stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lolita (pukeutuminen)
Tyyli > Muita lolita-alatyylejä

Osa alatyyleistä ovat harvinaisempia kuin toiset, sekä osa tyyleistä voivat olla ainoastaan länsimaalaisten tyyliin pukeutujien keksimiä.
Casual lolita on epämuodollisin versio lolitasta, jota suositaan eniten arkipukeutumisessa esimerkiksi kouluun mentäessä.
Country lolita on ”maalaistyyliin” pukeutuva lolita. Asuissa nähdään useasti esimerkiksi mansikoita ja gingham-ruutuja ja päässä voidaan käyttää vaikkapa olkihattuja. Countryvaikutteita on nähtävissä useimmiten sweet- ja classic lolitassa.
Ero lolita asuissa nähdään eroottisempia vivahteita. Asun ei välttämättä tarvitse olla paljastavampi, mutta näin usein on. Eroottisempia vivahteita haetaan yleensä vain pienillä yksityiskohdilla, kuten värimaailmalla, helman pituudella, meikillä, kaulanauhoilla, sukkanauhoilla jne.
Guro lolita on synkkä, halloween-sävytteinen tyyli. Guro lolita yhdistelee perinteistä lolita-tyyliä kauhuelementteihin, kuten tekovereen, silmälappuihin tai revittyihin linjoihin.
Hime lolita eli prinsessalolita, joka ottaa vaikutteita japanilaisesta himegyaru-tyylistä. Tyyliin katsotaan usein kuuluvaksi sweet lolitaan. Keskeisimpiä piirteitä tyylissä ovat kimalle, koristeellisuus ja muhkea kampaus, jota koristaa usein pieni tiara tai ruusuja.
Kodona, Ouji ja Dandy katsotaan usein kuuluvan lolitaan sen miespuolisina vastineina. Tyylit ovat tarkoitettu sekä mies- että naispuolisille harrastajille. Kodona-tyylille ominaista on lievä pikkupoikamaisuus ja dandy hakee vaikutteita viktoriaanisesta miesten pukeutumisesta.
Kuro/Shiro/jne. lolita on kokonaan yhteen väriin pukeutuva lolita (kuro=musta, shiro=valkoinen).
Military lolita ottaa nimensä mukaisesti vaikutteita armeijateemasta. Tyyli on edelleen vähän outolintu sen outouden takia, mutta siitä huolimatta esimerkiksi Metamorphose on tehnyt armeijateemaisen vaatemalliston.
OTT-lolita tulee sanoista englannin kielisistä sanoista "over the top". Tyylisuuntausta sovelletaan nykyään pääasiassa sweet lolitaan, mutta myös classic lolitaan. OTT-tyylille on tyypillistä näyttävät asukokonaisuudet, jotka harvemmin sopivat täysin tavalliseen arkeen.
Qi-lolita on kiinalaisista qipao-vaatteista vaikutteita saava tyyli.
Sailor/Pirate lolita ottaa vaikutteita merimies/-rosvo-vaatteista.
Wa-lolita japanilaisista kimonoista vaikutteita saava tyyli. Hame on yleensä polvimittainen, mutta kaulus, hihat ja kangasvalinnat kimonotyyppisiä. Asu voi olla myös perinteinen lolita-asu, johon on yhdistetty kimonotyylisiä vaikutteita, kuten printti ja hiuskoristeet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anna Rantasila: Lolitan pitsinen maailma. Utain 7.12.2007.
Markku Peltola

| Markku Juhani  Peltola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1956 Helsinki
Kuollut: 31. joulukuuta 2007 (51 vuotta) Kangasala
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980–2007
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Markku Juhani "Peltsi" Peltola (12. heinäkuuta 1956 Helsinki – 31. joulukuuta 2007 Kangasala) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja muusikko. Hän vietti lapsuutensa synnyinkaupungissaan Helsingissä. Hän oli mukana Tampereella Kulttuuriravintola Telakan toiminnassa, jonka yksi perustajajäsen hän oli.
Peltola aloitti Helsingissä Kellariteatterissa, siirtyi 1980-luvun alussa Vaasan kaupunginteatteriin ja sieltä Kajaaniin. Laitosteattereiden jälkeen hän liittyi monitaiteelliseen Motelli Skronkle -ryhmään. Hänen viimeinen ohjauksensa Telakalle oli Aktivisti.
Peltolan tunnetuin elokuvarooli on miespääosa Aki Kaurismäen 2002 ensi-iltaan tulleessa elokuvassa Mies vailla menneisyyttä. Muita elokuvia, joissa Peltola näyttelee, ovat muun muassa Vares, V2 – Jäätynyt enkeli, Hymypoika, Kauas pilvet karkaavat,  Ruokala Lokki, Jadesoturi ja Perhoshäkki. Pekka Lehdon ohjaamassa Kalervo Palsasta kertovassa elokuvassa Kalervo Palsa ja kuriton käsi Peltolalla on kaksi roolia, toinen intiaanipäällikkönä ja toinen Palsan isänä.
1980-luvun alusta asti Peltola soitti bassoa ja lauloi Motelli Skronkle -yhtyeessä. Hän teki kaksi soololevyä. Ensimmäinen, Buster Keatonin ratsutilalla, jonka julkaisi Ektro Records -pienlevy-yhtiö, ilmestyi vuonna 2003 ja toinen, Buster Keaton tarkistaa idän ja lännen, vuonna 2006.
Markku-liitto valitsi vuonna 2003 Peltolan seitsemänneksi vuoden Markuksi.
Peltola kuoli vaikeaan sairauteen 31. joulukuuta 2007 aamuyöllä kotonaan Kangasalla. Peltola on haudattu Kalevankankaan hautausmaan pohjoisen uurna-alueen muistolehtoon.
Filmografia

| --- | --- |
 Espanjankävijät (1980)  Valehtelija (1981)  Painija (1985)  Sokeri-Sakari (1989)  Me olemme viisi ystävää (1990)  Tuhlaajapoika (1992)  Papukaijamies (1992)  Harjunpää ja kiusantekijät (1993)  Scale (1996)  The Night (1996)  Kauas pilvet karkaavat (1996)  Merisairas (1996)  Mustasilmä-Susanna ja lepakkoluolan aarre (1997)  Dual (1999)  Juha (1999)  Armon aika (1999)  Epäilyksen varjo (2001) :  Dogs Have No Hell (2002)  Vanhan miehen viimeinen päivä (2002)  Mies vailla menneisyyttä (2002)  Perhoshäkki (2003)  Kohtalon kirja (2003)  Hymypoika (2003)  Vares – yksityisetsivä (2004)  Eläville ja kuolleille (2005)  Lupaus (2005)  Kamome shokudo (2006)  Jadesoturi (2006)  Riivaaja (2007)  Tutkijat (2007)  Jadesoturi (extra) (2007)  V2 – Jäätynyt enkeli (2007)  Kalervo Palsa ja kuriton käsi (2013)
Lintuinfluenssa

Elektronimikroskoopilla otettu kuva H5N1-viruksista (Lähde: tri. Erskine Palmer, CDC).
Lintuinfluenssa on linnuissa ja joissain nisäkkäissä esiintyvä virustauti, joka löydettiin Italiassa 1900-luvun alkupuolella. Tautia tiedetään esiintyvän maailmanlaajuisesti. Lintuinfluenssaviruksesta on löydetty yli 140 erilaista tyyppiä, joista suurin osa aiheuttaa linnuille vain lieviä oireita (ns. matalan vaarallisuusluokan tai matalapatogeeniset tyypit) ja on ihmisille vaarattomia. Osa tyypeistä aiheuttaa vakavampia oireita; näitä tyyppejä ei normaalisti esiinny luonnonvaraisissa linnuissa, vaan ne ovat tyypillisesti siipikarjan sairauksia (ns. korkean vaarallisuusluokan tai korkeapatogeeniset tyypit).
Suurimpia viruksen aiheuttamia huolenaiheita on sen nopea leviäminen muuttolintujen kulkureittejä pitkin. Tosin esimerkiksi BirdLife Suomi ja lukuisat muut lintutieteelliset yhdistykset eivät usko muuttolintujen levittäneen tautia Aasiasta siinä määrin kuin on pelätty – lintuinfluenssa on levinnyt lähinnä siipikarjan kuljetusreiteillä.
Korkeapatogeeninen H5N1-virus löydettiin vuonna 1996 Kiinassa, jossa se levisi siipikarjasta ihmisiin aiheuttaen laajamittaisia kuolemia vuosina 1996–1997. Vuonna 2003 löydettiin uusi H5N1-virus Kaakkois-Aasiassa, aiheuttaen voimakkaita tartuntoja siipikarjassa. Vuoteen 2005 mennessä virus oli levinnyt Lähi-itään ja Eurooppaan luonnonvaraisten lintujen mukana. Nykyisen laajan lintuinfluenssaepidemian aiheuttaa jälleen uusi H5N1-virus, joka löydettiin vuonna 2021 Pohjois-Amerikasta. Virus leviää heikosti ihmisiin, eikä ihmisten välisiä tartuntoja ole vahvistettu. Ihmiseen tarttuessaan virus kuitenkin aiheuttaa vakavan taudin.
Tartuntatapa

Taudin aiheuttaa influenssa A -virus. Virus leviää ensisijaisesti virusta sisältävien eritteiden saastuttamien pintojen välityksellä. Ilmateitse leviämistä on todettu, mutta sen merkittävyys riippuu alatyypistä.
Ihmisille vaaralliset muunnokset

Lintuinfluenssavirukset jaotellaan muiden A-influenssavirusten tapaan pintaproteiinien perusteella. Nämä proteiinit ovat hemagglutiniineja (H) ja neuraminidaaseja (N). Lisäksi virukset jaetaan matalaan ja korkeaan vaarallisuusluokkaan sen mukaan, miten ne tappavat siipikarjaa. Useimmat lintuinfluenssakannat ovat matalapatogeenisia.
Kaikista 16 tunnetusta H-tyypistä vain tyyppien H5, H7 ja H9 tiedetään pystyvän siirtymään linnuista ihmisiin. Useiden asiantuntijoiden mukaan on vain ajan kysymys, milloin viruksesta syntyy ihmisestä toiseen siirtyvä muunnos. Pandemian todennäköisyyttä ja mahdollisen pandemian ajankohtaa on mahdotonta ennustaa. Pidetään kuitenkin selvänä, että sellainen ennemmin tai myöhemmin kehittyy.
Vain A-influenssavirukset pystyvät tarttumaan sekä lintuihin että ihmisiin. Ihmisiin ja lintuihin tarttuvissa tyypeissä on huomattavia geneettisiä eroavaisuuksia.lähde?
Influenssavirusten alatyypeissä on lisäksi eri kantoja. Influenssavirukset H5 ja H7 voidaan lajitella matalapatogeenisiin ("heikosti tarttuviin") ja korkeapatogeenisiin ("erittäin tarttuviin") muotoihin viruksen geneettisen rakenteen ja tartunnan aiheuttaman sairauden vakavuuden perusteella. Influenssavirus H9:ää on havaittu ainoastaan matalapatogeenisessa muodossa.
Ihmisille vaaralliset muunnokset > H1N1

H1N1 oli ensimmäinen tunnistettu A-tyypin influenssa. Lokakuussa 2005 tutkijat ilmoittivat onnistuneensa luomaan espanjantautia aiheuttavan viruksen. Geenitutkimuksen perusteella vuoden 1918 pandemian aiheutti H1N1, jota aiemmin pidettiin sikainfluenssan muunnoksena (joka puolestaan on lintuinfluenssan muunnos). Tässä tapauksessa virus siirtyi suoraan linnuista ihmisiin. Uudelleenluotu virus poikkeaa huomattavasti tavallisista ihmisviruksista, sillä se tarttuu keuhkosoluihin, jotka normaalisti kestävät viruksia erittäin hyvin.
Ihmisille vaaralliset muunnokset > H5N1

Pääartikkeli: H5N1:n levinneisyys
H5N1 on ihmiselle vaarallinen lintuinfluenssan muunnos. H5N1-viruksen korkeapatogeeninen muoto on levinnyt lintujen mukana ympäri maailmaa vuodesta 1997 asti, ja jo toukokuussa 1997 todettiin myös ensimmäinen kuolemaan johtanut tartunta ihmisellä. Vuodesta 2002 alkaen on tavattu alatyypin H5N1 2.2 virusta, joka voi aiheuttaa vakavan sairauden myös vesilinnuille. Sittemmin korkeapatogeeninen H5N1 on aiheuttanut kymmenien miljoonien lintujen kuolemia ja joukkoteurastuksia. Korkeapatogeenisenkin virusmuodon tartunta on luonnonvaraisilla vesilinnuilla yleensä lieväoireinen ja luonnonvaraisten lintujen massakuolemat ovat toistaiseksi olleet hyvin harvinaisia. Vuoteen 2009 mennessä yli 380 ihmistä oli varmistetusti saanut korkeapatogeenisen H5N1-tartunnan. Ihmisellä tauti on usein raju ja tapauskuolleisuus on yltänyt yli 60 prosenttiin. H5N1 on huolestuttanut terveysviranomaisia, sillä mahdollisesti juuri tästä virustyypistä voi kehittyä tulevaisuudessa erittäin tappava pandemia.
H5N1-viruksen on todettu tarttuvan ihmisestä toiseen vain pari kertaa ja silloinkin perheen sisällä. Virus siirtyy myös äidistä sikiöön. Tartunta aiheuttaa viruskeuhkokuumeen, johon liittyy usein myös suolisto-oireita. Serologisten tutkimusten perusteella oireettomat tartunnat ovat harvinaisia. H5N1-virusta on löydetty tartunnan saaneiden lintujen ja nisäkkäiden keskushermostosta. Tutkimukset ovat osoittaneet, että H5N1-virukset pystyvät kiinnittymään ja tunkeutumaan keskushermoston soluihin ihmisissä kiertäviä H1N1- ja H3N2-viruksia paremmin. Tämän uskotaan liittyvän H5N1-viruksen hemmaglutiinini-proteiinissa olevaan MBCS-leikkauskohtaan, sekä ko. proteiinin vaihtoehtoiseen aktivaatiomekanismiin.
Luonnossa H5N1-lintuinfluenssan kantajina toimivat pääasiassa vesistöjen linnut, erityisesti sorsalinnut, lokit ja tiirat.
Tuore, kladiin 2.3.4.4b kuuluva H5N1-virus löydettiin vuonna 2021, joka vuoden loppuun mennessä oli levinnyt Pohjois-Amerikasta Afrikkaan, Aasiaan, Eurooppaan ja Lähi-itään. Kesällä 2023 todettiin Suomessa H5N1-viruksen aiheuttamia luonnonvaraisten lintujen joukkokuolemia. Virus levisi myös turkistarhoihin aiheuttaen turkiseläimissä laajoja tartuntoja ja kuolemia.
Ihmisille vaaralliset muunnokset > Muut alatyypit

Alatyyppien H5N1, H7N2, H7N3, H7N7 ja H9N2 tiedetään tarttuneen myös ihmisiin vuoden 1997 jälkeen.
H2N2 ja H2N3
H3N2
H5N8
H7N2
H7N3
H7N7
H7N9
H9N2
H10N7
Ehkäisy ja hoito > Taudin leviämisen ehkäisy

Oikeilla toimilla lintuinfluenssan levittäytymistä ja tarttumista ihmisiin voidaan hillitä.
Estetään siipikarjan ja siipikarjatuotteiden kuljetukset alueilta, joissa tautia on tavattu.
Kielletään siipikarjan käsittelemättömän tai kaiken lannan käyttö lannoitteena.
Rajoitetaan kansainvälistä lemmikkilintukauppaa.
Parannetaan siipikarjan kasvatusoloja ja estetään luonnonvaraisten lintujen ja siipikarjan kosketus. Siipikarja on pidettävä sisällä riskialueilla koko kevään ja kesän. Mikäli siipikarjaa sairastuu, on asiasta ilmoitettava viranomaisille heti.
Kuolleisiin lintuihin ei saa koskea, tai tulee käyttää suojakäsineitä ja pestä kädet. Lukuisista kuolleista linnuista tulee ilmoittaa kunnaneläinlääkärille.
Sorsia tai kaupunkilintuja ei saa ruokkia kesällä. Ruokkija on silloin lähellä parvilintuja, jotka muita todennäköisemmin kantavat lintuinfluenssaa. Ruokinta myös kerää lintuja parviin, joissa lintuinfluenssa voi helpommin levitä. Kesäruokinta ei yleensäkään kannata, sillä se tekee linnuista riippuvaisia ihmisistä.
Kielletään lintujen metsästys tautialueilla, jotta virus ei leviäisi metsästetyistä sairaista linnusta ihmisiin.
Linnunpöntöt tulee puhdistaa vanhoista pesistä ja ulosteista jo talvella. Lintuinfluenssaa mahdollisesti kantavat linnut eivät ole vielä ehtineet pesiä, ja puhtaat pesäpöntöt edistävät lintujen terveyttä.
Kissoja ei tule päästää vapaaksi ulos, sillä ne voivat saalistaa lintuja ja tuoda mukanaan lintuinfluenssaviruksen, vaikka ne eivät siihen itse sairastuisikaan.
Saastuneen alueen ihmiset eristetään ulkomaailmasta, jotteivat he tartuta tautia muihin.
Ehkäisy ja hoito > Lääkehoito

Mahdollisen kuoleman aiheuttaa yleensä tukehtuminen keuhkoihin kertyvään nesteeseen. Tätä pyritään hoidon yhteydessä poistamaan.
Taudista toipuvien osuus on vaihdellut epidemioittain muun muassa siksi, että virus muuttuu. Erään arvion mukaan lintuinfluenssaan kuolleisuus on pienentynyt. Se voi edesauttaa viruksen leviämistä ihmispopulaatiossa, mikäli ihmisestä ihmiseen helposti leviävä muoto kehittyy, koska taudinkantajat elävät pidempään.
Useimmat lääkkeet ovat influenssalääkkeitä ja niiden – vrt. 2000-vuosikymmenellä annettujen influenssarokotteet – tehokkuutta voidaan epäillä. Lintuinfluenssa voi merkittävästi muuttaa vauraiden maiden tavallisen flunssan hoitoa ihmisten tultua tietoisiksi, että virustauteja voi hoitaa lääkkeillä.
Ehkäisy ja hoito > Lääkehoito > Tamiflu

Lintuinfluenssan lääkehoitoon on monissa maissa hankittu oseltamiviiria, jota lääkeyhtiö Roche myy kauppanimellä Tamiflu. Yhdysvalloissa kansallisessa lintuinfluenssastrategiassa suositellaan influenssalääkkeitä varattavaksi 40 miljoonaa lääkekuuria, jotta määritellyt seitsemän priorisoitua ihmisryhmää voidaan pyrkiä hoitamaan. 10 % varattavista lääkekuureista suositellaan zanavimiiriksi.
Tämän lisäksi on tutkittu myös patenteiltaan vanhentuneita geneerisesti valmistettavia influenssalääkkeitä, joilla voi olla Tamiflun kaltainen tai sitä tehokkaampi vaikutus joihinkin sairaustapauksista.
Ehkäisy ja hoito > Lääkehoito > Amantadiini ja rimantadiini

Amantadiini ja sitä vanhempi rimantadiini ovat nykyisin jo geneerisiä lääkkeitä, joten niitä voivat useammat valmistajat valmistaa. Niiden arvellaan vaikuttavan 130 tautitapauksesta ehkä neljännekseenlähde?. Newyorkilainen Forest Laboratories Inc. rimantadinea ja Chadss Fordissa Pennsylvaniassa sijaitseva Endo Pharmaseuticals Holdings Inc. amantadiinia nimellä Symmetrel. Suomessa Leiras markkinoi amantadiinia reseptilääkkeenä Atarin-nimellä.
Ehkäisy ja hoito > Lääkehoito > Rokote

Lintuinfluenssan rokotetta kehittävät monet yhtiöt. Unkarin pääministeri ilmoitti 15. helmikuuta 2006, että Unkarissa on olemassa lintuinfluenssarokote, joka on jo markkinoilla. Omninvest Kft. on Unkarin lääkkeen kehittäjä. Sille Unkarin hallitus on luvannut kahden miljardin euron takaukset lainaan valmistuskapasiteetin laajentamiseksi sekä saman verran tukea.
Suomessa kansanedustaja Lauri Oinonen ja FIT Biotechin Kalevi Reijonen ovat ehdottaneet kansallista rokotetuotantoa.
Ehkäisy ja hoito > Lääkehoito > Rokotetta valmistamaan kykeneviä lääkeyrityksiä

Alankomaat Solvay Pharmaseuticals BV
Australia CSL
Belgia Glaxo Smith Kline
Brasilia Butantan
Britannia Chiron UK
Italia Chiron Italy
Itävalta Baxter
Japani Biken, Denka, Kaketsuken, Kitasato
Kanada ID Biomedical
Kiina Changsun IBP, Changsun Changshen, Shanghai IBP, Sinovac, Shenzhen APBP, Zhenjiang Tianyuan, Beijing IBP, Langzhou IBP, Changzhou Yanshen, Lianoning Tiancheng
Korean tasavalta Dong Shin, Korea Green Cross, Korea Vaccines
Ranska Sanofi-Pasteur
Saksa Chiron
Serbia Torlak
Sveitsi Berna Biotech
Unkari Omninvest
Venäjä RIVS Sankt-Peterburg
Yhdysvallat MedImmune, Wyeth, Sanofi-Pasteur
Mahdollinen pandemia

Maailman terveysjärjestö on vuosina 2006 ja 2023 varoittanut mahdollisen influenssaepidemian aiheuttamasta uhasta lähitulevaisuudessa. Mahdollinen pandemia olisi H5N1-tyyppiä. Lukuisat maat ovat jo aloittaneet varustautumisen mahdollisen epidemian varalle. Lyhyen tähtäyksen strategioissa pyritään hävittämään ja rokottamaan siipikarjaa sekä rajoittamaan niiden liikkumista. Pitkän tähtäyksen strategiat vaativat suurimmassa riskiryhmässä olevilta väestöryhmiltä huomattavia muutoksia elintavoissa.
Maailman terveysjärjestö jakaa pandemian kuuteen vaiheeseen minimaalisesta riskistä aina täyteen pandemiaan saakka. Pandemia edellyttäisi viruksen muuttumista ihmisestä ihmiseen tarttuvaksi. Useimmat terveydenalan ammattilaiset luokittelivat vuoden 2005 tilanteen vaiheeseen 3.
Suomi on varautunut mahdolliseen lintuinfluenssapandemiaan suunnittelemalla etukäteen toimia sen varalle, sekä rokotehankinnoin. Suomen lainsäädännössä H5N1- ja H7N9-tyyppien A-influenssat on luokiteltu yleisvaaralliseksi tartuntataudiksi, mikä mahdollistaa viranomaistoimet taudin leviämisen estämiseksi. Sama luokitus koskee myös muita harvinaisia ihmiseen tarttuneita A-influenssatyyppejä.
9. tammikuuta 2006 WHO kertoi, että Aasiassa lintuinfluenssaan sairastuneiden ihmisten määrää on saatettu pahasti aliarvioida. Tuhansilla oli lintuinfluenssaa muistuttavia oireita ja satojen, joilla oli näitä oireita, oli arveltu olleen kosketuksissa kuolleisiin lintuihin.
17. helmikuuta 2008 Indonesian terveysviranomaiset ilmoittivat, että 16-vuotias poika oli kuollut sairauteen Solon kaupungissa. Kaikkiaan sairaus oli vienyt maassa 104 ihmisen hengen. Sairaus oli vaatinut koko maailmassa yli 200 kuolonuhria.
12. heinäkuuta 2023 WHO totesi ympäri maailmaa lisääntyneiden lintuinfluenssatapausten muodostavan riskin ihmisille. H5N1-viruksen 2.3.4.4b -alatyypin aiheuttamia paikallisia epidemioita oli havaittu luonnonvaraisilla linnuilla vuodesta 2020 lähtien Afrikassa, Aasiassa ja Euroopassa. Vuonna 2021 virustyyppi levisi Pohjois-Amerikkaan ja 2022 Keski-ja Etelä-Amerikkaan. Tautia oli esiintynyt myös valtioissa, joissa lintuinfluenssasta ei ollut juuri aikaisempaa kokemusta. Paikallisissa tautiesiintymissä linnuilla oli esiintynyt varsin korkeaa kuolleisuutta. Viruksen on myös todettu tarttuneen ainakin minkkeihin, hylkeisiin sekä kissoihin. Tartunnat ihmisiin ovat toistaiseksi olleet hyvin harvinaisia, mutta niihin on liittynyt raju taudinkuva ja korkea tapauskuolleisuus.
4. elokuuta 2023 Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitos varoitti lintuinfluenssan tuottamasta terveysuhasta ihmisille, ja peräänkuulutti turkistarhojen mikrobiologisen turvallisuuden parantamista. Varoituksen perusteena ollut tutkimus julkaistiin Eurosurveillance-julkaisusarjassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutisluokka:
Lintuinfluenssa Sosiaali- Ja Terveysministeriö. Arkistoitu 1.3.2020. Viitattu 1.3.2020.
Lindfors, Jukka: Lintuinfluenssa Yle Elävä arkisto. 29.4.2009. Viitattu 1.3.2020.
Tyypin H1N1-viruksia.
Wikiuutiset
Turun satama

Turun sataman sijainti
Sataman sijainti Turun kartalla.
Turun satama (ruots. Åbo hamn, LOCODE: FI TKU) on Suomen vanhin satama, ja se mainitaan arabialaisen maantieteilijä Abu Abdallah Mohammed Idrisin vuonna 1154 kirjoitetussa kirjassa Kitab Rudjar. Satama sijaitsee Saaristomeren rannalla, Turun kaupungin keskustasta länteen Turun sataman ja Pansion kaupunginosissa.
Se on maan toiseksi vilkkain matkustajaliikenteen satama ja rahtiliikenteessä yksi kymmenestä tärkeimmästä satamasta. Sen kautta kulkee vuosittain noin 3 miljoonaa ulkomaan liikenteen matkustajaa ja 2–4 miljoonaa tonnia tavaraa. Päivittäisiä matkustajalauttapalveluita Turusta Tukholmaan, Maarianhaminaan ja Långnäsiin liikennöivät ennen kaikkea Tallink Siljan (M/S Baltic Princess iltaisin, ennen aamuisin kulki M/S Galaxy I, mutta laiva on nykyisin vuokralla Alankomaissa. Siljalla ei kulje reitillä juuri nyt aamulaivaa.) ja Viking Line (M/S Viking Grace iltaisin, M/S Viking Glory aamuisin).
Hangon Railship-liikenteen siirryttyä kokonaan Turkuun vuonna 1998 Turun satama oli jonkin aikaa Suomen ainoa junalauttasatama. Turun sataman Pansion satamasta oli junalauttayhteydet Travemündeen vuodenvaihteeseen 2007/2008 ja Tukholmaan vuodenvaihteeseen 2011/2012 saakka. Satamasta liikennöidään päivittäin ro-ro-aluksilla Turun ja Travemünden väliä.
Turun seudulla on myös toinen merkittävä satama, rahtimäärältään Turkua suurempi Naantalin satama.
Satamaan on tulossa uusi terminaali. Tallink Silja siirtyy sinne vuosina 2026–2027 ja Viking Line uuden laiturin valmistuttua vuosina 2027–2028. Hankkeen yhteydessä Turun sataman rautatieasemalle johtava Turun satamarata on tarkoitus siirtää pohjoisemmaksi.
Henkilö- ja rahtiliikenne

Turun sataman kautta on viime vuosina kulkenut noin kolme miljoonaa ulkomaan liikenteen matkustajaa. Satama on Helsingin sataman jälkeen Suomen toiseksi vilkain matkustajaliikenteen satama. Lisäksi matkustajaliikenteessä kulkee kotimaan matkustajia (esimerkiksi Ahvenanmaalle). Turun sataman tavaraliikenne käsitti vuonna 2011 yhteensä noin 2,8 miljoonaa tonnia. Ulkomaan tavaraliikenteessä tuonnin osuus oli 1,351 ja viennin 1,215 miljoonaa tonnia. Sekä ulkomaan tuonnin että viennin suurimman tavararyhmän (0,938 ja 0,891 milj. t) muodostivat kappaletavarat.
| vuosi | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| yhteensä milj. matkustajaa (*)  | 3,16 | 3,02 | 3,01 | 3,04 | 3,01 | 2,82 | 2,75 | 2,92 | 2,73 | 2,71 |
| yhteensä milj. tonnia | 3,9 | 3,6 | 3,2 | 2,8 | 3,0 | 2,8 | 2,6 | 2,6 | 2,6 | 2,2 |
(*) Matkustajatilastojen arvo kuvaa liikennettä ulkomaille tai ulkomailta eikä sisällä kotimaan liikennettä.
Meriliikenneturvallisuus- ja ympäristöhankkeet

Turun Satama on mukana kehittämässä meriliikenteen turvallisuutta ja ympäristöystävällisyyttä. Näistä kehityshankkeista muutama esimerkki.
Meriliikenneturvallisuus- ja ympäristöhankkeet > NextGen Link (7.2.2017–31.12.2020)

Projektissa päivitetään olemassa olevaa meriyhteyttä Turun, Maarianhaminan ja Tukholman satamien välillä. Meriyhteyden päivittäminen sisältää uuden matkustaja-autolautan (ro-pax) ylimääräiset ympäristöinvestoinnit sekä satamainvestoinnit vastaamaan uuden isomman aluksen tarpeita sekä kasvavaa rahti- ja matkustajamäärää. Projektissa mukana Suomesta Turun Satama, Turun kaupunki, Viking Line ja Maarianhaminan Satama sekä Ruotsista Tukholman Satama. Hanke on saanut EU:n CEF-rahoitusta.
Meriliikenneturvallisuus- ja ympäristöhankkeet > SecurePax (1.1.2019–31.12.2021)

Julkisen liikenteen lisääntyneiden turvallisuusriskien vuoksi Euroopassa on välttämätöntä minimoida tätä vaaraa laivaliikenteen terminaaleissa. Matkustajaliikenteen turvallisuuden varmistaminen on erityisen haastavaa Turun ja Tukholman ydinsatamissa. Koska näiden kahden sataman välisessä linjaliikenteessä olevien laivojen satamakäynnit kestävät vain noin yhden tunnin, matkustajien laivasta poistuminen ja laivaan nousu sekä ajoneuvojen purkaminen ja lastaaminen on suoritettava ilman ylimääräisiä viiveitä, jotta alukset pysyisivät tiukassa aikataulussa. Tämä rajoittaa huomattavasti käytettävissä olevia vaihtoehtoja tarkastaa matkustajia, ajoneuvoja ja matkatavaroita.
Kuvagalleria > Näkymiä

Turun satama, taustalla S/S Ukkopekka.
M/S Sky Wind Turun satamassa.
M/S Global Freighter Turussa.
Silja Linen matkustajaterminaali.
Viking Linen matkustajaterminaali.
Turun satama-aluetta: etualalla Viking Linen ja taustalla Silja Linen terminaalit sekä M/S Galaxy.
Rahtisatama.
Turun sataman rautatieasema.
Ilmakuva Turun satamasta vuodelta 1972.