stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eliittikisat 2000
Osakilpailut > Lappeenranta

Lappeenrannan eliittikisat järjestettiin 13. elokuuta 2000.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m (+1,6) |  Christian Nsiah | 10,29 |  Christie van Wyk | 10,31 |  Sherwin Wries | 10,43 |
| 200 m (+0,8) |  Christie van Wyk | 20,50 |  Christian Nsiah | 20,73 |  Kari Louramo | 20,99 |
| 400 m |  Avard Moncur | 45,69 |  Mehmed al Bichi | 47,68 |  Billal Haoussa | 47,85 |
| 800 m |  Wilson Kirwa | 1.44,69 |  David Kiptoo | 1.44,88 |  Philip Kibitok | 1.46,71 |
| 1 500 m |  Edwin Maranga | 3.37,12 |  Harrison Makau | 3.37,72 |  Cornelius Chirchir | 3.38,22 |
| 5 000 m |  James Getanda | 13.34,23 |  George Okworo | 13.38,95 |  Seamus Power | 13.42,81 |
| 110 m aidat (+1,0) |  Jarno Jokihaara | 13,78 |  Antti Haapakoski | 13,93 |  Stefan Heinås | 14,03 |
| Korkeushyppy |  Mika Polku | 221 |  Oskari Frösén | 217 |  Toni Huikuri | 217 |
| Seiväshyppy |  Vesa Rantanen | 535 |  Ariel Mäki-Soini | 525 |  Jonne Willman | 515 |
| Kolmiloikka |  Johan Meriluoto | 16,45 (+0,5) |  Vitali Moskalenko | 15,84 (+0,8) |  Marko Siurua | 15,59 (+1,0) |
| Kuulantyöntö |  Ville Tiisanoja | 20,18 |  Timo Aaltonen | 20,02 |  Arsi Harju | 19,99 |
| Kiekonheitto |  Petri Hakala | 61,43 |  Pertti Hynni | 61,08 |  Timo Tompuri | 60,19 |
| Moukarinheitto |  Maciej Pałyszko | 78,27 |  Samu-Petri Simo | 73,12 |  Mika Laaksonen | 72,31 |
| Keihäänheitto |  Grzegorz Krasiński | 82,37 |  Harri Haatainen | 82,04 |  Harri Hakkarainen | 81,95 |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Tulos | 2>  sija | Tulos | 3>  sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m (+1,2) |  Juan Ball | 11,54 |  Marika Engdal | 11,90 |  Minna Vuori | 12,07 |
| 200 m (+0,6) |  Juliet Campbell | 22,98 |  Marika Engdal | 24,44 |  Minna Vuori | 24,77 |
| 800 m |  Gladys Wamuyu | 2.01,19 |  Tytti Reho | 2.01,68 |  Grace Birungi | 2.02,62 |
| 3 000 m |  Maria Söderström | 9.34,19 |  Mari Niskanen | 9.38,96 |  Natalia Belova | 9.53,96 |
| 100 m aidat (+0,6) |  Brigitte Foster | 13,15 |  Margareth Macchiut | 13,22 |  Myriam Tschomba | 13,53 |
| 400 m aidat |  Susan Smith-Walsh | 55,93 |  Petra Söderström | 56,07 |  Anna Knoroz | 57,38 |
| Kolmiloikka |  Maria Sokova | 14,10 (+0,9) |  Tatiana Drozdova | 13,63 (-0,6) |  Sari Kulmala | 13,21 (+0,2) |
Etelä-Amerikan uudisasuttaminen

Etelä-Amerikan uudisasuttaminen tarkoittaa eurooppalaisten asettumista Etelä-Amerikan mantereelle 1400-luvun lopulta.
Aikakauden suurvallat, Espanja ja Portugali, jakoivat Euroopan ulkopuolisen maailman etupiirialueisiin Tordesillasin sopimuksella vuonna 1494. Sen mukaan Portugalille kuului nykyisen Brasilian itäosa muun Etelä-Amerikan ollessa Espanjan etupiiriä.
1530-luvulta alkaen espanjalaiset ja myöhemmin myös portugalilaiset konkistadorit kulkivat pitkin Etelä-Amerikkaa, arvioivat sen ihmisiä ja luonnonvaroja, ja levittivät tahtomattaan eurooppalaisperäisiä tauteja, joista monet koituivat tuhoisiksi alueella ennestään asuville kansoille.
Konkistadorit loivat Espanjan siirtomaaherruuden perustan, joka oli oleellinen pohja espanjalaista imperiumia rakennettaessa. Konkistadoreista tunnetuimmat ovat Hernán Cortés ja Francisco Pizarro. Cortés voitti Meksikon alueen asteekkivaltakunnan ja valloitti maat kuninkaansa nimissä Espanjalle. Meksikosta Cortes jatkoi pohjoiseen ja hiljalleen nykyinen Kalifornia ja Uusi-Meksiko liitettiin Espanjan hallintaan.
Fransisco Pizarro puolestaan kukisti inkaintiaanien valtakunnan Andien vuorilla. Rohkeudella, oveluudella ja viekkaudella Pizarro onnistui noin 200 sotilaansa kanssa kukistamaan keskenään eripuraiset inkat ja laajensi näin Espanjan valtapiiriä.
1820-luvulla Simón Bolívar pyrki luomaan Etelä-Amerikan yhdysvallat. Taistelut ja vallankumoukset johtivat nykypäivän itsenäisten Venezuelan, Kolumbian, Ecuadorin, Perun ja Bolivian valtioiden syntyyn. Eurooppalaisten vaikutus alueella jäi pysyväksi: espanja ja portugali ovat alueen virallisia ja yhteisiä kieliä.
Mainat

| Mainat |
| --- | --- |
 Pihamaina (Acridotheres tristis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Mainat Acridotheres  Vieillot, 1816
Katso myös
   Mainat Wikispeciesissä   Mainat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mainat (Acridotheres) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Mainojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 10 lajia.
Mainoihin kuuluvia lajeja

Celebesinviidakkomaina Acridotheres cinereus
Intianmaina Acridotheres ginginianus
Jaavankottarainen Acridotheres melanopterus
Jaavanmaina Acridotheres javanicus
Naamiokottarainen Acridotheres burmannicus
Pihamaina Acridotheres tristis
Riisimaina Acridotheres cristatellus
Sepelmaina Acridotheres albocinctus
Töyhtömaina Acridotheres grandis
Viidakkomaina Acridotheres fuscus
Aiheesta muualla

ITIS: Acridotheres (englanniksi)
ZipcodeZoo: Acridotheres (englanniksi)
Matti Makkonen (insinööri)

| Matti Makkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1952 Suomussalmi
Kuollut: 26. kesäkuuta 2015 (63 vuotta) Seinäjoki
Matti Antero Makkonen (16. huhtikuuta 1952 Suomussalmi – 26. kesäkuuta 2015 Seinäjoki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja matkapuhelinalan uranuurtaja. Hän toimi muun muassa Nokia Networksissa ja Telessä yksikön johtajana sekä Finnet Oy:n toimitusjohtajana. Makkosta pidetään tekstiviestin ja suurelta osin myös koko PTL-Tele-Soneran matkaviestintä-rahasammon isänä.
Matti Makkonen sai 2008 The Economist-lehden palkinnon (The Economist’s Computing & Telecommunication Award).
Keväällä 2015 Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) palkitsi Makkosen hänen työstään toimialan hyväksi.
Ura

Makkonen valmistui diplomi-insinööriksi pääaineenaan elektroniikka Oulun yliopistosta vuonna 1976. Sen jälkeen hän toimi Posti- ja telelaitoksen (PTL) palveluksessa järjestelmäsuunnittelijana kehittämässä langattomia kommunikaatiopalveluja (NMT) vuosina 1976–1983. Hän oli PTL:n Radioverkkoyksikön varajohtaja vuosina 1984–1988 ja kehitti samalla aktiivisesti myös GSM-tekniikkaa vuoteen 1988 asti. Hän nousi matkapuhelinpalveluyksikön johtajaksi vuonna 1989, jolloin yhtiön nimi oli vaihtunut Telecom Finlandiksi. Matkaviestinryhmän varatoimitusjohtaja hän oli vuosina 1995–2000. Vuonna 2000 hän ehti olla kesäkuusta lokakuuhun Mobile Internet Operator -yksikön johtaja ja johtoryhmän jäsen, yhtiön nimi oli vaihtunut Soneraksi.
Marraskuun alusta 2000 Makkonen astui Nokia Networksin Professional Services -yksikön johtajaksi. Finnet Oy toimitusjohtaja hänestä tuli 1. helmikuuta 2003, ja hän oli tehtävässä 31. elokuuta 2005 asti.
Alkuvuonna 2006 Makkonen toimi Tieto-X:n ja Mainostoimisto Evian hallituksen jäsenenä ja konsulttina.
Makkonen toimi ICT-yhtiö Anvia Oyj:n toimitusjohtajana elokuusta 2010 kevääseen 2013, jolloin hän jäi vakavan sairauden takia sairauslomalle ja myöhemmin eläkkeelle.
Makkonen kuoli vakavaan sairauteen 26. kesäkuuta 2015 Seinäjoella.
Aiheesta muualla

Yle Radiouutiset: Matti Makkonen kertoo urastaan ja "insinöörin unelman" toteutumisesta, 10.9.2005 (Arkistoitu – Internet Archive).
Melibom Tmi Matti Makkonen.
Henkilökohtainen blogi.
Mapudungun

| Mapudungun |
| --- | --- |
 Kaksikielinen kyltti sairaalan edustalla
Muu nimi:  Araucaani
Tiedot
Alue:   Chile  Argentiina
Puhujia:  300 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Araukaanilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  arn
ISO 639-3:  arn
 Ohje 
Puhuttua mapudungunia
Mapudungun on araukaanilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Chilessä ja Argentiinassa elävien mapuchejen keskuudessa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja se jaetaan kolmeen päämurteeseen.
Puhujamäärät ja elvytystyö

Vuonna 2010 kielellä arvioitiin olevan noin 500 000 puhujaa.
Mapudungunia puhuvat myös muutamat muutkin kansat kuin mapuchet johtuen mapuchejen muutosta heidän alueilleen ja heidän kielensä sulautumisesta mapudunguniin.
Vuonna 2006 Microsoft teki Windowsin version, jonka kieleksi saattoi asettaa mapudungunin. Mapuchejen johtajat haastoivat Microsoftin oikeuteen, koska pitivät kieltään tekijänoikeuslakien alaisena.selvennä
Chilen paavillis-katolinen yliopisto on järjestänyt mapudungunin kielen viikkoa huhtikuussa. Teemaviikon tavoitteena on tehdä kieltä paremmin näkyväksi ja kannustaa ihmisiä puhumaan kieltä.
Kirjakieli

Mapudungunin kielen standardisoinnin aloitti jesuiitta Luis de Valdivia julkaisemalla kielioppikirjan 1606. Toinen merkittävä kielen kehittäjä oli niin ikään jesuiitta Andrés Febrés, joka julkaisi kieliopin lisäksi sanakirjan. Kirjat oli tarkoitettu mapuchejen parissa käännytystyötä tekeville jesuiitoille. Etelä-Chilen kouluissa on mahdollista opiskella mapudungunia.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty kokonaisuudessaan mapudunguniksi vuonna 2011.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Alveolaari | Retrofleksi | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n̪ | n |  | ɲ | ŋ |
| Klusiili | p | t̪ | t |  |  | k |
| Affrikaatta |  |  |  | tʂ | tʃ |  |
| Frikatiivi | f | θ | s |  | ʃ |  |
| Likvida |  | l̪ | l | ɽ | ʎ |  |
| Puolivokaali | w |  |  |  | j | ɰ |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ɨ | u |
| Puoliavoin | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Kielinäyte

»Kom pu mogence kisuzuam mvlekey, kom cegeygvn, logkogeygvn ka piwkegeygvn, nieygvn kimvn fey mew mvley tañi yamniewael ka epuñpvle kejuwael egvn.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Mapudunguninkielinen Wikipedia hautomossa
Elin (nimi)

| Elin |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  10. helmikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ellen, Elina
Vastineita eri kielissä:  Elene, Elena
Nimen alkuperä:  Helena, Helen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elin on naisen etunimi, pääasiassa skandinaavisissa maissa ja Walesissa esiintyvä muunnos nimestä Helen, joka taas on kreikkalais­peräisen Helena-nimen lyhentymä.
Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut vuoden 2019 loppuun mennessä 7 691 Elin-nimistä naista ja ainakin viisi miestä. Elinin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 10. helmikuuta.
Tunnettuja Elin-nimisiä

Elin Blom (s. 1994), suomenruotsalainen laulaja
Elin Bragnum (s. 1994), ruotsalainen jalkapalloilija
Elin Bruse (1883–1970), suomenruotsalainen kirjailija
Elin Danielson-Gambogi (1861–1919), suomalainen taidemaalari
Elin Ek (s. 1973), ruotsalainen maastohiihtäjä
Elin Fagerholm, myöh. Airamo, o.s. Lönngren (1886–1971), suomalainen Sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja
Elin Fohström (1868–1949), suomalainen sopraanolaulaja
Elin Granholm (1902–1981), suomenruotsalainen runoilija
Elin Herrgård (1907–1999), suomenruotsalainen kirjailija
Elin Holmberg (1861–1925), suomalainen kaupunginvaltuutettu ja naisasianainen
Elin Holmlöv (s. 1987), ruotsalainen jääkiekkoilija
Elin Jones (s. 1966), walesilainen poliitikko
Elin Juselius (1872–1964), suomalainen keraamikko
Elin Kallio (1859–1927), suomalainen voimistelunopettaja, Suomen Naisten Voimisteluliiton perustaja
Elin Kristiansen (s. 1968), norjalainen ampumahiihtäjä
Elin Kåven (s. 1979), norjansaamelainen laulaja
Elin Landström (s. 1992), ruotsalainen jalkapalloilija
Elin Larsson (s. 1984), ruotsalainen saksofonisti
Elin Lundberg (s. 1993), ruotsalainen jääkiekkoilija
Elin Magnusson (s. 1982), ruotsalainen jalkapalloilija
Elin Malin (1868–1959), suomalainen järjestöjohtaja
Elin Mohlin (s. 1991), ruotsalainen maastohiihtäjä
Elin Munsterhjelm (1880–1964), suomalainen lastenkirjailija
Elin Nilsen (s. 1968), norjalainen hiihtäjä
Elin Nordlund (1855–1932), suomalainen taidemaalari
Elin Pajunen (s. 1995), suomalainen korkeushyppääjä
Elin Prøysen (s. 1949), norjalainen laulaja, kitaristi, toimittaja ja kirjailija
Elin Rombo (s. 1976), ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja
Elin Rubensson (s. 1993), ruotsalainen jalkapalloilija
Elin Sjöström (1851–1936), suomalainen feministi
Elin Svedlin (1894–1975), suomenruotsalainen kirjailija
Elin Såger (1614–1669), suomalainen kauppias ja  talouselämän vaikuttaja
Elin Törnudd (1924–2008), suomalainen ylikirjastonhoitaja
Elin Väkevä (1902–1925), suomalainen uimari
Elin Waldén (1877–1940), suomenruotsalainen lastenkirjailija
Elin Waris (1875–1958), suomalainen lastentarhaopettajien koulutuksen uranuurtaja
Elin Wägner (1882–1949), ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja feministi, Ruotsin akatemian jäsen
Enetsi

Enetsi eli jeniseinsamojedi tarkoittaa seuraavia asioita:
enetsi, samojedikieli
enetsit, samojedikansa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Enetsi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Enrique Troncoso Troncoso

Enrique Troncoso Troncoso (11. marraskuuta 1937 – 29. maaliskuuta 2018) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Iquiquen hiippakunnan piispaksi 15. heinäkuuta 1989. Troncoso Troncoson konsekroi piispaksi 12. elokuuta Carlos González Cruchagan ja Alberto Jara Franzoyn avustama Juan Francisco Fresno Larraín.
28. toukokuuta 2000 Troncoso Troncoso sai nimityksen Melipillan hiippakunnan piispaksi, jona hän seurasi Pablo Lizama Riquelmea.
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1913

Vuoden 1913 epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Budapestissa, Unkarissa. Budapest toimi kisapaikkakuntana jo neljännen kerran peräkkäin. Kilpailuissa painittiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa viidessä eri sarjassa.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 60,0 kg |  Andras Szoszky |  Miklos Breznotics |  Imre Kobor |
| 67,5 kg |  Ödön Radvany |  Gottfrid Svensson |  Viktor Fischer |
| 75,0 kg |  Claes Johansson |  Arpad Miskey |  Jozsef Sugar |
| 82,5 kg |  Bela Varga |  Harald Christensen |  Jozsef Marothy |
| yli 82,5 kg |  Anders Ahlgren |  Tibor Fischer |  Emil Wastl |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Unkari | 3 | 3 | 3 | 9 |
| 2 |  Ruotsi | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 |  Tanska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 |  Itävalta | 0 | 0 | 2 | 2 |
Martin Škoula

| Martin Škoula |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1979 (ikä 44) Litoměřice, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  103 kg
Pelinumero:  41
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2015
Seurat:  HC Litvínov (ČEL)   Colorado Avalanche (NHL)   Mighty Ducks of Anaheim (NHL)   Dallas Stars (NHL)   Minnesota Wild (NHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   New Jersey Devils (NHL)   Avangard Omsk (KHL)   Lev Praha (KHL)   Slovan Bratislava (KHL)   HC Bílí Tygři Liberec (ČEL)
NHL-varaus:  17. varaus, 1998 Colorado Avalanche
Martin Škoula (s. 28. lokakuuta 1979 Litoměřice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän on voittanut urallaan Stanley Cupin sekä MM-hopeaa ja -pronssia.
Ura > Seurajoukkueissa

Škoula pelasi kotimaassaan Tšekissä HC Litvínovissa kahdella kaudella, 1995–1997. Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan OHL-juniorisarjan Barrie Coltsiin. Ensimmäisen OHL-kautensa päätteeksi Škoula valittiin sarjan tulokaskentälliseen. Colorado Avalanche varasi Martin Škoulan NHL:ään vuonna 1998 ensimmäisellä kierroksella. Seuraavan kauden hän pelasi vielä OHL:n Barriessa. Kauden päätteeksi hänet valittiin koko liigan kakkostähdistökentälliseen.
Coloradossa Škoula pelasi ensimmäiset ottelunsa kaudella 1999–2000. Hän vakiinnutti heti paikkansa Coloradon kokoonpanossa. Seuraavalla kaudella Škoula pelasi kaikki Coloradon ottelut ja oli mukana keväällä voittamassa myös Stanley Cup -mestaruutta. Hänen pistesaldonsa kasvoi kolmen kauden aikana, ja kaudella 2001–2002 hän teki 31 pistettä, joista kymmenen oli maaleja. Škoula pelasi lopulta Coloradossa viidellä kaudella. Hänet kaupattiin kaudella 2003–2004 Mighty Ducks of Anaheimiin vaihdossa Kurt Saueriin ja yhteen varausoikeuteen.
Työsulkukaudella 2004–2005 Škoula pelasi jälleen kotimaassaan HC Litvínovin riveissä. Työsulun jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Dallasissa Škoula pelasi 61 ottelua, sillä hänet kaupattiin kesken kauden 2005–2006 Minnesota Wildiin, josta Dallas sai vastineeksi Škoulasta ja Shawn Bellestä Willie Mitchellin ja toisen kierroksen varausoikeuden.
Minnesotassa valmentaja Jacques Lemaire laittoi Škoulan puolustavampaan rooliin. Aiemmin urallaan hän oli ollut enemmän hyökkäävä puolustaja, mutta Lemairen valmennuksessa hänestä tuli puolustavampi. Minnesotassa Škoula pelasi kolme kautta mutta ei saanut enää jatkosopimusta kaudelle 2009–2010. Syksyllä 2010 hän haki pelipaikkaa Florida Panthersista ja Columbus Blue Jacketsista muttei mahtunut harjoitusleirien aikana kumpaankaan joukkueeseen. Lopulta hän teki sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa ennen kauden alkua. Škoula pelasi kauden aikana 33 ottelua Pittsburghissa eikä mahtunut useassa ottelussa pelaavaan kokoonpanoon. Vähän ennen siirtorajan umpeutumista hän oli mukana kaupassa, jossa siirtyi Luca Caputin kanssa Toronto Maple Leafsiin, josta Pittsburgh sai Oleksi Ponikarovskyin. Škoula ei ehtinyt olla kuin päivän Torontossa, sillä hänet kaupattiin seuraavana päivänä New Jersey Devilsiin vaihdossa viidennen kierroksen varausoikeuteen.
Škoula siirtyi vuonna 2010 KHL:n Avangard Omskiin, jossa pelasi kaksi täyttä kautta ja osan kolmannesta. Hän tuli vuonna 2011 valituksi KHL:n tähdistöotteluun ja pelasi vuonna 2012 Gagarin Cupin loppuotteluissa. Avangard hävisi lopulta mestaruuden Dinamo Moskovalle voitoin 3–4 ehdittyään johtaa loppuottelusarjaa jo voitoin 3–1. Avangard purki Škoulan sopimuksen syyskuussa 2012, kauden 2012–2013 alkupuolella, minkä jälkeen hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan tšekkiläisseura Lev Prahaan.
Škoula kaudeksi 2013–2014 slovakialaiseen KHL-seuraan HC Slovan Bratislavaan. Bratislavassa hän pelasi yhden kauden ja 54 ottelua ja teki sen jälkeen sopimuksen Tšekin pääsarjan HC Liberecin kanssa.
Ura > Maajoukkueessa

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Latvia 2006 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
Škoula edusti ensimmäisen kerran Tšekkiä Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2004. Myöhemmin samana vuonna Škoula pelasi Tšekin joukkueessa maailmancupissa.
Toiset MM-kilpailunsa Škoula pelasi vuonna 2006. Hän sai tuolloin Tšekin joukkueessa ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun maa sijoittui kisoissa hopealle. Kolmansissa MM-kilpailuissaan, vuonna 2011, hän voitti pronssia.
Aiheesta muualla

Martin Škoula Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Enrique Sarmiento Angulo

Enrique Sarmiento Angulo (s. 1. kesäkuuta 1934) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bogotán arkkihiippakuntaan Crisanto Luque Sánchez 24. lokakuuta 1958, ja hänet nimitettiin Bogotán vihkipiispaksi sekä Crepedulan titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Revollo Bravo, jota avustivat Rafael Sarmiento Peralta ja Víctor Manuel López Forero.
13. elokuuta 1994 Sarmiento Angulo sai nimityksen Bogotán apostoliseksi hallitsijaksi, jonka tehtävistä hän erosi saman vuoden joulukuun 27. päivänä.
Sarmiento Angulo oli Crepedulan titulaaripiispana, kunnes sai 6. elokuuta 2003 nimityksen Fontibónin hiippakunnan piispaksi. Hänet asetettiin tähän virkaan 13. syyskuuta.
Epídavros

| Epídavros Epídavroksen kunta Επίδαυρος Δήμος Επιδαύρου |
| --- | --- |
 Archaía Epídavroksen kylä.
 Kunnan sijainti
 Epídavros
 Koordinaatit: 37°38′N, 23°08′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Argolis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  4103
 – Kuntakeskus:  Lygourió
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  338,1 km²
Väkiluku (2011):  8 115
 – Kunnallis­yksikkö:  3 887
 – Väestötiheys:  24,00 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  AP
 
 www.epidavros.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Epídavros (kreik. Επίδαυρος eli Δήμος Επιδαύρου, Dímos Epidávrou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Argoliksen alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 338,1 neliökilometriä ja väkiluku 8 115 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Lygourió.
Epídavros sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itäosassa. Kunta on perinyt nimensä antiikin ajan Epidauroksesta, joka sijaitsee sen alueella. Nykyinen Epídavroksen kunta muodostui, kun Epídavros ja Asklipieío yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnassa on kolme Epídavros-nimistä kylää, Saroninlahden rannalla sijaitseva Archaía Epídavros (myös Palaiá Epídavros, "Vanha Epidauros"), joka sijaitsee Epidauroksen antiikin aikaisen satamakaupungin paikalla, sekä Epáno Epídavros ("Ylempi Epidauros") ja Néa Epídavros ("Uusi Epidauros"). Varsinainen antiikin Epidauroksena tunnettu arkeologinen alue Asklepioksen pyhäkköineen ja kuuluisine teattereineen sijaitsee Asklipieíon puolella lähellä Lygourióta.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Epídavroksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Asklipieío | Adámi | Adámi | 302 |
| Asklipieío | Adámi | Ágios Nikólaos | 0 |
| Asklipieío | Adámi | Dimosiá | 28 |
| Asklipieío | Agíos Dimítrios | Gkátzia | 47 |
| Asklipieío | Agíos Dimítrios | Metóchi | 761 |
| Asklipieío | Arkadikó | Arkadikó | 241 |
| Asklipieío | Asklipieío | Ágios Andréas | 62 |
| Asklipieío | Asklipieío | Anastasopoulaíika | 2 |
| Asklipieío | Asklipieío | Asklipieío (Asklipieío Epidávrou) | 19 |
| Asklipieío | Asklipieío | Cháni Merkoúri | 13 |
| Asklipieío | Asklipieío | Choutalaíika | 48 |
| Asklipieío | Asklipieío | Giannoulaíika | 131 |
| Asklipieío | Asklipieío | Kokkinádes | 51 |
| Asklipieío | Asklipieío | Lygourió | 2 482 |
| Asklipieío | Asklipieío | Spileía | 36 |
| Asklipieío | Asklipieío | Stamataíika | 5 |
Asklipieío: Yhteensä: 4 228
| Epídavros | Archaía Epídavros | Agía Paraskeví | 23 |
| Epídavros | Archaía Epídavros | Archaía Epídavros (Palaiá Epídavros) | 1 618 |
| Epídavros | Archaía Epídavros | Epáno Epídavros | 116 |
| Epídavros | Archaía Epídavros | Galáni | 23 |
| Epídavros | Archaía Epídavros | Moní Kalamíou (luostari) | 33 |
| Epídavros | Archaía Epídavros | Panagía | 74 |
| Epídavros | Archaía Epídavros | Panórama | 45 |
| Epídavros | Dímaina | Dímaina | 435 |
| Epídavros | Dímaina | Néa Dímaina | 85 |
| Epídavros | Néa Epídavros | Galanaíika | 17 |
| Epídavros | Néa Epídavros | Moní Taxiarchón (luostari) | 54 |
| Epídavros | Néa Epídavros | Néa Epídavros | 896 |
| Epídavros | Néa Epídavros | Palaiochóri | 20 |
| Epídavros | Tracheiá | Exochí | 24 |
| Epídavros | Tracheiá | Koliáki | 168 |
| Epídavros | Tracheiá | Koutroumpéika | 8 |
| Epídavros | Tracheiá | Matarágka | 23 |
| Epídavros | Tracheiá | Stavrós | 34 |
| Epídavros | Tracheiá | Tracheiá | 143 |
| Epídavros | Tracheiá | Vothíki | 48 |
Epídavros: Yhteensä: 3 887
Yhteensä: 8 115