stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Kaikki häipyy, on vain nyt – 4.19  - Valkoinen kupla (1986)  Jackpot – 3.08  - Tie vie (1982)  Balladi kaiken turhuudesta – 4.41  - Aku ja köyhät pojat (1983)  Sydän tyhjää lyö – 4.25  - Historian suurmiehiä (1990)  Kivenä kengässä – 3.11  (julkaistu alun perin Kitara, taivas ja tähdet -singlen b-puolella 1985)  Elämän tarkoitus – 5.05  - Kahdeksas ihme (1985)  Yöjuttu – 3.29  - Kahdeksas ihme (1985)  Osa luonnollista karsintaa – 5.03  - Imperiumin vastaisku (1988)  Elossa taas – 4.39  - Studio Etana (1993)  Warsova – 2.42  - Cocktail Bar (1981)  Ruba – 4.48  (julkaistu alun perin Pannaan pannaan -singlen b-puolena 1982)  Mekin tehtiin rakkautta – 2.28  (julkaistu alun perin singlenä 1979)  Rakkaus on KuuMaa – 4.04  - Aku ja köyhät pojat (1983)  Pidetään ikävää – 3.05  - Maximum Jee & Jee (1979)  John Fogerty – 3.03  - Maximum Jee & Jee (1979)  Myrkkyä – 3.15  - Maximum Jee & Jee (1979)  Asustelaulu – 3.08  (julkaistu alun perin Voi kuinka me sinua kaivataan -singlen b-puolena 1985)  Ei säästä perheen koiraakaan – 3.17  - Rupisia riimejä, karmeita tarinoita  (1984) :  CD 2 Tien päällä taas – 4.13  - Kahdeksas ihme (1985)  Tähdenlennon tiellä – 5.26  - Rupisia riimejä, karmeita tarinoita  (1984)  Keskiyön cowboy – 5.38  - Imperiumin vastaisku (1988)  Tiimalasin santaa – 4.58  Studio Etana (1993)  Kultaista sadetta – 4.11  - Valkoinen kupla (1986)  Viides toukokuuta – 2.58  - Rupisia riimejä, karmeita tarinoita  (1984)  Vanha poika – 3.04  - Akun tehdas (1980)  Eihän tämän nyt näin pitänyt olla – 4.25  - Valkoinen kupla (1986)  Pari kaunista riviä – 4.23  (julkaistu alun perin Nyt reppuni jupiset riimisi rupiset -singlen b-puolena 1984)  Pannaan pannaan – 4.54  (julkaistu alun perin singlenä 1982)  Sotilaallinen tyhjiö – 3.43  - Aknepop (1978)  Delirium tremens – 3.01  - Cocktail Bar (1981)  Musiikkia Rantalasta – 3.44  - Cocktail Bar (1981)  Onnellinen hetki elämässä – 3.31  - Aku ja köyhät pojat (1983)  Tie vie – 3.00  - Tie vie (1982)  Läpivalaistu – 4.08  - Kahdeksas ihme (1985)  Viihteen kuningas – 3.48  - Tie vie (1982)
Aimo Reitala

Aimo Rauno Reitala (vuoteen 1938 Reilin; 26. syyskuuta 1931 Tampere – 30. joulukuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija.
Reitala toimi Turun yliopistossa taidehistorian professorina vuosina 1987–1996. Hän julkaisi useita tutkimuksia, jotka käsittelevät Suomen autonomian ja itsenäisyyden ajan taidetta. Reitala tarkasteli taidehistoriaa etenkin sosiaali- ja aatehistorialliselta kannalta. Teoksestaan Suomi-neito hänelle myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto vuonna 1984.
Reitala suunnitteli yhdessä Aimo Tukiaisen kanssa appensa Jalmari Rinteen ja tämän veljien Einar ja Joel Rinteen muistomerkin Asikkalaan.
Reitalan puoliso oli näyttelijä Tiina Rinne.
Teoksia

Victor Westerholm. Väitöskirja. WSOY 1967
Suomi-neito: Suomen kuvallisen henkilöitymän vaiheet.  Helsinki:  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07430-X
Werner Holmbergin taide, 1986
Kirjallisuutta

Ruotsalainen, Anna (toim.): Näköalapaikalla: Aimo Reitalan juhlakirja.  (Taidehistoriallisia tutkimuksia, 17)  Helsinki:  Taidehistorian seura, 1996.  ISSN 0355-1938  ISBN 951-95275-9-1
Aiheesta muualla

Aimo Reitalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Reitala, Aimo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Nafud

Nafud aavikkoa.
Nafud on aavikko Saudi-Arabian pohjoisosassa.
Nafud eli Nefud tai An-Nafud (arab. النفود‎, An-Nafūd, joskus Suuri Nafud) on Arabian niemimaan toiseksi suurin, punertavasta hiekasta koostuva aavikko, joka on yhteydessä suureen Rub’ al-Khalin hiekka-aavikkoon pitkän Dahnan käytävän kautta. Arabian kielen sanan an-nafud merkitys on ’hiekka-aavikko’.
Arabian niemimaan pohjoisosassa sijaitsevan Nafudin pinta-ala on noin 64 000 neliökilometriä (toisen lähteen mukaan noin 70 000 km2) ja se on noin 900 metrin korkeudella merenpinnalta. Aavikko sijaitsee suuressa soikeassa painumassa, jonka mitat ovat 290 × 225 km. Joillakin Nafudin alankoaltailla on keitaita, varsinkin Hejazvuorten lähellä on viljelykelpoisia, paimentolaisten laiduntamisen mahdollistavia keitaita. Keitaat kuten al-Jawf ja Ha’il ovat historiallisen luoteesta Välimeren suunnalta saapuvan ja kaakkoon jatkavan karavaanireitin varrella.
Nafudin aavikko on toiminut kulkuesteenä vuosisatoja. Nafud tunnetaan äkillisistä tuulistaan. Hiekkamyrskyt ovat aikojen kuluessa kasanneet valtavia hiekkadyynejä, jotka ovat nousseet jopa 183 metriä korkeiksi.
Ympäristöään syvemmän hiekkaisen Dahnan käytävän pituus on 1 287 km ja leveys 24,1–80,5 km.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nafud Wikimedia Commonsissa
Reggio di Calabria

| Reggio di Calabria |
| --- | --- |
 Piazza Italia Reggio di Calabriassa
 lippu:  vaakuna
 Reggio di Calabria
 Koordinaatit: 38°06′41″N, 15°39′43″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Calabria
Metropolikaupunki:  Reggio Calabria
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  239,04 km²
Korkeus:  0–1 789 m
Väkiluku (31.12.2015):  183 035
 – Väestötiheys:  766 as./km²
 
 http://www.reggiocal.it/on-line/Home.html 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Reggio di Calabria (myös Reggio Calabria) on Italian Calabrian alueen vanhin ja suurin kaupunki Italian mannermaan saappaankärjessä Messinansalmen rannalla. Kaupungissa on noin 180 000 asukasta. Se on Reggio Calabrian metropolikaupungin pääkaupunki. Kaupunki on liikenteellinen portti mantereelta Sisiliaan.
Historia > Antiikki

Antiikin Rhegion oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin noin vuonna 720 eaa. Se oli koko Magna Graecian eli Suur-Kreikan varhaisimpia kreikkalaiskaupunkeja ja strategisen sijaintinsa ansiosta yksi alueen tärkeimpiä. Rooman valtakunnan aikana kaupunki tunnettiin nimellä Rhegium tai Rhegium Julium.
Historia > Myöhempi historia

Vuonna 410 jaa. Rhegium oli päätepiste Alarikin etenemiselle Italiassa, tämän vallattua Rooman jälkeen Campanian, Lucanian ja Bruttiumin. Vallattuaan kaupungin hän yritti valloittaa sieltä käsin myös Sisilian, mutta epäonnistui tässä ja peräytyi Consentiaan, jossa kuoli. Kaupungilla oli merkittävä rooli edelleen gootteja vastaan käydyissä goottisodissa. Totila valtasi sen vuonna 549 ennen Sisilian sotaretkeään.
Myöhemmin Bysantin valtakunta valtasi Rhegiumin itselleen muun eteläisen Italian ohella. Välillä kaupunki oli saraseenien valtaamana. Normannit valtasivat kaupungin vuonna 1060 Robert Guiscardin johdolla. Myöhemmin siitä tuli osa Napolin kuningaskuntaa.
Reggio di Calabrian seudulla on ollut useita maanjäristyksiä, vakavimmat niistä vuosina 1783 ja 1908. Vuoden 1908 maanjäristyksessä kaupunki tuhoutui pahoin ja sitä uudistettiin sen jälkeen paljon. Lokakuussa 1953 kaupungin alueella oli kaatosateita, joiden aiheuttama tulva aiheutti yli 70 ihmisen kuoleman ja laajoja tuhoja.
Nähtävyyksiä

Anjou-suvun rakennuttama linna 1400-luvulta.
Reggio di Calabrian katedraali (Duomo di Reggio Calabria).
Magna Graecian kansallismuseo, Museo nazionale della Magna Grecia, jossa on nähtävillä Magna Graecian historiaa sekä kuuluisat Riacen pronssipatsaat.
Urheilu

Jalkapalloseura Reggina Calcio pelaa Italian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Serie C:ssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reggio di Calabria Wikimedia Commonsissa
Näkymä Reggio Calabrian ja Messinansalmen yli Sisiliaan, jossa näkyy Etna.
Reggio Calabrian metropolikaupunki
Africo | Agnana Calabra | Anoia | Antonimina | Ardore | Bagaladi | Bagnara Calabra | Benestare | Bianco | Bivongi | Bova | Bova Marina | Bovalino | Brancaleone | Bruzzano Zeffirio | Calanna | Camini | Campo Calabro | Candidoni | Canolo | Caraffa del Bianco | Cardeto | Careri | Casignana | Caulonia | Ciminà | Cinquefrondi | Cittanova | Condofuri | Cosoleto | Delianuova | Feroleto della Chiesa | Ferruzzano | Fiumara | Galatro | Gerace | Giffone | Gioia Tauro | Gioiosa Ionica | Grotteria | Laganadi | Laureana di Borrello | Locri | Mammola | Marina di Gioiosa Ionica | Maropati | Martone | Melicucco | Melicuccà | Melito di Porto Salvo | Molochio | Monasterace | Montebello Jonico | Motta San Giovanni | Oppido Mamertina | Palizzi | Palmi | Pazzano | Placanica | Platì | Polistena | Portigliola | Reggio Calabria | Riace | Rizziconi | Roccaforte del Greco | Roccella Ionica | Roghudi | Rosarno | Samo | San Ferdinando | San Giorgio Morgeto | San Giovanni di Gerace | San Lorenzo | San Luca | San Pietro di Caridà | San Procopio | San Roberto | Sant’Agata del Bianco | Sant’Alessio in Aspromonte | Sant’Eufemia d’Aspromonte | Sant’Ilario dello Ionio | Santa Cristina d’Aspromonte | Santo Stefano in Aspromonte | Scido | Scilla | Seminara | Serrata | Siderno | Sinopoli | Staiti | Stignano | Stilo | Taurianova | Terranova Sappo Minulio | Varapodio | Villa San Giovanni
Reggio di Calabrian katedraali.
Rengassähkörausku

| Rengassähkörausku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Sähkörauskukalat Torpediniformes
Heimo::  Pyörösähkörauskut Narcinidae
Suku::  Diplobatis
Laji::  ommata
Kaksiosainen nimi
 Diplobatis ommata  (Jordan & Gilbert, 1890) 

Katso myös
   Rengassähkörausku Wikispeciesissä   Rengassähkörausku Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Rengassähkörausku (Diplobatis ommata) on pyörösähkörauskuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynestämerestä.
Koko ja ulkonäkö

Rengassähkörausku voi kasvaa suurimmillaan noin 25 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea ja litteä. Pään sivuilla on kaksi sähköelintä. Rengassähkörauskulla on kaksi selkäevää ja pyrstöevä on kolmiomainen. Kala on väriltään selästään harmahtavan ruskea. Ruumiissa on tummia täpliä ja keskellä ruumista on ruskeakeskustainen musta rengas.
Levinneisyys ja elintavat

Rengassähkörauskua tavataan Meksikosta Ecuadoriin. Se elää usein kaivautuneena hiekka- tai sorapohjaan. Lajin ravintoa ovat kalat, äyriäiset ja madot. Rengassähkörausku on vivipaarinen.
Naga (Sudan)

Apedemakin temppeli, etualalla roomalaisajan paviljonki.
Naga (myös Naqa) on temppelialue muinaisen Meroen eteläpuolella nykyisessä Sudanissa. Sen tärkeimpiä rakennuttajia olivat ajanlaskun alun molemmin puolin hallinneet Meroen (Kušin) kuningas Natakamani ja kuningatar Amanitare. Rakennuksista merkittävin on kušilaiselle soturijumalalle Apedemakille omistettu leijonatemppeli. Amonin temppelissä on sekä egyptiläisiä että roomalaisia piirteitä. Monet rakennuksista ovat säilyneet meidän päiviimme saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naga (Sudan) Wikimedia Commonsissa
Repullinen hittejä

| Repullinen hittejä Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1978–1993
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Suomirock aikuisrock uusi aalto punk
Listasijoitukset
  1. (12 viikkoa, lokakuu 1996)
Eppu Normaalin muut julkaisut
| Onko vielä pitkä matka jonnekin? 1994 | Repullinen hittejä 1996 | Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita 2003 |
Repullinen hittejä on Eppu Normaalin vuonna 1996 ilmestynyt kokoelmalevy, joka sisältää yhtyeen suurimmat hitit. Siitä ei odotettu minkäänlaista myyntimenestystä, mutta se on vuoteen 2013 mennessä myynyt jo yli 250 000 kappaletta, joka on suomalaiselta levyltä poikkeuksellinen saavutus. Repullinen hittejä onkin kaikkien aikojen toiseksi myydyin suomalainen albumi Suomessa. Sitä myydympi on ainoastaan Jari Sillanpään esikoisalbumi.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Murheellisten laulujen maa – 3.22  (Tie vie 1982)  Tahroja paperilla – 4.48  (Historian suurmiehiä 1990)  Nyt reppu jupiset riimisi rupiset – 4.09  (Rupisia riimejä, karmeita tarinoita 1984)  Afrikka, sarvikuonojen maa – 4.58  (Imperiumin vastaisku 1988)  Voi kuinka me sinua kaivataan – 5.02  (Kahdeksas ihme 1985)  Suomi-ilmiö – 3.33  (Akun tehdas 1980)  Lensin matalalla 2 – 4.07  (julkaistu ainoastaan singlenä 1991)  Kun olet poissa – 5.32  (Historian suurmiehiä 1990)  Kitara, taivas ja tähdet – 4.41  (Kahdeksas ihme 1985)  Linnunradan laidalla – 4.52  (Imperiumin vastaisku 1988)  Nuori poika – 3.19  (alun perin Jee jee -singlen b-puoli 1978, myös albumilla Hatullinen paskaa 1984)  Taivaassa perseet tervataan – 3.47  (Rupisia riimejä, karmeita tarinoita 1984)  En saa mielestä sinua – 4.51  (Valkoinen kupla 1986)  Hipit rautaa – 5.21  (Studio Etana 1993) :  CD 2 Akun tehdas – 3.31  (Akun tehdas 1980)  Vuonna ’85 – 4.49  (Kahdeksas ihme 1985)  Urheiluhullu – 4.41  (julkaistu singlenä 1990), myös albumilla Paskahatun paluu 1991)  Baarikärpänen – 3.21  (Imperiumin vastaisku 1988)  Njet njet – 3.16  (Maximum Jee & Jee 1979)  Pimeyden tango – 3.27  (Rupisia riimejä, karmeita tarinoita 1984)  Jee jee – 2.53  (Maximum Jee & Jee 1979)  Näin kulutan aikaa – 4.43  (Imperiumin vastaisku 1988)  Vihreän joen rannalla – 4.10  (Kahdeksas ihme 1985)  Puhtoinen lähiöni – 3.51  (Akun tehdas 1980)  Joka päivä ja joka ikinen yö – 4.42  (Valkoinen kupla 1986)  Rääväsuita ei haluta Suomeen – 3.09  (Aknepop 1978)  Poliisi pamputtaa taas – 1.57  (Aknepop 1978)  Näinhän täällä käy – 5.17  (Studio Etana 1993)
Rengasampiaissimppu

| Rengasampiaissimppu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Ampiaissimput Apistidae
Suku::  Apistus
Laji::  carinatus
Kaksiosainen nimi
 Apistus carinatus  (Bloch & Schneider, 1801) 
Katso myös
   Rengasampiaissimppu Wikispeciesissä   Rengasampiaissimppu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rengasampiaissimppu (Apistus carinatus) on ampiaissimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan indopasifiselta merialueelta.
Koko ja ulkonäkö

Rengasampiaissimppu voi kasvaa suurimmillaan noin 20 cm pitkäksi ja tavanomainen pituus on 10 cm. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja suuripäinen. Päässä on viiksisäikeitä. Kalan selkäevä on pitkä ja etuosastaan piikikäs. Rintaevä on pitkä ja viuhkamainen. Evien piikit ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Rengasampiaissimppu on väriltään selästään sinertävän harmaa ja vatsastaan punertava. Rintaevät ovat edestä mustat ja takaa keltaiset, selkäevän takaosassa on musta täplä.
Levinneisyys ja elintavat

Rengasampiaissimpun levinneisyys ulottuu Afrikan itärannikolta ja Punaiseltamereltä Australiaan ja Japaniin. Se elää päivisin kaivautuneena hiekka- tai mutapohjaan. Laji on peto.
Rengasampiaissimppua käytetään paikallisesti ravintona.
Naikin kieli

Naikin kieli on Intiassa Madhya Pradeshin osavaltion Chandan piirikunnassa puhuttu dravidakieli. Sillä lienee noin 54 000 puhujaa.
Naiki kuuluu dravidakielten keskiryhmään. Sen lähin sukukieli lienee naikri. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Reppu

Selkäreppu
Sveitsin armeijan reppu
Reppu, selkäreppu on selässä kannettava kuljetusväline. Reppu on suunniteltu helpottamaan tavaroiden kantamista. Se myös mahdollistaa suurempien painojen kuljettamisen kuin mitä on käsin kannettavissa. Tämä johtuu repun painopisteen edullisesta sijainnista ruumiin osien suhteen: repun painopiste on lähellä raskaita ruumiinosia, ja repun massakeskipisteen liike ruumiin massakeskipisteen suhteen on vähäistä. Reppu on hyvin yleinen etenkin koululaisten, retkeilijöiden ja pyöräilijöiden keskuudessa.
Rakenne

Reppu on pussimainen. Pussin suuaukon ympärillä on kiristysnaru tai vetoketju, jolla repun voi sulkea tiiviisti siten, että sisältö ei putoa repusta. Suuaukon päällä voi olla kansiläppä, joka kiinnitetään hihnalla repun etupuolella olevaan solkeen. Repussa voi olla myös sivutaskuja pieniä ja usein tarvittavia tavaroita varten. Reppukangas on paksua, vahvaa ja kulutusta kestävää. Repun kangas voi olla myös vedenpitävä. Silloin repun sisällä olevia tavaroita ei tarvitse pakata vedenpitävästi erikseen.
Repussa on kantohihnat, jotka asetetaan henkilön olkapäille. Hihnan lenkki kiertää olkapäitten ympäri ja tulee takaisin kainaloiden alta kylkien kohdalla. Suurissa repuissa voi olla myös lannevyö, jolloin osa repun painosta jakautuu vyön kautta lanteille: lanteet kantavat painoa hartioita paremmin, ja repun painopiste siirtyy entistä lähemmäs ruumiin painopistettä. Tällöin reppu on selässä tukevammin, ja vääntöä tulee vähemmän.
Kirjallisuutta

Aulio, Olli: Suuri retkeilykirja.  Jyväskylä, Helsinki: Gummerus, 1990.  ISBN 951-20-5862-6
Theodor Reik

Theodor Reik.
Theodor Reik (12. toukokuuta 1888 Wien — 31. joulukuuta 1969 New York) oli itävaltalais-saksalainen kirjallisuustieteilijä ja psykoanalyytikko, niin kutsutun maallikkoanalyysin uranuurtaja.
Elämänvaiheet

Theodor Reik syntyi Wienissä juutalaiseen virkamiesperheeseen. Hän opiskeli Wienin yliopistossa psykologiaa ja kirjallisuustiedettä. Opiskeluaikanaan hän tutustui Sigmund Freudin teokseen Unien tulkinta ja kiinnostui psykoanalyysista niin paljon, että päätti soveltaa sitä väitöskirjassaan erääseen Gustave Flaubertin kertomukseen. Väitöskirja kohtasi Wienin yliopistossa tiettyä vastustusta, ja se hyväksyttiin vasta vuonna 1912; kyseessä on ensimmäinen psykoanalyyttinen väitöskirja. Reik tutki myös Arthur Schnitzlerin ja Richard Beer-Hoffmannin tuotantoa.
Ensi kertaa Reik tapasi Freudin vuonna 1910, ja hänet otettiin Wienin psykoanalyyttisen yhdistyksen jäseneksi seuraavana vuonna. Freud tuki Reikia usean vuoden ajan, kun tämä opiskeli psykoanalyytikoksi ja kävi Karl Abrahamin koulutusanalyysissa. Reikin ja Freudin välinen ystävyys jatkui Freudin kuolemaan (1939) saakka. Vuonna 1915 Reik julkaisi tutkimuksen Die Pubertätsriten der Wilden, jossa psykoanalyysia sovellettiin kansatieteeseen. Hän julkaisi tutkimuksia myös uskontopsykologiasta ja kriminologiasta. Hän esitteli tiedostumattoman tunnustamispakon ja rangaistuksenkaipuun käsitteet teoksessaan Geständniszwang und Strafbedürfnis: Probleme der Psychoanalyse und der Kriminologie (1925).
Osallistuttuaan ensimmäiseen maailmansotaan Reik työskenteli Wienin psykoanalyyttisen yhdistyksen kirjastonhoitajana ja piti psykoanalyyttista vastaanottoa. Koska hänellä ei ollut lääkärinkoulutusta, häneltä kiellettiin potilaiden hoitaminen vuonna 1925 Itävallan "puoskarointilain" nojalla. Reik valitti päätöksestä ja jatkoi vastaanottoaan. Vuoden 1926 keväällä häntä vastaan nostettiin rikossyyte puoskaroinnista eli oikeudettomasta lääkärintoimen harjoittamisesta. Freud asettui tukemaan Reikia ja maallikkoanalyysia (ei-lääkäreiden harjoittamaa psykoanalyysia) ja julkaisi kirjan Maallikkoanalyysin kysymys. Freudin myötämielinen kanta jäi kuitenkin vähemmistöön, sillä monet lääkäri-psykoanalyytikot vastustivat maallikoiden analyysitoimintaa. Vuoden 1927 keväällä syytteet hylättiin.
Reik siirtyi vuonna 1928 Berliiniin ja työskenteli opettajana psykoanalyyttisessa koulutuslaitoksessa. Vuonna 1933 hän joutui pakenemaan kansallissosialisteja Hollantiin ja vuonna 1938 edelleen Yhdysvaltoihin.
Yhdysvalloissa maallikkoanalyysiin suhtauduttiin erityisen kielteisesti, ja Reikin analyysitoiminta kohtasi jälleen vaikeuksia ja oikeusjuttuja. Hän perusti New Yorkiin uuden psykoanalyyttisen yhdistyksen National Psychological Association for Psychoanalysis, jossa analyytikkokoulutusta tarjottiin myös ei-lääkäreille. Hän julkaisi Yhdysvalloissa englanniksi kirjoja ja artikkeleita muun muassa rakkauden ja seksuaalisuhteiden psykologiasta, sadomasokismista, kirjallisuuden- ja musiikintutkimuksesta sekä psykoanalyysin metodologiasta.
Julkaisuja

Richard Beer-Hofmann. 1912.
Flaubert und seine „Versuchung des heiligen Antonius“: Ein Beitrag zur Künstlerpsychologie. 1912.
Arthur Schnitzler als Psycholog. 1913 (uusintapainos 1993).
Probleme der Religionspsychologie. I. Teil: Das Ritual. 1919.
Das Werk Richard Beer-Hoffmanns. 1919.
Über kollektives Vergessen. Internationale Zeitschrift für Psychoanalyse VI. 1920.
Der eigene und der fremde Gott. 1923 (uusintapainos 1975).
Geständniszwang und Strafbedürfnis: Probleme der Psychoanalyse und der Kriminologie. 1925.
Dogma und Zwangsidee: eine psychoanalyt. Studie zur Entwicklg der Religion. 1927 (uusintapainos 1973).
Wie man Psychologe wird. 1927.
Das Ritual : Psychoanalytische Studien. 1928.
Lust und Leid im Witz: 6 psychoanalytische Studien. 1929.
Der Schrecken und andere psychoanalytische Studien. 1929.
Freud als Kulturkritiker. 1930.
Warum verließ Goethe Friederike? Eine psychoanalytische Monographie. 1930 (uusintapainos 1990).
Gebetmantel und Gebetriemen der Juden. 1931.
Der unbekannte Mörder: Von der Tat zum Täter. 1932 (uusintapainos 1978).
Nachdenkliche Heiterkeit. 1933.
Der überraschte Psychologe: Über Erraten und Verstehen unbewusster Vorgänge. 1935.
Wir Freud-Schüler. 1936.
Aus Leiden Freuden. 1940
Masochism in Modern Man. 1941.
From Thirty Years with Freud. 1940.
A Psychologist Looks at Love. 1944.
Psychology of Sex Relations. 1945. (Suom. 1970 Sukupuolisuhteiden psykologiaa.)
Listening with the Third Ear: The Inner Experience of a Psychoanalyst. 1948.
Fragment of a Great Confession. 1949.
The Secret Self. 1952.
The Haunting Melody. 1953.
The Search Within. 1956.
Of Love and Lust. 1957.
Myth and Guilt. 1957.
Mystery on the Mountain. 1959.
The Creation of Woman. 1960.
Sex in Man and Woman. 1960.
The Temptation. 1961.
Jewish Wit. 1962.
The Need to be Loved. 1963.
Pagan Rites in Judaism: From sex initiation, magic, moon-cult, tattooing, mutilation and other primitive rituals to family loyalty and solidarity. 1964.
Voice from the Inaudible. 1964.
Curiosities of the Self. 1965.
The Many Faces of Sex. 1966.
Kirjallisuutta

Alexander, Franz – Eisenstein, Samuel – Grotjahn, Martin (toim.): Psychoanalytic Pioneers.  New York:  Basic Books, 1966.
Arnold, K.: Reik’s Theory of Psychoanalytic Listening. Psychoanalytic Psychology, 2006, 23. vsk, nro 4, s. 754–765.  American Psychological Association. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 4.11.2016. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Fine, Reuben: The History of Psychoanalysis.  (New Expanded Edition)  Northvale:  Jason Aronson, 1990.  ISBN 0-8264-0452-9
Freeman, Erika: Insights: Conversations with Theodor Reik.  Englewood Cliffs:  Prentice-Hall, 1971.
Freud, Sigmund: Maallikkoanalyysin kysymys: Keskusteluja puolueettoman kanssa.  ((Die Frage der Laienanalyse: Unterredungen mit einem Unparteiischen, 1926.) Suomentanut Markus Lång. Alkusanat Rauno Juntumaa)  Helsinki:  Tutkijaliitto, 2010.  ISBN 978-952-5169-73-7
Aiheesta muualla

Reik, Theodor (1888–1969) hakuteoksessa International Dictionary of Psychoanalysis
Reik, Theodor (Arkistoitu – Internet Archive) hakuteoksessa Psychoanalytic Document Database (saksaksi)
The Legacies of Theodor Reik Part 1 (The New School) Part 2 Part 3 Part 4 (englanniksi) (youtube.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Muistolaatta Berliinissä.