stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nokia 6.2

| Nokia 6> 2 |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  17. lokakuuta 2019
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  159,9 × 75,1 × 8,3 mm
Paino:  180 grammaa
Näyttö:  IPS LCD 6,3"
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 × 2 280 px (400 ppi)
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 636 (14 nm)
Grafiikkapiiri:  Adreno 509
Muisti:  32 tai 64 tai 128 Gt
Keskusmuisti:  3 tai 4 Gt
Takakamera:  16 Mpx + 8 Mpx (laajakulma) + 5 Mpx (syvyys)
Etukamera:  8 Mpx
Käyttöjärjestelmä:  Android 9.0 Pie, päivitettävissä Android 10 -versioon
Akku:  3 500 mAh
Liitännät:  USB-C, kuulokeliitäntä
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 512 gigatavun microSD-kortteja
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6.2 on HMD Globalin 5. syyskuuta 2019 esittelemä ja 27. lokakuuta 2019 julkaisema älypuhelin. Se muistuttaa ulkoisesti samaan aikaan julkistettua Nokia 7.2:ta.
Nokia 6.2:ssa on kahdeksanydinprosessori ja 6,3 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 32, 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia 3 tai 4 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 16 megapikseliä, laajakulmakameran kahdeksan megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3 500 milliampeerituntia. Lisäksi laitteessa on sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 9.0 Pie, joka on päivitettävissä Android 10 -versioon.
Aiheesta muualla

Nokia 6.2 Nokian sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Philips (täsmennyssivu)

Philips voi tarkoittaa seuraavia:
Philips, Koninklijke Philips N.V., alankomaalainen terveysteknologiayritys
Philips Arena, urheiluareena Atlantassa, Yhdysvalloissa
Philips Stadion, jalkapallostadion Eindhovenissa, Alankomaissa
Philips, sukunimenä:
Bilal Philips (s. 1947), jamaikalais-kanadalainen islamilainen opettaja ja saarnaaja
Dirk Philips (1504–1568), alankomaalainen fransiskaanimunkki ja varhaisen mennoniittaliikkeen johtohahmo
Emo Philips, oik. Phil Soltanec (s. 1956), yhdysvaltalainen koomikko
Frederik Philips (1830–1900), alankomaalainen teollisuusyrittäjä, toinen Philips-yhtiön perustajista
Gerard Philips (1858–1942), alankomaalainen teollisuusyrittäjä, toinen Philips-yhtiön perustajista
Gwyneth Philips (s. 2000), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
Howard Philips, yhdysvaltalainen videopelien tuottaja
Morgan Walter Philips (1902–1963), brittiläinen työväenpuolueen poliitikko
Obbe Philips (1500–1568), alankomaalainen pappi, varhaisen mennoniittaliikkeen johtohahmo.
Philips Records

| Philips Records |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Universal Music Group
Perustettu:  1950
Perustajat:  Koninklijke Philips B.V.
Jakelijat:  Decca Music Group
Tyylilajit:  useita (historiallisesti) klassinen musiikki (nykyään)
Kotimaa:  Alankomaat
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Philips Records on levy-yhtiö, jonka alankomaalainen elektroniikan yritys Philips perusti. Levy-yhtiö perustettiin kesäkuussa 1950, ja se on äänittänyt useiden erimaalaisten kuuluisien artistien kanssa.
Naegleria fowleri

| Naegleria fowleri |
| --- | --- |
 Naegleria fowleri: siimaeliö (ylh.), ameba (vas.), kysta (oik.)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryota
Kunta::  Excavata
Pääjakso::  Percolozoa
Alajakso::  
luokka::  Heterolobosea
lahko::  Schizopyrenida
alalahko::  
heimo::  Vahlkampfiidae
suku::  Naegleria
laji::  N. fowleri
Kaksiosainen nimi
 Naegleria fowleri  Carter (1970) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naegleria fowleri eli aivonsyöjäameba on ekskavaatteihin kuuluva ameboflagellaatti, joka tavallisesti elää lämpimässä makeassa vedessä, kuten lammissa, järvissä, joissa ja kuumissa lähteissä. Niitä esiintyy myös lämpimien jätevesien lähellä sekä uima-altaissa, joiden vesi on kloorattu huonosti tai ei ollenkaan. Eliö voi esiintyä ameba- tai siimaeliöasteena. Organismi ei esiinny suolaisissa vesissä. N. fowleri pystyy tunkeutumaan ja hyökkäämään ihmisen hermojärjestelmää vastaan. Näin tapahtuu vain harvoin, ja uhriksi joutunut kuolee yleensä aina. Kuoleman todennäköisyys on arviolta 97 %. Yleensä loisen tartunta todetaan vasta ruumiinavauksessa.
Suomessa Naegleria fowleria ei esiinny, mutta sen mahdollisesti samalla tavoin käyttäytyvää sukulaislajia akantamebaa kylläkin. Yleisemmin akantameba aiheuttaa kuitenkin pahimmillaan sokeuteen johtavaa sarveiskalvontulehdusta, eikä siihen tarvitse suhtautua varsinaisena taudinaiheuttajana.
Elinkierto

N. fowleri esiintyy kolmessa eri muodossa: kystana, trofosoiittina (amebana) ja siimaeliönä.
Epäsuotuisissa olosuhteissa trofosoiitit muuntuvat kovakuorisiksi kystiksi. N. fowlerin tiedetään tekevän näin alle 10 °C:n lämpötiloissa.
Eliö alkaa lisääntyä jakautumalla amebamuodossa lämpötilan ollessa lähellä 25 °C, ja jakautuminen on nopeinta 42 °C:n lämpötilassa. Trofosoiitit liikkuvat muodostamalla valejalkoja. Ne ruokkivat itseään tavallisesti bakteereilla. Elimistössä ne solusyövät punaisia ja valkoisia verisoluja ja tuhoavat kudosta.
Kaksisiimaiseksi eliö muuntuu, kun trofosoiittien elinympäristössä tapahtuu ionimäärän muutos, kuten esimerkiksi sen joutuessa tislattuun veteen. Muutos tapahtuu muutamassa tunnissa.
Tartunta

Ihmisillä N. fowleri voi tunkeutua hermojärjestelmään nenän kautta. Tunkeutuminen aiheuttaa nenäverenvuotoa ja kuoliota kudoksissa. Päästyään elimistöön ameba syö itsensä hermoratoja pitkin aivoihin ja alkaa käyttää hermosoluja ravinnokseen.  Sitten siitä tulee patogeeni, joka aiheuttaa primaarisen ameba-aivotulehduksen (primary amoebic meningoencephalitis; PAM tai PAME).  PAM esiintyy yleensä terveillä lapsilla, jotka ovat vastikään oleskelleet makeassa vedessä. Tartuntaa ei voi saada toisesta ihmisestä tai juomalla saastunutta vettä.
Oireet

Ameban aiheuttaman infektion oireet alkavat noin viikon sisällä. Oireisiin voi kuulua muutoksia haju- ja makuaistimuksissa, päänsärky, kuume, pahoinvointi, oksentelu ja niskajäykkyys. Myöhempiin oireisiin voi kuulua muun muassa sekavuus, huomiointikyvyn heikkeneminen, tasapainohäiriöt ja hallusinaatiot. Ensioireiden ilmestymisen jälkeen taudinkuva etenee yleensä nopeasti ja aiheuttaa kuoleman yleensä noin 1–12 päivän sisällä.
Diagnosointi

Koska N. fowleri elää syömällä bakteereita ravinnokseen, sitä voidaan kasvattaa petrimaljoilla, joissa kasvatetaan Escherichia coli -bakteereita. Kun bakteereita sisältäviä maljoja pidetään 37 °C:ssa ja tarkkaillaan päivittäin, havaitaan, mikäli trofosoiitit ovat aterioineet niiden keskellä. Vesinäytteestä N. fowleri havaitaan linkoamalla näytettä, johon on lisätty E. coli -bakteereita, ja asettamalla näyte petrimaljalle. Muutaman päivän jälkeen voidaan mikroskoopilla havaita N. fowlerin kystat, jotka tunnistetaan niiden ulkomuodon perusteella. Tarkka tunnistaminen tehdään molekyylisillä tai biokemiallisilla metodeilla.
N. fowlerin läsnäolo varmistetaan testillä, jossa eliö laitetaan tislattuun veteen eli sille vihamieliseen ionittomaan ympäristöön. Toisin kuin muut amebat, N. fowleri muuttuu siimaeliömuotoon parin tunnin sisällä. Lisävarmistus voidaan tehdä korkeammassa lämpötilassa (42 °C): N. fowleri voi lisääntyä tässä lämpötilassa mutta vaaraton Naegleria gruberi ei.
Hoito

Monet potilaat ovat saaneet hoitoina amfoterisiini B:tä, mikonatsoli/flukonatsoli/ketokonatsoli-sienilääkkeitä ja/tai rifampisiiniä. Kaksi hengissä selvinnyttä saivat näitä ja lisäksi deksametasonia. 
Kokeiluasteella oleva rintasyövän ja leishmaniaasin hoitoon tarkoitetun miltefosiinin on todettu surmaavan vapaasti liikkuvia ameboja, myös N. fowleria, laboratorio-olosuhteissa.
Syyskuussa 2013 arkansaslainen 12-vuotias tyttö selvisi tartunnasta, jonka oli saanut heinäkuussa. Lääkärit hoitivat häntä sienitauteihin tarkoitetuilla lääkkeillä ja antibiooteilla. Lisäksi otettiin käyttöön vielä kokeiluasteella olevia amebahoitoja. Aivokudosten vaurioiden minimoimiseksi hänen ruumiinlämpönsä laskettiin vielä 34 asteeseen. Hoidon ansiosta amebat saatiin häädetyksi.
Yhdysvalloissa on todettu vuosina 1962–2015 kaikkiaan 138 N. fowleri -tartuntaa, ja vain kolme tartunnan saaneista on selvinnyt hengissä.
Aiheesta muualla

Naegleria Infection Information Page from the Centers for Disease Control and Prevention
Naegleria General Information from the website of the Centers for Disease Control and Prevention
Tree of Life: Naegleria
Kysta, siimaeliö, trofosoiitti (ameba)
N. fowlerin elinkierto. Klikkaa isommaksi.
Roomalainen kylpylä (Bath, Somerset), jouduttiin sulkemaan 1978 N. fowlerin takia.
Pieni Heinäjärvi (Soini)

| Pieni Heinäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°48′41″N, 24°16′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kolunjoen valuma-alue (35.46)
Laskujoki:  Välijoki Isoon Heinäjärveen 
Järvinumero:  35.463.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  182,8 m  
Rantaviiva:  0,502 km  
Pinta-ala:  1,217 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Heinäjärvi 
Pieni Heinäjärvi  on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kuhmosperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 182,8 metriä mpy.
Nakdong

| Nakdong 낙동강 |
| --- | --- |
 Nakdong-jokea Andongin kaupungin kohdalla
Alkulähde:  Taebaek-vuoristo, Taebaek, Gangwon, Etelä-Korea
Laskupaikka:  Koreansalmi, Busan
Maat:   Etelä-Korea
Pituus:  510 km
Virtaama:  383 m³/s
Valuma-alue:  23384 km²
 Nakdong on merkitty karttaan sinisellä
Nakdong tai Nakdonggang (kor. 낙동강, hanja 洛東江) on Etelä-Korean pisin joki. Se alkaa Korean niemimaan itäisestä vuoristosta ja virtaa etelään Daegun ja Busanin kaupunkien läpi, kunnes laskee Koreansalmeen Korean niemimaan etelärannikolla.
Reitti

Nakdong saa alkunsa Gangwonin maakunnan vuoristoisesta lounaisosasta. Joen leveys vaihtelee muutamasta metristä sen yläjuoksulla useaan sataan metriin lähestyttäessä Nakdongin estuaaria. Nakdong on Pohjois- ja Etelä-Gyeongsangin provinssien tärkein joki, ja siihen laskee vesiä myös osasta Pohjois- ja Etelä-Jeollan provinsseista lännessä. Kaikkiaan Nakdongin valuma-alue on 23384 km2. Nakdongin tärkeimmät sivujoet ovat Yeong, Geumho ja Nam.
Historia

Nakdongin jokilaaksossa on ollut asutusta niin kauan kuin Korean niemimaalla on ollut ihmisiä. Sieltä on löydetty useita neoliittisia asuinpaikkoja.
Kolmen valtakunnan kaudella (100-luvulta eaa. aina 600-luvulle jaa.) Nakdong oli pitkään Gayan konfederaation ja Sillan rajana, kunnes Silla kukisti kilpailevat valtiot. Joki oli tärkeä kulkuväylä myös Sillaa seuranneina Goryeo- ja Joseon-kausina. Kalaa, etenkin makrillia, kuljetettiin jokea pitkin sisämaahan, ja Andongin kaupungista kehittyi Joseon-dynastian aikaan kalan tärkeä kauppapaikka.
Korean sodassa Nakdong-joen laaksossa käytiin taisteluja syksyllä 1950, YK:n joukkojen pyrkiessä pysäyttämään Pohjois-Korean joukkojen etenemisen Busania ja Daegua kohti.
Luonto

Nakdongin jokilaaksossa on lukuisia kosteikkoalueita, joista merkittävimpiä ovat Joonamin tekoaltaan kosteikot Changwonin lähellä, ja Upon Ramsar-alue Etelä-Gyeongsangin maakunnassa. Niillä elää runsaasti harvinaisia ja uhanalaisia lajeja, etenkin lintuja kuten siperiantaveja ja silmälasikurkia. Myös Nakdongin estuaari on vesilinnuille merkittävä alue, huolimatta Busanin sataman ja lisääntyvän kaupungistumisen ja rakentamisen vaikutuksista.
Nakdong sivujokineen on tärkeä juomaveden lähde jokilaakson asukkaille. Veden saastuminen asutuksen jätevedistä ja maatalouden huuhtoumista on jatkuva huolenaihe.
Taloudellinen merkitys

Joki on purjehduskelpoinen Andongiin asti, mutta nykyään merkittävää jokiliikennettä on ainoastaan Nakdongin alajuoksulla. Joki tarjoaa sen varrella asuville kuitenkin sekä ravintoa (mm. kotiloita ja kissakaloja) että kasteluvettä maatalouteen.
Andongin luona jokeen on rakennettu huomattava vesivoimalaitos, joka on luonut joukon tekojärviä. Näistä Andongjärvi on suurin. Järviin on istutettu basseja, joiden kalastaminen on suosittua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nakdong Wikimedia Commonsissa
Pato Andongin kaupungin luona
Naarajärvi (Ylöjärvi)

| Naarajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°52′44″N, 23°37′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Laskuoja:  oja Ronnikonojaan 
Järvinumero:  35.355.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,9 m  
Rantaviiva:  1,44 km  
Pinta-ala:  7,333 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNaarajärvi 
Naarajärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Ronnikonojan valuma-alueeseen (35.355) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,9 metriä mpy.
Mäntän työväentalo

| Mäntän työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Mänttä
Valmistumisvuosi:  1. talo 1910 2. talo 1915
Purkuvuosi:  2. talo 1971
Tuhoutui:  1. talo 1914
Suunnittelija:  2. talo Valter Thomé
Rakennuttaja:  Mäntän Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäntän työväentalo oli Mäntän kunnassa (vuodesta 2009 Mänttä-Vilppula) sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1971.
Historiaa

Mäntän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Seuraavana vuonna yhdistyksen jäsenluku oli jo noin 300. Toimitalon rakennustöiden suunnittelu aloitettiin lähes heti, mutta tonttimaan saanti osoittautui hankalaksi. Mäntän suurin yksittäinen maanomistaja G. A. Serlachius Oy suhtautui työväenyhdistykseen varauksella, eivätkä neuvottelut muidenkaan maanomistajien kanssa edenneet. Aluksi yhdistys sai kokoontua Serlachiuksen tehtaan kokoustilassa, mutta vuonna 1908 se häädettiin.
Häätö teki talohankkeesta kiireellisemmän, ja tammikuussa 1909 yhdistys vuokrasi tontin. Rakennustyöt alkoivat lähes saman tien. Samaan aikaan tehtaalla oli käynnissä työtaisteluja: sekä lakko että työsulku. Työsulussa olijat tekivät pääosan työväentalon rakennuksesta. Lakko päättyi työntekijöiden tappioon, ja moni joutui poistumaan paikkakunnalta, joten talon rakennustyömaa hiljeni. Lisäksi tehdasyhtiö pyrki osoittamaan työväenyhdistyksen tontin vuokrasopimuksen laittomaksi ja keskeyttämään rakennustyöt.
Tehdasyhtiö vei lopulta asian oikeuteen. Yhdistyksen taloudellinen tilanne oli kärsinyt jo muutenkin rakennushankkeen ongelmista, ja nyt sen jäsenluku laski 34:ään. Talo saatiin kuitenkin valmiiksi vuonna 1910, ja sen vihkiäisjuhlaa vietettiin tapaninpäivänä. Oikeuden päätöksellä yhdistys kuitenkin lopulta häädettiin tontiltaan vuonna 1913. Häätöä ei ehditty toteuttaa, kun talo tuhoutui tulipalossa keväällä 1914. Samassa palossa meni myös viereinen nuorisoseurantalo.
Tehtaan johto suostui kuin suostuikin vuokraamaan yhdistykselle uuden tontin alkuvuonna 1915. Arkkitehdiksi yhtiö määräsi isännöitsijä Gösta Serlachiuksen ystävän Valter Thomén. Talo valmistui syksyllä 1915. Vihkiäisiin kutsuttiin myös Gösta Serlachius.
Sisällissodan seurauksena työväentalo suljettiin. Talossa oli ainakin myöhempien syytteiden mukaan majoittunut punakaartilaisia ja pidetty valkoisia vankeja, millä perusteella tehtaan johto vei tontin vuokrasopimuksen oikeuteen ja hääti yhdistyksen syksyllä 1918. Lopulta kiista kuitenkin saatiin ratkaistuksi, ja talo saatiin takaisin kesällä 1919. Vuonna 1922 yhdistys sai ostaa tontin omakseen.
Talvi- ja jatkosodan aikaan yhdistyksen toiminta hiljeni, mutta tilaisuuksia kuitenkin pidettiin mahdollisuuksien mukaan. Sotien jälkeen talo oli huonossa kunnossa, sillä 1930-luvun alun pulavuosien vuoksi korjauksia oli lykätty. Talossa oli talvisin niin kylmä, että se vaikeutti urheiluseura Valon ja Mäntän Työväen Näyttämön toimintaa. Korjaustyöt päästiin lopulta aloittamaan vuonna 1950. Kiireisin työ oli katon korjaus. Työt tehtiin enimmäkseen talkoilla.
1950–1960-lukujen aikana tehtyjen korjausten myötä talolle saatiin uusia vuokralaisia, ja yhdistyksen taloustilanne koheni, mutta vain hetkeksi. Esimerkiksi televisio ja ravintolatanssit kilpailivat työväentalon toiminnan kanssa, ja kävijämäärät vähenivät. Vakituiset vuokralaiset, kuten kirjasto ja osuusliike lähtivät talolta 1960-luvun lopulla. Vuonna 1970 tehtiin lopulta päätös talon myymisestä ja purkamisesta. Talo purettiin vuonna 1971, ja paikalle rakennettiin kaksi seitsenkerroksista asuintaloa. Työväenyhdistys sai toisen talon autotallitiloista kerhohuoneiston käyttöönsä.
Toimintaa työväentalolla

Talolla toimi muun muassa näyttämöseura (myöhemmin Mäntän Työväen Näyttämö), viuluorkesteri ja myöhemmin puhallinorkesteri, lauluseura, ravintola ja urheiluseura Valo, jonka jäsenmäärä vuonna 1920 oli jo yli sata. Lisäksi oli puhuja- ja keskusteluseura sekä luentokursseja, joilla opiskeltiin esimerkiksi kirjanpitoa ja kokoustekniikkaa. Oma 94 niteen kirjasto perustettiin vuonna 1912. Kirjat saatiin pelastetuksi työväentalon palosta, ja vuonna 1914 kirjastossa oli jo yli 260 nidettä. Kirjasto siirtyi vuonna 1928 kunnan haltuun. Kirjaston ohella talossa toimi myös lukusali, johon tilattiin puoluelehtiä sekä esimerkiksi Helsingin Sanomia. Talolla toimi myös yhdistyksen naisjaosto ja nuoriso-osasto.
Kuuluisa ohjaaja-näyttelijä Aarne Orjatsalo vieraili Mäntässä vuonna 1912 ja ohjasi työväenyhdistyksen näyttämöseuralle näytelmät Pirunkirkko ja Regina von Emmeritz.
1920-luvulla etenkin iltamat olivat suosittuja. Monet tulivat talolle puhtaasti huvittelemaan, ja se oli nuorisolle tärkeä kohtaamispaikka. Välillä yhdistyksen puolelta harmiteltiinkin sitä, että poliittinen ohjelma oli vähemmän suosittua kuin vaikkapa tanssi ja huvinäytelmät.
Talvisodan aikaan talo oli siirtoväen majoituspaikkana ja jatkosodan aikaan sotilaiden käytössä. Syksyllä 1944 se oli hetken myös sotilassairaalana.
Ohjelmallisten iltamien suosio laski 1950-luvulta eteenpäin, ja talon tulot muodostuivat enenevässä määrin sen vuokraamisesta. Vielä kesällä 1965 talon edustalla pidettyyn Pohjois-Hämeen sosialidemokraattien maakuntajuhlaan tuli kuitenkin jopa 2 000 henkeä.
Rakennus

Talo oli hirsirakenteinen, kaksikerroksinen ja alun perin punamullalla maalattu. 1950-luvun alun korjaustöiden yhteydessä talo vuorattiin ja maalattiin vaaleaksi. Myös esimerkiksi portaita uusittiin. 1950-luvun lopulla taloon saatiin vesipiste ja viemäröinti. Vuonna 1961 talon lämmitysjärjestelmä saatiin lopulta uusituksi. Korjausten myötä talon käyttöaste nousi hetkellisesti huomattavasti. Kattoa jouduttiin kuitenkin korjaamaan jo 1960-luvun lopulla, sillä se vuosi.
Ninnindale

| Ninnindale |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jayanth C. Paranjee
Käsikirjoittaja:  Jayanth C. Paranjee
Tuottaja:  Vijay Kiragandur
Säveltäjä:  Mani Sharma
Kuvaaja:  P. G. Vinda
Pääosat:   Puneeth Rajkumar  Erica Fernandes 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia
Tuotantoyhtiö:  Jayanna Combines Reliance Entertainment
Levittäjä:  01 Distribution
Ensi-ilta:  16. tammikuuta 2014
Kesto:  140 min
Alkuperäiskieli:  kannada
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ninnindale on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen elokuva, jonka on ohjannut Jayanth C. Paranjee.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Puneeth Rajkumar  | … |  Vicky Venkatesh   |
|  Erica Fernandes  | … |  Pramila   |
|  Brahmanandam  | … |  Sachin   |
|  Sadhu Kokila  | … |  Lucky   |
|  Thilak Shekar  | … |     |
|  Avinash Sringeri  | … |     |
|  Vinayak Joshi  | … |     |
|  Sonia Deepti  | … |     |
|  Alok Babu  | … |     |
|  Shivarudra Naik  | … |     |
|  Avinash  | … |     |
|  Ullas  | … |     |
|  Rangayana Raghu  | … |     |
|  Prathap  | … |     |
|  Srinivas Prabhu  | … |     |
|  Sihi Kahi Chandru  | … |     |
|  Ullas  | … |     |
|  Nirmal G Khona  | … |     |
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Bolo Bham Bham | Karthik, Sravana Bhargavi | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Don't Care | Vishal Dadlani | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Haaru Haaru | Sweekar, Chaitra H. G. | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Mouna Thalithe | Arijit Singh | 5.10 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ninthe Ninthe | Vijay Prakash, Chinmayi, Sudhamayi | 4.55 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Neenu Iruvaga | Karthik, Anuradha Bhat | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Ninnindale Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pokémon Stadium 2

| Pokémon Stadium 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD
Julkaisija:  Nintendo
Ohjaaja:  Takao Shimizu
Tuottaja:  The Pokémon Company
Taiteilija:  Tatsuya Hishida
Pelisarja:  Pokémon
Julkaistu:   14. joulukuuta 2000  19. lokakuuta 2001  26. maaliskuuta 2001  2001
Lajityyppi:  strategia, taktiikat
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Nintendo 64
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Pokémon Stadium 2 (tunnettu Japanissa nimellä Pocket Monsters Stadium Kin Gin , ポケモンスタジアム金銀 ) on vuonna 2000 Japanissa ja vuonna 2001 muualla maailmassa, kuten Yhdysvalloissa ja Euroopassa, Nintendo 64:lle julkaistu Pokémon Stadiumin jatko-osa.
 Se sisältää kaikki Pokémonin ensimmäisen ja toisen sukupolven Pokémonit. 
Pelissä päätarkoitus on Pokémoneilla toisia vastaan taisteleminen esimerkiksi "Poké Cupe":issa, tai vaihtoehtoisesti minipelien pelaaminen. Peliin pystyy siirtämään Pokémoneja Game Boy-peleistä Pokémon Red ja Blue sekä Pokémon Gold ja Silver. Peliä pystyy moninpelissä pelaamaan yhtä aikaa 1-4 pelaajaa.
Pietarin kirkko

Pietarin kirkko tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Pietarin kirkko, evankelis-luterilainen kirkko Tartossa
Pietarinkirkko, kirkko Vatikaanissa
Neusiedler Seen kansallispuisto

Näkymä kansallispuistosta Podersdorfin eteläpuolelta
| --- | --- |
Sijainti:  Neusiedlerjärvi, Burgenland, Itävalta
Lähin kaupunki:  Rust
Pinta-ala:  97 km2
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  National Park Neusiedler See-Seewinkel
Tyyppi:  national park (käännä suomeksi) 
Perustettu:  1993
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Neusiedler Seen kansallispuisto sijaitsee Burgenlandin osavaltiossa Itävallan itäosassa, Neusiedlerjärven itä- ja eteläpuolella. Puisto perustettiin 1993, ja se muodostaa yhteisen kokonaisuuden v. 1991 perustetun unkarilaisen Fertő-Hanságin kansallispuiston kanssa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto tunnusti puiston 1994, ja se liitettiin 2001 osaksi Unescon maailmanperintökohteiden luetteloa Euroopassa.
Luonto

Neusiedlerjärven seutu on vaihtelevien luonnonympäristöjen tilkkutäkkiä Alppien itäisimpien vuorten ja Kisalföldin tasangon välissä. Näitä ovat mm. kosteikot, laidunmaat, niityt, hiekkaiset aroalueet, ja emäksiset suolajärvet. Tämän takia alueesta on tullut Alppien, pustan, Välimeren ja pohjoisen Euroopan eläin- ja kasvilajien kohtauspaikka.
Puiston alueesta on 43% ruovikkoa, 30% niittyjä ja laidunmaita, ja 27% järviä ja lampia.
Luonto > Eläimistö

Kansallispuiston alueella pesii tai sen kautta muuttaa runsaasti lintuja. Näitä ovat mm. haikarat, kapustahaikarat, erilaiset kahlaajat, isotrapit, kurmitsat, mustajalkatyllit, merikotkat, meri- ja tundrahanhet, sekä mehiläissyöjät. Alueella tavataan myös vanhoja kotieläinrotuja, kuten Unkarin harmaita nautoja, valkoisia Barockesel-aaseja, sekä vesipuhveleita.