stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päijänne-purjehdus
Reitti

Kilpailureitin eteläpää on Padasjoella ja pohjoispää Jyväskylään saaristokaupunginosassa Säynätsalossa.. Noin 64 meripeninkulman pituinen reitti purjehditaan joka toinen vuosi etelästä pohjoiseen ja joka toinen vuosi pohjoisesta etelään. Ensimmäisen Päijännepurjehduksen lähtö oli Vääksyssä ja maali Jyväskylän Äijälänsalmen suulla aivan Päijänteen pohjoispäässä. Kilpailun voitti lahtelainen Juhani Boman H-veneellään, aikaa matkaan kului yli vuorokausi.
Vuosina 2011–2013 Päijännepurjehduksen pohjoinen tukikohta Jyväskylässä siirtyy saaristokaupunginosa Säynätsalosta 20 kilometriä etelään Korpilahdelle. Jotta purjehdittu matka olisi pysynyt yhtä pitkänä kuin aiempina vuosina, reitti teki ylimääräisen lenkin Tehinselällä. Heinäkuussa 2014 Päijännepurjehdus palasi aiemmalle reitille ja pohjoispään tukikohdaksi vaihtui jälleen Jyväskylän saaristokaupunginosa Säynätsalo.
Nopeimmillaan Päijännepurjehdus on purjehdittu nykyisellä reitillä Jyväskylästä Padasjoelle vuonna 2010. A-Scow luokan vene “Vincit” purjehti reitin kipparinaan amerikkalainen William Crear III huippuajalla 6 tuntia 40 minuuttia 40 sekuntia. Padasjoelta Jyväskylään on purjehdittu ajassa 7 tuntia 24 minuuttia 30 sekuntia. Tämän ajan on saavuttanut Jyväskylän Veneseuran Pentti Paatola "Pohjantähti" -nimisellä, Fleuret 30 -tyyppisellä trimaraanilla. Vanhan, noin 56 meripeninkulman reittiennätys on Melges 24 -tyyppisellä, Turun Pursiseuran Antti Niinirannan Melges 24 -tyyppisellä Patu-veneellä ajalla 6 tuntia 57 minuuttia.
Heinäkuussa purjehdittavalle kisalle on tyypillistä tuulen heikkeneminen tai tyyntyminen yön aikana. Kevyellä tuulella matka-aika on ennätyksiin verrattuna kaksinkertainen. Vuoden 2006 kilpailussa nopein vene, Jyväskylän Veneseuraa edustavan Pentti Paatolan ”Pohjantähti” purjehti reitin 16 tunnissa, 99 venettä keskeytti kisan tai oli vielä reitillä maalilinjan sulkeuduttua 26 tuntia lähdöstä.
Luokat ja palkinnot

Päijännepurjehduksen perustamiskokouksessa Hotelli Tallukassa kilpailuluokiksi päätettiin seuraavat:
Yleiskilpailu SPL:n tasoituskertoimin
Hai-luokka
H-veneluokka
Oma luokka veneille, jos ilmoittautuu 3 samanlaista venettä
Lightning-luokka katsottiin pienimmäksi mahdolliseksi luokaksi.
Vuonna 2006 Päijännepurjehdukseen osallistui 14 veneluokkaa, joista seitsemän on LYS-tasoituskertoimin perustuvia luokkia. Yksityyppiluokkina vuoden 2006 Päijännepurjehdukseen osallistuivat Hai-vene, H-vene, Lightning, Melges 24, FE83 ja Albin Express. Vuonna 2007 uusia luokkia ovat Beneteau 25 Platu ja E Scow sekä laajalti käytetyn LYS-tasoitussäännön korvaajaksi purjehduskilpailuissa suunniteltu ORC Club.
Luokat ja palkinnot > Palkinnot

Perinteisesti Päijänteellä on kilpailtu Ruori-kiertopalkinnosta, jonka on perinteisesti voittanut nopein yksirunkoinen purjealus. Vuodesta 2006 lähtien nopeimmasta palkinnosta voivat kilpailla kaikki vähintään kolme hengellä miehitetyt purjealukset. Järjestäjien hankkima Päijänne-ruori jaettiin ensimmäisen kerran kilpailun nopeimmalle vuonna 1976.
Kilpailuun 1975 tuotu avoin luokka tarkoitettiin veneille, jotka eivät kuuluneet kilpailun yksityyppiluokkiin ja joilla ei ollut tasoitusmahdollisuutta. Niidenkin piti täyttää turvallisuusvaatimukset ja kuulua SPL:n tunnustamaan seuraan. Ennen Ruori-palkintoa vuosina 1973–1975 on jaettu kunniapalkinto kilpailun nopeimmalle purjealukselle.
Päijänneruorin voittajalle lahjoitti omaksi saatavan muistoruorin Päijät-Hämeen Osuuspankki 1981–1991 ja Hollolan veneseura 1992–1995. Muistoruori jaettu takautuvasti 1981 myös aikaisempien kisojen voittajille.
Tallukka-jahti on hotelli Tallukan lahjoittama kiertopalkinto yleiskilpailun tasoitetuin ajoin voittaneelle. Tasoitusjärjestelmänä on käytössä LYS.
Potkuri-palkinto jaetaan Päijännepurjehduksen viimeiselle ennen maalilinjan sulkeutumista maaliin tulleelle veneelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kilpailun sivusto
Päijännepurjehduksen vuosikymmenet Kirja kertoo kilpailun vaiheista alkuajoista 2000-luvulle asti.
Kilpailun reitti Google maps:n internet-sivuilla
Päijännepurjehdus vuonna 2007 Kärkisten sillan luona
Kaulaliina

Kaulaliina on kaulaa peittävä pitkänomainen suorakaiteen muotoinen vaatekappale. Materiaalina on tekstiili. Kaulaliina kiedotaan kaulan ympärille yhden tai useamman kerran ja päät jätetään joko vapaiksi tai takin alle.  
Kaulaliinan voi tehdä itse joko virkkaamalla tai neulomalla.
Kauluri

Kauluri on kaulaa suojaava kaulaliinaa vastaava tekstiili, mutta se on tarkoitettu puettavaksi. Siinä on päänaukko sekä korkea kaulusosa, eikä sitä kiedota kaulan ympärille.
Historia

Euroopassa kaulaliina on kuulunut oleellisena osana miesten vaatetukseen 1600-luvun puolivälistä 1800-luvun puolivälin tienoille. Naisten pukuihin tämä asuste ei ole kuulunut yhtä keskeisesti kuin miesten puvustoon.
Kaulaliinasta tuli 1600-luvun puolivälissä miesten säätyläispukujen tärkeä koriste, joka solmittiin etupuolelta. Se oli tavallisesti valkoinen ja sen päissä oli pitsiä. Sotilaspukujen kanssa käytettiin 1600-luvun lopulta lähtien mustaa kaulan ympäri kiedottua liinaa. Noin 1665–1680 kaulaliinan sitomiseen käytettiin värillistä nauhaa, ja 1600-lopulla oli myös muotia sitoa se löysään solmuun siten, että sen päät riippuivat vapaina. Vuosina 1690–1730 vallinneen Steenkirk-muodin aikana kaulaliinan päät kietaistiin löysästi toistensa ympäri ja pujotettiin takin napinläven läpi tai kiinnitettiin takkiin neulalla. Vuoden 1730 tienoilla kaulaliinasta tuli vaatimaton side kaulan ympärille.
Kaulaliinaan kuului 1700-luvulla usein röyhelö. Vuoden 1780 tienoilla alettiin käyttää suurta kaulan ympäri kietaistua valkoista kaulaliinaa, joka 1800-luvun alussa peitti leuankin. Nelikulmaiset niskasta sidotut kaulaliinat tulivat muotiin 1780-luvulla. Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen tuli tavaksi kietoa kaulaliina useaan kertaan kaulan ympäri, ja jos halusi näyttää keikarilta, se ulottui korviin saakka. Niskan puolelta solmiminen tuli jälleen muotiin 1830-luvulla ja kiinnittämiseen käytettiin usein solkea (solkihuivi). Tällöin oli tapana ommella etupuolelle ruusuke. 1850-luvun muoti edellytti kapeaa, usein mustaa kaulaliinaa, josta tulee mieleen nykyaikainen solmio. Leveitä kaulaliinoja alettiin suosia 1870-luvulla ja 1880-luvulla ne levenivät lisää peittäen koko paidanrinnuksen.
Prenzlau

| Prenzlau |
| --- | --- |
 vaakuna
 Prenzlau
 Koordinaatit: 53°19′N, 13°52′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Uckermark
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  142,18 km²
Korkeus:  30 m
Väkiluku:  19 045 (2 012)
 – Väestötiheys:  134 as./km²
 
 www.prenzlau.eu  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prenzlau on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Se on Uckermarkin piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 19 045 (2012). Kaupungin läpi virtaa Ueckerjoki.
Prenzlaun sijainti Uckermarkin piirikunnassa.
Kaupunginportti ja kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prenzlau Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Prenzlau
Käännös suomeksi
Kauppalakunta

Kauppalakunta (vir. alevvald) oli Viron kuntiin liittyvä käsite. Sitä käytettiin niistä Viron kunnista (vald), joiden ainoa asuttu paikka oli tyypiltään kauppala (alev).
Virossa oli vuoteen 2017 asti viisi kauppalakuntaa (Aegviidu, Järvakandi, Kohtla-Nõmme, Tootsi ja Vändra), jotka vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistettiin osaksi muuta kuntaa. Aiemmin myös Kohila, Lavassaare, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi ja Võsu ovat olleet kauppalakuntia.
Käännös suomeksi
Pohjolan tytär

R. W. Ekmanin maalauksen taustalla Pohjolan neidot kuuntelevat sateenkaaren päällä Väinämöisen soittoa.
Pohjolan tyttäret eli Pohjolan neidot (tai Pohjan neidot, Pohjan tyttäret) ovat kalevalaisen runouden ja siten Kalevalankin ihmeellisiä ja vaikeasti tavoitettavia neitoja, jotka oleskelevat Pohjolassa tai jopa taivaalla. Yleensä nämä kerrotaan itsensä Pohjolan emännän Louhen tyttäriksi.  Pohjolan tyttäristä ja kilpakosinnasta lauletaan Kalevalan 5., 8., 13.–14., 18.–19., 22., 24., 32.–33. ja 38. runoissa.
Pohjolan tyttäret ovat maankuuluja kauneudestaan ja lukeutuvat tavoiteltavien kumppaneiden parhaimmistoon. Yleisessä kuvauksessa tytär istuu taivaalla kulta- ja hopealankoja kutoen. Neito tai neidot ovat niin kirkkaita ja valkeita, että heidän vaatteidensa "läpi näkyy hipiä" ja "hipiän läpi liha".[lähde? ] Lisäksi "lihan läpi luu näkyvi, luun läpi ydin näkyvi". Eräässä kuvauksessa luuytimen läpi näkyy vielä neidon väki eli taikavoima.[lähde? ]
Huomion arvoista on, että Louhessa ja Pohjolan tyttärissä korostuu Pohjolan toisenlaisuus, sillä siellä hallitsevat naiset. Kansanrunoudessa käsitellään paljon vähemmän Pohjan poikia kuin neitoja. Neitoja "kiitti puoli Pohjanmaata, sakara Savon rajoa, ikävöitsi Suomen sulhot".
Kalevalan tarinoissa

Moni Kalevalassa esiintyvä mieshahmokin haluaisi jonkun neidoista vaimokseen. Pohjolan tyttäriä kuvataan kauniiksi ja neuvokkaiksi, mutta heidän nimiään ei Kalevalassa mainita. Heidän olemuksessaan on myös yliluonnollisia piirteitä, sillä Väinämöinen kohtaa ensimmäisen kerran Pohjolan tyttären tämän istuessa taivaan kaarella kutomassa kultakangasta.
Tyttären taivaallista istuinpaikkaa, ”ilman vempelettä”, on pidetty sateenkaarena, vuorenhuippuna tai taivaankannen kattohirtenä. Kulta- ja hopealankoja on verrattu tiedon lankoihin tai ihmisten elämänlankoihin. Neidon läpinäkyvyyden ja taivaallisen olopaikan on katsottu korostavan yliluonnollisuutta. Neito ei siis ole tavallinen nainen. Hänellä on saattanut olla joissakin aikaisemmissa myyteissä jonkinlainen rooli maailmankaikkeuden tai ihmiskohtaloiden suunnittelijana tai ylläpitäjänä, joskin tämä rooli on ajan myötä vähentynyt.[lähde? ]
Kalevalassa Väinämöinen, Ilmarinen ja Lemminkäinen haluavat kaikki vanhimman Pohjolan tyttären vaimokseen. Louhi sanoo antavansa tyttärensä vaimoksi sille, joka takoo hänelle sammon. Louhi haluaa kuitenkin koetella miehiä myös monilla muillakin tehtävillä. Pohjolan tyttären suosikkikosija on Ilmarinen, ja neito antaakin Ilmariselle neuvoja tehtävien suorittamisessa. Louhi haluaisi vävykseen mieluiten Väinämöisen, mutta antaa lopulta tyttärensä itse päättää puolisostaan. Pohjolassa vietetäänkin komeat häät, kun tytär ja Ilmarinen menevät naimisiin. Hetken aikaa vaikuttaa siltä, että Pohjolan ja Kalevalan kansojen välillä vallitsee sopu.
Kuten Kalevalan tarina osoittaa, useissa kalevalaisissa taruissa monet käyvät kosimassa tai vaatimassa Pohjolan tyttäriä puolisokseen. Pohjola ei kuitenkaan anna tyttäriään helposti. Pohjolaan päästäkseen on joskus ylitettävä esteitä ja voitettava hirviöitä. Pohjolan emäntä tapaa asettaa mahdottomalta vaikuttavia tehtäviä vaatimuksena tyttäriensä luovutukselle. Tehtävät ovat niin vaikeita, että tarkoitus on suorastaan estää naimakaupat tai tuhota kosija. Usein sankarit kuitenkin selviytyvät niistä. Vaikka tehtävä olisi suoritettu, emäntä voi pettää lupauksensa ja asettaa lisää tehtäviä. Itse tyttäretkin tapaavat kieltäytyä, mutta joskus he myös antavat vihjeitä tehtävistä suoriutumiseen.[lähde? ]
Kun Pohjolan neito on emäntänä Ilmarisen talossa, hän leipoo kiven orjan ja paimenpojan Kullervon leipään. Teko saattaa olla vain harmitonta kujeilua, mutta sen seuraukset ovat kohtalokkaat: Kullervo rikkoo kiveen isältään perimänsä puukon, mikä on jo valmiiksi kovia kokeneelle Kullervolle liikaa. Katkera Kullervo lähettää vihaisia petoja surmaamaan Ilmarisen vaimon.
Vaimoaan sureva Ilmarinen lähtee Pohjolaan kosimaan nuorempaa tytärtä, mutta Louhi ei suostu luopumaan tyttärestään. Siitä huolimatta Ilmarinen ryöstää toisen neidon mukaansa. Ilmarinen kuitenkin muuttaa neidon lokiksi huomattuaan, ettei tällä ole aikomustakaan suostua hänen kanssaan avioliittoon. Ryöstetty tyttö myös herjaa Ilmarista ja sekaantuu toiseen mieheen jo kotimatkalla.[lähde? ] Kun Kalevalan väki tulee vielä ryöstämään Louhelta sampoa, on tämä ymmärrettävästi hyvin vihainen menetettyään jo kaksi tytärtään.
Tyttärien asema Kalevalassa

Pohjolan tytär on Kalevalan nuorista naisista itsenäisin: Hän päättää itse, kenen kanssa menee naimisiin, ja on tasaveroinen kumppani Ilmarisen kanssa. Neito pitää neuvokkaasti puoliaan sekä kosijoiden että myös määräilevän äitinsä suhteen. Tarina hääosiossa hän jättää kauniin sanoin ja kiitollisuudella hyvästit lapsuudenkodilleen.
Tarinan kannalta onkin ristiriitaista, että tästä sanavalmiista ja älykkäästä neidosta tulee Ilmarisen talossa “sepän akka irvihammas”, joka ilman kummempia perusteluita leipoo Kullervo-paimenen leipään kiven. Tämä johtunee siitä, että tässäkin hahmossa Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot on yhdistellyt useita erillisiä kansanrunoja saadakseen aikaan yhtenäisen juonikuvion. Kullervo-runojen ilkeä emäntä ei alun perin ollut se sama Pohjolan neito, jonka kaikki halusivat vaimokseen.
Prenoli

| Prenoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  556-82-1
PubChem CID:  11173
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10O
Moolimassa:  86,1 g/mol
Sulamispiste:  −59,3 °C (214 K)
Kiehumispiste:  140 °C (413 K)
Tiheys:  0,85 g/cm3
Liukoisuus veteen:  17g/100 ml veteen (20 °C)
Prenoli on syttyvää, normaaliolosuhteissa väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Se kuuluu alkoholien aineryhmään. Prenolista käytetään myös nimiä 3-metyylibut-2-en-1-oli, 3,3-dimetyyliallyylialkoholi ja prenyylialkoholi.
Prenolin moolimassa on 86,1 g/mol, kiehumispiste 140 °C, sulamispiste −59,3 °C, tiheys 0,85 g/cm3, leimahduspiste 50 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 305 °C, taitekerroin 1,442–1,444 ja CAS-numero 556-82-1. Aine liukenee veteen 20 °C:n lämpötilassa 17g/100ml. Prenolin rakennekaava on (CH3)2C=CHCH2OH ja se voi ärsyttää lyhytaikaisessakin altistuksessa voimakkaasti ihoa ja silmiä.
Aineen höyry on ilmaa raskaampaa ja se on haitallista vesieliöille.
Prenolia valmistetaan isomeroimalla isoprenolia tai pelkistämällä prenaalia vedyttämällä. Yhdistettä käytetään esimerkiksi sen esterien ja sitraalin valmistamiseen.
Aiheesta muualla

Prenolin kansainvälinen kemikaalikortti
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Prenol (englanniksi)
ChemBlink: 3-Methyl-2-buten-1-ol (englanniksi)
Inchem: 3-Methylbut-2-en-1-ol CAS N° : 556-82-1 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (pdf)
Khan Yunisin pakolaisleiri

| Khan Yunisin pakolaisleiri |
| --- | --- |
 Khan Yunisin pakolaisleiri
 Koordinaatit: 31°20′54″N, 34°17′38″E 
Valtio:  Palestiina
kuvernementti:  Khan Yunis
Väkiluku (2023)  (rekisteröityjä pakolaisia):  88 854
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Khan Yunisin pakolaisleiri on palestiinalaisten pakolaisten pakolaisleiri Gazan kaistan Khan Yunisin kaupungissa. UNRWAn mukaan vuonna 2023 leirillä oli 88 854 rekisteröityä pakolaista.
Maantiede

Khan Yunisin pakolaisleiri sijaitsee Gazan kaistalla Khan Yunisin kaupungin länsipuolella ja Rafahin kaupungin pohjoispuolella. Matkaa Välimeren rannikkoon on muutama kilometri. Kokoa leirillä on 1,27 km2.
Historia

Khan Yunisin pakolaisleiri perustettiin vuoden 1948 Israelin itsenäisyyssodan jälkeen palestiinalaisille pakolaisille pääasiassa nykyisen Beerseban alueelta. Leirille muodostui hyvin tiheää asutusta, mikä on johtanut ongelmiin esimerkiksi yhteisöllisten tilojen tai ulkoilutilojen puutteesta. Ongelmana on ollut myös leirin vesihuolto. Israelin miehitettyä alueen Suezin kriisin aikana vuonna 1956 Khan Yunisin kaupungissa ja pakolaisleirillä toteutettiin verisiä kostotoimia paikallisia siviilejä vastaan.
Vuoden 2023 Gazan sodan seurauksena leirille saapui suuri määrä pakolaisia muualta Gazasta.
Väestö

UNRWAn mukaan vuonna 2023 leirillä oli 88 854 rekisteröityä pakolaista, joskin luku sisältää vain virallisesti rekisteröidyt pakolaiset. Leiri on hyvin tiheään asutettu.
Katatonia

| Katatonia |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  F20.2
ICD-9:  295.2
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Katatonia on neuropsykiatrinen oireyhtymä, jota luonnehtivat psyykkiset, motoriset ja käyttäytymisen oireet. Sitä ilmenee 18 prosentissa akuuteista sairaalaanotoistaselvennä, useimmiten affektiivisten ja psykoottisten häiriötilojen yhteydessä.
Katatoniat ovat voimakkaita tiloja, jotka voidaan diagnosoida luotettavasti ja hoitaa tehokkaasti.
Kliiniset ominaisuudet

Katatoninen potilas voi kokea menettäneensä motoriset kykynsä. Hän saattaa jäykistyä yhteen asentoon tuntien ajaksi ja olla täysin piittaamatta ulkoisista ärsykkeistä. Katatonisessa kiihtymystilassa potilas puolestaan kärsii jatkuvasta motorisesta toiminnasta ja saattaa ilman hoitoa jäätyään kuolla uupumukseen. Hänellä saattaa myös ilmetä stereotyyppisiä, toistuvia liikekuvioita.
Potilas voi olla muovailtavissa: toinen ihminen voi asettaa hänet haluamaansa asentoon, ja potilas pysyy sen jälkeen asennossa liikkumattomana. Gegenhalteniksi (suom. vastapysyminen) nimitetyssä tilassa potilas sen sijaan pysyy paikoillaan ja vastustaa häneen kohdistettuja liikutusyrityksiä niihin suhteutetulla vastavoimalla.
Potilas saattaa myös toistella merkityksettömiä lauseita tai puhua vain toistelemalla sitä, minkä ympäriltään kuulee.
Esiintyminen ja luokittelu

DSM-IV:ssä katatoniaa ei ole erotettu itsenäiseksi häiriötilaksi, vaan se liitetään muihin psyykkisiin häiriöihin, kuten skitsofreniaan, kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön tai traumaperäiseen stressihäiriöön ja lisäksi päihdeongelmiin. Katatoniaa ilmenee myös muiden lääketieteellisten ongelmien yhteydessä: se voi liittyä tulehduksiin (esimerkiksi enkefaliittiin), autoimmuunisairauksiin, paikallisiin neurologisiin häiriöihin (kuten aivoverenkiertohäiriöt) sekä aineenvaihdunnan häiriöihin. Katatonia voi olla jopa lääkityksestä johtuva reaktio.
Katatoniaa on tavattu myös dissosiaatiohäiriöiden, laaja-alaisten kehityshäiriöiden, kehitysvammaisuuden ja orgaanisten psykiatristen häiriöiden yhteydessä.
Vaikka psykiatria onkin luokitellut katatonian yhdeksi skitsofrenian muodoista, sitä pidetään nykyisin varsin monimuotoisena oireyhtymänä. Se ilmenee Kahlbaumin oireyhtymänä (kehitysvammaisten katatoniana), pahanlaatuisena katatoniana (pahanlaatuinen neuroleptinen oireyhtymä, serotoniinioireyhtymä) ja kiihtymystiloina (harhaluuloinen mania, katatoninen jännitys tai oneirofrenia).
Käännös suomeksi
Pyhännän koulu

Pyhännän koulu on Pyhännän kunnan peruskoulu. Perusopetuksessa on siirrytty yhtenäiskouluun 1. elokuuta 2011. Koulussa oli luokat esiopetuksesta yhdeksänteen luokkaan sekä pienryhmäluokkia. Vuonna 2020 koulussa oli yhteensä 268 oppilasta. Kunnan liikuntahalli ja urheilukentät on koulukeskuksen yhteydessä.
Vuonna 2020 tapahtuneen vesivahingon vuoksi myös Pyhännän päiväkoti ovat korjauksen ajan moduuleista rakennetuissa väistötiloissa jotka sijaitsevat koulun yhteydessä.
R-ryhmä

R-ryhmä tarkoittaa tuotantoautoista muokattujen luokaltaan R-alkuisten ralliautojen ryhmää. R-ryhmään kuuluvat R5, R4, R3, R2 ja R1. Lisäksi on GT-autoille RGT-ryhmä. R-ryhmä on esitelty vuonna 2012.
Voimassa olevien kansainvälisten rallisääntöjen mukaan nykyaikaisilla WRC-autoilla ei saa ajaa alueellisissa mestaruussarjoissa, kuten Euroopan mestaruusralleissa. Rallin maailmanmestaruussarjassa WRC-autot ajavat luokassa WRC1 ja R5-autot puolestaan luokassa WRC2.
R5-luokan auton käyttö- ja hankintakustannuksia on pyritty hillitsemään määräämällä autolle asfalttirallivarustuksessa 190 000 euron maksimihinta (plus ALV-vero). Tähän on päästy säätämällä R5-auton komponenteille suurin sallittu myyntihinta, joten R5-autojen käyttökulut tulevat myös olemaan helpommin hallinnassa kuin aikaisempien huippuryhmien autojen.
R5-luokan auto on teknisiltä säännöiltään WRC-auton pikkuveli. Moottorina käytetään samaa polttonesteen suorasuihkutuksella varustettuna turboahdettua 1,6 litran voimanlähdettä, mutta sen käyttämää ilmamäärää on R5-autossa rajoitettu WRC-autoja enemmän. Tästä seuraa, että R5-auton suurin teho on 280 hevosvoimaa, eli noin 100 hevosvoimaa WRC-autoa vähemmän.
Molempien ryhmien autot ovat nelivetoisia. R5-autossa vaihteita on viisi, WRC-autossa kuusi. R5-autossa vaihteita vaihdetaan vaihdekeppiä käyttäen, WRC-autoissa on hydraulisesti tai sähköllä toimiva vaihteensiirto, jossa vaihteita valitaan ohjauspyörään asennetuista vaihteenvalitsimista käsin.
R5-auton aerodynamisia ominaisuuksia on rajoitettu WRC-autoihin verrattuna. Lisäksi WRC2-autojen minimipaino on 1 230 kg ja WRC-autojen 1 190 kg.
Kuvia

Renault Clio RS R3
Citroën C2 R2 Max
Citroën DS3 R3
Peugeot 208 R5
Fiat 500 Abarth R3
Renault Clio RS R3
Renault Twingo R1
Kokra

| Kokra |
| --- | --- |

Alkulähde:  Karavankit
Laskupaikka:  Sava, Kranj
Maat:   Slovenia
Pituus:  34 km
Alkulähteen korkeus:  1300 m
Valuma-alue:  221 km²
Kokra on joki Sloveniassa. Se saa alkunsa 1 300 metrin korkeudessa Karavankkien vuoristossa. Kokran pituus on 34 kilometriä, ja se yhdistyy Savaan Kranjin kaupungissa, 346 metriä merenpinnan yläpuolella. Kokran valuma-alue on 221 neliökilometriä.
Pyhänkoski

Pyhänkoski on kylä Merijärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Pyhänkoskella sijaitsee Ristivuoren laskettelukeskus. Merkittäviä rakennuksia on Pyhänkosken nuorisoseura ja Pyhänkosken rukoushuone, jossa kokoontuu muun muassa Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan kuuluva Simeonin seurakunta.
Pyhäjoki virtaa kylän lävitse ja se muodostaa kosken, jossa 1940-luvulle saakka toimi Pyhänkosken saha ja mylly. Pyhänkosken kyläkoulu lopetti toimintansa 2000-luvulla.
Killer List of Videogames

| Killer List of Videogames |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  klov.com
Tyyppi:  kolikkopelitietokanta
Omistaja:  International Arcade Museum
Killer List of Videogames on verkkosivu, joka luetteloi vanhat kolikkopelit.
Palvelua on kuvattu IMDb:ksi videopeleille.
Pohjolanmaa

| Du gamla, du fria |
| --- | --- |
 Kansallislaulun nuotit
Valtio:   Ruotsi
Säveltäjä:  tuntematon
Sanoittaja:  Richard Dybeck
Suomenkielinen nimi:  Pohjanmaa
   kansallislaulu kuoron laulamana 
Pohjolanmaa (ruots. ”Du gamla, du fria”) on ruotsalainen laulu, joka on vähitellen vakiintunut Ruotsin kansallislauluksi, vaikkei sitä virallisesti ole sellaiseksi julistettu. Laulun kaksi ensimmäistä säkeistöä on sanoittanut Richard Dybeck, ja tavallisesti vain niitä pidetään varsinaisena kansallislauluna. Kaksi viimeistä säkeistöä on kirjoittanut Louise Ahlén. Sävel on ruotsalainen kansansävel. Suomalaiset sanat on tehnyt Alpo Noponen.
Sanat > Ruotsiksi

Du gamla, du fria
1.
2.
3.
4.
Sanat > Suomeksi

Pohjolanmaa
1.
2.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuuntele Ruotsin kansallislaulun melodia
Laulu laulettuna unkarilaisella sivustolla
Kokry centre

| Kokry centre |
| --- | --- |
 Kokry centre
 Koordinaatit: 13°57′38″N, 5°30′55″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Macinan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  13 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kokry centre on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 15 kilometriä Macinasta länteen. Kunnassa on 13 400 asukasta (vuonna 2009).
Kokry centren kunnan pinta-ala on 80 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Macinan piirin Monimpebougoun, idässä ja kaakossa Macinan, lounaassa Kolongon ja lännessä Bokyweren kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa. Kunnassa sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualue.
Paikkakunta on saanut alkunsa 1930-luvulla perustetusta Office du Nigerin työläisasutuksesta. Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, bozoja, fulbeja, moseja, songhaita ja dogoneja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja vihannekset. Kunnassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Lähes kaikkia kyliä yhdistää paikallisteiden verkko. Nigerillä on jokiliikennettä. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.