stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Victor Ramdin

| Annand ”Victor” Ramdin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  7
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 262 949
Päivitetty:  28. elokuuta 2007
Annand ”Victor” Ramdin (s. 28. toukokuuta 1968 Georgetown, Guyana) on guyanalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokerinpelaaja ja liikemies.
Ramdin aloitti pokerinpeluun vuonna 2002 ja häntä on opettanut huippupelaaja Phil Ivey. Vuonna 2003 hän oli jo rahasijoilla World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa (29.). Myöhemmin samana vuonna Ramdin oli kolmas Showdown at the Sands -turnauksessa.
Vuonna 2004 Ramdin oli kymmenes Yhdysvaltain pokerimestaruusturnauksessa (United States Poker Championship) ja voitti World Poker Finalsissa 500 dollarin sisäänoston limit hold'emin.
Huhtikuussa 2006 Ramdin voitti World Poker Tourin (WPT) Foxwoods Poker Classic -turnauksen. Ykköstilastaan hän ansaitsi 1 331 889 dollaria. Kuukautta aiemmin hän oli voittanut 100 000 dollaria PartyPoker.com Million V -turnauksen yhdeksännestä tilasta.
WPT-voittonsa jälkeen Ramdin on saavuttanut useita rahasijoja WPT- ja WSOP-turnauksissa. Hän edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta. Elokuussa 2007 Ramdinin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.
Victor Ramdin on mukana television High Stakes Poker -ohjelman kolmannella tuotantokaudella.
Ramdin tekee myös hyväntekeväisyystyötä entisessä kotimaassaan Guyanassa.
Aiheesta muualla

Annand Ramdin The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Ramdin PokerStarsin sivuilla (luettu 26.3.2007)
PokerPages.com:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 26.3.2007)
Nat Lofthouse

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nathaniel Lofthouse
Syntymäaika: 27. elokuuta 1925
Syntymäpaikka: Bolton, Englanti
Kuolinaika: 15. tammikuuta 2011 (85 vuotta)
Kuolinpaikka: Bolton, Englanti
Pelipaikka: Hyökkääjä
Junioriseurat
1939–1946: Bolton Wanderers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1946–1960 | Bolton Wanderers | 452 | (255) |
Maajoukkue
| 1950–1958 | Englanti | 33 | (30) |
Valmennusura
1968–1970: Bolton Wanderers
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nathaniel ”Nat” Lofthouse (27. elokuuta 1925 – 15. tammikuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija, joka loi merkittävän uran Bolton Wanderersissa ja Englannin jalkapallomaajoukkueessa.
Pelaajaura > Bolton

Boltonissa syntynyt ja kasvanut Lofthouse liittyi 14-vuotiaana kannattamaansa Bolton Wanderersiin syyskuussa 1939. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa maaliskuussa 1941 ja ensimmäisen varsinaisen liigaottelunsa toisen maailmansodan päätyttyä elokuussa 1946. Molemmissa otteluissa hän teki kaksi maalia.
Lofthouse pelasi koko uransa ajan Boltonissa ja toimi useita vuosia seuran kapteenina. Hän oli mukana kahdessa FA Cupin finaalissa. Vuonna 1953 Bolton hävisi Blackpoolille 4–3 Lofthousen tehdessä yhden Boltonin maaleista. Vuonna 1958 Bolton voitti Münchenin lentoturmasta kärsineen Manchester Unitedin Lofthousen maaleilla 2–0.
Lofthouse oli yksi aikansa tehokkaimmista hyökkääjistä. Hän teki 255 maalia 452 liigaottelussa ja on Englannin pääsarjatason historia seitsemänneksi paras maalintekijä. Lofthouse voitti liigan maalikuninkuuden 1955–1956 ja hänet valittiin vuoden jalkapalloilijaksi 1953. Lofthousen pelaajaura päättyi 1960 vakavaan polvivammaan.
Pelaajaura > Maajoukkue

Lofthouse pelasi ensimmäisen maaottelunsa 22. marraskuuta 1950 Jugoslaviaa vastaan. Hän teki 2–2 päättyneessä ottelussa Englannin maalit. Lofthouse sai koko myöhemmän uransa ajan käytetyn lempinimen "Lion of Vienna" (suom. Wienin leijona) maaottelussa Itävaltaa vastaan 1952. Hän kuljetti pallon lähes keskiviivalta maalille itävaltalaisten yrittäessä jatkuvasti rikkoa häntä. Lofthouse ehti vielä potkaista pallon maaliin ennen kuin puolustaja teloi hänet tajuttomaksi. Tapahtumasta ja polvivammasta huolimatta hän pelasi Englannin 3–2-voittoon päättyneen ottelun loppuun asti.
Lofthouse edusti Englantia vuoden 1954 MM-kisoissa. Hän pelasi maajoukkueuransa viimeisen ottelun 26. marraskuuta 1958. Lofthouse pelasi maajoukkueessa yhteensä 33 ottelua, ja teki 30 maalia. Hän on kaikkien aikojen maalitilastossa kuudennella sijalla.
Valmennusura

Pelaajauran jälkeen Lofthouse jatkoi mukana Boltonin toiminnassa. Hän aloitti valmennustehtävissä pian lopettamisensa jälkeen ja kauden 1968–1969 alussa hänet nimettiin seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Neljä kuukautta myöhemmin Lofthousesta tuli vakinainen päävalmentaja. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1970 asti.
Lofthouse toimi Boltonissa eri valmennustehtävien lisäksi myös pelaajatarkkailijana ja seuran puheenjohtajana.
Tunnustukset

Lofthouse valittiin Englantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen 2002, ja hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE) 1994. Yksi Boltonin kotikentän, Macron Stadiumin, katsomoista nimettiin Lofthousen mukaan 1997.
Yksityiselämä

Lofthouse oli naimisissa Alma Fosterin kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Victor Rask

| Victor Rask |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1993 (ikä 31) Leksand, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  49
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Leksands IF (Allsv.) Calgary Hitmen (WHL) Charlotte Checkers (AHL) Carolina Hurricanes (NHL) Minnesota Wild (NHL) Iowa Wild (AHL) Seattle Kraken (NHL) Fribourg-Gottéron (NL)
NHL-varaus:  42. varaus, 2011 Carolina Hurricanes
Victor Rask (s. 1. maaliskuuta 1993 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Rask on Carolina Hurricanesin toisen kierroksen varaus vuoden 2011 NHL:n varaustilaisuudesta. Hurricanes kauppasi Raskin Minnesota Wildiin kaudella 2018–2019 vaihdossa Nino Niederreiteriin.
Aiheesta muualla

Victor Rask The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Victor Rask Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Nikke Ankaran diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Nikke Ankara YleXPopissa Lahdessa kesäkuussa 2016.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 2 |  |
| ↙Singlet | 25 |  |
| ↙Musiikkivideot | 5 |  |
Rap-artisti Nikke Ankaran diskografia.
Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Nikke tulee kotiin |  Julkaistu: 20. marraskuuta 2015  Formaatti: CD / digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Universal Music & M-Eazy Music | #5  | Platinaa |
| Ootsä nähny Nikkee |  Julkaistu: 27. huhtikuuta 2018  Formaatti: CD / digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Universal Music & M-Eazy Music | #3  | tuplaplatinaa |
Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | ”Perjantai 13.” | 25  | 9  | 27  | Nikke tulee kotiin |
| 2014 | ”Spesiaali” | 23  | 4  | 73  | Nikke tulee kotiin |
| 2015 | ”Koska sä eroot” | 17  | 5  | 93  | Nikke tulee kotiin |
| 2015 | ”Värifilmi” (mukana Aki Tykki) | 18  | 1  | 49  | Nikke tulee kotiin |
| 2016 | ”En tiiä sun nimee” (mukana Ollie) | 12  | 4  | 27  | Ootsä nähny Nikkee |
| 2016 | ”Ettei nyt vaan sattuis mitään ” | 3  | 1  | 38  | Ootsä nähny Nikkee |
| 2016 | ”Mona Lisa” | 15  | 2  | 83  | Ootsä nähny Nikkee |
| 2016 | ”Pisamat” | 8  | 5  | 58  | Ootsä nähny Nikkee |
| 2017 | ”Pettävällä jäällä” | 2  | 1  | – | Vain elämää (Kausi 6 – Ensimmäinen kattaus) |
| 2017 | ”Kyyneleet” | 9  | 10  | – | Vain elämää (Kausi 6 – Ensimmäinen kattaus) |
| 2017 | ”Kesärenkaat” | – | – | – | Vain elämää (Kausi 6 – Ensimmäinen kattaus) |
| 2017 | ”Juulian totuudet” | – | – | – | Vain elämää (Kausi 6 – Ensimmäinen kattaus) |
| 2017 | ”Nothing is Over” | – | – | – | Vain elämää (Kausi 6 – Toinen kattaus) |
| 2017 | ”Miks ei” | 2  | 10  | – | Vain elämää (Kausi 6 – Toinen kattaus) |
| 2017 | ”Kaadutaan” (feat. Irina) | – | 5  | – | Ootsä nähny Nikkee |
| 2018 | ”Rikkinäinen prinsessa” | – | 1  | 82  | Ootsä nähny Nikkee |
| 2018 | ”Kiitos ja anteeks” | – | 15  | – | Ootsä nähny Nikkee |
| 2018 | ”Kappas vaan” | – | 10  | – |  |
| 2019 | ”Tuhat ja yksi yötä” | – | 8  | – |  |
| 2019 | ”Röökitauko” | – | – | – |  |
| 2019 | ”Coupe de Grace” | – | – | – |  |
| 2019 | ”Kauan se kestää” | – | – | – |  |
| 2020 | ”Painajaiset” | – | – | – |  |
| 2021 | ”Baby” |  |  |  |  |
| 2022 | ”Sarvet” |  |  |  |  |
Muut listasijoitukset

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | ”Rullaa” | 8  | 4  | 86  | Nikke tulee kotiin |
Muut listasijoitukset > Musiikkivideot

Perjantai 13. (ohjaus Kim Koponen)
Koska sä eroot (ohj. Jan-Erik Olin)
En tiiä sun nimee (ohj. Jaakko Jokela)
Pahoi poikii (ohj. Jaakko Jokela)
Rikkinäinen prinsessa (ohjaus Mikko Kouki)
Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Brädi | ”Aamupala” | III |  | 2014 |
| Robin | ”Parasta just nyt” | 16 |  | 2014 |
| Aste | ”Urpo” | 2.0 |  | 2015 |
| Robin | ”Yö kuuluu meille” | Yhdessä | Santa Cruz, Brädi & Jussi 69 | 2015 |
| Cheek | ”Me ollaan ne” | Alpha Omega |  | 2015 |
| Antti Tuisku | ”Party (papiidipaadi)” | En kommentoi (deluxe) |  | 2015 |
| Rekami | ”Kunniakierros” |  | Jussi Kuoma | 2016 |
| Jussi Kuoma | ”Hattori Hanzō” | Levitoi | Raappana | 2016 |
| Cheek | ”Me ollaan ne Part 2” |  | JVG, Elastinen, Kube, Pete Parkkonen | 2016 |
| Altis & 2nen | ”Tykitys” | Sensuroimaton | Are, Ironine & KajO | 2016 |
| Raaka-aine | ”Mikään ei riitä” | IV |  | 2016 |
| Redrama | ”Pelkkää lovee” |  | Kube | 2016 |
| Tuomas Kauhanen | ”Menee aamuun” |  | Mäkki & Aste | 2017 |
| Janna | ”Vaikee mut oikee” |  |  | 2017 |
| Rivo | ”Ykkösnyrkki” |  | Jussi Kuoma, Mängi, Eepi Boloks, MC Kajo, Altis & Skandaali | 2017 |
| Wil | ”Nuoret” |  |  | 2019 |
| Ode | ”Mies kenet haluan tappaa” |  |  | 2019 |
| Villa | ”Mun yö” |  |  | 2021 |
Vesilinssi

| Vesilinssi |
| --- | --- |
 Vesilinssejä ihmisen sormilla.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit Araceae
Alaheimo::  Lemnoideae
Suku::  Vesilinssit Wolffia
Laji::  arrhiza
Kaksiosainen nimi
 Wolffia arrhiza  (L.) Horkel ex Wimm. 
Katso myös
   Vesilinssi Wikispeciesissä   Vesilinssi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vesilinssi (Wolffia arrhiza) on vehkakasveihin kuuluva hyvin pienikokoinen vesikasvi. Se on lähes pyöreä ja halkaisijaltaan 0,8–1,3 millimetriä. Kasvin yläpinta on tasaisempi, ja siinä on 15–100 ilmarakoa. Vain osa kasvista on vedenpinnan yläpuolella. Vesilinssi kukkii harvoin, ja kukkiminen tapahtuu yleensä myöhäiskeväällä tai kesällä.
Vesilinssiä tavataan lauhkealla ja subtrooppisilla vyöhykkeillä, joissa talvi on leuto. Sitä kasvaa luonnonvaraisena Afrikassa, Euroopassa ja Aasian länsiosissa. Se on myös levinnyt Japaniin, Yhdysvaltoihin ja Brasiliaan.
Vesilinssiä voi käyttää ravintona, ja sitä viljellään ainakin Burmassa, Thaimaassa ja Laosissa. Lehdet ovat hyvin ravinteikkaita, ja niissä on paljon A-, B2-, B6- ja C-vitamiinia sekä niasiinia.
Vasemmistokommunismi
Aiheesta muualla

Left-Wing Communism Subject Archive
Vesihiihto kesäolympialaisissa 1972

Vesihiihto
Vesihiihto järjestettiin näytöslajina vuoden 1972 kesäolympialaisissa 1. – 2. syyskuuta. Mukana oli 35 osanottajaa 20 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi, kolme miehille ja kolme naisille. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa.
Tulokset > Miehet

| Tapahtuma | Ensimmäinen | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| Pujottelu |  Italia Roby Zucchi |  Yhdysvallat Wayne Grimditch |  Suomi Heikki Olamo |
| Pujottelu |  Italia Roby Zucchi |  Yhdysvallat Wayne Grimditch |  Ranska Jean-Michel Jamin |
| Kuviot |  Yhdysvallat Ricky McCormick |  Yhdysvallat Wayne Grimditch |  Länsi-Saksa Karl-Heinz Benzinger |
| Hypyt |  Yhdysvallat Ricky McCormick |  Länsi-Saksa Hagen Klie | Ei pronssimitalistia |
| Hypyt |  Yhdysvallat Ricky McCormick |  Italia Max Hofer | Ei pronssimitalistia |
Tulokset > Naiset

| Tapahtuma | Ensimmäinen | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| Pujottelu |  Yhdysvallat Liz Allen-Shetter |  Alankomaat Willy Staehle |  Kanada Pat Messner |
| Kuviot |  Alankomaat Willy Staehle |  Australia Kaye Thurlow |  Ranska Sylvie Maurial |
| Hypyt |  Ranska Sylvie Maurial |  Australia Kaye Thurlow |  Yhdysvallat Liz Allen-Shetter |
Valgejõgi

| Valgejõgi |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Viro
Maakunnat:  Harjumaa, Länsi-Virumaa
Kunnat:  Tamsalu, Tapa, Kadrina, Kuusalu ja Loksa
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Valgejõen vesistö
Pinta-ala:  451,5 km² 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Porkuni järv, Tamsalu, Länsi-Virumaa
 :  59°10′34″N, 26°35′4″E
Laskupaikka:  Hara laht, Loksa
 :  59°31′11″N, 26°31′59″E
Läpivirtausjärvet:  Porkuni järv, Vahakulmu järv, Moe paisjärv ja Kotka järv
Esteet:  Porkuni järv, Vahakulmu järv, Moe paisjärv, valtatie 5, Tallinna–Narva-rautatie, tie 24, Nõmmeveskin vesiputous ja Kotka järv
Sivu-uomat:  Rutka kraav, Rauakõrve oja, Tõõrakõrve kraav, Pala oja, Pikkoja ja Vasaristi oja
Taajamat:  Moe, Tapa, Kotka ja Loksa
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  107 m mpy.
Laskukorkeus:  0 m mpy.
Korkeusero:  107 m
Pituus:  89,5 km 
Kaltevuus:  1,2 m/km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Valgejõgi  on joki Viron pohjoisosissa Länsi-Virumaalla ja sitten Harjumaalla, ja joka laskee Suomenlahteen Loksassa. Joen yläjuoksulla jokea kutsutaan nimellä Piisupi jõgi.
Hallinnolliset alueet

Joki alkaa laskemalla Tamsalun Porkuni järvestä Länsi-Virumaalla ja juoksee sitten lopuksi Harjumaan puolelle. Tamsalusta se juoksee Tapaan, jossa se sivuaa Tapan kaupunkia Kadrinan rajaa seuraten. Kuusalussa se siirtyy Harjumaan puolelle. Aivan lopussa se virtaa Loksan läpi ja laskee siellä Hara lahteen Suomenlahdella.
Joen kulku

Joki saa alkunsa Porkuni järven yhteydessä olevasta Karujärvestä eli Alumine järvestä. Järvi sijaitsee Pandiveren ylängön karstialueella ja se saattaa vähävetisenä aikana laskea matavetiseksi altaaksi tai jopa kuivua kokonaan. Valgejõgi lähtee aluksi kohti luodetta, minne viime jääkaudella muodostunut laakso kulkee . Se virtaa aluksi  Kõrvemaan läpi. Alempana, Saksin kylän kohdalla, jokiuoman niittymaat soistuvat laakson kavennuttua selvästi. Suolla sijaitsee rinnakkaisia uomia ja Kalle järv. Kaventuman alle onkin rakennettu pato, johon on syntynyt puoli kilometriä pitkä Vahakulmu järv, jonka yhteydessä on vanha voimalaitos. Noin 2,5 kilometrin päässä sijaitsee vielä toinen pato ja sen yläpuolella Moe paisjärv (suom. Moen patojärvi). Järvien välissä sijaitsee Järvajõe soo (suom. Järvijoki suo). Noin 2,5 kilometrin päässä Tapan taajama-alueen koillisreunalla sijaitsee toinen suoalue, jonka joki halkoo leveänä.
Ennen edellä mainittua suoaluetta joki alittaa valtatien 5, sitten Tallinna–Narva-rata ja heti sen jälkeen tien 24. Kymmen kilometriä pitkän jokilaakson suoalueeseen laskevat kaakosta muun muassa Rauakõrve oja ja Tõõrakõrve kraav. Sitten yhtyy pohjoisesta Pala oja, joka on muutaman suojärven laskuoja. Pian tämän jälkeen alkaa joen luonne muuttua. Maasto muuttuu entistä tasaisemmaksi ja joka meanderoi voimakkaasti. Joessa on nyt myös entisiä mutkia eli juoluoita ja monet niistä ovat uudelleen joen osana. Joki alkaa selvästi palmikoitua eli sille syntyy rinnakkaisia uomia. Rinnakkaisia uomia on yleensä kaksi, mutta paikoin kulkee rinnakkain kolmekin uomaa. Kõnnu suursoon kohdan jälkeen joki alkaa pysyä yhdessä uomassa ja meanderointi vähenee. Pikkojan yhtymisen jälkeen alkaa taas asutus tihentyä ja joki alittaa valtatien 1.
Valtatien alapuolella sijaitsee sekä Valgejõen kylä että Vanaküla ja sen pohjoispuolella Nõmmeveskin vesiputous (vir. Nõmmeveski juga). Joki alkoi kulkea joen kuluttamassa kanjonissa Vanakülasta asti. Vesiputouksen jälkeen joki painui syvemmälle laaksoon, joka samalla myös levenee. Täällä joki meanderoi ja muodostaa juoluoita. Laaksossa siihen yhtyy etelästä Vasaristi oja, jossa on koski ja myös vesiputous. Kotkan kylässä joen vedenpintaa nostaa pato, jonka yläpuolelle jää Kotka järv. Joen luonne pysyy samana viimeiset kilometrit, kunnes se laskee Suomenlahteen Loksan satamakaupungissa.
Luonto- ja virkistysarvoja

Joki on lohen, purotaimenen, taimenen ja harjuksen luontaisen lisääntymisalue.
Porkuni järv on joen lähde
Vahakulmun patojärvi
Vahakulmun vesimyllyn rauniot
Kotkan kylän patojärvi
Pato Kotkassa
Nõmmeveskin vesiputous tammikuussa 2014
Vesiputouksen jälkeinen koski joen kanjonissa
Koski lokakuussa 2011
Joen uomaa Loksan kaupungissa
Vesihilvet

| Vesihilvet |
| --- | --- |
 Vesihilpi (Catabrosa aquatica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Vesihilvet Catabrosa  P.Beauv.
Katso myös
   Vesihilvet Wikispeciesissä   Vesihilvet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vesihilvet (Catabrosa) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain kaksi lajia, joiden lisäksi kahden muun sukuun kuvatun lajin taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu monia muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin tulkittu samaksi lajiksi jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa. Tämän myötä vesihilvellä (Catabrosa aquatica) onkin runsaasti erilaisia tieteellisiä synonyyminimiä.
Vesihilvet ovat monivuotisia, rönsyjä muodostavia heiniä, joilla on hennot varret. Vesihilpien lehdet ovat leveitä, sileitä ja pehmeitä sekä keulakärkisiä. Lehtien kielekkeet ovat isoja, noin 5 mm pitkiä ja tylppäpäisiä. Vesihilpien kukinto on röyhy, joka on veltto ja tuuhea. Tähkylät ovat 3–4 mm pitkiä, kaksikukkaisia, vihneettömiä ja yleensä punavioletteja. Tähkylöiden kaleet ovat hyvin eripituiset. Sisäkale on tähkylää lyhyempi sekä kolmisuoninen ja ulkokaleen suonitus on epämääräinen. Ulkohelve on pyöreäpäinen, kalvokärkinen ja kolmisuoninen.
Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa esiintyy ainoastaan vesihilpi (Catabrosa aquatica). Sitä tavataan Suomessa lähinnä Perämeren pohjukan ympäristössä.
Lajeja

Catabrosa aquatica – vesihilpi eli hetevesihilpi
Catabrosa werdermannii
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vesihilvet (Catabrosa)
Vartti Etelä-Karjala

| Vartti |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Lappeenrantalainen
Lehtityyppi:  kaupunkilehti
Kustantaja:  Sanoma Lehtimedia
Julkaisija:  Kaakon Viestintä Oy
Levikki:  46 000 – 65 000
Perustettu:  1964
Päätoimittaja:  Ari Toivonen
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Lappeenranta
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  kahdesti viikossa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Vartti.fi
Vartti oli Etelä-Karjalassa keskiviikkoisin ja sunnuntaisin ilmestynyt kaupunkilehti.
Lehti jaettiin Lappeenrantaan, Lemille, Luumäelle, Savitaipaleelle ja Taipalsaarelle. Keskiviikon painoksen jakelumäärä oli 65 000 kappaletta. Lehti ilmestyi myös näköispainoksena verkossa.
Lehti perustettiin nimellä Lappeenrantalainen vuonna 1964, ja se ilmestyi ensimmäisen kerran 27. huhtikuuta. Sen perustaja, alkuperäinen omistaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Olavi Peltola, joka oli edelliset viisi vuotta toiminut vuonna 1959 perustetun Uutismiehen päätoimittajana. Lehden tarkoitus oli ”lyhentää välimatkaa liike-elämän ja kuluttajien välillä”, ja se on ollut alusta alkaen poliittisesti sitoutumaton.
Lappeenrantalainen myytiin vuonna 1986 Etelä-Saimaan Kustannus Oy:lle ja vuonna 2005 Sanoma Kaupunkilehdet Oy:lle. Lehden nimeksi muutettiin Vartti Etelä-Karjala vuonna 2008, ja siitä tuli Vartti-kaupunkilehden aluepainos. Vuodesta 2011 lehden omistaja on ollut Sanoma Lehtimedia Oy, joka julkaisee myös Vartti Kouvola -lehteä. Huhtikuussa 2014 uutisoitiin Länsi-Savo-konsernin ostavan Sanoma Lehtimedian. 2017 Vartti muuttui ES-Keskiviikoksi.
Päätoimittajat

Olavi Peltola (1964–1986)
Juha Peltola (vt., 1986–1987)
Martti Meuronen (1987–1994)
Pekka Lakka (1994–2000)
Ari Toivonen (2000–2017)
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Vietnamin asevoimat

Vietnamin asevoimat (Quân Đội Nhân Dân Việt Nam) koostuvat maavoimista, ilmavoimista, merivoimista ja meripoliisista. Asevoimat on perustettu 22. joulukuuta 1944. Vietnamissa on yleinen asevelvollisuus, ja se on kaksi vuotta, upseereilla kolme. Asevoimien muodollinen komentaja on Vietnamin presidentti.
Veera Svansjö

Veera Svansjö (s. 6. syyskuuta 1987) on suomalainen pesäpalloilija. Svansjö edusti Superpesiksessä Rauman Feraa ja Porin Pesäkarhuja. Hänen kasvattajaseuransa on Hämeenkyrön Räpsä. Svansjö saavutti yhden SM-hopean kausi 2010 ja kolme SM-pronssia kaudella 2009, kaudella 2011 ja kaudella 2012. Hän pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2010. Svansjö pelasi 106 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi yhdeksän kunnaria ja 127 tavallista juoksua, toi 85 juoksua ja keräsi 393 kärkilyöntipistettä. Svansjö pelasi 46 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi viisi kunnaria ja 63 tavallista juoksua, toi 25 juoksua ja keräsi 165 kärkilyöntipistettä.
Valkeajärvi (Ruovesi, Kukonpohja)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°08′31″N, 23°53′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Visuveteen 
Järvinumero:  35.412.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,2 m  
Rantaviiva:  1,131 km  
Pinta-ala:  6,708 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Kukonpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,2 metriä mpy.
Vanhakauppala

| Vanhakauppala |
| --- | --- |

Kaupunki:  Ikaalinen
Kaupunginosa nro:  1
Postinumero(t):  39500
Lähialueet:  Kurinranta, Rahkola
Vanhakauppala on Ikaalisten 1. kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Toivolansaareen, idässä Kurinrantaan ja Rahkolaan sekä lännessä että etelässä Kyrösjärveen.
Alue erotettiin silloisesta Ikaalisten maalaiskunnasta 21. huhtikuuta 1858, jolloin perustettiin Ikaalisten epäitsenäinen kauppala, joka oli Suomen ensimmäinen. Sitä luonnehdittiin aikanaan Suomen vanhimmaksi, pienimmäksi ja kauneimmaksi kauppalaksi. Kauppalan alue käsitti silloisen maalaiskunnan suurimman tilan. Vuoden 1972 alussa maalaiskunta liitettiin kauppalaan, jolloin koko Ikaalisten maalaiskunta muutettiin itsenäiseksi kauppalaksi.
Ikaalisten kauppalan vaakuna (1961–1971)
Alueella sijaitsevat muun muassa Ikaalisten kaupungintalo, Ikaalisten kirjasto, Ikaalisten yhteiskoulu, Ikaalisten yhteiskoulun lukio ja Ikaalisten kauppaoppilaitos.
Vanhakauppalan kaupunginosa on osa Museoviraston määrittelemää valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä "Ikaalisten vanha kauppala ja Ikaalisten kirkonseutu".
Kuvia

Vanhakauppalan portti
Teinintie
Kauppakatu
Kauppakatu
Oma tupa
Ikaalisten kaupungintalo
Eräsen kauppatalo
Ikaalisten yhteiskoulu
Ikaalisten yhteiskoulu
Ikaalisten vapaakirkko
Ikaalisten venesatama
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanhakauppala Wikimedia Commonsissa
Ikaalisten vanha kauppala ja Ikaalisten kirkonseutu valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen sivustolla