stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Djamel Limam
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Weltfussball (saksaksi)
Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tunisian joukkue – Kesäolympialaiset 1988
1 Chouchane |
2 Ouahchi |
3 Chahat |
4 Mizouri |
5 Ben Nasi |
6 Smirani |
7 Limam |
8 Abid |
9 Yakoubi |
10 Dhiab |
11 Rouissi |
12 Maaloul |
13 Mheddhebi |
14 Mahjoubi |
15 Ben Yahia |
16 Rannene |
17 Bousnina |
18 Okbi |
19 Baouab |
20 Fessi |
Valmentaja Piechniczek
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1994
1 Boumnijel |
2 Mahjoubi |
3 Mizouri |
4 Boukadida |
5 Thabet |
6 Ben Sassi |
7 Trabelsi |
8 S. Sellimi |
9 Hicheri |
10 Souayah |
11 A. Sellimi |
12 Tlemçani |
13 Okbi |
14 Souissi |
15 Bouzaiene |
16 el-Ouaer |
17 Gharbi |
18 Chihi |
19 Rouissi |
20 Hamrouni |
21 Limam |
22 Salhi |
Valmentaja Zouaoui
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 el-Ouaer |
2 Ben Younes |
3 S. Trabelsi |
4 Boukadida |
5 Berrekhissa |
6 Chouchane |
7 Sahbani |
8 Baya |
9 Limam |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Hanini |
13 Bouazizi |
14 Aloui |
15 A. Trabelsi |
16 Zitouni |
17 Fekhi |
18 Ben Slimane |
19 Ben Hassen |
20 Jaballah |
21 Badra |
22 Bejaoui |
Valmentaja Kasperczak
Eidskog

Eidskog (metsäsuomeksi Ejtskoa) on kunta Innlandetin läänissä Norjassa. Eidskogin kunta syntyi, kun se erotettiin Vingerin kunnasta vuonna 1864. Vuoden 2022 alussa Eidskogissa oli 6 032 asukasta.
Eidskogin kuntakeskus on Skotterud.
Eidskogin ja Edan rajalla sijaitsee Norjan ja Ruotsin rauhanmonumentti, joka valmistui vuonna 1914. Radiojuontaja Lennart Hyland ja näyttelijä Randi Kolstad perustivat sen ympärille vuonna 1959 Morokulien-nimisen mikrovaltion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eidskog Wikimedia Commonsissa
Innlandetin läänin kunnat
Alvdal
Dovre
Eidskog
Elverum
Engerdal
Etnedal
Folldal
Gausdal
Gjøvik
Gran
Grue
Hamar
Kongsvinger
Lesja
Lillehammer
Lom
Løten
Nord-Aurdal
Nord-Fron
Nord-Odal
Nordre Land
Os
Rendalen
Ringebu
Ringsaker
Sel
Skjåk
Stange
Stor-Elvdal
Søndre Land
Sør-Aurdal
Sør-Fron
Sør-Odal
Tolga
Trysil
Tynset
Vang
Vestre Slidre
Vestre Toten
Vågå
Våler
Østre Toten
Øyer
Øystre Slidre
Åmot
Åsnes
Norjan läänit | Norja
Nadja Malacrida

Nadja Malacrida, Ettore Titon maalaus vuodelta 1926.
Nadja Malcrida, syntyjään Louisa Nadia Green (15. kesäkuuta 1895 – 3. lokakuuta 1934) oli englantilainen kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuului romaaneja, näytelmiä ja runoutta. Avioliiton kautta hänestä tuli italialainen markiisitar Malacrida de Saint-August ja hän oli myös aikansa julkisuuden henkilöitä.
Elämänvaiheita

Louisa Green oli vanhempiensa, liikemies Charles Edward Greenin ja hänen vaimonsa Louisa Cassin ainoa lapsi. Ensimmäiset runonsa hän julkaisi jo 14-vuotiaana. Kokoelman nimi oli Evergreen.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Malacrida julkaisi kaksi runokokoelmaa, Love and War vuonna 1915 ja For Empire and other poems vuonna 1916. Sodan jälkeen vuonna 1919 ilmestyi kolmas kokoelma The Full Heart. Malacrida lahjoitti kokelmien myyntituotot sotasokeiden hoitokodeille. Avioliiton hän solmi vuonna 1922 italialaisen markiisin Pier Malacrida de Saint-Augustin kanssa.
Aviomiehensä kanssa Malacrida oli näkyvä hahmo Lontoon seurapiireissä. He kirjoittivat yhdessä kaksi seurapiireihin sijoittunutta avainromaania nimellä P. N. Piermarini. Käyttäen taiteilijanimeä Lewis Hope hän kirjoitti näytelmän vuonna 1932. Lisäksi hän työskenteli radiotoimittajana BBC:llä ja piti radiossa suosiota saaneita runonlausuntatilaisuuksia. Samaan aikaan hänen miehensä opiskeli insinööriksi, mutta sai suuren suosion sisustussuunnittelijana.
Nadja Malacrida jätti pienen jäljen televisiotoiminnan historiaan. Hän esiintyi ainoastaan Lontoon alueella näkyneesssä television koelähetyksessä 22. helmikuuta 1933. Nadja oli hankkinut itselleen lentolupakirjan ja rakasti nopeita autoja. Jälkimmäiset koituivat hänen kohtalokseen, sillä hän joutui autollaan liikenneonnettomuuteen, missä sai surmansa välittömästi törmäyksen yhteydessä vuonna 1934.
Munuaistiehyt

Munuaistiehyt eli munuaistubulus (lat. tubulus renalis) on nefronin toinen pääosa munuaiskeräsen ohella. Sen tehtävä on säädellä virtsan muodostumista. Lisäksi se osallistuu happo-emäs-tasapainon, vesitasapainon ja elektrolyyttitasapainon säätelyyn.
Munuaistiehyen rakenne

Munuaistiehyt muodostuu proksimaalisesta kiemuratiehyestä (lat. tubulus contortus proximalis), Henlen lingosta (lat. ansa nefroni) ja distaalisesta kiemuratiehyestä (lat. tubulus contorstus distalis). Henlen lingon paksua alkuosaa (lat. tubulus rectus proximalis) ja proksimaalista kiemuratiehyttä kutsutaan myös yhteisnimellä proksimaalinen munuaistiehyt. Distaaliseksi munuaistiehyeksi kutsutaan Henlen lingon paksua loppuosaa (lat. tubulus rectus distalis) ja distaalista kiemuratiehyttä. Proksimaalisen ja distaalisen munuaistiehyen epiteelisolut ovat yksinkertaista kuutioepiteeliä ja niissä on paljon mitokondrioita, tiivisliitosvyöhykkeitä, mikrovilluksia sekä muita aktiivisen aineenvaihdunnan merkkejä. Proksimaalisen ja distaalisen munuaistiehyen väliin jää Henlen lingon ohutseinäinen osa (lat. tubulus attenuatus), joka on muodostunut yksinkertaisesta levyepiteelistä ja siitä puuttuu aktiivisen aineenvaihdunnan tunnusmerkit.
Munuaistiehyen toiminta

Munuaistiehyissä alkuvirtsasta palaa takaisin verenkiertoon kaikki aineet, joita elimistö vielä tarvitsee. Lisäksi munuaistiehyen epiteelisolut erittävät aktiivisesti vereen jääneitä kuona-aineita ja ylimääräisiä mineraaleja verestä alkuvirtsaan. Takaisinimeytyminen perustuu suurelta osin passiiviseen kuljetukseen proksimaalisessa kiemuratiehyessä, jossa suurin osa vedestä, glukoosista, aminohapoista ja suoloista siirtyy takaisin verenkiertoon. Tämä takaisinimeytyminen ei ole selektiivistä eikä se riipu elimistön tarpeesta. Distaalisessa kiemuratiehyessä ja kokoojaputkessa takaisinimeytyminen puolestaan on hormonien säätelemää ja tällä säätelyllä on suuri merkitys elimistön homeostaasin saavuttamisessa.
Djamel Zitouni

| Djamel Zitouni> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. lokakuuta 1981 (ikä 43) Ranska
Kansalaisuus:   Ranska  Algeria
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  70 kg
Seura
Seura:  Dauphins d'Épinal
Sarja:  Ligue Magnus
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Moselle Amnéville HC (D2)
Djamel Zitouni (s. 2. lokakuuta 1981) on ranskalais-algerialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura

Zitouni aloitti jääkiekkouransa vuonna 1999 Moselle Amnévillessa, Ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, josta hän siirtyi Dauphins d'Épinaliin vuonna 2000. Joukkue pelasi tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Zitouni oli nostamassa seuraa Ranskan pääsarjaan kaudella 2002-2003.
Ura > Maajoukkueura

Zitouni  on edustanut maajoukkuetasolla Algeriaa. Hän oli mukana vuoden 2008 Arab Cupissa.
Aiheesta muualla

eurohockey.net (englanniksi)
Nadja Pyykkö

| Nadja Pyykkö> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Nadja Pyykkö (oik. Taina Melleri, o.s. Saario)
Syntynyt: 10. joulukuuta 1946 Rauma
Kuollut: 8. maaliskuuta 2007 (60 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  elokuvaohjaaja, näyttelijä, maskeeraaja, kuvaussihteeri ja apulaisohjaaja
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  Nadja Saario ja Taina Lehmuskallio
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nadja Pyykkö (oik. Taina Melleri, o.s. Saario, 10. joulukuuta 1946 Rauma – 8. maaliskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, maskeeraaja, kuvaussihteeri ja apulaisohjaaja useissa suomalaisissa elokuvissa. Hänet tunnettiin myös nimillä Nadja Saario ja Taina Lehmuskallio.
Pyykkö valmistui Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen ohjaaja-leikkaajalinjalta. Hän oli tekemässä muun muassa elokuvia Kivenpyörittäjän kylä, Kuutamosonaatti, Räpsy ja Dolly ja Badding. Hänen ainoaksi omaksi ohjaustyökseen jäi Raija Orasen käsikirjoituksesta vuonna 1988 syntynyt televisioelokuva Lupaus. Pyykkö sai Erikois-Jussin vuonna 1996.
Pyyköllä oli neljä lasta. Yksi heistä on elokuvaohjaaja Marja Pyykkö. Viimeisinä vuosinaan Nadja Pyykkö oli julkisuudessa erityisesti puolisonsa runoilija Arto Mellerin (k. 2005) yhteydessä.
Pyykkö menehtyi 60-vuotiaana sairauskohtaukseen kotonaan Helsingin Vallilassa.
Aiheesta muualla

Nadja Pyykkö Elonetissä.
Nadja Pyykkö Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Myrtilos

Myrtilos (m.kreik. Μυρτίλος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen poika ja Pisan kuninkaan Oinomaoksen vaunujen ajaja.
Myrtilos rakasti kuninkaan tytärtä Hippodameiaa, mutta hän ei ollut pyytänyt tämän kättä, koska Oinomaos oli jo tappanut kaksitoista tai kolmetoista kosijaa haastettuaan ja voitettuaan heidät kilpa-ajoissa. Syynä oli, että Oinomaos joko rakasti tytärtään Hippodameiaa kovasti itse tai pelkäsi ennustusta, jonka mukaan hänet tappaisi hänen tyttärensä puoliso.
Kun Pelops pyysi Hippodameian kättä ja pyysi Myrtilokselta palvelusta, tämä suostui, koska Pelops lupasi hänelle puolet Oinomaoksen valtakunnasta. ja toisaalta halusi miellyttää Hippodameiaa. Niin Myrtilos jätti sokan pois Oinomaoksen vaunujen rattaasta, niin että rattaan hajotessa tämä sotkeutui ohjaksiin ja raahautui kuoliaaksi. Ennen kuolemaansa Oinomaos, jolle petos oli selvinnyt, kuitenkin kirosi Myrtiloksen kuolemaan Pelopsin käden kautta. Myöhemmin Pelops kuitenkin tappoi Myrtiloksen heittämällä tämän mereen — jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi. Syynä oli joko häpeän pelko, jos tapahtumat tulisivat julki tai se, että hänen ollessaan hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi oli Myrtilos yrittänyt raiskata Hippodameian. Syöksyessään kuolemaan Myrtillos kirosi Pelopsin suvun, ja epäonni todellakin varjosti Pelopsin sukua pitkään.
Myrthe Schoenaker

Myrthe Schoenaker (2020)
Myrthe Schoenaker (s. 1. kesäkuuta 1992 Olst) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa 13 ottelua ja tehnyt niissä 19 maalia.
Schoenaker on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi saksalaisessa BVB Füchse Berlinissä vuosina 2015–2016, tanskalaisessa København Håndboldissa 2016–2018 ja saksalaisessa VfL Oldenburgissa vuodesta 2018.
Namibian rugby union -maajoukkue

Namibian rugby union -maajoukkue edustaa Namibiaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1990 perustettu Namibia Rugby Union.
Namibia selviytyi MM-lopputurnaukseen ensimmäisen kerran  1999, ja on ollut mukana kaikissa kisoissa siitä lähtien. Se on hävinnyt kaikki pelaamansa MM-ottelut, eikä näin ollen ole edennyt kertaakaan alkulohkosta jatkoon. Vuoden 2003 kisoissa se hävisi Australialle peräti pistein 0–142.
Namibia voitti IRB Nations Cupin 2010 ja oli kolmas 2016. Se voitti Gold Cupin 2017.
Namibia oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto World Rugby:n rankingissa 24. sijalla.
Dragonfable

Dragon Fable on Artix Entertainmentin kehittämä ilmainen yksinpelattava selainroolipeli. Peli kehittyy jatkuvasti ja siihen lisätään säännöllisesti uutta sisältöä. Suuri osa pelin sisällöstä on saatavissa ainoastaan maksullisena. Maksaessaan palvelusta pelaaja saa Dragon Amuletin (”lohikäärmeamuletti”).
Dragonfable perustuu vuoropohjaiseen taistelemiseen. Vihollisten voittamisesta saa kokemuspisteitä, joita keräämällä hahmon ”taso” (level) nousee. Edetessään ylemmälle tasolle hahmo saa lisää elämä- ja magiapisteitä sekä viisi vapaasti käytettäviä kykypisteitä (stat point), jolla pelaaja voi kehittää hahmoaan paremmaksi taistelijaksi haluamallaan tavalla. Useimpien aseiden ja aseiden käyttämiseen vaaditaan tietty taso. Myöskään jotkin tarinan osat tai minipelit eivät ole avoinna tiettyä tasoa alemmille hahmoille.
Dragonfablen maailmassa on paljon huumoria ja lukuisia viittauksia populaarikulttuuriin.
Pelaaminen

Dragonfablessa on perusjuoni, joka alkaa heti kun pelaaja on luonut ensimmäisen hahmonsa. Juoni koostuu erillisistä tehtävistä (quest), jotka koostuvat lähinnä vihollisia vastaan taistelemisesta, ja joihin liittyvät pienet tarina-animaatiot kuljettavat juonta eteenpäin. Useimmat tehtävät liittyvät toisiinsa loogisesti ja muodostavat yhteydessä juonikokonaisuuden. Dragonfablen juonessa on sekä pitkiä että lyhyitä juonenosia, jotka liittyvät toisiinsa muodostaen monimutkaisemman kokonaisuuden. Juonen edetessä pelaajan hahmolle aukeaa uusia alueita tutkittavaksi. Useimmiten pelaaja voi päättää, missä tahdissa hän pelissä etenee, mutta etenkin hahmon kehityksen alkuvaiheissa on käytännössä pakko seurata juonta järjestyksessä. Juonipelin lisäksi Dragonfablessa on myös minipeli ”Aries Battlespire”, jossa voi taistella muiden pelaajien luomia hahmoja vastaan ja ansaita voitoilla kaksintaistelutasoja. Tällä tavoin on mahdollista saada tiettyjä esineitä ja aseita, joita ei muuten voi pelissä saada. Aries Battlespire ei kuitenkaan ole aidosti interaktiivinen pelaajien välillä, vaan se lähinnä luo pelivihollisen satunnaisen tai määrätyn pelaajahahmon ominaisuuksilla.
Elementit

Pelin 8 pääelementtiä ovat tuuli (Wind), valo (Light), pimeys (Darkness), jää (Ice), sähkö (Energy), tuli (Fire), vesi (Water) ja maa (Earth/Nature). Näille elementeille on omat avatarit, joista saadaan lisätietoa tarinaa edetessä. Niillä on myös omat Orbit, joista ensimmäinen päätarina koostuu. Pelissä on myös sivuelementtejä, kuten metalli (Metal), hyvyys (Good), pahuus (Evil), Ebil, tyhjyys (Void), pekoni (Bacon), joka kummasti on sitten yksi tärkein pelin päätarinan lopussa! Myös on hopea (Silver), ja myrkky (Poison).
Hahmot

Pelin alussa pelaaja voi valita kolmesta eri hahmotyypistä velhon (mage), soturin (warrior) tai roiston (rogue). Jokaisella hahmotyypillä on omat aseensa. Mikä tahansa hahmo voi kuitenkin käyttää minkä tyyppistä asetta tahansa. Hahmotyypille sopivat aseet ovat kuitenkin aina tehokkaimmat. Hahmolle voi myös saada lemmikin, joka auttaa taisteluissa hieman. Tarpeeksi pitkälle juonessa edettyään pelaaja saa lohikäärmeenpoikasen, jota voi käyttää lemmikin tavoin hahmon apuna mutta myös syöttämällä kouluttaa muita lemmikkejä paremmaksi taistelijaksi.
Maksullinen sisältö, Dragon Amulet

Dragonfablen maksullisen sisällön saa käyttöönsä ostamalla internetin kautta Dragon Amuletin joko yhdelle hahmolle (noin 20 euroa) tai kaikille hallitsemilleen, myös tuleville hahmoille (noin 30 euroa). Pelin normaalin valuutan lisäksi siinä on käytössä myös erillinen, maksullinen valuutta (Dragon Coins), joilla voi ostaa erityiskaupasta tavallista voimakkaampia aseita, varusteita ja lemmikkejä.
Dragon Amuletin omistavan hahmon lohikäärmeenpoikanen aikuistuu, ja sitä voi käyttää muiden lemmikkien tai apuna taistelussa. Aikuisen lohikäärmeen ulkonäköä ja nimeä voi muokata.
Aiheesta muualla

Kotisivut
DragonFable (Forum) Wiki
Foorumit
Nadja Petrova

| Nadja Petrova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Venäjä
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  syyskuu 1999–
Palkintorahat:  12 466 924 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  3. (15.5.2006)
Turnausvoittoja:  13
Voitot/tappiot:  533–303
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2006, 2010)
Ranskan avoimet:  puolivälierät (2010)
Wimbledon:  puolivälierät (2008)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2009, 2012)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  3. (21.3.2005)
Turnausvoittoja:  22
Voitot/tappiot:  384–175
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät (2011)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (2012)
Wimbledon:  puolivälierät (2007, 2011)
Yhdysvaltain avoimet:  loppuottelu (2010)
Aiheesta muualla
ITF
WTA
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Tennis. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | nelinpeli |  |
Nadežda ”Nadja” Viktorovna Petrova (ven. Надежда «Надя» Викторовна Петрова; s. 8. kesäkuuta 1982) on venäläinen tennispelaaja. Hän on korkeimmillaan saavuttanut sekä kaksin- että nelinpelaajana kansainvälisen rankinglistan kolmannen sijan.
Moskovassa syntyneen Petrovan äiti oli entinen yleisurheilija Nadežda Iljina.
Petrova aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999. Hän on yltänyt kaksinpelissä Ranskan avointen välieriin vuosina 2003 ja 2005. Puolivälieriin hän on yltänyt kaikissa muissa Grand Slam -turnauksissa (Australian avoimet, Wimbledon, Yhdysvaltain avoimet). Hän on voittanut urallaan 13 kaksinpelin WTA-turnausta: Vuonna 2005 Linzin, vuonna 2006 Dohan, Amelia Islandin, Charlestonin, Berliinin ja Stuttgartin, vuonna 2007 Pariisin, vuonna 2008 Cincinnatin ja Québecin turnaukset, vuonna 2011 Washingtonin sekä vuonna 2012 's-Hertogenboschin ja Tokion turnaukset.
Nelinpelissä Petrova on voittanut 22 WTA-turnausta vuosina 2001–2013.
Aiheesta muualla

Nadja Petrova WTA:n sivuilla (englanniksi)
Nadja Petrovan kotisivut
Nadja Uhl

Nadja Uhl
Nadja Uhl (s. 23. toukokuuta 1972) on saksalainen näyttelijä. Hän syntyi Stralsundissa ja opiskeli Leipzigin konservatoriossa.
Uhl sai vuonna 1994 kiinnityksen Potsdamin Hans Otto -teatteriin. Hän on esiintynyt paitsi teatterissa, myös useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Die Stille nach dem Schuß (2000), Was tun, wenn's brennt? (2001) ja Kaksoset (2002).
Uhl voitti vuonna 2000 Bibiana Beglaun kanssa Berliinin elokuvajuhlilla Hopeisen karhun työstä elokuvassa Die Stille nach dem Schuß.
Aiheesta muualla

Nadja Uhl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Myrtha Garbarini

Myrtha Garbarini (1958)
Myrtha Garbarini (1926 – 6. tammikuuta 2015 Buenos Aires) oli argentiinalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Garbarini aloitti lauluopintonsa 14-vuotiaana altto Lydia Kindermannin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Kansallisessa Carlos López Buchardo -konservatoriossa. Garbarini lauloi lyyrisenä sopraanona Teatro Argentino de La Platassa ja Teatro Colónissa. Hän esiintyi muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartn, Giacomo Puccinin, Giuseppe Verdin, Christoph Willibald Gluckin, Francesco Cavallin, Luigi Cherubinin, Henry Purcellin, Joseph Haydnin, Gioacchino Rossinin, Benjamin Brittenin, Jules Massenet'n, Georges Bizet'n ja Niccolò Piccinin teoksissa. Garbarini osallistui myös argentiinalaisten oopperoiden esityksiin. Näihin kuuluivat Valdo Sciammarellan Marianita Limeña, Carlos López Buchardon El sueño de alma ja Juan José Castron La zapatera prodigiosa. Garbarini esiintyi paitsi lukuisissa Argentiinan kaupungeissa, myös muualla Amerikan mantereella ja Euroopassa eri näyttämöillä ja festivaaleilla.
Garbarini lauloi myös kamarimusiikkia. Suurista kuoroteoksista hänen ohjelmistoonsa kuuluivat esimerkiksi Johann Sebastian Bachin Johannes-passio, Matteus-passio ja H-mollimessu, Joseph Haydnin Luominen, Georg Friedrich Händelin Messias-oratorio, Johannes Brahmsin Saksalainen sielunmessu, Gabriel Faurén Requiem, Wolfgang Amadeus Mozartin Requiem, Ludwig van Beethovenin Missa Solemnis ja Sinfonia nro 9 sekä Giovanni Battista Pergolesin Stabat Mater.
Garbarini sai Buenos Airesin kaupungin kunnallisen musiikkipalkinnon ja kriitikkopalkinnon. Hän oli mukana perustamassa kamarioopperaa (Opera de Cámara) Teatro Colóniin. Garbarini teki opetustyötä Kansallisessa Carlos López Buchardo -konservatoriossa, Teatro Colónin omassa oppilaitoksessa (Instituto Superior de Arte del Teatro Colón) ja Centro altos estudios musicales Franz Lisztissä. Hän istui useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristojen jäsenenä.
Mäntyharjun työväentalo

| Mäntyharjun työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Työväentie 22, 52700 Mäntyharju
Sijainti:  Mäntyharju
Valmistumisvuosi:  1928
Rakennuttaja:  Mäntyharjun työväenyhdistys
Omistaja:  Mäntyharjun sosialidemokraatit
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  2
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mäntyharjun työväenyhdistyksen uusi talo vuodelta 1928
Mäntyharjun työväentalo sijaitsee Mäntyharjun keskustassa. Se on maakunnallisesti merkittävä, ja kohteella on sekä historiallisia, rakennushistoriallisia että maisemallisia arvoja. Talo on suojeltu kaavalla.
Historia

Mäntyharjun työväentalo on valmistunut vuonna 1928. Se on rahoitettu omalla pääomalla ja lainoilla ja rakennettu urakalla.
Rakennus

Mäntyharjun työväentalo edustaa 1920-luvun klassismia. Talo on tyylillisesti harvinaisuus työväentalojen joukossa, ja se on säilyttänyt hyvin alkuperäiset piirteensä. Talo on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla. Sisäkatto ja sisäseinät on paneloitu. Talon alkuperäinen lämmitys oli uuni, vuonna 1982 uuni ja kamina.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kehohuone, elokuvakonehuone ja huoneen ja keittiön asunto. Lisärakennuksessa on wc, halkovaja ja varasto.
Toimintaa työväentalolla

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, urheiluharjoituksia, elokuvia, tansseja ja juhlia (1982).
Eidsivatingin laamanninoikeus

Laamanninoikeuden päätoimipaikka on Hamarin käräjätalossa.
Eidsivatingin laamanninoikeus on yksi Norjan kuudesta laamanninoikeudesta. Sen tuomiopiirialue koostuu Innlandetin läänistä sekä osasta Vikenin lääniä. Ennen vuotta 1995 Eidsivatingin laamanninoikeus käsitti myös nykyisen Borgartingin laamanninoikeuden.
Käräjäoikeudet

Eidsivatingin laamanninoikeus toimii valitustuomioistuimena Vestre Innlandetin, Østre Innlandetin, Romeriken ja Glåmdalin, Follon ja Nordre Østfoldin sekä Søndre Østfoldin käräjäoikeuksille.
Aiheesta muualla

Laamanninoikeuden verkkosivut (norjaksi)
Domino (kappale)

| ”Domino” Jessie J |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Who You Are
 Julkaistu: 29. elokuuta 2011
 Tuottaja(t): Dr. Luke, Cirkut
 Tyylilaji: Electropop
 Kesto: 03.51
 Levy-yhtiö: Lava, Universal Republic
Jessie J:n muut singlet
| ”Who's Laughing Now” 2011 | ”Domino” 2011 | ”Who You Are” 2011 |
Domino on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Jessie J:n kappale hänen Who You Are -debyyttialbumiltaan. Se julkaistiin albumin viidentenä singlenä 29. elokuuta 2011. Musikaalisesti "Domino" on electropopkappale, joka sisältää viittauksia diskosta ja R&B:stä. Jessie J sanoitti "Dominon" hänen tuottajiensa, "Dr. Luken ja Cirkutin kanssa ja jonkin verran sanoituksiin osallistuivat myös Claude Kelly sekä Max Martin. Kappaleesta tuli Jessie J:n toinen Britannian singlelistan kärjen saavuttanut single, ensimmäisen ollessa Dr. Luken ja Claude Kellyn käsialaa oleva "Price Tag". Yhdysvalloissa kappale pääsi parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan 6. sijalle, muodostuen hänen menestyneimmäksi singleksi Yhdysvalloissa. Kappaletta käytettiin Disneyn Re-Micksissä. Kappale palkittiin Brit Awardilla kategoriassa "Paras brittiläinen single" vuoden 2013 BRIT Awards-gaalassa.
Käännös suomeksi
Myrtis Anthedonlainen

| Myrtis> Μυρτίς.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 500-luku eaa. Anthedon
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  arkaainen kausi
Kirjallinen suuntaus: lyyrinen runous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Myrtis (m.kreik. Μυρτίς; 500–400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilijatar, joka oli kotoisin Boiotian Anthedonista.
Myrtiksestä tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Hänet mainitaan runoilija Pindaroksen toiseksi opettajaksi Korinnan ohella. Hänen kerrotaan kilpailleen Pindarosta vastaan julkisessa runokilpailussa, mistä Korinna häntä torui, vaikka oli itsekin kilpaillut Pindarosta vastaan aiemmin.
Myöhemmin Myrtikselle pystyttiin patsaita useisiin kaupunkeihin eri puolilla Kreikkaa, ja hänet luettiin yhdeksi yhdeksästä merkittävimmästä ”lyyrisestä muusasta” eli naispuolisesta runoilijasta.
Copa Américan 2011 kokoonpanot

Tämä sivu esittelee vuoden 2011 Copa Américan osallistujajoukkueiden kokoonpanot. Turnaus pelataan 1. heinäkuuta – 25. heinäkuuta 2011 välisenä aikana. Joukkueiden kapteenit on merkitty -merkillä.
Kaikki 12 mukana olevaa joukkuetta nimeävät 23 pelaajaa kokoonpanoonsa. Jokaisessa joukkueessa pelaajille jaetaan pelinumerot väliltä 1–23.
Lohko A > Argentiina

Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2011 Copa Américaan.
Lohko A > Bolivia

Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2011 Copa Américaan.