stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olli Kanervisto

Olli Kanervisto (23. maaliskuuta 1958 Turku – 8. huhtikuuta 1984 Playa del Ingles) oli suomalainen kuulantyöntäjä.
Ura

Turun Urheiluliittoa edustanut Kanervisto voitti sisäratojen SM-kultaa vuosina 1983 ja 1984 ja saavutti hopeaa 1978 ja pronssia 1979. Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa 1980 ja -pronssia 1983. EM-hallikisoissa vuonna 1983 Kanervisto sijoittui seitsemänneksi. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1982 työnnetty 19,24. Hallissa Kanervisto työnsi 19,36 vuonna 1983.
Kuolema

Suomen yleisurheilumaajoukkueen harjoitusleirillä ollut Olli Kanervisto sai surmansa huhtikuussa 1984 Kanarian saarten Playa del Inglesissä siviilipukuisen poliisin ampumana paikallisen ravintolan ulkopuolella. Poliisi sai myöhemmin täyttä ymmärrystä vailla tehdystä taposta 14 kuukauden vankeustuomion.
Ollinsaari

| Ollinsaari |
| --- | --- |
Kaupunki:  Raahe
Postinumero(t):  92120
Ollinsaari on lähiö Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Ollinsaari sijaitsee aivan Raahen ja Saloisten entisen kunnanrajan tuntumassa Saloisten puolella. Saloisten kirkonkylälle on matkaa noin neljä kilometriä, Raahen keskustaan runsas kilometri.
Ollisaaren palveluita ovat koulu, päiväkoti, K-Market ja seurakuntakoti.
Historiaa

Ollinsaaren kerrostalot rakennettiin Rautaruukin perustamisen jälkeen 1960-luvulla. Asunnot rakennettiin kiireellä kolmessa vaiheessa, joista viimeinen valmistui vuonna 1977. Alueen suunnittelussa käytettiin esikuvana Espoon Tapiolaa.
Kerrostaloalueen tieltä purettiin pois historiallisesti arvokas Ollinsaaren kartano, joka oli yksi Savolahden kylän vanhoista kantatiloista; tilan juuret olivat keskiajalla. Kartano ja myöhempi asuinalue ovat saaneet nimensä ensimmäisen tunnetun isännän Olli Juhonpojan mukaan, jonka omistuksessa tila oli 1540-luvulla. Olli oli tuohon aikaan pitäjässä yleinen nimi, mikä johtui siitä että pitäjän suojeluspyhimys oli Pyhä Olavi.
Aiheesta muualla

Raahen kylät ry:n sivut
Raahen kaupunginosat
Antinkangas
Holminlaakso
Honganpalo
Isoholmi
Jokela
Junnilanmäki
Kaupunginmetsä
Koivuluoto
Kummatti
Lapaluoto
Lehmiranta
Mestauskallio
Mettalanmäki
Ollinsaari
Paraatinmäki
Pattijoki
Pikkuholmi
Pitkäkari
Vanha Raahe
Varvi
Velkaperä
Vilppu
Yritysperä
Ola Mildred Rexroat

| Ola Mildred Rexroat |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1917 Argonia, Kansas, Yhdysvallat
Kuollut: 28. kesäkuuta 2017 (99 vuotta) Hot Springs, Etelä-Dakota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  lentäjä, lennonjohtaja
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1944–1954
Taistelut ja sodat:  toinen maailmansota
Sotilasarvo:  kapteeni
Joukko-osasto:  Women Airforce Service Pilots Yhdysvaltain ilmavoimat Air Force Reserve Command
Ola Mildred ”Millie” Rexroat-McDonald (28. elokuuta 1917 Argonia, Kansas, Yhdysvallat – 28. kesäkuuta 2017 Hot Springs, Etelä-Dakota, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä ja lennonjohtaja. Hän kuului toisen maailmansodan aikana Women Airforce Service Pilots -järjestöön (WASP), joka lensi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentokoneita muissa kuin taistelutehtävissä. Sodan jälkeen hän palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa lennonjohtajana.
Oglala-lakotataustainen Rexroat oli ainoa WASP:ssä palvellut Amerikan alkuperäiskansojen edustaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ola Mildred Rexroat Wikimedia Commonsissa
Polypoites

Polypoites (m.kreik. Πολυποίτης) oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri mieshahmon nimi.
Polypoites, Peirithooksen ja Hippodameian poika, oli gyrtonialainen sotapäällikkö, joka johti 20 alusta sotaan Troijaa vastaan. Hän oli Helenan kosioiden joukossa ja myös yksi Troijan puuhevosen sisään piiloutuneista kreikkalaissotureista.
Polypoites, Apollonin ja Fthian poika, jonka Aitolos surmasi valloittaessaan Aitoliaa.
Polypoites, yksi Penelopen lukuisista kosioista.
Polypoites, Odysseuksen ja Kallidiken poika, josta tuli äitinsä kuoleman jälkeen Thesprotian hallitsija.
Näkösyvyys

Erilaisia mittavälineitä näkösyvyyden arvioimiseksi (valkolevy ja secchilevy).
Näkösyvyys tarkoittaa veden läpinäkyvyyttä. Se on vesistöjen tutkimuksessa yksi luonnonveden ominaisuutta ilmaiseva suure, jolla pyritään selvittämään vesistön sameutta tai valon läpäisevyyttä. Näkysyvyydellä voidaan havainnollistaa esimerkiksi järven rehevöityneisyyttä, vedenvärin tummuutta taikka saven tai humuksen määrää. Näkösyvyyteen vaikuttavat monet asiat eikä edellä mainittujen ominaisuuksien todellinen määrä määräydy yksiselitteisesti näkösyvyydestä. Kuitenkin, mitä huonompi järven veden laatu on, sen pienempi on näkösyvyys.
Mittaaminen

Mittaväline on valkolevy tai secchilevy, joka on pyöreä ja halkaisijaltaan 20 senttimetriä. Se on usein kiinnitettynä pitkään varteen, jossa on valmiina syvyysasteikko. Kun mitataan kirkkaan järven näkösyvyyttä, on käytännöllisempää kiinnittää levy naruun, jossa on syvyysmerkinnät esimerkiksi solmuina.
Levy painetaan veden pinnan alle esimerkiksi veneestä tai laiturilta. Eri syvyyksiä kokeilemalla huomataan kohta, jossa levy ei enää erotu pinnalta katsoen. Tämän kohdan syvyys on määritelmän mukaan näkösyvyys. Esimerkiksi plankton kykenee yhteyttämään auringon valossa noin kaksi kertaa näkösyvyyden verran.
Esimerkkejä

Seuraavassa on erityyppisten järvien arvioituja näkösyvyyksiä:
rehevä järvi, jolla on voimakas planktonsamennus: 0,2–0,3 metriä
karu humusjärvi: 0,8–1,5 metriä
suuret suomalaiset järvet: 3–7 metriä
kirkkaat vähähumuksiset järvet: 10–15 metriä
Jos järvi on erittäin hapan, sakkautuvat humushiutaleet järven pohjalle ja vesi kirkastuu.
Aiheesta muualla

Luonnontila.fi: Näkösyvyys
Puer robustus sed malitiosus

Hobbesin teoksen De Cive kansilehti (1642)
Puer robustus sed malitiosus on latinankielinen ilmaisu, joka tarkoittaa "roteva, mutta huonotapainen poika".  Lause on peräisin Thomas Hobbesin (1588–1679) kirjasta De Cive. Hobbes neuvoi absoluuttista monarkiaa pitämään kurissa kansaa, joka oli "puer robustus sed malitiosus".
Sosialismin teoreetikot Marx ja Engels lainasivat joitakin kertoja Hobbesin sanontaa. Vuonna 1847 Karl Marx käytti  ilmaisua tarkoittamaan Preussin proletariaattia. Friedrich Engels (1820–1895) käytti sitä vuonna 1880  kirjoitussarjassaan Sosialismin kehitys utopiasta tieteeksi. Hän viittasi "rotevalla, mutta huonotapaisella pojalla" Englannin työväenluokkaan, jonka kumouksellinen liikehdintä chartismin merkeissä alkoi herättää levottomuutta porvariston keskuudessa.
Saksalainen filosofian professori Dieter Thomä kirjoitti vuonna 2016 teoksen Puer robustus, Eine Philosophie des Störenfrieds. Teos on käännetty englanniksi.
Pohjoiset kultit

| Pohjoiset kultit: Kauhukertomuksia> Svenska kulter: Skräckberättelser |
| --- | --- |
 Suomenkielisen version kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Anders Fager
Kieli:  ruotsi
Genre:  kauhu
Kustantaja:  Man av Skugga
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  220
Suomennos
Suomentaja:  Ulla Lempinen
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  272
ISBN:  978-951-796-836-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pohjoiset kultit: Kauhukertomuksia (ruots. Svenska kulter: Skräckberättelser) on Anders Fagerin vuonna 2009 ilmestynyt kauhunovellien kokoelma. Se on Fagerin esikoisteos. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2009 Atenan kustantamana ja Ulla Lempisen kääntämänä.
Vastaanotto

Dagens Nyheterin Jonas Thente kirjoitti arvostelussaan, että ”hyvä kauhukirjallisuus pystyy usein kuvaamaan omaa aikaamme tarkemmin kuin paraskaan yhteiskuntakriitikko” ja ”harvoin tapaa esikoiskirjailijaa, jolla on näin paljon sanottavaa, keskustelua herättäviä ajatuksia – ja kykyä leikitellä niillä”.
Kauhukirjailija Marko Hautala kirjoitti blogissaan teoksen olevan poikkeuksellisen vahva ja omaperäinen. Häiritsevissä kertomuksissa on myös yhteiskunnallista sävyä. Tähtivaeltajan kriitikko Anne Leinonen kirjoitti teoksen sopivan vaativallekin lukijalle. Kirjailija yhdistää perinteisiä kauhuaiheita melankoliseen arkirealismiin ja mustaan huumoriin. Fager tutkii ennen kaikkea ihmisten reaktioita kauhistuttavaan ja yliluonnolliseen.
Polypropeeni

Polypropeeni
Polypropeenin kierrätysmerkki
Polypropeeni (lyhenne PP) on termoplastinen polymeeri, jota valmistetaan propeenista eli propyleenistä (C3H6). Polypropeenia käytetään useissa tarkoituksissa, kuten kalvoissa, kuiduissa, köysissä  ja levyissä. Polypropeeni on erittäin vastustuskykyinen liuottimille, emäksille ja hapoille. Se on kiteinen muovi ja sivutuote öljyn valmistuksessa. Polypropeenin kiteisyysaste on normaalisti 40−60 %, lämpökäsittelyllä jopa 70 %
Polypropeenin sulamispiste on 160 °C. Tästä muovista tehdyt astiat eivät sula astianpesukoneessa, eivätkä teollisessa täytössä.
Polypropeenin keksi Giulio Natta 1950-luvun alkupuolella.
Polypropeeni on melko turvallinen polymeeri. Sitä käytetäänkin monissa elintarvikepakkauksissa.
Polypropeeni voidaan sulattaa ja käyttää uudelleen tai polttaa energiajakeena. Valmistustapana on pääasiassa ruiskuvalu sekä ekstruusio eli suulakepuristus.
Polypropeenista ruiskupuristettu halpa monoblock-tuoli.
Polypropeenista valmistetaan muun muassa muovituoleja, kuten 1970-luvulla suosittuja putkijalkaisia ja pinottavia, Suomessa usein oranssinvärisiä tuoleja sekä 1980-luvulta alkaen ympäri maailmaa levinneitä halpoja ja säänkestäviä, yhtenä kappaleena valettavia monoblock-tuoleja.
No Comments

| No Comments Finnish Big Band Jazz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Arthur Fuhrmann, Matti Konttinen
 Tyylilaji: Big Band
 Levy-yhtiö: Polarvox (KJL 030)
No Comments, alaotsikoltaan Finnish Big Band Jazz, on suomalainen big band -jazzalbumi vuodelta 1975. Sillä soittaa Kaj Backlundin johtama, Suomen huippuluokan jazzmuusikoista koottu tilapäinen kokoonpano.
Kappaleet > A-puoli

No Comments – 17.25 (säv. Kaj Backlund)
Something Keeps Us Busy – 2.49 (säv. Esa Pethman)
Balladi Savonlinnalle – 4.47 (säv. Seppo Paakkunainen)
Kappaleet > B-puoli

Albright – 8.58 (säv. Heikki Sarmanto)
From One to Twelve – 7.26 (säv. Eino Virtanen)
Ufology – 6.00 (säv. Paakkunainen)
Muusikot

Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet
Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi
Juhani Aaltonen – huilu, saksofoni
Pentti Lahti – baritonisaksofoni
Pentti Lasanen – alttosaksofoni, klarinetti, poikkihuilu
Nono Söderberg – kitara
Kaj Backlund – orkesterin johto
Muusikot > Tuotanto

Arthur Fuhrmann – tuottaja
Matti Konttinen – tuottaja
Tauno Virtanen – kuvat
Aiheesta muualla

No Comments discogs.com -sivustolla
Oho, sanoi Eemeli

| Oho, sanoi Eemeli |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ville Salminen
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Kalle Peronkoski
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Eemeli Tommi Rinne Leni Katajakoski Siiri Angerkoski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  1960
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Seuraaja:  Molskis, sanoi Eemeli, molskis!
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oho, sanoi Eemeli on suomalainen komediaelokuva vuodelta 1960. Musiikilla höystetyn komedian on ohjannut Ville Salminen ja pääosassa on Eemeli eli koomikko Esko Toivonen. Kriitikoita elokuva ei miellyttänyt, arviot olivat tylyt, kuten muillekin Reino Helismaan edustaman junttifarssi-tyylilajin teoksille.
Eemelin elokuvassa esittämä laulu ”Oho, sanoi Eemeli” oli hyvin suosittu. Reino Helismaan sanoittama kappale on vuonna 1959 julkaistun singlen A-puolella, B-puolella on ”Taas Rovaniemen markkinoilla”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esko Toivonen  | … |  Eemeli   |
|  Tommi Rinne  | … |  Tommi   |
|  Leni Katajakoski  | … |  Marjatta   |
|  Heikki Heino  | … |  Heikki   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Isabella Kankkunen   |
|  Einari Ketola  | … |  Einari, etumies   |
|  Vesa Enne  | … |  nuorempi etumies   |
|  Ville-Veikko Salminen  | … |  Ville   |
|  Leo Lähteenmäki  | … |  tukkilainen   |
|  Oiva Luhtala  | … |  tukkilainen   |
|  Uljas Kandolin  | … |  tukkilainen   |
|  Anton Soini  | … |  Nestori, Eemelin isä   |
|  Annikki Linnoila  | … |  Marjaana, Eemelin äiti   |
|  Pentti Viljanen  | … |  kauppias Joonas Korppu   |
|  Marja Korhonen  | … |  Marjatan äiti   |
|  Varma Lahtinen  | … |  Matleena, matkustajakodin omistajatar   |
|  Pentti Irjala  | … |  kauppaedustaja   |
|  Leo Sarri  | … |  kauppaedustaja   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  kauppaedustaja   |
|  Arvo Kuusla  | … |  kauppaedustaja   |
|  Toivo Lahti  | … |  johtaja Kulkunen   |
|  Regina Keso  | … |  nainen iltamissa   |
|  Matti Kuusla  | … |  Roope, hanurin soittaja   |
|  Helen Elde  | … |  nainen iltamissa   |
|  Hannes Veivo  | … |  1. alkuasukas   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  2. alkuasukas   |
|  Matti Dahlberg  | … |  mies iltamissa   |
|  Esa Saario  | … |  1. konstaapeli   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  2. konstaapeli   |
Tuotanto

Esko Toivonen oli esiintynyt sivuosassa elokuvassa Yks' tavallinen Virtanen (1959). Tuottaja T. J. Särkän mielenkiinto heräsi niin paljon, että Toivonen sai pääosan. Suosion osoittauduttua suureksi, Eemeli esiintyi vielä kahdessa muussakin elokuvassa samana vuonna. Elokuvassa on mukana myös Vesa Enne, joka vuonna 1960 esiintyi vielä kolmessa muussakin yhtiön elokuvassa ja levytti ensimmäisen singlensä. Elokuvan ensi-ilta oli 22. tammikuuta 1960 Rexissä ja Tuulensuussa.
Vastaanotto

Vaikka yleisö otti elokuvan innokkaasti vastaan, aikalaisarvostelijat suhtautuivat siihen nuivasti. Paula Talaskivi linjasi, että satiirinen pohjaidea on onnistuttu piilottamaan hyvin. Bengt Pihström (Nya Pressen) ei nähnyt mitään humoristista ilmeettömänä esiintyvässä Eemelissä: ”Omaperäistä komiikkaa? Ehkä.” Pohjois-Suomen kriitikoilta tuli sentään joku ymmärtävä sana. Eero Krekelä (Kaleva) kirjoitti: Eemelin ”totinen torvensoittaja -huumori edustaa omintakeista mallia vuosien saatossa kuluneiden farssikoomikkojemme joukossa.”
Televisioesityksen arviossa vuonna 2012 todettiin, että komedia on ohjattu vähistä aineksista.
Novara Calcio

Novara Calcio on italialainen jalkapalloseura, joka on perustettu Novarassa vuonna 1908. Se pelasi kauden 2010–2011 Serie B:ssä, mutta sijoittui kolmanneksi, ja teki siten seuraavaksi kaudeksi sarjanousun Italian jalkapallon korkeimmalle sarjatasolle Serie A:han. Kauden 2011–2012 päätteeksi se putosi jälleen Serie B:hen. Kaudeksi 2022–2023 joukkue nousi Serie C:hen.
Novara pelaa kotiottelunsa Stadio Silvio Piolalla, jolle mahtuu noin 10 000 katsojaa.
Historia

Joulukuussa 1908 kahdeksan 15–16-vuotiasta Liceo Carlo Alberton opiskelijaa loivat lukioonsa oman jalkapalloyhdistyksen, Football Association Studentin. Tuohon aikaan Novarassa toisetkin nuoret opiskelijat perustivat muita pieniä urheiluun keskittyneitä yhdistyksiä. Yhdistysten parhaat jalkapalloilijat kerääntyivät yhdeksi joukkueeksi, joka sai nimekseen Novara Calcio. Joukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa 3. marraskuuta 1912. Vastaan asettui vuonna 1906 perustettu Torino FC, joka voitti Novaran 2–1. Novaran kautta aikain ensimmäisen maalin teki Mario Meneghetti.
Ensimmäisen ja toisen maailmansodan välisenä aikana Novara yhdistyi Pro Vercellin, Alessandrian ja Calcion kanssa muodostaen niin kutsutun Piemonten nelikulmion.
Toisen maailmansodan jälkeen Novara pelasi lupaavasti Serie A:ssa. Heidän paras pelaajansa siihen aikaan oli Silvio Piola, joka teki uransan aikana pelkästään seurajoukkueissa yli 300 maalia. Hänellä oli suuri myönteinen vaikutus Novaran etenemiseen. Piola lähti Novarasta 40-vuotiaana vuonna 1954, jolloin hän myös lopetti pelaajauransa. Novaran kotistadion nimettiin Piolan mukaan vuonna 1996 hänen kuolemansa jälkeen.
Vuonna 1956 Novara putosi ensimmäistä kertaa Serie B:hen. Viisi vuotta sen jälkeen joukkue putosi Serie C:hen sääntörikkomuksen vuoksi. Se nousi takaisin Serie B:hen, mutta muutamaa vuotta myöhemmin se romahti taas alemmas aina Italian alimmalle sarjatasolle.
Novara pelasi vuosikymmeniä alimmilla sarjatasoilla Italiassa, kunnes se voitti Lega Pro Seconda Divisionen (entisen Serie C2:n) mestaruuden kaudella 2002–2003, ja nosti itsensä ylemmälle sarjatasolle. Seitsemän vuotta sarjanousun jälkeen se juhli mestaruutta Lega Pro Prima Divisionessa, ja kohosi Serie B:hen, jossa se oli edellisen kerran ollut mukana 33 vuotta aiemmin.
Kesäkuussa 2011 Novara pelasi kauden viimeisen Serie B -ottelunsa, mutta jäi seitsemän pisteen päähän suorasta sarjanousijan paikasta. Joukkue eteni pudotuspeleihin kolmea muuta joukkuetta vastaan ja voitti finaalissa Padova Calcion 2–0 edeten 55 vuoden poissaolon jälkeen Italian korkeimmalle sarjatasolle. Kauden 2011–2012 päätteeksi se putosi jälleen Serie B:hen.
Merkittäviä entisiä pelaajia

Attilio Demaría
Helge Bronée
Pietro Ferraris
Pietro Pasinati
Silvio Piola
Pietro Rava
Renato Zaccarelli
Fabio Gallo
Dionisio Arce
Aiheesta muualla

Joukkueen virallinen sivusto (italiaksi)
Punasiipitikka

| Punasiipitikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Vihertikat Picus
Laji::  puniceus
Kaksiosainen nimi
 Picus puniceus  (Horsfiel, 1821) 
Katso myös
   Punasiipitikka Wikispeciesissä   Punasiipitikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punasiipitikka (Picus puniceus) on eteläaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Etelä-Myanmarista Thaimaahan ja Indonesian Sumatralle, Borneoon, Niasille ja Jaavalle. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Thomas Horsfield Jaavalta 1825.
Nokia 9210i Communicator

| Nokia 9210i Communicator |
| --- | --- |

Julkaistu:  2002
Käyttöverkot:  EGSM 900/1 800
Mitat:  158 × 56 × 27 mm
Paino:  244 g
Näytön kuvatarkkuus:  640 × 200 pikseliä
Värien lukumäärä:  4 096
Suoritin:  RISC (ARM9-pohjainen) (32bit)
Muisti:  15 Mt
Kamera:  -
Radio:  -
Musiikkisoitin:  -
Valmiusaika:  80–230 h (puh. kiinni: 400 h)
Puheaika:  4–10 h
Käyttöjärjestelmä:  Symbian OS
Tiedonsiirto:  infrapuna, kaapeli (DLR-2L)
Liitännät:  DLR-2L -kaapeli (sarjaporttiin)
Muuta:  matala energiankulutus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 9210i Communicator on Nokian valmistama älypuhelin, joka on paranneltu versio Nokia 9210:sta. Puhelimessa on 640 × 200 pikselin kokoinen näyttö ja täydellinen QWERTY-näppäimistö.
Ominaisuudet, katso Nokia 9210 Communicator.
Nikkei 225

| Nikkei 225 |
| --- | --- |

Perustettu:  7. syyskuuta 1950
Ylläpitäjä:  Nihon Keizai Shimbun
Pörssi(t):  Tokion pörssi
Symboli:  N225
Osat:  225
Taso:  Large cap
Liittyvät:   TOPIX 
ISIN:  XC0009692440
Reuters:  ^N225
Bloomberg:  NKY <INDEX>
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nikkei 225 eli Nikkei-indeksi, tai täsmällisemmin Nikkei osakekeskiarvo, (jap. 日経平均株価, Nikkei heikin kabuka) on Tokion pörssin osakeindeksi. Sen laskee 225:n runsaasti vaihdetun Tokion pörssissä noteeratun osakkeen pohjalta japanilainen lehtijulkaisija Nikkei Inc.. Indeksissä mukana olevat osakkeet valitaan eri teollisuusalojen painon perusteella. Yli 60-vuotisen historiansa johdosta indeksi on laajalti seurattu Japanin talouden mittari. Nikkei on Aasian seuratuimpia osakeindeksejä.
Nikkei saavutti kaikkien aikojen huippunsa Japanin talouskuplan aikaan 29. joulukuuta 1989, jolloin indeksin arvo kävi ylimmillään lukemassa 38 957 ja oli päivän päättyessä 38 916.
Vuonna 2013 Japanin pörssi (JPX) perusti uuden JPX-Nikkei400 -indeksin.
Luettelo indeksin yhtiöistä

Indeksin yhtiöt 10. tammikuuta 2024:
Advantest
Aeon
Ajinomoto
Alps Electric Co.
Amada
All Nippon Airways
Aozora Bank
Asahi Glass
Asahi Group
Asahi Kasei
Astellas Pharma
Bridgestone
Canon
Casio Computer
Chiba Bank
Chubu Electric Power
Chugai Pharmaceutical
Citizen
Comsys
Concordia Financial Group
Credit Saison
CyberAgent
Dai Nippon Printing
Dai-Ichi Mutual Life Ins.
Daiichi Sankyo
Daikin Industries
Dainippon Sumitomo Pharma
Daiwa House Industry
Daiwa Securities Group
Danippon Screen Manufacturing
DeNA
Denki Kagaku Kogyo
Denso
Dentsu
DIC
Dowa
East Japan Railway
Ebara
Eisai
Fanuc
Fast Retailing
Fuji Electric
Fuji Heavy Industries
Fujifilm
Fujikura
Fujitsu
Fukuoka Financial Group
Furukawa Electric
GS Yuasa
Haseko
Hino Motors
Hitachi Construction Machinery
Hitachi
Hitachi Zosen
Honda Motor
Hoya
Idemitsu Kosan
IHI
Inpex
Isetan Mitsukoshi
Isuzu Motors
Itochu
Japan Airlines
Japan Exchange Group
Japan Post
Japan Steel Works
Japan Tobacco
JFE Holdings
JGC
JR Nishi-Nihon
JR Tōkai
JTEKT
JX
Kajima
Kansai Electric Power
Kao
Kawasaki Heavy Industries
Kawasaki Kisen
KDDI
Keisei Electric Railway
Keyence
Kikkoman
Kirin
Kobe Steel
Komatsu
Konami
Konica Minolta
Kubota
Kuraray
Kyocera
Kyowa Hakko Kirin
M3
Marubeni
Marui Group
Mazda Motor
Meiji
Mercari
Minebea
Mitsubishi
Mitsubishi Chemical
Mitsubishi Electric
Mitsubishi Estate
Mitsubishi Heavy Industries
Mitsubishi Logistics
Mitsubishi Materials
Mitsubishi Motors
Mitsubishi UFJ Financial Group
Mitsui & Co.
Mitsui Chemicals
Mitsui Fudosan
Mitsui Mining & Smelting
Mitsui O.S.K. Lines
Mizuho Financial Group
MS&AD Insurance Group
Murata MFG
Namco Bandai
NEC
Nexon
NGK Insulators
NH Foods
Nichirei
Nidec
Nikon
Nintendo
Nippon Electric Glass
Nippon Paper Industries
Nippon Steel & Sumitomo Metal
Nippon Suisan Kaisha
Nippon Telegraph and Telephone
Nippon Yusen
Nissan Chemical Industries
Nissan Motor
Nisshin Seifun Group
Nitto Denko
NKSJ
Nomura
NSK
NTN
NTT Data
Obayashi
Oji
Olympus
Omron
Oriental Land
Orix
Osaka Gas
Otsuka
Pacific Metals
Panasonic
Rakuten
Recruit
Renesas Electronics
Resona
Ricoh
Sapporo
Secom
Seiko Epson
Sekisui House
Seven + I
Sharp
Shimizu
Shin-Etsu Chemical
Shionogi & Co.
Shiseido
Shizuoka Financial Group
Showa Denko
SMC
SoftBank
SoftBank Group
Sojitz
Sony
Sumco
Sumitomo
Sumitomo Chemical
Sumitomo Electric Industries
Sumitomo Heavy Industries
Sumitomo Metal Mining
Sumitomo Mitsui Financial Group
Sumitomo Mitsui Trust
Sumitomo Osaka Cement
Sumitomo Realty & Development
Suzuki Motor
T&D
Taiheiyo Cement
Taisei
Taiyo Yuden
Takara
Takashimaya
Takeda Pharmaceutical
TDK
Teijin
Terumo
Toho
Tokai Carbon
Tokio Marine
Tokuyama
Tokyo Electric Power
Tokyo Electron
Tokyo Gas
Tokyo Tatemono
Tokyu
Tokyu Fudosan
Toppan Printing
Toray Industries
Tosoh
Toyota Motor
Toyota Tsusho
Trend Micro
UBE Industries
Yahoo Japan
Yamaha
Yamaha Motor
Yaskawa Electric
Yokogawa Electric
Yokohama Rubber
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Components:Nikkei Stock Average (Nikkei 225) (englanniksi) (nikkei.co.jp)
Punakoivu

| Punakoivu |
| --- | --- |
 Punakoivu kesäasussa
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Alaheimo::  Betuloideae
Suku::  Koivut Betula
Laji::  pubescens
Muoto::  rubra
Kolmiosainen nimi
 Betula pubescens f. rubra  T.Ulvinen 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakoivu (Betula pubescens f. rubra) on hieskoivun mutatoitunut erikoismuoto. Ensimmäisen punalehtisen koivun löysi Pohjois-Pohjanmaan Ylikiimingin Vepsänkylästä 1970-luvulla paikallinen biologiopiskelija. Punalehtinen koivu ei lisäänny luonnollisesti. Sen solukkoviljelmät on aloitettu Oulun yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa. Sitä on myytävänä taimitarhoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Punakoivu Wikimedia Commonsissa
Naurispellon laidalta suosituksi koristepuuksi – harvinaisen punalehtisen koivun juuret ovat Pohjois-Pohjanmaan mullassa Yle 11.6.2018