stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Smoky (sotakoira)

Smoky (n. 1943–1957) oli naaraspuolinen yorkshirenterrieri, joka toimi sotakoirana toisessa maailmansodassa. Helmikuussa 1944 sen löysi amerikkalainen sotilas hylätystä poterosta Uuden-Guinean viidakossa. Silloin Smoky oli jo aikuinen. Sotilas myi koiran William A. Wynnelle kahdella Australian punnalla. Kahden seuraavan vuoden ajan Smoky seurasi Wynneä taistelulennoille Tyynenmeren sodassa.
Smokylle on myös pystytetty graniitista tehty muistomerkki Rocky River Reservations -puistoon Ohiossa, jossa Smoky on kuvattuna sotakypärän sisällä. Muistomerkissä lukee “Smoky, the Yorkie Doodle Dandy, and Dogs of All Wars.”.
Suomen Pelinkehittäjät

Suomen Pelinkehittäjät ry on suomalainen pelinkehittäjien yhdistys. Yhdistyksen jäseniä ovat suomalaiset peliyhtiöt ja sen kotipaikka on Helsinki.
Yhdistys on järjestänyt Finnish Game Awards -palkintogaalan yhdessä suomalaisen kattojärjestön Neogamesin kanssa vuodesta 2014.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Suorituskykyprisma

Suorituskykyprisma (engl. Performance Prism, PP-malli) on tavoitejohtamisen periaatteille kehitetty toiminnan ohjauksen suorituskykymittaristo. Samaa tarkoitusta palvelevia mittaristoja ovat tulosmatriisi (1984), suorituskykypyramidi (1991) ja Balanced Scorecard (1992). Suorituskykymittariston tärkeitä ominaisuuksia ovat kyky kuvata suunnitelma tavoitemitoin ja kannustavasti sillä mittariston avulla on tarkoitus saada suunnitellut asiat tehdyksi. Kaikille mittaristoille on yhteistä, että niitä käytetään tavoitejohtamisen yleisissä puitteissa. Erot koskevat mittariston rakentamista eli miten tavoitteet luodaan ja esitetään.
Mallin synty

Malli syntyi kehitysprojektissa vuosina 1997–2000 Cranfieldin yliopistossa. Kehityshankkeen tarkoitus oli Balanced Scorecard - ja suorituskykypyramidi-mallien pohjalta kehittää uusi kehittyneempi malli. Mallin nimi prisma tulee siitä että viisi tavoitealuetta kuvataan prisman avulla. Mallia esitellään laajassa (393 sivua) teoksessa The Performance Prism (Neely ym. 2002).
Tavoitteiden määrittelyprosessi

Mallissa käytetään BSC-mallin tapaan syy-seurauskarttoja tavoitteiden määrittämiseen. Onnistumiskarttojen (Success Map) lisäksi laaditaan epäonnistumiskarttoja (Failure Mode Map), joiden tarkoitus on kuvata epäonnistumisen seurauksia ja sellaisena toimia strategisena hälytysjärjestelmänä. Mallin tavoitealueet, joilla tavoitteet asetetaan, ovat seuraavat viisi:
Sidosryhmätyytyväisyys. Ketkä kuuluvat sidosryhmiin ja mitä ne haluavat ja tarvitsevat?
Sidosryhmien kontribuutio (panos). Mitä kontribuutiota yritys voi edellyttää saavansa sidosryhmiltä?
Strategiat. Minkälaiset strategiat on toteutettava, jotta edellä määritellyt sidosryhmäintressit toteutuvat?
Prosessit. Mitä kriittisiä prosesseja tarvitaan strategioiden toteuttamiseen?
Kyvyt. Minkälaisia kykyjä tarvitaan prosessien hoitamiseen ja parantamiseen?
Mallin ajattelu perustuu kolmeen seikkaan. Ensinnäkin mallin tekijät korostavat, että sidosryhmät pitää ottaa tarkasteluun laajemmin kuin vain omistajat ja asiakkaat. Toiseksi yrityksen strategiat, prosessit ja kyvyt on voitava integroida, jotta yritys voisi saada aikaan riittävästi sidosryhmätyytyväisyyttä. Kolmanneksi on ymmärrettävä, että yrityksen ja sidosryhmien välisessä vaihdannassa on erotettava sidosryhmien kontribuutio sidosryhmätyytyväisyydestä. Mallin esittelyssä suurin huomio kiinnitetään sidosryhmäsuhteiden hoitamiseen ja johtamiseen. Sidosryhminä käsitellään seuraavat viisi: investoijat, asiakkaat, työntekijät, yhteisöt ja toimittajat.
Johtopäätös

Ohjausprosessia mallissa ei pohdita. Tavoitteen asettamisen tekniikka on identtinen tavoitejohtamisen kanssa, joten  on kysymys tavoitejohtamisen versiosta eikä itsenäisestä johtamismallista. Mallin lähtökohtana on ollut parannella tunnettuja malleja, mutta merkittäviä uusia ratkaisuja ei esitetä. Käytettävissä ei ole tutkittua tietoa mallin käytön leviämisestä.
Suorituskykypyramidi

Suorituskykypyramidi eli Performance Pyramid System (PPS) on tavoitejohtamisen periaatteille kehitetty toiminnan ohjauksen suorituskykymittaristo. Samaa tarkoitusta palvelevia mittaristoja ovat tulosmatriisi (1984), Balanced Scorecard (1992) ja suorituskykyprisma (2002). Suorituskykymittariston tärkeitä ominaisuuksia ovat kyky kuvata suunnitelma tavoitemitoin ja kannustavasti, sillä mittariston avulla on tarkoitus saada suunnitellut asiat tehdyksi. Kaikille mittaristoille on yhteistä, että niitä käytetään tavoitejohtamisen yleisissä puitteissa. Erot koskevat mittariston rakentamista eli miten tavoitteet luodaan ja esitetään.
Mallin synty

Malli syntyi Wang Inc:n elektroniikkateollisuuden laboratorioyksikössä toteutetun tuotantoprosessin parantamisprojektin tuloksena (Lynch ja Cross 1991). Tekijät törmäsivät projektin kuluessa mittausongelmaan. Yhtiössä oli käytössä laaja standardikustannusjärjestelmä, jossa keskityttiin analysoimaan toteutuneen ja standardin välisen tuloksen eroja tavoitteena saada sisäisen laskennan tulos vertailukelpoiseksi kirjanpidon kanssa. Ohjaavaksi kriteeriksi alkoi kasvaa kirjanpidon mukaisuus toiminnassa. Kehitetyn mallin lähtökohtana on siis yrityskohtainen ongelma.
Tavoitteiden määrittelyprosessi

Mallin idea on yhdistää strategia ja toimenpiteet määrittämällä tavoitteet hierarkkisesti visiosta alaspäin ja niihin liittyvät mittarit alhaalta ylös. Lähtökohtana on siis visio, josta tavoitteet johdetaan hierarkkisesti eri organisaatiotasoille. Menettely on tyypillinen tavoitejohtamisessa käytetty tavoitteiden ja keinojen hierarkia.
Mallille tunnusomaista on nimensä mukaisesti pyramidi (kolmio), jossa menestystekijöiden hierarkia esitetään. Malli on pelkistetysti menestystekijöiden hierarkia, jossa tavoitteet vyörytetään menestystekijöille ylhäältä alas ja mittarit rakennetaan alhaalta ylös. Hierarkiatasoja on neljä. Ylimpänä oleva visio on tarkoitus toteuttaa liiketoimintayksiköiden markkinoita ja taloutta koskevin tavoittein. Liiketoimintayksiköiden tavoitteet on määrä saavuttaa ydinprosessien tavoitteiden kautta, joita ovat asiakastyytyväisyys, joustavuus ja tuottavuus. Alimman tason tavoitteita, joilla varmistetaan ydinprosessien tavoitteiden saavuttaminen, ovat laatu, toimituskyky, läpimenoaika ja hukka.
Pyramidi jaetaan vielä ulkoiseen ja sisäiseen tehokkuuteen, jotka muodostavat mallin päädimensiot. Ulkoinen tehokkuus tarkoittaa tässä kykyä tyydyttää asiakkaan tarpeet ja sisäinen tehokkuus tarkoittaa yrityksen kykyä toimia tehokkaasti.
Ohjausprosessi

Mallissa ei esitetä eikä pohdita miten toimitaan sen jälkeen, kun tavoitteet on asetettu. Toisin sanoen ei anneta vastausta ohjauksen kysymykseen, miten halutut asiat saadaan tehdyksi organisaatiossa. Mallissa kuvataan ja näytetään vain, miten nämä halutut asiat pitäisi määritellä.
Suorituskykypyramidi. Lynch etc. 1991, Saari 2004
Stjepan Gradić

Stjepan Gradić
Stjepan Gradić (1613–1683) oli filosofi, tiedemies, fyysikko ja matemaatikko. Hänen filosofiset koulukuntansa olivat aristotelismi ja skolastiikka. Gradić toimi vuonna 1682 Vatikaanin kirjaston johtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stjepan Gradić Wikimedia Commonsissa
Sleep

| Sleep |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1990–1998, 2009–
Tyylilaji:  stoner metal doom metal
Kotipaikka:   San José, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Al Cisneros   Matt Pike   Jason Roeder  
Entiset jäsenet:  Chris Hakius   Justin Marler  
Levy-yhtiö:  London Records   Very Small Records   Earache Records   Tee Pee Records   The Music Cartel  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sleep on Kaliforniassa vuonna 1990 perustettu psykedeelistä doom metallia ja stoner metallia soittava yhtye, jota pidetään yhtenä genrensä arvostetuimmista yhtyeistä. Se vaikutti suuresti stoner metallin syntyyn 1990-luvun alussa Kyussin, Monster Magnetin ja Fu Manchun kanssa. Yhtye ajautui 1990-luvun lopulla konflikteihin levy-yhtiönsä kanssa, mikä osaltaan myötävaikutti sen hajoamiseen vuonna 1998. Yhtyeen hajoamisen jälkeen sen jäseniä siirtyi soittamaan Omiin ja High On Fireen.
Sleep kokosi rivinsä uudelleen vuonna 2009. Rumpali Chris Hakius kuitenkin jätti yhtyeen samana vuonna. Vuonna 2010 uudeksi rumpaliksi tuli Neurosis-yhtyeen Jason Roeder.
Jäsenet

Al Cisneros – bassokitara, laulu (1990–1998, 2009–)
Matt Pike – kitara (1990–1998, 2009–)
Jason Roeder – rummut (2010–)
Entiset jäsenet
Chris Hakius – rummut (1990–1998, 2009)
Justin Marler – kitara (1990–1991)
Diskografia

Studioalbumit
Volume One (1991)
Sleep’s Holy Mountain (1993)
Jerusalem (1999)
Dopesmoker (2003)
The Sciences (2018)
EP:t
Volume Two (1992)
Serra de airesinpaimenkoira

| Serra de airesinpaimenkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Portugali
Määrä:  Suomessa rekisteröity 701
Rodun syntyaika:  1900-luvun alku
Alkuperäinen käyttö:  lampaiden, vuohien, sikojen, nautojen ja hevosten paimennus ja vartiointi
Nykyinen käyttö:  lammas-, vahti- ja maatilojen työkoira
Elinikä:  12–13 vuotta
Muita nimityksiä:  cão da Serra de Aires, Portuguese Sheepdog, chien de berger de la Serra de Aires, Portugiesischer Schäferhund, perro de pastor portugués, portugali lambakoer
FCI-luokitus:  ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat #93
Ulkonäkö
Paino:  12–18 kg
Säkäkorkeus:  uros 45–55 cm narttu 42–52 cm
Väritys:  keltainen, kastanjanruskea, harmaa, kellanruskea ja sudenharmaa erisävyisin vivahtein tai musta, jossa voi olla punaruskeita merkkejä
Serra de airesinpaimenkoira (port. cão da Serra de Aires) on portugalilainen paimen- ja vahtikoira, joka tunnetaan kotimaassaan myös nimellä "apinakoira". Se oli vuonna 2019 kotimaassaan kahdeksanneksi suosituin portugalilainen rotu.
Ulkonäkö

Serra de airesinpaimenkoira on keskikokoinen ja sen runko on pitkä. Ulkonäöltään rotu muistuttaa erehdyttävästi pyreneitten- ja katalonianpaimenkoiria. Serra de airesinpaimenkoiran pää on voimakas ja leveä, ei pitkä eikä pyöreä. Karva on pitkää, sileää ja hieman lainehtivaa. Rodulla ei ole aluskarvaa eikä alusvillaa.
musta
black & tan
brown & tan
Luonne ja käyttäytyminen

Serra de airesinpaimenkoira on hyvin uskollinen omistajalleen, mutta vieraita kohtaan se voi olla varautunut. Rotu on hyvin älykäs ja eloisa. Serra de airesinpaimenkoiria käytetään seura-, vahti- ja harrastuskoirina. Paimenkoirana se on hyvin kestävä ja väsymätön työskentelijä. Se on hyvin sopeutunut Portugalille tyypilliseen vaihtelevaan ilmastoon.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Mira de Airen pikkukaupungissa sijaitsevan Serra de Airesin alueelta , missä se on perinteisesti paimentanut ja vartioinut lampaita, vuohia, sikoja, nautoja ja hevosia. Sitä on esiintynyt Serra de Airesin vuoristoalueella ainakin 1900-luvun alusta alkaen, ja erään teorian mukaan se olisi saanut alkunsa katalonianpaimenkoiran ja pyreneittenpaimenkoiran välisestä risteytyksestä. Yleisemmin uskottu teoria on kuitenkin, että vuonna 1909 Manuel Inácio de Castro Guimarães toi Ranskasta brienpaimenkoiria paimentamaan lampaita tiluksilleen. Koska nämä eivät sopeutuneet portugalilaiseen ilmastoon ja maastoon, hän risteytti ne paikallisten paimenkoirien - mahdollisesti aiemmin mainittujen pyreneittenpaimenkoiran ja katalonianpaimenkoiran - kanssa.
1920-luvun loppupuolella serra de airesinpaimenkoira yleistyi sekä Serra de Airesin että Alentejon alueilla, ja vuonna 1932 Portugalin Kennelliitto tunnusti sen virallisesti. 1970-luvulla rotu harvinaistui huomattavasti kotialueensa kaupungistumisen ja modernin teknologian saapumisen myötä ja oli lähes kuolla sukupuuttoon. 1980-luvulla se jalostettiin seurakoiramaisemmaksi, minkä myötä se alkoi saavuttaa suosiota Portugalin esikaupunkien keskiluokan keskuudessa. Vuonna 1996 FCI tunnusti rodun, mutta siitä huolimatta se on edelleen harvinainen kotimaansa ulkopuolella. Nykyisin se on jopa Portugalissa lähes pelkästään seurakoiran roolissa, ja vain muutama harva yksilö enää työskentelee alkuperäisessä tehtävässään.
Serra de airesinpaimenkoira.
Sandnes

| Sandnes |
| --- | --- |
 Näkymä Sandnesiin
 vaakuna
 Sandnesin sijainti Rogalandin läänissä
 Sandnes
 Koordinaatit: 58°50′52″N, 05°43′42″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Perustettu:  1860
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 041 km²
 – Maa:  944 km²
Väkiluku (1.1.2024):  83 702
 – Väestötiheys:  198,7 as./km²
 
 www.sandnes.kommune.no 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sandnesin kulttuuritalo
Sandnes on Norjan kunta ja kaupunki Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat Stavanger, Gjesdal, Time, Klepp, Sola, Strand, Hjelmeland ja Sirdal. Sandnes muodostaa Stavangerin kanssa yhtenäisen taajaman, jonka asukasluku on lähes 66 000.
Vuoden 2020 alussa Forsandin kunta liitettiin Sandnesiin.
Historia

Ensimmäiset asutuksen merkit alueella ovat 6 000–7 000 vuoden takaa. Ensimmäiset rekisteröidyt asukastiedot ovat vuodelta 1664. Kaupunki sai luotsiaseman (norj. ladested) statuksen ja itsenäisen kunnan aseman vuonna 1860.
Elinkeinoelämä

Sandnes on perinteisesti tunnettu keraamisten tiilien ja ruukkujen tuotannostaan, minkä jälkeen myös tekstiili- ja polkupyöräteollisuus on ollut tunnettua. Nykyisin kunnassa on öljyntuotantoon liittyvää teollisuutta, tutkimustoimintaa ja tietotekniikkayrityksiä.
Sandnes on myös eräs Norjan suurimpia huvilakuntia, jossa sijaitsee 2 500 huvilaa.
Liikenne

Sandnes on Nord-Jærenin alueen liikenteen solmukohta, jonka läpi menee muun muassa Stavanger–Kristiansand -rautatie ja valtatie E-39. Stavangerin lentokentälle Solaan on noin 15 minuutin ajomatka Sandnesin keskustasta. Kaupungissa on myös satama.
Luonto

Sandnesissa on eräs Norjan suurimpia arboretumeita, jossa on yli 50 kasvilajia, neljä tekolampea ja 5 kilometriä teitä ja polkuja 1000 hehtaarin alueella.
Sandnesin keskustan läpi menevästä Storånåjoesta voi kalastaa taimenta. Kunnan itäosassa on luontoalueita, joilla on mahdollisuus pyöräillä, patikoida, uida ja kalastella.
Kuvia

Kvadrat-ostoskeskus
Oikeustalo, jossa toimii Etelä-Rogalandin käräjäoikeus.
Sandnesin kirkko
Høylandin kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Bjarne Berntsen (s. 1956), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Julie Ege (1943–2008), näyttelijä ja malli
Alexandra Gjerpen (s. 1985), näyttelijä
Borghild Røyseland (1926–2020), poliitikko
Media

Paikallislehti Sandnesposten ilmestyy kahdesti viikossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandnes Wikimedia Commonsissa
Rogalandin läänin kunnat
Bjerkreim
Bokn
Eigersund
Finnøy
Forsand
Gjesdal
Haugesund
Hjelmeland
Hå
Karmøy
Klepp
Kvitsøy
Lund
Randaberg
Rennesøy
Sandnes
Sauda
Sokndal
Sola
Stavanger
Strand
Suldal
Time
Tysvær
Utsira
Vindafjord
Norjan läänit | Norja
Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liitto

| Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liitto |
| --- | --- |
Perustettu:  23.3.1930
Lakkautettu:  1930
Tyyppi:  ammattiliitto
Toimiala:  kutomoteollisuuden työntekijöiden edunvalvonta
Kotipaikka:  Tampere
Toiminta-alue:  Suomi
Kattojärjestö:  SAJ
Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liitto oli vuonna 1930 toiminut kutomatyöläisten ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön (SAJ). SKKL:n perustivat Suomen Kutomateollisuustyöväen Liitosta (SKL) eronneet työläiset sen jälkeen, kun sosialidemokraattien johtama liitto oli eronnut kommunistien linjaa noudattaneesta SAJ:stä. SKKL ehti toimia vain muutaman kuukauden ennen kun vasemmistojohtoiset liitot pakotettiin lopettamaan toimintansa kommunistilaeilla loppuvuonna 1930. Liitto ja siihen kuuluneet osastot lakkautettiin tuomioistuimissa 1931. Liiton toimisto sijaitsi Tampereella.
Perustaminen

1920-luvun lopussa SAJ:ta johtaneiden Sosialistiseen työväen ja pienviljelijäin vaalijärjestöön järjestäytyneiden kommunistien ja SKL:ssä enemmistön muodostaneiden sosialidemokraattien välit kiristyivät. Lokakuussa 1929 liittotoimikunta päätti erota keskusjärjestöstä ja asia vahvistettiin helmikuun 1930 liittokokouksessa. SAJ:n linjan kannattajat muodostivat tämän jälkeen kutomatyöväen yhtenäisyyskomitean ja maaliskuussa SAJ teki periaatepäätöksen uuden liiton muodostamisesta komitean pohjalta.
Liitto perustettiin 23. maaliskuuta 1930 Tampereella Pispalan työväentalolla pidetyssä ammatillisen yhtenäisyyden kannalla olevien kutomatyöläisten kokouksessa. Kokouksen julkilausuman mukaan SKL:n ”sosialifascistinen johto” oli siirtynyt ”avonaisesti kutomakapitalistien asianajajaksi ja kapitalistisen järjestelmän rakentajaksi”. SKKL vaati jäseniltään kaikkien suhteiden katkaisemista SKL:ään ja päättävää taistelua sen hajotustyötä vastaan. SKL:n jäsenet hyväksyttiin SKKL:n jäseniksi ilman liittymismaksuja ja vanhoin jäsenoikeuksin. Liiton toimisto sijoitettiin Tampereelle ja luottamusmieheksi valittiin Kalle Renfors. Liittotoimikuntaan valittiin luottamusmiehen lisäksi kuusi muuta varsinaista jäsentä ja neljä varajäsentä.
SKL piti SKKL:ää poliittisena hajotusliittona, joka ei kykenisi avustamaan työläisiä tai johtamaan työtaisteluita. Renfors oli Kutomatyöläinen-lehden mukaan ”sairaalloisuuteen saakka hurmahenkinen kommunistikiho”. SKL:stä erosi konfliktin seurauksena kahdeksan osastoa, joiden tilalle perustettiin pääosin uudet vastaavat.
Osastot

Villatyöntekijäin Tampereen osasto n:o 1
Pellavatyöntekijäin osasto n:o 2 (Tampere)
Finlaysonnin osasto n:o 3 (Tampere)
Tampereen Puuvillatyöntekijäin Lapinniemen osasto n:o 4
Helsingin osasto n:o 5
SKL:n Tampereen osasto n:o 4
SKL:n Turun osasto n:o 8
SKL:n Vaasan osasto n:o 9
SKL:n Littoisten osasto n:o 11
SKL:n Maarian osasto n:o 13
SKL:n Nokian Kutomo- ja Värjäystyöläisten Ammattiosasto n:o 14
SKL:n Porin osasto n:o 19
Susan Kagan

Susan Kagan on yhdysvaltalainen pianisti, kirjailija ja pedagogi. Hän valmistui kandidaattina Columbian yliopistosta, taiteiden maisterina Hunter Collegesta (City University of New York) ja väitteli filosofian tohtoriksi City University of New Yorkin Graduate Centeristä. Hän opetti musiikin historiaa Hunter Collegessa ennen eläkkeelle jäämistään.
Vuonna 1995 Kagan perusti Yhdysvaltain Beethoven-seuran New Yorkin -osaston. Hän toimi Fanfare-lehden kriitikkona ja kirjoitti teoksen Archduke Rudolph, Beethoven's Patron, Pupil, and Friend (1988). Hän on myös Yhdysvaltain Beethoven-seuran neuvoa-antavassa lautakunnassa. Hän on levyttänyt muun muassa Ludwig van Beethovenin pianomusiikkia, Wolfgang Amadeus Mozartin konserttoja sekä Christian Gottlob Neefen ja Ferdinand Riesin teoksia, viimeksi mainittuja välillä viulisti Eric Grossmanin kanssa.
Suomen Keltaiset Sivut

Suomen Keltaiset Sivut Oy oli suomalainen yritys, joka myi, markkinoi ja valmisti keltaiset sivut Fonectalle ja Finnet-ryhmälle kaikkiin valtakunnallisiin puhelinluettelosarjoihin Suomessa. Puhelinluetteloissa hakemistosivut erottuivat siten , että ne oli painettu keltaiselle paperille. keltaiset sivut sisälsivät yritysten ja yksityisten ammatin­harjoittajien maksullisia ilmoituksia luokiteltuina toimialojen ja ammattien mukaan.
Alueelliset luettelot

Etelä-Häme, Helsingin Seutu, Keski-Suomi, Kymen telealue, Lappi, Lounais-Häme, Lounais-Suomi, Mikkelin telealue, Oulun lääni, Pirkanmaa, Pohjois-Karjala, Pohjois-Savo, Päijät-Häme, Satakunta, Uusimaa ja Vaasan telealue.
Historia

Erilliset suomalaiset puhelinyhtiöt perustivat yhtiön vuonna 1986. Perusajatus yrityksen perustamiseen oli luoda yksi yhteinen yritys myymään ja markkinoimaan puhelinluetteloiden yhteydessä jaettavia keltaiset sivut -luetteloita. Vuonna 2010 Eniro myi osuutensa yrityksestä Fonectalle, joka on siitä lähtien julkaissut Keltaisia Sivuja.
Omistajat

37 % Fonecta Oy
35,6 % EDS Media
14,8 % TS-Yhtymä
12,6 % Alueelliset teleoperaattorit, Finnet-ryhmä
Alajärven Puhelinosuuskunta
Aurajoen Puhelin
Enfo
Eurajoen Teleosuuskunta
Härkätien Puhelin
Iisalmen Puhelin
Ikaalisten-Parkanon Puhelin
Kajaanin Puhelinosuuskunta
Karjaan Puhelin
Keikyän Puhelinosuuskunta
Kemiön Puhelin
Kokkolan Puhelin
Kymen Puhelin
Laitilan Puhelin Osk
Lohjan Puhelin
Loviisan Puhelin
Lännen Puhelin
Länsilinkki
Mariehamns Telefon
Mikkelin Puhelin
Oulun Puhelin
Paraisten Puhelin
Pietarsaaren Seudun Puhelin
Pohjanmaan PPO
Pohjois-Hämeen Puhelin
Päijät-Hämeen Puhelin
Salon Seudun Puhelin
Satakunnan Puhelin
Savonlinnan Puhelin
Tampereen Puhelin
Telekarelia
Telepohja
Vaasan Läänin Puhelin
Vakka-Suomen Puhelin
Ålands Telefonandelslag
Sikkimin piirikunnat

Sikkimin sijainti Intiassa ja piirikuntien rajat kartalla.
Sikkimin osavaltio Intiassa on jaettu neljään piirikuntaan.
Etelä-Sikkim (pääkaupunki Namchi)
Itä-Sikkim (pääkaupunki Gangtok)
Länsi-Sikkim (pääkaupunki Geyzing)
Pohjois-Sikkim (pääkaupunki Mangan)
Sorry Go ’Round

| ”Sorry Go ’Round” Poets of the Fall |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Carnival of Rust
 Julkaistu: 16. elokuuta 2006
 Tekijä(t): Poets of the Fall
 Tyylilaji: pop rock, indie rock
 Kesto: 07.04
 Levy-yhtiö: Insomniac
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Poets of the Fallin muut singlet
| ”Carnival of Rust” 2006 | ”Sorry Go ’Round” 2006 | ”Locking Up the Sun” 2006 |
Sorry Go ’Round on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2006 albumilla Carnival of Rust.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet

Sorry Go ’Round – 03.24 (Radio edit)
Sorry Go ’Round – 03.40 (Albumiversio)
Aiheesta muualla

Sorry Go 'Round discogs.com -sivustolla
Stoor

Stoor on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Fredrik Stoor (s. 1984), ruotsalainen jalkapalloilija
Jalle Stoor (s. 1990), suomalainen frisbeegolfin pelaaja
Jarmo Stoor (s. 1966), suomalainen kirjailija
Stina Stoor (s. 1982), ruotsalainen kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sorsa

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Sorsa voi tarkoittaa seuraavia:
sorsat (Anatidae), sorsalintujen lahkoon kuuluva lintuheimo
sorsat (Anas), suku sorsien heimossa
Suomessa yleisin sorsalintu: sinisorsa eli heinäsorsa (Anas platyrhynchos)
S/S Sorsa, vuonna 1917 Pälkäneen Mallasvedellä uponnut sisävesihöyrylaiva
Sorsa sukunimenä

Sorsa on myös seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
August Sorsa, kirkonrakentaja 1700-luvulla
Elina Sorsa (nyk. Torro, s. 1986), pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
Heikki Sorsa (s. 1982), lumilautailija
Irene Sorsa (s. 1928), suomentaja
Kalevi Sorsa (1930–2004), poliitikko, pääministeri
Marianne Sorsa (s. 1954), pituushyppääjä
Marja Simonsuuri-Sorsa (1939–2018), perinnöllisyystieteilijä ja professori
Matti Sorsa (1875–1918), punakaartilaispäällikkö
Pertti Sorsa, kansliapäällikkö
Piritta Sorsa (s. 1955), taloustieteilijä
Päivi Sorsa, näyttelijä
Riki Sorsa (1952–2016), laulaja
Sebastian Sorsa (s. 1984), jalkapalloilija
Valde Sorsa (1920–1942), Mannerheim-ristin ritari
Veikko Sorsa (s. 1928), perinnöllisyystieteilijä, professori
Ville Sorsa (s. 1980), taiteilija ja äänisuunnittelija
Ville-Pekka Sorsa (s. 1982), taloustieteilijä ja yleisen valtio-opin dosentti
Sorsa sukunimenä > Kuvitteellisia Sorsia

Repe Sorsa, animaatio- ja sarjakuvahahmo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sorsa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.