi hryvnia (lausutaan grivna) oli vuoden 2013 lopulla arvoltaan noin 0,09 euroa.
Vuonna 2011 Ukrainan bruttokansantuote (BKT) oli 1 302 miljardia hryvniaa (UAH) eli vuoden 2011 lopun vaihtokurssein noin 126,4 miljardia euroa. Jokaista ukrainalaista kohden tämä oli keskimäärin 28 488 hryvnaa eli 2 766 euroa tuona vuonna. Korkein alueellinen BKT-osuus, noin 7 742 euroa vuodessa henkeä kohden, tehtiin Kiovassa. Kiovan osuus koko maan BKT-kertymästä oli 17,2 prosenttia. Määrällisesti merkittäviin lukeutuivat myös Donetskin (12,4 %), Dnipropetrovskin alue et (10,8 %) ja Harkovan alueet (5,9 % osuus maan BKT-kertymästä). Alhaisinta alueellisen bruttokansantuotteen kertyminen (noin 1 285 euroa henkeä kohden vuonna 2011) oli Tšernivtsin alueella. Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö IMF:n tilastojen ja ennusteiden Ukrainan bruttokansantuoteen arvioitiin vuosina 2012–2013 saavuttaneen vuosen 2009 lamaa edeltävän tason. IMF:n tilastoissa henkeä kohti laskettu BKT oli 28 555 hryvnaa (eli lähellä kansallisesti ilmoitettua arvoa) eli 3 584 Yhdysvaltain dollaria (USD) ja ostovoimakorjattu BKT-arvo likipitäen kaksinkertainen eli 7 210 dollaria. Keskimääräinen henkeä kohti laskettu BKT-osuus on Ukrainassa maantieteellisen Euroopan matalimpia, joskin ainakin naapurimaa Moldovassa (3 382 USD/ henki) ostovoimakorjattu BKT-taso asukasta kohden jäi alle puoleen Ukrainan arvosta. Ostovoimakorjattu bruttokansantuote asukasta kohden oli selvästi korkeampi esimerkiksi Valko-Venäjällä (15 056 USD/henki) ja Venäjällä (16 768 USD/henki).
Keskimääräinen kuukausipalkka oli Ukrainassa vuonna 2013 noin 2 766 hryvniaa eli vuoden 2013 lopun vaihtokurssein 296 euroa. Keskimääräinen kuukausipalkka vaihteli aluetasolla Ternopilin alueen 214 ja Kiovan 453 euron välillä. Elintason mataluuden ja useita naapurimaitaan heikomman talouskehityksen johdosta Ukrainasta on muuttanut miljoonia aiempia asukkaita pois 1990-luvun alun jälkeen. Väestön tukalaa taloustilannetta ei tutkijoiden mielestä ole kunnolla ymmärretty länsimaissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Observatory of Economic Complexity: Ukraine (englanniksi)
Maailman kauppajärjestön (WTO:n) jäsenet
Albania
Angola
Antigua ja Barbuda
Arabiemiirikunnat
Armenia
Argentiina
Australia
Bahrain
Bangladesh
Barbados
Belize
Benin
Bolivia
Botswana
Brasilia
Britannia
Brunei
Burkina Faso
Burundi
Chile
Costa Rica
Djibouti
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
Egypti
El Salvador
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Euroopan unioni
Fidži
Filippiinit
Gabon
Gambia
Georgia
Ghana
Grenada
Guatemala
Guinea
Guinea-Bissau
Guyana
Haiti
Honduras
Hongkong
Indonesia
Intia
Islanti
Israel
Jamaika
Japani
Jordania
Kambodža
Kamerun
Kanada
Kenia
Keski-Afrikka
Kiina
Kirgisia
Kolumbia
Kongon demokraattinen tasavalta
Kongon tasavalta
Kuuba
Kuwait
Lesotho
Liechtenstein
Macao
Madagaskar
Makedonian tasavalta
Malawi
Malediivit
Malesia
Mali
Marokko
Mauritania
Mauritius
Meksiko
Moldova
Mongolia
Mosambik
Myanmar
Namibia
Nepal
Nicaragua
Niger
Nigeria
Norja
Norsunluurannikko
Oman
Pakistan
Panama
Papua-Uusi-Guinea
Paraguay
Peru
Qatar
Ruanda
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Salomonsaaret
Sambia
Saudi-Arabia
Senegal
Sierra Leone
Singapore
Sri Lanka
Suriname
Swazimaa
Sveitsi
Taiwan
Tansania
Thaimaa
Togo
Tonga
Trinidad ja Tobago
Tšad
Tunisia
Turkki
Uganda
Ukraina
Uruguay
Uusi-Seelanti
Venezuela
Venäjä
Vietnam
Yhdysvallat
Zimbabwe
| --- | --- |
EU:n jäsenmaat:   Alankomaat  Belgia  Bulgaria  Espanja  Irlanti  Italia  Itävalta  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Slovakia  Slovenia  Suomi  Tanska  Tšekki  Unkari  Viro 
Rautatieliikenne on eräs Ukrainan keskeisimpiä liikennemuotoja. Luhanskissa junanvetureita on valmistettu myös vientiin.
Viidensadan hryvnian seteli. Vuoden 2013 lopussa tämä vastasi 45 euroa.
Lagoúdi-Zia

| Lagoúdi-Zia Λαγούδι-Ζια |
| --- | --- |
 Lagoúdi-Zia
 Koordinaatit: 36°50′46″N, 27°12′16″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kos
Kunta:  Kos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6401020104
Väkiluku (2011):  151
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lagoúdi-Zia (kreik. Λαγούδι-Ζια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kosin saarella ja kuuluu Kosin kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Díkaioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kosin kunnan Díkaioksen kunnallisyksikköön. Kylä, joka oikeastaan koostuu kahdesta yhteenkasvaneesta kylästä Lagoúdista ja Ziasta, on osa Asfendioún kyläyhdyskuntaa. Sen väkiluku on 151 (vuonna 2011).
Kylä sijaitsee Díkaios-vuoren pohjoisrinteellä Kosin saaren keskiosissa, ja se tunnetaan hyvistä näköaloistaan suureen osaan saarta.
Näkymä Ziasta Lagoúdin kylään. Taustalla Kálymnos ja Psérimos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zia Wikimedia Commonsissa
La donna è mobile

Kolmannen näytöksen lavasteet (Théâtre national de l'Opéra, Palais Garnier vuodelta 1885)
La donna e mobilen teema
La donna è mobile ("Nainen on ailahtelevainen") on kuuluisa aaria Giuseppe Verdin oopperasta Rigoletto vuodelta 1851. Aarian esittää Mantuan (Mantova) herttua oopperan kolmannen näytöksen alussa. Mantuan Herttuan rooli ja La donna è mobile ovat (lyyrisen) tenorin äänialalle sävellettyjä.
Enrico Caruso noin vuonna 1908.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Verdi sävelsi Mantuan herttuan roolin erityisesti tenori Raffaele Miratelle, joka esittikin roolin ensi-illassa Venetsian La Fenicessä 1851. Aaria pyrittiin pitämään salassa mahdollisimman pitkään ennen ensi-iltaa, sillä Verdi ymmärsi säveltäneensä helposti mieleenpainuvan melodian, joka tulisi olemaan oopperan huippuhetki eikä halunnut melodian paljastuvan ennen ensi-iltaa. Mirate saikin aarian harjoiteltavakseen vasta muutamaa tuntia ennen ensi-iltaa. Aaria osoittautuikin todelliseksi hitiksi ja se on ollut ensi-illastaan asti muun muassa venetsialaisten gondolieerien esityslistalla. Aaria on yksi tunnetuimmista ja esitetyimmistä aarioista oopperan  historiassa. Tunnettuja tulkintoja aariasta ovat esittäneet muun muassa Luciano Pavarotti ja Enrico Caruso.
Libretto

| Italiaksi | Suomeksi |
| --- | --- |
La donna è mobile Qual piuma al vento, muta d'accento e di pensiero.: Nainen on huikentelevainen  kuin sulka tuulessa, vaihteleva äänessä ja ajatuksessa.
Sempre un amabile, leggiadro viso, in pianto o in riso, è menzognero.: Aina suloiset,  kauniit kasvot itkevinä ja nauravina ovat valheelliset
La donna è mobil'. Qual piuma al vento, muta d'accento e di pensier'!: Nainen on huikentelevainen  kuin sulka tuulessa, vaihteleva äänessä ja ajatuksessa ja ajatuksessa
e di pensier e di pensier: ja ajatuksessa ja ajatuksessa
È sempre misero chi a lei s'affida, chi le confida mal cauto il cuore!: Aina on onneton se, joka luottaa häneen, se, joka uskoo hänelle varomattoman sydämensä
Pur mai non sentesi felice appieno chi su quel seno non liba amore!: Vaan ei ikinä tunne  täyttä iloa se, joka siitä povesta ei siemaise rakkautta!
La donna è mobil' Qual piuma al vento, muta d'accento e di pensier' e di pensier' e di pensier': Nainen on huikentelevainen  kuin sulka tuulessa, vaihteleva äänessä ja ajatuksessa ja ajatuksessa ja ajatuksessa
Aiheesta muualla

La Donna e Mobilen nuotit ja libretto
Luciano Pavarotti: La donna e Mobile Youtubessa
Lapinjärven Porlammin työväentalo

| Lapinjärven Porlammin työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Porlammi, Lapinjärvi
Valmistumisvuosi:  1908
Tuhoutui:  1967
Rakennuttaja:  Porlammin työväenyhdistys
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapinjärven Porlammin työväentalo  oli Lapinjärven kunnassa Porlammin kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Porlammin työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Yhdistyksen toiminta lähti vireästi liikkeelle, ja jäseniä oli seuraavana vuonna jo 90. Tämän jälkeen jäsenmäärä vaihteli vuosittain. Sosialistien kannatus oli vuoden 1907 eduskuntavaaleissa Porlammilla 65,5 %. Työväentalo rakennettiin vuonna 1908. Sos.dem. piirijärjestön vuosikertomuksen mukaan työväenyhdistyksellä ja osuuskaupalla oli yhteinen talo. Vuonna 1908 perustettu Porlammin Osuuskauppa osti riihirakennuksen, joka purettiin ja rakennettiin uudelleen työväentalon yhteyteen. Tämä toimi osuuskaupan ensimmäisenä liikerakennuksena vuoteen 1920 saakka. Tämänkin jälkeen talossa toimi osuuskaupan sivumyymälä. Vuonna 1948 se annettiin henkilökunnan käyttöön. Porlammin työväenyhdistyksen toiminta oli vaihtelevaa, välillä yhdistyksen toiminta oli vuosia pysähdyksissä..
Työväenyhdistys joutui 1960-luvulla konkurssitilaan ja lopettamaan toimintansa. Perustettu uusi yhdistys Lapinjärven Sosialidemokraatit osti työväentalon pakkohuutokaupasta. Työväentalo paloi vuonna 1967.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalolla oli yhdistystoiminnan lisäksi näyttämö- ja muuta harrastustoimintaa. Siellä oli myös kirjasto, jonka kokoelmassa oli 32 nidettä vuonna 1909. Vuonna 1942 työväentalolla järjestettiin suuret kesä- ja arpajaisjuhlat. Päiväjuhlassa oli läsnä 600 henkeä ja iltajuhlassa niin paljon, että lipunmyynti piti keskeyttää. Ennen tulipaloa talolla oli toiminut elokuvateatteri.
Laura Rajahalme

Laura Rajahalme (s. 17. kesäkuuta 1995) on suomalainen pesäpalloilija. Rajahalme pelaa Superpesistä Joensuun Mailassa. Rajahalmeen kasvattajaseura on Peräseinäjoen Toive. Hän pelaa sisäpelissä kotiuttajana ja ulkokentällä kakkosvahtina.
Kaudet 2013 ja 2015–2018 Rajahalme pelasi Superpesistä Seinäjoen Maila-Jusseissa. Rajahalme on kauden 2020 runkosarjan päättymiseen mennessä pelannut 96 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt neljä kunnaria ja 41 tavallista juoksua, tuonut 16 juoksua ja kerännyt 227 kärkilyöntiä. Rajahalme on pelannut kolme Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on kerännyt kolme kärkilyöntiä. Rajahalme on pelannut neljä Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt kahdeksan kärkilyöntiä.
Laura Reinilä

| Laura Reinilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  suomi
Titteli:  suurlähettiläs
Laura Reinilä on suomalainen entinen diplomaatti ja suurlähettiläs. Ennen eläkkeelle jäämistään hän toimi Suomen Ulkoministeriön palveluksessa suurlähettiläänä Neuvostoliitossa, Ukrainassa, Libyassa ja Tunisiassa.
Reinilä on hengellinen ja on kertonut saaneensa uskosta turvaa suurlähettiläänä toimiessaan. Hän on myös työskennellyt pyhäkoulun opettajana ja kuulunut Lauttasaaren seurakuntaneuvostoon.
La finta giardiniera

La finta giardiniera, KV 196 (suom. Valepuutarhuritar) on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kolminäytöksinen ooppera.
Oopperan synty

Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian III tilasi La finta giardinieran Münchenin karnevaaleihin 1775. Mozart aloitti sävellystyön syyskuussa 1774, ja joulukuun alussa hän matkusti isänsä kanssa Müncheniin viimeistelemään oopperan. Oopperan kantaesitys oli valtava menestys. Mozart kirjoitti äidilleen Salzburgiin: "Jumalan kiitos! Oopperani esitettiin eilen 13. päivänä, ja se oli sellainen menestys että minun on mahdotonta kuvailla suosionosoituksia Mamalle. Ensinnäkin koko teatteri oli niin täynnä että monia ihmisiä jouduttiin käännyttämään pois. Lisäksi joka aarian jälkeen oli valtava meteli, kättentaputuksia ja Viva Maestro! -huutoja."
Serpettan esittäjän sairastuttua oopperan toinen esitys jouduttiin keskeyttämään, ja kolmannen esityksen jälkeen Giardiniera jäi kokonaan pois Münchenin oopperan ohjelmistosta.
Henkilöt

Sandrina (kreivitär Violante), valepuutarhuritar (sopraano)
Serpetta, pormestarin kamarineito, rakastunut pormestariin (sopraano)
Arminda, pormestarin sisarentytär (soprano)
ritari Ramiro, Armindan hylätty kosija (kontratenori)
kreivi Belfiore, Armindan rakastaja, aiemmin Violanten rakastaja (tenori)
Don Anchise, Lagoneron pormestari, rakastunut Sandrinaan (tenori)
Nardo (Roberto), kreivitär Violanten palvelija (basso)
Laiton uhkaus

Laiton uhkaus  on Suomessa sanallisesti tai aseella tapahtuva toisen ihmisen henkeen tai terveyteen kohdistuva rikoksella uhkaus, jonka perusteella uhatulla on syytä pelätä henkilökohtaisen turvallisuuden tai omaisuuden olevan vakavassa vaarassa. Se on Suomen rikoslain mukaan rikos, josta rangaistaan sakoilla tai enintään kahden vuoden vankeusrangaistuksella. Laittomasta uhkauksesta, joka kohdistuu henkeen, käytetään myös sanaa tappouhkaus.[lähde? ]
Laiton uhkaus on virallisen syytteen alainen rikos tilanteissa, joissa uhkaus kohdistuu henkilöön hänen työtehtävänsä tai julkisen luottamustehtävänsä vuoksi.
Aiheesta muualla

Rikoslaki, 25 luvun 7 § Finlex.  (21.4.1995/578). Arkistoitu 17.10.2015. Viitattu 23.10.2012.
LAB-yhtyeen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 3 |  |
| ↙Singlet | 10 |  |
| ↙Musiikkivideot | 5 |  |
Tämä artikkeli on suomalaisen rockyhtyeen LAB:n diskografiasta. Yhtye on julkaissut kolme albumia vuosina 2000–2005. Vuonna 2005 julkaistiin myös yhtyeen viimeiset singlet ennen yhtyeen toiminnan loppumista. Syksyllä 2022 yhtye julkaisi 17 vuoden tauon jälkeen uuden singlen.
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista |
| --- | --- | --- |
| Porn Beautiful |  Julkaistu: 13. maaliskuuta 2000  Formaatti: CD / digitaalinen  Levy-yhtiö: BMG | 34 |
| Devil Is a Girl |  Julkaistu: 21. lokakuuta 2002  Formaatti: CD / digitaalinen  Levy-yhtiö: BMG | 14 |
| Where Heaven Ends |  Julkaistu: 28. helmikuuta 2005  Formaatti: CD / digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony BMG | 24 |
Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Get Me a Name” | 1999 | — | — | Porn Beautiful |
| ”’Til You’re Numb” | 1999 | — | — | Porn Beautiful |
| ”Isn’t He Beautiful” | 2000 | — | — | Porn Beautiful |
| ”Killing Me” | 2000 | — | — | Porn Beautiful |
| ”Beat the Boys” | 2002 | 12 | 17 | Devil Is a Girl |
| ”Machine Girl” | 2003 | — | — | Devil Is a Girl |
| ”When Heaven Gets Dirty” | 2005 | 9 | 1 | Where Heaven Ends |
| ”Love Like Hell!” | 2005 | — | — | Where Heaven Ends |
| ”The Pianist 1910–2016” | 2022 | — | — |  |
| ”Please Killinn” | 2023 | — | — |  |
Musiikkivideot

'Til You're Numb (ohj. Pasi Pauni)
Beat the Boys (ohj. Miikka Lommi)
Machine Girl
When Heaven Gets Dirty (ohj. Alex Diezinger)
The Pianist 1910–2016 (ohj. Teemu Myöhänen)
La cripta e l’incubo

| La cripta e l’incubo |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Camillo Mastrocinque
Käsikirjoittaja:  Tonino Valerii Ernesto Gastaldi
Perustuu:  Sheridan Le Fanun romaaniin
Tuottaja:  Mario Mariani
Säveltäjä:  Carlo Savina
Kuvaaja:  Giuseppe Aquari Julio Ortas
Leikkaaja:  Roberto Cinquini
Tuotantosuunnittelija:  Demofilo Fidani
Pääosat:  Christopher Lee Adriana Ambesi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Espanja
Tuotantoyhtiö:  E.I. Associates Producers Hispamer Films
Ensi-ilta:   27. toukokuuta 1964  1. elokuuta 1966
Kesto:  82 minuuttia 84 minuuttia (UK)
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  4 915 571 ESP (Espanja)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
La cripta e l’incubo (engl. Crypt of the Vampire; esp. La maldición de los Karnstein) on Camillo Mastrocinquen ohjaama italialais-espanjalainen kauhuelokuva vuodelta 1964. Kauhuelokuvan pääosissa ovat Christopher Lee ja Adriana Ambesi. Crypt of the Vampire kertoo kreivi Karnsteinin (Lee) Laura-tyttärestä (Ambesi), jota alkaa riivata muinaisen pahan noidan henki. Pian tämän jälkeen alkaa tapahtua salaperäisiä murhia...
Elokuvan käsikirjoituksen olivat laatineet Tonino Valerii ja Ernesto Gastaldi Sheridan Le Fanun romaanin Carmilla pohjalta. Elokuvan tuottajana toimi Mario Mariani. La cripta e l’incubo kuvattiin Balsoranon linnassa, Abruzzon L'Aquilassa, Italiassa. Elokuvasta  käytetään myös nimiä Crypt of the Vampire ja Terror in the Crypt.
La cripta e l’incubo sai ensi-iltansa kotimaassaan Italiassa 27. toukokuuta vuonna 1964. Toisessa kotimaassaan Espanjassa elokuva sai ensi-iltansa vasta 1. elokuuta vuonna 1966. La cripta e l’incubo tuotti Espanjassa noin 5 miljoonaa pesetaa.
La cripta e l’incubo on julkaistu videolle ja DVD:lle.