Kellariteatteri
Historia ja toiminta

Vuonna 1956 Helsingin kaupungin nuorisotyölautakunta hankki Liisankatu 27:stä kolme kellarihuonetta nuorten kerhotiloiksi. Huoneiden väliset paksut kiviseinät murrettiin ja tiloja erottamaan jätettiin ainoastaan salaperäistä tunnelmaa luovat holvikaaret. Erikoisten tilojen huomattiin soveltuvan pienen intiimin teatterin perustamiseen. Alun perin halkovarastona toiminut kellaritila nimettiin Helsingin Nuorisoteatteriksi. Nimeksi vakiintui kuitenkin pian Kellariteatteri eli Klitsu. Ensimmäinen näytelmä, Onnen Päivät, valmistui keväällä 1957. Teatterin maine levisi ja entistä enemmän innokkaita tungeksi seuraavan syksyn pääsykokeisiin. Puolet hakijoista jouduttiin kuitenkin karsimaan, sillä teatterin resurssit olivat rajalliset. Saman vuoden syksynä sai ensi-iltansa Ruma Elsa, josta tuli oitis varsinainen arvostelumenestys. Lehdistö ja sen myötä helsinkiläinen teatteriyleisö löysivät Kellariteatterin.
Näytäntökaudella 1966‐1967 oli Klitsun kaariholvien alla tehty teatteria jo kymmenen vuotta. Juhlavuoden kunniaksi valmistuivat Tuomisen Luutnantin kuolema sekä Salmisen Kettu ja viinirypäleet. Kellariteatteri oli näillä näytelmillään uskaltautunut ensi kertaa satiiriselle ja yhteiskuntakriittiselle linjalle. Helsingin Nuorisotyötoimikunnan Nuorisoteatteri ry rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 1968. Vuoden 1972 sääntömuutoksen yhteydessä teatterin nimi muutettiin virallisesti Helsingin Kellariteatteriksi. Vuonna 1974 Kellariteatteri siirtyi produktiokohtaisiin ohjaajiin. Vuonna 1975 tehtiin myös sääntömuutos, jonka ansiosta teatterin johtokunta muodostettiin vastaisuudessa ainoastaan kellariteatterilaisista.
Kellariteatteri aloitti 1980-luvun tuotteliaana; näytelmiä syntyi tasaiseen tahtiin tekstien ollessa paljolti klassikkokirjailijoiden käsialaa. Vuonna 1984 alkoi remontti, jonka yhteydessä poistettiin 1950-luvulta lähtöisin olevat seinärappaukset ja paljastettiin näin alkuperäiset, jylhän kauniit tummanpunertavat tiiliseinät.
Myös 1990-luku oli tuotteliasta aikaa. Esimerkiksi vuonna 1992 ohjelmistossa nähtiin peräti 12 näytelmää. Suurin osa valmistuneista esityksistä oli tekijöidensä itse kirjoittamia, mikä on ollut Kellariteatterissa yleistä 1980-luvun lopulta lähtien. 1990-luvun aikana Klitsun riveistä syntyi monta itsenäistä teatteria: Aurinkoteatteri, Teatteririntama, Uusi teatteri sekä Riskiryhmä. 1990-luvun puolivälin jälkeen toiminta keskittyi ensisijaisesti produktioiden tuottamiseen.
Vuosituhannen viimeisenä näytäntökautena valmistui kaiken kaikkiaan 11 esitystä. Klitsulaisten omia tekstejä hyödynsivät Hanna Hirvosen Kasvukipuja, Eeva Rantinojan Huone 69 sekä Salla Taskisen Päästä meidät pihasta. Vuosituhat päätettiin näyttävästi Heidi Räsäsen ohjaustyöllä Loistavat tähdet, joka marssitti lavalle ennätykselliset 25 uutta teatterin jäsentä.
2000-luvulla Kellariteatterissa on nähty ohjauksia muun muassa Timo Raidalta, Sirpa Riuttalalta, Reeta Tuoresmäeltä ja Leo Torvaldsilta. Tällä hetkellä Kellariteatterilla on noin kymmenen ensi-iltaa vuodessa ja se tarjoaa noin 100:lle aktiivijäsenelleen erilaisia kursseja ja koulutuksia, jotka vaihtelevat aihealueiltaan näyttelijäntyöstä ja tanssista improvisointiin ja puheilmaisuun.
Helsingin Kellariteatterilla on 1956–2011 ollut 881 jäsentä. Vuodesta 2014 Kellariteatterilla on toiminut kirjoituspiiri Draaman viitta. Ensimmäistä kirjoituspiiriä johti käsikirjoittaja Niina Vuorisara. Joka syksy Kellariteatterilla järjestetään Action-lyhytteatterifestivaalit teatterin harrastajille ja puoliammattilaisille.