stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edo (ohjausvaunu)

| Edo |
| --- | --- |
 Edo-ohjausvaunu Pasilassa.
Perustiedot
Tyyppi:  ohjausvaunu
Liikennöitsijä:  VR
Valmistaja:  Transtech
Lukumäärä:  42
Valmistusvuodet:  2013–2017
Numerointi:  28601–28642
Istumapaikkoja:  101
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  200 km/h
Paino:  57 t
Pituus:  27 400 mm
Leveys:  3 200 mm
Korkeus:  5 200 mm
Raideleveys:  1 524 mm
Edo on VR-Yhtymän käyttämä ohjausvaunu. Edon valmistaja on Transtech. Se kuuluu VR:n vihreään Intercity-kalustoon.
Ohjausvaunullinen juna voi vaihtaa kulkusuuntaansa esimerkiksi pääteasemalla ilman, että veturi siirretään junan keulalle. Tällöin kuljettaja ohjaa Edosta junan perässä työntävää veturia. Yhteensopivia veturisarjoja ovat Sr2 ja Sr3. Edon alakerrassa on myös lemmikkieläinosasto.
Kaupallinen liikenne ohjausvaunuilla aloitettiin 17. heinäkuuta 2013. Niitä käytettiin aluksi rantaradalla.
Clancy Wiggum

| Clancy Wiggum |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Ydinvoimala” (1. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Hank Azaria
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Hiukset:  siniset
Ikä:  43
Ammatti:  Poliisipäällikkö
Tärkeimmät sukulaiset:  Poika Ralph Vaimo Sarah Isä Iggy (kuollut) Äiti Martha
Clancy Wiggum eli päällikkö Wiggum (engl. Chief Wiggum) on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on Springfieldin kaupungin pölkkypäinen ja epäpätevä poliisipäällikkö. Hahmon ääninäyttelijä on Hank Azaria.
Wiggum johtaa Springfieldin poliisivoimia ja partioi yleensä aina yhdessä konstaapelien Eddien ja Loun kanssa. Hän on stereotyyppinen donitseja syövä lihava poliisi, pääasiassa vastuuton ja laiska typerys, joka suoriutuu kuitenkin jotenkuten tehtävistään. Hänellä on vaimo Sarah (ääninäyttelijä Pamela Hayden), ja heidän poikansa on Ralph Wiggum. Päällikkö Wiggum nähtiin ensi kerran 1. tuotantokauden jaksossa ”Ydinvoimala”.
Hank Azarian mukaan Wiggumin ääni on ”huono imitaatio” elokuvanäyttelijä Edward G. Robinsonin puheäänestä. Äänen samankaltaisuuteen on muutaman kerran myös humoristisesti viitattu sarjassa. Sukunimensä Wiggum on saanut Simpsonien luojan Matt Groeningin norjalaista sukua olleen äidin Margaret Groeningin tyttönimestä (myös Marge Simpson on nimetty saman henkilön mukaan).
Yleistä hahmosta

Wiggum on tyhmä, saamaton ja tehtäviinsä kelvoton, ja usein kiinnostuneempi donitseilla herkuttelusta kuin poliisityöstä. Hän ei tunne lakia, käsittelee virka-asettaan äärimmäisen varomattomasti, päästää helposti pidätetyt vahingossa pakenemaan, toisinaan välttelee laiskuuttaan hälytyksiin vastaamista, toisinaan vangitsee mielivaltaisesti viattomia ihmisiä, on liian tyhmä suorittamaan oma-aloitteisesti minkäänlaista poliisitutkintaa ja antaa jatkuvasti täysin epäoleellisten asioiden vangita huomionsa. Esimerkiksi 7. kauden jaksossa ”Muukalaiset kuriin” hän määräsi pidättämään kaupunkiin ilmaantuneen karhun epäiltynä ”karhuna olemisesta” ja juopon Barney Gumblen ”avunannosta karhuna olemiseen”. Springfieldin poliisivoimat käyvät jatkuvaa kissa ja hiiri -leikkiä paikallisen pikkurikollisen Snaken kanssa, joka päihittää helposti Wiggumin oveluudessa.
Kelvolliset aloitteet tulevat yleensä Wiggumin alaiselta Loulta, joka on poliisikolmikosta nokkelin. Myös Eddie on hieman fiksumpi kuin Wiggum, mutta myötäilee häntä useammin kuin Lou. Pidättäessään rikollisia Wiggum haluaa aina lausua pidätysmääräyksen sanaleikin muodossa ja ennen muodollisuuksien jatkamista hän odottaa kuulevansa alaistensa mielipiteen siitä, kuinka nokkela vitsi oli (Lou on useammin arviossaan kriittinen kuin Eddie).
Monessa jaksossa Wiggum on kuvattu myös korruptoituneena. Ainakin pormestari Quimbyn on nähty ojentavan hänelle lahjuksia. 15. kauden jaksossa ”Karkulaiset” Wiggumin rintamerkissä näkyy teksti ”Cash bribes only” (Vain käteislahjuksia). 4. kauden jaksossa ”Rakastan Lisaa” hän kiristi opettaja neiti Hooverin antamaan pojalleen Ralphille pääroolin koulunäytelmässä laittamalla Hooverin autoon rengaslukot. Joissain jaksoissa Wiggum hyväksyy myös todisteiden väärentämisen. Vaikka hän hoitaa tehtäviään puolihuolimattomasti, poliisityö on hänen koko elämänsä ja päällikön aseman säilyttäminen siksi tärkeää. Wiggumin kielteiset piirteet liittyvät ilmeisesti pääasiassa hänen yksinkertaisuuteensa ja mukavuudenhaluunsa, sillä hän on hyvin naiivi eikä vaikuta ihmisenä erityisen pahantahtoiselta.
Wiggum on ylipainoinen ja roskaruokiin mieltynyt. Hänellä on porsastelevat syömätavat. Hänellä on siniset hiukset ja hänet nähdään lähes aina siniseen poliisiunivormuunsa pukeutuneena.
Perheenisänä Clancy Wiggum on rakastava, mutta ei erityisen taitava kasvattaja. Hän ei tunnu tajuavan, että hänen poikansa Ralphin käytös ei ole normaalia kahdeksanvuotiaalle. Hän saattaa myös ammuskella arvaamattomasti sisällä kodissaan yrittäessään avata saksanpähkinöitä pistoolilla tai vaihtaa kanavaa ampumalla televisiota. Wiggumin vaimo Sarah on sarjassa hyvin pienessä roolissa ja puhuu harvoin.
Tausta ja henkilöhistoria

Wiggum on ilmeisesti syntynyt Marylandin Baltimoressa.[lähde? ] 7. kauden jakson ”Sotasaalis” mukaan hänen isänsä Iggy Wiggum palveli toisessa maailmansodassa ja kuoli lauttaonnettomuudessa vuonna 1979. Saman kauden jakson ”Homerin äiti” mukaan Wiggum työskenteli nuoruudessaan vartijana ja kärsi pahanlaatuisesta astmasta, joka kuitenkin parani johtaja Burnsin laboratorioon tehdyn biologisen iskun sivuvaikutuksena. 14. kauden jakson ”Tähti on syntynyt taas” mukaan Wiggum tutustui tulevaan vaimoonsa aikoinaan siten, että hän lavasti Sarahin huumerikolliseksi saadakseen tämän huomion.
Wiggum on kertonut saaneensa poliisinvirkansa entiseltä poliisilta, joka päätti luovuttaa virkamerkkinsä ensimmäiselle vastaantulijalle.
Wiggum on saanut joitain kertoja potkut virastaan, muun muassa 8. kauden jaksossa ”Homer, olutparoni” ja 13. kauden jaksossa ”Isän poliisitoimi”, jossa hänen tilalleen palkattiin Homer Simpsonin Turvapartio (Springshield) -järjestö. Toisaalta 16. kauden jaksossa ”Kielletyt leikit” Wiggum teki poikkeuksellisesti perusteellista poliisityötä selvittäessään Bart Simpsonin katoamista ja Bartin löytymisen jälkeen hän sai ylennyksen. Ilmeni kuitenkin, että Bart oli lavastanut katoamisensa ja Wiggumin sieppauksesta pidättämä Kirk Van Houten olikin syytön. Myös 6. ja 7. kauden kaksiosaisessa tarinassa ”Kuka ampui johtajan?” Wiggum paneutui tavanomaista huolellisemmin johtaja Burnsin murhayrityksen selvittämiseen, vaikka ei saanutkaan juttua ratkaistua.
5. kauden jakson ”Homerin kvartetti” mukaan Wiggum kuului 1980-luvulla lyhytaikaisesti Homerin, rehtori Skinnerin ja Apun kanssa Alaäänet (The Be Sharps) -nimiseen parturikvartettiyhtyeeseen, mutta hänet korvattiin pian Barneylla, jolla oli kauniimpi lauluääni.
Državna himna Bosne i Hercegovine

Državna himna Bosne i Hercegovine (suom. Bosnia ja Hertsegovinan kansallislaulu) on Bosnia ja Hertsegovinan kansallislaulu. Hymni tunnetaan myös alkuperäisellä nimellää Intermeco ("Välisoitto"). Se hyväksyttiin käyttöön 10. helmikuuta 1998, yhdessä tasavallan uuden lipun kanssa. Intermeco korvasi vanhemman Jedna i Jedinan, jota arvosteltiin siitä, että se ei ota huomioon monikansallisen maan serbi- ja kroaattivähemmistöjä. Laulun on säveltänyt Dušan Šestić.
Laululla ei ole virallisia sanoja. Helmikuussa 2009 Bosnia-Hertsegovinan parlamentin asettama komissio hyväksyi laulun säveltäjän Dušan Šestićin ja Benjamin Isovicin laatimat bosniankieliset sanat. Näitä ei ole kuitenkaan hyväksytty maan hallituksessa eikä parlamentissa, joten niillä ei vielä ole virallista asemaa.
Laulun ehdotetut sanat bosniaksi

Ti si svjetlost duše


Vječne vatre plam


Majko naša zemljo Bosno


Tebi pripadam




U srcu su tvoje


Rijeke, planine


Plavo more


Bosne i Hercegovine




Ponosna i slavna


Zemljo predaka


Živjećeš u srcu našem


Dov'jeka




Pokoljenja tvoja


Kazuju jedno:


Mi idemo u budućnost


Zajedno !
Aiheesta muualla

Intermeco MP3-tiedostona (Arkistoitu – Internet Archive)
Chris Bourque

| Chris Bourque |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1986 (ikä 38) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  172 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Portland Pirates (AHL) Hershey Bears (AHL) Washington Capitals (NHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Atlant (KHL) HC Lugano (NLA) Boston Bruins (NHL) Providence Bruins (AHL) Ak Bars Kazan (KHL) EHC Biel (NLA) Hartford Wolf Pack (AHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) EHC München (DEL) ERC Ingolstadt (DEL)
NHL-varaus:  33. varaus, 2004 Washington Capitals
Christopher Bourque (s. 29. tammikuuta 1986 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat luistelunopeus, laukaus, kahden suunnan pelaaminen, kiekonhallinta, maalintekotaidot, röyhkeys, tulisieluisuus ja kulmaväännöt. Bourquen suurimpana heikkoutena on pidetty hänen pientä kokoaan, joka on vaikeuttanut myös hänen läpimurtoaan NHL:ään. Bourquen muihin heikkouksiin kuuluvat voiman ja fysiikan puute. Hänellä on parannettavaa myös viimeistelytaidoissa. Bourqueta on toisinaan verrattu pelityyliltään Theoren Fleuryyn. Hänen isänsä on Boston Bruinsin ex-kapteeni ja Hockey Hall of Famen jäsen Ray Bourque.
Ura > Maajoukkueura

Bourque edusti Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006. Hän oli jälkimmäisessä turnauksessa tehoilla 7+1=8 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Phil Kesselin jälkeen.
Muuta

Bourque syntyi Bostonissa hänen isänsä Rayn pelatessa Bruinsissa. Chrisin pikkuveli Ryan pelaa New York Rangersin organisaatiossa. Heillä on myös isosisko Melissa.
Chris Bourque meni 15. heinäkuuta 2011 naimisiin Kimberly McManusin kanssa. Heidän poikansa Kingston Ray Bourque syntyi vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chris Bourque Wikimedia Commonsissa
Chris Bourque (2021)
Haylie Duff

| Haylie Duff |
| --- | --- |
 Haylie Duff Tribecan elokuvajuhlilla 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Haylie Katherine Duff
Syntynyt: 19. helmikuuta 1985 (ikä 39) Houston, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  Näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Hayls
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
realgirlskitchen.com
IMDb 
Elonet
Haylie Duff sisarensa Hilaryn (oikealla) kanssa Tribecan elokuvajuhlilla 2008.
Haylie Katherine Duff (s. 19. helmikuuta 1985 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen nuorempi sisarensa on Hilary Duff. Vuosina 2005–2007 Duff esitti Sandy Jamesonia sarjassa Seitsemäs taivas.
Varhaiselämä

Duff syntyi Houstonissa, Texasissa. Haylien äiti Susan Colleen on kotiäiti sekä elokuvatuottaja (tuottanut muun muassa elokuvat Tuhkimotarina (2004), The Perfect Man (2005) ja Material Girls (2006)) ja toimii myös Haylien sisaren Hilaryn managerina. Haylien isä on Robert Erhard Duff. Kasvaessaan Texasissa Haylie aloitti balettiopinnot jo hyvin nuorena. Molemmat Duffin sisarukset saivat roolit Pähkinänsärkijä-baletista.
Ura > Ura näyttelijänä

Duffin ura alkoi pienillä rooleilla muun muassa televisioelokuvissa Hope ja True Women ja tv-sarjassa The Amanda Show. Hän koe-esiintyi pieniin tv-sarjarooleihin kuten Chicagon lääkärit, Käytäväpeliä ja Hädän hetkellä, mutta Duffin kasvot tulivat tunnetuksi loppuvuonna 2002 tv-sarjassa Lizzie McGuire, jonka pääosaa esitti hänen sisarensa Hilary.
Vuonna 2004 Duff näytteli televisiosarjassa That's So Raven tyttöä nimeltä Katina Jones. Hän näytteli kuuluisaa teinityttö Summeria vuoden 2004 elokuvassa Dynamiitti Napoleon. Sen jälkeen hän jatkoi taas vierailuilla tv-sarjoissa kuten American Dreams ja Joanin salaisuus, jossa jälleen myös Hilary esiintyi. Hän teki ääniroolin lastenanimaatiossa In Search Of Santa yhdessä Hilaryn kanssa. Vuonna 2005 Haylie Duff sai Sandy Jamesonin roolin televisiosarjassa Seitsemäs taivas.
Kesällä 2006 Duff oli mukana musikaalielokuvassa Hairspray, jossa hän esitti ilkeää tyttöä nimeltä Amber Von Tussle. Duffin sisarukset esittivät pääosia elokuvassa Material Girls. Elokuva ei menestynyt hyvin, eivätkä kriitikotkaan innostuneet siitä. Sisaret saivat elokuvasta molemmat kaksi Golden Raspberry -ehdokkuutta.
Material Girlsin jälkeen Duff esiintyi useissa televisioelokuvissa tai suoraan DVD:llä julkaistuissa elokuvissa, kuten Nightmare, My Sexiest Year, Legacy, Backwoods, Love Takes Wing ja Love Finds a Home.
Ura > Ura laulajana

Duff on levyttänyt monia singlejä useisiin soundtrackeihin siskonsa kanssa, ja useimmat näistä esiintyvät Disneymania-levyillä. Hän oli mukana räppääjän Kool G Rapin albumilla Half A Klip, jossa hän oli taustalaulajana kappaleessa "On The Rise Again".
Duffille tuli riitaa Paris Hiltonin kanssa kappaleesta ”Screwed”. He molemmat olivat levyttäneet kyseisen kappaleen vuonna 2004. Duff suunnitteli tekevänsä sen uudelle albumilleen, kun taas Hilton suunnitteli sen julkaistavaksi debyyttisinglenään. Vaikka Hilton voittikin kappaleen itselleen, hän julkaisi debyyttisinglenään kappaleen "Stars Are Blind" ja kappaleen "Screwed" vain Aasiassa.
Ura > Ura lauluntekijänä

Haylie Duff on kirjoittanut tai ollut mukana kirjoittamassa kappaleita siskonsa kolmelle levylle Metamorphosis (2003), Hilary Duff (2004) ja Dignity (2007).
Diskografia > Singlet

2004: ”'Our lips are sealed”
2008: ”Holiday”
2008: ”On the Rise Again”
Diskografia > Muita singlejä

”Same Old Christmas” (Hilary Duffin kanssa)
”The Siamese Cat Song” (Hilary Duffin kanssa)
”The Siamese Cat Song” [Cat-Scratch Remix] (Hilary Duffin kanssa)
Diskografia > Elokuvamusiikit

2003: "Girl In The Band" – The Lizzie McGuire Movie soundtrack
2004: "Sweetest Pain" – Raising Helen soundtrack
2004: "A Whatever Life" – Stuck In The Suburbs soundtrack
2004: "One In This World" – A Cinderella Story soundtrack
2004: "Our Lips Are Sealed" (Hilary Duffin kanssa) – A Cinderella Story soundtrack
2005: "Babysitting Is A Bum Deal" (duetto Seth MacFarlanen hahmon Stewie Griffinin kanssa) – Family Guy: Live in Vegas soundtrack
2006: "Material Girl" (Hilary Duffin kanssa) – Material Girls
Aiheesta muualla

Haylie Duff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Duff Hairspray-elokuvan harjoituksissa vuonna 2006.
David Owen

David Owen
Paroni David Anthony Llewellyn Owen, CH, PC (s. 2. heinäkuuta 1938) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Ison-Britannian ulkoministerinä vuosina 1977–1979 Vuonna 1981 Oven erosi yhdessä Roy Jenkinsin, Bill Rodgersin ja Shirley Williamsin kanssa työväenpuolueesta ja perustivat sosiaalidemokraattisen puolueen (SDP). Hän oli SDP:n johdossa 1983–1987 ja uudelleen perustetun SDP:n johdossa 1988–1990. Hän oli toinen epäonnistuneiden Vance-Owenin ja Owen-Stoltenbergin Bosnian sodan rauhansopimusten tekijöistä.
Elämäkerta ja poliittinen ura

Owen on kotoisin Plymptonista. Koulutukseltaan hän on lääkäri. Hänet valittiin parlamenttiin Plymouth Suttonista 1966.
Owen erosi Työväenpuolueesta puolustusasioiden vastaavan tehtävästä 1972 pääministeri Harold Wilsonin EEC-politiikan vuoksi ja varjohallituksesta seuraavana vuonna samasta syystä. Huhtikuussa 1976 James Callaghanista tuli pääministeri ja Owenista ministeri puolustusministeriöön; samalla hän pääsi kuningattaren valtaneuvostoon. Ulkoministeri Anthony Croslandin kuoltua kymmenen kuukautta myöhemmin Owen valittiin ulkoministeriksi. Ulkoministerinä hän seurasi brittiläis-amerikkalaista suunnitelmaa Rhodesian tilanteessa. YK:n 1978 tekemän päätöksen mukaan Namibia sai itsenäisyyden 12 vuotta myöhemmin. Hän kirjoitti kirjan Human Rights ja taisteli ihmisoikeuksien puolesta Afrikassa ja Neuvostoliitossa. Hän järjesti myös Tansanian presidentti Julius Nyererelle varoja aseisiin Ugandan  hyökkäyksen jälkeen, mikä johti lopulta Ugandan Idi Aminin maastapakoon.
Vuonna 1979 Työväenpuolue hävisi vaalit ja sen johtoon tuli vasemmistolaisempi Michael Foot. Puolue ryhtyi ajamaan eroa EEC:sta ja yksipuolista aseriisuntaa. Kun se muutti johtajan vaalia siten, että ammattiliitot saivat 40 % äänistä, Owen ja kolme muuta puolueen jäsentä ilmoittivat eroavansa. Ilmoitus tunnetaan Limehousen julistuksena (Limehouse Declaration) ja lähtijät "neljän koplana."
Sosiaalidemokraattinen puolue

Perustettuun uuteen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (Social Democratic Party) liittyi 21 Työväenpuolueen parlamenttiedustajaa ja yksi konservatiivi. Vuoden 1981 lopulla SDP liittoutui Liberaalipuolueen kanssa parantaakseen mahdollisuuksiaan Britannian westminsteriläisessä vaalijärjestelmässä. Vuoden 1982 vaaleissa koalitio sai 25 prosenttia äänistä, mutta järjestelmän vuoksi vain 23 paikkaa 650:stä. Tuolloin SDP:n johtaja Roy Jenkins erosi ja tämän jo kerran haastanut Owen seurasi tätä.
Owenin alaisuudessa SDP:tä oli vastassa maltillisempi Työväenpuolueen johdossaan Neil Kinnock ja vähemmän epäsuosittu konservatiivihallitus. Vuoden 1987 vaaleissa SDP menetti yhden paikan ja sai 23 % äänistä. Heti vaalien jälkeen Liberaalipuolueen David Steel ehdotti puolueiden yhdistymistä, minkä Owen välittömästi hylkäsi, vaikka suurin osa puolueen jäsenistä sitä tuki. Liberaalit ja SDP yhdistyivät SLD:ksi (Social and Liberal Democrats), joka pian muutti nimensä Liberaalidemokraateiksi. Owen puolestaan lähti ja perusti paljon pienemmän uuden SDP:n kolme parlamenttiedustajan voimalla. Uusi SDP piti aluksi hyvin, mutta hävisi lopulta jopa muusikko David Sutchin Official Monster Raving Loony Partylle, joten Owen lakkautti sen 1990. Hän jatkoi parlamentissa riippumattomana edustajana, ja hänen luovuttuaan parlamenttipaikastaan 1992 kuningatar Elisabet II aateloi hänet.
Huhtikuun 1992 vaalikampanjan aikana Mail on Sundayhin kirjoittanut Owen kehotti äänestämään liberaalidemokraatteja milloin heillä oli mahdollisuus päästä läpi, ja muutoin konservatiiveja mieluummin kuin päästämään Neil Kinnockia pääministeriksi.
Bosnian sodan rauhanneuvottelijana

Elokuussa 1992 pääministeri Major nimitti Owenin yllättäen Entisen Jugoslavian konferenssiin Lordi Carringtonin seuraajaksi kanssapuhemieheksi Yhdysvaltain Cyrus Vancen kanssa. Majorin nimitystä Työväenpuolueen varjoulkoministeri Jack Cunningham piti erikoisena, koska Owenia ei pidetty neuvottelijana ja hän oli balkanisoinut muutaman puolueen itsekin.
Owen kehitti Vancen kanssa Ateenassa toukokuussa 1993 hyväksytyn Vance-Owen-rauhansopimuksen, jonka kaikki osapuolet hyväksyivät, jopa serbien Karadžić painostuksen jälkeen. Bosnian serbiparlamentti hylkäsi kuitenkin sopimuksen. Vancea seuranneen Thorvold Stoltenbergin kanssa Owen ajoi läpi EU:n toimintasuunnitelman joulukuussa 1993. Alkuvuodesta 1994 Euroopan parlamentti äänesti kuitenkin äänin 160–90 (2 poissa) Owenin erottamisesta. Yhdysvalloissa oltiin myös sitä mieltä, että Owen ei kyennyt täyttämään tehtäväänsä. Tammikuussa 1994 Owen kirjoitti EU:n presidentti François Mitterrandille ilmoittaen että halusi erota ennen Ranskan puheenjohtajuuskauden päättymistä. Toukokuussa 1995 hänen tilalleen nimitettiin Carl Bildt
Owen todisti entisen Jugoslavian presidentti Slobodan Miloševićin oikeudenkäynnissä, jossa hän aiheutti huomiota toteamalla että Milošević oli ainoa Bosnian sodan johtajista, joka johdonmukaisesti kannatti rauhaa.
Donnie Wahlberg

| Donnie Wahlberg |
| --- | --- |
 Donnie Wahlberg vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1969 (ikä 55)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, elokuvatuottaja
Puoliso:  Kim Fey (1999–2008) Jenny McCarthy (2014–)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Kuudes aisti Taistelutoverit Saw II Blue Bloods
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Donald Edward ”Donnie” Wahlberg, Jr. (s. 17. elokuuta 1969)  on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän kuuluu erityisesti 1980–1990-luvuilla suosiota saavuttaneeseen New Kids on the Block -yhtyeeseen ja on sittemmin esiintynyt muiden muassa elokuvissa Kuudes aisti (1999) ja Saw II (2005). Donnie näytteli myös ylikersantti Carwood Liptonia HBO:n minisarjassa Taistelutoverit (2001). Donnie Wahlbergilla on rooli poliisisarjassa Blue Bloods, jossa hän esittää etsivä Danny Reagania. Vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Tooken Wahlberg esittää CIA:n agenttia.
Wahlberg on Mark Wahlbergin veli. Hän oli naimisissa Kim Feyn kanssa vuosina 1999–2008. Heillä on kaksi poikaa. Hänen nykyinen puolisonsa on Jenny McCarthy.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Kohtalon luoti | Bullet | Big Balls |
| 1996 | Ransom – lunnaat | Ransom | Cubby Barnes |
| 1997 | Black Circle Boys | Black Circle Boys | Greggo |
| 1998 | Pelham 1-2-3 kaapattu! | The Taking of Pelham One Two Three | Mr. Grey |
| 1998 | Body Count | Body Count | Booker |
| 1998 | Menneisyytensä vanki | Southie | Danny Quinn |
| 1998 | Butter | Butter | Alessandro Felice |
| 1999 | Purgatory | Purgatory | Deputy Glen / Billy the Kid |
| 1999 | Kuudes aisti | The Sixth Sense | Vincent Grey |
| 2000 | Diamond Men | Diamond Men | Bobby Walker |
| 2000 | Bullfighter | Bullfighter | Chollo |
| 2002 | Triggermen | Triggermen | Terry Malloy |
| 2003 | Unensieppaaja | Dreamcatcher | Duddits |
| 2005 | N.Y.-70 | N.Y.-70 | Mike Ryan |
| 2005 | Marilyn Hotchkiss’ Ballroom Dancing & Charm School | Marilyn Hotchkiss’ Ballroom Dancing & Charm School | Randall Ipswitch |
| 2005 | Saw II | Saw II | Eric Matthews |
| 2006 | Annapolis | Annapolis | Burton |
| 2006 | Saw III | Saw III | Eric Matthews |
| 2007 | Kings of South Beach | Kings of South Beach | Andy Burnett |
| 2007 | Dead Silence | Dead Silence | Lipton |
| 2007 | Saw IV | Saw IV | Eric Matthews |
| 2008 | What Doesn’t Kill You | What Doesn’t Kill You | Moran |
| 2008 | Oikeuden kasvot | Righteous Kill | Ted Riley |
| 2009 | Bunker Hill | Bunker Hill | Mike Moriarty |
| 2011 | Zookeeper | Zookeeper | Shane |

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Oikeus ja kohtuus | The Practice | Patrick Rooney | ”Settling” |
| 2001 | Kovat otteet | Homeland | Chris Scott |  7 jaksoa ”Pilot” ”Best Laid Plans” ”A Passport to the Universe” ”A Ministering Angel” ”Follow the Blender” ”Episode #1.7” ”Episode #1.8”  |
| 2001 | Taistelutoverit | Band of Brothers | Carwood Lipton | 10 jaksoa |
| 2001 | UC: Undercover | UC: Undercover | Bobby | ”City on Fire” |
| 2002–2003 | Boomtown | Boomtown | Joel Stevens | 24 jaksoa |
| 2006–2008 | Runaway | Runaway | Paul Rader | 10 jaksoa |
| 2007 | The Kill Point | The Kill Point | Horst Cali | 8 jaksoa |
| 2010 | Aina vaarassa | In Plain Sight | Jimmy McCabe / Jimmy Porter | ”Father Goes West” |
| 2010 | Rizzoli & Isles | Rizzoli & Isles | Joey Grant |  2 jaksoa ”Boston Strangler Redux” ”Sympathy for the Devil”  |
| 2010–2019 | Blue Bloods | Blue Bloods | Danny Reagan | 199 jaksoa |
| 2013 | Boston’s Finest | Boston’s Finest | kertoja |  7 jaksoa ”Everything Is Personal” ”The City They Call Home” ”Love Hurts” ”Calming the Storm” ”End of Days” ”Family Matters” ”Protecting Your Own” ”Boston’s Finest”  |
Dow Finsterwald

Dow Finsterwald vuonna 1960
Dow Henry Finsterwald, Sr. (6. syyskuuta 1929 Athens, Ohio, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 2022 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen golfaaja.
Finsterwald pelasi golfia jo yliopistotasolla opiskellessaan Ohion yliopistossa. Hän aloitti ammattailaisuransa vuonna 1951, ja ensimmäisen PGA-kiertueen osakilpailun hän voitti 1955. Hän voitti kaikkiaan 12 PGA-kiertueen osakilpailua. Finsterwald palkittiin kiertueen parhaana pelaajana vuonna 1958, jolloin hän voitti myös PGA Championshipin, joka pelattiin tuolloin ensimmäisen kerran lyöntipelinä. Finsterwald oli vuosina 1957, 1959, 1961 ja 1963 Yhdysvaltain joukkueessa Ryder Cupissa.
Finsterwald jatkoi golfin parissa vielä pelaajauransa jälkeen. Hän toimi Coloradon PGA:n johtajana 1971–1972 ja PGA of American varajohtajana 1976–1978. United States Golf Associationin sääntökomiteassa Finsterwald oli mukana vuodesta 1979 vuoteen 1981.