stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samsung Galaxy A12

| Samsung Galaxy A12 |
| --- | --- |


Valmistaja:  Samsung Electronics
Julkaistu:  joulukuu 2020
Tuoteperhe:  Samsung Galaxy A -sarja
Edeltäjä:  Samsung Galaxy A11
Seuraaja:  Samsung Galaxy A13
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  164 × 75,8 × 8,9 mm
Paino:  205 g
Näyttö:  6,5" IPS LCD
Näytön kuvatarkkuus:  720 × 1 600 px
Värien lukumäärä:  musta, valkoinen, sininen ja punainen
Suoritin:  Mediatek MT6765 Helio P35
Grafiikkapiiri:  PowerVR GE8320
Keskusmuisti:  2, 3, 4 tai 6 Gt
Flash-muisti:  32, 64 tai 128 Gt
Takakamera:  48 Mpx (pääkamera) + 5 Mpx (ultralaajakulma) + 2 Mpx (makro) + 2 Mpx (syvyys)
Etukamera:  8 Mpx
Radio:  FM-radio
Käyttöjärjestelmä:  julkaisussa: Android 10 päivitettävissä: Android 13
Akku:  litium-ioni, 5000 mAh
Liitännät:  USB-C, 3,5 mm mini-jack, Bluetooth 5.0, WiFi 5
Muistikorttipaikka:  microSD, max. 1 TB
Muuta:  sormenjälkitunnistin kyljessä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy A12 on Samsung Electronicsin joulukuussa 2020 julkistama älypuhelin. Se tuli Suomessa myyntiin 179 euron suositushinnalla.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5" LCD-näyttö. Tallennustilaa on valittavana 32, 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia kaksi, kolme, neljä tai kuusi gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa microSD-kortilla maksimissaan yhteen teratravuun asti. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, ultralaajakulmakameran viisi megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia ja se tukee 15 watin langallista pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Käyttöjärjestelmänä oli julkaisussa Android 10, joka on päivitettävissä Android 13 -versioon.
Aiheesta muualla

Samsung Galaxy A12 Samsungin sivuilla
Schoolcraftin piirikunta

Schoolcraftin piirikunta (engl. Schoolcraft County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 047 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Manistiquen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1843.
Väestö

Vuonna 2020 Schoolcraftin piirikunnan 8 047 asukkaasta valkoisia oli 86,2 %, alkuperäisasukkaita 9,3 % ja mustia 0,4 %. Vuonna 2019 1,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schoolcraftin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Reserviläisurheiluliitto

Reserviläisurheiluliiton logo
Reserviläisurheiluliitto, RESUL, on suomalainen urheiluliitto ja vapaaehtoisen maanpuolustuksen edunvalvontaorganisaatio. Liiton tehtävänä on jäsenistönsä kenttätaitojen kehittäminen ja ylläpito. Liitto perustettiin 1970 ja siihen kuuluu nykyään kolme reserviläisjärjestöä.
Historia

Jo 1950-luvun lopulla Reserviupseeriliiton ja Reservin Aliupseerien Liiton välillä oli keskusteltu erityisen reserviläisurheiluliiton perustamisesta. Lopullinen lähtölaukaus uudelle liitolle tuli opetusministeriön taholta, kun se ilmoitti myöntävänsä valtionapua vain liikunnan erityisjärjestöille.
Reserviläisurheiluliitto (ResUL) perustettiin 12.12.1970 hoitamaan Suomen Reserviupseeriliiton (RUL)  ja Reservin Aliupseerien Liiton (RAuL) yhteistä urheilutoimintaa. Perustamista koskevassa tiedotteessa todettiin Reserviläisurheiluliiton olevan itsenäinen, puolueeton, valtakunnallinen urheilujärjestö, jonka toimintapiiriin kuuluu reserviläisten kilpa- ja kuntourheilutoiminta. Tavoitteena oli reserviin kuuluvien ja asepalvelukseen tulevien fyysisen kunnon vaaliminen.
RESUL on liittynyt 01.01.2008 toimintansa aloittaneeseen Maanpuolustuskoulutusyhdistykseen.
Historia > Puheenjohtajat

Jaakko Leppäluoto, 1971-1972
Helge Haavisto. 1973-1978
Veini Rainiola, 1979-1980
Pekka Unkila, 1981-1988
Juhani Paakkola, 1989-1991
Kalevi Räty, 1991-1992
Matti Kuula, 1993-2004
Seppo Sundberg, 2005-2008
Timo Sysilampi, 2009-2012
Tor-Erik Lindqvist, 2013-2018
Erkki Saarijärvi, 2018 alkaen
Jäsenyys

Nykyisin Reserviläisurheiluliittoon kuuluvat seuraavat jäsenjärjestöt:
Reserviläisliitto, RES
Suomen Reserviupseeriliitto, RUL
Maanpuolustuskiltojen Liitto, MPKL
Yhteenlaskettuna liiton piirissä on yli 80.000 henkilöjäsentä. Yksityishenkilö ei voi suoraan liittyä RESUL jäseneksi, vaan käytännössä jäseneksi liittyminen tapahtuu liittymällä jonkin edellämainittujen liittojen paikallisyhdistyksistä.
Hallinto

Reserviläisurheiluliiton johdosta vastaa liiton hallitus, jossa on edustettuna kaikki sen jäsenjärjestöt. Vuoden 2022 hallituksessa palvelevat:
Hallinto > RUL

Santeri Heinonen, Jyväskylä
Tero Hyttinen, Ylitornio
Jari-Pekka Walden, Valkeakoski
Hallinto > RES

Mats Fagerström, Tuusula
Sampo Mattila, Oulu
Arto Nousiainen, Mikkeli
Jesse Kallio, Liperi
Hallinto > MPKL

Jyrki Huusko, Joensuu
Harri Kastepohja, Espoo
Ansiomerkit

Reserviläisurheiluliitolla on käytössään neliportainen ansiomerkkijärjestelmä
Ansioristi (RESUL Ar)
Kultainen ansiomitali  (ResUL kult am)
Hopeinen ansiomitali (ResUL hop am)
Pronssinen ansiomitali (ResUL pr am)
Ansiomerkkejä myönnetään esitysten perusteella hallituksen päätöksellä ansioista reserviläisurheilun hyväksi.
Ansiomerkit > Myönnetyt ansioristit

Liiton myöntämät ansioristit ovat numeroituja.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Nro. | Vastaanottaja | Myöntämisvuosi |
| 1 | Antti Auriola | 2010 |
| 2 | Pertti Järvi | 2010 |
| 3 | Veli Nieminen | 2010 |
| 4 | Johannes Ijas | 2010 |
| 5 | Mauri Särssi | 2010 |
| 6 | Jussi Keskitalo | 2010 |
| 7 | Raimo Repo | 2010 |
| 8 | Jukka Kemppi | 2010 |
| 9 | Heikki Lario | 2010 |
| 10 | Pekka Kalteenmäki | 2010 |
| 11 | Matti Kuula | 2013 |
| 12 | Marko Patrakka | 2013 |
| 13 | Ari Puheloinen | 2014 |
| 14 | Jarmo Siltanen | 2015 |
| 15 | Tarmo Rinne | 2015 |
| 16 | Pirkka Juntunen | 2017 |
| 17 | Sauli Niinistö | 2017 |
| 18 | Sakari Ahola | 2017 |
| 19 | Antti Kokkola | 2017 |
| 20 | Tor-Erik Lindqvist | 2018 |
| 21 | Matti Kariniemi | 2020 |
| 22 | Timo Sysilampi | 2020 |
| 23 | Risto Tarkiainen | 2020 |
| 24 | Timo Kivinen | 2021 |
| 25 | Petri Hulkko | 2021 |
| 26 | Arto Ahokas | 2021 |
Toimisto

Liiton toimisto sijaitsee Maanpuolustustalossa, osoitteessa Döbelninkatu 2, Helsinki. Liiton palveluksessa työskentelevät toiminnanjohtaja Veli-Matti Kesälahti ja jotoskehittäjä Janne Welin.
Urheilulajit

Reserviläisurheiluliitto on kehittänyt useita lajeja reserviläisurheilun saralle. Suosituimpia liiton lajeista ovat sovellettu reserviläisammunta SRA sekä jotokset.
Talvikilpailu
Talvijotos
SRA-ammunta
Pistooliammuntahiihto
Ilma-aseet
Häyhä tarkka-ampuja –kilpailu
Ampumahiihto
Ampumasuunnistus
Perinneaseet
Reserviläisammunnat
RUL/RES ampumamestaruuskilpailut, eli Reservin ampumamestaruuskilpailu
Vakiokivääri
Partiokilpailu
Pystykorva SM-kilpailu
Neliottelu
Pistooliammuntajuoksu
Syysjotos
Falling Plates
Maastokilpailu
Edunvalvonta

Vuoden 2015 aikana uudistetun strategian mukaisesti Reserviläisurheiluliitto toimii edunvalvonnan asiantuntijaorganisaationa. Tämä tarkoittaa että liitto tuottaa asiantuntijalausuntoja reserviläisjärjestöjen ja päätöksentekijöiden käyttöön jäsenistön edunvalvonnan kannalta keskeisistä asioista (ampuma-aselupakäytännöt, jokamiehenoikeudet).
Lisää liikettä -ohjelma

Reserviläisurheiluliiton strategiassa todetaan että liitto haluaa tuottaa toimintakykyä koskevaa tietoa Puolustusvoimien käyttöön. Liitto on tehnyt usean vuoden ajan määrätietoista työtä yhteistyön käynnistämiseksi.
Syksyllä 2016 Puolustusvoimien komentaja kenraali Jarmo Lindberg kertoi juhlapuheessaan Lappeenrannan Maanpuolustusjuhlassa Reserviläisurheiluliiton kehittävän kenttäkelpoisuuden arviointia. Kenttäkelpoisuusohjelma toteutetaan yhdessä Puolustusvoimien ja Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen kanssa. Sen tarkoituksena on kehittää työkalu, jolla voidaan mitata ja seurata reserviläisten kenttäkelpoisuuden tilaa.
Kenttäkelpoisuusohjelman piirissä liitto kerää tietoja koskien reserviläisten kenttäkelpoisuutta, eli toimintakykyä, ja raportoi sitä Puolustusvoimille. Ohjelman pilottiprojekti valmistuu vuoden 2018 aikana ja se julkaistiin tuotantokäyttöön 2019 alussa.
Talous

Reserviläisurheiluliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 297 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2021 lähtien 49 000 euroa.
Saturnus (täsmennyssivu)

Saturnus voi tarkoittaa seuraavia:
Saturnus, antiikin jumala
Saturnus, planeetta
Saturnus, astrologinen planeetta
Saturnus, suku paksupääperhosten heimossa
Operaatio Saturnus, Neuvostoliiton hyökkäys itärintamalla talvella 1942–1943
Saturnus, vanhuuden tuoja, osa Gustav Holstin orkesterisarjasta Planeetat
Useita Nasan Saturn-kantoraketteja:
Saturn IB
Saturn I
Saturn V
Saturn INT-21
Sandared

| Sandared |
| --- | --- |
 Sandared
 Koordinaatit: 57°42′44″N, 12°47′32″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Borås
Väkiluku (2021):  3 398
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sandared on taajama Boråsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 398 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandared Wikimedia Commonsissa
Schorpioen-luokka

| Schorpioen-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 210 t
Pituus:  62,5 m
Leveys:  11,6 m
Syväys:  4,9 m
Koneteho:  2 225 ihp
Nopeus:  12 solmua
Miehistöä:  136
Aseistus
Meritorjunta:  2 × Armstrong 9" MLR -tykkiä
Schorpioen-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahden vuosina 1867-1868 valmistetun aluksen muodostama monitoriluokka.
Suunnittelu

Luokan alukset perustuivat samoihin suunnitelmiin, mutta ne poikkesivat yksityiskohdissa toisistaan. Schorpioen oli aluksista hieman suurempi.
Propulsiojärjestelmänä oli kaksi erillistä höyrykonetta, jotka pyörittivät omia akseleitaan ja 3,84 metrin potkuria. Alun perin aluksilla oli risteilykäyttöä varten myös kaksi mastoa. Alusten vapaakorkeus oli 1,07 metriä etu- ja takakannen kansirakenteiden kohdalta. Aseistuksen muodostivat aluksi kaksi 9 tuuman rihlattua ML -tykkiä ja lopulta yksi 11 tuuman 22 pituuskaliiperin, viisi yhden naulan tykkiä ja kaksi yhden naulan revolveritykkiä. Alusten raudasta valmistettu panssarointi oli kyljissä kuusi tuumaa ja tykkitornissa 11-8 tuumaa. Aluksilla oli 136 hengen miehistö.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. Schorpioen | Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer, Ranska | elokuu 1867 | 18. tammikuuta 1868 | 1. lokakuuta 1868 |  |
| Hr. Ms. Stier | Laird, Son and Company, Birkenhead, Englanti | 7. kesäkuuta 1867 | 9. huhtikuuta 1868 |  |  |
Schönefeldin lentoaseman rautatieasema

| Bahnhof Berlin-Schönefeld Flughafen |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  52°23′29″N, 013°30′45″E
Kunta:  Schönefeld
Avattu:  1962
Liikenne
Paikallisjunat:  S45, S9, RegionalBahn
Vaihtoyhteydet:  lentoliikenne
Asemarakennus
Tyyppi:  lentokenttäasema
Lipunmyynti:  kyllä
Ratapiha
Raiteisto:  8 laituriraidetta
 Laiturialuetta
Schönefeldin lentoaseman rautatieasema on rautatieliikennepaikka Schönefeldissä Brandenburgin osavaltiossa lähellä Berliiniä Schönefeldin lentoaseman vieressä. Asemalla pysähtyvät paikallisjunat ja se on S-Bahnin linjojen S45 ja S9 pääteasema. Asema avattiin 26. helmikuuta 1962 nimellä Zentralflughafen Schönefeld.
Raiteet läntiseltä jalankulkusillalta nähtynä
Matka-aika asemalta Berliinin keskustaan on noin puoli tuntia.
Asemalla pysähtyivät ennen uuden rautatietunnelin avautumista 28. toukokuuta 2006 useimmat Dresdenin ja Leipzigin suunnan pikajunat. Tämä vapautti aseman kautta kulkevan rautatien kapasiteettia ja yhteydet keskustaan nopeutuivat ja vuoroväli tiheni.
Berliinin muurin murtuminen

Itä- ja länsisaksalaisia Berliinin muurilla 9. marraskuuta 1989. Taustalla Brandenburgin portti.
Berliinin muurin murtuminen (saks. Mauerfall) 9. marraskuuta 1989 oli maailmanhistorian keskeinen tapahtuma, joka merkitsi rautaesiripun murtumista, ja yksi niistä tapahtumista, jotka aloittivat kommunismin kaatumisen Itä- ja Keski-Euroopassa. Jaettua Berliinin kaupunkia halkoneen Berliinin muurin murtuminen ja kaupungin sisäisen rajan avaaminen johti pian myös koko Länsi- ja Itä-Saksan välisen rajan avautumiseen. Kylmän sodan loppu julistettiin Maltan huippukokouksessa kolme viikkoa myöhemmin, ja Saksan jälleenyhdistyminen tapahtui alle vuosi sen jälkeen 3. lokakuuta 1990.
Tausta

Toisen maailmansodan loputtua sekä Saksa että Berliini jaettiin neljän voittajavaltion miehitysvyöhykkeisiin, mutta läntisten voittajavaltojen hallinnoima Länsi-Berliini jäi kokonaisuudessaan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen ympäröimäksi kaupungiksi. Saksan liittotasavalta (Länsi-Saksa) kehittyi länsimaiseksi monipuoluedemokratiaksi ja avoimeksi markkinataloudeksi, kun taas Saksan demokraattisessa tasavallassa (Itä-Saksa) vallitsi kommunistinen yksipuoluejärjestelmä ja valtion suunnitelmatalous. Vaikka Itä-Saksa olikin poliittisen Itä-Euroopan suhteellisesti vaurain maa, jäi maa kuitenkin Länsi-Saksasta huomattavasti taloudellisesti jälkeen ja monet sen asukkaat hakeutuivat länteen haaveillessaan poliittisesta vapaudesta ja taloudellisesta menestyksestä. Lukuisat itäsaksalaiset pakenivat Länsi-Berliinin kautta Länsi-Saksaan ja aivovuoto uhkasi koko Itä-Saksan kehitystä ja olemassaoloa. Tämän johdosta Itä-Saksa rakensi vuonna 1961 Länsi-Berliinin ympärille muurin estääkseen kansalaistensa maastamuuton.
Tapahtumat

Elokuussa 1989 Unkari luopui rajavalvonnasta Itävallan-rajallaan ja syyskuussa yli 13 000 itäsaksalaista ja -berliiniläistä siirtyikin länteen Unkarista. Mielenosoitukset Saksan demokraattisen tasavallan kommunistihallintoa vastaan alkoivat vuoden 1989 loppupuolella, näkyvimmin Leipzigin maanantaimielenosoituksina. Levottomuudet pakottivat puoluejohtajan ja valtionpäämiehen Erich Honeckerin eroamaan lokakuussa. Lisää eroamisia nähtiin, kun maan hallitus kokonaisuudessaan luopui vallasta parin päivän kuluttua, 9. marraskuuta 1989 uusi hallitus päätti lieventää matkustusrajoituksia.
Muurin murtuminen alkoi oikeastaan väärinkäsityksestä. Tiedotteen lukija Günter Schabowski ei ollut mukana päätöksenteossa eikä tiennyt yksityiskohtia, ei myöskään sitä, että päätöksen piti astua voimaan vasta seuraavana päivänä. Schabowski sekosi papereissaan suorassa lähetyksessä ja ilmoitti, että matkoja muurin toiselle puolelle tehtäisiin vastedes ilman ennakkoehtoja. Hän vastasi italialaistoimittajan kysymykseen: ”Minun tietääkseni voimassa heti, ilman viivettä.” Tämä ilmoitettiin myös länsisaksalaisilla televisiokanavilla ja pian kymmenet tuhannet uteliaat ihmiset ryntäsivät muurille. Hämmästyneet rajavartijat eivät tienneet, mitä tehdä pääsyä muurin toiselle puolelle vaatineille ihmismassoille. Koska vaihtoehtona olisi ollut omien kansalaisten ampuminen, rajavartijat antoivat periksi ja päästivät kansanjoukot läpi. Muurin toisella puolella heitä tervehtivät riemuitsevat länsiberliiniläiset. Tästä rohkaistuneena he ja myös länsiberliiniläiset alkoivat itse purkaa muuria, mistä seurasi yksi 1900-luvun suurimmista mediatapahtumista. Tätä marraskuun yhdeksättä päivää vuonna 1989 pidetään muurin murtumispäivänä.
Rajan ylitys oli tämän jälkeenkin periaatteessa sallittua vain virallisilla rajanylityspaikoilla, mutta käytännössä ihmisten sallittiin kiipeillä muurin ylikin. Seuraavien viikkojen aikana kuitenkin avattiin joukko uusia rajanylityspaikkoja, joiden kohdalta muuri purettiin. Ensimmäisten joukossa avattiin kulkuyhteys Potsdamin aukion kautta ja 22. joulukuuta 1989 avattiin myös Brandenburgin portti. Seuraavien vuosien aikana, Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen muuri purettiin lähes kokonaisuudessaan ja vain muutamia lyhyitä osia siitä on enää pystyssä.
Muurin palaset

Murtumisen jälkeen muurin palasia on päätynyt ympäri maailmaa. Näytillä julkisilla paikoilla on usein muurin kokonaisia elementtejä, kun taas pienempiä paloja myydään keräilijöille. Berliinissä on jäljellä pieniä osia muurista, ja ulkomaille päätyneiden palasten määräksi arvioidaan 600.
Suomessa ainakin Tampereen kaupunki omistaa pätkän muuria. Kaupunki sai palasen lahjaksi vuonna 2008. Vuonna 2019 muurin pala oli kahden viikon ajan esillä Sampolan pääsisäänkäynnin edustalla Berliinin muurin murtumisen 30-vuotisjuhlan kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berliinin muurin murtuminen Wikimedia Commonsissa
Historia.net: Berliinin muuri: Esinäytös, rakentaminen ja murtuminen
Historia.net: Berliinin muuri murtui vahingossa
Berliinin muuri vuonna 1986. ”Kuoleman käytävä” aidan ja betonimuurin välillä antoi Itä-Saksan rajavartijoille esteettömän näkymän ampua idästä pakenevat kansalaiset.
Günter Schabowski puhumassa lehdistötilaisuudessa 9. marraskuussa 1989.
Schönefeld

| Schönefeld |
| --- | --- |
 Schönefeldin protestanttinen kyläkirkko
 vaakuna
 Schönefeld
 Koordinaatit: 52°23′18″N, 13°30′17″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Dahme-Spreewald
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  81.62 km²
Väkiluku (2022):  18 461
 – Väestötiheys:  226.2 as./km²
Postinumero:  12529
 
 gemeinde-schoenefeld.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schönefeld on vajaan 20 000 asukkaan kaupunki Saksassa, Brandenburgin osavaltiossa Berliinin suurkaupunkialueen eteläreunalla.
Berliinin-Brandenburgin lentoasema on vanhan Schönefeldin lentoaseman paikalla Schönefeldissä.
Schönefeldin keskustassa oleva protestanttinen kyläkirkko on myöhäisromaaninen kivikirkko 1200-luvun puolivälistä. Sitä on uusittu useita kertoja.
Vuonna 1934 Schönefeldiin rakennettiin Henschelin lentokonetehdas ja sen yhteyteen lentokenttä ja kolme kiitorataa. Yhtiöstä tuli yksi natsien tärkeimmistä hävittäjälentokone- ja asetehtaista. Siellä kehitettiin, testattiin ja rakennettiin lentokoneita, aseita ja asejärjestelmiä. Miehitetyiltä alueilta tulleet niin sanotut "ulkotyöläiset", pakkotyöläiset, sotavangit, keskitysleirien naiset ja tytöt joutuivat valmistamaan tarvikkeita epäinhimillisissä olosuhteissa.
Sodan jälkeen Schönefeldiin rakennettiin siviililentoasema, jota käyttivät aluksi Neuvostoliiton Aeroflot ja itäsaksalainen Interflug. Neuvostoliiton hajoamisen ja Saksojen yhdistymisen jälkeen kentän käyttö väheni paljon. Vuonna 1996 sovittiin suuren kansaainvälisen lentoaseman rakentamisesta samalle paikalle.
Scipione Ferro

| Scipione Ferro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1465 Bologna, Kirkkovaltio
Kuollut: 5. marraskuuta 1526 Bologna, Kirkkovaltio
Koulutus ja ura
Instituutti:  Bolognan yliopisto
Oppilaat:  Antonio Maria del Fiore (käännä suomeksi)
Tutkimusalue:  matematiikka
Tunnetut työt:  Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava
Scipione Ferro (myös Ferreo, dal Ferro tai del Ferro; 6. helmikuuta 1465 – 5. marraskuuta 1526) oli italialainen matemaatikko, jonka uskotaan löytäneen ensimmäisenä muotoa  x^{3}+px=q\, olevalle kolmannen asteen yhtälölle ratkaisukaavan, jossa  p,q\in \mathbb {R} _{+} sillä tuohon aikaan negatiiviset luvut koettiin absurdeiksi. Ferro ei julkaissut matematiikassa saavuttamiaan tuloksia, mutta hänen tiedetään pitäneen kirjaa tärkeimmistä löydöksistä. Tämän vihon kuitenkin uskotaan hävinneen, joten Ferron saavutuksista ei tiedetä juurikaan mitään. Myöhemmin elänyt Niccolò Tartaglia löysi myös ratkaisukaavan kolmannen asteen yhtälölle, jossa esiintyy ensimmäisen asteen muuttujan sijasta toisen asteen yhtälö eli muotoa  x^{3}+px^{2}=q\, olevalle yhtälölle. Ferron ratkaisukaavalla onnistuu myös tämänlaisten yhtälöiden ratkaiseminen, kun termi x² voidaan aina eliminoida oikeanlaisella sijoituksella.
Elämäkerta

Ferro syntyi pohjoisitalialaisessa Bolognan kaupungissa vuonna 1465 Floriano ja Filippa Ferron lapseksi. Floriano-isä työskenteli paperialalla, jonka myötä hän omisti painokoneen. Ferron uskotaan päässeen käsiksi useisiin teoksiin, joita hänen isänsä painatti. Ferro opiskeli ja opiskeluiden jälkeen myös opetti Bolognan yliopistossa. Hän opetti vuodesta 1496 lähtien aritmetiikkaa ja geometriaa. Virassaan hän pysyi koko loppuelämänsä ajan. Säilyneiden lähteiden perusteella Ferro toimi akateemisen elämän ohella myös kaupassa.
Yhtäkään Ferron teosta ei ole säilynyt. Tämä johtunee hänen haluttomuudestaan tehdä omista saavutuksista tunnettuja. Hän suostui keskustelemaan töistään ainoastaan muutamien läheisten ystävien ja oppilaiden kanssa. Ferro tosin piti pientä vihkoa, jonne hän kirjasi tekemiään löytäjä. Ferron kuoltua tämän vihkon sai hänen vävynsä matemaatikko Hannibal Nave, joka myös täytti Ferron pitämän viran Bolognan yliopistossa. Nave omisti vihkon vielä vuonna 1543, jolloin matemaatikot Cardano ja Ferrari kävivät Bolognassa tapaamassa Navea. Käynnin syynä oli itse asiassa vihkon näkeminen. Vihkosta ilmeni Ferron löytäneen kolmannen asteen ratkaisukaavan.
Ferro oli kertonut kaavan löytämisestä keskinkertaiselle matematiikan oppilaalleen Antonio Maria Fiorille. Noin vuoden 1535 aikoihin myös Niccolò Tartaglia löysi muista riippumatta ratkaisukaavan. Fiorin ja Tartagalian välille järjestettiin 22. helmikuuta 1535 yhtälöratkaisukilpailu, joka päätyi Tartagalian voittoon. Fiorin heikkoutena oli, ettei hän osannut ratkaista kuin muotoa  x^{3}+px=q\, olevat yhtälöt, kun taas Tartagalia hallitsi myös  x^{3}=px+q\,-muotoisten yhtälöiden ratkaisun.
Scone

Sconen linna 1800-luvulta.
Scone [ˈskuːn] (gaeliksi Sgàin, skotiksi Scuin) on kylä Skotlannissa, Perth ja Kinrossin hallintoalueella. Se sijaitsee Tay-joen varrella Perthin pohjoispuolella.
Sconen risti osoittaa kauppatorin paikkaa, ja on harvoja vanhasta Sconen kylän sijaintipaikasta säilyneitä rakenteita.
Scone oli Skotlannin pääkaupunki piktien aikana, ja Skotlannin kuninkaat kruunattiin siellä satojen vuosien ajan. Uskotaan että skottikuningas Kenneth I MacAlpin toi skottien kruunajaiskiven Sconeen 800-luvulla. John Balliol oli viimeinen sillä kruunattu Skotlannin kuningas. Edvard I valloitti Skotlannin 1296 ja vei kiven Lontooseen. Hän rakennutti Westminster Abbeyhin kruunajaistuolin, jonka istuimeen kivi upotettiin. Nationalistit varastivat kiven 1950 ja palauttivat sen Skotlantiin. Se löytyi ja palautettiin 4 kuukautta myöhemmin, mutta vuonna 1996 Britannian hallitus palautti kiven Skotlantiin. Kivi on nykyisin Edinburghissa.
Kaarle II kruunattiin skottien kuninkaaksi Sconessa 1. tammikuuta 1651. Tämä oli viimeinen Sconessa nähty kruunajaistilaisuus.
Kylässä oli myös augustiinilaisluostari 1120-luvulta alkaen. Luostarin paikalle rakennettiin palatsimainen kartano 1800-luvun alussa, ja kylä siirrettiin kartanon puiston tieltä uuteen paikkaan.
Vuonna 2001 kylässä oli 4430 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scone Wikimedia Commonsissa
Lambeosaurinae

| Lambeosaurinae |
| --- | --- |
 Parasaurolophuksen luurango
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  †Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  †Ornitopodit Ornithopoda
Heimo::  †Hadrosauridae
Alaheimo::  †Lambeosaurinae  Parks, 1923
Ryhmät
 Katso teksti 
Katso myös
   Lambeosaurinae Wikispeciesissä   Lambeosaurinae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lambeosaurinae on sukupuuttoon kuollut Hadrosauridaen alaheimo. Uskotaan, että Lambeosaurinae-alaheimon dinosaurukset kuolivat sukupuuttoon varhaisliitukaudella.