stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 1984
Pikaluistelu

Sarajevon olympialaisissa miehet kilpailivat viidessä ja naiset neljässä pikaluistelulajissa. Itä-Saksa sai naisten matkoilla yhden kolmoisvoiton ja kolme kaksoisvoittoa. Karin Enke voitti kaksi kultaa ja sijoittui kahdesti hopealle. Hän luisteli 1 500 metrillä maailmanennätyksen 2.03,42. Kanadan Gaétan Boucher voitti kaksi kultaa ja sai yhden pronssin.
Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 28.–29.1. Deventerissa, Alankomaissa. Mestaruuden voitti itäsaksalainen Karin Enke, joka oli nopein kolmella lyhimmällä matkalla.
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 25.–26.2. Göteborgissa, Ruotsissa. Mestaruuden voitti Neuvostoliiton Oleg Božev. Yksittäisistä matkoista hän voitti 1 500 metriä.
Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 3.–4.3. Trondheimissa, Norjassa. Miesten mestaruuden voitti Kanadan Gaétan Boucher 0,01 pisteen erolla Neuvostoliiton Sergei Hlebnikoviin. Päätösmatkalla 1 000 metrillä Boucher oli nopein 0,49 sekunnin erolla Hlebnikoviin. Naisten kilpailussa Itä-Saksan Karin Enke voitti kaikki neljä lähtöä, joista toisen päivän 500 metriä samalla ajalla Neuvostoliiton Valentina Lalenkovan kanssa.
Naisten yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 14.–15.1. Alma-Atassa, Neuvostoliitossa. Mestaruuden voitti itäsaksalainen Gabi Schönbrunn maailmanennätyspistein 174,710. Hän luisteli myös 5 000 metrillä maailmanennätyksen 7.39,44.
Miesten yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 21.–22.1. Larvikissa, Norjassa. Mestaruuden voitti alankomaalainen Hilbert van der Duim, joka yksittäisistä matkoista oli nopein 500 metrillä.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Sarajevon olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat neljässä maastohiihtolajissa. Mäkihyppyyn kuului kaksi kilpailua ja yhdistettyyn yksi. Suomi voitti neljä kultamitalia, Ruotsi kolme, Norja kaksi sekä Itä-Saksa ja Neuvostoliitto kumpikin yhden. Suomen Marja-Liisa Hämäläinen voitti maastohiihdossa kolme henkilökohtaista kultamitalia ja saavutti viestissä pronssia. Ruotsin Gunde Svan voitti kaksi kultaa sekä saavutti yhden hopean ja yhden pronssin, ja hänen maanmiehensä Thomas Wassberg voitti kaksi kultaa. Mäkihypyssä Suomen Matti Nykänen ja Itä-Saksan Jens Weißflog saivat kumpikin yhden kullan ja yhden hopean.
Mäkihypyn joukkuekilpailun maailmanmestaruuskilpailu 26.2. Engelbergissä, Sveitsissä. Kultaa voitti Suomi, hopeaa sai Itä-Saksa ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.
Yhdistetyn hiihdon joukkuekilpailun maailmanmestaruuskilpailu 17.–18.3. Rovaniemellä, Suomessa. Kultaa voitti Norja, hopeaa sai Suomi ja pronssille sijoittui Neuvostoliitto.
Keski-Euroopan mäkiviikko 30.12.1983–6.1.1984 Länsi-Saksassa ja Itävallassa. Itä-Saksan Jens Weißflog voitti kokonaiskilpailun 55,6 pisteen erolla maanmieheensä Klaus Ostwaldiin ja 72,0 pisteen erolla Suomen Matti Nykäseen. Weißflog voitti kolme osakilpailua ja Ostwald Oberstdorfin avauskilpailun.
Oberstdorfissa, Länsi-Saksassa Matti Nykänen hyppäsi lentomäessä kaikkien aikojen pisimmät hypyt, 16.3. harjoituksissa 182 metriä ja 17.3. ensimmäisessä kilpailussa 185 metriä.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Francesco Moser.
Ranskan ympäriajon voitti toisena peräkkäisenä vuonna isäntämaan Laurent Fignon.
Italialainen Francesco Moser polki 19.1. Méxicossa, Meksikossa ensimmäisenä tunnissa yli 50 kilometriä. Tulostaan 50,809 km hän paransi neljä päivää myöhemmin tulokseen 51,151 km.
Squash

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 28.11.–3.12. Karachissa, Pakistanissa. Pakistanin Jahangir Khan voitti neljännen peräkkäisen maailmanmestaruutensa.
Taitoluistelu

Sarajevon olympialaisissa kultaa voittivat Yhdysvaltain Scott Hamilton, Itä-Saksan Katarina Witt, pariluistelussa Neuvostoliiton Jelena Valova / Oleg Vasiljev ja jäätanssissa Ison-Britannian Jayne Torvill / Christopher Dean.
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 20.–26.3. Ottawassa, Kanadassa. Maailmanmestaruuden voittivat  Yhdysvaltain Scott Hamilton, Itä-Saksan Katarina Witt, pariluistelussa Kanadan Barbara Underhill / Paul Martini ja jäätanssissa Ison-Britannian Jayne Torvill / Christopher Dean.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 9.–15.1. Budapestissa, Unkarissa. Neuvostoliiton Aleksandr Fadejev voitti miesten ja Itä-Saksan Katarina Witt naisten mestaruuden. Pariluistelun voitti neuvostoliittolaispari Jelena Valova / Oleg Vasiljev sekä jäätanssin brittipari Jayne Torvill / Christopher Dean.
Tennis

Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti tšekkoslovakialainen Ivan Lendl ja naisten yhdysvaltalainen Martina Navrátilová.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti kolmannen kerran yhdysvaltalainen John McEnroe ja naisten mestaruuden viidennen kerran Martina Navrátilová.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti John McEnroe ja naisten Martina Navrátilová.
Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Mats Wilander ja naisten yhdysvaltalainen Chris Evert-Lloyd.
Davis Cupin voitti Ruotsi ja Federation Cupin Tšekkoslovakia.
Yleisurheilu

Los Angelesin olympialaisten yleisurheilukilpailuissa Yhdysvallat voitti 16 kultamitalia ja mitalitilaston kakkosena Länsi-Saksa neljä. Yhdysvaltalainen pikajuoksija-pituushyppääjä Carl Lewis voitti neljä kultamitalia. Naisten pikajuoksuissa yhdysvaltalainen Valerie Brisco-Hooks voitti kultaa 200 metrillä, 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Yhdysvaltalainen Joan Benoit voitti kultaa maratonilla, joka oli ensimmäistä kertaa naisten olympiaohjelmassa. Naisten uusia olympialajeja olivat myös 400 metrin aitajuoksu, 3 000 metrin juoksu ja viisiottelun tilalle tullut seitsenottelu. Ainoan maailmanennätyksen teki Yhdysvaltain joukkue miesten 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajallaan 37,83. Suomalainen kestävyysjuoksija Martti Vainio jäi kiinni dopingin käytöstä ja menetti 10 000 metrin juoksun hopeamitalinsa.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 25.3. New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Miesten mestaruuden voitti portugalilainen Carlos Lopes ja naisten nopein oli romanialainen Maricica Puică. Miesten joukkuemestaruuden voitti Etiopia ja naisten Yhdysvallat.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 3.–4.3. Göteborgissa, Ruotsissa. Mitalitilaston ykkönen oli kuusi kultaa voittanut Tšekkoslovakia. Ranskalainen Thierry Vigneron teki seiväshypyssä sisäratojen maailmanennätyksen 585 ja neuvostoliittolainen Grigori Jemets kolmiloikassa sisäratojen Euroopan-ennätyksen 17,33.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1984 Wikimedia Commonsissa
Uskonnollinen sota

Uskonnollinen sota eli uskonsota,  joskus pyhä sota, on sota, jonka syyt ovat merkittäviltä osin uskonnollisia. Syitä voivat olla uskonnon puolustaminen tai levittäminen, jumalan kunnia tai uskontoa vastaan rikkoneiden rankaiseminen. Suurista sodista selkeimmin uskonnollisia ovat olleet Euroopan uskonsodat 1500- ja 1600-luvuilla,  ristiretket toisen vuosituhannen alussa sekä arabien valloitusretket 600- ja 700-luvuilla.
Piirteet

Pyhässä sodassa on yleensä kolme yhteistä piirrettä:
sen tavoite on uskonnollinen
sen valtuuttaa uskonnollinen johtaja: kirkko tai muu uskonnollinen järjestö tai henkilö, tai jumala
sen osallistujat saavat hengellisen palkinnon, kuten syntinsä anteeksi tai ikuisen elämän
Perusteet

Maailmanuskontojen teksteissä ja pakanauskontojen perinteissä esiintyy usein kostonhaluinen ja väkivaltainen jumala, joka tuhoaa seuraajiensa viholliset ja rankaisee omiaan näiden harha-askelista. Vaikka opeissa on myös rauhanomainen puolensa, niistä on helppo löytää sodalle uskonnollinen oikeutus samoin kuin oikeutus rauhanaatteellekin. Merkittävimpiä uskontoja, joista sodan oikeutus tai usko sodan väistämättömyyteen kokonaan puuttuvat, ovat buddhalaisuus, bahai-usko ja kveekarilaisuus.
Uskonnollisista teksteistä on haettu perusteita sodille ja joukkosurmille neljältä kannalta:
Evankelinen sota, jossa valtio tai sen sisäinen uskonnollinen ryhmä päättää käännyttää naapurinsa omaan uskontoonsa valloituksen tai kuoleman uhalla.
Valloitussota, jossa valtion vallan kasvattaminen ja sotilaalliset voitot nähdään Jumalan kunnian heijastumina.
Oikeutettu sota, joka nähdään Jumalan hyväksymänä sen oikeudenmukaisuuden tai itsepuolustuksen vuoksi, ja joka käydään siksi oikeudenmukaisten sääntöjen puitteissa.
Koston sota, jossa Jumala kehottaa seuraajansa uskontoa vastaan rikkoneiden kimppuun.
Filosofi Francis Bacon näki kristittyjen pyhissä sodissa viisi perustetta:
uskon levittäminen
kristityiltä aiemmin valloitettujen maiden valloittaminen takaisin
kristittyjen pelastaminen vääräuskoisten vallan alta aiemmin kristityissä maissa
häpäistyjen ja saastuneiden siunattujen paikkojen saaminen takaisin ja niiden puhdistaminen
rienausten, julmuuksien ja kristittyjen surmien kostaminen
Sodissa on kuitenkin hyvin harvoin kyse pelkästään uskonnosta. Silloinkin kun kiistat näyttävät uskonnollisilta, niihin liittyy myös paikallisia ja kansallisia kiistoja vallasta, maasta, köyhyydestä ja työpaikoista.
Tunnetuimpia uskonnollisia sotia

Vuonna 2004 julkaistu Encyclopedia of Wars ("Sotien ensyklopedia") luettelee vuosien 8000 eaa. ja 2003 jaa. väliltä 123 uskonnollista sotaa kaiken kaikkiaan 1 763 sodan joukosta.
Sodan uskonnollisuuden voi määritellä viidellä kriteerillä (Austin, Kranock ja Oommen 2003): uskonto liikekannallepanijana, poliittisten johtajien uskonnollinen motivaatio ja puhe, hyökkäykset uskonnollisiin kohteisiin, käännytystavoitteet, sekä vahva uskonnollisten johtajien tuki. Selkeimmin uskonnollisia sotia näiden kriteerien mukaan vuoteen 2003 mennessä ovat olleet:
arabien valloitussodat (632–732)
ristiretket (1097–1291)
uskonpuhdistuksen jälkeiset sodat (1500- ja 1600-luvuilla)
Jonkin verran uskonnollisia sotia ovat lisäksi olleet etenkin:
Al-Qaidan terrorisota (1992–)
kolmikymmenvuotinen sota (1618–1648)
Afganistanin sota (1979–1989)
Irakin sota (2003–)
Toisessa maailmansodassa uskonnolla oli jonkin verran merkitystä, toisin kuin ensimmäisessä maailmansodassa. Israelin ja arabien konfliktissa on ollut kyse nationalismista ja alueista, ei uskonnosta. Suuri osa islamistien käymistä sodista on liittynyt arabimaiden poliittiseen tilanteeseen ja Yhdysvaltain läsnäoloon Saudi-Arabiassa.
Uskonsota kulttuureittain > Heprealaiset

Pyhän sodan käsite esiintyy länsimaisessa sivilisaatiossa jo varhaisista mytologioista lähtien. Monoteististen uskontojen harjoittajista heprealaiset ottivat sen ensimmäisinä osaksi ideologiaansa. Jahve julisti heprealaisten pyhän sodan, varmisti sen menestyksen ja sääti sen ehdot. Tämän ansiosta heprealaiset saattoivat marssia sotiinsa ilman pelkoa. Juutalaisten käsitys valloitussodasta, Jahvesta pyhän sodan johtajana sekä vääräuskoisiin kohdistuneesta koston sodasta vaihtui kuitenkin ajan myötä jumalan väistymiseen sodan johdosta ja käsitykseen sodan haitallisuudesta.
Historioitsija Jacques Ruellandin mukaan heprealaisten alkuperäinen pyhä sota, valloitussota, oli muslimien jihadin ja siitä seuranneiden Espanjan takaisinvaltauksen ja ristiretkien alkuperänä. Nykyajan uskonnollisten sotien alkuperä valitettavana mutta oikeutettuna puolustussotana löytyy sen sijaan myöhemmästä heprealaisesta pyhän sodan käsitteestä, joka syntyi Babylonian vankeuden aikana.
Uskonsota kulttuureittain > Eurooppa

Euroopan historiassa uskonsodilla tarkoitetaan yleensä uskonpuhdistuksen jälkeen, vuosien 1546 ja 1648 välisenä aikana käytyjä sotia, jotka ainakin alkuvaiheessa käytiin katolisten ja protestanttien välillä. Niissäkin sotilaalliset ja poliittiset syyt johtivat kuitenkin usein siihen, että molemmilla puolilla oli sekä katolisia että protestanttisia valtioita. Aikakauden uskonsodista viimeinen ja tuhoisin oli kolmikymmenvuotinen sota.
Uskonsota kulttuureittain > Islam ja jihad

Islamin historian aikana islaminuskoa on levitetty aseellisen jihadin avulla. Varhaiskeskiajalla pidettiin velvollisuutena tehdä kerran vuodessa sotaretki "vääräuskoisia", käytännössä Bysantin valtakuntaa, vastaan. Arabien valloitusretket tapahtuivat vuoden 632 ja 700-luvun alun välillä, kun Arabian niemimaalta lähteneet arabit valloittivat Lounais-Aasian ja Pohjois-Afrikan, ulottaen valtansa Espanjasta Intiaan.
Jihadistit ovat aseellista jihadia hyökkäyssotana käyviä nykyajan islamisteja. He pyrkivät pyhän sodan kautta palauttamaan yhtenäisen, islamilaista lakia noudattavan islamilaisen kalifaatin alueille, jotka ovat joskus olleet islamin alaisia mutta nyt uskottomien hallussa. Tunnetuimpia jihadistisia järjestöjä ovat Irakin ja Levantin islamilainen valtio Irakissa ja Syyriassa, Al-Qaida Arabiassa ja Pohjois-Afrikassa, Boko Haram Nigeriassa ja Taliban Afganistanissa ja Pakistanissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uskonnollinen sota Wikimedia Commonsissa
Neusiedlerjärvi

| Neusiedler Neusiedler See Fertő tó |
| --- | --- |
 Neusiedler satelliittikuvassa
Valtiot:  Itävalta, Unkari 
Paikkakunta:  Burgenland ja Győr-Moson-Sopron 
Koordinaatit:  47°50′00″N, 16°45′00″E
Laskujoki:  Einser-Kanal (d) 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,45  m 
Pituus:  36  km
Leveys:  14  km 
Pinta-ala:  320 km²
Tilavuus:  320 000 000  m3 
Suurin syvyys:  1,80  m 
Valuma-alue:  1 120 km2 
 fiNeusiedler 
Neusiedlerjärvi (saks. Neusiedler See, unk. Fertő tó) on Keski-Euroopan toiseksi suurin laskujoeton järvi. Se sijaitsee Itävallan ja Unkarin rajalla.
Neusiedlerjärven pinta-ala on 320 neliökilometriä. Siitä ruovikkoja on 180 neliökilometriä. Järven valuma-alue on laajuudeltaan 1 120 neliökilometriä. Sen pituus on 36 kilometriä ja leveys 14 kilometriä. Se on keskimäärin 115,45 metriä Adrianmeren yläpuolella ja on syvimmästä kohdastaan vain kaksi metriä syvä. Keskisyvyys on vain metrin. Järven vesi on lievästi suolaista. Sateet ja kuivuus voivat aiheuttaa joko suuria tulvia tai järven pinnan laskemista. Neusiedlerjärvi on kuivunut kokonaan useita kertoja, joista viimeisin on 1900-luvun alkupuolelta. Järvi on tunnettu runsaasta linnustostaan.
Neusiedler See
Ennen veden säännöstelyn aloittamista 1800-luvulla järvi ulottui kaakossa Hanságin suoalueelle. Se oli siten läheisesti yhteydessä Tonavaan. Nykyään järven vesimäärää säädellään Unkarissa lähellä Mekszikópusztaa olevalla sulkuportilla.lähde?
Järvi on matkailijoiden suosiossa, ja se tunnetaankin nimellä ”Wieniläisten järvi”. Siellä on hyvät mahdollisuudet purjehtimiselle ja purjelautailulle.
Neusiedlerjärven kulttuurimaisemat on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fertö - Neusiedler See (englanniksi, saksaksi)
Fertõtáj (unkariksi)
Neusiedlersee UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Itävallassa
Salzburgin historiallinen keskusta, Schönbrunnin linna ja puutarhat
Hallstatt–Dachsteinin ja Salzkammergutin kulttuurimaisema
Semmeringin rautatie
Grazin historiallinen keskusta ja Eggenbergin linna
Wachaun kulttuurimaisema
Neusiedlerjärven kulttuurimaisema
Wienin historiallinen keskusta
Alppien paalutalot
Itävallan alueen pyökkimetsät
Unescon maailmanperintökohteet Unkarissa
Tonavan rannat Budapestissa, Budan linna ja Andrássy út
Aggtelekin karstiluolat
Pécsin varhaiskristillinen nekropoli
Fertön kulttuurimaisema
Hortobágyn kansallispuiston pusta
Pannonhalman benediktiiniluostari ja sen ympäristö
Hollókőn kylä ja sen ympäristö
Tokajin viinialueen kulttuurihistoriallinen maisema
Terassitalo

Terassitalo (engl. stepped block, terraced block) on rinteeseen rakennettu rivitalo tai asuinkerrostalo, jossa jokaiseen asuntoon on käynti maantasosta. Terassitalo porrastuu yleensä siten, että alemman kerroksen katto muodostaa ylemmän kerroksen ulkotilan (terassin).
PhotoReading

PhotoReading (suom. "valokuvalukeminen") on pikalukutekniikka, jonka väitetään nopeuttavan tekstin lukemista ja omaksumista. Menetelmän on kehittänyt Paul Scheele. Valokuvalukemisessa materiaalia ei perinteisessä mielessä lueta, vaan se vain pyyhkäistään valokuvanotonmaisesti läpi . Valokuvalukemista pidetään näennäistieteenä eli huuhaana.
Avery Parrish

Avery Parrish (24. tammikuuta 1917 Birmingham, Alabama – 1. joulukuuta 1959 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, -säveltäjä ja -sovittaja.
Parrish opiskeli Alabama State Teachers Collegessa ja liittyi siellä vuonna 1934 kokoonpanoon, josta sitten tuli Erskine Hawkinsin big band. Hän esiintyi kaikilla Hawkinsin big bandin varhaisilla levytyksillä ja tuli tunnetuksi tekemästään ja levyttämästään kappaleesta “After Hours” (1940). Parrish loukkaantui elokuussa 1942 auto-onnettomuudessa, jossa kuoli trumpetisti Marcellus Green. Hän lähti Erskine Hawkinsin kokoonpanosta ja muutti Kaliforniaan. Siellä Parrish joutui tappelun yhteydessä lyödyksi baarijakkaralla päähän. Hän vietti kuukausia sairaalassa ja jäi osittain halvaantuneksi. Hänen uransa soittajana päättyi tämän johdosta.
Parrish kuoli Harlemin sairaalassa. Hänet oli löydetty viisi päivää aiemmin makaamasta kadulla, mikä musiikkikirjailija Arnold Shaw’n mukaan johtui putoamisonnettomuudessa. Parrish haudattiin Ferncliffin hautausmaalle New Yorkiin. Hänet otettiin Alabama Jazz Hall of Fameen vuonna 1979.
Singaporen intialaiset

Singaporen intialaiset ovat Singaporen kolmanneksi suurin etninen ryhmä kiinalaisten ja malaijien jälkeen. Intialaiset muodostavat noin 7,5 % maan koko väestöstä. Intialaiset ovat asuttaneet Singaporea saaren brittiläisen siirtokunnan perustamisesta lähtien vuonna 1819. Huomattava osa maan intialaisista on tamileja ja suurin osa harjoitta hindulaisuutta. Suuria vähemmistöuskoja ovat myös islam ja kristinusko.
Lukumäärä ja väestö

Singaporen intialaiset muodostavat vuoden 2018 arvion mukaan noin 7,5 % Singaporen koko väestöstä, mikä tekee heistä maan kolmanneksi suurimman etnisen ryhmän kiinalaisten ja malaijien jälkeen. Vuoden 2020 väestönlaskennassa intialaisia oli yhteensä 362 274. Suurin osa Singaporen intialaisista, tai noin 60 %, ovat etnisiä tamileja nykyisen Tamil Nadun alueelta. Noin 20 % ovat Keralan malajaleja. Loput olivat lähtöisin Bengalista, Punjabista ja Kashmirista. Suurin osa intialaisista on uskonnoltaan hindulaisia, mutta heihin lukeutuu myös huomattavat islamilainen, sikhiläinen, kristitty ja parsilainen vähemmistö. Hinduja Singaporen intialaisista on noin 55,4 %, muslimeja 25,6 % ja kristittyjä 12,1 %. Loput 6,3 % harjoittavat pienempiä uskoja, kuten sikhiläisyyttä, parsilaisuutta ja jainalaisuutta.
Kirjallisuutta

Indians in Malaya: Some Aspects of Their Immigration and Settlement (1786–1957), Kernial Singh Sandhu, 1968
Singaporen intialainen pariskunta valokuvassa vuoden 1890 paikkeilta.
Hindulainen Sri Mariammanin temppeli.
Manhattanin Shakkiklubi

Manhattanin Shakkiklubi oli Manhattanilla toiminut shakkikerho. Se perustettiin vuonna 1887. Klubi oli Yhdysvaltojen toiseksi vanhin shakkiklubi ja suuri shakkivaikuttaja. Klubi alkoi muutamalla tusinalla pelaajia, mutta lopulta jäseniä oli satoja. Klubi ehti sijaita useassa eri paikassa ennen kuin se lopetettiin vuonna 2002.
Manhattanin shakkiklubi organisoi New Yorkin kansainväliset turnaukset vuosina 1924 ja 1927. Klubi myös isännöi säännöllisesti shakin yhdysvaltainmestaruuskilpailuja. Klubi on myös surullisenkuuluisa siitä, että shakin maailmanmestari José Raúl Capablanca sai siellä sairauskohtauksen, joka johti hänen kuolemaansa.
Klubilla kehittyneisiin pelaajiin kuuluvat muun muassa Samuel Reshevsky, Bobby Fischer, William Lombardy, I. A. Horowitz, Arnold Denker ja Arthur Feuerstein. Edellisistä Denker voitti klubin mestaruuden yhteensä kuusi kertaa.
Uskontojen uhrien tuki

| Uskontojen uhrien tuki |
| --- | --- |

Perustettu:  1993
Jäsenlehti:  Muutos
Aiheesta muualla
uskontojenuhrientuki.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uskontojen uhrien tuki UUT ry on vuonna 1987 perustettu ja vuonna 1993 rekisteröity sitoutumaton yhdistys, jonka tavoitteena on tukea uskonnollisissa yhteisöissä vaikeuksiin joutuneita ihmisiä ja näiden läheisiä.
Yhdistys pyrkii ehkäisemään ongelmia käsittelemällä julkisesti asioita, jotka aiheuttavat ahdistusta uskonnollisten yhteisöjen jäsenille. Yhdistys toimii valtakunnallisesti ja sen kotipaikka on Helsinki.
Historia

Yhdistys sai alkusysäyksensä vuoden 1987 alkupuolella, kun Ylen Kansanradio-ohjelmassa haastateltiin entisiä mormoneja ja Jehovan todistajia, jotka kertoivat kovista kohtaloistaan omissa liikkeissään. Kyseiset Kansanradion ohjelmat saivat joukon ihmisiä soittamaan Yleen, josta he pyysivät yhteystietoja haastateltuihin entisiin uskontokuntien jäseniin. Soittajilta saatujen yhteystietojen avulla lähetettiin kutsu ja 27. maaliskuuta 1987 kokoontui joukko entisiä uskonyhteisöjen jäseniä Tampereella.
Yhdistyksellä on säännöllisesti kokoontuvat vertaistukiryhmät mm. helluntailaisuudesta, karismaattisuudesta, Jehovan todistajista, mormoneista, esikoislestadiolaisuudesta ja vanhoillislestadiolaisuudesta irtautuneille, ja yhdistys jätti keväällä 2017 lapsiasiavaltuutetulle selvityksen pyrkiessään suojelemaan lapsia, jotka altistuvat tietyissä uskonnollisissa yhteisöissä voimakkaille peloille. Yhdistyksen mukaan yhteiskunnan on pyrittävä suojelemaan lapsia sillä selvityksen mukaan esimerkiksi monet Jehovan todistajiin kuuluvat lapset pelkäävät maailmanloppua ja helluntailaisiin sekä vanhoillislestadiolaisiin kuuluvat helvettiin joutumista. Edellä mainittujen lisäksi UUT ry huomioi myös muut uskonnot, uskonnolliset liikkeet ja uskomukset, kuten Krishna-liikkeen, Sahaja-joogan, skientologian, teosofian ja antroposofian. Yhdistys saa yhteydenottoja kymmeniin eri uskonnollisiin yhteisöihin liittyen.
Toiminta järjestäytyi rekisteröidyksi yhdistykseksi vuonna 1993. Eräänä kannustajana yhdistyksen rekisteröintiin oli Suomen Mielenterveysseuran toiminnanjohtaja Pirkko Lahti, joka kehotti Terttu Forsellia rekisteröintiin.lähde? Yhdistys rekisteröitiin nimellä ”Uskontojen uhrien tuki ry” ja myöhemmin sen viralliseen nimeen liitettiin yhdistyksen vakiintunut kirjainlyhenne UUT.
Toimintamuodot

Uskontojen uhrien tuki UUT ry:llä on vertaistuki-, tiedotus- ja vaikutustoimintaa. Yhdistyksellä on kaksi valtakunnallista auttavaa puhelinta. Lisäksi yhdistys tarjoaa tukea ja neuvoja sähköpostitse sekä Facebookissa toimivan salaisen ryhmän kautta. UUT:n vertaistukiryhmät kokoontuvat Helsingissä, Turussa, Tampereella, Oulussa, Kuopiossa, Jyväskylässä ja Lahdessa. Helsingissä kokoontuu sekä kaikille uskonnollisille taustoille avoimia ryhmiä että yksittäisille taustoille suunnattuja ryhmiä. Vertaistukiryhmien tilaisuuksissa käy eri uskonyhteisöjen entisiä ja nykyisiä jäseniä sekä näiden omaisia. Monien kokemukset liittyvät tiukasti jäseniään kontrolloivasta yhteisöstä irtaantumiseen.
Yhdistyksen edustajat ovat esiintyneet säännöllisesti tiedotusvälineissä lahkoilmiötä käsiteltäessä. UUT ry toimii yhteistyössä muiden järjestöjen kanssa, jotka pyrkivät edistämään ihmisoikeuksia ja tukemaan vaikeita elämäntilanteita kohtaavia. Yhdistys on antanut lausuntoja muun muassa eduskunnan käsitellessä uskontoa koskevaa lainsäädäntöä.
Hallituksen puheenjohtajista ja toiminnanjohtajasta

Yhdistyksen rekisteröimisen jälkeisen ajan tunnetuin puheenjohtaja, nykyinen kunniapuheenjohtaja, on Terttu Forsell (entinen Maljanen), taustaltaan entinen mormoni, mutta nykyinen luterilaisen seurakunnan aktiivi. Forsell toimi puheenjohtajana kahdessa jaksossa vuosien 1995 ja 2001 välisenä aikana. Vuonna 2001 puheenjohtajana toimi evankelis-luterilaisen kirkon pappi Leena Ranta.
Vuosina 2002–2007 puheenjohtajana toimi Aki Härkönen, joka valittiin puheenjohtajaksi myös vuosina 2012–2013. Vuonna 2008 hallituksen puheenjohtajana toimi Sari Myllymäki. Vuosina 2009–2011 UUT:n puheenjohtajana toimi Joni Valkila, joka erosi tehtävästä tultuaan valituksi toiminnanjohtajaksi helmikuussa 2012.
Hallituksen puheenjohtajista ja toiminnanjohtajasta > Puheenjohtajat

Terttu Forsell 1995–2001
Leena Ranta 2001
Aki Härkönen 2002–2007, 2012–2014
Sari Myllymäki 2008
Joni Valkila 2009–2011
Antti Kaskela 2015
Terho Miettinen 2016–2018
Pia Puolakka 2018–