stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marshall Jefferson

Marshall Jefferson vuonna 2013.
Marshall Jefferson (s. 19. syyskuuta 1959 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen tuottaja ja DJ. Hän on yksi house-musiikin alullepanijoita ja uranuurtajia. Jefferson on tuottanut lukuisia hittejä, nimekkäimpänä ehkä vuonna 1986 julkaistu "Move Your Body".
Jefferson oli nuoruudessa kiinnostunut lähinnä hard rockista ja sen kaltaisesta musiikista. Vuoden 1983 aikana hänen ystävät veivät Jeffersonin Chicagon Music Box -klubiin, missä hän ensimmäisen kerran kuuli DJ Ron Hardyn soittavan valtavirrasta poikkeavaa diskoa ja housea. Jefferson halusi itsekin alkaa tehdä housea ja osti syntetisaattorin, sekvensserin ja muita tarvittavia laitteita. Ron Hardy kuuli Jeffersonin tekemiä kappaleita ja alkoi soittaa niitä klubilla. Jefferson sai julkaistua useita nyt klassikoksi nousseita kappaleitaan lähinnä Trax Records -levy-yhtiön kautta.
Vuonna 1987 Jefferson tuotti acid house -innostuksen aloittaneen Phuturen kappaleen "Acid Trax". Tuolla kappaleella käytettiin todennäköisesti ensimmäistä kertaa Rolandin TB-303-bassosyntetisaattoria dance-/house-tyylisessä musiikissa.
1990-luvulla Jefferson aloitti DJ-keikkojen teon sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa vieraillen myös Suomessa. Hän jatkaa edelleen säveltämistä, tuottamista ja DJ-keikkojen tekemistä.
Aiheesta muualla

Marshall Jefferson Myspacessa (englanniksi)
Marshall Jefferson Discogs-sivustolla (englanniksi)
Masashi Nakayama

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. syyskuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjät
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990-2009 2010-2012 | Yamaha Motors / Júbilo Iwata Consadole Sapporo |  |
Maajoukkue
| 1990-2003 | Japani | 53 (21) |
Masashi Nakayama (jap. 中山 雅史; s. 23. syyskuuta 1967) on japanilainen jalkapalloilija. Hän syntyi Shizuokan prefektuurissa ja opiskeli Tsukuban yliopistossa.
Nakayama on luonut pitkän uran sekä J. Leaguen Júbilo Iwata -seurassa että Japanin jalkapallomaajoukkueessa. Hän on saanut kotimaassaan muiden kunnioiden ohella J. Leaguen vuoden pelaajan arvonimen 1998.
Nakayama on osallistunut mm. Asian Cupiin 1992, Confederations Cupiin 2001 sekä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1998 ja 2002.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1990 | 1 | 0 |
1991: 0
| 1992 | 6 | 3 |
| 1993 | 8 | 4 |
1994: 0
| 1995 | 4 | 1 |
1996: 0
1997: 2
| 1998 | 10 | 4 |
| 1999 | 1 | 0 |
| 2000 | 7 | 6 |
| 2001 | 8 | 1 |
| 2002 | 3 | 0 |
| 2003 | 3 | 0 |
| Yhteensä | 53 | 21 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1988
1 Tsuchida |
2 Ueno |
3 Horiike |
4 Taguchi |
5 Sakakura |
6 Motoyoshi |
7 Ihara |
8 Ōtake |
9 Shirasawa |
10 Oenoki |
11 Ikenoue |
12 Nakayama |
13 Kurosaki |
14 Noda |
15 Minoguchi |
16 Maeda |
17 Sukigara |
18 Matsuyama |
19 Sanada |
20 Takagi |
Valmentaja Yokoyama
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1992
1 Matsunaga |
2 Ōtake |
3 Katsuya |
4 Horiike |
5 Hashiratani |
6 Tsunami |
7 Ihara |
8 Fukuda |
9 Takeda |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Yamada |
13 Sakakura |
14 Kitazawa |
15 Yoshida |
16 Nakayama |
17 Moriyasu |
18 Jinno |
19 Maekawa |
20 Takagi |
Valmentaja Ooft
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Kawaguchi |
2 Uemura |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Miura |
11 Nakayama |
12 Narazaki |
13 Yamashita |
14 Itō |
15 Fujita |
16 K. Nakata |
17 Myōjin |
18 Toda |
19 Kubo |
20 Hato |
21 Ono |
22 Suzuki |
23 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kawaguchi |
2 Akita |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Nakayama |
11 Suzuki |
12 Narazaki |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Ono |
19 Ogasawara |
20 Myōjin |
21 Toda |
22 Ichikawa |
23 Sogahata |
Valmentaja Troussier
Maria Mutola
Saavutuksia

Maria Mutola on voittanut kaiken, minkä lajissa voi ylipäätään voittaa. Hänellä on kaikkiaan 10 maailmanmestaruutta, olympiavoitto, Afrikan ja Etelä-Afrikan mestaruuksia, Kansainyhteisön mestaruus sekä Kultaisen liigan kaikkien osakilpailujen voitto vuodelta 2003. Hallimaailmanmestaruuksia hän on voittanut eniten kaikki yleisurheilulajit huomioon ottaen. Mutola oli 237 viikkoa IAAF:n 800 metrin juoksun rankingin kärkipaikalla, kunnes Hasna Benhassi ohitti hänet heinäkuussa 2005. Mutola alitti kahden minuutin rajan kaikkiaan 198 kertaa.
Ruumiinrakenteeltaan Mutola on varsin voimakasrakenteinen. Hän on 162 senttimetriä pitkä ja painaa 61 kilogrammaa.
Juoksutaktiikka

Mutolalle tyypillistä oli lähdön jälkeen jäädä viimeiseksi ja juosta viimeisessä kaarteessa ulkokautta kakkosrataa pitkin kaikkien ohi.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 m 23,86
400 m 51,37
600 m 1.22,87
800 m 1.55,19 (vuodelta 1994)
1000 m 2.29,34
1 500 m 4.01,50
maili (=1609 m) 4.36,09
2000 m 6.03,84
3 000 m 9.27,37
5 000 m 18.15,1
Aiheesta muualla

Maria Mutola Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten 800 metrin juoksun olympiavoittajat
Naisten 800 metrin juoksun maailmanmestarit
1983: Jarmila Kratochvílová |
1987: Sigrun Wodars |
1991: Lilija Nurutdinova |
1993: Maria Mutola |
1995: Ana Fidelia Quirot |
1997: Ana Fidelia Quirot |
1999: Ludmila Formanová |
2001: Maria Mutola |
2003: Maria Mutola |
2005: Zulia Calatayud |
2007: Janeth Jepkosgei |
2009: Caster Semenya |
2011: Caster Semenya |
2013: Eunice Jepkoech Sum |
2015: Maryna Arzamasava |
2017: Caster Semenya |
2019: Halimah Nakaayi |
2022: Athing Mu |
2023: Mary Moraa
Mathew Vattackuzhy

Mathew Vattackuzhy (20. helmikuuta 1930 Chenkal – 22. marraskuuta 2016) oli intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Kanjirapallyn piispaksi 20. joulukuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Powathil, jota avustivat Kuriakose Kunnacherry ja Joseph Pallikaparampil.
Vattackuzhy erosi tehtävistään 23. joulukuuta 2000.
Makadamiat

| Makadamiat |
| --- | --- |
 Pähkinämakadamia (Macadamia integrifolia)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Proteales
Heimo::  Proteakasvit Proteaceae
Suku::  Makadamiat Macadamia  F.Muell.
Katso myös
   Makadamiat Wikispeciesissä   Makadamiat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Makadamiat (Macadamia) on kasvisuku proteakasvien heimossa. Siihen kuuluu neljä lajia alkuperäisesti Australiassa kasvavia puita. Tunnetuimpia niistä on ravintokasvina laajasti viljelty pähkinämakadamia (Macadamia integrifolia), jonka hedelmiä kutsutaan makadamiapähkinöiksi.
Makadamialajit

pähkinämakadamia eli australianmakadamia eli australianpähkinä (Macadamia integrifolia)
Macadamia jansenii
Macadamia ternifolia
rosomakadamia (Macadamia tetraphylla)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Macadamia
Suomen Lajitietokeskus: Makadamiat – Macadamia
ITIS: Macadamia (englanniksi)
Flora of China: Macadamia (englanniksi)
Mathew St. Patrick

Mathew St. Patrick (s. 17. maaliskuuta 1968 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
St. Patrick tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Mullan alla, jossa hän esitti Keith Charlesia. Hän on näytellyt myös sarjoissa All My Children ja Sons of Anarchy. Filmirooleja hänellä on ollut elokuvissa Rogue Assassin (2007) ja Alien Raiders – tappavat tunkeilijat (2008).
Mark Astley

| Mark Astley> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1969 Calgary, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2007
Seurat:  Buffalo Sabres
NHL-varaus:  194. varaus, 1989 Buffalo Sabres
Mark Astley (s. 30. maaliskuuta 1969 Calgary, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan 75 NHL-ottelua Buffalo Sabresissa. Astley laukoi vasemmalta.
Buffalo Sabres varasi Astleyn vuoden 1989 varaustilaisuudessa. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1993–1994 pelaten 1 ottelun. NHL-kaudella 1995–96 Astley pelasi 60 ottelua tehoin 2+18=20. Astley pelasi urallaan myös AHL:ssä. Hän teki NHL-urallaan yhteensä 23 tehopistettä.
Aiheesta muualla

Mark Astley The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Martin Veinberg

| Martin Veinberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Suomi  Viro
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  204 cm
Paino:  145 kg
Pelipaikka:  Hyökkäyksen linja
Seura
Pelinumero:  79
Seura:  Helsinki Roosters
Sarja:  Vaahteraliiga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–2017
Martin Veinberg (s. 1997) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi hyökkäyksen linjamies.
Veinberg pelasi Helsinki Roostersissa kausina 2015–2017. Hän saavutti tuona aikana kaksi Suomen mestaruutta. Kaikkien aikojen lupaavimpana suomalaispelaajana pidetty Veinberg sai stipenditarjouksen seitsemältä NCAA-yliopistojoukkueelta, muun muassa Nebraskan ja Floridan yliopistoilta. Kaudella 2018 hän ei pelannut lainkaan Vaahteraliigaa NCAA-kelpoisuussääntöjen vuoksi.
Veinberg siirtyi vuonna 2019 Yhdysvaltoihin ja pelasi kauden junior college -tasolla Iowa Western Community Collegessa.  Hän palasi Suomeen kesällä 2020.
Mark Andrews

Mark Andrews.
Mark Andrews (19. toukokuuta 1926 Cassin piirikunta, Pohjois-Dakota – 3. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Andrews on kotoisin Cassin piirikunnasta, Pohjois-Dakotasta. Hän opiskeli sotilasakatemia West Pointissa vuodesta 1944 vuoteen 1946, jolloin hänet vapautettiin akatemiasta terveydellisten syiden vuoksi. Andrews valmistui Pohjois-Dakotan osavaltionyliopistosta vuonna 1949. Hän ryhtyi maanviljelijäksi ja aloitti poliittisen uransa 1950-luvun alussa. Andrews sai ensimmäistä kertaa paikan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Hjalmar Nygaardin kuoleman jälkeen järjestetyssä erityisäänestyksessä vuonna 1963. Hänet valittiin täydelle kaudelle vuonna 1964, ja hän piti paikkaa yhtämittaisesti tammikuuhun 1981 saakka.
Andrews luopui paikastaan edustajainhuoneessa vuonna 1980 ja pyrki sen sijaan senaattiin. Hän voitti paikan saaden 70 prosenttia äänistä ja istui yhden kauden vuosina 1981–1987. Kent Conrad voitti hänet vuoden 1986 äänestyksessä. Andrews vetäytyi politiikasta ja perusti konsultointiyrityksen Washingtoniin. Hän asuu vakituisesti Mapletonissa, Pohjois-Dakotassa.
Grand Forksin kansainvälistä lentoasemaa on kutsuttu hänen mukaansa Mark Andrewsin lentokentäksi.
Aiheesta muualla

Mark Andrews Biographical Directory of the United States Congressin sivuilla (englanniksi)
Mathew Leckie

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Melbourne, Australia
Pelipaikka: laitalinkki/hyökkääjä
Pituus: 181 cm
Seura
Seura: Hertha BSC
Junioriseurat
2007–2009: Bulleen Lions
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2009 | Bulleen Lions | 37 | (15) |
| 2009–2011 | Adelaide United | 35 | (8) |
| 2011–2013 | Bor. Mönchengladbach | 9 | (0) |
| 2011–2013 | Bor. Mönchengladbach II | 10 | (3) |
| 2012–2013 | → FSV Frankfurt | 28 | (4) |
| 2012–2013 | → FSV Frankfurt II | 5 | (4) |
| 2013–2014 | FSV Frankfurt | 31 | (10) |
| 2014– | FC Ingolstadt 04 | 0 | (0) |
| 2017– | Hertha BSC | 51 | (7) |
| 2019 | Hertha BSC II | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2009–2011 | Australia U20 | 13 | (3) |
| 2012– | Australia | 63 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. heinäkuuta 2020.
Mathew Leckie (s. 4. helmikuuta 1991 Melbourne) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa vuodesta 2017 lähtien saksalaista Hertha Berliniä. Aiemmin hän on Saksassa pelannut Borussia Mönchengladbachissa, FSV Frankfurtissa ja FC Ingolstadt 04:ssä. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.
Nopeudestaan sekä suoraviivaisesta pelityylistään tunnettu Leckie valittiin Australian joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän on pelannut 63 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän pelasi täydet minuutit Australian kaikissa kolmessa ottelussa sekä vuoden 2014 että vuoden 2018 MM-kilpailuissa. 2022 MM-kilpailuissa, alkulohkon ottelussa Tanskaa vastaan Leckie teki Australian ainoan maalin, joka takasi maalle jatkopaikan.
Käännös suomeksi
Maco Oey

| Maco Oey> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Marco Oey
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1965 (ikä 59)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1986–
Tyylilajit:  suomirock, pop
Soittimet:  laulu, kitara,
Levy-yhtiöt:  Turenki Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maco Oey (oik. Marco Oey, s. 15. kesäkuuta 1965 Saksa) on suomalainen muusikko. Hän aloitti levytysuransa vuonna 1986.
Oey on sanoittanut ja säveltänyt muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kaikki levyttämänsä kappaleet.
Diskografia > Albumit

Maco ja Tuksa – Matkalaukku ja Taulu (1994)
Maco– Peltikattoja pitkin (2006)
Maco Oey – Pari suhdetta (2011)
Maco Oey – Osa Sinua (2012)
Maco Oey – Tämä hetki (2014)
Maco Oey – P.S. Unohdetut salasanat (2015)
Maco Oey – Omani (2016)
Diskografia > EP.t

Maco Oey – Macoisaa joulua (2017)
Maco Oey – Anna September (2018)
Maco Oey – Joulua Macoillen (2018)
Diskografia > Singlet

Maco Oey - Sokea piste (2011)
Maco Oey - Maamies,emäntä ja pelto (2011)
Maco Oey - Yön naamiot  (2012)
Maco Oey - Arkinen Taivas (2012)
Maco Oey - Kuu nurinpäin  (2013)
Maco Oey -  Tämä hetki  (2014)
Maco Oey -  Jäit aurinkoon (2014)
Maco Oey - Hengitän  (2014)
Maco Oey - Rosita  (2015)
Maco Oey - Laulujen laulu (2016)
Maco Oey - Kesäkissa (2016)
Maco Oey & GRAND POPPOO - Mariama  (2018)
Diskografia > Musiikkivideot

Kuu nurinpäin (2013)
Tämä hetki (2014)
Jäit aurinkoon (2014)
Hengitän (2014)
Ruttuinen kirje (2016)
Laulujen laulu (2016)
Kun se minun ystäväni - otto 2 (2017)
Kuusenhakureissu (2017)
Maco Oey & Grand Poppoo Mariama (2018)
Aiheesta muualla

http://www.vantaanseurakunnat.fi/uutiset/-/news/30698829
https://www.lapinkansa.fi/vapaalla/maco-oey-ps-unohdetut-salasanat-15263219/ (Arkistoitu – Internet Archive)
https://www.ifpi.fi/tilastot/virallinen-lista/artistit/maco+oey/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.villakaro.org/maco-oey-grand-poppoo/
https://www.maailmankuvalehti.fi/2011/3/maailman-levyt
https://www.lapinkansa.fi/vapaalla/maco-oey-ps-unohdetut-salasanat-15263219/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://vintti.yle.fi/yle.fi/satumaa/satumaa/levyarviot/2011-01-19/maco-oey-pari-suhdetta.htm
Mark Begich

Mark Begich
Mark Peter Begich (s. 30. maaliskuuta 1962 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka oli Alaskan osavaltion senaattori 2009–2015. Vuonna 2008 Begich voitti Alaskan senaattorivaaleissa istuvan senaattori Ted Stevensin, joka oli senaatin pitkäaikaisin republikaanipoliitikko.[lähde? ]
Begichin isä Nick Begich oli kongressiedustaja, joka katosi vuonna 1972 lento-onnettomuudessa. Hänen kroatialainen isoisänsä John Begich muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1901 Itävalta-Unkarista.[lähde? ]
Begich on opiskellut University of Alaska Anchoragessa, muttei koskaan valmistunut. Hän on ollut naimisissa Deborah Boniton kanssa vuodesta 1990 ja heillä on vuonna 2002 syntynyt poika.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Begich Wikimedia Commonsissa
Matteo Civitali

Neitsyt Maria ja lapsi, Museo nazionale di Villa Guinigi, Lucca.
Matteo Civitali (1435–1501) oli italialainen kuvanveistäjä. Hän oli toscanalaisen koulukunnan taitavimpia taiteilijoita. Hän lienee saanut vaikutteita 1400-luvun firenzeläisiltä mestareilta, varsinkin Donatellolta ja Mino da Fiesolelta. Hän oli tutkinut myös antiikin taidetta Roomassa. Civitalin teoksia säilytetään pääasiassa hänen kotikaupungissaan Luccassa. Niissä on erityispiirteenä ylevä ilmeikkyys ja kaunis muodon käsittely. Tärkeimpiä teoksia ovat Kaksi polvistuvaa enkeliä, Pyhä Sebastian, Tempietto (marmorinen pienoistemppeli Luccan tuomiokirkossa) sekä hänen pääteoksensa Regulus-alttari monine pysty- ja korkokuvineen.
Matteo Civitali, Medaglione di Giovan Pietro d'Avenza, Luccan tuomiokirkko.
Tempietto del Volto Santo, Luccan tuomiokirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matteo Civitali Wikimedia Commonsissa
Matteo Ceirano

| Matteo Ceirano |
| --- | --- |
 Matteo Ceirano vuonna 1908, Targa Florio -autokilpailussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1870 Cuneo, Italian kuningaskunta
Kuollut: 19. maaliskuuta 1941 Torino, Italian kuningaskunta
Matteo Ceirano (22. tammikuuta 1870 - 19. maaliskuuta 1941) oli italialainen autoilun, autourheilun ja ajoneuvojen valmistuksen pioneeri.
Historiaa

Matteo, joka oli nelipäisen Ceiranon veljessarjan toiseksi nuorin, työskenteli Torinossa vanhimman veljensä Giovanni Battistan polkupyörä- ja myöhemmin autoverstaalla. Vuonna 1898 he perustivat ensimmäisen autonsa valmistamista varten yhtiön nimeltä Ceirano GB & C. Yhtiö valmisti 3,5-hevosvoimaisella moottorilla varustettuja autoja nimeltään "Welleyes", ja siitä oli odotettavissa kaupallista menestystä. Yhtiön tuotantotilojen rajallisuus ei kuitenkaan mahdollistanut suuremman tuotannon aloittamista joten Ceiranot myivät suunnitelmansa torinolaisen liikemieskonsortion vasta perustamalle yhtiölle ja Welleyes-autosta tuli F.I.A.T SpA:n ensimmäinen automalli.
Matteo ja Giovanni Battista saivat myös pestin Fiatilta, mutta he lähtivät yhtiöstä vuonna 1901 ja perustivat yhtiön nimeltä Fratelli Ceirano. Matteo ei kaiketikaan ollut kovin kauaa samoissa kuvioissa viihtyvää lajia, koska jo vuonna 1903 hän perusti autoja valmistamaan yhtiön nimeltä Ceirano Matteo & C. Vuonna 1904 yhtiön nimi muutettiin muotoon Ceirano Matteo & C. - Vetture Marca Itala ja edelleen saman vuoden syksyllä muotoon Fabbrica Automobili Itala, joka valmisti autoja merkillä Itala.
Matteo viihtyi Italan palveluksessa vuoteen 1906, jolloin hän perusti italialaisen teollisuusmies Michele Ansaldin kanssa  Società Piemontese Automobili (SPA) -nimisen yhtiön, joka valmisti henkilöautoja ja myöhemmin sotilasajoneuvoja. Matteo Ceirano jätti tämän yhtiön vuonna 1918 ja siirtyi pois autojen valmistukseen liittyvistä liiketoimista.
Marshall Kirk McKusick

Marshall Kirk McKusick
Marshall Kirk McKusick (s. 19. tammikuuta 1954, Wilmington, Delaware, Yhdysvallat), usein vain Kirk McKusick, on yhdysvaltalainen ohjelmistokehittäjä ja tietojenkäsittelytieteilijä, joka tunnetaan parhaiten työstään BSD-käyttöjärjestelmien parissa, aina 1980-luvulta nykypäivän FreeBSD:hen asti. Hän on myös toiminut USENIX-yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1990–1992 sekä 2002–2004 ja on jatkanut yhdistyksen johtokunnassa tämänkin jälkeen.
McKusick on väitellyt tohtoriksi tietojenkäsittelytieteen alalta. Hän asuu Sendmail-ohjelmiston kehittäneen Eric Allmanin kanssa Kalifornian Berkeleyssä ja on muun muassa innokas viiniharrastaja.
BSD

McKusick on tehnyt merkittävää työtä muun muassa BSD:n tiedostojärjestelmien parissa. Hän oli mukana suunnittelemassa alkuperäistä Berkeley Fast File System -järjestelmää (FFS). Hän on myös kehittänyt niin sanotut pehmeät päivitykset (soft updates) FFS- sekä "UFS2" -tiedostojärjestelmille. Kyseessä on vaihtoehtoinen menetelmä journaloinnille, jolla pyritään säilyttämään tiedostojärjestelmän eheys kaatumistilanteiden tai virtakatkon yhteydessä.
McKusick on myös kehittänyt tiedostojärjestelmän otokset (snapshots) sekä tausta-ajossa toimivan fsck:n, jotka kummatkin liittyvät läheisesti pehmeisiin päivityksiin.
Lisäksi McKusick on kirjoittanut BSD-käyttöjärjestelmiä käsitteleviä kirjoja. Design and Implementation -sarjan teoksia pidetään korkeatasoisina tietojenkäsittelytieteen piirissä. Ne ovat vaikuttaneet vahvasti uudempien BSD-pohjaisten järjestelmien kehitykseen ja luonteeseen.
Aiheesta muualla

McKusick.COM (englanniksi)
Bsdtalk: McKusickin haastattelu (englanniksi)
Blue Beetle

| Blue Beetle |
| --- | --- |
 Ted Kord Blue Beetlenä vuonna 1986.
Luoja(t):  Charles Wojtkoski
Kustantamo:  Fox Comics (1939–1950) Holyoke Comics Charlton Comics (1955–1968) Americomics  DC Comics (1986–)
Ensiesiintyminen:  Dan Garret Mystery Men Comics nro 1 (elokuu 1939) Ted Kord Captain Atom nro 83 (marraskuu 1966) Jaime Reyes Infinite Crisis nro 3 (helmikuu 2006)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Dan Garret Ted Kord Jaime Reyes
Status:  aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Oikeuden Puolustajat Teinititaanit
Blue Beetle on nimi kolmelle eri DC Comicsin kustantamalle sarjakuvasankarille. Se oli alun perin Fox Comicsin kustantama sarjakuvahahmo, jonka loi Charles Wojtkoski. Blue Beetle teki ensi esiintymisensä Mystery Men Comics -sarjakuvan ensimmäisessä numerossa vuonna 1939. Sittemmin alkuperäisenä Blue Beetlena toimineen Dan Garretin jälkeen hahmon roolia ovat kantaneet Ted Kord (1966) ja Jaime Reyes (2006).
Hahmo on käynyt historiansa aikana läpi useita kustantamoja. Nykyään hahmon oikeudet omistaa yksi Amerikan suurimmista sarjakuvakustantamoista, DC Comics. Hahmo toimi Vartijat-sarjakuvaromaanin Yöpöllön esikuvana.
Hahmon historia

Alun perin 1940-1950-luvuilla Dan Garret toimi poliisina, joka seikkaili nimellä Blue Beetle. Hän käytti erikoisvarusteita muun muassa luodin kestävää asua ja voimaa lisääviä vitamiineja taistellakseen rikollisia vastaan. Sittemmin vuonna 1964 hahmon synnyintarinaa muutettiin ja Dan Garret oli arkeologi, joka löysi taianomaisen egyptiläisen esineen Khaji Dan, joka muistutti lehtisarvista, joka kykeni antamaan kantajalleen mekaanisen haarniskan. Tämän löydön avulla Garret taisteli rikollisia vastaan.
Sittemmin 1960-luvulla hahmon seikkailut lakkautettiin ja tilalle tuotiin Steve Ditkon luoma Ted Kord, joka jatkoi Blue Beetlen seikkailuja vuodesta 1966 alkaen. Kord oli alkuperäisen Blue Beetlen Dan Garretin oppilas, joka kantoi opettajansa kuoltua Blue Beetlen perintöä. Kord oli kekseliäs sankari, joka käytti hyväkseen useita vempaimia. Hän sai opettajaltaan myös salaperäisen lehtisarvisen, mutta ei kyennyt avaamaan mekaanista sotahaarniskaa, joka olisi antanut Kordille supervoimia. Myöhemmin hän liittyi Oikeuden Puolustajiin, jossa hän tapasi parhaan ystävänsä Booster Goldin. Sittemmin Ted Kordin Blue Beetle tapettiin Countdown to Infinite Crisis sarjakuvasarjassa vuonna 2005, jossa hän joutui Maxwell Lordin vangitsemaksi. Maxwell pakotti Kordia liittymään organisaatioonsa, mutta kieltäydyttyään häntä ammuttiin päähän.
Vuonna 2006 Blue Beetlen toivat takaisin Keith Giffen, John Rogers ja Cully Hamner, jotka jatkoivat Jaime Reyesin hahmon seikkailuja. Reyes sai aikaisemmin kadonneeksi luullun lehtisarvisen mekaanisen haarniskan, kun lehtisarvinen oli löytänyt Reyesin omin päin Texasista. Myöhemmin Jaime Reyesin Blue Beetlesta tuli Teinititaanien jäsen.
Blue Beetle muissa medioissa > Radio

Blue Beetlellä oli oma radiosarja toukokuusta syyskuuhun vuonna 1940, jossa hahmoa ääninäytteli Frank Lovejoy 13 jakson verran. Lopuissa jaksoissa Blue Beetleä esitti näyttelijä, jonka nimeä ei mainittu. Hahmo oli ohjelmassa hyvin samanlainen kuin sarjakuvissa.