stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käännössarjakuva Suomessa
Historia > Aku Ankka

Toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaiset ilmiöt tulivat muotiin, mukaan lukien sarjakuvalehdet. Vuonna 1951 Sanoma aloitti Aku Ankan julkaisemisen. Aku Ankasta tuli poikkeuksellisen suosittu. Se oli ensimmäinen kokonaan nelivärinen sarjakuvalehti, ja sen kohderyhmänä olivat sekä tytöt että pojat. Tärkein tekijä suosion taustalla oli kuitenkin Carl Barksin käsikirjoittamat ja piirtämät sarjat, joita julkaistiin alkuvuosina runsaasti. Suomalaisen Aku Ankan kieli oli alusta alkaen huolellista ja rikasta, ja se on tuonut sanontoja yleiskieleen. Parhaita Aku Ankan piirtäjiä, muiden muassa Barksia ja myöhemmin Don Rosaa on julkaistu albumeissa.
Historia > 1970-luku ja ranskalaisen sarjakuvan tulo

Albumisarjakuva tuli Suomeen 1970-luvulla. Sanoma-yhtiö alkoi julkaista René Goscinnyn ja Albert Uderzon Asterix-albumisarjaa vuonna 1969. Sarjan menestys myös aikuislukijoiden keskuudessa löi ranskalaisen kielialueen laatusarjakuvan läpi Suomessa. Outi Wallin ja Jorma Kaparin suomennokset toivat humoristisen ja parodisen sarjan hengen lähelle suomalaista lukijaa. Otava puolestaan aloitti samana vuonna Goscinnyn ja Morrisin lännenparodian Lucky Luke. Vuonna 1968 Sanoma-yhtiö alkoi julkaista kokoelmina myös yhtä yhdysvaltalaisen strippisarjakuvan merkittävintä teosta, Charles M. Schulzin Tenavia. Lukijoiden suosima sarja oli aloittanut Ilta-Sanomissa 1959. 1970-luvulla eri kustantajat kokeilivat useiden albumisarjojen julkaisemista, mutta yksikään ei noussut samaan suosioon kuin Asterix, Lucky Luke tai Hergén Tintti. Esimerkiksi WSOY kokeili Jacques Martinin luomaa Alixia 1974–1975 kahdeksan albumin verran.
Historia > 1980-luku: laatusarjakuva vakiintuu

1980-luvun alussa merkittävin sarjakuvien kustantaja oli Markku Jalavan vuonna 1981 perustama Jalava. Aluksi kustantamo julkaisi albumeissaan vanhaa strippisarjakuvaa, kuten alkuperäistä Kippari Kallea ja 1950-luvun Masia. Vuonna 1982 Jalava julkaisi Will Eisnerin kirjan Talo Bronxissa. Sarjakuvaveteraanin teos oli ilmestynyt Yhdysvalloissa vuonna 1978. Eisner itse nimitti sitä ilmaisulla ”graphic novel”, sarjakuvaromaani, erotukseksi tavanomaisista sarjakuvalehtitarinoista. Eisnerin kirjan saaman hyvän vastaanoton ansiosta Jalava uskaltautui julkaisemaan useita sarjakuvan merkkiteoksia, lähinnä eurooppalaisilta tekijöiltä. Näihin kuuluivat muun muassa Hugo Prattin Corto Maltese ja kaksi Jacques Tardin albumia, jotka perustuivat Leo Malet’n Nestor Burma -rikoskirjoihin. Jalavalta ilmestyi myös ensimmäisenä Suomessa albumin verran japanilaista sarjakuvaa, ensimmäinen osa Keiji Nakazawan Hiroshiman poikaa (1985).
Ruotsalaisen Joakim Pirisen sarjakuvia julkaisivat vuosina 1986–1988 sarjakuvaseura Suuri Kurpitsa ja Jalava kolme albumillista. Jukka Heiskasen mukaan ”Pirisen irtonainen tyyli lienee vaikuttanut suomalaisen nuoremman polven sarjakuvantekijöihin enemmän kuin kenenkään muun yksittäisen piirtäjän.” Tammi aloitti Enki Bilalin albumien julkaisun Pierre Christinin käsikirjoittamalla teoksella Metsästysretki. Otava julkaisi kahdeksan sveitsiläisen Deribin lastensarjakuva-albumia Yakari-intiaanipojasta. Semic aloitti 1980-luvun lopulla julkaista ranskalaisen kielialueen kaikenikäisille sopivia sarjakuvia albumeina. Näitä sarjoja olivat muun muassa Franquinin Niilo Pielinen sekä Piko ja Fantasio 1987 sekä Roger Leloup’n Yoko Tsuno 1988. Samoja sarjoja oli aikaisemmin nähty 1970-luvulla lehtijulkaisuissa. Amerikkalaisen Bill Wattersonin Lassi ja Leevi -strippisarjan kokoelmat alkoivat myös Semicin kustantamana samana vuonna. Myös pienemmät kustantamot julkaisivat satunnaisesti sarjakuvaa. Oulun sarjakuvaseura julkaisi 1984 Franquinin mustaa huumoria ja taidokasta mustavalkoista piirrosta sisältävän albumin Mustat sivut.
Historia > 1990-luku: nousukaudesta taantumaan

1990-luvun taitteessa Jalavan rinnalle nousi laatusarjakuvan kustantajana Like-yhtiö, pitkälti kustannustoimittaja Kari Puikkosen linjan ansiosta. Like jatkoi Suomessa jo aiemmin nähdyn Robert Crumbin tuotannon julkaisua useassa albumissa. Jeff Smithin lapsille ja aikuisille piirtämän Luupäät-fantasiasarjan ensimmäinen osa ilmestyi 1994 ja viimeinen, yhdeksäs osa 2004. Like kokeili usean ranskalais-belgialaisen alueen tekijän julkaisua. Esimerkiksi Benoît Peetersin kirjoittamassa ja Francois Schuitenin piirtämässä Kuumetta Urbicandessa -albumissa (1991) on pääosassa kaupunkiympäristö. Sempén kepeitä pilakuvien ja sarjakuvien kokoelmia julkaisi aluksi Like, myöhemmin Tammi.
Jalava ryhtyi julkaisemaan 1980-luvun lopussa englantilaisen 2000AD-lehden scifisarjoja. Ehkä arvostetuin näistä oli Alan Mooren käsikirjoittama ja Dave Gibsonin piirtämä Halo Jones, joka julkaistiin kolmena albumina 1991–1993. Muita Jalavan julkaisuja oli François Bourgeonin keskiajalle sijoittuva Hämärän matkamiehet (1991–1996). Yannin ja Edithin kahdesta lontoolaisesta katulapsesta kertovaa sarjaa Basil ja Victoria ilmestyi kaksi osaa 1993 ja 1995. Ruotsalaisen Charlie Christensenin Aarne Ankkaa julkaistiin neljä kokoelmaa 1989–1999. Semic julkaisi viisi Gary Larsonin Kaukana poissa -lehtipiirroskokoelmaa (1991–1993). Otava julkaisi kahden suuren kirjan verran Winsor McCayn 1900-luvun alussa piirtämää klassikkosarjakuvaa Pikku Nemo Höyhensaarilla. WSOY:n merkittävin sarjakuvajulkaisu 1990-luvulla oli yhdysvaltalaisen Art Spiegelmanin Maus. Spiegelman holokaustiaiheiselle sarjakuvalle myönnettiin Pulitzer-palkinto 1991.
Markku Jalava työskenteli jonkin aikaa kustannustoimittajana WSOY:lle 1990-luvulla. Hänen aikanaan WSOY kokeili muutamia albumisuomennoksia, mutta niiden myynti ei ollut riittävän suurta suurelle kustannustalolle.
1990-luvun puolivälin jälkeen sarjakuvasuomennosten määrä alkoi hiipua. Vuonna 1998 Egmont osti Semic-yhtiöt. Niin Egmont, Jalava kuin Like jatkoivat vanhoja sarjojaan, mutta uusia ei kokeiltu.
Historia > 2000-luku

2000-luvun alkuvuosien jälkeen julkaisutoiminta piristyi. Alan Mooren ja Kevin O'Neillin steampunkia ja amerikkalaista toimintasarjakuvaa yhdistävän Kerrassaan merkillisten herrasmiesten liiga kaksi ensimmäistä ilmestyivät 2003 ja 2004. WSOY aloitti vuonna 2003 toimittaja Mikael Ahlströmin aloitteesta ranskalaisen laatusarjakuvan albumisarjojen julkaisun. Näihin kuuluivat Lewis Trondheimin Jussi Jäniksen ihmeelliset seikkailut sekä Dupuy’n ja Berberianin Jeanin elämää. Suomessa huomattiin nyt ranskalaisen sarjakuvan 1990-luvulla noussut uusi sukupolvi. Japanilainen sarjakuva aloitti myös tulemisensa Suomen markkinoille. Sarjakuvasivusto Kvaak.fi on äänestänyt vuodesta 2010 Herra Koipeliini -palkintoa parhaalle käännössarjakuvalle. Ensimmäisenä palkinnon sai Hayao Miyazakin Tuulen laakson Nausicaä.
Suomalaisista sanomalehdistä nykyään vain Helsingin Sanomissa ja Ilta-Sanomissa toimitus suomentaa käännössarjakuvat itse, muissa lehdissä käytetään syndikaattien teettämiä suomennoksia.
Lehtiniittu

Lehtiniittu on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön itälaidalla lähellä Kosken kyläkeskusta.
Lehtiniittu sijaitsee Rapasuon pohjoispuolella Torkkilan vieressä. Kylän rakennuskanta myötäilee kylän läpi kulkevaa Kivilinnantietä. Kylän ydinalue on peltomaata, mutta alueen itäosa on mäkistä metsämaata. Itäosassa on myös Lehtijärven kulmakunta kuivatun Lehtijärven paikkeilla.
Lehtiniitun kantatila jaettiin isojaon yhteydessä kahtia. Tilat yhdistyivät jälleen vuonna 1851. Tuolloin kylässä oli kantatilan lisäksi viisi torppaa. Torpat itsenäistyivät 1900-luvun alussa. Kylään sijoitettiin myös jonkin verran siirtoväkeä toisen maailmansodan jälkeen.
Lewis Zeigler

Lewis Ziegler (4. tammikuuta 1944 – 12. elokuuta 2022) oli liberialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 22. joulukuuta 1974. Hänet nimitettiin Gbarngan hiippakunnan piispaksi 30. toukokuuta 2002 ja vihittiin piispaksi saman vuoden marraskuun 9. päivänä. Pääkonsekraattorina toimi Michael Kpakala Francis, jota avustivat Joseph Henry Ganda ja Boniface Nyema Dalieh.
11. heinäkuuta 2009 Zeigler sai nimityksen Monrovian arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi. Hänestä tuli arkkipiispa, kun Michael Kpakala Francis jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2011.
Lean Nielsen

| Lean Nielsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1935
Kuollut: 2000 (64–65 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lean Nielsen (1935 Kööpenhamina, Tanska – 2000) oli tanskalainen runoilija. Työläistaustainen Nielsen julkaisi 34-vuotiaana esikoisrunokokoelmansa Fru Jensen in memoriam (1969). Hänen runonsa ovat arkisia, jopa groteskeja, mutta humoristisia. Hän on kirjoittanut myös proosaa.
Suomennettuja runoja

Kirkkaan täydenkuun alla olen kävellyt, suom. J. K. Ihalainen, julkaisussa Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti 2002; nro 3 (Runo on kokoelmasta Breve fra nat til dag (1981). Lehdessä runon otsikkona on Minä sanon sinulle, minä olen tanssinut tänä yönä.)
Lewishamin junaonnettomuus

| Lewishamin junaonnettomuus |
| --- | --- |
 Rautatiesiltaa puretaan
Päivämäärä:  4. joulukuuta 1957
Tapahtumapaikka:  Lontoo
Syy:  kuljettajan virhe
Kuolleita:  90
Loukkaantuneita:  173
Kaksi junaa törmäsi toisiinsa tiheässä sumussa lähellä Lewishamia Lontoossa 4. joulukuuta 1957. Ramsgateen lähtenyt matkustajajuna törmäsi Charing Crossista Hayesiin matkalla olleeseen sähkökäyttöiseen junaan, joka seisoi sillan alla. Rautatiesillan tukipylväät romahtivat. Onnettomuudessa kuoli yhteensä 90 henkeä, joista 89 oli matkustajia ja yksi henkilökuntaa.
M Lamar

M Lamar (s. 29. toukokuuta 1984 Mobile, Alabama, Yhdysvallat) on Orange Is the New Black -sarjassa näytelleen Laverne Coxin identtinen kaksoisveli. Lamar näytteli Coxin roolihahmoa Marcusta eli Sophia Bursetia sarjassa ennen Bursetin sukupuolenkorjausta. [lähde? ]
Maailmanpylväs (rakennus)

| Maailmanpylväs |
| --- | --- |
 Rakennus lähes valmiina kesäkuussa 2014
Tiedot
Sijainti:  Jyväskylä, Äijälänranta
Rakennettu:  2013–2014
Käyttötarkoitus:  Asuintalo
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Arkkitehtitoimisto JKMM Oy
Urakoitsija:  YIT
Tekniset tiedot
Kerroksia:  13
Korkeus
Kattokorkeus:  44 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maailmanpylväs (Asunto Oy Jyväskylän Maailmanpylväs) on Jyväskylässä Halssilan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 2014 valmistunut 52-asuntoinen, 13-kerroksinen ja 44-metrinen asuintornitalo. Tornitalon suunnitteli Arkkitehtitoimisto JKMM Oy ja rakensi YIT. Asuntojen koot vaihtelevat yksiöistä neliöihin ja neliökoot 33,5–110 neliömetriin.
Maailmanpylväs sijaitsee Jyväsjärven rannalla.
Rakennus sijaitsee Äijälänrannan vuoden 2014 asuntomessualueella ja tornitalo oli yksi messujen kohteista, talossa oli 5 näyttelykohdetta.
Jyväskylän kaupunki ja YIT järjestivät yleisen arkkitehtikilpailun vuonna 2011. Palkintolautakunnassa olivat edustettuina Jyväskylän kaupunki, Suomen Arkkitehtiliitto SAFA ja YIT. 33 ehdotuksesta voittajaksi valittiin tammikuussa 2012 arkkitehtitoimisto JKMM Oy:n arkkitehti Juha Mäki-Jyllilän työryhmän ehdotus, Moai.
Maailmanpylväs on ensimmäinen kolmesta suunnitellusta Äijälänrannan 13-kerroksisesta asuintornitalosta. Kesällä 2014 aloitettiin Kalevanpoika-tornitalon suunnittelu ja sen rakentaminen oli tarkoitus aloittaa keväällä 2015. Lisäksi YIT tekee alueelle kymmenen 4–8-kerroksista kerrostaloa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maailmanpylväs (rakennus) Wikimedia Commonsissa
Asunto Oy Jyväskylän Maailmanpylväs yitkoti.fi. YIT Rakennus Oy. Viitattu 22.8.2015.
Lewisham

| Lewisham |
| --- | --- |
 Lewishamin sijainti Lontoossa.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Koordinaatit:  51°26′42″N, 0°01′12″W
Pinta-ala:  35,1488 km2
Väkiluku:  303 536  (2018)
Lähialueet:  Tower Hamlets, Greenwich, Bromley, Southwark
 fiLewisham 
Lewisham (London Borough of Lewisham) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee Southwarkin ja Greenwichin kaupunkipiirien välissä Thamesin eteläpuolella. Sen pinta-ala on 35 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin 301 000 ihmistä.
Lewisham on merkittävä risteyspaikka, jossa Doveriin menevä A20-tie kohtaa Hastingsiin menevän A21:n. Lewishamiin pääsee rautateitse, Docklands Light Railwayllä ja tulevaisuudessa Overgroundilla. Vuonna 1977 äärioikeiston rasistinen mielenosoitus kehittyi katutaisteluiksi Lewishamissa.
Lehtipuu (täsmennyssivu)

Lehtipuu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
lehtipuu, leveälehtinen puu (erotuksena havupuista)
Sukunimenä

Markus Lehtipuu (s. 1962), matkailutoimittaja
Otto Lehtipuu (s. 1968), diplomi-insinööri ja poliitikko, VR:n ympäristö- ja yhteiskuntasuhdejohtaja
Topi Lehtipuu (s. 1971), oopperalaulaja
Outi Lehtipuu (s. 1967), Uuden testamentin ja varhaiskristillisyyden tutkija
Unna Lehtipuu (s. 1968), viestintäyrittäjä, tietokirjailija, bloginpitäjä ja toimittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lehtipuu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lynn Turner

| Lynn Turner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Julia Lynn Womack Turner
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1968 Marietta, Georgia, Yhdysvallat
Kuollut: 30. elokuuta 2010 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Uhrit:  2
Rangaistus:  elinkautinen vankeus ilman ehdonalaista
Julia Lynn Womack Turner (13. heinäkuuta 1968 Marietta, Georgia, Yhdysvallat – 30. elokuuta 2010 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen murhaaja.
Elämänvaiheet

Helen Womack ja hänen aviomiehensä adoptoivat Turnerin, kun tämä oli pikkulapsi. Kun Turner oli viiden ikäinen, Helen erosi miehestään ja kasvatti Lynnin yksin siihen saakka kunnes meni uusiin naimisiin. Murrosiässä Lynn Turnerilla oli huumeongelmia, ja hän joutui hoitoon huumeklinikalle Atlantaan. Kun Turner oli 20-vuotias, hän meni töihin hätäkeskuspäivystäjäksi.
Elämänvaiheet > Glenn Turner

Turner tapasi Glenn Turnerin poliisien tanssiaisissa vuonna 1991. Lynn alkoi ostella Glennille hienoja lahjoja, vaikka heillä ei ollut muuta yhteistä kuin innostus ralliurheiluun. Vuoden 1992 jouluna Glenn antoi Lynnille kihlasormuksen, ja pian sen jälkeen he muuttivat yhteen. Glenn ja Lynn Turner menivät naimisiin elokuussa 1993. Heidän suhteensa alkoi kuitenkin rapistua jo ensimmäisen kuukauden kuluessa, kun Glenn oli tilannut heille väärän risteilyn. Lynn alkoi kohdella Glennia muutenkin tylysti. Kun avioliitto oli vanhentunut vuosi ja seitsemän kuukautta, Glenn alkoi yhtäkkiä kärsiä oksentelusta ja ripulista. Hän meni hoitoon Kennestonen sairaalaan, jossa hänen vointinsa parani ja hänet kotiutettiin Mariettaan. Seuraavana aamuna Lynn tarjosi Glennille Jell-O-hyytelöä. Sitten Lynn meni asioille, ja palattuaan hän löysi Glennin kuolleen ruumiin.
Elämänvaiheet > Randy Thompson

Lynn Turner oli alkanut seurustella Forsythin piirikunnan apulaisšeriffi Randy Thompsonin kanssa vuosi sen jälkeen, kun oli nainut Glennin. Turner osteli Thompsonillekin ylellisiä lahjoja ja vei hänet risteilylle. Tammikuussa 1996 heille syntyi tytär, Amber. Toinen lapsi oli Blake-niminen poika. Thompson antoi Turnerille kihlasormuksen, mutta tämä ei suostunut laittamaan sitä sormeensa. Vuonna 1998 Thompson korotti henkivakuutuksensa summaa sadasta tuhannesta dollarista kahteen sataan tuhanteen Lynnin pyynnöstä. Heidän suhteensa alkoi rakoilla, ja Turner väitti Thompsonin lyöneen häntä nyrkillä. Turner sai oikeuden päätöksestä 400 dollarin korvaukset. Thompson ilmeisesti murtui, ja otti kahdesti lääkeyliannostuksen. Vuonna 1999 hän muuttikin pois Turnerin luota. 19. tammikuuta 2001 Lynn ja Randy kokoontuivat sopiakseen järjestelyistä lastensa kanssa. Kolmen päivän päästä Randy Thompson kuoli. Lynn oli tarjonnut hänelle kuolemaansa edeltäneinä päivinä Jell-O-hyytelöä.
Elämänvaiheet > Tuomio ja kuolema

Sekä Randy Thompson että Glenn Turner olivat molemmat kuolleet sohvalle huopaan käärittyinä. Thompsonin ruumiista löytyi avauksessa kalsiumoksalaattikiteitä, mikä viittasi etyleeniglykolimyrkytykseen. Turner pidätettiin 1. marraskuuta 2002, ja maaliskuussa 2007 tuomaristo langetti hänelle elinkautisen vankeuden ilman pääsyä ehdonalaiseen. Turner löydettiin 30. elokuuta 2010 sellistään tiedottomana. Häntä yritettiin elvyttää, mutta hän kuoli 40 minuutissa.
Lights

| Lights Valerie Bokan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Timmins, Ontario
Ammatti:  laulaja, kitaristi, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lights
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  synthpop
Soittimet:  laulu, kitara, piano, syntetisaattori
Levy-yhtiöt:  Underground Operations Doghouse Records Sire Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lights Valerie Bokan (s. 11. huhtikuuta 1987 Timmins, Ontario), paremmin tunnettu taiteilijanimellä Lights (tyyliteltynä LIGHTS) on kanadalainen synthpop-laulaja ja lauluntekijä. Syntymänimeltään hän on Valerie Anne Poxleitner, mutta hän otti käyttöön nykyisen nimensä vuonna 2009.
Musiikkiura

Ensimmäisen EP:nsä Lights julkaisi syyskuussa 2008. Samoihin aikoihin hänen ensimmäinen singlensä, nimeltään "Drive My Soul" julkaistiin. Single oli parhaimmillaan Canadian Hot 100 -listan sijalla 18.
Vuonna 2009 hän voitti Juno Awardsin parhaana uutena artistina.
Syyskuussa 2009 Lights julkaisi Kanadassa debyyttialbuminsa, nimeltään The Listening. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin lokakuussa ja Euroopassa toukokuussa 2010. Kanadan albumilistalla albumi oli parhaimmillaan sijalla seitsemän. Albumilta julkaistiin neljä singleä: "Saviour", joka oli parhaimmillaan Canadian Hot 100 -listan sijalla 38, "The Listening", "Ice" (65.) ja "Second Go" (54.). The Listening -albumia on myyty Kanadassa yli 40 kappaletta, mikä ylittää kultalevyyn oikeuttavan rajan.
Syyskuussa 2009 Lights oli kiertueella yhdessä Keane-yhtyeen kanssa. Vuoden 2010 tammikuusta toukokuuhun Lights kiersi Kanadaa, Yhdysvaltoja ja Eurooppaa yhdessä Owl Cityn kanssa.
Lights julkaisi akustisen EP:n nimeltä Lights.Acoustic heinäkuussa 2010. Elokuussa 2011 Lights ilmoitti julkaisevansa toisen studioalbuminsa, nimeltään Siberia, 3. lokakuuta 2011. 22. heinäkuuta 2014 Lights ilmoitti julkaisevansa uuden, Little Machines -albuminsa 23. syyskuuta 2014. Ilmoituksen yhteydessä julkaistiin hänen uusi singlensä, ”Up We Go”.
Diskografia > Albumit

The Listening (2009)
Siberia (2011)
Little Machines (2014)
Midnight Machines (2016)
Skin & Earth (2017)
How to Sleep When You're on Fire (2020)
PEP (2022)
Diskografia > Singlet

"Drive My Soul" (2008)
"February Air" (2008)
"Saviour" (2009)
"The Listening" (2009)
"Ice" (2009)
"Second Go" (2010)
"Everybody Breaks a Glass" (2011)
"Toes" (2011)
"Where the Fence Is Low" (2012)
"Banner" (2012)
"Up We Go" (2014)
"Running with the Boys" (2015)
"Giants" (2017)
"We Were Here" (2018)
"Love Me" (Felix Cartalin kanssa) (2019)
"Lost Girls" (2019)
"Long Live" (feat. Travis Barker) (2019)
"Annihilation" (i_on kanssa) (2020)
"Dead End" (Mythin kanssa) (2020)
"Batshit" (Mythin kanssa) (2020)
"Beside Myself" (2021)
"When the Summer Dies" (Deadmau5:n kanssa) (2021)
"Prodigal Daughter" (2021)
"Real Thing" (feat. Elohim) (2021)
"Salt and Vinegar" (2022)
"In My Head" (feat. Josh Dun)	(2022)
"Human Being" (feat. Arkells) (2022)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lights Wikimedia Commonsissa
Lightsin kotisivut
Lights MySpacessa
4099484 Lights Discogsissa. (englanniksi)
Luettelo Rhode Islandin piirikunnista

Rhode Islandin piirikunnat
Tämä on luettelo Rhode Islandin osavaltion piirikunnista. Rhode Islandissa on 5 piirikuntaa.
| Piirikunta | Sijainti | Pinta-ala (km2) | Väkiluku (2020) | Hallintokeskus | Perustettu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bristolin piirikunta |  | 62,5 | 50 793 | Bristol | 1747 |
| Kentin piirikunta |  | 436,6 | 170 363 | East Greenwich | 1750 |
| Newportin piirikunta |  | 265,3 | 85 643 | Newport | 1703 |
| Providencen piirikunta |  | 1060,5 | 660 741 | Providence | 1703 |
| Washingtonin piirikunta |  | 852,8 | 129 839 | South Kingstown | 1729 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Rhode Islandin piirikunnista Wikimedia Commonsissa
Maardu Linnameeskond

Maardu Linnameeskond on jalkapalloseura Maardun kaupungista. Seura pelasi kaudella 2019 ensi kertaa Viron pääsarjassa Meistriliigassa.
Manitou River

Manitou River on ainakin kolmen joen nimi:
Manitou River, joki Manitoulin Islandilla Kanadassa
Manitou River, Seinen sivujoki Kanadassa
Manitou River, joki Yhdysvaltain Minnesotassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Manitou River”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Liinolammi

| Liinolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°03′37″N, 24°22′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Ruoveteen 
Järvinumero:  35.332.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,2 m  
Rantaviiva:  0,572 km  
Pinta-ala:  1,392 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLiinolammi 
Liinolammi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Tyynyskylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,2 metriä mpy.
Leipziger Platz

Leipziger Platz Berliinissä
Leipziger Platz on aukio Saksan pääkaupungissa Berliinissä Mitten kaupunginosassa. Aukio on muodoltaan kahdeksankulmainen, ja sen itälaidalta alkaa Leipziger Straße. Sen vieressä sijaitsee myös Potsdamer Platz.
Leipziger Platz luotiin yhdessä Pariser Platzin ja Mehringplatzin kanssa vuosina 1732–1738 saksalaisen arkkitehdin Philipp Gerlachin suunnitelmien pohjalta. Se sai nykyisen nimensä vuonna 1814 Leipzigin taistelun muistoksi. Aukiota vierustamaan rakennettiin useita edustavia rakennuksia, kuten A. Wertheimin tavaratalo, joka oli aikansa suurin Euroopassa.
Aukio tuhoutui täysin toisessa maailmansodassa. Kylmän sodan aikana Leipziger Platz jäi Itä-Berliinin puolelle, mutta se oli hylättyä ja suljettua rajavyöhykettä, sillä raja ja Berliinin muuri kulkivat välittömästi sen länsipuolelta Potsdamer Platzin halki. Saksan jälleenyhdistyttyä alkoivat aukion uudelleenrakennustyöt. Aukiolle palautettiin sen alkuperäinen kahdeksankulmainen muoto müncheniläisten arkkitehtien Heinz Hilmerin ja Christoph Sattlerin suunnitelmien pohjalta.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liioslampi

| Liioslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°23′33″N, 26°36′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Enonveteen 
Järvinumero:  14.172.1.057
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,1 m  
Pituus:  690 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,534 km  
Pinta-ala:  4,364 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLiioslampi 
Liioslampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Hietaniemen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,1 metriä mpy.