stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arabialainen kirjaimisto

| Arabialainen kirjaimisto käytössä maailmassa |
| --- | --- | --- |
Arabic alphabet world distribution
Maat, joissa arabialainen kirjaimisto:
|  |  →  | on ainoa virallinen kirjaimisto |
|  |  →  | on virallinen muiden kirjaimistojen rinnalla |
|  |  →  | on virallinen kirjaimisto kansallisella tasolla alueellisesti |
Arabialainen kirjaimisto on kirjaimisto, jota käytetään muun muuassa arabian ja persian kirjoittamiseen. Kirjoitussuunta on oikealta vasemmalle, ylhäältä alas. Kirjaimistossa ei ole erikseen isoja ja pieniä kirjaimia. Kirjoitus muistuttaa kaunokirjoitusta siten, että kirjaimet kirjoitetaan yhteen toisiinsa ja niiden muoto vaihtelee kirjaimen sijaintipaikan sanassa mukaan. Tämä antaa myös mahdollisuuden kalligrafisiin erikoisuuksiin.
Myös kašmiria (devanagarin rinnalla), kurdia (latinalaisten aakkosten rinnalla), pandžabia (gurmukhin ohella), paštoa, ja urdua kirjoitetaan arabialaisin kirjaimin.
Ennen lokakuun vallankumousta monia Keski-Aasian kieliä (azeri, uzbekki, kirgiisi, tadžikki, kazakki, turkmeeni) kirjoitettiin myös arabialaisilla kirjaimilla, joista 1920-luvulla siirryttiin latinalaisiin kirjaimiin, 1940-luvulla kyrillisiin kirjaimiin ja osassa näistä edelleen 1990-luvulla taas latinalaisiin aakkosiin.
Turkissa siirryttiin arabialaisesta kirjaimistosta latinalaiseen kirjaimistoon Mustafa Kemal Atatürkin aloittaman laajan uudistusohjelman yhteydessä.
Tataarit (myös Suomessa) kirjoittivat arabialaisilla kirjaimilla ennen siirtymistä latinalaisiin.
Historiallinen tausta

Arabialainen kirjaimisto voidaan jäljittää aramean nabatealaisen murteen kirjoittamiseen käytettyyn nabatealaiseen aakkostoon, joka puolestaan periytyi foinikialaisesta kirjaimistosta. Koraanin kirjoittamista edeltäneeltä ajalta arabialaisesta kirjoituksesta on säilynyt vain muutamia hajaesimerkkejä.
Arabian kielessä

Arabian kielen kirjoittamiseen käytetään 28 kirjainta. Muiden kielien, kuten persian ja urdun kirjoittamisessa käytetään lisäkirjaimia. Arabian kielessä kirjoitukseen ei yleensä merkitä lainkaan lyhyitä vokaaleja tai kaksoiskonsonantteja, eikä monissa tietokoneohjelmissa ja matkapuhelimissa ole edes mahdollisuutta käyttää vokalisointia. Merkittävin poikkeus on Koraani, jossa vokaalimerkintöjä on käytettävä. Pitkillä vokaaleilla (/a:/, /u:/ ja /i:/) on omat kirjaimensa.
Kirjainten ns. abjadī-järjestys on:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| أ | ب | ج | د | ه | و | ز | ح | ط | ي | ك | ل | م | ن | س | ع | ف | ص | ق | ر | ش | ت | ث | خ | ذ | ض | ظ | غ |
| ʼ | b | ǧ | d | h | w | z | ḥ | ṭ | y | k | l | m | n | s | ʻ | f | ṣ | q | r | š | t | ṯ | ḫ | ḏ | ḍ | ẓ | ġ |
Muistisääntö:
ʼabǧad hawwaz ḥuṭṭī kalaman saʻfaṣ qarašat ṯaḫaḏ ḍaẓaġ.
tai
ʼabuǧadin hawazin ḥuṭiya kalman saʻfaṣ qurišat ṯaḫuḏ ḍaẓuġ
Kalligrafia

Arabialaista kalligrafiaa eli kaunokirjoitustaidetta käytetään paljon islamilaisessa arkkitehtuurissa, koristelussa, kolikoissa ja Koraanissa. Kalligrafia on noussut arvostettuun asemaansa islamilaisessa maailmassa koska ihmisten piirtäminen on nähty epäjumalien palvontana. Yleisimpiä kaunokirjoitustyylejä ovat pyöreälinjainen naskh ja korkeaviivainen thuluth.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Transliteration of Arabic (englanniksi) (PDF)
Thuluth-kirjoitusta samarkandilaisen mausoleumin seinässä
Filosofinen teologia

Filosofinen teologia voi tarkoittaa:
metafysiikan osaa Aristoteleesta alkavassa perinteisessä jaottelussa, jossa erotetaan yleisen metafysiikan lisäksi erityinen metafysiikka, johon kuuluvat oppi kaikkeudesta eli kosmologia, oppi sielusta eli psykologia ja filosofinen jumaluusoppi eli teologia
teologiaa, jossa sovelletaan filosofista erittelyä teologisin tavoittein.
Fiina

| Fiina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  29. heinäkuuta
Muunnelmia:  Fiinu, Iina 
Vastineita eri kielissä:  Fina, Fine, Finette 
Nimen alkuperä:  -fiina-loppuiset nimet, esim. Adolfiina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fiina on suomalainen naisen etunimi. Se on syntynyt lyhentymällä useista -fiina-loppuisista nimistä, muun muassa Adolfiinasta, Serafiinasta ja Josefiinasta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 250 Fiina-nimistä naista. Eniten Fiinoja on syntynyt 2010-luvulla.
Nimipäivät

Fiinalla on nimipäivä ortodoksisessa kalenterissa 29. heinäkuuta. Lisäksi Fiina-nimi esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisessa koirien nimipäiväkalenterissa; siinä nimipäivä on 19. maaliskuuta.
Tunnettuja Fiinoja

Adolfina ”Fiina” Pietikäinen (1870−1956), ammattiyhdistysvaikuttaja ja kansanedustaja
Filobiblon

| Filobiblon> Philobiblon.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Richard de Bury
Suomennos
Suomentaja:  Kaisa Luntinen
Kustantaja:  Artemisia Edizioni
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  84
ISBN:  951-97294-3-7

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Filobiblon (kreik. Philobiblon) on Durhamin piispan Richard de Buryn (1287–1345) latinankielinen teos kirjojen rakastamisesta.
Aiheesta muualla

Matti Lundberg: Kirjojen autuus ja huuma. Kiiltomato.net 7.3.2005.
Anto Leikola: Verraton kirjatoukka keskiajalta (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 3/2006. (PDF)
Fiia

| Fiia, Fia |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Fiija, Viia, Viija 
Vastineita eri kielissä:  Fia, Fie 
Nimen alkuperä:  lyhentymiä eri nimistä; esim. Adolfiina, Sofia
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fiia on Suomessa käytetty naisen etunimi. Sen rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Fia.
Fiia ja Fia ovat lyhentymiä useista fia-, fiia-, fina- ja fiina-loppuisista nimistä. Ne voivat pohjautua esimerkiksi Adolfiinaan, Serafiinaan tai Sofiaan.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 650 Fiia-nimistä ja noin 270–280 Fia-nimistä naista. Eniten Fiioja ja Fioja on syntynyt 2010-luvulla.
Nimipäivä

Fiia- ja Fia-nimet eivät esiinny virallisessa almanakassa, mutta Fiia-nimi on päässyt mukaan Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemiin koirien, kissojen ja hevosten nimipäiväluetteloihin. Niissä Fiian nimipäivä on 15. toukokuuta.
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Fiia ja Fia (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Filosofia: Johdatus peruskysymyksiin

| Filosofia: Johdatus peruskysymyksiin  |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pentti Määttänen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  1995
ISBN:  951-662-708-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Filosofia: Johdatus peruskysymyksiin on Pentti Määttäsen kirja vuodelta 1995. Sen on julkaissut Gaudeamus.
Aiheesta muualla

Jarkko S. Tuusvuori: Johdatusta filosofiaan (Arkistoitu – Internet Archive). Niin & näin 4/1998.
Fiale-maalari

| Fiale-maalari |
| --- | --- |
 Näyttelijä Euaion esittää Perseusta. Yksityiskohta Fiale-maalarin valkopohjatekniikalla maalaamasta kalykskrateerista, n. 440–430 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 400-luku eaa.
Kuollut: 400-luku eaa.?
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 450–425 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka, valkopohjakeramiikka
Fiale-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista puna- ja valkopohjakeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 450–425 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen maalaamaansa fialeen, joka on nykyisin Bostonissa.
Fiale-maalari oli Akhilleus-maalarin oppilas. He työskentelivät yhdessä samassa työpajassa, jossa toimi myös monia muita. Fiale-maalarin nimiin on laitettu noin 200 eri vaasia. Hän maalasi erityisesti nolalaisia amforoita ja lekyyttejä. Kuva-aiheissa esiintyy sekä mytologiaa että arkielämää.
Teoksia

Hermes Psykhopompos. Yksityiskohta lekyytistä, n. 450 eaa.
Nolalainen amfora, n. 440 eaa.
Nolalainen amfora, n. 440 eaa.
Lekyytti, n. 440 eaa.
Hydria-kalpis, n. 430 eaa.
Kirjallisuutta

Matheson, Susan B.: Review: The Phiale Painter by John H. Oakley. American Journal of Archaeology, Oct., 1991, 95. vsk, nro 4, s. 748–750.  Artikkelin verkkoversio.
Oakley, John Howard: The Phiale Painter.  (Forschungen zur antiken Keramik 2, ISSN 0933-1816)  P. von Zabern, 1990.  ISBN 3805310889
Aragorn

Aragorn piirrettynä.
Aragorn on yksi päähenkilöistä J. R. R. Tolkienin fantasiaromaanissa Taru sormusten herrasta.
Elämäkerta > Menneisyys

Aragorn syntyi 1. maaliskuuta 2931 Kolmatta Aikaa. Hänen vanhempansa olivat dúnedainin päällikkö Arathorn II ja Gilraen. Hänet nimettiin esi-isänsä Aragorn I:n mukaan, joka oli dúnedainin viides johtaja. Hänen koko nimensä oli Aragorn II Arathornin poika. Aragorn oli Isildurin 39. perillinen ja täten Gondorin valtaistuimen perillinen. Hän oli númenorilaista sukua suoraan alenevassa polvessa ja siksi hyvin pitkäikäinen.
Aragorn kohtasi Rivendellissä haltianeidon, jonka kauneus mykisti Aragornin. Aluksi hän luuli naista itse haltianeito Lúthieniksi, joka oli ollut kaikista elävistä olennoista kaunein ja luopunut kuolemattomuudestaan rakkaudesta kuolevaiseen ihmismieheen Bereniin. Neito oli Elrondin tytär Arwen, joka oli palannut isoäitinsä Galadrielin luota Lothlórienista. Elrond ei kuitenkaan hyväksynyt Aragornin ja Arwenin rakkaussuhdetta.
Aragorn lähti Rivendellistä ja vaelsi ympäri Keski-Maata. 2956 hän tapasi velho Gandalf Harmaan ja he ystävystyivät. Aragorn palveli Rohanin kuningasta Thengeliä ja Gondorin käskynhaltijaa Ecthelion II:ta salanimellä Thorongil, "Tähden kotka". Ecthelionin palveluksessa hän hyökkäsi Umbariin ja tuhosi Merirosvojen laivaston. Hän surmasi Merirosvojen päällikön ja palasi Gondorin sotilaiden kanssa Pelargiriin. Hän ei kuitenkaan halunnut Gondorin pääkaupunkiin Minas Tirithiin, vaan lähetti Ecthelionille jäähyväiskirjeen ja katosi. Gondorin ihmiset pitivät tätä suurena harmina ja murehtivat suuresti "Thorongilin" katoamista.
2980 Aragorn ja Arwen kihlasivat toisensa Cerin Amrothin kukkulalla Lothlórienissa. Elrond kuitenkin sanoi, että Aragorn saisi mennä Arwenin kanssa naimisiin vasta sitten, kun hänestä olisi tullut Gondorin ja Arnorin kuningas.
Elokuvatulkinnat

Ralph Bakshin vuoden 1978 Taru sormusten herrasta -animaatiossa Aragornin ääninäyttelijänä toimi John Hurt. Elokuvasta on jätetty pois Aragornin rakastettu Arwen, joka esitellään kirjassa ensimmäisen kerran Rivendellissä. Jules Bassin ja Arthur Rankinin tekemässä The Return of the King-animaatioelokuvassa vuodelta 1980 Aragornin ääninäyttelijänä oli Theodore Bikel.
Suomalaisessa Hobitit-televisiosarjassa (1993) häntä esitti Kari Väänänen.
Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa Aragornia näytteli tanskalais-yhdysvaltalainen Viggo Mortensen. Alun perin rooliin valittiin Stuart Townsend, mutta näyttelijä vaihdettiin kuvausten jo alettua hänen ja ohjaajan välillä ilmenneiden taiteellisten erimielisyyksien vuoksi. Mortensen kutsuttiin paikalle hyvin lyhyellä varoitusajalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aragorn Wikimedia Commonsissa
Aragoniitti

| Aragoniitti |
| --- | --- |
 Aragoniittikiteitä (Castile-La Mancha, Espanja)
Luokka:  karbonaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  CaCO3
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  värittömästä valkoiseen tai kellertävä
Asu:  kiteet prismaattisia, pitkänomaisia, usein säteittäisissä ryhmissä; korallimaisen muodon nimenä myös flos-ferri; pylväsmäinen, stalaktiittinen tai karsta
Kidejärjestelmä:  ortorombinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  3,5–4
Ominaispaino:  2,95
Optiset ominaisuudet
Viiru:  valkoinen
Läpinäkyvyys:  läpinäkyvästä läpikuultavaan
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Aragoniitti Commonsissa 
Aragoniitti on ortorombista kalsiumkarbonaattia (CaCO3), jota esiintyy luonnossa mineraalina kuumien lähteiden läheisyydessä sekä kalkkikiviluolissa. Se on pysymätöntä ja muuttuu hitaasti kalsiitiksi eli kalkkisälväksi. Helmet sekä kalkkikuoristen vesieläinten ja fossiilien kuoret ovat aragoniittia.
Aragoniitti on nimetty löytöpaikkansa, Espanjan Molina de Aragónin (25 km Aragonian ulkopuolella) mukaan.
Aragoniitilla ja kalsiitilla on samanlainen kemiallinen koostumus, mutta niiden rakenne ja kidemuoto poikkeavat toisistaan. Aragoniitti on fluoresoiva, ja sen etsinnässä käytetään ultraviolettivaloa. Aragoniitin kiilto erottaa sen kalkista.
Käyttö

Aragoniittia käytetään myös öljyvärimaalauksessa vaalentamassa muita väriaineita ja antamassa niille kiiltoa. Valkoisena väriaineena aragoniittia ei voi käyttää. Roomalaisessa maalaustaiteessa kalkkia (sekä aragoniittia että dolomiittikalkkia) käytettiin yleisesti muun muassa taustamaalauksessa sekä muihin väriaineisiin sekoitettuna. Jan van Eyck käytti aragoniittia voimistamaan matarapunaisen värin hehkua.
Merkittävimmät esiintymisalueet

Bahama
Espanja
Kypros
Marokko
Kuvia

Aragoniittikiteitä (näytteen koko 4,5x3,9x2,9 cm. Löytöpaikka Black Mountain, Nevada, USA).
Aragoniittikiderypäs Marokosta
Elektronimikroskooppikuva aragoniittikerroksista atlantinsinisimpukan kuoressa
Vaaleanpunaisia aragoniittikiteitä
Aragonitiitin värimuutos UV-valossa
Aiheesta muualla

Mindat: Aragonite (englanniksi)
Webmineral: Aragonite Mineral Data (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Aragonite (pdf) (englanniksi)
Finglish

Finglish (englannin kielen sanoista Finnish, 'suomen kieli' ja English, 'englannin kieli') on suomen kielen ja englannin kielen sekamuoto.
Englanninkieliset ilmaisut alkoivat yleistyä suomalaisten puheessa 1960-luvulta alkaen, kun englanninkielisiä elokuvia ja televisiosarjoja alettiin esittää Suomen televisiossa. Sen jälkeen etenkin nuorten puheessa, internetissä ja työelämässä englannin vaikutus kieleen on edelleen jatkanut kasvuaan.
Useimmat englantilaisperäiset sanat lausutaan finglishissä englannin kielen ääntämistavan mukaisesti. Jotkin sanat, kuten stage, voidaan ääntää suomalaisittain.
Amerikansuomalaisten ensimmäisen sukupolven puhumaa finglishiä kutsutaan amerikansuomeksi eli fingliskaksi.
Film d’Arte Italiana

Film d’Arte Italianan elokuvat kuten Kuningas Lear olivat usein käsin väritettyjä.
Film d’Arte Italiana oli 1900-luvun alussa toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö.
Ranskalaiset Pathé Frères ja Le Film d’Art perustivat yhtiön teatterimies Adolfo Re Riccardin aloitteesta vuonna 1909. Sen tarkoituksena oli tuottaa kaunokirjallisiin teoksiin perustuvia korkeatasoisia taide-elokuvia, joissa esiintyisivät Italian parhaat näyttelijät. Suunnitelmaan kuului myös runsas ulkokuvien ja alkuperäisten tapahtumapaikkojen käyttäminen. Film d’Arte Italiana tuotti Ugo Falenan johdolla lyhyitä Shakespeare-näytelmiä ja muita klassikkosovituksia. Vuonna 1912 se keskittyi nykyaikaan sijoittuviin melodraamoihin.
Vuonna 1917 Film d’Arte Italianasta tuli Gioacchino Mecherin Tiber Filmin tytäryhtiö ja vuonna 1919 se liitettiin Unione Cinematografica Italianaan.
Elokuvia

Kuningas Lear, 1910
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Film d’Arte Italiana (englanniksi)
Michal Kováč

| Michal Kováč |
| --- | --- |

Slovakian 1. presidentti
 2. maaliskuuta 1993 – 2. maaliskuuta 1998  
Pääministeri:  Vladimír Mečiar Jozef Moravčík Vladimír Mečiar
Seuraaja:  Rudolf Schuster
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1930 Ľubiša, Tšekkoslovakia
Kuollut: 5. lokakuuta 2016 (86 vuotta) Bratislava, Slovakia
Puoliso:  Emília Kováčová
Tiedot
Puolue:  KSČ (1948–1970) VPN (1990–1991) HZDS (1991–1993)
Michal Kováč (5. elokuuta 1930 Ľubiša, Tšekkoslovakia – 5. lokakuuta 2016 Bratislava, Slovakia) oli itsenäisen Slovakian ensimmäinen presidentti 1993–1998. Kaudellaan hän oli autoritäärisen pääministeri Vladimír Mečiarin näkyvin vastustaja.
Elämä

Kováč syntyi Ľubišan kunnassa nykyisessä Itä-Slovakiassa vuonna 1930. Nuoruudessaan hän kuului valtaapitäneeseen kommunistiseen puolueeseen, mutta hänet erotettiin Prahan kevään jälkeisissä puhdistuksissa vuonna 1968. Tämän jälkeen hän toimi pankkialalla aina samettivallankumoukseen saakka.
Kommunistivallan kaatumisen jälkeen Kováč valittiin Slovakian tasavallan kansalliskokouksen jäseneksi, ja myöhemmin sen puheenjohtajaksi. Vuosina 1989–1991 hän toimi Slovakian valtiovarainministerinä.
Kováč valittiin itsenäistyneen Slovakian ensimmäiseksi presidentiksi parlamentin äänestyksessä maaliskuussa 1993. Vielä tähän aikaan hän oli pääministeri Vladimír Mečiarin kanssa hyvissä väleissä. Kaksikko riitautui kuitenkin jo noin vuoden kuluttua, kun Kováč ei suostunut nimittämään Mečiarin läheistä liittolaista Ivan Lexaa yksityistämisestä vastanneeksi ministeriksi. Tämän jälkeen Kováč oli pääministerin näkyvin, ja paikoin ainut merkittävä vastustaja.
Mečiarin ja Kováčin valtataistelu saavutti lakipisteensä kun presidentin poika kaapattiin Itävaltaan elokuussa 1995. Lexaa ja tämän tuolloin johtamaa Slovakian tiedustelupalvelua on syytetty kaappauksesta useita kertoja, mutta Mečiarin myöntämän armahduksen takia lopullinen tuomio on yhä antamatta. Mečiarin hallitus pyrki poistamaan Kováčin presidentin paikalta ennenaikaisesti aina hänen kautensa loppuun saakka vuonna 1998. Kováčin kauden viimeisinä kuukausina pääministerin HZDS-puolue jopa pystytti presidentinlinnan vastapäisen talon katolle kellon, joka laski päiviä tämän kauden loppuun.
Kováč kuoli vuonna 2016 sairastettuaan pitkään parkinsonin tautia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michal Kováč Wikimedia Commonsissa
Kováč Slovakian presidentinkanslian verkkosivuilla (slovakiksi)
Slovakian presidentit
Jozef Tiso (1939–1945)
Vladimír Mečiar (vt.) | Michal Kováč  (1993–1998) | Vladimír Mečiar/Ivan Gašparovič (vt) | Mikuláš Dzurinda/Jozef Migaš (vt.) | Rudolf Schuster (1999–2004) | Ivan Gašparovič (2004–2014) | Andrej Kiska (2014–2019) | Zuzana Čaputová (2019–2024) | Peter Pellegrini (2024–)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Muut:  IdRef
Fever of Love

| ”Fever of Love” Sweet |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Off the Record
 B-puoli: ”A Distinct Lack of Ancient”
 Julkaistu: helmikuu 1977
 Tekijä(t): Connolly/Priest/Scott/Tucker
 Tuottaja(t): Sweet
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 03.59
 Levy-yhtiö:  RCA Records    Capitol Records
Sweetin muut singlet
| ”Lost Angels” 1976 | ”Fever of Love” 1977 | ”Stairway to the Stars” 1977 |
”Fever of Love” on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single vuodelta 1977. Se sisältyy myös samanvuotiselle Off the Record -albumille. Singlen B-puolella oli instrumentaali ”A Distinct Lack of Ancient”.
”Fever of Lovea” on kuvattu tarttuvan melodian omaavaksi pop-vivahteiseksi kappaleeksi. Se on merkitty yhtyeen yhdessä tekemäksi.
Julkaisu ja vastaanotto

RCA Records julkaisi ”Fever of Loven” Euroopassa maaliskuussa 1977 B-puolenaan jazzahtava instrumentaali ”A Distinct Lack of Ancient”. Kahden edellissinglen vastaisesti sen julkaisi Capitol Recordsin myös Yhdysvalloissa B-puolenaan ”Heartbreak Today”, joka oli peräisin vuoden 1974 Sweet Fanny Adams -albumilta. Sama yhtiö julkaisi sen myös Japanissa, missä B-puolena oli edellissinglen A-puoli ”Lost Angels”. Brasiliassa puolestaan B-puolena toimi Sweet Fanny Adamsin kappale ”Into the Night”.
Britanniassa ”Fever of Love” oli Sweetin toinen peräkkäinen single, joka ei saavuttanut listasijoitusta. Myöskään Yhdysvalloissa se ei noussut listalle. Sen sijaan Manner-Euroopassa kappale saavutti muutamassa maassa menestystä, ja nousi muun muassa Ruotsissa sijalle 7.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 7. | 5 | 11.3.1977 |  |
|  Länsi-Saksa | 9. |  |  |  |
|  Etelä-Afrikka | 10. | 7 |  |  |
|  Itävalta | 12. | 8 | 15.4.1977 |  |
|  Belgia | 30. |  |  |  |
Kappaleet singlellä

A-puoli
Fever of Love – 3.59 (säv. Brian Connolly/Steve Priest/Andy Scott/Mick Tucker)
B-puoli
A Distinct Lack of Ancient – 4.09 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Heartbreak Today (Yhdysvallat)
Lost Angels (Japani)
Into the Night (Brasilia)
Aiheesta muualla

Promovideo yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla
Filippiinientiainen

| Filippiinientiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tiaiset Paridae
Suku::  Keltavatsatiaiset Pardaliparus
Laji::  elegans
Kaksiosainen nimi
 Pardaliparus elegans  (Lesson, 1831) 
Synonyymit
 Parus elegans  Periparus elegans 

Alalajit
 P. e. albescens  P. e. bongaoensis  P. e. edithae  P. e. elegans  P. e. gilliardi  P. e. mindanensis  P. e. montigenus  P. e. suluensis  P. e. visayanus 
Katso myös
   Filippiinientiainen Wikispeciesissä   Filippiinientiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiinientiainen (Pardaliparus elegans)  on tiaisiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Filippiinientiainen voi kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Filippiinientiaiskoiras on päästään musta lukuun ottamatta keltaista silmäkulmajuovaa ja täplää niskassa. Selkä ja siivet ovat mustat ja siivissä on valkoisten pilkkujen muodostama juova. Yläperä on väriltään vihertävä. Linnun kurkku ja rinta ovat mustat ja vatsa on keltainen. Naarasfilippiinientiainen muistuttaa kuvioinniltaan koirasta, mutta on väriltään vaaleampi ja ruskehtavampi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Filippiinientiainen elää Filippiineillä.  Lajin elinympäristöä ovat tiheät ainavihannat metsät, havumetsät ja metsien reunamaat ja sitä tavataan niin alangoilla kuin vuoristossakin. Se liikku useimmiten muutaman yksilön ryhminä ja muodostaa sekaparvia muiden lintujen kanssa. Filippiinientiaisen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet ja siemenet. Lintu pesii onttoon puuhun.
Fimreiten taistelu

Fimreiten taistelu oli Sognevuonossa lähellä Fimreiten kylää Norjassa käyty meritaistelu, joka ratkaisi Norjan kuninkuuden. Sverre Sigurdinpoika tavoitteli Maunu Erlinginpojan kruunua taistelussa, joka käytiin 15. kesäkuuta 1184.
Färsaarilta saapunut Sverre väitti olevansa 1136–1155 Norjaa hallinneen Sigurd II Munnin poika. Sverre ryhtyi tavoittelemaan kruunua birkebeinien kapinaliikkeen avustamana. Sota kesti noin 10 vuotta, kunnes Sverre hyökkäsi Maunun veneiden kimppuun Sognevuonossa. Perinteiseen tapaan Maunun veneet oli sidottu kiinni toisiinsa, jolloin niistä muodostui yksi suuri laivasto. Sverren kapinalliset käyttivät tätä hyväkseen ja hyökkäsivät yhden veneen kimppuun kerrallaan, pakottaen veneen upotessa puolustajat hyppäämään seuraavaan veneeseen. Näin lopulta veneet upposivat puolustajien painon käydessä viimeisille veneille liian suureksi. Maunu kuoli miestensä mukana ja Sverrestä tuli uusi hallitsija.
Aiheesta muualla

Slaget ved Fimreite
Fimreiten sijainti kartalla.
Finanssireferendumi

Finanssireferendumi tarkoittaa, että viranomaisen (esimerkiksi eduskunnan) päätös julkisen rahan käytöstä alistetaan kansanäänestykselle.
Yksittäisestä tai säännöllisesti toistuvasta julkisesta menoerästä, joka ylittää määrätyn summan, päätetään kansanäänestyksessä joko aina (pakollinen finanssireferendumi) tai kun ryhmä kansalaisia niin vaatii (valinnainen finanssireferendumi).
Kirjallisuutta

Rolf Büchi : Kohti osallistavaa demokratiaa. Kansanäänestykset demokratian välineenä. LIKE: Helsinki 2006