stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ronnie Hazlehurst

Ronald "Ronnie" Hazlehurst (13. maaliskuuta 1928 – 1. lokakuuta 2007) oli brittiläinen säveltäjä ja kapellimestari, joka aloitti uransa BBC:llä viihdeorkesterissa vuonna 1961.
Hän sävelsi tunnusmusiikit monille brittikomedioille 1970- ja 1980-luvuilla, esimerkiksi sarjoille Only Fools and Horses, Are You Being Served?, Sorry, Vielä virtaa, Some Mothers Do 'Ave 'Em, To the Manor Born, Yes Minister ja Herra Perrinin uusi elämä.
Hazlehurst toimi usein kapellimestarina myös euroviisuissa. Hän johti avaus- ja väliaikanumerot Ison-Britannian isännöidessä kilpailua vuosina 1974, 1977 ja 1982. Hän toimi myös Ison-Britannian esitysten kapellimestarina seitsemästi, vuosina 1977, 1982, 1987, 1988, 1989, 1991 ja 1992. Vuonna 1977 hän käytti knallia ja sateenvarjoa toimiessaan Ison-Britannian kapellimestarina. Samana vuonna hän toimi myös Saksan kapellimestarina.
Hazlehurst muutti Guernseyn saarelle vuonna 1997 ja asui siellä loppuelämänsä. Hän sairastui aivoverenkiertohäiriöön 27. syyskuuta 2007 ja kuoli Prinsessa Elisabetin sairaalassa St Martinissa 1. lokakuuta 2007.
Rodrigo De Paul

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rodrigo Javier De Paul
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Sarandí, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä 
Seura
Seura: Atlético Madrid
Pelinumero: 5
Junioriseurat
2002–2012: Racing Club
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2014 | Racing Club | 54 | (6) |
| 2014–2016 | Valencia | 32 | (1) |
| 2016 | → Racing Club (laina) | 11 | (0) |
| 2016–2021 | Udinese | 177 | (33) |
| 2021– | Atlético Madrid | 107 | (8) |
Maajoukkue
| 2018– | Argentiina | 69 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. elokuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
| Copa América  | Copa América  | Copa América  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2021 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2024 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Brasilia 2019 | jalkapallo |  |
Rodrigo Javier De Paul (s. 24. toukokuuta 1994 Sarandí, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Argentiinan maajoukkueessa lokakuusta 2018 alkaen, ja oli voittamassa maailmanmestaruutta 2022.
Seurajoukkueura > Valencia

Espanjalaisseura Valencia ilmoitti 9. toukokuuta 2014 hankkineensa argentiinalaisessa Racing Clubissa pelanneen De Paulin joukkueeseensa 4,7 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan viisivuotinen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 23. elokuuta 2014 vieraskentällä Sevillaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle ottelun 65. peliminuutilla. Ottelu päättyi kuitenkin De Paulin osalta lyhyeen, kun hänet ajettiin ulos kentältä suoralla punaisella kortilla vain minuutti saapumisestaan. Kauden 2014–2015 aikana hän pelasi kaikkiaan 25 liigaottelua, joissa kuusi kertaa avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin huhtikuussa Athletic Bilbaota vastaan. Espanjan cupissa hän teki maalin joulukuussa Rayo Vallecanoa vastaan. Seuraavalla kaudella De Paul pelasi La Ligassa vain yhdeksän ottelua, joissa kuusi kertaa avauskokoonpanossa, ja Mestarien liigassa kaksi ottelua, joista jälkimmäisen avauskokoonpanossa. Hän pelasi helmi-kesäkuussa 2016 lainalla kasvattajaseurassaan Racing Clubissa.
Seurajoukkueura > Udinese

Kesällä 2016 De Paul siirtyi italialaisseura Udineseen, jossa hän sitten pelasikin viisi kautta. Hän pelasi Serie A:ssa joka kausi vähintään 34 ottelua ja teki maaleja kausittain neljä, neljä, yhdeksän, seitsemän ja yhdeksän. Kausina 2018–2019 ja 2020–2021 hän pelasi kaikki 36 otteluaan avauskokoonpanossa.
Seurajoukkueura > Atlético Madrid

Kesällä 2021 De Paul siirtyi Atlético Madridiin. Hän pelasi kaudella 2021–2022 La Ligassa 36 ottelua, joissa 24 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin maaliskuussa Cádizia sekä toukokuussa Elcheä ja Real Sociedadia vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua, joista viisi avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa alkulohko-ottelussa Portoa vastaan. Kaudella 2022–2023 hän on marraskuun loppuun mennessä pelannut La Ligassa 12 ottelua, joista yhdeksän ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt maalin syyskuussa Celta Vigoa vastaan. Mestarien liigan alkulohkossa hän pelasi viisi ottelua, joista yhden avauksessa, ja teki maalin lokakuussa Bayer Leverkusenia vastaan.
Maajoukkueura

De Paul pelasi Argentiinan maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 ystävyysottelussa Irakia vastaan. Copa Américassa 2019 hän pelasi Argentiinan kaikki kuusi ottelua sen sijoittuessa kolmanneksi. Copa Américassa 2021 Argentiina voitti mestaruuden ja De Paul pelasi kuusi ottelua ja oli sivussa vain viimeisestä alkulohko-ottelusta. Hän teki ensimmäisen joukkueensa kolmesta maalista puolivälieräottelussa Ecuadoria vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi maailmanmestaruuden voittaneen Argentiinan kaikki seitsemän ottelua avauskokoonpanossa ja tuli kesken ottelun vaihtoon vain puolivälieräottelussa Alankomaita, välierässä Kroatiaa ja loppuottelussa Ranskaa vastaan.
De Paul on MM-kilpailujen 2022 päätyttyä pelannut yhteensä 51 maaottelua, joissa hän on ollut 46 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt niissä kaksi maalia: heinäkuussa 2021 Copa Américassa Ecuadoria vastaan ja lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Uruguayta vastaan.
Aiheesta muualla

Rodrigo De Paulin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Atlético Madrid – Primera División
1 Musso |
2 Giménez |
3 Azpilicueta |
4 Gallagher |
5 De Paul |
6 Koke |
7 Griezmann |
8 Barrios |
9 Sørloth |
10 Correa |
11 Lemar |
12 Lino |
13 Oblak |
14 Llorente |
15 Lenglet |
16 Molina |
17 Riquelme |
19 Álvarez |
20 Witsel |
21 Galán |
22 Giuliano |
23 Reinildo |
24 Le Normand |
Valmentaja Simeone
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Armani |
2 Foyth |
3 Tagliafico |
4 Montiel |
5 Paredes |
6 Pezzella |
7 De Paul |
8 Acuña |
9 Álvarez |
10 Messi |
11 Di María |
12 Rulli |
13 Romero |
14 Palacios |
15 Correa |
16 Almada |
17 Gómez |
18 Rodríguez |
19 Otamendi |
20 Mac Allister |
21 Dybala |
22 La. Martínez |
23 E. Martínez |
24 Fernández |
25 Li. Martínez |
26 Molina |
Valmentaja Scaloni
Argentiinan joukkue – Copa América 2024
1 Armani |
2 Martínez Quarta |
3 Tagliafico |
4 Montiel |
5 Paredes |
6 Pezzella |
7 De Paul |
8 Acuña |
9 Álvarez |
10 Messi |
11 Di María |
12 Rulli |
13 Romero |
14 Palacios |
15 González |
16 Lo Celso |
17 Garnacho |
18 Rodríguez |
19 Otamendi |
20 Mac Allister |
21 Carboni |
22 La. Martínez |
23 E. Martínez |
24 Fernández |
25 Martínez |
26 Molina |
Valmentaja Scaloni
Root Canal Recovery

| Root Canal Recovery Zook |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2006
 Tuottaja(t): Sami Kuoppamäki
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 51.26
 Levy-yhtiö: Kuru Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 27.
Root Canal Recovery on Zook-yhtyeen vuonna 2006 julkaistu albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 27.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Bryn Jones.
Fine – 4.59
Buckshot – 4.03
Boneshaker – 4.43
Root Canal Recovery – 3.36
Horses – 5.01
Slightly Insane – 4.29
Leap Frog – 3.24
Chemistry – 2.37
The Chase – 6.07
The Day She’ll Dance – 3.37
Timbuktoo – 3.23
Double Of The Devil – 5.17
+ Chemistry -video
Kokoonpano

Bryn Jones – laulu
Rocka Merilahti – kitara
Jukka Jylli – basso
Sami Kuoppamäki – rummut, tuottaja
+
Knipi – grafiikka
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Soundi:
Aiheesta muualla

Root Canal Recovery discogs.com -sivustolla
Reptiliomorpha

| Reptiliomorpha |
| --- | --- |
 Diadecteksen rekonstruoitu luuranko. (American Museum of Natural History)
 Mississippi-kausi - Nykyaika (Holoseeni)  340–0 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Tetrapoda
Kladi::  Reptiliomorpha  Gunnar Säve-Söderbergh, 1934
Ryhmät
 †Embolomeri?  †Silvanerpeton?  †Chroniosuchia?  †Eldeceeon?  †Casineria?  †Gephyrostegidae?  †Seymouriamorpha?  †Lepospondyli?  †Solenodonsaurus?  †Diadectomorpha  Amniota Synapsida †Caseasauria  Eupelycosauria  Sauropsida †Parareptilia  Eureptilia 
Katso myös
   Reptiliomorpha Wikispeciesissä   Reptiliomorpha Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reptiliomorpha on tetrapodien kladi, johon luetaan vesikalvolliset (matelijat, linnut ja nisäkkäät) ja kaikki matelijamaiset sammakkoeläimet, jotka ovat läheisempää sukua vesikalvollisille kuin nykyisille sammakkoeläimille tai panssarisammakoille (Batrachomorpha).
Reptiliomorphalla käytetään silloin tällöin viittaamaan ainoastaan esi-vesikalvollisiin, matelijamaisiin sammakkoeläimiin, joista vesikalvolliset ovat kehittyneet. Myös toista nimeä, "Anthracosauria", pidetään usein Reptiliomorphan synonyyminä, mutta Michael Bentonin luokittelun mukaan siihen luetaan ainoastaan alkeellisimmat reptiliomorfit (Embolomeri, Chroniosuchia ja Gephyrostegidae).
Tuntomerkit

Gephyrostegidit, seymouriamorfit ja diadectomorfit olivat maalla eläviä, matelijamaisia sammakkoeläimiä, kun taas embolomerit olivat vedessä eläviä sammakkoeläimiä, joilla oli pitkä vartalo ja lyhyet raajat. Reptiliomorfeilla oli nykyisiä sammakkoeläimiä korkeampi kallo, joka mahdollisti silmien sijoittumisen mateliamaisesti kallon molemmille puolille, eikä päälle kuten nykyisillä sammakkoeläimillä. Ne eivät myöskään ole yhtä riippuvaisia vedestä kuin batrachomorfit ja olivat niitä kehittyneempiä. Jotkut esi-vesikalvolliset (”Anthracosauria”) saattoivat todennäköisesti jo munia maalle. Esi-vesikalvollisilla saattoi kuitenkin olla yhä joitain sammakkoeläinmäisiä piirteitä.
Galleria

Proterogyrinus
Pteroplax
Silvanerpeton
Eldeceeon
Chroniosaurus
Madygenerpeton
Pelodosotis
Diplocaulus
Kotlassia
Solenodonsaurus
Casineria
Tseajaia
Diasparactus
Aiheesta muualla

http://www.bio.miami.edu/dana/106/106F14_11.html
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Reptiliomorpha
Limnoscelis, lihansyöjädiadectomorfi.
Käännös suomeksi
Richard Hofmann

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1906
Syntymäpaikka: Meerane, Saksan keisarikunta
Kuolinaika: 5. toukokuuta 1983 (77 vuotta)
Kuolinpaikka: Freital, Itä-Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1922–1927 | Meerane 07 |  |  |
| 1927–1949 | Dresdner SC |  |  |
Maajoukkue
| 1927–1933 | Saksa | 25 | (24) |

Richard Hofmann (8. helmikuuta 1906 – 5. toukokuuta 1983) oli saksalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Hofmann edusti Saksan maajoukkuetta 25 maaottelussa ja vuoden 1928 olympialaisissa. Häntä pidetään yhtenä aikansa parhaista jalkapalloilijoista.
Elämä ja ura

Hofmann syntyi Meeranessa, Saksin osavaltiossa 1906. Hän liittyi juniorina Meerane 07:ään, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi 1922. Hofmann oli nopea, ketterä ja kovapotkuinen välihyökkääjä. Hänen lahjakkuutensa havaitsi ensimmäisenä Saksan jalkapalloliitossa työskennellyt englantilaisvalmentaja Jimmy Hogan. Hoganin ansiosta Hofmann nousi maajoukkueeseen 1927, jolloin hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tanskaa vastaan. Hogan hankki hänet 1928 joukkueeseensa ryhdyttyään Dresdner SC:n valmentajaksi.
Maajoukkueessa Hofmann pelasi vuosina 1927–1933 25 maaottelua, joissa hän teki peräti 24 maalia. Hän teki maajoukkueurallaan viisi hattutemppua ja pelasi muun muassa  vuoden 1928 olympialaisissa. Kuuluisin hattutempuista syntyi maaottelussa Englantia vastaan toukokuussa 1930. Amatööreistä koostunut Saksa yllätti ammattilaisista koostuneen ennakkosuosikki Englannin venymällä 3–3 tasapeliin Hofmannin tehtyä kaikki Saksan maalit. Eräs lehti kutsui häntä ottelun jälkeen "Kuningas Richard III:ksi", mistä jountuu Hofmannin lempinimi "König" (suom. kuningas). Peliesityksen myötä hän sai useita tarjouksia siirtyä ulkomaille, mutta Hofmann päätti jäädä Dresdneriin. Hofmannin maajoukkueura päättyi jo 1933, kun Saksan jalkapalloliitto sulki hänet pois maajoukkuetoiminnasta. Hofmann esiintyi bulgarialaisen tupakkayhtiön mainoksessa, mikä rikkoi liiton amatöörisääntöä, ja hän sai kahden vuoden pelikiellon. Tämänkään jälkeen häntä ei päästetty enää mukaan ja Hofmannilta jäi väliin MM-kisat 1934 ja 1938.
Dresdnerissä Hofmann voitti Saksan cupin 1940 ja 1941 sekä Saksan mestaruuden 1943 ja 1944. Toisen maailmansodan jälkeen Hofmann pelasi vielä SG Hainsbergissa ja VfL Willichissä kunnes palasi takaisin Dresdneriin, jossa hän päätti uransa 1949. Pelaajauran jälkeen Hoffman työskenteli myös valmentajana Itä-Saksassa.
Hofmann kuoli 5. toukokuuta 1983 Freitalissa 77-vuotiaana. Hänen poikansa Bernd Hofmann oli myös jalkapalloilija, joka pelasi Dynamo Dresdenissä vuosina 1962–1969.
Aiheesta muualla

Hofmann worldfootball.net-sivustolla (englanniksi)
Ruotsin valtiopäivävaalit 1994

Ruotsin valtiopäivävaalit järjestettiin maassa 18. syyskuuta 1994. Sosiaalidemokraattinen työväenpuolue säilytti asemansa valtiopäivien suurimpana puolueena, ja se muodostikin vaalien jälkeen vähemmistöhallituksen. Ympäristöpuolue vihreät palasi valtiopäiville ylitettyään neljän prosentin äänikynnyksen. Valtiopäiville vuoden 1991 vaaleissa noussut populistinen Uusi demokratia menetti suurimman osan kannatuksestaan ja samalla kaikki edustajanpaikkansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin valtiopäivävaalit 1994 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Riksdagsvalet i Sverige 1994
Käännös suomeksi
Rossana de los Ríos

| Rossana de los Ríos |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1975  Asunción 
Kansalaisuus:   Paraguay
Tennispelaaja
Pituus:  170
Paino:  54,5
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1989–
Palkintorahat:  1 077 550 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  51. (12. marraskuuta 2001)
Turnausvoittoja:  0
Voitot/tappiot:  447–314
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2001, 2002)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2000)
Wimbledon:  2. kierros (2002, 2009)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2002, 2008)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  52  (12. toukokuuta 2003)
Voitot/tappiot:  119–140
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Rossana de los Ríos (s. 16. syyskuuta 1975 Asunción) on paraguaylainen tennispelaaja.
Hän on syntynyt Paraguayn pääkaupungissa, Asunciónissa, ja asuu nyt Miamissa, Yhdysvalloissa yhdessä hänen tyttärensä Ana-Paula Neffa de los Riosin ja miehensä Gustavo Neffan kanssa. Neffa on entinen paraguaylainen jalkapalloilija, joka pelasi Boca Juniors -joukkueessa. Rossana oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 51 syyskuussa 2001 ja nelinpelissä sijalla 52. Hän oli junioreiden maailmanlistan ykkönen vuonna 1992 ja voitti vuoden 1992 junioreiden Ranskan avoimet. Hänestä tuli ammattilaispelaaja vuonna 1993, mutta muutaman vuoden päästä hän jätti tenniksen ja päätti perustaa perheen. Hän meni naimisiin miehensä kanssa ja sai vauvan (Ana-Paula) 17. tammikuuta 1997. Viiden vuoden tauon jälkeen hän palasi tenniskentille kesäkuussa 1999.
Tennisura

Vuonna 1992 Rossana voitti Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin mestaruuden. Finaalissa hän voitti Paola Suárezin 6–4, 6–0.
Tennisura > 2008

Tammikuussa Rossana pelasi Australiassa ensimmäisen kerran sitten vuoden 2003. Helmikuussa Rossana pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjassa vuoteen Viña del Marissa. Hän voitti Carla Suárez Navarron 7-6(8), 6-4, mikä merkittiin hänen ensimmäiseksi WTA-turnauksen otteluvoitoksi sitten vuoden 2004:n Philadelphian. Hän pääsi toiselle kierrokselle Bogotássa ja Miamissa, mikä tarkoitti sitä, että hän nousi takaisin naisten maailmanlistan sadan parhaan joukkoon ensimmäisen kerran vuoden 2003 jälkeen. Rossana pääsi finaaliin 25 000 dollarin turnauksessa Pelhamissa ja toukokuussa hän pääsi Strasbourgin turnaukseen voittamalla kolme karsintaottelua. Hän selviytyi Ranskan avoimiin ensimmäisen kerran 19 grand slamin jälkeen. Rossanan listasijoitus oikeutti suoraan pääsyyn pääkaavioon. Wimbledonissa 2008 Rossana hävisi 1. kierroksella Ana Ivanovicille. Sen jälkeen hän pelasi Palermossa, jossa hän voitti viidenneksi sijoitetun Aravane Rezaïn 6-4, 6-1.
Aiheesta muualla

Rossana de los Ríos WTA:n sivuilla (englanniksi)
1 2  Modèle [[Modèle:Lien web|Malline:Lien web]] : parametri  url  puuttuu. WTA:n kotisivutUrl . Tieto on haettu Wikidatasta.
Ruotsin valtiopäivävaalit 1998

Ruotsin valtiopäivävaalit 1998 järjestettiin 20. syyskuuta 1998. Vaalien suurin voittaja oli Kristillisdemokraatit, joka nosti paikkamäärää 27:llä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin valtiopäivävaalit 1998 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Riksdagsvalet i Sverige 1998
Käännös suomeksi
Root (yhtye)

Root on tšekkiläinen black metal -yhtye. Root oli yksi Tšekin black metal -pioneereista, yhtye perustettiin vuonna 1987.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Jiří "Big Boss" Valter - laulu
Igor Hubík - basso
Marek "Ashok" Šmerda - kitara
René "Evil" Kostelňák - kitara
Marek "Deadly" Fryčák - rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Robert "Dr. Fe" Krčmář - laulu (1988–1989)
Zdeněk "Mr. Zet" Odehnal - kitara (1988)
Petr "Mr. Cross" Kříž - kitara (1989)
Petr "Mr. Death" Pálenský - kitara (1989)
Dan "Mr. D.A.N." Janáček - kitara (1990–1992)
Petr "Blackie" Hošek - kitara (1987–2004)
Rostislav "Black Drum" Mozga - rummut (1989–1991)
Aleš "Poison" Jedonek - kitara (2005–2008)
Diskografia > Demot

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
1988: Deep in Hell
1988: Reap of Hell
1988: War of Rats
1989: Messengers from Darkness
1989: The Trial
Diskografia > Albumit

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
1990: 7 černých jezdců / 666 (single)
1990: Zjevení
1991: The Relevation
1991: Hell Symphony
1992: The Temple in the Underworld
1996: Kärgeräs
1999: The Book
1999: Zjevení / The Temple in the Underworld (2CD uudelleenjulkaisu)
2001: Black Seal
2001: Hell Symphony / Kärgeräs (2CD uudelleenjulkaisu)
2002: DEMA (2CD uudelleenjulkaistuja demoja)
2003: Madness of the Graves
2006: Casilda (mini CD)
2007: Daemon Viam Invenient
2008: Capturing Sweden (live)
2011: Heritage of Satan
2016: Kärgeräs – Return from Oblivion
Diskografia > DVD

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
2006: Deep in Root (2DVD)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu (englanniksi)
Roberto Acuña

Roberto Miguel Acuña Cabello (s. 25. maaliskuuta 1972 Avellaneda, Argentiina) on paraguaylaisille vanhemmille Argentiinassa syntynyt ja lapsuutensa siellä viettänyt paraguaylainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Acuña muutti nuorena Paraguayhin, koska ei saanut Argentiinassa riittävästi peliaikaa. Paraguayssa hänen ensimmäinen seuransa oli Club Nacional. Sen jälkeen hän edusti kolmea argentiinalaisseuraa kunnes siirtyi Espanjaan Real Zaragozaan. Hän edusti Espanjassa myös Deportivo de La Coruñaa. Vuonna 1995 Acuña voitti Independientessä Supercopa Sudamericanana ja 2001 Real Zaragozan kanssa Copa del Reyn. Vuonna 2001 hänet valittiin Paraguayn vuoden jalkapalloilijaksi.
Acuñan ensimmäinen maaottelu oli 3. maaliskuuta 1993 Boliviaa vastaan. Hän on pelannut vuosien 1998, 2002 ja 2006 MM-kisoissa. Acuña pelasi 100 maaottelua, joissa teki viisi maalia. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2011.
Acuña on kuulunut myös Paraguayn beachfutismaajoukkueeseen, jonka kapteenina hän on toiminut. Hän aloitti beachfutiksen vuonna 2014 ja oli joukkueessa mukana myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa.
Acuñan lempinimi on El Toro ("Härkä").
Seurat

1991-1993 Club Nacional (Paraguay)
1993-1994 Argentinos Juniors (Argentiina)
1994-1995 Boca Juniors (Argentiina)
1995-1997 Independiente (Argentiina)
1997-2002 Real Zaragoza (Espanja)
2002-2003 Deportivo La Coruña (Espanja)
2003-2004 Elche CF (Espanja)
2004 Al Ain (Arabiemiirikunnat)
2004- Deportivo La Coruña (Espanja)
Rata-SM kausi 2007

Rata-SM-kausi 2007 ajettiin vuonna 2007.
Formula Ford > Kilpailut

| Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- |
12.–13. toukokuuta: Botniaring
30. kesäkuuta–1. heinäkuuta: Kemora
18.–19. elokuuta: Anderstorp
15.–16. syyskuuta: Alastaro
Lähde:
Formula Ford > Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mika Vähämäki | HyrUA | 156 |
| 2. | Aki Sandberg | JoeUA | 123 |
| 3. | Miika Hirsimäki | EPUA | 110 |
Lähde:
Formula 3 > Kilpailut

| Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- |
12.–13. toukokuuta: Botniaring
9.–10. kesäkuuta: Tallinn
30. kesäkuuta–1. heinäkuuta: Kemora
11.–12. elokuuta: Pärnu
25.–26. elokuuta: Ahvenisto
15.–16. syyskuuta: Alastaro
Lähde:
Formula 3 > Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Tomi Limmonen | EspooUA | 174 |
| 2. | Jesse Krohn | Xon | 171 |
| 3. | Rami Räikkönen | EspooUA | 160 |
Lähde:
Super Touring > Kilpailut

| Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- |
12.–13. toukokuuta: Botniaring
9.–10. kesäkuuta: Tallinn
30. kesäkuuta–1. heinäkuuta: Kemora
28.–29. heinäkuuta: Seinäjoki
11.–12. elokuuta: Pärnu
25.–26. elokuuta: Ahvenisto
15.–16. syyskuuta: Alastaro
Lähde:
Super Touring > Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Pasi Lähteenmäki | VaToSUA | 174 |
| 2. | Ari Laivola | RiiUA | 157 |
| 3. | Janis Horeliks | Latvia | 138 |
Lähde:
GT > Kilpailut

| Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- |
12.–13. toukokuuta: Botniaring
9.–10. kesäkuuta: Tallinn
30. kesäkuuta–1. heinäkuuta: Kemora
28.–29. heinäkuuta: Seinäjoki
11.–12. elokuuta: Pärnu
25.–26. elokuuta: Ahvenisto
15.–16. syyskuuta: Alastaro
Lähde:
GT > Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Indrek Sepp | Eesti | 204 |
| 2. | Markku Hietamäki | TMK | 196 |
| 3. | Janne Laitinen | VarkUA | 134 |
Lähde:
Ruotsin valtiopäivävaalit 2014

Ruotsin valtiopäivävaalit 2014 järjestettiin 14. syyskuuta 2014. Vaaleissa valittiin edustajat valtiopäiville. Oppositiossa olleet punavihreät puolueet (sosiaalidemokraatit, ympäristöpuolue ja vasemmistopuolue) saivat yhteensä 43,6 prosenttia äänistä. Kahdeksan vuotta hallitusvastuussa ollut porvariallianssin (maltilliset, keskusta, kansanpuolue ja kristillisdemokraatit) osuus äänistä jäi 39,4 prosenttiin. Sosiaalidemokraatit säilyivät suurimpana puolueena, saaden 31,0 prosenttia äänistä. Ruotsidemokraatit lisäsivät eniten kannatustaan, 5,7 prosentista 12,9 prosenttiin. Äänestysprosentti oli 85,8.