stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
George Bushin kansainvälinen lentoasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Bushin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
George Bushin kansainvälinen lentoasema – virallinen kotisivu
George Bushin kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
Francesco Nenci

| Francesco Nenci> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. tammikuuta 1969 (ikä 55) Perugia, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Francesco Nenci (s. 2. tammikuuta 1969 Perugia) on italialainen DTM -sarjassa kilpailevan Audi Sport Team Rosbergin -tallin tekninen johtaja. Nenci aloitti uransa Formula 1:ssä Toyotalla vuonna 2001. Sitä ennen hän työskenteli Formula 3000 -sarjassa Coloni -tallissa.
Kaudet 2005–2007 Nenci toimi Toyotalla Ralf Schumacherin kisainsinöörinä ja sen jälkeen kausilla 2008–2009 Timo Glockin kisainsinöörinä. Hän jätti tallin heinäkuussa 2009. Kaudet 2010–2012 hän toimi Sauberilla Kamui Kobayashin kisainsinöörinä ja sen jälkeen puolestaan kaudet 2013–2014 Esteban Gutiérrezin kisainsinöörinä. Toukokuussa 2014 Nenci siirtyi Marussialle Jules Bianchin kisainsinööriksi.
Vuodesta 2016 lähtien Nenci on työskennellyt DTM -sarjassa Audi Sport Team Rosbergin teknisenä johtana.
Ura

| Kilpailuinsinööri> Kaudet | Kilpailuinsinööri> Kuljettaja | Kilpailuinsinööri> Talli |
| --- | --- | --- |
| 2005–2007 |  Ralf Schumacher | Toyota |
| 2008–2009 |  Timo Glock | Toyota |
| 2010–2012 |  Kamui Kobayashi | Sauber |
| 2013–2014 |  Esteban Gutiérrez | Sauber |
| 2014 |  Jules Bianchi | Marussia |
Aiheesta muualla

Exclusive Interview: Francesco Nenci (Arkistoitu – Internet Archive)
Linkedin[vanhentunut linkki]
Etu-Veno

| Etu-Veno |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°56′52″N, 24°52′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskuoja:  oja Lapinjokeen 
Järvinumero:  35.825.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,6 m 
Rantaviiva:  1,677 km  
Pinta-ala:  9,456  ha 
Tilavuus:  0,0002375 km³ 
Valuma-alue:  1 km² 
Saaria:  1 
 fiEtu-Veno 
Etu-Veno  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa  Venon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on syntynyt Ellanharjun pohjoispuolella olevaan painanteeseen ja se muodostaa nykyään kaksi erillistä järviallasta. Läntinen järviallas, joka kantaa kartoissa järven nimeä, on pinta-alaltaan 9,5 hehtaaria suuri ja sen pituus 650 metriä pitkä ja leveys on 300 metriä. Itäinen allas, jolla ei kartoissa ole nimeä, on pinta-alaltaan 5,4 hehtaaria suuri ja sen pituus 390 metriä pitkä ja leveys on 200 metriä. Rantaviivan pituus on länsialtaalla 1,7 ja itäaltaalla 1,1 kilometriä. Niiden rannat ovat harjurinteitä lukuun ottamatta soistunutta metsämaata. Järven länsialtaassa on yksi saari.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Mallasjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven länsipään suo on ojitettu ja sen kuivatusojat laskevat järveen. Pohjoisesta laskee järveen lyhyt metsä- ja pelto-oja. Järvialtaiden vedenpinnan korkeudet ovat molemmat 139,6 metriä mpy. Altaat on yhdistetty toisiinsa leveällä ojalla, joka kulkee järviä erottavalla Katkelma nimisellä kannaksella. Järven laskuoja lähtee järven itäisestä altaasta kohti itää ja se yhtyy Lapinjokeen Perinkään kylässä. Lapinjoki laskee etelässä Luhdanjoen nimisenä Mommilanjärveen, josta vedet jatkavat Ansionjärvestä Puujokeen ja sitten Hiidenjoen kautta Vanajaveteen. Laskennallinen veden keskiviipymä järvessä on 367 vuorokautta.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli ”Iso Wenonjärvi”. Silloin järvi oli venytetyn ”S”-kirjaimen muotoinen eli se käsitti alueet, jotka kuuluvat nykyään läntiseen- ja itäiseen järvialtaisiin. Tämän vuoksi voidaan otaksua, että järven vedenpintaa on laskettu. Keski-Venon nimi oli ”Wähä Wenonjärvi”.
Vuoden 1964 peruskartassa Katkelmassa oli vielä viljeltävä peltotilkku. Järvien pohjoisrannat olivat tuolloin autiot, mutta vuoden 1979 kartassa siellä oli jo yksi mökki.
Gerhardsenin IV hallitus

Pääministeri Einar Gerhardsen.
Gerhardsenin IV hallitus oli Norjan hallitus 25. syyskuuta 1963 – 12. lokakuuta 1965. Se oli Työväenpuolueesta koostunut vähemmistöhallitus.
Ministerit

Pääministeri
Einar Gerhardsen
Ulkoministeri
Halvard Lange
Elinkeinoministeri
Trygve Lie 25.9.1963–20.1.1964
Karl Trasti 20.1.1964–12.10.1965
Oikeusministeri
Oscar Christian Gundersen
Liikenne- ja viestintäministeri
Trygve Bratteli 25.9.1963–20.1.1964
Erik Himle 20.1.1964–12.10.1965
Puolustusministeri
Gudmund Harlem
Perhe- ja kuluttajaministeri
Aase Bjerkholt
Kunta- ja työministeri
Jens Haugland
Valtiovarainministeri
Andreas Cappelen
Kirkko- ja opetusministeri
Helge Sivertsen
Palkka- ja hintaministeri
Karl Trasti 25.9.1963–20.1.1964
Idar Norstrand 20.1.1964–12.10.1965
Sosiaaliministeri
Olav Gjærevoll
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Erik Himle 25.9.1963–20.1.1964
Trygve Lie 20.1.1964–12.10.1965
Maatalousministeri
Leif Granli
Kalastusministeri
Magnus Andersen
Giampaolo Calanchini

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Giampaolo Calanchini vuonna 1960. |  Giampaolo Calanchini vuonna 1960. |  Giampaolo Calanchini vuonna 1960. |  |
Maa:   Italia
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | säilä, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | säilä, joukkuekilpailu |  |
Giampaolo Calanchini (4. helmikuuta 1937 Argenta – 19. maaliskuuta 2007 Bologna) oli italialainen miekkailija. Hän oli mukana saamassa säilän joukkuekilpailussa pronssia vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja sitten hopeaa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Gerhardsenin II hallitus

Pääministeri Einar Gerhardsen
Gerhardsenin II hallitus oli Norjan hallitus 5. marraskuuta 1945 – 19. marraskuuta 1951. Se oli yksin Työväenpuolueesta koostunut enemmistöhallitus.
Ministerit

Pääministeri
Einar Gerhardsen
Ulkoministeri
Trygve Lie 5.11.1945–2.2.1946
Halvard Lange 2.2.1946–19.11.1951
Säännöstely- ja jälleenrakennusministeri
Oscar Torp 5.11.1945–10.1.1948
Nils Hønsvald 10.1.1948–14.9.1950
Kirkko- ja opetusministeri
Kaare Fostervoll 5.11.1945–28.6.1948
Lars Moen 28.6.1948–19.11.1951
Elinkeinoministeri
Lars Evensen
Arne Drogseth 29.6.1951–11.11.1951 (vt.)
Sosiaaliministeri
Sven Oftedal 5.11.1945–18.5.1948
Aaslaug Aasland 18.5.1948–19.11.1951
Maatalousministeri
Kristian Fjeld
Olav Oksvik 6.12.1947–6.3.1948 (vt.)
Salkuton ministeri (sosiaaliministeriö)
Aaslaug Aasland 5.11.1945–18.5.1948
Salkuton ministeri (sääntely- ja jälleenrakennusministeriö)
Peder Holt 5.11.1945–30.6.1948
Salkuton ministeri (kauppaministeriö)
Reidar Carlsen 5.11.1945–1.7.1946
Työministeri
Nils Langhelle 5.11.1945–22.2.1946
Liikenne- ja viestintäministeri
Nils Langhelle 22.2.1946–19.11.1951
Oikeusministeri
O. C. Gundersen
Valtiovarainministeri
Erik Brofoss 5.11.1945–6.12.1947
Olav Meisdalshagen 6.12.19147–19.11.1951
Puolustusministeri
Jens Christian Hauge
Kunta- ja työministeri
Ulrik Olsen 20.12.1948–19.11.1951
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Erik Brofoss 6.12.1947–19.11.1951
Kalastusministeri
Reidar Carlsen 1.7.1946–19.11.1951
François Fournier-Sarlovèze

Kenraali François Fournier-Sarlovèze
François Louis Fournier-Sarlovèze (28. huhtikuuta 1772 Sarlat-la-Canéda – 18. tammikuuta 1827 Pariisi) oli Ranskan imperiumin kenraali.
Espanjalaisten sissien lempinimellä "El Demonio" (Demoni) kutsuma Fournier-Sarlovèze oli yksi harvoista ei-aatelistaustaisista, joilla on ollut peräti kaksi aatelisarvoa: toisen antoi keisari, toisen Ranskan kuningas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François Fournier-Sarlovèze Wikimedia Commonsissa
Gibraltarin köysirata

Gibraltarin köysirata on köysirata, joka vie matkustajia Gibraltarinvuorelle. Se on yksi Gibraltarin suosituimmista nähtävyyksistä. Rata valmistui vuonna 1966 ja sen toteutti sveitsiläinen Von Roll -yhtiö. Linjalla on kolme asemaa: ala-asema Alamedan kasvitieteellisen puutarhan vieressä, keskiasema Apes’ Den -luolan luona ja pääteasema 412 metrin korkeudessa lähellä vuoren huippua. Matka huipulle kestää kuusi minuuttia.
Alkuperäiset vuoden 1966 vaunut on korvattu uusilla vuonna 1986. Yhtiön omat insinöörit tarkastavat sen päivittäin, ja lisäksi sveitsiläiset huoltavat köysiradan kerran vuodessa.
Vaunuun mahtuu 30 matkustajaa. Vaunut liikkuvat automaattisesti, mutta niissä on mukana henkilökuntaa, joka voi tarvittaessa olla yhteydessä keskusvalvomoon, mistä vaunuja voidaan ohjata myös käsin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gibraltarin köysirata Wikimedia Commonsissa
Gdynian satama

Gdynian sataman sijainti.
Gdynian satama (puol. Port Gdynia, LOCODE: PL GDY) on Puolan hallituksen vuonna 1920 tekemällä päätöksellä Gdańskinlahdelle rakennettu satama, joka sijaitsee Gdyniassa.
Ilmakuva Gdynian satama-alueesta.
Gdynian ulompaa satama-aluetta.
Gdynian sataman kaavio.
Liikenne ja rahdin määrä

Linjaliikenne on Gdynian satamalle erittäin merkittävää. Suomesta satamaan liikennöivät aluksillaan säännöllisesti esimerkiksi UPM-Kymmene Seaways, Transfennica ja Finnlines. Linjaliikenteessä suuri osa rahdista kuljetetaan konteissa. Useat linjaliikenteen alukset kuljettavat myös matkustajia ja ajoneuvoja.
Vuonna 2006 sataman kautta kulki 461 170 konttia ja 364 202 matkustajaa. Vuonna 2011 sataman kautta kulki konttiliikennettä 616 441 TEU:ta. Satama on Itämeren alueella tässä rahtilajissa suurimpia, joskin sitä suurempia konttiliikenteessä ovat ainakin Pietarin suursatama, Göteborgin satama ja vuodesta 2010 lähtien myös Puolan Gdańskin satama. Puolan kolmas suursatama eli Szczecin-Świnoujścien satama ei konttiliikenteen osalta ole yhtä merkittävä.
Gdynian sataman vuosittainen rahtimäärä:
| Vuosi | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miljoonaa tonnia | 17,0 | 15,5 | 13,3 | 14,7 | 15,9 |
Historia

Vaikka Puolan valtiolla oli oikeudet Danzigin vapaavaltion satamaan (Gdańskin satama), se halusi oman sataman, joka olisi sen valvonnassa sekä poliittisesti että taloudellisesti.
Gdynian sataman rakentamispäätös tehtiin keskellä Puolan ja Neuvosto-Venäjän välistä sotaa. Vuonna 1921 alkanut rakentaminen sujui talousvaikeuksien vuoksi hitaasti, mutta sejm sääti syyskuussa 1922 lain, jolla töiden vauhti nopeutui. Vuonna 1923 valmistui 55-metrinen aallonmurtaja, 175-metrinen vuorovesisuojaselvennä ja pieni satama. Satama vihittiin 1923 tilapäiseksi sotilassatamaksi ja kalastajien tukikohdaksi, ja ensimmäinen valtamerilaiva saapui satamaan 13. elokuuta 1923.
Hallitus teki marraskuussa 1924 sopimuksen sataman rakentamisesta ranskalais-puolalaisen konsortion kanssa. Vuoden 1925 lopulla valmistui seitsemän metriä syvä satama-allas, eteläinen aallonmurtaja, osa pohjoista aallonmurtajaa, rautatie, ja myös lastauslaitteet oli tilattu. Työt etenivät edelleen hitaasti ja saivat vauhtia vasta toukokuussa 1926, jolloin kauppa vilkastui ja taloudellinen tilanne oli kohentunut. Myös valtiovalta puuttui asiaan, ja vuonna 1930 saatiin valmiiksi monia merkittäviä rakennustöitä ja joitakin myös käynnistettiin. Gdynia oli vuonna 1920 vielä kylä, mutta sataman ympärille alkoi vuodesta 1925 alkaen syntyä myös Gdynian kaupunki, ja 1939 siellä oli asukkaita jo 120 000.
Saksalaiset valtasivat sataman ja kaupungin 1939 ja nimesivät sen Gotenhafeniksi. Satamasta tuli saksalaisten laivastotukikohta. Telakkaa laajennettiin 1940, ja siitä tuli Kielin telakan sivuhaara. Liittoutuneet pommittivat aluetta vuodesta 1943, tosin aiheuttamatta kovin suurta vahinkoa. Vasta saksalaisten vetäytyessä 1943 se tuhoutui suurelta osin Neuvostoliiton pommituksissa. Rakennuksista ja laitteista tuhoutui 90 prosenttia. Sataman suun tukki siihen upotettu taistelulaiva Gneisenau, joka oli tuotu sinne korjattavaksi.
Satamassa toimii Gdynian telakka (Stocznia Gdynia). Telakalla puhkesi vuonna 1970 mielenosoituksia, ja niiden tukahduttamisessa kuoli vähintään 42 henkeä. Tapahtumilla oli merkittävä vaikutus Solidarnośćin syntymiseen.
Gdynian satamassa olevasta laivastotukikohdasta tuli vuonna 1999 Naton Itämerellä toimivien sukellusveneiden tukikohta koodinimellä "Cooperative Poseidon".
Aluksia Gdynian satamassa.
Gdynian telakkaa.
Gdynian laivastotukikohta.
Finnlinesin Finnmaid poistumassa Gdyniasta.
Sataman majakka
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sataman kotisivut (englanniksi) (puolaksi) (port.gdynia.pl)
Satama-alueen kartta (puolaksi) (port.gdynia.pl)
Gdynia Europan yhdeksäs ja Europan mantereen kuudes suursatama, Helsingin Sanomat, 01.05.1938, nro 116, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gdynia
Ilmakuva Gdynian satama-alueesta
Käännös suomeksi
Festum Melancholia

| Festum Melancholia Withering |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : kevät 2008
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2008
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 21.42
 Levy-yhtiö: omakustanne
Witheringin muut julkaisut
| Gospel of Madness 2004 | Festum Melancholia 2008 |   |
Festum Melancholia on Withering-yhtyeen toinen albumi. Levy julkaistiin 24. syyskuuta 2008.
Kappaleet

Karelia Spirit (Intro) – 3.11 (Instrumentaali)
The Last Sleep – 3.22
Kekri – 2.53 (Instrumentaali)
The 29th of August – 6.38
Famine Year – 4.15
Kalmisto (Outro) – 1.23
Kokoonpano

Ville Rutanen – laulu
Niko Johannes Mankinen – puhdas laulu
Jere Perkiökangas – basso
Jarkko "Mr. Burns" Mattus – kitarasoolo kappaleessa "Kekri"
Jarkko Felin – kosketinsoitin kappaleissa "Karelia Spirit" ja "The 29th of August"
Kokoonpano > Muut tekijät

Eero Harden – miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Aiheesta muualla

Festum Melancholia Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Festum Melancholia Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
George Burley

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: George Elder Burley
Syntymäaika: 3. kesäkuuta 1956 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Cumnock, Skotlanti
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1973–1985 1985–1988 1988–1989 1989–1991 1991–1993 1993 1993–1994 1994 |  Ipswich Town  Sunderland AFC  Gillingham FC  Motherwell FC  Ayr United  Falkirk FC  Motherwell FC  Colchester United | 394 (6) 54 (0) 46 (2) 54 (0) 67 (0) 1 (0) 5 (0) 7 (0) |
Maajoukkue
| 1979–1982 |  Skotlanti | 11 (0) |
Valmennusura
1991–1993 1994 1994–2002 2003–2005 2005 2005–2008 2008–2009 2010–2011 2012:  Ayr United  Colchester United  Ipswich Town  Derby County  Hearts FC  Southampton FC  Skotlannin maajoukkue  Crystal Palace FC  Apollon Limassol
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
George Burley (s. 3. kesäkuuta 1956) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana

Burley aloitti ammattilaisuransa Ipswich Townissa 1973 ja debytoi ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Kaudella 1977–78 Burley oli avainhahmojen roolissa kun Ipswich yllätti FA Cupissa kaatamalla finaalissa Arsenalin maalein 1–0. Burleyn aikana Ipswich eteni kaudella 1980–81 myös UEFA Cupin finaaliin, mutta loukkaantumisen vuoksi skottipuolustaja joutui seuraamaan katsomosta kun AZ Alkmaar kaatui yhteismaalein 5–4. Samalla kaudella liigamestaruus karkasi Ipswichiltä viimeisellä kierroksella Aston Villan noustua ohi.
Burley jätti Ipswichin kauden 1984–85 jälkeen, kun takana oli kaikkiaan 500 ottelua ja suuntasi Sunderland AFC:hen. Pohjoisen seurassa ei tullut riittävästi peliaikaa ja 1988 Burley siirtyi Gillingham FC:n paitaan ja palasi seuraavana vuonna takaisin Skotlantiin ja Motherwelliin.
Että

Että on suomen kielen konjunktio. Sitä käytetään pää- ja sivulauseiden yhdistämiseen.
Sanan alkuperästä

Lauri Hakulisen mukaan konjunktiot ovat suhteellisen nuorta alkuperää. On oletettu, että kantasuomeen saakka ulottuvia konjunktioita on vain kolme: ku(i)n, että ja jos. Että on muodostunut pronominivartalosta e–, jonka merkitys on luultavasti ollut 'tämä'. Johtimena on ollut sama kuin sanassa jotta, joka on muodostunut demonstratiivisesta jo-vartalosta. Ilmaus Hän sanoi että on alkujaan tarkoittanut Hän sanoi näin.
Sanan käyttö

Että on konjunktiona monikäyttöinen. Sitä voidaan käyttää muun muassa seuraavasti:
aloittamassa eksplikatiivsta sivulausetta
sivulauseen subjektina
On hauskaa, että tulit.
sivulauseen objektina
Isä sanoi, että kello on kuusi.
sivulauseen attribuuttina
On jo aika, että lähdemme kotiin.
aloittamassa konsekutiivista sivulausetta
yleisesti
Juoksi, ettei jalkoja näkynyt.
elliptisesti
Jäi luokalleen että jymähti.
aloittamassa finaalista sivulausetta
yleisesti
Vahdi lapsia, etteivät ne putoa.
elliptisesti
Isä katsoi ikkunasta, että lapset olivat kunnolla.
(vanhemmassa kielessä) aloittamassa kausaalista sivulausetta
yleisesti
Miksi olette mun vanginnut? – Että olet varas. (Kivi)
pleonastisesti aloittamassa alisteista kysymyslausetta
puhekielessä ja myös yleiskielessä erityisissä tyylilajeissa
Tulinhan minä kysymään, että saisiko sitä rahaa. (Kauppis-Heikki)
kielteisessä virkkeessä etteikö
Ei ole syytä epäillä, etteikö artikkeli sanasta että olisi merkittävä.
aloittamassa aiempaan esitykseen läheisesti liittyvää itsenäistä lausetta
kysyvästi yhdyttäessä toisen puheeseen
Jaa että mitä?
tehtäessä johtopäätöstä
Vai että sitä ollaan oltu taas juhlimassa.
kopulatiivisesti rinnastamassa kahta samanarvoista sanaa tai ilmausta
harvemmin
kotona on kiireitä ruuan laitossa että muissa puuhissa
sekä — että = niin — kuin
Sekä kesällä että talvella.
jopa että = saati sitten
menetät kerrassaan talon emännänkin suosion, jopa että minun
käytökseltään adverbiä läheten
huudahduksissa, toivomuksissa
 Että kehtaatkin!
ruotsalaisittain virheellisesti aiemmin
On hauskaa että myydä kaloja. (vrt. Det är roligt att sälja fisk.)
Että näin ihmisiä tappaa kuin rottia, se ei sovistu luonnolleni. (Kivi)
Muuta

Puhekielessä että lyhennetään usein muotoon et. Samoin yleiskielessä että-sanaa voidaan käyttää jotta-sanan asemesta, kuten lauseessa Delfiinit syövät, että ne pysyisivät hengissä.
Savolaismurteissa ja eteläpohjalaisessa murteessa sanaa että korvataan – perinteisesti yksinomaan – muodolla jotta. Kaakkoismurteissa sen vastine on – ohessa käytetyn nykyisen puhekielenkin lyhentymän et lisäksi – muoto jot.
Aiheesta muualla

Iso suomen kielioppi § 819. Että-sanan piirteitä.
Iso suomen kielioppi § 1160. Että-konstruktion rakenteesta.
Iso suomen kielioppi – määritelmät: Finaalinen suhde
Gil Antônio Moreira

Gil Antônio Moreira (s. 9. lokakuuta 1950 Itapecerica) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Divinópolisin hiippakuntaan 18. joulukuuta 1976 ja nimitettiin São Paulon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Turris in Mauretanian titulaaripiispaksi 14. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfio Rapisarda, jota avustivat Cláudio Hummes ja Cristiano Portela de Araújo Pena.
Moreira sai 7. tammikuuta 2004 nimityksen Jundiaín piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. helmikuuta. Hän sai 28. tammikuuta 2009 nimityksen Juiz de Foran arkkipiispaksi.
Garching-Hochbrückin metroasema

| Garching-Hochbrück |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  GK
Metrolinjat:  U6
Paikkakunta:  Garching
Avattu:  28. lokakuuta 1995
Rakenne
Tyyppi:  pinta-asema
Laitureita:  2
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Garching-Hochbrück on Münchenin metron asema Garchingissa U6-linjalla, ja on yksi kolmesta asemasta Münchenin rajojen ulkopuolella. Se avattiin 28. lokakuuta 1995.
Fran Huck

Fran Huck vuonna 1973
Anthony Francis Huck (s. 4. joulukuuta 1945 Regina, Saskatchewan) on entinen jääkiekkoilija. Hän edusti Kanadaa olympiaturnauksessa 1968, jossa saavutti pronssia.
Ammattilaisena keskushyökkääjä Huck pelasi National Hockey Leaguessa ja World Hockey Associationissa. Hänen seurojaan olivat Montreal Canadiens, St. Louis Blues, Winnipeg Jets, Minnesota Fighting Saints ja Denver Spurs.
Hänet valittiin IIHF Hall of Fameen 1999.
Aiheesta muualla

Fran Huck Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Fran Huck The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Gbangbatoke

Gbangbatoke on  pieni kaupunki Sierra Leonen Eteläisessä maakunnassa, Moyamban piirikunnassa. Kaupunki tunnetaan parhaiten kahden merkittävän sierraleonelaisen poliitikon, Milton Margain sekä Albert Margain syntymäpaikkana. Gbangbatoken väestö kuuluu suurimmilta osin mendejen etniseen ryhmään, ja menden kieltä puhutaan laaja-alaisesti.
Futurama: Moniniskainen monsteri

| Futurama: Moniniskainen monsteri> Futurama: The Beast with a Billion Backs |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Avanzino
Käsikirjoittaja:  David X. Cohen Michael Rowe
Tuottaja:  David X. Cohen Matt Groening Claudia Katz Lee Supercinski
Säveltäjä:  Christopher Tyng
Leikkaaja:  Paul D. Calder
Pääosat:  Billy West Katey Sagal John DiMaggio Tress MacNeille Maurice LaMarche
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   24. kesäkuuta 2008  29. elokuuta 2008
Kesto:  85 min.
Alkuperäiskieli:  Englanti
Edeltäjä:  Futurama: Benderin jättikeikka
Seuraaja:  Futurama: Benderin peli
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Futurama: Moniniskainen monsteri (engl. Futurama: The Beast with a Billion Backs) on Futuraman järjestyksessä toinen elokuva. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:nä 29. elokuuta 2008. Se palkittiin myös Anniella vuoden 2009 Annie-gaalassa parhaana suoraan videolle julkaistuna elokuvana.[lähde? ]
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Billy West  | … |  Philip J. Fry, John Zoidberg, professori Hubert Farnsworth, Zapp Brannigan, Richard Nixonin pää, Leo Wong, sivuääniä   |
|  Katey Sagal  | … |  Leela   |
|  John DiMaggio  | … |  Bender, Randy Munchnik, URL, sivuäänet   |
|  Tress MacNeille  | … |  Linda, Hattie McDoogal, Monique, Petunia, sivuäänet   |
|  Maurice LaMarche  | … |  Kif Kroker, Calculon, Morbo, Lrrr, Horrible Gelatinous Blob, Hedonismbot, sivuäänet   |
|  Phil LaMarr  | … |  Hermes Conrad, hevosten korjaaja robotti, Ndulu, Robotti 1-X, miljonääribotti, Bolt Rollands, sivuäänet   |
|  Lauren Tom  | … |  Amy Wong, Inez Wong, sivuäänet   |
|  David Herman  | … |  Dr. Ogden Wernstrom, plastiikkakirurgi robotti, brittiläinen robotti, Chu,  Warden Vogel, kolmisilmäinen seepra, Fatbot, jätti keskikokoinen muurahainen, pormestari C. Randall Poopenmeyer, Pazuzu    |
|  Dan Castellaneta  | … |  paholaisrobotti   |
|  David Cross  | … |  Yivo   |
|  Stephen Hawking  | … |  Oma itse   |
|  Brittany Murphy  | … |  Colleen O'Hallahan   |
Gabriele Bosisio

| Gabriele Bosisio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Gabriele Bosisio
Syntynyt: 6. elokuuta 1980 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2003–2007 2008–2009 2012–2013:  Tenax LPR Brakes - Ballan Utensilnord
Suurimmat voitot
 Giro del Lazio 2007 Italian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 21. tammikuuta 2015 
Gabriele Bosisio (s. 6. elokuuta 1980 Lecco, Italia) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 Tenax-joukkueessa, josta siirtyi vuoden 2008 alussa UCI Continental Circuits -tasolla kilpailleeseen LPR Brakes - Ballan -talliin.
Bosisio voitti vuonna 2007 semiklassikko Giro del Lazion ennen Emanuele Sellaa. Seuraavana vuonna hän voitti Giro d'Oro -kilpailun. Italian ympäriajossa 2008 hän voitti mäkisessä maastossa ajetun seitsemännen etapin karattuaan muutaman ajajan kärkiryhmästä kahdeksan kilometriä ennen maalia. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Brixia Tour -kilpailun kolmannen etapin.
Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI ilmoitti lokakuussa 2009, että Bosisio oli antanut EPOa sisältäneen dopingnäytteen kilpailun ulkopuolisessa testissä 2. syyskuuta 2009. Hänet asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon. Kausilla 2012–2013 hän edusti Utensilnord-joukkuetta.
Aiheesta muualla

Gabriele Bosisio Trap-Friis -tietokannassa (englanniksi)