stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A. Le Coq Arena

| A>  Le Coq Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Asula 4c, 11312 Tallinn
Avattu:  2. kesäkuuta 2001
Omistaja:  Viron jalkapalloliitto
Kenttä:  ruoho
Kustannukset:  131 miljoonaa kruunua
Arkkitehti:  Haldo Oravas
Käyttäjät
 FC Flora   Viron jalkapallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 14 405 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
A. Le Coq Arena eli Lilleküla staadion on Tallinnassa sijaitseva jalkapallostadion. Se toimii FC Floran sekä Viron maajoukkueen kotikenttänä. Arkkitehti Haldo Oravasin suunnittelema stadion otettiin alun perin käyttöön kesäkuussa 2001.
Stadionin katsojakapasiteetti on vuosina 2016–2018 toteutetun laajennuksen myötä 14 405. Uusitulla stadionilla järjestettiin elokuussa 2018 Real Madridin ja Atlético Madridin välinen UEFA Super Cupin loppuottelu. Vuonna 2012 stadionilla pelattiin kuusi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailujen ottelua, mukaan lukien loppuottelu.
Jalkapallo-otteluiden lisäksi stadionilla on järjestetty myös konsertteja.
Aiheesta muualla

A. Le Coq Arenan esittely FC Floran sivuilla (viroksi)
Amerikankastanja

| Amerikankastanja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Pyökkimäiset Fagales
Heimo::  Pyökkikasvit Fagaceae
Suku::  Kastanjat Castanea
Laji::  dentata
Kaksiosainen nimi
 Castanea dentata  (Marsh.) Borkh.  

Katso myös
   Amerikankastanja Wikispeciesissä   Amerikankastanja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikankastanja (Castanea dentata) on Pohjois-Amerikan itäosista kotoisin oleva jykevä lehtipuu, joka kuuluu kastanjoiden sukuun ja pyökkikasvien heimoon. Se kuoli lähes sukupuuttoon 1900-luvulla Aasiasta levinneen sienitaudin seurauksena.
Ulkonäkö ja koko

Amerikankastanja on paksurunkoinen, jopa 30 metriä korkea puu, jolla on leveän kupumainen, tiheä latvus. Sienitaudin saastuttamilla alueilla se kasvaa 5–10 metriä korkeina, monihaaraisina vesoina tautiin kuolleiden puiden tyvestä. Kuluvan kesän kasvainranka on kalju, ja runkoa peittää harmaa kuori, joka on nuorena sileää mutta muuttuu vanhemmiten syväuurteiseksi. Lehdet ovat kellanvihreät, vastapuikeat, suippotyviset ja pitkäsuippuiset. Lehtilapa on 3–10 senttimetriä leveä ja 9–30 senttimetriä pitkä, piikkilaitainen ja hienokarvainen.
Amerikankastanja kukkii kesä–heinäkuussa. Sillä on valkoiset hedekukat, joissa on surkastuneita mutta selvästi erottuvia emiöitä sekä keskellä valkoisia tai keltaisia karvoja. Piikkisen, 4-liuskaisen kehdon suojassa on kolme emikukkaa, joista kehittyy pölytyksen jälkeen ruskeita pähkinähedelmiä eli kastanjoita. Pähkinät ovat litteitä, munan muotoisia ja halkaisijaltaan noin kaksi senttimetriä.
Levinneisyys

Amerikankastanja on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista. Sen luontainen levinneisyysalue ulottuu idässä Maineen, etelässä Georgian lounaisosiin, lännessä Mississippiin sekä pohjoisessa Indianaan ja Ontarion eteläisimmälle reunalle.
Elinympäristö

Amerikankastanja oli aikaisemmin yleinen puu runsasravinteisissa, tammivaltaisissa lehti- ja sekametsissä 1 200 metrin korkeudelle saakka.
1900-luvun alussa New Yorkiin levisi tuontipuun mukana aasialainen Cryphonectria parasitica -sienitauti, joka tappoi 40 vuodessa amerikankastanjan lähes sukupuuttoon. Suurin osa luonnonvaraisista puista on kuollut, ja sieni tappaa kuolleiden puiden tyvestä nousevat uudet vesat ennen kuin ne ehtivät tuottaa itäviä siemeniä. Vain muutamat yksittäiset istutukset Yhdysvaltojen länsiosissa ovat säästyneet tartunnalta. Amerikkalaiset tutkijat eivät ole yrityksistä huolimatta onnistuneet vielä kehittämään amerikankastanjalajiketta, joka olisi vastustuskykyinen sienitaudille.
Käyttö

Historiallisesti amerikankastanjaa käytettiin yleisesti nahan parkitsemisessa sekä rakennus- ja huonekaluteollisuudessa. Intiaanit käyttivät sen eri osia yskän, sydänvaivojen ja hiertymien hoidossa ja herkuttelivat makeilla pähkinöillä.
Aiheesta muualla

ITIS: Castanea dentata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Castanea dentata (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Castanea dentata (American chestnut) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Castanea dentata (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Amerikankastanjan lehtiä, kehtoja ja pähkinöitä.
Alessandro Baricco

Alessandro Baricco
Alessandro Baricco (s. 1958 Torino) on italialainen kirjailija, musiikkikriitikko ja ohjaaja.
Baricco kasvoi Torinossa ja opiskeli musiikkia ja filosofiaa. Hänen filosofian opettajansa oli Gianni Vattimo.
Bariccon esikoisteos oli vuonna 1991 ilmestynyt Castelli di Rabbia. Hän on voittanut useita palkintoja, ja häntä pidetään yhtenä Euroopan merkittävimmistä nykykirjailijoista. Romaanien lisäksi Baricco on kirjoittanut esseitä, novelleja sekä teatteri- ja elokuvakäsikirjoituksia.
Suomeksi häneltä on ilmestynyt kolme romaania: Silkki (1998), City (2001) ja Verta vuodattamatta (2006).
Arabianaavikkokiuru

| Arabianaavikkokiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Eremalauda
Laji::  dunni
Kaksiosainen nimi
 Eremalauda dunni  Shelley, 1904 

Katso myös
   Arabianaavikkokiuru Wikispeciesissä   Arabianaavikkokiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Arabianaavikkokiuru (Eremalauda dunni) on eteläinen avomaiden kiurulaji.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 14–15  cm ja siipien kärkiväli 25–30 cm. Se on hieman kiurua pienempi ja tukevanokkaisempi. Vatsapuoli on valkoinen ja yläpuoli hiekanruskea. Naamassa on selkeä valkoisen ja mustan muodostama kuviointi. Lennossa näkyvät pyrstön yläpuolen mustat reunat. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Myös nuori lintu muistuttaa aikuista höyhenpuvultaan.
Esiintyminen

Arabianaavikkokiuru elää laikuttain Afrikassa Saharan eteläreunassa ja Sahelin alueella (nimialalaji dunni) sekä Arabian niemimaalla ja paikoin Lähi-idässä (alalaji eremodites). Pesimäajan ulkopuolella laji esiintyy pikku parvissa. Laji on paikkalintu eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Arabianaavikkokiuru elää kuivilla ja kuumilla tasangoilla, joilla kasvaa vaatimatonta ruohokasvillisuutta. Talviaikaan sitä tavataan kivikkoisilla autiomailla.
Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on maassa mättään tai ruohotupsun suojassa. Munamäärä on 2 tai 3.
Ravinto

Syö sekä siemeniä että hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Aiheesta muualla

ITIS: Eremalauda dunni (englanniksi)
Eremalauda dunni
55 Cancri

| 55 Cancri AB |
| --- | --- |

Bayerin designaatio:  ρ1 Cancri, Roo1 Cancri
Flamsteedin designaatio:  55 Cancri, 55 Cnc
HD-designaatio:  HD 75732
Muut designaatiot:  ?1 Cancri, Gl 324, BD +28°1660, HD 7573255 Cancri AHR 3522, LHS 2062, LTT 12310, GCTP 2117.00, SAO 80478, LFT 609, HIP 4358755 Cancri BLHS 2063, LTT 12311, LFT 610
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  5,95 / 13,15 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  5,46 / 12,66 Mv
Valovoima:  0,61 / 0,0076 aurinkoa
Spektriluokka:  G8V / M3.5-4V
Väri-indeksi:  B-V 0,869 / 1,66  U-B 0,65 / 1,21
Lämpötila:  5 240 / ? K
Massa:  0,95 / 0,13 M☉
Säde:  1,1 / 0,30 R☉
Muuttujatyyppi:  none / ?
Pyörimisnopeus:  42 vrk / ?
Metallipitoisuus:  186 % / ?
Ikä:  5,5 miljardia v
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Krapu
Rektaskensio (J2000):  08h 52m 35.8s / 08h 52m 40.9s
Deklinaatio (J2000):  +28° 19′ 51″ / +28° 19′ 59″
Etäisyys:  40,87±0,44 valovuotta eli  12,53±0,14 parsekia
Parallaksi:  81,03 ± 0,75 mas
Säteisnopeus:  27,3 km/s
Ominaisliike:  RA: -485,80  dekl: -234,05 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 62° S välillä. 
55 Cancri (55 Cnc) on Ravun tähdistössä sijaitseva kaksoistähti, joka on 41 valovuoden päässä Auringosta. Toinen tähti on keltainen pääsarjan tähti, toinen punainen kääpiö. Keltaista tähteä, 55 Cancri A:ta, kiertää viisi eksoplaneettaa, jotka näkyvät tähden spektrin vaihteluissa. 55 Cancrin tähtien etäisyys toisistaan on 1 065 AU:ta, eli tähdet ovat kaukana toisistaan. 55 Cancri A on "supermetallirikas", ja sen metallipitoisuus on 168 % Auringon vastaavasta ja ikä 5 500 miljoonaa vuotta kromosfääristä päätellen.
55 Cancrin planeetat

| Tunnus | Massa  Jupiteria | Kiertoaika  päivää | Radan isoakselin  puolikas AU | Soikeus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| e | >0,045 ± 0,01 | 2,81 ± 0,002 | 0,038 ± 0,001 | 0,174 ± 0,127 |
| b | 0,784 ± 0,09 | 14,67 ± 0,0006 | 0,115 ± 0,003 | 0,0197 ± 0,01 |
| c | >0,217 ± 0,04 | 43,93 ± 0,021 | 0,240 ± 0,005 | 0,44 ± 0,08 |
| f | >0,144 ± 0,04 | 260 ± 1,1 | 0,781 ± 0,007 | 0,2 ± 0,2 |
| d | >3,92 ± 0,5 | 4517,4 ± 77,8 | 5,257 ± 0,9 | 0,327 ± 0,28 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SIMBAD: HD 75732 -- High proper-motion Star
The Extrasolar Planets Encyclopaedia: Notes for star 55 Cnc
SolStation: 55 Cancri 2
Astronomers searching for distant Earths find two Neptunes
| --- | --- |
Tähdet:  β Cnc, δ Cnc, ι Cnc A, α Cnc, γ Cnc, ζ1 Cnc, χ Cnc, 8 Cnc, ξ Cnc, ο1 Cnc, ρ2 Cnc, σ3 Cnc, κ Cnc, μ Cnc, θ Cnc, η Cnc, π Cnc, 57 Cnc, τ Cnc, 60 Cnc, σ2 Cnc, ν Cnc, 27 Cnc, φ1 Cnc, 3 Cnc, 15 Cnc, 45 Cnc, 49 Cnc, σ1 Cnc, ο2 Cnc, υ1 Cnc, ψ Cnc, 1 Cnc, ω Cnc, 50 Cnc, 66 Cnc, λ Cnc, 36 Cnc, 20 Cnc, 29 Cnc, 75 Cnc, 9 Cnc, 55 Cnc, 5 Cnc, 79 Cnc, RS Cnc, 28 Cnc, 67 Cnc, 21 Cnc, 25 Cnc, 46 Cnc, 12 Cnc, 53 Cnc, 61 Cnc, X Cnc, ε Cnc, φ2 Cnc, φ2 Cnc, FZ Cnc, 4 Cnc, υ2 Cnc, 54 Cnc, 39 Cnc, ψ1 Cnc, 34 Cnc, 81 Cnc, 24 Cnc A, 37 Cnc, 35 Cnc, ι Cnc B, 40 Cnc, 83 Cnc, 38 Cnc, 70 Cnc, 42 Cnc, 80 Cnc, R Cnc, 74 Cnc, 52 Cnc, 24 Cnc B, DX Cnc
Eksoplaneetat:  55 Cnc b, 55 Cnc c, 55 Cnc d, 55 Cnc e, 55 Cnc f, HD 73534 b
55 Cancrin planeettojen radat
Adam Webster

Adam Webster elokuussa 2016.
Adam Webster (s. 4. tammikuuta 1995 West Wittering) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia.
Webster aloitti liigauransa Portsmouthissa tammikuussa 2012. Kaudella 2013–2014 hän pelasi lainalla Aldershot Townissa. Kesällä 2016 hän siirtyi mestaruussarjassa pelaavaan Ipswich Towniin ja kesällä 2018 saman sarjan Bristol Cityyn. Elokuussa 2019 Webster siirtyi Brightoniin ja pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa elokuun viimeisenä päivänä. Valioliigakauden 31 ottelussaan hän teki kolme maalia, lokakuussa yhden Aston Villaa sekä joulukuussa yhden Arsenalia ja yhden Tottenhamia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki maalin toukokuussa voittoisassa kotiottelussa Manchester Cityä vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 22 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia, yhden tammikuussa Chelseaa ja yhden helmikuussa Watfordia vastaan. Liigacupissa hän teki maalin tappiollisessa neljännen kierroksen ottelussa Leicester Cityä vastaan. Kaudella 2022–2023 Webster pelasi 27 valioliigaottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigssa 15 ottelua, joista avauskokoonpanossa 13. Eurooppa-liigassa hän pelasi vain viisi minuuttia yhdessä ottelussa.
Webster on pelannut Englannin alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Aarne Ojala

Kaarlo Aarne Ojala (20. lokakuuta 1897 Helsinki – 29. tammikuuta 1978 Heinola) oli suomalainen agronomi ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1960.
Ojalan vanhemmat olivat kamreeri, taloustirehtööri Kalle Henrikki Ojala ja Selma Maria Yrjölä ja puoliso vuodesta 1926 Lempi Maria Mattila. Ojala kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan keskikoulun jatkoluokilta vuonna 1916 ja valmistui agronomiksi vuonna 1921. Hän työskenteli Lahden ja Kajaanin kiertävän maamieskoulujen palveluksessa, Itä-Hämeen maanviljelysseuran konsulenttina, Valtion siementarkastuslaitoksen assistenttina ja Kajaanin Suonviljelysystäväin palveluksessa, kunnes siirtyi vuonna 1925 Suomen Sianjalostusyhdistyksen konsulentiksi ja vuonna 1945 yhdistyksen toiminnanjohtajaksi Aarne Salokankaan seuraajaksi. Ojala työskenteli yhteensä yli 35 vuoden ajan sikatalouden ja sianjalostuksen parissa. Hän oli Sianjalostusyhdistyksen Sika-lehden vastaava toimittaja, ja kirjoitti säännöllisesti ammattiartikkeleita eri lehtiin.
Ojala toimi Heinolan Osuuskaupan johtokunnassa ja Heinolan Osuuskassan hallintoneuvoston puheenjohtajana.
Julkaisuja

Säilöperuna ja sen valmistus, 1957
Amanda (täsmennyssivu)

Amanda voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Amanda, naisen etunimi useissa kielissä
Amanda, Lauri Ylösen vuonna 2014 julkaistava albumi
AMANDA (Antarctic Muon And Neutrino Detector Array), neutriinoteleskooppi Amundsen-Scottin tutkimusasemalla Etelämantereella
Amanda-palkinto (Amandaprisen), norjalainen televisio- ja elokuva-alan palkinto
Amanda Capital, entinen suomalainen pääomasijoitusten hallinnointiyhtiö, nykyisin eQ
Havis Amanda, Helsingissä sijaitseva veistos
Majatalo Amanda, kuvitteellinen yritys televisiosarjassa Salatut elämät
725 Amanda, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amanda”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Adam Wharton

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Adam James Wharton
Syntymäaika: 6. helmikuuta 2004 (ikä 20)
Syntymäpaikka: Blackburn, Englanti
Pelipaikka: keskikentän keskusta
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Crystal Palace
Pelinumero: 20
Junioriseurat
–2022: Blackburn
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2022–2024 | Blackburn | 44 | (4) |
| 2024– | Crystal Palace | 16 | (-) |
Maajoukkue
| 2022–2023 | Englanti U19 | 6 | (-) |
| 2023– | Englanti U20 | 3 | (-) |
| 2024– | Englanti U21 | 1 | (-) |
| 2024– | Englanti | 1 | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. heinäkuuta 2024.
Adam James Wharton (s. 6. helmikuuta 2004 Blackburn) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikentän keskustan pelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea ja kuuluu myös Englannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Wharton nousi synnyinkaupunkinsa seuran Blackburn Roversin junioreista edustusjoukkueeseen kesällä 2022. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Englannin liigacupissa Hartlepoolia vastaan elokuussa 2022. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi samassa kuussa Stokea vastaan. Kaikkiaan hän pelasi avauskaudellaan 18 Englannin Mestaruussarjan ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Blackburnissa 26 Mestaruussarjan ottelua, joissa teki kaksi ja syötti kolme maalia.
Wharton siirtyi Englannin Valioliigan Crystal Palaceen 21,1 miljoonan euron siirtosummalla helmikuussa 2024. Hän pelasi loppukauden aikana Palacen kaikissa 16 valioliigaottelussa, ja oli yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa.
Wharton pelasi Englannin alle 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi ystävyysottelussa Bosniaa ja Hertsegovinaa vastaan kesäkuussa 2024. Hän kuului Englannin hopeajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2024, muttei saanut peliaikaa turnauksessa.
Albigenssiristiretki

Albigenssiristiretki suuntautui eteläranskalaisessa Languedocin maakunnassa olleita kataareja (kreikan kielen sanasta katharos, "puhdas") vastaan. Ranskan kataareja kutsuttiin yleisesti albigensseiksi languedocilaisen kaupungin Albin mukaan. Katolinen kirkko piti kataareja kerettiläisinä, ja heidän tukialueilleen lähetettiin kirkonmiehiä, jotka yrittivät palauttaa kataarit "oikeaan uskoon". Se ei kuitenkaan tuottanut tulosta.
Kataarien karkotus.
Reimsin kirkolliskokouksessa 1148 kirkko julisti kirkonkiroukseen kaikki "kerettiläisyyden suojelijat Gascognessa ja Provencessa", ja vuonna 1163 Toursin kirkolliskokous sääti, että albigenssit tuli vangita ja heidän omaisuutensa takavarikoida. Vuonna 1179 kirkko kehotti alueen ylhäisöä käyttämään voimakeinoja kataareja vastaan, mutta kehotusta ei noudatettu, sillä useat ylhäiset olivat itsekin albigenssien kannattajia.
Vuonna 1198 paaviksi valittiin Innocentius III, joka lähetti sisterssiläisveljestön johtajan, apotti Arnaud-Amauryn, Languedociin ja kehotti Ranskan kuningasta Filip II:ta taivuttelemaan varsinkin albigensseihin myötämielisesti suhtautuvaa Toulousen kreiviä Raimond VI:ta vetämään tukensa kerettiläisiltä ja vainoamaan heitä.
Kun mikään toimenpiteistä ei johtanut tulokseen, kirkko päätti siirtyä voimakeinoihin, ja paavi Innocentius III julisti ristiretken albigensseja vastaan. Ristin tunnuksen otti noin 20 000 miestä ja aatelista Saksasta, Englannista ja Ranskasta. Ristiretki alkoi vuonna 1209, jolloin ensimmäiset kaupungit vallattiin.
Simon de Montfortin johdolla ristiretkeläiset valloittivat kaupungin toisensa jälkeen. Kaupunkien asukkaat, niin albigenssit kuin katolisetkin, tekivät raivokasta vastarintaa, sillä heille kyseessä oli enemmänkin isänmaallisesta taistelusta maahantunkeutujia vastaan kuin uskonnosta. Raimond VI, joka oli liittynyt ristiretkeläisiin yrittäessään säilyttää maansa, joutui jälleen kirkonkiroukseen, koska ei ollut noudattanut sopimusta riitävän tarkoin. Vuonna 1211 hänet julistettiin kirkon viholliseksi, ja hänen maansa sai kuka tahansa siihen kykenevä ottaa haltuunsa. Raimond joutui pakenemaan Englantiin, mutta teki myöhemmin sopimuksen kirkon kanssa ja palasi vuonna 1217 Provenceen, missä alkoi heti suunnitella sotaretkeä Simon de Montfortia vastaan, jolle hänen läänityksensä oli luovutettu. Vuonna 1218 Simon de Montfort kaatui Toulousen piirityksessä. Tällöin näytti, että sota olisi vihdoin ohi, mutta uusi paavi Honorius III onnistui kuitenkin suostuttelemaan Ranskan kuninkaan Ludvig VIII:n ristiretken johtoon, ja näin sota jatkui.
Ludvig VIII kuitenkin sairastui ja kuoli, ja vuonna 1229 hänen leskensä, kuningatar Blanka Kastilialainen neuvotteli rauhan. Tällä sotaretkellä kirkko ei kuitenkaan onnistunut hävittämään kerettiläisyyttä, sillä viimeinen kataarilinnoitus – Montsegur – antautui vasta 1255.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ristiretki albigensseja vastaan. Internetix.
Australiannuolihaukka

| Australiannuolihaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  longipennis
Kaksiosainen nimi
 Falco longipennis  Swainson, 1837 
Katso myös
   Australiannuolihaukka Wikispeciesissä   Australiannuolihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australiannuolihaukka (Falco longipennis) on australialainen pieni jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 30–36 cm ja siipien kärkiväli noin 83 cm. Se on päältä harmaa ja alapuolelta punaruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Australiannuolihaukat elävät lähes kaikkialla Australian mantereella sekä Tasmanian itä- ja pohjoisosissa. Osa kannasta talvehtii Indonesiassa ja Papua-Uusi-Guineassa. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 10 000–100 000 yksilöä.
Elinympäristö

Laji elää pääasiassa valoisissa, harvakasvuisissa metsissä. Saalistuslennoilla se vierailee myös asutuksen piirissä ja pensaikkomailla.
Lisääntyminen

Pesä on korkealla puun latvassa. Naaras munii 2–4 munaa.
Ravinto

Haukat syövät enimmäkseen lintuja, pienistä varpuslinnuista lähes sen itsensä kokoisiin. Hämärissä se saalistaa myös lepakoita ja lentäviä isokokoisia hyönteisiä.
Amberian Dawn

| Amberian Dawn |
| --- | --- |
 Amberian Dawn on Metal Female Voices Fest, 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  2006–
Tyylilaji:  Power metal   Sinfoninen metalli
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  englanti   suomen
Jäsenet:  Tuomas Seppälä, kosketinsoittimet, kitara   Capri, laulu   Emil Pohjalainen, kitara    Jukka Hoffren, basso   Joonas Pykälä-aho, rummut  
Levy-yhtiö:  Spinefarm Records   Napalm Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amberian Dawn on vuonna 2006 perustettu suomalainen sinfoninen metalliyhtye, jonka musiikkia on viimeisimpien albumijulkaisujen myötä kuvailtu myös "ABBA-metalliksi.  Yhtyeen kokoonpanoon on aikaisemmin kuulunut muun muassa Northerissa, Wintersunissa ja Nightwishissä soittaneita muusikoita.
Yhtyeen musiikin säveltämisestä vastaa kosketinsoittaja ja kitaristi Tuomas Seppälä ja sanoituksista laulaja Capri. Ennen Capria vuosina 2006–2012 sanoituksista vastasi yhtyeen edellinen laulaja Heidi Parviainen. Musiikissa on vahvoja vaikutteita klassisesta musiikista, perinteisestä heavy metal -musiikista sekä 80-luvun syntikkavetoisisten pop-bändien musiikista.
Historia

Amberian Dawnin esikoisalbumi River of Tuoni julkaistiin Suomen Musiikin kautta 30. tammikuuta 2008. Se sijoittui Suomen albumilistalla sijalle 36. Loka-marraskuussa 2008 Amberian Dawn kiersi kuukauden Epican main supporttina Euroopassa. Maaliskuussa 2009 River of Tuoni voitti Metal From Finland Awards -yleisöäänestyksen kategoriassa "Vuoden 2008 Debyyttialbumi".
Yhtyeen toinen pitkäsoitto, The Clouds of Northland Thunder, julkaistiin Aasiassa 22. huhtikuuta 2009 ja Suomessa 13. toukokuuta. Muualla Euroopassa 17 maassa albumi julkaistiin 27. kesäkuuta. Levyn julkaisua seurasi yhtyeen uran toinen kuukauden mittainen Euroopan kiertue yhdessä Epican ja Sons of Seasonsin kanssa.
Yhtye vaihtoi toisen levyn jälkeen levy-yhtiötä ja teki sopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa. End of Eden -albumi julkaistiin vuonna 2010. Spinefarm Records julkaisi levyn Suomessa ja Euroopassa. Aasian ja Japanin julkaisun hoiti Marquee Avalon. Levy nousi Suomessa Rumban Albumilistalla sijalle 20. 
Levyllä vierailevat muun muassa Stratovariuksen Jens Johansson sekä oopperalaulaja Markus Nieminen. Levyn myötä yhtye kiersi Eurooppaa kolmannen kerran Out of the Dark -festivaalikiertueen kanssa syksyllä 2011.
Neljäs albumi Circus Black julkaistiin vuonna 2012, ja se nousi Suomen viralliselle listalle sijalle 41. Levyn vierailijoita ovat muun muassa Stratovariuksen Timo Kotipelto ja Jens Johansson. Timo Kotipelto esiintyy myös ”Cold Kiss” -sinkkubiisistä tehdyllä musiikkivideolla. Spinefarm Records ja Universal Music hoitivat maailmanlaajuisen julkaisun.
Loppuvuodesta 2012 yhtye päätti yhteistyönsä laulaja Heidi Parviaisen kanssa. Joulukuussa ilmoitettiin että yhtyeen uusi laulaja on Capri. Yhtyeen muissa jäsenissä tapahtui myös vaihtoa, kun rumpali Joonas Pykälä-aho palasi Heikki Saaren tilalle ja kitaristi Emil Pohjalainen vuorostaan Kasperi Heikkisen tilalle. Yhtye äänitti ja julkaisi vuonna 2013 kokoelmalevyn Re-Evolution uuden laulajansa Caprin kanssa.
Spinefarmin jälkeen levy-yhtiöksi vaihtui vuonna 2014 Napalm Records, joka on julkaissut yhtyeen kaikki albumit siitä lähtien: Magic Forest 2014, Innuendo 2015, Darkness Of Eternity 2017 ja Looking For You 2020. Viimeisin julkaisu nousi Suomen Viralliselle listalle sijalle 10 (fyysiset albumit), Sveitsissä sijalle 82 ja lisäksi UK:ssa sijalle 18 (Rock & Metal) ja sijalle 17 (Independent). Albumilla kuullaan bändin ensimmäinen cover-biisi, ABBAn Lay All Your Love On Me, jonka kosketinsoitinosuudet ovat  pääosin äänitetty Benny Anderssonin studiolla Tukholmassa.
Jäsenet

Capri – laulu
Tuomas Seppälä – kosketinsoittimet, kitara
Emil Pohjalainen – kitara
Jukka Hoffren – basso
Joonas Pykälä-aho – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Heidi Parviainen – laulu
Jukka Koskinen – basso
Kasperi Heikkinen – kitara
Kimmo Korhonen - kitara
Tommi Kuri – basso
Heikki Saari – rummut
Sampo Seppälä – kitara
Tom Sagar – koskettimet