stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carolina Falkholt

Carolina Falkholt vuonna 2013
Carolina Falkholt (s. 1977 Göteborg) on ruotsalainen kuvataiteilija, joka aloitti uransa graffititaiteilijana pseudonyymillä Blue. Hän edustaa feminististä taidetta ja on saanut innoitusta muun muassa Carolee Schneemannin työstä. Hän on herättänyt toistuvasti kiivasta keskustelua ja kohuja sukupuolielimiä kuvaavilla teoksillaan.
Falkholt varttui Dals Långedissa. Hän meni steinerkouluun Tukholmaan ja aloitti siellä toimintansa graffitikulttuurissa. Hän otti käyttöönsä pseudonyymin Blue. Vuonna 1997 Falkholt muutti ystävänsä kanssa New Yorkiin. Hän palasi Ruotsiin syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen ja perusti perheen. Vuonna 2007 hän teki Göteborgs konsthallin kanssa yhteistyötä näyttelyssä "Grafitta". Vuonna 2010 Falkholt sai Graffiti Mariestad -hankkeen tuloksena laajempaa näkyvyyttä ja teki veistoksen, josta tuli hänen ensimmäinen merkittävä julkinen taideteoksensa. Suosionsa myötä hän sai uusia tilauksia ja pääsi laajemmin pitämään näyttelyitä. Falkholt osallistui SVT:n ohjelmaan Konstkuppen.
Vuonna 2013 Falkholt teki seinän kattavan, naisen vartaloa esittävän maalauksen Rovaniemen Valtakadulle. Teos kuuluu Brandvägg-triptyykkiin, jonka muut osat Falkholt maalasi Luulajaan ja Severomorskiin. Hän on usein tehnyt yhteistyötä muun muassa muusikoiden kanssa.
Varsinkin vuoden 2013 jälkeen Falkholt on käyttänyt työssään aiheena usein emätintä. Hän käyttää tästä taidemuodosta nimitystä "fittkonst", joka hänen mukaansa on myös poliittinen kannanotto. Falkholt on profiloitunut voimakkaana patriarkaatin vastustajana ja kertonut pyrkivänsä emättimen taiteessa kuvaamisen normalisointiin. Syksyllä 2017 hän palasi New Yorkiin. Falkholtin Manhattanille maalaama siitintä kuvaava työ herätti vastustusta ja tuli nopeasti päällemaalatuksi. Samoin tehtiin hänen Tukholmaan maalaamalleen siittimen kuvalle. Molemmat työt olivat monien kerrosten kokoisia. Yksi suurimmista Falkholtiin liittyneistä kohuista syntyi hänen Nyköpingin lukion seinään tekemästään emätinmaalauksesta.
Busano

| Busano |
| --- | --- |

 Busano
 Koordinaatit: 45°19′45″N, 7°39′20″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  317 m
Väkiluku:  1 595 
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.busano.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Busano (piemonteksi Busan ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1 595 asukasta.
Työn imu

Työn imu on suhteellisen tuore työhyvinvoinnin käsite. Se kuvaa työntekijän myönteisiä työhyvinvointikokemuksia, ei pahoinvoinnin, kuormittuneisuuden tai stressioireilun määrää työssä. Suomalaisessa työolotutkimuksessa ja keskustelussa työn imu on vakiintunut viittaamaan "work engagementiin" sellaisena kuin hollantilaiset Wilmar Schaufeli ja Arnold Bakker sen ovat määritelleet. Käsitteen suomensi työn imuksi Työterveyslaitoksen tutkija Jari Hakanen.
Tarkemmin työn imulla tarkoitetaan myönteistä, tunne- ja motivaatiotäyttymyksen tilaa, jota luonnehtivat 1) tarmokkuus ("vigor"), 2) omistautuminen ("dedication") ja 3) uppoutuminen ("absorption"). Tarmokkuus on kokemusta energisyydestä, halua panostaa työhön, sinnikkyyttä ja ponnistelun halua myös vastoinkäymisiä kohdatessa. Omistautuminen on kokemuksia merkityksellisyydestä, innokkuudesta, inspiraatiosta, ylpeydestä ja haasteellisuudesta työssä. Uppoutumista luonnehtii syvä keskittyneisyyden tila, paneutuneisuus työhön ja näistä koettu nautinto. Aika kuluu kuin huomaamatta ja irrottautuminen voi tuntua vaikealta.
Työn imua tukevia tekijöitä

Kansainvälisen tutkimuksen perusteella vahvimmin työn imua tukevat erilaiset työhön liittyvät voimavarat: ne työn fyysiset, psykologiset, sosiaaliset tai organisatoriset piirteet, jotka auttavat vähentämään työn koettuja vaatimuksia ja jotka edesauttavat työn tavoitteiden saavuttamista. Työn voimavarat tukevat hyvinvointia työssä myös siksi, että ne tyydyttävät inhimillisiä itsenäisyyden, yhteisöllisyyden ja pärjäämisen perustarpeita ihmisessä ja siten virittävät henkilökohtaista kasvua, oppimista ja kehittymistä työssä. Eri töissä ja organisaatioissa kulloinkin merkityksellisimmät työn voimavarat voivat vaihdella ja olla tehtävätasoisia (esimerkiksi työn koetut tulokset, työn kehittävyys), työn organisointia koskevia (kuten työn itsenäisyys), vuorovaikutukseen liittyviä (kuten esimiehen ja työyhteisön tuki) tai organisatorisia (esimerkiksi kannustava ja uudistushakuinen työilmapiiri, perhemyönteinen organisaatiokulttuuri).
Työn voimavaratekijöiden lisäksi työn imuun voivat vaikuttaa työasemassa tapahtuvat muutokset; hyvinvoinnin tarttuminen ihmisten välillä; yksilölliset voimavarat; palautuminen työpäivän rasituksista; työn ja kodin rikastava vuorovaikutus sekä kodin voimavarat ja positiiviset interventiot.
Työn imun seuraukset

Tähänastisen suomalaisen ja kansainvälisen tutkimusnäytön perusteella työn imulla on useita myönteisiä seurauksia yksilöille, työyhteisöille ja organisaatioille. Työn imu tukee sitoutumista työpaikkaan; halua pysytellä senhetkisessä työpaikassa.; halua pysyä pitkään työelämässä; etenemistä organisaatiossa; aloitteellisuutta ja muuta vapaaehtoista suoriutumista työssä; työssä suoriutumista ja työn tuloksellisuutta  ; oppimismotivaatiota ja jatkokouluttautumista ; tyytyväisyyttä elämään ja muun elämän hyvinvointia; sekä terveyttä
Työn imun suhde työuupumukseen

Työn imu kuvaa työntekijän työhyvinvointia positiivisen psykologian lähtökohdista. Tällöin ei tarkastella ainoastaan pahoinvointioireita tai niiden puuttumista, vaan työssä nostattavia myönteisiä kokemuksia. Työn imu ja työuupumus eivät myös ole niin sanotusti saman kolikon kääntöpuolia. Ne ovat käänteisessä yhteydessä toisiinsa, mutta silti erillisiä ilmiöitä. Työntekijä, jolla ei ole lainkaan työuupumusoireita, ei välttämättä automaattisesti nauti työstään ja koe runsaasti työn imua. Vastaavasti työntekijän kokiessa vain vähäisesti työn imua ei siitä vielä välttämättä seuraa, että hänellä olisi vakava työuupumus. Kartoittamalla rinnakkain työn imua ja työuupumusta onkin mahdollista saavuttaa aiempaa kokonaisvaltaisempi ja monipuolisempi käsitys sekä työhyvinvoinnista että työpahoinvoinnista.
Lisäksi työn erilaiset kuormitustekijät, kuten liian suuri työn määrä tai työn laadullinen kuormitus aiheuttavat tutkimusten perusteella ennen kaikkea työuupumusta, mutteivät niinkään työn imun hiipumista. Myös työn imun seuraukset erottavat käsitteen perinteisistä työpahoinvoinnin oireista. Siinä missä työuupumuksella on vahvempia kielteisiä vaikutuksia työntekijän myöhempään terveyteen, ovat työn imun seuraukset nähtävissä työntekijän suoriutumisessa (ks. yllä).
Mitä työn imu ei ole

Työn imu ei tarkoita työoloja, joissa työ imee työntekijältään energiaa tms. muuta pois, vaan aidosti myönteistä hyvinvoinnin tilaa sekä työntekijän aktiivista ja samastuvaa suhdetta työhönsä. Kyse ei ole siis työnarkomaniasta tai -holismista. Työn imua kokevalle työ on tärkeää, mutta ennen kaikkea siihen sisältyvän myönteisen ja sen tuottaman tyydytyksen takia. Työholistillekin työ on tärkeää, mutta työholisti ei nauti työstään ja työholismi on myös käänteisessä yhteydessä onnellisuuteen.
Työn imu ei myöskään ole sama asia kuin flow, vaikka uppoutuminen muistuttaakin sitä. Se ei ole ’flown’ kaltainen hetkellinen ja spesifi ’huippukokemus’, vaan pysyvämpi ja kaikkialle levittyvä tila, joka ei kohdistu mihinkään yhteen tiettyyn asiaan, tapahtumaan, yksilöön tai käyttäytymiseen.
Miten työn imua tutkitaan?

Utrechtin yliopistossa Wilmar Schaufeli ja Arnold Bakker ovat kehittäneet työn imu -kyselyn (UWES, Utrecht Work Engagement Scale), joka voidaan toteuttaa joko alkuperäisenä seitsemäntoista kysymyksen tai lyhynnettynä yhdeksän kysymyksen mittaisena. 
Vaikka työn imulla tarkoitetaan lähtökohtaisesti pidempijaksoista työhyvinvoinnin tilaa, sitä on ryhdytty viime aikoina tutkimaan myös päivätasolla. Sonnentag  on osoittanut päiväkirjatutkimuksessaan, että työn imun taso voi jossain määrin vaihdella työviikon aikana, vaikka se pitkällä aikavälillä onkin osoittautunut melko pysyväksi hyvinvoinnin tilaksi.
Cemex

| Cemex SA de CV |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö, listattu New Yorkissa
ISIN:  MXP225611567
Perustettu:  1906
Toimitusjohtaja:  Lorenzo Zambrano
Kotipaikka:  Monterrey, Meksiko
Toimiala:  rakennusteollisuus
Tuotteet:  sementti valmisbetoni
Liikevaihto:  14,1 miljardia USD
Henkilöstö:  43 000 (2015)
Kotisivu:  cemex.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cemex SA de CV on meksikolainen rakennustarvikeyritys. Vuonna 2015 se oli
maailman viidenneksi suurin sementin valmistaja. Sillä oli 56 tuotantolaitosta, ja se valmistautui ostamaan kolme lisää.
Cemex kertoo olevansa myös maailman johtava valmisbetonin tuottaja.
Yhtiö perustettiin Meksikossa vuonna 1906. Yhtiön pääkonttori on Monterreyssa Meksikossa ja sen liikealue ulottuu ympäri maailman sisältäen tuotantolaitokset 20 maassa Pohjois-Amerikassa, Karibialla, Etelä-Amerikassa, Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cemex
Yahoo.com Company Profile
Belinda Bencic

| Belinda Bencic |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Sveitsi
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  63 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  12 222 332 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  7. (22.2.2016)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  384–203
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2016)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2019)
Wimbledon:  4. kierros (2015, 2018)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2014)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  59. (1.2.2016)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  76–64
Aiheesta muualla
www.belinda-bencic.com
ITF
WTA
| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten tennis. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Naisten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | Kaksinpeli |  |
Belinda Bencic (s. 10. maaliskuuta 1997 Flawil) on sveitsiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla seitsemän helmikuussa 2016 ja nelinpelissä sijalla 59 helmikuussa 2016. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja kaksi WTA-turnausta nelinpelissä.
Tennisura

Junioreiden maailmanlistalla Bencic nousi ykkössijalle kesäkuussa 2013. Hän voitti vuonna 2013 sekä Ranskan avointen että Wimbledonin tyttöjen kaksinpelin. Bencic teki WTA-turnausdebyyttinsä Luxemburgissa lokakuussa 2012. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa. Toistamiseen hän pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa Båstadissa heinäkuussa 2013, häviten avausottelunsa. Syyskuussa hän pääsi toiselle kierrokselle Tokion WTA-turnauksessa voitettuaan Darja Gavrilovan. Toisella kierroksella hän hävisi maailmanlistan sijalla 11 olleelle Petra Kvitoválle. Lokakuussa Bencic eteni toiselle kierrokselle Osakan turnauksessa voitettuaan Lauren Davisin. Bencic valittiin Sveitsissä vuoden tulokasurheilijaksi vuonna 2013.
Bencic aloitti kauden 2014 Australian avoimilla, joissa hän eteni karsintojen kautta pääsarjaan. Siellä hän voitti ensimmäisellä kierroksella Kimiko Date-Krummin, kunnes hävisi toisella kierroksella Li Nalle. Maalis-huhtikuussa pelatussa Charlestonin WTA-turnauksessa Bencic eteni välieriin voitettuaan muun muassa puolivälierissä kolmanneksi sijoitetun Sara Erranin. Välierässään hän hävisi Jana Cepeloválle kolmessa erässä. Roomassa Bencic eteni toiselle kierrokselle voitettuaan Anastasija Pavljutšenkovan. Ranskan avoimissa Bencic hävisi ensimmäisellä kierroksella Venus Williamsille. Wimbledonissa Bencic pääsi kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi kolmanneksi sijoitetulle Simona Halepille. Yhdysvaltain avoimissa Bencic eteni puolivälieriin voitettuaan muun muassa seitsemänneksi sijoitetun Angelique Kerberin ja kymmenenneksi sijoitetun Jelena Jankovićin. Puolivälierissä hän hävisi Peng Shuaille.
Bencic hävisi vuoden 2015 Australian avointen ensimmäisellä kierroksella Julia Görgesille. Maaliskuussa pelatussa Indian Wellsin turnauksessa hän eteni neljäennelle kierrokselle voitettuaan maailmanlistan sijalla viisi olleen Caroline Wozniackin. Miamissa hän eteni niin ikään neljännelle kierrokselle. Ranskan avoimissa Bencic voitti Daniela Hantuchován, mutta hävisi toisella kierroksella Madison Keysille. 's-Hertogenboschissa hän saavutti uransa ensimmäisen loppuottelupaikan. Siellä hän hävisi Camila Giorgille. Eastbournessa kesäkuussa Bencic saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa. Turnauksen välierissä hän voitti maailmanlistan viitosen, Caroline Wozniackin, ja loppuottelussa Agnieszka Radwańskan. Wimbledonissa hän eteni neljännelle kierrokselle, jossa hävisi Viktoryja Azarenkalle. Elokuussa Bencic saavutti uransa toisen turnausvoiton voitettuaan Torontossa pelatun Rogers Cupin. Hän voitti turnauksessa Eugenie Bouchardin, Caroline Wozniackin, Sabine Lisickin, Ana Ivanovićin, Serena Williamsin sekä loppuottelussa Simona Halepin. Kaikki hänen voittamansa pelaajat ovat pelanneet Grand Slam -finaalissa.
Tokion 2020 olympialaisissa hän on saavuttanut olympiakultaa naisten kaksinpelissä voitettuaan loppuottelussa Markéta Vondroušován.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belinda Bencic Wikimedia Commonsissa
Belinda Bencicin kotisivut
Belinda Bencic WTA:n sivuilla (englanniksi)
Belinda Bencic ITF:n sivuilla (englanniksi)
Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948

Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948 oli Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen veretön valtaantulo 25. helmikuuta 1948.
Määrittely

Vallankaappaus-sanalla tarkoitetaan yleensä vallanvaihdosta, jolla ei ole suurta yhteiskunnallista vaikutusta. Tässä mielessä tapahtuma on enemmän kuin vallankaappaus. Sana sopii kuitenkin käytettäväksi tässä, koska vallanvaihdos oli vallanpitäjien sisäinen ”palatsivallankumous”. Joskus on myös käytetty nimeä Tšekkoslovakian kansandemokraattinen vallankumous.
Tausta

Pääministeri Klement Gottwaldin johtama kommunistinen puolue TKP oli vähitellen vahvistunut, ja mieliala maassa oli Neuvostoliitolle myönteinen. Esimerkiksi sudeettisaksalaisilta takavarikoidun omaisuuden jakaminen luettiin kommunistien ansioksi.[lähde? ] Vuoden 1946 vaaleissa TKP sai 38,7 prosenttia äänistä. Neuvostoliiton painostus oli epäsuoraa, sillä maassa ei ollut venäläisiä joukkoja.
Hallituskriisi

Helmikuussa 1948 maan monipuoluehallitus riitaantui sisäisesti ja useimmat ei-kommunistiset ministerit erosivat siitä. Kommunistien kannattajat liikehtivät voimakkaasti järjestäen esimerkiksi tehtaisiin työläisneuvostoja, jotka pyrkivät ottamaan määräysvallan tehtaallaan. Presidentti Edvard Beneš pelkäsi sisällissotaa ja nimitti kommunistienemmistöisen hallituksen 25. helmikuuta 1948. Kommunistit eivät sen jälkeen enää luovuttaneet valtaa muille puolueille. Toukokuussa hyväksyttiin uusi kansandemokraattinen perustuslaki, jota Beneš piti laittomana. Hän erosi presidentin virasta 7. kesäkuuta 1948. Maassa kansallistettiin kaivos- ja raskasteollisuus sekä pankit ja vakuutuslaitokset. Yhteiskunnan haltuun siirtyi tällöin 60 % teollisuudesta. Sosialisointia täydennettiin vielä huhtikuussa maareformilla, perustamalla valtion vakuutuslaitos ja uudistamalla koulujärjestelmä. Ainoastaan maataloudessa säilyi pienessä määrin yksityisomistusta.
Vaikutukset Suomessa

Tšekkoslovakian vallankaappaus heijastui Suomeenkin. Monet suomalaiset kommunistit katsoivat, että vallankaappausta pitäisi yrittää Suomessakin. Vahvat huhut väittivät, että SKP:n (SKDL:n) eduskuntaryhmän puheenjohtaja Hertta Kuusinen olisi Messuhallin puheessa 24.3. julistanut, että ”Tšekkoslovakian tie on myös meidän tiemme”. Puolustusvoimat lisäsi tiettyjen kohteiden suojaamista ja presidentti J. K. Paasikivi oikeutti pääesikunnan ryhtymään liikekannallepanon valmisteluihin. SKP:n ja Moskovan arkistoja tutkinut  historioitsija Kimmo Rentola ei ole löytänyt arkistoista mitään merkittävää todistetta SKP:n kaappaushankkeesta, vaikka yksittäisiä kaappaukseen halukkaita tiedetään olleen. Rentolan mukaan puolue katsoi Suomen tilanteen olevan epäedullinen kaappaukselle ja SKP:n olleen jopa haluton muuttamaan Suomi kommunistiseksi.
Kommunisteja tukevia mielenosoituksia ennen vallankaappausta vuonna 1947.
Cembra Lisignago

| Cembra Lisignago |
| --- | --- |
 Cembra
 vaakuna
 Cembra Lisignago
 Koordinaatit: 46°10′29″N, 11°13′18″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Trentino-Etelä-Tiroli
Maakunta:  Trento
Perustettu:  1.tammikuuta 2016
Pinta-ala:  
 – Maa:  24,11  km²
Korkeus:  667 (min. 324 - maks. 1 351) m
Väkiluku (2014):  2 375 
 – Väestötiheys:  98,52  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cembra Lisignago on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun Cembran (1 823 asukasta) ja Lisignagon (552 asukasta) kunnat yhdistyivät.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cembra Lisignago Wikimedia Commonsissa
Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
Büyükşehir Belediye Erzurumspor

Büyükşehir Belediye Erzurumspor on jalkapalloseura Erzurumin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa.
Bāng Chhun-hong

Bāng Chhun-hong on Teng Yu-hsienin säveltämä ja Lee Lin-chiun sanoittama taiwaninkielinen kappale. Columbia Records julkaisi laulun vuonna 1933. Nimi tarkoittaa "kaivaten kevään tuulta".
Koshiji Shirou sanoitti laulun uudelleen japanilaiseksi patrioottiseksi kappaleeksi nimeltä "Daichi wa maneku" ("maaäiti kutsuu sinua"). Kappaleen esitti Kirishima Noboru.  Myös japanilainen pop-laulaja Hitoto Yo on julkaissut oman versionsa kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bāng Chhun-hong
Blood Sample

| Blood Sample Waltari |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2004 – kesäkuu 2005, Nosturi, Helsinki
 Julkaistu: 21. syyskuuta 2005
 Tuottaja(t): Sami "Hannu" Koivisto
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 78.50
 Levy-yhtiö: Bluelight
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 30.
Waltarin muut julkaisut
| Rare Species 2004 | Blood Sample 2005 | Early Years 2006 |
Blood Sample on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Waltarin kymmenes studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Bluelight Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Kappaleet

Helsinki – 5.53
Not Enough – 3.35
Too Much Emptiness – 2.30
Never – 4.01
New York – 3.48
I'm in Pain – 4.38
All Roads Will Lead to Rome – 3.58
Digging Inside – 8.05
Fly into the Light – 4.34
Shades to Grace – 4.57
Aching Eyes – 5.41
Back to the Audio – 7.38
Pigeons – 5.16
Exterminator Warheads – 2.01
Darling Boy – 4.23
Wide Awake – 5.00
Julia – 2.52 (The Beatles -cover)
Kokoonpano

Kärtsy Hatakka – laulu, basso, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi
Jariot Lehtinen – kitara
Sami Yli-Sirniö – kitara
Mika Järveläinen – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Sami "Hannu" Koivisto – tuottaja, äänittäjä
Sami "Hannu" Koivisto – miksaaja
T. T. Oksala – miksaaja (kappaleet 2 & 8)
Svante Forsbäck – masteroija
Jani Mahkonen – valokuvat (yhtye)
Jörg Stanzick – valokuvat, grafiikka
Aiheesta muualla

Albumi Blood Sample Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Blood Sample discogs.com -sivustolla
Bălțin valtionyliopisto

| Alecu Russon valtionyliopisto Bălțissa> Universitatea de Stat „Alecu Russo” din Bălți |
| --- | --- |
 Yliopiston tiloja
 engl. Alecu Russo State University of Bălți 
Perustettu:  1945
Rehtori:  Natalia Gașițoi
Sijainti:   Bălți,  Moldova
Sivusto:  https://usarb.md/
Bălțin valtionyliopisto, virallisesti Alecu Russon valtionyliopisto Bălțissa (romaniaksi Universitatea de Stat „Alecu Russo” din Bălți), on moldovalainen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1945. Alkujaan tiedekuntia oli vain kaksi ja henkilökuntaa vain 120. Neuvostoaikana se toimi alkujaan pedagogisena instituuttina, mutta yliopistoksi se korotettiin vuonna 1992.
Hallinnollisesti yliopisto jakautuu neljään tiedekuntaan:
humanistinen tiedekunta
reaali-, talous- ja viestintätieteiden tiedekunta
pedagogian, psykologian ja taiteen tiedekunta
oikeus- ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta
Vuonna 2018 yliopiston rehtorina aloitti Natalia Gașițoi, josta tuli myös ensimmäinen nainen valtiollisen yliopiston rehtorina Moldovassa.
Belinda Carlisle

| Belinda Carlisle |
| --- | --- |
 Carlisle esiintymässä vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1958 (ikä 66) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, kirjailija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Belinda, Dottie Danger, Belinda Jo Kurczeski
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1977–
Tyylilajit:  poprock, adult contemporary music
Soittimet:  laulu, rummut, kitara
Yhtyeet:  The Go-Go’s, Germs, Black Randy and the Metrosquad
Levy-yhtiöt:  I.R.S. (1985–1986) MCA (1987–1991) Virgin (1987–1999) Chrysalis (1996) Ark 21 (1996–1997) Rykodisc (2007)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Belinda Jo Carlisle (alk. Kurczeski; s. 17. elokuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tunnetaan sekä The Go-Go’s -yhtyeen laulusolistina sekä soolouraltaan. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Heaven Is a Place on Earth”, "Leave A Light On", ”I Get Weak”, "La Luna", ”Mad About You” ja ”Circle in the Sand”.
Diskografia > Studioalbumit

1986: Belinda
1987: Heaven on Earth
1989: Runaway Horses
1991: Live Your Life Be Free
1993: Real
1996: A Woman and a Man
2007: Voila
2017: Wilder Shores
Diskografia > Kokoelmat

1992: The Best of Belinda, Volume 1|Her Greatest Hits
1992: The Best of Belinda, Volume 1
1999: A Place on Earth: The Greatest Hits
2013: Live From Metropolis Studios
2014: The Collection
2014: Anthology
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)