stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eric Froehlich

| Eric Froehlich |
| --- | --- |
 Eric Froehlich vuoden 2005 WSOP-turnauksessa.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  2
WSOP-rahasijat:  12 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  961 974
Päivitetty:  21. kesäkuuta 2008
Eric Froehlich (s. 9. helmikuuta 1984) on yhdysvaltalainen Virginian Springfieldistä kotoisin olevan pokeriammattilainen. Hän on urallaan voittanut kaksi World Series of Poker -turnausta.
Froehlich harrasti nuorena paljon urheilua: koripalloa, baseballia ja amerikkalaista jalkapalloa, mutta loukkaannuttuaan alkoi pelata Magic: The Gathering -peliä. Vuonna 2002 hänet valittiin vuoden pelaajaksi. Pokerin hän aloitti high schoolissa ja 18-vuotiaana nettipokerin. Huhtikuussa 2005 Froehlich keskeytti opintonsa Virginian yliopistossa ja ryhtyi pokeriammattilaiseksi.
Vuonna 2005 Froehlichilla oli mahdollisuus osallistua ensimmäisen kerran WSOP:hen. Heti ensimmäisenä vuotenaan hän voitti rannekkeen 1500 limiitti hold'em -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 303 908 dollaria ja hänestä tuli tuolloin kaikkien aikojen nuorin WSOP-voittaja (ennätyksen rikkoivat sittemmin Jeff Madsen vuonna 2006, Steve Billirakis 2007 ja Annette Obrestad WSOPE:ssa vuonna 2008).
Seuraavana vuonna 2006 Froehlich voitti toisen WSOP-rannekkeensa, nyt 1500 dollarin pot limit omahassa (rebuy-turnaus). Voitosta hän ansaitsi 299 675 dollaria.
Eric Froehlich edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Kesäkuussa 2008 hänen turnausansionsa ylittivät 0,9 miljoonaa dollaria.
WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 2005 | $1,500 Limit Hold'em | 303 908 |
| 2006 | $1,500 Pot Limit Omaha w/ Rebuys | 299 675 |
Aiheesta muualla

Eric Froehlichin sivut Full Tilt Pokerilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Eric Froehlich The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Hunsala

Hunsala on kylä Lopen kunnan eteläosassa Kanta-Hämeessä.
Hunsala sekä naapurikylät Pilpala ja Teväntö ovat Lopen vanhimpia kyliä.
Hunsalan läpi kulki vuodesta 1911 vuoteen 1967 junia Hyvinkään ja Karkkilan välisellä kapearaiteisella yksityisradalla, ja kylässä on siihen liittyvä entinen Hunsalan rautatieasema. Hunsalan työväentalo on vuodelta 1912 ja sen rakentanut työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906.
Vuonna 1923 ensi-iltansa saaneen Erkki Karun elokuvan Nummisuutarit ulkokohtauksia kuvattiin Hunsalan ja Pilpalan kylissä.
Kirjallisuutta

Suorsa, Salli (toim.): Kolmen kylän kirja. Elämää Pilpalan, Hunsalan ja Tevännön kylissä menneistä ajoista nykypäivään, s. 2005.  Pilpalan kylät.  ISBN 952-91-8789-0.
Lopen kylät
Hunsala
Joentaka
Kormu
Launonen
Lopen kirkonkylä
Läyliäinen
Ourajoki
Pilpala
Räyskälä
Sajaniemi
Salonkylä
Teväntö
Topeno
Vojakkala
Huilukuhankeittäjä

| Huilukuhankeittäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kuhankeittäjät Oriolidae
Suku::  Kuhankeittäjät Oriolus
Laji::  brachyrhynchus
Kaksiosainen nimi
 Oriolus brachyrhynchus  (Swainson, 1837) 
Katso myös
   Huilukuhankeittäjä Wikispeciesissä   Huilukuhankeittäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huilukuhankeittäjä (Oriolus brachyrhynchus) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Huilukuhankeittäjää tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hollmén Reuter Sandman

Hollmén Reuter Sandman Arkkitehdit Oy on suomalainen arkkitehtitoimisto, joka on erikoistunut kehittyvien maiden yhteisökeskeiseen ”humanitaariseen arkkitehtuuriin”. Toimisto on suunnitellut kohteita muun muassa Senegaliin, Tansaniaan ja Intiaan. Toimiston kolme perustajaosakasta ovat Saija Hollmén (s. 1970), Jenni Reuter (s. 1972) ja Helena Sandman (s. 1972). Arkkitehtikolmikko toimii kehitysmaissa vuonna 2007 perustamansa yleishyödyllisen Ukumbi-yhdistyksen kautta. Arkkitehtiryhmä sai vuonna 2002 Rakennustietosäätiön nuorille arkkitehdeille jaettavan Reima Pietilä -palkinnon, vuonna 2009 Ukumbi ry sai taiteen valtionpalkinnon, ja vuonna 2016 Hollmén Reuter Sandman kutsuttiin osallistumaan Venetsian 15. arkkitehtuuribiennalen päänäyttelyyn. Ryhmä sai 2012 Asko Avonius -palkinnon.
Hollmén, Reuter ja Sandman valmistuivat arkkitehdeiksi Teknillisestä korkeakoulusta. Heidän läpimurtotyönsä oli vuonna 2001 Senegalin Rufisqueen valmistunut naisten keskus. Se voitti saksalaisen Bauwelt-palkinnon vuonna 2003. Heidän myöhempi toteutunut työnsä on naisten turvakoti Tansanian Moshissa (2015).
Arkkitehtiryhmän ja Ukumbi-yhdistyksen toimintaperiaatteisiin kuuluu köyhyyden lievittäminen arkkitehtuurin keinoin. Yhdistys kerää itse varat työhönsä ja rahoittaa suunnittelun ilman tilaajatahon panosta. Rakennusten kohderyhmänä ovat yhteiskunnassa sivuun jäävät ryhmät, kuten naiset ja lapset. Paikallinen yhteisö pyritään osallistamaan suunnitteluprosessiin eri tavoin, ja tärkeänä aspektina on myös ekologisuus.
Aiheesta muualla

Toimiston verkkosivusto
Ukumbi-yhdistyksen sivusto (englanniksi)
Huilukorppi

| Huilukorppi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Leijut Artamidae
Suku::  Huilukorpit Strepera
Laji::  graculina
Kaksiosainen nimi
 Strepera graculina  (White, 1790) 
Katso myös
   Huilukorppi Wikispeciesissä   Huilukorppi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huilukorppi (Strepera graculina) on leijujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Huilukorppia tavataan Australian itäosissa. Sen on kuvattu olevan runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eat Me, Drink Me

| Eat Me, Drink Me Marilyn Manson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 31.10.2006–26.02.2007 Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 5. toukokuuta 2007
 Tuottaja(t): Marilyn Manson, Tim Skold
 Tyylilaji: alternative metal, goottimetalli
 Kesto: 56.32
 Levy-yhtiö: Interscope
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Marilyn Mansonin muut julkaisut
| Lest We Forget 2004 | Eat Me, Drink Me 2007 | The High End of Low 2009 |
Singlet albumilta Eat Me, Drink Me
 ”Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)” Julkaistu: 17. huhtikuuta 2007  ”Putting Holes in Happiness” Julkaistu: 19. lokakuuta 2007
Eat Me, Drink Me on Marilyn Mansonin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti 5. kesäkuuta 2007.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 9.
Levy kertoo pääosin Marilyn Mansonin avioerosta burleskitanssija Dita Von Teesen kanssa ja Mansonin suhteesta näyttelijätär Evan Rachel Woodiin.[lähde? ]
Kappaleet

If I Was Your Vampire – 5.56
Putting Holes In Happiness – 4.31
The Red Carpet Grave – 4.05
They Said That Hell's Not Hot – 4.17
Just a Car Crash Away – 4.55
Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand) – 5.05
Evidence – 5.19
Are You the Rabbit? – 4.14
Mutilation Is the Most Sincere Form of Flattery – 3.52
You and Me and the Devil Makes 3 – 4.24
Eat Me, Drink Me – 5.40
Kappaleet > Bonuskappaleet

Heart-Shaped Glasses (Inhuman Remix) – 4.07 (kansainvälinen painos)
Heart-Shaped Glasses (Space Cowboy Remix) – 5.24 (Ison-Britannian ja Australian bonuskappale)
Putting Holes in Happiness (Acoustic Version) – 4.10 (Japanin bonuskappale)
Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand) (Penetrate the Canvas Remix) – 4.48 (Best Buy -bonuskappale)
Arvostelut

Entertainment Weekly: B
Imperiumi: 6½/10
Los Angeles Times:
Metacritic: 63/100
Rolling Stone:
Soundi:
Listasijoitukset > Albumi

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2007 | Australian albumilista | 9 |
| 2007 | Itävallan albumilista | 2 |
| 2007 | Belgian (Flanders) albumilista | 19 |
| 2007 | Belgium (Wallonia) albumilista | 9 |
| 2007 | Kanadan albumilista | 8 |
| 2007 | Kroatian albumilista | 7 |
| 2007 | Tšekin albumilista | 12 |
| 2007 | Alankomaiden albumilista | 38 |
| 2007 | Viron albumilista | 1 |
| 2007 | Ranskan albumilista | 5 |
| 2007 | Suomen albumilista | 9 |
| 2007 | Saksan albumilista | 4 |
| 2007 | Kreikan albumilista | 7 |
| 2007 | Irlannin albumilista | 23 |
| 2007 | Italian albumilista | 7 |
| 2007 | Japanin albumilista | 7 |
| 2007 | Korean albumilista | 2 |
| 2007 | Meksikon albumilista | 12 |
| 2007 | Norjan albumilista | 12 |
| 2007 | Uuden-Seelannin albumilista | 18 |
| 2007 | Puolan albumilista | 36 |
| 2007 | Portugalin albumilista | 25 |
| 2007 | Espanjan albumilista | 7 |
| 2007 | Ruotsin albumilista | 10 |
| 2007 | Sveitsin albumilista | 4 |
| 2007 | Turkin albumilista | 1 |
| 2007 | U.S. Billboard 200 | 8 |
| 2007 | UK Album Chart | 8 |
Albumi on myynyt 535 000 kappaletta 15. kesäkuuta 2007 mennessä
6. syyskuuta 2007 mennessä, albumi oli myynyt 211 168 kappaletta Yhdysvalloissa.
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | U.S. Modern Rock Tracks | 1 |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | U.S. Mainstream Rock Tracks | 2 |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | UK Singles Chart | 19 |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | Ruotsin singlelista | 27 |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | Itävallan singlelista | 41 |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | Irlannin singlelista | 46 |
| 2007 | "Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)" | Saksan singlelista | 49 |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Ericka Bareigts

Ericka Bareigts
Paule Ericka Bareigts, o.s. Couderc, (s. 16. huhtikuuta 1967 Saint-Denis de la Réunion, Réunion, Ranskan merentakainen hallintoalue) on ranskalainen poliitikko, ministeri, Ranskan kansalliskokouksen jäsen ja myös alue- ja paikallispoliitikko.
Elämäkerta > Perhe ja lapsuus

Ericka Bareigtsin isänpuoleiset esi-isät olivat tulleet siirtolaisina Korsikasta, ja hänen äitinsä oli puolestaan alkuperältään madagaskarilainen. Isä oli kansakoulun opettaja ja kotoisin  hyvin vaatimattomasta viljelijäperheestä. Kun Ericka oli syntyisin Reunionin Saint-Denisistä, niin hän kasvoi Madagaskarilla Sakayn enklaavissa, jonka Reunionilta siirtolaiset olivat perustaneet.
Hänen omassa perheessään on kaksi tytärtä ja hänen aviomiehensä toimii vanhainkodin johtajana.
Elämäkerta > Opinnot

Bareigts opiskeli Réunionin yliopistossa kaksivuotisen lakitieteen tutkinnon vuonna 1980. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Pariisissa Paris 1 Panthéon-Sorbonnen yliopistossa ja suoritti maisterin tutkinnon liikejuridiikassa. Tämän jälkeen hän lähti Lontooseen, jossa hän paransi englannin kielen taitoaan mutta palasi Reunionille, jossa hän suoritti vuonna 1992 uudelleen maisterin tutkinnon.
Huilukorpit

| Huilukorpit |
| --- | --- |
 Huilukorppi (Strepera graculina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Leijut Artamidae
Suku::  Huilukorpit Strepera  Lesson, 1830
Katso myös
   Huilukorpit Wikispeciesissä   Huilukorpit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huilukorpit (Strepera) on leijujen heimoon kuuluva lintusuku.
Huilukorppeihin (Strepera) kuuluvia lajeja

Huilukorppi (Strepera graculina)
Nokihuilukorppi (Strepera versicolor)
Tasmanianhuilukorppi (Strepera fuliginosa)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Strepera (englanniksi)
Evan Lysacek

| Evan Lysacek |
| --- | --- |
 Lysacek MM-kisojen palkintojenjaossa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Taitoluistelija
Pituus:  188 cm
Valmentaja(t):  Frank Carroll
Entiset valmentajat:  V. Kudriavtsev M. J.-Athey D. Stoery
Koreografi(t):  Lori Nichol
Luisteluseura:  DuPage Figure Skating Club
Aloittanut:  1994
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  257,67 Olympialaiset 2010
Lyhytohjelma:  90,30 Olympialaiset 2010
Vapaaohjelma:  167,37 Olympialaiset 2010
Aiheesta muualla
www.evanlysacek.com
Evan Frank Lysacek (s. 4. kesäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti yksinluistelun maailmanmestaruuden vuonna 2009 sekä MM-pronssia vuosina 2005 ja 2006. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 hän voitti olympiakultaa.
Parhaat saavutukset

| Kilpailu | 2000–2001 | 2001–2002 | 2002–2003 | 2003–2004 | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 | 2009–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset |  |  |  |  |  | 4. |  |  |  | 1. |
| MM |  |  |  |  | 3. | 3. | 5. |  | 1. |  |
| Junioreiden MM | 2. |  | 2. | 2. |  |  |  |  |  |  |
| Neljä maanosaa |  |  | 10. | 3. | 1. |  | 1. | 3. | 2. |  |
| Grand Prix Final |  |  |  |  |  |  |  | 3. |  |  |
| Yhdysvaltain mestaruus | 12. | 12. | 7. | 5. | 3. | 2. | 1. | 1. | 3. | 2. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Evan Lysacek Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Miesten yksinluistelun olympiavoittajat
1908: Ulrich Salchow
– 1920: Gillis Grafström
– 1924: Gillis Grafström
– 1928: Gillis Grafström
– 1932: Karl Schäfer
– 1936: Karl Schäfer
– 1948: Dick Button
– 1952: Dick Button
– 1956: Hayes Alan Jenkins
– 1960: David Jenkins
– 1964: Manfred Schnelldorfer
– 1968: Wolfgang Schwarz
– 1972: Ondrej Nepela
– 1976: John Curry
– 1980: Robin Cousins
– 1984: Scott Hamilton
– 1988: Brian Boitano
– 1992: Viktor Petrenko
– 1994: Aleksei Urmanov
– 1998: Ilja Kulik
– 2002: Aleksei Jagudin
– 2006: Jevgeni Pljuštšenko
– 2010: Evan Lysacek
– 2014: Yuzuru Hanyū
– 2018: Yuzuru Hanyū
– 2022: Nathan Chen
Evan Jager

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Evan Jager Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017. |  Evan Jager Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017. |  Evan Jager Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | 3000 metrin estejuoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2017 | 3000 metrin estejuoksu |  |
Evan Jager (s. 8. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija. Jagerin päämatka on 3 000 metrin estejuoksu.
Jager sijoittui 1 500 metrin juoksussa kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui alkuerissä 5 000 metrin juoksussa.
Vuonna 2012 Jager siirtyi 3 000 metrin estejuoksuun ja juoksi ensimmäisen estekilpailunsa 19. huhtikuuta aikaan 8.26,14. Kesäkuun lopussa hän voitti maansa mestaruuden tuloksella 8.17,40. Viidennessä estekisassaan Monacossa 20. heinäkuuta hän juoksi Pohjois-Amerikan ennätyksen 8.06,81. Lontoon olympialaisissa Jager sijoittui kuudenneksi ajalla 8.23,87 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 viidenneksi ajalla 8.08,67. Hän paransi Pohjois-Amerikan ennätystään aikaan 8.04,71 Brysselissä 5. syyskuuta 2014 ja Pariisissa 4. heinäkuuta 2015 aikaan 8.00,45, vaikka kaatui viimeisellä esteellä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 8.15,47. Rion olympialaisissa 2016 Jager otti hopeaa ajalla 8.04,28. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia ajalla 8.15,53. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi.
Jager on voittanut Yhdysvaltain mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 2012–2018.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 metrin juoksu: 3.32,97 (2015)
Mailin juoksu: 3.53,33 (2014)
2 000 metrin juoksu: 5.11,42 (2020)
3 000 metrin juoksu: 7.35,16 (2012)
5 000 metrin juoksu: 13.02,40 (2013)
3 000 metrin estejuoksu: 8.00,45 (2015) Yhdysvaltain ennätys
Mailin juoksu: 3.55,25 (2015)
2 000 metrin juoksu: 4.57,56 (2014)
3 000 metrin juoksu: 7.38,25 (2020)
2 mailin juoksu: 8.14,95 (2013)
5 000 metrin juoksu: 13.13,23 (2022)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Evan Jager Wikimedia Commonsissa
Hongkongin hallintojohtaja

| Hongkongin erityishallintoalueen hallintojohtaja |
| --- | --- |
 香港特別行政區行政長官 Chief Executive of Hong Kong
 
 
 Nykyinen John Lee 1. heinäkuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  Government House
Kauden pituus:  5 vuotta, uusittavissa kerran
Perustettu:  1. heinäkuuta 1997
Ensimmäinen:  Tung Chee-hwa
Palkka:  672 000 USD
Kotisivut:  www.ceo.gov.hk/eng/
Hongkongin erityishallintoalueen hallintojohtaja (kiin.: 香港特別行政區行政長官; Jyutping: Hoeng1gong2 Dak6bit6 Hang4zing3keoi1 Hang4zing3 Zoeng2gun1; pinyin: Xiānggǎng Tèbié Xíngzhèngqū Xíngzhèng Zhǎngguān, engl. Chief Executive of the Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China) on Hongkongin hallituksen johtaja ja edustaja. Virka perustettiin korvaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan monarkian edustaman Hongkongin kuvernöörin, kun Hongkong luovutettiin Kiinan kansantasavallalle 1. heinäkuuta 1997.
Vaalilautakunta päättää ehdokkaat, ja Kiinan kansantasavallan keskushallinto nimittää ehdokkaista hallintojohtajan.
Hallintojohtaja toimii myös automaattisesti kahdeksan hongkongilaisen julkisen yliopiston kanslerina. Vuonna 2021 hallintojohtajan palkkio on 672 000 dollaria vuodessa.
Government House, eli hallintojohtajan virka-asunto
Hallintojohtajat

Tung Chee-hwa (1997–2005)
Donald Tsang (2005–2012)
Leung Chun-ying (2012–2017)
Carrie Lam (2017–2022)
John Lee (2022–)
Erick Mombaerts

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. huhtikuuta 1955 (ikä 69)
Syntymäpaikka: Chantecoq, Loiret, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1975–1978 |  US Nœux |  |  |
| 1978–1984 |  Montluçon |  |  |
Valmennusura
1986–1987:  Paris SG II
1987–1988:  Paris SG
1988–1989:  Paris SG U23
1989–1990:  Guingamp
1990–1992:  Cannes (apuv.)
1992–1994:  Cannes
1999–2000:  Toulouse (apuv.)
2000–2001:  Toulouse (juniorit)
2001–2006:  Toulouse
2007–2008:  Ranska U18
2008–2012:  Ranska U21
2012–2014:  Le Havre
2014–2017:  Yokohama F. Marinos
2019–2020:  Melbourne City

Erick Mombaerts (s. 21. huhtikuuta 1955) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura

Hän sai lokakuun puolivälissä 2012 potkut Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan tehtävästä.  Tammikuussa 2013 Mombaerts palasi seuravalmentajaksi Le Havren peräsimessä. Mombaertsin johdolla seura sijoittui kauden 2012/13 päätteeksi Ligue 2:ssa kuudenneksi. Kausi 2013/14 sujui odotuksiin nähden heikkomin ja Le Havre jäi kauas nousuun oikeuttavista sijoista ollen 12:ta.
Joulukuussa 2014 Mombaerts jätti Le Havren ja siirtyi Japanin J. Leaguessa pelaavan Yokohama F. Marinosin peräsimeen.  Mombaertsin johdolla Marinos sijoittui parhaimmillaan J. Leaguessa viidenneksi kaudella 2017. Samaisella kaudella joukkue eteni Emperor's Cupin finaaliin, jossa kuitenkin hävisi Cerezo Osakalle. Kauden jälkeen Mombaerts jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana.
Kesäkuussa 2019 Mombaerts allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Australian A-Leaguen Melbourne Cityn kanssa. Syksyllä 2019 Mombaertsin suojatit kärsivät 4–0 tappion Adelaide Unitedille FFA Cupin finaalissa. Kaudella 2019/20 Mombaerts luotsasi Melbournen A-Leaguen runkosarjassa toiseksi. Mestaruuspudotuspeleissä Melbourne eteni loppuotteluun, jossa se kuitenkin hävisi Sydney FC:lle 1–0. Ranskalaisvalmentaja jätti seuran syyskuussa 2020.
Meriitit

Coupe Gambardella: 1989
Ligue 2: 2003
UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 2:ssa: 2003
Hämeen poliisilaitos

Hämeen poliisilaitoksen toiminta-alue
Hämeen poliisilaitos muodostettiin 1. tammikuuta 2014 yhdistämällä Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen poliisilaitokset sekä Liikkuvan poliisin Lahden ja Hämeenlinnan toimipisteet. Hämeen poliisilaitos vastaa poliisitoiminnasta 22 kunnan alueella Kanta- ja Päijät-Hämeen maakunnissa. Pääpoliisiasema sijaitsee Lahdessa entisen Lahden varuskunnan alueella 1973 rakennetussa entisessä ruokalassa   ja poliisiasemat Orimattilassa, Heinolassa, Hämeenlinnassa, Riihimäellä ja Forssassa. Poliisilaitoksella työskentelee noin 560 henkilöä, joista on poliiseja noin 460.
Hämeen poliisilaitos huolehtii yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitämisestä, poliisin hälytyspalveluista, rikosten ennalta estämisestä, selvittämisestä, tutkinnasta ja syyteharkintaan saattamisesta, poliisin lupahallinnosta sekä muista paikallispoliisille kuuluvista tehtävistä toimialueellaan.
Aiheesta muualla

Hämeen poliisilaitoksen verkkosivut
Suomen poliisilaitokset
Hämeen lääninhallituksen talo

Lääninhallituksen talon pääjulkisivua torille päin.
Hämeen lääninhallituksen talo on vuonna 1834 valmistunut uusklassistinen hallintorakennus Hämeenlinnassa Hallituskadulla Kauppatorin laidalla. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Carl Ludvig Engel Hämeen lääninhallituksen käyttöön. Nykyisin siinä on Etelä-Suomen aluehallintoviraston toimitiloja, mutta viraston päätoimipaikka sijaitsee saman tontin toisella laidalla Birger Jaarlin kadulla 1960-luvulla lääninhallitukselle valmistuneessa lisärakennuksessa.
Historia

Vuonna 1634 Suomeen perustettiin neljä maaherrakuntaa, joista Uudenmaan ja Hämeen maaherrakunta, myöhemmin Uudenmaan ja Hämeen lääni, oli yksi. Maaherran asuinpaikka oli Hämeen linnassa, jonka viereen Pietari Brahe vuonna 1639 perusti Hämeenlinnan kaupungin. Kaupunki ei oikein menestynyt ja maaherran asuinpaikaksi tuli Helsinki vuosiksi 1648–1776. Uudenmaan ja Hämeen lääninhallitus siirtyi läänin keskelle Hämeenlinnaan vuonna 1776 ja takaisin Helsinkiin vuonna 1827.
5. huhtikuuta 1831 hyväksytyssä uudessa läänijaossa Hämeen läänistä oli erotettu erillinen Uudenmaan lääni. Jäljelle jääneen Hämeen läänin maaherran istuin oli Hämeenlinnassa. Lääninhallituksen talo valmistui maaherran istuinta ja lääninhallitusta varten vuonna 1834. Tästä eteenpäin Hämeenlinna on ollut hallintokaupunkina; ensin yli 160 vuotta Hämeen läänin ja vuosina 1997–2009 lyhytikäisen Etelä-Suomen läänin pääkaupunkina. Vuodesta 2010 eteenpäin Etelä-Suomen aluehallintoviraston päätoimipaikka on sijainnut Hämeenlinnassa. Lääninhallituksen talo on koko käyttöikänsä ajan ollut kulloisenkin hallintoelimen käytössä.
Vuonna 1863 keisari Aleksanteri II allekirjoitti rakennuksessa suomen ja ruotsin kielten yhdenvertaisuutta koskevan kielireskriptin.