stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Alatalo
Ura

Alatalo osallistui vuonna 2019 FIA Motorsport Games -kilpailuun (Olympic race of motorsport), jossa sijoittui kolmanneksi.
Vuosina 2018 ja 2019 hän ajoi Italian Formula 4 -sarjassa, jossa hän sijoittui kokonaispisteissä kahdeksanneksi. Vuonna 2020 hän ajoi Formula Renault Eurocup -sarjassa JD Motorsport -tallile ja sijoittui sarjassa kahdeksanneksi.
Kaudella 2021 hän ajoi Formula Regional European Championship -sarjassa Arden International tallille. Hän sijoittui kauden päätteeksi yhdenneksitoista ja saavutti yhden palkintopallisijoituksen Circuit Paul Ricardin radalla ajetussa kilpailussa.
Alatalo ajoi kaudella 2022 FIA Formula 3 Championship -sarjaa Jenzer Motorsport -tallissa. Hän oli kauden avauskisassa Bahrainissa yhdeksäs ja sai kaksi pistettä.
Alkuvuodesta 2023 Alatalo kertoi jättävänsä formulasarjat, koska ei saanut kasaan riittävää rahoitusta Formula 3 -sarjassa ajamiseen.
Vuonna 2024 Alatalo ajaa Italian GT3 sarjassa ja lisäksi valmentaa nuoria formulakuskeja..
Alatalo asuu Ilmajoella ja käy Kuortaneen Urheiluopiston urheilulukiota. Hän harjoittelee Kuortaneella peruskuntokaudella päivittäin sekä valmistautuu kilpailuihin kilpailukauden aikana.
Vuonna 2018 Alatalo valittiin Suomen Olympiakomitean tukea saavaksi urheilijaksi. Hän oli yksi viidestä autourheilijasta, jotka valittiin historian ensimmäisiksi Olympiakomitean tukemiksi autourheilijoiksi.
Yksityiselämä

Alatalo on syntynyt 2002 Ilmajoella.
Vanhenmat: Markku ja Mimi Alatalo ,  veli  Daniel (2003)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Alatalo Wikimedia Commonsissa
William Alatalon viralliset kotisivut
Alatalon ura Driver Databasen sivuilla
Ytimessä William Alatalo opettaa perheenäidille, kuinka formulaa ajetaan. (video, Alatalo näyttää Formulasimulaattoria Ytimen toimittajalle)
Jarno Hyökyvaara

| Jarno Hyökyvaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1986 Valkeakoski
Ammatti:  näyttelijä, jalkapalloilija
Sukulaiset:  Janne Hyökyvaara (veli)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2018–
Aiheesta muualla
IMDb
Jarno Hyökyvaara (s. tammikuussa 1986 Valkeakoski) on suomalainen näyttelijä ja entinen jalkapalloilija.
Jalkapalloilijana

Hyökyvaara edusti  Valkeakosken Hakaa kausilla 2005 ja 2006. Ensimmäinen kausista toi Suomen cupin voiton. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan kuin Hakan farmijoukkueessa, vaan toimi Hakan edustusjoukkueen vaihtomiehenä. Ennen edustusjoukkuetta hän pelasi Hakan juniorijoukkueissa ja oli mukana nuorten maajoukkueleireillä, mutta ei päässyt edustamaan Suomea junioreiden maaotteluissa.
Hyökyvaaran 12 vuotta vanhempi veli Janne Hyökyvaara oli myös jalkapalloilija.
Näyttelijänä

Hyökyvaara pääsi  Teatterikorkeakouluun vuonna 2013, seitsemännellä yrityksellä ja valmistui sieltä näyttelijäksi keväällä 2018. Sitä ennen hän toimi harrastajateattereissa Tampereella ja opiskeli Kokkolassa teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuosina 2008–2009. Hän on toiminut Teatterikorkeakoulusta valmistumisensa jälkeen näyttelijänä Lappeenrannan kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt teattereissa muun muassa Q-Teatterissa, kaupunginteattereissa Kokkolassa, Kotkassa, Jyväskylässä, Valkeakoskella ja Tampereella, Suomen Kesäteatterissa Valkeakoskella, Tampereen Komediateatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.
Hän esittää Pyöreä totuus -monologiansa vuonna 2022 Helsingin Koko-teatterissa, sekä Valkeakosken-, Oulun- ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa.
Aiheesta muualla

Jarno Hyökyvaara Suomen Näyttelijäliitto
Pall Mall (katu)

| Pall Mall |
| --- | --- |
 Pall Mall-katua vuonna 2009
Alkupiste:  St. James's Street
Päätepiste:  Trafalgar Square
Pall Mall (/pæl mæl/) on katu Lontoon Westminsterissä. Se on samansuuntainen The Mallin kanssa ja kulkee St. James's Streetiltä Waterloo Placen yli Haymarket kadulle. Pall Mall East jatkuu puolestaan Trafalgarin aukiolle. Katu on yksi St. Jamesin alueen pääväylistä ja osa A4 seututietä. Nimensä katu on saanut 1600-luvulla paikalla pelatusta samannimisestä kroketin kaltaisesta mailapelistä.
Pall Mall on tunnetuin sen varrella sijaitsevista 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa rakennetuista herrasmiesten yksityiskerhoista (Atheneum, Travellers Club, Reform Club, United Services Club, Oxford and Cambridge Club ja Royal Automobile Club). Aikanaan siellä sijaitsi myös Lontoon taidekeskittymä: vuonna 1814 sillä sijaitsi the Royal Academy, the National Gallery ja huutokauppayritys Christie's, mutta yksikään niistä ei viipynyt pitkään.
Jo useita vuosisatoja lähes koko kadun eteläpuoli on kuulunut hallitsijaperheelle. St Jamesin palatsi sijaitsee kadun eteläpuolen länsipäässä, aikanaan kuninkaallisena asuntona palvellut Marlborough House on sen vieressä itään päin, aivan kadun eteläpuolella sijaitsevan puiston laidalla. Yrjö IV:lle kuulunut kaupunkikartano Carlton House sijaitsi aikanaan kadun itäpäässä ja sen puutarha liittyi St Jamesin puistoon. Pall Mall -kadulla sijaitsi myös sittemmin puolustusministeriöksi nimetty War Office, joka tunnettiin kadun nimellä samaan tapaan kuin Whitehall viittaa Yhdistyneen kuningaskunnan hallintokeskukseen.
War Office sijaitsi Cumberlandin herttualle kuuluneen kartanon (Cumberland House) rakennuksissa. Pall Mall-kadulla sijaitsi ainakin kaksi muuta arkkitehtoonisesti tärkeätä herttuoiden kartanoa: Schomberg House ja Buckingham House (Buckinghamin ja Chandosin herttuoiden Lontoon asunto), jota ei pidä sekoittaa toiseen saman nimiseen taloon, joka laajennettiin Buckinghamin palatsiksi. Pall Mallilla sijainnut Buckingham House purettiin vuonna 1908 ja tilalle rakennettiin tilat kuninkaallista automobiilikerhoa varten (Royal Automobile Club).
Ensimmäiset julkiset kaasulla toimivat katuvalot sytytettiin Pall Mallilla 28. tammikuuta 1807.
Kuvagalleria

St Jamesin palatsin portti Pall Mall-kadulla Thomas Bowlesin piirroksessa, julkaistu 1763. Näkymä itään päin. Portti näkyy oikealla.
Shakespeare Galleryn rakennus osoitteessa 52 Pall Mall (valmistui 1788, purettiin 1868–1869), kuvassa vuonna 1851.
A Peep at the Gas-lights in Pall Mall, vuonna 1809 julkaistu karikatyyri uusista katuvaloista Pall Mallilla
Travellers Club -kerhon rakennus Pall Mallilla
Royal Automobile Club -kerhon rakennus Pall Mallilla
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Survey of London -projektin esittelysivu (Arkistoitu – Internet Archive) – ja Survey of London -projektin tekstejä kaikista kadun tärkeimmistä rakennuksista sekä kaavioita kadun pohjois- ja eteläpuolista vuonna 1814, ja eteläpuolesta vuonna 1960.
Pall Mall TourUK-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Panorama Pall Mall -kadusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo Pall Mall -kadun herrasmiesten kerhoista 1800-luvulla. (myös valokuvia)
The Institute of Directors' 116 Pall Mall
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pall Mall, London
Käännös suomeksi
Kevään sävel

| Kevään sävel |
| --- | --- |
Tyyli:  laulukilpailu
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  1984 – 1987
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  MTV Oy
Kevään sävel on vuosina 1984–1987 esitetty suomalainen television laulukilpailuohjelma. Sen tuotti MTV Oy. Yhtiö kehitti ohjelman Syksyn sävel -kilpailunsa keväiseksi pariksi ja myös kilpailijaksi Yleisradio Oy:n Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnoille. Vuonna 1987 ohjelman nimenä oli Grand Prix.
Kappaleiden valinta

Kevään sävelessä oli neljä osakilpailua, joista valittiin kolme sävelteosta loppukilpailuun. Niistä raati valitsi kaksi ja yleisö kolmannen postikorttiäänestyksessä. Loppukilpalussa esitettiin siten kaksitoista kilpailukappaletta. Osakilpailut järjestettiin neljän viikon välein kevätkauden aikana ja loppukilpailu pidettiin toukokuussa.
Vuonna 1987 Kevään sävelen nimeksi vaihdettiin Grand Prix ja kilpailuun luotiin kaksi sarjaa, toinen iskelmämusiikille ja toinen rockmusiikille.
Vuoden 1984 Kevään sävelen juonsi Marjatta Leppänen. Seuraavina vuosina ohjelmaa juonsivat Jukka Virtanen ja Hannele Krause.
Kilpailijat ja kilpailukappaleet

Kevään sävelessä tekivät läpimurtonsa muun muassa Bianca Morales, Eila Torvela ja  Caron Barnes. Kevään sävelet eivät jättäneet jälkeensä ikivihreitä musiikkiteoksia. Ensimmäisen kilpailukevään kappaleista ovat parhaiten kestäneet aikaa Lea Lavenin "Taivaan lahja", joka sijoittui kuudenneksi ja Matti Eskon "Lämmin, hellä, pehmoinen", joka jäi toiseksi viimeiseksi. Vuoden 1985 kilpailussa viimeiseksi jäänyt Nisa Sorayan "Anna rakas raju hetki" julkaistiin Suomen ulkopuolella nimellä "Twilight Children" ja Kikka levytti siitä oman versionsa 1989. Timo Tervon "Tule lähemmäksi" jäi sijalle kahdeksan, mutta siitä kehkeytyi hänen suurin menestyskappaleensa. Vuoden 1986 kilpailu toi kansan tietoisuuteen Tauski Peltosen, jonka kilpailukappale "Puistotie" ei kuitenkaan menestynyt.
Osakilpailuihin jääneistä kappaleista mainittakoon Anita Hirvosen "Kesäkissa" (1984) ja Umberto Marcaton "Menneen ajan melodia" (1986).
Kilpailijat ja kilpailukappaleet > Voittajat

| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Säveltäjä | Sanoittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984 | Bianca Morales & FF | Our Party | Reijo Hänninen | Morales ja Hänninen |
| 1985 | Petterssonit | Yli merten, yli vuorten | Ilkka Petterson | Antero Ollikainen |
| 1986 | Robson Tapes | I Painted a Picture | Pauli Ylhäinen | Paul Robson |
| 1987 iskelmä | Frank Robson | One for the Road | Mick Hanian | Frank Robson |
| 1987 rock | Bluesshakers | I'm Shakin' | Ilkka Rantamäki | Ilkka Rantamäki |
Johan Fredrik Adolf Aminoff

Johan Fredrik Adolf Aminoff (14. heinäkuuta 1888 Bromarv – 1. joulukuuta 1954 Bromarv) oli suomalainen kreivi, varatuomari ja Riilahden kartanon omistaja.
Perhe

Aminoffin isä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja äiti Anna Emilia Hagelstam. Aminoffin isoisä oli vapaaherra Fredrik Aminoff.
Aminoff avioitui Hulda Naëma (Ulli) von Bornin kanssa, joka oli vapaaherra Viktor Magnus von Bornin ja Hulda Augusta Berndtsonin tytär.
Ura

Aminoffin isä Johan Fredrik Aminoff menehtyi vuonna 1892. Aminoff peri kreivin arvon ja Riilahden kartanon samana vuonna.
Aminoff aloitti opinnot Helsingissä vuonna 1905. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän sai oikeustieteen tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1915.
Aminoff ylennettiin Turun hovioikeuden auskultantiksi vuonna 1915 ja varatuomariksi vuonna 1917.
Hän osallistui Suomen vapaussotaan vuonna 1918. Aminoff toimi Bromarvin suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuodesta 1918. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi vuonna 1920. Aminoff toimi Uudenmaan suojeluskuntapiirin esikunnan jäsenenä vuodesta 1922.
Aminoff oli Karlskronan kuninkaallisen laivastoseuran kirjeenvaihtajajäsen. Ruotsin kuninkaallisen laivaston Vidar-hävittäjä vieraili Riilahden meritaistelun muistomerkin vuonna 1925. Samaan aikaan Ruotsin kuningas Kustaa V suoritti valtiovierailun Helsinkiin.
Aminoff pystytti toisen Riilahden meritaistelun muistomerkin Riilahden kartanon maille vuonna 1928. Uusi muistomerkki pystytettiin ruotsalaisamiraali Nils Ehrensköldin ja hänen miehistön muistoksi, jotka taistelivat suuren Pohjan sodan aikana Venäjän laivastoa vastaan.
Aminoff toimi Bromarvin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1914 ja kuntakokouksen puheenjohtajana 1915-1920. Aminoff oli Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen.
Hänet valittiin Helsingin metsänhoitolautakunnan puheenjohtajaksi vuonna 1929. Hän oli suomenruotsalaisen maanviljelijäseuran liittohallituksen jäsen.
Aminoff toimi aateliskokouksen puheenjohtajana Helsingin Ritarihuoneella vuosina 1928 ja 1931.
Kunnianosoitukset

Vapaudenristin ritarikunta 4. luokan Vapaudenristi
Vapaudenristin ritarikunta 1. luokan Vapaudenristi
Pohjantähti-ritarikunta ritari
Aminoff sai Vapaudenristin ritarikunnan mitalin, Vapauden ritarikunnan neljännen luokan Vapaudenristin, Suomen puolustusvoimien ansioristin ja ensimmäisen luokan Vapaudenristin. Aminoff sai Ruotsin kuninkaalta Pohjantähden ritarikunnan ritarimerkin.
Koloratuurisopraano

Koloratuurisopraano on taidemusiikissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan hyvin taipuisaa ja liikkuvaa ja usein äänialaltaan korkeaa sopraanoääntä, joka voi olla lyyrinen tai dramaattinen. Koloratuurisopraanorooleja on lähes ainoastaan oopperamusiikissa. Koloratuurisopraanolle sävelletyt aariat ovat usein hyvin virtuoosisia. Tunnetuin näistä on "Yön kuningattaren aaria" Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilusta ja vaikeimpia "Glitter and be Gay" Leonard Bernsteinin operetista Candide.
Koloratuurisopraano on yleensä nuori ja aloittaa ammattilaulajana jo jopa 20-vuotiaana. Iän myötä kirkkaus ja taipuisuus vähenevät.
Tunnettuja koloratuurisopraanoja

June Anderson (s. 1952)
Kristin Chenoweth (s. 1968)
Miliza Korjus (1909–1980)
Lisette Oropesa (s. 1983)
Marjorie (1965–2024)
Krabbe

| Krabbe |
| --- | --- |
 Krabbe-suvun ruotsalaisen ja suomalaisen haarasuvun aatelisvaakuna
Aateloitu:  7. helmikuuta 1779
 Suomen ritarihuone
Introdusoitu:  6. helmikuuta 1818
Numero:  159
 Ruotsin ritarihuone
Introdusoitu:  24. tammikuuta 1789
Numero:  2149
Krabbe on Baltiansaksalaista alkuperää oleva aatelissuku, joka on naturalisoitu, Norjan (aateliin), Tanskan (aateliin ja paronin arvoon), Ruotsin (aateliin ja vapaaherralliseen arvoon), Suomen suuriruhtinaskunnan (aateliin) ja Venäjän keisarikunnan (aateliin)
Suvun merkittäviä henkilöitä > Aateliset

Morten Krabbe oli tanskalainen aatelismies. Hän oli Norjan liittokansleri ja pappi Oslossa vuodesta 1532.
Karl Fredrik Krabbe (1738–1811), suomalainen tuomari ja maaherra
Karl Arvid Krabbe (1779–1835), suomalainen tuomari ja virka- ja valtiopäivämies
Jakob Fredrik Krabbe (1806–1875), suomalainen kenraalimajuri
Nikolai Krabbe (1814–1876), venäläinen amiraali, laivastoministeri 1860–1874
Magnus Arvid Krabbe (1818–1882), suomalainen juristi ja valtiopäivämies, Axel Henning Krabben velipuoli
Axel Henning Krabbe (1823–1865), suomalainen upseeri ja valtiopäivämies, Karl Arvid Krabben poika
Suvun merkittäviä henkilöitä > Suvun muita kuuluisia henkilöitä

Albin Krabbe-Rosqvist (1879–1918), suomalainen näyttelijä
Knud Haraldsen Krabbe (1885–1965), tanskalainen neurologi, jonka mukaan on nimetty Krabben tauti
Jeroen Krabbé (s. 1944), alankomaalainen näyttelijä
Katrin Krabbe (s. 1969), saksalainen pikajuoksija
Oskar Krabbe-Rosqvist (1871–1951), suomalainen näyttelijä ja sanomalehtitoimittaja
Tim Krabbé (s. 1943), alankomaalainen toimittaja ja kirjailija
Suvun vaakunoita

Krabbe af Krageholm nro 21, Jörgen Krabbe, joka esiteltiin vuonna 1664 Tukholman Ritarihuoneella 12. tammikuuta 1676, hänestä tuli paroni Krageholmin linnassa Skånessa. hänen jälkeensä ei perillisiä.
Krabbe of Damsgaard, uradelvaakuna tunnetaan vuodesta 1502.
Morten Krabbe, vaakuna on tunnettu jo 1498 lähtien, vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1690. (alkuperä Jyllanti).
Krabbe-af-Krageholm suvun perhevaakuna.
Krabbe-af-Svaneby Ruotsalainen perhevaakuna, haara on aateloitu 1625, nro. 46 ja suku on lakannut 1700-luvulla.
Krabbe-suvun perhevaakuna, sukuhaara on matrikuloitu Ruotsissa vuonna 1789, nr. 2149, sekä Suomessa 1818 nr. 159, suvun jäseniä on yhä elossa.
HisKi-projekti

HisKi eli Historiakirjat-tietokanta on yksi Suomen Sukututkimusseuran verkkopalveluista, joka on hakutietokanta seurakuntien historiakirjojen eli syntyneiden ja kastettujen, vihittyjen ja kuolleiden ja haudattujen luetteloiden tietoihin. HisKin vaiheet alkavat 1990-luvulta ja nykyinen tietokanta on ollut käytössä vuodesta 1996. Aluksi tietoja tietokantaan tallennettiin sukututkimusseuran 1920–1940-luvuila teettämistä seurakuntien historiakirjojen käsin kirjoitetuista kopioista eli niin kutsutuista mustista kirjoista, mutta nykyään tietokantaa täydennetään suoraan digitoiduista alkuperäisistä kirkonkirjoista erillisen HisKi-tallennusalustan kautta.
Tietokanta

Aikanaan tallennusprojektin ensimmäisessä vaiheessa tallennus pyrittiin ulottamaan koko Suomen osalta vuoteen 1850. Myöhemmin tietokantaa on täydennetty ja osasta seurakuntia tietoja on tallennettu jo 1900-luvun alkupuolelle saakka, mutta useista seurakunnista tietoja on syötetty hajanaisesti. Tietokannassa on haettavana yhteensä yli 11 miljoonaa tietuetta.
HisKin tiedot ovat usein seurausta kolmivaiheisesta kopiointiprosessista, minkä vuoksi tietokannassa esiintyy myös virheitä. Nämä virheet johtuvat patsi pappien aikanaan tekemistä virheellisistä kirjauksista ja mainittujen mustien kirjojen kopiointityöstä, myös tietojen tallennusvaiheessa tapahtuneista virheistä. Tämän vuoksi HisKistä saatuja tietoja tulee tarkastella kriittisesti, käyttää tietokantaa vain apuvälineenä ja varmistaa kaikki tiedot alkuperäisistä lähteistä.
Parhaimmillaan HisKi toimii sukututkimuksen apuvälineenä, jonka avulla voidaan tehdä nopea peruskartoitus tutkittavan perheen kokoonpanosta, selvittää missä päin maata tietyt suku- tai talonnimet esiintyvät, tai etsiä lähteistä kadonnutta henkilöä esimerkiksi naapuriseurakunnista. Sukututkimuksen lisäksi HisKin-tietokantaa on käytetty lähdeaineistona myös muussa tieteellisessä tutkimuksessa, kuten evoluutiobiologi Virpi Lummaan tutkimushankkeessa, jossa tutkittiin isoäitien läsnäolon vaikutusta lastenlasten selviytymisessä lapsuuden infektioita vastaan.
Hakeminen

HisKi on joustava hakutietokanta, sillä hakuun voi valita yhden tai useampia seurakuntia. Laajennettu haku mahdollistaa halutun merkkijonon etsimisen mistä tahansa valitun aineistoryhmän sisältä. Hakuja tehdessä on huomioita vanhojen kirkonkirjojen horjuva ortografia, mikä tarkoittaa sitä, että henkilö- ja paikannimet voivat esiintyä useissa eri kirjoitusasuissa.
HisKissä etunimet on normalisoitu, eli haku löytää nimien eri kirjoitusasut (esim. Heikki, Henrik, Henricus), mutta suku- ja paikannimien osalta normalisointi on puutteellista. Erikoismerkit, kuten katkaisumerkkinä toimiva asteriski (*), auttavat optimoimaan hakutuloksia. HisKi olettaa automaattisesti jokaisen hakusanan loppuvan asteriskiin, joten tarkempiin hakuihin voi käyttää pistettä.
Hakuja HisKissä ei kannata rajata liikaa. Esimerkiksi etsiessä Henrik Anderssonin ja Maria Mattsdotterin lapsia vanhempien nimillä, osa hakutuloksista voi jäädä löytymättä, sillä aina äidin nimeä ei ole kirjattu alkuperäiseen kirkonkirjaan, joten se ei myöskään esiinny HisKissä. Hakuja on suositeltavaa tehdä eri hakuehdoilla.
Aiheesta muualla

Suomen Sukututkimusseura: HisKi
Dallara F2 2024

| Dallara F2 2024 |
| --- | --- |
 Zane Maloney Itävallassa 2024.
Suunnittelija(t):  Luca Pignacca
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Polttoaine:  Elf
Jarrut:  Brembo
Runko:  Hiilikuitu monokokki
Moottori:  Mecachrome V634T 3.4 L
Voimansiirto:  Hewland LFSC-200
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Formula 2 Bahrainin GP 2024
Dallara F2 2024 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, jolla kilpaillaan FIA Formula 2 Championship -sarjassa kaudesta 2024 lähtien. Auto esiteltiin 31. elokuuta 2023 Italian GP:ssä Monzassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dallara F2 2024 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dallara F2 2024
Käännös suomeksi
Maansiirtokone

Maansiirtokone on maanrakennuskone, jota käytetään maarakennustöihin, joissa maata joudutaan siirtämään. Niihin kuuluvat puskutraktorit ja tiehöylät ja niiden lisävarusteita ovat muun muassa kaavinvaunut. Niiden lisävarusteina käytetään myös moniakselisia perävaunuja. Kaivinkoneiden kauhan ohjauksessa käytetään erityisiä kahvoja ja ohjaukseen käytetään elektronisia laitteita, joiden uusimmissa malleissa on kosketusnäytöt. Kaivinkoneiden ohjauksessa käytettävissä laitteissa käytetään 3D-teknikkaa. Kaivinkoneiden kauhoja on usean muotoisia eri käyttötarkoituksiin. Puskutraktoreihin kuuluvia telakuormaajia käytetään suuritöisiin maansiirtotöihin ja ne soveltuvat käytettäviksi vaikeakulkuisissakin paikoissa.
Historia

Kun teitä alettiin päällystää, otettiin käyttöön telaketjulliset maansiirtokoneet. Dieselmoottoreiden keksimisen myötä maansiirtokoneiden kokoa voitiin pienentää.
Airfix

Airfix-malleja vuodelta 1957.
Airfix on englantilainen pienoismallien ja rakennussarjojen valmistaja. Yhtiön perusti vuonna 1939 unkarilainen liikemies Nicholas Kove. Yhtiö valmisti aluksi kumileluja. Airfixin varsinainen menestystarina alkoi vasta vuonna 1948, kun yhtiötä pyydettiin valmistamaan pienoismalli Ferguson-traktorista. Mallista tuli erittäin suosittu, ja yhtiö ryhtyi suunnittelemaan yhä uusia pienoismalleja. Airfix on myös tunnettu muovisista sotilasfiguureista.
Airfix on kenties tunnetuin valmistamistaan lentokoneiden pienoismalleista. Airfixin ensimmäinen lentokonemalli julkaistiin 1953. Kyseessä oli Supermarine Spitfire Mk. 1 mittakaavassa 1/72.
Airfix kasvoi voimakkaasti 1960- ja 1970-luvuilla, kun pienoismallien harrastuksesta tuli suosittua. Yhtiö laajensi valikoimaansa, ja valmisti jonkin aikaa jopa pienoisrautateitä ja ura-autoja. Ala alkoi kuitenkin kärsiä ongelmista 1980-luvulla, kun muun muassa videopelit tulivat markkinoille. Pienoismallien kokoamisessa käytettäviä liimoja ja maaleja valmistava Humbrol Ltd osti Airfixin vuonna 1986. Humbrol ajautui konkurssiin 31. elokuuta 2006, ja 10. marraskuuta 2006 englantilainen pienoisrautateitä valmistava Hornby Railways ilmoitti ostavansa Humbrolin ja Airfixin.
Tristan-sointu

Tristan ja Isolde -oopperan ensitahdit, joissa esiintyy Tristan-sointu.
Tristan-sointu on nuottien F, H, Dis ja Gis muodostama sointu tai laajemmin mikä tahansa sointu, joka muodostuu samoista intervalleista. Soinnun nimi tulee Richard Wagnerin Tristan ja Isolde-oopperasta, jonka ensimmäinen sointu Tristan-sointu on. Se esiintyy myös alkusoiton tahdeissa 6, 10 ja 12, useita kertoja myöhemmin oopperan kuluessa ja myös viimeisen näytöksen alussa. Vaikka sointu on esiintynyt aikaisemmin muun muassa Guillaume de Machautin, Carlo Gesualdon, Johann Sebastian Bachin ja Ludwig van Beethovenin teoksissa, Wagner korosti soinnun merkitystä kirjoittamalla sille pitkän aika-arvon ja antamalla soinnun purkautua kromaattisesti. Tristan-soinnun käyttöä on pidetty isona askeleena perinteisestä tonaliteetista kohti atonaalista musiikkia.[lähde? ]
Fuldan sinfoniaorkesteri, johtaa Simon Schindler
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
SpaceX Crew-2

| SpaceX Crew-2 |
| --- | --- |

Lennon tilastotiedot
Avaruusaluksen nimi:  Crew Dragon Endeavour
Kantoraketti:  Falcon 9 B5
SpaceX Crew-2 oli SpaceX:n miehitetty avaruuslento ISS:lle. Laukaisu oli aikataulutettu vuoden 2021 toiselle neljännekselle. Lento kuuluu NASAn Commercial Crew Program -ohjelmaan. Aluksena oli Crew Dragon Endeavour ja kantorakettina Falcon 9 B5.
Miehistö

Shane Kimbrough, NASA, Komentaja, Retkikunta 65 ja 66
Megan McArthur, NASA, Lentäjä, Retkikunta  65 ja 66
Akihiko Hoshide, JAXA, Tehtäväspesialisti, Retkikunta  65 ja 66
Thomas Pesquet, ESA, Tehtäväspesialisti, Retkikunta  65 ja 66
Aiheesta muualla

SpaceX:n Dragon- ja Dragon 2 -lennot()
| --- | --- |
Testilennot:   Dragon test flight  COTS-1  COTS-2  Pad Abort Test  Demo-1  In-Flight Abort Test  Demo-2 
ISS-logistiikka:   CRS-1  CRS-2  CRS-3  CRS-4  CRS-5  CRS-6  CRS-7†  CRS-8  CRS-9  CRS-10  CRS-11  CRS-12  CRS-13  CRS-14  CRS-15  CRS-16  CRS-17  CRS-18  CRS-19  CRS-20  CRS-21  CRS-22  CRS-23  CRS-24  CRS-25  CRS-26  CRS-27  CRS-28  CRS-29  CRS-30  CRS-31 
Miehitetyt lennot:   Demo-2  Crew-1  Crew-2  Inspiration4  Crew-3  Axiom-1  Crew-4  Crew-5  Crew-6  Axiom-2  Crew-7  Axiom-3  Crew-8  Polaris Dawn  Crew-9  Fram2 
Katso myös:   Falcon 9  Falcon 9:n laukaisut  COTS  CRS  Dragon  Dragon 2  Commercial Crew Development  Commercial Crew Program 
Kesken olevat lennot on lihavoitu • kursivoituja lentoja ei ole lennetty • †-merkki tarkoittaa epäonnistunutta laukaisua
Balduin III

Balduin III:n kruunaus 1200-luvun käsikirjoituksessa
Balduin III (engl. Baldwin III, ransk. Baudouin III); (1129 – 10. helmikuuta 1163 Beirut, Jerusalemin kuningaskunta) oli Jerusalemin kuningaskunnan kuningas vuosina 1143–1163 sekä sotilasjohtaja.