stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pikku-Soukka

| Pikku-Soukka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°22′12″N, 25°27′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
Laskujoki:  oja Pajulampeen 
Järvinumero:  14.554.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,2 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,906 km  
Pinta-ala:  3,19 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku-Soukka 
Pikku-Soukka  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Nyrölän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Ala-Kintauksen valuma-alueella (14.55), jonka Pohjoisjoen valuma-alueeseen (14.554) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,2 metriä mpy.
Pikku-Taula

| Pikku-Taula |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°56′12″N, 24°35′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuoreveden alue (35.61)
Laskujoki:  oja Pirttijärveen 
Järvinumero:  35.615.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111 m  
Rantaviiva:  1,483 km  
Pinta-ala:  7,391 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku-Taula 
Pikku-Taula  on Keski-Suomessa Jämsässä Kolonkulman kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Peter Holmberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Holmberg. |  Peter Holmberg. |  Peter Holmberg. |  |
Maa:   Yhdysvaltain Neitsytsaaret
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | finnjolla |  |
Peter Holmberg (s. 4. lokakuuta 1960 Saint Thomas, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) on yhdysvaltainneitsytsaarelainen kilpapurjehtija.
Holmberg saavutti hopeaa finnjolla-luokassa Soulin olympialaisissa 1988 Espanjan José Doresten jälkeen. Hän on edelleen kotimaansa ainoa olympiamitalisti. Vuonna 2007 Holmberg oli mukana voittamassa America's Cupia.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Pedot

| Pedot CMX |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 23. maaliskuuta 2005 - 2005 Inkfish-studioilla
 Julkaistu: 2. marraskuuta 2005
 Tuottaja(t): Rauli ”Rake” Eskolin
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 51.30
 Levy-yhtiö: Herodes/EMI
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
CMX:n muut julkaisut
| Cloaca Maxima II 2004 | Pedot 2005 | Talvikuningas 2007 |
Pedot on vuonna 2005 ilmestynyt CMX:n yhdestoista albumi. Se nousi heti ilmestyessään Suomen albumilistan listaykköseksi. Kappaleet ”Uusi ihmiskunta” ja ”Kain” julkaistiin singleinä.
Kappaleluettelo

Sävellykset: CMX
Sanat: A. W. Yrjänä
”Eteläisen tähtitaivaan kartoitus” – 3:36
”Pedot” – 4:34
”Uusi ihmiskunta” – 3:31
”Mustat siivet yli taivaan” – 4:22
”Kain” – 3:55
”Suojelusperkele” – 4:10
”Taivaanääreläiset” – 4:17
”Näkyvän valon olennot” – 2:44
”Tuulenkosija” – 6:16
”Syysmyrkkylilja” – 3:31
”Sanansaattaja” – 6:17
”Valoa nopeammat koneet” –  4:11
Tekijät > Yhtye

A. W. Yrjänä – basso, laulu, akustinen kitara
Janne Halmkrona – sähkö- ja akustiset kitarat
Timo Rasio – sähkö- ja akustiset kitarat, mandoliini, lap steel -kitara
Tuomas Peippo – rummut ja lyömäsoittimet
Tekijät > Muut

Pentti Lahti – huilu
Mikko Mustonen – pasuuna
Jyrki Sahla – tehosteäänitys
Kikke Heikkinen ja Riitta Talasniemi – taustalaulut
Rauli ”Rake” Eskolin – kosketinsoittimet, ohjelmointi, tuotanto, äänitys, miksaus
Pauli Saastamoinen – masterointi
Perttu Saksa – valokuvaus
Jussi S. Karjalainen – kansien suunnittelu
Gabi Hakanen – tuottaja
Arvostelut

City:
Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Noise.fi:
Rockmusica.net:
Smackthejack.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Sirviö, Marko: Pedot uskonnon kimpussa. Kaleva 2.11.2005.
Pedot Discogsissa. (englanniksi)
Ranskan avoin tennisturnaus 2018

Ranskan avoin tennisturnaus 2018 pelattiin 27. toukokuuta – 10. kesäkuuta 2018 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 117. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus.
Miesten kaksinpelimestaruuden voitti jo 11:nnen kerran Espanjan Rafael Nadal. Naisten kaksinpelin voitti Romanian Simona Halep saavuttaen ensimmäisen Grand Slam -mestaruutensa.
Sijoitetut pelaajat > Miesten kaksinpeli > Vetäytyneet pelaajat

| Rank>  | Pelaaja | Pisteitä ennen | Puolustettavat pisteet | Pisteitä jälkeen | Vetäytymisen syy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 |  Roger Federer | 8 670 | 0 | 8 670 | Aikataulutus |
| 19 |  Chung Hyeon | 1 775 | 90 | 1 685 | Nilkkavamma |
| 27 |  Filip Krajinović | 1 506 | (15) | 1 491 | Säärivamma |
| 28 |  Milos Raonic | 1 435 | 180 | 1 255 | Polvivamma |
| 31 |  Andrei Rubljov | 1 397 | 26 | 1 371 | Selkävamma |
Sijoitetut pelaajat > Naisten kaksinpeli > Vetäytyneet pelaajat

| Rank>  | Pelaaja | Pisteitä ennen | Puolustettavat pisteet | Pisteitä jälkeen | Vetäytymisen syy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 |  Agnieszka Radwańska | 1 526 | 130 | 1 396 | Selkävamma |
| --- | --- |
 Miesten nelinpeli Pääartikkeli: miesten nelinpeli  Łukasz Kubot /  Marcelo Melo (3. kierros)   Oliver Marach /  Mate Pavić (loppuottelu)   Henri Kontinen /  John Peers (puolivälierät)   Jamie Murray /  Bruno Soares (2. kierros)   Juan Sebastián Cabal /  Robert Farah (puolivälierät)   Pierre-Hugues Herbert /  Nicolas Mahut (mestarit)   Aisam-ul-Haq Qureshi /  Jean-Julien Rojer (1. kierros)   Nikola Mektić /  Alexander Peya (välierät)   Ivan Dodig /  Rajeev Ram (2. kierros)   Raven Klaasen /  Michael Venus (3. kierros)   Pablo Cuevas /  Marcel Granollers (2. kierros)   Feliciano López /  Marc López (välierät)   Rohan Bopanna /  Édouard Roger-Vasselin (puolivälierät)   Ben McLachlan /  Jan-Lennard Struff (1. kierros)   Julio Peralta /  Horacio Zeballos (2. kierros)   Mike Bryan /  Sam Querrey (1. kierros) :  Naisten nelinpeli Pääartikkeli: naisten nelinpeli  Tímea Babos /  Kristina Mladenovic (puolivälierät)   Andrea Sestini Hlaváčková /  Barbora Strýcová (välierät)   Andreja Klepač /  María José Martínez Sánchez (puolivälierät)   Latisha Chan /  Bethanie Mattek-Sands (2. kierros)   Gabriela Dabrowski /  Xu Yifan (3. kierros)   Barbora Krejčíková /  Kateřina Siniaková (mestarit)   Ashleigh Barty /  Coco Vandeweghe (1. kierros)   Chan Hao-ching /  Yang Zhaoxuan (välierät)   Kiki Bertens /  Johanna Larsson (3. kierros)   Jeļena Ostapenko /  Jelena Vesnina (1. kierros)   Raquel Atawo /  Anna-Lena Grönefeld (2. kierros)   Elise Mertens /  Demi Schuurs (1. kierros)   Nicole Melichar /  Květa Peschke (3. kierros)   Shūko Aoyama /  Miyu Katō (1. kierros)   Alicja Rosolska /  Abigail Spears (1. kierros)   Nadija Kitšenok /  Anastasia Rodionova (2. kierros)
Sijoitetut pelaajat > Sekanelinpeli

Gabriela Dabrowski /  Mate Pavić (loppuottelu)
Latisha Chan /  Ivan Dodig (mestarit)
Xu Yifan /  Oliver Marach (2. kierros)
Kateřina Siniaková /  Jamie Murray (1. kierros)
Andreja Klepač /  Jean-Julien Rojer (2. kierros)
Chan Hao-ching /  Michael Venus (1. kierros)
Tímea Babos /  Rohan Bopanna (1. kierros)
Anna-Lena Grönefeld /  Robert Farah (välierät)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan avoin tennisturnaus 2018 Wikimedia Commonsissa
Paul Jackson, Jr.

| Paul Jackson, Jr>  |
| --- | --- |
 Jackson vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1959 (ikä 64)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1970–
Tyylilajit:  fuusiojazz, smooth jazz, pop
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Blue Note, Atlantic/WEA
Aiheesta muualla
www.pauljacksonjr.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Milton Jackson, Jr. (s. 30. joulukuuta 1959 Los Angeles) on yksi maailman käytetyimmistä studiokitaristeista. Uransa aikana hän on esiintynyt yli 800 albumilla. Hän on myös tuottanut, säveltänyt ja sovittanut useita albumeja. Hän oli erittäin haluttu sessiokitaristi 1970- ja 1980-luvuilla, kunnes siirtyi osittain soolouralle 1980-luvun lopulla. Tähän mennessä hän on julkaissut seitsemän sooloalbumia, ensimmäisen vuonna 1988.
Nuoruus

Jackson aloitti kitaransoiton ollessaan yhdeksänvuotias, mutta tavoitteellisesti 12-vuotiaana. 15-vuotiaana hän tiesi aikovansa ammattimuusikoksi. Hänen suurin esikuvansa on Wes Montgomery. Lapsena hän myös näytteli, hän esiintyi muun muassa sarjoissa Good Times ja Julia, sekä elokuvissa The Sting, Cinderella Liberty, Marcus Nelson Murders ja Willy Dynamite.
Studiomuusikkona

Muusikkona Jackson on tunnettu äärimmäisen monipuolisena kitaristina, mistä kertoo yli 800 levytystä lukemattomien artistien taustalla. 1970-luvulta lähtien hän on esiintynyt muun muassa seuraavien artistien taustalla: The Pointer Sisters, Donna Summer, Aretha Franklin, Luther Vandross, Lionel Richie, Celine Dion, Ray Charles, Al Jarreau, Michael Jackson, The Temptations, Rod Stewart, Whitney Houston, Madonna ja Tom Jones. Tuoreimpia lisäyksiä ovat muun muassa Queen Latifah, Janet Jackson, Jessica Simpson ja Pussycat Dolls. Parhaat studiomuusikot eivät yleensä soita kaikilla albumin raidoilla, vaan esimerkiksi vain ”hiteiksi aiotuilla” kappaleilla. Tämä on yksi syy kaikkein suosituimpien studiomuusikoiden suureen levytysmäärään.
Jacksonin suosio oli 1970- ja 1980-luvuilla valtava ja hän oli erittäin esimerkillinen muusikko. Häntä kutsuttiin yleisesti eniten palkatuksi ja halutuimmaksi kitaristiksi. Paul on sanonut, että menestyvä studiomuusikko pitää artistin tyytyväisenä ja arvostus tulee siitä kun tekee hommansa, mihin on palkattu.
Soolotuotanto

Jacksonin sooloura lähti liikkeelle vuonna 1988 levyllä I Came To Play, joka oli Grammy-ehdokkaana parhaan R&B-instrumentaalin kategoriassa. Debyytin jälkeen olivat vuorossa Out of the Shadows 1990, River in the Desert 1993 ja Never Alone: Duets 1996. Seuraavaa soololevyä The Power of the String jouduttiin odottamaan vuoteen 2001. Seuraava levytys on vuodelta 2003, Still Small Voice. Vuonna 2008 julkaistu seitsemäs levy kantaa nimeä Lay It Back. Jacksonin tyyli on muuttunut vuosien varrella fuusiojazzista enemmän smooth jazzin suuntaan. Albumien taustalta löytyy aina kovan luokan sessiomuusikoita, kuten Abraham Laboriel, Harvey Mason, Earl Klugh, Gerald Albright, Joe Sample, Kirk Whalum, Jeff Lorber ja Najee.
Keikkailu

Jackson esiintyy jatkuvasti erilaisissa palkintogaaloissa ja muissa tapahtumissa, esimerkiksi Diva Las Vegasissa, MTV Total Request Livessä ja Ray Charles Memorialissa. Lisäksi hän on muun muassa American Idol ja America’s Got Talent -televisio-ohjelmien taustayhtyeissä. Yksittäisten tapahtumien lisäksi hän on esiintynyt monien ”suuren luokan” artistien kuten Whitney Houstonin kiertueyhtyeissä.
Kitara

Jackson soittaa pääasiassa Gibson-nimikkomalliaan ”Paul Jackson Jr. ES347”. Hän soittaa kuitenkin myös PRS:n ja Valley Artsin kitaroilla.
Diskografia > Video

The Science Of Rhythm Guitar
Aiheesta muualla

Paul Jackson, Jr. viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumit, joiden taustalla Paul esiintyy (Artistdirect.com) (Arkistoitu – Internet Archive)
Pedersören seurakunta

| Pedersören seurakunta Pedersöre församling |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Pedersören kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Porvoon hiippakunta
Rovastikunta:  Pedersören rovastikunta
Pääkirkko:  Pedersören kirkko
Perustettu:  n. 1200-luku
Seurakuntaliitokset:   Ähtävän seurakunta (2020)  Purmon seurakunta (2020) 
Jäsenmäärä:  8 889 (2021)
– Osuus asukkaista:  89,5 %
Kirkollisvero:  1,80 %
Kirkkoherra:  Tomas Portin
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pedersören seurakunta (ruots. Pedersöre församling) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Pedersören kunnassa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan ja on osa Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii viransijaisena Tomas Portin. Vuonna 2021 seurakunnassa oli 8 889 jäsentä.
Pedersöre on Pohjanmaan vanhimpia seurakuntia. Se on perustettu 1200-luvun puolivälissä. Pedersörestä on erotettu omiksi seurakunnikseen Kokkolan emäseurakunta vuonna 1467, Kruunupyy ja Uusikaarlepyy 1607, Lappajärvi 1786, Luoto 1864, Ähtävä 1865, Purmo 1867 ja Pietarsaari 1904.
Vuonna 1977 Ähtävän ja Purmon kunnat yhdistyivät Pedersören kanssa, jolloin alueelle perustettiin Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä, johon myös Pietarsaaren seurakunnat liittyivät. Vuoden 2020 alussa Purmon, Ähtävän ja Pedersören seurakunnat yhdistyivät uudeksi Pedersören seurakunnaksi.
Herätysliikkeet

Pedersören seurakunta kuuluu, Kokkolaa ja Pietarsaarta ympäröivän maaseudun tavoin, ruotsinkielisen rauhansanalais-lestadiolaisen liikkeen voimakkaaseen kannatusalueeseen.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pedersören seurakunnan kirkkoherroina:
| --- | --- |
 1431: kirkkoherra Hans Pedersson  1533: kirkkoherra Jakob Blom  1538: kirkkoherra Jöns Fordell  kirkkoherra Nicolaus  1543–1569: kirkkoherra Henricus Nicolai  1569–1600: kirkkoherra Ericus Johannis Tenalensis  1600–1621: kirkkoherra Canutus Henrici  1622–1636: kirkkoherra Magnus Mathaei Gammal  1636–1650: kirkkoherra Ericus Matthiae Bothniensis  1650–1653: kirkkoherra Sven Vigelius  1654–1655: kirkkoherra Carolus Canuti Westzynthius  1656–1660: kirkkoherra Elias Marci Hamnius  1662–1692: kirkkoherra Laurentius Johannis Preutz  1692–1714: kirkkoherra Johannes Georgii Gezelius :  1714–1718: kirkkoherra Petrus Tigerstedt  1719–1729: kirkkoherra Ericus Fant  1729–1752: kirkkoherra Anders Degerman  1753: kirkkoherra Jakob Wikar  1754–1784: kirkkoherra Gabriel Aspegren  1788–1812: kirkkoherra Erik Brunnius  1816–1823: kirkkoherra Jakob Chydenius  1825–1859: kirkkoherra Johan Höckert  1861–1867: kirkkoherra Henrik Heikel  1869–1905: kirkkoherra Viktor Laurentius Helander  1907–1921: kirkkoherra Julius Lindberg  1980–1982: kirkkoherra Erik Vikström  1984–1999: kirkkoherra Kurt Cederberg  2021–2022: kirkkoherra Mia Anderssén-Löf  2023– kirkkoherra Daniel Björk
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut internetin arkistosta
Pikku-Tenhetty

| Pikku-Tenhetty |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°34′18″N, 24°59′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Hahmajärveen 
Järvinumero:  35.766.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,1 m  
Rantaviiva:  0,698 km  
Pinta-ala:  1,538 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku-Tenhetty 
Pikku-Tenhetty on Pirkanmaalla Kuhmoisten Hahmajärvellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Hahmajärven eteläpuolella Tenhetynvuoren juurella. Vuori kohoaa 43 metriä lammen yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannat ovat suomaata ja metsämaata. Sinne ei mene tietä, mutta yhdystieltä 3282 haarautuva metsäautotie kaartaa lammen ohi sadan metrin päästä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 144,1 metriä mpy. Siihen on johdettu oja suolta, joka alkaa yli kilometrin päästä lännessä. Suolla sijaitsee pieni Kelkku, joka laskee Pikku-Tenhettyyn. Tämä oma laskuoja yhtyy pian Salmi-Tenhetyn laskuojaan, joka laskee Hahmajärveen.
Peittoon tuulivoimapuisto

| Peittoon tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
 Peittoon tuulivoimapuisto Pihlavanlahdelta nähtynä.
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Pori
Koordinaatit:  61°37′59″N, 21°39′40″E
Sähköverkkoon:  2013 
Valmistunut:  2014 
Kustannus:  75 miljoonaa € 
Perustaja:  Tuuliwatti 
Rakennuttaja:  Tuuliwatti 
Omistaja:  Pori Peittoo Tuuli Ky 
Operaattori:  Operointi St1 Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Puistojännite:  20 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  10–20 m 
Pinta-ala:  4,4 km² 
Tuulivoimalat:  12 × Gamesa G128 (4,5 MW) 
Kapasiteetti:  54 MW  
Vuosituotanto:  126–175 GWh 
 fiPeittoon tuulivoimapuisto 
Peittoon tuulivoimapuisto on Satakunnan Porin Ahlaisissa Ämttöön Peittoonkorvessa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 12 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 54 megawattia ja vuosituotannoksi on arvioitu 126-175 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut Tuuliwatti, sen omistaa Exilion Tuulin tytäryhtiö Pori Peittoo Tuuli Ky  ja sitä operoi aluksi Tuuliwatti  ja nykyään Operointi St1. Tuulipuisto oli vuonna 2014 valmistuessaan kapasiteetiltaan Suomen suurin .
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee Ahlaisten kirkolta 4,0 kilometriä etelään ja se sijaitsee seututien 272 eteläpuolella Ämttöössä. Voimalaitokset sijaitsevat Peittoonkorven jätteenkäsittelyalueella ja lähiympäristössä. Tuulipuiston pituus on 3,0 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Tuulipuistoksi kaavoitetun alueen pinta-ala on 4,4 neliökilometriä . Voimalat sijaitsevat 10–20 metriä mpy. Voimalaitokset ovat espanjalaisen Gamesan valmistamaa G128-mallia, jonka napakorkeus on 140 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 128 metriä, ja jonka kapasiteetti on 4,5 megawattia. Tuulivoimaloiden tornin alaosat on koottu useista suppilon muotoisista betonirenkaista, joiden päälle on kiinnitetty kaksiosainen teräsputki . Voimalan tuottama vertailukelpoinen äänitehotaso on 108,6 desibeliä .
Tuulipuistosta on tieyhteys seututielle 272 ja siitä edelleen valtatielle 8, joka ohittaa alueen neljä kilometriä idässä. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan 20 kilovoltin jännitteellä maakaapeleilla alueen sisällä sijaitsevalle sähköasemalle. Siitä sähkö siirretään 110 kilovoltin jännitteellä 18 kilometriä etelään Isosannan sähköasemalle Porin keskustaan.
Historiaa > Suunnittelu ja rakentaminen

Tuulivoiman rakentamiseksi oli Satakunnan maakuntakaavan vaihemaakuntakaavaan merkitty Peittookorpeen tuulivoimalle suotuisa alue (alue numero 22). Tuulivoiman rakentajat tarttuivat näihin kaava-alueisiin mielellään ja kun ympäristövaikutusten arviointimenettely (YVA) käynnistyi vuonna 2010, ja se käsiteltiin vuonna 2011 ja kun Porin kaupunki hyväksyi tuulivoiman osalta osayleiskaavan lokakuussa 2012, voitiin tuulivoimapuistoa alkaa suunnittella. Osayleiskaavassa tuulivoimaloille oli jo osoitettu 12 tuulivoimalaitoksen paikat. Niiden napakorkeus tuli olla vähintään 120 metriä ja kokonaiskorkeus enintään 150 metriä.
Tuuliwatti Oy oli uutisen mukaan suunnitellut Peittoon tuulivoimapuistoa vuodesta 2008 lähtien. Rakentaminen alkoi Tuuliwatin järjestämänä tammikuussa 2013. Urakan kustannusarvioksi ilmoitettiin tuolloin 75 miljoonaa euroa ja valmistumisajankohdaksi arveltiin kesää 2014. Samaa uutisoitiin myös tammikuussa 2013. Ensimmäiset voimalat alkoivat tuottaa sähköä vuoden 2013 lopulla ja kaikki voimalat saatiin sähköverkkoon kevättalvella 2014. Operaattorina toimi silloin Pori Energia.
Historiaa > Uutisia

Tuulivoimapuistoa epäiltiin huhtikuussa 2014 televisisignaalin häiriöistä. Toinen valituksen aihe oli tuulivoimalaitoksien aihettama melu. Toukokuussa 2014 lähiasukkaiden toimittamassa adressissa vaadittiin melumittauksien aloittamista. Erään asunnon sisällä tammikuussa 2015 tehdyssä melunarvioinnissa mittausarvot alittivat asumisterveysohjeen ohjearvon selvästi. Myös Työterveyslaitos arvioi melun vaikutuksia asukkaisiin haastatteluin. Tuulivoimaloiden aiheuttava melu häiritsee asukkaita selvästi enemmän kuin liikenteen ja jätteenkäsittelyn melu.
Tuulivoimaloiden siivissä havaittiin rakenteellisia ongelmia, jotka näkyivät pintahalkeiluina. Kesäkuussa 2017 osa siivistä irroitettiin korjauksien ajaksi, kun taas muut vauriot korjattiin nosturista käsin 140 metrin korkeudessa.
Omistaja suoritti vuonna 2021 laajan operaation, jossa se kävi läpi kolmen omistamansa tuulvoimapuiston, eli Salon Märynummen, Porin Peittoon ja Tornion Kitkiäisvaaran tuulivoimapuiston, tuuliturbiinin siipiä ja pääyi vaihtamaan niistä 45. Poistetut siivet pilkottiin Suomessa ja kuljetettiin Saksaan kierrätettäväksi.
Aiheesta muualla

Lehtonen, Kirsi: Tuulivoiman meluhaitan kustannukset (PDF) (Pro Gradu-tutkielma) helsinki.fi.  2018. Helsinki:  Helsingin yliopisto. Viitattu 3.12.2023.
Pescaran Grand Prix

|  Pescaran Grand Prix  |
| --- | --- |

Rata:  Pescara Circuit
Sijainti:  Pescara, Italia
Ratatyyppi:  Maantierata
Radan pituus:  25,579 km
Kilpailun pituus:  18 kierrosta, 460,422 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Stirling Moss (1) 
Tallit:  Vanwall (1)
Viimeisin kilpailu (1957):
Voittaja:   Stirling Moss   (Vanwall)
Voittoaika:  2:59.22,700
Toinen:   Juan Manuel Fangio   (Maserati)
Kolmas:   Harry Schell   (Maserati)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Juan Manuel Fangio   (Maserati)
Paaluaika:  9.44,600
Nopein kierros
Kuljettaja:   Stirling Moss   (Vanwall)
Kierrosaika:  9.44,600 (kierroksella 9)
Pescaran Grand Prix, tunnettu myös nimellä Coppa Acerbo, oli autourheilukilpailu, joka ajettiin yhteensä 27 kertaa vuosina 1924-1961 Italiassa Pescaran radalla.
Kilpailu ajettiin vuosien varrella useissa eri luokissa ja vuonna 1957 se kuului Formula 1:n MM-sarjaan. Pescaran rata on pisin rata, joka on koskaan kuulunut Formula 1 -kilpailukalenteriin ollen pituudeltaan 25,579 kilometriä. Pescaran rata suljettiin vuonna 1961, kun sen järjestäjät eivät kyenneet takaamaan kuljettajien turvallisuutta radalla.
Voittajat > Grand Prix -autoilu

| Kausi | Voittaja | Auto |
| --- | --- | --- |
| 1924 |  Enzo Ferrari | Alfa Romeo |
| 1925 |  Guido Ginaldi | Alfa Romeo |
| 1926 |  Luigi Spinozzi | Bugatti |
| 1927 |  Giuseppe Campari | Alfa Romeo |
| 1929 |  Giuseppe Campari | Alfa Romeo |
| 1930 |  Achille Varzi | Maserati |
| 1931 |  Giuseppe Campari | Alfa Romeo |
| 1932 |  Tazio Nuvolari | Alfa Romeo |
| 1933 |  Luigi Fagioli | Alfa Romeo |
| 1934 |  Luigi Fagioli | Mercedes-Benz |
| 1935 |  Achille Varzi | Auto Union |
| 1936 |  Bernd Rosemeyer | Auto Union |
| 1937 |  Bernd Rosemeyer | Auto Union |
| 1938 |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz |
Voittajat > Formula 1

Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.
| Kausi | Voittaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 |  Juan Manuel Fangio | Alfa Romeo | Pescara | Raportti |
| 1951 |  José Froilán González | Ferrari | Pescara | Raportti |
| 1954 |  Luigi Musso | Maserati | Pescara | Raportti |
| 1957 |  Stirling Moss | Vanwall | Pescara | Raportti |
Voittajat > Muut luokat

| Vuosi | Voittaja | Luokka | Auto |
| --- | --- | --- | --- |
| 1939 |  Clemente Biondetti | Voiturette | Alfa Romeo |
| 1947 |  Vincenzo Auricchio | Urheiluautoilu | Stanguellini |
| 1948 |  Giovanni Bracco | Urheiluautoilu | Maserati |
| 1949 |  Franco Rol | Urheiluautoilu | Alfa Romeo |
| 1952 |  Giovanni Bracco  Paolo Marzotto | Urheiluautoilu | Ferrari |
| 1953 |  Umberto Maglioli  Mike Hawthorn | Urheiluautoilu | Ferrari |
| 1956 |  Robert Manzon | Urheiluautoilu | Gordini |
| 1960 |  Denny Hulme | Formula 2 | Cooper |
| 1961 |  Lorenzo Bandini  Giorgio Scarlatti | Urheiluautoilu | Ferrari |