stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Great Ouse

| Great Ouse Ouse |
| --- | --- |
 Great Ouse Elyn katedraalikaupungissa.
Alkulähde:  Brackley, Northamptonshire
Laskupaikka:  The Wash, Pohjanmeri
Pituus:  230 km

Great Ouse (myös Ouse) on noin 230 kilometriä pitkä joki, jonka kautta Itä-Midlandsin vedet laskevat Pohjanmereen. Se on Yhdistyneen kuningaskunnan neljänneksi pisin joki. Jokea kutsutaan Great Ouseksi erotukseksi sen sivujoesta Little Ousesta ja useista muista Ouse-nimisistä joista Englannissa.
Great Ousen alkulähde on Northamptonshiressä, kahdeksan kilometriä länteen Brackleyn keskustasta, mistä se virtaa Buckinghamin, Bedfordin, Huntingdonin ja St Ivesin kaupunkien ohi Earithin kylän maille. Sieltä se juoksee the Fensin kuivatetuille marskimaille ennen kuin laskee the Washin matalaan lahteen Pohjanmeressä.
Ensimmäisen 160 kilometrin matkalla Ousen reitti on epäsäännöllisen mutkitteleva. Joen kaltevuus vaihtelee noin 4 metristä kilometriä kohti (Buckinghamista ylävirtaan) noin 40 senttimetriin kilometriä kohti (osuus Buckinghamista Earithiin). Earithista joen suulle ulottuvalla, noin 56 kilometrin pituisella osuudella joen uoma on lähes täysin keinotekoinen – sitä on suoristettu ja sen virtausta on säädelty suluilla.
Ousen yläjuoksulla Grand Union -kanava kulkee paikoitellen sen rinnalla. Sulkujen avulla joesta on saatu purjehduskelpoinen Bedfordin kaupunkiin asti. Joesta kalastetaan sisävesikaloja, ns. coarse fish, ja siitä otetaan myös soraa.
Good Fridays

Good Fridays oli Kanyen ja levy-yhtiö GOOD Musicin järjestämä tapahtuma, jossa julkaistiin perjantaisin kappale mainostaakseen Kanyen tulevaa My Beautiful Dark Twisted Fantasy -albumia. Kappaleista  vain neljä päätyi albumiin. Vuonna 2016 Good Fridays palasi mainostamaan The Life of Pablo -albumia.
Kappaleet

Power (Remix), mukana Kanye West, Jay-Z ja Swizz Beats. (20. elokuuta 2010)
Monster, mukana Kanye West, Rick Ross, Jay-Z, Nicki Minaj. (27. elokuuta 2010)
Runaway Love (Remix), mukana Kanye West, Justin Bieber ja Raekwon. (30. elokuuta 2010)
Devil in a New Dress, mukana Kanye West. (3. syyskuuta 2010)
Good Friday, mukana Kanye West, Common, Pusha T, Kid Cudi, Big Sean ja Charlie Wilson. (10. syyskuuta 2010)
Lord Lord Lord, mukana Kanye West, Mos Def, Swizz Beats, Raekwon ja Charlie Wilson. (17. syyskuuta 2010)
So Appalled, mukana Kanye West, Jay-Z, Pusha T, Cyhi the Prynce, Swizz Beatz ja Rza. (24. syyskuuta 2010)
Christian Dior Denim Flow, mukana Kanye West, Kid Cudi, Pusha T, John Legend, Lloyd Banks. ja Ryan Leslie (1. lokakuuta 2010)
Don’t Stop!, mukana Kanye West. (8. lokakuuta 2010)
Take One For The Team, mukana Kanye West, Keri Hilson, Pusha T ja Cyhi the Prynce. (15. lokakuuta 2010)
Don’t Look Down, mukana Kanye West, Mos Def, Big Sean ja Lupe Fiasco. (22. lokakuuta 2010)
The Joy, mukana Kanye West, Pete Rock, Jay-Z, Charlie Wilson, Curtis Mayfield ja Kid Cudi. (29. lokakuuta 2010)
Looking For Trouble, mukana Kanye West, Pusha T, Cyhi the Prynce, Big Sean ja J Cole. (5. marraskuuta 2010)
Chain Heavy, mukana Talib Kweli ja Consequence. (12. marraskuuta 2010)
Christmas in Harlem, mukana Kanye West Cam'ron, Vado, Cyhi the Prynce, Pusha T, Musiq Soulchild, Teyana Taylor ja Big Sean. (17. tammikuuta 2010)
Real Friends, mukana Kanye West ja Ty Dolla $ign. (8. tammikuuta 2016)
No More Parties in L.A., mukana Kanye West ja Kendrick Lamar. (18. tammikuuta 2016)
30 Hours, mukana Kanye West. (12. tammikuuta 2016)
Charles Dutoit

Charles Dutoit vuonna 1984
Charles Édouard Dutoit O.C., GOQ (s. 7. lokakuuta 1936) on sveitsiläinen kapellimestari. Hänet tunnetaan muun muassa 1900-luvun ranskalaisten ja venäläisten säveltäjien teosten levytyksistä.
Dutoit syntyi Lausannessa ja opiskeli Charles Munchin johdolla. Hän saavutti ennen kapellimestarin uraansa mainetta alttoviulistina ja johti sitten mm. Bernin sinfoniaorkesteria. Hän johti vuosina 1975–1978 Göteborgin sinfoniaorkesteria ja oli 1980-luvun alussa usein Minnesotan orkesterin vierailevana kapellimestarina.
Vuosina 1977–2002 Charles Dutoit johti Montrealin sinfoniaorkesteria. Kapellimestarista tehtiin vuonna 1997 Order of Canadan Officer ja vuonna 2002 National Order of Quebecin Grand Officer. Hän on lisäksi toiminut ylikapellimestarina muun muassa Orchestre National de Francelle Ranskassa 1991–2001 ja vuosina 1996–2003 NHK-sinfoniaorkesterille Japanissa. Vuonna 2009 hän aloitti Royal Philharmonic Orchestran ylikapellimestarina Lontoossa.
Dutoit oli aiemmin naimisissa pianisti Martha Argerichin kanssa. Vuonna 2017 tuli esiin syytöksiä Dutoit’n naisiin kohdistamasta seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
H8

H8 voi tarkoittaa jotain seuraavista:
H8, höyryveturi
H8, Godsplaguen albumi
Hitachi H8, mikroprosessori
HMS H8, sukellusvene
Hagström H8, bassokitara
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”H8”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Galina Širšina

| Galina Širšina |
| --- | --- |
 Galina Širšina
Petroskoin kaupunginjohtaja
 11. syyskuuta 2013 – 29. joulukuuta 2015  
Edeltäjä:  Nikolai Levin
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1979 (ikä 45) Alakurtti, Murmanskin alue, Venäjä
Tiedot
Puolue:  Jabloko
Koulutus:  psykologian opettaja, psykologi
Galina Širšina (12. toukokuuta 1979 Alakurtti) oli Karjalan tasavallan pääkaupungin Petroskoin kaupunginjohtaja syyskuusta 2013 vuoden 2015 loppupuolelle saakka. Širšinan on katsottu kuuluvan viimeisten oppositiohenkisten kaupunginjohtajien joukkoon Venäjällä.
Tammikuun 2016 alussa julkaistussa haastattelussa Galina Širšina kertoo olevansa yhä virassaan: vaikka Petroskoin kaupunginvaltuusto äänesti joulukuussa 2015 hänen erottamisestaan, ei hän ole vielä erotettu kaupunginjohtaja. Širšina aikoo tehdä tammikuun 2016 alkupuolella oikeudelle valituksen erottamisensa perusteista. Hän kertoo katsovansa koko oikeustaistelun loppuun asti.
Galina Širšina valittiin Petroskoin kaupungin johtoon vuonna 2013 liberaalin oppositiopuolue Jablokon listoilta. Širšinaa oli jo pitemmän aikaa yritetty saada pois kaupunginjohtajan virasta. Petroskoin kaupunginvaltuusto on muun muassa järjestänyt sosiaalisessa mediassa (Vkontakte) kyselyn hänen erottamisestaan.
Uran alkuvaiheet

Galina Širšina syntyi 1979 Alakurtissa Murmanskin alueella sotilasisän ja opettajaäidin perheeseen. Širšina muutti Karjalan tasavallan pääkaupunkiin Petroskoihin 1984.
Širšina on opiskellut Karjalan pedagogisessa valtionakatemiassa. Koulutukseltaan hän on psykologian opettaja. Širšina on suorittanut tohtorintutkinnon. Hänen väitöskirjansa aiheena olivat aikuisten ammatilliset ja psykologiset ongelmat.
Opiskeluaikanaan Petroskoissa Širšina oli opiskelijajärjestön johtaja. Hän työskenteli valmistuttuaan opettajana Karjalan pedagogisessa instituutissa.
Valinta kaupunginjohtajaksi

Vuonna 2013 Petroskoissa pidetyissä kaupunginjohtajan vaaleissa Širšina asettui ehdolle itsenäisesti ilman minkään puolueen jäsenkirjaa. Vajaa kaksi viikkoa ennen vaaleja ennakkosuosikkina oli Jablokon kärkiehdokas, lyseonjohtaja ja Karjalan parlamentin jäsen Emilija Slabunova. Tasavallan korkein oikeus veti hänet kuitenkin pois ehdokaslistalta toisen ehdokkaan tekemän valituksen vuoksi. Tämän jälkeen oppositiopuolue Jabloko siirtyi tukemaan vaaleissa Širšinaa. Myös sivuun joutunut Slabunova päätti tukea häntä. Vain runsas neljännes äänioikeutetuista kävi äänestämässä. Äänten antamista Širšinalle pidettiin petroskoilaisten vastalauseene kaupungin kehnolle asioiden hoidolle ja poliittiselle pelille.
Širšina on ensimmäinen nainen Petroskoin kaupungin johdossa. Heti virkakautensa alussa Širšina erottautui edeltäjistään: hän perui virkaanastujaisjuhlallisuudet vedoten muun muassa säästösyihin.
Valinta kaupunginjohtajaksi > Oppositiojohtajan tuki

Ennen valintaansa kaupunginjohtajaksi (2013) Širšina työskenteli johtajana Gubernia-nimisessä kustannustalossa, joka on yksi liikemies-poliitikko Vasili Popovin yrityksistä. Popov on ollut pitkäaikainen Karjalan parlamentin jäsen. Hän oli Širšinan merkittävimpiä tukijoita pormestarivaaleissa. Popov siirtyi Suomeen jossa sai turvapaikan helmikuussa 2017.
Virasta erottaminen

Joulukuussa 2015 Petroskoin kaupunginvaltuusto äänesti kokouksessaan kaupunginjohtaja Galina Širšinan erottamisesta. Valtuusto päätti erottaa hänet äänin 23–3. Päätöksen takana oli Karjalan tasavallan johtaja Aleksandr Hudilainen. Širšinaa syytettiin siitä, ettei hän pysty hoitamaan tehtäviään. Petroskoin kaupunginvaltuusto käytti hyväkseen lakia, jonka mukaan valtuutetut voivat päättää kaupunginjohtajan erottamisesta, mikäli tämän todetaan laiminlyöneen viranhoitonsa vähintään kolmen kuukauden ajan.
Tammikuussa 2016 uutisoitiin, että Širšina valittaa erottamispäätöksestä, koska se on hänen mukaansa laiton.
Virasta erottaminen > Väitetyt laiminlyönnit

Širšina on kertonut mediassa, että Petroskoin kaupunginvaltuuston mukaan hän olisi jättänyt hoitamatta kaikkiaan 18 eri osa-aluetta niistä 46:sta, jotka kuuluvat kaupunginjohtajan tehtäviin. Širšinan mukaan hänen erottamispäätöksen taustalla ovat Petroskoin kaupunginvaltuutettujen omat liiketoimet, joita he ovat halunneet edistää, mutta joita Širšina itse on pitänyt kaupunkilaisten etujen vastaisina ja jopa laittomina.
Vastustajien väitteiden mukaan kaupunginjohtaja Širšina ei ole pitänyt riittävän hyvin huolta muun muassa Petroskoin katujen kunnosta ja katuvalaistuksista. Häntä syytetään myös siitä, että yksi kauppakeskus on jätetty rakentamatta lähiöön. Širšinan toimien vuoksi kaupungin orpolasten sanotaan jääneen ilman heille kuuluvia asuntoja.
Širšina on julkisesti myöntänyt, että kaikkea tarpeellista ei ole saatu Petroskoissa aikaan. Hänen mukaansa syynä on varojen puute, ei välinpitämättömyys. Širšinan mukaan joidenkin projektien (muun muassa asuntojen hankkiminen orpolapsille) toteutuminen on riippunut suoraan siitä, missä määrin Karjalan tasavalta ja - julkisuudessa Širšinan vastustajana tunnettu - tasavallan päämies Aleksandr Hudilainen on myöntänyt määrärahoja kuhunkin kohteeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galina Širšina Wikimedia Commonsissa
Petroskoin kaupunginjohtaja Galina Širšina (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (venäjäksi)
Galina Širšina Facebookissa
Charles Duclerc

| Charles Duclerc |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 7. elokuuta 1882–29. tammikuuta 1883  
Presidentti:  Jules Grévy
Edeltäjä:  Charles de Freycinet
Seuraaja:  Armand Fallières
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1812 Bagnères-de-Bigorre, Ranska
Kuollut: 21. heinäkuuta 1888 (75 vuotta) Pariisi, Ranska
Tiedot
Puolue:  Maltilliset tasavaltalaiset
 Nimikirjoitus
Charles Théodore Eugène Duclerc (9. marraskuuta 1812 Bagnères-de-Bigorre – 21. heinäkuuta 1888 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1882–1883.
Duclerc oli alkujaan lehtimies ja toimi 1840–1846 Le National -lehden toimittajana. Helmikuun vallankumouksen myötä vuonna 1848 hänestä tuli Pariisin pormestarin Louis-Antoine Garnier-Pagèsin apulainen, perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsen ja toukokuussa Ranskan valtiovarainministeri. Hän erosi pian protestina hallituksen kesäkuun kansannousun kukistamisen jälkeen julistamalle poikkeustilalle. Tämän jälkeen Duclerc vetäytyi pitkäksi aikaa politiikasta ja toimi Espanjassa Ebrojoen kanavahankkeen palveluksessa ja pankinjohtajana. Hän palasi Ranskan politiikkaan kolmannen tasavallan perustamisen jälkeen ja hänet valittiin 1871 kansalliskokoukseen, jossa hän liittyi vasemmistoon. Vuonna 1875 hänet nimitettiin elinikäiseksi senaattoriksi ja hänestä tuli senaatin varapuhemies. Duclerc toimi elokuusta 1882 tammikuuhun 1883 pää- ja ulkoministerinä.
Can Can Heads

Can Can Heads on suomalainen vuonna 1993 Kauhajoella perustettu marginaalimusiikkia soittava yhtye. Yhtyeen perustivat rumpali Janne Mäki-Turja (Valse Triste, MurhaMurhaItsemurha), basisti Harri Joensuu (Trash Can Records) ja kitaristi Raine Liimakka (Publick Lost, In-Walked Blank, Valse Triste, MurhaMurhaItsemurha). Jo 90-luvun puolenvälin jälkeen alkoi keikoilla ja äänitteillä esiintyä myös vokalistin virkaa hoitava Mikko Lehtonen. Vuonna 1999 basistiksi vaihtui Tomi Nuotio (Weepikes, The insult That Made A Man Out Of Mac, Lockman, Lumiraja) ja kokoonpanoon vakiintui myös saksofonisti Janne Martinkauppi (Mohel, Hetero Skeleton, Gunk). Can Can Headsin aloitellessa olivat Bad Vugum-artistit Circle, Deep Turtle, Radiopuhelimet ja Sweetheart juuri niin pinnalla kuin tuon kaltaiset yhtyeet saattoivat tuohon ajankohtaan olla, nämä neljä olivat suomalaisista artisteista juuri ne jotka vaikuttivat yhtyeen syntyyn. Alkuaikoina ulkomaisista yhtyeistä vaikuttimina toimivat muun muassa: Captain Beefheart, Minutemen, The Ex, God Is My Co-Pilot, Flying Luttenbachers, Thinking Fellers Union Local 282, Jesus Lizard, Pavement, Lounge Lizards...
Yhtye lopettaa toimintansa vuonna 2022. Yhtye soittaa viimeisen keikkansa 7. toukokuuta Helsingin Bar Loosessa.
Diskografia

Can Can Heads/Publick Lost - split 7" (Trash Can Records 1994)
s/t - CS (Destroy All Music; UK 1995)
Yllättäviä Kohtaamisia – Surprising Encounters, compilation - CD/LP (Bad Vugum 1995)
Last Tongues In Ass Pick - 7" (Bad Vugum 1996)
Halfway To Harmony - CS (Huutomerkki 1997)
Uusi Dingo-ilmiö, compilation - CS (Huutomerkki 1997)
Cabaret Nocturno vol. II - 10" (Zerga Records/Trash Can Records 1997)
Formation Of Oxen With Fire - 7" (Bad Vugum 1998)
Can Can Heads/Platypus - split 7" (Autotehtaat 1998)
Limited Compilation - CD (1998)
Can Can Heads/Warser Gate - split 7" (Boing Being 1999)
Headcracking Lifestyle - CD (Hostile Regression Records 1999)
Moon Bowl Compilation - 7" (Weird Dreams 1999)
Rantings Of A Free Thinker - a four band collaboration - LP (If Society/Trash Can Records 1999/2000)
Cricket Okasada - 7" (Verdura 2001)
Oooops! -cokish, compilation - CDr (267 Lattajaa 2002, LTJ-01 )
Folklore - Cdr (Kissankusi Records 2003) (also released as B-side on Telakka CS)
Eccentrics, #1 - CD (TenZenMen, Australia 2004)
267 Purkkia Liimaa, compilation - CDr (267 Lattajaa 2004, LTJ-18)
Pajalive 2002 - CDr (Kissankusi Records 2004)
Hahmotushäiriö - Kokoelma - Compilation - LP (Kissankusi Records 2006)
Anti Force Soundtrack - CDr (Kissankusi Records 2009)
Kusisessions Vol.2 - 7" (Kissankusi Records 2010)
Can Can Heads/Matomeri - CS (Ikuisuus 2011)
Last Supper at Brick Factory - CDr (Kissankusi Records 2012)
Can Can Heads meets Mohel - Telakka - CS (Kissankusi Records 2013)
Butter Life LP (Verdura/Karkia Mistika/Bottom Of The Pops 2014)
Charles Dvorak

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Charles Dvorak |  Charles Dvorak |  Charles Dvorak |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | seiväshyppy |  |
Charles Dvorak (27. marraskuuta 1878 Chicago – 18. joulukuuta 1969) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1904 kesäolympialaisissa olympiaennätyksellä 350,5. Aikaisempi olympiaennätys oli ollut William Hoytin ja Irving Baxterin hyppäämä 330.
Käännös suomeksi
Cesc Gay

| Cesc Gay |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Francesc Gay i Puig
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57) Barcelona, Espanja
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Francesc ”Cesc” Gay i Puig (s. 1967 Barcelona) on espanjalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen ohjaamansa espanjalais–argentiinalainen draamaelokuva Paras ystäväni Truman sai vuonna 2015 viisi Goya-palkintoa.
Gay ohjasi esikoiselokuvansa Hotel Roomin (1998) yhdessä argentiinalaisen Daniel Gimelbergin kanssa.
Filmografia > Elokuvat

Hotel Room (1998)
Krámpack (2000)
En la ciudad (2003)
Creación de «Canciones de amor y de droga (de Pepe Sales) (2004)
Ficción (2006)
V.O.S. (2009)
Una pistola en cada mano (2012)
Paras ystäväni Truman (2015)
Käännös suomeksi
Carl August Kronlund

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kronlund vuonna 1924. |  Kronlund vuonna 1924. |  Kronlund vuonna 1924. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten curling
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Chamonix 1924 |  |  |
Carl August Verner Kronlund (25. elokuuta 1865 Skövde – 15. elokuuta 1937 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Kronlund saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, missä curlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Kronlund oli kilpaillessaan 58-vuotias ja oli vielä vuosisata myöhemmin vanhin talviolympialaisten mitalisti ja kilpailija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl August Kronlund Wikimedia Commonsissa
Carl August Standertskjöld (1855–1935)

| Carl August Standertskjöld |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Adi Standertskjöld
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1855 Tula, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 7. maaliskuuta 1935 (80 vuotta) Helsinki
Arvonimi: vapaaherra
Muut tiedot
Yritys:  Enso Träsliperi Aktiebolag (Enson Puuhiomo Oy)
Puoliso:  Anna Matilda Augusta Standertskjöld
Vanhemmat:  Carl August Standertskjöld (vanhempi) Fanny Augusta Nykopp
Lempinimet:  Adi Standertskjöld
Carl August ”Adi” Standertskjöld (5. maaliskuuta 1855 Tula, Venäjän keisarikunta – 7. maaliskuuta 1935 Helsinki, Suomi) oli suomalainen vapaaherra ja teollisuusjohtaja, joka perusti Enson puuhiomon ja paperitehtaan Jääskeen.
Elämänvaiheet

Standertskjöldin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Carl August Standertskjöld vanhempi ja Fanny Augusta Nykopp. Hän syntyi Tulassa, jossa hänen isänsä vuokrasi Venäjän valtion kivääritehdasta. Standertskjöld kävi vuosina 1869–1871 keisarillisen paašikoulun Pietarissa ja opiskeli vuosina 1873–1876 puunjalostusta ja paperinvalmistusta Hannoverin teknillisessä opistossa Saksassa. Hän oli vuodesta 1876 isänsä perustaman Inkeroisten puuhiomon teknillisenä johtajana ja vuosina 1885–1887 sen johtajana. Vuonna 1887 Standertskjöld osti J. G. Litzeniltä Vuoksen rannalla Jääskessä sijainneen Pelkolan kartanon, jonka mukana hän sai omistukseensa puolet läheisen Räikkölänkosken vesivoimasta. Hän rakennutti kosken luo puuhiomon, joka valmistui vuonna 1889. Samana vuonna hän perusti Enso Träsliperi Aktiebolag (Enson Puuhiomo Oy) -osakeyhtiön, jossa hän oli enemmistöosakas. Standertskjöld keksi yritykselle nimen Enso sanan ”ensi” muunnelmana korostaakseen sitä, että kyseessä oli ensimmäinen Vuoksen vesivoimaa käyttävä yritys.
Standertskjöldin tehtaan ympärille syntyi Enson tehdasyhdyskunta. Tehtaan tuotannon kasvattamiseksi Vuoksi padottiin tehtaan kohdalla vuosina 1897 ja 1907. Tehdas valmisti kartonkia ja puumassaa ja oli vuosisadanvaihteesta alkaen yksi alansa suurimpia toimijoita Euroopassa. Vuodesta 1907 puuhiomon yhteydessä oli myös paperikone. Standertskjöld oli yhtiönsä toimitusjohtaja sekä vuosina 1889–1903 ja 1906–1911 myös hallituksen puheenjohtaja. Hän myi lopulta yhtiön ja tehtaan vuonna 1912 Aktiebolaget W. Gutzeitille.
Standertskjöld oli vapaaherrallisen Standertskjöld-suvun edustajana valtiopäivien aatelissäädyssä 1882, 1885, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli Pohjoismaiden Osake-Pankin hallintoneuvoston puheenjohtaja vuosina 1889–1891. Standertskjöld omisti Koiskalan kartanon Nastolassa vuosina 1880–1893 ja Brödtorpin kartanon Pohjassa vuosina 1912–1916. Viimeiset vuotensa hän asui sukutalossaan Helsingin Pohjoisrannassa. Hänen kotinsa oli 1920–1930-luvulla Helsingin seurapiirielämän keskus ja tunnettu ylellisistä talvijuhlistaan.
Standertskjöldin puoliso oli vuodesta 1876 hänen pikkuserkkunsa Anna Matilda Augusta Standertskjöld. Heillä oli kuusi lasta. Kenraalimajuri Harry Alfthan oli Standertskjöldin vävy. Standertskjöldin veljiä olivat kartanonomistaja Herman Standertskjöld-Nordenstam, ratsumestari Karl Henrik Johan Standertskjöld ja tilanomistaja Emil Standertskjöld, joista kaksi viimeksi mainittua olivat myös Enso-yhtiön suurosakkaita.
Casa de la Vall

| Casa de la Vall |
| --- | --- |

Sijainti:  Andorra la Vella, Andorra
Koordinaatit:  42°30′24″N 1°31′14″E﻿ / ﻿42.5067°N 1.5206°E﻿ / 42.5067; 1.5206
Rakennustyyppi:  kartano
Rakennusmateriaali:  kivi
Tyylisuunta:  kansanarkkitehtuuri
Valmistumisvuosi:  1580
 fiCasa de la Vall 
  
Casa de la Vall on historiallinen rakennus Andorra la Vellassa, jota Andorran parlamentti käytti toimitilanaan vuodesta 1702 vuoteen 2011. Kivestä valmistettu rakennus valmistui 1500-luvun lopulla, ja sitä peruskorjattiin 1960-luvulla espanjalaisen arkkitehti Joaquim de Ros i de Ramisin suunnitelmien mukaan.
Arkkitehtuuri ja sisustus

Casa de la Vallin pohjakaava on suorakulmion muotoinen. Rakennuksen seinät on tehty kivestä, jotka on sidottu toisiinsa kalkki- ja hiekkalaastilla. Rakennuksen katto on saviliuskeesta.
Casa de la Vall on kolmikerroksinen rakennus. Pohjakerroksessa on rikosoikeuden toimitilat. Ensimmäisessä kerroksessa aatelisten sali, missä on alkuperäisiä 1500-luvulta peräisin olevia seinämaalauksia. Kerroksessa on myös istuntosali, keittiöt ja monia symbolisia esineitä. Rakennuksessa säilytetään muun muassa kelloa, jota käytettiin istuntojen kokoonkutsumiseen, ja niin sanottu ”Seitsemän avaimen kaappi”, missä säilytetään monia Andorran historian kannalta merkittäviä asiakirjoja. Toinen kerros on vanha vinttitila, joka on sittemmin remontoitu monikäyttötilaksi.
Historia

Busquetsin suku rakennutti Casa de la Vall 1500-luvun lopulla. Pääoven yläpuolella olevassa vaakunassa mainitaan vuosiluku 1580. Rakennus on Valirajoen laaksoon avautuvalla kalliolla. Andorran yleiskokous hankki joulukuussa 1701 Casa de la Vallin ja muutti rakennukseen seuraavana vuonna. Parlamentti kokoontui rakennuksessa yli 300 vuoden ajan.
Andorran taloudellisen kasvun seurauksena myös Casa de La Vallin peruskorjausta alettiin suunnitella 1950-luvulla. Espanjalainen arkkitehti Joaquim de Ros i de Ramis sai tehtäväkseen rakennuksen uudelleensuunnittelun, jotta se vastaisi paremmin nykyaikaisia parlamentaarisia tarpeita. Keskeisin muutos tehtiinkin sisätiloihin, joihin suunniteltiin kunnollinen instuntosali. Rakennuksesta poistettiin myös ulkorappaus, sen ikkunat järjestettiin uudelleen ja julkisivuun tuotiin lisää symmetriaa. Sisätiloissa muutettiin myös portaikkoa.
Casa de La Vall alkoi kuitenkin 1900-luvun aikana jäädä pieneksi parlamentille, hallinnolla ja oikeuslaitokselle, joten vuonna 2011 valmistui uusi parlamenttitalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Casa de la Vall Wikimedia Commonsissa
Casa de la Vallin kotisivut (katalaaniksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, englanniksi, saksaksi, venäjäksi)
Hampus Holmgren

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. marraskuuta 1995 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Vaasa, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Åtvidabergs FF
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2007–2012: VIFK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | VIFK | 26 | (0) |
| 2013– | Åtvidabergs FF | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 29 | (0) |
Maajoukkue
| 2010 | Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2011 | Suomi U16 | 9 | (0) |
| 2012 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 2013 | Suomi U18 | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. elokuuta 2015.
Hampus Holmgren (s. 14. marraskuuta 1995 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Åtvidabergs FF:iä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Holmgrenin kasvattajaseura on Vasa IFK. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 15-vuotiaana kesällä 2011. Kaudella 2012 Holmgren vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa.
Vuoden 2013 alussa Holmgren siirtyi nelivuotisella sopimuksella Ruotsin pääsarjan Åtvidabergs FF:n riveihin.  Hän ei päässyt vielä kaudella 2013 pelaavaan kokoonpanoon, vaan oli kolmessa ottelussa joukkueensa vaihtomiehenä käymättä kentällä. Hän pelasi kaudella 2013 pääasiassa nuorisojoukkueissa, mutta harjoitteli koko ajan edustuksen kanssa.
Aiheesta muualla

Hampus Holmgren soccerway.com-sivustolla (englanniksi)