stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wilhelm Solf

Wilhelm Solf
Wilhelm Heinrich Solf (5. lokakuuta 1862 Berliini – 6. helmikuuta 1936 Berliini) oli saksalainen virkamies, joka toimi Saksan siirtomaahallinnon palveluksessa sekä Saksan keisarikunnan viimeisenä ulkoministerinä lokakuusta joulukuuhun vuonna 1918.
Solf opiskeli Berliinissä ja Lontoossa itämaisia kieliä ja väitteli tohtoriksi muinaisintialaisista teksteistä. Myöhemmin hän työskenteli Saksan ulkoministeriön siirtomaaosastolla ja sen alaisuudessa useissa Saksan siirtomaissa. Vuosina 1898–1899 hän oli piirituomarina Saksan Itä-Afrikassa, 1899–1900 Apian kaupunginhallinnon johtajana Samoalla ja 1900–1911 Saksan Samoan kuvernöörinä. Joulukuusta 1911 alkaen Solf toimi Saksan siirtomaaministerinä. Aluksi hän pyrki yhteistyöhön Ison-Britannian kanssa Saksan siirtomaavallan laajentamiseksi. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän tuki Afrikan-siirtomaavallan laajentamisen sisällyttämistä Saksan sodanpäämääriin. Maailmansodan aikana Saksa kuitenkin menetti kaikki siirtomaansa Afrikassa ja Tyynellämerellä. Koska Solf kannatti Saksan siirtomaaimperiumia, hän yritti vuodesta 1917 alkaen puhua sellaisen rauhanjärjestelyn puolesta, jossa Saksa luopuisi valloituksistaan Ranskassa ja Belgiassa, mutta saisi vastaavasti siirtomaansa takaisin Afrikassa. Hän vastusti myös rajoittamattoman sukellusvenesodan käyttöönottoa.
Kun tappio sodassa oli jo nähtävissä, Solf kutsuttiin 3. lokakuuta 1918 Max von Badenin hallituksen ulkoministeriksi, säilyttäen samalla siirtomaaministerin salkun. Solf vastasi Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin kanssa käydystä sähkeidenvaihdosta, jonka seurauksena Saksa solmi aselevon 11. marraskuuta. Solf jatkoi ulkoministerinä vielä jonkin aikaa vallankumouksen jälkeen Friedrich Ebertin johtaman kansanvaltuutettujen neuvoston alaisuudessa, mutta erosi 13. joulukuuta 1918 ajauduttuaan erimielisyyksiin hallituksen toisen puheenjohtajan Hugo Haasen kanssa. Solf toimi 1920–1928 Saksan edustajana Tokiossa, vuodesta 1921 suurlähettilään nimikkeellä. Hieman ennen natsien valtaannousua hän oli mukana hankkeessa, jonka tarkoituksena oli perustaa Saksaan uusi keskustapuolue, mutta tämä ei onnistunut.
Wilhelm Solfin leski Johanna Solf perusti myöhemmin Solfin piirinä tunnetun vastarintaryhmän.
Yamashita

Yamashita on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Ayaka Yamashita (s. 1995), jalkapallomaalivahti
Haruhiro Yamashita (s. 1938), telinevoimistelija ja olympiavoittaja
Mayumi Yamashita (s. 1975), judoka ja olympiamitalisti
Tomohisa Yamashita (s. 1985), näyttelijä, laulaja sekä TV-juontaja
Tomoyuki Yamashita (1885–1946), kenraali ja sotarikollinen
Yasuhiro Yamashita (s. 1957), judoka ja olympiavoittaja
Yoshiteru Yamashita (s. 1977), jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Adelardo

Adelardo vuonna 2019.
Adelardo Rodríguez Sánchez (s. 26. syyskuuta 1939 Badajozissa) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Juniorivuosinaan Adelardo pelasi kaikkiaan neljässä kotimaakuntansa Badajozin joukkueessa. Legendan mittoihin oikealta ampuva keskikenttäpelaaja kasvoi kuitenkin Atlético Madridissa, johon hänet hankittiin 20-vuotiaana vuonna 1959 ja jossa hän myös lopetti ammattilaisuransa vuonna 1976. Kaikkiaan 17 Atlético-kauden aikana Adelardosta tuli palkinnoilla mitattuna seuran kaikkien aikojen menestynein pelaaja. Hän voitti Espanjan-mestaruuden kolme kertaa (1966, 1970 ja 1973), Espanjan cupin viisi kertaa (1960, 1961, 1965, 1972 ja 1976), Cup-voittajien cupin (1962) sekä Intercontinental Cupin (1974). Adelardo on myös pukenut punavalkoraitaisen edustusjoukkueen pelipaidan ylleen useammin kuin kukaan muu: yhteensä 580 kertaa, joista 401 kertaa Espanjan pääsarjapeleihin. Adelardo viimeisteli Atléticolle kaikkiaan 115 maalia, joista 73 hän teki kansallisessa pääsarjassa. Vuonna 1976 Meksikoa vastaan pelatun jäähyväisottelunsa jälkeen Adelardo siirtyi pelaamaan sisäjalkapalloa, jossa hän on voittanut myös Espanjan mestaruuden.
Adelaro edusti Espanjaa kaikkiaan 14 kertaa tehden kaksi maalia. Hän osallistui kahteen MM-lopputurnaukseen, Chilessä 1962 ja Englannissa 1966. Adelardo valittiin myös Espanjan omiin EM-kilpailuhin vuonna 1964, jolloin isäntämaa otti historiansa ensimmäisen arvoturnausvoiton. Adelardo ei kuitenkaan saanut kotikisoissaan lainkaan peliaikaa.
Pelaajana Adelardossa yhdistyi oikea määrä voimaa ja taitoa, mutta parhaiten hänet tunnettiin väsymättömästä työnteosta pelikentällä. Tätä kuvastavat hänen saamansa lemipinimet Engine (veturi) ja Paleto (maamies). Suurten saavutustensa lisäksi Adelardosta on tullut myös seurauskollisuuden symboli. Adelardo ei koskaan jättänyt Atléticoa vaikka hänen tiedettiin olevan jatkuvasti rikkaan katalonialaisseuran Barcelonan tavoittelema.
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1962
1 Araquistáin |
2 Sadurní |
3 Carmelo |
4 Collar |
5 del Sol |
6 Di Stéfano |
7 Echeberría |
8 Garay |
9 Gento |
10 Gracia |
11 Rivilla |
12 Peiró |
13 Pachín |
14 Puskás |
15 Eulogio |
16 Reija |
17 Rodri |
18 Adelardo |
19 Santamaría |
20 Segarra |
21 Suárez |
22 Vergés |
Valmentaja Herrera
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1964
KK Adelardo |
H Amancio |
P Calleja |
H Collar |
P Echeberría |
KK Fusté |
H Guillot |
MV Iribar |
H Lapetra |
H Marcelino |
P Olivella |
MV Pepín |
H Pereda |
P Reija |
P Rivilla |
KK Ruiz |
KK Del Sol |
H Suárez |
MV Vicente Train |
KK Zoco |
Valmentaja Villalonga
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Iribar |
2 Sanchís |
3 Eladio |
4 del Sol |
5 Zoco |
6 Glaría |
7 Ufarte |
8 Amancio |
9 Marcelino |
10 Suárez |
11 Gento |
12 Betancort |
13 Reina |
14 Rivilla |
15 Reija |
16 Olivella |
17 Gallego |
18 Pirri |
19 Fusté |
20 Peiró |
21 Adelardo |
22 Lapetra |
Valmentaja Villalonga
30-vuotinen sota 1977–2007

| 30-vuotinen sota 1977–2007 Popeda |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1977–2007
 Julkaistu: 31. lokakuuta 2007
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 73.58
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomi: 8. (viikko 45/2007)
Popedan muut julkaisut
| Häkää! 2005 | 30-vuotinen sota 1977–2007 2007 | Täydelliset miehet 2008 |
30-vuotinen sota 1977–2007 on 31. lokakuuta 2007 julkaistu Popedan viides kokoelmalevy, joka sisältää 23 yhtyeen kappaletta vuosilta 1977–2007. Vanhojen hittien ja muiden valikoitujen kappaleiden lisäksi kokoelmalla on kaksi uutta levytystä, kappaleet ”Reino” ja ”Aino”. CD-levyn lisäksi kokoelma sisältää myös DVD:n, jolla on täysimittainen taltiointi Popedan keikalta Husulan Casinolla vuonna 1986.
Sisältö > CD

”Rock and roll” – 3.21
”Raakaa voimaa” (2005) – 2.54
”Raswaa koneeseen” – 2.39
”Reino” – 3.13
”Yö” – 3.59
”Tahdotko mut tosiaan” – 3.40
”Tää on se yö” – 2.42
”Repe ja Lissu” – 3.37
”Matkalla Alabamaan” – 3.00
”Kellot lyö” – 3.57
”Beibin kanssa Irlantiin” – 3.54
”Mauno and the Boys” – 3.25
”John Holmes” – 1.55
”Siankorvaa ja raanavettä” – 2.44
”Katsastuslaulu” – 3.30
”Kersantti Karoliina” – 2.58
”Aino” – 3.30
”Pohjantähden alla” – 3.32
”Hei mies” – 1.44
”Suuret setelit” – 2.26
”Kakskytä centtiä” – 3.38
”Sä lähdit taas” – 4.12
”Viimeiset kaupungit” – 3.34
Sisältö > DVD

”Kuulat sekaisin” -live 1986 Husulan Casinolta (kts. Huilut suorina)
Juhlaristeily Pyhäjärvellä 20.7.2007
Pieni roadmovie
Arvostelut

Rumba: suopea
300-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 400-luku eaa. · 300-luku eaa. · 200-luku eaa.
Vuosikymmenet: 400-luku eaa. · 390-luku eaa. · 380-luku eaa. · 370-luku eaa. · 360-luku eaa. · 350-luku eaa. · 340-luku eaa. · 330-luku eaa. · 320-luku eaa. · 310-luku eaa. · 300-luku eaa. · 290-luku eaa.
Vuodet: 400 eaa. · 399 eaa. · 398 eaa. · 397 eaa. · 396 eaa. · 395 eaa. · 394 eaa. · 393 eaa. · 392 eaa. · 391 eaa. · 390 eaa. · 389 eaa. · 388 eaa. · 387 eaa. · 386 eaa. · 385 eaa. · 384 eaa. · 383 eaa. · 382 eaa. · 381 eaa. · 380 eaa. · 379 eaa. · 378 eaa. · 377 eaa. · 376 eaa. · 375 eaa. · 374 eaa. · 373 eaa. · 372 eaa. · 371 eaa. · 370 eaa. · 369 eaa. · 368 eaa. · 367 eaa. · 366 eaa. · 365 eaa. · 364 eaa. · 363 eaa. · 362 eaa. · 361 eaa. · 360 eaa. · 359 eaa. · 358 eaa. · 357 eaa. · 356 eaa. · 355 eaa. · 354 eaa. · 353 eaa. · 352 eaa. · 351 eaa. · 350 eaa. · 349 eaa. · 348 eaa. · 347 eaa. · 346 eaa. · 345 eaa. · 344 eaa. · 343 eaa. · 342 eaa. · 341 eaa. · 340 eaa. · 339 eaa. · 338 eaa. · 337 eaa. · 336 eaa. · 335 eaa. · 334 eaa. · 333 eaa. · 332 eaa. · 331 eaa. · 330 eaa. · 329 eaa. · 328 eaa. · 327 eaa. · 326 eaa. · 325 eaa. · 324 eaa. · 323 eaa. · 322 eaa. · 321 eaa. · 320 eaa. · 319 eaa. · 318 eaa. · 317 eaa. · 316 eaa. · 315 eaa. · 314 eaa. · 313 eaa. · 312 eaa. · 311 eaa. · 310 eaa. · 309 eaa. · 308 eaa. · 307 eaa. · 306 eaa. · 305 eaa. · 304 eaa. · 303 eaa. · 302 eaa. · 301 eaa. · 300 eaa. · 299 eaa.
300-luku eaa. oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 399–300 eaa.
Tärkeitä tapahtumia > Antiikin Kreikka

300-luku eaa. muodosti yhdessä 400-luvun eaa. kanssa antiikin Kreikan klassisen kauden, jota on pidetty kreikkalaisen kulttuurin kultakautena. Etupäässä Ateenassa vaikuttivat filosofit Platon ja Aristoteles.
Vuonna 371 eaa. Theba riisti Spartalta sen valta-aseman Kreikassa. Theban hegemoniaa kesti vuoteen 362 eaa. asti. Vuosisadan puolivälissä Makedonia nousi Filippos II:n (359 eaa. – 336 eaa.) aikana suurvallaksi, joka sai valtaansa antiikin Kreikan kaupunkivaltiot ja muut Makedonian lähialueet. Filippoksen poika Aleksanteri Suuri (336 eaa. – 323 eaa.) jatkoi isänsä aloittamaa työtä valtaamalla Persian. Aleksanterin sotaretket ulottuivat aina Intiaan asti.
Aleksanteri Suuren kuoltua hänen seuraajansa, niin sanotut diadokit, jakoivat hänen valtakuntansa. Syntyi muun muassa seleukidien hallitsema Persia ja Ptolemaiosten Egypti. Kummatkin valtakunnat säilyivät aina ensimmäiselle vuosisadalle asti jolloin Rooman valtakunta valtasi ne.
Sisiliassa Syrakusan tyranni Dionysios I hyökkäsi karthagolaisia vastaan vuonna 398 eaa. Karthagolainen kenraali Himilko teki vastahyökkäyksen ja alkoi piirittää Syrakusaa vuonna 397 eaa., mutta epäonnistui. Syrakusalaiset ja karthagolaiset kamppailivat Sisilian herruudesta 340 eaa. asti jolloin syrakusalaiset olivat saaneet miltei koko saaren haltuunsa. Vuonna 311 eaa. Syrakusan tyranni Agathokles kukisti viimeisetkin karthagolaiset. Karthagolainen Hamilkar hyökkäsi Sisiliaan ja alkoi piirittää Syrakusaa. Agathokles lähetti armeijan Karthagoa vastaan ja sai näin aikaiseksi rauhansopimuksen. Agathokles julisti itsensä Sisilian kuninkaaksi vuonna 304 eaa.
Tärkeitä tapahtumia > Rooman valtakunta

Vuosisadan alussa gallialaiset hyökkäsivät Roomaa vastaan ja Brennuksen johdolla valtasivat ja tuhosivat Rooman. Myöhemmin roomalaiset torjuivat gallialaisten uudet hyökkäykset. Vuosisadan puolivälin aikana Rooman tasavalta kukisti lähialueidensa asukkaat. Vuosina 343 eaa. – 338 eaa. Rooma kukisti Latiumin latinalaiset kaupungit. Gallialaisia ja latinalaisia vastaan käytyjen sotien jälkeisen sekasorron jälkeen päätettiin että yksi kahdesta konsulista tulisi tästedes olemaan plebeiji. Roomalaiset kukistivat myös samnilaiset samnilaissodissa joita käytiin vuosina 343 eaa. – 290 eaa.
300-luvulla roomalaiset rakensivat myös ensimmäisen akveduktinsa. Censori Appius Claudius Caecus antoi rakennuttaa 16,4 km pitkän Aqua Appian vuonna 312 eaa. Akvedukti kuljetti Roomaan päivässä 73 000  m3 vettä. Samana vuonna valmistui myös Rooman tärkein tie Via Appia, jonka perimmäinen tarkoitus oli taata Rooman armeijoille mahdollisuus nopeaan siirtymiseen vasta valloitetuilla alueilla.
Tärkeitä tapahtumia > Muu Eurooppa

Keltit saapuivat Irlantiin 300-luvulla eaa.
Jyllatilaisesta suosta löydetty Tollundin mies hukkui radiohiiliajoituksen mukaan noin vuonna 350 eaa. Skandinaviassa aikakautta 500–0 eaa. kutsutaan esiroomalaiseksi rautakaudeksi.
Tärkeitä tapahtumia > Persian valtakunta

300-luvun eaa. alku oli Persialle vakauden aikaa. Artakserkses II hallitsi 45 vuoden ajan (404  eaa. – 358 eaa.). Vuonna 358 eaa. kuninkaaksi nousi Artakserkses III jonka aikana persialaiset jälleen valtasivat Egyptin joka oli ollut itsenäinen vuodesta 402 eaa. asti. Artakserkses III salamurhattiin vuonna 338 eaa., ja sekasortoisen kauden jälkeen kuninkaaksi nousi Dareios III vuonna 336 eaa.
Vuonna 334 eaa. Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persiaa vastaan ja kukisti Dareioksen Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Dareios kuoli vuonna 330 eaa. minkä jälkeen Aleksanteri Suuresta tuli Persian uusi kuningas. Aleksanterin kuoleman jälkeen vuonna 323 eaa. hänen valtakuntansa jaettiin ns. diadokkien kesken. Aleksanterin sotapäällikkö Seleukos I sai lopulta Persian haltuunsa ja julistautui kuninkaaksi vuonna 305 eaa. Seleukidien hallitsijasuku hallitsi Persiaa aina parthialaisten valloitukseen saakka.
Tärkeitä tapahtumia > Egypti

Egypti riistäytyi Persian hallinnasta vuonna 402 eaa. jolloin Amyrtaios kapinoi ja julistautui faaraoksi. Amyrtaioksen perustama 28. dynastia hallitsi vuoteen 398 eaa., jolloin Nefaarud I syrjäytti hänet ja perusti 29. dynastian. Vuonna 380 eaa. Nektanebo I puolestaan syrjäytti Nefaarudin ja perusti 30. dynastian. Vuonna 343 eaa. Persian kuningas Artakserkses III valtasi Egyptin ja lopetti sen itsenäisyyden. Tämä niin sanottu toinen persialaiskausi jatkui vuoteen 332 eaa. asti kun Aleksanteri Suuri valtasi Egyptin. Hänen kuolemansa jälkeen Egyptin käskynhaltijaksi tuli Ptolemaios I, joka julisti itsensä kuninkaaksi ja faaraoksi. Ptolemaioksen hallitsijasuku hallitsi Egyptiä aina vuoteen 30 eaa. asti.
Tärkeitä tapahtumia > Kiina

Kiinassa oli meneillään Taistelevat läänitysvaltiot -kausi, jonka katsotaan alkaneen vuonna 475 eaa. 300-luvulla eaa. Zhou-dynastian kuninkaat olivat vain keulakuvia ja todellinen valta oli läänitysvaltioiden johtajilla.
Tärkeitä tapahtumia > Intia

Chandragupta Maurya perusti niin sanotun Mauryan imperiumin vuonna 321 eaa. Maurya valtasi takaisin Intian luoteisosat, jotka Aleksanteri Suuri oli vallannut. Persian hallitsija Seleukos I hyökkäsi Mauryaa vastaan, mutta vuonna 303 eaa. saatiin aikaiseksi rauhansopimus jonka mukaan Maurya sai Induksen varrella olleet maat.
Tärkeitä tapahtumia > Muu Aasia

Faroksen majakka valmistui
Tärkeitä henkilöitä

Marcus Furius Camillus, Roomalainen poliitikko ja sotilas. Viisinkertainen diktaattori.
Platon, filosofi (noin 427 eaa.–347 eaa.)
Aristoteles, filosofi (384 eaa.–322 eaa.)
Ksenofon, sotilas ja filosofi (noin 431 eaa.–noin 360 eaa.)
Filippos II, Makedonian kuningas (s. 382 eaa., vallassa 359 eaa. – 336 eaa.)
Dareios III, Persian kuningas ja viimeinen Akemenidien hallitsijasuvun jäsen.
Aleksanteri Suuri, Makedonian kuningas (s. 356 eaa., vallassa 336 eaa. – 323 eaa.)
Demosthenes (384 eaa. – 322 eaa.), ateenalainen reetori ja Filippos II:n vastustaja.
Ptolemaios I Soter, Egyptin faarao ja Ptolemaioksen hallitsijasuvun perustaja (noin 367 eaa. – 283 eaa.)
Seleukos I Nikator, Persian kuningas ja Seleukidien hallitsijasuvun perustaja (noin 358 eaa. – 281 eaa.)
Chandragupta Maurya, Mauryan imperiumin perustaja
Keksintöjä

Palkeet Kiinassa
Brahmi-kirjoitus
Ensimmäinen akvedukti rakennettiin Roomassa.
Aleksanteri Suuri
Diadokkien kuningaskunnat noin vuonna 306 eaa.
Admetos

Admetos (m.kreik. Ἄδμητος, Admētos, lat. Admetus) oli kreikkalaisessa mytologiassa Ferain kuningas Thessaliassa seuraten isäänsä Ferestä, jonka mukaan kaupunki oli nimetty. Admetos oli yksi argonauteista, jotka osallistuivat Kalydonin metsäkarjun metsästykseen.
Admetos oli tunnettu vieraanvaraisuudestaan ja oikeudenmukaisuudestaan. Kun Apollon oli määrätty vuodeksi kuolevaisen palvelukseen rangaistuksena kyklooppien surmaamisesta, jumala valitsi Admetoksen talon ja alkoi hänen paimenekseen. Apollon oli niin vaikuttunut Admetoksen kohtelusta, että antoi hänen lehmiensä saada pelkästään kaksosia.
Apollon auttoi Admetosta myös voittamaan prinsessa Alkestiksen, Iolkoksen kuninkaan Peliaan tyttären, käden. Alkestiksella oli niin paljon kosijoita, että Pelias asetti näille ilmeisen mahdottoman tehtävän - saadakseen Alkestiksen, näiden täytyi iestää sekä karju että leijona vetämään vaunuja. Apollon valjasti ikeen eläimillä, ja Admetos ajoi vaunut Peliaalle, ja siten nai Alkestiksen. Toisen version mukaan myös Herakles olisi ollut mukana auttamassa - kun leijona oli henkisen ja karju ruumiillisen voiman vertauskuva, niin samoin Apollon edusti viisautta ja Herakles voimaa.
Admetos kuitenkin jätti uhraamatta Artemiille. Loukattu jumalatar täytti hääkammion käärmeillä, ja taas Apollon saapui Admetoksen avuksi. Hän neuvoi Admetosta suorittamaan uhrin Artemiille, ja niin jumalatar poisti käärmeet.
Suurimman palveluksen Apollon teki kuitenkin suostuttelemalla kohtalottaret lykkäämään Admetoksen kohtalon hänelle määräämää kuolinhetkeä. Apollon sai kohtalottaren juovuksiin, ja niin nämä suostuivat lykkäykseen, jos vain Admetos löytäisi jonkun hänen tilalleen. Admetos alun perin kuvitteli, että hänen ikääntyneet vanhempansa mielellään ottaisivat poikansa paikan, mutta näiden ollessa haluttomia kuolemaan, Alkestis kuoli sen sijaan Admetoksen puolesta. Thanatoksen, kuoleman jumalan, viedessä Alkestista alas Manalaan, Admestos huomaa menettäneensä täysin elämänilonsa.
Tilanteen pelasti Herakles, joka pysähtyi Feraissa matkallaan ryöstämään Diomedeen tammat. Kuultuaan Admetoksen tilanteesta hän astui Alkestiksen hautaan ja paini Thanatoksen kanssa niin kauan, että tämä suostui päästämään Alkestiksen, jonka Herakles sitten toi mukanaan takaisin elämään maan päälle. Tämä tarina kerrotaan Euripideen tragediassa Alkestis.
Tunnetuin Admetoksen lapsista oli Eumelos, joka johti sotajoukon Feraista taistelemaan Troijaa vastaan Troijan sodassa.
Admetos troijalainen

Admetos oli myös erään Filokteteen tappaman troijalaisen nimi.
Yhteisöviestintä

Yhteisöviestintä (Organizational Communication and Public Relations) tutkii viestintää työyhteisöissä sekä erilaisten organisaatioiden ja sidosryhmien välillä. Yhteisöviestintä sisältää sekä työyhteisön sisäisen vuorovaikutuksen (organizational communication) että työyhteisön ja sen ympäristön välisen vuorovaikutuksen (public relations). Yhteisöviestintä on organisaation tiedotus- ja suhdetoimintaa.
Yhteisöviestinnän historia

Varhaisimpina yhteisöviestinnän muotoina voidaan pitää Caesarin ajan Rooman Acta Diurna –tiedotteita. Yhteisöjen viestintää on tutkittu ainakin 1800-luvun lopulta alkaen, mutta itsenäisenä oppialana yhteisöviestintä on suhteellisen tuore. Ennen yhteisöviestinnän itsenäistymistä siihen liittyviä ilmiöitä tutkittiin erityisesti osana yritysviestinnän ja joukkoviestinnän tutkimusta. Tällä hetkellä moderni yhteisöviestinnän tutkimus on vakiintunut ja sillä on omat teoriansa ja empiiriset kiinnostuksen kohteensa, jotka eroavat muista viestinnän suuntauksista ja organisaatioita tarkkailevista lähestymistavoista.
Yhdysvaltalainen Edward Bernays kirjoitti ensimmäisen PR-alan oppikirjan Crystallizing Public Opinionin vuonna 1923. Modernin yhteisöviestinnän tutkimuksen katsotaan alkaneen 1940-luvulla. Ensimmäiset PR-alan tutkinnot suoritettiin Institute of Public Relationissa Lontoossa vuonna 1957.
Suomessa yhteisöviestinnän akateeminen koulutus ja tutkimus saivat sysäyksen vuonna 1978, kun Helsingin yliopistoon perustettiin viestinnän professuuri, jota täyttämään kutsuttiin tohtori Osmo A. Wiio. Wiiolla oli ja on edelleen merkittävä vaikutus suomalaiseen PR:n teoriaan. Jyväskylän yliopistoon yhteisöviestinnän oppituoli perustettiin vuonna 1996. Tällä hetkellä yhteisöviestinnän opetusta tarjotaan Jyväskylän yliopistossa omana pääaineenaan, Vaasan yliopistossa viestintätieteiden ja Helsingin yliopistossa viestinnän oppiaineen suuntautumisvaihtoehtona.
Vielä 1950-luvulla yhteisöviestinnän tutkimus keskittyi viestinnän rooliin organisaation toiminnan ja tuloksen parantamisessa. Siirtyminen bisnessuuntautuneesta viestintäkeskeiseen ajatteluun tapahtui 1980-luvulla, ja huomio kiinnittyi viestinnän rooliin organisaation muodostamisessa. 1990-luvulla viestintä alettiin nähdä osana organisaatioiden johtamisprosessia.
Yhteisöviestintä tieteen kentässä

Yhteisöviestintä on osa viestintätieteitä. Tiedejärjestelmässä se sivuaa humanististen tieteiden lisäksi taloustieteitä ja yhteiskuntatieteitä.
Historiallisen kehityksen myötä oppiainetta kuvaavalle yhteisöviestintä-termille (organizational communication) on muodostunut useita eri vastineita, joita käytetään erityisesti yhdysvaltalaisissa korkeakouluissa. Näistä tärkeimpiä ovat public relations, business communication, corporate communication,  communication management ja uusimpana tulokkaana strategic communication. Vaikka termit eivät erottele yhteisöviestinnän tutkimusta millään yksiselitteisellä tavalla, on niistä kuitenkin muodostunut osittain autonomisia tieteenaloja, joista kullakin on oma tieteellinen järjestönsä ja akateemiset julkaisunsa.
Yhteisöviestinnän alan ammattilaiset ja opiskelijat toimivat niin kansallisissa kuin kansainvälisissäkin yhdistyksissä, kuten EUPRERA, ICA, IAMCR, NCA ja NIC. Esimerkiksi ICA:ssa (International Communication Association) ja ECREA:ssa (European Communication Research and Education Association) yhteisöviestinnällä on omat osastonsa. Syksyllä 2010 Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitos isännöin EUPRERA 2010 -kongressia Communication in a Changing Society: Dynamics, Risks and Uncertainty.
Suomessa yhteisöviestinnän asiantuntijoita yhdistää aatteellinen yhdistys ProCom, joka edistää viestinnän ammatillista kehittymistä. Viestinnän asiantuntijoiden ammattijärjestö Viesti ry on akavalainen etujärjestö, joka valvoo niin yksityis- kuin julkissektorilla ja ammatinharjoittajana toimivien viestinnän asiantuntijoiden palkkausta, työ- sekä virkasuhteisiin liittyviä ammatillisia, yhteiskunnallisia ja koulutuksellisia etuja, edistää viestintäammattilaisten yhteenkuuluvuutta, keskinäistä yhteistyötä ja edistää viestinnän arvostusta. Viesti on Akavan Erityisalojen jäsenjärjestö. Julkisen alan tiedottajat kokoaa JAT ry.
Yhteisöviestinnän tutkimuskohteet

Yhteisöviestintä tutkii useita eri organisaatioviestinnän ilmiöitä, joista seuraavassa on esitelty tärkeimmät.
Yhteisöviestinnän tutkimuskohteet > Mediasuhteet

Yhteisöviestinnässä tavoitellaan usein suurien yleisöjen huomiota jolloin tarvitaan sekä traditionaalisia että uusia- ja sosiaalisia medioita. Traditionaalisesti mediasuhteilla tarkoitetaan organisaation yhteistyötä journalistien kanssa, mutta blogien ja mikroblogien yleistyttyä mediasuhteet on laajennettu kattamaan myös muut kirjoittajat ja vaikuttajat kuin ammattitoimittajat. Sosiaalisen median kehityksen myötä lehdistötiedotteet ja tiedotustilaisuudet ovat jääneet vain yhdeksi mediasuhteiden hoidon keinoksi, ja sosiaalisen median tiedote on yleistymässä. Kaikissa mediasuhteissa kuitenkin tärkeää on henkilökohtainen yhteistyö median edustajien kanssa.
Yhteisöviestinnän tutkimuskohteet > Kriisiviestintä tai erikoistilanneviestintä

Kriisitilanteessa viestinnän tarve ja sisältö muuttuu ja yleisön tiedon tarve kasvaa. Kriisiviestinnän tärkein teema on usein nopeus, mutta tiedon on oltava myös oikeaa ja ymmärrettävää. Kriisitilanteita varten organisaatioissa tulisi luoda kriisiviestintäsuunnitelma, jossa jaetaan vastuut ja kerrotaan miten viestintä erikoistilanteissa hoidetaan. Hyvin suunniteltu ja hoidettu kriisiviestintä voi auttaa organisaatiota selviämään vaikeastakin kriisistä vähillä kolhuilla, kun taas heikko kriisiviestintä voi jopa pahentaa kriisiä.