stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vorna
Kertomuksia

Vorna sauvoi ylös monet voimakkaat kosket, mitä pidettiin suurena urotekona. Silti ei ole Vuoksen voittanutta, yli käynyttä Imatran, kuten yleinen sanonta kuului. Vorna myös kävi hävittämässä Suomea. Hän ryösti neidon tai kaksikin, mutta nämä pakenivat.
Vorna tunnettiin lähes voittamattomana. Tarinoiden mukaan suomalaiset saivat kuitenkin hänet lopulta hengiltä. Vorna oli ollut ryöstelemässä Suomessa. Suomalaiset olivat lähteneet takaa-ajoon. Vorna ei uskonut varoituksia, ja meni saunaan peseytymään "ruotsin verestä", kerskuen, ettei vihollisia jäänyt eloon. Hänen peseytyessään suomalaiset saartoivat saunan. Vorna tuli ulos, huitoi housunlahkeistaan tuhkaa vihollistensa silmiin, ja ryntäsi kohti tupaa, jonne oli jättänyt aseensa. Tuhka ei kuitenkaan sokaissut yhtä suomalaista, joka oli odotellut nurkan luona. Tämä keskenkasvuinen poika ampui nuolen jättiläismäisen miehen kantapäähän. Vorna kaatui maahan, ja anoi poikaa lopettamaan kärsimyksensä. Poika tappoi hänet nopeasti. Kerrotaan, että jos Vorna ei olisi ollut alasti, olisi nuoli vain kimmonnut hänen rautalevyistään. Vornan tavattoman isot luut olivat paikalla vielä kauan tapahtuman jälkeen, sillä ei ollut enää ketään niitä hautaamassa. Väitettiin, että Vornan kuoleman ansiosta suomalaiset pääsivät hävittämään Karjalaa.
Jos tuli surma syyttömille, niin se tuli Vornallekin tuhoretkensä perästä, kuului sen jälkeen suomalainen sanonta.
Kertomus muistuttaa hieman kreikkalaista kertomusta Akilleuksen kuolemasta.
Tatjana Volosožar

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tatjana Volosožar ja Maksim Trankov Sotšin olympialaisissa 2014. |  Tatjana Volosožar ja Maksim Trankov Sotšin olympialaisissa 2014. |  Tatjana Volosožar ja Maksim Trankov Sotšin olympialaisissa 2014. |  |
Maa:   Venäjä
Taitoluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 |  pariluistelu |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | London 2013 | pariluistelu |  |
|  Hopeaa | Moskova 2011 | pariluistelu |  |
|  Hopeaa | Nizza 2012 | pariluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sheffield 2012 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Zagreb 2013 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Budapest 2014 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Bratislava 2016 | pariluistelu |  |
Tatjana Andrejevna Volosožar (ven. Татьяна Андреевна Волосожар, ukr. Тетяна Андріївна Волосожар, Tetjana Andrijivna Volosožar; s. 22. toukokuuta 1985 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalaissyntyinen, uransa huippuvuosina Venäjää edustanut taitoluistelija. Hän on voittanut joukkuekilpailussa olympiakultaa sekä pariluistelussa olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja neljä Euroopan-mestaruutta. Hänen parinaan ovat luistelleet Ukrainan edustajina Petr Hartšenko ja Stanislav Morozov sekä Venäjän edustusvuosina Maksim Trankov.
Ura

Volosožar osallistui 2000-luvun alussa Petr Hartšenkon parina juniorien maailmanmestaruuskilpailuihin neljä kertaa ja sijoittui parhaimmillaan viidenneksi vuonna 2004. Samana vuonna pari voitti aikuisten Ukrainan-mestaruuden. Vuonna 2003 he sijoittuivat aikuisten EM-kilpailuissa seitsemänneksi ja MM-kilpailuissa 17:nneksi. Vuonna 2004 he olivat MM-kilpailuissa sijalla 14.
Kaudelle 2004–2005 Volosožarin pariksi tuli Stanislav Morozov. He voittivat ensimmäisellä kaudellaan Ukrainan-mestaruuden sekä sijoittuivat EM-kilpailuissa viidenneksi ja MM-kilpailuissa kymmenenneksi. Vuonna 2006 he sijoittuivat Torinon olympialaisissa 12:nneksi ja saman vuoden MM-kilpailuissa jälleen kymmenenneksi. Vuoden 2007 saavutuksia olivat Ukrainan-mestaruus, EM-kilpailujen viides sija ja MM-kilpailujen neljäs sija. Vuonna 2008 Volosožar ja Morozov voittivat Ukrainan-mestaruuden sekä sijoittuivat EM-kilpailuissa neljänneksi ja MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa he sijoittuivat neljänneksi ja saman vuoden MM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuoden 2010 tuloksia olivat Ukrainan-mestaruus, neljäs perättäinen nelossija EM-kilpailuissa ja kahdeksas sija Vancouverin olympialaisissa. Paria valmensi viimeisinä vuosina saksalainen olympiamitalisti ja maailmanmestari Ingo Steuer.
Morozovin lopetettua uransa Volosožar siirtyi EM-mitalisti Maksim Trankovin pariksi edustamaan Venäjää. Vuonna 2011 Volosožar ja Trankov voittivat Venäjän-mestaruuden ja saavuttivat MM-hopeaa. Vuonna 2012 he voittivat Euroopan-mestaruuden mutta jäivät MM-kilpailuissa niukasti hopealle oltuaan lyhytohjelmassa vasta kahdeksantena ja noustuaan vapaaohjelman parhaalla suorituksella ylemmäs. Vuonna 2013 he voittivat Venäjän-mestaruuden, Euroopan-mestaruuden, maailmanmestaruuden ja Grand Prix -finaalin. Vuonna 2014 he voittivat Euroopan-mestaruuden ja Sotšissa olympiakultaa. Olympialaisissa he voittivat pariluistelukullan lisäksi joukkuekilpailun kultaa Venäjän joukkueessa.
Volosožarilta jäi kausi 2014–2015 väliin Morozovin olkapäävamman takia. Vuonna 2016 he voittivat vielä Venäjän-mestaruuden ja neljännen Euroopan-mestaruutensa. MM-kilpailuissa he jäivät kuudenneksi. Paria valmensivat Nina Mozer ja Volosožarin entinen luistelupari Stanislav Morozov.
Yksityiselämä

Volosožar ja Trankov avioituivat elokuussa 2015. Heille syntyi tytär helmikuussa 2017.
VoIP

Avaya 1140E IP Phone
VoIP eli IP-puhe (lyhenne sanoista Voice over Internet Protocol, engl. Voice over IP, IP telephony tai Internet telephony) on kattotermi tekniikalle, jonka avulla ääntä voidaan siirtää reaaliaikaisesti Internetin tai muun IP-protokollaa käyttävän verkon välityksellä: puhe muutetaan digitaaliseen muotoon ja siirretään paketteina verkon yli. Jos IP-puhelun vastaanottaja käyttää perinteiseen puhelinverkkoon kytkettyä puhelinta tai kännykkää, puhelu siirretään Internetin välityksellä läheiseen puhelinkeskukseen, jossa se muunnetaan paikallispuheluksi.
VoIP-yhteyskäytännöt koostuvat puhelun muodostukseen käytetyistä merkinantoprotokollista ja ääneen siirtoon käytetyistä puheprotokollista. Puhelun muodostusta varten on kaksi erilaista ja epäyhteensopivaa standardia, vakaampi ja monipuolisempi, mutta monimutkaisempi H.323 sekä yksinkertainen, mutta jatkuvasti laajeneva SIP. Nykyisin trendi VoIP-tuotteissa näyttää selvästi siirtyvän SIP-protokollaan, ja se tulee olemaan mm. myöhemmissä 3G-verkoissa käytetty signalointiprotokolla.
Myös fakseja voidaan lähettää Internetin yli käyttämällä T.38-protokollaa. Tällöin puhutaan FoIP:ta (engl. Fax over IP).
VoIP-puheluiden vaatimukset

IP-puheluita varten tarvitaan päätelaite ja Internet-yhteys, mielellään laajakaistayhteys nopeudeltaan ainakin 256 kb/s.  Päätelaitteena voi käyttää varsinaisen IP-puhelimen lisäksi tietokonetta tai IP-sovitinta, johon voi kytkeä tavallisen lankapuhelimen. Kun käytetään IP-puhelinta tai sovitinta, ei tietokoneen tarvitse olla päällä puhuttaessa puheluita, vaan riittää että verkkoyhteys on toiminnassa. Kun päätelaitteena käytetään tietokonetta, siihen pitää kytkeä kuuloke. Kuulokkeena käytetään yleensä sankakuuloketta – kuulokkeiden ja mikrofonin yhdistelmää – mutta erillinen mikrofoni sekä kuulokkeet tai kaiuttimet toimivat myös. Lisäksi tarvitaan puhelinohjelma.
Myös joihinkin matkapuhelimiin on mahdollista saada Javalla toteutettuja tai puhelimen käyttöjärjestelmässä olevia VoIP-sovelmia, joilla voi puhelimen GPRS tai WLAN-yhteyttä käyttäen soittaa toisiin samanlaisiin kännyköihin tai muihin nettipuhelimiin. Tällaiset puhelut maksavat vain GPRS-liikenteen tai WLAN-liikenteen tapauksessa internet-yhteyden hinnan. Tämä kuitenkin edellyttää GPRS-alueella hyvää kuuluvuutta (EDGE) ja WLAN-liikenteen osalta WLAN-verkon kuuluvuusalueen sisäpuolella pysyttelyä. Markkinoilla on myös VoWLAN-ratkaisuja, joilla tuetaan tukiasemasta toiseen siirtymistä (esimerkiksi tehtaan sisällä), normaalissa WLAN-verkossa siirtyminen tukiasemasta toiseen katkaisee puhelun. WLAN-verkkoa käyttäessä IP-puheluiden osalta ei voidakaan käytännössä käyttää termiä "mobiili", koska liikkuvuus on varsin rajoitettua.
VoIP-puheluiden vaatimukset > Vahvuudet

IP-puheluiden tärkein etu paljon puhuvalle on niiden huokeus tavallisiin puheluihin verrattuna, joskin tämä pätee ainoastaan IP-puhelimesta IP-puhelimeen soitettujen puheluiden välillä. Varsinaista puhelinoperaattoria tarvitaan aina soitettaessa perinteiseen puhelin- tai matkapuhelinverkkoon. Huomioida tuleekin, että suurin osa puheluliikenteestä kohdistuu nimenomaan matkapuhelinliittymiin. Puhelua varten käytetään normaalin Internet-liittymän tietoliikennekaistaa, josta veloitetaan usein kiinteä kuukausihinta. Periaatteessa IP-puhelimen käyttäjä hankkii vain tarvittavat päätelaitteet ja maksaa kiinteän Internet-liittymän hinnan. Puheluiden edullisuus korostuu varsinkin soitettaessa ulkomaille kahden IP-puhelimen välisiä puheluita. Käytännössä investointi IP-puhelinjärjestelmään sekä vaadittuihin laitteisiin on kuitenkin vaikea kuolettaa, elleivät puheluliikenteen kustannukset synny pääasiallisesti yrityksen sisäisistä tai kuluttajien välisistä puheluista. Markkinoilla vallitsee väärä käsitys "ilmaisista" IP-puheluista; pääasiallisesti kustannukset ovatkin upotettuja kiinteisiin kk-maksuihin tai teleoperaattorit perivät normaalilla tavalla esimerkiksi matkapuhelimiin suuntautuneista puheluista lanka-matkapuhelumaksun, joka saattaa olla moninkertainen verrattuna matkapuhelinten välisiin puhelumaksuihin.
Suomessa saa jo nykyisin kiinteään Internet-liittymään VoIP-lankapuhelimia. Operaattorit ovat yleensä valinneet liiketoimintamallin, jossa IP-puhelimesta toiseen soittaminen on ilmaista – puhelusta ei Internet-yhteyden kuukausimaksun lisäksi veloiteta erikseen. Perinteiset teleoperaattorit ymmärrettävästi pyrkivät estämään asiakkaiden siirtymisen IP-puhelinoperaattoreille. Jotkut ovat yrittäneet estää IP-puheluiden soittamisen omista Internet-liittymistäänlähde?. Jotkut internetpalveluntarjoajat tarjoavat asiakkailleen laajakaistaliittymän hintaan laajakaistapuheluita, nk. puhekaistaa, jolloin asiakas voi soittaa toisten VoIP-puhelimien lisäksi tavallisiin analogisiin lankapuhelimiin sekä matkapuhelimiin. Maiden välisessä kommunikaatiossa tulee huomioida myös, että IP-puhelimet tukevat toinen toistaan, ts. ovat saman valmistajan tekemiä tai muuten yhteensopivia.
IP-puhelinsovellukset tarjoavat myös perinteistä puhelinverkkoa laajempia palveluita. IP-verkko ei aseta samanlaisia rajoituksia äänen laadulle kuin puhelinverkko. Videopuhelut eivät välttämättä maksa IP-verkossa sen enempää kuin äänipuhelutkaan. Tekniikan vielä kehittyessä IP-verkkoa voidaan  tulevaisuudessa hyödyntää enenevissä määrin mm. videokonferensseissa, joiden osallistujat voivat olla ympäri maailmaa. IP-puhelimiin on liitetty yleensä myös pikaviestintä ja saatavuuspalvelu ja niiden avulla voi siirtää tiedostoja.
VoIP-puheluiden vaatimukset > VoIP:n ongelmat

Suurin ongelma IP-puheluiden kannalta on Internet-verkon ruuhkautuminen. Jos IP-puheluliikenne kulkee priorisoimattomana muun Internet-liikenteen mukana, puheluun kuuluvat paketit saattavat hävitä ruuhkatilanteissa, jolloin äänen laatu heikkenee ja ääni alkaa lopulta pätkiä. Psykologisesti hankala asia on myös viive ja  sen vaihtelu. Yhdensuuntainen viive Internetissä vaihtelee, mannertenvälisillä yhteyksillä se voi olla 80–100 millisekunnin välillä. Puheyhteyksillä alle 100 millisekunnin viive on yleensä huomaamaton, viiveen kasvaessa yli 400 millisekunnin normaali keskustelu käy vaikeaksi. Vertailun vuoksi tavallisessa puhelinverkossa maan sisäisten puheluiden viive on 10–20 millisekuntia, matkapuhelinverkossa viive on yleensä 180 millisekunnin luokkaa.
IP-puheluiden kannalta hankalin ja ruuhkaisin kohta on oma Internet-liittymä, runkoverkkojen ollessa kunnossa pakettihukka ja viiveen vaihtelu niissä on yleensä merkityksetöntä. Muiden verkkosovellusten käyttö samaan aikaan voi huonontaa laatua selvästi. Puheluiden priorisointi omassa käytössä olevassa Internet-liittymässä on onneksi suhteellisen helppoa. Runkoverkossa 
siihen tarvittaisiin palvelunlaadun (QoS) takaava järjestelmä.
IP-puhelut voivat olla ongelmallisia myös verkon kannalta. Normaalisti Internetiä käyttävät protokollat pystyvät vähentämään kaistankäyttöään verkon ruuhkautuessa, mutta IP-puhelut pyrkivät käyttämään koko ajan yhtä paljon kaistaa. Jos IP-puheluiden osuus kokonaisliikenteestä kasvaa, ne voivat haitata suhteettomasti muuta liikennettä.
Tulevaisuudessa IP-puheen ennustetaan kasvavan massiiviseksi viestintävälineeksi nykyisen sähköpostin tavoin. Tälläkin on varjopuolensa, sillä jo nyt on merkkejä haitakkeiden levittämisestä, palvelunestohyökkäyksistä sekä VoIP:n roskapostista. Tätä kutsutaan nimellä SPIT (Spam Over Internet Telephony). Vaikka SPIT:iä pyritään jo nyt torjumaan, se voi tehdä IP-puheesta  hyvinkin roskapostin kaltaisen haittaviestinnän välineen.
Protokollat

IP-puheluiden yhdistämiseen, muodostamiseen ja IP-puheen välittämiseen IP-verkoissa on useita eri protokollia. 
ITU:n (International Telecommunication Union) H.323-standardia alettiin kehittää ISDN:n ja puhelinverkon kuvapuhelinjärjestelmien (H.320, H.323) pohjalta 1990-luvun puolivälissä. Mielenkiinto H.323:een on nykyisin vähentymässä, ja useimmat markkinoille tulevat laitteet ja järjestelmät pohjautuvat IETF:n (Internet Engineering Task Force) standardoimaan SIP-protokollaperheeseen. Toisin kuin H.323, SIP on kehitetty olemaan osa webbiä. Sen kanssa käytetään osoitteina URLeja ja SIPin käyttämät tekniset ratkaisut muistuttavat hyvin paljon HTTP:tä.
Sekä H.323 että SIP tarjoavat suunnilleen saman toiminnallisuuden puhelunmuodostusta varten, niillä pystytään soittamaan ääni- ja kuvapuheluita ja liittämään puhelu osaksi muuta audiovisuaalista esitystä tai neuvottelua.
Vaikka puhelunmuodostuksen yksityiskohdat vaihtelevatkin, molemmat järjestelmät käyttävät varsinaiseen äänen ja kuvan siirtoon samaa protokollaa, RTP:tä. RTP tarjoaa puitteet reaaliaikaisen tiedon siirrolle pakettiverkon yli. Sen lisäksi tarvitaan koodekki, jonka avulla ääni ja kuvan voidaan paketoida, sekä varsinainen kuljetusprotokolla, UDP.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VoIP protokollat ja standardit (englanniksi)
Connecting Biigle, suomenkielinen VoIP-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Sentraalisandra, suomenkielinen VoIP-sivusto[vanhentunut linkki]
Luettelo/vertailu Suomessa tarjolla olevista VoIP palveluista (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo/vertailu Suomessa myytävät IP puhelimet (Arkistoitu – Internet Archive)
Voittamaton soturi

| Voittamaton soturi> Teseo contro il Minotauro |
| --- | --- |
 Elokuvan yhdysvaltalainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Silvio Amadio
Käsikirjoittaja:  Gianpaolo Callegari, Sandro Continenza
Tuottaja:  Gino Mordini, Giorgio Agliani, Rudolphe Solmesne
Säveltäjä:  Carlo Rustichelli
Kuvaaja:  Aldo Giordani
Leikkaaja:  Nella Nannuzzi
Tuotantosuunnittelija:  Piero Poletto
Lavastaja:  Piero Poletto
Pääosat:  Bob Mathias, Rosanna Schiaffino
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Illiria Film, Produzione Associata Agliani-Mordini
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  25. marraskuuta 1960 (Italia) 9. kesäkuuta 1961 (Suomi)
Kesto:  105 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  471 850 860 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
Voittamaton soturi (ital. Teseo contro il Minotauro, ”Theseus vastaan Minotauros”) on vuonna 1960 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan mytologia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Silvio Amadio. Sen sankaria Theseusta esittää yhdysvaltalainen kymmenottelun olympiavoittaja Bob Mathias.
Juoni

Kreetan kuninkaan Minoksen vaimo paljastaa kuollessaan, että hänen vallanhimoisella tyttärellään Faidralla on Kreikassa kaksoissisar Ariadne. Faidra lähettää sotilaansa tappamaan Ariadnen, mutta Theseus ja tämän ystävä Demetrius pelastavat hänet. Miehet lähtevät Kreetalle selvittämään asiaa ja jättävät Ariadnen Theseuksen isän luokse Ateenaan. Faidran sotilaat surmaavat Demetriuksen ja Theseus putoaa paetessaan mereen, jossa hänet pelastaa merenjumalatar Amfitrite. Sillä välin ateenalaiset ovat kärsineet tappion kreetalaisille ja Ariadne on joutunut Faidran vangiksi. Theseus palaa Kreetalle, pelastaa Ariadnen ja tappaa ihmisuhreja vaativan Minotauroksen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bob Mathias  | … |  Theseus   |
|  Rosanna Schiaffino  | … |  Faidra/Ariadne   |
|  Alberto Lupo  | … |  Khiron   |
|  Rick Battaglia  | … |  Demetrius   |
|  Elena Zareschi  | … |  Pasifae   |
|  Nerio Bernardi  | … |  Ateenan kuningas   |
|  Susanne Loret  | … |  Amfitrite   |
|  Carlo Tamberlani  | … |  Minos, Kreetan kuningas   |
|  Nico Pepe  | … |  Gerione   |
|  Paul Müller  | … |  hovilääkäri   |
|  Erminio Spalla  | … |  Ariadnen kasvatusisä   |
|  Emma Baron  | … |  Ariadnen kasvatusäiti   |
|  Adriano Micantoni  | … |  ylipappi   |
|  Alberto Plebani  | … |  Ksantos   |
|  Vittorio Vaser  | … |     |
|  Marta Malevi  | … |     |
|  Aldo Barberito  | … |     |
|  Tiziana Casetti  | … |     |
|  Giovanni Mantegazzi  | … |     |
Tuotanto

Voittamaton soturi on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla ja Tor Caldaran maisemissa. Sen ohjaajana toimi aluksi Mario Bonnard, jonka sairastuttua työtä jatkoivat Alberto De Martino ja Giorgio Capitani. Lopulta ohjaajaksi nimettiin Silvio Amadio.
Elokuva on isolla budjetilla tehty näyttävä toimintaseikkailu. Sen suurin ongelma on käsikirjoitus, joka on täynnä aukkoja ja katkoksia. Se jättää myös lähes kokonaan hyödyntämättä Minotauros-myyttiin sisältyvät kauhuelokuvan mahdollisuudet. Nähtyään lopulta kömpelön hirviön katsoja voi olla tyytyväinen, ettei sitä näytetä elokuvassa enempää. Atleettinen Bob Mathias on näyttelijänä kovin jäykkä ja Rosanna Schiaffino näyttää molemmissa rooleissaan yhtä seksikkäältä mutta ilmeettömältä.
Aiheesta muualla

Voittamaton soturi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Voittamaton soturi Elonet.
Peter van Vossen

Peter van Vossen (s. 21. huhtikuuta 1968 Zierikzee, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Van Vossen on edustanut uransa aikana monia ammattilaisjoukkueita eri puolilla Eurooppaa; SK Bevereniä, RSC Anderlechtia, Ajax Amsterdamia, Istanbulsporia, Glasgow Rangersia, Feyenoordia ja Vitesseä. Lisäksi hän pelasi uransa alussa pienemmissä seuroissa, kuten Mevo Zierikzee ja VC Vlissingen. SK Beveren Belgiassa oli hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa.
Huippuvuosinaankin kovan kritiikin kohteeksi joutunut van Vossen edusti kuitenkin myös Hollannin maajoukkuetta 31 ottelussa, joissa hän teki 9 maalia. Maajoukkuedebyyttinsä 25. maaliskuuta 1992 Jugoslaviaa vastaan tehnyt van Vossen pelasi muun muassa vuoden 2000 EM-kisoissa kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle tulleena. Hän lopetti maajoukkueuransa juuri noihin kisoihin Hollannin joukkueen pudottua Italialle välieräottelussa rangaistuslaukauskilpailun jälkeen.
Tilastot

| Kausi | Seura | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989-1990 | SK Beveren | 27 | 5 |
| 1990-1991 | SK Beveren | 28 | 18 |
| 1991-1992 | SK Beveren | 29 | 13 |
| 1992-1993 | RSC Anderlecht | 28 | 6 |
| 1993-1994 | Ajax Amsterdam | 15 | 1 |
| 1994-1995 | Ajax Amsterdam | 26 | 5 |
| 1995-1996 | Istanbulspor | 16 | 5 |
| 1995-1996 | Glasgow Rangers | 7 | 0 |
| 1996-1997 | Glasgow Rangers | 15 | 5 |
| 1997-1998 | Glasgow Rangers | 0 | 0 |
| 1998-1999 | Feyenoord | 30 | 6 |
| 1999-2000 | Feyenoord | 26 | 4 |
| 2000-2001 | Feyenoord | 17 | 0 |
| 2001-2002 | De Graafschap | 27 | 7 |
| 2002-2003 | De Graafschap | 17 | 2 |
| 2003-2004 | Vitesse | 6 | 0 |
August Vilhelm Snellman

August Vilhelm Snellman (6. tammikuuta 1876 Oulu – 24. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja Kemi Oy:n toimitusjohtaja.
Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Karl August Snellman ja Alma Maria Antman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja harjoitti 1897-1901 kaupallisia ja kieliopintoja Englannissa, Ranskassa ja Saksassa.
Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen palveluksessa Oulussa 1901–1913. Hän perusti 1913 Muurolan Hartsi- ja tärpättitehtaan, ja hän oli Kemi Oy:n toimitusjohtajana 1913–1923. Silloinen Kemi Oy:n pääkonttori oli Oulussa Snellmanin talossa. Tänä aikana August Snellman oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1915-1918. Tämän jälkeen Snellman toimi Kemi Oy:n Helsingin myyntikonttorin johtajana vuodesta 1923 alkaen, ja hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1937–1947. Snellman oli myös Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä.
Snellman oli naimisissa vuodesta 1902 Nina Lucia Heleniuksen kanssa.
Obbola

Obbolaa ilmasta vuonna 2009.
Obbola on taajama Uumajan kunnassa Ruotsin Västerbottenin läänissä. Vuoden 2020 väestönlaskennassa siellä oli 2 186 asukasta.
Uumajanjoen suiston Obbola-nimisessä saaressa Uumajan keskustan eteläpuolella sijaitseva taajama tunnetaan metsäteollisuudestaan. Sinne perustettiin vuonna 1889 höyrysaha, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa 1909. Sen tilalle tuli sellutehdas, joka on laajentunut paperitehtaaksi, jossa nykyisin valmistetaan pakkauspapereita. Aiemmin tehtaan omistivat yhdessä ruotsalainen SCA ja yhdysvaltalainen Champion International, kunnes SCA osti sen kokonaan itselleen 1994. Sen uusin aaltopahvin pintapaperia eli kraftlineria valmistava paperikone on SCA:n mukaan maailman suurin pakkauspaperikone ja nosti tehtaan tuotannon 450 000 tonnista 725 000 tonniin vuodessa.
Käännös suomeksi
Åströminpuisto

| Åströminpuisto |
| --- | --- |

Sijainti:  Myllytulli, Oulu
Koordinaatit:  65°00′59″N, 025°28′42″E
Perustettu:  1880-luku
Rakennuttaja:  Hemming Åström
Åströminpolku kulkee puiston halki.
Åströminpuisto on puisto Myllytullin kaupunginosassa Oulussa. Puistoa rajaavat Mannenkatu pohjoisessa, Isokatu idässä, Myllytullin koulu etelässä ja Kallisenvirta lännessä.
Ennen puiston rakentamista paikalla sijaitsi 1730–luvulla perustettu prunni- eli kaivohuone. Kaivohuoneen vettä käytettiin terveyslähteenä, jonka uskottiin parantavan monia sairauksia. Kaivohuoneen loistokausi ulottui 1700–luvun loppupuolelle, kunnes Oulun hautausmaan siirtäminen nykyiselle paikalleen sai ihmiset pelkäämään hautausmaan vesien sekoittuvan terveyslähteen vesiin. Kaivohuoneen rakennukset purettiin huonokuntoisina 1800–luvun puolivälissä. Hemming Åström laitatti Prunnihaan kuntoon valtiopäivämiehenä saamillaan palkkioilla 1880–luvulla ja lahjoitti työt kaupungille.
Puiston poikki, Kirkkokadulta Kasarmintielle, kulkenut ajotie muutettiin Åströminpolku-nimiseksi kevyenliikenteenväyläksi 1992. Oulu-seura ja Oulun Dante-seura pystyttivät puistoon tutkimusmatkailija Giuseppe Acerbin muistomerkin vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åströminpuisto Wikimedia Commonsissa
Panu (Kalajoki, Atte): Hemming Åströmin muisto ja Åströmin puisto. Oulu-lehti, 15.1.1976.  Oulu. ISSN 1236-7524  Artikkelin verkkoversio.
Oulun merikoulu

| Oulun merikoulu |
| --- | --- |
 Linnansaaressa sijaitseva Oulun merikoulun tähtitorni toimii nykyisin kesäkahvilana.
Sijainti:  Oulu
Tyyppi:  merenkulkualan oppilaitos
Perustettu:  1863
Lakkautettu:  1910 (1921)
Oulun merikoulu oli Oulussa vuosina 1863–1910 toiminut  Oulun kauppaseura perustama merenkulkualan oppilaitos. Oppilaitos toimi Pokkitörmällä nykyisen Oulun Lyseon lukion voimistelusalin paikalla sijainneessa rakennuksessa. Merikoulun näkyvin muisto on Oulun Linnansaaressa sijaitseva, Oulun linnan raunioille vuonna 1875 rakennettu tähtitorni, joka toimii nykyisin kahvilana.
Merikoulussa oli kolme opintolinjaa: merikapteenin, perämiehen ja Itämeren kapteenin opintolinjat. Opetusta annettiin sekä suomeksi että ruotsiksi vuoteen 1899 asti, jonka jälkeen ainoana opetuskielenä oli suomi. Oppiaineina olivat mm. englanti, venäjä, navigointi sekä matematiikka, kapteeninlinjalla lisäksi anatomia sekä lääkärintaidot.
Merikoulusta ehti sen toiminta-aikana valmistua kaikkiaan 200 merikapteenia, 95 perämiestä, 23 kauppalaivuria, 12 itämerenkipparia sekä 16 aliperämiestä. Merikoulun toiminta jatkui tavallisena merimieskouluna vuoteen 1921 saakka, jolloin toiminta lopetettiin.
Oulun merikoulu sai myös kansainvälistä tunnustusta, kun yhdysvaltalainen merenkulkualan julkaisu omisti sille vuonna 1910 kokonaisen sivun.