stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oleh Ljaškon radikaalipuolue
Menestys vaaleissa

Ljaško oli 28. lokakuuta 2012 järjestetyissä parlamenttivaaleissa puolueen ainut läpimennyt ehdokas.
Keväällä 2014 Ljaško osallistui Ukrainan presidentinvaaleihin, joissa hän oli kolmanneksi suosituin ehdokas 8,3 prosentin kannatuksella.
Lokakuun 26. päivän 2014 parlamenttivaaleihin radikaalipuolue kampanjoi halulla puhdistaa Ukraina oligarkeista, kuvaannollisesti (puoluetunnuksessaan näkyvän) hangon avulla. Puolue kampanjoi myös maan varustamisella uudelleen ydinaseilla. Donbassin sodassa (Itä-Ukrainan kriisissä) puolue haluaisi käyttää voimaa.
Radikaalipuolue sai vaaleissa 7,44 prosentin kannatuksen, joka toi 22 kansanedustajapaikkaa radaan. Se oli yksi valtakunnallisen 5 prosentin äänikynnykseen ylittäneistä kuudesta puolueesta. 
Vuoden 2011 vaalilain mukaan puolet parlamentin kansanedustajista valitaan vaalipiireistä, mutta radikaalipuolue ei voittanut edustajia yhdestäkään vaalipiiristä.  Vuoden 2014 vaaleissa tosin 27 vaalipiirikohtaista paikkaa jätettiin täytettäväksi myöhemmin, koska vaalitoimitusta ei voitu suorittaa Krimillä ja paikoin separatistien hallitsemassa Itä-Ukrainassa.
Valeri Voštševskyi (Валерій Миколайович Вощевський) oli liikenneministeri ja kolmas varapääministeri.
Puolue jätti hallituksen syyskuussa 2015 vastalauseena perustuslainmuutokselle, jonka oli tarkoitus antaa lisää autonomiaa kapinallisalueille.
Aiheesta muualla

Liashko's party ready to enter into coalition under certain conditions (31.10.2014) (englanniksi) (ukrinform.ua)
Länsisuuntaus vahvistuu Ukrainan parlamentissa (27.10.2014) (yle.fi)
Oleh Ljaško (maaliskuu 2014)
Oleh Ljaškon kannatus (% annetuista äänistä) Ukrainan eri alueilla kevään 2014 presidentinvaaleissa.
Oleh Ljaškon radikaalipuolueen kannatus (% annetuista äänistä) Ukrainan eri alueilla lokakuun 2014 ylimääräisissä parlamenttivaaleissa.
Tampereen suojeluskunta- ja lottamuseo

| Tampereen suojeluskunta- ja lottamuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Museo 
Osoite:  Väinölänkatu 2, 33100 Tampere  
Sijainti:  Tammela 
Perustettu:  2003  
Koordinaatit:  61°30′07″N, 23°46′34″E
 fiTampereen suojeluskunta- ja lottamuseo 
Tampereen suojeluskunta- ja lottamuseo on Tampereella Tammelan kaupunginosassa sijaitseva yksityinen museo, joka on aloittanut toimintansa vuonna 2003. Sillä on näyttelytila Väinölänkatu 2:n kellarikerroksessa, lähellä Tammelantoria. Museo esittelee Suomen itsenäistymisen vaiheita sekä suojeluskunta- ja lottajärjestöjen toimintaa 1920–1930-luvuilla. 
Näytteillä on myös sotiin ja marsalkka Mannerheim -perinteeseen liittyvää aineistoa. Museokokoelma on kerätty pääasiassa Pirkanmaan alueelta. Museota ylläpitää Tampereen Suojeluskunta- ja Lottamuseoyhdistys.
Museo toimii vapaaehtoisvoimin, ja se on avoinna sopimuksesta.
Aiheesta muualla

Museon Facebook-sivut
Museon kokoelmat Siiri-tietokannassa
Tanya James

Tanya James voi tarkoittaa:
Tanya James (sääennustaja), brittiläinen sääennustaja
Tanya James (pornonäyttelijä), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tanya James”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oikeiston vastainen kampanja

Oikeistonvastainen paraati vuonna 1957.
Oikeiston vastainen kampanja (yksink.: 反右运动; perint.: 反右運動; pinyin: fǎnyòu yùndòng) tarkoittaa kahta erillistä poliittista puhdistuskampanjaa Kiinassa vuosina 1957–1960.
Ensimmäinen oikeiston vastainen kampanja käynnistettiin 8. kesäkuuta 1957 heti sadan kukan kampanjan jälkeen, jonka aikana kansalaisten oli sallittu arvostella avoimesti kommunistista puoluetta. Aiempaa avoimuuskampanjaa seliteltiin jälkikäteen siten, että taantumuksellisten ”myrkylliset rikkaruohot ja myrkkyhöyryt” oli ensiksi päästettävä esiin, jotta ne oli mahdollista kitkeä. Oikeistonvastaista kampanjaa johti kommunistisen puolueen pääsihteeri Deng Xiaoping. Kampanja laajeni suureksi oikeistolaisten ja byrokraattisuuden vastaiseksi kampanjaksi, joka jatkui vuoteen 1958. Kampanjan kohteeksi valittiin ne, jotka olivat esittäneet kritiikkiä aiempien avoimuuskampanjoiden aikana. Arviolta 300 000 – 800 000 ihmistä joutui erilaisten rangaistusten kohteeksi, useimmiten karkotetuksi pois kaupungeista tai työleirivankeuteen. Kampanja kohdistui varsinkin älymystön edustajiin. Lisäksi byrokraattisuuden vastaisessa kampanjassa noin miljoona kommunistisen puolueen jäsentä joutui puolueen sisäisen rangaistuksen kohteeksi.
Toinen, niin sanottu oikeisto-opportunismin vastainen kampanja käynnistettiin vuonna 1959 sen jälkeen, kun puolustusministeri Peng Dehuai oli arvostellut suurta harppausta ja Lushanin konferenssissa osa puoluejohdosta oli yhtynyt kritiikkiin. Mao Zedong katsoi asemansa olleen uhattuna ja käynnisti siksi puolueessa uuden puhdistuksen. Tämä kampanja jatkui vuoden 1960 puoliväliin saakka. Kohteina olivat varsinkin kommunistisen puolueen ja armeijan edustajat, joiden arveltiin vastustavan suurta harppausta. Virallisten tietojen mukaan oikeistolaisiksi leimattiin tällöin 3–10 prosenttia puolueen jäsenistä.
Deng Xiaoping käynnisti oikeiston vastaisissa kampanjoissa tuomittujen rehabilitoinnit vuonna 1979. Noin 850 000 ihmisen maine puhdistettiin, ja lähes kaikki vanhat tuomiot kumottiin.
OGLE-2005-BLG-390Lb

| OGLE-2005-BLG-390Lb |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytöpäivä:  2005
Havaintomenetelmä(t):  Gravitaatiolinssi
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  OGLE-2005-BLG-390L
Tähden etäisyys Auringosta:  6 500,0 pc, 21 200 ly
Tähden massa:  0,22
Tähden spektriluokka:  M
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  2,7 AU
Kiertoaika:  3 500,0 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,017 MJ (5,40 ME)
OGLE-2005-BLG-390Lb on eksoplaneetta, joka kiertää tähteä OGLE-2005-BLG-390L, joka sijaitsee 21 200 valovuoden päässä maasta, linnunradan keskustan lähellä. Sen massa on vain 5,5 kertaa suurempi kuin maan. Planeetan löytämisestä ilmoitettiin 25. tammikuuta 2006. Planeetta kiertää punaisten kääpiöiden luokkaan kuuluvan tähtensä ympäri kerran kymmenessä vuodessa. Planeetan keskilämpötilaksi arvioidaan noin −220 °C.
Aiemmin löytyneet eksoplaneetat ovat olleet huomattavasti suurempia ja kiertäneet lähempänä tähteään.
OGLE-2005-BLG-390Lb löydettiin uutta tekniikkaa käyttäen. Sen tähti toimii gravitaatiolinssinä ja planeetta aiheutti pienen muutoksen gravitaatiolinssin toimintaan. Gravitaatiolinssejä tutkimalla on mahdollisuus havaita aiempaa pienempiä eksoplaneettoja.
Aiheesta muualla

Peplow, Mark: Found: one Earth-like planet Nature.  25.1.2006. Viitattu 6.2.2019 (englanniksi).
Discovery of Small, Rocky, Extrasolar World Suggests Such Planets May Be Common NASA.  27.1.2006. Arkistoitu 22.3.2020. Viitattu 6.2.2019 (englanniksi).
It's Far, It's Small, It's Cool: It's an Icy Exoplanet! Distant Planet Brings Astronomers Closer To Home eso0603 – Tutkimustiedote.  25.1.2006. Viitattu 6.2.2019 (englanniksi).
| --- | --- |
Tähdet:  Antares, λ Sco, θ Sco, δ Sco, ε Sco, κ Sco, β1 Sco, υ Sco, τ Sco, π Sco, σ Sco, ι1 Sco, μ1 Sco, HD 161892, η Sco, μ2 Sco, ζ2 Sco, ρ Sco, ω1 Sco, ν Sco, ξ Sco, HD 149447, HD 148703, HD 159433, ω2 Sco, ο Sco, 13 Sco, 2 Sco, 1 Sco, ζ1 Sco, ξ Sco, ι2 Sco, 22 Sco, HD 146624, HD 154090, β2 Sco, ψ Sco, χ Sco, HD 147513, 16 Sco, 27 Sco, 18 Sco, 4 Sco, 12 Sco, 11 Sco, 3 Sco, ν Sco, V636 Sco, 25 Sco, RR Sco, HD 159868, Scorpius X-1, PSR B1620-26
Eksoplaneetat:  HD 147513 b, HD 159868 b, OGLE-2005-BLG-390Lb
Oksyrhynkhoksen papyrukset

Oksyrhynkhoksesta löydetty papyrus. Reiät ovat toukkien syömiä.
Oksyrhynkhoksen papyrukset (tutkimuksessa Oxyrhynchus Papyri, P.Oxy.) on nimitys suurelle joukolle papyrukselle kirjoitettuja pääosin kreikankielisiä tekstejä, jotka on löydetty antiikin ajan Oksyrhynkhoksen kaupungin kaivauksista Egyptistä. Ne ovat peräisin Egyptin kreikkalaisen ja roomalaisen kauden ajalta.
Oksyrhynkhoksen papyrukset sisältävät paljon myös ennen tuntemattomia kirjoituksia. Tunnetuimpiin tähän mennessä löydettyihin teksteihin kuuluvat joukko Menandroksen näytelmiä sekä osat Tuomaan evankeliumista.
Historia > ”Kokoelman” synty

Oksyrhynkhoksen kaupungin asukkaat heittivät lähes tuhannen vuoden aikana jätteensä muutamalle kaatopaikalle kaupungin ulkopuolella sijainneelle hiekka-aavikolle. Koska kaupunki sijaitsi kanavan eikä Niilin pääjuoksun varrella, alue ei koskaan jäänyt tulvaveden alle, niin kuin muu osa joen rannasta. Tämän vuoksi kaatopaikat eivät koskaan jääneet veden alle. Alueella ei myöskään sada käytännössä juuri koskaan, joten kaatopaikat ainoastaan peittyivät hiekkaan ja ne unohdettiin toisen tuhannen vuoden ajaksi.
Oksyrhynkhoksen kaatopaikoille päätyi valtavat määrät papyrusta, koska kreikkalaista ja roomalaista Egyptiä hallittiin hyvin byrokraattisesti ja koska kaupunki oli yhden nomoksen, Oksyrhynkhiteen nomoksen eli eräänlaisen läänin pääkaupunkina. Kaatopaikoille päätyi tilipapereita ja laskuja, veropapereita, väestönlaskentatietoja ja kuitteja, sekä hallinnollista, sotilaallista, taloudellista ja poliittista materiaalia ja uskonnollisia kirjoituksia — käytännössä kaikkea, mitä hallintotoimistoista siivottiin ja heitettiin pois. Myös yksityiset ihmiset käyttivät samoja kaatopaikkoja. Koska papyrus oli kallista, sitä kuitenkin myös käytettiin usein uudelleen — yhden papyruksen toisella puolella saattoi olla maanviljelyyn liittyviä asioita ja toisella puolella opiskelijan muistiinpanoja Homeroksen töistä. Oksyrhynkhoksen papyrukset sisälsivät siten täydellisen arkiston kaupungin elämästä, sekä niistä sivilisaatioista ja valtakunnista, joiden osana se kulloinkin oli.
Historia > Kaivaukset

Egypti päätyi vuonna 1882 brittiläisen vallan alle, vaikka säilyikin edelleen nimellisesti osana Osmanien valtakuntaa. Brittiarkeologit aloittivat järjestelmälliset arkeologiset tutkimukset maassa. Koska Oksyrhynkhos ei ollut yhtä merkittävä kuin muut paikat, se jäi syrjään vuoteen 1896 saakka. Tällöin Bernard P. Grenfell ja Arthur S. Hunt Oxfordin yliopistosta aloittivat kaivaukset siellä. Aluksi he pitivät kaatopaikan sisältöä vain merkityksettömänä jätteenä, mutta he huomasivat pian, että se suorastaan pursusi papyruksia.
Klassisesti koulutetut Grenfell ja Hunt ymmärsivät, että paikka saattaisi sisältää klassisen kreikkalaisen kirjallisuuden kadonneita mestariteoksia, kuten kadonneita näytelmiä, historiateoksia ja filosofisia teoksia muinaisesta Ateenasta. He tiesivät, että Aristoteleen koulukunnan yli 2000 vuotta kadoksissa ollut teos Ateenan valtiomuoto oli löydetty egyptiläisestä papyruksesta vuonna 1890. Toivo innosti heitä ja on innostanut heidän seuraajiaan yli sadan vuoden ajan.
Grenfell ja Hunt löysivät jo ensimmäisen vuoden aikana useita Sofokleen kadonneita näytelmiä, kuten näytelmän nimeltä Vainukoirat (Ikhneutai), sekä useita muita teoksia ja niiden osia, muun muassa tekstin joka osoittautui ennen tuntemattomaksi evankeliumiksi, Tuomaan evankeliumiksi. Nämä löydöt saivat aikaan myös julkisuuden kiinnostuksen.
Grenfell ja Hunt omistivat koko loppuelämänsä Oksyrhynkhoksen kaivauksille ensimmäistä maailmansotaa lukuun ottamatta. Kaivauksia suoritettiin lähinnä talvisin, ilmaston ollessa suotuisampi. Löydöt puhdistettiin hiekasta ja lähetettiin Oxfordiin. Kesäisin he puhdistivat, lajittelivat, käänsivät ja vertailivat vuoden saalista, kooten kokonaisia tekstejä tuhansista osista. Vuonna 1898 he julkaisivat ensimmäisen painoksen löydöistään. Grenfellin ja Huntin kaivaukset jatkuivat vuoteen 1907. He työskentelivät läheisesti yhdessä vuoteen 1920 saakka, jolloin Grenfell kuoli. Hunt jatkoi omaan kuolemaansa 1934 saakka. Papyrusten tutkimus jatkuu edelleen.
Julkaisuhanke

Oksyrhynkhoksen papyruksia on julkaistu yli 5 000 kappaletta yli 80 niteessä. Ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1898, ja vuonna 2017 julkaistiin osa 83. Vuonna 1966 Oksyrhynkhoksen tutkimuksista ja papyrusten julkaisemisesta tuli virallisesti British Academyn tutkimusprojekti. Sitä toteuttavat yhteistyössä Oxfordin yliopisto ja University College London. Projektin tarkoituksena on julkaista yksi uusi osa vuosittain.
Tähän mennessä on julkaistu muun muassa:
Apollonios Rhodoslaisen tekstien varhaisia osia
Aristofaneen, Demostheneen ja Euripideen näytelmiä
Evankeliumien varhaisia katkelmia
Johanneksen ilmestys
Menandroksen ja Simonideen aiemmin tuntemattomia tekstejä
Nikarkhoksen epigrammeja
Musiikkiin, magiaan ja astrologiaan liittyviä kirjoituksia
Julkaistuista papyruksista on tullut oleellinen lähde egyptologiseen tutkimukseen koskien aikaa 300-luvulta eaa. 600-luvulle jaa. Ne ovat myös merkittäviä varhaiskristillisen kirkon historian tutkimisen kannalta, sillä Oksyrhynkhoksesta löydetyt versiot kristillisistä kirjoituksista ovat usein vanhempia kuin aiemmat tunnetut löydöt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oksyrhynkhoksen papyrukset Wikimedia Commonsissa
POxy: Oxyrhynchus Online (englanniksi)
Oxyrhynchus Papyri. Faculty of Classics, University of Oxford. (englanniksi)
The Greek Oxyrhynchus Fragments: The Gospel of Thomas Collection. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Papyruskatkelma Sapfon runoista kirjasta II. Oksyrhynkhoksen papyrukset (P.Oxy.) XVII 2076.
Papyruskatkelma Menandroksen komediasta Keritty kaunotar, säkeet 976–1008. Oksyrhynkhoksen papyrukset (P.Oxy.) II 211.
Oikeistopuolue

Oikeistopuolue tarkoittaa puoluetta, joka kuuluu poliittisessa kentässä oikeistoon. Sanana se esiintyy ainakin seuraavien puolueiden nimissä:
Oikeistopuolue (ruots. Högerpartiet), Ruotsissa toimivan Maltillisen kokoomuksen nimi vuosina 1904–1969
Perustuslaillinen oikeistopuolue, Suomessa toiminut puolue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oikeistopuolue”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oddny Aleksandersen

| Oddny Aleksandersen |
| --- | --- |
 Aleksandersen vuonna 2009.
Norjan hallintoministeri
 Brundtlandin III hallitus 4. syyskuuta 1992 – 7. lokakuuta 1993  
Edeltäjä:  Tove Strand
Seuraaja:  Nils Totland
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1942 (ikä 82) Vesisaari, Norja
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Oddny Aleksandersen (s. 5. helmikuuta 1942 Vesisaari) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Norjan hallintoministerinä vuosina 1992–1993.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oddny Aleksandersen Wikimedia Commonsissa
Oddny Aleksandersen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Tampereen siirtolapuutarhamuseo

| Tampereen siirtolapuutarhamuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  kulttuurihistoriallinen museo
Sijainti:  Niihaman ryhmäpuutarha Luhtaankartanontie Niihama, Tampere
Ylläpitäjä:  Niihaman ryhmäpuutarhayhdistys
Koordinaatit:  61°31′10.5″N, 23°53′27.8″E
 fiTampereen siirtolapuutarhamuseo 
    
Tampereen siirtolapuutarhamuseo on Tampereella Niihaman ryhmäpuutarhassa toimiva kulttuurihistoriallinen museo. Se koostuu kolmesta siirtolapuutarhamökistä, jotka ovat peräisin 1920-luvulta. Mökit ovat sijainneet alun perin Hatanpäällä Suomen ensimmäisellä siirtolapuutarha-alueella, joka otettiin käyttöön vuonna 1916. Puutarha siirrettiin nykyiselle paikalleen Niihamaan 1970-luvulla.
Siirtolapuutarhamuseo esittelee muun muassa mökkien alkuaikojen sisustustyyliä ja entisajan työkaluja. Kohde on avoinna yleisölle kesäsunnuntaisin.
Museota ylläpitää Niihaman ryhmäpuutarhayhdistys. Museon perusti aikoinaan yhdistyksen puuhamies, pitkäaikainen siirtolapuutarhuri Matti Jokinen.
Aiheesta muualla

Koskesta voimaa -verkkojulkaisu: Niihaman siirtolapuutarha – Kasvun tieltä rauhallisemmille rannoille
Terttu Kätkä

Terttu Kätkä (14. huhtikuuta 1916 Laihia – 27. huhtikuuta 2003 Palm Beach, Yhdysvallat) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Myllynevan Marjaana : romaani. Kirjapaja, Helsinki 1951
Olof Gangius

Olof Mårtenson Gangius (k. 1600-luvulla) oli ruotsalainen maanmittari ja ensimmäinen maanmittari Suomessa. Hän sai kamarikollegiolta määräyskirjan  lähteä Suomeen  maanmittariksi, ja tässä tehtävässä hän  keskittyi kaupunkeihin ja teki mittauksia Turussa 1634 ja 1636 sekä Viipurin asemakaavakartan 1630-luvun lopulla. Hänen sanotaan olleen myös Helsingissä..
Hänen alaisinaan toimivat maanmittarit Anders Streng ja Lars Schroderus. Kamarikollegio määräsi hänet palaamaan Tukholmaan 1643.
Olof Cederström

Olof Cederström  (11. helmikuuta 1748 – 11. toukokuuta 1828 Attu) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies.
Cederströmin vanhemmat olivat vapaaherra, maaherra Carl Cederström ja Fredrika Cronstedt. Cederström oli kadetti tykistössä 1762, tykkijunkkari 1763 ja aliluutnantti 1764. Jämtlandin rakuunarykmentissä hänestä tuli adjutantti 1770, alaluutnantti 1770, kapteeni 1774 ja majuri 1779. Savon rykmentissä Cederström oli everstiluutnantti 1791 ja eversti 1796, palveluksesta hän erosi 1804. Cederström oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Tarmo Pihlap

Tarmo Pihlap, 1978.
Tarmo Pihlap (21. huhtikuuta 1952 – 3. elokuuta 1999) oli virolainen popmuusikko ja laulaja.
Pihlapin ura liittyi läheisesti folk-tyyppiseen ja muuhun kansanlauluun. Hän toimi Tallinnan Muusikakoolissa 1972–1986. Hän teki opetustyönsä ohella paljon keikkaa ulkomaillakin. Häntä pidettiin iskelmän alalla Artur Rinnen manttelinperijänä. Vapaaksi taiteilijaksi jäätyään hän julkaisi kolme albumia: Sillad 1994, Aeg kaob, rõõmud jäävad 1998 ja Jõhvikad 1998, joista viimeksi mainitussa on hänen tuotantoaan pitemmältä ajalta. Hän esiintyi myös useassa yhtyeessä, kuten Varjud, Melodica ja Palderjan. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat muiden muassa Jaak Joala, Ivo Linna ja Tõnis Mägi.
Pihlap oli naimisissa tunnetun näyttelijän Elle Kullin siskon Eevi Kullin kanssa, ja hänellä on kaksi tytärtä Carolin ja Mariann.
Pihlap kuoli diabeettiseen ketoasidoosiin.
Teuvo Piela

Teuvo Antero Piela (15. joulukuuta 1921 Koivisto – 22. heinäkuuta 1988 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Pielan vanhemmat olivat liikemies, laivuri Aleksanteri Piela ja Lyyli Pauliina Suutari ja puoliso vuodesta 1947 opettaja Eeva-Maria (Maija) Sofia Kangasperko. Piela kävi kansakoulun ja Kokkolassa kauppakoulun ja valmistui merkonomiksi Turun kauppaopistosta 1946. Hän oli Saariston Osuuskaupan hoitaja vuodesta 1935, Pallo-Paita Oy:n myyntiedustaja Helsingissä vuodesta 1946, Kankama Oy:n, vuodesta 1952 Reima-Pukine Oy ja vuodesta 1977 Reima Oy, myyntiedustaja Kankaanpäässä vuodesta 1947, myyntipäällikkö ja tuotantopäällikkö 1952–1964, apulaisjohtaja 1964–1970, toimitusjohtaja 1970–1979 ja 1980–1982 ja johtokunnan jäsen 1970–1982. Piela oli Kankaanpään kauppalanvaltuuston jäsen 1960–1972 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1972–1976. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Piela oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1978 ja Kankaanpään puolesta -mitalin 1972.
Elokuvakriitikko ja dokumentaristi Mikko Piela on Teuvo Pielan poika.
Särkyvää

| ”Särkyvää” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Legenda
 Äänitetty : Deerhouse Studio, Tampere, kesä–heinäkuu 2001
 Julkaistu: elokuu 2001
 Tuottaja(t): Daffy Terävä, Mikko Kangasjärvi, Jukka Lewis ja Jari Latomaa
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut singlet
| ”Kultasiipi” 2000 | ”Särkyvää” 2001 | ”Mysteeri” 2001 |
Särkyvää on elokuussa 2001 ilmestynyt Yön single, jonka molemmat kappaleet ovat mukana myöhemmin syyskuussa julkaistulla kokoelma-albumilla Legenda. Siitä tehdyn musiikkivideon ohjasi Anssi Puisto. Toisena kappaleena singellä on Yön versio Skädämin 1980-luvun hitistä Katujen kuningatar. Kyseessä on Yön ensimmäinen levytys, jolla ei soita yhtyeen alkuperäisjäsen Jani Viitanen. Lisäksi singlellä on uutena kitaristina Markku Petanderin tilalle tullut Daffy Terävä.
Särkyvää on Pauli Hanhiniemen sanoittama kappale, jonka demo-version Olli Lindholm kuuli Neste-asemalla.
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Daffy Terävä – kitara
Jukka Lewis – basso, taustalaulu
Frogley – rummut, taustalaulu, laulu (kappale 2)
Mikko Kangasjärvi– kosketinsoittimet
Kappaleet

Särkyvää – 4.42 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Katujen kuningatar – 3.54 (säv. Rockheart & Frogley, san. Rockheart)
Terttu Huttu-Juntunen

| Terttu Aulikki Huttu-Juntunen> Ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä |
| --- | --- |
 Lipposen I hallitus 13.4.1995 – 15.4.1999  
Edeltäjä:  Tuulikki Hämäläinen
Seuraaja:  Eva Biaudet (peruspalveluministeri)
Kansanedustaja
 1995–1999  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1951 (ikä 73) Suomussalmi
Ammatti:  sosionomi
Tiedot
Puolue:  Vasemmistoliitto
Terttu Aulikki Huttu-Juntunen (o.s. Huttu, s. 15. huhtikuuta 1951 Suomussalmi) on suomalainen vasemmistoliiton entinen kansanedustaja ja ministeri.
Huttu-Juntunen oli kansanedustajana Oulun vaalipiiristä vuosina 1995–1999. Hän putosi eduskunnasta vuoden 1999 eduskuntavaaleissa, vaikka hänen henkilökohtainen äänimääränsä kasvoi. Hän toimi toisena sosiaali- ja terveysministerinä Lipposen I hallituksessa 13. huhtikuuta 1995 – 15. huhtikuuta 1999.
Huttu-Juntunen on koulutukseltaan sosionomi. Hän jäi vuonna 2015 eläkkeelle Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän lapsiperheiden sosiaalipalveluiden vastuualuepäällikön toimesta. Hän on toiminut myös Kunnallisalan kehittämissäätiön varapuheenjohtajana.
Tasavallan presidentti myönsi Huttu-Juntuselle toukokuussa 2015 sosiaalineuvoksen arvonimen.
Aiheesta muualla

.aspx Terttu Huttu-Juntunen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Terttu Kähkipuro

Terttu Marjatta Kähkipuro (1. helmikuuta 1927 Seinäjoki – 2015) oli suomalainen kieltenopettaja ja kirjailija.
Kähkipuro tuli ylioppilaaksi Porin yhteislyseosta vuonna 1947. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1953. Kähkipuro toimi kieltenopettajana Kurikan yhteiskoulussa 1953–1955, Jämsän yhteiskoulussa 1955–1962, Keski-Suomen yhteiskoulussa 1963–1972, Kesyn lukiossa ja yläasteella Jyväskylässä vuodesta 1973.
Kähkipuron vanhemmat olivat räätäli Urho Kähkipuro ja räätäli Aleksandra (o.s. Matilainen).
Teoksia

Tohtori Lundin kuoleman kaasu : jännitysromaani. Gummerus 1974
Naislääkäri. Otava 1976
Olavi Seeve

Olavi Seeve vuonna 1969.
Fjalar Olavi Seeve (vuoteen 1927 Sevón; 12. syyskuuta 1909 Turku – 7. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen sotilaslentäjä, Suomen ilmavoimien upseeri ja komentaja 1958–1964.
Nuoruus

Seeven sukunimi oli alun perin Sevón, mutta vuonna 1927 hän ja hänen molemmat veljensä, jotka kaikki olivat tuolloin vielä koululaisia, muuttivat sukunimensä muotoon Seeve.
Suoritettuaan asevelvollisuutensa Porin rykmentissä Seeve meni Kadettikouluun. Hän valmistui kadettikurssi 13:lta lentäjävänrikkinä. Hän palveli Erillisessä maalentolaivueessa Suur-Merijoen lentotukikohdassa Karjalankannaksella 1931–1934. Seeve ylennettiin luutnantiksi 1934, jolloin hän toimi myös Lentoasema 5:n komendanttina. Vuonna 1938 Olavi Seeve ylennettiin kapteeniksi.