stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bad Religion
Kokoonpanot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | laulu | kitara | basso | rummut | kitara | kitara |
| 1979 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Jay Ziskrout |  |  |
| 1981 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Jay Ziskrout |  |  |
| 1982 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Pete Finestone |  |  |
| 1983 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Paul Dedona | Davy Goldman |  |  |
| 1984 | Greg Graffin |  | Tim Gallegos | John Albert | Greg Hetson |  |
| 1985 | Greg Graffin |  | Tim Gallegos | John Albert | Greg Hetson |  |
| 1986 | Greg Graffin |  | Tim Gallegos | Lucky Lehrer | Greg Hetson |  |
| 1987 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Pete Finestone | Greg Hetson |  |
| 1988 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Pete Finestone | Greg Hetson |  |
| 1989 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Pete Finestone | Greg Hetson |  |
| 1990 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Pete Finestone | Greg Hetson |  |
| 1991 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson |  |
| 1992 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson |  |
| 1993 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson |  |
| 1994 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 1995 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 1996 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 1997 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 1998 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 1999 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2000 | Greg Graffin |  | Jay Bentley | Bobby Schayer | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2001 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2002 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2003 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2004 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2005 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2006 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2007 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2008 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2009 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
| 2010 | Greg Graffin | Brett Gurewitz | Jay Bentley | Brooks Wackerman | Greg Hetson | Brian Baker |
Kokoonpanot > 1979-luku > 1979-1982

Greg Graffin - laulu
Brett Gurewitz - kitara
Jay Bentley - basso
Jay Ziskrout - rummut
Kokoonpanot > 1979-luku > 1982-1983

Greg Graffin - laulu
Brett Gurewitz - kitara
Jay Bentley - basso
Pete Finestone - rummut
Kokoonpanot > 1979-luku > 1983

Greg Graffin - laulu
Brett Gurewitz - kitara
Paul Dedona - basso
Davy Goldman - rummut
Kokoonpanot > 1979-luku > 1984 - 1985

Greg Graffin - laulu
Greg Hetson - kitara
Tim Gallegos - basso
John Albert - rummut
Kokoonpanot > 1979-luku > 1986

Greg Graffin - laulu
Greg Hetson - kitara
Tim Gallegos - basso
Lucky Lehrer - rummut
Kokoonpanot > 1979-luku > 1987-1991

Greg Graffin - laulu
Brett Gurewitz - kitara
Greg Hetson - kitara
Jay Bentley - basso
Pete Finestone - rummut
Kokoonpanot > 1990-luku > 1991-1994

Greg Graffin - laulu
Brett Gurewitz - kitara
Greg Hetson - kitara
Jay Bentley - basso
Bobby Schayer - rummut
Kokoonpanot > 1990-luku > 1994-2001

Greg Graffin - laulu
Brian Baker - kitara
Greg Hetson - kitara
Jay Bentley - basso
Bobby Schayer - rummut
Kokoonpanot > 2000-luku > 2001-2013

Greg Graffin - laulu
Brian Baker - kitara
Brett Gurewitz - kitara
Greg Hetson - kitara
Jay Bentley - basso
Brooks Wackerman - rummut
2013-2015
Greg Graffin - laulu
Brian Baker - kitara
Brett Gurewitz - kitara
Mike Dimkich - kitara
Jay Bentley - basso
Brooks Wackerman - rummut
2015-
Greg Graffin - laulu
Brian Baker - kitara
Brett Gurewitz - kitara
Mike Dimkich - kitara
Jay Bentley - basso
Jamie Miller - rummut
Diskografia > Studioalbumit

How Could Hell Be Any Worse? (1982,  Epitaph Records)
Into the Unknown (1983,  Epitaph)
Suffer (1988,  Epitaph)
No Control (1989,  Epitaph)
Against the Grain (1990,  Epitaph)
Generator (1992,  Epitaph)
Recipe for Hate (1993,  Epitaph)
Stranger than Fiction (1994,  Atlantic Records)
The Gray Race (1996,  Atlantic)
No Substance (1998,  Atlantic)
The New America (2000,  Atlantic)
The Process of Belief (2002,  Epitaph)
The Empire Strikes First (2004,  Epitaph)
New Maps of Hell (2007,  Epitaph)
The Dissent of Man (2010,  Epitaph)
True North (2013,  Epitaph)
Age Of Unreason (2019,  Epitaph)
Diskografia > Livealbumit

Tested (1997,  Epic Records)
30 Years Live (2010,  Epitaph)
Diskografia > Kokoelma-albumit

80-85 (1991,  Epitaph)
All Ages (1995,  Epitaph)
Punk Rock Songs (2002,  Epic)
Christmas Songs (2013,  Epitaph)
Diskografia > EP:t

Bad Religion (1981,  Epitaph)
Back to the Known (1985,  Epitaph)
Christmas Songs (2013,  Epitaph)
Diskografia > Videot

Along the Way (1990,  DVD-muodossa 2004, Epitaph Records)
Big Bang (1991)
The Riot (2000)
Punk Rock Songs (2004)
Live at the Palladium (2006,  Epitaph Records)
Esiintymiset Suomessa

12.6.1993 Seinäjoen Provinssirockissa
10.6.1995 Seinäjoen Provinssirockissa
21.6.1996 Lahden Messilän-Juhannus Festivaalilla
20.6.1997 Kauhajoen Nummirockissa
24.8.–25.8.1998 Helsingin Tavastialla
8.8.2000 Helsingin Tavastialla
6.5.2004 Helsingin Nosturissa
17.7.2010 Joensuun Ilosaarirockissa
14.6.2013 Seinäjoen Provinssirockissa
1.8.2015 Porin Porisperessä
5.8.2017 Mikkelin Jurassic Rockissa
28.7.2018 Oulun Qstockissa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bad Religion viralliset sivut
Internetin laajin Bad Religion -fanisivu
Kalle Manninen: Paha uskonto (Arkistoitu – Internet Archive). Aamuposti 10.3.2009.
Bad Religion esiintymässä Alankomaissa vuonna 1995
Bo Rai

Amphoe Bo Rain sijainti Tratin provinssissa
Wat Bo Phloi hallitsee keskustan horisonttia. Taustalla Kambodžan vuoret.
Amphoe Bo Rain keskustaa (Bo Phloi)
Viikoittaiset markkinat talaat nat houkuttavat paljon väkeä paikalle.
Amphoe Bo Rain kunnanvirastotalo
Thesaban Bo Phloin katetut markkinat amphoe Bo Raissa
Bo Rai (thaiksi บ่อไร่) on amphoe (piiri) Tratin provinssissa Thaimaassa aivan Kambodžan rajavuorten (thai: Khao Banthat, khmer: Kravanh, Krâvanhvuoret) tuntumassa. Naapuriprovinssit ovat Chanthaburi Thaimaassa ja Battambang Kambodžassa. Viereiset amphoet ovat Tratin provinssiin kuuluvat Amphoe Muang Trat ja Khao Saming etelässä, Chanthaburin provinssiin kuuluvat Khlung lännessä ja Pong Nam Ron pohjoisessa.
Hallinto

Amphoe Bo Rai jakaantuu hallinnollisesti viiteen tamboniin, jotka taasen jakaantuvat 33 kylään (muubaan). Amphoen keskusta ja suurin väestökeskittymä on nimeltään Bo Phloi, jolla on thesabanin status. Thesaban Bo Phloi on osa samannimistä tambonia. Vuonna 2005 thesabanin asukasluku oli 10 009.
Amphoen kokonaisasukasluku on 37 566 ja asukastiheys 55 henkilöä / km². Bo Rai sai amphoen arvon 13. heinäkuuta 1981.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro. | Nimitys | Thaiksi | Kyliä | Väkiluku |  |      |
| 1. | Bo Phloi | บ่อพลอย | 10 | 15,787 |  |  |
| 2. | Chang Thun | ช้างทูน | 6 | 2,876 |  |  |
| 3. | Dan Chumphon | ด่านชุมพล | 7 | 4,626 |  |  |
| 4. | Nong Bon | หนองบอน | 6 | 8,718 |  |  |
| 5. | Non Si | นนทรีย์ | 5 | 3,652 |  |  |
Lähihistoria

Amphoe Bo Rai on tunnettu jalokiviesiintymistään ja -kaupastaan, jonka antaman nosteen avulla Bo Phloi ja Ban Nong Bon, jotka olivat suurimmat jalokivikaupan keskukset, kasvoivat voimakkaasti. Alue koki kiihkeän, mutta ohimenevän nousukauden 60-luvulta aina 90-luvun alkuun, jonka jälkeen pääasiallinen elinkeino, jalokivien jalostus ja kauppa (rubiini thap tim sajaam), ehtyi hyvin nopeasti kannattavien esiintymien ryöstökaivun ja burmalaisten jalokivien markkinoilletulon yhteisvaikutuksesta . Lamaa pahensivat vielä Kambodžan punakhmerien häviö ja rajaseudun salakaupan loppu. Aiemmin Thaimaan jalokivikeskuksena pidetty Bo Rai on nykyään taantunut muuttotappioalue – kuitenkin toivoa on näkyvissä varsinkin etelän levottomuuksien suunnatessa muuttajia alueelle. Elinkeinon konversiota on yritetty mm. kumipuun viljelyn avulla. Suurena mahdollisuutena on pidetty huhuttua Thaimaan-Kambodžan välisen rajanylityspaikan avausta Ban Muen Danissa, muutaman kilometrin päässä Bo Phloista.
Viime aikoina Bo Phloi on vilkastunut huomattavasti, ja aiemmin tyhjät keskustan kauppiasrakennukset on taas avattu. Uusi maaherra on saanut ohjattua varoja keskushallinnolta Bo Raihin, minkä ansiosta infrastruktuuria on voitu kehittää ja uusia projekteja aloittaa, kuten Bor Ploy Health Club Saen Tungin ja Dan Chumphonin tien risteyksessä.
Nähtävyyksiä

Keskustassa on hieno buddhalainen temppeli Wat Bo Phloi ja uusi tuoretavaratori talaat sot, joka valmistui vuonna 2005. Keskiviikkoisin järjestetään kiertävät markkinat talaat nat, joka houkuttelee kauppiaita aina läheisestä Kambodžasta lähtien. Kaupungissa on yleinen puisto Suan sukhaphaap, sairaala, ammattikoulu, kirjasto, pankki (TMB Bank) ja posti. Leimaa-antavaa keskustalle on kampaamojen suuri määrä. Hotelleja on kaksi. Bo Phloista yhdeksän kilometriä itään Kambodžan rajalle päin sijaitsee hyvin hoidettu kansallispuisto Namtok Khlong Kaeo (thaikielellä น้ำตกคลองแก้ว), jonne on ilmainen sisäänpääsy. Vesiputouksen alkulähteelle melkein 800 metrin korkeuteen kulkee kivetty polku. Ylhäältä avautuu näkymä yli hedelmäviljelysten.
Kuinka Bo Raihin pääsee

Bo Rai näyttää olevan syrjässä: matkaa on 50 kilometriä Tratiin (tie 3157 Dan Chumphonin kautta) ja 90 kilometriä Chanthaburiin (Saen Tungin kautta), 300 km Bangkokiin. Suorin reitti Bo Raihin Sukhumvitilta (valtatie 3) kulkee Khao Samingin kautta (tie 3159). Tratista ja Chanthaburista pääsee kaupunkiin lavataksilla (songthaeo).
Aiheesta muualla

Department of Provincial Administration: Amphoe Bo Rai(thaiksi)
Ilmakuva Amphoe Bo Raista
Ilmakuva Namtok Khlong Kaew:n kansallispuisto
Death of the Thai Ruby (Richard W. Hughes) (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Namtok Khlong Kaeon kansallispuisto(englanniksi)
Apsara Gems: Bo Rai Rubies (2009) (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Charles Lyttelton

| Charles Lyttelton |
| --- | --- |
 Charles John Lyttelton oikealla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1909 
Charles John Lyttelton, Cobhamin 10. varakreivi (8. elokuuta 1909 – 20. maaliskuuta 1977), oli brittiläinen poliitikko ja kriketinpelaaja. Hän opiskeli Eton Collegessa ja toimi vuosina 1957–1962 Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä.
Lyttelton aloitti kriketinpeluun ammattitasolla 1930-luvun alussa. Hän kuoli Marylebonessa, Lontoossa 67-vuotiaana.
Humphrey Lyttelton on Charlesin serkku.
↑  (en) Darryl Roger Lundy, The Peerage . Tieto on haettu Wikidatasta.
Cembrit

| Cembrit Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Kotipaikka:  Lohja, Suomi
Toimiala:  rakennusteollisuus
Tuotteet:  kuitusementtilevyt
Liikevaihto:  35 miljoonaa Euroa (2011)
Henkilöstö:  n. 200 (2011)
Kotisivu:  cembrit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cembrit Oy on yksi maailman suurimmista kuitusementtisten tasolevyjen valmistajista, markkinoijista ja kehittäjistä. Suomalainen Cembrit Oy on tanskalaisen Cembritin tytäryhtiö ja kuuluu siten FLSmidth & Co. A/S –yritysryhmään. Cembrit Oy:n liikevaihto oli vuonna 2011 noin 35 M€ ja henkilökuntaa noin 200. Cembritin tuotannosta noin 70 % menee vientiin. Viennin pääasiallisia kohteita ovat Pohjoismaat, Iso-Britannia, Benelux-maat, Baltian maat, Venäjä, Ranska, Yhdysvallat, Saksa, Italia, Puola ja Tšekki.
Cembritin valmistamat levyt soveltuvat sekä uudis- että saneerausrakentamiseen. Levyjen pääasiallisena raaka-aineena käytetään sementtiä (50–70 %), selluloosaa (n. 5–15 %) ja erilaisia mineraalisia täyteaineita (n. 20–40 %). Levyt eivät sisällä asbestia eivätkä kvartsia. Levyjen käyttökohteena ovat muun muassa julkisivut, väliseinät, märkätilat, sokkelit ja parvekekaiteet. Lisäksi Cembrit Oy myy aaltoprofiilisia katelevyjä.
Historia

Itävaltalainen Ludvig Hatscheck patentoi kehittämänsä asbestipitoisten kuitusementtilevyjen Hatscheck-valmistusmenetelmän vuonna 1900. Asbestia sisältävät levyt olivat kaikkiin muihin tunnettuihin levyihin verrattuina ylivoimaisina muun muassa palamattomuutensa ansiosta. Tuote nimettiin Eterniitiksi latinankielisen ikuisuutta tarkoittavan sanan mukaan. 1917 Suomen Mineraali Oy osti Paakkilan kaivosalueen ja aloitti siellä asbestin louhinnan ja rikastuttamisen. 1922 tehtaalla tehtiin ensimmäiset koeajot eterniittilevyillä.
1930 Suomen Mineraalin oma tehdas valmistui ja tuotanto muutti Helsingin Tapanilaan. Tapanilan tehtaassa valmistettiin sileitä seinä- ja kattolevyjä sekä asbestipahvia. Vuonna 1955 Lohjan maalaiskunta tarjosi Suomen Mineraalille 15 hehtaarin tonttia vuokralle Tapanilan tehtaan tuotantotilojen jäätyä liian pieniksi ja tuotanto aloitettiin Muijalassa tammikuussa 1959.  Asbestipitoinen sementtilevy sai nimityksen mineriitti. Saman vuoden marraskuussa Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiö osti Muijalan ”mineriittitehtaat” Suomen Mineraalilta.
Kysynnän kasvaessa Muijalan tehdasta laajennettiin vuosina 1959-1961 uudella konelinjalla, ruokalalla, raaka-aine- ja tuotevarastoilla, konttorilla sekä värjäyskoneella. Luja-levyn tavaramerkki rekisteröitiin joulukuussa 1966. Nimi viittasi levyn lujuuteen, mutta myös tehtaan sijainnin kaksikieliseen nimipariin Lojo – Lohja. Sijaintikuntana oli tarkkaan ottaen ennen vuoden 1997 kuntaliitosta Lohjan kunta (vuoteen 1977 nimeltään Lohjan maalaiskunta).
Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiö – Pargas Kalkbergs Aktiebolag muutti nimensä lyhyempään muotoon Paraisten Kalkki Oy – Pargas Kalk Ab elokuussa 1969. Paraisten Kalkki Oyn markkinointitunnukseksi otettiin vuonna 1971 Partek, joka oli lyhennys sanoista Paraisten tekniikka. Nimi Partek rekisteröitiin virallisesti 1. tammikuuta 1979.
1979 Muijalan tehtaalla otettiin ensimmäisinä maailmassa käyttöön uusi Flow-On-valmistusmenetelmä vanhan Hatschek-menetelmän tilalle. Tuotantomenetelmä oli aikaisemmin ollut käytössä lähinnä paperiteollisuudessa. Uusi Flow-On-teknologia mahdollisti entistä nopeamman reagoinnin asiakkaan tarpeisiin lyhentäen vaihtoaikoja ja lisäten joustavuutta. Samalla asbestin käyttö sileissä levyissä lopetettiin, ja tilalle otettiin ympäristöystävällinen sellukuitu. Vuonna 1988 asbestin käytöstä luovuttiin myös aaltolevyissä, eikä sitä käytetty enää yhdenkään tuotteen valmistuksessa. Asbestin kysynnän hiivuttua Tapanilan tehtaan tuotanto lopetettiin kokonaan.
Vuonna 1992 tanskalainen Dansk Eternit Holding A/S osti Muijalan ”mineriittitehtaan” Partekilta. Yhtiön nimeksi tuli Oy Minerit Ab. Tehtaalla valmiiksi vedeneristetyn Kaakeliluja-märkätilalevy lanseerattiin vuonna 1995. Levyllä ennakoitiin Ympäristöministeriön rakennusmääräysten tiukentumista rakenteiden kosteussuojauksessa (1.1.1999 SRMK C2). Vuosina 2003 ja 2004 lanseerattiin uudet läpivärjätyt julkisivulevyt, joissa väripigmentti oli sekoitettu suoraan sementtimassaan ja uusi tuulensuojalevy.
Lopulta vuonna 2008 Oy Minerit Ab:n nimi muuttui Cembrit Oy:ksi samalla kun Dansk Eternit Holding A/S muuttui Cembrit Holding A/S:ksi.
Merkittävimmät tuotemerkit

Cembritin tuotteet ovat kuitusementistä valmistettuja asbestittomia ja kvartsittomia levyjä. Levyjen ominaisuudet vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan.
Cembrit Luja A
Cembrit Kaakeliluja
Cembrit Zenit / Metro
Cembrit Rock
Cembrit Permabase
Aiheesta muualla

Cembrit Oy (kauppalehti.fi)
Cembrit – new owner, same high ambitions (21.1.2015) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (cembrit.com)
Cembrit Oy, kotisivut (cembrit.fi)
Café Veijon Baari

Café Veijon Baari oli Radiomafiassa vuosina 1993–2002 lähetetty omalaatuisen suomalaisen musiikin ja muun kulttuurin erikoisohjelma. Toimittaja Santtu Luodon ja maisteri Jukka Lindforsin toimittama ohjelma esitteli sitä suomalaisen kulttuurin alaa, mitä useimmat muut pitivät liian rahvaanomaisena. Ohjelman musiikillista antia on kuvailtu esimerkiksi korpi-iskelmäksi. Artisteina on ollut kaikkea ammattimuusikoista laulaviin koiriin. Ohjelmassa soitetuista kappaleista koostetun levyn kansiteksteissä taiteilija Martti Servo toteaa yks'kantaan: "Pelottava äänite".
Monet ohjelmassa esitetyt teokset ovat olleet omakustanteita, jopa kotioloissa kasettinauhurilla äänitettyjä. Luoto kuvailee eräässä haastattelussaan ohjelman musiikillista antia näin: "Suomessa julkaistaan keskinkertaista iskelmää kauheesti ja se on kamalaa. Mutta sitten kun tulee oikeasti rosoista ja perinteisin esteettisin mittapuin huonoa – koska onhan ne nyt oikeesti huonoja – niin mitä huonommaksi ne tulee, sitä paremmaksi se tulee, täähän on Veijon baarin idis".
Ohjelmassa toistettiin kappaleiden ja juontojen välissä mölyävän mieslauman lausumia inserttejä kuten "Olisiko tämä taideteos voinut syntyä muualla kuin Suomessa? Ei!". Ohjelma päättyi usein seuraavaan litaniaan:
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Cafe Veijon baari
Café au lait

Café au lait brooklynilaisessa kahvilassa.
Café au lait [kaˈfe ɔˈlɛ] on ranskalaistyyppinen kahvijuoma, jonka nimi kirjaimellisesti merkitsee 'kahvia maidon kanssa'. Alun perin Café au lait on nautittu lähinnä aamiaisjuomana. Juoma on peräisin Ranskasta. Ensimmäiset maininnat siitä ovat vuodelta 1763.
Valmistus

Café au lait valmistetaan sekoittamalla kahvia ja joko lämmitettyä tai höyrytettyä maitoa. Se on hyvin samankaltainen kuin italialaisperäinen caffè latte. Erona latteen on, että café au lait’hen käytetään espresson sijasta tyypillisesti suodatinkahvia tai pressopannulla valmistettua tummapaahtoista kahvia. Café au lait’hen maito lisätään yleensä lämmitettynä noin 60 °C lämpöiseksi. Myös höyrytettyä maitoa saatetaan käyttää. Café au lait’ssa maitoa on yleensä suurin piirtein yhtä paljon kuin kahvia.
Charles M. Hammawa

Charles M. Hammawa (s. 1. lokakuuta 1962) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Yolan hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1987 ja nimitettiin Jalingon hiippakunnan piispaksi 16. huhtikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignatius Ayau Kaigama, jota avustivat Renzo Fratini ja James Naanman Daman.
Chase Kalisz

| Chase Kalisz |
| --- | --- |
 Chase Kalisz rintauintiosuudella.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uimari
Pituus:  193 cm
Lajit:  sekauinti
Voitot:  yksi olympiakulta 2 maailmanmestaruutta
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 400 m sekauinti |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | 400 m sekauinti |
MM-kilpailut (pitkä rata) 
|  Kultaa | Budapest 2017 | 200 m sekauinti |
|  Kultaa | Budapest 2017 | 400 m sekauinti |
|  Hopeaa | Barcelona 2013 | 400 m sekauinti |
|  Pronssia | Kazan 2015 | 400 m sekauinti |
|  Pronssia | Gwangju 2019 | 200 m sekauinti |
|  Pronssia | Budapest 2022 | 400 m sekauinti |
Tyynenmeren-mestaruuskilpailut 
|  Kultaa | Tokio 2018 | 200 m sekauinti |
|  Kultaa | Tokio 2018 | 400 m sekauinti |
|  Pronssia | Gold Coast 2014 | 400 m sekauinti |
Chase Kalisz (s. 7. maaliskuuta 1994) on yhdysvaltalainen uimari, joka on erikoistunut sekauintiin. Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen.
Kalisz pyrki Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen ensimmäisen kerran vuonna 2012 mutta ei päässyt mukaan sijoituttuaan maan olympiakarsinnoissa 200 metrin sekauinnissa viidenneksi ja 400 metrin sekauinnissa kuudenneksi. Vuonna 2013 hän voitti ensimmäisen Yhdysvaltain-mestaruutensa 400 metrin sekauinnissa ja saavutti Barcelonan MM-kilpailuissa tuossa lajissa hopeaa. Vuoden 2014 saavutuksiin kuului 400 metrin sekauinnin pronssi Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2015 hän saavutti MM-pronssia 400 metrin sekauinnissa Kazanissa. Kalisz voitti vuonna 2016 edelleen 400 metrin sekauinnissa Yhdysvaltain olympiakarsinnat ja saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa hopeaa.
Vuonna 2017 Kalisz voitti Yhdysvaltain-mestaruuden 200 ja 400 metrin sekauinnissa ja sijoittui 200 metrin perhosuinnissakin pronssille. Budapestin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa molemmilla sekauintimatkoilla. Hän uusi molempien sekauintimatkojen kansallisen mestaruutensa vuonna 2018 ja voitti kaksi kultaa myös Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia 200 metrin sekauinnissa mutta jäi pidemmällä matkalla kymmenenneksi. Vuodelle 2021 siirrettyjen Tokion olympialaisten kansallisissa karsinnoissa hän voitti 400 metriä ja sijoittui lyhyemmällä matkalla toiseksi. Tokiossa hän voitti olympiakultaa 400 metrillä; hän ui ajan 4.09,42 ja voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä Jay Litherlandin 0,86 sekunnilla. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti 400 metrin sekauinnissa pronssia ja oli 200 metrillä neljäs.
Kaliszin pitkän radan ennätys 200 metrin sekauinnissa on Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 uitu 1.55,40 ja 400 metrin sekauinnissa 4.05,90 MM-kilpailuista 2017. Lyhyellä radalla hänen vastaavat ennätyksensä ovat 1.53,28 vuodelta 2021 ja 4.02,40 vuodelta 2013.
Bristolin punta

Bristolin punta on Englannin Bristolin kaupungissa vuonna 2012 käyttöön otettu rinnakkaisvaluutta. Sen tarkoituksena on rohkaista ihmisiä käyttämään rahansa paikallisten palveluiden ostamiseen. Se on tiettävästi laajimmassa käytössä oleva vaihtoehtoinen valuutta Englannin virallisen punnan rinnalla.
Cem Özdemir

| Cem Özdemir |
| --- | --- |

Saksan maatalousministeri
 8. joulukuuta 2021–  
Edeltäjä:  Julia Klöckner
Vihreiden puheenjohtaja Yhdessä Claudia Rothin ja Simone Peterin kanssa
 15. marraskuuta 2008–27. tammikuuta 2018  
Edeltäjä:  Reinhard Bütikofer
Seuraaja:  Robert Habeck
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1965 (ikä 58) Bad Urach, Baden-Württemberg, Länsi-Saksa
Puoliso:  Pía María Castro
Tiedot
Puolue:  Liittouma 90/Vihreät
Aiheesta muualla
www.oezdemir.de
Cem Özdemir (turk. [dʒæm ˈœzdemiɾ], saks. [ˌdʒɛm ˈʔœzdɛmiːɐ̯]; s. 21. joulukuuta 1965 Bad Urach, Länsi-Saksa), on saksalainen Liittouma 90/Vihreät -puolueen poliitikko, joka on Saksan maatalousministeri 2021 lähtien. Hän oli vihreiden puheenjohtaja 2008–2018 yhdessä Claudia Rothin ja Simone Peterin kanssa.
Tausta

Özdemir syntyi turkkilaiselle äidille ja adygelaiselle isälle Länsi-Saksassa vuonna 1965. Hän liittyi Saksan vihreisiin vuonna 1981 ja sai Saksan liittotasavallan kansalaisuuden vuonna 1984. Vuonna 1994 hän valmistui Reutlingenin evankelisesta ammattikorkeakoulusta pääaineenaan sosiaalipedagogiikka.
Vuonna 1994 hänet valittiin ensimmäisenä turkkilaisperäisenä Saksan liittopäiville. Vuosina 2004–2009 hän toimi Saksan vihreiden edustajana Euroopan parlamentissa.
Özdemir on vegaani ja pyöräilyaktivisti.