stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lingsoft
Kieliteknologian ja käännöspalvelujen liitto

Lingsoft perustettiin 1986, koska yliopistolaitoksen sisällä ei tuolloin vielä ollut kaupallisen verkostoitumisen ja sovellustuotannon mahdollisuuksia. Lingsoftin liiketoiminta sai vauhtia Microsoftin tekstinkäsittelyohjelmiin toimitettujen oikoluku- ja kieliopintarkistinten myötä, jolloin Lingsoftin rakenneanalyysi tuli tutuksi 21 kielellä kymmenille miljoonille kirjoittajille eri puolilla maailmaa. 1990-luvun loppupuolella Lingsoft käynnisti useita kunnianhimoisia ja kehitysintensiivisiä tuotekehityshankkeita, joita ei kuitenkaan onnistuttu kaupallistamaan.
"Toisen sukupolven Lingsoft" syntyi turkulaisen Juhani Reimanin visiosta, kun hänen omistamansa käännöstoimisto Pasanet Oy osti talousvaikeuksissa kamppailleen Lingsoftin vuonna 2002. Reimanin visiossa kieliteknologinen huippuosaaminen yhdistyi vankkaan kokemukseen asiakaslähtöisten ja ennakkoluulottomien kielipalveluiden tuottamisesta. Lingsoftin ohjelmistoliiketoimintaa pyrittiin elvyttämään tuotteistemalla niin kuluttajille kuin mm. media-alalle kielityökaluja. Jatkon kannalta tärkeämpää lienee kuitenkin ollut teknologian entistä intensiivisempi soveltaminen kielipalveluihin, erityisesti käännöspalvelujen tuottamiseen. Automaation avulla ja Lingsoftin omia ratkaisuja hyödyntämällä kielipalveluja voitiin toimittaa entistäkin nopeammin, tehokkaammin ja laadukkaammin, mikä toi yritykselle merkittävää kilpailuetua ja vauhditti kasvua vuodesta toiseen.
Kielenhallinta ja kielen digitalisaatio

Ohjelmistoliiketoiminnan murroksen myötä Lingsoftin valmisohjelmistotuotteet ovat jääneet taustalle. Sen sijaan Lingsoftin kieliteknologiaa on entistä tiiviimmin integroitu omiin kielenhallinnan palveluprosesseihin sekä asiakkaille toteutettuihin kokonaisvaltaisempiin ratkaisuihin. Kielen rakenneanalyysi on digitaalisen tiedon aikakaudella entistä ajankohtaisempi valtavien kielellisen tietomassojen louhinnassa ja analysoinnissa.
Aiheesta muualla

Lingsoft Oy
Fausto Masnada

| Fausto Masnada |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Fausto Masnada
Syntynyt: 6. marraskuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Pituus:  181 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  XDS Astana Team
Laji:  maantie
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2012–7/2016:  Team Colpack
Ammattilaisjoukkue(et)
2016 2017–2019 1–8/2020 8/2020−2024   2025–:  Lampre-Merida (harjoittelija) Androni Giocatolli - Sidermec CCC Team Deceuninck–Quick-Step / Quick-Step Alpha Vinyl Team / Soudal-Quick Step XDS Astana Team
Suurimmat voitot
 Italian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Fausto Masnada (s. 6. marraskuuta 1993 Bergamo) on italialainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan mäkisessä maastossa ja etappikilpailuissa.
Masnada aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Lampre-Meridassa syksyllä 2016. Seuraavat kolme vuotta hän edusti Androni Giocatolli - Sidermec -joukkuetta. Kaudella 2020 hän ajoi elokuun puoliväliin saakka CCC Teamissa, kunnes siirtyi Deceuninck–Quick-Stepiin, myöhemmältä nimeltään Soudal-Quick Step. Vuodesta 2025 alkaen hän on edustanut XDS Astana Teamia. Hän voitti Giovanni Rotondoon päättyneen kuudennen etapin Italian ympäriajossa 2019.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Ranskan demokratian unioni

| Ranskan demokratian unioni> Union pour la démocratie française |
| --- | --- |
Perustettu:  1. helmikuuta 1978
Lopetti:  30. marraskuuta 2007
Johto:   Valéry Giscard d'Estaing, Raymond Barre, François Bayrou 
Ideologia:  kristillisdemokratia liberalismi liberaalikonservatismi
Poliittinen kirjo:  keskusta keskusta-oikeisto
Värit:        turkoosi       oranssi 
Kansainväliset jäsenyydet:  – LDR (1979-1994) – EPP-ED (1994-2004) – ALDE (2004-2007)
Kotisivu:  http://udf.org/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ranskan demokratian unioni (ranskaksi: Union pour la démocratie française, UDF) oli Ranskassa keskustaoikeistolainen poliittinen puolue. Se perustettiin vuonna 1978 vaaliliittoumana tukemaan presidentti Valéry Giscard d'Estaingia vuoden 1981 presidentinvaaleissa vastapainoksi gaullistien vallitsevaa poliittista oikeutta Ranskassa. Puolueen nimi valittiin Giscard d'Estaingin vuoden 1976 kirjan, Démocratie française, otsikon vuoksi. Puolue toi yhteen kristillisdemokraatit, liberaalit ja radikaalit ja ei-gaullistiset konservatiivit ja kuvasi itseään sentristiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan demokratian unioni Wikimedia Commonsissa
Frida Hansdotter

| Frida Hansdotter |
| --- | --- |
 Frida Hansdotter vuonna 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Frida Marie Hansdotter Westring
Syntynyt: 13. joulukuuta 1985 (ikä 39) Västerås, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  173 cm
Seura:  Norbergs SLK
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2001-2019
Paras sijoitus:  1.
Voitot:  4
Palkintokorokkeella:  35
 Tietolaatikko päivitetty 14. huhtikuuta 2019 
Aiheesta muualla
www.fridahansdotter.com
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Schladming 2013 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Vail / Beaver Creek 2015 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Schladming 2013 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Sankt Moritz 2017 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Sankt Moritz 2017 | pujottelu |  |
Frida Hansdotter (s. 13. joulukuuta 1985 Västerås) on ruotsalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja pujottelun olympiavoittaja.
Arvokilpailut

Hansdotter sijoittui Val d'Isèren 2009 MM-kilpailuissa ja Vancouverin olympialaisissa 2010 pujottelussa viidenneksitoista. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kahdeksas. Hän kuului Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Ruotsin hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa, sai pujottelussa pronssia ja oli suurpujottelussa viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui pujottelussa viidenneksi ja suurpujottelussa 13:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa pujottelussa ja oli kahdestoista suurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia pujottelussa ja joukkuekilpailussa.
Hansdotter voitti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa pujottelussa viiden sadasosasekunnin erolla Wendy Holdeneriin. Suurpujottelussa hän sijoittui kuudenneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli pujottelussa viides ja suurpujottelussa yhdestoista.
Maailmancup

Hansdotterin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Söldenin suurpujottelussa 23. lokakuuta 2004. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti kaudella 2006–2007 oltuaan kolmastoista Levin pujottelussa. Hansdotter sijoittui maailmancupissa toiseksi Ofterschwangin pujottelussa kaudella 2008–2009, Soldeun pujottelussa kaudella 2011–2012 sekä Åren, Zagrebin, Flachaun ja Mariborin pujotteluissa kaudella 2012–2013. Hän oli kaudella 2012–2013 pujottelucupin kokonaispisteissä neljäs ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenes.
Ensimmäisen voittonsa Hansdotter saavutti Kranjska Goran pujottelussa helmikuussa 2014. Hän sijoittui kaudella 2013–2014 lisäksi toiseksi Courchevelin, Flachaun ja Lenzerheiden pujotteluissa. Pujottelucupissa hän sijoittui toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. Kaudella 2014–2015 Hansdotter voitti Flachaun pujottelun, sijoittui toiseksi Levin, Aspenin ja Meribelin pujotteluissa sekä oli kolmas Åressa. Pujottelucupissa hän sijoittui toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi.
Kaudella 2015–2016 Hansdotter voitti Lienzin pujottelun ja saavutti Aspenin pujotteluissa sijat kaksi ja kolme. Åren pujottelussa hän oli toinen, Flachaun pujotteluissa kolmas ja toinen. Tukholman paripujottelussa hän sijoittui toiseksi ja Sankt Moritzin pujottelussa kolmanneksi. Hän voitti pujottelucupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa viidenneksi. Kaudella 2016–2017 hän oli kolmas Mariborin pujottelussa ja voitti Flachaun pujottelun. Aspenin pujottelussa hän oli kolmas ja pujottelucupin pisteissä neljäs. Kaudella 2017–2018 hän pujotteli Kranjska Gorassa ja Lenzerheidessa toiseksi sekä Lienzissä, Zagrebissa, Flachaussa, Ofterschwangissa ja Åressa kolmanneksi. Hän sijoittui pujottelucupissa kolmanneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi.
Kaudella 2018–2019 Hansdotter sijoittui Killingtonin ja Courchevelin pujotteluissa kolmanneksi. Hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksas ja pujottelucupissa viides.
Hansdotter lopetti uransa alppihiihtäjänä keväällä 2019.
Yksityiselämä

Hansdotterin pikkuserkku on prinssi Daniel. He tapasivat toisensa kasvotusten ensimmäisen kerran Ruotsin Urheilugaalassa vuonna 2019.
Sergio Higuita

| Sergio Higuita |
| --- | --- |
 Sergio Higuita Tour Colombiassa 2020.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sergio Andrés Higuita García
Syntynyt: 1. elokuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Kolumbia
Pyöräilijä
Joukkue:  XDS Astana Team
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2014:  4-72 El servicio de envíos
Ammattilaisjoukkue(et)
2016–2018 1–4/2019 5/2019–2021  2022–2024 2025–:  Team Manzana Postobón Team Euskadi EF Pro Cycling / EF Education–Nippo Bora-Hansgrohe XDS Astana Team
Suurimmat voitot
 Katalonian ympäriajo 2022 Espanjan ympäriajo, etappi  Maantieajon Kolumbian-mestaruus 2020, 2022 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Sergio Andrés Higuita García (s. 1. elokuuta 1997 Medellín) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän edusti kolumbialaista Team Manzana Postobónia 2016–2018, espanjalaista Team Euskadia alkuvuoden 2019 sekä yhdysvaltalaista EF Pro Cycling / EF Education–Nippo -joukkuetta toukokuusta 2019 vuoden 2021 loppuun. Kausilla 2022–2024 hän ajoi saksalaisessa Bora-Hansgrohessa. Vuodesta 2025 alkaen hän on edustanut kazakstanilaista XDS Astana Teamia.
Higuita voitti Becerril de la Sierraan päättyneen 18. etapin Espanjan ympäriajossa 2019. Hän voitti maantieajon Kolumbian-mestaruuden 2020 ja 2022. Hän voitti 2022 Katalonian ympäriajon 16 sekunnin erolla Richard Carapaziin.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Munakata

| Munakata-shi (宗像市) |
| --- | --- |
 Munakatan pyhäkkö
 lippu:  Symboli
 Munakatan sijainti Fukuokan prefektuurissa
 Koordinaatit: 33°48′20″N, 130°32′27″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Fukuokan prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Hiromi Tanii
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  119,67 km²
Väkiluku (2013):  96 454
 – Väestötiheys:  806,0 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kamferipuu, japaninmustamänty
 – Kukka:  Orkidealilja
 – Lintu:  Valkonaamaliitäjä
 – Kala:  Trachurus japonicus
 
 http://www.city.munakata.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Munakata (jap. 宗像市, Munakata-shi) on kaupunki Fukuokan prefektuurissa Kyūshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Fukuokan ja Kita-Kyūshūn suurkaupunkien välimaastossa Genkainmeren rannikolla. Siihen kuuluu useita saaria, merkittävimpinä Ōshima ja rannikolta 60 kilometrin päässä sijaitseva Okinoshima. Munakatassa on 96 454 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 119,67 neliökilometriä.
Munakatan alueen historia liittyy kiinteästi Koreansalmen yli käytyyn kauppaan, jossa Munakata-klaani oli aktiivinen, ja merkittävään Munakatan pyhäkköön. Japanin kuntalaitoksen perustamisen yhteydessä vuonna 1889 syntyi Munakatan piirikunta. Munakatan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 usean piirikunnan kylän yhdistyessä, minkä jälkeen se kehittyi liikenneyhteyksien parantuessa Fukuokan ja Kitakyūshūn nukkumalähiönä ja yliopistopaikkakuntana. Kaupunkioikeudet Munakata sai vuonna 1981. 2000-luvun kuntaliitosten myötä siihen yhdistettiin lisää alueita Munakatan piirikunnasta.
Okinoshiman saari ja kaksi temppelipaikkaa lisättiin vuonna 2017 Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta Okinoshiman pyhä saari ja Munakatan alueen kulttuuriperintö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Munakata Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
| n k Fukuokan prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Asakura  Buzen  Chikugo  Chikushino  Dazaifu  Fukuoka (pääkaupunki)  Fukutsu  Iizuka  Itoshima  Kama  Kasuga  Kita-Kyūshū  Koga  Kurume  Miyama  Miyawaka  Munakata  Nakagawa  Nakama  Nōgata  Ogōri  Ōkawa  Ōmuta  Ōnojō  Tagawa  Ukiha  Yame  Yanagawa  Yukuhashi  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Asakuran piirikunta (Chikuzen · Tōhō) · Chikujōn piirikunta (Chikujō · Kōge · Yoshitomi) · Kahon piirikunta (Keisen) · Kasuyan piirikunta (Hisayama · Kasuya · Sasaguri · Shime · Shingū · Sue · Umi) · Kuraten piirikunta (Kotake · Kurate) · Miin piirikunta (Tachiarai) · Miyakon piirikunta (Kanda · Miyako) · Mizuman piirikunta (Ōki) · Ongan piirikunta (Ashiya · Mizumaki · Okagaki · Onga) · Tagawan piirikunta (Aka · Fukuchi · Itoda · Kawara · Kawasaki · Ōtō · Soeda) · Yamen piirikunta (Hirokawa) |  |
Operaatio Downfall

Operaatio Downfallin suunnitelma kartalla.
Operaatio Downfall oli liittoutuneiden hylkäämä suunnitelma maihinnoususta Japaniin toisen maailmansodan loppuvaiheessa. Operaatio peruutettiin Japanin antauduttua sen jälkeen, kun Hiroshimaan ja Nagasakiin oli pudotettu ydinpommit. Operaatio Downfall oli kaksiosainen muodostuen operaatioista Olympic ja Coronet. Olympic oli tarkoitus aloittaa lokakuussa 1945 tavoitteena miehittää kolmannes Japanin Kyūshūn saaresta ja käyttää sitä juuri vallatun Okinawan ohella keskitysalueena. Myöhemmin keväällä 1946 oli tarkoitus käynnistää Coronet tavoitteena miehittää Kantōn tasanko lähellä Tokiota Honshūlla. Hyökkäystä oli tarkoitus tukea käyttämällä Kyūshūlla sijaitsevia lentotukikohtia.
Japanin maantieteestä johtuen japanilaisille oli pääteltävissä mihin liittoutuneiden maihinnousuyritykset tulisivat todennäköisimmin kohdistumaan, ja he tekivät tarkkoja suunnitelmia ja laskelmia niiden varalle. Arviot mahdollisista tappioista vaihtelivat hyvin suuresti, mutta nousivat kuitenkin vähintään kymmeniintuhansiin ja enimmillään jopa miljooniin riippuen muun muassa siitä, millaiseen vastarintaan japanilaiset siviilit ryhtyisivät.
Hiitolanjoen vesistö

| Hiitolanjoen vesistö  (Suomen päävesistö: 03) |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä, Suomi
Maakunnat:  Karjalan tasavalta, Etelä-Karjala
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Hiitolanjoen vesistö (03)
Vesistöjako:  Hiitolanjoen alue (03.01), Simpelejärven alaosan alue (03.02), Simpelejärven yläosan alue (03.03), Tyrjänjärven−Pieni Rautjärven v−a (03.04), Tyrjänjärven-Pieni Rautjärven v-a (ven.) (03.04 R), Torsanjärven valuma-alue (03.05), Suuri Rautjärven valuma-alue (03.06), Sammallammen valuma-alue (03.07), Sammallammen valuma-alue (ven.) (03.07 R)
Laskujoki:  Hiitolanjoki
Laskupaikka:  Sortavala, Lehmälahti, Laatokka
Koordinaatit:  61°10′26″N, 29°53′13″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  1 415,15 km²  
Järvisyys:  12,46 % 
Alueen pituus:  60 km  
Alueen leveys:  60 km  
Pääuoma:  noin 120 km  
Keskivirtaama:  11,3 m³/s  
 fiJoki laskee Lehmälahden pohjukkaan. 
Hiitolanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 03) on Suomessa Suomen päävesistöalue, joka laskee Hiitolanjokea myöten Laatokkaan. Vesistöalueen pinta-ala on 1 415,15 neliökilometriä, josta 1 029,28 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 385,87 neliökilometriä Karjalan tasavallassa Venäjälle. Valuma-alueeksi ilmoitetaan myös 1 340 km² . Alueen järvisyys on 12,46 %. Eräässä tutkimuksessa on järvisyydeksi ilmoitettu 13,5 % . Joen keskivirtaama on joensuussa 14,7 ³/s.
Yleistä > Vesistön sijainti

Hiitolanjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Hiitolanjoen valuma-alueeseen, jonka pääuoman alaosan Hiitolanjoki muodostaa. Hiitolanoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Hiitolanjoen valuma-alue jää alajuoksullansa lounaassa Vuoksen vesistön ja idässä Laatokkaan laskevien Savijoen eli Titon kanavan ja Kirikko-ojan valuma-alueiden väliin. Hiitolanjoen valuma-alue pohjoisreuna seuraa Toista Salpausselkää. Salpausselän lounaispuolella sijaitsee Vuoksen vesistöalueen eteläosa, luoteispuolella Saimaan Puruveden ja Pihlajaveden alueet ja itäpuolellai Pielisjoki–Pyhäselkä–Orivesi-alue. Venäjän puolella valuma-alueen pohjoisosat rajautuvat idässä vielä Soskuanjoen ja Iijoen valuma-alueisiin. Vesistöalueen koko laajuus on 1 340 neliökilometriä  tai 1 370 kilometriä , ja Suomen puolella se jaetaan seitsemään pienempään valuma-alueeseen tai vesistöalueeseen.
Valuma-alue alkaa lounaassa Pohja-Lankilasta ja päättyy koillisessa Tarnalaan, jolloin se on yli 50 kilometriä leveä. Valuma-alue on Suomen puolella rajan suuntaisesti yhtä leveä, mutta heti Venäjän puolella sen leveys kapenee nopeasti alle puoleen ja pian se on enää 5–10 kilometriä leveä. Alajuoksulla valuma-alue seuraa Hiitolanjokea vaim muutaman kilometrin levyisenä. Suomen puolella valuma-alue ulottuu koko matkaltaan noin 20 kilometriä rajalta.
Yleistä > Vesistöalueen jakovaiheita

Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Hiitolanjoen alue (03.01)
Torsanjärven valuma-alue (03.05)
Simpelejärven alaosan alue (03.02)
Sammallammen valuma-alue (03.07)
Simpelejärven yläosan alue (03.03)
Suuri Rautjärven valuma-alue (03.06)
Tyrjänjärven–Pieni Rautjärven valuma-alue (03.04)
Pääuoma

Valuma-alueen pääuoma on alajuoksulla lyhyen matkaa Asilanjoki (Асиланйоки tai Аилан-йоки, Ailanjoki), sitten Venäjän puolella Kokkolanjoki (Кокколанйоки) eli suomalaisittain useimmiten Hiitolanjoki. Joki virtaa Venäjällä 44 kilometriä ja Suomessa 9 kilometriä . Hiitolanjoen yläpuolista ja pääuomaksi katsottua vesireittiä ei ole esitelty missään lähteessä. Jos pääuomaksi valittaisiin Silamusjoen vesistöreitti, olisi tämän vesistöreitin valuma-alueen pinta-ala on 262 neliökilometriä . Simpelejärven kautta virtaavan vesistöreitin valuma-alueen pinta-ala on 792 neliökilometriä , joten vesistöreitti seuraa järven eri selkiä järven koillisosaan (32 km), josta se jatkuu Joensuunjoen reittiä Venäjän puolelle . Joensuunjoen reitin valuma-alueen pinta-ala on 192 neliökilometriä ja sille vaihtoehtoinen pohjoisesta tuleva Vääräjoen valuma-alueen pinta-ala on 174 neliökilometriä . Joensuunjoen reitillä Joensuunjoki (3 km) alkaa Tyrjänjärvestä (5–6 km), johon laskee Ylä-Tyrjästä alkava venäläinen Haisuanjoki (7 km ). Ylä-Tyrjään (2 km) laskee Pienestä Rautjärvestä alkava Myllyjoki ja ylimpänä sijaitsee lyhyt Palokummunjoki (yhteensä 15 km ). Kartoista Silamusjoesta alkaen mitattu pääuoman yläosan pituus on noin 64 kilometriä, ja joko Hiitolanjoen valuma-alueen pääuoman pituudeksi alle 120 kilometriä.
Pääuoman sivujokia > Hiitolanjoen sivu-uomia

Hiitolanjoen suurimpina sivu-uomina on kaksi sivujokea ja muutamat sivuojat, jotka on lueteltu alla sijaitsevassa taulukossa. Taulukon tietojen lähteet on esitelty taulukon alla ja eritelty riveittäin taulukon oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Pääuoman kohta   | Etäisyys Laatokasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Hiitolanjoki laskee Laatokan itärantaan
| Otrasenoja | Otrasenoja (Отрасеноя) | alajuoksu |  |  |  |  | 6,3,3,3,–,–,– |
| Rihavaaranoja | Rihavaranoja (Рихавараноя) | alajuoksu |  |  |  |  | 6,3,3,3,–,–,– |
| Änäjoki | Enjajoki (Эняйоки) | alajuoksu | 34 | 33 |  | 146 | 6,2,3,2,2,–,2 |
| Murto-oja | Murtooja (Муртоя) | alajuoksu |  |  |  |  | 6,3,3,3,–,–,– |
Suomen ja Venäjän väliseltä rajalta on 44 kilometriä Laatokkaan 
| Korkeamäenoja |  | Lahnanen | 49 | pit |  | 14 | 5,3,3,3,–,–,7 |
| Lohijoki |  | Lahnanen | 50 | pit |  | 10 | 5,3,3,3,–,–,7 |
| Silamusjoki |  | Simpele | 51 | pit |  | 262 | 5,3,3,3,–,–,7 |
Hiitolanjokea on Silamusjoesta vielä 2 kilometriä jäljellä  ja pääuomaa on Hiitolanjoesta vielä  55 kilometriä jäljellä. Pääuomaan kuuluu seuraavana keskijuoksulla sijaitseva Simpelejärvi.
Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta (), 3 = katsottu Internetin karttapalveluista , 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista, 5 = Karttapaikan verkkopalvelu, 6 = katsottu vanhoista suomalaiskartoista , 7 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()
Pääuoman sivujokia > Simpelejärven osuuden laskujoet

Simpelejärvi ja Kivijärvi laskevat tehtaan voimalaitoksen läpi Hiitolanjokeen. Valuma-alueen pääuomaan kuuluva Joensuunjoki on merkitty lihavoidulla nimellä taulukkoon.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Pääuoman kohta   | Etäisyys Laatokasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Simpelejärvi ja Kivijärvi laskevat Hiitolanjokeen, joka laskee 53 kilometrin jälkeen Laatokkaan .
| Lahdenoja |  | Kivijärvi | 55 |  |  | 23 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Peruspohjanjoki |  | Simpelejärvi | 63 |  |  | 54 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Sukkellamminjoki |  | Simpelejärvi | 64 |  |  |  | 5,–,3,5,–,–,– |
| Myllyjoki |  | Simpelejärvi | 71 |  |  | 10 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Romanonjoki |  | Simpelejärvi | 72 |  |  | 18 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Koirajoki |  | Simpelejärvi | 76 |  |  | 10 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Joensuunjoki |  | Simpelejärvi | 85 |  |  | 192 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Siimesoja |  | Simpelejärvi | 87 |  |  |  | 5,–,3,5,–,–,– |
| Majojienjoki |  | Simpelejärvi | 90 |  |  | 46 | 5,–,3,5,–,–,7 |
| Vääräjoki |  | Simpelejärvi | 91 |  |  | 174 | 5,–,3,5,–,–,7 |
Pääuomaa on Joensuunjoella ja sen yläpuolella vielä noin 35 kilometriä.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 3 = katsottu Internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista, 5 = Karttapaikan verkkopalvelu, 6 = katsottu vanhoista suomalaiskartoista , 7 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()
Pääuoman sivujokia > Tyrjänjärven–Pieni Rautjärven valuma-alueen sivu-uomat

Tyrjänjärven–Pieni Rautjärven valuma-alueen pääuomassa on joitakin pieniä sivu-uomia, joita on lueteltu alla olevassa taulukossa. Tietojen lähteet on lueteltu taulukon alla ja niitä on eritelty kunkin sivu-uoman osalta oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Pääuoman kohta   | Etäisyys Laatokasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Joensuunjoki laskee Simpelejärveen, josta on noin 85 kilometriä Laatokkaan.
| Humallamminoja |  | Tyrjänjärvi | 93 | 4 |  |  | 5,–,3,5,5,–,– |
| Myllyoja |  | Haisuanjoki | 99 |  |  |  | 5,–,3,3,–,–,– |
| Malahvinoja | Malahvinjoki (Малахвинйоки) | Haisuanjoki | 101 |  |  |  | 6,3,3,3,–,–,– |
| Rajajoki |  | Ylä-Tyrjä | 102 |  |  |  | 5,–,3,3,–,–,– |
| Koskutjoki | Koskutjoki (Коскутйоки) | Ylä-Tyrjä | 104 | 10 |  | 20 | 5,3,3,3,5,–,7 |
| Kivikkoja |  | Pieni Rautjärvi | 105 |  |  |  | 5,–,3,5,–,–,– |
| Saarenjoki |  | Pieni Rautjärvi | 105 | 2 |  |  | 5,–,3,5,5,–,– |
| Koskenjoki |  | Pieni Rautjärvi | 107 | 6 |  | 15 | 5,–,3,5,5,–,7 |
| Kontionjoki |  | Pieni Rautjärvi | 108 | 4 |  |  | 5,–,3,5,5,–,– |
| Koskutjoki |  | Pieni Rautjärvi | 111 | 5 |  |  | 5,–,3,5,5,–,– |
| Pahansillanjoki |  | Pieni Rautjärvi | 111 |  |  |  | 5,–,3,5,–,–,– |
| Raitilanjoki |  | Palokummunjoki | 113 |  |  |  | 5,–,3,5,–,–,– |
Pääuomaa on Palokummunjoessa Raitilanjoen yläpuolella vielä 5 kilometriä.
Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 3 = katsottu Internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista, 5 = Karttapaikan verkkopalvelu, 6 = katsottu vanhoista suomalaiskartoista , 7 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()
Huomioita

1 2  Pääuoman kulku ja pituuden määritys on päätelty yhdistelemällä eri lähteitä ja mittaamalla osuuksia karttapalveluiden sivustoilta. Päättely on esitetty artikkelin kappaleessa ”Pääuoma”.
↑  Asia katsottu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.