stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antiokhos II Theos

Antiokhos II Theos (286 eaa.–246 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 261–246 eaa. Hän seurasi isäänsä Antiokhos I Soteria. Isältään hän peri myös sodan Egyptin kanssa Vähän-Aasian rannikoilla. Antiokhos yritti myös parantaa asemaansa Traakiassa. Hän sai jumalaa tarkoittavan lisänimensä sodan aikana tapettuaan tyranni Timarkhoksen.
Antiokhoksen sotiessa Egyptissä Parthian satraappi Andragoras julistautui itsenäiseksi Persiasta. Vuonna 255 eaa. myös Baktrian satraappi Diodotos I kapinoi. Vuoden 238 eaa. tienoilla Arsakes johti parthialaiset kapinaan Andragorasta vastaan, mikä johti Parthian valtakunnan syntyyn.
Näihin aikoihin Antiokhos oli tehnyt rauhan Egyptissä Ptolemaios II:n kanssa. Antiokhos vahvisti rauhan hylkäämällä aiemman vaimonsa Laodiken ja menemällä naimisiin Ptolemaioksen tyttären Bereniken kanssa. Vuonna 246 eaa. Antiokhos oli jättänyt Bereniken ja tämän lapsen Antiokiaan ja eli aiemman vaimonsa kanssa Vähässä-Aasiassa.
Laodike myrkytti Bereniken, tämän lapsen ja aikanaan Antiokhoksen. Tämän jälkeen hän julisti poikansa Seleukos II:n kuninkaaksi.
Käännös suomeksi
Antiokhos IV Epifanes

Antiokhos IV:n muotokuva. Altes Museumissa, Berliinissä.
Antiokhos IV Epifanes, alkuperäiseltä nimeltään Mithradates, oli Syyrian seleukidisukuinen hallitsija vuosina 175–164 eaa.
Rooman ja seleukidien välisen sodan loputtua 188 eaa. Antiokhos joutui Roomaan panttivangiksi. Hänet vapautettiin sen jälkeen kun hänen veljensä Seleukos IV nousi valtaistuimelle.
Antiokhos kaappasi vallan Seleukos IV:n kuoltua. Oikea kruununperijä, Seleukoksen poika Demetrios, oli tuohon aikaan roomalaisten panttivankina. Antiokhos julisti itsensä sijaishallitsijaksi Seleukoksen nuoremman pojan holhoojana ja murhautti tämän myöhemmin.
Kuudennen syyrialaissodan aikana Antiokhos valloitti Egyptin vuonna 170 eaa. Antiokhos julisti nuoren Ptolemaios VI:n Egyptin kuninkaaksi. Vuonna 168 eaa. Antiokhos joutui vetäytymään Egyptistä roomalaisten painostuksesta.
Vuonna 167 eaa. Antiokhoksen sotapäällikkö Eukratides yritti turhaan vallata takaisin Parthian ja Arian jotka parni-heimo oli aikaisemmin vallannut.
Hän aloitti myös juutalaisten vainon. Makkabealaisten johdolla juutalaiset nousivat kapinaan seleukidejä vastaan. Niin sanottu Makkabilaiskapinaa käytiin vuosina 166–165 eaa. Antiokhos valtasi Jerusalemin ja hävitti sen temppeliä, mutta hävisi sen jälkeen jatkuvasti taisteluja kapinallisille. Antiokhos kuoli valmistellessaan uutta Juudean sotaretkeä.
Vuonna 165 eaa. Antiokhos valtasi Armenian pääkaupungin Artaksiaan ja vuonna 164 eaa. hän jatkoi matkaansa Babylonaiaan ja Elamiin. Hän kuoli vuoden 164 eaa. lopulla sen jälkeen kun hän oli epäonnistunut valtaamaan Susan. Häntä seurasi hänen poikansa Antiokhos V joka kuitenkin oli liian nuori hallitsemaan, joten hallitsijaksi tuli Lysias.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Seleukos IV | Seleukidien kuningas   | Seuraaja: Antiokhos V |
Arkistotiedosto

Arkistotiedosto tarkoittaa tietotekniikassa yksittäistä tiedostoa, joka sisältää joukon muita tiedostoja ja/tai hakemistoja. Arkistotiedostot luodaan tyypillisesti siirtämään tietoa tietokoneverkon yli tai varmuuskopion tekemiseen. Tällöin riittää yhden tiedoston siirtäminen useiden sijaan. Arkistotiedosto voi käyttää tiedonpakkausta, jolloin sen koko on pienempi kuin siinä olevien tiedostojen summa. Arkistotiedostoja käytetään myös paketinhallintajärjestelmissä. Arkistotiedosto säilyttää tiedostojen hakemistorakenteen, sekä metatietoa kuten tiedostojen muutosajat ja käyttäjän nimen tai tunnuksen. Eräitä esimerkkejä arkistotiedostomuodoista ovat ARC, ARJ, LHA, RAR, TAR, ZIP ja ZOO. tar-tiedostojen tapauksessa pakkaus on tehtävä erillisellä ohjelmalla, joka on usein gzip tai bzip2.
Arkitieto

Arkitieto on epäjärjestelmällistä tietoa, joka perustuu ihmisen välittömiin havaintoihin ja kokemuksiin. Se eroaa teoreettisesta tiedosta, jota hankitaan tietoisella opiskelulla, analysoimalla ja yleistämällä.
Ards FC

Ards Football Club on jalkapalloseura Bangorin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Mestaruussarjassa. Ards FC on perustettu vuonna 1900. Ards on voittanut kertaalleen Pohjois-Irlannin mestaruuden. Tämä tapahtui vuonna 1958. Irlannin Cupin se on voittanut 1926–27, 1951–52, 1968–69 ja 1973–74.
Ardy Wiranata

| Mitalit> Maa:   Indonesia.Miesten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Indonesia.Miesten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Indonesia.Miesten sulkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Indonesia> Miesten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | Kaksinpeli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Jakarta 1989 | Kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 1991 | Kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Birmingham 1993 | Kaksinpeli |  |
Ardy Bernardus Wiranata (s. 10. helmikuuta 1970) on indonesialainen entinen sulkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Barcelonan olympialaisissa 1992 kaksinpelissä. Wiranata on menestynyt myös MM-kilpailuissa: hän voitti hopeaa vuoden 1989 kisojen kaksinpelistä ja sai pronssia kaksinpelistä vuosina 1991 ja 1993.
Anna Odell

| Anna Odell |
| --- | --- |
 Anna Odell vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1973 (ikä 51) Tukholma
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kuvataiteilija ja elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Anna Carolina Odell (s. 3. lokakuuta 1973 Tukholma) on ruotsalainen kuvataiteilija ja elokuvaohjaaja. Hänen elokuvansa Luokkajuhla (Återträff) valmistui vuonna 2013.
Odell opiskeli kuvataidetta ensiksi Gerlesborgsskolanissa. Vuonna 2006 hän pääsi Tukholman Konstfack-taidekouluun. Hän valmistui maisteriksi 2012 Kungliga Konsthögskolanista.
Kohu ja oikeudenkäynti vuonna 2009

Odell nousi julkisuuteen 2009, kun hän taideopiskelunsa lopputyönä teki lyhytfilmiä (Okänd, kvinna 2009-349701, suom. Tuntematon, nainen, 2009-349701), jossa hän itse näytteli mieleltään häiriintynyttä eräällä sillalla Tukholman alueella. Hänet vietiin St. Göranin psykiatriseen sairaalaan. Seuraavana päivänä Odell kertoi näytelleensä mielipuolisuuskohtauksen. Hän joutui asiasta oikeuteen ja sai sakon.
Luokkajuhla

Elokuva Luokkajuhla perustuu Odellin omiin kokemuksiin siitä, miltä tuntuu, kun joutuu koulukiusatuksi. Hänen mukaansa kiusatuksi voi joutua kuka tahansa. Odellin kohdalla kiusaaminen alkoi jo tarhassa ja jatkui läpi koulun. Hänen äitinsä yritti puuttua asiaan, mutta ilman tulosta. Kun Odell oli 15-vuotias, elämä tuntui hänestä pelkältä selviytymiseltä päivästä ja hetkestä toiseen.
Luokkajuhla palkittiin Ruotsissa kahdella Guldbagge-palkinnolla, parhaana elokuvana ja parhaasta käsikirjoituksesta vuonna 2014. Se palkittiin samana vuonna myös Dagens Nyheterin kulttuuripalkinnolla.
Aiheesta muualla

Palmén, Joanna: Provokaattori. Image.fi 6.11.2014.
Anna Gebert

Anna Gebert
Anna Gebert (s. 1979 Varsova, Puola) on puolalais-suomalainen viulisti, joka syksystä 2020 on viulunsoiton professori Zürichin Taidekorkeakoulussa ja syksystä 2021 myös kamarimusiikin professori Baselin musiikkiakatemiassa. Anna Gebert toimi vuosina 2011–2019 Trondheimin sinfoniaorkesterin ensimmäisenä konserttimestarina Norjassa. Vuosina 2012–2020 hän oli Trondheimin NTNU-yliopiston viulunsoiton lehtori.
Anna Gebert muutti Suomeen vuonna 1980 perheensä mukana. Hän opiskeli Igor Bezrodnyin johdolla Sibelius-Akatemiassa, Magdalena Rezlerin johdolla Freiburgissa ja Ana Chumachencon johdolla Münchenissä. Hän oli Fulbright-stipendiaattina Indianan yliopistossa Bloomingtonissa, jossa hänen opettajiaan olivat Miriam Fried ja Paul Biss. Hän opiskeli siellä myös barokkiviulun soittoa Stanley Ritchien johdolla.
Vuosina 1994–1997 Gebert soitti Gustav Mahler -nuoriso-orkesterissa ja Euroopan unionin nuoriso-orkesterissa. Vuosina 2005–2007 Anna Gebert oli päätoiminen sijainen Berliinin filharmonikoissa ja sen jälkeen apulaiskonserttimestarina Kölnin filharmonikoiden Gürzenich-orkesterissa 2007-2011. Gebert on soittanut äänenjohtajana ja vara-konserttimestarina myös Baijerin radion sinfoniaorkesterissa, Frankfurtin, Bonnin ja Bayerin oopperaorkestereissa, muissa saksalaisissa radio-orkestereissa sekä Lontoon sinfoniaorkesterissa. Vuosina 1997-2002 hän esiintyi säännöllisesti Mahler Chamber Orchestran riveissä. Hän on ollut vieraileva konserttimestari mm. Helsingin Filharmoniassa, Tukholman Filharmoniassa, Tukholman Oopperassa, Odensen Sinfoniaorkesterissa ja WDR Sinfoniaorkesterissa. Barokkiviulistina hän on Barokkanerne Oslo-yhtyeen jäsen.
Anna Gebertin äiti on espoolainen viulupedagogi Grazyna Zeranska-Gebert ja isoveli sellisti Alexander Gebert.
Aiheesta muualla

Gebertin blogi Amfion-sivustolla
Ardys

Ardys (myös Ardysus; m.kreik. Ἄρδυς) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Ardys I, Lyydian kuningas noin 790–754 eaa.
Ardys II, Lyydian kuningas noin 671/643–624 eaa.
Ardys (200-luku eaa.), kenraali Antiokhos Suuren armeijassa
Anthony ja Joe Russo

| Anthony ja Joe Russo |
| --- | --- |
 Joe (vas.) ja Anthony Russo San Diegon Comic-Conissa vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: Anthony Russo 3. helmikuuta 1970 (ikä 54)Joseph Russo 18. heinäkuuta 1971 (ikä 53) Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja, näyttelijä
Ohjaaja
Aktiivisena:  1994–
Tunnetuimmat ohjaukset:   Captain America: The Return of the First Avenger  Captain America: Civil War  Avengers: Infinity War  Avengers: Endgame  Avengers: Doomsday  Avengers: Secret Wars 
Anthony Russo (s. 3. helmikuuta 1970) ja Joseph "Joe" Russo (s. 18. heinäkuuta 1971), tunnetaan myös nimellä Russon veljekset, ovat yhdysvaltalaisia televisio- ja elokuvaohjaajia. Veljekset ohjaavat usein yhdessä ja toimivat toisinaan käsikirjoittajina, tuottajina ja näyttelijöinä. He ovat saaneet Emmy-palkinnon työstään televisiosarjassa Sukuvika.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Roolit | Elokuvat>  | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Pieces | näyttelijöitä (vain Joe) ohjaajia leikkaajia tuottajia käsikirjoittajia |  |  |
| 2002 | Welcome to Collinwood | ohjaajia käsikirjoittajia |  |  |
| 2006 | Sinä, minä ja Dupree | ohjaajia |  |  |
| 2007 | Crashing | tuottajia |  |  |
| 2014 | Captain America: The Return of the First Avenger | näyttelijöitä (vain Joe)  ohjaajia |  |  |
| 2014 | A Merry Friggin' Christmas | tuottajia |  |  |
| 2016 | Captain America: Civil War | ohjaajia |  |  |
| 2018 | Avengers: Infinity War | ohjaajia |  |  |
| 2019 | Avengers: Endgame | näyttelijöitä (vain Joe)  ohjaajia |  |  |
| 2021 | Cherry | ohjaajia tuottajia |  |  |
| 2026 | Avengers: Doomsday | ohjaajia tuottajia |  |  |
| 2027 | Avengers: Secret Wars | ohjaajia tuottajia |  |  |

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Jakso(t) | Televisiosarjat> Roolit | Televisiosarjat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Lucky | "Calling Dr. Con" | ohjaajia |  |
| 2003–05 | Sukuvika | Molemmat: "Pilot" vain Anthony: "Top Banana", "Key Decisions", "The Immaculate Election", "Spring Breakout" vain Joe: "Bringing Up Buster", "In God We Trust", "Pier Pressure", "Marta Complex", "Shock and Aww", "Missing Kitty", "Hand to God", "Motherboy XXX", "Meet the Veals" | ohjaajia |  |
| 2004 | LAX | "Pilot" | ohjaajia |  |
| 2004–05 | LAX | kaikki jaksot | vastaavia tuottajia |  |
| 2006–07 | Entäs Brian? | "Pilot" | ohjaajia |  |
| 2006–07 | Entäs Brian? | kaikki jaksot | vastaavia tuottajia |  |
| 2007–08 | Carpoolers | Molemmat: "Pilot" vain Anthony: "The Code", "The Recital" vain Joe: "Laird of the Rings", "What Would You Do?", "Down for the Count", "The Seminar", "A Divorce to Remember", "The Handsomest Man", "Lost in America" | ohjaajia |  |
| 2007–08 | Carpoolers | kaikki jaksot | vastaavia tuottajia |  |
| 2009– | Paluu pulpettiin | Molemmat: "Pilot" vain Anthony: 13 jaksoa  vain Joe: 19 jaksoa | ohjaajia |  |
| 2009– | Paluu pulpettiin | Kaudet 1-3, 5 | vastaavia tuottajia |  |
| 2010 | Running Wilde | "Pilot" | ohjaajia vastaavia tuottajia |  |
| 2010 | The Increasingly Poor Decisions of Todd Margaret | "In Which Claims are Made and a Journey Ensues" | ohjaajia |  |
| 2011–2012 | Happy Endings | Molemmat: "Pilot" vain Anthony: "Barefoot Pedaler", "Blax, Snake, Home", "Secrets and Limos"  vain Joe: "Bo Fight", "Yesandwitch", "The St. Valentine's Day Massacre" | ohjaajia |  |
| 2011–2012 | Happy Endings | Kaudet 1 & 2 | vastaavia tuottajia |  |
| 2011–2012 | Up All Night | vain Joe: "Cool Neighbors", "Working Late and Working It", "Day After Valentine's Day" | ohjaajia |  |
| 2012 | Animal Practice | Molemmat: "Pilot" vain Anthony: "Clean-Smelling Pirate" | ohjaajia |  |
| 2012 | Animal Practice | Kaikki jaksot | vastaavia tuottajia |  |
| 2015 | Agent Carter | vain Joe: "Bridge and Tunnel" | ohjaaja |  |
Aiheesta muualla

Anthony Russo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joe Russo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anadyr (joki)

| Anadyr |
| --- | --- |
 Anadyrin alajuoksua satelliittikuvassa
Alkulähde:  Anadyrvuoret
Laskupaikka:  Anadyrinlahti
Maat:   Venäjä
Pituus:  1 150 km
Anadyr (ven. Анадырь) on 1 150 kilometrin pituinen joki Koillis-Siperiassa Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Joki laskee Beringinmeren Anadyrinlahteen. Sen suulla on Anadyrin satamakaupunki. Kolme neljäsosaa vuodesta joki on jäässä, jolloin sitä voi käyttää tienä.
Amanda Kerfstedt

| Amanda Kerfstedt> Amanda Hallström |
| --- | --- |
 Amanda Kerfstedt
Henkilötiedot
Syntynyt: 1835
Kuollut: 1920 (84–85 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hilda Augusta Amanda Kerfstedt, o.s. Hallström, (1835–1920) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi kertomuksia ja novelleja, joissa kuvastuu uskonnollinen mieliala. Niistä esimerkkejä ovat Små och stora. Berättelser för barn (1882, suom.). Holger Vide (1893), Bland fält och ängar (1895; suom.), Bränningar (1899), Reflexer (1901) ja Susanne (1903).
Suomennetut teokset

Pienokaiset ja suuret: kertomuksia lapsille (Små och stora. Berättelser för barn, 1882), suom. Knut Emil Lindgren, Helsinki: Edlund 1891.
Ilolintunen ynnä muita kertomuksia lapsille, suom. Aino Krohn, Helsinki: K. E. Holm 1893. Fredrika Bremer-yhdistyksen palkitsemat
Niityillä ja vainioilla: lapsille ja nuorisolle (Bland fält och ängar, 1895), suom. V. Relander, Kuopio: Otava 1898.
Signild ja hänen ystävänsä, suom. Aino Jalava, Helsinki: G. W. Edlund 1901.
Kukkavihko: (tositapauksen mukaan.) ja Levitä auringonvaloa, Helsinki: Suomen lähetysseura 1915.
Abdullah, suom. Salme Setälä, Helsinki: Otava 1923. Sarja: Mailta ja meriltä. Uusi sarja, 1. (Yhteissidoksessa 1925)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amanda Kerfstedt Wikimedia Commonsissa
Amerikkalainen yö

| Amerikkalainen yö> La Nuit américaine |
| --- | --- |

Ohjaaja:  François Truffaut
Käsikirjoittaja:  François Truffaut, Jean-Louis Richard, Suzanne Schiffman
Tuottaja:  Marcel Berbert
Säveltäjä:  Georges Delerue
Kuvaaja:  Pierre-William Glenn
Leikkaaja:  Martine Barraqué
Pääosat:  Jacqueline Bisset, Jean-Pierre Léaud
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  1973
Kesto:  116
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amerikkalainen yö on François Truffaut'n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1973. Sen nimi viittaa elokuva-alan termiin, jossa yökohtauksia voidaan kuvata päivällä (engl. day-for-night shot). Elokuva kertoo elokuvantekijöiden maailmasta.
Elokuva sai Oscarin ja Baftan ja oli kahden Oscarin ehdokkaana. Sitä pidetään yhtenä Truffaut'n parhaista töistä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jacqueline Bisset  | … |  Julie Baker/Paméla   |
|  Valentina Cortese  | … |  Séverine   |
|  Alexandra Stewart  | … |  Stacey   |
|  Jean-Pierre Léaud  | … |  Alphonse   |
|  François Truffaut  | … |  Ferrand   |
Antoinette Uys

Antoinette Uys (s. 2. maaliskuuta 1976 Durban) on eteläafrikkalainen entinen sulkapalloilija.
Uys osallistui MM-kilpailuissa 2001 nelinpeliin, jossa hän pääsi toiselle kierrokselle Lina Fourien kanssa ja nelinpeliin, jossa Uys ja Chris Bednam hävisivät jo ensimmäisen ottelunsa. Uys voitti vuonna Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002 kultaa sekanelinpelissä Bednamin kanssa ja pari pelasi yhdessä myös Ateenan olympialaisissa 2004, joissa he putosivat ensimmäisellä kierroksella.
Akvitanian herttuakunta

| Akvitanian herttuakunta Ducat d’Aquitània (oksitaaniksi) Duché d’Aquitaine (ranskaksi)> 602–1453 |
| --- | --- |
   Vuoden 1154 Ranskan kartassa Akvitanian herttuakunta maan eteläosassa punaisella. 
Pääkaupunki:  Poitiers (927–1216)
Muita kaupunkeja:  Toulouse, Bordeaux
Kielet:  latina, oksitaani
Akvitanian herttuakunta (oksitaaniksi Ducat d’Aquitània, ransk. Duché d’Aquitaine) oli keskiaikainen läänitysalue ja herttuakunta Akvitaniassa nykyisen Etelä-Ranskan alueella.
Tausta

Keisarillisen Rooman aikana alueen nimi oli Gallia Aquitania. Sen asukkaita pidettiin kirjailija Strabonin kuvauksen mukaan vauraina. Roomalaisaika päättyi visigoottien kansainvaellukseen 400-luvun alussa. Akvitania kuului 500-luvun alkuun saakka Visigoottien valtakuntaan.
Herttuakunnan aika

Visigoottien aika päättyi, kun merovingit kukistivat heidät keväällä 507 Vouillén taistelussa. Alueelle muodostui vuonna 602 Akvitanian herttuakunta ja sen lounaispuolelle Vasconian ruhtinaskunta. Ne olivat kuitenkin riippuvaisia Frankkien valtakunnan keskushallinnosta, joten ne olivat sen puoli-itsenäisiä vasallivaltioita.
Akvitanian herttuakunnan katsotaan saavuttaneen täyden itsenäisyyden 600-luvun lopussa. Vuonna 732 käytiin Poitiers’n taistelu muslimien saraseeniarmeijan ja Kaarle Martelin frankki-burgundiarmeijan välillä myöhemmässä Akvitanian pääkaupungissa. Vakiintuneen historiakäsityksen mukaan saraseenien kärsimä tappio vaikutti ratkaisevasti muslimien vetäytymiseen takaisin Espanjaan.
Frankkien valtakunnasta kehittyi 800-luvulla Karolingien keisarikunta. Se jakautui vuoden 843 Verdunin sopimuksella kolmeen osaan. Etelä-Ranskan alue kuului Länsi-Frankiaan, josta seuraavalla vuosisadalla muodostui Ranskan kuningaskunta. Akvitania vahvistui, kun se valloitti Vasconian herttuakunnan vuonna 1063 La Castellen taistelussa. Uudella vuosituhannella pitkäaikaiset Englannin ja Ranskan kuningaskuntien vihollisuudet johtivat siihen, että Akvitanian herttuakunta joutui alistumaan Englannin alaisuuteen vuonna 1153.
Vuonna 1337 Ranskan kuningas Filip VI aloitti sodan, jolla pyrittiin ratkaisemaan riita Englannin kruunusta. Siitä muodostui satavuotinen sota, joka oli erilaisten vihollisuuksien sarja. Sodan aikana Akvitanian hallinta oli vuoroin kummallakin osapuolella, vuodesta 1154 Englannilla, jota edusti Plantagenet-suku. Ranskan 1400-luvun puolivälissä saavuttama voitto merkitsi myös Akvitanian itsenäisyyden loppua, sillä se liitettiin keskushallinnon alaisuuteen vuonna 1472, kun viimeinen herttua kuoli.
Merkittäviä herttuoita ja herttuattaria

Ranulf I Akvitanialainen 860–866
Vilhelm VIII Akvitanialainen 1058–1086
Vilhelm IX Akvitanialainen 1071–1127
Vilhelm X Akvitanialainen 1126–1137
Eleonoora Akvitanialainen noin 1122–1204 (avioitui kuningas Ludvig VII:n kanssa)
Henrik IV Akvitanialainen 1422–1453
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akvitanian herttuakunta Wikimedia Commonsissa
Antonio Esfandiari

| Antonio Esfandiari |
| --- | --- |
 Antonio Esfandiari WPT-turnauksessa vuonna 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1978 (ikä 45)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  2
WSOP-rahasijat:  20 
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  25,5 miljoonaa
Päivitetty:  18. elokuuta 2013
Antonio "The Magician" Esfandiari (alun perin Amir Esfandiari, s. 8. marraskuuta 1978 Teheran Iran) on iranilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Esfandiari muutti 9-vuotiaana perheineen Kalifornian San Joséhen. Kiusaamisen takia hän vaihtoi nimensä Anthonyksi. Yhdeksäntoista vuoden ikäisenä Esfandiari vaihtoi etunimensä takaisin Antonioksi ja alkoi esiintyä ammattitaikurina. Samoihin aikoihin hän alkoi pelata Texas hold 'em -pokeria.
Esfandiarin ensimmäinen suurmenestys oli marraskuussa 2002 World Poker Tourin 3rd Annual 49'er Gold Rush Bonanza -turnauksessa saavutettu kolmostila. Seuraavana keväänä hän oli viides WSOP:n 2 000 dollarin No Limit Hold'em -turnauksessa. Helmikuussa 2004 Esfandiari ansaitsi lähes 1,4 miljoonaa dollaria voittamalla WPT:n L.A. Poker Classicin Commerce Casinolla Los Angelesissa. Saman vuoden toukokuussa hän voitti toistaiseksi ainoan WSOP-rannekkeensa 2 000 dollarin sisäänoston Pot Limit Hold'em -turnauksessa. Marraskuussa 2006 Esfandiari tuli toiseksi Poker Superstars -kutsuturnauksen finaalissa Todd Brunsonin jälkeen. Vuoden 2012 heinäkuussa Esfandiari voitti The Big One for ONE DROP turnauksen. Turnauksen sisäänosto oli 1 000 000 dollaria, ja voitollaan Esfandiari lunasti 18 346 673 dollaria. Tällä tuloksella Esfandiari nousi WSOP All Time Money -listan kärkeen.
Esfandiari on ollut pelaamassa television pokeriohjelmissa High Stakes Poker ja Poker After Dark.
Elokuussa 2013 Esfandiarin turnausansiot ylittivät 25,5 miljoonaa dollaria, mikä teki hänestä tuolloin kaikkien aikojen parhaiten ansainneen pokeriturnauspelaajan.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Antonio Esfandiarin blogi Coinflip.comissa
Antonio Esfandiari The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Antonio Di Pietro

Antonio Di Pietro
Antonio Di Pietro (s. 2. lokakuuta 1950) on italialainen poliitikko ja korruptiotuomari. Hän toiminut myös Euroopan parlamentin jäsenenä, Italian senaattorina sekä ministerinä. Kansanedustaja Antonio Di Pietro johtaa pientä Italia dei Valori –puoluetta.
Di Pietro oli paljastamassa Italian poliitikkojen lahjusskandaaleja 1990-luvun alussa. Satoja huippupoliitikkoja epäiltiin lahjonnasta ja mafiakytkennöistä. Milanon tangentopoli-oikeudenkäyntien aikaan Di Pietro jahtasi Silvio Berlusconin kummisetää sosialisti Bettino Craxia.
Di Pietro valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 1999 eurovaaleissa. Hän istui Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vuoteen 2006 saakka.
Antonio Di Pietro julkaisi sivun mainoksen G8-kokouksen aikaan IHT-lehdessä vuonna 2009. Ilmoituksen mukaan Italian demokratia on vaarassa ja uhkaa luisua kohti diktatuuria. Di Pietron mukaan vaaraksi demokratialle on pääministeri Silvio Berlusconi ja Berlusconin ajama presidentin syytesuoja. Arvostelijoiden mukaan laki syytesuojasta asettaa ihmiset eriarvoiseen asemaan lain edessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonio Di Pietro Wikimedia Commonsissa
Antonio Di Pietro Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.