stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Miettinen
Ura > Paluu NHL:ään, Tampa Bay Lightningin kautta Winnipeg Jetsiin

Joulukuussa 2011 uutisoitiin Miettisen tehneen kaksivuotisen sopimuksen NHL-seura Tampa Bay Lightningin kanssa. Liigan sääntöjen mukaisesti Lightning joutui asettamaan Miettisen alustavasti waiver-listalle, sillä Miettinen oli aloittanut kautensa toisessa liigassa. NHL:ään paluun tehnyt Winnipeg Jets kuitenkin solmi Miettisen kanssa pelaajasopimuksen ennen Tampa Bayta.
Miettisen kausi Winnipegissä alkoi kuivahkosti, ja hän löysi todellisen pelivireensä vasta maaliskuun paikkeilla iskemällä kaksi maalia Carolina Hurricanesin verkkoon. Ennen maalihanojensa aukeamista hän oli ehtinyt pelata peräti 34 ottelua maaleitta. Kaudella 45 pelaamassaan NHL-ottelussa Miettinen merkkautti tehopisteet 5+8=13 parantaen peliään runkosarjan loppua kohden. Jets jäi kuitenkin täpärästi pudotuspelien ulkopuolelle.
Miettisen toisen Winnipeg-kauden aloitus viivästyi, sillä NHL ajautui jälleen työsulkuun. Marraskuussa 2012 Hämeenlinnan Pallokerho ilmoitti solmineensa Miettisen kanssa työsulun mittaisen, parhaimmillaan koko kauden kestävän sopimuksen. Sopimuksen myötä Miettinen olisi kiekkoillut kasvattajaseurassaan kauden loppuun asti, mikäli NHL-kautta ei olisi pelattu ollenkaan. Seura tiedotti Miettisen pukevan seurapaidan päälleen heti seuraavassa ottelussa viikon mittaisen maaottelutauon jälkeen. Jo ensimmäisessä HPK-ottelussaan vuosien tauon jälkeen Miettinen veivasi rangaistuslaukauskilpailussa joukkueensa voitto-osuman Rauman Lukon maalivahti Petri Vehasen taakse.
NHL-kausi 2012–2013 pääsi vihdoin alkamaan 19. tammikuuta 2013, mutta Miettisen kausi alkoi harjoitusleirillä saadun aivotärähdyksen takia vasta 24. helmikuuta. Hänen ensimmäisessä ottelussaan epäonni jatkui, sillä vain hieman yli kymmenen sekunnin pelin jälkeen hän joutui jättämään ottelun kesken saatuaan kiekon nivusiinsa. Kauden ensimmäisen täyden NHL-ottelunsa hän pelasi maaliskuun alkupuolella Florida Panthersia vastaan, ja ensimmäisen tehopisteensä hän merkkautti kauden viidennessä ottelussaan New Jersey Devilsiä vastaan syöttäen ottelun avausmaalin.
Ura > Fribourg-Gottéron, Eisbären Berlin ja paluu Hämeenlinnaan

Kaudeksi 2013–2014 Jets ei odotetusti uusinut Miettisen sopimusta, ja niinpä hän siirtyi heinäkuussa 2013 Sveitsin NLA:ssa pelaavaan Fribourg-Gottéroniin. Kauden 2014–2015 Miettinen pelasi Saksan DEL-liigan Eisbären Berlinissä, minkä jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Hämeenlinnan Pallokerhoon kaudeksi 2015–2016. Miettisen pelaajaura päättyi HPK:ssa keväällä 2016.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Latvia 2006 | jääkiekko |  |
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Miettinen on pelannut kuudet MM-kilpailut sekä yhdet olympialaiset. Hän on saavuttanut A-maajoukkuetta edustaessaan MM-pronssia ja -hopeaa vuosina 2006 ja 2007 sekä olympiapronssia vuonna 2010.
Ensimmäisen kerran Miettinen puki maajoukkuepaidan ylleen nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000. Suomen joukkue jäi kuitenkin turnauksessa mitaleitta sijoittuen seitsemänneksi.
Ensimmäisiin aikuisten maailmanmestaruuskilpailuihin Miettinen osallistui vuonna 2002. Miettinen teki turnauksen yhdeksässä ottelussa tehopisteet 2+4=6, mutta pronssiotteluun päätynyt Suomi hävisi Ruotsille maalein 3–5 sijoittuen neljänneksi. Hän oli Suomen MM-kokoonpanossa myös seuraavana vuonna, ja vuosina 2006 ja 2007 hän saavutti MM-pronssia ja -hopeaa.
Maajoukkueen uusi päävalmentaja Jukka Jalonen, joka oli valmentanut Miettistä aiemmin Hämeenlinnan Pallokerhossa, valitsi hyökkääjän Suomen joukkueeseen Vancouverin talviolympialaisiin. Jo suurta kiinnostusta olympialaisia kohtaan aiemmin osoittanut Miettinen oli innoissaan valinnasta, sillä Torinon talviolympialaiset neljä vuotta aiemmin olivat jääneet hyökkääjältä pelaamatta loukkaantumisen vuoksi.. Suomi saavutti turnauksessa pronssimitalin.
Samana keväänä Jalonen valitsi Miettisen jälleen MM-kisoihin hyvin sujuneen NHL-kauden päätyttyä.
Saavutukset > Maajoukkue

MM-pronssia (2006)
MM-hopeaa (2007)
Olympiapronssia (2010)
Saavutukset > Jääkiekon SM-liiga

SM-pronssia (1999, 2000, 2002, 2003)
Lasse Oksanen -palkinto (2003)
Kultainen kypärä -palkinto (2003)
SM-liigan tähdistökentällisessä (2003)
Aiheesta muualla

Antti Miettinen Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Antti Miettinen nhlfinns.net
Miettisen tiedot jääkiekkomuseon sivuilla.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Janne Ojanen | Lasse Oksanen -palkinnon voittaja 2003 | Seuraaja: Timo Pärssinen |
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2002
3 Nummelin |
4 Timonen (A) |
6 Koivisto |
8 Ojanen |
9 Lydman |
10 Hagman |
12 Jokinen |
13 Karalahti |
14 Helminen (C) |
17 Kallio |
19 Norrena |
20 Miettinen |
27 Lind |
29 Pärssinen |
30 Markkanen |
31 Lehtonen |
32 Rintanen |
36 Tuulola |
39 Kapanen |
39 Viitakoski |
41 Aalto |
44 Niinimaa (A) |
56 Pirjetä |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2003
1 Lehtonen |
2 Kiprusoff |
3 Nummelin (A) |
4 Timonen |
5 Helenius |
6 Väänänen |
7 Berg |
8 Selänne (A) |
9 Lydman |
10 Pirnes |
11 Koivu (C |)
12 Jokinen |
14 Hagman |
16 Peltonen |
17 Kallio |
18 Virta |
20 Miettinen |
22 Eloranta |
23 Santala |
29 Pirjetä |
30 Hurme |
31 Nurminen |
32 Rintanen |
36 Ylönen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2006
3 Nummelin (A) |
5 Kukkonen |
6 Saravo |
7 Berg |
9 Luoma |
10 Bergenheim |
12 O. Jokinen |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen (C) |
18 Mäntylä |
20 Miettinen |
21 Koivu |
22 Santala |
23 Hahl |
24 Viuhkola |
25 Hentunen |
28 Rita |
30 Norrena |
31 Niittymäki |
32 Bäckström |
33 Lehtonen |
36 J. Jokinen |
37 J. Ruutu (A) |
55 Pirnes |
71 Kallio |
Valmentaja Erkka Westerlund
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2007
3 Nummelin (A) |
4 Koistinen |
5 Kukkonen |
7 Berg |
9 Koivu |
10 Bergenheim |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen (C) |
18 Mäntylä |
20 Miettinen |
22 Pyörälä |
24 Viuhkola |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Pärssinen |
30 Norrena |
32 Lehtonen |
33 Saravo |
34 Söderholm |
35 Wallinheimo |
37 J. Ruutu (A) |
39 Kapanen |
41 Kontiola |
44 Laamanen |
71 Kallio |
Valmentaja Doug Shedden
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2009
3 Nummelin (A) |
4 Koistinen |
5 Kukkonen |
6 Jaakola |
8 Hyvönen |
14 Hagman |
20 Miettinen |
21 Niskala |
22 Santala |
24 Kapanen (C) |
26 Immonen |
28 Salmela |
29 Kerman |
31 Rämö |
32 Riksman |
33 Lehtonen |
35 Rinne |
37 Pyörälä |
39 Kapanen |
41 Komarov |
44 Niinimaa |
49 Pihlman |
51 Hytönen |
73 Ruutu (A) |
82 Vahalahti |
Valmentaja Jukka Jalonen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2010
3 Nummelin (A) |
5 Kukkonen (A) |
6 Jaakola |
7 Mäenpää |
11 Hietanen |
15 Hytönen |
20 Miettinen |
21 Niskala |
22 Santala |
23 Hahl |
24 Kapanen (C) |
26 Immonen |
27 Kontiola |
29 Korpikoski |
30 Tarkki |
31 Vehanen |
35 Rinne |
36 Jokinen |
40 Pihlström |
41 Puistola |
44 Vatanen |
45 Osala |
50 Aaltonen |
52 Lehterä |
71 Komarov |
Valmentaja Jukka Jalonen
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2010
5 Kukkonen |
6 Salo |
8 Selänne (A) |
9 M. Koivu |
10 Hagman |
11 S. Koivu (C) |
12 Jokinen |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen |
18 Lepistö |
20 Miettinen |
21 Niskala |
25 Pitkänen |
26 Lehtinen |
30 Niittymäki |
32 Kiprusoff |
32 Lydman |
33 Bäckström |
37 J. Ruutu |
39 Kapanen |
44 Timonen (A) |
51 Filppula |
62 Immonen |
Valmentaja Jukka Jalonen
Miettinen edusti Minnesota Wildia kolmen kauden ajan. Kuva vuodelta 2010.
William George Armstrong

William George Armstrong (26. marraskuuta 1810 – 27. joulukuuta 1900) oli englantilainen keksijä, tiedemies, insinööri ja liikemies. Hän perusti Newcastlen lähelle Tynejoen varrelle Elswickiin tehtaat, jotka työllistivät parhaimmillaan 25 000 henkeä. Siellä valmistettiin aseita, laivoja ja hydraulisia nostokurkia.
Newcastlen kääntösilta
Armstrong rakensi Newcastleen kääntösillan ja London Bridgen hydraulisen mekanismin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William George Armstrong Wikimedia Commonsissa
Befalets Fellesorganisasjon

| Befalets Fellesorganisasjon (BFO) |
| --- | --- |

Perustettu:  1957
Tyyppi:  ammattiliitto
Päämaja:  Karl Johans gate 12 J Oslo
Toiminta-alue:  Norja
Jäsenet:  n. 11 200 (2023)
Puheenjohtaja:  Dag Anders Stutlien
Kattojärjestö:  Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
Jäsenlehti:  Offisersbladet
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Befalets Fellesorganisasjon (lyh. BFO) on norjalainen sotilaiden ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1957 yhdistämällä useita aiempia järjestöjä. Sillä oli vuonna 2023 noin 11 200 jäsentä, ja se kuuluu Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund -keskusjärjestöön.
Aiheesta muualla

Liiton verkkosivut (norjaksi)
Watrec

| Watrec Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  2003
Toimitusjohtaja:  Juhani Suvilampi
Kotipaikka:  Forssa
Liikevaihto:  7,7M € (2017)
Liikevoitto:  741k € (2017)
Henkilöstö:  15 (2017)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Watrec Oy on Forssassa ja Jyväskylässä toimiva, vuonna 2003 perustettu, biokaasulaitoksia ja niihin liittyviä palveluja tarjoava yritys.  Watrecin toteuttamissa laitoksissa käsitellään yli 315 000 tn orgaanisia, biohajoavia jakeita vuosittain. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Juhani Suvilampi.
Historia

Watrec Oy perustettiin kesäkuussa 2003 yhden miehen yrityksenä. Alun perin yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2001 Stemco -nimen alla. Yrityksen ensimmäinen biokaasulaitos valmistui vuonna 2005, sen ollessa ensimmäinen suuren mittakaavan yhteiskäsittelylaitos Suomessa.[lähde? ]
Vuonna 2007 Watrec Oy palkittiin Turun alueella sijaitsevan uuden biokaasulaitoksen edistyksellisestä suunnittelusta, projektinhallinnasta sekä laitoksen hallinta- ja valvontajärjestelmästä. Watrec Oy valittiin FUNDTEC -projektin johtoryhmän laatimalle ympäristöalan Best Practice -listalle joulukuussa 2007, Brysselissä.[lähde? ]
Elokuussa 2009 Watrec Oy käynnisti 7milj.euron biokaasulaitosprojektin Huittisissa. Saman vuoden syyskuussa Watrec Oy allekirjoitti sopimuksen Vambio Oy:n kanssa biokaasulaitoksen rakentamisesta ja kokonaistoimituksesta avaimet käteen -periaatteella.
Biotehdas-ketju

Vuosina 2009-2016 valmistui Biotehdas Oy:n (nyk. Gasum Oy) tilaamat biokaasulaitokset Huittisen lisäksi Kuopioon, Honkajoelle, Ouluun ja Riihimäelle.
Watrec Oy:n urakoimien biokaasulaitosten (5) avainluvut
Puhdistamolietteet 100 000 tn/a
Biojäte (erilliskerätty ja kaupan biojäte) 80 000 tn/a
Teolliset lietteet 96 000 tn/a
Sekajätteen orgaaninen fraktio 40 000 tn/a
Summa 316.000 tn/a
Biokaasun tuotanto 175 GWh/a = 20 MW
Fosforia kierrätetään > 500 tn/a
Typpeä kierrätetään > 1 500 tn/a
Investointi 50 MEUR
Bajram Nebihi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. elokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Titova Mitrovica, Jugoslavian SLT
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 192 cm
Paino: 88 kg
Seura
Seura: Inter
Pelinumero: 8
Junioriseurat
1996–2000: FC Grün-Weiss Ingolstadt
2000–2002: TSV Ingolstadt-Nord
2002–2005: Ingolstadt
2005–2006: Jahn Regensburg
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | Aindling | – | (–) |
| 2007–2008 | Augsburg | 0 | (0) |
| 2008–2009 | Zob Ahan Esfahan | – | (–) |
| 2009–2010 | Wacker Burghausen | 16 | (0) |
| 2010–2011 | Bursaspor | 0 | (0) |
| 2011–2012 | Ampfing | – | (–) |
| 2012 | Landsberg | – | (–) |
| 2012–2013 | Augsburg II | 11 | (5) |
| 2013–2014 | Augsburg | 0 | (0) |
| 2013–2014 | → Augsburg II | 23 | (10) |
| 2014–2016 | Union Berlin | 9 | (0) |
| 2014–2015 | → Union Berlin II | 3 | (0) |
| 2016 | Stuttgarter Kickers | 13 | (2) |
| 2016– | Inter | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 77 | (17) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. syyskuuta 2016.
Bajram Nebihi (s. 5. elokuuta 1988 Titova Mitrovica, Jugoslavian SLT) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua.
Kosovossa syntynyt Nebihi pelasi juniorivuotensa Saksassa edustaen FC Grün-Weiss Ingolstadtia (1996–2000), TSV Ingolstadt-Nordia (2000–2002), Ingolstadtia (2002–2005) ja Jahn Regensburgia (2005–2006). Miesten tasolla hän aloitti uransa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Bayernligassa pelanneessa Aindlingissa kaudella 2006–2007. Kaudella 2007–2008 Nebihi edusti 2. Bundesliigassa pelaavaa Augsburgia pelaamatta kuitenkaan sarjaotteluita.
Kaudella 2008–2009 Nebihi edusti iranilaista Zob Ahan Esfahania. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 16 ottelua 3. Ligassa edustaen Wacker Burghausenia. Nebihi oli ilman seuraa lähes koko syyskauden 2010. Joulukuusta 2010 helmikuuhun 2011 hän edusti turkkilaista Bursasporia pelaamatta sarjaotteluita. Helmikuusta syyskuuhun Nebihi oli taas seuratta. Kaudella 2011–2012 Nebihi edusti Saksan alasarjoissa pelaavia Ampfingia ja Landsbergiä.
Kaudella 2012–2013 Nebihi pelasi Augsburgin kakkosjoukkueessa 11 Regionalligan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän nousi seuran Bundesliigassa pelaavaan ykkösjoukkueeseen kaudeksi 2013–2014, muttei ollut kokoonpanossa yhdessäkään liigaottelussa. Kakkosjoukkueessa Nebihi teki 23 Regionalligan ottelussa kymmenen maalia. Kaudella 2014–2015 Nebihi edusti Union Berliniä pelaten yhdeksän 2. Bundesliigan ottelua ja kolme Regionalligan ottelua kakkosjoukkueessa.
Syksyllä 2015 Nebihi ei pelannut Union Berlinissä yhtään sarjaottelua. Tammikuussa 2016 hän siirtyi Stuttgarter Kickersiin, jossa hän kevätkauden 2016 aikana pelasi 13 ottelua ja teki kaksi maalia 3. Ligassa. Kesällä 2016 Nebihi siirtyi Suomen Veikkausliigassa pelaavaan Interiin, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 27. elokuuta joukkueen hävitessä kotonaan Ilvekselle 0–1.
Beethoven’s Big Break

| Beethovenin kuudes> Beethoven’s Big Break |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike Elliott
Käsikirjoittaja:  Mike Elliott
Tuottaja:  Mike Elliott
Säveltäjä:   Robert Folk  Randy Edelman 
Pääosat:   Jonathan Silverman  Rhea Perlman  Stephen Tobolowsky  Oscar Nuñez  Moises Arias 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 2008  Suomi 2008 
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:   Beethoven (1992)  Beethovenin toinen (1993)  Beethovenin kolmas (2000)  Beethovenin neljäs (2001)  Beethovenin viides (2003) 
Seuraaja:   Beethovenin jouluseikkailu (2011)  Beethoven’s Treasure Tail (2014) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Beethoven’s Big Break (tunnetaan suomeksi myös nimellä Beethovenin kuudes) on vuonna 2008 videolevitykseen tullut yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on Beethoven-elokuvasarjan kuudes osa.
Aiheesta muualla

Beethoven’s Big Break Elonet.
Beethoven’s Big Break Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bovellan

Bovellán, Bovellan on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Riitta-Liisa Bovellan (s. 1972), pikajuoksija
Teuvo Bovellán, muusikko
Edvin Laine, ent. Bovellán (1905–1989), teatteri- ja elokuvaohjaaja
Pekka Nurmiranta, ent. Bovellan (1887–1941), kansanedustaja, Neuvostoliittoon loikannut toimittaja
Onni Palaste, ent. Bovellán (1917–2009), sotakirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
WWE Online

WWE Online oli pelitalo Vertigo Gamesin ammattilaispaini videopeli-projekti, jonka THQ:n oli tarkoitus julkaista. Projekti peruttiin vuonna 2011. Projektin tarkoituksena oli tehdä ensimmäinen PC-versio WWE SmackDown! -pelisarjan pelistä.
Vähä Kuusjärvi

| Vähä Kuusjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°38′24″N, 23°50′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Näsijärveen 
Järvinumero:  35.311.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,5 m  
Rantaviiva:  0,805 km  
Pinta-ala:  4,654 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Kuusjärvi 
Vähä Kuusjärvi  on Pirkanmaalla Tampereella Kämmenniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,5 metriä mpy.
Watoombin sauva

Ilkeä velho Xandu kädessään voimallinen Watoombin Sauva (kuvitus: Steve Ditko).
Watoombin Sauva on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä mystinen esine jonka avulla kykeneväinen velho pystyy lisäämään taikavoimiaan huomattavasti. Sauvaa pidetään yhtenä Marvel-universumin voimakkaimmista esineistä. Watoombin Sauva esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisessa Amazing Spider-Man Annual-julkaisun toisessa numerossa.
Suomessa Watoombin Sauvan ensiesiintyminen oli Spider-Man: Taistelutoverit-kirjassa (2006).
Historia

Watoombin Sauva on Marvel-universumin yksi voimakkaimmista esineistä. Se on noin 30 cm pitkä kristallisauva, jonka molempiin päihin on kaiverrettu demoniset kasvot. Sauva kuului alun perin Watoomb-nimiselle voimakkaalle velholle. Kun Watoomb päätti vetäytyä pois mystisten asioiden parista, velho halusi kuitenkin antaa sauvansa lupaavalle oppilaalleen. Tohtori Outo ja Cyrus Musta taistelivatkin kiivaasti sauvan omistuksesta. Lopulta Tohtori Outo voitti Cyruksen, mutta sai silti vain puolikkaan sauvasta itselleen. Myöhemmin toisen puolen varasti Xandu-niminen velho, joka onnistui myös varastamaan Oudon puolikkaan yhdistäen näin sauvan koko voimaansa. Xandun epäonneksi sauvan tehokas käyttö vaatii kuitenkin aikaa ja niin Hämähäkkimies ja Tohtori Outo kykenivät voittamaan ilkeän velhon. Outo imi Watoombin Sauvan voimat tyhjiin, mutta Xandu on useasti varastanut artefaktin takaisin itselleen ja ladannut sen uudelleen huippuunsa. Ihmiskunnan onneksi Tohtori Outo on kuitenkin aina voittanut Xandun.
Voimat

Sauvan avulla sen kantaja kykenee torjumaan mystisiä hyökkäyksiä ja imee niiden sisältämät voimat itseensä. Tätä energiaa voi sen jälkeen käyttää sauvan haltijan parantamiseen tai iskemään sanoinkuvaamattomalla voimaiskulla vastustajaa tai luomaan suojaavia muureja käyttäjän eteen. Sauvan käyttäjä kykenee myös avaamaan helposti ulottuvuuksien välisiä portteja ja vakoilemaan henkilöitä, paikkaa tai esinettä joka on tuttu käyttäjälle.
Whittlesford Parkwayn rautatieasema

Whittlesford Parkwayn rautatieasema on rautatieasema Whittlesfordin kylässä Cambridgeshiressä. Se sijaitsee West Anglian pääradalla. Asemalle liikennöi Abellio Greater Anglia. Se avattiin 30. heinäkuuta 1845 ja rakennettiin uudelleen vuosina 1877–1890.
Asemaa käytti 454 734 matkustajaa kaudella 2014–2015.
William Giauque

| William Giauque> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. toukokuuta 1895 Niagara Falls, Kanada
Kuollut: 28. maaliskuuta 1982 Berkeley
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Väitöstyön ohjaaja:  George Ernest Gibson,  Gilbert Newton Lewis
Instituutti:  Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Tutkimusalue:  Kemia
Tunnetut työt:  Matalan lämpötilan kemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1949)
William Francis Giauque (12. toukokuuta 1895 Niagara Falls – 28. maaliskuuta 1982 Berkeley) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1949 panostuksestaan kemiallisen termodynamiikan parissa erityisesti tutkimuksista, jotka koskevat aineiden käyttäytymisestä äärimmäisen alhaisissa lämpötiloissa.
Giauque syntyi Kanadan Niagara Fallsissa, Ontarion provinssissa. Hänen vanhempansa olivat Yhdysvaltain kansalaisia ja he palasivat Yhdysvaltoihin. Giauque aloitti koulunkäyntinsä Michiganissa. Kun Giauquen isä kuoli vuonna 1908, perhe muutti takaisin Niagara Fallsiin. Valmistuttuaan Giauque työskenteli voimalaitoksissa valmistuakseen sähköinsinööriksi, mutta se ei onnistunut. Hän pääsi kuitenkin erään voimalaitoksen laboratorioon töihin ja nautti työstä paljon.
Työskenneltyään muutaman vuoden Giauque opiskeli kemiaa Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Sieltä hän valmistui tieteiden maisteriksi vuonna 1920. Filosofian tohtorin arvon hän saavutti vuonna 1922.
Vaikka Giauquen alkuperäisenä ajatuksena oli valmistua insinööriksi, jatkoi hän tieteellisiä tutkimuksia professori Gilbert N. Lewiksen vaikutuksesta. Vuodesta 1934 Giauque toimi kemian professorina eläköitymiseensä asti, joka tapahtui 1962, asti.
Giauque oli kiinnostunut erityisesti termodynamiikan kolmannesta pääsäännöstä. Hän onnistui pääsemään lähemmäs absoluuttista nollapistettä kuin uskottiin olevan mahdollista. Yhdessä Herrick L. Johnstonin kanssa Giauque suoritti tutkimuksia, jotka johtivat hapen isotooppien O-17 ja O-18 löytymiseen. He myös osoittivat, että fyysikot ja kemistit olivat vuosia käyttäneet erilaisia atomimassoja huomaamatta sitä.
Vuonna 1932 Giauque meni naimisiin Muriel Frances Ashleyn kanssa ja he saivat kaksi poikaa.
Aiheesta muualla

Giauquen elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Vähä Kukkojärvi

| Vähä Kukkojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°44′21″N, 24°36′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.757.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,4 m  
Rantaviiva:  0,905 km  
Pinta-ala:  3,084 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Kukkojärvi 
Vähä Kukkojärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Talviaisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee kalliomurroksien halkomalla ylänköalueella samassa murroksessa kuin Iso Kukkojärvi. Se metsäinen lähiympäristö on alavaa maata, vaikka ympäröivien mäkien rinteet kohoavatkin vähän matkan päässä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Järvelle tulee tie itärantaan Talviaisista.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Ulpukkaojan valuma-alueeseen (35.757) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,4 metriä mpy. Järveen on johdettu muutama oja lähimetsistä, mutta sille ei ole piirretty nykykarttoihin laskuojaa. Sellainen oli vanhoissa kartoissa ja lienee edelleenkin. Se virtaa länteen kapean kannaksen yli Isoon Kukkojärveen.
Vähä Kuoppalampi

| Vähä Kuoppalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Jaala)
Koordinaatit:  61°13′40″N, 26°27′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Pitkään Kuoppalampeen 
Järvinumero:  14.179.1.054
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,9 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,634 km  
Pinta-ala:  1,862 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Kuoppalampi 
Vähä Kuoppalampi  on Kymenlaaksossa, nykyisin Kouvolaan kuuluvassa Jaalassa, Ansalahdella sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,9 metriä mpy.