stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo maaöljyntuottajavaltioista

Tämä on luettelo valtioista, jotka tuottavat maaöljyä. Raakaöljyn tuotanto lasketaan barreleissa.  Luettelossa ei ole huomioitu bio- tai maakaasun tuotantoa. Luettelossa on myös osavaltioita ja merentakaisia alueita. Vuonna 2014 Yhdysvallat nousi maailman suurimmaksi öljyntuottajamaaksi.
Kansainvälisen energiajärjestön mukaan 63 prosenttia maailman maaöljystä on kymmenen valtion alueella. Ne ovat järjestyksessä:
1) Saudi-Arabia 517 (12,9 %)
2) Venäjä 510 (12,7 %)
3) Yhdysvallat 346 (8,6 %)
4) Iran 215 (5,4 %)
5) Kiina 203 (5,1 %)
6) Kanada 169 (4,2 %)
7) Yhdistyneet arabiemiirikunnat 149 (3,7 %)
8) Venezuela 148 (3,7 %)
9) Meksiko 144 (3,6 %)
10) Nigeria 139 (3,5 %)
Muu maailma 1 471 (36,6 %)
Koko maailma yhteensä 4 011 (100 %)
Valtioluettelo

|  | Valtio | Tuotanto päiväntuotanto barreleissa (2016) |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 10 551 497 |
| 2 |  Saudi-Arabia (OPEC) | 10 460 710 |
| 3 |  Yhdysvallat | 8 875 817 |
| 4 |  Irak (OPEC) | 4 451 516 |
| 5 |  Iran (OPEC) | 3 990 956 |
| 6 |  Kiina | 3 980 650 |
| 7 |  Kanada | 3 662 694 |
| 8 |  Yhdistyneet arabiemiraatit (OPEC) | 3 106 077 |
| 9 |  Kuwait (OPEC) | 2 923 825 |
| 10 |  Brasilia | 2 515 459 |
| 11 |  Venezuela (OPEC) | 2 276 967 |
| 12 |  Meksiko | 2 186 877 |
| 13 |  Nigeria (OPEC) | 1 999 885 |
| 14 |  Angola (OPEC) | 1 769 615 |
| 15 |  Norja | 1 647 975 |
| 16 |  Kazakstan | 1 595 199 |
| 17 |  Qatar (OPEC) | 1 522 902 |
| 18 |  Algeria (OPEC) | 1 348 361 |
| 19 |  Oman | 1 006 841 |
| 20 |  Britannia | 939 760 |
| 21 |  Kolumbia | 897 784 |
| 22 |  Indonesia | 833 667 |
| 23 |  Azerbaidžan | 833 538 |
| 24 |  Intia | 734 180 |
| 25 |  Malesia | 661 240 |
| 26 |  Ecuador (OPEC) | 548 421 |
| 27 |  Argentiina | 510 560 |
| 28 |  Egypti | 494 325 |
| 29 |  Libya (OPEC) | 384 686 |
| 30 |  Kongon tasavalta | 308 363 |
| 31 |  Vietnam | 301 850 |
| 32 |  Australia | 289 749 |
| 33 |  Thaimaa | 257 525 |
| 34 |  Sudan ja   Etelä-Sudan | 255 000 |
| 35 |  Turkmenistan | 230 779 |
| 36 |  Päiväntasaajan Guinea (OPEC) | 227 000 |
| 37 |  Gabon (OPEC) | 210 820 |
| 38 |  Tanska | 140 637 |
| 39 |  Tšad | 110 156 |
| 40 |  Brunei | 109 117 |
| 41 |  Ghana | 100 549 |
| 42 |  Kamerun | 93 205 |
| 43 |  Pakistan | 84 746 |
| 44 |  Romania | 77 910 |
| 45 |  Italia | 70 675 |
| 46 |  Itä-Timor | 60 661 |
| 47 |  Trinidad ja Tobago | 60 090 |
| 48 |  Bolivia | 58 077 |
| 49 |  Papua-Uusi-Guinea | 56 667 |
| 50 |  Uzbekistan | 52 913 |
| 51.5 |  Bahrain | 50 000 |
| 51.5 |  Kuuba | 50 000 |
| 53 |  Turkki | 49 497 |
| 54 |  Tunisia | 48 757 |
| 55 |  Saksa | 46 839 |
| 56 |  Peru | 40 266 |
| 57 |  Uusi-Seelanti | 35 574 |
| 58 |  Ukraina | 31 989 |
| 59.5 |  Norsunluurannikko | 30 000 |
| 59.5 |  Syyria | 30 000 |
| 61 |  Valko-Venäjä | 25 000 |
| 62 |  Mongolia | 23 426 |
| 63 |  Albania | 22 915 |
| 64 |  Jemen | 22 000 |
| 65 |  Puola | 20 104 |
| 67 |  Kongon demokraattinen tasavalta | 20 000 |
| 67 |  Filippiinit | 20 000 |
| 67 |  Serbia | 20 000 |
| 69 |  Alankomaat | 18 087 |
| 70 |  Suriname | 17 000 |
| 71 |  Ranska | 16 418 |
| 72 |  Itävalta | 15 161 |
| 73 |  Myanmar | 15 000 |
| 74 |  Unkari | 13 833 |
| 75 |  Kroatia | 13 582 |
| 76 |  Niger | 13 000 |
| 77 |  Guatemala | 8 977 |
| 78 |  Mauritania | 5 000 |
| 79 |  Chile | 4 423 |
| 80 |  Bangladesh | 4 189 |
| 81 |  Japani | 3 918 |
| 82 |  Kreikka | 3 172 |
| 83 |  Espanja | 2 667 |
| 84 |  Tšekki | 2 333 |
| 86 |  Belize | 2 000 |
| 86 |  Liettua | 2 000 |
| 86 |  Etelä-Afrikka | 2 000 |
| 89 |  Barbados | 1 000 |
| 89 |  Bulgaria | 1 000 |
| 89 |  Kirgisia | 1 000 |
| 91 |  Georgia | 400 |
| 92 |  Israel | 390 |
| 93 |  Slovakia | 200 |
| 94 |  Taiwan | 196 |
| 95 |  Tadžikistan | 180 |
| 96 |  Marokko | 160 |
| 97 |  Jordania | 22 |
| 98 |  Slovenia | 5 |
Kalle Jokinen

Kalle Jokinen on seuraavien henkilöiden nimi:
Kalle Jokinen (s. 1961), kokoomuslainen poliitikko, kansanedustaja vuodesta 2009
Kalle Jokinen (1900–1965), sosiaalidemokraattinen poliitikko, kansanedustaja 1936–1958
Kalle Jokinen, muusikko, Maria Gasolinan kitaristi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kalle Jokinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Frontier: Elite II

| Frontier: Elite II |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Frontier Developments
Julkaisija:  GameTek
Suunnittelija:  David Braben
Säveltäjä:  David Lowe
Pelisarja:  Elite
Julkaistu:  1993
Lajityyppi:  avaruussimulaatiopeli (en), toimintapeli ja avaruuskaupankäynti- ja taisteluvideopeli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Amiga, Amiga CD32, Atari ST, DOS
Jakelumuoto:  Levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Frontier: Elite II on Frontier Developmentsin kehittämä ja GameTekin julkaisema avaruussimulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna 1993 Amigalle, Atari ST:lle ja DOS:lle. Peli on seuraaja Elitelle ja pelin seuraaja on Frontier: First Encounters.
Pelaaminen

Pelissä ei ole varsinaista juonellista tehtäväsarjaa, vaan tehtävät valitaan avaruusasemilta saatavista generoitavista tehtävistä.
Pelissä ostettavat avaruusalukset ovat runkoja, joihin pelaajan lisäksi hankittava muut osat ja ominaisuudet. Lisäominaisuudet vaikuttavat aluksen toimintakykyyn useilla tavoilla.
Ensimmäisestä Elitestä poiketen pelissä ei ole avaruusolioita, vaan niiden tilalla on Federaation ja Imperiumin (molempien edustajat ihmisiä) vastakkainasettelu.[lähde? ] Pelaaja voi Eliten tapaan valita, mitä tekee ja ottaa vastaan sotilastehtäviä Federaatiolta tai Imperiumilta, ottaa vastaan tehtäviä yksityisiltä asiakkailta taikka keskittyä vaikka kaupankäyntiin laillisilla tai laittomilla tavaroilla.[lähde? ] Peli tapahtuu edeltäjästä poiketen yhdessä galaksissa, jossa on oma aurinkokuntamme lähitähtineen. Tällä kertaa pelaaja voi varustelun lisäksi myös vaihtaa alustaan.[lähde? ]
Kehitys

Pelin on suunnitellut David Braben.
Peli on seuraaja Elitelle, joka paransi grafiikkaa, ääntä ja fysiikkamallinnusta. Lisäksi planeetoille pystyi laskeutumaan ja fysiikkamallinnusta oli parannettu. Eliten toinen suunnittelija Ian Bell on kritisoinut Brabenia tämän halusta tehdä kaikesta realistista, joka Bellin mielestä ei ole oikea tapa. Täysillä yksityiskohdilla peli oli epäpelattavan hidas ST:n ja Amigan perusmalleilla, mutta yksityiskohtia sai tiputettua.[lähde? ]
Peli käyttää täytettyä vektorigrafiikkaa. Pelin grafiikat olivat valmiita vuonna 1988, mutta pelin julkaisu viivästyi vuoteen 1993.
Peli koostui noin 250 000 rivistä 68000-assembly-kieltä ja on yksi suurimmista kokonaan assemblyllä kirjoitetuista kaupallisista peleistä. Chris Sawyer (joka on tunnettu Rollercoaster Tycoonista) siirsi pelin 80286:lle.
Vaikutus

Guinness World Recordsin mukaan peli oli ensimmäinen jossa oli proseduraalisesti generoituja tähtijärjestelmiä. Elite oli ensimmäinen jossa oli proseduraalisesti generoitu maailma.
Myynti

Peli oli julkaisuvuonna Euroopan parhaiten myynyt peli ja myi noin 500 000 kappaletta. Gametekin häviämisen vuoksi tarkat myyntiluvut eivät ole tiedossa ja todellinen myynti oli yli 500 000 kappaletta, mutta rojalteja tilitettiin vähemmästä määrästä.
Vastaanotto

Peli sai kaksijakoisia arvosteluja kriitikoilta: eräiden mielestä se oli paras koskaan näkemänsä peli kun taas toisten mielestä se oli toivottoman tylsä.
Amiga Format antoi pelille arvosanaksi 90% arvostelussaan.
CU Amiga antoi pelille arvosanaksi 97% arvostelussaan.
Pelit -lehti antoi pelille arvosanaksi 92/100 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Frontier: Elite II MobyGamesissa (englanniksi)
Frontier: Elite II Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Frontier: Elite II Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Elite 2 - Frontier (Amiga). Asutuskeskuksia kupujen alla, ilmakehältään hapettoman kuun pinnalla. Taustalla kaasuplaneetta, jota kyseinen kuu kiertää.
Läimäys

| Läimäys> The Slap |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  51 min
Alkuperämaa:  Australia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ABC1 (Australia) Yle Teema (Suomi)
Esitetty:  6. lokakuuta 2011 – 24. marraskuuta 2011
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Tony Ayres Helen Bowden Michael McMahon
Vastaava(t) tuottaja(t):  Penny Chapman
Ohjaaja(t):  Jessica Hobbs Matthew Saville Tony Ayres Robert Connolly
Käsikirjoittaja(t):  Emily Ballou Alice Bell Brendan Cowell Kris Mrksa Cate Shortland
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Läimäys (The Slap) on australialainen televisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC1-televisiokanavalla 6. lokakuuta 2011. Sarja perustuu kirjailija Christos Tsiolkasin palkittuun romaaniin The Slap (2008).
Sarjan tapahtumat alkavat, kun mies läimäisee huonosti käyttäytyvää lasta. Sarja on kahdeksanosainen ja jokaisessa osassa tapahtumaa valotetaan eri henkilöiden näkökulmasta. Suomessa sarjaa alettiin esittää Yle Teemalla 11. marraskuuta 2013.
Näyttelijät > Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jonathan LaPaglia  | … |  Hector   |
|  Essie Davis  | … |  Anouk   |
|  Alex Dimitriades  | … |  Harry   |
|  Sophie Lowe  | … |  Connie   |
|  Melissa George  | … |  Rosie   |
|  Lex Marinos  | … |  Manolis   |
|  Sophie Okonedo  | … |  Aisha   |
|  Blake Davis  | … |  Richie   |
Aiheesta muualla

Sarjan esittely Ylen sivuilla
Peltonen, Timo: Tv-sarja Läimäys tutustuttaa Australian keskiluokkaan Helsingin Sanomat.[vanhentunut linkki]
Läimäys Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kasvibiologia

Kasvibiologia on kasvitieteen osa-alue, joka tutkii kasvien solukkoja ja elintoimintoja biologisesta näkökulmasta. Kasvisolut eroaa eläinsoluista siten, että niissä on soluseinät ja solunestettä kerääviä vakuoleja. Kasvin elintoimintoihin kuuluvia seikkoja on se, että se ottaa juurillaan ravinteita ja vettä maasta, jotka kulkeutuvat varren johtojänteitä myöten lehtiin. Lehdissä tapahtuu yhteyttäminen, jonka jälkeen yhteyttämistuotteet kulkeutuvat johtojänteitä myöten muihin kasvinosiin. Kukka puolestaan käsittää kasvin lisääntymiselimistön.
Kasvisolussa soluseinä on uloin osa ja sen sisäpuolella on solukalvo. Soluseinä sisältää hemiselluloosaa ja pektiiniaineita. Lehdissä on viherhiukkasia, joiden avulla yhteyttäminen tapahtuu. Kasvisoluissa on myös värihiukkasia, jotka ovat rusohiukkasia. Niitä on kukissa, hedelmissä ja syyslehdissä. Kasvin varastoelimissä, kuten mukuloissa on valkohiukkasia. Valkohiukkasista muodostuu tärkkelysjyväsiä, joita on tärkkelystä sisältävissä varastoelimissä.
Kasvien solukkoihin kuuluu kasvusolukot, joissa tapahtuu kasvamiseen liittyvät prosessit. Jälkikasvusolukkoa on täysi-ikäisissä kasveissa ja myöskin jo erilaistuneiden solukoiden keskellä, minne sitä muodostuu kasvin vioittumisen jälkeen. Kasvusolukot jakautuvat väli-, sivu- ja kärkikasvusolukoihin. Kärkikasvusolukon uloimmassa kärjessä on kasvupiste. Muita kasvin solukkoja ovat yhteyttämissolukko ja varastosolukko. Pintasolukon muotoja ovat päällysketto ja korkki. Joskus kasveilla on tukisolukkoja, joita ovat paksusoppisolukot, niinisyyt ja kivisolukot. Johtosolukoista muodostuvat siiviläputket ja johtojänteet, joita myöten tapahtuu kasvin aineenvaihdunta. Johtosolukoista muodostuvat putkisolut ja putkilot. Lisäksi kasveilla on eritesolukkoja.
Luettelo maastojuoksun maailmanmestareista

Tämä on luettelo maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailujen kultamitalisteista.
Vuosina 1998–2006 kilpailtiin sekä lyhyellä että pitkällä matkalla. Vuodesta 2007 on kilpailtu jälleen pelkästään pitkällä matkalla.
Pitkä matka

| Kisat | Miehet | Naiset |
| --- | --- | --- |
| 1973: | Pekka Päivärinta, Suomi | Paola Cacchi, Italia |
| 1974: | Eric DeBeck, Belgia | Paola Cacchi, Italia |
| 1975: | Ian Stewart, Iso-Britannia | Julie Brown, Yhdysvallat |
| 1976: | Carlos Lopes, Portugali | Carmen Valero, Espanja |
| 1977: | Leon Schots, Belgia | Carmen Valero, Espanja |
| 1978: | John Treacy, Irlanti | Grete Waitz, Norja |
| 1979: | John Treacy, Irlanti | Grete Waitz, Norja |
| 1980: | Craig Virgin, Yhdysvallat | Grete Waitz, Norja |
| 1981: | Craig Virgin, Yhdysvallat | Grete Waitz, Norja |
| 1982: | Mohammed Kedir, Etiopia | Maricica Puica, Romania |
| 1983: | Bekele Debele, Etiopia | Grete Waitz, Norja |
| 1984: | Carlos Lopes, Portugali | Maricica Puica, Romania |
| 1985: | Carlos Lopes, Portugali | Zola Budd, Iso-Britannia |
| 1986: | John Ngugi, Kenia | Zola Budd, Iso-Britannia |
| 1987: | John Ngugi, Kenia | Annette Sergent, Ranska |
| 1988: | John Ngugi, Kenia | Ingrid Kristiansen, Norja |
| 1989: | John Ngugi, Kenia | Annette Sergent, Ranska |
| 1990: | Khalid Skah, Marokko | Lynn Jennings, Yhdysvallat |
| 1991: | Khalid Skah, Marokko | Lynn Jennings, Yhdysvallat |
| 1992: | John Ngugi, Kenia | Lynn Jennings, Yhdysvallat |
| 1993: | William Sigei, Kenia | Albertina Dias, Portugali |
| 1994: | William Sigei, Kenia | Helen Chepngeno, Kenia |
| 1995: | Paul Tergat, Kenia | Derartu Tulu, Etiopia |
| 1996: | Paul Tergat, Kenia | Gete Wami, Etiopia |
| 1997: | Paul Tergat, Kenia | Derartu Tulu, Etiopia |
| 1998: | Paul Tergat, Kenia | Sonia O'Sullivan, Irlanti |
| 1999: | Paul Tergat, Kenia | Gete Wami, Etiopia |
| 2000: | Mohammed Mourhit, Belgia | Derartu Tulu, Etiopia |
| 2001: | Mohammed Mourhit, Belgia | Paula Radcliffe, Iso-Britannia |
| 2002: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Paula Radcliffe, Iso-Britannia |
| 2003: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Werknesh Kidane, Etiopia |
| 2004: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Benita Johnson, Australia |
| 2005: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Tirunesh Dibaba, Etiopia |
| 2006: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Tirunesh Dibaba, Etiopia |
| 2007: | Zersenay Tadese, Eritrea | Lornah Kiplagat, Alankomaat |
| 2008: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Tirunesh Dibaba, Etiopia |
| 2009: | Gebre-egziabher Gebremariam, Etiopia | Florence Kiplagat, Kenia |
| 2010: | Joseph Ebuya, Kenia | Emily Chebet, Kenia |
| 2011: | Imane Merga, Etiopia | Vivian Jepkemoi Cheruiyot, Kenia |
| 2013: | Japhet Kipyegon Korir, Kenia | Emily Chebet, Kenia |
| 2015: | Geoffrey Kipsang Kamworor, Kenia | Agnes Jebet Tirop, Kenia |
| 2017: | Geoffrey Kipsang Kamworor, Kenia | Irene Chepet Cheptai, Kenia |
| 2019: | Joshua Cheptegei, Uganda | Hellen Obiri, Kenia |
Lyhyt matka

| Kisat | Miehet | Naiset |
| --- | --- | --- |
| 1998: | John Kibowen, Kenia | Sonia O'Sullivan, Irlanti |
| 1999: | Benjamin Limo, Kenia | Jackline Maranga, Kenia |
| 2000: | John Kibowen, Kenia | Kutre Dulecha, Etiopia |
| 2001: | Enock Koech, Kenia | Gete Wami, Etiopia |
| 2002: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Edith Masai, Kenia |
| 2003: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Edith Masai, Kenia |
| 2004: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Edith Masai, Kenia |
| 2005: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Tirunesh Dibaba, Etiopia |
| 2006: | Kenenisa Bekele, Etiopia | Gelete Burika Bati, Etiopia |
Pullola

Pullola on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Muurlan länsiosassa Kiskontien ja Muurlanjoen välissä.
Pullolan kylänmäki erottuu selkeästi kohoavana kumpuna Muurlanjoen laakson peltoaukealla. Kylän asutus sijoittuu kylänmäen lisäksi kylän aluetta halkovan Tuohituntien varrelle. Pullolan kyläalue ulottuu Muurlanjoelta luoteeseen vanhalle kunnanrajalle saakka. Kylän Kistolan vastainen pohjoisraja noudattelee Kiskontien vanhaa linjausta. Etelässä Tuohituntie johtaa naapurikylään Vähä-Pullolaan. Pullolan maasto vaihtelee pohjoisesta tultaessa Heralähteenojan peltolaaksosta metsien peittämien mäkien yli laskeutuen viljavaan Muurlanjoen laaksoon.
Muurlanjoen laakso on asutettu kivikaudella ja Pullolastakin on löytynyt jäänteitä kivikautisesta asutuksesta. Lisäksi kylästä on paikannettu rautakautisia hautoja. Varsinaisen Pullolan kylän on täynyt ollut olemassa viimeistään varhaiskeskiajalla. Pullolasta on historian aikana käytetty myös nimeä Isopullola erotuksena nuoremmasta naapurikylästä Vähä-Pullolasta. Pullolan oloista on säilynyt vain vähän tietoa. Isojaon aikaan kylässä on ollut kaksi tilaa, joista toinen jaettiin isojaon yhteydessä kahtia.
Pullolan asutus keskittyi pitkään ainoastaan kylänmäelle. Tuohituntien varrella syntyi torppariasutusta 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Ajoittain tulvivan Muurlanjoen vuoksi lähikylien oppilaiden koulumatka Äijälään oli välillä estynyt, joten Pullolaan perustettiin vuonna 1921 kansakoulu, joka oli toiminnassa 16 vuotta. Noihin aikoihin Pullolassa toimi myös kauppa. Sotien jälkeen Tuohituntien varteen rakennettiin kolme rintamamiestaloa. Kylään on rakennettu yksittäisiä uudempia asuintaloja 1900-luvun lopulla.
Kauhavan yhtenäiskoulu

| Kauhavan yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Jylhäntie 14 62200 Kauhava
Tyyppi:  Peruskoulu
Rehtori:  Ville Vihla
Luokat:  1.–9.
Verkkosivut
Kauhavan yhtenäiskoulu on Kauhavan kirkonkylällä sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulu toimii samoissa tiloissa Kauhavan lukion kanssa. Koulun rehtorina toimii Ville Vihla ja apulaisrehtorina Tiina Luoma.
Kaizers Orchestra

| Kaizers Orchestra |
| --- | --- |
 Kaizers Orchestra esiintymässä Odderøyalla 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  2000–2013 2023–
Tyylilaji:  rock, pop, folk
Kotipaikka:  Bryne, Norja
Laulukieli:  norja
Jäsenet:  Janove Ottesen  Geir Zahl  Terje Winterstø Røthing  Rune Solheim  Helge Risa  Øyvind Storesund 
Entiset jäsenet:  Jon Sjøen, (2000–2003)
Levy-yhtiö:  Broiler Farm (2001–2005) Universal Germany (2005–2006) Sony BMG (2007–2013)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaizers Orchestra on norjalainen alternative rock -yhtye, joka perustettiin 1. tammikuuta 2000. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa Ompa til du dør, Maestro ja Hjerteknuser.
He ovat yksi ensimmäisistä muuta kuin black metallia soittavista norjalaisista yhtyeistä, jotka ovat menestyneet Skandinavian ulkopuolella norjankielisistä sanoituksistaan huolimatta. Norjalaisille yhtye on ennen kaikkea helppo tunnistaa ja muistaa solisti Janove Ottesenin omalaatuisesta Jærenin murteesta, jota puhuvat myös yhtyeen neljä muuta jäsentä. Myös yhtyeen erityinen musiikillinen tyylilaji ja kaasunaamaria esittävä logo tekevät heistä lähes jokaiselle norjalaiselle tutun.
Vuonna 2012 yhtye ilmoitti, että vuoden 2013 ”jäähyväiskiertuetta” seuraisi pitkä tauko. Heidän viimeinen konserttinsa soitettiin 14. syyskuuta 2013 Stavangerissa, ja se oli myös nähtävissä internetissä.
Kaizers Orchestra palasi keikkalavoille syksyllä 2023.
Historia > Ensimmäiset vuodet (1995–2004)

Vuonna 1998 lapsuusystävät Janove Ottesen ja Geir Zahl julkaisivat gnom-nimisen yhtyeensä ainoan albumin Mys. Tuhannesta painetusta kopiosta vain noin 500 myytiin ensimmäisenä vuonna, eikä se saanut paljoakaan huomiota. Heidät kuitenkin tunnettiin hyvin Stavangerin alueella heidän soitettuaan paikallisessa bändissä nimeltä Blod, snått & juling (vapaasti suomentaen ”Verta, räkää ja turpaanvetoja”), ja ”Bastard”-niminen kappale heidän Mys-albumiltaan sai hyvän yleisövastaanoton. Ottesen ja Zahl kertovat, että kappaleen eräs osa, jossa he lyövät öljytynnyreitä, kiinnitti heidän pienen liveyleisönsä huomion. Tämä ja eräs säe kappaleesta (”Eräs herra Kaizer otti minut joukkoonsa/Hän on maailman painavimman siamilaisen kissan ylpeä omistaja”) toimivat inspiraationa Ottesenille, ja gnom-yhtyeen hajottua huonon levymyynnin takia hän muodosti Kaizers Orchestran (”Kaizerin orkesteri”). Ottesen muistelee yhtyeen nimen syntyneen elokuvan Epäillyt hahmosta Keyzer Söze, vaikka varsinaista yhteyttä elokuvalla ja heidän sanoituksillaan ei ole.
Vuonna 2000 Kaizers Orchestra äänitti Kaizers Orchestra EP:n, EP-levyn, joka sisälsi neljä kappaletta: ”Bastard”, ”Bøn fra helvete”, ”Katastrofen” ja ”Dekk bord”. Uusia ja tuntemattomia esiintyjiä esille tuovan norjalaisen festivaalin by:Larmin aikana Kaizers Orchestran kappaleita soitettiin usein radiossa. Heidän erikoinen tyylinsä ja luova tapansa käyttää soittimia kiinnitti pienen skandinaavisen levy-yhtiön Broilerfarmin huomion. Heidän ensimmäinen albuminsa, Ompa til du dør (Tanssi ompaa kunnes kuolet), julkaistiin tämän levy-yhtiön nimissä syyskuussa 2001. Se oli kriitikoiden ylistämä ja siitä tuli menestys, ensin Norjassa ja myöhemmin Tanskassa sekä Alankomaissa. Albumi voitti Spellemannprisin ”parhaasta rock-albumista”, sekä kaksi Alarm-palkintoa (underground-versio Spellemannprisenistä). Ompa til du dør teki Kaizers Orchestrasta myös eniten myyneen norjankielisen rockdebyytin. Heidän toinen albuminsa Evig pint (Iäti piinattu) julkaistiin helmikuussa 2003.
Historia > Maestro, Vega, ja kirja (2005–2007)

Heidän kolmas albuminsa Maestro julkaistiin Norjassa ja Euroopassa 15. elokuuta 2005. Maestroa julkaistaessa yhtye allekirjoitti kansainvälisen levysopimuksen Universal Germanyn kanssa, lähtien yhdestä pienimmistä levy-yhtiöistä yksiin isoimpiin.
Heidän esiintymisensä Vegan lavalla Kööpenhaminassa Tanskassa 5. ja 6. lokakuuta kuvattiin ja julkaistiin DVD:llä nimellä Viva La Vega, joka sisälsi myös kaksi CD:tä Live at Vega. Yhtyeen laulaja-kitaristi Geir Zahlin isoveljen uusnorjaksi kirjoittama kirja Kontroll på kontinentet (Mantereen hallinta, viittaus kappaleeseen Ompa til du dør -albumilta) julkaistiin 18. lokakuuta 2006. Se on lähes 300-sivuinen ja sisältää melkein 150 kuvaa dokumentoiden vuoden 2005 Maestro-kiertuetta. Kirjaa myytiin myös heidän vuoden 2006 Grand Finale -kiertueella, jolla yhtyeen basisti Øyvind maalasi taulua läpi konserttien ja myi sen sen lopussa. Vuonna 2007 Kaizers Orchestran jäsenet pitivät taukoa live-esiintymisestä. Kaikki jäsenet kosketinsoittaja Helgeä lukuun ottamatta olivat osana jonkinlaisia sivuprojekteja ja keskittyivät näihin tauollaan. He soittivat vain kolme konserttia vuonna 2007; yhden Unkarissa Sziget-festivaaleilla, yhden Norjassa Cementenillä ja yhden saksalaisilla Documenta-nykytaidefestivaaleilla.