stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ursula von der Leyen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ursula von der Leyen Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jean-Claude Juncker | Euroopan unionin komission puheenjohtaja 1. joulukuuta 2019 – | Seuraaja: (nykyinen) |
| n k  Euroopan komission puheenjohtajat |
| --- | --- |
Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtajat (1952–1967):  Jean Monnet (1952–55)  René Mayer (1955–58)  Paul Finet (1958–59)  Piero Malvestiti (1959–63)  Rinaldo Del Bo (1963–67)  Toimiva: Albert Coppé (1967) 
Euroopan atomienergiayhteisön komissio (1958–1967):  Louis Armand (1958–59)  Étienne Hirsch (1959–62)  Pierre Chatenet (1962–67) 
Euroopan talousyhteisön komissio (1958–1967):  Walter Hallstein (1958–67) 
Euroopan yhteisön komissio (1967–2009):  Jean Rey (1967–70)  Franco Maria Malfatti (1970–72)  Sicco L. Mansholt (1972–73)  François-Xavier Ortoli (1973–77)  Roy Jenkins (1977–81)  Gaston Thorn (1981–85)  Jacques Delors (1985–95)  Jacques Santer (1995–99)  Toimiva: Manuel Marín (1999)  Romano Prodi (1999–2004)  José Manuel Barroso (2004–09) 
Euroopan komissio (2009–):  José Manuel Barroso (2009–14)  Jean-Claude Juncker (2014–19)  Ursula von der Leyen (2019–2024, 2024–) 
Komission puheenjohtaja • Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja • Unionin puheenjohtaja • Parlamentin puhemies
| n k Eurooppa-neuvosto |
| --- | --- |
  Michel (Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja)   Von der Leyen (Euroopan komission puheenjohtaja)   Borrell (Korkea edustaja)   Schoof   De Croo   Radev   Sánchez   Mitsotákis   Plenković   Christodoulídis   Harris   Meloni   Nehammer   Siliņa   Nausėda   Frieden   Abela   Tusk   Montenegro   Macron   Johannis   Kristersson   Scholz   Fico   Golob   Orpo   Frederiksen   Fiala   Orbán   Michal 
| n k Von der Leyenin I komissio (2019–2024) |
| --- | --- |
 Josep Borrell3  Thierry Breton  Helena Dalli  Valdis Dombrovskis2  Elisa Ferreira  Marija Gabriel (2019–2023)  Paolo Gentiloni  Johannes Hahn  Wopke Hoekstra (2023–2024)  Phil Hogan (2019–2020)  Iliana Ivanova (2023–2024)  Ylva Johansson  Věra Jourová3  Stélla Kyriakídou  Janez Lenarčič  Ursula von der Leyen1  Mairead McGuinness (2020-)  Didier Reynders  Margarítis Schoinás3  Nicolas Schmit  Maroš Šefčovič3  Kadri Simson  Virginijus Sinkevičius  Dubravka Šuica3  Frans Timmermans2(2019–2023)  Jutta Urpilainen  Adina Vălean  Olivér Várhelyi  Margrethe Vestager2  Janusz Wojciechowski 
1 = Puheenjohtaja, 2 = Johtava varapuheenjohtaja, 3 = Varapuheenjohtaja
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Katalonia  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Yle 
Muut:  IdRef  Hufvudstadsbladet
Yövieraat (teatteriryhmä)

Yövieraat esiintyi Ikolan museon pihapiirissä 1988.
Teatteriryhmä Yövieraat on kokeellista teatteria vuosina 1988–2001 toteuttanut ryhmä, jonka keskeisenä henkilönä oli ohjaaja Juha Hurme. Yövieraiden ensiesitys vuonna 1988 oli Peter Weissin Yövieraat. Esitys muuttui illasta toiseen. Myös ryhmän enimmäkseen miespuolinen jäsenistö ("jätkäporukka") vaihteli, ja esityksiin kutsuttiin tekijöitä eri tahoilta. Maineikkain esitys oli Hannu Waaralan ja Hurmeen dramatisoima August Strindbergin Hullun puolustuspuhe vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Juha Mäkinen: Inho teatteria kohtaan. Yövieraat-teatterin historia 1988–2001 (ja vähän päälle).  Nälkäteatteri ry, 2014.
Jurveliuksen talo

Jurveliuksen talo kesällä 2008.
Jurveliuksen talo 1990-luvulla.
Jurveliuksen talo sijaitsee Oulussa Kauppatorin laidalla Rantakadun ja Kauppurienkadun kulmassa.
Jurveliuksen talo on Oulun vanhimpia puutaloja. Rakennuksen ensimmäisen osan Kauppurienkadun varrelle rakennutti kauppias J.W. Callmeijer vuonna 1828. Rantakadun osuus valmistui vuonna 1845, ja rakennuksessa oli nyt 12 huonetta, alkuperäisen viiden sijaan. Vuonna 1900 rakennusmestari F.K Jurvelius, säveltäjä Aatto Jurveliuksen isä, muutti tiilisen kellarikerroksen liiketiloiksi, ja pidensi Kauppakadun puoleisen osan kiinni viereiseen rakennukseen. Jurveliuksen omistuksessa rakennukseen tuotiin yhtenä ensimmäisistä asuinrakennuksista Oulussa sähkövalo, kun kadun toiselle puolelle vuonna 1901 valmistuuneeseen Oulun kauppahallin sähkövalojen asennuksen yhteydessä myös rakennusmestari Jurvelius sai yhteyden sähköverkkoon.
Rakennuksen omistus siirtyi rakennushallitukselle vuonna 1994, ja edelleen Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiölle. Opiskelija-asuntosäätiö remontoi talon opiskelija-asunnoiksi ja alakerran liiketilan ravintolaksi vuosina 1997–1998. Suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto Jukka Laurila. Vuonna 1999 asuntosäätiölle myönnettiin Oulun läänin rakennussuojelupalkinto, Viisikanta-palkinto, talon onnistuneesta ja perinteitä kunnioittavasta perusparannuksesta. Talo on saanut nimensä säveltäjä Aatto Jurveliuksen mukaan, joka omisti sen.
Jurveliuksen talon alakerrassa toimi vuoteen 2012 saakka eräänä Suomen parhaimmista ravintoloista tunnetuksi tullut Ravintola Matala. Talossa on ollut kahvilatoimintaa ainakin 1920-luvulta lähtien. Kahvila tai keskiolutravintola on paikalla toiminut ainakin nimillä Torikahvila ja Rantabaari, mutta jo 1940–1950-luvuilla paikkaa kutsuttiin "Matalaksi". Huonomaineinen paikka toimi ainakin 1980-luvun puoleen väliin asti. Nykyisin talossa toimii ravintola Toripolliisi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jurveliuksen talo Wikimedia Commonsissa
Pasi Kovalainen: Vihreä talo meren rannalla.  Oulu:  Pohjoinen, 2000.  ISBN 951-749-346-0
Luettelo tunnetuista lahtelaisista

Tämä on luettelo Lahdessa syntyneistä tai asuneista tunnetuista henkilöistä ja yhtyeistä.
Poliitikkoja > Presidentit

Juho Kusti Paasikivi. Paasikivi syntyi Hämeen läänin Koskella ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Lahdessa.
Poliitikkoja > Nykyiset kansanedustajat

Lahti ympäristöineen kuuluu Päijät-Hämeenä Hämeen vaalipiiriin, entiseen Hämeen läänin eteläiseen vaalipiiriin.
Poliitikkoja > Nykyiset kansanedustajat > 2011–

Mika Kari (sd.)
Jaana Pelkonen (kok.)
Jouko Skinnari (sd.)
Poliitikkoja > Entiset kansanedustajat

| --- | --- |
 2000-luku Matti Kauppila (vas.)  Tuija Nurmi (kok.)  Ilkka Viljanen (kok.)  Maija-Liisa Lindqvist (kesk.) 1990-luku Matti Luttinen (sd.)  Ulla Juurola (sd.)  Ulla Puolanne (kok.)  Väinö Saario (kok.)  Outi Siimes (kok.)  Matti Viljanen (kok.) 1980-luku Matti Kautto (SKP, SKPy)  Salme Myyryläinen (sd.)  Mikko Vainio (SMP) 1970-luku Erkki Huurtamo (kok.)  Osmo Kock (SKDL)  Salme Myyryläinen (sd.)  Sirkka Lankinen (kok.)  Helge Talvitie (SKDL) :  1960-luku Olavi Kajala (sd.)  Oskari Lehtonen (kok.)  Hemmi Lindqvist (SKDL)  Ensio Partanen (sd.) 1940-luku Toivo Lång (SKDL)  Anselm Pitkäsilta (sd.)  Sulo Teittinen (ed.) 1930-luku Jalmari Virta (STPV) 1920-luku Rope Kojonen (ed.) 1910-luku Matti Airola (sd.)  Valfrid Perttilä (sd.)  Hulda Salmi (sd.)
Tieteenharjoittajia

Kari Enqvist, tietokirjailija
Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander, arkeologi
Pertti Haaparanta, taloustieteen professori
Heikki Hiilamo, sosiaalipolitiikan professori
Pentti Saikkonen, tilastotieteen professori
Mika Meitz, taloustieteen professori
Kirjailijoita

Seppo Jääskeläinen
Pasi Pekkola
Marjo Rantanen
Timo Sandberg
Kerttu-Kaarina Suosalmi
Mila Teräs
Kalle Veirto
Katriina Ranne
Muusikoita

| --- | --- |
 Nikke Ankara, rap-muusikko (Niiles Hiirola)  Aste, rap-muusikko (Jani Sutelainen)  Brädi, rap-muusikko (Kari Härkönen)  Cheek, rap-muusikko (Jare Tiihonen)  Freeman, pop- ja rock-muusikko (Leo Friman)  Otto Grundström, rock-muusikko  Santtu-Matias Rouvali, kapellimestari  Jay Who?, rap-muusikko (Janne Jokela)  Sakke Järvenpää, rock-muusikko  Albert Järvinen, kitaristi  Kike, rap-muusikko (Kimmo Ripatti) :  Kalevi Kiviniemi, urkuri  Jussi Kuoma, rap-muusikko (Jussi Heikkilä)  Kikka Laitinen, laulaja-lauluntekijä  Arttu Lindeman, rap-muusikko ja ex-youtubettaja  Helly Luv, pop- ja r&b-laulaja ja näyttelijä (Helan Abdulla)  Esko Könönen, harmonikansoittaja  Kiti Neuvonen, iskelmälaulaja  Lilli Paasikivi, oopperalaulaja  Raappana, reggae-muusikko (Janne Pöyhönen)  Jimi Tenor, säveltäjä ja saksofonisti (Lassi Lehto)  Mato Valtonen, rock-muusikko ja näyttelijä  Baby Boy Varhama, blues-muusikko  Osmo Vänskä, kapellimestari  Sauli Zinovjev, säveltäjä  Daniel Okas, rap-muusikko  Jaakko Pulli, säveltäjä  Rita Behm, muusikko
Yhtyeitä

| --- | --- |
 Before the Dawn  Carbon Based  Enchant  Entwine  Francine  Haikara  Karkkiautomaatti  Kill the Romance  Korpiklaani  Lahti Big Band  Leningrad Cowboys :  Old Chaps  Profane Omen  Raaka-aine  Raggars  Rytke  Sacrilegious Impalement  Sinfonia Lahti  Sleepy Sleepers  Tehosekoitin  Tuoni  Turo's Hevi Gee
Taiteilijoita

Olavi Lanu, kuvanveistäjä
Tuomo Lukkari, taidemaalari
Matti Koskela, kuvataiteilija
Kerttu Nurminen, lasitaiteilija
Olavi Ryyppö, taidegraafikko ja taidemaalari
Pasi Viheraho, youtubettaja, radiojuontaja
Jaakko Parkkali, youtubettaja
Elina ja Sofia, youtubettajakaksikko
Näyttelijöitä

| --- | --- |
 Riitta Havukainen  Petri Johansson  Liisamaija Laaksonen  Kari Mattila  Joel Mäkinen  Rami Rusinen :  Petri Liski  Susa Saukko  Minna Turunen  Toni Wahlström  Väinö Weckström
Televisio- ja radioesiintyjiä

Pirjo Heikkilä, näyttelijä/koomikko
Ville Klinga, urheilutoimittaja
Minna Kuukka, tv-kuuluttaja, radiojuontaja
Veikko Neuvonen, luontotoimittaja
Teemu Niikko, urheilutoimittaja
Reijo Salminen, tv-visailija
Taru Valkeapää, tv-juontaja
Krisse Salminen, stand up -koomikko, näyttelijä
Eppu Salminen, näyttelijä, juontaja
Kim Floor, tv-juontaja, näyttelijä, muusikko
Toimittajia

Matti Eve
Jukka Kuikka
Urheilijoita

| --- | --- |
 Janne Ahonen, mäkihyppy  Kari Arkivuo, jalkapallo  Hannes Björninen, jääkiekko  Valtteri Bottas, kilpa-autoilija  Kari Eloranta, jääkiekko  Tuomas Haapala, jalkapallo  Heikki Haara, jalkapallo  Konsta Hietanen, jalkapallo  Joonas Hurri, jääkiekko  Mikko Ilonen, golf  Joonas Jalvanti, jääkiekko  Marko Jantunen, jääkiekko  Erik Kakko, jääkiekko  Veikko Kankkonen, mäkihyppy  Toni Koivunen, jääkiekko  Joonas Kolkka, jalkapallo  Mikko Kousa, jääkiekko  Pekka Lagerblom, jalkapallo  Emma Laine, tennis  Erkki Laine, jääkiekko  Ville Larinto, mäkihyppy :  Janne Laukkanen, jääkiekko  Harri Lindholm, jalkapallo  Jari Litmanen, jalkapallo  Juha Luhtanen, koripallo  Toni Lydman, jääkiekko  Ville Lång, sulkapallo  Jenni Mikkonen (o.s. Honkanen), melonta  Jarmo Mäkitalo, jääkiekko  Kari Mäkitalo, jääkiekko  Toni Nieminen, mäkihyppy  Tapani Niku, hiihto  Pasi Nurminen, jääkiekko  Petri Pasanen, jalkapallo  Antti Pohja, jalkapallo  Jari Puikkonen, mäkihyppy  Siiri Rantanen, hiihto  Jesse Saarinen, jääkiekko  Iiro Sopanen, jääkiekko  Väinö Suvivuo, yleisurheilu  Petri Tiainen, jalkapallo
Viktorija Zabolotna

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Ukraina> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Zagreb 2006 | 10 m liikkuva maali, sekajuoksut, joukkue |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | 10 m liikkuva maali, joukkue |  |
|  Hopeaa | Plzeň 2008 | 10 m liikkuva maali, sekajuoksut |  |
|  Hopeaa | Heinola 2009 | 10 m liikkuva maali, sekajuoksut |  |
|  Pronssia | Zagreb 2006 | 10 m liikkuva maali |  |
|  Pronssia | Heinola 2009 | 10 m liikkuva maali |  |
Tyttöjen ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 10 m olympiakivääri |  |
Viktorija Zabolotna (ukr. Вікторія Заболотна, s. 1986, Kryvyi Rih) on ukrainalainen riistamaaliampuja.
Zabolotna on saavuttanut MM-kilpailuissa tyttöjen sarjassa hopeaa Lahdessa 2002. Naisten sarjassa hän on voittanut yhden kullan, kolme hopeaa ja kaksi pronssia MM-kilpailuissa Zagrenbissa 2006, Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009.
Ydinenergian käyttörikos

Ydinenergian käyttörikos on Suomen rikoslain 44 luvussa määritelty ydinenergian ja -materiaalien väärinkäyttöön liittyvä rikosnimike.
Ydinenergiarikoksesta voidaan syyttää tahoa, joka käyttää ydinenergiaa ilman asianmukaisia lupia tai saadun luvan ehtoja noudattamatta, laiminlyö turvallisuusseikat, turva- ja valmiusjärjestelyt, viranomaisille kuulumattomien pelastuspalvelujärjestelyiden hoitamisen tai ydinjätehuollon ja sen kustannuksiin varautumisvelvollisuuden laiminlyönnistä. Ydinlaitoksen tai ydinenergian käyttäminen on laitonta ennen kuin alan viranomainen on todennut turvallisuusvaatimukset täytetyiksi, turva- ja valmiusjärjestelyt riittäviksi, tarpeellisen valvonnan asianmukaisesti järjestetyksi ja vahingonkorvausvastuun mahdollisesti sattuvan ydinonnettomuuden varalta hoidetuksi. Lain mukaan voidaan rangaista myös tahoa, joka jättää antamatta raportteja, muita tarvittavia tietoja tai jättää pitämättä materiaali- tai käyttökirjanpitoa.
Ydinenergian käyttörikoksesta voidaan rangaista sakoilla tai korkeintaan vuoden vankeustuomiolla, jollei tehty rikos täytä jonkin muun laissa määritellyn rikoksen tuntomerkkejä. Vuonna 26. joulukuuta 2009 voimaan tulleen Euroopan parlamentin ja neuvoston ympäristödirektiivin (2008/99/EY) ja sen Suomen lakiin aiheuttamien muutosten seurauksena oikeushenkilölle on voitu vuodesta 2010 määrätä ydinenergian käyttörikoksesta yhteisösakko, jonka summa vaihtelee 850 ja 850 000 euron välillä.
Neliliikemäärä

Neliliikemäärä on erityisen suhteellisuus­teorian mukainen klassisen kolmi­ulotteisen liikemäärän yleistys neliulotteisessa aika-avaruudessa. Liike­määrä on kolmi­ulotteinen vektorisuure, ja samaan tapaan nelivektori on aika-avaruuden nelivektori. Jos kolmi­ulotteinen liike­määrä on p = (px, py, pz) ja energia E, sen kontra­variantti neliliikemäärä on:
Neli­liike­määrä on ­käyttö­kelpoinen suhteellisuus­teoreettisissa laskuissa, koska se on Lorentz-vektori. Se merkitsee, että on helppo jäljittää, miten se muuntuu Lorentz-muunnoksessa.
Edellä esitetty määritelmä pätee, kun koordinaatit määritellään siten, että x0 = ct. Joskus ne määritellään siten, että x0 = t, jolloin neli­liik­emäärän määritelmää on muutettava siten, että P0 = E/c2. On myös mahdollista määritellä kovariantti neli­liike­määrä Pμ, jossa energian etu­merkki on vaihdettu.
Minkowskin normi

Kun lasketaan neliliikemäärän Minkowskin normi, saadaan Lorentz-invariantti suure, joka on suoraan verrannollinen kappaleen massan (lepomassan) neliöön:
kun noudatetaan käytäntöä, jonka mukaan
on erityisen suhteellisuus­teorian mukainen metrinen tensori.  Suure ||P||2 on Lorentz-invariantti, mikä merkitsee, että sen arvo ei muutu Lorentz-muunnoksissa eli siirryttäessä toiseen koordinaatistoon.
Neliliikemäärä ja nelinopeus

Massallisen kappaleen neli­liike­määrä on sen invariantti massa m kerrottuna sen neli­nopeudella:
missä nelinopeus on
Tässä
on Lorentz-tekijä ja c valonnopeus.
Neliliikemäärän säilyminen

Erityisessä suhteellisuus­teoriassa on voimassa neli­liike­määrän säilymislaki. Se yhdistää kaksi klassisen fysiikan mukaista säilymis­lakia:
Kokonaisenergia E = P0c säilyy.
Klassinen kolmiulotteinen liikemäärä p säilyy.
Käännös suomeksi
Maxwellin yhtälöt

Maxwellin yhtälöt on neljän yhtälön kokoelma, joka kuvaa sähkömagneettisten kenttien käyttäytymistä ja vuorovaikutuksia. Yhtälöjoukko on nimetty fyysikko James Clerk Maxwellin mukaan.
Maxwellin yhtälöjoukko sisältää Gaussin lain, Faradayn lain, Ampèren-Maxwellin lain ja Gaussin lain magnetismille. Lait kertovat:
miten sähkövaraus synnyttää sähkökentän (Gaussin laki)
miten muuttuva magneettikenttä synnyttää sähkökentän (Faradayn induktiolaki) ja
miten sähkövirta ja muuttuva sähkökenttä synnyttää magneettikentän (Ampèren laki + Maxwellin lisäys)
miten magneettisia monopoleja ei ole olemassa (Gaussin laki magneettikentille).
Yhdessä sähkömagneettisen säteilyn väliainerelaatioiden ja Lorentzin voiman kanssa nämä yhtälöt mallintavat koko sähkömagneettisen luonnonilmiön.
Maxwell esitti nämä lait ja yhtälöt vuonna 1861 julkaistussa artikkelissaan On Physical Lines of Force. Oliver Heaviside kokosi yhtälöt vuonna 1884 nykyisin tunnetuiksi neljäksi yhtälöksi käyttäen vasta kehitetyn vektorianalyysin merkintätapaa.
Maxwell myös esitti, miten yhtälöt ennustivat vaihtuvien sähkömagneettisten aaltojen etenevän tyhjässä avaruudessa nopeudella, joka voitiin laskea sähkö- ja magneettiopissa tunnettujen luonnonvakioiden avulla ja joka laskujen mukaan näytti olevan sama kuin valon nopeus. Tästä hän päätteli, että valo koostuukin juuri sähkömagneettisista aalloista. Myöhemmin vuonna 1888 Heinrich Hertz osoitti, että valon nopeudella eteneviä sähkömagneettisia aaltoja, tosin pidempiaaltoisia (matala taajuisempia) ja täten ihmissilmälle näkymättömiä, voitiinkin saada aikaan sähkömagneettisten värähtelypiirien avulla. Maxwellin yhtälöistä juontunut valon vakioinen nopeus tyhjiössä oli myöhemmin Einsteinin suhteellisuusteorian peruspostulaatteja. Suhteellisuus­teorian mukaan Maxwellin yhtälöt pätevätkin sellaisenaan kaikissa inertiaali­järjestelmissä, eikä Maxwellin yhtälöihin siten tarvinnut tehdä lisäyksiä tai korjauksia suhteellisuusteorian myötä 1900-luvun alussa.
Maxwellin yhtälöt ovat siinä mielessä nykyaikaisen yhteiskunnan keskeistä pohjaa, että suuri osa sähkötekniikasta (sähkömoottorit, sähkön tuotanto, sähkön siirto, valokaapelit, radiot, lankapuhelin, tutkat jne.) perustuu sähkömagnetismiin, jota Maxwellin yhtälöt kuvaavat. Tosin usein sähkötekniikan sovelluksien mallintamiseen käytetään Maxwellin yhtälöiden kuvaaman sähkömagneettisen mallin tilannekohtaisia approksimaatioita, kuten esimerkiksi piiriteoriaa (Kirchhoffin piirilait). Tiedettä popularisoinut fyysikko Richard Feynman totesi kirjassaan Feynman Lectures on Physics, että tuhansien vuosien kuluttua tuskin on epäilystä, etteikö ihmiskunnan 1800-luvun merkittävin tapahtuma olisi ollut nämä Maxwellin löytämät sähködynamiikan, eli klassisen sähkömagnetismin lait.
Yhtälöt

Maxwellin yhtälöt voidaan esittää tarpeen mukaan joko differentiaali- tai integraalimuodossa.
Yhtälöt > Differentiaalimuoto

Differentiaalimuodossaan Maxwellin yhtälöt kuvaavat kuinka sähkömagneettiset vektorikentät vastaavat toisiaan pisteittäin. Kaksi ensimmäistä yhtälöä ovat Gaussin lait sähkö- ja magneettikentille, kolmas Faradayn induktiolaki ja viimeinen Ampère-Maxwellin laki. Differentiaalimuotoiset yhtälöt ovat
missä
Näissä merkintä  \nabla \cdot  (nabla piste) tarkoittaa vektorifunktion divergenssiä eli lähteisyyttä (yksikkönä 1/m). Merkintä  \nabla \times  (nabla risti) sen roottoria eli pyörteisyyttä (yksikkönä 1/m).
Yhtälöt > Integraalimuoto

Integraalimuodossa Maxwellin yhtälöt kuvaavat, miten sähkömagneettiset kentät riippuvat toisistaan, kun niitä integroidaan makroskooppisten kappaleiden yli. Integraalimuoto on erityisen hyödyllinen kenttien määrittämisessä, kun tutkittava geometria sallii symmetrioiden hyödyntämisen. Integraalimuotoiset Maxwellin yhtälöt ovat
missä D,  \rho , B, E, H, J ovat kuten edellä ja
Kenttien riippuvuudet väliaineissa

Eri sähkömagneettiset kentät riippuvat toisistaan lineaarisessa väliaineessa seuraavasti:
missä:
Kenttien riippuvuudet väliaineissa > Maxwellin yhtälöt tyhjiössä ja valonnopeus

Tyhjiössä Maxwellin yhtälöt kirjoitetaan muodossa
Tyhjiössä vuontiheyksien (D ja B) sekä kenttävoimakkuuksien (E ja H) suhteet ovat yleisiä luonnonvakioita:   {\frac {D}{E}}=\varepsilon _{0}, sähkövakio, joka nykyisissä SI-yksiköissä on = 8,854 · 10-12 As/Vm, ja vastaavasti  {\frac {B}{H}}=\mu _{0} = 1,2566 10-6/ Vs/Am, magneettivakio. Maxwellin yhtälöistä seuraa, että tyhjiössä sähkömagneettiset aallot etenevät nopeudella
ja osoittautui, että näin laskettu nopeus, noin 3 · 108 m/s, oli sama kuin valonnopeus.
Maxwellin yhtälöt ja magneettiset monopolit

Maxwellin yhtälöt on laadittu olettaen, että magneettisia monopoleja ei ole olemassa. Sellaisia ei ole myöhemminkään havaittu, mutta eräissä nykyisen hiukkasfysiikan teorioissa sellaisten olemassaoloa pidetään mahdollisena. Jos sellaisia löydetään, voidaan Maxwellin yhtälöihin kuitenkin melko luontevasti lisätä niiden edellyttämät termit. Tällöin yhtälöt saisivat alkuperäistä symmetrisemmän muodon.
Kirjallisuutta

Sihvola, Ari; Lindell, Ismo: Sähkömagneettinen kenttäteoria 2. Dynaamiset kentät.  Helsinki:  Otatieto, 2013.  ISBN 978-951-672-371-9
Lindell, Ismo: ”Luku 8. Sähkömagneettiset aallot"”, Sähkön pitkä historia, s. 181–208.  Helsinki:  Otatieto, 2009.  ISBN 978-951-672-358-0
Aiheesta muualla

Tiedeykkönen: Moderni maailmamme perustuu sähkömagnetismiin ja Maxwellin yhtälöihin Yle Areena (audio)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki
Sininen talo (Tuira)

| Sininen talo> Samuli Paulaharjun kotitalo |
| --- | --- |
 Sininen talo kesällä 2014.
Osoite:  Valtatie 42
Sijainti:  Tuira, Oulu
Koordinaatit:  65°1′30.3″N, 25°28′58.3″E
Rakennustyyppi:  asuinrakennus
Omistaja:  yksityisomistuksessa
Julkisivumateriaali:  puu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sininen talo on puolitoistakerroksinen puurakenteinen omakotitalo Tuiran kaupunginosassa Oulussa. Kirjailija ja kansatieteilijä Samuli Paulaharju asui talossa vuodesta 1919 kuolemaansa saakka helmikuuhun 1944. Talo on suojeltu valtioneuvoston päätöksellä 1990.
Talon rakennusvuotta ei tunneta, mutta hirsikehikko lienee 1800–luvun lopulta. Paulaharju muutti toisen vaimonsa Jenny Paulaharjun kanssa taloon 1919, jolloin rakennuksessa oli kaksi kamaria ja pirtti. Taloa laajennettiin rakennusmestari E. Pukinkorvan suunnitelmien mukaan 1932, samalla sitä käännettiin tien kanssa samansuuntaiseksi. Samuli Paulaharjun kuoleman jälkeen hänen vaimonsa asui talossa vielä kaksikymmentä vuotta, kuolemaansa vuoteen 1964 asti.
Paulaharjujen jälkeen rakennuksessa sijaitsi Sininen talo -niminen ruokaravintola vuosina 1972–1984. Vuonna 1986 taloon avattiin antikvariaatti Kirjakulma. Antikvariaatin lopetettua 2000–luvun alussa talo on palautunut asumiskäyttöön. Ulkoasultaan, huonejaoltaan ja kiinteältä sisustukseltaan talo on pääpiirteissään säilynyt Paulaharjujen aikaisessa asussaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sininen talo (Tuira) Wikimedia Commonsissa
Panu: Paulaharjun talo. Oulu-lehti, 21.4.1985.  Oulu:  Oulun lehtijakelukeskus. ISSN 1236-7524  Artikkelin verkkoversio.
Titanosuchus

| Titanosuchus |
| --- | --- |

 Permikausi Guadalupe-epookki  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Kladi::  Synapsidit Synapsida
Lahko::  Terapsidit Therapsida
Alalahko::  †Dinocephalia
Kladi::  †Tapinocephalia
Heimo::  †Titanosuchidae
Suku::  †Titanosuchus  Owen, 1879
Kaksiosainen nimi
 † Titanosuchus ferox  Owen, 1879 
Synonyymit
 Parascapanodon Boonstra, 1955  Scapanodon Broom, 1904 
Katso myös
   Titanosuchus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Titanosuchus on sukupuuttoon kuollut permikaudella elänyt Dinocephaliaan kuuluva terapsidisuku. Sen nimi tarkoittaa suomeksi jättimäistä krokotiilia, mutta se ei kuitenkaan ole krokotiilien vaan nisäkkäiden sukulainen. Sukuun luetaan laji Titanosuchus ferox, jonka kuvasi Richard Owen vuonna 1879. Titanosuchus eli nykyisen Etelä-Afrikan alueella ja oli luultavasti kaikkiruokainen.