stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jari Pyykölä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. helmikuuta 1956 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Vihanti, Suomi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
|  | OLS |  |  |
|  | IK Sturehov |  |  |
|  | Finspångs AIK |  |  |
Valmennusura
1986–1987: OTP (A-jun.)
1988: Essviks AIF
1989: Finspångs AIK
1990: Laxå IF
1991: IK Sturehov
1992: Karlslunds IF
1993–1994: FC 1991
1995: Gällivare SK
1996–1997: Jazz
1998–1999: Brommapojkarna
1999–2001: FC Lahti
2002–2003: KuPS
2005–2007: VPS
2009: OPS-jp
2011–2014: Tervarit (valm.pääl.)
2015: AC Kajaani
2016: PS Kemi (apuv.)
2017: Haka (apuv.)
2018: PS Kemi (apuv.)
2021: Jazz (apuv.)
2022: IFK Mariehamn (apuv.)

Jari Pyykölä (s. 29. helmikuuta 1956 Vihanti) on suomalainen jalkapallovalmentaja.
Pyykölä on valmentanut liigassa FC Jazzia, FC Lahtea, Kuopion Palloseuraa sekä Vaasan Palloseuraa ja Ruotsissa mm. IF Brommapojkarnaa.
Hän johti Jazzin Suomen mestaruuteen kaudella 1996, valmensi tukholmalaisen IF Brommapojkarnan sarjanousuun kaudella 1998 ja nosti VPS:n Ykkösestä liigaan kaudeksi 2006.
Kaudella 2006 Pyykölä piti Vaasan Palloseuran liigassa. Pyykölä erotettiin 9. kesäkuuta 2007. Jari Pyykölä piti välivuoden 2008 ja teki sopimuksen loppuvuonna 2008 valmentaa kaudella 2009 Kakkosessa pelannutta OPS-jp:tä. Hän kuitenkin erosi tehtävästään huhtikuun alussa kaksi viikkoa ennen sarjakauden alkua, koska seuran manageri Miika Juntunen oli puuttunut Pyykölän mielestä liikaa valmennuksen toimintaan. Hän solmi 2010 loppuvuodesta kaksivuotisen sopimuksen valmennuspäälliköksi oululaisseura Tervarit-junioreiden kanssa.
Vuonna 2015 Pyykölä toimi AC Kajaanin päävalmentajana. Sen jälkeen hän ollut apuvalmentajana PS Kemissä, Hakassa, FC Jazzissa ja viimeksi Veikkausliigassa IFK Mariehamnissa.
Jacob Binck

| Jacob Binck |
| --- | --- |
 Omakuva
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1500 Köln
Kuollut: 1569 Königsberg
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
 Nimikirjoitus
Jacob Binck (n. 1500 Köln –  1569 Königsberg) oli saksalainen taidemaalari, joka työskenteli Tanskan ja Ruotsin hoveissa. Hän maalasi vuonna 1542 kuuluisan muotokuvan Kustaa Vaasasta. Myöhemmin hän siirtyi Preussin hoviin.
Teoksia

Kustaa Vaasa
Tanskan prinsessa ja Preussin herttuatar Dorothea
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob Binck Wikimedia Commonsissa
Ita Ever

| Ita Ever> Ilse Ever |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1931 Paide, Viro
Kuollut: 9. elokuuta 2023 (92 vuotta) Nõmme, Tallinna, Viro
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ita Ever (1. huhtikuuta 1931 Paide, Viro – 9. elokuuta 2023 Nõmme, Tallinna, Viro) oli virolainen näyttelijä. Hän näytteli sekä teatterissa että elokuvissa. Hän aloitti uransa 1950-luvun alussa Viron draamateatterissa ja näytteli virolaisissa ja venäläisissä elokuvissa.
It Will Rain

| ”It Will Rain” Bruno Mars |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Twilight Saga: Breaking Dawn – Part 1: Original Motion Picture Soundtrack
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 27. syyskuuta 2011
 Formaatti: Digitaalinen lataus, CD single
 Tekijä(t): Bruno Mars, Philip Lawrence, Ari Levine
 Tuottaja(t): The Smeezingtons
 Tyylilaji: Soul, R&B, pop
 Kesto: 04.17
 Levy-yhtiö: Chop Shop Elektra
Bruno Marsin muut singlet
| ”Mirror” 2011 | ”It Will Rain” 2011 | ”Young, Wild & Free” 2011 |
It Will Rain on yhdysvaltalaisartisti Bruno Marsin kappale. Se julkaistiin iTunesissa digitaalisesti ladattavana singlenä 27. syyskuuta 2011. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon piti alun perin kokea ensiesitys MTV-kanavalla 26. lokakuuta 2011; 24. lokakuuta 2011 Mars kuitenkin ilmoitti Twitterin kautta että musiikkivideon julkaisua on lykätty muutamalla viikolla. Videon ensiesitys oli lopulta 10. marraskuuta 2011. Kappale on mukana elokuvan Twilight – Aamunkoi soundtracklevyllä.
Skylar Grey esitti kappaleen yhdessä Marsin kanssa hänen Euroopan livekiertueen aikana.
Käännös suomeksi
Hurriganesin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 14 |  |
| ↙Livealbumit | 12 |  |
| ↙Kokoelmat | 16 |  |
| ↙Singlet | 11 |  |
| ↙Videot | 2 |  |
Tämä artikkeli käsittää Hurriganes-yhtyeen diskografian.
Studioalbumit

Rock and Roll All Night Long (1973) (osittain live)
Roadrunner (1974)
Crazy Days (1975)
Hot Wheels (1976)
Tsugu Way (1977) (ulkomailla nimellä Use No Hooks)
Hanger (1978) (Ruotsissa nimellä Stranded in the Jungle)
Jailbird (1979)
10/80 (1980)
Fortissimo (1981)
Rockin’ (1982)
Seven Days, Seven Nights (1983)
Hurrygames (1984)
Remu & Hurriganes: 30th Anniversary (2001)
Remu & Hurriganes: Electric Play (2016)
Livealbumit

Live at Metropol (1988)
Live in Stockholm 1977 (1996)
Live in Hamina 1973 (2011)
Remu & Hurriganes: Last Call – Live in Helsinki (2019)
Hamina and Helsinki All Night Long (2021)
Making of Hot Wheels (2021)
Rockin’ Live 1982 (2021)
Live at Tavastia 1974 (2021)
Tsugu Live (2022)
Saapasjalkarock Live 1983 (2022)
Live at Kalanti 1978 (2023)
Live 1980 (2023)
Kokoelma-albumit

Hurrigane By The Hurriganes (1977) (kokoelma-albumi Euroopan markkinoille)
Sixteen Golden Greats (1977)
20 Golden Greats (1989)
1978–1984 (1989)
The Best Ones (1990)
Rockin’ Tonight – 18 All Time Hits (1991)
The Legacy (1992)
20 suosikkia – Get On (1995)
Double Trouble (1997)
25 Golden Greats (1997)
20 suosikkia – Muskogee (2001)
20 suosikkia – Let’s Go Rocking Tonight (2001)
Scandia Years 1977–1984 (2007)
Rock Rock Tonight (2008)
30 Golden Greats (2011)
The Side Tracks (2017)
Singlet

| --- | --- |
 1974 Do You Wanna Dance / True Fine Mama  1974 Blue Suede Shoes / Red River Rock (julk. uudelleen 1988)  1974 Get On / Mr. X (julkaistu uudelleen 1988)  1974 Tallahassee Lassie / It Ain’t What You Do  1975 I Will Stay / Roadrunner  1975 My Only One / Crazy Days  1976 An Awful Crime / Oh Baby Doll  1976 Elephant’s Boogie / Find a Lady  1977 Good Morning Little School Girl / Keep On Movin  1977 Looking for the Tsugu / Walking the Dog  1978 Deadline / Honey I’m Leaving :  1979 Shorai Shorai / In My Mind  1979 Desirée / Pretty Mona   1980 Bourbon Street / Just for You  1981 Night’n Day / Moon Is Rising  1982 Blue Heaven / Last Night  1983 Love Me Only / Doreen  1984 Fourty Night / Wicked Woman  1992 Get On / Tallahassee Lassie  1992 Roadrunner / My Only One  1992 Say Mama / My Sweet Lily  2016 Electric Play
Live-DVD:t

Oowee – Oohla (2007)
Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 (2007)
Muut

1998 Remu: The Best of Remu and Hurriganes – Sisältää ennen julkaisemattoman Hurriganes-laulun ”I Got to Know” sekä ”In My Mind” ”7 b-puolen.
2000 Albert Järvinen: Patchy Moss – Sisältää ennen julkaisemattoman Hurriganes-laulun ”Guitar Boogie”
2000 M. A. Numminen: Kiusankappaleita 2 – Sisältää 4 laulua, joissa Hurriganes soittaa taustalla: "Ei mitään uutta auringon alla" / "Joka kymmenes vuosi" / "Intet Nytt Under Solen" / "Vart Tionde År"
2007 Tribute to Hurriganes: Sound of Rock’n'Roll (karaoke-DVD)
Inger Karoline Gaup

| Inger Karoline Gaup> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1995 (ikä 28–29) Koutokeino, Finnmark, Norja
Ammatti:  Laulaja
Muusikko
Laulukielet:  pohjoissaame
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Inger Karoline Gaup (s. 1995, Koutokeino, Norja) on norjansaamelainen laulaja.
Hän on voittanut saamelaisen talenttikilpailun Riddu Násttit vuonna 2010. Sen lisäksi hän on voittanut Sámi Grand Prix'n lauluosion vuonna 2012 kappaleellaan Oainnát go ja vuonna 2018 kappaleellaan Oahppan lean. Sen lisäksi hän tuli toiseksi samassa kilpailussa vuonna 2011 kappaleellaan Don dat leat.
Diskografia

2015 – Sweet love (album)
2017 – Cahkket gintala (single)
Diskografia > Kokoelmalevyt

Omien levyjen lisäksi Gaup esiintyy seuraavissa levyissä:
2011 – Sámi Grand Prix 2011 kappaleella Don Dat Leat
2012 – Sámi Grand Prix 2012 kappaleella Oainnat Go
2018 – Sámi Grand Prix 2018 kappaleella Oahppan lean
Jason Lewis

Jason Lewis
Jason Lewis (s. 25. kesäkuuta 1971 Newport Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Lewis muistetaan parhaiten roolistaan HBO:n komediasarjassa Sinkkuelämää. Lewis on tehnyt myös pienempiä rooleja muun muassa sarjoissa Beverly Hills 90210, Siskoni on noita sekä CSI: Miami.
Lewis vietti nuoruutensa kotiseudullaan eteläisessä Kaliforniassa. Teini-ikäisenä hän halusi ansaita rahaa ja lähteä katsomaan maailmaa. Hän ansaitsi aluksi rahaa tarjoilijana ja putkimiehenä tehden 55-tuntisia työviikkoja. Kesäkuussa 1993 Lewis sai koottua tarpeeksi rahaa matkustaakseen Pariisiin, missä hänen mallinuransa urkeni. Lewis teki lyhyen aikaa töitä Pariisissa, mistä jatkoi matkaansa Milanoon. Hän teki kampanjoita muoti- ja kosmetiikkayrityksille kuten Tommy Hilfiger, Boss ja Ray-Ban. Vuonna 1996 Lewis nimettiin vuoden miesmalli -ehdokkaaksi VH1 Fashion Awardsissa.
Mallintöiden ohella Jason Lewis opiskeli myös näyttelemistä tulevaisuuden roolit mielessään. Hän saikin pienen osan 1990-luvun menestyssarjasta Beverly Hills 90210, mutta isomman osan huippusuositusta Sinkkuelämää-sarjasta.
Aiheesta muualla

Jason Lewis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
In Through the Out Door

| In Through the Out Door Led Zeppelin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Polar -studiot, Tukholma, Ruotsi marraskuu–joulukuu 1978
 Julkaistu: 15. elokuuta 1979
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Jimmy Page, Peter Grant
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 42.25
 Levy-yhtiö: Swan Song Records
Listasijoitukset
  1. (1979)   1. (syyskuu 1979)   13. (syyskuu 1979)   14. (viikko 36, 1979)   17. (7. syyskuuta 1979)   20. (15. lokakuuta 1979)   28. (1979)
Led Zeppelinin muut julkaisut
| The Song Remains the Same 1976 | In Through the Out Door 1979 | Coda 1982 |
In Through the Out Door on rockyhtye Led Zeppelinin vuonna 1979 julkaistu albumi. Se nauhoitettiin Tukholmassa, Ruotsissa Polar Studiosissa, jossa ABBAkin on levyttänyt. Hurriganes on myös nauhoittanut Fortissimo sekä Rockin' Hurriganes-albuminsa vuosina 1981 ja 1982 samassa studiossa. Levy jäi Zeppelinin viimeiseksi julkaisuksi ennen rumpali John Bonhamin kuolemaa vuonna 1980 ja tätä seurannutta yhtyeen hajoamista.
Albumin tunnetuin kappale lienee "All My Love", jonka Robert Plant omisti pojalleen, joka oli pari vuotta aiemmin kuollut vatsatulehdukseen. Myös kappaleet "In the Evening" ja "Fool in the Rain" ovat melko suosittuja. Kappale "Wearing and Tearing" oli nauhoitettu näissä studiosessioissa, mutta ei enää mahtunut albumille, joten se julkaistiin postuumisti Codalla vuonna 1982.
Kuten lähes kaikki Led Zeppelinin albumit, myös In Through the Out Door nousi listaykköseksi sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa, jossa se myi kuusinkertaista platinaa (6 miljoonaa kappaletta) ja pysyi listaykkösenä yhteensä seitsemän viikkoa.
Kappaleet

A-puoli
In the Evening – 6.49 (säv. John Paul Jones/Jimmy Page/Robert Plant)
South Bound Saurez – 4.12 (säv. Jones/Plant)
Fool in the Rain – 6.12 (säv. Jones/Page/Plant)
Hot Dog – 3.17 (säv. Page/Plant)
B-puoli
Carouselambra – 10.32 (säv. Jones/Page/Plant)
All My Love – 5.53 (säv. Jones/Plant)
I'm Gonna Crawl – 5.30 (säv. Jones/Page/Plant)
Kokoonpano

Robert Plant – laulu
Jimmy Page – akustinen kitara, sähkökitara
John Paul Jones – bassokitara, kosketinsoittimet
John Bonham – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Jimmy Page – tuottaja
Peter Grant – tuottaja
Leif Mases – äänittäjä
Lennard Östlund – avustava äänittäjä
Hipgnosis – kansi
Arvostelut

Allmusic ()
Q () lokakuu 2000
Jari Pullinen

Jari Pullinen (nyk. Jari Erik Fleischer) (s. 1958 Tampere) eli Kiduttaja-Pullinen on suomalainen huumerikollinen. Lempinimensä hän sai 1980-luvulla Tampereella, jossa Pullinen aloitti liigansa kanssa velkojen perintää. Pullisen liiga oli tunnettu raaoista perintätavoista. Myöhemmin Pullisen liiga toimi Ruotsissa, jossa Pullinen johti hyvin väkivaltaisesti huumeliigaansa. Pullinen uhkaili ja pahoinpiteli liigan muita jäseniä pakottaakseen heidät mukaan ryöstöihin. Pullinen tuomittiin teoistaan 13 vuoden vankeusrangaistukseen.
Pullinen vapautui Kestilän varavankilasta vuonna 1994. Hän jäi huumeliigansa kanssa samana vuonna kiinni amfetamiinin ja heroiinin salakuljettamisesta Amsterdamista Suomeen. Kesäkuussa 1995 Pullisen huumeliigan jäseniä tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa pitkiin vankeusrangaistuksiin. Pullinen ja Jan Anton Raittila saivat pisimmät tuomiot, 12 vuotta vankeutta.  Kysymyksessä on toistaiseksi Suomen rikoshistorian pisimmät huumetuomiot.
Kesäkuussa 2004 Pulliselle luettiin Tampereen käräjäoikeudessa syyte murhayrityksestä. Syyttäjän mukaan Pullinen tarjosi 25-vuotiaalle pirkkalalaismiehelle suojelua velkojaa vastaan ja suunnitteli velkojan murhahankkeen.
Lokakuussa 2016 Fleischer tuomittiin törkeästä huumausainerikoksesta, kahdesta pahoinpitelystä, yllyttämisestä pahoinpitelyyn, törkeän kiristyksen yrityksestä ja huumausainerikoksesta yhteensä kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen. Hänen kaikkien tuomioidensa yhteispituus on jo 44 vuotta.
Kirjoja

Pohjolan poliisi kertoo 1996, artikkeli: "Kiduttaja-Pulkkisen" huumeliiga (artikkelissa henkilöiden nimet on muutettu)
Jason Liebrecht

| Jason Liebrecht |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ernest Jason Liebrecht
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1977 (ikä 47)  Austin, Texas
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  E. Jason Liebrecht
Aktiivisena:  Näyttelijänä 1986–2013 Ääninäyttelijänä 2004–
Aiheesta muualla
IMDb 
Ernest Jason Liebrecht (s. 11. heinäkuuta 1977 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan paremmin lukuisista äänirooleistaan erityisesti englanniksi dubattujen animen parissa. Hän oli muun muassa Alfons Heiderichin äänenä anime-elokuvassa Fullmetal Alchemist the Movie: Conqueror of Shamballa ja Tsubasa: Reservoir Chronicle sarjassa päähahmon Syaoranin äänenä. Liebrecht oli myös Street Fighter IV pelissä ranskalaisen taistelijan Abelin äänenä. Lisäksi 2011 häntä kuultiin sarjakuvista tutun Banen äänenä DC Universe Online videopelissä.
Hän on saanut parhaan näyttelijän ehdokkuuden elokuvasta Home Trentonin elokuvajuhlissa.
Aiheesta muualla

CrystalAcids (englanniksi)
Jason Leffler

Leffler vuonna 2008
Jason Leffler (16. syyskuuta 1975 Long Beach, Kalifornia – 12. kesäkuuta 2013 Chester, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajoi urallaan NASCARin pääsarjassa Sprint Cup Seriesissä yhteensä 73 kilpailua.
Kuolema

Leffler menehtyi 12. kesäkuuta 2013 Sprint Car -kilpailussa ulosajosta aiheutuneiden vammojen seurauksena. Leffler oli kuollessaan 37-vuotias.
Käännös suomeksi
Irma Vahvaselkä

Irma Vahvaselkä (s. 1947 Mikkeli) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, tietokirjailija ja konsultti.
Vahvaselkä opiskeli liiketaloustiedettä  ja valmistui ekonomiksi 1969 ja maisteriksi 1971 pääaineena liiketaloustiede, markkinointi. Kauppatieteiden lisensiaatiksi hän valmistui 1998 ja kauppatieteiden tohtoriksi 2006 erikoistumisalana kansainvälinen liiketoiminta ja strateginen johtaminen.
Hänen erikoistumisalueinaan ovat olleet markkinointi ja sen eri osa-alueet, kansainvälinen liiketoiminta, strateginen johtaminen ja yrittäjyys.
Vahvaselkä työskenteli 40 vuoden ajan liiketaloustieteen tutkimuksen, kaupallisen koulutuksen, valmennuksen ja konsultoinnin erilaisissa tehtävissä, toimien muun muassa Helsingin Kauppakorkeakoulussa International Business -yksikössä ja Laurea-ammattikorkeakoulussa, jossa viimeksi liiketalouden yliopettajana Teollisen palveluliiketoiminnan YAMK-koulutusohjelman johtajana.
Vahvaselkä on kirjoittanut kirjoja markkinoinnista ja kansainvälisestä liiketoiminnasta yksin sekä yhteistyössä yhteensä 30. Kaksi kirjoista on ollut kauppakorkeakoulujen ja yliopistojen pääsykoekirjana. Lisäksi Vahvaselkä on konsulttiyrityksessään toiminut yritysvalmentajana ja konsulttina.
Julkaisuja

Kansainvälinen liiketoiminta ja markkinointi, Edita 2009
Asiantuntijan myyntitaito,  Finnlectura 2004
Nykyaikainen markkinointiviestintä, Weilin+Göös 1993
Basic Documents in International Business, HKKK, 1997–1998
Rope-Vahvaselkä: Nykyaikainen markkinointi, Weilin+Göös  1998, 1992
Korkiamäki-Selinheimo-Vahvaselkä: Optio, markkinointi, WSOY 1996
Rope-Vahvaselkä: Suunnitelmallinen markkinointi,  Weilin+Göös 1995
Salonen-Vahvaselkä: Vähittäiskaupan markkinointi, Weilin+Göös 1994
Lampikoski-Suvanto-Vahvaselkä: Markkinoinnin menestystekijät, Weilin+Göös 1994
Rope-Vahvaselkä: 90-luvun markkinointi, Weilin+Göös 1992
Suvanto-Vahvaselkä: Kansainvälinen markkinointi, Weilin+Göös 1993
Vahvaselkä-Anttila: Markkinoinnin peruskilpailukeinot, Markkinointi-instituutti 1990
Väitöskirja: Strategic behaviour and Performance in Internationalisation of SMEs. Acta Wasaensia No 169.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisbibliografia Fennica[vanhentunut linkki]
Jane Froman

| Jane Froman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1907
Kuollut: 22. huhtikuuta 1980 (72 vuotta)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Jane Froman (10. marraskuuta 1907 – 22. huhtikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Froman syntyi University Cityssä Missourissa, Elmer Ellsworth Fromanin ja Anna T. Barcaferin tyttärenä. Hänen lapsuutensa ja nuoruutensa kuluivat pienessä Missourin kaupungissa Clintonissa. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli noin 5-vuotias.
Vuonna 1919 Froman ja hänen äitinsä muuttivat Columbiaan, Missouriin, jonka hän katsoi hänen kotikaupungikseen. Hän valmistui Christian Collegesta, nykyisin Columbia College (Missouri), vuonna 1926. Vuonna 1928 Froman muutti Cincinnatiin, jossa hän on opiskeli laulua Cincinnatin konservatoriossa 1930-luvulla.
Ura

Vaikka Fromanilla oli klassisen laulun koulutus, varhain uransa alussa hän kiinnostui aikakauden lauluntekijöiden George ja Ira Gershwinin, Cole Porterin ja Irving Berlinin musiikista, joka edusti populaarimusiikkia. Hän tapasi vaudeville-esiintyjä Don Rossin, kun he olivat samassa työssä WLW-radioasemalla Cincinnatissa. Siellä hän liittyi Henry Thiesin orkesteriin ja esiintyi laulajana useissa Thies Victorin tallenteissa. Henry Thies vakuutti Fromanin olevan tähtimateriaalia, Ross tuli hänen epäviralliseksi manageriksikseen ja suostutteli häntä siirtymään Chicagoon, jossa hän työskenteli NBC-radiossa. Vuonna 1933 Froman muutti New Yorkiin, jossa hän esiintyi Chesterfieldin "Music"-radio-ohjelmassa Bing Crosby kanssa. Hän avioitui Don Rossin kanssa syyskuussa 1933. Hän liittyi Ziegfeld Folliesiin samana vuonna, ja hän ystävystyi Fannie Bricen kanssa. Vuonna 1934, 27 vuoden iässä, hänestä tuli yksi New Yorkin suosituimmista "tyttölaulajista". Kun kuuluisaa säveltäjää ja tuottajaa Billy Rosea pyydettiin nimeämään kymmenen laulajatarta, hän vastasi, "Jane Froman ja yhdeksän muuta".
Hän oli vuonna 1943 lento-onnettomuudessa, jossa hän sai kroonisia vammoja. Vuonna 1952 Forman esiintyi elokuvassa Laulu sydämessäni, joka perustui hänen elämäänsä. Hän lauloi Ervin Draken säveltämän laulun "I Believe" vuonna 1953. Hän kärsi änkytyksestä, paitsi silloin kun hän lauloi. Forman oli opiskellut laulua Cincinnattin musiikkikonservatoriossa 1930-luvulla. Jane Froman oli tunnettu kontra-alttovokalisti. Jane Fromanilla on kolme tähteä Hollywood Walk of Fame -kadulla.
Aiheesta muualla

Jane Froman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jaspal Rana

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jaspal Rana vuonna 2007. |  Jaspal Rana vuonna 2007. |  Jaspal Rana vuonna 2007. |  |
Maa:   Intia
Poikien ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Milano 1994 | 25 m vakiopistooli |  |
Jaspal Rana (s. 28. kesäkuuta 1976 Uttarkhashi) on intialainen pistooliampuja ja maailmanmestari. Rana voitti maailmanmestaruuden Milanossa 1994 poikien sarjassa 25 m vakiopistoolilla tuloksella 569, joka oli sivuava maailmanennätys.
Rana on naimisissa muotisuunnittelija ja ampuja Reena Ranan kanssa. Heillä on kaksi lasta, tyttö Devanshi ja poika Yuvraj.
Jane Green

Jane Green (s. 31. toukokuuta 1968) on brittiläissyntyinen, Yhdysvalloissa asuva kirjailija, joka kirjoittaa etenkin naisille suunnattuja viihderomaaneita. Hän on aikaisemmin työskennellyt toimittajana naistenlehdissä ja sanomalehtien naisille suunnatuissa liitteissä.
Greenin ja Ian Warburgin uusperheessä on yhteensä kuusi lasta.
Suomennettuja teoksia

Anoppiahdistus (2005, alkuteos The other woman)
Avioliittoallergia (2001, Mr Maybe)
Hiekkalinnoja (2009, The beach house)
Kirjaflirttiä (2008, Bookends)
Kuviot uusiksi (2011, Girl Friday)
Netti@deitti (2000, Jemima J.)
Roolit vaihtoon (2006, Life swap)
Suoraa puhetta (1998, Straight talking)
Vauvakuume (2003, Babyville)
Vieraissa vuoteissa (2004, Spellbound)
Vuosi maalla (2012, Promises to keep)
Aiheesta muualla

Kirjailijan kotisivut (englanniksi)
Esittely Kirjasampo (suomennosluettelon lähde)
Jaan Õunapuu

Jaan Õunapuu
Jaan Õunapuu (13. syyskuuta 1958 Mustjala, Saarenmaa, Viro) on virolainen poliitikko. Hän ollut Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen vuodesta 2010.
Õunapuu liittyi 2002 agraaripuolueeksi luonnehdittuun Kansanliittoon. Hän on ollut riigikogun jäsen vuodesta 2010. Hän oli Partsin hallituksessa alueministeri, samoin Ansipin ensimmäisessä hallituksessa.
Õunapuu on ollut Tarton apulaiskaupunginjohtaja 10. kesäkuuta 2016 lähtien vastuualueenaan yrittäjyysasiat (rekisteröinti) ja taloustoimi (kirjanpito). Hän on valmistunut Eesti Põllumajanduse Akadeemiasta 1982.
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019 olivat 12. jalkapallon alle 17-vuotiaiden naisten EM-kisat. Bulgaria, joka valittiin 9. joulukuuta 2016, isännöi turnauksen.
Turnaukseen otti osaa 8 joukkuetta. Vuonna 2002 tai myöhemmin syntyneet saivat olla mukana.
Saksa voitti mestaruuden voittamalla Hollannin.
Hound

| Hound |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1984)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hound
Asema:  Tiedustelija
Ryhmäsidokset:  Autobotit
Sukupuoli:  Mies
Näyttelijä(t):  Ken Sansom (1984–1986) Daniel Ross (2007) John Goodman (2014, 2017)
Hound on kuvitteellinen hahmo Transformers-universumissa.
The Transformers

Decepticonien nöyryyttävimmät tappiot ovat Houndin aikaansaamia. Käyttämällä kykyään luoda elävännäköisiä hologrammeja, Hound on huijannut Decepticoneja monia kertoja ja pelastanut samalla ystävänsä. Tiedustelijana hän on tullut hyvin tarkkaavaiseksi maasta ja siksi häntä pidetään suurenmoisena jäljittäjänä. Itse asiassa hän on tullut niin tottuneeksi maan luonnolliseen maastoon, että hän pitää siitä enemmän kuin Cybertronin teknologisesta ja tasaisesta maastosta. Yhtenä Optimus Primen rohkeimmista ja lojaaleimmista sotilaista, Hound taistelee yhtä urhoollisesti suojellakseen Maata kuin Cybertroniakin.
The Transformers > Animaatiosarja

Hound ystävystyy heti sarjan alussa Autobottien ihmisliittolaisen, Spike Witwickyn kanssa. Ensimmäisten jaksojen ajan Hound ja Spike toimivat yhdessä ja Spike pelastaa myös Houndin, tämän jouduttua jumiin, Rumblea vastaan käydyn taiston aikana. Tämän jälkeen myös Hound pelasti Spiken hukkumiselta. Myöhemmin Spike alkoi kaveerata Bumblebeen kanssa ja Hound jäi sivuhahmoksi.
Elokuvassa The Transformers: The Movie Hound vilahtaa lyhyesti vain yhden kuvan aikana, Optimuksen sukkulamiehistönä.
Houndin äänenä sarjassa oli Ken Sansom.
Elokuvasarja > Transformers: The Game

Hound esiintyy pelattavan hahmona ensimmäiseen elokuvaan pohjautuvan Transformers: The Game -pelin PlayStation Portable -versiossa. Houndin äänenä pelissä on Daniel Ross.
Elokuvasarja > Transformers – Tuhon aikakausi

Hound esiintyy Michael Bayn ohjaamassa Transformers – Tuhon aikakausi -elokuvassa Oshkosh Defensen sotilasajoneuvoksi muuntautuvana Autobottien erikoissotilaana. Houndin robottimuoto on myös sotilaallisen näköinen ja muistuttaa osittain Leadfootin robottimuotoa. Houndilla on parta sekä suussa savukkeen näköinen metallikappale. Elokuvassa Hound ei ratsasta yhdelläkään Dinoboteista, mutta leluversiossa hänen ratsunaan toimii Dinobotti Slash.
Houndin äänenä elokuvassa on John Goodman.