stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmari Vartiainen
Henkilöhistoria ja ammattiura

Vartiaisen vanhemmat olivat työmestari Vihtori Vartiainen ja Edla Maria Hellstén ja puoliso vuodesta 1932 Elli Ester Seppänen. Hänen veljiään olivat Armas Vartiainen ja Osmo Vartiainen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1924 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1931. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1934. Vartiainen oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1940–1950 ja professori vuosina 1950–1970. Vuodesta 1961 hän oli samalla Helsingin yliopistollisen keskussairaalan johtajaylilääkäri. Sotilasarvoltaan Vartiainen oli lääkintäeverstiluutnantti (1943). Vartiainen oli myös Lääkintöhallituksen sotavammasairaalaosaston päällikkö 1944–1947 ja lääketehdas Orionin hallintoneuvoston puheenjohtaja 1971–1976.
Julkaisuja

Über die Ausscheidung der Salicylsäure im Harn : sowie eine neue Methode zur Bestimmung der Totalsalicylsäure im Harn, Tekijä, 1934. Väitöskirja.
Magenkrebs und perniziöse Anämie bei demselben Kranken, s.n., 1936.
Über den Kreatin-Kreatininstoffwechsel bei Dystrophia musculorum progressiva sowie über die Behandlung der Krankheit vermittels Glykokoll, s.n., 1937.
& Kallas Wichmann. Über die Wirksamkeit einiger Adrenalinpräparate s.n., 1938.
Sairaanhoitajattarien oppikirja. (farmakologia)  2, Lääkeaineoppi : Sairaanhoitajatarjärjestöjen oppikirjakomitean julkaisema ; Ilmari Vartiainen. WSOY, 1940.
Siirtoväen käsikirja, toim. Ilmari Vartiainen. Kaski-kirja, 1945.
Clinical significance of blood catalase, Duodecim, 1947. - (Annales medicinae internae Fenniae. ISSN 0365-4427; 36, 3).
Lääkeaineoppi (farmakologia), WSOY, 1949.
& Lasse Jaakkola. Lomakirja : lomanviettäjän ABC-kirja, toim. Lasse Jaakkola, Ilmari Vartiainen. Mantereen kirja, 1949.
Mainostajan T-opas, toim. Sakari Lappi-Seppälä, Martti Liukas, Ilmari Vartiainen. Mantereen kirja, 1949.
Helsingin yliopiston II sisätautien klinikan julkaisuja 1944-1953, toim. Ilmari Vartiainen. Helsingin yliopiston II sisätautien klinikka, 1954.
Lääkeaineoppi : (farmakologia), WSOY, 1954. (10. p. 1968, osa Sairaanhoitajien koulutussäätiön julkaisuja.)
Helsingin yliopiston Toisen sisätautien klinikan julkaisuja 1954-1958, toim. Ilmari Vartiainen. Helsingin yliopisto, 1959
Vartiaisten viesti. 1964, toim. Ilmari Vartiainen. Vartiaiset ry, 1964.
How I Live Now

| How I Live Now |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kevin Macdonald
Käsikirjoittaja:   Jeremy Brock  Penelope Skinner  Tony Grisoni 
Perustuu:  Meg Rosoffin saman nimiseen romaaniin, julkaistu suomeksi nimellä Poikkeustila.
Tuottaja:   Andrew Ruhemann  John Battsek  Charles Steel  Alasdair Flind 
Säveltäjä:  Jon Hopkins
Kuvaaja:   Franz Lustig  Mark Milsome  John Lee 
Leikkaaja:  Jinx Godfrey
Erikoistehosteet:   Simon Hughes  Sandra Chocholska 
Pääosat:   Saoirse Ronan  George MacKay  Tom Holland  Anna Chancellor 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   Cowboy Films  Passion Pictures 
Levittäjä:  Entertainment One Films Netflix Hulu
Ensi-ilta:  4. lokakuuta 2013 
Kesto:  101 min 
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
How I live now on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut kanadalais-brittiläinen romanttinen scifielokuva, joka perustuu Meg Rosoffin saman nimiseen menestys romaaniin (julkaistu suomeksi nimellä Poikkeustila). New Yorkilainen teini, Daisy (Saoirse Ronan) lähetetään viettämään kesää sukulaisten luo Englannin maaseudulle. Kesän viettäminen kuitenkin katkeaa ikävällä tavalla.
Juoni

New Yorkissa asuva 16-vuotias teini, Daisy (Saoirse Ronan) lähetetään viettämään kesää Englannin maaseudulle siellä asuvien sukulaistensa luokse. Häntä vastaan Heathrow’n lentoasemalle tulevat hänen serkkunsa Isaac (Tom Holland) ja Tomin pikkusisar Piper (Harley Bird). Hän kuitenkin suhtautuu heihin jurosti. Heidän vanhemmasta veljenstään Edmondista (George MacKay) hän on kuitenkin vastahakoisen kiinnostunut. Hänen tätinsä Penn (Anna Chancellor) joutuu olemaan lähes jatkuvasti Genevessä meneillään olevissa kansainvälisissä rauhanneuvotteluissa ja television uutissa raportoidaan jatkuvasti pommituksista mantereella.
Vähitellen Daisy oppii tuntemaan serkkunsa ja heidän ystävänsä Joen (Danny McEvoy), joiden kanssa hän viettää aikaa vaeltamalla maaseudulla ja uiden läheisessä järvessä. Idyllisessä ympäristössä Daisy ja Edmond rakastuvat, mutta äkkiä kaikki muuttuu ja he kuulevat kaukaisen jyrinän jonka jälkeen tulee lumisateen tapainen tuhkasade. Lontoossa on räjähtänyt ydinpommi joka tuhoaa sen, kolmas maailmansota alkaa ja maahan julistetaan sotatilalaki. Daisy ja hänen serkkunsa joutuvat Lontooseen työleirille.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saoirse Ronan  | … |  Daisy   |
|  George MacKay  | … |  Eddie   |
|  Tom Holland  | … |  Isaac   |
|  Harley Bird  | … |  Piper   |
|  Anna Chancellor  | … |  täti Penn   |
|  Danny McEvoy  | … |  Joe   |
|  Jonathan Rugman  | … |  uutistoimittaja   |
|  Corey Johnson  | … |  konsulivirkailija   |
|  Darren Morfitt  | … |  kersantti   |
|  Stella Gonet  | … |  rouva McEvoy   |
|  Des McAleer  | … |  majuri McEvoy   |
Lähde:
Aiheesta muualla

How I Live Now Trailer 1 (2013) – Saoirse Ronan Movie HD Movieclips Coming Soon / Youtube.  10.8.2013. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)
Kenny, Glenn: How I Live Now Roger Ebert.  8.11.2013. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)
Bradshaw, Peter: How I Live Now – review The Guardian.  3.10.2013. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)
Kevin Macdonald’s big-screen adaptation of the young adult novel by Meg Rosoff, starring Saoirse Ronan and George MacKay Film4 Archive. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)
Innsbrucker Platzin rautatieasema

Metroaseman sisäänkäynti.
Innsbrucker Platzin rautatieasema on rautatieasema Berliinissä samannimisen aukion laidalla. Asemalla pysähtyvät S-Bahnin itä–länsi-suunnassa kulkevan kehäradan linjat S41/S42, S45 ja S46, ja aseman yhteydessä olevalla metroasemalla pysähtyy U-Bahnin pohjois–etelä-suuntainen linja U4.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Rathaus Schöneberg | U4 | Seuraava asema: – |
Ihosarvi

Ihosarvi oikeassa korvassa
Ihosarvi (lat. cornu cutaneum) on paksun keratiinin peittämä kova ihon kasvain, joka muistuttaa ulkoasultaan sarvea. Se voi liittyä moniin erilaisiin taustalla oleviin ihosairauksiin. Ihosarvi kehittyy usein aurinkokeratoosin päälle, mutta saattaa kehittyä myös syylän, rasvaluomen tai karsinooman päälle.
Ihosarven ilmaantuvuus on huipussaan 60–70 ikävuoden välillä. Ihosarvet ovat yhtä yleisiä miehillä ja naisilla, mutta miehillä pahanlaatuisen aiheuttajan riski on korkeampi. Ihosarvet ovat yleensä yksittäisiä, mutta niitä voi esiintyä myös samanaikaisesti useita. Ne ilmaantuvat tavallisimmin auringolle altistuville alueille, erityisesti päähän, korviin, käsiin ja kyynärvarsiin. Ihosarvia tavataan myös rintakehässä, kaulassa, olkapäässä ja siittimessä. Yleensä kyseiset kasvaimet eivät aiheuta erityisiä oireita. Kivuliaisuus ja muutoksen suuri koko kuuluvat levyepiteelikarsinooman todennäköisyyttä lisääviin tekijöihin.
Suurin kuvattu ihosarvi oli 25 senttimetrin pituinen. Se todettiin 76-vuotiaalla pariisilaisella naisella 1800-luvulla.
Ihra

Ihra on sian sisäelinten ympärisltä ja vatsasta irroitettua rasvakudosta. Ihra on maultaan neutraalimpaa  kuin silava.
Puhdas ihra on valkoista, maultaan ja tuoksultaan miellyttävää sekä rakenteeltaan voidemaista, mutta rakeista. Sen sulamispiste on 34–48 astetta ja jähmettymispiste 26–30 astetta. Nautaeläimen vastaavia elinrasvoja nimitetään taliksi
Ihraksi kutsutaan teurastetun sian ruhosta irrotettuja munuais- ja vatsaihroja sekä suolista irrotettavia suoliliepeen ja vatsapaidan rasvakudosta. Munuais- ja vatsaihrat soveltuvat raaka-aineeksi lihavalmisteisiin, ja suoliliepeen ja vatsapaidan rasvakudosta käytetään sulatetun ihran eli laardin lähtöaineena.  Parasta ihraa saadaan selkäsilavasta ja munuaisten ympärillä olevasta rasvakudoksesta. Sian ruokinnalla voidaan vaikuttaa siihen, kuinka jäykkää tai pehmeää ihra on, sillä se määräytyy glyseridien rasvahappokoostumuksen mukaan. Keskimäärin ihra sisältää tyydyttämättömiä rasvahappoja 59 painoprosenttia ja tyydyttyneitä rasvahappoja 41 painoprosenttia. Ihran tyydyttämättömät rasvahapot ovat pääosin oleiinihappoa ja tyydyttyneet pääasiassa palmitiini- ja steariinihappoa.
Bentsoe-ihra on ihraa, jonka säilyvyyttä on parannettu lisäämällä siihen jauhettua bentsoehartsia. Sitä on käytetty voiteiden perusaineena.
Aiemmin ihraksi on nimitetty muidenkin eläinten kuin sian rasvakudoksia. Nautaeläinten ihran sulamispiste on 43–45 astetta ja valaan ihran 46–48 astetta. Valaan ihra on kovaa ja haurasta rasvaa, joka eltaantuu helposti.
Innsbruckin olympialaiset

Innsbruck on isännöinyt talviolympialaisia kahdesti:
talviolympialaiset 1964
talviolympialaiset 1976
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Innsbruckin olympialaiset”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iso-Näkiäinen

| Iso-Näkiäinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°53′08″N, 23°46′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jänhijoen valuma-alue (35.97)
Laskujoki:  oja Hylönjärveen 
Järvinumero:  35.973.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,1 m 
Rantaviiva:  1,076 km 
Pinta-ala:  0,05357 km² 
 fiIso-Näkiäinen 
Iso-Näkiäinen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee useita suo-ojia. Yksi näistä on yhteydessä viereisiin Pikku-Näkiäiseen ja Sammakkolammiin. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 750 metriä pitkä laskuoja Hylönjärveen.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsämaata, joka on soistunutta. Rannoilla ei ole rakennuksia, mutta neljällä viereisellä metsäisellä mäellä niitä on kymmenkunta. Lähin tie on sadan metrin päässä oleva metsäautotie.
Innilän kartano

Innilän kartano sijaitsee Lempäälässä Mäyhäjärven pohjoispäässä.
Historiaa

Nykyisellä paikallaan kartano on ollut 1600-luvulta lähtien, mutta sen omistajia tunnetaan jo vuodesta 1540 lähtien. Innilä on Lempäälän kartanoista vanhin. Sen perusti 1620-luvulla ratsumestari Kristoffer Danielsson Floor, mutta talon oli omistanut jo hänen isänsä Daniel Hansson. Innilä oli pitkään 1700- ja 1800-luvuilla naapuriensa Lastusten ja Sotavallan kartanoiden kanssa samoilla omistajilla. Kartanon pitkäaikaisin omistajasuku on ollut von Pfaler. 1880-luvulla Innilän omisti lyhyehkön ajan vapaaherra  Carl Otto Alexander Munck ja siellä syntyi 1886 Ruth Munck eli Schwester Ruth. Innilässä asui pikkupoikana myös kansanedustaja ja pormestari Väinö Hakkila, jonka isä omisti kartanon myös lyhyehkön ajan 1800-luvun lopulla.
Päärakennus on vuodelta 1945, edellinen paloi Suomen sisällissodan taisteluissa huhtikuussa 1918. Pihapiirissä on vuodelta 1904 peräisin olevat hirsinen luhtiaitta ja tiilestä rakennettu tallirakennus sekä 1900-luvun alussa rakennettu työväen asuinrakennus.
Innilän osti 1909 maanviljelijä ja kansanedustaja Väinö Pastell ja hänen suvullaan kartano on edelleen. Innilä on nykyisinkin huomattava maanviljely- ja karjatila.
How Hard It Is

| How Hard It Is Big Brother and the Holding Company |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Roscoe, Roy Segel
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, blues rock
 Kesto: 37.16
 Levy-yhtiö: Columbia
Big Brother and the Holding Companyn muut julkaisut
| Be a Brother 1970 | How Hard It Is 1971 | Cheaper Thrills 1984 |
How Hard It Is on Big Brother and the Holding Companyn levy vuodelta 1971.
Kappaleet > A-puoli

How Hard It Is – 4.21 (säv. David Getz, Sam Andrew)
You've Been Talkin' 'Bout Me, Baby – 3.27 (säv. Ray Rivera)
House On Fire – 3.56 (säv. David Getz, L. Rappaport)
Black Widow Spider – 3.32 (säv. Sam Andrew)
Last Band On Side One – 1.57 (säv. Roscoe, Sam Andrew)
Kappaleet > B-puoli

Nu Boogaloo Jam – 3.24 (säv. Dan Nudelman, Sam Andrew)
Maui  – 3.27 (säv. Roscoe, Sam Andrew)
Shine On – 5.25 (säv. Dave Getz, Peter Albin, Sam Andrew)
Buried Alive In The Blues – 3.59 (säv. Nick Gravenites)
Promise Her Anything But Give Her Arpeggio – 3.55 (säv. David Schallock)
Kokoonpano

Sam Andrew – kitara, laulu
David Schallock – kitara
Mike Finnegan – laulu, kosketinsoittimet
James Gurley – basso
Peter Albin – kitara, basso
David Getz – rummut, lyömäsoittimet, piano
Kathi McDonald – laulu
Nick Gravenites – laulu
Arviot

Allmusic:
InnoTrans

Kroatialainen juna InnoTrans-messuilla 2016.
InnoTrans-messut ovat maailman suurimmat rautatieteollisuuden messut, johon vuonna 2018 osallistui 137 391 messuvierasta ja 3 062 näytteilleasettajaa 61 eri maasta . Messutapahtuma järjestetään joka toinen vuosi Berliinin messualueella, jossa on normaalilevyisiä raiteita kiskokaluston esittelyä varten. Messujen jälkeisenä viikonloppuna yleisö voi tutustua näytteillä olevaan kiskokalustoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta InnoTrans Wikimedia Commonsissa
InnoTrans messujen virallinen kotisivu
Berliinin messualueen (saks. Messegelände) virallinen kotisivu
Innlandetin kirkko

| Innlandetin kirkko Innlandet kirke |
| --- | --- |
Sijainti:  Hadsel, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1992
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Innlandetin kirkko (norj. Innlandet kirke) on Hadselin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Innlandetin kirkko Wikimedia Commonsissa
How Far to Asgaard

| How Far to Asgaard Týr |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Týr
 Tyylilaji: Viking metal, Folk metal
 Kesto: 73.38
 Levy-yhtiö: Tutl
Týrin muut julkaisut
| Týr Demo 2000 | How Far to Asgaard 2002 | Eric the Red 2003 |
How Far to Asgaard on färsaarelaisen viking/folk metal -yhtye Týrin ensimmäinen täyspitkä albumi. Sen julkaisi tammikuussa 2002 niin ikään färsaarelainen levy-yhtiö Tutl.
Kappaleet

Hail to the Hammer – 4.34
Excavation – 6.42
The Rune – 6.42
Ten Wild Dogs – 6.51
God of War – 7.08
Sand in the Wind – 6.24
Ormurin Langi – 5.50
How Far to Asgaard – 29.27
Vuonna 2008 albumista julkaistiin toinen painos, joka sisälsi uuden kansitaiteen lisäksi kaksi bonuskappaletta; nimiltään "Ólavur Riddararós" ja "Stýrisvølurin", joilla laulajana toimi Allen Streymoy. Tässä vaiheessa yhtyeen levy-yhtiö oli jo Napalm Records.
Kokoonpano

Pól Arni Holm – laulu
Heri Joensen – kitara
Gunnar H. Thomsen – basso
Kári Streymoy – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

How Far to Asgaard Discogsissa. (englanniksi)
Albumi How Far to Asgaard Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Týr
| --- | --- |
Diskografia:   How Far to Asgaard  Eric the Red  Ragnarok  Land  By the Light of the Northern Star  The Lay of Thrym  Valkyrja  Hel  Battle Ballads
Innis & Gunn

Innis & Gunn Original.
Innis & Gunn on skotlantilainen panimo. Se tunnetaan oluestaan Innis & Gunn Oak Aged Beer (6,6 t-%), joka on tammitynnyrissä kypsytetty ale. Innis & Gunnia myydään Yhdistyneen kuningaskunnan lisäksi Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Panimo on valmistanut myös muita oluita.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Ime Udoka

| Ime Udoka |
| --- | --- |
 Udoka vuonna 2021.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ime Sunday Udoka
Syntynyt: 9. elokuuta 1977 (ikä 47) Portland, Oregon, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat    Nigeria
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  198 cm
Paino:  97 kg
NBA-varaus:  ei varattu 2000
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1997–1998 1999–2000:  San Franciscon yliopisto Portlandin valtionyliopisto
Seurajoukkueet
2000–2001 2001 2002–2003 2003 2003–2004 2004 2004 2004 2005 2005–2006 2006 2006–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2011 2012:  Fargo-Moorhead Beez Independiente North Charleston Lowgators Jackson Wildcats Charleston Lowgators Los Angeles Lakers Charleston Lowgators CB Gran Canaria JA Vichy Fort Worth Flyers New York Knicks Portland Trail Blazers San Antonio Spurs Sacramento Kings San Antonio Spurs CB Murcia
Maajoukkueet
:   Nigeria
Valmennusura
2012–2019 2021–:  San Antonio Spurs (apuv.) Boston Celtics (pääv.)
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten koripallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten koripallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten koripallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Algeria 2005 |  |  |
|  Pronssia | Madagaskar 2011 |  |  |
Ime Sunday Udoka (s. 9. elokuuta 1977 Portland, Oregon) on yhdysvaltalais-nigerialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Udoka pelasi urallaan muun muassa NBA:ssa, NBA:n kehityssarjassa ja Espanjan pääsarjassa. Maajoukkuetasolla Udoka edusti Nigeriaa, jonka pelaajana hän voitti kahdesti pronssia maanosan mestaruuskilpailuista ja osallistui vuoden 2006 MM-kilpailuihin.
Pelaajauransa jälkeen Udoka on toiminut valmentajana. Hän voitti NBA:n mestaruuden San Antonio Spursin valmennusryhmässä vuonna 2014. Vuodesta 2021 Udoka on toiminut Boston Celticsin päävalmentajana.
Pelaajaura > Seurajoukkueet

Yliopistotasolla pelannut Udoka aloitti ammattilaisuransa yhdysvaltalaisissa piensarjoissa ja debytoi NBA:ssa pelattuaan neljä ottelua Los Angeles Lakersissa tammikuussa 2004. Käytyään tämän jälkeen Euroopassa Udoka siirtyi NBA:han vuonna 2006 jossa pelasi vuoteen 2011 saakka.
Pelaajaura > Maajoukkue

Udoka edusti Nigerian miesten maajoukkuetta muun muassa Japanin MM-kilpailuissa 2006 ja pronssimitalien arvoisesti vuosien 2005 ja 2011 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Valmennusura

Vuonna 2012 Udoka siirtyi NBA-joukkue San Antonio Spursin apuvalmentajaksi. Hän voitti Spursissa NBA:n mestaruuden vuonna 2014. Ensimmäisen päävalmentajapestinsä hän sai Boston Celticsiin kaudelle 2021–2022, ja joukkue ylsi tuolloin loppuotteluihin ensi kertaa 12 vuoteen.
Yksityiselämä

Udoka ja näyttelijätär Nia Long saivat poikalapsen vuonna 2012. Udokan isä oli syntyjään Nigeriasta ja sisko Mfon Udoka Nigerian maajoukkue- ja WNBA-pelaaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ime Udoka Wikimedia Commonsissa
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
San Antonio Spurs – NBA:n mestari 2014
2 Kawhi Leonard ·
3 Marco Belinelli ·
4 Danny Green ·
5 Cory Joseph ·
7 Damion James ·
8 Patrick Mills ·
9 Tony Parker ·
11 Jeff Ayres ·
15 Matt Bonner ·
16 Aron Baynes ·

20 Manu Ginóbili ·
21 Tim Duncan ·
22 Tiago Splitter ·
23 Austin Daye ·
33 Boris Diaw 

Päävalmentaja Gregg Popovich 

Apuvalmentajat Jim Boylen · Chip Engelland · Chad Forcier · Sean Marks · Ime Udoka
Islands

| Islands Mike Oldfield |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. syyskuuta 1987
 Tuottaja(t): Michael Cretu, Geoffrey Downes, Tom Newman, Mike Oldfield, Simon Phillips, Alan Shacklock
 Tyylilaji: progressiivinen rock, poprock
 Kesto: 48.11
 Levy-yhtiö: Virgin
Mike Oldfieldin muut julkaisut
| The Killing Fields 1984 | Islands 1987 | Earth Moving 1989 |
Islands on Mike Oldfieldin vuonna 1987 julkaistu albumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt Mike Oldfield.
The Wind Chimes Part One and Part Two – 21.47
Islands – 4.20
Flying Start – 3.37
North Point – 3.33
Magic Touch – 4.14
The Time Has Come – 3.55
When the Night's on Fire – 6.40
Tekijät

Mike Oldfield
Simon Phillips – rummut ("The Wind Chimes")
Anita Hegerland – laulu ("The Wind Chimes", "North Point", "The Time Has Come", "When the Night's on Fire")
Bonnie Tyler – laulu ("Islands")
Kevin Ayers – laulu ("Flying Start")
Max Bacon - laulu ("Magic Touch" (1987 alkuperäinen julkaisu); taustalaulu "Islands")
Jim Price – laulu ("Magic Touch" (2000 uudelleenjulkaisu))
Tony Beard
Raphael Ravenscroft
Andy Mackay
Mickey Simmonds
Phil Spalding
Micky Moody
Rick Fenn
Bjorn J:Son Lindh
Mervyn (Spam) Fence
Pierre Moerlen
Benoit Moerlen
Arviot

Allmusic:
Ike (artisti)

| IKE> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ikenna Ikegwuonu
Syntynyt: 27. marraskuuta 1988 (ikä 35) Espoo, Suomi
Muusikko
Taiteilijanimi:  IKE
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  2013–
Tyylilajit:  pop, R&B, soul
Soittimet:  kitara, piano
Levy-yhtiöt:  Rähinä Records Playground Music
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ike (oikealta nimeltään Ikenna Ikegwuonu, s. 27. marraskuuta 1988 Espoo) on suomalainen muusikko, sanoittaja ja näyttelijä. Ike tuli tunnetuksi The Voice of Finlandin toisena finalistina ohjelman toisella kaudella vuonna 2013.
Elämä ja ura

Ikenna Ikegwuonu nousi julkisuuteen vuonna 2013 The Voice of Finlandin toisella kaudella. Hän pääsi kilpailussa finaaliin saakka ja esitti siellä tähtivalmentajansa Elastisen ja Illin hänelle tuottaman "Vaiheillaan"-kappaleen. The Voice of Finlandin jälkeen Ike esiintyi vierailevana artistina Uniikin kappaleella "Naiseni mun".
Ike siirtyi Rähinä Recordsille vuonna 2016 ja julkaisi sitä kautta ensimmäiset singlensä "Kaikki Sanat", "Dirty" ja "Jonkun Ex". Tämän jälkeen Ike piti pari vuotta taukoa musiikin julkaisemisesta mutta oli lähes päivittäin studiolla tekemässä musiikkia. Tämän työn tuloksena Playground Music Finlandin kautta Ike julkaisi vuoden 2019 lopussa kappaleen "Edelleen Mun", maaliskuussa 2020 kappaleen "Haarniska" ja elokuussa 2020 "Puolet minusta".
Ike esiintyi syksyllä 2021 ilmestyneessä Tuomas Parkkisen ohjaamassa West Side Story -musikaalissa.
Yksityiselämä

Ike on suorittanut lukio-opintonsa Espoon yhteislyseon lukiossa ja tämän jälkeen kouluttautunut IT-tradenomiksi Laurea-amattikorkeakoulussa.
Ike on pelannut aikaisemmin jalkapalloa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla PK-35 Vantaalla. Tämän jälkeen hän on pelannut muun muassa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla helsinkiläisessä MPS:ssä sekä FC Viikingeissä.
Iken vanhemmat ovat nigerialaissyntyisiä.
Diskografia > EP:t

”Muistoja” (2021)
Diskografia > Singlet

”Vaiheillaan” (2013)
”Kaikki Sanat” (2016)
”Dirty” (mukana Kube, 2016)
”Jonkun Ex” (mukana Elastinen, 2017)
”Edelleen mun” (2019)
”Haarniska” (2020)
”Haarniska (akustinen)” (2020)
”Puolet minusta” (2020)
”Muista kuka oot” (mukana Yeboyah, 2020)
”Tivolit” (2021)
”Mercy” (2021)
”Brave” (mukana Misha, cocobona ja Jesse Markin, 2021)
Diskografia > Vierailijana

Uniikki: Naiseni Mun (mukana IKE, 2013)
Prinssi Jusuf: Prinssille morsian (mukana IKE, 2014)
Adi L Hasla: Uhka vai Mahdollisuus (mukana IKE, 2017)
Pianomies: 3 AM (mukana IKE, 2017)
Aksim: 10 euron kesämekot (mukana IKE, 2017)
Dilemma: Liikaa (mukana IKE, 2019)
SANÉ: Kaipaan sua (mukana IKE, 2019)
Misha: Used to Be (mukana IKE, Jesse Markin, Jussi Halme ja DJ Beha, 2020)
Prinssi Jusuf: Hotelli (mukana IKE ja Pesso, 2020)
Dauda Koroma: A8 (mukana IKE ja Musta Barbaari, 2020)
Haamu: Kiitollinen (mukana IKE, 2021)
Särre: Tyrmäävä (mukana IKE, 2021)