stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jérôme Boateng

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jérôme Agyenim Boateng
Syntymäaika: 3. syyskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Berliini, Saksa
Pelipaikka: keskus- tai laitapuolustaja
Pituus: 192 cm 
Paino: 90 kg 
Junioriseurat
:  Tennis Borussia Berlin
2002–2006:  Hertha BSC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 |  Hertha BSC II | 24 | (1) |
| 2007 |  Hertha BSC | 10 | (0) |
| 2007–2010 |  Hamburger SV | 75 | (0) |
| 2010–2011 |  Manchester City | 16 | (0) |
| 2011–2021 |  Bayern München | 229 | (5) |
| 2021–2023 |  Olympique Lyonnais | 32 | (0) |
Maajoukkue
| 2004–2005 | Saksa U17 | 4 | (1) |
| 2007 | Saksa U19 | 17 | (2) |
| 2007–2009 | Saksa U21 | 15 | (1) |
| 2009–2018 | Saksa | 76 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. toukokuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. toukokuuta 2021.
Jérôme Agyenim Boateng [ʒeˈʁoːm bo.aˈtɛŋ] (s. 3. syyskuuta 1988 Berliini, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edusti kymmenen vuoden ajan Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä, josta hän siirtyi ranskalaisseura Lyoniin vuonna 2021. Hän on pelipaikaltaan keskus- tai laitapuolustaja. Hän on maailmanmestari, kaksinkertainen Mestarien liigan voittaja ja yhdeksänkertainen Saksan-mestari.
Ura > Seuraura > Hertha BSC

Boateng aloitti pelaamisen kasvattajaseurassaan Hertha BSC:ssä 13-vuotiaana. Hän pelasi pääosin joukkueen reserveissä, mutta debytoi Bundesliigassa 31. tammikuuta 2007 18-vuotiaana Hannoveria vastaan kaudella 2006–2007 5–0-tappioon päättyneessä ottelussa. Kauden aikana hän nousi edustusjoukkueen vakiojäseneksi ja pelasi liigassa 10 ottelua. Elokuussa 2007 Boateng siirtyi Hamburger SV:hen 1,2 miljoonan euron siirtosummalla.
Ura > Seuraura > Hamburger SV

Boatengista tuli Hampurissa yksi puolustuksen tukipilareista. Kaudella 2008–2009 hän oli Eurooppa-liigan välieriin edenneen joukkueen avainpelaajia. Kaudella 2009–2010 Boateng pelasi Bundesliigassa 27 ottelua ja nousi Saksan A-maajoukkueeseen. Boatengista kiinnostuivat muun muassa suurseurat Arsenal ja Manchester City.
Ura > Seuraura > Manchester City

Kesäkuun 2010 alussa Manchester City vahvisti Boatengin liittyvän englantilaisseuraan viiden vuoden sopimuksella. Boateng sai pelipaidan numerokseen 17. Viikko ennen Valioliiga-kauden alkua Boateng loukkasi vasemman polvensa törmättyään lentokoneessa tarjoiluvaunuun. Boateng debytoi Cityn paidassa harjoituskaudella ystävyysottelussa Valenciaa vastaan.
Valioliiga-debyytin Boateng teki syyskuussa 2010, kun hän pääsi vaihdosta kentälle voitollisessa Chelsea-ottelussa. Hän oli ensimmäistä kertaa avauksessa tasapeliottelussa Juventusta vastaan Eurooppa-liigassa. Kautta häiritsivät loukkaantumiset, ja hän pelasi Valioliigassa vain 16 ottelua. FA Cupin voitokkaasta finaalista hän oli sivussa polvivamman vuoksi.
Ura > Seuraura > Bayern München

Kesäkuussa 2011 Boateng ilmaisi halunsa jättää Cityn ja siirtyä Bayern Müncheniin, koska se parantaisi hänen mahdollisuuksiaan pelata Saksan maajoukkueessa ja hän saisi pelata enemmän keskuspuolustajana oltuaan Cityssä lähes koko ajan oikeana puolustajana. Neljän vuoden sopimus seuraan varmistui lopulta 17. heinäkuuta 2011.
Boateng nousi heti Bayern Münchenin vakiokokoonpanoon. Avauskaudellaan hän pelasi 27 bundesliigaottelua, joista 26 ottelua avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän pelasi samalla kaudella täyden ajan kaikissa 13 ottelussa tappiollista finaalia myöten. Seuraavalla kaudella hän pelasi Mestarien liigassa yhdeksän ottelua, myös voittoon päättyneen loppuottelun Borussia Dortmundia vastaan. Hän oli voittamassa Mestarien liigan finaalia myös kaudella 2019–2020, jolloin pelasi kaikkiaan yhdeksän ottelua. Yhteensä hän on pelannut Bayernissa 85 Mestarien liigan ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja antanut kuusi maalisyöttöä.
Boateng on voittanut Bayernissa Saksan-mestaruuden yhdeksänä peräkkäisenä kautena 2012–2021. Kaikkiaan hän on pelannut 229 bundesliigaottelua, joissa hän on viimeistellyt viisi maalia ja alustanut 15 osumaa. Saksan cupin hän on voittanut 2013, 2014, 2016, 2019 ja 2020 sekä seurajoukkueiden maailmanmestaruuden 2013 ja 2020.
Ura > Maajoukkueura

Boateng on pelannut Saksan alle 16-, 17- ja 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Saksan kaikki neljä ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2007. Saksan maajoukkueessa Boateng debytoi lokakuussa 2009 MM-karsintaottelussa Venäjää vastaan. Hän sai toisella puoliajalla punaisen kortin. Hän edusti maata myös vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuista ollen mestaruuden voittaneen joukkueen avainpelaajia.
Joachim Löw valitsi Boatengin vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Itse MM-kisoissa Boateng oli kaksi ensimmäistä ottelua vaihtopenkillä, mutta kolmannessa ottelussa Ghanaa vastaan hän pääsi avauskokoonpanoon. Ottelussa hän kohtasi veljensä Kevin-Princen. Tämä oli ensimmäinen kerta MM-kisoissa, kun kaksi veljestä kohtaavat eri maiden joukkueissa. Hän oli avauskokoonpanossa myös pronssia saavuttaneen Saksan lopuissa otteluissa Englantia, Argentiinaa, Espanjaa ja Uruguayta vastaan.
Boateng pelasi neljä ottelua viidestä EM-kilpailuissa 2012. Hän oli avauskokoonpanossa kaikissa otteluissa Saksan voittaessa maailmanmestaruuden MM-kilpailuissa 2014. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua EM-kilpailuissa 2016 ja kaksi peliä MM-kilpailuissa 2018.
Boateng valittiin Saksan vuoden jalkapalloilijaksi ja vuoden puolustajaksi 2016.
Perhe

Boatengin äiti on saksalainen ja isä ghanalainen. Hänellä on yksi sisko ja kaksi veljeä, Kevin-Prince Boateng ja George Boateng. Hän kertoi haastattelussa katkaisseensa välit veljensä Kevin-Princen kanssa, koska tämä taklasi Michael Ballackin pois MM-kisoista.
2020-luvun taitteesta alkaen Jérôme Boateng on joutunut osaksi useaa eri kohua, jotka liittyvät hänen väkivaltaisuuteensa. Saksalaislehti Der Spiegel julkaisi viestejä, joissa Boatengin äiti Martina Boateng kuvaili poikansa väkivaltaisuutta asianajajalleen. Äidin mukaan Boateng oli pahoinpidellyt naisia psyykkisesti ja fyysisesti. Tunnetuin tapaus koskee Boatengin entistä kumppania Kasia Lenhardtia, joka riisti henkensä. Lenhardt oli 25-vuotias puolalainen malli ja Saksan Huippumalli haussa -televisio-ohjelman loppukilpailija. Hänet löydettiin kuolleena kotoaan helmikuussa 2021 noin viikko sen jälkeen, kun hän oli eronnut  Boatengista. He olivat seurustelleet noin vuoden ajan. Tapauksen jälkeen kävi ilmi, että Boateng uhkasi häntä väkivallalla. Ennen eroa pariskunta kirjoitti Boatengin ehtojen mukaisen ja ainoastaan Lenhardtia koskevan salassapito- ja vaitiolosopimuksen, joka oli päivätty tammikuulle 2021. Vuonna 2024 tapausta tutkittiin edelleen. Vuonna 2019 Boatengia epäiltiin erään toisen kumppaninsa pahoinpitelystä. Marraskuussa 2022 tuomioistuin antoi tuomion 120 päiväsakosta, josta tuli Boatengin tuloilla maksettavaksi 1,2 miljoonaa euroa. Martina Boateng on lisäksi kertonut poikansa kiristäneen myös läheisiään. Jérôme Boateng on muun muassa uhannut, että sukulaiset eivät saa tavata Boatengin lapsia, mikäli he todistavat häntä vastaan oikeudenkäynnissä. Boatengilla on kaikkiaan kolme lasta, joista kaksoset Shenlerin kanssa.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
FA Cup: 2011
Mestarien liiga: 2012–2013, 2019–2020
Bundesliiga: 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021
Saksan cup: 2013, 2014, 2016, 2019, 2020
DFL-Supercup: 2012, 2016, 2017, 2018, 2020
UEFA Super Cup: 2013, 2020
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2013, 2020
Maajoukkueessa
Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2009
Maailmanmestaruuspronssi: 2010
Maailmanmestaruus: 2014
Tilastot

Tilastot päivitetty 30. elokuuta 2020 asti.
| Seurajoukkuetilastot> Kausi | Seurajoukkuetilastot> Seura | Seurajoukkuetilastot> Sarja | Sarja> Pelit | Sarja> Maalit | Kansallinen cup> Pelit | Kansallinen cup> Maalit | Eurocupit> Pelit | Eurocupit> Maalit | Muut> Pelit | Muut> Maalit | Yhteensä> Pelit | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–07 | Hertha BSC | Bundesliiga | 10 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 11 | 0 |
| 2007–08 | Hamburger SV | Bundesliiga | 27 | 0 | 3 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 37 | 0 |
| 2008–09 | Hamburger SV | Bundesliiga | 21 | 0 | 5 | 0 | 9 | 0 | 0 | 0 | 35 | 0 |
| 2009–10 | Hamburger SV | Bundesliiga | 27 | 0 | 1 | 0 | 13 | 2 | 0 | 0 | 41 | 2 |
| 2010–11 | Manchester City | Valioliiga | 16 | 0 | 3 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 24 | 0 |
| 2011–12 | Bayern München | Bundesliiga | 27 | 0 | 6 | 0 | 15 | 0 | 0 | 0 | 48 | 0 |
| 2012–13 | Bayern München | Bundesliiga | 26 | 2 | 4 | 0 | 9 | 0 | 1 | 0 | 40 | 2 |
| 2013–14 | Bayern München | Bundesliiga | 25 | 1 | 5 | 0 | 9 | 0 | 4 | 0 | 43 | 1 |
| 2014–15 | Bayern München | Bundesliiga | 27 | 0 | 5 | 0 | 11 | 3 | 1 | 0 | 44 | 3 |
| 2015–16 | Bayern München | Bundesliiga | 19 | 0 | 4 | 0 | 7 | 0 | 1 | 0 | 31 | 0 |
| 2016–17 | Bayern München | Bundesliiga | 13 | 0 | 2 | 0 | 6 | 0 | 0 | 0 | 21 | 0 |
| 2017–18 | Bayern München | Bundesliiga | 19 | 1 | 3 | 1 | 9 | 0 | 0 | 0 | 31 | 2 |
| 2018–19 | Bayern München | Bundesliiga | 20 | 0 | 3 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 28 | 0 |
| 2019–20 | Bayern München | Bundesliiga | 24 | 0 | 4 | 0 | 9 | 0 | 0 | 0 | 36 | 0 |
| 2020–21 | Bayern München | Bundesliiga | 29 | 1 | 1 | 0 | 7 | 1 | 2 | 0 | 39 | 2 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 330 | 5 | 50 | 1 | 121 | 6 | 9 | 0 | 510 | 12 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jérôme Boateng Wikimedia Commonsissa
Olympique Lyonnais – Ligue 1
1 Lopes |
2 Diomandé |
3 Tagliafico |
4 Akouokou |
5 Lovren |
6 Caqueret |
7 Baldé |
8 Tolisso |
9 Orban |
10 Lacazette |
11 Fofana |
12 O’Brien |
14 Adryelson |
17 Benrahma |
18 Cherki |
20 Kumbedi |
21 Henrique |
22 Mata |
23 Perri |
24 Lepenant |
25 Mangala |
30 Bengui |
31 Matić |
34 Diawara |
37 Nuamah |
55 Ćaleta-Car |
84 El Arouch |
98 Maitland-Niles |
Valmentaja Sage
Saksan alle 21-vuotiaiden joukkue – Jalkapallon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut 2009
1 Neuer |
2 Beck |
3 Boenisch |
4 Höwedes |
5 Boateng |
6 Aogo |
7 Ebert |
8 Khedira |
9 Dejagah |
10 Özil |
11 Marin |
12 Fromlowitz |
13 Wagner |
14 Johnson |
15 Hummels |
16 Schwaab |
17 Grote |
18 Adlung |
19 Ben-Hatira |
20 Castro |
21 Schmelzer |
22 Ede |
23 Sippel |
Valmentaja Hrubesch
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Neuer |
2 Jansen |
3 Friedrich |
4 Aogo |
5 Tasci |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Kießling |
10 Podolski |
11 Klose |
12 Wiese |
13 Müller |
14 Badstuber |
15 Trochowski |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Kroos |
19 Cacau |
20 Boateng |
21 Marin |
22 Butt |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Neuer |
2 Gündoğan |
3 Schmelzer |
4 Höwedes |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Schürrle |
10 Podolski |
11 Klose |
12 Wiese |
13 Müller |
14 Badstuber |
15 Bender |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Kroos |
19 Götze |
20 Boateng |
21 Reus |
22 Zieler |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Neuer |
2 Großkreutz |
3 Ginter |
4 Höwedes |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Schürrle |
10 Podolski |
11 Klose |
12 Zieler |
13 Müller |
14 Draxler |
15 Durm |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Kroos |
19 Götze |
20 Boateng |
21 Mustafi |
22 Weidenfeller |
23 Kramer |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Neuer |
2 Mustafi |
3 Hector |
4 Höwedes |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Schürrle |
10 Podolski |
11 Draxler |
12 Leno |
13 Müller |
14 Can |
15 Weigl |
16 Tah |
17 Boateng |
18 Kroos |
19 Götze |
20 Sané |
21 Kimmich |
22 ter Stegen |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Neuer |
2 Plattenhardt |
3 Hector |
4 Ginter |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Draxler |
8 Kroos |
9 Werner |
10 Özil |
11 Reus |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Goretzka |
15 Süle |
16 Rüdiger |
17 Boateng |
18 Kimmich |
19 Rudy |
20 Brandt |
21 Gündoğan |
22 Ter Stegen |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Joseph Lubin

Joseph Lubin vuonna 2016
Joseph Lubin on kanadalainen yrittäjä, joka on opiskellut tietojenkäsittelytiedettä. Hän on ollut mukana perustamassa useita yrityksiä ja projekteja, mukaan lukien Sveitsissä päämajansa pitävää Ethereumia. Lubin on myös perustanut ConsenSys-yrityksen, joka on Brooklynissa sijaitseva ohjelmistotuotanto-yritys.
Käännös suomeksi
Johnny Burke

| Johnny Burke> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. lokakuuta 1908 Antioch, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 25. helmikuuta 1964 (55 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  sanoittaja, säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  populaarimusiikki 
Soittimet:  piano 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Francis ”Johnny” Burke (3. lokakuuta 1908 Antioch, Kalifornia, Yhdysvallat – 25. helmikuuta 1964 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, säveltäjä ja vaudeville-esiintyjä. Hän nousi pinnalle vuonna 1936 sanoittamallaan kappaleella ”Pennies from Heaven”, jonka sävelsi Arthur Johnston. Hän kirjoitti urallaan useita pop- ja jazzstandardeiksi muodostuneita kappaleita ja voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon vuonna 1945 Jimmy Van Heusenin kanssa kirjoitetulla kappaleella ”Swinging on a Star” elokuvasta Kulje tietäni.
Burke kirjoitti uransa aikana noin 400 kappaletta, mukaan lukien musiikin tai osan musiikista 42 elokuvaan. Erityisen paljon hän kirjoitti Bing Crosbyn elokuviin; Burke oli sanoittajana yhteensä 25:ssä Crosbyn elokuvassa.
Elämä > Alkuvuodet

Burke syntyi 3. lokakuuta 1908 Antiochin kaupungissa Kaliforniassa ja vietti lapsuutensa Chicagossa. Hän opiskeli nuorena pianonsoittoa ja näyttämötaidetta. Opiskellessaan lyhyen aikaa Wisconsinin yliopistossa hän soitti pianoa oppilaitoksen orkesterissa. Vuonna 1926 sai työtä musiikkijulkaisujen myyjänä ja pianistina Irving Berlinin yhtiöstä. Hän työskenteli Chicagossa kunnes hänet siirrettiin New Yorkiin 1930-luvun alussa.
Burken ensimmäinen merkittävä yhteistyökumppani oli säveltäjä Harold Spina. Burken ja Spinan ensimmäinen julkaistu kappale oli vuoden 1932 ”Shadows of Swanee”. Seuraavana vuonna Guy Lombardo äänitti hittiversion Burken ja Spinan kappaleesta ”Annie Doesn’t Live Here Anymore”. Myöhemmin miesten toinen hitti tuli Fats Wallerin nauhoittamasta kappaleesta ”My Very Good Friend the Milkman”. Heidän kappaleistaan menestyivät myös ”You’re Not the Only Oyster in the Stew” ja ”Beat of My Heart”. Muita artisteja, joille Burke ja Spina tekivät musiikkia, olivat Paul Whiteman, Ozzie Nelson ja Ben Pollack.
Elämä > Hollywood-uran alku

Vuonna 1936 Burke lopetti yhteistyön Spinan kanssa ja muutti Hollywoodiin kirjoittamaan elokuvamusiikkia Paramount Picturesille. Ensimmäinen menestyskappale Hollywoodissa oli Arthur Johnstonin säveltämä ja Bing Crosbyn esittämä ”Pennies from Heaven” samannimisestä elokuvasta. Burke osallistui Johnstonin kanssa myös Double or Nothing -elokuvan (1937) musiikkiraidan tekemiseen kappaleilla ”The Moon Got in My Eyes” ja ”All You Want to Do Is Dance”. Samana vuonna hän aloitti yhteistyön säveltäjä James V. Monacon kanssa. Monista heidän kappaleistaan vuosina 1937–1940 tuli hittejä; tunnetuimmiksi ovat tulleet ”I’ve Got a Pocketful of Dreams” sekä Bing Crosbyn elokuvassa Ajan sävel esittämä ”Only Forever”, joka oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 1938 Burke kirjoitti sanat Bob Haggartin instrumentaalisävellykseen ”I’m Free”; kappaleen uudeksi nimeksi tuli ”What’s New?”
Elämä > Yhteistyö Jimmy Van Heusenin kanssa ja loppuvuodet

Kun yhteistyö Monacon kanssa päättyi vuonna 1940, Burke lyöttäytyi yhteen Jimmy Van Heusenin kanssa, ja tästä ajasta muodostui Burken uran menestyksekkäin vaihe. He kirjoittivat musiikin kuuteen Bing Crosbyn ja Bob Hopen seitsemästä ”kaksi iloista merimiestä” -elokuvasta. Vuoden 1942 elokuvassa Kaksi iloista merimiestä Marokossa esiintyneet kappaleet ”Polka Dots and Moonbeams” ja ”Imagination” nousivat hiteiksi Frank Sinatran levytettyä ne Tommy Dorseyn orkesterin kanssa. Vuonna 1945 Burke ja Van Heusen voittivat parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleella ”Swinging on a Star”.
Burke ja Van Heusen kirjoittivat vuonna 1953 Broadway-musikaalin Carnival in Flanders; näytelmän menestys jäi kuitenkin vaisuksi ja miesten yhteistyö loppui pian sen jälkeen. Vuonna 1954 Burke sanoitti Erroll Garnerin sävellyksen ”Misty”, josta tuli suosittu numero yökerho- ja kabareelaulajien keskuudessa. Burken viimeiseksi tuotokseksi Hollywoodissa jäi musiikki vuoden 1956 elokuvaan Kulkureitten kuningas, jonka jälkeen hän muutti takaisin New Yorkiin.
Johnny Burke kuoli New Yorkissa 25. helmikuuta 1964.
Palkinnot

Burke voitti urallaan yhden parhaan laulun Oscar-palkinnon ja oli lisäksi ehdolla neljä kertaa.
Palkinnot > Oscar-palkinnot

1945 ”Swinging on a Star” (säv. Jimmy Van Heusen) elokuvasta Kulje tietäni
Palkinnot > Oscar-ehdokkuudet

1946 ”Sleigh Ride in July” (säv. Van Heusen) elokuvasta Belle of the Yukon
1946 ”Aren’t You Glad You’re You” (säv. Van Heusen) elokuvasta Pyhän Marian kellot
1941 ”Only Forever” (säv. James V. Monaco) elokuvasta Ajan sävel
1937 ”Pennies from Heaven” (säv. Arthur Johnston) elokuvasta Pennies from Heaven
Aiheesta muualla

Johnny Burke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juurrutushormoni

Juurrutushormoni on hormoni, jota käytetään kasvien pistokkaiden juurien muodostumisen edistämiseen. Nykyisin käytetään sekä kasvien omia luontaisia kasvihormoneita että synteettisiä hormoneita, kuten luontaista tai synteettistä auksiinia. Versojen kärjissä syntyvä auksiini saa kasvin solut laajenemaan ja jakautumaan. Luonnosta kerätty auksiini säilyy käyttökelpoisena vain lyhyen ajan. Tästä syystä  on alettu valmistamaan synteettisiä auksiinivalmisteita, joita ovat IBA (indolyyli-3-voihappo) sekä NAA (naftaleenietikkahappo). Ne säilyvät paremmin kuin luonnon auksiini, mutta liukenevat veteen huonosti. Apuliuottimeksi tarvitaan alkoholia, mikä on kallista, tai näiden happojen kaliumsuoloja (KIBA ja KNA).
Hormonia voidaan käyttää monella tapaa: pistokas kastetaan nopeasti voimakkaaseen hormoniliuokseen ennen multaan pistämistä, pistokkaita pidetään useita tunteja laimeassa liuoksessa, tai keskivahvaa liuosta ruiskutetaan kasvin lehdille.
Hormonien liian lyhyt vaikutusaika kasvilla on tehoton kun taas liian pitkässä kestossa on yliannostuksen riski. Suurina määrinä kasvuhormonit ovat kasville myrkyllisiä.
Hormonin vaikutus on pohjalämmön ohella merkittävä juurien muodostumiseen.
Juurrutushormoni ei ole yleensä puutarhamyymälöiden hyllytavaraa.
Jugoslovenski Aerotransportin lento 367

| Jugoslovenski Aerotransportin lento 367 |
| --- | --- |

Yhteenveto
Päivämäärä:  27. tammikuuta 1972
Onnettomuustyyppi:  räjähdys ja maahansyöksy tai alasampuminen
Tapahtumapaikka:  Hinterhermsdorf, Saksan demokraattinen tasavalta (mahdollinen räjähdys) Srbská Kamenice, Tšekkoslovakia (maanhansyöksypaikka)
Lähtöpaikka:   Arlandan lentoasema, Tukholma, Ruotsi
Välilaskupaikka:   Kööpenhaminan lentoasema, Kööpenhamina, Tanska
Määränpää:   Belgradin lentoasema, Belgrad, Jugoslavia
Kuolleita:  27
Loukkaantuneita:  1
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Douglas DC-9-32
Lentoyhtiö:  Jugoslovenski Aerotransport
Rekisteritunnus:  YU-AHT
Matkustajia:  23
Miehistöä:  5
Jugoslovenski Aerotransportin lento 367 oli matkalla Tukholmasta Belgradiin 27. tammikuuta vuonna 1972 kun se syöksyi maahan lähellä Srbská Kamenicen kylää Tšekkoslovakiassa. 27 ihmistä sai surmansa.
Tšekkoslovakian viranomaisten julkaiseman onnettomuustutkintaraportin mukaan räjähdys oli seurausta koneeseen asetetusta pommista. Räjähtäessään - Hinterhermsdorfin yläpuolella Saksan demokraattisessa tasavallassa - pommi repi koneen palasiksi, ja se putosi lumisille vuorille lähelle Srbská Kamenicen kylää Tšekkoslovakian puolelle rajaa. Lentoemäntä Vesna Vulović oli ainoa eloonjäänyt.  Jugoslavian viranomaisten mukaan kroaattien nationalistinen terroristijärjestö Ustaša oli vastuussa pommi-iskusta.
Epäilyt turman kulusta

8. tammikuuta 2009 Saksan yleisradioyhtiö ARD:n Tagesschau-uutisohjelma julkaisi oman selvityksensä onnettomuudesta. Artikkelin mukaan koneen ampui todellisuudessa alas Tšekkoslovakian ilmavoimat väärinkäsityksen seurauksena, koska vaikeuksissa ollut kone oli ylittänyt rajan lähestyen sotilasaluetta matalalla lentäen. Silminnäkijähavaintoihin perustuen Tagesschau esitti koneen lentäneen tuolloin vain 2 000–3 000 jalan (noin 600–900 metrin) korkeudessa, mikä olisi osaltaan selittänyt myös Vesna Vulovićin selviytymisen ja virallinen versio pommi-iskusta normaalissa lentokorkeudessa olisi siten sepitettä. Artikkelissä todettiin, että aihetodisteiden perusteella oli syytä epäillä Tšekkoslovakian ja Jugoslavian salaisten palvelujen lavastaneen tarinan kroaattinationalistien pommi-iskusta peittääkseen kannaltaan kiusallisen tapauksen julkitulon.
Myös tšekkiläinen tutkija Pavel Theiner esitti vastaavan arvion jonka mukaan kone joutui jostain syystä vaikeuksiin, harhautui kurssistaan ja joutui syöksyyn, jolloin Tšekkoslovakian ilmavoimat ampui sen alas sen lähestyessä sotilasaluetta, jossa varastoitiin ydinaseita. Tällöin koneen hajoamiskorkeus olisikin ollut 10 kilometrin sijaan vain 800 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jugoslovenski Aerotransportin lento 367 Wikimedia Commonsissa
Jokijärvi (Hämeenlinna)

| Jokijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°12′04″N, 24°23′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  oja Ilmoilanselkään 
Järvinumero:  35.771.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,3 m  
Rantaviiva:  5,123 km  
Pinta-ala:  69,781 ha  
Suurin syvyys:  1 m 
Saaria:  4 
 fiJokijärvi 
Jokijärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Hauhon Ilmoilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 70 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan neljä saarta, joista kolme on pieniä luotoja ja yksi 3–4 hehtaaria suuri metsäsaari. Sen rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja sen rannat ovat kosteikkoa. Järven lähiympäristössä on neljä maatilaa, neljä vakituista asuntoa ja neljä vapaa-ajan asuntoa, joista yksi sijaitsee suuressa saaressa. Rantaan asti tulee kaksi tietä kantatieltä 57.
Luontoarvoja

Jokijärvi on lähes kokonaan Natura 2000-ohjelman luonnonsuojelualuetta (FI0304001, 101 hehtaaria). Siihen kuuluu järven vesialue rannoilta alkaen, mutta järven suurin saari on rajattu alueen ulkopuolelle. Se on matala ja rehevä järvi, josta on avovettä noin puolet järven pinta-alasta. Järven vesikasvillisuus sisältää joitakin harvinaisuuksia kuten esimerkiksi litteävita, ristilimaska, kiehkuraärviä, sahalehti, kapeaosmankäämi, haarapalpakko, vankkasara ja varstasara. Se on lintujärvenä valtakunnallisesti arvokas kohde. Alueen linnuista 12 on lintudirektiivin liitteen I mukaisia lajeja. Järven pesimälajistoon kuuluu laulujoutsen, ruskosuohaukka, kaulushaikara, punasotka ja pikkulokki. Järveltä tavataan myös haarahaukka, harmaasorsa, suopöllö, luhtakana, liejukana ja kurki. Yölaulajia ovat ruokokerttunen ja rastaskerttunen. Se on tärkeä linnustolle muuttoaikaisena levähdyspaikkana ja sulkasadonaikana kerääntymispaikkana. Muuttoaikana voi nähdä esimerkiksi suokukko, punakuiri, suosirri, jänkäsirriäinen, jänkäkurppa ja mustaviklo. Lintuja voi tarkkaila järven itäpuolen kallioilta. Alueella voi metsästää ja kalastaa. Kalat lisääntyvät mielellään järvessä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy. Järveen on johdettu rantasoiden kuivatusojia. Siihen laskee kaakosta päin johto-oja, joka alkaa Työjärvestä. Työjärveen on johdettu Palssarin pelto-ojia. Järvestä laskee leveä 750 metriä pitkä joki Ilmoilanselkään. Joella on pudotusta 0,1 metriä.