stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kulosaaren huvilakaupunki
Kulosaaren huvilakaupunki

Pääpiirteissään oli Kulosaaren huvilakaupunki muovautunut valmiiksi 1920-luvun alkuun mennessä, jolloin Kulosaari erkani Helsingin pitäjästä itsenäiseksi kunnaksi. Alueen asukasluku oli tällöin 1 051 henkilöä. Alueen suurisuuntainen julkisten alueiden ja rakennusten rakentamisohjelma toteutettiin pääpiirteissään vuosina 1916–1917. Elettiin taloudellista nousukautta, johon liittyivät myös yhtiön suunnitelmat tiiviimmästä ja kaupunkimaisemmasta asutuksesta saaren keskiosiin. Mikäli nämä suunnitelmat olisivat toteutuneet, olisi Kulosaaresta muodostunut Suomessa ainutlaatuinen yhtenäisesti toteutettu jugend-kaupunki.
Uuden asemakaavan tehokkaammin rakennettua keskustaosaa varten laati arkkitehti Bertel Jung vuonna 1917 Sonckin jakosuunnitelman pohjalta. Todennäköisesti virike asutuksen tiivistämiseen saatiin Eliel Saarisen Munkkiniemi–Haaga-suunnitelmasta. Tältä osin Jungin kaava jäi kuitenkin toteutumatta. Sen sijaan Kluuvin akseli on pääpiirteissään toteutunut siinä muodossa miksi se hahmottui Jungin kaavassa.
Valmistuttuaan Kulosaari oli nimensä veroinen puutarhakaupunki. Alueen puistojen rakentaminen samoin kuin teiden varsien istuttaminen liittyi laajamittaiseen maisemanhoito- ja istutussuunnitelmaan. Kulosaarelaisen metsänhoitaja Arvid Lampénin aloitteesta perustettiin muun muassa Herttoniemeen taimisto. Sinne istutettiin tuhansia männyntaimia sekä ulkomaisia puulajeja, joita käytettiin alueen puistojen ja teidenvarsien istuttamiseen. Alueelle toteutetuista julkisista rakennuksista olivat tärkeimmät Brändö-paviljonki (Kasino) ja Rantahotelli, jotka saivat hallitsevan aseman kaupunkikuvassa. Niiden rakentaminen tapahtui samanaikaisesti kuin Kluuvilahden ranta ympäristöineen muokattiin edustavaksi rantapuistoksi vuosina 1916–1917. Kulosaaren kesäiseen elämään kuuluivat myös uimalaitos ja venesatama ja rantapuiston viereen rakennetut tenniskentät ja tennishalli.
Seurakunta kuten aikanaan koulukin toimi ensimmäiset vuodet vuokratuissa tiloissa tavallisessa asuinhuvilassa. Kirkko ja kellotapuli valmistuivat 1930-luvulla. Erikoisuutena eli että seurakunnalla oli oma hautausmaa, joka perustettiin saarelle (Kulosaaren hautausmaa eli Leposaari).
Aktiebolaget Brändö Villastad-yhtiö myi vielä yhtiön omistuksessa olevat maa- ja vesialueet Helsingin kaupungille 1928 ja lopetti toimintansa vuonna 1929.
Helsingin kaupunkiin Kulosaaren huvilakaupunki liitettiin suuressa alueliitoksessa vuonna 1946, mikä Kulosaaressa ei tapahtunut ilman vastustusta. Rakentamatta jääneille alueille vahvistettiin vuonna 1959 professori Olli Kivisen asemakaava, jonka mukaan Kulosaaren nykyinen kerrostaloalue on toteutunut.
Kulosaaren huvilakanta

Kulosaaren rakentamisessa myös yksityisten huviloiden arkkitehtoninen laatu muodostui poikkeuksellisen korkeatasoiseksi, kuuluihan huvilayhdyskunnan perustajiin maan nimekkäimpiä arkkitehteja. Kulosaaren perustamisessa mukana olleista arkkitehdeista ainakin Sonck, Lindgren, Jung ja Bomanson muuttivat perheineen saarelle asumaan ja osallistuivat sekä yksityisten huviloiden että julkisten rakennusten suunnitteluun. Samana vuonna kuin Sonckin ensimmäinen tonttijakosuunnitelma valmistui, yhtiö järjesti talviasuttavien huviloiden piirustuskilpailun. Kilpailuun lähetettiin kaikkiaan 28 ehdotusta. Tällaisella yleisellä arkkitehtuurikilpailulla pyrittiin etsimään erityisesti huvilakaupunkiin soveltuvia rakennustyyppejä ja löytämään uusia pohjaratkaisuja. Kilpailuehdotuksia arvosteltaessa pantiin erityistä painoa huoneiden valoisuudelle, näköalalle, samoin kuin vapaalle pohjaratkaisulle. Kallioinen ja jyrkkä maasto toi huviloiden ja puutarhojen suunnitteluun omat erityispiirteensä.
Tyylillisesti muodostui Kulosaaresta verrattain yhtenäinen jugend-henkinen huvilakaupunki. Ulkoasultaan Kulosaareen rakennetut huvilat erosivat vanhempien huvila-alueiden kuten Meilahden ja Eläintarhan cottage- ja sveitsiläistyylisistä huviloista muun muassa siinä, että koristeellisten julkisivuaiheiden käyttö väheni ja rakennukset tulivat muodoltaan kuutiomaisiksi. Koristelu keskitettiin tavallisesti harvoihin yksityiskohtiin samalla kun talon kokonaishahmolle pantiin entistä enemmän painoa.
Pohjaratkaisuiltaan huvilat oli suunniteltu varakkaan keski- ja yläluokan tarpeisiin ja suurin osa Kulosaaren huviloista olikin yhden perheen huviloita. Kulosaaren yläluokkainen luonne korostui siinä, että alueelta puuttuivat kokonaan muilla vuosisadan alussa syntyneillä huvila-alueilla yleiset suuret vuokrahuvilat.
Saarelle suunnitellusta tiiviimmästä kaupunkirakenteesta toteutuivat vain Ribbingshofin rivitalot sekä asuinkerrostalo Domus. Ribbingshofin Kluuvin akseliin nousevaan rinteeseen vuosina 1916–1917 rakennetut rivitalot olivat Suomen ensimmäiset. Niissä on toisessa viisi viiden huoneen ja keittiön asuntoa, toisessa taas kahdeksan kolmen tai neljän huoneen ja keittiön asuntoa. Asunnot on sijoitettu kolmeen kerrokseen niin, että myös ullakkokerroksessa on asuinhuoneita. Toinen rakennuksista on pohjaratkaisultaan erityisen mielenkiintoinen, sillä se on eräänlainen kaksoisrivitalo. Rakennuksen runkosyvyys on 11 metriä. Läpimeneviä asuntoja ei ole, vaan rakennus on jaettu pitkittäissuunnassa kahteen osaan, jonka kummallakin puolella on neljä itsenäistä asuntoa omine sisäänkäynteineen.
Vuosina 1915–1916 valmistunutta Domusta, joka oli toteutettu arkkitehti Thomén toimistossa työskennelleen arkkitehti J.S. Sirénin laatimien piirustusten mukaan, laajennettiin vuonna 1917 pohjois- ja eteläsiivillä. Sen sijaan suunnitelma korttelin täydentämisestä umpikortteliksi ei toteutunut.
Aiheesta muualla

https://www.porssitieto.fi/poistuneet/brando.shtml
Brändö-lautta oli osa Kulosaaren raitiotietä vuoteen 1919 asti.
Kulosaaren huvilakaupungin kunta vuoden 1929 kartassa. Nykyiseen Kulosaaren kaupunginosaan kuuluva niemi kartanoineen ei ollut osana vuosien 1922–1946 kuntaa.
Lappila

Lappilan seisake
Lappila on Kärkölän kylä. Sen asukasluku on noin 600. Se on Kärkölän kylistä nuorin, asutettu vasta 1500- ja 1600-luvuilla ollen sitä ennen Vanajan metsästysmaata. Kylä sijaitsee Riihimäki–Lahti-rautatien varrella. VR:n lähijunat pysähtyvät Lappilan seisakkeella. Lappilan ohittaa pohjoispuolelta kantatie 54, jonka pohjoispuolella Lappilan kohdalla virtaa Teuronjoki.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa kylä mainitaan nimellä "Lappila by" ja siellä on kolme taloa
Lappilaan rakennettiin koulu 1890-luvulla ja otettiin käyttöön 1898. Opetus siirrettiin 1951 uuteen kivikouluun, jonka toiminta lakkautettiin 2012. Puisessa koulussa toimi myöhemmin muun muassa kirjasto. Vuonna 1934 kylään rakennettiin nuorisoseurantalo Lappilinna. Lappilassa on ollut myös urheilukenttä.  Urheiluseura Lappilan Nousu järjesti rantapainin SM-kilpailut vuosina 2015-2019.
Lappilassa toimi vuosina 1928–2014 tiilitehdas. Siitä tuli vuoden 1985 uudistuksen jälkeen Pohjoismaiden suurin raakatiilitehdas, jonka maksimikapasiteetti oli 30 miljoonaa tiiltä.
Lappilasta tuli vuonna 2001 viides Päijät-Hämeen vuoden kylä.
Aiheesta muualla

Päijät-Hämeen kylät: Lappilan verkkosivut uutisarkisto
Yhdessä (Robinin albumi)

| Yhdessä Robin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. lokakuuta 2015 (perusversio, deluxe) 8. huhtikuuta 2016 (super deluxe)
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop, rap
 Levy-yhtiö: Universal Music
Muut kannet
 Super Deluxe -version kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Robinin muut julkaisut
| 16 2014 | Yhdessä 2015 | Me tehtiin tää 2012–2017 2017 |
Yhdessä on Robinin 9. lokakuuta 2015 julkaistu viides studioalbumi, jolla hän duetoi suomalaisten artistien kanssa.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistulla ”Yö kuuluu meille” -kappaleella Robin lisäksi esiintyvät Santa Cruz, Nikke Ankara, Brädi sekä Jussi 69. Kappale on saanut vaikutteita Aerosmith ja Run-D.M.C. -yhtyeiden yhteiskappaleesta ”Walk This Way”. Toinen single ”Milloin nään sut uudestaan?” julkaistiin 5. lokakuuta 2015. Tammikuussa 2016 albumilta julkaistiin kolmantena singlenä kappale ”Miten eskimot suutelee?”, jonka vierailevana artistina on Sanni.
Albumi sijoittui ensimmäiseksi Suomen virallisella listalla.
Arvostelut

Keskisuomalainen:
Rumba: 9.2/10
Soundi:
Yeredon Saniona

| Yeredon Saniona |
| --- | --- |
 Yeredon Saniona
 Koordinaatit: 14°19′51″N, 5°56′47″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Nionon piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  17 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yeredon Saniona on maalaiskunta Ségoun alueen Nionon piirissä. Sen keskuskylä Werekela 8 sijaitsee kymmenen kilometriä Nionosta pohjoiseen. Kunnassa on 17 300 asukasta (vuonna 2009).
Yeredon Saniona rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Sirifila-Boundyn ja Toridaga-kon, etelässä Nionon ja idässä Macinan piirin Monimpebougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.
Kuntaan kuuluu 15 kylää ja kolme pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, miniankoja, fulbeja, maureja, tuaregeja, songhaita ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Kunnassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnasta on maantieyhteys Nionoon. Palveluihin kuuluvat yhdeksän alakoulua, yksi yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), kulttuuritalo ja  terveysasema.
Yodojoki

| Yodojoki |
| --- | --- |
 Ohashi-sillat
Alkulähde:  Biwa, Ōtsu
Laskupaikka:  Osakanlahti, Osaka
Maat:  Japani
Pituus:  120 km
Valuma-alue:  21 340 km²
Yodojoki (jap. 淀川, Yodogawa) on joki Japanissa Osakan prefektuurissa. Se virtaa Honshūn saaren keskisessä länsiosassa. Joki on maan suurimman järven Biwan laskujoki, joka virtaa lounaaseen ja laskee Osakanlahteen. Tokugawa-kaudella se oli merkittävä kulkureitti, nykyisin se on padottu sähköntuotannon ja kasteluveden säännöstelyn takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yodojoki Wikimedia Commonsissa
Lappia-talo

| Lappia-talo |
| --- | --- |

Osoite:  Jorma Eton tie 8 A
Sijainti:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°29′47″N, 025°43′22″E
Rakennustyyppi:  kongressikeskus, teatteri
Valmistumisvuosi:  1961, 1972, 1975
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Omistaja:  Rovaniemen kaupunki
Käyttäjä:  Rovaniemen Teatteri   Lapin musiikkiopisto
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lappia-talo on Rovaniemellä sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema teatteri- ja kongressikeskus. Yhdessä kaupungintalon ja kirjaston kanssa Lappia-talo muodostaa Rovaniemen hallinto- ja kulttuurikeskuksen, eli Aalto-korttelin.
Rakennuksen ensimmäinen osa, joka käsitti muun muassa Yleisradion sekä Lapin musiikkiopiston tilat valmistui vuonna 1961, teatteri- ja kongressisalit puolestaan valmistuivat vuosina 1972 ja 1975. Talo on osa Rovaniemen hallinto- ja kulttuurikeskusta, johon kuuluvat myös Aallon suunnittelemat kaupunginkirjasto (1965) sekä kaupungintalo (1988). Rakennukset kuuluvat Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Lappia-talossa on kolme salia; vinttinäyttämö Kero, kellariteatteri Saivo sekä suuri Tieva-sali. Kerolla on 70 paikkaa, Saivolla 150–200 paikkaa ja Tievalla 386 paikkaa. Rakennuksessa toimii Rovaniemen Teatteri.
Vuosina 2013–2015 Lappia-taloon toteutettiin laaja peruskorjaus ja laajennus, jonka yhteydessä saneerattiin teatterin ja musiikkiopiston tiloja ja rakennettiin uusi maanalainen laajennusosa, jonne tuli teatterin lavastamo. Remontti maksoi noin 20 miljoonaa euroa. Teatteria remontoitiin vielä vuonna 2018 mm. ilmastoinnin osalta, sillä varsinaisessa remontissa uusittu ilmanvaihtoa ei ollut mitoitettu tarpeeksi isoksi teatterin tarpeisiin nähden.
Lappia-talossa tiloja pitäneen Ylen Rovaniemen osasto uutisoi tammikuussa 2021 muuttavansa uusiin tiloihin. Helmikuussa 2022 Rovaniemen sivistyslautakunta päätti hyväksyä Rovaniemen kuvataidekoulun siirtymisestä Lappia-taloon entisiin Ylen tiloihin. Kuvataidekoulun on tarkoituspäivitettävä siirtyä tiloihin vuoden 2022 alussa korjaustöiden valmistuttua.
Aiheesta muualla

Lappia-talo Alvar Aalto Route -sivustolla
Rovaniemen kirjasto ja kaupungintalo Alvar Aalto Route -sivustolla
Alvar Aallon suunnittelema Rovaniemen Lappia-talo on jälleen avoinna yleisölle, uutinen AlvarAalto.fi-sivustolla
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
LEI-tunnus

LEI-tunnus (engl. Legal Entity Identifier) on kansainvälinen yhteisötunnus. Yritys tai yhteisö (esimerkiksi rekisteröity yhdistys tai säätiö) tarvitsee LEI-tunnuksen, jos se tekee kauppoja pörssiosakkeilla, ETF-rahasto-osuuksilla tai muilla pörssinoteeratuilla arvopapereilla tai johdannaisilla. . LEI-tunnuksen nimi tulee sanoista Legal Entity Identifier, joka tarkoittaa suoraan suomennettuna oikeushenkilön tunnistetta. Tunnuksen voi hakea valtuutetulta rekisterinpitäjältä. Erityisesti suomalaisille yrityksille LEI-tunnuksia tarjoaa Patentti- ja rekisterihallitus (PRH), jonka lisäksi Suomeen on hyväksytty myös kymmeniä muita tunnuksia myöntäviä organisaatioita.
Yhteisötunnus perustuu ISO:n julkaisemaan standardiin 17442. LEI-tunnus on kahdenkymmenen merkin mittainen merkkijono, joka mahdollistaa selkeän ja yksilöllisen tunnistamisen. Tunnuksen saamisen edellytyksenä on, että yrityksen tai yhteisön omistajien ja toimijoiden tiedot on tunnistettu. Näin voidaan seurata kaupankäyntiä ja hallita riskejä yksittäisen toimijan tai koko markkinan osalta.
Historia

Finanssikriisin (2007–2009) aikana tunnistettiin ongelmana, ettei yksittäisen arvopaperikauppaa käyvän taloudellisen toimijan tunnistaminen onnistu yksiselitteisesti. Mailla oli erilaisia tapoja ja koodeja tunnistaa kaupankävijät. Osapuolien tunnistamisen vaikeuden lisäksi riskien laskeminen oli hankalaa niin yksittäisen toimijan kuin koko markkinan osalta. Tämä vaikutti kokonaisriskien laskemiseen. Tämän takia finanssikriisin alun tunnistaminen oli hankalaa ja ratkaisuksi kehitettiin vuonna 2011 G20 maiden toimesta LEI-tunnus. Sen avulla toimijat voidaan tunnistaa maailmanlaajuisesti. Tunnusta käytetään erityisesti Yhdysvalloissa ja Euroopan maissa. 3. tammikuuta 2018 lähtien EU-yritykset eivät ole saaneet myydä tai ostaa arvopapereita ilman LEI-tunnusta.
Hallinta

LEI-tunnuksen hallintaan perustettiin Global Legal Entity Identifier Foundation (GLEIF) -säätiö vuonna 2014. Säätiö hallitsee tunnustietoja maailmanlaajuisesti. Tunnuksia myöntävät Local Operating Unitit (LOU), joilla on toimivaltuus yhdessä tai useammassa valtiossa. LOU-organisaatiot voivat lisäksi valtuuttaa asiamiehiä (registration agent), joiden kautta asiakkaat voivat hakea tunnusta LOUlta. Suomessa monet yritykset hakevat tunnuksensa Patentti- ja rekisterihallitukselta, joka toimii yhtenä Suomeen valtuutettuna LOU-organisaationa. Tunnus voidaan kuitenkin hakea PRH:n sijaan miltä tahansa muultakin Suomeen hyväksytyltä LOUlta tai asiamieheltä, joita on kymmeniä.
Aiheesta muualla

LEI-tunnuksen hakemisesta saa lisätietoja PRH:n sivuilla
Kuirit

| Kuirit |
| --- | --- |
 Punakuiri (Limosa lapponica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kuirit Limosa  Brisson, 1760
Katso myös
   Kuirit Wikispeciesissä   Kuirit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuirit (Limosa) ovat kurppien heimoon kuuluva lintusuku. Kuirien sukuun kuuluu neljä lajia.
Kuireihin (Limosa) kuuluvat lajit

Eskimokuiri (Limosa haemastica)
Mustapyrstökuiri (Limosa limosa)
Punakuiri (Limosa lapponica)
Ruostekuiri (Limosa fedoa)
Z3 (täsmennyssivu)

Z3 voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Z3, Konrad Zusen tietokone
BMW Z3, automalli
BlackBerry Z3, älypuhelin
Samsung Z3, älypuhelin
Sony Xperia Z3, älypuhelin
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Z3”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yhdenvertaisuuslaki (2015)

Yhdenvertaisuuslaki on Suomessa toteutettu Euroopan unionin rasismi- ja työsyrjintädirektiivi, jonka tarkoituksena on edistää ja turvata kansalaisten yhdenvertaisten palvelujen toteutumista sekä tehostaa syrjinnän kohteeksi joutuneen oikeussuojaa.
Lain mukaan viranomaisten, koulu­tuksen järjestäjien ja työnantajien täytyy "arvioida ja edistää yhdenvertaisuutta omassa toiminnassaan". Arvioinnissa otetaan huomioon ihmisten alkuperä, ikä, vammaisuus, seksuaalinen suuntautuminen, uskonto ja muut erotteluperusteet, jotka on kielletty yhdenvertaisuus­laissa. Lailla halutaan taata kaikille yhdenvertaiset mahdollisuudet käyt­tää eri viranomaisten palveluita, kouluttautua ja ede­tä työuralla.
Historia

Lain ensimmäinen versio tuli voimaan 20. tammikuuta 2004 ja korvautui uudella versiolla yhdenvertaisuuslaista 1. tammikuuta 2015. Viranomaisten velvollisuus oli kaikessa toiminnassaan noudattaa yhdenvertaisuutta ja tarvittaessa poistaa yhdenvertaisuuden esteet. Laki kielsi sekä välittömän että välillisen syrjinnän ja syrjintään yllyttämisen. Syrjintä iän, etnisen tai kansallisen alkuperän, kansalaisuuden, kielen, uskonnon, vakaumuksen, mielipiteen, terveydentilan, vammaisuuden, sukupuolisen suuntautumisen tai muun henkilöön liittyvän syyn perusteella oli kielletty. Lain mukaan viranomaiset laativat työministeriön ohjeiden mukaisen yhdenvertaisuussuunnitelman.
Jos työpaikalla on säännöllisesti vähintään 30 työntekijää, työpaikan on tehtävä yhdenvertaisuussuunnitelma. Sille ei määritelty tiettyä mallia, mutta suunnitelman tulee olla todennettavissa ja tarkastettavissa.
Valvonta

Työpaikoilla noudatettavaa yhdenvertaisuutta valvoo Suomessa työsuojeluviranomainen. Esimerkiksi vuonna 2018 se teki noin 1250 tarkastusta, joilla valvottiin yhdenvertaisuutta ja syrjinnän kieltoa. Näistä tapauksista noin kolmessasadassa kävi ilmi, että työnantajat olivat laiminlyöneet yhdenvertaisuuslakia.
Aiheesta muualla

Oppaita yhdenvertaisuussuunnitteluun
Yeosu

Yeosun sijainti Etelä-Jeollan maakunnassa.
Kaupunkinäkymää
Yeosu on kaupunki Etelä-Jeollan maakunnassa Etelä-Koreassa. Se muodostuu niemimaasta ja 317 pienestä saaresta.  Vuoden 2005 väestönlaskennassa kaupungissa oli 277 995 asukasta.
Kaupunki sijaitsee meren rannalla, joten siellä on tasainen ilmasto: viileät kesät ja leudot talvet. Kaupungissa järjestetään maailmannäyttely vuonna 2012.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat täysikokoinen jäljennös amiraali Yi Sun-sin kilpikonnalaivasta,[lähde? ]  sekä mustan vulkaanisen hiekan täyttämä hiekkaranta.
Aiheesta muualla

Yeosun kaupungin sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yeosu Wikimedia Commonsissa
Lars Arvid Nilsen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lars Arvid Nilsen |  Lars Arvid Nilsen |  Lars Arvid Nilsen |  |
Maa:   Norja
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1991 | kuulantyöntö |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Duisburg 1989 |  kuulantyöntö  |  |
Lars Arvid Nilsen (s. 15. huhtikuuta 1965 Notodden) on norjalainen entinen kuulantyöntäjä.
Nilsenin uran paras saavutus on MM-hopea vuodelta 1991. Hän sijoittui kilpailussa alun perin kolmanneksi, mutta nousi pykälää ylemmäs alkuperäisen hopeamitalistin, toisen norjalaistyöntäjän Georg Andersenin, jäätyä kiinni dopingista.
Nilsen itse jäi kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä vuosina 1987 sekä 1992. Toisella kerralla hän sai elinikäisen kilpailukiellon kaikkeen urheiluun, joskin kieltoa lievennettiin vuonna 2004 koskemaan pelkästään kuulantyöntöä sekä kansallisia ja kansainvälisiä mestaruuskilpailuja muissa lajeissa.
Nilsenin henkilökohtainen ennätys on 21,22 metriä vuodelta 1986, joka on samalla myös voimassa oleva Norjan ennätys.
World Trade Centers Association

World Trade Center Association (WTCA) perustettiin vuonna 1970 New Yorkissa. Sen tarkoitus on kerätä yhteen niin julkisia kuin yksityisiäkin yrityksiä ja tarjota näille ulkomaankauppaa edistäviä palveluita ja tietoa. Keskuksia on maailmassa yli kolmesataa noin 90 maassa. Keskusten välistä yhteistyötä organisoi kattojärjestö World Trade Centers Association, joka on voittoa tavoittelematon epäpoliittinen järjestö.
Suomessa on kolme World Trade Centeriä, jotka sijaitsevat Aleksanterinkadulla Helsingissä, Helsinki-Vantaan lentoasemalla sekä Lemminkäisenkadulla Turussa.
Kuvagalleria World Trade Centereista

World Trade Center New Yorkissa ennen Syyskuun 11. päivien iskuja 2001
Nykyinen One World Trade Center, New York Cityssä
World Trade Center,  Tokiossa
7 World Trade Center, New York Cityssä
World Trade Center, Denverissä
Beurs-World Trade Center, Rotterdamissa
Torre Futura, San Salvadorissa
World Trade Center, Barcelonassa
World Trade Center,  Helsingissä
World Trade Center, Osakassa
World Trade Center, Taichungissa
World Trade Centre, Mumbaissa
New Yorkin World Trade Center

New Yorkin World Trade Center oli World Trade Centereista tunnetuin. Se oli rakennuskompleksi, johon kuului kokonaisuudessaan seitsemän rakennusta. Projektin suunnitteli amerikanjapanilainen arkkitehti Minoru Yamasaki. Noin 50 000 ihmistä teki töitä päivittäin näissä rakennuksissa.[lähde? ] New Yorkin World Trade Centerin rakennukset WTC1, WTC2, WTC3, WTC6 ja WTC7 tuhoutuivat syyskuun 11. päivän iskussa vuonna 2001. Iskujen jälkeen alue on rakennettu täysin uudelleen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
WTCA OnLine (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdystie 9643

Yhdystie 9643 Keitele Forestin raiteen tasoristeyksessä Kemijärvellä.
Yhdystie 9643 on tie mikä kulkee Kemijärven Kallaanvaaralta Sallan Pahkakummulle. Tien pituus on 42 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Pahkakummuntie koko matkan. Kallaanvaaralta Oinaantien risteykseen tie on asvaltoitua. Loppumatka Pahkakumpuun asti on päällystämätöntä soratietä.