stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karlsruhen piirikunta
Kaupungit ja kunnat

Karlsruhen piirikunnassa on 32 kuntaa, joista 9 on kaupunkeja. Alla on esitetty kunnat ja niiden väkiluku 30. kesäkuuta 2021.
| --- | --- |
 Kunnat Bad Schönborn (12 870)  Dettenheim (6 695)  Eggenstein-Leopoldshafen (16 588)  Forst (8 101)  Gondelsheim (4 018)  Graben-Neudorf (12 245)  Hambrücken (5 560)  Karlsbad (15 946)  Karlsdorf-Neuthard (10 754)  Kronau (5 913)  Kürnbach (2 365)  Linkenheim-Hochstetten (12 045)  Malsch (14 548)  Marxzell (4 938)  Oberderdingen (11 431)  Oberhausen-Rheinhausen (9 595)  Pfinztal (18 704)  Sulzfeld (4 874)  Ubstadt-Weiher (13 104)  Waldbronn (13 071)  Walzbachtal (9 827)  Weingarten (10 394)  Zaisenhausen (1 826):  Kaupungit Bretten (29 761)  Bruchsal (45 566)  Ettlingen (39 313)  Kraichtal (14 709)  Östringen (13 056)  Philippsburg (13 752)  Rheinstetten (20 223)  Stutensee (24 967)  Waghäusel (21 109)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karlsruhen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Alb-Donau-Kreis
Baden-Baden
Biberach
Bodenseekreis
Breisgau-Hochschwarzwald
Böblingenin piirikunta
Calw
Emmendingen
Enzkreis
Esslingen
Freiburg
Freudenstadt
Göppingen
Heidelberg
Heidenheim
Heilbronnin piirikunta
Heilbronnin kaupunki
Hohenlohekreis
Karlsruhen piirikunta
Karlsruhen kaupunki
Konstanz
Lörrach
Ludwigsburg
Main-Tauber-Kreis
Mannheim
Neckar-Odenwald-Kreis
Ortenaukreis
Ostalbkreis
Pforzheim
Rastatt
Ravensburg
Rems-Murr-Kreis
Reutlingen
Rhein-Neckar-Kreis
Rottweil
Schwarzwald-Baar-Kreis
Schwäbisch Hall
Sigmaringen
Stuttgart
Tübingen
Tuttlingen
Ulm
Waldshut
Zollernalbkreis
Karlsruhen piirikunta ja sen kunnat.
Aprilia

| Aprilia |
| --- | --- |

Tunnuslause:  "Bike Me"
Yritysmuoto:  Tytäryhtiö
Perustettu:  1945
Toimitusjohtaja:  Rocco Sabelli
Kotipaikka:   Noale, Italia
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  ajoneuvot
Tuotteet:  moottoripyörät, mopot, skootterit, kevytmoottoripyörät
Emoyhtiö:  Piaggio & Co. SpA
Kotisivu:  aprilia.fi aprilia.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aprilia RS 125
Aprilia on italialainen moottoripyörämerkki. Aprilian omistaa nykyisin Piaggio. Merkki on menestynyt hyvin muun muassa MotoGP-luokassa ja Superbike-luokassa.
Historia

Aprilian perusti toisen maailmansodan jälkeen italialainen IPI, joka oli Aprilian lisäksi perustamassa Moto Guzzia ja Laverdaa. Alberto Beggion pojan Ivanon noustua firman johtoon tehdas alkoi toimittaa pyöriä Road Racingin MM-sarjan 50 cc:iin. 1970-luvun lopussa 50-kuutioisten lisäksi Aprilian pyöriä alkoi näkyä myös 125 cc:ssa. Vuonna 1998 yhtiö astui laajemmin superpyörien markkinoille RSV Mille mallillaan. Mallisto laajentui pian Mille R -supersport-pyörällä, Falcolla ja Futuralla. Vuonna 2002 seurasi kaksi riisuttua mallia: Tuono Fighter ja Tuono R. Aprilia jatkoi RSV:n ja Tuonon kehitystä muutaman vuoden ajan ja merkittävämpänä aikaansaannoksena oli vuoden 2003 RSV1000R-malli, joka oli uudelleenmuotoiltu ja nopeampi versio supersport-luokkaan. Aprilian kasvu jatkui sen hankittua kaksi kilpailijaansa Moto Guzzin ja Laverdan. [lähde? ]
Yhtiön johtajalla Ivano Beggiolla oli kuitenkin tavoitteet liian korkealla, minkä seurauksena Aprilia velkaantui pahoin ja oikeudet luovutettiin Piaggiolle, jolla olisi varaa uuteen mallistoon.
Road Racing

Aprilia on tunnettu viime aikoina kovana pyöränä etenkin 500 cc- ja 750 cc -luokissa. Jälkimmäisessä se onkin tällä hetkellä luokan ainoa niin sanottu supertiimi Hondan ohella. [lähde? ]
Mallisto

Aprilia valmistaa moottoripyöriä, mopoja ja skoottereita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Suomenkieliset sivut
Italialaisia moottoripyörävalmistajia
Aprilia
Benelli
Beta
Bimota
Cagiva
Ducati
Fantic
Garelli
Gilera
Innocenti
Italjet
Laverda
Malaguti
Minarelli
Mondial
Morbidelli
Motobi
Moto Guzzi
Moto Morini
MV Agusta
Piaggio
Vespa
Vyrus
Artemidoros Daldislainen

| Artemidoros Daldislainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: noin 135
Kuollut: noin 200
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Pääteokset:  Suuri unikirja (noin 190)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Artemidoros Daldislainen (tai Efesoslainen; m.kreik. Ἀρτεμίδωρος ὁ Δαλδιανός) (noin 135 – noin 200) oli antiikin kreikkalainen unienselittäjä ja ennustaja. Hänet tunnetaan erityisesti unientulkinnan oppaasta Suuri unikirja.
Elämä

Artemidoros oli kotoisin Vähän-Aasian Efesoksesta, mutta häntä kutsuttiin yleensä poikkeuksellisesti äitinsä kotikaupungin Lyydian Daldiksen mukaan Daldislaiseksi, jotta hänet voitiin erottaa maantieteilijä Artemidoros Efesoslaisesta. Artemidoros suosi myös itse nimitystä Daldislainen, mahdollisesti siksi, että Daldiksen Apollon Mysteksen kultti antoi hänelle erityisen valtuuden kirjoittaa unista.
Artemidoros voidaan ajoittaa hänen teoksessaan mainitsemiensa henkilöiden avulla. Näitä ovat Cassius Maximus eli mahdollisesti Maksimos Tyroslainen, Aristeides eli mahdollisesti Aelius Aristides, sekä jo ennen Artemidorosta itseään kuolleet Plutarkhos ja Fronto. Hän on ollut Maksimosta ehkä noin 10 vuotta nuorempi, eli syntynyt noin vuonna 135. Suuren unikirjan viimeinen luku on kirjoitettu ehkä noin vuonna 190. Koska Artemidoros ei saanut koskaan Rooman kansalaisuutta, hän on ilmeisesti kuollut ennen vuonna 212 annettua Caracallan ediktiä.
Artemidoros eli Roomassa Antoninus Piuksen ja Marcus Aureliuksen aikana. Hän toimi unien tulkitsijana ja unista ennustajana, toisin sanoen oneiromantian harjoittajana, sekä myös lääkärinä.
Teokset

Artemidoros tunnetaan viisi kirjaa käsittävästä teoksesta Oneirokritika (Ὀνειροκριτικά), joka on suomennettu nimellä Suuri unikirja. Artemidoroksen itsensä mukaan hän keräsi aineiston kirjaansa pitkillä matkoilla Kreikassa, Italiassa ja Aasiassa, seuraamalla sekä arvostettuja että halveksittuja unista ennustajia ja kuuntelemalla vanhoja tarinoita unista ja niiden toteutumisesta. Toinen merkittävä lähde olivat Artemidoroksen edeltäjien, joista hän mainitsee nimeltä kuusitoista, teokset. Artemidoros sanoo hankkineensa itselleen ja lukeneensa ”kunnianhimoisesti joka ainoan unikirjan”. Vaikka kyseessä onkin ajalle ominainen tyyliseikka, on joka tapauksessa selvää, että hän nojasi rikkaaseen kirjalliseen perinteeseen, joka on muutoin kadonnut.
Sudan mukaan Artemidoros kirjoitti myös teokset Oiōnoskopika (Οἰωνοσκοπικά), joka käsitteli lintuenteitä, ja Kheiroskopika (Χειροσκοπικά), joka käsitteli kädestä ennustamista. Kumpikaan niistä ei ole säilynyt, ja tietoon on myös suhtauduttu varauksella; Suuressa unikirjassa Artemidoros suhtautuu vihamielisesti kädestä ennustamiseen. Toisaalta hän viittaa kirjoihin, jotka on kirjoittanut ”muista aiheista”.
Artemidoroksen oma menetelmä perustuu pohjimmiltaan analogioihin: hänen mukaansa unista ennustaminen on samankaltaisuuden vertailua. Kreikkalaisesta oneiromantiasta tuli kuitenkin muiden ennustamisen lajien, kuten astrologian ja taivaanmerkeistä tai heilureista ennustamisen, tavoin hyvin monimutkaista, koska kukin uni saatettiin tulkita monella tavalla riippuen unen näkijän iästä, sukupuolesta ja asemasta. Joissakin tapauksissa puolestaan unien hienonhienot yksityiskohdat ovat hyvin merkityksellisiä.
Kirjallisuutta

Artemidoros Daldislainen: Suuri unikirja.  ((Oneirokritika, noin 190.) Kreikan kielestä suomentanut Kaarle Hirvonen)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1970.
Aiheesta muualla

Ancient Divination and Astrology on the Web, Dream interpretation resources. (englanniksi)
Aquemini

| Aquemini OutKast |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997–1998
 Julkaistu: 29. syyskuuta 1998
 Tuottaja(t): Babyface   Donny Mathis   Organized Noize   OutKast   Antonio M. Reid   David "Mr. DJ" Sheats
 Tyylilaji: Hip hop, Funk, kokeellinen
 Kesto: 74.47
 Levy-yhtiö: LaFace/Arista
OutKastin muut julkaisut
| ATLiens 1996 | Aquemini 1998 | Stankonia 2000 |
Aquemini on OutKast-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 1998. Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa kahdessa kuukaudessa ja tuplaplatinaa vuonna 1999.
Aquemini sai yleisön lisäksi hyvän vastaanoton myös kriitikoilta: muun muassa Rolling Stone, Q, Allmusic ja Los Angeles Times antoivat arvosteluissaan albumille täydet pisteet. Singlenäkin julkaistu kappale Rosa Parks keräsi huuliharppusooloineen kehuja raikkaudellaan ja omaperäisyydellään. Hip hopin Raamatuksikin kutsuttu The Source -lehti taasen antoi Aqueminille arvostelussaan täydet viisi mikrofonia, mikä on erittäin harvinainen ja arvostettu tunnustus.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Rosa Parks", "Skew It on the Bar-B" ja "Da Art of Storytellin' (Pt. 1)".
Kappaleet

| # | Nimi | Kesto | Tuottaja(t) | Esiintyjät | Samplet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Hold on, Be Strong" | 1:11 | Donny Mathis, OutKast | The Four Phonics |  |
| 2 | "Return of the 'G'" | 4:49 | Organized Noize |  Säkeistöt 1–4: André  Säkeistöt 5–6: Big Boi |  "Teemamusiikki Keskiyön pikajuna", säveltäjä Giorgio Moroder  "Superfly", säveltäjä Curtis Mayfield |
| 3 | "Rosa Parks" | 5:24 | OutKast |  1. säkeistö: Big Boi  2. säkeistö: André  Lopetus: Raekwon & Big Boi |  "Cancion De Amor", säveltäjä The Sandpipers |
| 4 | "Skew it on the Bar-B" | 3:15 | Organized Noize |  1. säkeistö: André  2. säkeistö: Raekwon  3. säkeistö: Big Boi |  "Police Woman", säveltäjä Henry Mancini |
| 5 | "Aquemini" | 5:19 | OutKast |  1. säkeistö: Big Boi  2. säkeistö: André  3. säkeistö: Big Boi  4. säkeistö: André |  |
| 6 | "Synthesizer" | 5:11 | OutKast |  1. säkeistö: André, George Clinton  2. säkeistö: Big Boi  3. säkeistö: George Clinton  4. säkeistö: André  5. säkeistö: George Clinton |  "Rock Dirge", säveltäjä Sly & the Family Stone |
| 7 | "Slump" | 5:09 | OutKast |  1. säkeistö: Backbone  2. säkeistö: Big Boi  3. säkeistö: Cool Breeze |  |
| 8 | "West Savannah" | 4:03 | Organized Noize | Big Boi |  |
| 9 | "Da Art of Storytellin' (Part 1)" | 3:43 | Mr. DJ |  1. säkeistö: Big Boi  2. säkeistö: André |  |
| 10 | "Da Art of Storytellin' (Part 2)" | 2:48 | Mr. DJ |  1. säkeistö: André  2. säkeistö: Big Boi |  |
| 11 | "Mamacita" | 5:52 | Organized Noize |  1. säkeistö: Masada  2. säkeistö: André  3. säkeistö: Witchdoctor  4. säkeistö: Big Boi |  |
| 12 | "SpottieOttieDopaliscious" | 7:07 | OutKast |  1. säkeistö: Pat Brown  2. säkeistö: André  3. säkeistö: Big Boi |  |
| 13 | "Y'All Scared" | 4:50 | Mr. DJ |  1. säkeistö: T-Mo  2. säkeistö: Gipp  3. säkeistö: André  4. säkeistö: Big Boi  5. säkeistö: Khujo |  |
| 14 | "Nathaniel" | 1:10 |  | Supa Nate |  |
| 15 | "Liberation" | 8:46 | OutKast |  1. säkeistö: André  2. säkeistö: Big Boi  3. säkeistö: Cee-Lo  4. säkeistö: Erykah Badu  5. säkeistö: Big Rube |  |
| 16 | "Chonkyfire" | 6:10 | OutKast |  1. säkeistö: André  2. säkeistö: Big Boi |  |
Listasijoitukset > Albumi

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Albumi | Paras listasijoitus | Paras listasijoitus | Paras listasijoitus |
| Vuosi | Albumi | Billboard 200 | Top R&B/Hip Hop Albums | Top Canadian Albums |
| 1998 | Aquemini | 2. | 2. | 17. |
Listasijoitukset > Singlet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kappale | Paras listasijoitus | Paras listasijoitus | Paras listasijoitus | Paras listasijoitus |
| Vuosi | Kappale | Billboard Hot 100 | Hot R&B/Hip-Hop Singles & Tracks | Hot Rap Singles | Rhythmic Top 40 |
| 1998 | "Rosa Parks" | 55. | 19. | - | 9. |
| 1999 | "Da Art Of Storytellin' (Pt. 1)" | - | 67. | - | - |
Kantri (vuoden 1971 albumi)

| Kantri Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1.–4. helmikuuta 1971
 Julkaistu: 1971 (LP) 2010 (CD)
 Tyylilaji: country
 Levy-yhtiö: Scandia
Kantri on suomalainen kokoelma-albumi vuodelta 1971. Se sisältää lähinnä suomeksi käännettyjä countrykappaleita, mutta myös Kari Kuuvan kirjoittaman Nukkekodin. Kappaleita esittävät Jussi Raittinen, Arto Sotavalta, Eija Merilä sekä Rauli Puumalainen.
Rocket Records julkaisi albumista CD-version yhdessä Länttä kohti -levyn kanssa 16.6.2010.
Kappaleet > A-puoli

Oon yksin niin
Mieluiten sun miehes oisin
Käy ohitsein
Äiti sun kaltaises
Nukkekoti
Et pettää mua sä saa
Tukholma
B-puoli
Edessäin näen tien yksinäisen
Lähde mukaan
Mä sulta ikävän sain
On kaikki ennallaan
Sydämmein, niin mustasukkainen
Toisin oli ennen
Kunnon suomalainen
Muusikot

Jussi Raittinen – laulu (A1, A3, A5, A7, B1, B3, B5, B7), akustinen kitara, taustalaulu
Arto Sotavalta – laulu (A2, B2)
Eija Merilä – laulu (A4, B4)
Rauli Puumalainen – laulu, (A6, B6) rummut, taustalaulu
Kaj Westerlund – piano, urut, kitara, taustalaulu
Antero Jakoila – sähkökitara
Kari Kuuva – akustinen kitara, taustalaulu
Jarno Sarjanen – taustalaulu
Petri Hohental – viulu, akustinen kitara
Pentti Mutikainen – bassoviulu, sähköbasso
Roy Rabb – steel-kitara
Mikko Kuoppamäki – bongot
Sakari Helle – huuliharppu
Olli Heikkilä – urut
Jaakko Salo – urut
Maija Hapuoja – taustalaulu
Kaisa Martelius – taustalaulu
Kai Lind – taustalaulu
Kari Fall – taustalaulu
Kent Johansson

Kent Johansson vuonna 2010.
Kent Johansson (s. 13. huhtikuuta 1956 Katrineholm) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1983 ja 1985. Ruotsi ei yltänyt mitaleille kummassakaan turnauksessa. Vuoden 1983 MM-turnauksessa Nilsson teki kolme maalia ja antoi yhden maalisyötön, ja jälkimmäisessä tilastomerkintöinä oli kaksi maalia ja yksi syöttö.
"Lill-Kenta" Johansson edusti Huddinge IK:ta kausina 1973–1982 ja 1990–1994. Hän pelasi pääsarjajoukkue Djurgårdens IF:ssä kaudella 1982–1983, sitten kuusi kautta sveitsiläisseura HC Luganossa ja jälleen kauden 1989–1990 Djurgårdenissa ennen paluutaan Huddingeen. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1983 ja 1990 sekä Sveitsin-mestaruuden vuosina 1986, 1987 ja 1988. Hän oli Sveitsin liigan pudotuspelien paras maalintekijä vuosina 1986 ja 1988, syöttötilaston ykkönen vuosina 1988 ja 1989 sekä pistepörssin ykkönen 1986, 1988 ja 1989.
Pelaajauransa jälkeen Johansson on toiminut pitkään valmentajana. Ruotsin pääsarjassa hän on ollut Djurgårdens IF:n, Timrå IK:n, HV71:n, Frölunda HC:n ja Örebro HK:n päävalmentaja. Italiassa hän valmensi HC Bolzanoa kaudella 1998–1999 ja Sveitsissä HC Luganoa kaudella 2009–2010.
Kent Johanssonin pikkuveli Mikael Johansson on jääkiekon kaksinkertainen maailmanmestari.
Kauko Kotivuori

Kauko Olavi Kotivuori (31. tammikuuta 1922 Viipuri – 7. kesäkuuta 1999) oli suomalainen kirjailija.
Kotivuori teki käsikirjoituksen Rauni Mollbergin 1972 ohjaamaan tv-elokuvaan Sotaerakko ja muokkasi käsikirjoituksesta myöhemmin romaanin. Sotaerakko kertoo Heikki Klemetti nimisestä metsätyömiehestä joka jää talvisodan alkaessa yksin tiettömälle rajaseudulle kun muut asukkaat evakuoidaan kovassa kiireessä. Metsätöistä palaava Heikki löytää vain tyhjän kylän ja navettaan jääneen karjan. Talven ajan Heikki asuu autiossa talossa, hoitaa karjaa ja kuuntelee kaukaa kuuluvia sodan ääniä. Eräällä hiihtoretkellä pyrkiessään kotirintamalle hän löytää haavoittuneen venäläissotilaan Fedjan ja kiskoo tämän suurin ponnistuksin asunnolleen jossa sotilas tervehtyy. He ystävystyvät mutta sodan loppuvaiheissa ystävyys katkeaa äkillisesti.
Elokuvassa tapahtumat sijoittuvat Pohjois-Karjalaan kun taas romaanissa tapahtumapaikkana on Kainuu.
Teoksia

Sotaerakko : kuvaus Raja-Kainuusta sotavuosilta 1939-40. Pohjoinen, Oulu 1977
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto : Sotaerakko : Lähtökäsky
Kari Merikanto

| Kari Merikanto |
| --- | --- |
 Kari Merikanto Finlaysonin palatsissa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  maalaustaide
Taidesuuntaus:  abstrakti ekspressionismi
Kuuluisimpia töitä:  Elämän virta
Kari Merikanto on Tampereella syntynyt, Seinäjoella asuva taiteilija ja esiintyjä. Hän aloitti haitarin soiton kuusivuotiaana ja siirtyi kitaraan ja lauluun teini-ikäisenä. Lapsuudessaan hän oli ahkera piirtäjä, ja myöhemmin hän aloitti akvarellimaalauksen ja akryylimaalauksen. 2000-luvun alusta hän on toiminut taidemaalarina. Hän on työskennellyt myös metallien parissa ja tehnyt reliefejä ruostumattomasta teräksestä.
Alkuaikojen realismityyppisistä taiteesta Merikanto on siirtynyt abstraktiin tulkintaan. Viime vuosien teokset edustavat abstraktia ekspressionismia. Taidemuseopiireissä Merikannon nykytyyliä on verrattu Jackson Pollockin roiskemaalauksiin.
Merikannon abstraktit teokset on tehty akryyliväreillä kankaalle. Niissä viivat muodostuvat värikierteistä, joiden maalaustekniikkaa hän ei ole paljastanut. Värikierteet luovat teoksiin kolmiulotteisen fraktaalinomaisen rakenteen, jolloin läheltä katsottaessa teoksissa näkyy uusi rakenne.
Merikannon teos Elämänvirta on Suomen itsenäisyyden 100-vuotisjuhlan kuohuviinin etiketissä. Juhlavuodelle toteutetun taidevaappusarjan vaaput hän maalannut yksilöllisesti Alkumeri elää -teossarjansa mukaisesti.
Tyyli ja tuotanto

Matkalla kosmoksessa
Merikannon viime vuosien tuotanto kuvastaa kosmosta ja elämän syntyä.   Abstraktilla ekspressionismilla hän kuvaa matkaa kosmoksessa  –  ajasta ennen painovoiman ja elämän syntyä tähän päivään. Merikannon teosten muotokieltä on verrattu luonnonilmiöiden systemaattisen ja sattumanvaraisen vuoropuheluun.
Aiheesta muualla

Kari Merikannon kotisivut
Taidevaappusarja (Tume Fishing -sivulla) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomi 100 vuotta - Kupliva koivunmahlaskumppa (Punaisen tuvan viinitilan sivuilla) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kent Johanssen

| Mitalit> Maa:   Norja.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 1991 | normaalimäki |  |
Kent Johanssen (s. 30. kesäkuuta 1970) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1989–1997.
Johanssen saavutti nuorten MM-kilpailuissa joukkuemäen hopeaa Saalfeldenissä 1988. Seuraavana vuonna hän voitti Hamarissa järjestetyissä nuorten MM-kilpailuissa kultaa normaalimäessä ja pronssia joukkuekilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991 hän sai hopeaa normaalimäessä 0,9 pistettä Heinz Kuttinille hävinneenä. Lisäksi hän oli suurmäessä 24. ja joukkuekilpailussa Norjan joukkueen mukana neljäs.
Johanssen sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaksi kertaa kolmen parhaan joukkoon: hän oli kaudella 1988–1989 toinen Planican ja kolmas Holmenkollenin suurmäen kilpailuissa.
Kent Nagano

Kent Nagano
Kent Nagano (s. 22. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli musiikin lisäksi myös sosiologiaa ja oikeustiedettä kotiosavaltiossaan Kaliforniassa.
Nagano nimitettiin vuonna 1978 Berkeleyn sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi, jona hän toimi vuoteen 2008. Hän toimi vuosina 1988–1998 Opéra National de Lyonin ja vuosina 1991–2000 Hallé-orkesterin musiikillisena johtajana. Vuosina 2000–2006 Nagano oli Deutsches Symphonie-Orchester Berlinin taiteellinen johtaja ja pääkapellimestari; hän myös toimi 2001–2003 Los Angelesin oopperan pääkapellimestarina ja vuosina 2003–2006 musiikillisena johtajana. Vuonna 2006 hänestä tuli sekä Montrealin sinfoniaorkesterin että Baijerin valtionoopperan musiikillinen johtaja.
Vuonna 1982 Nagano piti Berkeleyn sinfoniaorkesterin kanssa Hans Pfitznerin oopperan Palestrina ensimmäisen esityksen Yhdysvalloissa. Hän myös kantaesitti muun muassa Péter Eötvösin Three Sistersin, John Adamsin Klinghofferin kuoleman ja Kaija Saariahon Kaukaisen rakkauden. Nagano on saanut levytyksillään muiden palkintojen ohessa useita Grammyja. Hänestä tuli vuonna 1992 Ordre des Arts et des Lettres'n upseeri, ja vuonna 2008 hän sai Nousevan auringon ritarikunnan tunnustuksen (4. luokassa). Hän on Montrealin ja McGill-yliopistojen kunniatohtori.
Pianisti Mari Kodama on Naganon puoliso.
Artemi Panarin

| Artemi Panarin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1991 (ikä 32) Korkino, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bread Man
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  New York Rangers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Vitjaz Podolsk (KHL)   Ak Bars Kazan (KHL)   SKA Pietari (KHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Columbus Blue Jackets (NHL)
Artemi Sergejevitš Panarin (ven. Артемий Сергеевич Панарин; s. 30. lokakuuta 1991 Korkino, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Rangersin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Panarin laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > KHL 2008–2015

Panarin debytoi Vitjaz Podolskin KHL-joukkueessa jo 17-vuotiaana kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin seuran kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa. Kaudella 2009–2010 Panarin pelasi KHL:ssä 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+8=9. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan MHL-joukkue Russkije Vitjazissa, jonka sisäisen tehotilaston voiton Panarin jakoi Aleksandr Vasiljevin kanssa lukemalla +19.
Kaudella 2010–2011 Panarin teki KHL:ssä 40 runkosarjaottelussa tehot 5+16=21. Hän pelasi myös 13 MHL-ottelua Russkije Vitjazissa, jonka sisäisen tehotilaston Panarin voitti lukemalla +15. Kaudella 2011–2012 hän nousi Vitjazin KHL-joukkueen varakapteeniksi. Panarin oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Mihail Anisinin jälkeen tehoilla 12+14=26, vaikka hän siirtyikin tammikuussa 2012 loppukaudeksi Ak Bars Kazaniin. Panarin palasi kaudeksi 2012–2013 Vitjaziin, jonka kolmanneksi paras maalintekijä hän oli 11 osumallaan. Panarinin osoite vaihtui kuitenkin taas kesken kauden, tammikuussa 2013, kun hän siirtyi SKA Pietariin vaihdossa seuraavan kesän viidennen kierroksen varausvuoroon.
Kaudella 2013–2014 Panarin oli Pietarin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Ilja Kovaltšukin kanssa tehoilla 20+20=40. Panarin sijoittui KHL:n maalipörssissä yhdeksänneksi. Kaudella 2014–2015 hän oli Pietarin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+36=62, joilla Panarin jakoi KHL:n pistepörssin neljännen sijan TsSKA Moskovan Stéphane Da Costan kanssa. Maalipörssissä hän sijoittui viidenneksi. Panarin jakoi myös kevään 2015 pudotuspelien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Vadim Šipatšovin kanssa 15 syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin ja valittiin KHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Panarin pelasi kauden aikana myös KHL:n tähdistöottelussa ja hänet valittiin liigan lokakuun 2014 kuukauden hyökkääjäksi.
Ura > Seuraura > NHL 2015–

Huhtikuussa 2015 NHL-varaamaton Panarin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän otti harjoitusleirin päätteeksi paikan joukkueen NHL-kokoonpanosta ja teki NHL-debyyttinsä näin ollen kauden 2015–2016 avauskierroksella 7. lokakuuta 2015 New York Rangersia vastaan. Panarin sai ottelussa jääaikaa 16.50 minuuttia ja hän teki myös NHL-uransa avausmaalin. Panarin valittiin ottelun kolmostähdeksi. Panarin teki ensimmäisellä NHL-kaudellaan 30 maalia ja antoi 47 maaliin johtanutta syöttöä.
Panarin oli ilmoittanut jo kauden 2018–2019 aikana, ettei tee jatkosopimusta Blue Jacketsin kanssa. Hän teki kaudella 28 maalia ja antoi 59 syöttöä. Heinäkuussa 2019 Panarin solmi seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen New York Rangersin kanssa. Sopimuksen arvo on 11 miljoonaa dollaria kaudelta. Tammikuussa 2020 Panarin valittiin ensimmäisen kerran urallaan NHL tähdistöotteluun.