stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan Grand Prix 2008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan Grand Prix 2008 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2008
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Bahrain |  Espanja |  Turkki |  Monaco |
|  Kanada |  Ranska |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Eurooppa |
|  Belgia |  Italia |  Singapore |  Japani |  Kiina |  Brasilia |
Formula 1 -luokan Ranskan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | 2025 | 2026 | 2027 | 2028 | 2029 |
Radat: Reims-Gueux (1950–1951, 1953–1956, 1958–1961, 1963, 1966) Rouen-Les-Essarts (1952, 1957, 1962, 1964, 1968) Circuit de Charade (1965, 1969–1970, 1972) Bugatti Circuit (1967) Circuit Paul Ricard (1971, 1973, 1975–1976, 1978, 1980, 1982–1983, 1985–1990, 2018–2019, 2021–2022) Dijon-Prenois (1974, 1977, 1979, 1981, 1984) Circuit de Nevers Magny-Cours (1991–2008)
Sébastien Lefebvre

Sébastien Lefebvre
Gaétan-Jean Sébastien Lefebvre Pépin (s. 5. kesäkuuta 1981) on kanadalainen rockmuusikko. Hän syntyi Montréalissa, Québecissä, ja tuli tunnetuksi Simple Plan -yhtyeestä, jossa hän työskentelee kitaristina ja taustalaulajana. Sebastienin lempinimi on Seb.
Royal Dano

Royal Dano elokuvassa Mutta... kuka murhasi Harryn?
Royal Dano (16. marraskuuta 1922 – 15. toukokuuta 1994) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa, ja hänen vanhempansa olivat Mary J. ja Caleb Dano. Dano lähti kotoaan 12-vuotiaana ja asui sen jälkeen Floridassa, Texasissa ja Kaliforniassa. Päästyään sopuun isänsä kanssa Dano lupasi jatkaa kouluttautumistaan, mikäli saisi jatkaa matkustelua.
Aiheesta muualla

Listing of TV & film credits, with photos (Arkistoitu – Internet Archive)
Royal Dano at Find-A-Grave
Rosita tanssii ja hymyilee

| Rosita tanssii ja hymyilee> Springtime in the Rockies |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Irving Cummings
Käsikirjoittaja:   Walter Bullock  Ken Englund  Jacques Théry 
Perustuu:  Philip Wylien tarinaan
Tuottaja:  William LeBaron
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Ernest Palmer
Pääosat:   Betty Grable  John Payne  Carmen Miranda  Cesar Romero 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   Yhdysvallat  6. marraskuuta 1942  11. marraskuuta 1942  New York City, New York  Suomi 4. helmikuuta 1945 
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosita tanssii ja hymyilee (engl. Springtime in the Rockies) on vuonna 1942 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka ohjasi Irving Cummings. Elokuvan pääosia esittävät Betty Grable, John Payne, Carmen Miranda ja Cesar Romero. Grablen tulevaisuuden aviomies, jazzmuusikko Harry James, tekee cameoroolin yhtyeensä kanssa. Rosita tanssii ja hymyilee kertoo Broadwaylla työskentelevästä pariskunnasta, jota uhkaa eroaminen menneisyyden rakastettujen astuttua kuvaan.
Rosita tanssii ja hymyilee perustuu samannimiseen Philip Wylien kirjoittamaan tarinaan, josta Walter Bullock, Ken Englund ja Jacques Théry laativat käsikirjoituksen. Rosita tanssii ja hymyilee on kuvattu Technicolor-menetelmällä.
Rosita tanssii ja hymyilee sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 6. marraskuuta vuonna 1942 ja Suomen ensi-illan elokuva sai 4. helmikuuta vuonna 1945. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
Rosita tanssii ja hymyilee oli vuoden 1942 menestyneimpiä elokuvia; 20th Century Foxin menestynein.
Lux Radio Theater lähetti elokuvasta tehdyn 60 minuutin radiosovituksen 22. toukokuuta vuonna 1944, jossa Betty Grable ja Carmen Miranda uusivat elokuvaroolinsa. Dick Powell esitti radiosovituksessa John Paynen roolin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Betty Grable  | … |  Vicky Lane   |
|  John Payne  | … |  Dan Christy   |
|  Carmen Miranda  | … |  Rosita Murphy   |
|  Cesar Romero  | … |  Victor Price   |
|  Charlotte Greenwood  | … |  Phoebe Gray   |
|  Edward Everett Horton  | … |  McTavish   |
|  Harry James  | … |  Omana itsenään   |
|  Jackie Gleason  | … |  Komissaari   |
Aiheesta muualla

Rosita tanssii ja hymyilee Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rosita tanssii ja hymyilee Elonet.
Rosita tanssii ja hymyilee AllMoviessa. (englanniksi)
Springtime in the Rockies (1942). Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 14.3.2016. Viitattu 7.7.2022. (englanniksi)
Sébastien Hinault

| Sébastien Hinault |
| --- | --- |
 Sébastien Hinault
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  175 cm
Paino:  63 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1997–1998 1999–2008 2009–2012 2013–2014:  GAN Crédit Agricole Ag2r-La Mondiale IAM Cycling
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 7. maaliskuuta 2015 
Sébastien Hinault (s. 11. helmikuuta 1974 Saint-Brieuc, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1998–2014. Hän voitti vuoden 2008 Espanjan ympäriajon kymmenennen etapin loppukirin jälkeen.
Robert Oksa

| Robert Oksa |
| --- | --- |
 Robert Oksa Viron maajoukkuevalmentajana vuonna 1924.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1893 Turku
Kuollut: 30. toukokuuta 1967 (74 vuotta) Tukholma
Uran tiedot
Laji:  paini
Seura:  TuUL, Riento, TuWe
Saavutukset
Voitot:  SM-kultaa: 1915, 1916, 1917
Robert Aleksander Oksa (13. helmikuuta 1893 Turku – 30. toukokuuta 1967 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen painija ja painivalmentaja. Hän voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa kolme SM-kultaa vuosina 1915–1917, mutta Oksan aktiiviura loppui vuoden 1918 sisällissodan myötä. Myöhemmin 1920-luvulla Oksa toimi Viron maajoukkueen sekä Työväen Urheiluliiton painivalmentajana, kunnes siirtyi vuonna 1926 Ruotsin painiliiton päävalmentajaksi. Oksaa pidettiin aikoinaan maailman parhaana painivalmentajana, ja hän on nykyäänkin arvostettu hahmo erityisesti Ruotsin painipiireissä. Oksa valmensi Ruotsin painijoita vuosien 1928–1952 olympialaisissa, joissa nämä saavuttivat yhteensä 21 kultamitalia. Varsinaisilta ammatiltaan hän oli rautatie- ja telakkatyöläinen.
Elämä ja urheilu-ura > Urheilijana

Oksa osallistui painikilpailuihin ensi kerran vuonna 1908 Turussa. Lähes koko aktiiviuransa hän paini turkulaisten porvarillisten Turun Urheiluliiton (1910–1915) ja Turun Riennon (1915–1917) riveissä, mutta vieraili säännöllisesti myös Helsingissä työläisseura Helsingin Jyryn harjoituksissa. Jyry oli tuohon aikaan koko maan johtava painiseura. Vuonna 1917 Oksa siirtyi edustamaan turkulaista työläisseuraa Weikkoja. Hän voitti kolme kreikkalais-roomalaisen painin SM-kultaa 75 kg:n sarjassa vuosina 1915, 1916 ja 1917.
Elämä ja urheilu-ura > Sisällissodan aika

Marraskuun 1917 yleislakon aikana Oksa liittyi Turun miliisilaitoksen toimintaan, jossa palveli myös useita muita Turun Weikkojen jäseniä. Turun punakaartiin Oksa liittyi vasta 3. huhtikuuta, jolloin Turkuun saapui tieto saksalaisten tekemästä maihinnoususta Hankoon. Kolme päivää myöhemmin Oksa osallistui yksikkönsä kanssa saksalaisia vastaan käytyyn Karjaan taisteluun, jonka jälkeen hän jäi valkoisten vangiksi. Oksa siirrettiin Tammisaaren vankileirille, josta hän kuitenkin onnistui pakenemaan Yrjö Rautasen kanssa. Oksa lähti maanpakoon Ruotsiin, eikä punakaartilaisten armahduksesta huolimatta voinut palata takaisin, koska häntä epäiltiin sisällissodan aikana Turussa tehdystä poliisin murhasta. Oksa todettiin lopulta syyttömäksi vuonna 1922. Hän asui jonkin aikaa myös Neuvosto-Venäjällä SKP:n jäsenten kanssa Pietarissa.
Elämä ja urheilu-ura > Valmentajana

Sodan jälkeen Oksa toimi 1920-luvun alussa Ruotsissa paikallisen työläisurheiluliiton painivalmentajana ja järjesti myös kilpailuvaihtoa Suomen ja Ruotsin työläispainijoiden välillä. Vuosina 1923–1924 Oksa valmensi Viron painimaajoukkuetta. Pariisin kesäolympialaisissa 1924 Viron painijoista Eduard Pütsep voitti olympiakultaa ja Roman Steinberg pronssia.
TUL:n painivalmentajaksi Oksa valittiin vuonna 1924, ja hän aloitti tehtävässä saman vuoden syksyllä. Oksa kiersi ympäri maata lähes 50 paikkakunnalla, joilla häntä oli kuulemassa yli 900 painijaa ja painituomaria. Oksa oli jo Ruotsin vuosinaan uudistanut painijoiden kesäharjoittelua lisäämällä ohjelmaan maastojuoksun ja radalla tehdyt lyhyemmät vedot sekä jalkapallon ja uinnin. Lisäksi hän painotti esimerkiksi venyttelyn ja vatsalihasliikkeiden tärkeyttä. Keväällä 1926 TUL yritti palkata Oksan uudelleen, mutta heinäkuussa hän kertoi saaneensa paremman sopimuksen Ruotsista, ja näin TUL:n uudeksi valmentajaksi valittiin viipurilainen huippupainija Kaleb Nylund. Oksa kuitenkin vieraili edelleen usein Suomessa ja oli muun muassa pitämässä TUL:n tuomarikurssia vuonna 1931.
Oksa toimi Ruotsin painiliiton valmentajana aina vuoden 1952 Helsingin kesäolympialaisiin saakka. Ruotsin kansalaisuuden hän sai 1944. Oksan tunnetuimpiin henkilökohtaisiin valmennettaviin kuuluivat muun muassa virolainen olympiapronssimitalisti Roman Steinberg ja suomalainen olympiavoittaja Kaarlo Mäkinen.
Muuta

Robert Oksasta vuosina 1914–1915 tehty kokovartaloveistos oli sisällissodan jälkeen kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen mallina hänen osallistuessaan Tampereen Vapaudenpatsaan suunnittelukilpailuun. Se toteutettiin lopulta Savonlinnaan sisällissodan valkoisten muistomerkiksi. Pään mallina oli Aaro Hellaakoski, koska punaisten puolella taistelutta Oksaa ei luonnollisestikaan voitu tuoda julkisuuteen valkoisten hautamuistomerkiksi tarkoitetun patsaan mallina.
Oksa lahjoitti testamentillaan Turun historialliselle museolle arvokkaan valokuva- ja palkintokokoelmansa, johon kuului noin 600 urheilupalkintoa.
Saavutukset

SM-kultaa: 1915, 1916, 1917
SM-hopeaa: 1912 (73 kg), 1914
Supreme Commander 2

| Supreme Commander 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Gas Powered Games
Julkaisija:  Square Enix
Jakelija:  Steam, Humble Store, GOG.com ja Microsoft Store
Suunnittelija:  Chris Taylor
Julkaistu:   2. maaliskuuta 2010 16. maaliskuuta 2010
Lajityyppi:  strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Windows, Xbox 360
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Supreme Commander 2 on Gas Powered Gamesin kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli on jatkoa Supreme Commanderille.
Peli julkaistiin 2. maaliskuuta 2010 Microsoft Windowsille ja 16. maaliskuuta Xbox 360:lle.
Vastaanotto

GameSpot on antanut pelille 8/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Supreme Commander 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Stepping Stone

| Stepping Stone Smack |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1985, Finnvox, Helsinki
 Julkaistu: 1985
 Tuottaja(t): T.T. Oksala
 Tyylilaji: garage rock, glam rock
 Levy-yhtiö: Cityboy
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 22.
Smackin muut singlet
| Walking on the Wire 1985 | Stepping Stone 1985 | Paint It, Black 1986 |
Stepping Stone  on suomalaisen rockyhtye Smackin single, joka julkaistiin vuonna syksyllä 1985. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Kappaleet

Stepping Stone – 2.37 (säv. Boyce/Hart)
Somewhere Out of the Day – 3.53 (säv. Manchuria, Claude)
Kokoonpano

Claude – laulu
Manchuria – kitara
Rane – kitara
Cheri – basso
Kinde – rummut
Suomen elokuvateatteriliitto

Suomen elokuvateatteriliitto – SEOL ry (ruots. Finlands Biografförbund, engl. The Finnish Cinema Exhibitors’ Association) on vuonna 1938 perustettu elokuvateatterialan etujärjestö. Se on Suomen Filmikamari ry:n jäsen.
Yhdistyksen tarkoituksena on toimia julkista elokuvateatteritoimintaa harjoittavien yksityisten ja yhteisöjen ammatillisena järjestönä ja valvoa jäsenten yhteisiä etuja ja oikeuksia.
Elokuvateatteriliiton hallituksen puheenjohtajana toimii Aku Jaakkola (Bio Rex Oy) ja varapuheenjohtajana Tarja Piiroinen (Savon Kinot Oy). Toiminnanjohtajana on Tero Koistinen.
Yhdistyksen nimi oli vuoteen 1983 saakka Suomen elokuvateatterinomistajain liitto – Finlands Biografägareförbund ry. Liiton alkuperäisestä nimestä muistuttaa yhdistyksen nimen virallinen lyhenne SEOL.
Tahitinkielinen Wikipedia

| Tahitinkielinen Wikipedia |
| --- | --- |

Kaupallinen:  ei
Kielet:  tahiti
Avattu:  elokuussa 2004
Nykyinen tila:  aktiivinen
Tahitinkielinen Wikipedia on Wikipedian tahitinkielinen versio, joka aloitti toimintansa elokuussa 2004. Helmikuun 2024 lopussa artikkeleita on 1 219.
Artikkelit ovat melko lyhyitä ja toiminta pyörii muutaman aktiivisen käyttäjän varassa. Vuonna 2010 tahitinkielinen Wikipedia oli lakkautusuhan alla vähäisen aktiivisuuden takia, mutta tästä luovuttiin äänestyksen jälkeen.
Suomalainen eroseminaari

| Erosta eteenpäin |
| --- | --- |
Kirjailija:  Marianna Stolbow
Genre:  Tietokirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  Syyskuu 2014
Sivumäärä:  252
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomalainen eroseminaari on Patentti- ja rekisterihallituksen suojaama eroauttamisen nimike lähestymiselle, jonka ovat kehittäneet psykologi Kari Kiianmaa sekä parisuhdekouluttaja Marianna Stolbow yhdysvaltalaisen tohtori Bruce Fisherin eroa käsittelevän menetelmän pohjalta. Suomalainen eroseminaari koostuu 11 viikoittain tapahtuvasta kolmen tunnin tapaamisesta, jossa eronneet tai eroa pohtivat aikuiset käsittelevät eroprosessin eri vaiheita.
Taustaa

Alun perin Yhdysvalloista Suomeen 1990-luvulla tuodun Fisherin eroseminaariin verrattuna Suomalaiseen eroseminaariin on lisätty toiminnallisuutta sekä aiheita, jotka laatijoidensa mukaan koskettavat nimenomaan 2000-luvun suomalaisperheitä.[lähde? ]
Rakenne

Menetelmä on strukturoitu, opetuksellinen työmalli. Jokaiselle seminaarikerralle on tarkka ohjelma, aikataulu, harjoitteet ja kotitehtävät.
Osallistujat saavat tietoa, ohjausta ja tukea parisuhteen päättymisen herättämiin kysymyksiin erilaisten toiminnallisten harjoitusten, teoriaosuuksien, pienryhmäkeskustelujen sekä kotitehtävien avulla. 11 tapaamiskertaa jakautuvat seuraavasti: viisi ensimmäistä keskittyvät päättyneeseen parisuhteeseen liittyviin kysymyksiin, viisi seuraavaa uuden elämänvaiheen jälleenrakentamiseen ja viimeinen eron jälkeiseen vanhemmuuteen.
Eroprosessin avaaminen, päätökseen vaikuttaneiden tekijöiden sekä eron molempien osapuolten ymmärtäminen mahdollistaa eron jälkeisen yhteistyövanhemmuuden.
Suomalaisen eroseminaarin ryhmiin ei voi osallistua pariskuntana.
Oleellista ryhmissä on myös vertaistuki, jonka osallistujat toisiltaan kolmen kuukauden ajanjaksolla saavat. Niin vertaisilla kuin ohjaajallakin on vaitiolovelvollisuus josta sovitaan kaikkien osallistujien kesken kurssin alussa.
Aiheesta muualla

Liberamente.fi
Suomalainen eroseminaari
Suomalainen henkilökortti

Suomalainen henkilökortti on toinen kahdesta virallisesta henkilöllisyystodistuksesta Suomessa, toinen on Suomen passi. Jokainen Suomen kansalainen on oikeutettu henkilökorttiin.
Suomessa poliisin myöntämä henkilökortti toimii henkilötodistuksena ja rajoitetusti matkustusasiakirjana.
Nykyisin kaikki poliisin myöntämät henkilökortit ovat sirullisia, lukuun ottamatta alaikäisille ilman huoltajan suostumusta myönnettävää ja väliaikaista korttia. Sirulliset henkilökortit sisältävät Digi- ja väestötietoviraston kansalaisvarmenteen. Varmenne mahdollistaa henkilön luotettavan tunnistamisen ja asiakirjojen allekirjoittamisen sähköisessä asioinnissa.
Henkilökortin tiedot

Suomalaiseen henkilökorttiin on merkitty seuraavat henkilötiedot:[lähde? ]
sukunimi
etunimet
sukupuoli
syntymäaika
henkilötunnus
Suomalaiseen henkilökorttiin on merkitty myös:
henkilökortin myöntämispäivä
viimeinen voimassaolopäivä
henkilökortin myöntänyt viranomainen
kortin numero
Suomen kansalaisten osalta tieto kansalaisuudesta
Suomalaisessa henkilökortissa on myös kortinhaltijan valokuva ja nimikirjoitus.
Hakeminen

Poliisi myöntää henkilökortteja, alaikäisen henkilökortteja sekä väliaikaisia kortteja. Henkilökortti ja alaikäisen henkilökortti ovat voimassa viisi vuotta ja väliaikainen henkilökortti korkeintaan neljä kuukautta. Henkilökortti haetaan henkilökohtaisesti poliisilta, ja se maksetaan hakemusta jätettäessä. Henkilökorttia haettaessa on oltava mukana myös 1 valokuva, luotettava selvitys henkilöllisyydestä ja huoltajan suostumus, mikäli hakija on alle 18-vuotias. Alaikäisen henkilökorttia haettaessa ei tarvita huoltajan suostumusta, mutta se ei toimi matkustusasiakirjana. Henkilökortti noudetaan mieluiten henkilökohtaisesti poliisilaitokselta, mutta sen voi myös noutaa valtuutettu asiamies tai se voidaan pyynnöstä lähettää hakijalle postitse.[lähde? ]
Matkustusasiakirja

Suomalaisella henkilökortilla voi matkustaa Schengen-maissa sekä EU-maissa. Lisäksi Monaco, San Marino ja Vatikaani ovat Schengen-alueen sisällä eivätkä ylläpidä rajamuodollisuuksia. Henkilökortti käy siis matkustusasiakirjana seuraaviin maihin: Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Liechtenstein, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Saksa, San Marino, Slovakia, Slovenia, Sveitsi, Tšekki, Unkari ja Viro.  Pohjoismaiden välillä erillistä matkustusasiakirjaa ei tarvita, mutta henkilöllisyys on muutoin pystyttävä tarvittaessa osoittamaan esimerkiksi ajokortilla tai henkilökortilla. Britanniaan ei voi matkustaa henkilökortilla kuin EU-kansalaiset, joilla on EUSS-oleskelulupa, sekä rajatyöntekijät.
Tahitin kuningaskunta

Tahitin kuningaskunta oli nykyisen Ranskan Polynesian alueella olemassa ollut kuningaskunta. Sen pääkaupunki oli Pape‘ete.
Suomalainen merimies Peter Hagerstein saapui Tahitille 1793, opetteli kielen ja meni naimisiin paikallisen naisen kanssa. Hän alkoi myös auttamaan Pōmare I:sta toimien tämän neuvonantajana ja tulkkina. Hyödyntämällä mm. Hagersteinin tietämystä tuliaseista Pōmaren dynastia onnistui lopulta alistamaan alueen muut päälliköt Tahitin alusmaiksi. Tämä tapahtui lopullisesti vasta Pōmare II:n valtakaudella, jolloin tämä myös kääntyi kristinuskoon vuonna 1819.
1800-luvun lopulle tultaessa Havaijin kuningas Kalākaua suunnitteli Polynesian konfederaation perustamista. Tarkoituksena oli suojella pieniä polynesialaisia valtioilta eurooppalaisten ja amerikkalaisten kasvavalta vaikutusvallalta. Kun Tahitin kuningaskunta lakkautettiin vuonna 1880, ranskalaiset siirtomaaisännät pyrkivät pitämään vielä toistaiseksi itsenäisen Havaijin kuningaskunnan erossa Tahitin asioista estäen mm. kuningas Pōmare V:n vuonna 1882 suunnitteleman vierailun Honoluluun.
Kuningaskunta lakkautettiin vuonna 1880, kun Pōmare V luopui kruunusta ja luovutti Tahitin kaikkine alusmaineen Ranskan siirtomaiksi.
Tahitisaatio

Tahitisaatio (engl. Tahitianization) on termi, jolla viitataan ilmiöön, jossa tahitin kieli vaikuttaa muihin polynesialaisiin kieliin. Ilmiö vaikuttaa erityisesti Ranskan Polynesiassa, mutta sen vaikutukset näkyvät myös sen ulkopuolella. Yksi merkittävä tekijä oli Tahitin kuningas Pōmare II:n kääntyminen kristinuskoon, minkä jälkeen tahitin kielen vaikutus alkoi leviämään kristinuskon mukana muihin alueen kieliyhteisöihin.
Ranskan Polynesiassa erityisesti pienemmät kielet ovat altistuneet tahitisaatiolle. Tämä on vaikuttanut negatiivisesti mm. mangarevan kielen elinvoimaisuuteen. Myös tuamotun kieli on saanut runsaasti vaikutteista tahitista. Ranskan Polynesian kielistä pohjois- ja etelämarquesasin kielet näyttävät vastustavan parhaiten tahitisaatiota.
Pääsiäissaarella puhuttava rapanuin kieli altistui tahitisaatiolle 1800-luvun loppupuolella, kun saaren asukkaita muutti Tahitille. Paluumuuttajat vaikuttivat rapanuin kieleen merkittävästi, ja reilun 5800 sanan sanalistasta melkein 10 % oli peräisin tahitista.
Steppenwolf Live

| Steppenwolf Live Steppenwolf |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1970
 Julkaistu: kesäkuu 1970
 Tuottaja(t): Gabriel Mekler
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 67.37
 Levy-yhtiö: ABC Dunhill MCA Records
Listasijoitukset
  # 7  # 16
Steppenwolfin muut julkaisut
| Monster 1969 | Steppenwolf Live 1970 | Steppenwolf 7 1970 |
Steppenwolf Live on Steppenwolfin livealbumi vuodelta 1970.
John Kayn mukaan liveosuus on nauhoitettu hyväntekeväisyyskonsertissa Santa Monican Civic Auditoriumissa vuonna 1970, mutta koska materiaalia oli yli yhden albumin verran ja liian vähän tupla-albumiksi, niin yhtye nauhoitti studiossa kappaleet "Hey Lawdy Mama", "Corina Corina" ja "Twisted" ja lisäsi yleisöäänet päälle. Singlenä julkaistiin "Hey Lawdy Mama" (US #35).
Kappaleet

"Sookie, Sookie" (Covay/Cropper) – 3:09
"Don't Step On The Grass, Sam" (Kay) – 6:01
"Tighten Up Your Wig" (Kay) – 4:23
"Monster" (Kay/Edmonton) – 9:56
"Draft Resister" (Kay/McJohn/Byrom) – 3:46
"Power Play" (Kay) – 5:41
"Corina, Corina" (Parish/Williams/Chatman) – 4:09
"Twisted" (Kay) – 5:02
"From Here To There Eventually" (Kay/McJohn/Edmonton) – 6:40
"Hey Lawdy Mama" (Kay/Byrom/Edmonton) – 2:59
"Magic Carpet Ride" (Kay/Moreve) – 4:06
"The Pusher" (Axton) – 6:02
"Born to Be Wild" (Bonfire) – 5:43
Muusikot

John Kay - laulu, kitara
Larry Byrom - soolokitara
Goldy McJohn - kosketinsoittimet
Nick St. Nicholas - basso
Jerry Edmonton - rummut
Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna

Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
Varhainen versio 1936-1937
Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna oli Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1937. Vaakunassa on kuvattu neuvostostotasavallan vaakunallekin poikkeuksellisen näkyvästi punainen tähti jonka sisällä on pieni sirppi ja vasara -tunnus. Alaosassa on kuvattu nouseva aurinko. Kokonaisuutta ympäröi puuvilla- ja vehnäseppeleet. Seppeleitä kiertävässä punaisessa nauhassa lukee Neuvostoliiton motto, tadžikiksi "Пролетарҳои ҳамаи мамлакатҳо, як шавед!" (translitteroituna "Proletarhoi hamai mamlakatho, jak şaved!") ja venäjäksi "Пролетарии всех стран, соединяйтесь!".
Vaakuna vaihdettiin vuonna 1992 uuteen Tadžikistanin vaakunaan joka on hyvin samankaltainen kuin neuvostoaikainen vaakuna.
Neuvostotasavaltojen vaakunat
Armenian SNT | Azerbaidžanin SNT | Georgian SNT | Kazahstanin SNT | Kirgiisien SNT | Latvian SNT | Liettuan SNT | Moldavian SNT | Tadžikistanin SNT | Turkmenistanin SNT | Valko-Venäjän SNT | Ukrainan SNT | Uzbekistanin SNT | Venäjän SFNT | Viron SNT
Karjalais-suomalainen SNT (1940–1956) | Transkaukasian SFNT (1922–1936)
Tadžikistanin vaakuna

Tadžikistanin vaakuna
Tadžikistanin SNT:n vaakuna 1937–1991
Tadžikistanin vaakuna on Tadžikistanin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin käyttöön 28. joulukuuta 1993 ja se pohjautuu neuvostoaikaiseen Tadžikistanin SNT:n vaakunaan.
Vaakunassa on keskellä Pamir-vuoristo, maan täydellistä itsenäisyyttä kuvaava kultainen kruunu ja sen päällä seitsemän tähteä, jotka edustavat tadžikkien kulttuurissa inhimillisiä hyveitä. Vaakunan alalaidassa on nouseva aurinko. Vaakunan sivuilla on puuvillaa ja vehnää Tadžikistanin lippuun kiedottuina.
Stereo (duo)

| Stereo> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2019
Tyylilaji:  EDM
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Jere Marttila   Leo Hakanen  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stereo (tyyliteltynä STEREO) on suomalainen EDM-duo, jonka muodostavat Haloo Helsinki! -yhtyeestä tunnetuksi tulleet Jere Marttila ja Leo Hakanen. Yhtye on ollut toiminnassa toistaiseksi vain Haloo Helsingin tauon aikana vuosina 2018–2019.
Diskografia > Albumit

”00740” (2019)