Toimihenkilö
Toimihenkilöiden historia

Henkisen työn tekijöiden piirissä järjestäytyminen on ollut paljon hitaampaa kuin muilla ay-liikkeen sektoreilla. Teollistuminen synnytti 1800-luvulla lukuisan joukon uusia ammatteja. Samalla syntyi jako eri henkilöstöryhmiin. Konttori- ja työnjohtotehtävissä työskentelevät erottautuivat tehdassalien työläisistä työn luonteen ja sosiaalisen arvostuksen vuoksi. Tehdassalien ja konttorien välinen seinä muodosti henkisesti vaikeasti ylitettävän muurin kahden eri henkilöstöryhmän välille. Työnjohtajat vastasivat työntekijöiden ”hiostamisesta” työnantajan määräysten mukaan seurauksella, että yhtenäistä palkansaajien identiteettiä ei syntynyt. Työväenliikkeen nousu 1800-luvun lopulla jyrkensi henkilöstöryhmien välistä juopaa. Työn ja pääoman joutuessa vastakkain toimihenkilöiden katsottiin olevan työnantajien edustajia ja kuuluvan työnantajan puolelle. Myös toimihenkilöt itse ajattelivat näin.
Työnjohtajat ja konttoristit joutuivat usein vaikeaan tilanteeseen kun työntekijät menivät lakkoon: he olivat työnantajan luottoväkeä ja sellaisena velvollisia katsomaan työnantajan etua. Työväen tyytymättömyys suuntautui helposti lähimpiin esimiehiin ja töitä jatkaviin toimihenkilöihin, ja lakon lopettamiseen saattoi kuulua ehtona esimerkiksi epäsuosittujen työnjohtajien erottaminen.
Suomen Teollisuusvirkailijain Liitto perustettiin 2. heinäkuuta 1917. Aloitteentekijänä oli vuonna 1907 perustettu Suomen Työnjohtajain Liitto. Sisällissota ja punaisten tappio muutti ratkaisevasti asemia työmarkkinoilla: Suomen Ammattijärjestö (SAJ) joutui lamaan. Suomen Työnantajain Keskusliitto (STK) teki periaatepäätöksen, että se ei tule tekemään työehtosopimusta ammattiyhdistysliikkeen kanssa. STK:n päätöksellä ei ollut suoraa vaikutusta toimihenkilöihin, koska työnantajat eivät aiemminkaan olleet tehneet kollektiivisopimuksia toimihenkilöjärjestöjen kanssa. Lisäksi toimihenkilöt olivat kansalaissodassa valtaosin valkoisten puolella, eikä heidän lojaalisuuttaan työnantajia kohtaa erityisesti epäilty.
Insinööriliitto perustettiin vuonna 1919. Suomen Teollisuusvirkailijain Liitto hakeutui yhteistyöhön Suomen Virkamiesyhdistysten Liiton (myöhemmin Kunnallisvirkamiesliitto) kanssa ja perusti vuonna 1922 ensimmäisen toimihenkilöiden keskusjärjestön, Suomen Työn Yhtymän. Järjestö muutti nimensä Henkisen Työn Yhtymäksi (HTY) 1924. Henkisen Työn Keskusliitto (HTK) muodostettiin 1944 ja se vaihtoi nimensä Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitoksi (TVK) vuonna 1956. Ajatuksena oli virkamiesten ja toimihenkilöiden taloudellisten etujen valvominen. Työnjohtajat vierastivat teoreettisen koulutuksen saaneita teollisuusteknikoita ja perustivat Suomen Työnjohtajaliiton vuonna 1945. Liitot perustivat yhdessä Suomen Teknisten Toimihenkilöjärjestöjen Keskusliiton (STTK) vuonna 1946.
Suomen hallitus asetti 19. kesäkuuta 1945 palkat säännöstelyyn, joka rajoitti työmarkkinajärjestöjen neuvotteluvaraa. Tyytymättömyys palkkakehitykseen sai toimihenkilöt järjestäytymään ennennäkemättömällä innolla. Akateemisen tutkinnon suorittaneiden henkilöiden ammattijärjestöjen valtakunnallinen keskusjärjestö, Akava, perustettiin vuonna 1950. Työantajien periaatteellinen vastustus teollisuustoimihenkilöiden työehtosopimuksia (TES) kohtaan murtui vasta 1950-luvun lopulla, ei nk. Tammikuun kihlauksen jälkeen kuten esimerkiksi SAK:n liittojen työntekijöillä.