stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Experiment with MultiMuon Array
Koelaitteisto

EMMA-kokeen koelaitteisto sijaitsee kaivoksessa maan alla, jolloin koelaitteiston yllä oleva paksu kalliokerros suodattaa ilmasuihkun kaikki muut varatut hiukkaset paitsi korkeaenergiset myonit. Myonilla onkin oltava vähintään 45 GeV:n energia tullakseen havaituksi maan alla EMMA-kokeen laitteistolla.
Koeasema koostuu erillisistä ilmaisinyksiköistä, joihin sijoitetaan lankailmaisimia, limited streamer tube -tyyppisiä ilmaisimia sekä tuikeilmaisimia Osa yksiköistä on asennettu paikoilleen ja joillakin voidaan jo tehdä mittauksia. 75 metrin syvyydelle sijoitetaan yhdeksän ilmaisinykköä T-kirjaimen muotoiseen kuvioon. Yhden ilmaisinyksikön pinta-ala on noin 15 m² ja kokeen kokonaisilmaisinpinta-ala tulee olemaan noin 130 m². Lisäksi suunnitteilla on rakentaa ilmaisinkokonaisuuteen pari ilmaisinyksikköä lisää ja sijoittaa ne eri kaivoskäytävällä noin 30 metriä yllä mainittua syvyyttä korkeammalle.
EMMA:n käytössä olevat lankailmaisimet olivat aiemmin LEP-kokeen DELPHI-koeaseman käytössä CERNissä. Lankailmaisimissa käytetään argonista ja hiilidioksidista koostettua kaasuseosta. Niiden paikkaresoluutio on noin 1 cm² ja myonin havaitsemistehokkuus 90–95 %. Tuikeilmaisimet sen sijaan on rakennettu juuri EMMA-koetta varten ja niiden tehtävänä on mitata hiukkasen tarkka saapumisajankohta muutaman nanosekunnin tarkkuudella parantaen lankakammioiden mittaustuloksia, sillä lankakammiot ovat suhteellisen hitaita ajanmittauksessa. Hiilidioksidikäyttöiset limited streamer tube -tyyppiset ilmaisimet ovat peräisin kosmisia hiukkasia tutkineesta Kaskade-Grande-kokeesta ja lankailmaisimien tapaan niilläkin hyvä paikkaresoluutio.
Laitteistolla on mahdollista määritellä suihkun keskikohta paremmalla kuin kuuden metrin tarkkuudella.
Rahoitus

EMMA-koetta ovat rahoittaneet Euroopan aluekehitysrahasto ja Suomen akatemia.
Aiheesta muualla

EMMA-kokeen kotisivut
Yksi EMMA-kokeen mittausasemista 75 metrin syvyydessä Pyhäsalmen kaivoksessa.
Skeletá

| Skeletá Ghost |
| --- | --- | --- |
Studioalbumin Skeletá kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. huhtikuuta 2025
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 46.43
 Levy-yhtiö: Loma Vista
Ghostin muut julkaisut
| Rite Here Rite Now (Original Motion Picture Soundtrack) 2024 | Skeletá 2025 |   |
Singlet albumilta Skeletá
 ”Satanized” Julkaistu: 5. maaliskuuta 2025
Skeletá on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin kuudes studioalbumi, joka julkaistaan 25. huhtikuuta 2025 Loma Vistan kautta. Albumilta on julkaistu singlenä kappale "Satanized", jonka musiikkivideolla esiteltiin yhtyeen "uusi" keulahahmo Papa V Perpetua.
Kappaleet

Peacefield – 5.40
Lachryma – 4.36
Satanized – 3.56
Guiding Lights – 3.24
De Profundis Borealis – 4.32
Cenotaph – 4.17
Missilia Amori – 4.31
Marks of the Evil One – 4.15
Umbra – 5.31
Excelsis – 6.01
Aiheesta muualla

Albumi Skeletá Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Ghost |
| --- | --- |
 Cardinal Copia  Nameless Ghouls   Papa Emeritus  Papa Emeritus II  Papa Emeritus III 
Studioalbumit:  Opus Eponymous  Infestissumam  Meliora  Prequelle  Impera 
EP:t:  If You Have Ghost  Popestar  Seven Inches of Satanic Panic  Phantomime 
Livealbumit:  Ceremony and Devotion 
Singlet:  ”Elizabeth”  ”Secular Haze”  ”Year Zero”  ”Cirice”  ”From the Pinnacle to the Pit”  "Majesty”  ”Square Hammer”  ”Rats”  ”Dance Macabre”  ”Faith”  ”Kiss the Go-Goat”  ”Mary On a Cross”  ”Hunter’s Moon”  ”Call Me Little Sunshine”  ”Twenties”  ”Jesus He Knows Me”  ”Stay”  ”Absolution (Live at the Forum / 2023)”  ”The Future Is A Foreign Land” 
Promosinglet:  ”He Is” 
Kiertueet:  Heritage Hunter Tour  Popestar Tour
Valtiollinen protokolla

Valtiollinen protokolla on valtion politiikassa käyttämä arvojärjestys. Useimmiten protokollan mukaan ylimpänä on valtionpäämies (tasavallassa usein presidentti, monarkiassa kuningas tai keisari). Valtiollinen protokolla ei aina vastaa valtajärjestystä. Esimerkiksi useissa monarkioissa virallinen valtionpäämies on kuningas tai keisari, vaikka yleensä todellinen poliittinen valta on hallituksella ja pääministerillä.
Suomen valtiollinen protokolla > Suomen suuriruhtinaskunta

Vuosina 1860, 1880 ja 1897 Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas vahvisti Suomen suuriruhtinaskunnan arvojärjestyksen. Siinä ensimmäiseen eli korkeimpaan luokkaan ei kuulunut ketään, toisessa luokassa olivat kenraali, amiraali ja todellinen salaneuvos. Kolmanteen luokkaan kuuluivat esimerkiksi ministerivaltiosihteeri ja Aleksanterin yliopiston kansleri. Senaattori kuului neljänteen luokkaan. Luokkia oli 14. Venäjän vallan aikana voimassa ollut arvojärjestys kumottiin Suomessa vuonna 1927.
Suomen valtiollinen protokolla > Suomen tasavalta

Suomella ei ole virallista arvojärjestystä. Valtion virallisissa tilaisuuksissa käytännön arvojärjestyksessä korkeimmalla ovat kuitenkin seuraavat tahot:
tasavallan presidentti
tasavallan presidentteinä toimineet, eläkkeellä olevat henkilöt (toimeenastumisjärjestyksen mukaan)
eduskunnan puhemies
pääministeri
ministerit (ensin pääministerin sijainen, jonka jälkeen muut ministerit toimivuosien mukaan)
korkeimman oikeuden presidentti
korkeimman hallinto-oikeuden presidentti
puolustusvoimain komentaja
oikeuskansleri
Turun ja Suomen arkkipiispa
Vapaudenristin ritarikunnan kansleri
Suomen Valkoisen Ruusun ja Suomen Leijonan ritarikuntien yhteisen hallituksen  kansleri
Helsingin yliopiston kansleri
Aiheesta muualla

Suomen tasavallan arvojärjestys (täsmennyssivu Wikiaineistossa)
NOR-portti

NOR-portti (IEC)
NOR-portti (ANSI)
NOR-portti (engl. NOR gate, sanoista not or,) on digitaalielektroniikassa looginen portti, joka vastaa loogista Peircen nuoli -konnektiivia. Tästä konnektiivista käytetään logiikassa joskus symbolia  {\overline {\lor }}. Sen merkitys on "ei... eikä...", eli se on tosi vain, kun molemmat sen yhdistämät lauseet ovat epätosia, propositiologiikan kaavana  (p_{0}\ nor\ p_{1})\Leftrightarrow ({\overline {p_{0}\lor p_{1}}}). NOR- ja vastaavasti NAND-portti on niin sanottu universaali portti, jota käyttämällä on mahdollista toteuttaa kaikki muut loogiset portit.
Totuustauluna:
| p0  | p1 | p0 nor p1 |
| --- | --- | --- |
| 0 | 0 | 1 |
| 0 | 1 | 0 |
1: 0
| 1 | 1 | 0 |
Muiden porttien tuottaminen NOR-portilla

Alla näkyvässä piirikaaviossa on muodostettu järjestyksessä NOT-, OR- ja AND-portit käyttämällä NOR-portteja. NAND-portin pystyy toteuttamaan lisäämällä NOR-portin kuvassa viimeisenä näkyvän AND-portin lähtöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NOR-portti Wikimedia Commonsissa
Floyd, Thomas L.: Digital Fundamentals 7th ed.  Prentice Hall, 2000.  (englanti)
Koivisto (Leningradin alue)

| Koivisto Приморск, Primorsk |
| --- | --- |
 lippu
 Koivisto
 Koordinaatit: 60°22′03.3″N, 28°37′03.9″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:  Viipurin kunnallispiiri
Kaupunki perustettu:  1940
Kaupunkikunta perustettu:  2006
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  n. 900 km²
Väkiluku (2010):  6 122 (kaupunki)
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  188910 (kaupungin)
Suuntanumero(t):  +7 81378
 
 http://lenobl-primorsk.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koiviston kaupunkikunta Viipurin piirinkartalla
Koivisto eli Primorsk (ven. Приморск, Primorsk) on kaupunki ja sitä ympäröivä kaupunkikunta Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Koiviston kaupunki sijaitsee Suomenlahden rannalla, Viipurinlahden suulla, 137 km:n päässä Pietarista luoteeseen. Aikanaan nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Suomelle kuulunut Koiviston kauppala.
Koiviston kunta kattaa lisäksi osan entisen Koiviston maalaiskunnan aluetta, mukaan lukien kaupungin edustalla olevat suuret Koiviston saaret, sekä osan entisten  Kuolemajärven ja Uudenkirkon kuntien alueista. Kunnan pinta-ala on noin 900 neliökilometriä, tästä Suomenlahden vesialuetta noin 400 ja metsämaata 400 neliökilometriä.
Koivistossa on 2000-luvun alussa rakennettu suuri Koiviston öljysatama, joka on Itämeren öljyputken päätepiste ja nykyään Venäjän suurin öljyn vientisatama. Terminaali sijaitsee noin 6 kilometrin päässä kaupungista kaakkoon, Karasevkan (Penttilän) taajaman kaakkoispuolella.
Koiviston kaupunkikunnan Makslahden (ven. Глебычево, Glebytševo) kylän itäpuolella sijaitsee Venäjän asevoimien Pribylovon helikopteritukikohta.
Historiaa

Kaupunki perustettiin talvisodan jälkeen 1940, mutta palautui Suomelle jatkosodan ajaksi. Kaupungin venäjänkielinen nimi muutettiin Koivistosta Primorskiksi Venäjän SFNT:n korkeimman neuvoston puhemiehistön päätöksellä 1948. Nykyiset rajansa Koiviston kunta sai kuntauudistuksessa vuonna 2006, jolloin Koiviston kaupunkiin liitettiin Akkalan (Krasnaja Dolina) ja Humaljoen (Jermilovo) kylähallintoalueet.
Asutus

Koiviston kaupungissa asui Venäjän väestönlaskennan mukaan 6 122 henkeä (2010). Koiviston kunnassa oli noin 10 000 asukasta vuonna 2008. Kunnan hallintokeskuksen, Koiviston (ven. Primorskin) kaupungin, lisäksi siihen luetaan nykyään asutuskeskuksina 14 maaseututaajamaa (selskije poselenije) ja kolme kylää (derevnja):
| --- | --- |
 Aleksandrovka (Александровка) - Hatjalahti (kylä)  Baltijskoje (Балтийское) - Niemenkylä  Jermilovo (Ермилово) - Humaljoki  Kamyševka (Камышевка) - Mellola (kylä)  Karasevka (Карасевка) - Penttilä  Krasnaja Dolina (Красная Долина) - Akkala  Krasnoflotskoje (Краснофлотское) - Makula  Lužki (Лужки) - Karjalainen  Malyševo (Малышево) - Kolkkala :  Mamontovka (Мамонтовка) - Pihkala  Mysovoje (Мысовое) - Pinnoniemi  Ozerki (Озёрки) - Seivästö  Pionerskoje (Пионерское) - Kuolemajärvi kk  Rjabovo (Рябово) - Pentikkälä  Tarasovskoje (Тарасовское) - Naurisjärvi (kylä)  Zaretšje (Заречье) - Juvanruukki  Zerkalnyi
Kuvagalleria

Koiviston luterilainen kirkko vuodelta 1904
Koiviston ortodoksinen kirkko
Koivisto (Приморск), rantaviivaa kuin Terijoella konsanaan 28.12.2015
Koiviston keskustaa 2016
Koiviston keskustaa 2016
Koiviston rantaa 2016
Aiheesta muualla

Koiviston kaupungin tiedotussivu (päivittämätön) www.primorsk.ru (venäjäksi)
Koiviston historia ennen neuvostoaikaa www.primorsk.ru (venäjäksi)
Kuvia öljyterminaalista (Arkistoitu – Internet Archive)
Hallinnollinen keskus: Viipuri

Kunnat:
Antrea (Kamennogorsk) |
Enso (Svetogorsk) |
Johannes (Sovetski) |
Kivennapa (Pervomaiskoje) |
Koivisto (Primorsk) |
Kyyrölä (Krasnoselskoje) |
Kähäri (Gontšarovo) |
Makslahti (Glebytševo) |
Raivola (Roštšino) |
Tienhaara (Seleznjovo) |
Uuras (Vysotsk) |
Uusikirkko (Poljany) |
Viipuri (Vyborg)
| n k Leningradin alueen kaupungit ja taajamat |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Antrea  Boksitogorsk  Enso  Hatsina  Ivangorod  Jaama  Kiriši  Koivisto  Kommunar  Korotka  Koskenala  Käkisalmi  Laukaa  Lotinapelto  Lomkka  Lupana  Olhava  Pella  Pikaljovo  Pähkinälinna  Seuloskoi  Sierattala  Sjasstroi  Slantsy  Sosnovyi Bor  Tihvinä  Tusina  Uuras  Uusi-Laatokka  Viipuri  Volossova  |  |
| Kaupunkityyppiset taajamat |  Budogoštš  Haisevaisi  Imeni Morozova  Imeni Sverdlova  Jefimovski  Johannes  Jääski  Kaarlahti  Kuismala  Lepäsi  Naasia  Namkku  Nikolski  Orinansavotta  Paulova  Priladožski  Punaporu  Rahja  Raivola  Rjabovo  Siiverska  Svirstroi  Taaitsa  Toksova  Tolmatšovo  Tuprova  Uljana  Vaaseni  Vahriselkä  Viiritsa  Vornasuo  Voznesenje  |  |
Rantanäkymä Koivistosta, Hugo Simberg, 1907
Kaupungin keskustan pienoismalli
Koiviston öljyterminaalista
Leningradin alueen sijainti
Sam Darnold

| Sam Darnold |
| --- | --- |
 Darnold vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1997 (ikä 27) Dana Point, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  102 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Seura
Seura:  Seattle Seahawks
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  New York Jets (NFL)   Carolina Panthers (NFL)   San Francisco 49ers (NFL)   Minnesota Vikings (NFL)
NFL-varaus:  3. varaus, 2018 New York Jets
Pääsarjaura:  2018–
Samuel Richard Darnold (5. kesäkuuta 1997, Dana Point, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Darnold edustaa Seattle Seahawksia.
Pelaajaura

Darnold pelasi yliopistourallaan Etelä-Kalifornian yliopistossa vuodet 2015–2017. Hän ei kuitenkaan pelannut peliäkään vuonna 2015. Hän pelasi UCS:ssä yhteensä 27 ottelua, joissa heitti 7229 jaardia ja 57 touchdownia. New York Jets varasi Darnoldin NFL:n vuoden 2018 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella kolmantena pelaajana. Jets ja Darnold solmivat heinäkuussa 2018 nelivuotisen tulokassopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 30,2 miljoonaa dollaria. Darnold kaupattiin kuitenkin huhtikuussa 2021 Carolina Panthersiin varausvuoroja vastaan. Maaliskuussa 2023 Darnold teki San Francisco 49ersin kanssa yksivuotisen sopimuksen. Maaliskuussa 2024 Darnold teki Minnesota Vikingsin kanssa yksivuotisen ja kymmenen miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Maaliskuussa 2025 Darnold teki Seattle Seahawksin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 100,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Sopimuksen arvosta 55 miljoonan dollarin osuus on taattua rahaa.
Darnold on pelannut Jetsissä ja Panthersissa yhteensä 56 runkosarja ottelua. Näissä hän on heittänyt 11 767 syöttöjaardia ja 61 touchdownia. Lisäksi hän on heittänyt 55 syötönkatkoa. Tilastot päivitetty kauden 2022 jälkeen.
Dennis Nylund

Dennis "Ätä" Nylund (s. 22. heinäkuuta 1985 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja breakdance-valmentaja.
Nylund teki ensimmäisen esiintymisensä Svenska Teaternissa vuonna 2005 ja saavutti breakdancen maailmanmestaruuden vuonna 2009. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta ja palasi Svenska Teaterniin vuonna 2016. Nylund toimi Saana Akiolan ja Sami Saikkosen kanssa tuomarina Pakko tanssia -ohjelmassa vuonna 2013. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Ollaan vapaita ja televisiosarjassa M/S Romantic. Vuonna 2017 hän mentoroi Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa.
Nylund valittiin koekuvauksissa uutena näyttelijänä Putous-viihdesarjan kolmannelletoista tuotantokaudelle, joka esitettiin keväällä 2021. Hän voitti ohjelman sketsihahmokilpailun hahmolla Folke Rundqvist.
Nylund toimi vuoden 2024 Pariisin olympialaisiin valmistautuneen breakdance-urheilija Anniina Tikan henkilökohtaisena valmentajana.
Nylund on naimisissa ja pariskunnalla on yksi tytär ja toinen lapsi syntyi joulukuussa 2021. Nylund harrastaa lenkkeilyä ja golfia.
Aiheesta muualla

Dennis Nylund Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Kissojen kielen kompasanakirja

| Kissojen kielen kompasanakirja> Old Possum's Book of Practical Cats.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  T. S. Eliot
Kustantaja:  Faber and Faber
Julkaistu:  1939
Suomennos
Suomentaja:  Jaakko Yli-Juonikas
Kuvittaja:  Jenna Kunnas
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  03.2018
ISBN:  978-951-1-31443-1

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kissojen kielen kompasanakirja (engl. Old Possum's Book of Practical Cats) on T. S. Eliotin vuonna 1939 kirjoittama kirja, joka sisältää kissa-aiheisia runoja.
Sen suomensi Jaakko Yli-Juonikas vuonna 2018.
Tähän kirjaan perustuu musikaali Cats.
Toržok

| Toržok (Торжок) |
| --- | --- |
 Näkymä Toržokiin Tvertsa-joen varrella, etualalla Borisoglebskin luostari
 lippu:  vaakuna
 Tverin alueen sijainti Venäjällä
 Toržok
 Koordinaatit: 57°02′28.3″N, 34°57′35.6″E 
Valtio:   Venäjä
Federaatiosubjekti:  Tverin alue
Piiri:  Toržokin kaupunkipiirikunta
Perustettu:  1139 (1775)
Väkiluku (2015):  46 690
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  172060
Suuntanumero(t):  +7 48251
 
 www.torzhok-adm.ru/ 
 Kaupungin kotisivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toržok (ven. Торжок) on keskikokoinen kaupunki ja kaupunkipiirikunta Venäjän Tverin alueella. Kaupunki on myös ympäröivän Toržokin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 47 702 henkeä.
Sijainti

Kaupunki sijaitsee Volgan sivuhaaran, Tvertsa-joen rannalla 61 kilometriä Tveristä ja 263 kilometriä Moskovasta. Moskovan ja Pietarin välinen valtatie M 10 kulkee kaupungin läpi. Toržokin rautatieasema on risteysasema. Sen eteläpuolelta Dubrovkan kylän kohdalta haarautuvat radat Rževiin ja edelleen Vjazmaan sekä länteen Ostaškoviin, jossa rata liittyy Bologojen–Nevelin rautatiehen.
Kaupungin historiaa

Toržok mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1139 peräisin olevissa kronikoissa. Paikkakunta kehittyi kaupalliseksi keskukseksi. Taloudellisen kehityksen mahdollisti sijainti maa- ja vesireittien risteyskohdassa. Kaupungin ympärille rakennettiin muurit 1200-luvulle mennessä. Vuonna 1238 Kultaisen ordan mongolien ja tataarien joukot piirittivät kaupunkia kolmen viikon ajan. Seuraavien vuosisatojen aikana Toržok tuhottiin useita kertoja sisällissodissa. Erityisen paljon kaupunki kärsi vuonna 1372 Tverin ruhtinaan Mihail II:n sotaretkestä. Vuodesta 1478 lähtien Toržok, kuten koko Novgorodin tasavallan alue tuli Moskovan ruhtinaskunnan alaisuuteen. Kaupunginoikeudet Toržok sai vuonna 1775. lähde?
Toržokin rautatieasema oli alun perin väliasema yksityisellä Lihoslavlin–Kuvšinovon rautatiellä, joka avattiin liikenteelle keisarivallan aikana tammikuussa 1911. Lihoslavl oli eräs Pietarin ja Moskovan välisen pääradan asemista. Tammikuussa 1913 kaupungin väkiluku oli 15 500.  Myöhemmin rataa jatkettiin lännessä Ostaškoviin.lähde?
Nähtävyydet

Toržokissa on säilynyt monia arkkitehtuurisia muistomerkkejä 1600-1800-luvuilta, esimerkiksi:lähde?
Jeesuksen taivaaseen astumisen kirkko (ven. церковь Вознесения) (puukirkko 1600-luvulta)
Borisoglebskin luostarin (ven. Борисоглебский монастырь) alue, jolla on pääkirkko (rak. 1785–1796, suunnitellut Nikolai Lvov), kellotapuli (1804, suunnitellut Ananjin) klassisismia; päärakennus (rak. 1714), kirkot 1600-1700-luvuilta
Pelastuksen uudistamisen kirkko (ven. Спасо-Преображенский собор) (rak. 1822)
Matkustavan ylimystön palatsi (ven. Путевой дворец ) (1700-luvun lopulta)
Iljinskin kirkko (ven. Ильинская церковь)
Georgi Voittajan kirkko (rakennettu vuosien 1692 ja 1805 välillä).
paljon asuintaloja klassisismin kaudelta
Kaupungissa on monia museoita:
Venäjän historiallis-etnografinen museo (ven. Всероссийский историко-этнографический музей (ВИЭМ))
A. S. Puškinin museo
Paikallisen tekstiilitehtaan näyttely
Ilmasto

Toržokin ilmasto on varsin mantereinen. Tammikuun keskilämpötila on –8,5 °C – –10,5 °C ja heinäkuun keskilämpötila 17 °C. Vuotuinen sademäärä on 550–750 millimetriä. Kasvukauden pituus on 120–133 päivää.lähde?
Teollisuus ja liikenne

Toržokin suurimmat teollisuuslaitokset ovat palokalustoteollisuuden ja painoteollisuuden tehtaita. Vuodesta 1931 alkaen Toržok on myös ollut eräs Venäjän pellavateollisuuden keskus.
Kaupungin läpi kulkee Novopolotsk–Surgut-öljyputki sekä Serpuhov–Pietari- ja Uhta–Minsk–Ivatsevitši-kaasuputket.lähde?
Kaupunki sijaitsee Pietarin ja Moskovan yhdistävän M10-valtatien (E 105) ja samansuuntaisen pääradan varrella. Kaupungin itälaidalla sijaitsee sotilashelikoptereiden testaamiseen ja käyttökoulutukseen erikoistunut Toržokin lentotukikohta.
Ystävyyskaupungit

Toržokilla on ystävyyskaupunkitoimintaa mm. seuraavien kaupunkien kanssa:
Suomen Savonlinna
Valko-Venäjän Slonim
Aiheesta muualla

torzhok.info -portaali (venäjäksi)
Kuvasarja kaupungista selostuksella (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • Kimry • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • Ržev • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • Toržok • Toržok • Tver • Vesjegonsk • Vyšni Volotšok • Vyšni Volotšok  • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
Toržok 1900-luvun alussa
Borisoglebskin luostarin rakennuksia Toržokissa
A. S. Puškinin museo
Tiibetin autonominen alue

| Tiibetin autonominen alue 西藏自治区 Xīzàng Zìzhìqū བོད་རང་སྐྱོང་ལྗོངས། Bod-rang-skyong-ljongs |
| --- | --- |

 Tiibetin autonomisen alueen (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:   Kiina
Prefektuuritaso:  7 yksikköä
Piirikuntataso:  74 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  autonominen alue
 – hallinnollinen keskus:  Lhasa
Pinta-ala  ():  1 221 600 km² (2.)
Väkiluku (2010):  3 002 166 (32.)
 – väestötiheys:  2,5 as./km²
Kielet:  tiibet, mandariinikiina
BKT (2013):  80,8 mrd. CNY (eli 0,1 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  26 068 CNY, noin 3 123 EUR (62 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010 ):  0,569 (Kiinan alhaisin aluearvo)
Symbolit:  
 – Kansallinen kirjaintunnus:  XZ
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-54
 
www.xizang.gov.cn
Tiibetin autonominen alue (tiibetiksi  བོད་རང་སྐྱོང་ལྗོངས་, Bod-rang-skyong-ljongs; kiinaksi yksinkertaistetut merkit: 西藏自治区; perinteiset merkit: 西藏自治區; Pinyin: Xīzàng Zìzhìqū), on Kiinan kansantasavallan autonominen alue Tiibetissä. Sen kiinalainen lyhennenimi on Zang.
Kiinan kansan vapautusarmeija miehitti alueen 1950-luvun alussa ja se tuli Kiinan kansantasavallan autonomiseksi alueeksi vuonna 1965.
Nimen etymologia

Tiibetin omakielisessä aluenimessä (Bod Jong) sana bod merkitsee ’tiibetiläistä’ ja sana jong ’aluetta’. Bod on sukua sanskriitinkieliselle Bhota-sanalle, jonka etymologiaa ei tunneta.
Alueen kiinankielinen nimi koostuu kahdesta ideogrammista: xī ’länsi’ ja zàng ’aarre’, joten sananmukaisesti käännettynä nimi olisi ’läntinen aarre’. Oikeampaa on kuitenkin tulkita merkitykseksi ’läntinen pyhä maa’, sillä kiinan kielen zàng jäljittelee ääntämyksellisesti vanhaa tiibetinkielistä ’puhdasta, pyhää’ tarkoittavaa nimeä.
Nimen Tiibet alkuperää ei tunneta. Se arvellaan lainatun eurooppalaisiin kieliin arabeilta, jotka tunsivat sen jo 800-luvulla jaa. Alue esiintyy nimellä Tebet Marco Polon matkakertomuksissa.
Historia > Liittäminen Kiinaan

Kansan vapautusarmeija marssi Tiibetiin 1950 ja aloitti täten Kiinan–Tiibetin sodan. Vähäisen vastarinnan jälkeen Tiibetin oli taivuttava kiinalaisten teknisesti ylivoimaisen armeijan edessä. Dalai-laman ja Panchen-laman edustajat solmivat Pekingin painostuksen alaisina sopimuksen kiinalais-tiibetiläisestä ”yhteishallinnosta” kiinalaisten kanssa. Kiinan ote Tiibetistä kuitenkin kiristyi 1950-luvun loppupuolella, ja samalla tiibetiläisten vastarintaliike vahvistui. Tilanne kärjistyi alkuvuodesta 1959. Suurimmissa kaupungeissa armeija kukisti kapinan verisesti, ja dalai-lama pakeni Intiaan. Panchen-lama jäi nukkehallitsija-johtokuvaksi Lhasaan. Harvaan asutuilla seuduilla vastarinta jatkui pitkään tämän jälkeenkin.
Tiibetistä tehtiin autonominen alue vuonna 1965. Buddhalainen koulutusjärjestelmä korvattiin maallisella. Karja ja omaisuus kollektivisoitiin kansalta ”yhteisen hyvän” vuoksi, ja kansa valjastettiin emämaan tuotantorattaisiin. Kulttuurivallankumouksen aikana Tiibetissä hävitettiin paljon perinteistä kulttuuria, erityisesti buddhalaisuus tuomittiin täysin ja buddhalaista taidetta ja esineistöä tuhottiin. Suuri osa luostareista tuhottiin ja munkkiyhteisöjä hajotettiin mielivaltaisilla vangitsemisilla ja teloituksilla. Dalai Laman kuvan hallussapidosta joutuu tänäkin päivänä vankilaan ennalta määräämättömäksi ajaksi.
Kiinan uudistuspolitiikan myötä vuonna 1979 osa uskonnollisista vapauksista palautettiin ja hallintoa liberalisoitiin, mutta Kiinan hallintaa alueesta ei voi kiistää. Kiina on nujertanut Tiibetin itsenäisyyttä tai suurempia vapauksia vaativat kansanliikkeet.
Hallinnollinen jako

Tiibetin autonominen alue jakautuu kuuteen prefektuuritason kaupunkiin ja yhteen prefektuuriin. Nämä jakautuvat edelleen kuuteen kaupunkipiiriin ja 68 piirikuntaan. Kuntatasolla Tiibetissä on 691 kuntaa. Tiibetin prefektuuritason yksiköt ovat:
| --- | --- |
 Prefektuurit (1) 1. Ngarin prefektuuri :  Prefektuuritason kaupungit (6) 2. Nagqu  3. Qamdo  4. Xigazê  5. Lhasa  6. Shannan  7. Nyingchi