stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antietamin taistelu

Antietamin taistelu (tunnetaan etelävaltioissa myös Sharpsburgin taisteluna) käytiin Yhdysvaltain sisällissodassa 17. syyskuuta 1862 Marylandissa Sharpsburgin lähellä ja Antietam Creek -nimisellä joella osana Maryland-sotaretkeä. Kyseessä oli sisällissodan ensimmäinen suurtaistelu, joka käytiin Pohjoisvaltioiden maaperällä. Antietam on verisin yksipäiväinen taistelu, joka on käyty Yhdysvaltojen maaperällä.
Robert E. Leen johtama Etelävaltioiden armeija oli edennyt Marylandiin, jolloin Unionin armeijan kenraalimajuri George B. McClellan käynnisti hyökkäyksen etenevää Leen armeijaa vastaan Antietam Creekin takaa. Aamulla 17. syyskuuta kenraalimajuri Joseph Hookerin joukot iskivät suurella voimalla Leen vasemman armeijan sivustaan. Hyökkäykset ja vastahyökkäykset riehuivat Millerin maissipellolla ja Dunkerin kirkolla. Unionin hyökkäykset kohti etelävaltioiden asemia Sunken Roadilla puhkaisivat etelävaltioiden rintaman, mutta saavutettua etua ei käytetty hyödyksi. Iltapäivällä kenraalimajuri Ambrose Burnsiden joukot vuorostaan kävivät hyökkäykseen, valtasivat Antietam Creekin ylittävän kivisillan ja etenivät kohti etelävaltioiden oikeaa sivustaa. Taistelun kriittisellä hetkellä etelävaltioiden armeijan kenraalimajuri A.P. Hillin divisioona saapui Harpers Ferrystä ja käynnisti vastahyökkäyksen, pakotti Burnsiden joukot perääntymään ja päätti taistelun. Unionin armeijaa vähälukuisempi Leen armeija oli kiinnittänyt kaikki voimansa taisteluun, kun taas McClellan oli käyttänyt vähemmän kuin kolme neljäsosaa. Yön aikana molemmat armeijat vahvistivat linjojaan. Kovista tappioista huolimatta Leen ja McClellanin armeijat kahakoivat koko 18. päivän, kunnes Lee veti joukkonsa joen eteläpuolelle.
Ylivoimasta huolimatta McClellan ei onnistunut kunnolla keskittämään joukkojaan, kun taas Lee pystyi vastaamaan jokaiseen unionin armeijan hyökkäykseen ryhmittämällä joukkojaan. Joistain onnistumisistaan huolimatta McClellan ei onnistunut tavoitteissaan tuhota Leen armeijaa. Leen eteneminen Marylandissa kuitenkin päättyi ja hän joutui vetämään joukkonsa takaisin Virginiaan ilman McClellanin joukkojen häirintää. Antietamin taistelu päättyi taktisessa mielessä ratkaisemattomana, mutta strategisesti se oli Unionin voitto, koska vihollisen eteneminen pysähtyi.
Antietamin taistelu
Antietamin taistelua kuvaava maalaus
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Izumi (Kagoshima)

| Izumi (出水市) |
| --- | --- |
 Kurkia Izumissa
 lippu:  Symboli
 Izumin sijainti Kagoshiman prefektuurissa
 Izumi
 Koordinaatit: 32°05′26″N, 130°21′10″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Kagoshiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  329,98 km²
Väkiluku (10/2019):  53 436
 – Väestötiheys:  161,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninpodokarpus
 – Kukka:  Atsalea
 – Lintu:  Kurki
 
 https://www.city.kagoshima-izumi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Izumi (jap. 出水市, Izumi-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Yatsushironmeren rannikolla ja rajautuu Kumamoton prefektuurin Minamatan kaupunkiin. Kaupunki on rakentunut Izumin tasangolle. Izumissa on 53 436 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 329,98 neliökilometriä.
Edo-kaudella Izumin alue kuului Satsuman daimiokuntaan. Kaupunkioikeudet Izumi sai kuntaliitoksen myötä vuonna 1954. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen liitettiin Nodan ja Takaonon maaseutukaupungit. Izumi on teollisuuskaupunki, jossa on muun muassa elektroniikka- ja kemianteollisuutta sekä alkoholien valmistusta. Rannikoalueiden täyttömailla viljellään riisiä, vehnää, kasviksia ja hedelmiä. Kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Izumin kurkien talvehtimisalue, jossa talvehtii vuosittain loka–maaliskuussa noin 10 000 kurkea seitsemästä eri kurkilajista.
Kaupunkia palvelevat suurnopeusjunayhteys Kyūshū Shinkansen ja Hisatsu orenji -rautatie.
Kuvia

Izumin rautatieasema
Hakozaki Hachiman-jinja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Izumi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Amir Teymuri

Amir Teymuri (s. 17. kesäkuuta 1984 Kermānšāh) on iranilainen, nykyään Saksassa asuva säveltäjä. Hänen kamari- ja pianomusiikkiteoksiaan on esitetty sekä Iranissa että Saksassa. Hän aloitti musiikin opintonsa Teheranin yliopistossa vuonna 2004 ja opiskeli sittemmin sävellystä Cornelius Schwehrin johdolla Hochschule für Musik Freiburgissa (2010–2014). Teymurin teosten joukossa ovat apart (viululle ja pianolle, 2013), Autonomie (huilulle, sellolle ja pianolle, 2013), Kinderlied - music for loudspeakers (2014) ja Nebeneinander (jousikvartetille, 2013). Lisäksi hän on säveltänyt pianolle teokset Zwei Klavierstücke (2006–07), Small Music (nelikätinen, 2012–13) ja Allein (2013).
Aiheesta muualla

AllMusic: Amir Teymuri (englanniksi)
Anna Lipponen

Anna Lipponen (s. 1983 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Hän on tunnettu muun muassa kahvilanpitäjä Sara Erkkilän roolista TV2:n draamasarjassa Uusi päivä. Vuonna 2010 Lipponen teki Kaarina Koskelan roolin Timo Koivusalon elokuvassa Täällä Pohjantähden alla II.
Anna Lipponen on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston viestinnän, median ja teatterin yksiköstä vuonna 2009. Lisäksi Lipponen opiskelee Ohjaajantyön maisterilinjalla Zürcher Hochschule der Künstessä (2021-) Zürichissä, Sveitsissä. Lipponen oli kiinnitettynä Vaasan kaupunginteatteriin vuosina 2008–2009 sekä Kotkan kaupunginteatteriin 2009–2010, kunnes ryhtyi freelanceriksi vuonna 2011.
Anna Lipponen on Teatteriryhmä Studio Totalin (ent. Jalostamo2) taiteellinen johtaja.
Elokuvat

FC Venus (2005)
Täällä Pohjantähden alla II (2010)
Televisiosarjat

Rakastuin mä luuseriin (2004)
Sitoutumisen alkeet (2009)
Uusi päivä (2010-2011)
Andi Deris

| Andi Deris |
| --- | --- |
 Andi Deris (2016)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Andreas Deris
Syntynyt: 18. elokuuta 1964 (ikä 60) Karlsruhe, Saksa
Muusikko
Tyylilajit:  power metal
Soittimet:  kitara 
Yhtyeet:  Helloween   Pink Cream 69
Levy-yhtiöt:  Sony Music 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andi Deris (s. 18. elokuuta 1964 Karlsruhe, Saksa) on power metal -yhtye Helloweenin laulaja. Deris tuli yhtyeeseen Michael Kisken tilalle, vuonna 1993 julkaistun Chameleon-albumin jälkeen. Ennen liittymistään Helloweeniin Deris lauloi Pink Cream 69 -nimisessä yhtyeessä kuusi vuotta. Deris on tehnyt myös kaksi soololevyä.
Lapsuus ja nuoruus

15-vuotiaana Andi Deris aloitti laulamisen ja perusti ensimmäisen bändinsä nimeltä Paranoid, jonka nimeksi vaihtui kaksi vuotta myöhemmin Nameles. Rumpalina toimi Ralf Maurer, joka on ollut hänen hyvä ystävänsä kuudennesta luokasta asti ja on soittanut rumpuja myös Derisin soololevyillä.
Ura

Vuonna 1984 Deris ja Maurer perustivat bändin nimeltä Kymera, mutta tämä päätti lopettaa ja hän meni yliopistoon. Kosta Zafiriou tuli hänen tilalleen rumpuihin. Kolme vuotta myöhemmin Deris ja Kosta vaihtoivat bändin nimeksi Pink Cream 69, jonka ensimmäisessä kokoonpanossa olivat Andi Deris, Alfred Koffler, Dennis Ward ja Kosta Zafiriou. Bändistä tuli suosittu Euroopassa sen voittaessa Metal Hammerin uuden tulokkaan palkinnon vuonna 1988. Levytyssopimus syntyi silloisen CBS:n kanssa (nykyinen Sony Music). Ensimmäinen albumi Pink Cream 69, joka julkaistiin vuonna 1989, sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja yleisöltä. Bändi keikkaili White Lion nimisen bändin lämmittelijänä ja vuonna 1990 he soittivat ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa. Seuraava levyn One Size Fits All julkaisu oli vuonna 1991 ja se nousi joissakin Euroopan maissa levylistojen ensimmäiselle sijalle. Vuonna 1992 Pink Cream 69 keikkaili ensimmäistä kertaa Japanissa ja Suomessa kahdesti Europen lämmittelijänä. Kolmas albumi Games People Play julkaistiin 1993.
Vuonna 1994 kolmen Pink Cream 69 -albumin jälkeen Deris joutui kohtaamaan suuren haasteen korvatessaan Michael Kisken Helloweenin laulajana. Kiske oli eronnut Helloweenista kaupallisesti epäonnistuneen Chameleonin jälkeen musiikillisten erimielisyyksien takia. Deris kesti paineet ja suoriutui debyytistään Helloween -laulajana hyvin. Vuonna 1994 julkaistu Master of the Rings herätti Helloweenin jälleen henkiin.
Deris muutti Saksasta yhdeksänkymmentäluvun puolivälin jälkeen perheineen asumaan Teneriffalle Kanariansaarille, mihin hän myös rakensi kotistudionsa. Master of the Ringsin jälkeen Helloween on julkaissut kahdeksan studioalbumia, kaksi livelevyä, yhden coverlevyn ja Deris julkaissut myös kaksi soololevyä. Helloweenin albumit vuoden 2000 The Dark Ridesta lähtien on kokonaisuudessaan tuotettu hänen Mi Sueno -studiolla.
Diskografia > Sooloalbumit

Come in From the Rain (1997)
Done by Mirrors (1999)
Diskografia > Vierailut albumeilla

Catch The Rainbow: A Tribute to Rainbow (1999)
Ayreon: Universal Migrator Part II: Flight of the Migrator (2000)
German Rock Stars: Wings of Freedom (Charity single) (2001)
Rage: Soundchaser (2003)
Shaaman: RituAlive (2003), DVD
Nuclear Blast Allstars: Into the Light (2007)
Wicked Sensation: Crystallized (2010)
Scelerata: The Sniper (2012)
Andie MacDowell

| Andie MacDowell |
| --- | --- |
 Andie MacDowell Cannesin elokuvajuhlilla 2017
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rosalie Anderson MacDowell
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1958 (ikä 66) Gaffney, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rosalie Anderson ”Andie” MacDowell (s. 21. huhtikuuta 1958 Gaffney, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Andie MacDowell aloitti uransa mallina ja siirtyi sitten elokuviin. Hänen uransa kulta-aikaa oli 1990-luvun alkupuoli. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa Seksiä, valheita ja videonauhaa (1989), Green Card (1990), Hudson Hawk – varkaista parhain (1991), Päiväni murmelina (1993), Short Cuts – oikopolkuja (1993), Bad Girls – naiset satulassa (1994), Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994), Sodan kukat (2000) ja Talo Dublinissa (2005).
Yksityiselämä

MacDowell on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta kumpikin avioliitto on päättynyt eroon. Ensimmäisestä liitostaan hänellä on kolme lasta.
Filmografia

Greystoke: Legenda Tarzanista, apinain kuninkaasta (1984)
St. Elmo’s Fire (1985)
Seksiä, valheita ja videonauhaa (1989)
Green Card (1990)
Hudson Hawk – varkaista parhain (1991)
Kauneuden kohde (1991)
The Player (1992)
Päiväni murmelina (1993)
Short Cuts – oikopolkuja (1993)
Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994)
Bad Girls – naiset satulassa (Bad Girls, 1994)
Oman elämänsä sankarit (Unstrung Heroes, 1995)
Mikael (Michael, 1996)
Minusta on moneksi (Multiplicity, 1996)
Muppetit avaruudesta (Muppets from Space, 1999)
Väkivallan loppu (The End of Violence, 1997)
Sodan kukat (2000)
Surullisten sinkkujen seura (2001)
Viimeinen illallinen  (Dinner with Friends, 2001)
Beauty Shop  (2005)
Talo Dublinissa (2005)
Tallipihan bilehileet (2006)
Intervention (2007)
Inconceivable (2008)
Isäni kuusi vaimoa (The Six Wives of Henry Lefay, 2009)
The Front (2010)
At Risk (2010)
As Good as Dead (2010)
The 5th Quarter (2010)
Happiness Runs (2010)
Daydream Nation (2010)
Monte Carlo (2011)
Footloose (2011)
Mighty Fine (2012)
Breaking at the Edge (2013)
Magic Mike XXL (2015)
Love After Love (2017)
Only the Brave (2017)
Christmas Inheritance (2017)
Paper Year (2018)
Loppuhuipennus (2019)
Ready or Not (2019)
The Last Laugh (2019)
No Man’s Land (2021)
Good Girl Jane (2022)
Along for the Ride (2022)
The Other Zoey (2023)
My Happy Ending (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andie MacDowell Wikimedia Commonsissa
Andie MacDowell NNDB:ssä (englanniksi)
Izumi (Osaka)

| Izumi (和泉市) |
| --- | --- |
 Izumi-chūōn rautatieaseman ympäristöä
 lippu:  Symboli
 Izumin sijainti Osakan prefektuurissa
 Izumi
 Koordinaatit: 34°29′01″N, 135°25′25″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  84,98 km²
Väkiluku (02/2020):  186 042
 – Väestötiheys:  2 189,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kamferipuu
 – Kukka:  Narsissi
 
 https://www.city.osaka-izumi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Izumi (jap. 和泉市, Izumi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Sakain eteläpuolella. Kaupungin pohjoisosa on alavaa maata ja tiheään rakennettu, etelässä sen alue nousee vähitellen Izumivuorille ja rajautuu Wakayaman prefektuuriin. Izumissa on 186 042 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 84,98 neliökilometriä.
Asutus Izumin alueella on vanhaa. Sieltä on löydetty muun muassa suuren Yayoi-kauden kylän jäänteet, Ikegami-Sonen arkeologinen kohde. Myöhemmin Izumissa sijaitsi Izumin provinssin pääkaupunki (kokufu). Sen läpi kulki myös vilkas Kumanoon johtava pyhiinvaellusreitti Kumano-kaidō. Edo-kaudelta lähtien seutu tunnettiin puuvillan viljelystä, ja sinne syntyikin tekstiiliteollisuutta, joka saavutti huippunsa 1960-luvulla. Kaupunkioikeudet Izumille myönnettiin vuonna 1956, kun silloiseen Izumin maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi muuta kuntaa. Kaupungin keskiosien kukkuloille alettiin 1960-luvun puolivälissä rakentaa suurta Senboku New Town -lähiötä, jonne vedettiin myös nopea rautatieyhteys. Kaupunkiin on sijoittunut esimerkiksi lasiesineiden ja tekohelmien tuotantoa sekä mikan-mandariinien ja koristekukkien puutarhaviljelyä.
Izumin kulttuuriperintöön kuuluvat useat vanhat pyhäköt ja temppelit, kuten Izumi-Inoue-jinja, jonka päähalli on rakennettu 1605, ja Makiovuorella sijaitseva Sefuku-ji. Sen alue kuuluu Kongō-Ikoma-Kisenin puolikansallispuistoon. Kaupungissa toimii Kubosōn taidemuseo. Izumia palvelevat JR Nishi-Nihonin Hanwa-linja ja Senboku-pikarautatie.
Kuvia

Ikegami-Sonen arkeologista kohdetta
Näkymä Makiovuorelta
Hijiri-jinja
Sefuku-jin päähalli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Izumi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Angelo Read

Angelo Read (22. toukokuuta 1854 – 15. heinäkuuta 1926) oli kanadalainen säveltäjä ja urkuri. Hän suoritti varhaiset opintonsa St Catharinesissa ja Yhdysvalloissa. 1880-luvun alussa hän vietti useita vuosia Leipzigissa, jossa hänen opettajinaan toimivat Robert Papperitz, Carl Reinecke, Alfred Richter ja Salomon Jadassohn. Tänä vuonna hän vietti vuoden Wienissä.
Read työskenteli St Catharinesissa kirkossa ja musiikinopettajana ennen asettumistaan Buffaloon vuonna 1894. Hän toimi molemmissa kaupungeissa myös kuoronjohtajana ja oli Buffalon konservatorion musiikillisena johtajana 1920-luvun alussa.
Readin merkittävien teosten joukossa ovat kantaatit A Song of the Nativity, David’s Lament ja It Is Finished, B-duurimessu ja useat konserttialkusoitot.
Aliverkko

Aliverkko on loogisen tietokoneverkon osa, joka sijaitsee OSI-mallin kolmannella kerroksella (verkkokerros). Aliverkotus on termi, jota käytetään kun pilkotaan suurempi verkko pienempiin osiin, aliverkkoihin. Aliverkotusta käytetään, kun IP-osoitteita on paljon käytössä ja ne on jaettava eri loogisille verkkokokonaisuuksille. Verkot voivat olla virtuaalilähiverkkoja (VLAN) tai omia fyysisiä kokonaisuuksiaan. Aliverkottamalla voidaan vähentää verkossa yleislähetysliikennettä (broadcasting), helpottaa hallintaa ja parantaa verkon suorituskykyä.
Aliverkkoja käytetään aliverkonpeitteen avulla. Jokaisella verkkoon liitetyllä koneella on oltava aliverkonpeite, joka jakaa IP-osoitteen aliverkon osoitteeseen ja aliverkon sisällä tietokoneen yksilöivään osaan. 
Saman aliverkon sisällä olevat koneet voivat lähettää ja vastaanottaa paketteja suoraan, koneiden voidaan ajatella olevan "huutoetäisyydellä" toisistaan. Mikäli kone lähettää liikennettä kohteelle, jonka se päättelee aliverkkomaskin avulla olevan oman aliverkon ulkopuolella, se ohjaa liikenteen oletusyhdyskäytävälle (engl. default gateway), jolla on tietoa muista aliverkoista tai mahdollinen oletusreitti kohteen suuntaan.
Jokaisessa aliverkossa on siis oletusyhdyskäytävä sekä yksi tai useampia tietokoneita. Jos verkko on täysin suljettu eli siitä ei liikennöidä muihin verkkoihin, ei oletusyhdyskäytävää tarvita.
Aiheesta muualla

IP Tutorial - Subnet Masks and Subnetting (englanninkielinen aliverkotusopas) (Arkistoitu – Internet Archive)
Alivuokralainen (näytelmä)

| Alivuokralainen |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Heikki Vihinen ja Timo Kahilainen
Tyylilaji:  farssi
Aihe:  Kaksi yhdessä asuvaa poikamiestä joutuu etsimään asuntoonsa alivuokralaisen
Tapahtumapaikka ja -aika:  Arvohuoneisto kaupungin keskustassa
Kantaesitys:  26. marraskuuta 2003
Kantaesityspaikka:  Tampereen Teatteri
Henkilöt
Henkilöt:  Vääpeli John Molotov  Lydia Molotova  Marketta Riihiranta-Mustonen  Talonmies Leo Amuri  Rafu  Macce  Pauli Bergström  Lauri Mustonen  Carl-Robert Christian Palmberg
Alivuokralainen on suomalainen farssinäytelmä, jonka ovat käsikirjoittaneet Kummeli-ryhmän jäsenet Heikki Vihinen ja Timo Kahilainen. Näytelmää esitettiin Tampereen Teatterissa vuosina 2003–2010, ja se oli Tampereen Teatterin historian toiseksi suosituin esitys. Päärooleja esittivät Jukka Leisti, Tuija Ernamo, Ritva Jalonen, Kake Aunesneva ja Heikki Kinnunen, ja ohjaaja oli Heikki Vihinen. Vuonna 2010 näytelmää esitettiin myös Rauman Kaupunginteatterissa.
Alivuokralainen saavutti 200 esityksen rajan 18. toukokuuta 2007 ja 100 000 katsojan rajan 30. tammikuuta 2008. 
 Näytelmästä on tehty myös elokuvaversio Kummeli Alivuokralainen, joka valmistui vuonna 2008.
Juoni

Näytelmän päähenkilöt ovat hyönteistutkija Pauli Bergström ja munuaiskirurgi Lauri Mustonen, jotka asuvat vuokralla tilavassa asunnossa ja ovat päättäneet pysyä poikamiehinä. Heidän täytyy kuitenkin etsiä alivuokralainen, kun uusi vuokraisäntä päättää korottaa vuokraa.
Alec

| Alec |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  11. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Alex, Aleksis, Aleksi
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Alexander
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alec on miehen etunimi, lyhentymä kreikkalaisperäisestä nimestä Alexander, joka merkitsee suojelijaa. Suomessa nimi Alec on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 320 miehelle. Alecin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 11. syyskuuta, joka on myös Alexanderin tai suomen­kielisen kalenterin mukaan Aleksanterin nimi­päivä.
Tunnettuja Alec-nimisiä

Alec Aalto (1942–2018), suomalainen diplomaatti
Alec Baldwin (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
Alec Bedser (1918–2010), englantilainen kriketinpelaaja
Alec Benjamin (s. 1994), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Alec Connell (1902–1958), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Alec Douglas-Home (1903–1955), Ison-Britannian pääministeri 1963–1964
Alec B. Francis (1867–1934), englantilainen näyttelijä
Alec Guinness (1914–2000), brittiläinen näyttelijä
Alec Issigonis (1906–1988), kreikkalais-brittiläinen autosuunnittelija
Alec Jeffreys (s. 1950), brittiläinen perinnöllisyystieteen professori
Alec Martinez (s. 1987), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Alec McCowen (1925–2017)), brittiläinen näyttelijä
Alec Regula (s. 2000), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Alec Rowley (1892–1958), brittiläinen säveltäjä
Alec Smith, alk. Alexander Leinonen (1846–1902), amerikansuomalainen sanomalehtimies ja kartanpiirtäjä
Alec John Such (1951–2022), yhdysvaltalainen basisti
Alec Udell (s. 1995), yhdysvaltalainen autourheilija
Kuvitteellisia Alec-nimisiä

Alec Lightwood, Cassandra Claren fantasiakirjasarjassa Varjojen kaupungit
Alec Trevelyan, James Bond -elokuvassa 007 ja kultainen silmä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alec Wikimedia Commonsissa
Antidora

Antidoran palasia.
Antidora (kreik. αντίδωρον, antidoron ven. аитидор, antidor) on ortodoksisessa liturgiassa ehtoollisen jälkeen kirkkokansalle jaettava kirkkoleivän palanen. Se on samaa ehtoollisleipää, josta ehtoollinen on valmistettu proskomidin yhteydessä.
Antidoraa voidaan erään tulkinnan mukaan jakaa jälkiviinin kanssa ehtoolliseen osallistumattomallekin, mutta vain kastetuille kristityille. Toisen käytännön mukaan antidoraan ja jälkiviinin voivat osallistua vain palveluksessa ehtoolliseen osallistuneet ortodoksit.
Aiheesta muualla

Ortodoksi.net / Jälkiviini ja antidora
Iso Petrunlampi

| Iso Petrunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°06′51″N, 26°17′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lievestuoreenjärven valuma-alue (14.39)
Laskuoja:  oja Vuoriseen 
Järvinumero:  14.394.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162,1 m  
Pituus:  530 m  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  1,307 km  
Pinta-ala:  2,772 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Petrunlampi 
Iso Petrunlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä Rytkölän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 162,1 metriä mpy.
Ivan Horvat

Ivan Horvat -nimisiä henkilöitä ovat:
Ivan ”Ivica” Horvat (1926–2012), kroatialais-jugoslavialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Ivan Horvat (s. 1993), kroatialainen seiväshyppääjä
Kroatialainen aatelinen 1300-luvulla (en)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ivan Horvat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ivan Hovanski

Ivan Hovanski -nimisiä henkilöitä on useita:
Ivan Andrejevitš Hovanski (kuoli 1621), venäläinen pajari ja sotapäällikkö
Ivan Andrejevitš Hovanski (kuoli 1682), venäläinen pajari, yksi streltsikapinan johtajista
Ivan Nikititš Hovanski (kuoli 1675), venäläinen pajari ja sotapäällikkö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ivan Hovanski”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ivan Huttunen

Ivan (Juho) Huttunen (s. 1927 Vähikkälä, Venjoki, Inkeri) oli Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustaja ja Neuvostoliiton sosialistisen työn sankari.
Huttunen syntyi talonpoikaisperheeseen. Perheen isä menehtyi Stalinin vainoissa, kun Ivan oli yhdeksänvuotias. Sota-aikana perhe siirtyi Suomeen, mutta perhe palautettiin Neuvostoliittoon joulukuussa vuonna 1944 ja asutettiin sisä-Venäjälle. Vuonna 1949 perhe muutti Karjalaan, jossa Ivan työskenteli Petroskoin talorakennuskombinaatissa autonkuljettajana. Myöhemmin Huttunen työskenteli 22 vuotta puristuskoneen käyttäjänä. Tunnollisesta työstä hänet nimitettiin Neuvostoliiton sosialistisen työn sankariksi ja palkittiin Leninin kunniamerkillä. Huttunen on ollut myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1967–1971. Hän muutti Suomeen 1990-luvun loppupuolella.
Anna Louhivuori

Anna Tellervo Louhivuori (o.s. Malkki; s. 26. maaliskuuta 1927 Helsinki) on suomalainen kääntäjä.
Louhivuori tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1945. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1953. Lukion ranskankielen opettajana hän toimi 1960–1976. Taidekasvatuksen assistenttina Louhivuori toimi Jyväskylän yliopistossa vuodesta 1976. Louhivuori on taiteidenvälisen tutkimuksen aikakauslehden Synteesi toimitusneuvoston jäsen.
Louhivuoren vanhemmat olivat VT Niilo Malkki ja Katri (o.s. Immonen). Louhivuoren puoliso oli lastenlääkäri Pekka Uolevi Louhivuori (1921–2018) vuodesta 1950. Louhivuori on asunut Jyväskylässä mutta myöhemmin Helsingissä.
Teoksia

Myytit kuvina : Marc Chagallin I Pariisinkauden (1910-1914) maalausten strukturalistis-semioottista tulkintaa, Jyväskylän yliopiston väitöskirja. Jyväskylä studies in the arts 28. Jyväskylä 1988
Toimitustöitä

Isoäidin kirjeitä vuosilta 1908-1932 (Hilda Sofia Immonen o.s. Konttinen 1851-1932) ; toimittaneet Anna Louhivuori ja Leena Tuomaala. Toimittajat, Helsinki 2004