stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonto Norjassa
Kristinusko > Norjan kirkko

Norjan kirkkoon kuului vuonna 2018 3 724 857 henkeä, mikä muodosti 70 % Norjan väestöstä. Kirkon jäsenmäärä on kuitenkin laskussa, ja edellisen kolmen vuoden aikana jäsenmäärä oli laskenut 74 509 hengellä. Kastettuja on nykyään vähemmän kuin kuolleita, sillä vuonna 2018 kastettiin 28 597 henkeä ja haudattiin 35 683. Norjassa syntyneistä lapsista Norjan kirkon jäseniksi kastettujen osuus oli 51,9 %, kun taas kaikista hautauksista Norjan kirkko toimitti 87,4 %. Vuonna 2018 Norjan kirkossa konfirmoitiin 35 248 henkeä, 56,3 % kaikista norjalaisista 15-vuotiaista. Norjan kirkon jumalanpalveluksiin osallistui kyseisenä vuonna keskimäärin 88,1 henkeä jumalanpalvelusta kohden.
Kristinusko > Katolinen kirkko

Katolinen kirkko Norjassa on osa maailmanlaajuista katolista kirkkoa ja Norjan toiseksi suurin kristillinen kirkkokunta. Sillä oli vuonna 2018 jäseniä 157 220 henkeä.
Kristinusko > Helluntaiherätys

Helluntaiherätys Norjassa on osa helluntaiherätystä ja siihen kuului vuonna 2018 jäseniä 40 056 henkeä.
Kristinusko > Ortodoksinen kirkko

Ortodoksiseen kirkkoon kuului vuonna 2018 Norjassa 25 843 henkeä.
Kristinusko > Norjan evankelis-luterilainen vapaakirkko

Norjan evankelis-luterilainen vapaakirkko on luterilainen, Norjan kirkosta erillään toimiva kirkko, jolla oli vuonna 2018 jäseniä 19 215 henkeä.
Kristinusko > Norjan lähetyskirkko

Norjan lähetyskirkko on protestanttinen yhdyskunta, johon vuonna 2018 kuului 10 959 jäsentä.
Kristinusko > Norjan baptistiyhdyskunta

Norjan baptistiyhdyskunta on baptismia edustava yhdyskunta, johon vuonna 2018 kuului 10 711 jäsentä.
Kristinusko > Metodistikirkko Norjassa

Metodistikirkko Norjassa on metodismia edustava yhdyskunta, johon vuonna 2018 kuului 10 320 jäsentä.
Muut uskonnot > Islam

Vuonna 2018 Norjassa 166 861 henkeä kuului islamilaisiin yhdyskuntiin.
Muut uskonnot > Buddhalaisuus

Vuonna 2018 Norjassa 20 077 henkeä kuului buddhalaisiin yhdyskuntiin.
Muut uskonnot > Jehovan todistajat

Jehovan todistajilla oli vuonna 2018 Norjassa 12 566 jäsentä.
Muut uskonnot > Hindulaisuus

Vuonna 2018 Norjassa 10 427 henkeä kuului hindulaisiin yhdyskuntiin.
Muut uskonnot > Sikhiläisyys

Vuonna 2018 Norjassa 3 704 henkeä kuului sikhiläisiin yhdyskuntiin.
Muut uskonnot > Bahai-usko

Vuonna 2018 Norjassa 1 115 henkeä kuului bahai-yhdyskuntiin.
Muut uskonnot > Juutalaisuus

Vuonna 2018 Norjassa 789 henkeä kuului juutalaisiin yhdyskuntiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uskonto Norjassa Wikimedia Commonsissa
Ville Sahakangas

Ville Sahakangas (s. 1983) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan erityisesti Nicole-yhtyeen rumpalina. Sahakangas on kotoisin Teuvalta.
Aiheesta muualla

https://www.metal-archives.com/artists/Ville_Sahakangas/24888
Viljo Sillanpää

Viljo Sillanpää 2023.
Viljo Sillanpää (s. 6. elokuuta 1993 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Sillanpää edustaa Superpesiksessä pelaavia Seinäjoen JymyJusseja. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Alajärven Ankkureita ja Vimpelin Vetoa. Vimpelin Vedossa pelatessaan Sillanpää saavutti SM-pronssia kaudella 2020. Sillanpää pelaa ulkopelissä kopparin paikalla. Kaudella 2012 alkaneella urallaan Superpesiksessä Sillanpää on pelannut 186 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt kuusi kunnaria ja 15 tavallista juoksua, tuonut 129 juoksua ja kerännyt 534 kärkilyöntiä. 11 pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on lyönyt kaksi juoksua ja kerännyt 26 kärkilyöntiä.
Weed...!

| Weed…! Weed |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 1971. Windrose-Dumont Time Studio
 Julkaistu: 1971
 Tuottaja(t): Rainer Goltermann
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 31.00
 Levy-yhtiö: Phonogram
Weed…!  on Weedin vuonna 1971 julkaisema albumi.
Kappaleet > A-puoli

Sweet Morning Light – 5.47
Lonely Ship – 3.12
My Dream – 6.32
Kappaleet > B-puoli

Slowin' Down – 4.30
Before I Die – 3.45
Weed – 7.12
Kokoonpano

Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu
Werner Monka – kitara
Peet Becker – rummut, laulu
Reinhold Spiegelfeld – basso
Rainer Schnelle – koskettimet
Bernd Hohmann – huilu
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – naisten 100 m

Naisten 100 metrin juoksussa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpailtiin 30.–31. heinäkuuta 2021. 100 metrin juoksu kilpailtiin Uudella kansallisella stadionilla.
Kilpailu oli jamakaisten juoksijoiden juhlaa, kun sen urheilijat saavuttivat kolmoisvoiton. Olympiakultaa voitti hallitseva olympiavoittaja Elaine Thompson-Herah ennen Shelly-Ann Fraser-Prycea ja Shericka Jacksonia. Thompson-Herah juoksi loppukilpailussa olympiaennätyksen 10,61.
Karsinnat

100 metrin juoksuun osallistuu 71 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan sai osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan sai osallistua vain vuonna 2004 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja oli 11,15 sekuntia. Jos 56 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ollut rikkonut karsintarajaa, valittiin muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistiin 1. heinäkuuta 2021.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen osallistuvat urheilijat

| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Karsintaraja | 3 |  Iso-Britannia | Yli kolme urheilijaa |
| Karsintaraja | 3 |  Jamaika | Yli kolme urheilijaa |
| Karsintaraja | 3 |  Kiina | Wei Yongli   Ge Manqi   Liang Xiaojing |
| Karsintaraja | 3 |  Saksa | Gina Lückenkemper   Laura Müller   Tatjana Pinto |
| Karsintaraja | 3 |  Yhdysvallat | Javianne Oliver   Teahna Daniels   Jenna Prandini |
| Karsintaraja | 2 |  Alankomaat | Dafne Schippers   Marije van Hunenstijn |
| Karsintaraja | 2 |  Etelä-Afrikka | Tebogo Mamathu   Carina Horn |
| Karsintaraja | 2 |  Norsunluurannikko | Marie-Josée Ta Lou   Murielle Ahouré |
| Karsintaraja | 2 |  Sveitsi | Salomé Kora   Mujinga Kambundji |
| Karsintaraja | 1 |  Bahama | Tynia Gaither |
| Karsintaraja | 1 |  Bulgaria | Ivet Lalova-Collio |
| Karsintaraja | 1 |  Gambia | Gina Bass |
| Karsintaraja | 1 |  Nigeria | Blessing Okagbare |
| Karsintaraja | 1 |  Puola | Ewa Swoboda |
| Karsintaraja | 1 |  Trinidad ja Tobago | Kelly-Ann Baptiste |
Ranking: Ei urheilijoita
| Yhteensä | 56 |  |  |
Lähde:
Aikataulu

Karsintakierrokset ja 1. kierros kilpailtiin 30. heinäkuuta. Välierät ja finaali kilpailtiin 31. heinäkuuta. Palkintojenjakotilaisuus oli 2. elokuuta.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten kymmenottelu

Miesten kymmenottelu Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpailtiin 4.–5. elokuuta 2021. Kymmenottelu kilpailtiin Uudella kansallisella stadionilla.
Karsinnat

Kymmenotteluun osallistui 23 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan sai osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan sai osallistua vain vuonna 2004 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja oli 8 350 pistettä. Jos 24 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ole rikkonut karsintarajaa, valitaan muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistiin 1. heinäkuuta 2021.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen osallistuvat urheilijat

| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Karsintaraja | 3 |  Yhdysvallat | Garrett Scantling   Steven Bastien   Zach Ziemek |
| Karsintaraja | 2 |  Kanada | Pierce Lepage   Damian Warner |
| Karsintaraja | 2 |  Saksa | Niklas Kaul   Kai Kazmirek |
| Karsintaraja | 2 |  Viro | Johannes Erm   Maicel Uibo |
| Karsintaraja | 1 |  Grenada | Lindon Victor |
Ranking: Ei urheilijoita
| Yhteensä | 24 |  |  |
Lähde:
Aikataulu

Kymmenottelun lajit kilpailtiin 4. ja 5. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus oli 6. elokuuta.
| Päivämäärä | Aika | Laji |
| --- | --- | --- |
| 4.8. | Aamupäivä | 100 m |
| 4.8. | Aamupäivä | Pituushyppy |
| 4.8. | Aamupäivä | Kuulantyöntö |
| 4.8. | Iltapäivä | Korkeushyppy |
| 4.8. | Iltapäivä | 400 m |
| 5.8. | Aamupäivä | 110 m aj |
| 5.8. | Aamupäivä | Kiekonheitto |
| 5.8. | Aamupäivä | Seiväshyppy |
| 5.8. | Iltapäivä | Keihäänheitto |
| 5.8. | Iltapäivä | 1 500 m |
| 6.8. | Iltapäivä | Palkintojenjako |
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – naisten 100 m aitajuoksu

Naisten 100 metrin aitajuoksussa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 31. heinäkuuta – 2. elokuuta 2021. 100 metrin aitajuoksu kilpaillaan Uudella kansallisella stadionilla.
Karsinnat

100 metrin aitajuoksuun osallistuu 40 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan saa osallistua vain vuonna 2004 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja on 12,84 sekuntia. Jos 40 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ole rikkonut karsintarajaa, valitaan muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen osallistuvat urheilijat

| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Karsintaraja | 3 |  Jamaika | Yli kolme urheilijaa |
| Karsintaraja | 3 |  Yhdysvallat | Keni Harrison   Christina Clemons   Gabbi Cunningham |
| Karsintaraja | 2 |  Australia | Sally Pearson   Elizabeth Clay |
| Karsintaraja | 2 |  Puola | Karolina Kołeczek   Klaudia Siciarz |
| Karsintaraja | 2 |  Suomi | Reetta Hurske   Annimari Korte |
| Karsintaraja | 2 |  Valko-Venäjä | Elvira Herman   Alina Talay |
| Karsintaraja | 1 |  Alankomaat | Nadine Visser |
| Karsintaraja | 1 |  Bahama | Pedrya Seymour |
| Karsintaraja | 1 |  Costa Rica | Andrea Carolina Vargas |
| Karsintaraja | 1 |  Italia | Luminosa Bogliolo |
| Karsintaraja | 1 |  Nigeria | Tobi Amusan |
| Karsintaraja | 1 |  Puerto Rico | Jasmine Camacho-Quinn |
| Karsintaraja | 1 |  Ranska | Solene Ndama |
| Karsintaraja | 1 |  Saksa | Cindy Roleder |
Ranking: Ei urheilijoita
| Yhteensä | 40 |  |  |
Lähde:
Aikataulu

Karsinnat juostaan 31. heinäkuuta. Välierät juostaan 1. elokuuta ja loppukilpailu 2. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 2. elokuuta.
Yhä hämärää

| Yhä hämärää Paavoharju |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2005
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: folk, ambient, vaihtoehtorock
 Kesto: 38.34
 Levy-yhtiö: Fonal Records
Paavoharjun muut julkaisut
|   | Yhä hämärää 2005 | Laulu laakson kukista 2008 |
Yhä hämärää on savonlinnalaisen Paavoharju-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Fonal Recordsin kautta 14. syyskuuta 2005.
Kappaleet

Ikuisuuden maailma – 5.03
Valo tihkuu kaiken läpi – 4.01
Kuu lohduttaa huolestuneita – 3.49
Syvyys – 2.52
Puhuri – 3.13
Ilmaa virtaa – 2.49
Aamuauringon tuntuinen – 3.58
Vitivalkoinen – 1.40
Kuljin kauas – 4.03
On yhä hämärää – 3.19
Musta katu – 3.55
Arvostelut

Desibeli.net:
Pitchfork Media: 7.8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Fonal Records: Yhä hämärää (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Velskin piiri

| Velskin piiri Ве́льский райо́н Velski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Velskin piirin sijainti Arkangelin alueen kartalla.
Perustettu:  1929
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Velsk
Pinta-ala:  10 600 km²
Väkiluku (2009):  58 700
Velskin piiri (ven. Ве́льский райо́н, Velski raion) on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen eteläosassa Vel- ja Vagajokien varrella sijaitsevan piirin pinta-ala on 10 600 neliökilometriä. Asukkaita on 58 700 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Velskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Kuloin taajama ja 20 maalaiskuntaa:
Argunovski (ven. Аргуновский)
Blagoveštšenskoje (ven. Благовещенское)
Hozminskoje (ven. Хозьминское; keskuspaikka Ispolinovka, ven. Исполиновка)
Lipovskoje (ven. Липовское; keskuspaikka Malkaja Lipovka, ven. Малкая Липовка)
Muravjevskoje (ven. Муравьевское; keskuspaikka Voronovskaja, ven. Вороновская)
Nizovskoje (ven. Низовское; keskuspaikka Terebino, ven. Теребино)
Pakšengskoje (ven. Пакшеньгское; keskuspaikka Jefremovskaja, ven. Ефремовская)
Pežma (ven. Пежма)
Puiskoje (ven. Пуйское; keskuspaikka Dolmatovo, ven. Долматово)
Rakulo-Kokšengskoje (ven. Ракуло-Кокшеньгское; keskuspaikka Kozlovskaja, ven. Козловская)
Šadrengskoje (ven. Шадреньгское; keskuspaikka Šunema, ven. Шунема)
Solginski (ven. Солгинский)
Šonošskoje (ven. Шоношское; keskuspaikka Ust-Šonoša, ven. Усть-Шоноша)
Sudromskoje (ven. Судромское; keskuspaikka Pogost, ven. Погост)
Tegrinskoje (ven. Тегринское; keskuspaikka Tegro-Ozero, ven. Тегро-Озеро)
Ust-Velskoje (ven. Усть-Вельское; keskuspaikka Djukovskaja, ven. Дюковская)
Ust-Šonoša (ven. Усть-Шоноша)
Verhnešonošskoje (ven. Верхнешоношское; keskuspaikka Komsomolski, ven. Комсомольский)
Verhneustkuloiskoje (ven. Верхнеустькулойское; keskuspaikka Meledinskaja, ven. Мелединская)
Talous perustuu metsä- ja elintarviketeollisuuteen sekä maanviljelyyn. Piirin kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen M8-valtatie sekä Moskovan ja Vorkutan välinen rautatie.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Velskin piirin sivusto (venäjäksi)
Velskin piiri Arkangelin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Velskin piiri Velskin keskuskirjaston sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Viljo Salminen

Viljo Salminen vuonna 1942.
Viljo Frithiof Salminen (11. elokuuta 1905 Askola – 8. lokakuuta 1991 Lahti) oli Suomen ilmavoimien lentäjä ja Mannerheim-ristin ritari.
Viljo Salminen oli ylennetty lentomestariksi 16. toukokuuta 1931. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan pommitus- ja tiedustelulentäjänä. Hänelle esitettiin jo jatkosodan alussa toisen luokan Mannerheim-ristiä, lähinnä talvisodan ansioista, mutta sotamarsalkka Mannerheim ei 18. elokuuta 1941 hyväksynyt esitystä vaan myönsi Salmiselle 3. luokan Vapaudenristin. Ilmavoimienkomentajan uusintaesityksesta lentomestari Salminen nimitettiin 5. marraskuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 33. Hänen sotalentojensa määrä oli tuolloin 105, joista 49 talvisodassa.
Salminen suoritti päämajan kaukotiedustelu- ja valokuvauslentoja Bristol Blenheim BL-106:lla (Kaarina) ja Dornier Do 17 DN-64:llä (Pataässä). Hänen pääasiallinen sijoitusyksikkönsä oli Lentolaivue 44. Hän lensi talvisodassa 49 sotalentoa; jatkosodan päätyttyä lentoja oli 197. Vuosina 1944–1945 hän palveli Pommituslentolaivue 41:ssä ohjaaja-aliupseerina.
Siviiliammatiltaan Salminen oli autonkuljettaja. Hän työskenteli hankintamiehenä ja autonkuljettajana Asko Oy:ssä 1945–1969. Hänet on haudattu Lahteen, Levon hautausmaan ritarilehtoon.
Virtaava demokratia

Kaavio, jossa äänet "virtaavat" vasemmalta oikealle. Sinisen katkoviivan oikealla puolella ovat varsinaiset äänestäjät, joiden käyttämä äänimäärä on heille omat äänensä delegoineiden äänestäjien lukumäärä, mukaan lukien äänestäjä itse.
Virtaava demokratia (tai esimerkiksi delegatiivinen demokratia tai nestemäinen demokratia) on demokratian muoto, jossa äänestäjä voi joko äänestää itse tai delegoida äänensä  jollekulle toiselle äänestäjälle. Tämä äänestäjä voi halutessaan edelleen delegoida oman äänensä ja kaikki saamansa äänet eteenpäin jollekulle toiselle. Äänestysvaihtoehdon kultakin varsinaiselta äänestäjältä saama äänimäärä on tällaisen ketjun päässä olevan varsinaisen äänestäjän saama mandaatti eli hänen takanaan olevien äänten summa, mukaan lukien hänen oma äänensä.
Virtaavan demokratian voi määritellä suoran demokratian ja edustuksellisen demokratian kompromissiksi. Sen etuna suoraan demokratiaan on nähty se, että siinä jokaisen äänestäjän ei tarvitse perehtyä tarkasti jokaiseen asiaan, josta äänestetään, vaan hän voi antaa päätäntävallan henkilölle, joka tuntee käsiteltävän asian. Tämän on väitetty parantavan voittaneiden päätösten laatua ja vähentävän liiallisen yksinkertaistavia vaalikampanjoita.
Virtaavaa demokratiaa ovat käyttäneet omissa äänestyksissään esimerkiksi Saksan piraattipuolue ja ruotsalainen Demoex.
Viitta ja tikari (täsmennyssivu)

Viitta ja tikari tarkoittaa seuraavia:
Viitta ja tikari, sanonta
Viitta ja tikari, Fritz Langin ohjaama elokuva vuodelta 1946
Viitta ja tikari, Richard Franklinin ohjaama elokuva vuodelta 1984
Viitta ja Tikari, sarjakuvahahmo
Viitta ja tikari : johdatus poliittiseen jännityselokuvaan, Matti Salon elokuvakirja vuodelta 2015
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viitta ja tikari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vincent Breet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vincent Breet vuonna 2016. |  Vincent Breet vuonna 2016. |  Vincent Breet vuonna 2016. |  |
Maa:   Etelä-Afrikka
Miesten soutu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2014 | kaksikko i.p. |  |
Vincent Breet (s. 26. huhtikuuta 1993) on eteläafrikkalainen soutaja. Hän on pituudeltaan 195-senttimetrinen. Hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia perämiehettömässä kaksikossa Shaun Keelingin parina Amsterdamissa 2014. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Breet sijoittui perämiehettömässä nelosessa neljänneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti perämiehettömässä kaksikossa kultaa vuonna 2013 ja saavutti hopeaa vuonna 2012.
Yhdistetyn maailmancup 1998–1999

Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1998–1999 järjestettiin 17 osakilpailua.
Osakilpailut ja voittajat

| Päivämäärä | Paikka | Kilpailu | Voittaja | Tulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21. marraskuuta |  Rovaniemi | Normaalikilpailu |  Hannu Manninen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 24. marraskuuta |  Rovaniemi | Sprintti |  Hannu Manninen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 27. marraskuuta |  Lillehammer | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 29. marraskuuta |  Lillehammer | Sprintti |  Hannu Manninen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 10. joulukuuta |  Steamboat Springs | Sprintti |  Hannu Manninen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 12. joulukuuta |  Steamboat Springs | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 29. joulukuuta |  Oberwiesenthal | Sprintti |  Hannu Manninen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 3. tammikuuta |  Schonach | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 9. tammikuuta |  Štrbské Pleso | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 16. tammikuuta |  Liberec | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 24. tammikuuta |  Sankt Moritz | Sprintti |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 26. tammikuuta |  Val di Fiemme | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 30. tammikuuta |  Chaux-Neuve | Normaalikilpailu |  Samppa Lajunen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 6. maaliskuuta |  Lahti | Normaalikilpailu |  Samppa Lajunen |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 11. maaliskuuta |  Falun | Sprintti |  Ladislav Rygl |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 12. maaliskuuta |  Oslo | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 21. maaliskuuta |  Zakopane | Normaalikilpailu |  Bjarte Engen Vik |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
Maailmancupin kokonaiskilpailun kymmenen parasta

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Bjarte Engen Vik |  Norja | 2 035 |
| 2. | Hannu Manninen |  Suomi | 1 667 |
| 3. | Ladislav Rygl |  Tšekki | 1 140 |
| 4. | Felix Gottwald |  Itävalta | 1 080 |
| 5. | Samppa Lajunen |  Suomi | 986 |
| 6. | Kenneth Bråten |  Norja | 979 |
| 7. | Kenji Ogiwara |  Japani | 977 |
| 8. | Todd Lodwick |  Yhdysvallat | 898 |
| 9. | Fred Børre Lundberg |  Norja | 887 |
| 10. | Dmitri Sinitsyn |  Venäjä | 881 |

Täydellinen pistetaulukko FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdistetyn maailmancupit
83–84 | 
84–85 | 
85–86 | 
86–87 | 
87–88 | 
88–89 | 
89–90 | 
90–91 | 
91–92 | 
92–93 | 
93–94 | 
94–95 | 
95–96 | 
96–97 | 
97–98 |  
98–99 | 
99–00 | 
00–01 | 
01–02 | 
02–03 | 
03–04 | 
04–05 | 
05–06 |
06–07 |
07–08 |
08–09 |
09–10 |
10–11 |
11–12 |
12–13 |
13–14 |
14–15 |
15–16 |
16–17 |
17–18 |
18–19 |
19–20 |
20–21 |
21–22 |
22–23 |
23–24
Viljo Sainio

Viljo Johannes Sainio (7. toukokuuta 1888 Tampere − 17. tammikuuta 1933 Viipuri) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Sainion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Juho Adolf Sainio ja Maria Matilda Kankaanpää. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Tampereen reaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1912 sekä molempien oikeuksien lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1929. Sainio sai varatuomarin arvon 1915.
Sainio oli Tampereella asianajajana ja viimeksi oikeusneuvosmiehenä 1917−1923. Hän oli sotaylioikeuden sotaviskaalina 1927−1929 ja nuorempana oikeuskanslerinsihteerinä 1929−1930. Sainio oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1929−1930 ja oikeusneuvoksena 1930−1932. Viimeksi Sainio toimi Käkisalmen tuomiokunnan tuomarina 1932−1933.
Viljo Sainio oli naimisissa 1916−1918 Vilma Onerva Nybergin (k. 1918) kanssa ja vuodesta 1920 Kerttu Ylipohjan (k. 1930) kanssa.
Julkaisuja

Elinkeinotoiminnan harjoittamisesta johtuvat suhteet naapureihin Suomen yksityisoikeuden mukaan, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsinki 1929
Oikeustapauksia Senaatin oikeusosastosta ja Korkeimmasta oikeudesta vuosilta 1911-30 ; toimittaneet Lauri Miettinen, Viljo Sainio. WSOY 1933
Viljo Saraja

Viljo Anssi Saraja (sukunimi vuoteen 1927 Snellman; 24. elokuuta 1900 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Sarja toimi 39 vuoden ajan opettajana Hausjärven Pursijärven koululla.
Sarajan tunnetuin teos on talvisotaa kuvaava romaani Lunastettu maa (1940), joka sisältää hänen omia sotakokemuksiaan JR 42:n kersanttina Summan puolustustaisteluissa. Teos voitti ilmestymisvuonnaan amerikkalaisen Prentice-Hall-kustantamon yhteistyössä Holger Schildtin kanssa vuonna 1940 järjestämän kilpailun parhaasta talvisotaa käsittelevästä kuvauksesta. Pian kuitenkin paljastui, että Saraja oli kopioinut osan romaaninsa sisällöstä saksalaisen Erich Maria Remarquen ensimmäistä maailmansotaa kuvanneesta romaanista Länsirintamalta ei mitään uutta (1929). Lehdistössä väitettiin myös, ettei lääkintämiehenä palvellut Saraja olisi voinut kuvata etulinjan taisteluita todenmukaisesti omien kokemustensa pohjalta. Lunastettu maa vedettiin pois myynnistä Neuvostoliiton painostuksesta välirauhan aikana keväällä 1941. Jatkosodan jälkeen 1944–1946 se poistettiin Suomen kirjastoista poliittisesti arveluttavana. Tämä kielto jatkui aina vuoteen 1958 saakka. Teos on julkaistu käännöksenä myös monissa muissa maissa.