stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jamie Madrox (sarjakuvahahmo)

| Monikko |
| --- | --- |
Luoja(t):  Chris Claremont & John Buscema
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Giant-Size Fantastic Four #4 (1975)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Jamie madrox
Status:  Aktiivinen
Pituus:  180 cm
Paino:  70 kg
Ryhmäsidokset:  XXX-Etsivät, X-Joukot, Tekijä-X, YPKVV
Edelliset ryhmäsidokset:  Ryhmä-X, X-Yhdistys, Häijyt Pojat (vain kaksoisolento), Langenneet Enkelit (vain kaksoisolento),
Voimat:  Kyky luoda maksimissaan 40 identtistä kopiota itsestään.
Suhteet
Sukulaiset:  Daniel Madrox (isä, kuollut); Joan Madrox (äiti, kuollut); entinen kaksoisolento nai Sheila DeSoton
Monikko (engl. Multiple Man), oikealta nimeltään Jamie Madrox, on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo, Ryhmä-X:än entinen vihollinen myöhemmin sankari ja yksityisetsivä. Monikon loivat  Chris Claremont ja John Buscema. Hahmon ensiesiintymisen tapahtui Giant-Size Fantastic Four -lehden numerossa 4 (vuonna 1975).
Voimat ja Varusteet

Madrox luo itsestään identtisen elävän kopion jokaisesta fyysisestä iskusta, mahdollisesti hankkien massaa toisesta ulottuvuudesta samalla prosessilla kuten Muurahaismies ja Hulk. Prosessi on spontaani, eikä Madrox voi estää sitä. Vaikka hän voi luoda useita kopioita, ja myös kopiot voivat jakautua, jokainen pystyy luomaan kerrallaan vain yhden kopion; hänen on nähty luovan noin 40 kopiota ennen kuin se ei enää onnistunut. Kopiot ajattelevat, tuntevat ja toimivat itsenäisesti. Jokaisella on taipumus edustaa Madroxin persoonan eri puolia, joka vahvistuu mitä kauemmin kopio on olemassa; näistä ominaisuuksista on hiljattain tullut äärimmäisempiä. Madroxilla on telepaattinen ja empaattinen side jokaiseen kopioon, ja hän kokee vakavan, mahdollisesti kohtalokkaan trauman yhden kuollessa. Madrox voi ”sulauttaa” kopionsa, saaden heidän uudet tietonsa ja taitonsa itselleen. Samoin hän kärsii fyysistä kipua tai psykologisia oireita sulautettuaan viallisen kopion. Jos Madrox itse kuolisi, ei tiedetä jatkaisiko mikään kopio itsenäistä elämää; on käytännössä mahdotonta erottaa alkuperäistä kopioista.
Madrox on hankkinut laajat tiedot ja taidot kopioidensa kokemusten myötä, kuten tiedot ihmisen anatomiasta, taidon puhua venäjää ja shaolinmunkin hiipimistekniikat.
Madroxin alkuperäinen asu absorboi kineettistä energiaa, estäen kopion syntymisen vahingossa. Madroxin fyysiset voimat kasvoivat suhteessa tämän absorboidun energian kanssa.
Monikko muissa medioissa > Televisio

X-Men -animaatiosarjassa, Monikko esiintyy jaksossa "Cold Comfort" X-Factorin jäsenenä johtajinaan Havok ja Forge.
X-Men: Evolution -animaatiosarjassa hän oli Uusien mutanttien jäsen. Hänen osuutensa sarjassa dubbasi David A. Kaye.
Monikko muissa medioissa > Elokuvat

Elokuvassa X-Men 2 hänen nimensä on Strykerin tietokoneella, johon Mystikko hakkeroituu
Monikko esiintyy elokuvassa X-Men: Viimeinen kohtaaminen Magneton kätyrinä. Hän ei osallistu yhteenkään taisteluun eikä nimeä "Monikko" mainita. Monikkoa näytteli Eric Dane.
Monikko muissa medioissa > Videopelit

Pelissä X-Men: The Official Game, Monikko on pomo vastus, jota vastaan taisteltiin Brooklynin sillalla. Hänen äänenään oli Eric Dane.
Hän esiintyy myös X-Men Legendsissä ääninäyttelijänään Dee Bradley Baker.
Jusva

| Jusva |
| --- | --- |
 fiJusva 
 58°57′54″N, 54°58′12″E 
Väestö
Väkiluku:  4 700
Jusva (ven. Юсьва) on kylä, maalaiskunta ja Jusvan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Invan sivujoen Jusvan varrella 26 kilometriä Kudymkarista itään. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. Vuonna 1647 se oli kirkonkylä, 1860-luvulta lähtien Solikamskin kihlakuntaan kuuluneen volostin ja vuodesta 1925 Jusvan piirin keskus.
Jusvassa toimii maatalousyrityksiä, meijeri, leipomo, metsäteollisuusyritys ym. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja kansatieteellinen museo.
Jens Smærup Sørensen

| Jens Smærup Sørensen |
| --- | --- |
 Jens Smærup Sørensen 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1946 (ikä 77–78) Staun, Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: tanska
Palkinnot
 Kultaiset laakerit 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jens Smærup Sørensen (s. 1946 Staun, Tanska) on tanskalainen kirjailija. Hän käsittelee teoksissaan teknikraattisen maailman, ihmisen ja kielen välisiä suhteita. Teoksessa En musikers bestemmelse (1982) hän pohtii taiteilijan roolia.
Palkinnot ja tunnustukset

Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 2007 teoksesta Mærkedage
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jens Smærup Sørensen Wikimedia Commonsissa
Jusuf Habibie

| Jusuf Habibie |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (1998).
Indonesian 3. presidentti
 21. toukokuuta 1998 – 20. lokakuuta 1999  
Edeltäjä:  Suharto
Seuraaja:  Abdurrahman Wahid
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1936 Parepare, Etelä-Sulawesi, Alankomaiden Itä-Intia
Kuollut: 11. syyskuuta 2019 (83 vuotta)
Puoliso:  Hasri Ainun Habibie
Tiedot
Puolue:  Golkar
Uskonto:  islam
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.habibiecenter.or.id
Bacharuddin Jusuf Habibie (25. kesäkuuta 1936 Parepare – 11. syyskuuta 2019) oli indonesialainen poliitikko ja insinööri. Hänestä tuli Indonesian presidentti Suharton erottua tehtävästä vuonna 1998. Hän oli presidenttinä vuoteen 1999.
José María Velasco Ibarra

| José María Velasco Ibarra |
| --- | --- |

Ecuadorin presidentti
 1934–1935 1944–1947 1952–1956 1960–1961 1968–1972.  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1893
Kuollut: 1979 (85–86 vuotta)
Tiedot
 Nimikirjoitus
José María Velasco Ibarra (1893–1979) oli ecuadorilainen poliitikko, joka valittiin viisi kertaa maansa presidentiksi. Hän opiskeli Quitossa ja Pariisissa ja toimi useissa julkisissa viroissa ennen asettumistaan konservatiivien ehdokkaaksi vuonna 1933. Kongressi ei hyväksynyt Velascon talousuudistusta, ja hän vastasi ottamalla diktaattorin valtuudet, heittämällä oppositiojohtajat vankilaan ja sensuroimalla lehdistöä. Hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella 1935.
Velasco pakeni Kolumbiaan , palasi 1944, nousi monipuoluekoalition johdossa presidentiksi, syrjäytettiin uudelleen ja pakeni nyt Argentiinaan. Vuonna 1952 hän palasi, valittiin uudelleen ja hallitsi ainoan kokonaisen vaalikautensa 1952–1956.
Jerry Lucas

| Jerry Lucas |
| --- | --- |
 Lucas vuonna 1961.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jerry Ray Lucas
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1940 (ikä 84) Middletown, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  203 cm
Paino:  104 kg
NBA-varaus:  Alueellinen varaus 1962 (Cincinnati Royals)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1959–1962:  Ohion osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
1963–1969 1969–1971 1971–1974:   Cincinnati Royals  San Francisco Warriors  New York Knicks
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 |  |  |
Jerry Ray Lucas (s. 30. maaliskuuta 1940 Middletown, Ohio) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura

Lucas pelasi yliopistokoripalloa Ohion osavaltionyliopistossa. Samaan aikaan hänen kanssaan pelasivat muun muassa John Havlicek ja Bob Knight, joiden johdolla Ohio pääsi jokaisena Lucasin kautena NCAA:n loppuotteluun. Vuonna 1960 joukkue voitti NCAA-mestaruuden. Hän osallistui NBA:n vuoden 1962 varaustilaisuuteen, jossa Cincinnati Royals varasi hänet alueellisella varausvuorolla (territorial pick). Lucas pelasi seurassa vuodet 1963–1969, joiden aikana hänet valittiin vuoden tulokkaaksi, kuusi kertaa tähdistöotteluun sekä viisi kertaa sarjan tähdistöjoukkueisiin. Lokakuussa 1969 hänen pelioikeutensa myytiin San Francisco Warriorsille, jota hän edusti toukokuuhun 1971 asti. Tämän jälkeen Lucas pelasi kolme kautta New York Knicksin paidassa ennen lopettamistaan.
Lucas pelasi olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa Roomassa 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jerry Lucas Wikimedia Commonsissa
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Basketball-Referencen pelaajaprofiili (englanniksi)
Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 West |
4 Bellamy |
5 Boozer |
6 Dischinger |
7 Haldorson |
8 Imhoff |
9 Kelley |
10 Lane |
11 Lucas |
12 Smith |
13 Arnette |
14 Robertson |
Valmentaja Newell
Jusupov

Jusupov tai Jusupova on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jusupov, venäläinen aatelissuku (ven. Юсупов , feminiini: Юсупова)
Feliks Jusupov (1887–1967), venäläinen aristokraatti ja yksi Grigori Rasputinin murhaan osallistuneista
Irina Jusupova (1895–1970), ruhtinatar Irina Aleksandrovna, Feliks Jusupovin puoliso
Irina Jusupova (1915–1983), ruhtinatar, Feliks Jusupovin tytär
Zinaida Jusupova (1861–1939), ruhtinatar, Feliks Jusupovin äiti
Alija Jusupova (s. 1984), kazakstanilainen voimistelija
Artur Jusupov (s. 1960), saksalainen shakin suurmestari
Benjamin Jusupov (s. 1962), tadžikistanilais-israelilainen säveltäjä
Ismail Jusupov (1913–2005), kazakstanilainen poliitikko
Iraida Jusupova (s. 1962), turkmenistanilainen säveltäjä
Lidija Jusupova (s. 1961), tšetšenialainen ihmisoikeusaktivisti
Sergei Jusupov (s. 1980), venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija
Tuti Jusupova (1880?–2015), uzbekistanilainen yli 130-vuotiaaksi väitetty nainen
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
John Sebastian

John Sebastian vuonna 1974.
John Benson Sebastian (s. 17. maaliskuuta 1944 Greenwich Village, New York) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka oli perustamassa The Lovin’ Spoonful -nimistä rock-yhtyettä. Hän osallistui Woodstock-musiikkifestivaaleille vuonna 1969. Sebastian vieraili myös sarjassa Pulmuset.
José María del Nido

José María del Nido.
José María del Nido Benavente (s. 6. elokuuta 1957 Sevilla, Espanja) on espanjalainen juristi. Hän on toiminut 27. toukokuuta 2002 alkaen espanjalaisen urheiluseura Sevilla Fútbol Clubin puheenjohtajana.
Del Nidon hallintokaudella Sevilla on voittanut muun muassa kaksi kertaa UEFA Cupin (2006 ja 2007), kaksi kertaa Copa del Reyn (2007 ja 2010), UEFA Super Cupin (2006) ja Supercopa de Españan (2007).
Jarmo Mäkelä (toimittaja)

Jarmo Antero Mäkelä (s. 11. toukokuuta 1948 Peräseinäjoki[lähde? ]) on suomalainen kansainväliseen, ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan erikoistunut ulkomaantoimittaja.
Mäkelä kävi keskikoulun Pohjois-Haagan yhteiskoulussa Helsingissä, valmistui ylioppilaaksi Keski-Suomen yhteiskoulusta Jyväskylässä 1967 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1987. Hän on Harvardin yliopiston Center for International Affairsin (CFIA) fellow lukuvuonna 1990–1991.
Järjestötoiminta

Mäkelä liittyi Liberaaliseen Kansanpuolueeseen vuonna 1966, oli sen hallituksen jäsen 1968–1970 sekä puolueen pää-äänenkannattajan, kerran viikossa ilmestyneen Uuden Polttopisteen päätoimittaja ja lehteä kustantaneen yhtiön toimitusjohtaja 1974–1979.
Ennen lehtimiesuraansa Mäkelä osallistui sekä koululais- että opiskelijapolitiikkaan. Hän oli Suomen Teiniliiton Keski-Suomen maakuntaneuvos 1965 ja hallituksen jäsen 1967. Hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa ja hallituksessa 1969. Vuonna 1970 hänet valittiin Suomen ylioppilaskuntien liiton hallitukseen ja 1971–1973 hän toimi liiton ulkoasiansihteerinä, mistä hänelle on myönnetty liiton kultainen ansiomerkki[lähde? ].
Toimittajaura

Varsinaisen lehtimiesuransa Mäkelä teki Yleisradiossa 1981–2013, suurimman osan ajasta tv-uutisten ulkomaantoimittajana, ja toimi parin vuoden ajan myös ulkomaantoimittajien esimiehenä. Hän toimi yhtiön vakituisten kirjeenvaihtajien sijaisena sekä Moskovassa että Bonnissa ja Ylen vakituisena kirjeenvaihtajana Brysselissä 2005–2008. Hän juonsi parin vuoden ajan TV1:n otsikko-ohjelmaa Ykkösjuttua ja sekä kansainväliseen politiikkaan erikoistunutta keskusteluohjelmaa Maailmannäyttämöllä[lähde? ].
Vuodet 2007–2011 hän oli virkavapaana Ylestä toimiessaan Suomen ulkoministeriön palveluksessa Suomen Washingtonin-suurlähetystön lehdistöneuvoksena.
Viimeisinä työvuosinaan Ylessä hän toimitti suosittua radio-ohjelmaa ”Venäjän verkossa” raportoiden kuulijoille siitä, mitä Venäjän media kertoi Suomesta ja miksi. Jäätyään kesällä 2013 eläkkeelle hän toimi Yleisradion, Maaseudun Tulevaisuuden, Helsingin Sanomien, Lännen median ja Viron Postimeehen kolumnistina. Vuodet 2018–2021 hän oli Toimittajat ilman rajoja -järjestön Suomen osaston puheenjohtaja.[lähde? ]
Tunnustukset

Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki
Marjamaan Ristin ritarikunnan 5. luokan kunniamerkki (Viro)
Sotilastiedotuksen ansiomitali[lähde? ]
Aiheesta muualla

Artikkeleita ja muuta näkyvyyttä Ylen Bryssel-kirjeenvaihtajana
EU-parlamenttiin äärioikeistolainen ryhmä Yle Uutiset 16.1.2007
Saksa, jota ei enää ole olemassa Yle Uutiset 24.1.2007
Ukraina vaatii EU:lta selkeää tunnustusta Yle Uutiset 9.9.2008
EU-huippukokouksen jälkilöylyt FIIA – Finnish Institute of International Affairs 25.06.2007 Viitattu 10.8.2023.</ref>
Johannes ei kulje Jämsän kautta

| Johannes ei kulje Jämsän kautta |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Joonas Makkonen
Käsikirjoittaja:  Joonas Makkonen
Tuottaja:  Miika J. Norvanto Timo Puustinen Kari-Pekka Vehkaoja
Säveltäjä:  Jussi Huhtala
Kuvaaja:  Peyman Iyânah
Leikkaaja:  Joonas Makkonen
Pääosat:   Miska Kajanus  Saara Elina Kilpinen  Roope Kovalainen  Raimo Hytti  Arto Immonen  Esko Vatula 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Versova Puu Frozen Flame Pictures Kajawood Studios Sotkamon seurakunnan nuorisotyö
Levittäjä:  Black Lion Pictures
Ensi-ilta:   2023-03-3131. maaliskuuta 2023  
Kesto:  89 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Johannes ei kulje Jämsän kautta on Joonas Makkosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draama- ja komediaelokuva sekä road movie vuodelta 2023.
Elokuvassa autismikirjolla oleva Johannes kuulee pian äitinsä kuoltua isänsä olevan saattohoidossa Kainuun keskussairaalassa, jolloin hän päättää lähteä autolla katsomaan isäänsä sairaalaan.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Film-O-Holic.com Outi Hakola:
John Grundström

John Grundström vuonna 1942.
John Grundström (23. kesäkuuta 1877 Raahe – 19. heinäkuuta 1953 Kisko) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1923 ja vuorineuvoksen arvon 1934, ja hänet vihittiin kauppatieteiden kunniatohtoriksi. Hän toimi Suomen Sokerin toimitusjohtajana 1928–1948 ja oli Suomen Teollisuusliiton perustajia sekä sen puheenjohtaja 1937–1941.
Aiheesta muualla

Grundström, John hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
João Oneres Marchiori

João Oneres Marchiori (2. toukokuuta 1933 Carazinho – 27. kesäkuuta 2017 Lages) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. helmikuuta 1960 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 25. tammikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Alfonso Niehues ja Honorato Piazera.
Marchiori sai 18. huhtikuuta 1983 nimityksen Lagesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 18. helmikuuta 1987 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 11. marraskuuta 2009.
José María Setién Alberro

José María Setién Alberro.
José María Setién Alberro (19. maaliskuuta 1928 Hernani – 10. heinäkuuta 2018 San Sebastián) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Sebastiánin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zama Minorin titulaaripiispaksi 18. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacinto Argaya Goicoechea, jota avustivat Francisco Peralta y Ballabriga ja Antonio Añoveros Ataún.
Setién Alberro sai 16. helmikuuta 1979 nimityksen San Sebastiánin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 13. tammikuuta 2000. Hänet valittiin vuonna 2009 Baskimaan tiede-, taide- ja kirjallisuusakatemia Jakiunden jäseneksi.
Käännös suomeksi
José María Vitier

José María Vitier (s. 7. tammikuuta 1954 Havanna) on kuubalainen säveltäjä ja jazzpianisti. Hänen vanhempansa ovat runoilijat Cintio Vitier ja Fina García Marruz. Vitier aloitti pianonsoiton opintonsa yksityisesti vuonna 1962 ja opiskeli myöhemmin Havannan Amadeo Roldán -konservatoriossa Cesar Lópezin johdolla (1968–75). Lisäksi hän opiskeli sävellystä José Loyolan johdolla Instituto Superior de Artessa (1977–1981).
Vitier on säveltänyt muun muassa elokuvamusiikkia (mm. Odotuslista, 2000) ja musikaalin Fresa y Chocolate (2003–2004). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös runsaasti orkesteri-, kamari-, vokaali- ja pianomusiikkia. Taidemusiikin lisäksi Vitier on säveltänyt jazzia; monet hänen jazzkappaleistaan on sovitettu uudelleen konserttiteoksiksi. Vitierin saamiin lukuisiin palkintoihin kuuluvat muiden muassa Distinción por la Cultura Nacional (1988) ja Venetsian elokuvajuhlien Premio Ocella (1988, musiikista elokuvaan Vanha mies, jolla on valtavat valkoiset siivet).
Vitier on esiintynyt jazzpianistina useissa Amerikan ja Euroopan maissa. Hän soitti pianoa Síntesis-nimisessä fuusioyhtyeessä 1970-luvun lopussa ja johti Grupo de José María Vitieriä vuosina 1984–91. Hän on myös opettanut pianonsoittoa ja kamarimusiikkia. Hänen vaimonsa on runoilija Silvia Rodríguez Rivero.
Johannes Zukertort

Johannes Zukertort
Johannes Hermann Zukertort (7. syyskuuta 1842 – 20. kesäkuuta 1888) oli johtava saksalais-puolalais-juutalainen shakkimestari. Hän oli maailman toiseksi paras heti Wilhelm Steinitzin jälkeen 1870- ja 1880-luvuilla. Hän otteli Steinitzin kanssa kahdesti (1872 ja 1886) ja hävisi molemmat ottelut. Heidän vuoden 1886 otteluaan pidetään ensimmäisenä virallisena shakin maailmanmestaruusotteluna.
Zukertort oli myös sotilas, muusikko, lingvisti, journalisti sekä poliittinen aktivisti.
Aiheesta muualla

Johannes Zukertort ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Johannes Zukertort vs Joseph Henry Blackburne (1883) Zukertortin kuolematon peli
Jessica De Gouw

Jessica De Gouw (s. 15. helmikuuta 1988 Perth, Länsi-Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Dracula ja Arrow.
De Gouw opiskeli näyttelemistä Curtin Universityssä, josta hän valmistui 2011. Samana vuonna hän sai ensimmäiset isommat roolinsa televisiosarjoista Underbelly ja Crownies. Vuonna 2012 hän muutti Los Angelesiin ja pian hän saikin vierailuroolin Helena Bertinellinä eli Metsästäjättärenä The CW:n alkamassa olleesta Arrow-sarjasta. Hän esiintyi ensimmäisellä tuotantokaudella kolmessa jaksossa ja palasi rooliinsa yhdessä toisen tuotantokauden jaksossa. Ei ole tiedossa, tuleeko hän esiintymään sarjassa vielä jatkossa.
Tammikuussa 2013 De Gouw valittiin naispääosaan Bram Stokerin romaaniin löyhästi perustuvassa kymmenosaisessa televisiosarjassa Dracula. Hän esittää sarjassa Mina Murraytä, joka on kuin ilmetty kreivi Draculan kauan sitten kuolleen rakastetun Ilonan kaksoisolento. Hänen vastanäyttelijänään on Jonathan Rhys Meyers. Sarja ei ollut erityisen menestynyt ja se päättyi yhden tuotantokauden jälkeen.
Vuosina 2016−2017 De Gouw näytteli yhtä pääosaa televisiosarjassa Underground, joka kertoo maanalaisesta orjien vapautusliikkeestä Yhdysvaltain sisällissodan edellä.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | The Sleepover Club | Amanda Hart/Shandi | TV-sarja (jakso "Fallen Star"); kreditoitu nimellä Jess De Gouw |
| 2009 | Bedtime Stories | Mother | lyhytelokuva; kreditoitu nimellä Jess De Gouw |
| 2010 | The Ballad of Nick Chopper | Iva | lyhytelokuva |
| 2011 | Works Well with Others | Andrea | lyhytelokuva; kreditoitu nimellä Jess De Gouw |
| 2011 | Underbelly: Razor | konstaapeli Edie McElroy | TV-sarja (3 jaksoa) |
| 2011 | Crownies | Melody Kingston | TV-sarja (1. kauden 20. jakso) |
| 2012 | Tricky Business | Yvette Bell | TV-sarja (jakso "Opportunity Knocks") |
| 2012 | Kath & Kimderella | Isabella |  |
| 2012 | The Dinner Meeting | Natalie | lyhytelokuva; kreditoitu nimellä Jess De Gouw |
| 2012 | The Mystery of a Hansom Cab | Madge | TV-elokuva |
| 2012–2014 | Arrow | Helena Bertinelli/Metsästäjätär | TV-sarja (neljä jaksoa) |
| 2014 | These Final Hours | Zoe |  |
| 2013–2014 | Dracula | Mina Murray | TV-sarja (pääosa) |
| 2014 | Cut Snake | Paula |  |
| 2015 | Deadline Gallipoli | Vera Grant | minisarja |
| 2015 | The Rezort | Melanie |  |
| 2016–2017 | Underground | Elizabeth | TV-sarja (pääosa) |
Aiheesta muualla

Jessica De Gouw Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
José María Quintana Cabanas

José María Quintana Cabanas (s. 1930) on espanjalainen sosiaalipedagogi. Hän syntyi pienessä Bagan kylässä Kataloniassa Pyreneiden vuoristossa. Quintana pääsi sisällissodasta johtuen säännöllisen koulunkäynnin piiriin vasta 11-vuotiaana, mutta hän sai opetusta vain vaikeimmissa aineissa, muutoin hän joutui opiskelemaan itse. Nämä kokemukset vaikuttivat hänen pedagogisiin näkemyksiinsä siitä, että menestyksekäs opetus ei riipu hyvistä välineistä vaan ennen kaikkea opettajan ja oppilaan ponnisteluista ja tahdosta oppia ja opettaa.
Quintana valmistui alun perin opettajaksi ja on hänestä tehtyjen tutkimusten mukaan[lähde? ] kirjoittanut pedagogiikan, filosofian, psykologian ja sosiologian alalta yli 30 kirjaa yksin ja tusinan verran yhdessä muiden kanssa.
Quintana on modernin espanjalaisen sosiaalipedagogiikan pioneeri, ajattelijapedagogi ja kirjoittaja. Sosiaalipedagogisesti Quintana tuntee erityisesti Johann Heinrich Pestalozzin itselleen läheiseksi. Quintana puolustaa kolmea klassista arvoa: totuutta, hyvyyttä ja kauneutta. Lisäksi hän puolustaa oikeuksien ja velvollisuuksien sekä vapauden ja vastuun liittoa, klassisen kulttuurin ja teknologisen innovaation kädenlyöntiäselvennä ja rationaalista käyttäytymistä yhdistyneenä persoonalliseen luovuuteen. Quintana puolustaa siis humanistista pedagogiikkaa, ja on pitkälti hänen ansiotaan, että nykyajan espanjalainen sosiaalipedagogiikka rakentuu vahvalle monitieteelliselle humanistiselle perustallekenen mukaan?.
Quintanan mukaan kirjallisuudesta on löydettävissä viisi erilaista sosiaalipedagogiikan määritelmää:
Sosiaalipedagogiikka on yksilön sosiaalisen muotoutumisen oppi.
Sosiaalipedagogiikka on yksilön poliittisen ja kansallisen kasvatuksen oppi.
Sosiaalipedagogiikka on yhteiskunnan kasvattavan toiminnan teoria.
Sosiaalipedagogiikka on erityisesti lapsuuden ja nuoruuden ajan hyvinvoinnin ja sen tukemisen oppi
Sosiaalipedagogiikka on pedagogista sosiologismia.
Näiden näkemysten juuretselvennä löytyvät Paul Natorpilta. Quintana hyväksyy määritelmistä vain ensimmäisen ja neljännen. Ensimmäinen kohta on ajankohtainen ja välttämätön, neljäs määritelmistä on aitoa ja puhdasta sosiaalipedagogiikkaa. Quintanan näkemyksen mukaan sosiaalipedagogiikka on sosiaalityön pedagoginen tiede.[lähde? ]
Jussi Pekkala

| Jussi Pekkala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1974 (ikä 50) Uusikaupunki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2005
Seurat:  SaPKo (II-div./I-div.) SaiPa (I-div./SML) EHC Lustenau (ÖEL) Brynäs IF (SEL)
Jussi Pekkala (s. 9. heinäkuuta 1974 Uusikaupunki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Saimaan Pallossa yhteensä 300 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 25+37=62 ja keräten 188 jäähyminuuttia. Pekkala pelasi urallaan myös kaksi kautta Ruotsissa ja yhden kauden Itävallassa. Hänet tunnettiin pelityyliltään lähinnä peruspuolustajana. Elite Prospects -sivuston mukaan Pekkala ei loistanut juuri millään osa-alueella ja hänen hyökkäyspään taitonsa olivat rajalliset. Pekkala pelasi kuitenkin hyvin ja varmasti omassa puolustuspäässä.