stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onkijärvi (Kouvola)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 44,4 metriä mpy.
Charles Bassi

| Charles Bassi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1772 Torino, Sardinian kuningaskunta
Kuollut: 11. tammikuuta 1840 (67 vuotta) Turku, Suomen suuriruhtinaskunta
Ammatti:  arkkitehti
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Charles (Carlo) Francesco Bassi (12. marraskuuta 1772 Torino, Sardinian kuningaskunta – 11. tammikuuta 1840 Turku, Suomen suuriruhtinaskunta) oli ensimmäinen Suomessa vakinaisesti toiminut ammattikoulutuksen saanut arkkitehti ja Yleisten rakennusten intendentinkonttorin ensimmäinen päällikkö.
Elämä

Charles Bassi syntyi Torinossa, silloisessa Sardinian kuningaskunnassa (nykyisen Italian alueella) 12. marraskuuta 1772. Hän muutti äitinsä ja sisarensa mukana Ruotsiin vuonna 1780. Bassin isosisko Giovanna Bassi (1762–1834), joka oli tanssija, oli tuolloin saanut kiinnityksen Tukholman oopperaan. Arkkitehtiopintonsa Bassi aloitti vuonna 1784 Tukholman taideakatemiassa. Myöhemmin hän opiskeli jonkin aikaa myös Roomassa.
Bassin toi Suomeen yhteistyö ruotsalaisen niin sanotun kustavilaisen klassismin huomattavimpiin arkkitehteihin kuuluneen Carl Christoffer Gjörwellin kanssa. Gjörwell suunnitteli vuonna 1800 Turun akatemian uuden toimitalon, Akatemiatalon. Bassi muutti vuonna 1802 Turkuun valvomaan tuolloin käynnistettyjä rakennustöitä. Vuosina 1808–1809 käyty Suomen sota ja sitä seurannut maan liittäminen Venäjän keisarikunnan alaisuuteen aiheuttivat kuitenkin rakennustöihin keskeytyksen, jonka seurauksena talo valmistui vasta vuonna 1815.
Vuonna 1810 aloitti toimintansa valtakunnallinen Yleisten rakennusten intendentinkonttori. Konttorin tehtävänä oli hoitaa aikaisemmin Tukholmasta käsin hoidettuja rakentamisasioita. Bassi nimitettiin konttorin johtajaksi intendentin virkaan. Konduktööriksi tuli Suomessa syntynyt mutta Ruotsissa opiskellut Anton Wilhelm Arppe (1789–1862). Seuraavana vuonna konttori sai virallisen aseman. Konttori sijaitsi aluksi Turussa, mutta muutti vuonna 1821 Helsinkiin.
Charles Bassi avioitui 9. huhtikuuta 1816 Helena Kristiina Wetterbrunin (1781–1821) kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta, joista kolme jo ennen avioitumista:
Johanna Carolina von Willebrand-Avellan (27. lokakuuta 1808 – 2. toukokuuta 1892)
Carl Johan (14. marraskuuta 1812 – 1868)
Sophia Antoinette Maconi (24. tammikuuta 1815 – 7. maaliskuuta 1850)
Agnes Charlotta Bremer (27. lokakuuta 1816 – 30. huhtikuuta 1849)
Ängell (Engel) Christina Francisca (Fanny) (13. joulukuuta 1817 – 1904)
Emelia Elisabeth (Betty) Brofeldt (24. kesäkuuta 1819 – 1896).
Vaimo Helena Kristiina menehtyi lapsivuoteeseen 20. tammikuuta 1821. Bassi solmi uuden avioliiton 12. helmikuuta 1825 Johanna Lovisa Lundgrenin (1777–1853) kanssa.
Ura

Bassi työskenteli aluksi hyvin monenlaisten tehtävien parissa. Intendentinkonttorin esimiehenä Bassi sai yhdessä konduktööri A. W. Arppen kanssa tehtäväkseen lukuisten uusien kirkkojen suunnittelemisen. Niistä jokaisen pohjakaava perustui suomalaiseen ristikirkkoperinteeseen. Bassi käytti piirustustensa pohjana usein paikallisten kirkonrakentajien ehdotuksia. Tämän vuoksi suomalainen ristikirkkoperinne säilyi elävänä.
Bassin suunnitelmille ominaista oli yksinkertainen ruotsalainen uusklassismi. Hänen merkittävimpänä luomuksenaan pidetään (Gjörwellin piirtämää) Turun akatemiataloa, jonka rakentamista Bassi valvoi. Talossa Bassi luotti erittäin niukkoihin tehokeinoihin: rakennusmassojen täydellisiin mittasuhteisiin ja sileisiin pintoihin, joita elävöittävät ainoastaan ikkuna-aukot sekä jokunen yksittäinen kapea lista.
Merkittävä pettymys Bassille oli se, kun hänen laatimansa yliopiston tähtitornin piirustukset hylättiin vuonna 1816. Tehtävä annettiin Carl Ludvig Engelille. Lisäksi Bassin elämää synkensi vakava sairaus vuodesta 1819 lähtien. Bassi ei myöskään alkuunkaan viihtynyt Helsingissä, jossa hän joutui olemaan Engelin varjossa. Hän erosikin intendentinvirastaan vuonna 1824 ja palasi Turkuun. Siellä hän kuoli 68 vuoden iässä vuonna 1840.
Töitä

Aske, Håtuna, Ruotsi (1802)
Turun hautausmaan ensimmäinen vaihe (1805)
Korppoon kartano (1802–1805)
Wiurilan kartano (1804–1811)
Turun Seurahuone (nykyisin kaupungintalo, 1812)
Parikkalan kirkko (1813–1817)
Halikon kirkon uusiminen (1813–1815)
Mikkelin pitäjänkirkko (valmistui 1816–1817)
Fiskarsin ruukin päärakennus (1816–1818)
Akaan kirkko (1817)
Muonion kirkko (1817)
Rovaniemen vanha kirkko (1817)
maaherran kansliarakennus, Turku (1818)
Mäntyharjun kirkko (1822)
Sulkavan kirkko (1822)
Vihdin kirkko (1822)
Suodenniemen kirkko (piirustukset 1823, valmistui 1831)
Maaningan kirkko (piirustukset 1823, valmistui 1845)
Raudun kirkko (valmistui 1822–1823, tuhoutui sisällissodassa 1918)
Tampereen Vanha kirkko (1825)
Rautavaaran kirkko (1827)
Eckerön posti- ja tullitalo (yhdessä Carl Ludvig Engelin kanssa, 1828)
Maalahden kirkko (1828)
maaherran makasiini, Turku (1828)
Trappin talo, Turku (1830)
Ålandsbankenin talo, Turku (1831)
Åbo Akademin päärakennus (alkuaan myös Trappin talo), Turku (1833)
Puumalan kirkko (piirustukset 1823, valmistui 1832)
Kanta-Loimaan kirkko (valmistui 1830-luvulla Bassin ja Carl Ludvig Engelin suunnitelmien pohjalta)
Tammisaaren kirkko (1839–1842)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Bassi Wikimedia Commonsissa
Kaarlo Atra : Kahden etelänlapsen vaiheet pohjolassa, Suomen Kuvalehti, 31.01.1931, nro 5, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jäsentiedote 1: 2008, Rakennustaiteen seura (turkulaisen klassismin erikoisnumero)
Olavi Luukkanen

Martti Olavi Luukkanen (s. 1944) on suomalainen metsätieteilijä. Hän on ollut Helsingin yliopiston kehitysmaiden metsänhoidon henkilökohtainen ylimääräinen professori vuodesta 1984. Hänen tutkimuskoteitaan ovat olleet dendrologia, puiden fotosynteesi ja trooppinen metsänhoito.
Luukkanen on johtanut vuonna 2002 perustettua Viikin tropiikki-instituuttia.
Luukkanen toimi Östra Finlands Nationin Inspehtorina kahteen otteeseen vuosina 1986-1993 ja 2003-2011.
Onkijärvi (Janakkala)

| Onkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna, Janakkala
Koordinaatit:  61°01′19″N, 24°45′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  oja Mustavirtaan 
Järvinumero:  35.775.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,9 m  
Rantaviiva:  0,825 km  
Pinta-ala:  3,819 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOnkijärvi 
Onkijärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa ja Hämeenlinnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Vuolujoen valuma-alueeseen (35.775) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,9 metriä mpy.
Oiva Linturi

Väinö Oiva Urho Linturi (synt. Lindroth, 18. heinäkuuta 1892 Köyliö – 20. huhtikuuta 1940 Köyliö) oli suomalainen yleisurheilija, joka edusti Rauman Urheilijoita ja Helsingin Kisa-Veikkoja.
Elämä

Köyliössä syntynyt Linturi suoritti ylioppilastutkinnon Rauman lyseossa vuonna 1910 ja opiskeli sen jälkeen suomen kieltä sekä kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Kustannus Oy Otavan ja Suomen Pankin palveluksessa, mutta teki varsinaisen elämäntyönsä opettajana suoritettuaan sitä varten myös kasvatustieteen tutkinnon. Opettajana Linturi toimi Kokemäen yhteiskoulussa 1924–1930 ja sen jälkeen Turun suomalaisessa yhteiskoulussa kuolemaansa saakka.
Urheilu-ura

Yleisurheilijana Linturi harrasti kymmenottelua sekä eri hyppylajeja. Hän kuului Tukholman vuoden 1912 olympialaisten valmennettaviin, mutta ei kuitenkaan lopulta osallistunut kisoihin liian rankan harjoitusohjelman aiheuttaman uupumuksen vuoksi. Linturi saavutti korkeushypyssä kolme, ja vauhdittomassa pituushypyssä yhden Suomen mestaruuden vuosina 1912–1917. Vuonna 1917 hän hyppäsi vauhdittoman pituuden suomenennätyksen 321.
Perhe

Oiva Linturin veljiä olivat muun muassa sisäministeri Arvo Linturi, taidemaalari Into Linturi sekä SM-tason yleisurheilijana tunnettu Ilmo Linturi. Hän on myös kirjailija Jenni Linturin isoisoisä.
Saavutukset

Vauhditon pituushyppy: 1912 (tulos 304)
Korkeushyppy: 1914 (tulos 166), 1916 (176), 1917 (176)
Korkeushyppy: 1919
Kymmenottelu: 1920
Keihäänheiton yhteistulos: 1914
Kuulantyönnön yhteistulos: 1919
Kuulantyöntö: 1919
Coop Bank

| Coop Bank |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osuuskunta
Perustettu:  2013
Kotipaikka:  Albertslund, Tanska
Toiminta-alue:  rahoituspalvelut
Emoyhtiö:  Coop amba
Kotisivu:  coopbank.dk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Coop Bank on tanskalainen pankki- ja rahoitustoimintaan keskittynyt osuuskunta. Coop Bank on täysin Coop amban omistama pankki ja se on perustettu vuonna 2013. Pankki keskittyy toiminnassaan päivittäisasiointiin ja tarjoaa valikoituja palveluita. Pankki on panostanut toiminnassaan käyttäjälähtöisyyteen. Coop Bankin tarjoamia palveluita ovat mm. MasterCard-korttipalvelut, Coop-tili, kulutuslainat ja korkotilit sekä verkko- ja mobiilipankkipalvelut.
Pankilla oli vuonna 2017 yli 100 000 asiakasta.
Coop

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Coop voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Co-op, co-operation eli osuuskunta
Coop Norden, pohjoismainen osuuskauppa
Coop Eesti, virolainen osuuskauppa
Coop Sverige, ruotsalainen Coop Nordenin tytäryhtiö
Coop Norge, norjalainen osuustoimintaketju
Coop, sveitsiläinen osuustoimintaketju
Coop Trading, pohjoismainen hankintayhtiö
Coop, Coop Tradingin omistama päivittäistavarakaupan tuotemerkki
Henkilöitä:
Coop, oik. Chris Cooper (s. 1968), yhdysvaltalainen underground-taiteilija
Jane Coop (s. 1950), kanadalainen pianisti
Coop Cooplowski, kuvitteellinen piirroshahmo
Muita merkityksiä:
Coop Norrbotten Arena, sisäpalloiluareena Luulajassa, Ruotsissa
Co-op, co-operation eli yhteistyöpeli on videopelien ominaisuus, jossa pelaajat voivat paikallisesti tai internetin kautta pelata yhdessä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Coop”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Diadumenianus

Diadumenianuksen kuva kolikossa.
Diadumenianus (208–218) oli Rooman keisari. Hänen isänsä Macrinus oli myös Rooman keisari, kunnes hänet teloitettiin. Macrinus antoi 9-vuotiaalle Diadumenianukselle keisarin arvonimen oman valtakautensa aikana, ja hän hallitsi isänsä vieressä Rooman keisarina toukokuusta 218 kesäkuuhun 218. Isä Macrinus lähetti Diadumenianuksen Parthian kuninkaan luokse, mutta hän tuli pidätetyksi ja teloitetuksi.
Nibiru

V838 Monocerotis, valokaiun ympäröimä muuttuva tähti, jota on virheellisesti pidetty Maata lähestyvänä planeettana.
Nibiru, josta on käytetty myös nimitystä Planeetta X, on oletettu planeettamainen taivaan­kappale, jonka on väitetty törmäävän Maahan tai ohittavan sen hyvin läheltä 2000-luvun alkupuolella. Käsitystä, että tällainen törmäyskatastrofi olisi lähi­tulevaisuudessa odotettavissa, eivät kuitenkaan tue mitkään tieteelliset todisteet, vaan tähtitieteilijät ovat hylänneet sen pseudotieteenä tai Internet-hoaxina.
Väitteen Nibirusta ja sen tulevasta törmäyksestä esitti vuonna 1995 Nancy Lieder, ZetaTalk-verkkosivun perustaja. Lieder väittää olevansa ufokontaktihenkilö, joka kykenee vastaan­ottamaan Zeta Reticuli -tähtijärjestelmän asukkailta aivoissaan olevan implantin avulla. Hän väittää, että hänet on valittu varoittamaan ihmiskuntaa kappaleesta, joka tunkeutuu Aurinko­kunnan sisäosiin saaden Maan pyörimis­akselin ja navat äkkiä siirtymään toisiin paikkoihin ja tuhoten suurimman osan ihmis­kunnasta. Aluksi hän ennusti tämän tapahtuvan toukokuussa 2003, mutta sittemmin hän on siirtänyt ennustamaansa ajankohtaa myöhemmäksi. Ennustus on levinnyt Liederin verkkosivuilta moniin Internetin tuomiopäiväryhmiin, joista useimmat yhdistivät sen 2012-ilmiöön. Nimi ”Nibiru” on peräisin muinaisista astronauteista kirjoittaneen Zecharia Sitchinin teoksista ja hänen babylonialaisista ja sumerilaisista myyteistä tekemistään tulkinnoista; Sitchin itse kuitenkin kiisti, että hänen teoksillaan olisi mitään tekemistä tulevaa maailman­laajuista katastrofia koskevien väitteiden kanssa.
Alkuperä > Zecharia Sitchin ja sumerit

Vaikka Lieder alkujaan nimitti kohdetta ”Planeetta X:ksi”, siitä on myöhemmin yleisesti alettu käyttää nimitystä Nibiru. Tämä johtuu siitä, että se on yhdistetty niihin väitteisiin, jotka muinaisiin astronautteihin uskova Zecharia Sitchin on esittänyt varsinkin kirjassaan The 12th Planet. Sitchin on tulkinnut Babylonian uskonnollisia tekstejä toisin kuin niihin perehtyneet tutkijat: hänen mukaansa niissä kerrottaisiin, että jättiläis­planeetta, josta käytettiin nimeä Nibiru eli Marduk, kulkisi Maan ohi aina 3 600 vuoden välein niin, että sen tuntemis­kykyiset asukkaat saattoivat olla tekemisissä ihmisten kanssa. Nämä Nibirun asukkaat Sitchin samasti sumerilaisen myytin annunakien kanssa, ja heistä olisi hänen mukaansa tullut ihmiskunnan
ensimmäiset jumalat. Lieder yhdisti Sitchinin Nibirun ja itse olettamansa Planeetta X:n verkkosivullaan vuonna 1996 ilmoittaen, että planeetta X on olemassa ja on että se on sama kuin Sitchinin 12. planeetta, Nibiru.
Sitchin itse, joka kuoli vuonna 2010, kuitenkin kiisti kaikki yhteydet omien teostensa ja Liederin väitteiden välillä. Vuonna 2007 hän julkaisi, osittain vastauksena Liederin väitteisiin, teoksen nimeltä The End of Days. Siinä hän väitti, että Nibiru olisi viimeksi ohittanut Maan vuonna 556 eaa., ja että näin ollen, kun ohikulkujen väli­aika oli hänen mukaansa 3 600 vuotta, se tulisi Maan lähelle seuraavan kerran vasta vuoden 2900 aikoihin. Hän sanoi kuitenkin, että annunakit saattaisivat palata avaruus­aluksella jo aikaisemmin ja että he palaisivat samaan aikaan kun astrologinen Kalojen aika vaihtuu Vesimiehen aikaan, joskus vuosien 2090 ja 2370 välillä.
Tutkijoiden vastaväitteet

Tähtitieteilijät hylkäävät oletuksen Nibirusta, ja muutamat heistä ovat parhaansa mukaan yrittäneet tiedottaa yleisölle, että mikään tällainen törmäyskatastrofi ei uhkaa Maata lähitulevaisuudessa. He huomauttavat, että sellainen kohde niin lähellä Maata näkyisi helposti paljain silmin. Nibirun kaltainen planeetta saisi myös aikaan havaittavia ilmiöitä uloimpien planeettojen kiertoradoissa. Jotkut ovat väittäneet tätä vastaan, että kohde olisi ollut useita vuosia piilossa suoraan Auringon takana, mikä kuitenkin olisi geometrisesti mahdotonta. Useimmat valokuvat, jotka muka esittävät ”Nibirua” lähellä Aurinkoa, ovat itse asiassa linssiheijastuksia, linssissä tapahtuvien heijastusten aikaansaamia Auringon valekuvia.
Tähtitieteilijä Mike Brown huomauttaa, että jos kappaleen rata olisi sellainen kuin Lieder väittää, se voisi pysyä Aurinkokunnassa enintään noin miljoona vuotta, ennen kuin Jupiter muuttaisi sen rataa niin, että se lentäisi pois Aurinkokunnasta, ja ettei vieraan taivaan­kappaleen magneettikenttä mitenkään voi vaikuttaa Maahan Liederin väittämällä tavalla. Liederin väite, että Nibirun lähestyminen saisi Maan pyörimisliikkeen pysähtymään tai sen akselin vaihtamaan asentoa, on myös vastoin fysiikan lakeja. Vuosikymmeniä ennen Liederia Immanuel Velikovsky oli väittänyt teoksessaan Worlds in Collision, että Maan pyörimisliike olisi kerran pysähtynyt ja käynnistynyt jälleen. Carl Sagan oli torjunut tämän väitteen selittämällä, että energia, joka tarvittaisiin Maan pysäyttämiseen, ei tosin riittäisi sulattamaan sitä, mutta saisi kuitenkin lämpötilan nousemaan niin paljon, että valtameret kiehuisivat, ja että vaikka niin tapahtuisikin, olisi mahdoton selittää, mikä tällaisen pysähdyksen jälkeen saisi Maan jälleen pyörimään, vieläpä kutakuinkin samalla nopeudella kuin ennenkin. liikemäärämomentin säilymis­lain mukaan ainakaan Maa itse ei voisi saada sitä aikaan. Samasta syystä myös Liederin väite, jonka mukaan Nibiru saisi Maan pyörimisliikkeen pysähtymään mutta että se myöhemmin käynnistyisi uudestaan, on selvästi mahdoton.
Haastattelussaan Discovery Channelilla vuonna 2009 Mike Brown huomautti, että on tosin mahdollista, että Auringolla on kaukainen tuntematon planeetta, mutta jos niin on, sen on oltava varsin kaukana Aurinkokunnan näkyviltä alueilta, koska sillä ei ole havaittavia gravitaatio­vaikutuksia muihin planeettoihin. Marsin kokoisen kappaleen olisi oltava vähintään 300 AU:n päässä eli 10 kertaa niin kaukana kuin Neptunus; Jupiterin kokoisen kappaleen taas olisi oltava vähintään 30 000 AU:n päässä. Edetäkseen 10 000 AU:n matkan kahdessa vuodessa kappaleen nopeuden pitäisi olla 24 000;km/s – suurempi kuin galaktinen pakonopeus. Sellaisella nopeudella mikä tahansa kappale lentäisi Aurinko­kunnasta ja koko Linnunradan galaksistakin ulos galaksien­väliseen avaruuteen.
Salaliittoteoriat

Monet, jotka uskovat Planeetta X:n tai Nibirun lähestymiseen, syyttävät NASA:a sitä koskevien todisteiden tahallisesta peittelystä.  Eräs sellainen syytös koskee infrapunasäteilyn tutkimiseksi vuonna 1983 laukaistua IRAS-satelliittia. Aikoinaan julkaistiin uutisia sen havaitsemasta ”tuntemattomasta kohteesta”, jota ensin kuvattiin ”mahdollisesti yhtä suureksi kuin jättiläis­planeetta Jupiter ja mahdollisesti niin lähellä Maata, että se kuuluu Aurinkokuntaan.” Nibiru-katastrofi­teorian kannattajat, myös Lieder itse, ovat viitanneet tähän sanomalehdissä aikoinaan julkaistuun uutiseen ja pitäneet sitä todisteena Nibirun olemassaolosta. Havaintojen tarkempi tutkimus kuitenkin osoitti, että näistä kymmenestä tuntemattomasta kohteesta yhdeksän oli kaukaisia galakseja ja kymmenes ”galaktinen cirrus”, eikä yksikään niistä kuulunut Aurinkokuntaan.
Toinen törmäystä ennustavilla verkko­sivuilla usein esitetty väite on, että Yhdysvaltain hallitus rakensi South Pole Telescopen (SPT) Nibirun radan jäljittämiseksi ja että planeetta on valokuvattu optisesti.  SPT on kuitenkin radioteleskooppi, eikä se voi ottaa optisia valokuvia, eikä se sitä paitsi edes ole NASAn rahoittama. Etelänapa valittiin sen sijoituspaikaksi, koska siellä ilman kosteus on vähäinen eikä mikään lähestyvä kohde voisikaan olla näkyvissä vain Etelänavalta. YouTubeen tallennettu, muka Nibirua esittävä kuva on osoittautunut Hubble-teleskoopin ottamaksi kuvaksi valokaiuksi V838 Mon -tähden ympärillä.
Muutamat salaliittoväitteiden esittäjät ovat kiinnittäneet huomiota siihen, että Google Skystä puuttuu tietoa alueelta lähellä Orionin tähdistöä. Tämän on katsottu osoittavan, että Nibirua koskevat todisteet olisi sensuroitu. Samaa tähtitaivaan aluetta ovat kuitenkin yhä voineet tarkkailla tuhannet amatööritähtitieteilijät. Muuan Googlella työskentelevä tutkija on selittänyt, että tietojen puute johtuu virheestä tietokoneohjelmassa, jolla taivaan eri alueista otetut kuvat yhdistetään.
Usein on myös väitetty, että Google Skyssä näkyvä hiilitähti CV Leonis, kirkkain 10 μm:n infrapunasäteilyä lähettävä kohde taivaalla, olisi Nibiru.
Muut nimet ja samastukset

Sen jälkeen kun väite Planeetta X:stä eli Nibirusta ensimmäisen kerran esitettiin, siihen uskovat ovat käyttäneet siitä monia nimiä. Itse asiassa ne kaikki sellaisten ovat joko todellisten, hypoteettisten tai kuvitteellisten Aurinkokuntaan kuuluvien kohteiden nimiä, joilla ei ole juuri mitään yhteistä Liederin tai Sitchinin kuvaaman Nibirun kanssa.
Muut nimet ja samastukset > Planeetta X

Lieder itse käytti olettamastaan planeetasta nimeä Planeetta X, jota aikoinaan oli käytetty oletetusta ja tähtitieteilijöiden etsimästä Neptunuksen takaisesta planeetasta, jonka väitettiin selittävän Uranuksen ja Neptunuksen rataliikkeessä havaitut epäsäännöllisyydet. Vuonna 1894 bostonilainen tähtitieteilijä Percival Lowell tuli vakuuttuneeksi siitä, että Uranuksen ja Neptunuksen havaitut radat poikkesivat hieman siitä, mikä niiden olisi laskujen mukaan pitänyt olla. Hän päätteli että niihin vaikutti tuntemattoman, vielä kaukaisemman planeetan gravitaatiovoima, ja tälle olettamalleen planeetalle hän antoi työnimen ”Planeetta X”.
Kun Pluto vuonna 1930 löydettiin läheltä Lowellin laskemaa paikkaa, se aluksi samastettiin Lowellin olettaman Planeetta X:n kanssa. Myöhemmin kuitenkin osoittautui, että Pluton massa on aivan liian pieni, jotta se olisi voinut aiheuttaa häiriöitä Uranuksen tai Neptunuksen ratoihin. Vuonna 1992 tähtitieteilijä Myles Standish osoitti, että planeettojen radoissa havaitut häiriöt olivat näennäisiä ja johtuivat siitä, että Neptunuksen massa oli arvioitu liian suureksi. Pluto löytyi siis täysin sattumalta. Nykyisten tähtitieteilijöiden mukaan Planeetta X:ää ei ole olemassa.
Muut nimet ja samastukset > Hercolubus

Vuonna 1999 New Age -kirjailija V. M. Rabolu kirjoitti teoksessaan Hercolubus or Red Planet, että Barnardin tähti on itse asiassa planeetta, joka muinaisina aikoina tunnettiin nimellä Hercolobus ja joka kerran tuli vaarallisen lähellä Maata tuhoten Atlantiksen ja palaisi jälleen yhtä lähelle. Lieder käytti myöhemmin Rabolun ajatuksia omien väitteidensä tukena.
Barnardin tähti on mittausten mukaan 5,98 ± 0,003 valovuoden eli noin 60 biljoonan kilometrin päässä Maasta. Vaikka se nykyisin lähestyykin Maata, se on lähimmillään vasta noin vuonna 11 700 ja silloinkin noin 3,8 valovuoden päässä. Se on siis silloinkin vain hieman lähempänä Maata ja Aurinkoa kuin lähin tähti, Proxima Centauri on nykyisin.
Muut nimet ja samastukset > Nemesis

Nibiruun uskovat ovat usein sekoittaneet keskenään tämän olettamansa planeetan fyysikko Richard A. Mullerin esittämän hypoteettisen Nemesis-tähteen. Vuonna 1984 Muller esitti, että joukkosukupuutot eivät olleet satunnaisia, vaan fossiiliaineiston perusteella ne näyttivät toistuvan säännöllisin, noin 26–34 miljoonan vuoden välein. Hän esitti tämän aiheutuvan siitä, että Aurinkoa kiertäisi elliptisellä radalla toistaiseksi tuntematon kumppani, joko punainen kääpiö tai ruskea kääpiö, jonka kiertoaika olisi 26 miljoonaa vuotta. Tämä kohde, jolle hän antoi nimen Nemesis, kulkisi jokaisella kierroksella, kerran 26 miljoonassa vuodessa, Oortin pilven läpi. Oortin pilvi on vyöhyke, jossa biljoonittain jäisiä kohteita ja josta pitkäperiodisten komeettojen oletetaan olevan peräisin. Tällaisten läpikulkujen aikana Nemesiksen gravitaatio häiritsisi komeettojen ratoja ja lähettäisi niitä Aurinkokunnan sisäosiin, jossa ne pommittaisivat myös Maata. Nemesiksestä ei kuitenkaan ole mitään suoria havaintoja. Vaikka teoria Nemesiksestä vaikuttaakin samankaltaiselta kuin ajatus Nibirun aiheuttamasta kataklysmistä, tarkemmin ajateltuna ne ovat täysin erilaiset: vaikka Nemesis olisikin olemassa, sen kiertorata on tuhansia kertoja pidempi eikä se itse koskaan tule lähellä Maata.