stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppä ja Satumaa
Kirjoittaminen ja julkaisuhistoria

Tolkien alkoi kirjoittaa tarinaa 1960-luvun puolivälissä luvattuaan tehdä esipuheen George MacDonaldin saturomaanin The Golden Key yhdysvaltalaiseen laitokseen. Kirjoitettuaan parisen sivua esipuhetta hän koki tarpeelliseksi antaa esimerkin Satumaan luonteesta ja aloitti lyhyen tarinakatkelman, joka alkoi elää omaa elämäänsä ja itse esipuhe jäi kirjoittamatta – osin myös siksi, että luettuaan The Golden Keyn ja muita MacDonaldin teoksia uudelleen esipuhetta varten Tolkien oli huomannut, ettei pitänyt niistä enää. Hän sai tarinan valmiiksi helmikuun puolivälissä 1965. Tolkienin kustantaja Rayner Unwin luki tarinan toukokuussa, mutta ei pitänyt sitä riittävän laveana julkaistavaksi sellaisenaan. Hän toivoi, että Tolkien inspiroituisi kirjoittamaan kolme tai neljä vastaavaa satua, jotka voitaisiin sitten julkaista kokoelmakirjana.
Tarina

Kirjan tarina sijoittuu sen tarkemmin määrittelemättömään menneisyyteen ja kuvitteelliseen Iso-Woottonin (engl. Wootton Major) kylään, joka tunnetaan erityisesti keittotaidoistaan. Talvisin kylässä järjestetään viikon mittainen juhla, joka huipentuu niin sanottuihin Kilttien Lasten Kesteihin. 24 vuoden välein järjestetään erityiset Kahdenkymmenenneljän Kestit, joihin kutsutaan vain sama lukumäärä lapsia. Kylän Mestarikokki leipoo juhliin Suuren Kakun, jonka sisälle piilotetaan erilaisia helyjä ja vastaavia lasten löydettäväksi. Yksi näistä on pieni tähti, jonka kokin oppipoika Alf väittää olevan peräisin Satumaasta. Juhlissa tähti jää löytymättä, sillä sepän poika nielaisee sen.
Sepän poika ei havaitse sen taikaominaisuuksia heti, mutta hänen täyttäessään kymmenen vuotta tähti ilmestyy hänen otsaansa ja päästää hänet samoamaan Satumaassa. Pojasta kasvaa isänsä jalanjäljissä kylän seppä, mutta vapaa-ajallaan hän seikkailee Satumaassa, jonka monilta kuolevaisia uhkaavilta vaaroilta tähti häntä suojelee. Lopulta seppä kohtaa jopa Satumaan kuningattaren. Sepän ollessa jo vanha koittaa taas uusien Kahdenkymmenenneljän Kestien aika, ja hän luovuttaa vastahakoisesti tähden (ja siten oikeutensa päästä Satumaahan) Mestarikokiksi kohonneelle Alfille, joka kätkee tähden uuteen Kakkuun uuden lapsen löydettäväksi. Juhlien jälkeen hän ilmoittaa jättävänsä tehtävänsä oppipojalleen ja lähtevänsä kylästä. Lukijalle on siihen mennessä jo selvinnyt, että Alf on tosiasiassa Satumaan kuningas.
Serme

| Serme> Σέρμη |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Keski-Makedonia(?)
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Serme (m.kreik. Σέρμη, Sermē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Sermen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 450/449–432/431 eaa. sekä vielä vuonna 422/421 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Sermeus (Σερμεύς), Sermaieus (Σερμαιεύς) ja Sermaīos (Σερμαῖος).
Joskus Sermen on ehdotettu olleen sama kaupunki kuin Therme, mutta tätä ei ole pidetty uskottavana.
Arttu Seppälä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 18. maaliskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Lapua, Suomi
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1999–2002: Virkiä
2003–2004: KPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2007 | KPV | 71 | (5) |
| 2004 | → Virkiä (laina) | 4 | (0) |
| 2006 | → KPV II | 1 | (3) |
| 2008–2009 | FC Inter | 4 | (0) |
| 2008–2009 | → Sinimustat | 15 | (7) |
| 2009 | → VPS (laina) | 4 | (1) |
| 2010 | VPS | 17 | (1) |
| 2010 | → VPS-j | 1 | (1) |
| 2011 | SJK | 26 | (4) |
| 2012 | KooTeePee | 21 | (1) |
| 2013 | KTP | 24 | (9) |
| 2014 | PeKa | 10 | (6) |
| 2015 | Sudet | 9 | (0) |
| 2015 | PeKa | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 208 | (38) |
Maajoukkue
| 2005 | Suomi U18 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. helmikuuta 2016.
Arttu Aadiel Seppälä (s. 18. maaliskuuta 1987 Lapua) on suomalainen jalkapalloilija ja sarjakuvakäsikirjoittaja.
Seppälä on jalkapalloilijana Lapuan Virkiän kasvatti ja pelipaikaltaan laituri tai hyökkääjä. Kaudet 2005–2007 hän pelasi Ykkösessä Kokkolan Pallo-Veikkojen joukkueessa, jolloin joukkue saavutti hopeaa Suomen Cupissa 2006. Syksyllä 2007 hän siirtyi opiskelemaan Turkuun ja edusti kausilla 2008–2009 FC Interiä voittaen joukkueessa Suomen mestaruuden ja Liigacupin kaudella 2008. Elokuussa 2009 Seppälä siirtyi lainasopimuksella Vaasan Palloseuraan ja jatkoi seurassa myös kauden 2010. Kaudella 2011 hän oli nostamassa Seinäjoen Jalkapallokerhoa Ykköseen pelaten kaikissa joukkueen sarja- sekä Suomen Cup-otteluissa. Kaudella 2012 Seppälä edusti Ykkösessä pelaavaa FC KooTeePeetä. Kaudella 2013 hän edusti Kakkosen itäisessä lohkossa pelannutta KTP:tä.
Seppälä on sarjakuva-alan yrittäjä, ja hän on käsikirjoittanut Pöyrööt-sarjakuvaa vuodesta 2011.
Sarjakuva-albumit

Pöyrööt tuloo!.  Avot design Oy, 2012.  ISBN 978-952-67756-0-9
Pöyrööt – Rakkautta kärestä pitäen.  Avot design Oy, 2013.  ISBN 978-952-67756-1-6
Pöyrööt – Yritystä meillä piisaa!.  Avot design Oy, 2013.  ISBN 978-952-67756-2-3
Pöyrööt – Ophelia.  Avot design Oy, 2014.  ISBN 978-952-67756-3-0
Pöyrööt – Oikias olemisen opas.  Avot design Oy, 2015.  ISBN 978-952-67756-4-7
Pöyrööt - Pohojammaalta kotoosin.  Avot design Oy, 2016.  ISBN 978-952-67756-6-1
Aiheesta muualla

Arttu Seppälän Veikkausliiga-tilastot
Serbian antibyrokraattinen vallankumous

Serbian antibyrokraattinen vallankumous oli Serbian johtajan Slobodan Miloševićin poliittisten liittolaisten nousu valtaan monissa silloisen Jugoslavian tasavalloissa ja autonomisilla alueilla vuosina 1988–1989. Termin on alkujaan luonut vuonna 1933 Lev Trotski analysoidessaan neuvostoyhteiskunnan sisäistä ristiriitaisuutta ja muista ongelmia, joiden poistaminen ei hänen mukaansa onnistuisi sisäisten uudistusten keinoin.
Vuonna 1987 Milošević teki matkan Kosovoon, missä väkijoukot hurrasivat kun hän lupasi puolustaa alueen oikeuksia. Vuonna 1989 perustuslain muutos käytännössä lopetti Kosovon autonomian.
Miloševićin ryhmä kuljetti eri alueille omia kannattajiaan mieltä osoittamaan, ja onnistuivatkin kaatamaan paikallishallituksia Kosovossa, Vojvodinassa ja Montenegrossa. Mielenosoitus Ljubljanassa ja vallankaappaus Sloveniassa eivät sen sijaan onnistuneet.
Vallankumouksien sanottiin olevan suunnattuja korruptiota, byrokratiaa ja kansasta etääntynyttä hallintoa vastaan, mutta niiden todellisena tarkoituksena oli vakiinnuttaa Miloševićin valtaa Jugoslaviassa. Tämä näkyi siitä, että Serbian tiedotusvälineet tukivat vahvasti katutasolla toimivaa joukkoliikettä.lähde?
Lokakuussa 1988 tapahtui niin sanottu jogurttivallankumous Vojvodinassa, kun 150 000 serbiä osoitti mieltään vanhoillista paikallishallintoa vastaan Vojvodinan pääkaupungissa Novi Sadissa. Vojvodinan johtomiehet, jotka olivat koettaneet neuvotella Miloševićin kanssa, hämmästyivät heitä vastaan suunnattua mielenosoitusta ja ryöpytystä tiedotusvälineissä. Mielenosoittajat heittelivät jogurttipurkkeja Novi Sadin parlamenttitaloon.
5. lokakuuta alkaneet mielenosoitukset päättyivät Vojvodinan autonomisen alueen presidenttineuvoston vaihtumiseen Milosevicille uskollisiin poliitikkoihin. Novi Sadin tapahtumat toistuivat 18. marraskuuta 1988 Belgradissa Ušćessa, missä oli luultavasti tarkoitus näyttää, että Miloševićilla on vankka kansan tuki Serbiassa. Montenegron mielenosoitukset nostivat 10. tammikuuta 1989 valtaan Miloševićin puolueeseen kuuluvat Momir Bulatovićin, Milo Đukanovićin ja Svetozar Marovićin. Myös Kosovo Poljen taistelun 600-vuotispäivänä 28. kesäkuuta 1989 pidetty turkkilaisia vastaan käydyn sankarilliseksi häviöksi kuvatun taistelun muistoksi pidetty joukkokokous kuuluu tähän sarjaan. Joukkokokoukseen osallistui yli miljoona serbiä.
Aiheesta muualla

Olivera Milosavljević: Antibirokratska revolucija (PDF) CPI. Arkistoitu 7.3.2012. Viitattu 9.3.2013. (serbiaksi)
Urheiluvuosi 1992

Urheiluvuosi 1992 käsittelee vuoden 1992 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Yleiskilpailut

Talviolympialaiset 8.–23.2. Albertvillessa, Ranskassa. Menestynein maa oli kymmenen kultamitalia ja kaikkiaan 26 mitalia saanut Saksa. IVY ja Norja voittivat kumpikin yhdeksän kultamitalia.
Kesäolympialaiset 25.7.–9.8. Barcelonassa, Espanjassa. Mitalitilaston kärkimaat olivat IVY, Yhdysvallat ja Saksa. Kisoihin osallistui ennätyksellisesti 173 maata ja 10 274 urheilijaa.
Alppihiihto

Albertvillen olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä alppihiihtolajissa. Itävalta ja Italia voittivat kolme kultamitalia. Mitaleille ylsi 12 maata. Itävallan Petra Kronberger voitti alppiyhdistetyn ja pujottelun.
Maailmancupin 1991–1992 kokonaiskilpailun voittajat olivat Sveitsin Paul Accola ja kolmannen peräkkäisen kerran Itävallan Petra Kronberger.
Amerikkalainen jalkapallo

XXVI Super Bowl 26.1. Minneapolisissa. Washington Redskins voitti Buffalo Billsin 37–24.
Ampumahiihto

Albertvillen olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat kolmessa ampumahiihtolajissa. Saksa voitti kolme kultamitalia, IVY kaksi ja Ranska yhden. Mitaleille ylsi kuusi maata. Saksan Mark Kirchner vei kaksi kultaa ja yhden hopean sekä saman maan Antje Misersky yhden kullan ja kaksi hopeaa.
Maailmanmestaruuskilpailut 22.3. Novosibirskissa, Venäjällä. Ohjelmassa olivat joukkuekilpailut. Miesten kilpailun voitti IVY ja naisten Saksa.
Maailmancupin 1991–1992 kokonaiskilpailun voittajat olivat Norjan Jon Åge Tyldum ja IVY:ä edustanut Anfisa Reztsova.
Ampumaurheilu

Barcelonan olympialaisten ampumakilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja neljä naisten lajia sekä kaksi yhteistä haulikkolajia. IVY:n joukkueen ampujat voittivat viisi kultamitalia, joista kaksi meni pistooliampuja Marina Logvinenkolle. Avoimista haulikkolajeista skeetin voitti kiinalaisnainen Zhang Shan.
Ilma-aseiden Euroopan-mestaruuskilpailut 28.2.–1.3. Budapestissa, Unkarissa.
Haulikkolajien Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–20.6. Istanbulissa, Turkissa.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruuden voitti toisen kerran urallaan espanjalainen Carlos Sainz, joka ajoi Toyotalla. Seuraavina olivat Lancia-kuljettajat Juha Kankkunen kymmenen pistettä ja Didier Auriol 24 pistettä Sainzille hävinneenä. Osakilpailuja oli neljätoista, ja niistä Auriol voitti kuusi, Sainz neljä sekä Kankkunen yhden.
Formula 1:n maailmanmestaruuden voitti ylivoimaisesti Williamsilla ajanut britti Nigel Mansell. Toiseksi sijoittui Williamsin toinen kuljettaja Riccardo Patrese ja kolmas oli Benettonilla ajanut Michael Schumacher. Kolminkertainen maailmanmestari Alain Prost piti välivuotta. Osakilpailuja oli kuusitoista, joista Mansell voitti yhdeksän, Ayrton Senna kolme, Gerhard Berger kaksi sekä Patrese ja Schumacher yhden.
Baseball

MLB:n mestaruuden voitti ensimmäisenä ei-yhdysvaltalaisena joukkueena kanadalainen Toronto Blue Jays, joka oli lokakuussa pelatussa World Seriesissä Atlanta Bravesia parempi otteluvoitoin 4–2.
Barcelonan olympialaisissa baseball oli ensi kertaa mukana virallisena olympialajina. Kuuba voitti loppuottelussa Taiwanin 11–1. Pronssiottelussa Japani voitti Yhdysvallat 8–3.
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Fred Couples.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Tom Kite.
Britannian avoimen turnauksen voitti kolmannen kerran urallaan britti Nick Faldo.
PGA-mestaruuden voitti zimbabwelainen Nick Price.
Toinen Solheim Cup Euroopan ja Yhdysvaltain naisten joukkueiden välillä pelattiin 2.–4.10. Dalmahoyn kentällä, Skotlannissa. Eurooppa voitti pistein 11,5–6,5.
Jalkapallo

Cup-voittajien cupin loppuottelu 6.5. Lissabonissa, Portugalissa. Saksalainen Werder Bremen voitti ranskalaisen AS Monacon 2–0.
UEFA-cupin loppuottelut 29.4. ja 13.5. Torinossa ja Amsterdamissa. Alankomaalainen Ajax voitti cupin vierasmaalisäännön perusteella pelattuaan italialaisen Torinon kanssa tasan 2–2 vieraskentällä ja 0–0 kotikentällä.
Euroopan mestarijoukkueiden cupin loppuottelu 20.5. Lontoossa, Englannissa. Espanjalainen FC Barcelona voitti italialaisen Sampdorian 1–0 Ronald Koemanin jatkoaikamaalilla.
Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–26.6. Ruotsissa. Euroopan-mestaruuden voitti Tanska, joka voitti Göteborgissa pelatussa loppuottelussa Saksan 2–0. Välierien hävinneet joukkueet olivat Ruotsi ja Alankomaat. Tanska sai paikan turnaukseen vain vähän ennen sen alkua, kun sotaa käyvä Jugoslavia suljettiin pois kansainvälisestä urheilutoiminnasta.
Barcelonan olympialaisissa miesten loppuottelussa Espanja voitti Puolan 3–2. Pronssille sijoittui Ghana.
Bastiassa, Korsikalla lähes 20 ihmistä kuoli Ranskan cupin välieräottelua varten paikalle tuodun tilapäiskatsomon romahtaessa vähän ennen ottelun alkamishetkeä.
Judo

Barcelonan olympialaisten judokilpailuissa sekä miehet että naiset ottelivat seitsemässä painoluokassa. Japani otti kymmenen mitalia, ja sen lisäksi kahteen kultamitaliin ylsivät Espanja, Ranska ja IVY. Yhteensä mitalimaita oli 19. Puolan Waldemar Legień uusi ainoana judokana neljän vuoden takaisen olympiavoittonsa. Miesten raskaimman sarjan (yli 95 kg) voitti IVY:tä edustanut Davit Hahaleišvili, ja naisten yli 72-kiloisissa Zhuang Xiaoyanista tuli Kiinan ensimmäinen judon olympiavoittaja.
Jääkiekko

Albertvillen olympialaisissa miesten jääkiekkoturnaukseen osallistui 12 maata. Kultaa voitti IVY, hopeaa sai loppuottelun maalein 1–3 hävinnyt Kanada ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia. Viktor Tihonov oli kolmannen peräkkäisen kerran olympiavoittajajoukkueen päävalmentajana.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 28.4.–10.5. Prahassa ja Bratislavassa, Tšekkoslovakiassa. Ruotsi voitti loppuottelussa Suomen 5–2. Pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 19.–26.4. Tampereella, Suomessa. Kanada voitti loppuottelussa Yhdysvallat 8–0. Pronssille sijoittui Suomi.
NHL:n 1.6. ratkenneissa loppuotteluissa Pittsburgh Penguins voitti toisen peräkkäisen Stanley Cupin, kun se oli Boston Bruinsia parempi otteluvoitoin 4–0. Pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi valittiin Pittsburghin Mario Lemieux.
Koripallo

Barcelonan olympialaisten miesten turnauksessa pelasivat ensi kertaa olympialaisissa parhaat ammattilaispelaajat. Kultaa voitti ylivoimaisesti Yhdysvaltain Dream Teamiksi kutsuttu, johon kuuluivat muun muassa Larry Bird, Michael Jordan ja Earvin "Magic" Johnson. Hopeaa sai loppuottelun lukemin 85–117 hävinnyt Kroatia, ja pronssille sijoittui Liettua. Naisten loppuottelussa IVY voitti Kiinan 76–66 ja pronssille sijoittui Yhdysvallat.
NBA:n mestaruuden voitti Chicago Bulls toisen peräkkäisen kerran voittamalla loppuottelusarjassa Portland Trail Blazersin 4–2.
Kriketti

Maailmanmestaruuskilpailut 22.2.–25.3. Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Pakistan voitti loppuottelussa Englannin juoksuin 249–227 ja sai ensimmäisen maailmanmestaruutensa.
Käsipallo

Barcelonan olympialaisissa IVY voitti miesten loppuottelussa Ruotsin 22–20, ja pronssille sijoittui Ranska. Naisten kultamitalit vei Etelä-Korea voittamalla loppuottelussa Norjan 28–21, ja pronssia sai IVY.
Lentopallo

Barcelonan olympialaisten miesten loppuottelussa Brasilia voitti Alankomaat 3–0. Pronssia sai Yhdysvallat. Naisten turnauksessa Kuuba voitti kultaa, loppuottelun erin 3–1 hävinnyt IVY sai hopeaa ja Yhdysvallat sijoittui pronssille.
Maahockey

Barcelonan olympialaisissa Saksa voitti miesten loppuottelussa Australian 2–1, ja pronssille sijoittui Pakistan. Naisten kultamitalit otti Espanja voittamalla loppuottelussa Saksan 2–1, ja pronssia sai Iso-Britannia.
Moottoripyöräurheilu

RR-ajon maailmanmestaruuden voittivat Italian Alessandro Gramigni (125 ksm), Italian Luca Cadalora (250 ksm) ja Yhdysvaltain Wayne Rainey (500 ksm).
Motocrossin maailmanmestareiksi ajoivat Etelä-Afrikan Greg Albertyn (125 ksm), Etelä-Afrikan Donny Schmit (250 ksm) ja Belgian Georges Jobé (500 ksm). Jobélle mestaruus oli viides.
Speedwayn henkilökohtaisen maailmanmestaruuden voitti britti Gary Havelock. Pariajon ja joukkueiden maailmanmestaruudet menivät Yhdysvaltoihin.
Jääspeedwayn maailmanmestaruuden voitti IVY:n Juri Ivanov. IVY voitti joukkueiden maailmanmestaruuden.
Trialin maailmanmestaruuden voitti Suomen Tommi Ahvala. Joukkuemestaruuden voitti Espanja.
Enduron maailmanmestarit olivat italialais-ruotsalainen Jeff Nilsson (80 ksm), italialaiset Giorgio Grasso (250 ksm), Mario Rinaldi (350 ksm) ja Tullio Pellegrinelli (500 ksm) sekä suomalainen Kari Tiainen (1250 ksm).
Nyrkkeily

Ammattilaisnyrkkeilyn raskaan sarjan entinen maailmanmestari Mike Tyson tuomittiin maaliskuussa kuuden vuoden vankeuteen raiskauksesta.
Yhdysvaltalainen Riddick Bowe nousi ammattilaisnyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestariksi pistevoitolla maanmiehestään Evander Holyfieldista marraskuussa Las Vegasissa. Tappio oli Holyfieldin 29 ottelun ammattilaisuralla ensimmäinen.
Barcelonan olympialaisten nyrkkeilykilpailuissa miehet ottelivat 12 painoluokassa. Kuuba voitti seitsemän kulta- ja kaksi hopeamitalia. Yhteensä mitalimaita oli 25. Raskaimman, yli 91-kiloisten sarjan voitti Kuuban Roberto Balado.
Paini

Barcelonan olympialaisten painikilpailuissa miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa niin kreikkalais-roomalaisessa painimuodossa kuin vapaapainissakin. IVY oli menestyksekkäin joukkue kuudella kulta-, viidellä hopea- ja viidellä pronssimitalilla. Kaikkiaan mitaleja sai 18 maata. Raskaimman sarjan voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa IVY:n Aleksandr Karelin ja vapaapainissa Yhdysvaltain Bruce Baumgartner.
Pikaluistelu

Albertvillen olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä lajissa. Kilpailut käytiin ulkosalla, joten ajat jäivät heikommiksi kuin neljän vuoden takaisissa olympialaisissa. Saksa voitti viisi kultamitalia. Mitaleille ylsi kahdeksan maata. Yhdysvaltalainen Bonnie Blair voitti kultaa 500 metrillä ja 1 000 metrillä sekä saksalainen Gunda Niemann 3 000 metrillä ja 5 000 metrillä.
Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 29.2.–1.3. Oslossa, Norjassa. Miesten mestaruuden vei kaikki neljä lähtöä voittanut IVY:n edustaja Igor Železovski. Naisten mestari oli molemmat 1 000 metrin lähdöt voittanut Kiinan Ye Qiaobo ennen 500 metrin lähtöjen nopeinta Yhdysvaltain Bonnie Blairia.
Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 7.–8.3. Heerenveenissä, Alankomaissa. Mestaruuden voitti kahdella pisimmällä matkalla nopeimpana ollut Saksan Gunda Niemann.
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 21.–22.3. Calgaryssa, Kanadassa. Mestaruuden voitti Italian Roberto Sighel maailmanennätyspistein 157,150 ottamatta yhtään matkavoittoa. Hopealle sijoittui 1 500 metrin ja 10 000 metrin nopein, alankomaalainen Falko Zandstra.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–19.1. Heerenveenissä, Alankomaissa. Miesten mestaruuden voitti Alankomaiden Falko Zandstra, ja naisten mestari oli kolme matkavoittoa ottanut Saksan Gunda Niemann.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Albertvillen olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä eri maastohiihtolajissa. Mäkihyppyyn kuului kolme kilpailua ja yhdistettyyn kaksi. Miesten maastohiihdossa Norja voitti kaikki miesten kultamitalit, ja naisten puolella IVY voitti kolme kultaa. Norjan Vegard Ulvang ja Bjørn Dæhlie sekä Venäjän Ljubov Jegorova voittivat kukin kolme kultamitalia, joista yhden viestissä. Jegorova sai lisäksi kaksi hopeaa ja molemmat norjalaiset yhden. Mäkihypyssä Suomen Toni Nieminen voitti kaksi kultaa, joista toisen joukkuekilpailussa, ja sai lisäksi yhden pronssin.
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 21.3. Harrachovissa, Tšekkoslovakiassa. Mitaleille hyppäsivät Japanin Noriaki Kasai, Itävallan Andreas Goldberger ja Italian Roberto Cecon. Saksan Christof Duffner kaatui maailmanennätyspituutta 194 metriä sivunneen hyppynsä. Huonon sään vuoksi kilpailu jäi yksipäiväiseksi.
Keski-Euroopan mäkiviikko 29.12.1991–6.1.1992 Saksassa ja Itävallassa. Suomen Toni Nieminen voitti kokonaiskilpailun ja kolme osakilpailua. Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenkilpailun voitti Itävallan Andreas Felder. Yhteispisteissä Martin Höllwarth hävisi Niemiselle 69,1 pistettä ja hänen maanmiehensä Werner Rathmayr 79,5 pistettä.
Pyöräily

Barcelonan olympialaisissa kilpailtiin maantiepyöräilyssä kahdessa miesten ja yhdessä naisten lajissa sekä ratapyöräilyssä viidessä miesten ja kahdessa naisten lajissa. Saksalaiset voittivat neljä kultamitalia. Maantieajon voittajat olivat italialainen Fabio Casartelli ja australialainen Kathryn Watt. Eräajon voittaneesta Erika Salumäestä tuli itsenäisen Viron ensimmäinen olympiavoittaja toisen maailmansodan jälkeen; neljä vuotta aiemmin hän voitti kultaa Neuvostoliiton edustajana.
Espanjan ympäriajon voitti sveitsiläinen Tony Rominger.
Italian ympäriajon voitti espanjalainen Miguel Indurain.
Ranskan ympäriajon voitti toisena peräkkäisenä vuonna Miguel Indurain.
Ratsastus

Barcelonan olympialaisissa Saksa voitti kuudesta kultamitalista kolme. Henkilökohtaisten kilpailujen voittajia olivat saksalaiset Nicole Uphoff kouluratsastuksessa ja Ludger Beerbaum esteratsastuksessa sekä australialainen Matthew Ryan kenttäratsastuksessa. Joukkuekilpailujen voitot menivät Saksaan, Alankomaihin ja Australiaan.
Squash

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 20.–26.9. Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa. Pakistanin Jansher Khan voitti neljännen maailmanmestaruutensa 3–1-loppuotteluvoitolla Australian Chris Dittmarista.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 3.–18.10. Vancouverissa, Kanadassa. Loppuottelussa Uuden-Seelannin Susan Devoy voitti Australian Michelle Martinin erin 3–0. Devoylle mestaruus oli neljäs.
Taitoluistelu

Albertvillen olympialaisissa kilpailtiin neljässä eri lajissa. IVY:n joukkue voitti kolme kultamitalia, kun Viktor Petrenko voitti miesten kilpailun, Natalia Miškutenok / Artur Dmitrijev pariluistelun sekä Marina Klimova / Sergei Ponomarenko jäätanssin. Yhdysvaltain Kristi Yamaguchi voitti naisten kilpailun.
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 25.–30.3. Oaklandissa, Yhdysvalloissa. Tuoreet olympiavoittajat Viktor Petrenko, Kristi Yamaguchi, Natalia Miškutenok / Artur Dmitrijev ja Marina Klimova / Sergei Ponomarenko veivät myös maailmanmestaruudet.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 22.–27.1. Lausannessa, Sveitsissä. Tšekkoslovakian Petr Barna voitti miesten ja Ranskan Surya Bonaly naisten mestaruuden. Pariluistelun voitti IVY:ä edustanut pari Natalia Miškutenok / Artur Dmitrijev sekä jäätanssin saman joukkueen Marina Klimova / Sergei Ponomarenko.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Jim Courier ja naisten jugoslavialainen Monica Seles.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Jim Courier ja naisten Monica Seles.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Andre Agassi ja naisten saksalainen Steffi Graf.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Stefan Edberg ja naisten Monica Seles.
Barcelonan olympialaisissa kaksinpelien kultamitalistit olivat Sveitsin Marc Rosset ja Yhdysvaltain Jennifer Capriati. Miesten nelinpelin voitti saksalaispari Boris Becker / Michael Stich, ja naisten nelinpelin voitto meni Yhdysvaltoihin parille Mary Joe Fernández / Gigi Fernández.
Davis Cupin voitti Yhdysvallat ja Federation Cupin Saksa.