stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mykola Biljašivskyi

| Mykola  Biljašivskyi |
| --- | --- |
 Mykola  Biljašivskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1867 Uman, Kiovan kuvernementti
Kuollut: 21. huhtikuuta 1926 (58 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  arkeologia, kansantiede, taidehistoria
 Nimikirjoitus
Mykola Fedotovytš Biljašivskyi, ukr. Мико́ла Федо́тович Біляші́вський, ven. Николáй Федóтович Беляшéвский (24. lokakuuta 1867 Uman, Kiovan kuvernementti – 21. huhtikuuta 1926 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen arkeologi, kansatieteilijä ja taidehistorioitsija. Hän oli Ukrainan tiedeakatemian jäsen vuodesta 1919 ja Ševtšenkon tieteellisen seuran jäsen. Hän oli Kronikoitsija Nestorin historiallisen seuran täysjäsen vuodesta 1887.
Biljašivskyi opiskeli Kiovan, Odessan ja Moskovan yliopistossa. Hän työskenteli vuosina 1992–1897 eri arkistoissa Moskovassa ja Varsovassa ja löysi Ukrainan historiaan liittyviä lähteitä. Vuodesta 1898 hän toimi Kiovan polyteknillisen instituutin kirjastonhoitajana. Hän perusti julkaisun Arh'eologitšeskaja letopis Iužnoi Rossi (1899–1905), jonka päätoimittaja hän oli. Biljašivskyi oli Kiovan museon perustajia ja sen johtaja 1902–1923, ja hän kehitti museota merkittävästi. Hän oli 1906 Venäjän duuman jäsen. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänen vastuullaan oli Galitsian ja Bukovinan kulttuurimuistomerkkien säilyttäminen. Biljašivskyi oli keskusradan jäsen 1917 ja johti sen keskussihteeristön historiallisten muistomerkkien osastoa. Hän oli Ukrainan tiedeakatemian ensimmäisiä jäseniä vuonna 1919, ja 1920-luvulla hän oli Ukrainan tiedeakatemian (VUAN) arkeologisen komission ja myöhemmin Ukrainan arkeologisen komitean jäsen.
Biljašivskyi tutki vuodesta 1887 kulttuuri- ja taidemuistomerkkejä kivikaudelta varhaiskeskiaikaan. Hänen merkittävimpiä kaivauksiaan olivat muun muassa Kiovan Rusin aikainen Rodenin kaupunki Knjaža Hora -nimisellä kukkulalla Kanivin lähistöllä (1891–1892) sekä Volhynian slaavilaiset asuinpaikat ja haudat. Osa esineistöstä päätyi Ševtšenkon tieteellisen seuran museoon Lviviin. Hän julkaisi Ukrainan arkeologiasta yli 300 artikkelia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mykola Biljašivskyi Wikimedia Commonsissa
Mykola Bažan

Mykola Bažan noin 24-vuotiaana vuonna 1928.
Mykola Bažan ukrainalaisessa kolikossa.
Mykola Platonovytš Bažan (ukr. Микола Платонович Бажан, ven. Никола́й Плато́нович Бажа́н; 9. lokakuuta (J: 26. syyskuuta) 1904 Kamjanets-Podilskyi – 23. marraskuuta 1983 Kiova) oli neuvostoliittolainen ja ukrainalainen kirjailija ja runoilija. Hän sai työstään Stalin-palkinnon.
Bažania syytettiin 1930-luvun alussa "neuvostotodellisuudesta irtautumisesta", "idealismista" ja nationalismista. Hän ryhtyi Stalinin vainojen aikaan kirjoittamaan virallisesti hyväksyttyyn tyyliin ja omisti trilogiansa Bezsmertia (1935–1937, 'Kuolemattomuus') Sergei Kiroville. Hänen sen jälkeinen tuotantonsa edustaa stalinistista isänmaallisuutta ja kuuluu viralliseen neuvostorunouteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mykola Bažan Wikimedia Commonsissa
Mr. India

| Mr>  India |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shekhar Kapur
Käsikirjoittaja:  Salim-Javed
Tuottaja:  Boney Kapoor
Säveltäjä:  Laxmikant-Pyarelal
Kuvaaja:  Baba Azmi
Leikkaaja:  Waman Bhonsle
Koreografi:  Saroj Khan
Pääosat:  Anil Kapoor Sridevi Amrish Puri
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Narsimha Enterprises
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  25. toukokuuta 1987
Kesto:  179 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mr. India on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen supersankarielokuva, jonka ohjasi Shekhar Kapur. Pääosia näyttelivät Anil Kapoor, Sridevi ja Amrish Puri. Elokuva oli menestys ja on edelleen kulttiklassikko kotimaassaan.
Juoni

Köyhä mutta suurisydäminen Arun Verma (Anil Kapoor) majoittaa orpolapsia taloonsa. Saatuaan kyvyn muuttua näkymättömäksi, hän alkaa taistella lasten ja koko Intian puolesta suuruudenhullua Mogamboa (Amrish Puri) vastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anil Kapoor  | … |  Arun Verma/Mr. India   |
|  Sridevi  | … |  Seema Sahni   |
|  Amrish Puri  | … |  Mogambo   |
|  Satish Kaushik  | … |  Calender   |
|  Annu Kapoor  | … |  Mr. Gaitonde   |
|  Sharat Saxena  | … |  Daaga   |
|  Ajit Vachani  | … |  Teja   |
|  Ashok Kumar  | … |  Professori Sinha   |
|  Anjan Srivastav  | … |  Baburam   |
|  Bob Christo  | … |  Mr. Wolcott   |
|  Harish Patel  | … |  Roopchand   |
|  Aftab Shivdasani  | … |  Orpo   |
Soundtrack

Kaikki sanat Javed Akhtar, kaikki sävellykset Laxmikant-Pyarelal.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Hawa Hawaii” | Kavita Krishnamurthy |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Karte Hain Hum Pyaar Mr. India Se” | Kishore Kumar, Kavita Krishnamurthy |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Kate Nahi Katate Ye Din Ye Raat” | Kishore Kumar, Alisha Chinai |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Parody Song” | Anuradha Paudwal, Shabbir Kumar |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Zindagi Ki Yahin” | Kishore Kumar |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Zindagi Ki Yahin” (Sad)  | Kishore Kumar |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Mr. India Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mr. India AllMoviessa. (englanniksi)
Naima Jakobson

Naima Maria Jakobson (9. joulukuuta 1866 Helsinki – 16. lokakuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Jakobsonin vanhemmat olivat ajuri, talonomistaja Johan Jakobsson ja Engla Gustava Lukander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1891. Jakobson toimi ruotsinkielisten tyttökoulujen opettajana Porvoossa, Haminassa ja Helsingissä.
Teoksia

Hemmen och det svenska modersmålet. Svenska Kvinnoförbundets föredragsserie n:o 1. Helios, Helsingfors 1908
Svensk vitterhet för skola och hem Sjunde häftet : Fosforisterna och deras samtida. Alex. Lundström, Helsingfors 1911, 2. uppl. Schildt, Helsingfors 1921
Befrielse. Söderström, Helsingfors 1920
Dikter. Akademiska bokhandeln, Helsingfors 1924
Ra

Ra eli Re on yksi vanhimmista muinaisessa Egyptissä palvotuista jumalista. Ra oli auringonjumala, mutta Rata palvottiin alun perin luojajumalana Heliopoliissa (muinaisegyptinkieliseltä nimeltään Iunu).
Ilmenemismuodot

Ra kuvattiin yleensä egyptiläisessä taiteessa haukkapäisenä ihmisenä, jonka pään yläpuolella oli auringonkehrä ja sitä ympäröivä käärme. Hänet kuvattiin usein kantamassa was-sauvaa. Tämä Ran ilmenemismuoto on helposti sotkettavissa Horuksen vastaavaan ilmenemismuotoon. Ra ja Horus liittyivätkin läheisesti ominaisuuksiltaan toisiinsa. Ralla oli myös muita esiintymismuotoja muun muassa oinaspäinen auringon kehrää kantava ihminen ja skarabeen (sontiainen) pyörittämä auringon kehrä. Ihmiskunnan tuhoamisen myytissä Ra kuvataan jo vanhana miehenä, mutta jonka luut ovat hopeaa, liha kultaa ja hiukset jalokiviä.
Vaikutus yhteiskuntaan

Ra oli muinaisegyptiläisessä uskonnossa yksi tärkeimmistä jumalista. Muinaisegyptiläiset pitivät aurinkoa hyvin tärkeänä maansa hyvinvoinnin kannalta. Muinaisegyptiläisillä oli tapana selittää luonnossa tapahtuvia ilmiöitä jumaluuksien kautta. Auringon jumalia oli monia, mutta Ra nousi eniten palvotuksi auringon jumalaksi. Neljännen dynastian aikana hallinnut Djedefra (n. 2566–2558 eaa.) otti käyttöön uuden nimikäytännön, jossa yhtenä faaraon viidestä nimestä oli "Ran poika". Ran nimen ottivat käyttöön myös useat myöhemmät faaraot osana nimeään muun muassa Ramses II (Rasta syntynyt), jonka hallitsijanimi oli Usermaatra (Ran oikeudenmukaisuus on vahva).
Faaraot halusivat kuolemansa jälkeen mahdollisimman lähelle Ra-jumalaa. Siksi pyramideista tehtiin teräväkärkisiä. Myös obeliskit kuvaavat pyrkimystä kohti Rata.
Aurinkolaiva-myytti

Muinaisegyptiläisillä oli monia eri myyttejä siitä, kuinka aurinko matkasi taivaan halki. Yleisin näistä oli kuitenkin ns. Aurinkolaiva-myytti. Tässä myytissä aurinko nähdään laivana, jolla monet eri jumalat purjehtivat vuorokauden 24 portin läpi. Päivällä Aurinkolaiva purjehtii taivaan halki ja illan koittaessa se joutuu kulkemaan tuonpuoleisen läpi, jossa aurinkolaivan jäsenet taistelevat pimeyden voimia vastaan. Pahimpana Ran vihollisena nähtiin Apep-käärme, joka yritti nielaista auringon, näin saattaen voimaan ikuisen pimeyden maan päällä. Mikäli Aurinkolaivan miehistö kuitenkin selviytyi taistelusta voitokkaana, pääsi Aurinkolaiva poistumaan tuonpuoleisesta kuljettuaan yön 12 portin läpi ja nousemaan taas aamulla taivaalle. Mikäli taistelu pimeyden voimia vastaan kesti tavallista pidempään (auringonpimennys tai pilvinen päivä), saattoi Aurinkolaiva jäädä manalaan koko päiväksi, jolloin aurinko ei paistanut. Kuitenkin lopulta pimeyden voimat voitettiin ja Aurinkolaiva pääsi taas nousemaan taivaalle.
Ra ja muut jumalat

Ra yhdistettiin erityisesti Uuden valtakunnan (n. 1550–1069 eaa.) useisiinkiin muihin jumaliin. Tätä yhdistämistä kutsutaan synkretismiksi. Monet egyptologit uskovat, että tällaisen jumalien liittämisen takana ovat monesti olleet erilaiset poliittiset liittoumat muun muassa eri kaupunkien välillä.
Merkittävin Ran synkretisoitu muoto lienee Amon-jumalan kanssa yhdistettäessä syntynyt Amon-Ra. Amon oli Uuden valtakunnan aikana hyvin tärkeässä asemassa, sillä se oli Thebassa palvottu pääjumala jonka papistolla oli hyvin paljon vaikutusvaltaa. Yhteenliitettynä Amon-Rasta tuli todellinen jumalten kuningas.
Toinen merkitykseltään suuri yhdistetty muoto oli Horakhty (kahden horisontin Horus) -jumalan kanssa tapahtunut. Horakhty oli haukkajumala niin kuin Rakin, joten oli luonnollista sulauttaa ne yhdeksi Ra-Horakhty auringon jumalaksi.
Uuden valtakunnan aikaisissa Kuninkaiden laaksoon tehdyissä faaraoiden haudoissa esiintyvässä "Ran litaniassa" Ra yhdistetään myös läheisesti Osiris-jumalaan.
Ran vastakohta oli Anubis, yön jumala.
Ran silmä

Ran silmä koettiin usein lähes itsenäiseksi jumaluudeksi, joka pystyi toimimaan oman tahtonsa mukaan. Yleensä Ran silmä yhdistettiin joko Hathoriin sen lempeämmässä muodossa tai Sekhmetiin sen raivoisassa muodossa. Ra lähetti myytissä silmänsä tuhoamaan ihmiskuntaa. Tässä tapauksessa silmä toimi itsenäisesti eikä ollut Ran suorassa kontrollissa.
Ihmiskunnan tuhon myytti

Ihmiskunnan tuhon myytin kerrotaan sijoittuvaan aikaan, jolloin Ra oli sekä jumalten että ihmisten maan kuninkaana. Koska Ra oli maan päällä ihmisen muodossa, hänen kehonsa oli myös vanheneva. Hallittuaan tuhansia vuosia maan päällä hän tuli vanhaksi, ja ihmiset alkoivat nauraa hänelle. He pilkkasivat ja solvasivat Rata ja vaativat uutta hallitsijaa, joka olisi ollut Ran suurin vihollinen käärmemäinen jumala Apep. Kuultuaan ihmiskunnan suunnittelevan kapinaa häntä vastaan Ran ensimmäinen ajatus oli tuhota kaikki ihmiset, mutta hän päätti kuitenkin kysyä ensin neuvoa. Ra kutsui koolle muita jumaluuksia, joiden joukossa tuli olla Shu, Tefnut, Geb, Nut, Nun ja etenkin jumalatar, jota hän kutsui silmäkseen (jumalatar Hathor lempeässä muodossaan tai Sekhmet raivoisassa muodossaan).
Jumalat saapuivat palatsiin ja kumarsivat Ran edessä, joka kysyi heiltä neuvoa. Yksimielisesti jumalat ehdottivat, että Ra lähettäisi silmänsä teurastamaan ihmiset, jotka yrittivät paeta aavikolle. Ra päätti toimia neuvon mukaan ja lähetti silmänsä tuhoamaan ihmisiä.
Vuorokauden jatkuneen teurastuksen jälkeen Ra kuitenkin alkoi tuntea myötätuntoa ihmisiä kohtaan ja koki, että ihmisille oli jo näytetty, kenellä valta todella oli. Hänen silmänsä, joka nyt oli Sekhmet, oli kuitenkin vallannut verenhimo, eikä Ra pystynyt enää pysäyttämään jumalatarta, joka oli valmis tuhoamaan koko ihmiskunnan. Ra päätti toimia, ennen kuin tämä tulisi tapahtumaan. Hän lähetti nopean lähettilään Assuaniin hakemaan suuren määrän punaista okraa ja viemään sen Ran temppeliin Heliopoliissa, jossa Ran ylipappi komensi apulaisensa murskaamaan okran hienojakoiseksi jauheeksi ja valmistamaan 7 000 ruukkua olutta. Koko yön jatkuneen urakan jälkeen olut oli valmista, ja siihen sekoitettiin hienoksi jauhettu okra, joka värjäsi sen punaiseksi. Ra heräsi hyvin aikaisin aamulla ja käski kaataa valmistetun oluen pelloille, joille Sekhmetin oli määrä palata jatkamaan teurastustaan.
Saapuessa paikalle Sekhmet huomasi punaiseksi värjätyn oluen ja luuli sitä ihmisen vereksi. Juotuaan ahnaasti kaiken oluen jumalatar tuli niin vahvaan humalaan, että hän ei muistanut enää tehtäväänsä, vaan nukahti pellon reunaan.
Näin Ra oli myytin mukaan pelastanut ihmiskunnan ja rauhoittanut jumalattaren, mutta kokemus oli ollut hänelle liikaa. Hän halusi luovuttaa vallan Thotille, jonka tuli opettaa ihmisille kirjoitustaitoa, ja siirtyi pyhän lehmän selässä taivaalle, missä hän ryhtyi johtamaan Aurinkolaivaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ra Wikimedia Commonsissa
Ra-jumala
Morane-Saulnier

Morane-Saulnier MS.341 1936.
Morane-Saulnier on ranskalainen lentokonetehdas. Yhtiön perustivat 10. lokakuuta 1911 Léon Morane ja Raymond Saulnier nimellä Aéroplanes Morane-Saulnier. Raymond oli suunnittellut lentokoneita jo ilmailupioneeri Louis Blériot'n kanssa.
Vuonna 1913 Marcel Brindejonc lensi Euroopan läpi Morane-lentokoneella. Roland Garros lensi Välimeren yli Morane-Saulnier Type H:lla alle kahdeksassa tunnissa.
Morane-Saulnier Type N.
Morane-Saulnier L oli ensimmäinen kaupallisesti onnistunut kone. Siinä oli potkurin läpi ampuva konekivääri, jota kehitettiin Roland Garrosin kanssa. Se kuitenkin ampui lavat rikki. Lapoja vahvistettiin metallilevyillä vuonna 1915 ja synkronointia pyrittiin parantamaan. Ensimmäisessä maailmansodassa Moranen koneet osoittautuivat hyviksi hävittäjälentokoneiksi.
1920-luvun lopussa ja 1930-luvun alussa yhtiö tuotti M.S.230- ja M.S.315 -koneita. Armée de l'Airin paras hävittäjä toisen maailmansodan alussa oli M.S.406, mutta se oli suunniteltu vuonna 1935, ja vuonna 1940 se oli vanhentunut.
Morane-Saulnier Rallye Minerva MS.894A vuodelta 1970.
Sotien jälkeen Morane-Saulnier valmisti koulukoneita ja siviilikoneita. Potez osti 7. tammikuuta 1962 yhtiön, jolloin se sai nimettiin Société d'Exploitation des Établissements Morane-Saulnier (SEEMS). Vuonna 1965 se sulautettiin Sud Aviationiin. Siviilikoneiden valmistus siirrettiin 1966 Société de Construction d'Avions de Tourisme et d'Affaires -yhtiölle (SOCATA), jonka Aérospatiale osti myöhemmin.
Yhtiön toiminta jatkuu EADSin osana.
Morane-Saulnierin lentokoneet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Morane-Saulnier A  Morane-Saulnier B  Morane-Saulnier G  Morane-Saulnier H  Morane-Saulnier L  Morane-Saulnier LA  Morane-Saulnier N  Morane-Saulnier I  Morane-Saulnier V  Morane-Saulnier P  Morane-Saulnier T  Morane-Saulnier AC  Morane-Saulnier AF  Morane-Saulnier AI  Morane-Saulnier AN  Morane-Saulnier AR  Morane-Saulnier BB  Morane-Saulnier MoS-30  Morane-Saulnier MoS-43  Morane-Saulnier MoS-50 |   |  Morane-Saulnier MoS-53  Morane-Saulnier MoS-121  Morane-Saulnier MS-129  Morane-Saulnier MoS-130  Morane-Saulnier MS-130 Michelin Cup  Morane-Saulnier MoS-132  Morane-Saulnier MoS-138  Morane-Saulnier MoS-139  Morane-Saulnier MoS-147  Morane-Saulnier MoS-148  Morane-Saulnier MoS-149  Morane-Saulnier MoS-152  Morane-Saulnier MS-180  Morane-Saulnier MS-181  Morane-Saulnier MS-185  Morane-Saulnier MS-200  Morane-Saulnier MS-221  Morane-Saulnier MS-222  Morane-Saulnier MS-223  Morane-Saulnier MS-224 |   |  Morane-Saulnier MS-225  Morane-Saulnier MS-226  Morane-Saulnier MS-227  Morane-Saulnier MS-230  Morane-Saulnier MS-231  Morane-Saulnier MS-232  Morane-Saulnier MS-233  Morane-Saulnier MS-234  Morane-Saulnier MS-235  Morane-Saulnier MS-236  Morane-Saulnier MS-275  Morane-Saulnier MS-315  Morane-Saulnier MS-325  Morane-Saulnier MS-340  Morane-Saulnier MS-341  Morane-Saulnier MS-342  Morane-Saulnier MS-343  Morane-Saulnier MS-345  Morane-Saulnier MS-350  Morane-Saulnier M.S. 406 |   |  Morane-Saulnier MS-430  Morane-Saulnier MS-435  Morane-Saulnier MS-450  Morane-Saulnier MS.470 Vanneau  Morane-Saulnier MS-500 Criquet  Morane-Saulnier MS-502  Morane-Saulnier MS-505  Morane-Saulnier MS-570  Morane-Saulnier MS-571  Morane Saulnier MS.603  Morane-Saulnier MS-703 Pétrel  Morane-Saulnier MS.730 Alcyon  Morane-Saulnier MS-755 Fleuret  Morane-Saulnier MS.760 Paris  Morane-Saulnier MS-880 Rallye  Morane-Saulnier MS-880b Rallye  Morane-Saulnier MS-885 Super Rallye  Morane-Saulnier MS-893E  Morane-Saulnier MS-1500 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Morane-Saulnier Wikimedia Commonsissa
Muramasa

Muramasan miekanterä 1500-luvulta.
Muramasa (jap. 村正) oli japanilainen miekantekokoulukunta, joka toimi Isen provinssissa. Varhaisin tunnettu Muramasa-työ on vuodelta 1501. Muramasa-koulu jatkoi toimintaansa 1500-luvun loppuun. Koulun perustajan Sengo Muramasan uskotaan olleen Heianjō Nagayoshin oppilas. Heianjō Nagayoshi oli tunnettu keihäistään ja kaiverruksistaan.
Muramasan miekkojen suosio Japanin hallituksessa loppui, kun Tokugawa Ieyasusta tuli shōgun vuonna 1603. Sanotaan, että Tokugawa Ieyasu oli menettänyt monia ystäviään ja viiltänyt itsensä Muramasan teriin, joten hän kielsi samuraitaan käyttämästä Muramasan aseita. Tämä luonnollisesti vain kasvatti Muramasan myyttiä ja johti moniin japanilaisiin näytelmiin ja kirjoihin, jotka käsittelevät aihetta. Koska Muramasan miekoissa oli merkki, useista miekoista poistettiin se. Kun Tokugawa-shōgunien vastustajat alkoivat tavoitella Muramasa-miekkoja, niistä alettiin tehdä väärennöksiä.
Legendat kertoivat, että Muramasan miekantakomistaito, vaikka olikin mahtava, oli myös mielipuolinen. Legendan mukaan Muramasan miekka pystyi paikallaan katkaisemaan siihen putoavan lehden. Tämän jälkeen lehden puolikkaiden sanottiin jäävän pyörimään miekan terän ympärille kuin demoninen aura. Samat legendat kertovat myös, että kerran huotrastaan vedetyn miekan täytyi päästä vuodattamaan verta ennen kuin sen pystyi laittamaan takaisin. Tarinan mukaan verenjanoinen terä saattoi pakottaa kantajansa tekemään itsemurhan. Miekkojen kerrottiin myös aiheuttavan demonisella kirouksellaan kantajalleen halun tappaa.
Muramasan miekkoja verrataan usein Masamunen, toisen miekantekijän, miekkoihin. Nykypäivänä Muramasan nimi on käytössä monissa paikoissa, lähinnä videopeleissä, mutta myös yritysten tuotenimissä ja mainoksissa.
Nadija Kitšenok

| Nadija Kitšenok |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Ukraina
Tennispelaaja
Pituus:  172  cm
Paino:  65 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  1 713 575 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  100. (6.1.2014)
Voitot/tappiot:  227–175
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2014)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2014)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  90. (3.3.2014)
Voitot/tappiot:  417–314
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Nadija Kitšenok (s. 20. heinäkuuta 1992 Dnepropetrovsk) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 100 tammikuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 90 maaliskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä ja 19 ITF-turnausta nelinpelissä. Hänen kaksoissisarensa Ljudmila Kitšenok pelaa myös tennistä.
Tammikuussa 2014 Kitšenok osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa.
Aiheesta muualla

Nadija Kitšenok WTA:n sivuilla (englanniksi)
Nadija Kitšenok ITF:n sivuilla (englanniksi)
Pouttu Muu

Poutun Muu -tuotteet ovat kasviperäisiä lihanmakuisia ja lihaa muistuttavia valmisteita. Tuotteet on suunnattu lihansyöjille ja yhtiön tavoitteena oli tehdä mahdollisimman lihaa muistuttava kasvistuote. Muu-tuotteet kilpailevat markkinaosuudesta punaisen lihan kanssa. Ne tuotiin myyntiin vuoden 2019 syyskuussa. Muu-kasvisproteiinien pääraaka-aine on herne.
S-kaupparyhmän mukaan jopa 30% lihansyöjistä haluaisi vähentää lihan kulutusta. Samaan aikaan kasvispainotteisesti syövien osuus on kasvanut ja lihan ympäristökysymykset ovat tulleet enemmän esille. Muu-tuotteet on kehitetty vastaamaan näihin markkinoiden muutoksiin. 80% Muu-tuotteista myytiin yliopistokaupungeissa vuonna 2020.
Muu-tuotteet

Yhtiön mukaan Muu-tuotteiden maku ja rakenne muistuttavat huomattavan paljon lihaa. Muu-tuotteita valmistavan liha-alan yritys Poutun toimitusjohtaja sanoi tuotteiden "maistuvan aivan lihalta". Tuotteiden suunnittelu on toteutettu ensisijaisesti keskittyen lihan maun jäljittelyyn.
Muu-tuotteita oli 14 vuoden 2020 lokakuussa. Tuotteet on valmistettu muun muassa herneproteiinista, joka tuodaan Tanskasta, koska Suomessa ei viljellä sitä riittävästi. Muu-tuotteet ovat tuoretuotteita, eivätkä pakasteita kuten monet vastaavanlaiset tuotteet. Muu-tuotteet ovat vegaanisia.
Muu-tuotteet > Grillimakkarat ja nakit

Yhtiöllä on lenkkimakkaraa muistuttava Kasvigrillimakkara sekä Jalopenon ja juustonmakuinen Jalopeno-vuusto-kasvigrillimakkara. Yhtiö markkinoi tuotteiden "maistuvan aidosti grillimakkaralle". Muu-makkaroissa on kolmannes vähemmän rasvaa, kuin vastaavissa lihavalmisteessa.
Nakkeja muistuttava tuote on Muu kasvinakki.
Muu-tuotteet > Pihvit

Muun kasvipihvit myydään kahden kappaleen laatikossa. Pihvejä on kolmenlaisia: jauhelihapihviä jäljittelevä Kasviburgerpihvi, Wieninleikettä jäljittelevä leivitetty pihvi, sekä premium-tuote Muu Royale burgerpihvi.
Muu burgerpihvi maistuu aivan lihalta valmistajan mukaan. Se oli Muu-tuotesarjan ensimmäinen markkinoille tuotu kasvisproteiinivalmiste ja se oli aluksi myynnissä vain S-ryhmän kaupoissa.
Muu-tuotteet > Pyörykät

Muu-tuoteperheessä on chilin- ja juustonmakuinen Muu Chili-vuustopyörykkä sekä lihapullaa jäljittelevä Muu kasvipyörykkä, joka oli yhtiön toinen myyntiin tullut Muu-tuote.
Muu-tuotteet > Suikaleet ja vebab-lastut

Kebab-lastuja jäljittelevät kasvisversiot on nimetty Vebab-lastuiksi. Muu Pulled vegan Chicken style -suikaleet jäljittelevät kanansuikaleita. Lisäksi on Muu vegesuikaleita ja kananugetteja jäljitteleviä Muu Nuggets -nugetteja. Nugetit olivat kolmas myyntiin tullut Muu-tuote.
Muu-tuotteet > Muut Muu-tuotteet

Muu Jauhis muistuttaa jauhelihaa. Se oli neljäs markkinoille tuotu Muu-tuote.
Myös jauhelihamurekkeesta on tehty kasviperäinen jäljitelmä Muu Muureke.
Grilliin tarkoitettu Muu Kasvisgrilletti on myös myynnissä.
Tuotanto ja markkinointi

Muu-kasvisproteiinit tuotetaan Kannuksessa, Suomessa. Yhtiö on suunnitellut hankkivansa tulevaisuudessa osan valmisteista alihankkijoilta. Muu-tuotteiden suurin kilpailija valmistajan mukaan on Beyond Meat. Lihaa jäljitteleville tuotteille on merkittäviä kasvu- ja vientimahdollisuuksia.
Poutun Muu-kasvisproteiinituotteet olivat yhtiön merkittävin tuotelanseeraus kymmeniin vuosiin. Muu-tuotteiden myynti on kasvanut voimakkaasti. Kun niiden myynti oli vuonna 2019 noin 5% yhtiön liikevaihdosta, oli vuonna 2020 Muu-tuotteiden osuus Poutun liikevaihdosta jo 10-15%. Muu-tuotteet tuottivat yhtiölle 3,5 miljoonaa euroa vuonna 2020. Tuotteiden suuri menestys yllätti yrityksen. Yhtiön koko tuotantokapasiteetti oli tuotteiden valmistuksen käytössä lanseerauksen aikaan. Tästä huolimatta tuotteita riitti myyntiin vain S-ryhmän kauppoihin.
Pouttu eriytti vuonna 2020 Muu-tuotteet omaan Meeat Food Tech Oy -kasvuyritykseen, joka pyrkii kasvamaan voimakkaasti. Eriyttämällä tuotteet, se pyrkii tekemään eron perinteiseen Pouttu-yhtiön lihatuotantoon. Yhtiön tavoitteena on laajentua Pohjoismaihin ja Balttiaan. Yhtiö on myös neuvotellut Venäjän markkinoista.