stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsalainen keittiö
Juomat > Kahvi

Kahvi tuli Ruotsiin vuosien 1674 ja 1685 välisenä aikana, jolloin Göteborgin tullin papereista löytyy merkintä, että joku toi maahan puoli kiloa kahvia. Kaksi vuotta myöhemmin kahvia löytyi lääkkeenä Ruotsin apteekin hyllyiltä, minkä jälkeen sen suosio kasvoi vähitellen. Vuonna 1728 Tukholman kahviloista ainakin viidessätoista tarjottiin kahvia. Viranomaiset eivät kuitenkaan täysin hyväksyneet kahvinjuontia. Ensin kahviloiden aukioloajoissa oli säännöstelyä, ja kolmeen eri otteeseen kahvi oli kiellettyä. Toisen maailmansodan aikaan kahvia oli vaikea saada ennen kuin Ruotsi onnistui saamaan erikoisluvan tiettyjen tuotteiden maahantuonnille. Ensimmäinen maahan tuotu tuote oli kahvi. Ruotsalaiset aikuiset juovat keskimäärin 1200 kuppia tai 11 kg kahvia vuodessa, mikä tekee noin neljä kuppia päivässä.lähde?
Näin ollen Ruotsi on yksi suurimmista kahvinkuluttajamaista asukaslukuun suhteutettuna. Ainoastaan Suomi yltää suurempiin lukemiin 12,8 kg:lla vuodessa.lähde? Useimpien ruotsalaisten päivärutiineihin kuuluu yksi tai useampi kahvitauko. Tavallisesti yksi tai useampi kahvikupillinen sisältyy aterioiden jälkiruokiin ravintoloissa.
Pikkuleipiä ruvettiin tarjoilemaan kahvikutsujen yhteydessä 1800-luvun puolivälissä. Pian emäntien välille syntyi eräänlaista kilpailua mahdollisimman monien leivonnaisten tarjoilussa. Kirjoittamaton etiketti edellytti ainakin seitsemää erilaista tarjottavaa.
Tunnettuja ruotsalaisia kahvimerkkejä ovat muun muassa Gevalia, Zoégas, Löfbergs lila, Classic kaffe, Signum, ICA:n kahvi ja Blå mocca. Kahvia tuodaan Ruotsiin pääasiassa Brasiliasta, kahden miljoonan tonnin verran, ja seuraavaksi eniten tuodaan Vietnamista, suunnilleen miljoona tonnia. 
lähde?
Juomat > Olut

Ruotsissa juodaan erilaisia oluita usein ruokajuomina, ja yleisin oluttyyppi on vaalea lager-olut. Oluen alkoholipitoisuus vaihtelee, pääasiassa myynnissä on kevytolutta, kansanolutta ja vahvaa olutta. Tavallisia olutmerkkejä ovat Pripps, erityisesti Pripps Blå, Norrlands Guld, Spendrups ja Falcon. Sima oli aikoinaan kalliimpi juhlajuoma viikinkiaikaan ja keskiajalla, olut puolestaan oli enemmänkin rahvaan juoma. Koska vesi oli usein juomakelvotonta, juotiin keskiajalla mieluummin erilaisia alkoholipitoisia juomia, ja koska viiniä ei voitu viljellä näillä pohjoisilla alueilla, oli olut Ruotsin yleisin juoma näihin aikoihin.
Juomat > Ruotsalaiset snapsit ja punssit

Snapseja juodaan ruoan kanssa useimmissa juhlapöydissä. Absolut Vodka ja Renat Brännvin kuten muutkin viinamerkit ovat väkiviinajuomia, jotka valmistetaan perunasta tai vehnästä ja myydään maustamattomina. Niiden alkoholipitoisuus on useimmiten noin 40% paikkeilla. Ruotsissa valmistetaan ja myydään myös useita maustettuja snapsilajeja, joiden makuina ovat esimerkiksi anis, mäkikuisma, pomeranssi, korianteri, mustaselja, tilli tai koiruoholla maustettu bäsk. Snapsit nautitaan tyypillisesti jääkylminä, mutta jos mausteiden maun haluaa parhaiten pääsevän oikeuksiinsa, voidaan snapsit nauttia myös huoneenlämpöisinä. Punssi, joka on hyvin ruotsalainen juoma, voidaan juoda lämpimänä tai kylmänä. Sitä juodaan perinteisesti hernekeiton kera. Juomasta tuli 1800-luvun puolivälissä porvarien ja etenkin opiskelijoiden suosikkijuoma. Samoihin aikoihin Lundin ja Uppsalan ylioppilasosakunnat alkoivat osoittaa kiinnostusta talonpoikaiskulttuuria kohtaan, mistä johtuen punssi yhdistetään hernekeittoon. Opiskelijapiireistä on sitten levinnyt tapa juoda punssia – mieluusti lämpimänä – yhdessä hernekeiton kanssa.
Juomat > Muut alkoholittomat juomat

Maidon, virvoitusjuomien ja tuoremehun lisäksi 1800-luvun puolivälin alusta tuli muitakin uusia alkoholittomia juomia Ruotsin raittiusliikkeen vaikutuksen myötä. Vaihtoehdoksi kuohuviinille kehitettiin Pommac ja Champis 1900-luvun alussa. Nämä kaksi virvoitusjuomaa ovat paitsi harvakseltaan ostettuja, silti myös erittäin suosittuja ruotsalaisten keskuudessa. Huonon myynnin takia Carlsberg aikoi lopettaa Pommacin valmistuksen vuonna 2004, mutta kansalaiset protestoivat niin laajamittaisesti, että sen valmistus päätettiin aloittaa uudelleen. Suunnilleen samaan aikaan syntyivät Julmust ja kotikalja, jotka molemmat kehitettiin alkoholittomiksi vaihtoehdoiksi oluelle.
Seisova pöytä

Seisova pöytä on perinteinen ruotsalainen buffetti, joka kehitettiin porvariston viinapöydästä, joka oli suosittu 1500-luvulta aina seisovan pöydän suosion kasvuun 1800-luvun puolivälissä. Viinapöydän antimia nautittiin vauraammissa yhteiskuntaluokissa, ei talonpoikien keskuudessa. Seisova pöytä koostuu lämpimistä ja kylmistä ruokalajeista, jotka katetaan pöytään ja ruokavieraat kiertävät pöytää ja ottavat itse niitä ruokia, mitä haluavat. Leipää ja voita on aina tarjolla, kuten myös erilaisia sillisäilykkeitä. Lämpimien ruokien joukossa on usein munakkaita, gratiineja, makkaroita, lihapullia, aladobeja ja vanukkaita. Tarjolla on usein myös lihaleikkeleitä, savustettua lohta, ankeriasta, makrillia sekä pateita. Seisovan pöydän antimien kanssa juodaan yleensä olutta ja snapseja.
Juhlapyhien ruoat > Joulu

Tyypillistä ruotsalaista joulupöytää hallitsevat joulukinkku, joulumakkara, aladobi, lihapullat, maksapatee ja kastikkeeseen kastettavat ruoat (ruokaleipää kastetaan kaikkien joulupöydässä olevien ruokien liemeen). Kalaruoista yleisin on lipeäkala valkokastikkeen ja herneiden kera. Etenkin Länsi-Ruotsin joulupöytiin sisältyy myös ruskeita papuja. Lipeäkalan lisäksi kalaruoista joulupöytään kuuluvat sillisäilykkeet sekä silakka, ankerias ja lohi. Itä-Ruotsissa, erityisesti Roslagenin alueella, syödään usein jouluhaukea lipeäkalan sijaan. Joulupöydän jälkiruokia ovat manteliriisi tai riisipuuro, tai perinteinen makeapuuro joka keitetään vehnäjauhoista ja tarjotaan voinokareen kera. Joulupöydän jälkeen on tapana tarjoilla pähkinöitä, taateleita, viikunoita ja konvehteja. Erityisenä perinteenä on myös syödä jänistä joulupäivänä. Jouluruoan kanssa juodaan tavallisesti erityistä tummaa jouluolutta ja snapseja. Alkoholittomana vaihtoehtona juodaan Julmustia. Toinen tyypillinen ruotsalainen joulujuoma on glögi, maustettu viini, joka juodaan lämmitettynä.
Joulupöydän jälkeen tarjoillaan usein erilaisia joulumakeisia kuten nekkuja, piparminttumakeisia, suklaamakeisia ja marsipaania sekä erilaisia konvehteja ja tryffeleitä. Monien jouluun kuuluvat myös piparkakut ja piparkakkutalo sekä Lucia-pullat.
Juhlapyhien ruoat > Pääsiäinen

Pääsiäisruoka vaihtelee Ruotsin eri alueilla ja maakunnissa, mutta pääsiäismunat ovat kaikkialla keskeisiä. Lammas, lohi ja kalaruoat ovat myös tärkeitä, joulukinkun korvaa pääsiäiskinkku ja Julmust vaihdetaan vastaavaan pääsiäisjuomaan. Perinteisen seisovan pöydän ruokia (silli, näkkileipä ja viina) on yleensä myös tarjolla. Toisin kuin jouluruoka, pääsiäisruoka on ”kevyempää”, mutta sitä täydennetään usein marsipaanimakeisilla ja karkkia sisältävillä pääsiäismunilla. Munia syödään paljon pääsiäisenä, mikä johtuu mm. siitä, että riistalinnut munivat paaston aikaan. Pitkäperjantai on perinteisesti ollut surun päivä, minkä takia sekä ruoanlaitosta että huvittelusta on pidättäydytty.
Juhlapyhien ruoat > Juhannus

Juhannus on yksi suurimmista ruotsalaisista juhlapyhistä, ja silloin on tavallista syödä säilykesilliä uusien perunoiden, kermaviilin ja ruohosipulin kera. Jälkiruoaksi syödään mansikoita. Juhannus yhdistetään suurelta osin juuri uusiin perunoihin, joita usein tarjoillaan tillin kera. Tämän lisäksi tarjoillaan myös jonkinlaista grillattua lihaa. Monet juovat ruoan päälle useita ryyppyjä, 2-4 cl snapseja. Juhannuksena juodaan myös paljon olutta. Alkoholia kulutetaan ylipäätään juhannuksena runsaasti.
Juhlapyhien ruoat > Rapujuhlat

Rapujuhlien pääruoka koostuu kokonaisista ravuista, joita keitetään suolavedestä, oluesta, runsaalla tillillä ja muilla mausteilla maustetusta liemestä. Muita täydentäviä ruokia rapujuhlassa ovat leipä, maustettu juusto ja katkaravut sekä pikkulämpimät, kuten lihapyörykät ja janssoninkiusaus. Perinteisiä rapujuhlien juomia ovat mustaviinimarjaviina ja muut viinat sekä olut.
Juhlapyhien ruoat > Martinpäivä

Martinpäivä on ruotsalainen perinne, jota vietetään 11. marraskuuta Martinus Toursilaisen muistoksi. Aiemmin juhlaa vietettiin koko Ruotsissa, mutta nykyisin se on enimmäkseen Skånen alueen juhla. Juhlaa vietetään myös osassa Saksaa. Martinpäivänä syödään alkuruoaksi mustaakeittoa tai hernekeittoa, pääruoaksi hanhea esimerkiksi luumu- tai omenamuhennoksen ja keitettyjen perunoiden kera, ja jälkiruoaksi omenatorttua vaniljakastikkeella. Ne ruokalajit, joita juhlaan nykyisin liitetään, otti käyttöön Piperska Muren -malminkartanon kapakanpitäjä vuonna 1850.lähde? Tätä ennen alkuruoaksi tarjoiltiin lipeäkalaa ja jälkiruoaksi riisipuuroa.
Valikoima ruotsalaisia ruokia

verivanukas – veripohjainen ruokalaji, joka paistetaan puoliympyrän muotoisena ja tarjoillaan puolukkahillon kera
ruskeita papuja ja sianlihaa
brännesnuda – eräänlainen keitto, joka koostuu keitetystä sianpotkasta ja eri kasviksista
falukorv-lenkkimakkara
köyhät ritarit
vuokaleipä pannukakkutaikinasta
graavilohi – lohifilee sokeri- ja suolaliuoksessa
säilykesilli – silli, joka laitetaan eri mausteilla maustettuun etikka- ja sokeriliemeen
säilykesilakka
ihramakkara
janssoninkiusaus – perunagratiini anjoviksen kera (voidaan käyttää myös kinkkua)
joulupöytä – eräänlainen seisova pöytä
joulukinkku – riimisuolattu kinkku, joka marinoidaan sinapilla
palapaisti – maustettu naudanliha- ja sipuliruoka
näkkileipä
makkarastroganov – stroganovinpihviin perustuva makkararuoka
perunapyörykkä – perunasta tehtyjä, läskiä sisältäviä palloja, jotka usein tarjoillaan voisulan ja puolukkahillon kera
ravut – äyriäisiä, joita tarjoillaan rapujuhlassa
kiisseli – hedelmiä, joita keitetään sokerin kera kunnes ne ovat pehmeitä ja saavat hyytelömäisen koostumuksen
kaalikääryleet – valkokaalin lehteen käärittävä jauhelihatäyte
kaalilaatikko – uunissa valmistettua kaalia ja jauhelihaa
lihapullat
lihakeitto – lihasta ja juureksista tehty keitto, johon joskus lisätään klimppejä
juustokakku – maitoa, joka juoksutetaan juustojuoksutteella ja paistetaan kakuksi uunissa
lindströminpihvi, jauhelihapihvi, jonka taikinaan lisätään punajuurta
lipeäkala – kapakalaa, joka on valmistettu lipeässä
palttu – peruna- ja jauhopohjainen läskillä täytetty taikina, jota keitetään vedessä
pannukakut – munista, vehnäjauhoista ja maidosta valmistettu leivonnainen, joka paistetaan voidellulla paistinpannulla
pyttipannu – peruna-, sipuli- ja lihakuutioita sekä vapaavalintaisia tuotteita, jotka paistetaan uunissa tai paistinpannulla. Tarjoillaan tavallisesti paistetun munan, punajuuren ja ketsupin kera.
perunaohukaiset – pannukakkutaikinaa, johon  sekoitetaan perunaraastetta ja joka sen jälkeen paistetaan kuin pannukakut
silli
seisova pöytä – ruotsalainen noutopöytä
tilliliha, naudan palapaistia tillikastikkeessa
voileipäkakku – monesta voileipäkerroksesta ja eri täytteistä koostuva täytekakkua muistuttava ruoka
silakka – katso silli. Sama laji kuin silli vaikkakin sitä pyydetään Itämerestä kun taas silliä pyydetään Ruotsin länsipuolelta
hapansilakka – fermentoitu silakka
mustakeitto – Pääasiassa lihaliemestä ja verestä koostuva keitto, jota tarjotaan Martinpäivänä
tjälknöl – eräänlainen paisti, jossa pakastettu liha (usein hirvenliha) paistetaan pitkään uunissa 75 asteessa kunnes sen sisälämpötila kohoaa 68 asteeseen
Västerbottenin juusto – ruotsalainen murukoloinen juusto
hernekeitto – keltaisista herneistä ja läskiliemestä tehty keitto
omenapiirakka – yleinen omenasta ja piirastaikinasta tehty jälkiruoka, joka usein tarjoillaan vaniljakastikkeen kera.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Merete Mazzarella: Blott Sverige svenska köttbullar har (Svenska Dagbladet 11.9.2005) (ruotsiksi)
Dick Kjedemar: Fika är mer än bara kaffe (Norrköpings Tidningar 19.9.2009) (ruotsiksi)
Julbordet är på väg bort (Aftonbladet 13.12.2008) (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Svenska köket
Graavilohta, sitruunaa ja pippuria näkkileivän päällä.
Kasviksia myynnissä norrtäljelaisella torilla.
Näkkileipää.
Västerbottenin juustoa.
Pakattua valmista hernekeittoa.
Biff Rydberg.
Falunin makkaraa.
Kaurapuuroa ja hilloja.
Leipä, jonka päällä on keitettyjä munia ja Kallen mätitahnaa.
Prinsessaleivos.
Kahvikupillinen ja kolme suklaapatukkaa ruotsalaisessa junassa.
Absolut Vodka on tunnettu ruotsalainen votkamerkki, joka tuottaa perinteisen maustamattoman votkan lisäksi monia maustettuja votkia.
Keinotekoinen 1700-luvun tyylinen päivällispöytä Cajsa Wargin talomuseossa Örebrossa.
Ruotsalainen joulupöytä
Tyypillistä ruotsalaista juhannusruokaa.
Ruotsalaiset rapujuhlat.
Verivanukasta perunoiden, kurkun ja puolukkahillon kera.
Janssonin kiusausta.
Pyttipannua paistetun kanamunan kera.
Rieska, jonka päällä hapansilakkaa, perunaa ja punasipulia.
Käännös suomeksi
Pablo Escobar

| Pablo Escobar |
| --- | --- |
 Pablo Escobarin pidätyskuva vuodelta 1977.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1949 Rionegro, Kolumbia
Kuollut: 2. joulukuuta 1993 (44 vuotta) Medellín, Kolumbia
Muut tiedot
Muut nimet:  Don Pablo (Sir Pablo) El Padrino (Kummisetä) El Patrón (Pomo) El Señor (Herra) El Mágico (Taikuri) El Pablito (Pikku-Pablo) El Zar de la Cocaína (Kokaiinin tsaari)
Organisaatio:  Medellínin kartelli
Rikokset:  huumekauppa, salamurhat, pommi-iskut, lahjonta ja huijaukset
Uhrit:  mm. Rodrigo Lara ja Luis Carlos Galán
 Nimikirjoitus
Pablo Emilio Escobar Gaviria (1. joulukuuta 1949 Rionegro, Kolumbia – 2. joulukuuta 1993 Medellín, Kolumbia) oli kolumbialainen huumeparoni, joka nousi yhdeksi maailman rikkaimmista miehistä tuottamalla ja salakuljettamalla kokaiinia Yhdysvaltoihin.
Escobar aloitti rikollisen uransa katuhuijauksilla ja automurroilla, mutta siirtyi kokaiinialalle 1970-luvulla. Toiminta kasvoi pian suurliiketoiminnaksi: huippuaikoina Escobarin Medellínin kartellin sanotaan hallinneen 80 prosenttia Yhdysvaltoihin salakuljetetusta kokaiinista. Hän kuoli Kolumbian erikoisjoukkojen kanssa käydyssä tulitaistelussa 2. joulukuuta 1993.
Escobarin taktiikka tunnettiin Kolumbiassa nimellä ”plata o plomo” (suomeksi hopeaa tai lyijyä), mikä viittaa siihen, että hän lahjoi tai tapatti useita valtion virkamiehiä. Hän salamurhautti muun muassa Kolumbian oikeusministerin Rodrigo Laran, joka oli haastanut kartellien liiketoiminnan, ja presidenttiehdokas Luis Carlos Galánin. Escobar pyrki itsekin politiikkaan, ja hänet valittiin varamiehenä Kolumbian kongressiin. Hän vetäytyi sieltä kuitenkin nopeasti, kun Lara pyrki paljastamaan Escobarin todelliset taustat.
Vaikka Escobar johti huumeimperiumiaan julmasti, hänet tunnetaan Kolumbiassa myös ylellisestä elämäntyylistään ja hyväntekeväisyydestään. Escobar rakennutti itselleen useita miljoonia maksaneen Hacienda Nápoles -nimisen tilan, jonne hän toi muun muassa satoja afrikkalaisia eläimiä. Medellínin ja sen ympäristön köyhät muistavat Escobarin myös hyväntekijänä, jota verrattiin jopa Robin Hoodiin. Hän rakennutti köyhille asuinalueille muun muassa teitä ja urheilukenttiä, sekä asuntoja.
Nuoruus

Pablo Escobar syntyi Rionegrossa Kolumbiassa vuonna 1949. Hänen isänsä oli pientilallinen ja äitinsä opettaja. Hän kasvoi Medellínin esikaupunkialueella Envigadossa. Escobar kertoi usein imagosyistä perheensä olleen köyhä, mutta todellisuudessa perhe oli keskiluokkaa.
Escobar jätti lukion vuonna 1966, hieman ennen 17-vuotissyntymäpäiväänsä. Hän palasi kaksi vuotta myöhemmin serkkunsa Gustavo Gavirian kanssa lukioon. He olivat siinä vaiheessa tutustuneet jo Medellínin katujen kovaan elämään, minkä takia opettajat pitivät heitä kiusaajina. Kumpikaan ei jatkanut lukiossa vuotta pidempään. Escobar yritti ilmeisesti useampaan kertaan saada loppututkinnon. Rob Chepesiukin mukaan Escobar olisi valmistunut lukiosta, mutta Mark Bowdenin mukaan Escobar osti itselleen loppututkinnon.
Escobar opiskeli vuonna 1974 veljensä Roberton mukaan valtiotiedettä Antioquian yliopistossa, tavoitteenaan rikosjuristin ja poliitikon ura ja lopulta presidentin virka. Hän kuitenkin jätti opintonsa kesken, ilmeisesti rahapulan vuoksi.
Ura rikollisena > Katuhuijauksista kidnappauksiin

Escobar aloitti rikollisuransa vuonna 1966. Tarinoiden mukaan hän olisi jenginsä kanssa ryöstellyt hautakiviä, hiekkapuhaltanut ne puhtaaksi ja myynyt ne eteenpäin. Todennäköisesti hänen ensimmäiset rikoksensa olivat kuitenkin katuhuijauksia.
Huijauksista Escobar siirtyi autovarkauksiin, ja hän oli jo tunnettu autovaras 20-vuotiaana. Hän varasti jenginsä kanssa autoja, purki ne osiksi ja myi osat eteenpäin. Kerättyään tarpeeksi rahaa Escobar pystyi lahjomaan virkamiehiä kirjoittamaan varastetuille autoille uudet tiedot. Pidätystiedot tuolta ajalta ovat kadonneet, mutta ilmeisesti Escobar istui useita kuukausia Medellínin vankilassa ennen 20-vuotispäiväänsä.
Escobar sai pian mainetta väkivallan käytöstään. Hän alkoi palkata rikollisia kidnappaamaan hänelle velassa olevia ihmisiä ja vaatimaan lunnaita velkasummasta. Toisinaan Escobar tapatti kidnapatun henkilön, vaikka olikin saanut lunnasrahat. Tunnetuin Escobarin kaappauksen kohteista oli liikemies Diego Echavarría. Hänet kaapattiin ja lopulta tapettiin kesällä 1971. Escobar sai Echavarrían perheeltä 50 000 Yhdysvaltain dollarin lunnaat. Murhan seurauksena Escobar nousi paikalliseksi kulttihahmoksi.
Ura rikollisena > Medellin kartellin pomona > Nousu huipulle

Escobar oli ehtinyt jo vuosikymmenen ajan kerätä ympärilleen rikollisjoukkoa, kun kokaiinikauppa alkoi 1970-luvun puolivälissä kukoistaa Kolumbiassa. Yksi ensimmäisistä kolumbialaisista huumekauppiaista oli Fabio Restrepo, joka kuljetti noin 40–60 kilogrammaa kokaiinia Miamiin kerran tai kahdesti vuodessa. Restrepo murhattiin 1975, ilmeisesti Escobarin käskystä, ja Escobar otti Restrepon paikan huumeliigan johtajana.
Escobarin nopea nousu herätti myös Kolumbian turvallisuuspalvelun (DAS) mielenkiinnon, ja hänet pidätettiin toukokuussa 1976, kun hän oli palaamassa huumekeikalta Ecuadorista. DAS:n agentit löysivät Escobarin auton varapyörästä 39 kilogrammaa kokaiinia. Escobar onnistui vaihdattamaan oikeusjutun ensimmäisen tuomarin ja lahjomaan toisen tuomarin, joten hän pääsi muiden vangittujen kanssa vapauteen. Seuraavana vuonna Escobarin vanginneet DAS-agentit tapettiin. Escobar toimi lainvalvojien kanssa jatkossakin samalla tavalla. Hänen strategiaansa alettiin kutsua nimellä ”plata o plomo” (”hopeaa tai lyijyä”).
Vaikka Medellínin kartelli perustettiinkin jo aiemmin 1970-luvun aikana, se laajeni huhtikuussa 1978, kun useita huumeiden salakuljettajia tapasi Ochoan suvun maatilalla. Escobarin lisäksi tapaamisessa olivat mukana muun muassa Jorge Luis Ochoa, Fabio Ochoa ja Carlos Lehder. He sopivat Yhdysvaltoihin suuntautuvasta salakuljetuksesta, ja jo vuoden 1978 loppuun mennessä kartelli oli kuljettanut Yhdysvaltoihin noin 19 000 kilogrammaa kokaiinia.
Escobar toi suuria määriä kokatahnaa Boliviasta ja Perusta, prosessoi sen, ja salakuljetti Yhdysvaltoihin. Hänen kartellinsa vei 1980-luvun puolivälissä päivittäin 15 tonnia kokaiinia, 80 prosenttia kaikesta Yhdysvaltoihin salakuljetetusta määrästä.
Escobarin kartelli tienasi miljardeja, ja hän alkoi myös kuluttaa rahaa suurellisesti. Hän rakennutti 1979 ylellisen kartanon noin 30 neliökilometrin laajuiselle tilalle. Escobar kutsui tilaansa nimellä Hacienda Nápoles, ja pelkästään kartanon maat maksoivat 63 miljoonaa dollaria. Hän rakennutti sinne myös eläintarhan, jonne hän lennätti satoja eläimiä norsuista strutseihin.
Ura rikollisena > Medellin kartellin pomona > Hyväntekeväisyys ja poliittinen ura

Escobar alkoi harrastaa Kolumbiassa myös hyväntekeväisyyttä, ja hän maksoi kokaiinilaboratorioidensa työntekijöille hyvää palkkaa. Escobar käytti miljoonia Medelínin köyhimpien asuinalueiden kehittämiseen. Hänen rahoillaan tai avustuksellaan rakennettiin teitä, sähkölinjoja ja jalkapallokenttiä. Hän myös aloitti asunnottomille suunnatun Barrio Pablo Escobar -asuinalueen rakentamisen.
Escobar siirtyi 1970-luvulla myös politiikkaan ja oli auttamassa Uusi liberalismi -nimisen puolueen perustamista. Hän pääsi 1982 Jairo Ortegan varamiehenä Kolumbian kongressiin. Vaikka hän oli vain varamies, hän sai automaattisesti Kolumbian lain mukaan parlamentaarisen immuniteetin ja oikeuden diplomaattipassiin. Parlamentaarinen immuniteetti tarkoittaa parlamentin jäsenen puhevapautta, toimintavapautta ja syytesuojaa.
Escobarista tuli samalla entistä enemmän julkinen henkilö, ja hyväntekeväisyystyönsä ansiosta häntä alettiin kutsua nimellä ”Robin Hood paisa” eli Koillis-Kolumbian Robin Hood. Hän itse kertoi haastatteluissa, että hänen omaisuutensa taustalla oli 16-vuotiaana perustamansa polkupyöriä vuokrannut yritys.
Ura rikollisena > Medellin kartellin pomona > Useita poliittisia murhia

Escobar sai kongressissa vastustajan uudesta oikeusministeristä Rodrigo Larasta, joka syytti Escobaria heti ensimmäisenä istuntopäivänä rikollisesta toiminnasta. Laran tukija El Espectador -lehti löysi Escobarin vuoden 1976 pidätyskuvan. Seuraavien kuukausien aikana Uusi liberalismi -puolueen johtaja Luis Carlos Galán kielsi Escobarin, joka erotettiin puolueesta. Vaikka Escobar taisteli vastaan, hän ilmoitti tammikuussa 1984 jättävänsä politiikan. Lara murhattiin kolme kuukautta myöhemmin.
Escobar teki syksyllä 1985 ehdotuksen Kolumbian hallitukselle. Hän olisi antautunut, jos hallitus ei luovuttaisi häntä Yhdysvaltoihin tuomittavaksi. Ehdotukseen vastattiin kieltävästi, minkä seurauksena Escobar oli muodostamassa Los Extraditables -ryhmittymää, jonka tarkoituksena oli taistella luovutuspolitiikkaa vastaan. Kolumbian oikeuslaitos oli Escobarin kohteena koko 1980-luvun puolivälin. Hän lahjoi ja murhautti useita tuomareita. Kolumbian korkein oikeus julisti vuoden 1986 lopulla sodan takia luovutussopimuksen lainvastaiseksi, koska sen oli allekirjoittanut presidentin sijaan presidentin delegaatio. Escobarin voitto oikeuslaitoksesta oli lyhytaikainen, sillä uusi presidentti Virgilio Barco uusi pian sopimuksen Yhdysvaltain kanssa.
Uusien liberaalien Luis Galán oli melko varmasti voittamassa vuoden 1990 vaalit. Escobar oli edelleen katkera Galánille, joka oli potkinut Escobarin ulos politiikasta. Escobarin tilaamana Galán palkkamurhattiin 18. elokuuta 1989. Seuraavaksi Escobar räjäytti Aviancan lennon 203 tarkoituksenaan murhata Galánin seuraaja César Gaviria. Gaviria oli kuitenkin jäänyt turvallisuussyistä pois lennolta ja pelastui pommilta. Räjähdyksessä kuolivat kaikki 107 lentokoneessa ollutta ihmistä.
Ura rikollisena > Medellin kartellin pomona > Pako itse rakentamastaan vankilasta

Presidenttiehdokkaan murhauttaminen ja lentokoneen räjäytys toi Escobarille uusia vihollisia. Pommi-iskussa kuoli myös kaksi yhdysvaltalaista, ja Escobar sai peräänsä myös Yhdysvaltain hallituksen.
Paine Escobarin luovuttamiseksi kasvoi 1990-luvun alussa, ja Escobar onnistui lakimiestensä kanssa neuvottelemaan Kolumbian kanssa sopimuksen. Hän antautuisi ja istuisi viiden vuoden vankeustuomion, jos hän saisi rakentaa oman vankilan eikä häntä luovutettaisi Yhdysvaltoihin. La Catedral -nimisessä vankilassa oli poreallas, jalkapallokenttä ja vesiputous. Escobar oli vankilan ainoa asukas ja pystyi sieltä johtamaan kartelliaan puhelimen välityksellä.
Kolumbian hallitus päätti siirtää Escobarin tavalliseen vankilaan, kun heinäkuussa 1992 kävi ilmi, että tämä oli käskenyt tuoda La Catedraliin muutaman epälojaalin alaisensa, joita kidutettiin ja jotka lopulta tapettiin vankilassa. Escobar pelkäsi edelleen luovutusta Yhdysvaltoihin, joten hän lopulta karkasi La Catedralista.