stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiibet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiibet Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Tiibet Wikimatkoissa
| n k Aasian valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Afganistan  Armenia1  Azerbaidžan1  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia1  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan1  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros1  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki1  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä1  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Etelä-Ossetia1  Palestiina  Pohjois-Kypros1  Vuoristo-Karabah1  Taiwan  |  |
| Erityisalueet |  Akrotíri ja Dekéleia  Brittiläinen Intian valtameren alue  Hongkong  Joulusaari  Kookossaaret  Macao  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan.
Yangpanchen-laaksoa Tiibetissä.
Songtsän Gampo, Tiibetin ensimmäinen tunnettu hallitsija 600-luvulla.
Tiibetin lippu itsenäisyyden vuosina.
Tiibetiläisiä perinteisissä asuissaan katselemassa hevosnäytöstä.
Tiibetiläinen rukousmylly.
Neljästoista Dalai-lama.
Hopeinen gau-amulettikotelo, johon on upotettu turkooseja.
Potalan valkoinen palatsi sisältää useita tiibetiläisen arkkitehtuurin tyypillisiä piirteitä.
Jakki on yhä tärkein apuväline peltotöissä Tiibetissä.
Titus (apostoli)

Ikoni Ágios Títos -kirkossa Iraklionissa.
Titus (vuoden 1933 raamatunsuomennoksessa Tiitus) oli apostolilähde? ja Paavalin opetuslapsi.
Maininnat Raamatussa

Titus mainitaan useita kertoja Paavalin kirjeissä, mutta ei Apostolien teoissa. Paavali kirjoitti hänelle yhden kirjeistään, joka on nykyisin osa Raamattua. Sen alussa Paavali nimittää Titusta ”hengelliseksi pojakseen” (vanhan suomennoksen mukaan ”oikeaksi pojakseen yhteisen uskon perusteella”), minkä on tulkittu tarkoittavan, että Titus oli juuri Paavalin vaikutuksesta kääntynyt kristinuskoon.
Titus oli kreikkalainen. Paavali otti hänet sekä Barnabaan mukaansa osallistuessan Jerusalemissa vuonna 48 pidettyyn apostolien kokoukseen. Paavali lähetti myöhemmin Tituksen myös sovittelijaksi itsensä ja Korintin seurakunnan välille. Tämän jälkeen Paavali yritti tavata hänet Trooaassa, mutta onnistui kohtaamaan hänet vasta myöhemmin Makedoniassa.
Titus apokryfikirjoissa

Tituksen nimellä kulkee apokryfinen Tituksen kirje, jossa ylistetään naimattomuutta. Se tunnetaan kuitenkin vain 700-luvulla tehdystä latinankielisenä käsikirjoituksena..
Tituksesta on kirjoitettu myös Tituksen teot -niminen apokryfinen kirja. Siinä kirjoittajaksi ilmoitetaan Zeenan, joka mainitaan myös Paavalin kirjeessä Titukselle ja jonka Titus Paavalin kehotuksesta varusti matkalle yhdessä Apolloksen kanssa. Kirjan vanhimmat tunnetut käsikirjoitukset ovat 400-luvulta.
Titus Kreetassa ja pyhäinjäännökset

Titus saapui yhdessä Paavalin kanssa Välimeressä sijaitsevan Kreetan saaren etelärannikolle vuonna 59 jaa.  He toivat saarelle kristinuskon. Raamatun mukaan Titus jäi tällöin Kreetaan ja Tituksesta tuli saaren ensimmäinen piispa. Tituksella oli vaikeuksia käännyttää pakanallisia kreetalaisia, ja lopulta hän kuolikin marttyyrina. Perimätiedon mukaan hän kuoli 93-vuotiaana elettyään koko ikänsä naimattomana. Hänet haudattiin Ágios Títoksen kirkkoon Iraklioniin. Vähitellen kristinusko kuitenkin pääsi vallalle saarella ja kehittyi edelleen ortodoksisuudeksi.
Nykyiset tutkijat ovat kuitenkin kyseen­alaistaneet pastoraali­kirjeiden aitouden, minkä vuoksi ei myöskään pidetä varmana, onko Titus todella toiminut Kreetassa.
Osmanien saatua koko Kreeta haltuunsa vuonna 1669, poistuivat saarella ennen heitä hallinneet venetsialaiset saarelta mukanaan Tituksen pääkallo. Pääkallo palautettiin Venetsiasta takaisin Kreetalle vasta vuonna 1966. Nykyisin pääkallo on Ágios Títoksen kirkossa Iraklionissa, ja se on yksi kirkon arvokkaimmista pyhäinjäännöksistä.
Myöhemmin Tituksesta tehtiin Kreetan suojeluspyhimys. Kreetalla järjestetään vuosittain 25. elokuuta juhla Tituksen kunniaksi.
Muistopäivä

Ortodoksisessa kirkossa Tituksen muistopäivä on 25. elokuuta, kun taas katolisessa kirkossa Tituksen ja Timoteuksen yhteinen muistopäivä on 26. tammikuuta.
Titus (apostoli)
Veikko Rantala

Veikko Reima Rantala (s. 5. marraskuuta 1933 Lahti) on suomalainen filosofi ja Tampereen yliopiston emeritusprofessori. Hän jäi eläkkeelle yliopiston matematiikan, tilastotieteen ja filosofian laitoksesta vuonna 1998. Ennen siirtymistään akateemiselle uralle Veikko Rantala toimi matematiikan opettajana Lappeenrannassa 1958–1959 ja Valkeakoskella 1959–1960 sekä vanhempana lehtorina Kouvolan yhteiskoulussa 1961–1968, Etelä-Kaarelan yhteiskoulussa 1968–1970 ja Kajaanin yhteislyseossa 1970–1974. Hän suoritti jatko-opintonsa Helsingin yliopistossa teoreettisessa filosofiassa ja väitteli filosofian tohtoriksi logiikan tutkimuksellaan vuonna 1973. Hänet nimitettiin sekä Helsingin että Turun yliopistoon teoreettisen filosofian dosentiksi 1975, ja hän toimi Suomen Akatemian tutkijanviroissa 1973–1984 lukuun ottamatta vuotta 1981, jolloin hän hoiti käytännöllisen filosofian professuuria Helsingin yliopistossa. Hänet nimitettiin Tampereen yliopistoon filosofian apulaisprofessoriksi 1985 ja filosofian professoriksi 1988.
Veikko Rantalan keskeisiä tutkimuskohteita ovat logiikan lisäksi tieteenfilosofia, tietoteoria ja kognitiotiede sekä taiteen filosofia ja estetiikka.  Hän on toiminut aktiivisesti useissa yhdistyksissä, kuten Suomen Filosofisessa Yhdistyksessä sekä Suomen Estetiikan Seurassa ja Suomen Semiotiikan Seurassa. Veikko Rantala on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Teoksia

Aspects of Definability, Acta Philosophica Fennica XXIX: 2–3 (1977)
Logiikan peruskurssi. Veikko Rantala ja Ari Virtanen (1989)
Kauneus: Filosofisen estetiikan ongelmia: Suomen filosofisen yhdistyksen kollokvio Tampereella 198. Toimittaneet Markku Lammenranta ja Veikko Rantala (1990)
Logiikkaa: Teoriaa ja sovelluksia. Veikko Rantala ja Ari Virtanen (1995)
Explanatory Translation: Beyond the Kuhnian Model of Conceptual Change, Kluwer (2002)
Rantala, Veikko & Virtanen, Ari: Modaalilogiikka.  Helsinki:  Gaudeamus, 2004.  ISBN 951-662-907-5
Ympäristö, arkkitehtuuri, estetiikka. Toimittaneet Arto Haapala, Martti Honkanen ja Veikko Rantala (2006)
Kirjallisuutta

Rantala, Veikko: Tiede ja monen kulttuurin ansa. (Veikko Rantalan jäähyväispuhe hänen jäätyään eläkkeelle.) Niin & näin, 1999, nro 1.  Artikkelin verkkoversio.
Koski, Tapio: Liikkuva nojatuolifilosofi avannossa – Veikko Rantalan haastattelu. Niin & näin 3/2008.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  PhilPeople 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Toimintajärjestelmä (toiminnan teoria)

Toimintajärjestelmä on ihmisen toiminnan yleistä rakennetta kuvaava malli. Sen sovelluksia liittyy erityisesti toiminnan teorian suomalaislähtöiseen tutkimussuuntaukseen, kehittävään työntutkimukseen. Malli esittää kohteellisen toiminnan osatekijät kaavion muodossa ja mahdollistaa siten työtoimintojen tarkastelun esimerkiksi organisaatioiden tutkimuksessa ja kehittämistoiminnassa.
Toimintajärjestelmän mallin historiaa

Toimintajärjestelmän mallin on esittänyt Yrjö Engeström vuonna 1987 julkaistussa teoksessaan Learning by expanding: An activity-theoretical approach to developmental research.  Malli on kuitenkin tulosta useiden aikaisempien, erityisesti neuvostoliittolaisessa psykologian ja sosiologian tutkimuksessa tehtyjen toiminnan jäsennysten yhdistelmästä: Pohjana on Lev Vygotskin välittyneen teon käsite, jossa behavioristista ärsyke-reaktio-mallinnusta täydennetään välittävällä artefaktilla, joka voi olla joko työkalu tai merkki (käsite). Malliin on vaikuttanut  myös Aleksei Leontjevin jäsennys toiminnan eri tasoista. Ihmisyhteisön kehityksen kannalta mallinnus alkaa eläimen toiminnasta ja kehittyy alkeellisia työkaluja sekä työnjakoa sisältävästä laumakäyttäytymisestä ihmisen yhteisölliseksi ja kohteelliseksi toiminnaksi.
Toimintajärjestelmä eli toiminnan yleinen rakenne kaavioesityksenä.
Toisveden alue

Toisveden alue (vesistöaluetunnus 35.42) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 586,38 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,1 %. Vesistön alueen alarajana on Herraskoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1530,11 neliökilometriä ja sen järvisyys on 9,87 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Tarjanneveden alueeseen (35.41).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Toisveden lähialue (35.421)
Soininjoen alue (35.422)
Pakarinjoen alue (35.423)
Peränteen alue (35.424)
Sulkavanjoen valuma-alue (35.425)
Naulaojan valuma-alue (35.426)
Matoluoman valuma-alue (35.427)
Vähä Haapajärven valuma-alue (35.428)
Luomanpuron valuma-alue (35.429)
Tohtori Veriraha

| Tohtori Veriraha> Dr. Bloodmoney.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Philip K. Dick
Kieli:  englanti
Genre:  tieteisromaani
Julkaistu:  1965
Suomennos
Suomentaja:  J. Pekka Mäkelä
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2010
ISBN:  978-952-01-0387-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tohtori Veriraha (engl. Dr. Bloodmoney) on Philip K. Dickin vuonna 1965 ilmestynyt tieteisromaani. Teoksen on suomentanut Likelle vuonna 2010 J. Pekka Mäkelä.
Aiheesta muualla

Guy Salvidge: Dr. Bloodmoney. 1.3.2010. (englanniksi)
Helena Miettinen: Tohtori Veriraha (Arkistoitu – Internet Archive). Savon sanomat 27.4.2010.
Erkki Kanerva: Jälkeen vedenpaisumuksen[vanhentunut linkki]. Turun sanomat 1.6.2010.
Todennäköisyysamplitudi

Todennäköisyysamplitudi on kvanttimekaniikassa aaltofunktion amplitudia kuvaava kompleksiluku. Aaltofunktion avulla siis kuvataan, millä todennäköisyydellä hiukkanen löytyy tietystä paikasta  \scriptstyle x. Kun todennäköisyystiheys paikan suhteen merkitään  \scriptstyle |\Psi (x)|^{2}, voidaan todennäköisyysamplitudi merkitä  \scriptstyle \Psi (x).
Todennäköisyysamplitudin käsite juontaa juurensa vuodesta 1926, jolloin Max Born esitti tulkintansa, että Schrödingerin yhtälön aaltofunktion amplitudin neliö esittää todennäköisyystiheyttä ja aaltofunktion amplitudi on todennäköisyysamplitudi.
Yhtälöitä > Normalisointi

Todennäköisyys, että kvanttimekaaninen hiukkanen löytyy jostain kohdasta avaruutta, on yksi. Täten on pädettävä normalisaatio
missä siis  \scriptstyle \Psi (x) on todennäköisyysamplitudi.
Yhtälöitä > Bra-ket-esitys

Todennäköisyysamplitudi voidaan esittää myös bra-ket-merkinnällä seuraavasti:
\Psi (x)=\langle x|\Psi \rangle \,\!.
Toivakan vaakuna

Toivakan vaakuna
Toivakan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Toivakan nimestä. Kylväjä viittaa maatalouteen mutta myös tulevaisuuden toivoon. Vaakuna on toisaalta myös puhuva yhdistämällä tämä sekä kuva-aiheen vakka kunnan nimeksi.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 23. huhtikuuta 1957. Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä kylväjä hopeavaatteissa; kylvövakka hihnoineen ja virsut kultaa”.
Vaakuna viirissä Toivakan kunnantalolla.
Raimo Toivanen

Raimo Toivanen (s. 3. lokakuuta 1945) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Keskikentällä pelannut Toivanen edusti lähes koko uransa ajan Turun Palloseuraa. Hän aloitti TPS:n juniorijoukkueissa 1956 ja nousi edustusjoukkueeseen 1963. TPS pelasi tuolloin Mestaruussarjassa, mutta putosi kauden päätteeksi. Kahden 1. divisioonassa vietetyn kauden jälkeen seura nousi takaisin pääsarjatasolle. Toivanen voitti TPS:ssa aina vuoteen 1976 asti, jolloin hänen uransa päättyi käden katkettua ottelussa. Sen jälkeen hän pelasi vielä muutaman vuoden 3. divisioonan VG-62:ssa. Toivanen voitti Turun Palloseurassa kolme mestaruutta vuosina 1968, 1971 ja 1975. Kaikkiaan Toivaselle kertyi 192 pääsarjatason ottelua TPS:ssa.
Maajoukkueessa Toivanen pelasi 19 A-maaottelua vuosina 1967–1971.
Pelaajauran jälkeen Toivanen toimi myös valmentajana. Hän valmensi Turun Palloseuraa kahteen otteeseen vuosina 1981–1983 ja 1992–1993. Lisäksi hän on valmentanut myös Salon Palloilijoita ja VG-62:ta.
Tiirikointi

Täsmätiirikoita. Vasemmalta: 1. puoliruutu 2. pallo 3-4. matalia koukkuja 5. keskisyvä koukku 6. puoliruutuponsi 7-8. lippuja
Haravatiirikoita. Vasemmalta: 1. kuningasharava 2. kuningatarharava 3. torniharava 4. hevosharava 5. kaupunkiharava 6. käärmeharava 7. matoharava 8. Bogota-harava 9. W-harava 10. lumiukkoharava
Jännitekampia. Ylävasemmalta: 1-4. yläjännitekampia 5. putkilukon jännitekampi 6-8. kierrettyjä alajännitekampia 9-11. Z-alajännitekampia 12-16. pisamalukkojen jännitekampia
Tiirikoijan apuvälineitä. Vasemmalta: 1-2. lukkopesän manipulointikiiloja 3-4. kampatiirikoita 5. lukkoveitsi 6. tunnustelija 7-9. lukkosangan manipulointikiiloja 10. sylinterinkiertäjä
Video
Tiirikoinnilla tarkoitetaan mekaanisten lukkojen avaamista yleiskäyttöisillä työkaluilla. Lukko pyritään tiirikoinnissa tyypillisesti säilyttämään toimintakuntoisena. Tiirikointiin kuluva aika on yksi tärkeimmistä kriteereistä jonkin kohteen murtovarmuutta arvioitaessa.
Lukon tiirikoinnin vaikeusaste riippuu osittain kohteena olevan lukon laadusta ja toisaalta käytettävissä olevista työkaluista.
Huonolaatuisen lukon tiirikoiminen saattaa onnistua kotikutoisilla työkaluilla ilman sen kummempaa osaamista,
siinä missä laadukkaan lukon tiirikointi saattaa vaatia kalliita erityistyökaluja ja vuosien kokemusta.
Samanmallistenkin lukkojen välillä saattaa joskus olla yksilöllisiä eroja.
Tiirikoinnin ammattilaiset ja harrastajat ottavat toisistaan mittaa tiirikointikilpailuissa. Kilpatiirikointi tunnetaan kansainvälisesti lukkourheiluna (engl. locksport).
Miten lukko tiirikoidaan

Lukko tiirikoidaan jännittämällä lukkoa jännitekammella ja asettamalla mahdolliset liikkuvat haitat paikalleen tiirikoilla. Lukon tiirikointi vaikeutuu merkittävästi mikäli lukon jännittäminen on erityisen hankalaa.
Miten lukko tiirikoidaan > Alkeelliset lukot

Alkeellisimmat lukot eivät sisällä lainkaan haittoja. Tällaisen lukon avain on oleellisesti pelkkä jännitekampi, eikä lukon avaaminen vaadi sen kummempaa tiirikointia. Tällainen lukko aukeaa mikäli salpaa onnistutaan kiertämään jännitekammen avulla. Tällaisen alkeellisen lukon turvallisuus perustuu siihen, ettei hyökkääjä yritä manipuloida lukkoa tai siihen, ettei hyökkääjällä ole käytettävissään lainkaan työkaluja.
Miten lukko tiirikoidaan > Kiintolukko

Kiintolukossa (engl. warded lock) on sisällä jonkin verran liikkumattomia haittoja joiden tavoitteena on estää lukon jännittäminen väärällä avaimella. Aivan kuten alkeellisten lukkojen kohdalla, myös kiintolukon tiirikointi onnistuu mikäli lukkoa ylipäätään onnistutaan jännittämään. Lukitusjärjestelmän suojaaminen suoralta manipuloimiselta on usein osana muunkinlaisten lukkojen turvallisuutta, mutta kiintolukon turvallisuus perustuu yksinomaan liikkumattomien haittojen tarjoamaan suojaan.
Kiintolukon toimintaperiaate
Kiintolukossa ei ole lainkaan liikkuvia haittoja
Lukkoon painettu avain kiinnittyy avain takaseinässä olevaan kiinteään tappiin
Avaimen kääntäminen onnistuu mikäli avain ei osu lukon sisällä oleviin liikkumattomiin haittoihin
Miten lukko tiirikoidaan > Keinulukko

Keinulukossa (engl. lever tumbler lock) on liikkuvia keinuhaittoja, jotka on tiirikoitava pois tieltä, jotta salpaa saadaan liikutettua. Helppo tapa tiirikoida vanhanaikainen keinulukko on käyttää yhtä tiirikkaa jokaista levyä kohden ja lisäksi jännitekampea, jolla lukko avataan.lähde? Keinuhaitat nostetaan ylös, jolloin lukon kieltä voidaan siirtää.
Keinulukon toimintaperiaate
Avain kääntää liikkuvat keinuhaitat pois tieltä ja liikuttaa lukon salpaa
Miten lukko tiirikoidaan > Vohvelilukko

Vohvelilukossa (engl. wafer lock) on liikkuvia levyhaittoja, jotka on nostettava tai painettava oikeaan korkeuteen, jotta sylinteriä saadaan käännettyä.
Vohvelilukon toimintaperiaate
Lepoasennossa  (punaiset) vohvelilevyt painuvat lukon runkoon estäen sylinterin kiertämisen.
Avain nostaa (punaiset) vohvelilevyt sylinterin reunojen tasalle.
Sylinterin ulkopinnan tasalle nostetut vohvelilevyt mahdollistavat sylinterin kiertämisen avainta kääntämällä.
Miten lukko tiirikoidaan > Liukulukko

Liukulukko (engl. slider lock) tiirikoidaan liikuttamalla avainreiän leveillä pinnoilla olevia liukukytkimiä ylös ja alas pinnan suuntaisesti.
Miten lukko tiirikoidaan > Tappilukko

Tappilukko (engl. pin tumbler lock) tiirikoidaan vääntämällä jännitekammella lukkoa niin, että tapit eivät palaudu nolla-asentoon. Tämän jälkeen tiirikan päällä varovasti tappipinoja tunnustelemalla etsitään se tappipino, joka ei suostu liikkumaan, eli ottaa kiinni. Tätä tappipinoa nostetaan varovasti kunnes tappien väli osuu sylinterin vaipan tasolle, jolloin sylinteri pyörähtää minimaalisesti ja jokin toinen tappipino haraa kiinni. Näin jatketaan, kunnes lukko aukeaa.
Tappilukon toimintaperiaate
Lepoasennossa  (siniset) painetapit painuvat sylinterin sisään estäen sylinterin kiertämisen.
Avain nostaa (punaiset) avaintapit ja (siniset) painetapit sylinterin reunan tasalle.
Sylinterin ulkopinnan tasalle nostetut tapit mahdollistavat sylinterin kiertämisen avainta kääntämällä.
Tappilukon manipuloiminen
Lukkoon sopimaton avain nostaa osan tapeista väärälle korkeudelle jolloin osa tapeista estää sylinterin kiertämisen. Lukko voidaan joutua ohittamaan, tiirikoimaan tai murtamaan mikäli avain on hukkunut, eikä lukon omistajalla ole tiedossa lukon sarjoitusta.
Laadullisesti huono tappilukko sallii lukon ohittamisen ilman tiirikointia. Kuvassa tapit on nostettu kokonaan pois sylinteristä kampatiirikan avulla, mikä mahdollistaa sylinterin kiertämisen ilman lukkoon sopivaa avainta. Kyse ei silti varsinaisesti ole tiirikoinnista sillä lukossa oleva haavoittuvuus tekee yksittäisten haittojen manipuloimisesta tarpeetonta.
Lukko on päätetty tiirikoida. Tiirikoija jännittää sylinteriä yläjännitekammella. Tapit 1 ja 3 on tiirikoitu onnistuneesti. Tappi 4 on nostettu liian korkealle ja estää lukkoa aukeamasta, ellei tiirikoija saa sitä nollattua. Tappi 2 on vielä luonnollisessa lepotilassaan. Tiirikoija on työntänyt tiirikan lukkopesään ja liikuttaa tappia 5 tiirikallaan.
Miten lukko tiirikoidaan > Ristilukko

Ristilukko (engl. cross lock) tiirikoidaan nostamalla tai painamalla tappihaittoja poispäin avainreiän keskustasta.  Kukin ristin tai plussan muotoisen avaimenreiän neljästä sakarasta voi sisältää tappihaittoja, jotka vaativat tiirikointia. Ristilukkoihin käytetään joskus erityisiä haravatyökaluja, joilla saadaan haravoitua yhtäaikaisesti avainreiän kaikkia sakaroita.
Miten lukko tiirikoidaan > Pisamalukko

Pisamalukko (engl. dimple lock) tiirikoidaan painamalla tappihaittoja avainreiän kylkien sisään.  Pisamalukkojen tiirikoinnissa käytetään usein lipun muotoisia tiirikoita. Lippu astetaan yksittäien tappihaitan päälle, jonka jälkeen haittaa saadaan liikuteltua kiertämällä lippua tiirikan pysyessä muuten liikkumattomana. Jotkut pisamalukot sisältävät myös sisäkkäisiä tappihaittapareja, jotka vaikeuttavat yksittäisten tappien täsmällistä liikuttelua sisemmän ja ulomman tapin liikkuessa vahingossa toistensa mukana.
Miten lukko tiirikoidaan > Putkilukko

Putkilukon (engl. tubular lock) tapit ovat lukkopesän takaseinässä ja tiirikoitaessa niitä painellaan sisään samalla kun lukkoa jännitetään. Avaimella avattaessa tapit painetaan alas suoralla putken muotoisella avaimella. Tapit näkyvät avaimenreiestä ja niiden paineleminen onnistuu millä tahansa suoralla tikulla. Koska tapit ovat renkaan muodossa ne siirtyvät helposti tiirikoitaessa seuraavan tapin reikään mistä johtuen lukko voidaan joutua tiirikoimaan useampaan kertaan, jotta lukon salpa saadaan kierrettyä auki kokonaan. Lisäksi putkilukon jännittäminen vaatii usein pyöreästä avaimenreiestä johtuen usein erityisen putkilukoja varten suunnitellun jännitekammen.
Putkilukon toimintaperiaate
Lepoasennossa  (siniset) painetapit painuvat sylinterin sisään estäen sylinterin kiertämisen.
Avain painaa (punaiset) avaintapit ja (siniset) painetapit sylinterin reunan tasalle.
Sylinterin ulkopinnan tasalle painetut tapit mahdollistavat sylinterin kiertämisen avainta kääntämällä.
Miten lukko tiirikoidaan > Kiekkolukko

kenen mukaan?
Kiekkolukko (engl. disc detainer lock) tiirikoidaan kiertämällä kiekot paikalleen samalla kun lukkoa jännitetään jännitekammella. Vanhan mallinen Abloy Classic -lukko tiirikoidaan vempeleellä. Uudempiin Classic-lukkoihinkin on olemassa työkaluja, samoin Profile-, Disklock- ja Disklock Pro -lukkoihin. Exec on mahdollista tiirikoida, mutta vaatii tarkkuustyökalua ja kärsivällisyyttä. Protec- sekä Protec 2 -avainpesät ovat sekä tiirikoitavissa että dekoodattavissa. Sento, Sentry ja Novel ovat myöskin kaikki tiirikoitavissa.
Miten lukko tiirikoidaan > Kaksoisakselilukko

Kaksoisakselilukko (engl. biaxial lock) tiirikoidaan nostamalla tappihaitat oikealle korkeudelle ja kiertämällä ne oikeaan sivuttaiskulmaan. Lukon haitat liikkuvat siis kahdella eri tavalla, jotka yhdistelevät tappihaittojen ja kiekkohaittojen ominaisuuksia.
Murtosuojauksen merkitys

Tiirikointi on yleensä hidasta ja työlästä, mistä johtuen varkaalla ei käytännössä ole siihen aikaa. Yleensä lukon ja lukituksen pystyykin ohittamaan ilman, että lukkoa varsinaisesti tiirikoidaan. Esimerkiksi rakennuksen ulko-ovi voidaan nostaa pois saranoiltaan lukon ollessa lukittuna mikäli oven saranaturvallisuuteen ei ole kiinitetty huomiota. Ammattilainen voi suhteellisen helposti myös avata yleisimmät lukot käyttäen poraa, putkipihtejä, hydraulista tunkkia tai hakaa. Ovi tai alusta, johon lukko on kiinnitetty, voidaan myös sahata, porata tai rikkoa muulla tavoin. Vaikeasti tiirikoitavat lukot eivät välttämättä tee luvatonta käyttöä vaikeammaksi vaan ne vaikeuttavat huomaamattoman murron tekemistä. Tämä on tärkeää, jotta voidaan esimerkiksi päätellä onko murtoa ylipäätään tapahtunut ja onko uhri oikeutettu vakuutuskorvauksiin. Lukkoja käytetään yleensä hälytysjärjestelmien yhteydessä monipuolisemman turvaratkaisun aikaansaamiseksi.
Tiirikoinnin laillisuus

Tiirikoiden hallussapitoa koskevat lait ja käytännöt vaihtelevat jossain määrin eri maiden välillä. Suomessa tiirikoiden laillisuus riippuu niiden käyttötarkoituksesta. Hallussapito on Rikoslain 28 luku 12 a §:n mukaan laitonta, jos katsotaan, että tiirikan pääasiallinen käyttötarkoitus on tunkeutua toisen hallinnassa olevaan suljettuun tilaan rikoksen tekemistä varten.  Yhdysvalloissa tiirikointia koskevat lait ja käytännöt riippuvat osavaltiosta.
Sateenvarjon nivelestä valmistettu tiirikka. Käytetty automurron yhteydessä Helsingissä.
Lähikuva sateenvarjosta valmistetusta tiirikasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Haittalevy-verkkoblogi
Kirjallisuutta

Juvonen, Jaana: Avaimen Arvoinen.  (Abloy 100 vuotta, sivut 156 – 160)  Jyväskylä:  Abloy Oy, Historietti Oy, 2007.  ISBN 978-952-99970-0-8
Matti Toivola

Matti Antero Toivola (23. helmikuuta 1936 Riihimäki – 4. joulukuuta 2003 Sodankylä) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1955–1958 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Toivola pelasi SM-sarjassa Tampereen Ilveksen joukkueessa yhden ottelun kaudella 1955–1956 sekä kymmenen ottelua kaudella 1957–1958. Hän jäi näissä otteluissa vaille tehopisteitä mutta voitti jälkimmäisellä kaudella Suomen-mestaruuden.