stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Víctor Casadesús
Ura

Víctor on kotikuntansa Mallorcan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 17. huhtikuuta 2005 kotiottelussa Valenciaa vastaan. Seuraavina kausina hän osoittautui hyödylliseksi hyökkäyspään pelaajaksi joukkueessa.
Kauden 2007–2008 hän aloitti Mallorcassa, mutta siirtyi sen puolivälissä loppukauden kestävällä lainasopimuksella Segunda Divisiónissa pelanneeseen Real Sociedadiin. Hän pelasi joukkueessa 18 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Baskiseura epäonnistui kuitenkin lopulta tavoitteessaan palata maan pääsarjaan Primera Divisióniin seuraavaksi kaudeksi.
Víctor palasi lainapestin jälkeen kasvattajaseuraansa, mutta elokuussa 2008 hänet lainattiin jälleen tällä kertaa Gimnàstic Tarragonaan. Hän teki kauden aikana 13 maalia, joka oli hänen oma henkilökohtainen yhden kauden maaliennätys.
Kaudeksi 2009–2010 hän palasi Mallorcaan, jossa hänen roolikseen muodostui lähinnä olla vaihtohyökkääjänä. Hän sai kuitenkin enemmän vastuuta Copa del Reyn otteluissa. 14. tammikuuta 2010 hän teki cup-ottelussa tärkeän osuman Rayo Vallecanoa vastaan.
Aiheesta muualla

Víctorin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Levante – Primera División
1 Jesús |
2 I. López |
3 Toño |
4 Navarro |
5 Uche |
6 Vyntra |
7 Barral |
8 El Zhar |
9 Martins |
10 R. García |
11 Morales |
12 Juanfran |
13 Mariño |
14 Ramis |
15 Nikos |
16 El Adoua |
17 Xumetra |
18 Víctor |
19 P. López |
20 V. Pérez |
21 Ivanschitz |
22 Sissoko |
23 Diop |
24 Simão |
25 José Mari |
26 Camarasa |
30 Jason |
Valmentaja Alcaraz
Tertiäärilähde

Primäärilähde
Sekundäärilähde
Tertiäärilähde
Lähdeviittaus
Lähdekritiikki
Tertiäärilähde on tiedonlähteiden laji, joka voi olla tiivistelmä, koonti tai kokoelma alkuperäislähteistä ja ennen kaikkea niihin viittaavista lähteistä.
Tertiäärilähteiden avulla voidaan paikallistaa primääri- tai sekundäärilähteitä. Bibliografioiden bibliografiat ovat tertiäärilähteitä, koska bibliografiat ovat sekundäärilähteitä.
Primääri- ja sekundäärilähteiden ero on vakiintunut historiankirjoituksessa, kun taas ero näiden lähteiden ja tertiäärilähteiden välillä on toisarvoisempi ja on olennaisempi tieteelliselle tutkimustyölle kuin itse julkaistulle sisällölle.
Tyypillisiä tertiäärilähteitä ovat bibliografia, kirjallisuusluettelot, kirjastoluettelot, hakemistot, suosituslistat ja katsausartikkelit. Ensyklopediat ja käsikirjat ovat esimerkkejä aineistosta, jotka ovat sekä sekundääri- että tertiäärilähteitä, ja ne esittävät toisaalta kommentointia, analyyseja ja toisaalta pyrkivät tarjoamaan yleiskatsauksen aihetta käsittelevästä tarjolla olevasta aineistosta.
Primäärilähde taas esittelee aineistoa, joka on peräisin ilmiön ensi käden todistajalta, ja sekundäärilähde yleensä tarjoaa primäärilähteiden tulkintaa, kommentointia, analyysia ja kritiikkiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tertiäärilähde Wikimedia Commonsissa
Petkele (työkalu)

Kaksi petkelettä. Kuvan vasemmassa reunassa on tuura.
Petkele tai petkel on puun kuorimisessa tai jään poistamisessa käytettävä, suurikokoista talttaa muistuttava työkalu.lähde? Petkeleestä käytetään toisinaan nimitystä jäärauta, kun se on suunniteltu nimenomaan jään hakkaamiseen pois esimerkiksi jalkakäytävältä.
Petkeleeksi sanotaan myös paria keittiövälinettä:
hakkuurautaa, jonka kädensijaan on kiinnitetty suora tai kaareva terä ja jota käytetään lihan, kalan tai vihannesten hienontamiseen leikkuulaudalla tai puisessa kaukalossa; ja
morttelin eli huhmaren survinta.
Suomen Jääkiekkoliitto

| Suomen Jääkiekkoliitto ry – Finlands Ishockeyförbund rf |
| --- | --- |

Perustettu:  1929
Puheenjohtaja:  Heikki Hietanen
Toimitusjohtaja:  Sami Kauhanen
Aiheesta muualla
www.finhockey.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Jääkiekkoliitto ry – Finlands Ishockeyförbund rf on jääkiekkoa ja rullakiekkoa Suomessa hallinnoiva urheilujärjestö. Se on perustettu 20. tammikuuta 1929 Helsingissä. Se on Kansainvälisen Jääkiekkoliiton jäsen. Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajana toimii tällä hetkellä Sami Kauhanen, joka korvasi tehtävässä Matti Nurmisen. Liiton puheenjohtajana on toiminut vuoden 2024 alusta alkaen Harri Nummelaa seurannut Heikki Hietanen.
Suomen Jääkiekkoliitto on yksi Suomen suurimmista urheilujärjestöistä. Sillä oli keväällä 2020 noin 75 000 lisenssipelaajaa. Jääkiekkoliitto vastaa Suomen jääkiekkomaajoukkueesta ja kansallisesta kilpatoiminnasta. Tosin SM-liigalla on oma hallituksensa.
Jääkiekkoliiton painopistealueet ovat valmennuksen kehittäminen, kansainvälinen menestys maajoukkuetasolla, nuorille mahdollisuus harrastaa jääkiekkoa, naisten ja tyttöjen toiminnan kehittäminen, harrastusmielessä pelaamisen mahdollistaminen sekä rullakiekon tukeminen. Liitolla on 14 valiokuntaa, jotka vastaavat eri toiminta-alueista.
Historiaa > Perustaminen

Kun seura perustettiin tammikuussa 1929, paikalla olivat 17:n seuran edustajat kahdeksalta eri paikkakunnalta. Kokousta johti Suomen Palloliiton varapuheenjohtaja Kauko Karvonen, joka selosti jääkiekon vaiheista Suomessa kahden liiton, Palloliiton ja Luistinliiton taisteltua sen hallinnoinnista. Lyhyen keskustelun jälkeen päätettiin Suomeen perustaa itsenäinen Jäähockeyliitto. Uudelle järjestölle valittiin väliaikainen toimikunta.
Ensimmäisessä varsinaisessa edustajien kokouksessa 12. toukokuuta 1929 Suomen Jäähockeyliiton nimi muutettiin Suomen Jääkiekkoliitoksi ja sen perustamisasiakirja virallisesti allekirjoitettiin. Liiton trkoitukseksi määriteltiin toimia seurojen aatteellisena järjestönä ja yhdyssiteenä sekä liiton sääntöjen mukaisesti ”harjoittaa jääkiekkopeliä Suomessa”.
Jääkiekkoliiton perustivat 17 seuraa: Helsingin Luistelijat, Helsingfors Skridskoklubb, Ryska I.F. Start, Turun Palloseura, IFK i Åbo, Idrottsföreningen Kamraterna i Helsingfors (HIFK), Helsingin Jalkapalloklubi, Kronohagens Idrottsförening, Helsingin Palloseura, Viipurin Luistinseura, Viipurin Reipas, Kuopion Palloseura, Kajaanin Palloilijat, Tampereen Pyrintö, Tampereen Palloilijat, Savonlinnan Riento ja Varkauden Suojeluskunnan Palloilijat.
Historiaa > 2000-luvulla

Jos huomioon ei oteta koronaviruspandemian aikana pelattua kautta 2019–2020, jolloin suurin osa arvokisoista peruttiin, Suomi on jäänyt kaikki maajoukkueensa huomioon ottaen 2000-luvulla kahdesti ilman arvokisojen mitalia, ensimmäistä kertaa kaudella 2011–2012. Leijonat, Naisleijonat, Nuoret Leijonat ja Pikkuleijonat ylsivät tuolloin maailmanmestaruuskisojen mitalipeleihin ja sijoittuivat jokainen neljänneksi kisoissa. Tyttöleijonat oli viides.
Kaudella 2015–2016 Suomi voitti alle 20-vuotiaiden ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruudet sekä miesten hopeaa.
Kausi 2018–2019 oli myös erinomainen mitalien suhteen, sillä Suomi voitti miesten maailmanmestaruuden, naisten MM-hopeaa, nuorten MM-kultaa ja poikien pronssia.
Vuonna 2022 Suomen kaikki viisi eri maajoukkuetta voittivat arvokisamitalin, Leijonat jopa kaksi kultaista, toisen olympialaisista ja toisen maailmanmestaruuskilpailuista. Naisleijonat eivät saaneet maailmanmestatuuskisoista mitalia, vaan olympialaisista.
Vuosi 2023 on ensimmäinen kerta historiassa, kun Leijonat, Naisleijonat, Nuoret Leijonat, Pikkuleijonat ja Tyttöleijonat jäivät kaikki ulos maailmanmestaruuskisojen mitalipeleistä. Vain Tyttöleijonat etenivät välieriin kisoissaan, ja Suomen miehet, naiset, alle 20-vuotiaat ja alle 18-vuotiaat pojat hävisivät puolivälieränsä maailmanmestaruuskilpailuissaan.
Maajoukkueet

Suomen miesten jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 19-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 17-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 16-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Suomen naisten jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 22-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 16-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkue
Suomessa järjestetyt ja järjestettävät turnaukset

Luettelo Suomessa järjestetyistä maaotteluturnauksista, perässä on Suomen sijoitus.
Suomessa järjestetyt ja järjestettävät turnaukset > Naisten turnaukset

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1992 – pronssia
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009 – pronssia
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 – hopeaa
Suomessa järjestetyt ja järjestettävät turnaukset > Miesten turnaukset

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1965 – 7.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1974 – 4.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1991 – 5.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1997 – 5.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2003 – 5.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2012 – 4.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2013 – 4.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – kultaa
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2023 – 7.
Karjala-turnaus
Suomessa järjestetyt ja järjestettävät turnaukset > U20-turnaukset

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1976 – 4.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1980 – hopeaa
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1985 – 4.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1990 – 4.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1998 – kultaa
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2004 – pronssia
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2016 – kultaa
Suomessa järjestetyt ja järjestettävät turnaukset > U18-turnaukset

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1978 – kultaa
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1987 – 4.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1994 – 4.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2001 – pronssia
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2007 – 7.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2014 – 6.
Talous

Suomen Jääkiekkoliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 9 276 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 1 607 000 euroa.
Liiton hallitus vuosina 2016–2018

Pasi Kainulainen
Riku Kallioniemi
Saku Koivu
Mikko Kuparinen
Jyrki Louhi
Harri Martinmäki
Harri Nummela, puheenjohtaja
Emma Terho
Jukka Toivakka
Jääkiekkoliiton puheenjohtajat

| --- | --- |
 Kauko Karvonen 1929–1942  Otto Wuorio 1942–1947  Harald Roos 1947–1952  Paavo Honkajuuri 1952–1957  Harry Lindblad 1957–1975  Väinö Lassila 1975–1983 :  Matti Ranki 1983–1984  Kai Hietarinta 1984–1997  Kalervo Kummola 1997–2016  Harri Nummela 2016–2023  Heikki Hietanen 2024–
Jääkiekkoliiton toimitusjohtajat vuoteen 2001 saakka

Niilo Koskinen, 1929
Toivo Ylimaa, 1929–1931
Aaro Kivilinna, 1932–1936
Ilmari Honkanen, 1936–1938
Uolevi Lamppu, 1938–1939
Osmo Kupiainen, 1939–1940
Erkki Saarinen, 1940–1941
Uolevi Lamppu, 1941
Esko Similä, 1941
Jalle Vallikari, 1942–1945
Emil Kauhtio, 1945
Jalle Vallikari, 1945
Tauno Luomi, 1946
Olavi Liekoski 1946–1949
Erkki Wuolio, 1949–1952
Reijo Mannerla, 1952–1972
Esko Paltanen, 1972–1973
Heimo Huotari, 1973–1974
Teuvo Holopainen, 1974–1977
Göran Stubb, 1977–1984
Tor Jungman, 1984–1986
Lalli Partinen, 1986–1988
Esko Paltanen, 1988–1989
Jukka-Pekka Vuorinen, 1989–2001
Liiton ensimmäisinä vuosina toimitusjohtajasta käytettiin nimitystä sihteeri-toiminnanjohtaja.
Arvostelu

Liittoa arvosteltiin vuonna 2023, kun poikkeuksellisesti yksikään sen maajoukkue ei saavuttanut arvokisamitalia. Liittoa on myös arvosteltu, koska suomalaisessa maajoukkuejääkiekossa ei ole järjestäytynyttä kannattajatoimintaa, kuten jalkapallossa on. Keväällä 2023 liitto suunniteli kehittävänsä rakennettaan niin, että liittoon mahdollisesti perustetaan uusi urheilutoimenjohtajan vai valmennuksen johtajan tehtävä. Kevään 2023 maailmanmestaruuskisojen jälkeen Yleisradio arvosteli liittoa siitä, että miesten maajoukkueen menestys on sokaissut Jääkiekkoliiton, mikä on johtanut esimerkiksi siihen, että kotikisojen pääsylippujen hinnat olivat hyvin korkeat. Hinnat johtivat taas siihen, että paikalla otteluissa oli yritysvieraita, mikä johti vaisuun tunnelmaan. Ylen mukaan liitto oli unohtanut naisten jääkiekon täysin, kun naisten joukkue jäi ulos mitalipeleistä. Yle totesi, että Naisleijonat on ollut lukuisten kohujen keskipiste, mutta Jääkiekkoliitosta ei ole löytynyt johtajaa, joka olisi saanut joukkueen oikeille raiteille. Nuorisomaajoukkueiden tilanteen hoitamista Yle arvosteli siitä, että menestystä ei tule, mutta myös siksi, että nuorisomaajoukkueet onli annettu vääriin käsiin. Ylen mukaan niiden valmentajiksi oli palkattu pääasiassa Liiga-tasolla epäonnistuneita valmentajia.
13-vuotias poika joutui - jo kolmannen kerran - rasistisen huutelun kohteeksi, ja hän kertoi asiasta valmentaja Juha Sokalle, joka määräsi joukkueen kesken ottelun pukukoppiin, ja ottelu keskeytyi. Liitto määräsi kolmen ottelun toimitsijakiellon ja seuralle tuhannen euron sakot. Urheilun oikeusturvalautakunta poisti juniorijoukkueen saaman sakon. Yhdenvertaisuusvaltuutetun mukaan Jääkiekkoliiton Sokalle langettama rangaistus oli yhdenvertaisuuslaissa kielletty vastatoimi. Valtuutettu teki osapuolten välille sovintoesityksen. Jääkiekkoliitto hylkäsi esityksen ja palkkasi asianajajan.selvennä
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton kotisivut
Jääkiekkoliiton tulospalvelu historia
Jääkiekkoliitot
Alankomaat
Andorra
Arabiemiirikunnat
Argentiina
Armenia
Australia
Azerbaidžan
Belgia
Bosnia-Herzegovina
Brasilia
Bulgaria
Chile
Espanja
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Hongkong
Itävalta
Intia
Irlanti
Islanti
Iso-Britannia
Israel
Italia
Jamaika
Japani
Kanada
Kazakstan
Kiina
Kirgisia
Kreikka
Kroatia
Kuwait
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Macao
Makedonia
Malesia
Marokko
Meksiko
Moldova
Mongolia
Namibia
Norja
Pohjois-Korea
Portugal
Puola
Qatar
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
Serbia
Singapore
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Taiwan
Tanska
Thaimaa
Tšekki
Turkki
Ukraina
Unkari
Uusi-Seelanti
Valko-Venäjä
Venäjä
Viro
Yhdysvallat
Erik Landén

Erik Landén (16. heinäkuuta 1891 Forssa – 22. joulukuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja.
Erik Landénin vanhemmat olivat valokuvaaja Herman Landén (1864–1910) ja Sofia Adolfina Falenius.  Landén suoritti ylioppilastutkinnon 1910 Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa ja sai päästötodistuksen 1912 Helsingin ruotsalaisesta kauppakorkeakoulusta. Hän oli lyhyen aikaa Oy Agroksen palveluksessa ja siirtyi sitten vuonna 1913 Oy Systemaan, jonka johtokunnan jäsenenä ja järjestelyosaston päällikkönä hän toimi vuoteen 1931 saakka. Tänä aikana Landén toteutti uudenaikaisen konttoriorganisaation yrityksessä. Landén teki lukuisia opintomatkoja Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Saksaan, Hollantiin ja Englantiin. Hän julkaisi alaltaan kirjan Käytännöllinen konttoritekniikka ja kirjoitti liikeorganisaatiosta useihin alan aikakauslehtiin. Hän oli 1931–1932 konttoripäällikkönä Elektrometallurgiska Ab:ssä ja 1932–1934 järjestelyosaston päällikkönä Enso-Gutzeit Oy:ssä sekä samanlaisessa tehtävässä Kone- ja Silta Oy:ssä.
Julkaisuja

Praktisk kontorsteknik. Ser. 1. Systema, Helsingfors 1920
Praktisk kontorsteknik. Ser. 2. Systema, Helsingfors 1922
Käytännöllinen konttoritekniikka. 1. sarja. Systema, Helsinki 1922
Käytännöllinen konttoritekniikka. 2. sarja. Systema, Helsinki 1922
Käytännöllinen konttoritekniikka. 3. sarja. Systema, Helsinki 1924
Praktisk kontorsteknik. Ser. 3. Systema, Helsingfors 1924
Käytännöllinen konttoritekniikka. 4. sarja. Systema, Helsinki 1925
Praktisk kontorsteknik. Ser. 4. Systema, Helsingfors 1925
Burroughs simplified accounting plan. Publikation / Affärstekniska föreningen i Finland, 2. Helsingfors 1929
Aiheesta muualla

Erik Landén : Tavaravaraston inventtaus käyttämällä nykyaikaisia työtä-säästäviä menettelytapoja., Liiketaito : konttorijärjestelyn, kirjanpidon, myyntitekniikan erikoislehti, 01.05.1923, nro 5, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maltan kieli

| Malta |
| --- | --- |

Oma nimi:  malti
Muu nimi:   
Tiedot
Alue:   Malta
Virallinen kieli:   Malta  Euroopan unioni
Puhujia:  330 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Il-Kunsill Nazzjonali tal-Ilsien Malti
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  afroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  seemiläiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  mt
ISO 639-2:  mlt
ISO 639-3:  mlt
 Ohje 
Maltan kieli (omakielinen nimitys il-malti tai lingwa maltija) kuuluu afroaasialaisen kielikunnan seemiläiseen haaraan. Kielitieteellisesti katsottuna se on arabian kielen murre, mutta se on saanut runsaasti vaikutteita romaanisista kielistä ja englannista. Maltaa kirjoitetaan latinalaisella kirjaimistolla. Malta on Maltan ja samalla myös Euroopan unionin virallinen kieli. Malta on Euroopan unionin ainoa seemiläinen kieli, jolla on virallisen kielen asema.
Maltan kielen aakkoset ovat
A B Ċ D E F Ġ G GĦ H Ħ I IE J K L M N O P Q R S T U V W X Ż Z.
Äännerakenne

Maltan äännerakenne on seuraavanlainen:
|  | Bilabiaalit | Labiodentaalit | Dentaalit | Alveolaarit | Palataalit | Velaarit | Faryngaalit | Glottaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaalit | m |  |  | n |  |  |  |  |
| Klusiilit | p b |  | t d |  |  | k g |  | ʔ |
| Affrikaatat |  |  |  | t͡s d͡z | t͡ʃ d͡ʒ |  |  |  |
| Frikatiivit |  | f v |  | s z | ʃ ʒ |  | ħ |  |
| Tremulantit |  |  |  | r |  |  |  |  |
| Approksimantit |  |  |  | l | j | w |  |  |
Konsonanttirykelmissä viimeisen konsonantin soinnillisuus laajenee koko rykelmään, eli yksittäinen rykelmä on kokonaan joko soinniton tai soinnillinen, esimerkiksi /niktbu/ ääntyy [ˈniɡdbu]. Sananloppuinen soinnillinen äänne muuttuu soinnittomaksi.
Nasaalit /m/ ja /n/ assimiloituvat konsonanttirykelmissä artikulaatiopaikaltaan.
Maltan lyhyitä vokaaleja ovat /ɐ ɛ i ɔ ʊ/ ja pitkiä /ɐː ɛː iː ɪː ɔː ʊː/. Kirjoituksessa pitkiä vokaaleja ei erotella lyhyistä, poikkeuksena /iː/, joka kirjoitetaan ie. Diftongeja ovat /ɐɪ ɛɪ ɐʊ ɔʊ ɛʊ ɪʊ ɔɪ/, joista /ɐɪ ɛɪ/ kirjoitetaan għi, /ɐʊ ɔʊ/ għu ja /ɛʊ ɪʊ ɔɪ/ ew iw oj.
Maltan kielioppi > Yleistä

Maltan kieli on seemiläinen kieli, sillä se on alkuaan kehittynyt arabiasta. Romaaniset vaikutteet ovat kuitenkin tunkeutuneet syvälle, jopa kielioppiin asti. Seemiläisiin piirteisiin kuuluu muun muassa pääsanaansa seuraava adjektiivi. Varsinaisia adverbeja ei ole kuin lainasanastossa. (Romaaniset laina-adverbit ovat sitäkin tavallisempia: politikament, lingwistikament, ekonomikament jne.) Sanajärjestys on melko vapaa. Kuten arabian ja heprean kielissä, sekä substantiivi että sitä määrittävä adjektiivi saavat oman määräisen artikkelinsa. Tosin maltassa tämä koskee vain alkuperäisiä seemiläisiä adjektiiveja, ei edes vakiintuneita lainasanoja.
Maltan kielioppi > Maltan verbit

Arabian ja heprean tapaan, kuten myös muun muassa saamelaiskielissä, sorbissa ja sloveenissa, maltan kielessä esiintyy yksikön ja monikon lisäksi kaksikko eli duaali. Verbitaivutus noudattaa seemiläistä mallia, jossa kolme juurikonsonanttia toimivat sanan runkona ja näiden väliin asetettavat vokaalit määrittävät verbimuodon. Maltassa tämä järjestelmä on arabiaan nähden poikkeuksellisesti ulotettu koskemaan myös vakiintuneita romaanisia lainaverbejä.
Esimerkkinä verbin kiteb, 'kirjoittaa', taivutus:
|  | yksikkö> yks. 1. | yksikkö> yks. 2. | yksikkö> yks. 3. mask. | yksikkö> yks. 3. fem. | monikko> mon. 1. | monikko> mon. 2. | monikko> mon. 3. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| imperfekti | ktibt | ktibt | kiteb | kitbet | ktibna | ktibtu | kitbu |
| perfekti | nikteb | tikteb | jikteb | tikteb | niktbu | tiktbu | jiktbu |
| imperatiivi | – | ikteb | – | – | – | iktbu | – |
Huoma verbin konsonanttivartalo k-t-b, joka esiintyy muissakin seemiläisissä kielissä, kuten arabian sanassa كتب kataba 'kirjoittaa' ja heprean sanassa כתב katáv 'kirjoittaa'.
Maltan kielioppi > Sekakieli

Maltaa voi pitää eräänlaisena sekakielenä: sen kieliopissa romaaninen ja arabialainen taivutus elävät rinnakkain, ja romaanisilla lainasanoilla on muun muassa omat monikkopäätteensä. Nyttemmin myös esimerkiksi englannin monikkopääte -s on omaksuttu osaksi maltan kielioppia, etenkin uusimmissa lainasanoissa. Arabian niin sanottu murrettu monikko (pluralis fractus, broken plural) on kuitenkin yhä elävä järjestelmä maltan keskeisessä sanavarastossa. Joitakin monikkopäätteitä käytetään sekä alkuperäisissä että lainasanoissa. Suomalainen ymmärtää helposti esimerkiksi sanaparit alla/allat (jumala) ja idea/ideat (idea).
Maltan sanasto

Maltan perussanasto on seemiläistä alkuperää: raġel "mies", mara "nainen", tifel "lapsi", dar "talo", xemx "aurinko", sajf "kesä". Niin kutsutuista kulttuurisanoista sekä abstrakteista käsitteistä käytetään usein italialaisia sanoja, esimerkiksi skola "koulu", gvern "hallitus", repubblika "tasavalta", re "kuningas", natura "luonto", pulizija "poliisi", ċentru "keskusta", teatru "teatteri", differenza "ero". Huomattavaa on, että maltan italialaislainat äännetään yleensä Sisilian murteen mukaan, ei italian toscanalaisperäisen kirjakielen mukaan (siksi esimerkiksi teatru eikä "*teatro"). Joskus kirjoitustapa saa kansainväliset sanat näyttämään vierailta. Esimerkiksi sanaa xena "näyttämö" ei ole aivan helppo tunnistaa, jollei tiedä, että x-kirjain äännetään [ʃ], kuten esimerkiksi katalaanin kielessä.
Uusin lainasanakerrostuma on tullut englannista, eikä se aina edes noudata maltan oikeinkirjoitusta: strajk "lakko", union "ammattiliitto".
Maltan kielen historia > Foinikialaisista arabeiksi

Malta oli antiikin aikoina foinikialainen siirtokunta. Foinikialaiset puhuivat seemiläistä kieltä, joka oli läheistä sukua heprealle: tästä syystä monet maltalaiset väittävät kielensä olleen alun perin foinikiaa eivätkä mielellään myönnä sen kehittyneen arabiasta. Ensimmäinen arabivalloitus tapahtui vuonna 870, jolloin myös foinikian kielen myöhäismuoto, puuni, vaihtui arabiaan. Se, että asukkaiden alkuperäinen kieli oli sukua arabialle, luultavasti helpotti siirtymistä valloittajien kieleen. Mahdollisesti näin kehittyneeseen arabian murteeseen jäi myös joitakin jälkiä puunista, ainakin paikannimiin. Kirjakielenä arabiaa puhuvat maltalaiset kuitenkin käyttivät klassista arabiaa kaikkien muiden arabien murteiden tavoin.
Maltan kielen historia > Normannivalloittajia ja maltalaisritareita

Vuonna 1090 ranskaa puhuvat normandialaiset ritarit miehittivät Maltan. Koska arabia oli kukoistava sivistyskieli, se pystyi vieraiden valloittajien allakin elämään kirjallisessa muodossa vielä puolitoista vuosisataa. Romaanisten lainasanojen lukumäärä nousi hiljakseen, kun hallintokielenä toimi latina ja hallitsijat puhuivat ranskaa. Sekakieleksi malta muuttui vasta johanniittaritarien alaisuudessa 1530–1798. Tällöin Sisilian murretta ruvettiin käyttämään eräänlaisena latinan puhuttuna muotona, ja se nousi käytännössä latinan rinnalle virkakieleksi.
Maltalaisritarien aikana maltaa alettiin jo kirjoittaa latinalaisin kirjaimin, mutta ensimmäinen maltankielinen kirja, F. Wizzinon katekismus, ilmestyi vasta vuonna 1752.
Maltan kielen historia > Siirtomaa-aika ja itsenäisyys

Malta muuttui brittiläiseksi siirtomaaksi 1700–1800-lukujen vaihteessa. Ensin saaret joutuivat vallankumouksellisten ranskalaisten joukkojen haltuun. Tällöin maltalainen eliitti liittoutui Englannin kanssa ranskalaisia vastaan, ja nämä karkotettiin maasta brittivoimin. Englantilaiset eivät aluksi yrittäneet muuttaa Maltan kielioloja, joten koko 1800-luvun ajan maltalaiset käyttivät italiaa virallisena kielenään. 1900-luvun alussa britit pyrkivät tekemään englannista Maltan virallisen kielen, mistä syntyi kieliriita. Vuoden 1921 perustuslaki määritteli virallisiksi kieliksi italian ja englannin. Uuden kielitaistelun tuloksena italia vaihdettiin maltaan vuonna 1934. Malta itsenäistyi vuonna 1964, jolloin malta ja englanti säilyttivät kumpikin virallisen aseman.