stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
God Defend New Zealand
Historia

Laulun ”God Defend New Zealand” sanoitti uusiseelantilainen runoilija Thomas Bracken 1870-luvulla. Runon säveltämiseksi julistettiin 1876 kilpailu, jonka pääpalkintona oli kymmenen brittiläistä guineaa, eli nykyrahassa noin 1 500 dollaria. Voittajan päättivät melbournelaiset muusikot Alberto Zelman, Julius Siede ja Thomas Zeplin. Kilpailun voitti lawrencelainen katolilaisen koulun rehtori John Joseph Woods. Laulun esitti ensimmäisen kerran Lydia Howarde Burlesque joulupäivänä 1876 dunediniläisessä Queen’s Theatressa. Laulun nuotit julkaistiin helmikuussa 1878. Saman vuoden lokakuussa Thomas Henry Smith julkaisi otagolaisessa sanomalehdessä maorinkieliset sanat laululle nimellä Aotearoa.
John Woods käytti paljon aikaa laulun tunnetuksi tekemiseen. Sitä mainostettiin Uuden-Seelannin kansallislauluna, vaikka sillä ei vielä ollut virallista asemaa. Woods lähetti laulun nuotit eri kouluille, muusikoille ja merkkihenkilöille. Hän sai jopa Richard John Seddonin antamaan kopion kuningatar Viktorialle vuonna 1897. Laulu otettiin hyvin vastaan Uudessa-Seelannissa ja sitä alettiin esittää tärkeissä tilaisuuksissa etenkin Otagossa.
1930-luvulla maan posti- ja telegrafilaitoksen pääinsinööri James McDermott alkoi lobata ”God Defend New Zealandin” nostamista viralliseksi kansallislauluksi. Taakseen hän sai sisäministeri Joseph Heenanin. Maan 100-vuotisjuhlien lähestyessä vuonna 1938 juhlaneuvosto suositteli hallitukselle laulun käyttöönottoa kansallislauluna. Laulu virallistettiinkin vuonna 1940, ja valtio sai haltuunsa tekijänoikeudet laulun sävelmään ja sanoihin. Laululla ei kuitenkaan ollut vielä kansallislaulun asemaa.
Tuki laulun nostamiselle kansallislauluksi nousi urheilun kasvaneen suosion myötä toisen maailmansodan aikana. ”God Defend New Zealandia” laulettiin esimerkiksi Kansainyhteisön kisoissa, mutta olympialaisissa sai esittää vain virallisen kansallislaulun, joka Uudella-Seelannilla oli edelleen Yhdistyneen kuningaskunnan ”God Save the Queen”. Keskustelu asiasta kiihtyi vuoden 1968 olympialaisten jälkeen. Vuoden 1972 ja 1976 olympialaisissa ”God defend New Zealandia” soitettiin mitaliseremonioissa ja vuonna 1976 parlamentille esitettiin vetoomus laulun aseman kohottamisesta. Päätös sen asemasta tehtiin seuraavana vuonna 1977, kun laulusta tehtiin maan toinen kansallislaulu.
Vuonna 1995 syntyi kiista laulun sanojen tekijänoikeuksista, kun EMI Australia varoitti nelsonilaisen koulun musiikkifestivaalien järjestäjiä siitä, että he eivät voineet käyttää sanojen valokopioita tai harjoitusnauhoja ilman rahallista korvausta. Tekijänoikeuslautakunta ratkaisi kuitenkin asian päättämällä, että laulun tekijänoikeudet olivat siirtynet public domainiin jo 1980-luvulla. Toinen kohu nousi, kun maorilaulaja Hinewehi Mohi esitti ”God Defend New Zealandin” Rugby World Cupissa ennen All Blacksien ja Englannin välistä ottelua vuonna 1999. Mohi esitti laulun ensimmäisen säkeistön vain maorin kielellä, josta nousi maassa kiihkeä väittely. Tapahtuman tuloksena ensimmäisen säkeistön esittäminen sekä maoriksi että englanniksi sai yleisen hyväksynnän. Tavasta tuli tavallinen etenkin urheiluun liittyvissä tapahtumissa.
Sanat > Englanninkieliset sanat

Englanninkieliset sanat: "God Defend New Zealand"
Laulussa mainittu ”Pacific's triple star” on keskustelua herättänyt ilmaisu, jonka merkityksestä ei ole virallista selitystä. Bracken ei jättänyt jälkeensä viitteitä termin merkityksestä. Uskottavimman selityksen mukaan termi liittyy maan kolmeen suurimpaan saareen (Pohjoissaari, Eteläsaari ja Stewartinsaari (Rakiura).
Sanat > Maorinkieliset sanat

Maorinkieliset sanat: "Aotearoa"
Laulun maorinkielisestä versiosta on käytetty useita eri väärin käännettyjä versioita. Esimerkiksi laulussa esiintyvä termi Whakarangona on käännetty väärin Whakarongona. Sanojen merkitys on sama, mutta alkuperäinen teksti käyttää edellistä muotoa. Samoin alkuperäisessä versiossa käytetty Jumalaa tarkoittava sana Ihowā käännetään välillä muotoon Ihoa. Virhe on kuitenkin ollut pitkään niin yleinen, että sitä voidaan pitää hyväksyttävänä.
Käyttö

Eri tilaisuuksissa voidaan käyttää molempia kansallislauluja, mutta niistä esitetään tilanteesta riippuen vain toinen. ”God Save the Queen” esitetään yleensä kuningattareen tai kuningasperheeseen sekä kenraalikuvernööriin liittyvissä tilanteissa. ”God Defend New Zealandia” käytetään, kun halutaan korostaa Uuden-Seelannin identiteettiä. Molemmat esitetään esimerkiksi parlamentin avajaisissa ja ANZAC-päivänä. Virallisia ohjeita englannin ja maorinkielisten versioiden esittämisestä ei ole, ja niiden esitysjärjestys voidaan päättää itsenäisesti. Laulun sanoja ei saa kuitenkaan itse muuttaa.
Kritiikki

”God Defend New Zealand” on saanut ”God Save the Queenin” tavoin osakseen myös kritiikkiä. Sen sanoitusta on esimerkiksi syytetty liian tunteileviksi, kuluneiksi, kiihkoileviksi ja häpeällisiksikin. Osa laulun sanoista ja käsitteistä on vanhentuneita, kuten esimerkiksi ilmaisut thee, thy ja nation’s van. Jotkut ovat edelleen esittäneet, että laulu on liian vanhentunut 2000-luvulle. Tämä erityisesti siitä syystä, että sanoitusta on pidetty liian uskonnollisena. Laulun sanoitukseen on joiltakin tahoilta esitetty muutoksia ja sen muuttaminen on teoriassa mahdollista, mutta ei kovin todennäköistä.
Aiheesta muualla

Kansallislaulun virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuuntele kansallislaulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Viittomakielinen kansallislaulu
Laulun sanoittanut Thomas Bracken.
John Joseph Woodsin laululle tekemät nuotit.
Muistolaatta God Defend New Zealandin ensimmäisellä esityspaikalla Dunedinissä.
NFL-kausi 2019

| Kausi |
| --- | --- |
Alkoi:  5. syyskuuta 2019
Päättyi:  2. helmikuuta 2020
Draft
Ykkösvaraus:  Kyler Murray
Varannut joukkue:  Arizona Cardinals
Runkosarja
AFC:n mestari:  Kansas City Chiefs
NFC:n mestari:  San Francisco 49ers
Arvokkain pelaaja:  Lamar Jackson (Baltimore Ravens)
Super Bowl
Mestari:  Kansas City Chiefs
   ← 2018  2020 →
NFL-kausi 2019 oli järjestyksessään 100. National Football Leaguen kausi. Ensimmäinen runkosarjaottelu pelattiin 5. syyskuuta 2019, ja viimeiset runkosarjaottelut pelattiin 29. joulukuuta 2019. Pudotuspelit alkoivat 4. tammikuuta 2020. Kausi päättyi 2. helmikuuta 2020 pelattuun Super Bowl LIV:hen, joka pelattiin Hard Rock Stadiumilla Miami Gardensissa. Hallitsevana mestarina kauteen lähti New England Patriots. Kautta edeltävän varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana varattiin pelinrakentaja Kyler Murray. Murrayn varasi Arizona Cardinals.
Kausi päättyi Kansas City Chiefsin mestaruuteen. Chiefs voitti Super Bowlissa San Francisco 49ersin 31–20. Mestaruus oli Chiefsin historian toinen. Super Bowlia edeltävässä palkintojenjakotilaisuudessa Baltimore Ravensin pelinrakentaja Lamar Jackson valittiin kauden arvokkammaksi pelaajaksi. Super Bowlin arvokkain pelaaja oli Chiefsin pelinrakentaja Patrick Mahomes.
Joukkueet > Muutokset kauden aikana

Washington Redskins oli ensimmäinen joukkue, joka erotti päävalmentajansa kauden aikana. Hävittyään viisi ensimmäistä otteluaan seura erotti Jay Grudenin. Hänet korvasi seuran apupäävalmentaja ja hyökkäyksen linjan valmentaja Bill Callahan.
Viikon 13 jälkeen Carolina Panthersin päävalmentaja Ron Rivera sai potkut. Hänet korvasi joukkueen takapuolustajien valmentaja Perry Fewell.
Runkosarjan jälkeen seuraavat joukkueet erottivat päävalmentajan:
New York Giants erotti Pat Shurmurin ja palkkasi tilalle Joe Judgen.
Dallas Cowboys korvasi Jason Garrettin Mike McCarthylla.
Cleveland Browns erotti Freddie Kitchensin ja palkkasi tilalle Kevin Stefanskin.
Ennen runkosarjan aloitusta > Siirtorajat

Waivers–lista avattiin 4. helmikuuta. 19. helmikuuta oli ensimmäinen päivä, jolloin joukkueet saivat nimetä franchise– ja transition–pelaajat, joiden siirto-oikeuksia on rajattu. Nämä piti olla merkittynä 5. maaliskuuta mennessä. Kuusi joukkuetta käyttivät franchise tagin:
Frank Clark, Seattle Seahawks
Jadeveon Clowney, Houston Texans
Dee Ford, Kansas City Chiefs
Robbie Gould, San Francisco 49ers
Grady Jarrett, Atlanta Falcons
DeMarcus Lawrence, Dallas Cowboys
Siirtorajojen suhteen merkittävin päivä oli 13. maaliskuuta, johon mennessä joukkueiden piti antaa sopimusehdotukset rajoitetuille vapaille pelaajille, vuoteen 2018 saakka voimassa olleet sopimukset päättyvät ja varsinainen siirtoaika alkoi. Siirtoaika päättyi 31. elokuuta.
Ennen runkosarjan aloitusta > Varaustilaisuus

Ennen varaustilaisuutta pidettävä NFL-tulokkaiden katselmustilaisuus eli NFL Scouting Combine pidettiin 26. helmikuuta – 4. maaliskuuta Indianapoliksessa. Itse varaustilaisuus pidettiin Nashvillessä 25. – 27. huhtikuuta. Paikka ilmoitettiin 23. toukokuuta 2018. Varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana varattiin Oklahoman yliopiston pelinrakentaja Kyler Murray. Murrayn varasi Arizona Cardinals. Alabaman yliopistosta varattiin 10 urheilijaa, mikä oli varaustilaisuuden suurin määrä.
Ennen runkosarjan aloitusta > Harjoitusottelut

Harjoitusotteluiden aikataulu julkaistiin huhtikuussa 2019. Jokainen joukkue pelasi neljä harjoitusottelua, joista kaksi kotiotteluna. Hall of Fame –ottelu pelattin 1. elokuuta Cantonissa, Ohiossa. Hall of Fame –ottelussa pelasivat Denver Broncos ja Atlanta Falcons. Baltimore Ravens, Buffalo Bills ja New York Giants voittivat kaikki neljä harjoitusottelua. Detroit Lions ja Jacksonville Jaguars hävisivät kaikki ottelunsa.
Ennen runkosarjan aloitusta > Sääntömuutokset

Joukkueet saivat esittää sääntömuutoksia. Ne käsiteltiin 20. – 22. maaliskuuta.
Ehdotetut sääntömuutokset:
Kansas City Chiefs: kumpikin joukkue saisi vähintään yhden hyökkäysvuoron jatkoajalla, vaikka ensimmäinen joukkue onnistuisi tekemään touchdownin omalla hyökkäysvuorollaan; jatkoaikojen poistaminen ennen kautta pelattavista harjoitusotteluista; teikkauksen poistaminen jatkoajalta siten, että ottelua edeltävän teikkauksen voittaja saisi valita kumpi joukkue vastaanottaa pallon tai kumpaa maalia puolustaa. Muutos kohdistuisi sääntöön 16.
Denver Broncos: vaihtoehto potkaisulle, kun häviöllä oleva joukkue onnistuu pistesuorituksessa. Muutos kohdistuisi sääntöön 6 (osa 1, artikkeli 1).
Useita ehdotuksia sääntöön 15 (osa 2), valmentajien haastot tai automaattiseen videotarkistukseen. Useampi joukkue ehdotti, että valmentajat voisivat haastaa laajemmin tuomiota tai automaattiseen videotarkistukseen tuotaisiin enemmän arvioitavia pelejä.
Hyväksytyt sääntömuutokset:
Edellisen kauden aloituspotkuun liittyvät sääntömuutoskokeilut hyväksyttiin virallisiksi säännöiksi.
Muutoksia sääntöihin, kun pallonhallinta muuttuu ja tapahtuu tuplarikkomus.
Muutos koskien epäonnistunutta potkumaalia.
NFL:lle tulee oikeus poistaa pelaaja pelistä myös räikeistä rikkomuksista, vaikka ne olisivatkin pelin mukaisia.
Yhden vuoden kokeilu, joka laajentaa videotarkistusmahdollisuuksia koskemaan muun muassa syötön vastaanoton häirintää.
Lisäsääntöjä puolustuskyvyttömän pelaajan suojelemiseen.
Pelijärjestelmä

Runkosarja koostui 17 viikosta. Ensimmäinen peli pelattiin 5. syyskuuta, ja viimeiset ottelut pelattiin 29. joulukuuta. Jokainen joukkue pelasi runkosarjassa 16 ottelua, joten jokaisella joukkueella oli yksi väliviikko. Runkosarjan ottelut määräytyivät seuraavasti:
Jokainen joukkue pelaa oman divisioonan joukkuetta vastaan kahdesti, kerran kotonaan ja kerran vieraissa.
Intra-conference, konferenssin sisällä divisioonille oli omat parit. Jokainen joukkue pelasi yhden ottelun divisioonaparin joukkuetta vastaan. Parit vaihtelevat vuosittain.
Joukkueelle määritetään kahdesta jäljelle jääneestä konferenssinsa divisioonasta vastustaja edellisen kauden tulosten perusteella. Esimerkiksi omassa divisioonassaan 3. sijoittunut pelasi muissa divisioonissa edellisellä kaudella 3. sijoittuneita joukkueita vastaan.
Inter-conference, divisioonalle määritettiin divisioonapari toisesta konferenssista. Joukkue pelasi jokaista tämän divisioonan joukkuetta vastaan yhden ottelun.
Kauden 2019 divisioonaparit ovat:
| --- | --- |
 Intra-conference AFC East – AFC North  AFC West – AFC South  NFC East – NFC North  NFC West – NFC South :  Inter-conference AFC East – NFC East  AFC North – NFC West  AFC South – NFC South  AFC West – NFC North
Runkosarja

| Merkintä | Selite |
| --- | --- |
K: Varmistanut konferenssin voiton
D: Varmistanut divisioonansa voiton
P: Varmistanut paikan pudotuspeleihin
VK: Varmistanut villi kortti –paikan
: Ei mahdollisuutta pudotuspeleihin
Runkosarja > American Football Conference

| Joukkue> Divisioonan voittajat | Voitot> Divisioonan voittajat | Tappiot> Divisioonan voittajat | Tasapelit> Divisioonan voittajat | Divisioona> Divisioonan voittajat | Konferenssi> Divisioonan voittajat | Voittoprosentti> Divisioonan voittajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Baltimore Ravens | 14 | 2 | 0 | 5–1–0 | 10–2–0 | 88 % |
| Kansas City Chiefs | 12 | 4 | 0 | 6–0–0 | 9–3–0 | 75 % |
| New England Patriots | 12 | 4 | 0 | 5–1–0 | 8–4–0 | 75 % |
| Houston Texans | 10 | 6 | 0 | 4–2–0 | 8–4–0 | 63 % |
Villikortti
| Buffalo Bills | 10 | 6 | 0 | 3–3–0 | 7–5–0 | 63 % |
| Tennessee Titans | 9 | 7 | 0 | 3–3–0 | 7–5–0 | 56 % |
Pudotuspelien ulkopuolelle
| Pittsburgh Steelers | 8 | 8 | 0 | 3–3–0 | 6–6–0 | 50 % |
| Denver Broncos | 7 | 9 | 0 | 3–3–0 | 6–6–0 | 44 % |
| Oakland Raiders | 7 | 9 | 0 | 3–3–0 | 5–7–0 | 44 % |
| Indianapolis Colts | 7 | 9 | 0 | 3–3–0 | 5–7–0 | 44 % |
| New York Jets | 7 | 9 | 0 | 2–4–0 | 4–8–0 | 44 % |
| Jacksonville Jaguars | 6 | 10 | 0 | 2–4–0 | 6–6–0 | 38 % |
| Cleveland Browns | 6 | 10 | 0 | 3–3–0 | 6–6–0 | 38 % |
| Los Angeles Chargers | 5 | 11 | 0 | 0–6–0 | 3–9–0 | 31 % |
| Miami Dolphins | 5 | 11 | 0 | 2–4–0 | 4–8–0 | 31 % |
| Cincinnati Bengals | 2 | 14 | 0 | 1–5–0 | 2–10–0 | 13 % |
Huomioita
Runkosarja > National Football Conference

| Joukkue> Divisioonan voittajat | Voitot> Divisioonan voittajat | Tappiot> Divisioonan voittajat | Tasapelit> Divisioonan voittajat | Divisioona> Divisioonan voittajat | Konferenssi> Divisioonan voittajat | Voittoprosentti> Divisioonan voittajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| San Francisco 49ers | 13 | 3 | 0 | 5–1–0 | 10–2–0 | 81 % |
| Green Bay Packers | 13 | 3 | 0 | 6–0–0 | 10–2–0 | 81 % |
| New Orleans Saints | 13 | 3 | 0 | 5–1–0 | 9–3–0 | 81 % |
| Philadelphia Eagles | 9 | 7 | 0 | 5–1–0 | 7–5–0 | 56 % |
Villikortti
| Seattle Seahawks | 11 | 5 | 0 | 3–3–0 | 8–4–0 | 69 % |
| Minnesota Vikings | 10 | 6 | 0 | 2–4–0 | 7–5–0 | 67 % |
Pudotuspelien ulkopuolelle
| Los Angeles Rams | 9 | 7 | 0 | 3–3–0 | 7–5–0 | 56 % |
| Chicago Bears | 8 | 8 | 0 | 4–2–0 | 7–5–0 | 50 % |
| Dallas Cowboys | 8 | 8 | 0 | 5–1–0 | 7–5–0 | 50 % |
| Atlanta Falcons | 7 | 9 | 0 | 4–2–0 | 6–6–0 | 44 % |
| Tampa Bay Buccaneers | 7 | 9 | 0 | 2–4–0 | 5–7–0 | 44 % |
| Arizona Cardinals | 5 | 10 | 1 | 1–5–0 | 3–8–1 | 34 % |
| Carolina Panthers | 5 | 11 | 0 | 1–5–0 | 2–10–0 | 31 % |
| New York Giants | 4 | 12 | 0 | 2–4–0 | 3–9–0 | 25 % |
| Detroit Lions | 3 | 12 | 1 | 0–6–0 | 2–9–1 | 22 % |
| Washington Redskins | 3 | 13 | 0 | 0–6–0 | 2–10–0 | 19 % |
Huomioita
Pudotuspelit > Järjestysnumerot

Lähde:
| Järjestysnumero | AFC | NFC |
| --- | --- | --- |
| 1. | Baltimore Ravens | San Francisco 49ers |
| 2. | Kansas City Chiefs | Green Bay Packers |
| 3. | New England Patriots | New Orleans Saints |
| 4. | Houston Texans | Philadelphia Eagles |
| 5. | Buffalo Bills | Seattle Seahawks |
| 6. | Tennessee Titans | Minnesota Vikings |
Pudotuspelit > Konferenssiloppuottelut

AFC:n loppuottelussa kohtasivat Kansas City Chiefs ja Tennessee Titans. Ottelu pelattiin Kansas Cityssä. Ottelun ensimmäisen hyökkäysvuoron sai Titans, joka teki sen aikana potkumaalin, kun Greg Joseph onnistui 30 jaardia pitkässä yrityksessään. Titans kasvatti johtonsa tilanteeseen 10–0 Derrick Henryn neljä jaardia pitkällä juoksumaalilla. Ensimmäisen neljänneksen lopussa Chiefs kavensi tilanteeksi 10–7 Tyreek Hillin tehtyä maalin. Maalin syötti Patrick Mahomes. Toisen neljänneksen ensimmäisessä hyökkäysvuorossa Titans lisäsi johtonsa takaisin kymmeneen pisteeseen, kun Ryan Tannehill syötti Dennis Kellylle yhden jaardin mittaisen syötön. Chiefs teki seuraavassa hyökkäysvuorossa maalin, kun Mahomes syötti Hillille 20 jaardia pitkän maalin. Chiefs siirtyi vielä puoliajan lopulla neljän pisteen johtoon, kun Mahomes juoksi 27 jaardia pitkän maalin. Kolmannella neljänneksellä ei tehty pistesuorituksia. Neljännen neljänneksen aluksi Chiefsin Damien Williams teki kolme jaardia pitkän juoksumaalin. Chiefs lisäsi johtoaan tilanteeseen 35–17, kun Mahomes syötti Sammy Watkinsille 60 jaardia pitkän maalin. Titans kavensi ottelun vielä tilanteeseen 24–35, kun Tannehill syötti Anthony Firkserille 22 jaardia pitkän maalin. Tämä jäi ottelun lopputulokseksi.
NFC:n loppuottelussa pelattiin San Franciscossa. Ottelussa kohtasivat San Francisco 49ers ja Green Bay Packers. 49ers teki ottelun ensimmäisen pistesuorituksen, kun Raheem Mostert juoksi 36 jaardia pitkän maalin. Robbie Gould lisäsi 49ersin johdon kymmeneen pisteeseen 54 jaardia pitkällä kenttäpotkumaalilla heti toisen neljänneksen alussa. Mostert kasvatti 49ersin johdon 17 pisteeseen tehtyään yhdeksän jaardia pitkän juoksumaalin. Vielä ennen toisen puoliajan loppua Gould teki 27 jaardia pitkän kenttäpotkumaalin, ja Mostert teki ottelun kolmannen juoksumaalinsa. 49ers johti ottelua puoliajalla 27–0. Packers teki ensimmäisen pistesuorituksensa kolmannen neljänneksen ensimmäisessä hyökkäysvuorossaan, kun Aaron Rodgers syötti Aaron Jonesille yhdeksän jaardia pitkän maalin. Mostert kuitenkin teki seuraavalla hyökkäysvuorolla neljännen juoksumaalinsa. Viimeisen neljänneksen alussa Jones teki juoksumaalin, mutta Packers epäonnistui lisäpistesuorituksessaan. Packers kavensi vielä ottelun tilanteeseen 20–34 Rodgersin syötettyä Jace Sternbergerille 8 jaardia pitkän maalin. Ottelun lopputulokseksi jäi 37–20, kun Gould teki 42 jaardia pitkän kenttäpotkumaalin.
Pudotuspelit > Super Bowl

Kauden päättävä Super Bowl pelattiin 2. helmikuuta Hard Rock Stadiumilla Miami Gardensissa. Stadionilla oli pelattu aikaisemmin viisi Super Bowlia, joista viimeisin Super Bowl XLIV pelattiin helmikuussa 2010. Super Bowlissa kohtasivat Kansas City Chiefs ja San Fracisco 49ers. Chiefs voitti ottelun 31–20. Chiefsin pelinrakentaja Patrick Mahomes valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Tilastot ja palkinnot > Runkosarja > Hyökkääjät

Tehdyt kenttäpotkumaalit
| # | Nimi | Juokkue | Tehdyt maalit | Yritykset | Onnistumisprosentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Harrison Butker | Kansas City Chiefs | 34 | 38 | 90 % |
| 2. | Josh Lambo | Jacksonville Jaguars | 33 | 34 | 97 % |
| 3. | Wil Lutz | New Orleans Saints | 32 | 36 | 89 % |
| 4. | Zane Gonzalez | Arizona Cardinals | 31 | 35 | 89 % |
| 5. | Chris Boswell | Pittsburgh Steelers | 29 | 31 | 94 % |
| 5. | Brandon McManus | Denver Broncos | 29 | 34 | 85 % |
| 7. | Justin Tucker | Baltimore Ravens | 28 | 29 | 97 % |
| 8. | Dan Bailey | Minnesota Vikings | 27 | 29 | 93 % |
| 8. | Randy Bullock | Cincinnati Bengals | 27 | 31 | 87 % |
| 8. | Matt Gay | Tampa Bay Buccaneers | 27 | 35 | 77 % |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päätyttyä
Tilastot ja palkinnot > NFL:n jakamat palkinnot > All–Pro

All-Pro-joukkueet julkaistiin 3. tammikuuta. Joukkueet valitsi 50 toimittajan paneeli.
Seuraavat pelaajat valittiin 1. All-Pro -joukkueeseen.
Tilastot ja palkinnot > NFL:n jakamat palkinnot > Annual NFL Honors

Annual NFL Honors on vuosittain järjestettävä palkintogaala. Tämä järjestettiin päivää ennen Super Bowlia.
| Palkinto | Voittaja | Pelipaikka | Joukkue |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| NFL Most Valuable Player Award | Lamar Jackson | Pelinrakentaja | Baltimore Ravens |  |
| AP Coach of the Year | John Harbaugh |  | Baltimore Ravens |  |
| AP Assistant Coach of the Year | Greg Roman | Hyökkäyksen koordinaattori | Baltimore Ravens |  |
| AP Offensive Player of the Year | Michael Thomas | Laitahyökkääjä | New Orleans Saints |  |
| AP Defensive Player of the Year | Stephon Gilmore | Kulmapuolustaja | New England Patriots |  |
| Pepsi Next Rookie of the Year | Nick Bosa | Ulompi linjamies | San Francisco 49ers |  |
| AP Offensive Rookie of the Year | Kyler Murray | Pelinrakentaja | Arizona Cardinals |  |
| AP Defensive Rookie of the Year | Nick Bosa | Ulompi linjamies | San Francisco 49ers |  |
Pro Bowl

Ennen Super Bowlia pelattava Pro Bowl pelattiin 26. tammikuuta 2020 Camping World Stadiumilla Orlandossa. Ottelun pelaajat valittiin kannattajien äänestyksessä. Äänestysaika oli 12. marraskuuta – 12. joulukuuta. Eniten pelaajia valittiin Baltimore Ravensista, josta valittiin 13 pelaajaa. Ottelun voitti AFC:n joukkue 38–33.
Televisiointi

Kauden 2019 televeisiointioikeudet oli jaettu Foxin, CBS:n, NBC:n ja ESPN:n välillä. Kauden avausottelun lähetysoikeudet oli NBC:llä. Torstain ottelut tulivat muutoin Foxilta ja NFL Networkista pois lukien viikot 2 ja 3, jolloin ne näytettiin vain NFL Networkista. Maanantain ottelut oli yksinoikeudella ESPN:llä. Sunnuntai-illan ottelut näytti NBC, kuten myös kiitospäivän ottelun. Kauden päättävän Super Bowlin televisiointioikeudet oli tällä kaudella Foxilla. Suomessa televisiointioikeudet oli Viasatilla. Otteluita näytettiin myös Viaplayssa.
Televisiointi > Runkosarjan katsotuimmat ottelut

Lähde:
| # | Päivämäärä | Vierasjoukkue | Kotijoukkue | Yhtiö | Katsojia (miljoonaa)1 | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 28. marraskuuta | Buffalo Bills | Dallas Cowboys | CBS | 32,6 | Kiitospäivä |
| 2. | 24. marraskuuta | Dallas Cowboys | New England Patriots | Fox | 29,5 |  |
| 3. | 8. joulukuuta | Kansas City Chiefs | New England Patriots | CBS | 28,1 |  |
| 4. | 28. marraskuuta | Chicago Bears | Detroit Lions | Fox | 27,1 | Kiitospäivä |
| 5. | 22. joulukuuta | Dallas Cowboys | Philadelphia Eagles | Fox | 25,3 |  |
| 6. | 17. marraskuuta | New England Patriots | Philadelphia Eagles | CBS | 24,9 |  |
| 7. | 6. lokakuuta | Green Bay Packers | Dallas Cowboys | Fox | 24,6 |  |
| 8. | 29. syyskuuta | Dallas Cowboys | New Orleans Saints | NBC | 24,1 |  |
| 9. | 8. syyskuuta | New York Giants | Dallas Cowboys | Fox | 23,9 |  |
| 10. | 15. syyskuuta | New Orleans Saints | Los Angeles Rams | Fox | 23,3 |  |
1 Sisältää tv-katselijat Yhdysvalloissa

Kyler Murray oli varaustilaisuuden ensimmäinen varattu pelaaja.
Lüneburg

| Lüneburg |
| --- | --- |
 Lüneburgin keskikaupunki ilmasta nähtynä.
 lippu:  vaakuna
 Lüneburg
 Koordinaatit: 53°15′00″N, 10°25′00″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Hallintopiiri:  Lüneburg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ulrich Mädge (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  70,5 km²
Korkeus:  17 m
Väkiluku (2018)  (arvio):  75 351
 – Väestötiheys:  1 053,1 as./km²
Postinumero:  21335
Suuntanumero(t):  04131
 
 www.lueneburg.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alter Hafen
Lüneburg on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, pohjoisessa Saksassa. Se sijaitsee noin 50 kilometriä kaakkoon Hampurista, Ilmenaujoen varrella ja Lüneburgin nummen koillisrajalla. Kaupungissa oli noin 75 000 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan ja sen pinta-ala on 70,5 neliökilometriä.
Maantiede

Lüneburg sijaitsee Saksan pohjoisosassa Ala-Saksin osavaltiossa noin 50 kilometriä Hampurista kaakkoon. Kaupunki on rakennettu Ilmenaujoen varrelle Lüneburgin nummen koillisosan vieressä. Lüneburg sijaitsee keskimäärin 17 metrin korkeudella merenpinnasta, ja kaupungin korkein kohta on 86 metrin korkeudessa Steinhöhe-nimisellä kukkulalla.
Maantiede > Ilmasto

Lüneburgissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden ympäri on melko sateista, kesällä on lämmintä ja talvisin viileää. 12 viimeisimmän vuoden ajanjaksolla Lüneburgin vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja yli sadan vuoden mittausjaksolla vuosittainen keskimääräinen sademäärä 620 millimetriä. Kesäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 16 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 0 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 38 millimetriä.