Rikhard III
Haudan löytyminen

Tammikuussa 2011 Richard III Societyn jäsen Philippa Langley otti yhteyttä Leicesterin yliopiston arkeologisiin palveluihin (University of Leicester Archaeological Services, ULAS) ajatuksella että kuninkaan hautapaikkaa alettaisiin etsiä. Arkeologit innostuivat haasteellisesta tehtävästä, vaikka kaivausalueen sijainti oli osittain tuntematon eikä välttämättä edes vapaata kaivettavaksi. Alkukartoituksen, maatutkakuvauksen ja kaivauksen valmistelutyön tilasi ULASilta Philippa Langley, joka sai kaupunginvaltuuston vakuuttuneeksi että kaivaus piti järjestää, kaupungilta saatiin 3,5 % kustannuksista (£ 5 000). Loppurahoitus kaivaukselle eli 12 % saatiin kerättyä Richard III Societyn avulla. Suurimman osan £140 000 kaivauskustannuksista eli 80 % maksoi Leicesterin yliopisto.
Rikhardin hautapaikka löytyi syksyllä 2012 Leicesterin sosiaalitoimiston vuonna 1944 rakennetun pysäköintialueen alta – paikasta, jossa vielä 1530-luvulla oli sijainnut fransiskaaniluostarikirkko ja sen jälkeen 1600-luvun kartanon puutarha. Puretun luostarin alue oli ollut suurelta osin rakentamatta aina 1840-luvulle asti, mutta oli huonosti kartoitettu ja tunnettu aina 1880-luvulle asti. Koska 1900-luvulle tultaessa fransiskaaniluostarin alueesta jo yli 80 % oli täyteen rakennettu, arkeologit pystyivät tekemään kaivausta vain 17 % kokoisella alueella, joka kustannussyistä rajoittui 1 % kokoiseksi alaksi.
Ennen kaivausta tehtiin vuonna 2011 perusteellinen kartoitustyö, jolla valittiin potentiaalinen kaivausalue. Arkeologinen kaivaus tehtiin Leicesterin katedraalin viereisessä sijaitsevalla parkkialueella 25. elokuuta - 14. syyskuuta 2012. Jo ensimmäisestä kaivausojasta löytyivät ihmisen sääriluut, joka vahvisti että paikalla oli ollut hautausmaa. Vasta monen viikon kuluessa tehdyt lisäkaivausojat vahvistivat vielä sen, että kyseessä todellakin oli keskiaikainen luostari, sen kirkko ja kirkon kuorin sijainti paikallistettiin. Ensimmäisen ojan haudan kaivausta päätettiin laajentaa ja 5. syyskuuta 2012 löytyi hoikkarakenteisen noin 30-vuotiaan miehen hyvinsäilynyt luuranko.
1800-luvulla haudan päälle oli rakennettu ulkohuone, jonka perustustyöt alle 10 cm ylempänä olivat kuin ihmeen kautta välttäneet luurangon tuhoutumisen. Hautaus oli tehty kiireellä kirkon kuorin länsiosaan: ruumista ei ollut asetettu arkkuun eikä käärinliinaan ja vainajan pää oli jäänyt liian lyhyeksi kaivetussa haudassa pystyyn. Luurangon vammat - kallosta puuttuvat palat ja selkärangan mutka - osoittivat, että kyseessä ovat todennäköisesti kuningas Rikhard III:n jäänteet. Koska kuningas kuoli elokuussa ja alastonta ruumista oli pidetty julkisesti näytteillä Lancasterissa useita päiviä, on todennäköistä että hautaamisella olikin jo kiire.
Kaivauksen tulokset julkistettiin medialle 12. syyskuuta 2012. Helmikuussa 2013 julkaistut DNA-tutkimustulokset varmistivat, että kyseessä olivat kuningas Rikhard III:n jäännökset 99,999 % todennäköisyydellä. DNA:n perusteella hän on ollut sinisilmäinen ja vaaleahiuksinen.
Luurangosta ilmenee, että Rikhard III on kärsinyt skolioosista ja hänen toinen olkapäänsä oli ylempänä kuin toinen. Hänen molemmat kätensä ja jalkansa ovat olleet normaalit eikä hänellä ole ollut kyttyräselkää, vaikka selkäranka oli vasemmalle kaareutunut. Hänen pääkallostaan löytyi useita vammoja, joista kaksi niskaan osunutta voimakasta teräaseen iskua halkaisivat kallon alaosan ja aiheuttivat kuoleman. Luurangossa oli myös kuoleman jälkeisiä vammoja, jotka liittynevät alastoman ruumiin kuolemanjälkeiseen häpäisyyn. Rikhard III on todennäköisesti käyttänyt täyttä haarniskaa, joka suojeli vartaloa, mutta jossain vaiheessa taistelua hän oli ollut ilman kypärää ja saanut kohtalokkaat päävammat.