stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hagi (1944)
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 16. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Britannialle.
Vicente Zeballos

| Vicente Zeballos |
| --- | --- |

Perun pääministeri
 30. syyskuuta 2019 – 15. heinäkuuta 2020  
Presidentti:  Martín Vizcarra
Edeltäjä:  Salvador del Solar
Seuraaja:  Pedro Cateriano
Henkilötiedot
Syntynyt: 1963
Vicente Zeballos (s. 1963) on perulainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2019–2020. Pääministerikautensa jälkeen hänestä tuli Perun edustaja Amerikan valtioiden järjestössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vicente Zeballos Wikimedia Commonsissa
Uusi valtakunta

Esidynastinen Egypti
Protodynastinen kausi
Dynastinen Egypti
Thiniittikausi
Vanha valtakunta
Ensimmäinen välikausi
Keskivaltakunta
Toinen välikausi
Uusi valtakunta
Kolmas välikausi
Nubialaisdynastia
Egyptin myöhäiskausi
Persian kausi
Ptolemaiosten hallitsijasuku
Egyptin dynastiat
Egyptin faaraot
Osa artikkelisarjaa
Tutankhamonin kuolinnaamio.
Uudella valtakunnalla tarkoitetaan historioitsija Manethon (270 eaa.) laatimassa luokittelussa muinaisen Egyptin 18.–20. dynastioiden hallitusaikaa vuosina 1550–1069 eaa. Faaraoiden Egyptin uusi valtakunta oli värikästä aikaa, jota luonnehtivat ulkomaankauppa, valloitusretket ja diplomatia ulkomaiden kanssa, papiston vallantavoittelu ja vastareaktiot niihin, sekä lopussa taantuminen heikkojen faaraoiden takia.
Uuden valtakunnan historia

Uuden valtakunnan katsotaan yleisesti alkaneen egyptiläisten karkotettua aasialaisperäiset hyksot Ala-Egyptistä ja faarao Ahmosen perustettua 18. dynastian (n. 1550 eaa.). Uusi valtakunta päättyi 20. dynastian faarao Ramses XI:n kuoltua (n. 1069 eaa.). Kuuluisimpia Uuden valtakunnan aikaisia faaraoita olivat muun muassa Ramses II, Akhenaten ja Tutankhamon.
Uuden valtakunnan aika oli muinaisen Egyptin kukoistuksen aikaa. Nubia ja Siinain alue oli Egyptin hallinnassa ja ne maksoivat veroa faaraolle. Näiltä alueilta louhittiin myös paljon jalokiviä, metalleja sekä kultaa, jotka rikastuttivat temppeleiden aarrekammioita. Myös kaupankäynti ympärysvaltojen kanssa kasvoi huomattavasti. Amonin papisto alkoi uhmata faaraon valtaa, jota vastaan Akhenaten yritti taistella uskonnollisella ja poliittisella vallankumouksellaan.
Akhenaten aloitti lyhyen niin sanotun Amarna-kauden, jolloin faarao määräsi kansan palvomaan ainoata Aten-jumalaa. Lopulta tämä suututti Amonin papit siinä määrin, että papisto nosti oman suosikkinsa kenraali Horemhebin valtaistuimelle.
Horemhebin jälkeen valtaan nousi Ramses I, joka perusti Egyptin 19. dynastian. Tämän dynastian faaraoista huomattavin oli Ramses II. Vasta hän onnistui rajoittamaan papiston valtaa. 19. dynastia päätyi kuitenkin sisäisiin valtataisteluihin.
Rakennustaito oli tässä vaiheessa Egyptin historiaa jo varsin pitkälle kehittynyttä, noudattaen kuitenkin edelleen vanhoja tyylisuuntauksia. Uuden valtakunnan aikana rakennettiin lukuisia temppeleitä ja pyhäkköjä ympäri maata. Myös vanhoja rakennuksia entisöitiin ja kunnostettiin. Kuninkaallisten hautojen rakentamisessa otettiin käyttöön uusi käytäntö. Faaraot haudattiin Kuninkaiden laaksoon kaivettuihin käytävämäisiin hautoihin, jotka täytettiin runsailla määrillä hautakalustoa.
Kauden lopulla pohjoisesta saapuneet merikansat uhkasivat maata, mutta Egypti torjui heidän hyökkäyksensä. Faaraon valta alkoi kuitenkin luhistua 20. dynastian aikana muun muassa maakuntien keskisen valtataistelun takia. Tähän aikaan sijoittuu myös hyvin dokumentoitu tapahtuma, jossa eräs Ramses III:n vaimoista suunnittelee ja toteuttaa yhdessä poikansa kanssa Ramseksen murhan. Ramses III:n murhan jälkeen maata hallitsi useita heikkoja ja lyhytaikaisia faaraoita, joiden kausilla Egypti oli sekasorron vallassa. Näihin aikoihin sijoittuu myös historian ensimmäinen dokumentoitu lakko. 20. dynastian aikana ja jälkeen Egypti hajosi useisiin osiin, joita hallitsivat eri kuninkaat ja papistot.
Giuseppe Coluccio

Giuseppe Coluccio (s. 12. huhtikuuta 1966) on italialaisen rikollisjärjestön ’Ndranghetan jäsen. Hän oli etsintäkuulutettuna vuodesta 2005, ja hänet saatiin kiinni 7. elokuuta 2008 Torontossa Kanadassa.
Elämäkerta

Coluccio oli vielä lapsi, kun hänen isänsä surmattiin 'Ndrangheta-klaanien välisessä sukuriidassa. Hänet pidätettiin ensimmäisen kerran 1991, ja syynä olivat huumekauppa ja laiton kauppaaminen.
Karkulainen

Vuodesta 2005 Coluccio oli ollut karkulaisena saatuaan syytteet huumekaupasta. Samassa yhteydessä Italian poliisi pidätti 30 henkilöä (Operaatio Nostromo), joihin kuului myös Giuseppen veli Salvatore Coluccio.
7. elokuuta 2008 Coluccio pidettiin kauppakeskuksen pihalla Ontarion Markhamissa, joka sijaitsee Toronton pohjoispuolella.
Yhteydet muihin rikollisryhmiin

Coluccion pidätys oli osa Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Italiassa tehtyä isompaa operaatiota, joka tunnettiin myös nimellä Operaatio Solare. Tarkoituksena oli saada kuriin huomattava määrä huumeiden tuontia Kolumbiasta Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan. Operaatiossa otettiin kiinni 200 henkilöä syyskuussa 2008. Joukossa oli kuusitoista henkilöä Aquiona-Coluccio-klaanista. Heidät tunnistettiin ja pidätettiin New Yorkissa ja Calabriassa.
Hagi

| Hagi (萩市) |
| --- | --- |
 Hagin vanhaakaupunkia
 lippu:  Symboli
 Hagin sijainti Yamaguchin prefektuurissa
 Hagi
 Koordinaatit: 34°24′29″N, 131°23′57″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Yamaguchin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  698,31 km²
Väkiluku (11/2019):  46 521
 – Väestötiheys:  66,6 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninsypressi ja mänty
 – Kukka:  Kamelia ja pensasapila
 – Hedelmä:  Citrus natsudaidai
 – Eläin:  Kiiltomato
 
 https://www.city.hagi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hagi (jap. 萩市, Hagi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin pohjoisosassa ja rajautuu idässä Shimanen prefektuuriin. Pääosa kaupungin alueesta on metsäistä vuoristoa; sen keskusta on rakentunut Abujoen suiston pienikokoiselle tasankoalueelle. Kaupunkiin kuuluvat lähellä rannikkoa sijaitseva kuuden tuliperäisen saaren ryhmä ja kauempana, noin 40 kilometrin päässä rannikosta sijaitseva Mishiman saari. Neljä saarista on asuttuja. Hagissa on 46 521 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 698,31 neliökilometriä.
1600-luvun alussa Mōri-klaanin daimio Mōri Terumoto perusti Hagiin linnan, minkä jälkeen se kehittyi linnanaluskaupunkina sekä Nagaton ja Suōn provinssien pääkaupunkina. Edo-kauden lopulla siellä oli jo yli 30 000 asukasta. Kaupungista oli kotoisin huomattavan monta bakumatsun ja Meiji-restauraation ajan merkkihenkilöä, kuten Yoshida Shōin, Itō Hirobumi, Kido Takayoshi ja Takasugi Shinsaku. Monet heidän entisistä asuintaloistaan ovat säilyneet. Sen jälkeen kun alueen pääkaupunki siirrettiin Yamaguchiin vuonna 1863, Hagi on vähitellen taantunut: kaupunkiin ei ole juuri syntynyt teollisuutta eikä sen väkiluku ole kasvanut. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Hagille myönnettiin vuonna 1932. Se on laajentunut suurten kuntaliitosten myötä vuonna 1955 ja viimeksi vuonna 2005, kun siihen liitettiin kaksi ympäristön maaseutukaupunkia (Susa ja Tamagawa) ja neljä kyläkuntaa (Asahi, Fukue, Kawakami ja Mutsumi).
Tärkeitä elinkeinoja ovat turismi, kalastus ja kalatuotteiden valmistus sekä Hagi-keramiikan tuotanto. Maa- ja metsätaloudella on suhteellisen suuri painoarvo. Aiemmin Hagi on tunnettu etenkin natsumikan-mandariinien (Citrus natsudaidai) viljelystä. Kaupungissa on lukuisia historiallisia nähtävyyksiä, kuten poikkeuksellisen hyvin säilynyt Hagin vanhakaupunki samurai- ja kauppiastaloineen, Hagin linnan rauniot, Shōkan kyläkoulu ja Meirinkan-koulu sekä Tōkō-jin temppeli. Vuonna 2015 osa kaupungin historiallisista muistomerkeistä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”Meiji-kauden Japanin teollisen vallankumouksen sijaintipaikat: rauta ja teräs, laivanrakennus ja kivihiili”. Hagi tunnetaan myös kauniista luonnonalueistaan, joista osa kuuluu Kitanagaton rannikon puolikansallispuistoon. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja.
Kuvia

Hagin keskusta ilmakuvassa vuonna 1976
Hagin linnan vallihautaa, Shizukivuori
Historiallinen koulu Meirinkan
Shōin-jinjan torii-portti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hagi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Graspop Metal Meeting

In Flames esiintymässä vuoden 2008 Graspop Metal Meetingissä.
Graspop Metal Meeting on metallimusiikkifestivaali Desselissä, Belgiassa, missä se on järjestetty aina vuodesta 1996 asti. Tapahtuma on kolmipäiväinen ja ajoittuu kesäkuun viimeiselle viikolle. Festivaalialueen pienestä koosta huolimatta festivaali vetää paljon kansainvälisiä katsojia. Kävijämäärä on ollut viime vuosina 75 000–80 000. Tapahtuma ei ollut alun perin metallimusiikkiin keskittynyt vaan hyvin paikallinen popfestivaali. Graspop on kasvanut kahdessa vuosikymmenessä merkittäväksi ja kansainvälisesti tunnetuksi metallimusiikkitapahtumaksi Euroopassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Graspop Metal Meeting Wikimedia Commonsissa
Graspop Metal Meetingin verkkosivut (hollanniksi, ranskaksi, englanniksi)
Hakosilta

Hakosilta on Hollolan eteläinen kylä Herralan lähellä, josta alkaa Lahden oikorata Hakosillan vaihteen kohdalta. Hollolaan suunniteltu Nostavan logistiikkakeskus sijaitsisi perustetuksi tultuaan Hakosillan alueella.
Hakosillan poikki kulkevat Lahden oikorata ja samalla Riihimäki–Lahti-rata, jossa ne yhtyvät Lahden rautatieasemalle vievään rataosuuteen. Hakosilta on maaseutumaista aluetta ja kylän palvelut ovat keskittyneet Herralaan ja Nostavaan.
Nähtävyyksiä > Jokikumpu

Alueella on Jokikumpu-niminen matkailupaikka, jossa on lampia. Piehenköllä ja kosteahkolla metsäisellä alueella on havaittu jopa yli 20 lintulajia.
Nähtävyyksiä > Hiljaisuuden huone

Jokikummusta länteenpäin johtavan hiekkapäällysteisen tien pohjoispuolella mäellä on yksityinen puurakenteinen kappelia muistuttava Hiljaisuuden huone Koskimyllyntie 300:ssa. Hiljaisuuden huone on satunnaisesti auki ja siellä yleensä yhteislauletaan virsiä. Hiljaisuuden huoneen vihki käyttöön 2006 Jukka Kuoppamäki, mutta se ei ole Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnan kirkkorakennus.
Koskimyllyntie johtaa kantatie 54:ään.
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta • Hankaa • Hedelmätarha • Heinlammi • Herrala • Hälvälä • Kalliola • Kirkonkylä • Kukkila • Kukonkoivu • Laitiala • Länsi-Hollola • Messilä • Miekkiö • Noitala • Okeroinen • Paimela • Pyhäniemi • Sairakkala • Salpakangas • Sarva • Tennilä • Tiirismaa • Uskila • |Vaania • Vanhatalo • Vesala • Vesikansa
Luonto:  Hahmajärvi • Hammonjoki • Iso-Tiilijärvi • Keski-Tiilijärvi • Kiikunlähde • Kintterönsuon aarnimetsä • Kivijärvi • Kotajärvi • Kutajärvi • Kutajärven alue • Laasonpohja • Pirunpesä • Pähkinäkukkula • Riihikallio-Pilkanmäki • Sairakkalanjärvi • Tiirismaan luonnonsuojelualue • Työtjärvi • Vesijärvi • Vähä-Tiilijärvi
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo • Hiljaisuuden huone • Hollo ja Martta • Hollolan Hirvi • Hollolan keskiaikainen kivikirkko • Hollolan keskiaikatapahtuma • Hollolan kotiseutumuseo • Hollolan kunnantupa • Hälvälän ampumarata • Kapatuosia • Laitialan kartano • Linnamäki • Messilän kartano • Pyhäniemen kartano
Liikenne:  Herralan rautatieasema • Hollolan lentokenttä • valtatie 12 • kantatie 54 • seututie 296 • yhdystie 2955 • yhdystie 2956 • yhdystie 3173 • Launeen tie
Muuta:  Camping Messilä • Hollolan kunnanvaltuusto • Hollolan lukio • Hollolan seurakunta • Hollolan Sanomat • Hollolan Seutu • Hollolan vaakuna
Varsankielet

| Varsankielet |
| --- | --- |
 Varsankieli (Pentaglottis sempervirens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Varsankielet Pentaglottis  Tausch
Katso myös
   Varsankielet Wikispeciesissä   Varsankielet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Varsankielet (Pentaglottis) on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu vain yksi laji: varsankieli (Pentaglottis sempervirens).
Varsankielet ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, joiden varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja voivat kasvaa lähes metrin korkuisiksi. Lehdet ovat kapeanpuikeita, suippokärkisiä ja hammaslaitaisia. Alimmat lehdet ovat ruodillisia ja ylemmät ruodittomia. Varsankielien kukintona on perällisistä kukista muodostuva viuhko. Kukkien verhiöt ovat viisiliuskaisia ja liuskat ovat kapeita. Teriöt ovat puolestaan sinisiä. Heteet ovat keskenään yhtä pitkiä, ja emit yksiluottisia. Hedelmänä on lohkohedelmä.
Göran Zachrisson

Göran Zachrisson vuonna 2013.
Göran Zachrisson (14. toukokuuta 1938 – 11. elokuuta 2021) oli ruotsalainen golf- ja urheilutoimittaja ja televisiokommentaattori Tukholmasta. Zachrisson tunnettiin golftaidoistaan ​​ja selkeästä raportointityylistään.
Vuosina 1964–1967 Zachrisson oli Svensk Golf -lehden päätoimittaja . Vuodesta 1966 lähtien hän on kommentoinut The Open Championshipin ja monien muiden golf -turnausten TV -lähetyksiä.  Viasat palkkasi hänet 1990 -luvun alussa ja on sen jälkeen ollut golfkommentaattori sen kanavilla, mukaan lukien Viasat Sport -kanavat. Hän kirjoitti myös golfista monille aikakauslehdille, kuten Svensk Golf , Golf-Store Magazine ja Golf Digest. Myöhempinä vuosina hän oli myös purjehdustapahtumien kommentaattori.
Zachrisson oli jäsenenä Djursholmin golfklubilla , jossa hän toimi pankkikomitean puheenjohtajana, ja vuodesta 1992 lähtien maailman arvostetuimman golfklubin , The Royal and Ancient Golf Club of St Andrewsin jäsen . Zachrisson oli myös Sand GC: n , Stockholms GK: n , Svartingen , Royal Liverpool GC: n ja Charlton G&CC: n jäsen.
Kesäpuheessaan 18. heinäkuuta 2007 Zachrisson mainitsi muun muassa, että hänen poikansa Jonas soitti ruotsalaisessa synthpop -yhtyeessä NASA . Hän kirjoitti myös kirjan luisteluista kiertoluistelua varten.
Maaliskuussa 2012 Göran Zachrisson haastatteli  Ruotsin jalkapallojoukkueen kapteenia Zlatan Ibrahimovićiä. Zlatan Exklusivt (Zlatan Exclusive) -haastattelun näki yli kaksi miljoonaa katsojaa ruotsalaisessa televisiossa.
Zachrisson kuoli 83 -vuotiaana elokuussa 2021 lyhyen syöpätaistelun jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Göran Zachrisson Wikimedia Commonsissa
Hallman

Hallman on muun muassa seuraavien sukunimi:
Birger Hallman (1851–1936), suomalainen kauppaneuvos
Kai Hallman (1915–1976), suomalainen kauppaneuvos, Lauri Hallmanin poika
Lauri Hallman (1883–1963), suomalainen kauppaneuvos, Birger Hallmanin poika
Niilo Hallman (1916–2011), suomalainen lastenlääkäri, professori, Lauri Hallmanin poika
Mikko Hallman (s. 1945), suomalainen lastenlääkäri, Äyräpää-palkittu
Per Olof Hallman (1869–1941), ruotsalainen arkkitehti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
HMS Vanguard (1787)

| HMS Vanguard |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Kölinlasku:  16. lokakuuta 1782
Laskettu vesille:  6. maaliskuuta 1787
Palveluskäyttöön:  22. kesäkuuta 1790
Loppuvaihe:  romutettu 1821
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 644 bm
Pituus:  51 m
Leveys:  14,2 m
Syväys:  6,0 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  tykkikansi: 28 x 32 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 28 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 14 x 9 naulan tykkiä etukansi: 4 x 9 naulan tykkiä
HMS Vanguard oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 9. joulukuuta 1779 Deptfordin telakalta, jossa köli laskettiin 16. lokakuuta 1782. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1787, koska maa ei ollut sodassa annettiin rakennusajan venyä. Aluksen rakentamis- ja varustelukustannukset olivat yhteensä 39 116 puntaa 12 shillinkiä ja 10 pennyä, josta 33 066 puntaa kului runkoon, mastoihin ja telakointiin. Loput 6 050 puntaa käytettiin takilointiin ja varustamiseen.
Aluksen valmistamiseen käytettiin noin 4 318 kuutiometriä puuta, mistä noin 92 prosenttia oli tammea. Aluksen aseistuksena oli alakannella 28 kappaletta lyhyitä 32 naulan karronadeja, yläkannella 28 kappaletta pitkiä 18 naulan tykkejä, puoli- ja etukansilla kahdeksantoista pitkää yhdeksän naulan tykkiä. Aluksen täyslaidallinen oli 781 naulaa rautaa.
Valmistuttua reserviin

Vesillelaskun jälkeen alus siirrettiin 16. maaliskuuta alavirtaan Woolwichiin, jossa se neljä päivää myöhemmin telakoitiin kuparoitavaksi ja valmisteltavaksi Portsmouthiin siirtoa varten. Kuparoinnin kustannukset olivat 1331 puntaa. Alus laskettiin uudelleen vesille 4. huhtikuuta, johon mennessä oli käytetty lisävaroja 854 puntaa erilaisiin hankintoihin.
Alus lähti merelle 11. toukokuuta ja se saapui 31. toukokuuta Portsmouthiin, jossa se asetettiin reserviin aina vuoteen 1790 saakka.
Ensimmäisen kerran palveluksessa

Telakalle Vanguard siirrettiin 14. kesäkuuta 1790, jolloin aluksen pohjan kuparointi tarkastettiin ja tehtiin tarpeelliset korjaukset. Alus varustettiin palvelukseen siirtoa varten, johon käytettiin varoja 4339 puntaa. Se astui 22. kesäkuuta ensimmäisen kerran palvelukseen päällikkönään Sir Andrew Hammond. Alus oli palveluksessa, kunnes sen päällikkö poisti sen palveluksesta siirtyessään HMS Bedfordille. Se oli Portsmouthissa reservissä seuraavat kahdeksantoista kuukautta.
Napoleonin sodat

Sodan puhjetessa edelleen Walkerin päällikkyydessä oleva Vanguard määrättiin toukokuussa 1803 Länsi-Intiaan. Perille saavuttuaan alus purjehti yhdessä HMS Cumberlandin kanssa San Domingon edustalla valvoen Cap Françoisin sataman saartoa.
Aluksen tähystäjä havaitsi 30. kesäkuuta Ranskan laivaston 40-tykkisen fregatin Creolen matkalla St. Nicholas Moleen. Alus yhdessä Cumberlandin kanssa aloittivat takaa-ajon estääkseen ranskalaisaluksen pääsyn Tortugan saaristoon. Ranskalaiskapteeni J. LeBastard antautui muutaman laukauksen jälkeen. Valtausmiehistöjen noustessa alukseen todettiin ranskalaisaluksen miehistössä ja sen mukana olleiden 500 sotilaan kärsivän keltakuumeesta, mikä selvitti heikon taistelutahdon. Laivasto lunasti vallatun aluksen, mutta se upposi matkalla Englantiin.
Vanguard, HMS Bellerophon, HMS Theseus, HMS Aeolus ja HMS Tartar ajoivat 25. heinäkuuta takaa Ranskan laivaston fregattia Dusquesneä. Takaa-ajajat valtasivat aluksen pienen taistelun jälkeen, jolloin yksi mies sai surmansa ja toinen haavoittui Vanguardilla. Alus valtasi 4. syyskuuta Papillonin St. Marcin edustalla.
Joulukuussa alus määrättiin liittymään John Blighin osastoon saartamaan San Domingoa. Sen puuttuminen ei kuitenkaan estänyt Blighin toimia ja aluksen siirto tuli tarpeettomaksi saaren valtauksen jälkeen.
Alus palasi Länsi-Intian saaristosta Britteinsaarille ja se poistettiin 1. marraskuuta 1805 palveluksesta Plymouthissa. Alus oli huollettavana ja sen päätyttyä alus palautettiin palvelukseen 16. helmikuuta 1807 päällikkönään Alexander Frazer. Alus määrättiin amiraali James Gambierin Kööpenhaminaan lähtevään laivastoon, jota koottiin Yarmouthin redillä heinäkuussa. Alus saapui 1. elokuuta laivaston mukana Gothenburgiin, mistä se lähti Ison Beltin valvontaan määrätyn osaston mukana merelle. Koko laivasto siirtyi 1. syyskuuta Kööpenhaminan edustalle vaatien Tanskan ja sen laivaston antautumista. Taistelu päättyi 7. syyskuuta ja Tanskan laivasto vallattiin. Alus poistui laivaston mukana 21. lokakuuta Kööpenhaminasta purjehtien Kattegatin kautta Yarmouthiin, jonne alus jäi muiden jatkaessa Downsiin.
Alus palasi Kööpenhaminaan, missä se täydensi varastojaan 22. toukokuuta 1808. Ruotsi ja Tanska olivat liitossa Britannian kanssa, mutta Ranskan kanssa liittoutuneen Venäjän laivasto aiheutti uhan Itämeren kaupalle. Alus liitettiin osaksi vara-amiraali Sir James Saumarezin laivastoa tehtävänään kauppamerenkulun turvaaminen Itämerellä. Laivastoon kuului 12 linja-laivaa, viisi fregattia ja lukuisia pienempiä aluksia.
Laivasto lähti merelle mukanaan 200 kuljetusalusta, joihin oli kuormattu kenraali Sir John Mooren 4 000 miestä. Mooren joukot kuitenkin palasivat pian takaisin. Vanguardiin törmäsi 29. toukokuuta amerikkalainen kauppa-alus aiheuttaen lieviä vaurioita. Alus siirtyi 23. kesäkuuta laivaston mukana Kööpenhaminasta Helsingborgiin, jossa se ankkuroitui 7. heinäkuuta.
Palveluksen loppuaika

Itämereltä palattuaan aluksen päällikkö poisti aluksensa palveluksesta 14. joulukuuta 1808. Alus palasi palvelukseen 27. tammikuuta 1809 päällikkönään H. R. Gilyn, joka poisti aluksen palveluksesta 15. marraskuuta 1811 Plymouthissa.
Vanguard oli sijoitettuna reserviin ja se oli ankkuroituna Hamoazessa aina vuoteen 1814, jolloin se määrättiin vastaanottoalukseksi. Sodan Ranskaa vastaan loputtua 1815 alus muutettiin ruutiproomuksi. Alus romutettiin 1821.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Vanguard (1787) Wikimedia Commonsissa
Arrogant-luokan linjalaivat
| --- | --- |
1758 tilatut:  HMS Cornwall - HMS Arrogant
Edgar-luokka:  HMS Edgar - HMS Goliath - HMS Vanguard - HMS Excellent - HMS Saturn - HMS Elephant - HMS Illustrious - HMS Bellerophon - HMS Zealous - HMS Audacious
Varsankieli

| Varsankieli |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit
Suku::  Varsankielet Pentaglottis  Tausch
Laji::  sempervirens
Kaksiosainen nimi
 Pentaglottis sempervirens  (L.) L.H.Bailey (1949) 
Synonyymit
 Anchusa sempervirens L. (alkuperäinen nimi)  Pentaglottis sempervirens (L.) Tausch ex L.H.Bailey 
Katso myös
   Varsankieli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varsankieli (Pentaglottis sempervirens) on lemmikkikasvilaji, joka on varsankielten ainoa laji. Alun perin se on kuvattu rastien (Anchusa) sukuun. Kasvi on monivuotinen karkeakarvainen ruoho ja kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Tyvilehdet ovat 10–20 cm pitkiä, pitkäruotisia, suikeita ja suippokärkisiä, varsilehdet ovat pienempiä. Viuhkokukinnot kasvavat pitkien lehtihankaisten perien päihin ja yhdessä viuhkossa on viidestä viiteentoista kukkaa, joiden teriöt ovat kirkkaansinisiä ja lähes yhden senttimetrin levyisiä. Varsankieli esiintyy alkuperäisenä Länsi-Euroopassa: Ranskassa, Belgiassa, Espanjassa ja Portugalissa sekä tulokkaana joissain muissa Euroopan maissa. Sitä voidaan viljellä koristekasvina.
Guernseyn piirikunta

Guernseyn piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus ja suurin kaupunki on Cambridge. Sen väkiluku oli 40 792 vuonna 2000. Se on nimetty Guernseyn mukaan.
Maantiede

Guernseyn naapuripiirikuntia ovat Tuscarawas pohjoisessa, Harrison koillisessa, Belmont idässä, Noble etelässä, Muskingum lännessä ja Coshocton luoteiskulmassa.
Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 40 087 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 96,0%, mustiin (1,7%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,3%).
Kotitalouden mediaanitulo on 38 179 ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,1% väestöstä vuosina 2007–2011.
Guernsey County Courthouse, Guernseyn piirikunta