stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Dividing Line
Listasijoitukset

The Dividing Line sijoittui Rumban albumilistalla kuudenneksi 2. - 8.8.2012
Arvostelut

Kaaoszine: 8/10
Aiheesta muualla

The Dividing Line Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Dividing Line Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
True Crime (pelisarja)

| True Crime |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Luxoflux United Front Games Square Enix Europe
Julkaisija:  Activision Square Enix
Lajityyppi:  toimintapeli
Alusta:  Nintendo GameCube, PlayStation 2, PlayStation 3, Microsoft Windows, Xbox, Xbox 360
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
True Crime on poliisin näkökulmasta kuvattu toimintapelisarja.
Luxoflux kehitti sarjan kaksi ensimmäistä peliä, jotka tunnetaan etenkin niiden tarkasti mallinetuista avoimista Los Angelesista ja New Yorkista. Sarjan ensimmäinen osa sai kohtuullisen vastaanoton kriitikoilta ja se menestyi kaupallisesti, mutta toinen osa oli pettymys sekä arvosteluiltaan että myynneiltään.
Pelisarjan kolmannen osan, True Crime: Hong Kongin piti sijoittua tyyliteltyyn avoimeen Hongkongiin ja päähahmona piti olla peitepoliisi. Julkaisija Activision kuitenkin peruutti pelin julkaisun, koska se ei odottanut sen olevan tarpeeksi hyvä kilpailemaan muiden avoimen pelimaailman videopelien kanssa ja tuottamaan tarpeeksi voittoa. Kehitystä päätettiin kuitenkin jatkaa; kolmas osa julkaistiin elokuussa 2012. Pelin kehittäjänä toimi United Front Gamesin lisäksi Square Enix ja pelin julkaisi Square Enix Europe.
Julkaisut

True Crime: Streets of LA (2003)
True Crime: New York City (2005)
Topmost

| Topmost |
| --- | --- |
 Topmost joulukuussa 1964 Heimo Holopainen, Harri Saksala, Gugi Kokljuschkin ja Kari Laakso
Tiedot
Toiminnassa:  1964–1965, 1965–1968–
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Vasilij Kokljuschkin, laulu   Eero Lupari, kitara, laulu   Harri Saksala, laulu, tenorisaksofoni, huuliharppu   Heimo Holopainen, bassokitara, laulu   Kristian "Kisu" Jernström, rummut, laulu   Arto ”Poku” Tarkkonen, urut  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Topmost oli vasta 17-vuotiaiden koulupoikien Gugi Kokljuschkinin ja Harri Saksalan syksyllä 1964 perustama suomalainen yhtye. Yhtye hajosi keväällä 1965 ja aloitti uudelleen syksyllä 1965. Topmostin kuuluisin kokoonpano syntyi tammikuussa 1966. Yhtye hajosi 20.9.1968. Yhtye ehti kuitenkin kohota nuorison suosituimmaksi pop-yhtyeeksi Suomessa. Hajoamisesta huolimatta yhdessä soittaminen on jatkunut näihin päiviin noin kymmenen keikan vuosivauhdilla.
Kokoonpanot > 1964

Harri Saksala – laulu, tenorisaksofoni, huuliharppu
Vasilij ”Gugi” Kokljuschkin – laulu
Heimo Holopainen – basso
Kaj Hellman – rummut
Kari Laakso – kitara
Kokoonpanot > 1966–1968

Heimo "Holle" Holopainen – basso, laulu
Kristian "Kisu" Jernström – rummut, laulu
Vasilij ”Gugi” Kokljuschkin – laulu
Eero Lupari – kitara, laulu
Harri Saksala – laulu, saksofoni
Arto ”Poku” Tarkkonen – urut
Diskografia

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista  | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Topmost Years |  Julkaistu: 25. tammikuuta 2013  Levy-yhtiö: EMI  Formaatti: CD / Digitaalinen | #50 | – |
Aiheesta muualla

Topmostin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
YLE Elävä arkisto: Topmost – aikansa pop-ykköset
Tivoli (kaupunki)

| Tivoli |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Tivoli
 Koordinaatit: 41°58′N, 12°48′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Latium
Metropolikaupunki:  Rooma
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  68,65 km²
Korkeus:  27–610 m
Väkiluku (31.12.2015):  56 533
 – Väestötiheys:  823 as./km²
 
 www.comune.tivoli.rm.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tivoli  on kaupunki Italiassa Latiumin alueella noin kaksikymmentä kilometriä Roomasta itään. Vakinaisia asukkaita Tivolissa on vajaat 60 000.
Historiaa

Kaupungin edeltäjä oli antiikin kaupunki Tibur, joka sijaitsi strategisella paikalla Aniene-virran putousten yläpuolella. Etruskien aikana paikalla lienee ollut Alba Longan kaupunkivaltion siirtokunta. Nykyisin yksi sen suurimmista vetonauloista on Hadrianuksen villa kaupungin liepeillä. Tivolin antiikkinen Vestan temppeli toimi esikuvana Bramanten Roomaan rakentamalle Tempiettolle.
Alueella on asutuksen jäänteitä 1200-luvulta eaa. alkaen. Etruskien ajoilta on säästynyt kaksi temppeliä. Roomalaisten aikana kaupungin strategista merkitystä lisäsi sen sijainti reitillä, jota pitkin roomalaiset pääsivät Apenniinien poikki Abruzzoon, jossa asuivat samnilaiset ja monet muut roomalaisvaltion viholliskansat.
Tivoli ja tivoli

Tivoli, kiertävä huvipuisto, on saanut nimensä välillisesti Tivolin kaupungissa olevan Villa d'Esten huvipuiston ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tivoli (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Tivoli Wikivoyagessa (englanniksi)
Rooman metropolikaupunki
Affile | Agosta | Albano Laziale | Allumiere | Anguillara Sabazia | Anticoli Corrado | Anzio | Arcinazzo Romano | Ardea | Ariccia | Arsoli | Artena | Bellegra | Bracciano | Camerata Nuova | Campagnano di Roma | Canale Monterano | Canterano | Capena | Capranica Prenestina | Carpineto Romano | Casape | Castel Gandolfo | Castel Madama | Castel San Pietro Romano | Castelnuovo di Porto | Cave | Cerreto Laziale | Cervara di Roma | Cerveteri | Ciampino | Ciciliano | Cineto Romano | Civitavecchia | Civitella San Paolo | Colleferro | Colonna | Fiano Romano | Filacciano | Fiumicino | Fonte Nuova | Formello | Frascati | Gallicano nel Lazio | Gavignano | Genazzano | Genzano di Roma | Gerano | Gorga | Grottaferrata | Guidonia Montecelio | Jenne | Labico | Ladispoli | Lanuvio | Lariano | Licenza | Magliano Romano | Mandela | Manziana | Marano Equo | Marcellina | Marino | Mazzano Romano | Mentana | Monte Compatri | Monte Porzio Catone | Monteflavio | Montelanico | Montelibretti | Monterotondo | Montorio Romano | Moricone | Morlupo | Nazzano | Nemi | Nerola | Nettuno | Olevano Romano | Palestrina | Palombara Sabina | Percile | Pisoniano | Poli | Pomezia | Ponzano Romano | Riano | Rignano Flaminio | Riofreddo | Rocca Canterano | Rocca Priora | Rocca Santo Stefano | Rocca di Cave | Rocca di Papa | Roccagiovine | Roiate | Rooma | Roviano | Sacrofano | Sambuci | San Cesareo | San Gregorio da Sassola | San Polo dei Cavalieri | San Vito Romano | Sant’Angelo Romano | Sant’Oreste | Santa Marinella | Saracinesco | Segni | Subiaco | Tivoli | Tolfa | Torrita Tiberina | Trevignano Romano | Vallepietra | Vallinfreda | Valmontone | Velletri | Vicovaro | Vivaro Romano | Zagarolo
Tom Gibis

| Tom Gibis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Thomas Wayne Gibis
Syntynyt: 22. elokuuta 1964 (ikä 60)  West St. Paul, Minnesota
Ammatti:  ääninäyttelijä, tanssija
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Shikamaru Nara animesarjassa Naruto
Aiheesta muualla
IMDb 
Thomas Wayne Gibis (s. 22. elokuuta 1964 West St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Shikamaru Naran roolista Naruto-animesarjassa. Gibis esiintyi Anime Expo 2006:lla yhdessä useiden muiden Naruton ääninäyttelijöiden kanssa, vaikka hänen kätensä oli murtunut.
Gibis aloitti näyttelemisen televisiossa vuonna 1996 ja on useimmiten tehnyt pieniä elokuvarooleja. Ääninäyttelemisen pariin hän päätyi vuonna 2000 tehdessään ensimmäisen ääniroolinsa Digimon Zero Two -animesarjaan.
Gibis opiskeli näyttelemistä ja ohjaamista Minnesotan Yliopistossa Mankatossa, josta hän valmistui vuonna 1987.
Valikoituja rooleja

Beautiful Girls - Peter the Eater
Digimon: Digital Monsters - Michael Washington
Naruto - Shikamaru Nara
Shinzo - Mushra
Aiheesta muualla

Tom Gibis Myspacessa (englanniksi)
Tšastyje

Tšastyje (ven. Частые) on kylä, maalaiskunta ja Tšastyjen piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman muodostaman Votkinskin tekojärven rannalla 205 kilometriä Permistä lounaaseen. Asukkaita on 5 000 henkeä (vuonna 2002).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. Se on saanut nimensä Kamassa ennen tekojärveä sijainneista saarista. 1700-luvun alussa Tšastyjesta tuli kirkonkylä ja vuonna 1808 Ohanskin kihlakunnan apanaasimaiden hallintokeskus. Vuonna 1918 seudulla käytiin ankaria taisteluja. Vuonna 1924 kylästä tuli Tšastyjen piirin keskus. Votkinskin tekojärven rakentamisen yhteydessä osa siitä siirrettiin uudelle paikalle.
Tšastyjessa toimii elintarviketeollisuutta ja metsäteollisuusyritys.  Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo, piirisairaala ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy Tšastinskije vesti (”Tšastyjen sanomat”). Nähtävyyksiä ovat vuonna 1840 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko ja Kotšnevin kauppiastalo.
Aiheesta muualla

Tšastyjen piirille omistettu sivusto (venäjäksi)
True Crime (Vilma Alinan albumi)

| True Crime Vilma Alina |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. elokuuta 2021 10. marraskuuta 2021 (Deluxe)
 Formaatti: LP digitaalinen
 Tuottaja(t): Ilkka Wirtanen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.38 52.09 (Deluxe)
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 10.
Vilma Alinan muut julkaisut
| Tulva 2019 | True Crime 2021 | Polut kasvaa umpeen 2024 |
Singlet albumilta True Crime
 ”Rikollinen” Julkaistu: 31. tammikuuta 2020  ”Nuoret rakastavaiset” Julkaistu: 21. elokuuta 2020  ”Särkymisen arvoinen” Julkaistu: 16. huhtikuuta 2021  ”Usko toivo rakkaus” Julkaistu: 12. marraskuuta 2021
True Crime on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Vilma Alinan 27. elokuuta 2021 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumin on tuottanut Ilkka Wirtanen.
Albumi poikkeaa Vilma Alinan kahdesta edellisestä albumista siten, että syntetisaattorilla aiemmin luotujen äänimaailmojen sisään albumilla kuullaan enemmän oikeita soittimia, kuten rumpuja, pianoa, selloa, kitaroita ja bassoa. Albumilla on kuitenkin myös ohjelmoituja rytmejä ja digitaalisia soittimia. Sävellykset Vilma Alina on tehnyt myös kitaran kanssa, siinä missä kahden edellisen albumin sävellykset ovat syntyneet pianon ääressä. Albumin kappaleiden sanoitusten teemoina ovat muun muassa tunteet ja parisuhteisiin liittyvät ongelmat.
Albumista julkaistiin marraskuussa 2021 deluxe-versio, jolla oli mukana kaksi aiemmin julkaisematonta kappaletta sekä akustinen versio ”Rikollinen”-kappaleesta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | True crime | Ilkka Wirtanen, Vilma Alina | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Särkymisen arvoinen | Wirtanen, Vilma Alina | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kerran sun, aina sun | Wirtanen, Vilma Alina | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Alttari | Wirtanen, Vilma Alina | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Rikollinen | Wirtanen, Vilma Alina | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Joku jota oisin voinut rakastaa | Vilma Alina | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Prologi | Wirtanen, Mila Laine, Vilma Alina | 0.37 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Nuoret rakastavaiset | Vilma Alina | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Marie Kondo | Vilma Alina | 2.46 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Metsästäjä-keräilijä | Wirtanen, Vilma Alina | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Jäljillä | Aki Tykki, Ilkka Wirtanen, Vilma Alina | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Surupallo | Wirtanen, Vilma Alina | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Raunio | Wirtanen, Vilma Alina | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe-version bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Usko toivo rakkaus | Wirtanen, Vilma Alina | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Vainu | Wirtanen, Vilma Alina | 3.11 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Rikollinen (akustinen versio) | Wirtanen, Vilma Alina | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
UTC+11.30

UTC+11.30 on aikavyöhyke, joka on 11 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Kyseistä aikavyöhykettä ei enää käytetä, mutta Uusi-Seelanti otti kyseisen aikavyöhykkeen käyttöön vuonna 1868, mutta siirtyi käyttämään UTC+12-aikavyöhykettä vuonna 1946. Norfolkinsaari siirtyi käyttämään aikavyöhykettä UTC+11 lokakuussa 2015 käytettyään ennen aikavyöhykettä UTC+11.30.
UTC+13.45

UTC+13.45:aa käyttävä Chathamsaaret kartassa sinisellä.
UTC+13.45 on aikavyöhyke, joka on 13 tuntia ja 45 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään vain Uudelle-Seelannille kuuluvilla Chathamsaarilla kesäaikana.
Tommi Nikunen

Tommi Antero Nikunen (s. 10. joulukuuta 1973 Kouvola) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja ja nykyään Lahden Golfin toimitusjohtaja.
Nikunen toimi Suomen yhdistetyn B-maajoukkueen mäkihyppyvalmentajana vuosina 1998–2000, yhdistetyn A-maajoukkueen mäkihyppyvalmentajana vuosina 2000–2002 ja Suomen mäkihypyn A-maajoukkueen päävalmentajana vuosina 2002–2008. Hän aloitti Lahden Hiihtoseuran toiminnanjohtajan tehtävässä 1. heinäkuuta 2008.
Nikusen valmentajakausien aikana Suomi muun muassa voitti joukkuemäen maailmanmestaruuden Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 sekä yhdistetyn joukkuekilpailun olympiakultaa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Tommi Nikunen oli kansallisen tason mäkihyppääjä. Hän edusti Lahden hiihtoseuraa ja osallistui neljä kertaa maailmancupin osakilpailuun Lahdessa. Hän lopetti hyppyuransa vuonna 1993.
Nikunen oli naimisissa Miss Suomi -finalistina tunnetun Miia Lakkiston kanssa 2007–2013. Nikunen on toiminut myös Ylen asiantuntijana.
Aiheesta muualla

Tommi Nikunen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Tšastyjen piiri

Tšastyjen piiri Permin aluepiirin kartalla.
Tšastyjen piiri (ven. Частинский район, Tšastinski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1632 neliökilometriä. Asukkaita on 14 500 henkeä (vuonna 2009).
Tšastyjen piiri sijaitsee Permin aluepiirin lounaisosassa Kaman muodostaman Votkinskin tekojärven rannalla. Pohjoisessa se rajoittuu Bolšaja Sosnovan ja Ohanskin, idässä Osan ja etelässä Jelovon piireihin sekä lännessä Udmurtiaan. Pinta-alasta 34 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kivennäisvedet ja turve.
Piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Babka, Nožovka, Šabury ja Tšastyje. Hallinnollinen keskus on Tšastyjen kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 54.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 96,4 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun kautta kulkee Bolšaja Sosnovan ja Tšastyjen välinen asfaltoitu maantie. Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn.
Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy Tšastinskije vesti (”Tšastyjen sanomat”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiä ovat  Tšastyjen ja Šlykin ortodoksiset kirkot sekä Tšastyjen ja Nožovkan kylien asuin- ja liikerakennukset.
Aiheesta muualla

Tšastyjen piirille omistettu sivusto (venäjäksi)
Aleksandrovsk • Barda • Berezniki • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • Kudymkar • Kujeda • Kungur • Kungur • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • Perm • Siva • Solikamsk • Solikamsk • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • Zvjozdnyi
Toyota MR2

Toyota MR2 on keskimoottorinen 2-paikkainen takavetoinen urheiluautomallisto joka on ollut markkinoilla vuodesta 1984 lähtien kolmen sukupolven ajan.
Toyota MR2:n suunnittelun lähtökohtina oli auto, joka on hyvä ajaa ja jossa on kohtalainen bensankulutus. Alun perin tarkoitus ei ollut tehdä urheiluautoa. Suunnittelutyö alkoi vuonna 1979 kun Akio Yoshida Toyotan testausosastolta alkoi kokeilla erilaisia moottorin sijoitusvaihtoehtoja ja päätyi keskimoottoriseen versioon. Tuloksena oli vuonna 1981 prototyyppi Toyota SA-X, autosta alkoi kehittyä pikkuhiljaa urheiluauto ja testejä tehtiin lisää sekä Japanissa että Kaliforniassa. Vuonna 1983 Toyota SV-3 konseptiauto esiteltiin julkisuudessa Tokion autonäyttelyssä ja se sai siellä runsaasti julkisuutta. Tuotantomallin nimeksi tuli MR2, joka tulee sanoista "Midship Runabout, 2-seater". Lyhenne tarkoittaa samalla myös sanoja Mid-Engine, Rear-wheel drive, 2-seater.
MR2 (AW10 / AW11) (1984–1989)

Ensimmäisen sukupolven kevyt ja pieni AW11 -korimallin MR2 oli jotain, mitä ei osattu odottaa Japanilaiselta autonvalmistajalta. MR2 ei todellakaan ollut taloudellinen perheauto johon Toyotalta oli totuttu. Tärkeimmät AW11 :n ominaisuudet olivat sen kevyt kori, erinomaiset ajo-ominaisuudet ja verrattain tehokas pieni moottori. Nämä ominaisuudet tekevät MR2:sta erittäin helpon auton ajaa. Sen ominaisuudet olivat samaa luokkaa kuin kalleimmissa urheiluautoissa.
Moottoriksi Toyota valitsi 4A-GE:n joka on 1.6 -litrainen Rivi 4 kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla, 16 venttiilillä ja Boschin L-Jetronic -ruiskulla. Siinä on myös T-VIS joka säätää ilman virtausta imusarjassa. Japanin markkinoilla myytiin myös AW10 -mallia jossa oli pienempi 1500 kuutioinen 3A-U -moottori, mutta tämä malli ei ollut kovinkaan suosittu.
Mallivuodeksi 1986 MR2:ta uudistettiin hieman, sekä ulkonäkö että suorituskyky parani. Merkittävin uudistus oli lisävarusteena saatava irrotettava T-katto. MR2 sai myös helmalistat ja spoilerin, lisävarusteina sai nyt myös nahkasisustan ja neliportaisen automaattivaihteiston.
Vuonna 1987 tuli uusi ahdettu 4A-GZE -moottorivaihtoehto joka löytyi MR2 SC -mallista. Tätä mallia ei tosin koskaan nähty Euroopan markkinoilla.
Moottorivaihtoehdot:
1.5 (3A-U)
1.6 (4A-GE) - 128 hv
1.6 SC (4A-GZE) 145-160 hv
MR2 (SW20) (1990–1999)

Vuonna 1989 MR2 suunniteltiin kokonaan uudelleen. Toisen sukupolven MR2 erosi sinänsä edeltäjästään että edeltäjän ollessa täysverinen urheiluauto, sen isompi seuraaja voitaisiin lähinnä luokitella GT -autoksi. MR2:seen on mm. saatavana korisarja jolla se saadaan näyttämään melkein aidolta Ferrari F355:ltä.
SW20:n tullessa myyntiin keväällä 1990, sitä tarjottiin neljällä eri moottorivaihtoehdolla riippuen markkina-alueesta. Kaikki moottorit olivat 2 -litraisia ja 16 -venttiilisiä, poikkeuksena Pohjois-Amerikan markkinoiden 2.2 -litrainen 5S-FE. Tehokkain moottori oli turboahdettu 3S-GTE joka oli saatavilla vain Japanissa nimellä MR2 GT ja Yhdysvalloissa nimellä MR2 Turbo, tehoja tässä mallissa oli Japanissa 220 hevosvoimaa ja Yhdysvalloissa 200 hv. Euroopassa jouduttiin tyytymään 3S-GE -moottoriin josta tehoja sai irti vain 156 hv.
Autoalan lehdet väittivät että MR2 on vaarallinen ajaa. Toyota muutti asiakkaiden pyynnöstä vuosimallista 1993 eteenpäin siten, että siinä oli leveämmät takarenkaat ja pidemmät tukivarret taka-akselistossa. Tukivarsimuutos teki autosta helpomman hallita kaarrenopeuden kustannuksella. Myös 15" vanteet ja isommat jarrulevyt lisättiin autoon.
Vuonna 1995 MR2 sai täysin uudet moottorit ja jonkin verran uudistusta sisustaan. 3S-GTE moottori sai MAP -sensorin ja T-VIS poistettiin. Uusi CT20B turboahdin lisäsi huipputehon 240 hevosvoimaan. 3S-GE ei saanut niin paljoa uudistuksia mutta senkin maksimiteho nousi 172 hevosvoimaan.
Viimeisenä tuotantovuotenaan MR2 sai vielä muutamia muutoksia, turboahdettu moottori pysyi samana mutta Japanin markkinoilla myytävä 3S-GE sai Toyotan VVT-i järjestelmän. Tämä ja monet muut muutokset lisäsivät tehoja 198 hevosvoimaan.
Toyota Racing Development (TRD) tarjosi virallista korisarjaa ja virityspakettia jolla MR2:n omistajat pystyivät muuttamaan MR2:sensa TRD2000GT -malliksi joka oli malli jota käytettiin Japanin GT-C sarjan kisoissa.
MR2 (ZZW30) (1999–2005)

Kolmannen sukupolven MR2:ssa on jälleen painotettu samoihin arvoihin kuin ensimmäisessä: hyvään ohjattavuuteen, kevyeen ja pieneen koriin ja urheilullisuuteen. Paino putosi alle tuhannen kilon, uusi MR2 oli osa Toyotan Project Genesistä, jonka tarkoituksena oli saada nuoret autoilijat ostamaan Toyotan autoja. Erona edeltäjään on se, että kolmannen sukupolven MR2 on rättikattoinen auto edeltäjien ollessa kovakattoisia. Toyotalta oli saatavilla kyseiseen malliin irrotettava kovakatto lisävarusteena.
Tämä malli on Japanissa nimeltään Toyota MR-S, Yhdysvalloissa MR2 Spyder ja Euroopassa MR2 Roadster. Ranskassa autoa myydään nimellä Toyota MR koska MR2 lausuttuna ranskaksi kuulostaa sanalta merde, joka tarkoittaa ulostetta.
Moottori on alumiinilohkoinen 1ZZ-FE, joka on myös uudessa Toyota Celicassa. Se on 1,8 -litrainen (1 794 cc) Rivi 4. Edeltäjiensä tavoin moottorissa on kaksi kannen yläpuolista nokka-akselia ja 16 venttiiliä. 140 hevosvoiman teho oli melko pudotus MR2 GT:n 240 hevosvoimasta, mutta auton keveyden takia se on kyllä riittävä tehomäärä. Vaihteistovaihtoehdot olivat nyt manuaali ja puoliautomaatti.
Monet MR2:n omistajat ovat vaihtaneet 1ZZ-FE:n tilalle 2ZZ-GE:n, jolloin tehoa on saatu irti 190 hv. Tämä moottori löytyy mm. Toyota Celicasta ja se on melko helppo vaihtaa MR2:seen.
Toyota MR-2
Toisen sukupolven Toyota MR-2
Kolmannen sukupolven Toyota MR-2
Tragic Idol

| Tragic Idol Paradise Lost |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : at The Chapel studios, Lincolnshire, England
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 2012
 Tuottaja(t): Jens Bogren
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 46.05
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  15.
Paradise Lostin muut julkaisut
| Faith Divides Us – Death Unites Us 2009 | Tragic Idol 2012 | Tragic Illusion 2013 |
Tragic Idol on Paradise Lostin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Nick Holmes ja Greg Mackintosh.
Solitary One – 4.08
Crucify – 4.08
Fear of Impending Hell – 5.25
Honesty in Death – 4.08
Theories from Another World – 5.02
In This We Dwell – 3.55
To the Darkness – 5.09
Tragic Idol – 4.35
Worth Fighting for – 4.12
The Glorious End – 5.23
Kappaleet > Bonusjulkaisun kappaleet

Albumista on julkaistu limited edition digipack -versio, jonka mukana tuli ylimääräinen bonus-CD, joka sisälsi seuraavat kappaleet:
Ending Through Changes – 4.09
Never Take Me Alive – 4.48 (Spear of Destiny -cover)
Kokoonpano

Nick Holmes – laulu
Greg Mackintosh – kitarat
Aaron Aedy – kitarat
Steve Edmondson – basso
Adrian Erlandsson – rummut
Arvostelut

About.com:
AllMusic:
Audiovideo.fi: erittäin positiivinen
Imperiumi.net: 8+/10
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Tragic Idol Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Tragic Idol Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Paradise Lost
| --- | --- |
Albumit::   Lost Paradise  Gothic  Shades of God  Icon  Draconian Times  One Second  Host  Believe in Nothing  Symbol of Life  Paradise Lost  In Requiem  Faith Divides Us – Death Unites Us  Tragic Idol  The Plague Within  Medusa  Obsidian 
Singlet ja EP:t::   "In Dub 12"  "As I Die -EP"  "Gothic EP"  "Seals the Sense"  "The Last Time"  "Forever Failure"  "True Belief"  "Say Just Words"  "One Second"  "Permanent Solution"  "So Much Is Lost"  "Fader"  "Mouth"  "Erased"  "Forever After"  "The Enemy"  "Crucify" 
Livealbumit::   At the BBC -live  The Anatomy  Draconian Times MMXI  Live at the Roundhouse  Symphony for the Lost  Live At Rockpalast 1995  At the Mill 
Kokoelmat::   The Singles Collection  Reflection  Drown in Darkness – The Early Demos  Lost in Time  Tragic Illusion 25 
Videot ja DVD:t::   Live Death  Harmony Breaks  One Second Live  Evolve  Over the Madness  The Anatomy of Melancholy  Draconian Times MMXI
UTC+14

Koko vuoden ajan UTC+14:ää käyttävät maat kirkkaankeltaisella, kesällä käyttävät maat oranssilla, merialueet sinisellä.
UTC+14 on aikavyöhyke, joka on 14 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Kyseinen aikavyöhyke on ensimmäinen aikavyöhyke, eli muun muassa uusivuosi alkaa ensimmäisenä kyseisellä aikavyöhykkeellä. UTC+14-aikavyöhyke on ympärivuotisessa käytössä vain Kiribatille kuuluvilla Linesaarilla. Vuosina 2010–2021 sitä käytettiin kesäaikana Samoalla.