stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonnoton etiikka
Sekulaari etiikka

Etiikassa tutkitaan moraaliin liittyviä kysymyksiä kuten eettisen toiminnan periaatteita, oikeaa ja väärää sekä hyvää elämää. Moraalinormien määrittämistä kutsutaan normatiiviseksi etiikaksi. Normatiivisen etiikan tunnetuimmat suuntaukset jaetaan tavallisesti kolmeen luokkaan: velvollisuusetiikka, seurausetiikka ja hyve-etiikka.
Uskontoriippumattoman käsityksen mukaan moraalikäsitykset heijastavat ihmisten yhteisöllistä elämää. Pascal Boyerin mukaan ihmisillä on taipumus tulkita sisäsyntyiset moraaliset käsityksensä yliluonnollisten toimijoiden aiheuttamiksi. Hänen mukaansa lapsille moraaliset käsitykset syntyvät luonnollista tietä ilman mielleyhtymiä yliluonnollisiin toimijoihin. Boyerin mukaan uskovien ihmisten moraalikäsityksiin vaikuttavat enemmän muiden ihmisten kanssa jaetut käsitykset, kuin heidän uskontojensa viralliset opit. Uskonnottomat ovat puolustaneet sekulaaria etiikka muun muassa sillä perusteella, että jos henkilö kasvaa uskovaksi ja samastaa moraalin uskontoon, hylätessään uskonnon hän saattaa hylätä myös yhteisöllisen moraalin.
2010-luvulla on tehty tutkimuksia ateistien arvoista eri maissa. Niiden mukaan ateistit eivät suuresti poikkea arvoiltaan muusta väestöstä. Ateistit arvostavat muun muassa vapautta, tasa-arvoa, hyväntahtoisuutta, myötätuntoa ja perhettä. Useat vastaajat ovat korostaneet tieteellisen ajattelun ja inhimillisten arvojen merkitystä elämänkatsomukselleen. Osa ihmisistä kokee näiden liittyvän kulttuurisesti ateismiin. Useissa vastauksissa on mainittu elämän rajallisuuden ja nykyhetken arvostaminen. Koska ihmisellä on vain yksi elämä, siitä kannattaa tehdä mahdollisimman hyvä esimerkiksi ”toimimalla toisten hyväksi sekä suojelemalla luonnonympäristöä tuleville sukupolville.” Muun muassa filosofi Ilkka Niiniluodon mukaan tietoisuus yksilön elämän äärellisyydestä ja sitä seuraavan kuoleman lopullisuudesta on perustava tekijä, joka tekee elämästä ainutlaatuisen vastuullisen ja arvokkaan.
Kirjallisuutta

Antony, Louise M. (toim.): Philosophers Without Gods. Meditations on Atheism and the Secular Life.  Oxford:  Oxford University Press, 2007.  ISBN 978-0-19-517307-9.  (englanniksi)
Baggini, Julian: Ateismi. Lyhyt johdanto.  ((Atheism. A Very Short Introduction, 2003.) Suomentaneet Erkki Hartikainen, Suvi Laukkanen ja Paula Vasama)  Helsinki:  Vapaa ajattelija, 2005.  ISBN 951-98702-1-0.
Baggini, Julian: What’s It All About? Philosophy and the Meaning of Life.  London:  Granta Books, 2004.  ISBN 1-86207-661-8.  (englanniksi)
Grayling, A. C.: What is Good? The Search for the Best Way to Live.  London:  Weidenfeld & Nicolson, 2003.  ISBN 0-75381-755-1.  (englanniksi)
Martin, Michael: Atheism, Morality, and Meaning.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2002.  ISBN 1-57392-987-5.  (englanniksi)
Martin, Michael (toim.): Ateismi.  ((The Cambridge Companion to Atheism, 2007.) Suomentaneet Tapani Hietaniemi ja Jussi K. Niemelä)  Tampere:  Vastapaino, 2010.  ISBN 978-951-768-311-1.
Rosenberg, Alex: The Atheist’s Guide to Reality. Enjoying Life Without Illusions.  New York:  W.W. Norton & Co., 2011.  ISBN 978-0-393-08023-0.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Humanistinen etiikka. Vapaa-ajattelijain liiton kulttuuriohjelma (1993).
Alankomaalainen lehti De Vrijdenker.
Stephen Edward Smith

Stephen Edward Smith
Stephen Edward Smith (24. syyskuuta 1927 – 19. elokuuta 1990) oli Jean Ann Kennedyn puoliso, joka oli presidentti John F. Kennedyn sisko ja suurlähettiläs. He avioituivat 19. toukokuuta 1956. Hän toimi presidentti Kennedyn tulevien vuoden 1964 vaalien kampanjapäällikkönä presidentin kuolemaan 1963 saakka. Smith kuului Kennedyn klaaniin.
Ukrainan Valioliigan kausi 2021–2022

| Ukrainan valioliigan kausi 2021–2022 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Ajankohta:  24. heinäkuuta 2021 – 26. huhtikuuta 2022
Mestari:  mestaruutta ei jaettu
Pudonneet joukkueet:  Desna Tšernihiv Mariupol
Ottelut:  143
Maalit:  381 (2,66 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Artem Dovbyk (14 maalia)
Suurin kotivoitto:  Dynamo–Kolos 7–0 (28. elokuuta 2021)
Suurin vierasvoitto:  Mariupol–Šah’tar 0–5  (18. syyskuuta 2021) Metalist 1925–Zorja 1–6 (31. lokakuuta 2021) FK Tšornomorets Odessa–Dynamo 1–6 (19. marraskuuta 2021)
Eniten maaleja ottelussa:  7 maalia 7 ottelua
Pisin voittoputki:  8 ottelua Šah’tar Donetsk
Pisin tappioton putki:  15 ottelua Šah’tar Donetsk
Pisin voitoton putki:  17 ottelua Myna
Pisin tappioputki:  6 ottelua Mariupol Metalist 1925
Suurin yleisömäärä:  28 073 Dynamo–Šah’tar (3. lokakuuta 2021)
Alin yleisömäärä:  230 Inhulets–Kolos (18. syyskuuta 2021)
Kokonainen yleisömäärä:  480 451
Yleisökeskiarvo:  3533
  ← 2020–2021 :  2022–2023 → 
Ukrainan valioligan kausi 2021–2022, sponsorinimeltä VBet Liha, oli Ukrainan seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason 31. kausi. Puolustava mestari oli Dynamo Kiova.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan kautta ei voitu pelata loppuun, vaan se päätettiin keskeyttää 26. huhtikuuta 2022. Kauden mestaria ei myöskään päätetty nimetä.
Joukkueet

Joukkueiden määrää kasvatettiin edellisen kauden 14:stä 16:een. FK Olimpik Donetskin omistajan Vladyslav Helzinin ja Ukrainan jalkapalloliiton välisen kiistan takia Helzin päätti vetää joukkueen pois liigasta vain viikkoja ennen kauden alkua. Olimpik Donetsk pudotettiin toiselle sarjatasolle Ukrainan ykkösliigaan. Ykkösliigasta valioliigaan nousivat Veres Rivne, Tšornomorets Odessa ja Metalist 1925 Harkova. Vuonna 2014 alkaneen Itä-Ukrainan sodan takia Šah’tar Donetsk pelasi kotiottelunsa Kiovan olympiastadionilla ja Zorja Luhansk Zaporižžjan Slavutytš-Arenalla. Inhulets Petrove pelasi kotiottelunsa Kropyvnytskyin Stadion Zirkalla ja Veres Rivne Lutskin Avanhard-stadionilla.
| Joukkue | Paikkakunta | Stadion | Päävalmentaja | Kapteeni |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Desna Tšernihiv | Tšernihiv | Juri Gagarinin stadion |  Oleksandr Rjabokon |  |
| Dnipro-1 | Dnipro | Dnipro-Arena |  Igor Jovićević |  Serhi Lohinov |
| Dynamo Kiova | Kiova | Kiovan olympiastadion |  Mircea Lucescu |  Serhi Sydortšuk |
| Inhulets Petrove | Petrove | Stadion Zirka |  Serhi Lavrynenko |  |
| Kolos Kovalivka | Kovalivka | Kolos (stadion) |  Jaroslav Vyšnjak |  |
| Lviv | Lviv | Arena Lviv |  Aleh Dulub |  |
| Mariupol | Mariupol | Volodymyr Boikon stadion |  Ostap Markevytš |  Dmytro Myšnov |
| Metalist 1925 Harkova | Harkova | Metalist |  Valeri Kriventsov |  Denys Sydorenko |
| Mynai | Mynai, Užhorod | Avanhard |  Volodymyr Šaran |  Danylo Knyš |
| Oleksandrija | Oleksandrija | Nika |  Juri Hura |  |
| Ruh’ Lviv | Lviv | Arena Lviv |  Leanid Kutšuk |  Jaroslav Martynjuk |
| Šah’tar Donetsk | Kiova (Donetsk) | Kiovan olympiastadion |  Roberto De Zerbi |  Andri Pjatov |
| Tšornomorets Odessa | Odessa | Stadion Tšornomorets |  Roman Hryhortšuk |  Serhi Kravtšenko |
| Veres Rivne | Lutsk (Rivne) | Avanhard |  Juri Virt |  Bohdan Kohut |
| Vorskla Pultava | Pultava | Stadion Vorskla |  Juri Maksymov |  Volodymyr Tšenakov |
| Zorja Luhansk | Zaporižžja (Luhansk) | Slavutytš-Arena |  Viktor Skrypnyk |  Mykyta Ševtšenko |
Sarjataulukko

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Šah’tar Donetsk | 18 | 15 | 2 | 1 | 49 | 10 | +39 | 47 | Pääsee Mestarien liigan lohkovaiheeseen |
| 1 | Dynamo Kiova | 18 | 14 | 3 | 1 | 47 | 9 | +38 | 45 | Pääsee Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle |
| 1 | Dnipro-1 | 18 | 13 | 1 | 4 | 35 | 17 | +18 | 40 | Pääsee Eurooppa-liigan playoff-kierrokselle |
| 1 | Zorja Luhansk | 18 | 11 | 3 | 4 | 37 | 19 | +18 | 36 | Pääsee Konferenssiliigan kolmannelle karsintakierrokselle |
| 1 | Vorskla Pultava | 18 | 9 | 6 | 3 | 30 | 18 | +12 | 33 | Pääsee Konferenssiliigan toiselle karsintakierrokselle |
| 1 | Oleksandrija | 18 | 7 | 5 | 6 | 19 | 16 | +3 | 26 |  |
| 7 | Desna Tšernihiv | 18 | 7 | 4 | 7 | 22 | 27 | –5 | 25 | Ei jatka liigassa |
| 8 | Kolos Kovalivka | 18 | 7 | 3 | 8 | 14 | 23 | –9 | 24 |  |
| 9 | Veres Rivne | 18 | 6 | 5 | 7 | 15 | 20 | –5 | 23 |  |
| 10 | Metalist 1925 Harkova | 18 | 6 | 1 | 11 | 17 | 29 | –12 | 19 |  |
| 11 | Ruh’ Lviv | 17 | 4 | 6 | 7 | 16 | 21 | –5 | 18 |  |
| 12 | Lviv | 18 | 4 | 5 | 9 | 14 | 30 | –16 | 17 |  |
| 13 | Tšornomorets Odessa | 18 | 3 | 5 | 10 | 20 | 40 | –20 | 14 |  |
| 14 | Inhulets Petrove | 17 | 3 | 4 | 10 | 13 | 28 | –15 | 13 |  |
| 15 | Mynai | 18 | 1 | 7 | 10 | 12 | 30 | –18 | 10 |  |
| 16 | Mariupol | 18 | 2 | 2 | 14 | 21 | 44 | –23 | 8 | Ei jatka liigassa |
Lähde:
Vakoojat valepuvuissa

| Vakoojat valepuvuissa> Spies in Disguise |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Troy Quane  Nick Bruno 
Käsikirjoittaja:   Brad Copeland  Lloyd Taylor 
Tuottaja:   Peter Chernin  Jenno Topping  Michael J. Travers 
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Lavastaja:   Arden Chan  Kevin Yang 
Pääosat:   Will Smith  Tom Holland  Rashida Jones  Ben Mendelsohn  Reba McEntire  Rachel Brosnahan  Karen Gillan  DJ Khaled  Masi Oka 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Blue Sky Studios  Chernin Entertainment  Twentieth Century Fox Animation 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:   2019-12-2525. joulukuuta 2019 (Yhdysvallat)  2020-1-3131. tammikuuta 2020 (Suomi)  
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vakoojat valepuvuissa (Spies in Disguise) on yhdysvaltalainen vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Blue Sky Studiosin tuottama ja 20th Century Foxin esittämä tietokoneanimaatioelokuva. Sen äänirooleissa esiintyvät  Will Smith, Tom Holland, Karen Gillan, Rashida Jones, DJ Khaled, Ben Mendelsohn ja Masi Oka. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. elokuuta 2019 ja Suomessa 31. tammikuuta 2020.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Englanninkielinen | Suomenkielinen | Rooli |
| Will Smith | Mikko Penttilä | Lance Sterling |
| Tom Holland Jarrett Bruno (nuori) | Henri Piispanen | Walter Beckett |
| Rashida Jones | Alina Tomnikov | Marcy Kappel |
| Ben Mendelsohn | Ilari Johansson | Killian |
| Reba McEntire | Carla Rindell | Ilona Jenkins |
| Rachel Brosnahan | Ella Pyhältö | Wendy Beckett |
| Karen Gillan | Jenny Pitkänen | Silmät |
| DJ Khaled | Oskari Tamminen | Korvat |
| Masi Oka | Joonathan Kettunen | Katsu Kimura |
Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Roni Vesala, Markus Niemi, Petri Hanttu, Peter Kanerva, Katja Aakkula, Jenni Sivonen, Ilmari Arnkil, Jussi Lundelin, Mira Mörsky, Susanna Enäsuo, Veronica Rossi ja Markus Degerman. Ohjauksesta ja äänityksestä vastaa Markus Degerman.
Aiheesta muualla

Vakoojat valepuvuissa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blue Sky Studios
| --- | --- |
Pitkät elokuvat: Ice Age – jäätikön sankarit (2002) •  Robots (2005) •  Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa (2006) •  Horton (2008) •  Ice Age 3: Dinosaurusten aika (2009) •  Rio (2011) •  Ice Age 4: Mannerten mullistus (2012) •  Salainen valtakunta (2013) •  Rio 2 (2014) •  Tenavat-elokuva (2015) •  Ice Age 5: Törmäyskurssilla (2016) •  Ferdinand (2017) •  Vakoojat valepuvuissa (2019) 
Lyhytelokuvat: Bunny (1998) •  Gone Nutty (2002) •  Aunt Fanny's Tour of Booty (2005) •  No Time for Nuts (2006) •  Surviving Sid (2008) •  Scrat's Continental Crack-up (2010) 
Osuudet muissa elokuvissa: Joen kämppä (1996) •  Henkimaailman hommia (1997) •   Alien – ylösnousemus (1997) •  Star Trek – kapina (1998) •  Jeesuksen poika (1999) •  Titan A.E. (2000)
Tänään kotona

| Tänään kotona |
| --- | --- |
 Kyllikki Stenros ohjelman lavasteissa 1960-luvun loppupuolella.
Tyyli:  makasiiniohjelma
Kestoaika:  30 min
Kehittäjä(t):  Kyllikki Stenros, Pirkko Aro
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  TV1
Esitetty:  1.9.1965 – 1984
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Tänään kotona oli Mainostelevision syksystä 1965 vuoteen 1984 jatkunut makasiiniohjelma, joka keskittyi kodinhoidon ja perhe-elämän aiheisiin, kohderyhmänä naiset.
Tekijöitä

Ohjelma henkilöityi vahvasti Kyllikki Stenrosiin, joka uutena Oy Mainos-TV-Reklam Ab:n perhetoimituksen päällikkönä suunnitteli sen vuonna 1965 yhdessä Pirkko Aron kanssa ja juonsi satakunta ensimmäistä lähetystä, kunnes siirtyi taustalle. Sekä Stenros että Aro saivat ohjelmasta ponnahduslaudan myös poliittisille urilleen, ja ohjelmasarjan viimeisinä vuosina 1980-luvun taitteessa Kyllikki Stenros avioitui keskustapoliitikko Johannes Virolaisen kanssa, joka oli kuulunut Mainos-TV:n vastustajiin mutta päätyi samoihin aikoihin kannattamaan uutisten myöntämistä MTV:lle. Tänään kotona -ohjelma lopetettiin vuonna 1984, jolloin Kyllikki Virolainen jäi eläkkeelle MTV:stä.
Muita Tänään kotona -ohjelman eri vuosien ruutukasvoja ja tekijöitä olivat Leila Jantunen, Brita Ahlström, Petri Astikainen, Pirkko Jäppinen, Ritva Kivelä, Varpu Kuusela, Leena Lahdelma, Leena Linnus, Jorma Molarius, Pirjo Muurinen, Kati Nappa, Pirkko Nevaste ja Nea Pitkänen. Heistä jotkut esiintyivät ohjelmassa paljon Kyllikki Stenrosia enemmän.
Historiaa ja sisältöä

Puolen tunnin ohjelmaa lähetettiin keskiviikkoisin ensin joka toinen viikko, syksystä 1973 lähtien viikoittain ja syksystä 1977 taas joka toinen viikko. Ohjelmasarjan ensimmäinen jakso lähetettiin keskiviikkona 1. syyskuuta 1965, ja sen aiheina olivat naiset säästäjinä, perheenemäntä ja ostokset, syksyn hiukset ja koulusuunnittelun nykyvaihe. Saman vuoden marraskuussa Kyllikki Stenros luonnehti syyskauden uutta ohjelmaa Helsingin Sanomissa näin: ”Nykyaika asettaa suuria vaatimuksia perheenemännälle, varsinkin jos hän käy ansiotyössä. Hän huolehti käytännön kodinhoidosta, mutta hän myös luo sen hengen, mikä kotona vallitsee. Tänään kotona -ohjelmassa me tarkastelemme juuri niitä asioita, jotka kuuluvat kyllä kaikille perheenjäsenille, mutta jotka ovat kuitenkin lähimpänä naisten intressipiiriä. Puhtaasti naisten ohjelmaa ei Tänään kotona kuitenkaan ole, tarkastelemme myös ’miehekkäämpiä’ otsikoita, kuten esimerkiksi vapaa-ajan askartelua ja vaikkapa puutarhanhoitoa.”
1970-luvulla Tänään kotona muuttui ajan hengen mukaisesti yhteiskunnallisemmaksi, ja mukaan tulivat muun muassa naisten tasa-arvokysymykset, kuluttajavalistus, ruoan terveellisyys, lastenkasvatus, päivähoito ja peruskoulu-uudistuksen seuraaminen. Ohjelmassa käsiteltiin myös kulttuuriaiheita ja vaatemuotia käytännöllisestä näkökulmasta. Ohjelma keräsi jopa miljoona katsojaa viikoittain, mikä merkitsi MTV:lle hyviä mainostuloja ja ohjelman tekijöille runsaita tuotantobudjetteja. Ohjelman teko vaatikin tuolloisilla välineillä ja toimintatavoilla resursseja: esimerkiksi muutaman minuutin haastatteluinserttiä varten saatettiin Helsingistä Rovaniemelle lennättää jopa seitsemän hengen filmituotantoryhmä, joka työaikasäännösten takia joutui yöpymään hotellissa.
Koska kuvanauhat oli tapana käyttää uudelleen, ohjelmasta on säilynyt lähinnä joitakin Kyllikki Stenrosin juontamia alkuvuosien jaksoja sekä inserteissä ja kuvituksena eri aikoina käytettyä filmimateriaalia.
Kritiikkiä

Perinteisiä perhearvoja ja sukupuolirooleja edustanut Tänään kotona oli monien muiden Mainos-TV:n ohjelmien tavoin edistyksellisinä itseään pitävien piirien hampaissa. Seppo Vallgren kysyi sosialidemokraattisessa Pohjois-Karjala-lehdessä vuonna 1968 ”Onko Mainos-TV:n porvarillinen hegemonia tiedostettua?” ja piti Tänään kotona -ohjelman kohderyhmänä yläluokan kotirouvia, joilla ”on tai jotka pystyvät hankkimaan itselleen täydellisesti sähköistetyn tai automatisoidun talous- ja keittiökaluston”. Katso-lehden Anna-Liisa Wiik piti 1974 ohjelman tavoitetta tärkeänä, mutta toteutustapaa huonona: ”Tänään kotona on tarpeellinen ohjelma. Makasiinityyppiset ovat televisioon ihan omiaan ja virikkeiden antaminen tärkeätä juuri perheenemännille, jotka hyvin vähän pääsevät kotinsa ulkopuolelle liikkumaan. Tärkeää tehtäväänsä se ei kuitenkaan toteuta. Se ei avarra katsojien näkökulmaa, se vain pyyhkii pintaa ja silittelee.”
Rankimmin ja sinnikkäimmin tätäkin MTV:n ohjelmaa moitti Helsingin Sanomien Jukka Kajava, joka esimerkiksi joulukuussa 1974 kirjoitti: ”Voi kauhistus, miten omituiselta maailma näyttää Tänään kotona -ohjelman kautta. Viime lähetyksen perusteella suomalainen nainen kiinnostuu pikkukinkun paistamisesta, froteekankaan leikkomisesta, pienten kukkien ompelemisesta ja ristipistoista yleensä. Välillä hän käy kaupassa ostamassa sukkahousut [--] Mikäli Tänään kotona -ohjelma peilaa ohjelman tekijöitten ihmis- ja naiskäsitystä, voimme huokaista helpotuksesta ja toivoa pikaista loppua ohjelman typerälle ajanhaaskuulle.”
Ohjelman tekijä Pirkko Jäppinen kommentoi ohjelmaa ja sen saamaa arvostelua Katso-lehdessä tammikuussa 1975: ”Sitä on haukuttu milloin sillisalaatiksi, pintaliitelyksi, lässytykseksi ja vaikka miksi, mutta kyllä me itse uskomme ohjelmaamme. Se pyrkii antamaan vihjeitä ja virikkeitä, ja saaduista kirjeistä ja puhelinsoitoista päätellen niin on tapahtunutkin.”
2010-luvulla Helsingin Sanomat kutsui ohjelmasarjaa sen ajan mediaterminologialla ”kotimaisten lifestyle-sarjojen pioneeriksi”.
Nimen saamia muita merkityksiä

Ohjelman nimestä Tänään kotona syntyi vuosikymmenten mittaan perhearkea, ”kotoilua” tai seuraelämän kaipuuta kuvaava sanonta, joka esiintyy muun muassa Markku Innon runokokoelman (1978) ja Regina Raskin romaanin (2003) nimenä. Vuoden 1982 rockyhtyeiden suomenmestaruuskilpailun finaalissa esiintyi Tänään Kotona -niminen yhtye Loimaalta, joka sittemmin levytti pari singleä. ”Tänään kotona” -nimisiä kappaleita ovat levyttäneet Inga Sulin 1976, Ypö-Viis 1980, Lama 1982, Maarit Hurmerinta 1983, Pipo 1983, Keba 1987, Kelpo Pojat 1990, YUP 1994, Happy Times 2002 ja Putous-sketsihahmo Jani-Petteri 2012.
Slim Agrebi

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Maailmancup  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Maailmancup  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Maailmancup  | Maa:   Tunisia> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Praha 1995 | yli 95 kg |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Etelä-Afrikka 1996 | avoin luokka |  |
|  Pronssia | Etelä-Afrikka 1996 | yli 95 kg |  |
|  Pronssia | Dakar 1998 | avoin luokka |  |
|  Pronssia | Dakar 1998 | yli 100 kg |  |
Slim Agrebi (s. 12. huhtikuuta 1974) on tunisialainen judoka, joka voitti Afrikan-mestaruuden avoimessa sarjassa vuonna 1996. Samoissa kisoissa hän sijoittui kolmanneksi yli 95 kiloisten sarjassa. Lisäksi Agrebi voitti pronssia vuoden 1995 judon maailmancupissa.
Snio

Messeniuksen Kajaanin linnan vankilassa vuosina 1616-1636 kirjoitettu teos kuvasi Ruotsin historiaa ja sen mytologisia kuninkaita.
Snaer Vanha (latinaksi Snio, suomeksi Lumi, Niera) on Suomen kronikassa mainittu Suomen kuningas. Taustalla on saagoissa mainittu Suomen ja Kvenlandin kuningas. Snaer mainitaan Snorri Sturlasonin Kuinka Norja asutettiin -saagasta, jossa hän oli Frosten poika. Snaer Vanhalla oli kolme tytärtä: Fönn, Drifa ja Mjöll.
Ukrainan Helsingin-suurlähetystö

Ukrainan suurlähetystö  Kulosaaressa
Ukrainan Helsingin-suurlähetystö (ukr. Посольство України у Фінляндії, Posolstvo Ukrajiny u Finljandiji) sijaitsee Kulosaaressa, Helsingissä.
Historia

Suomi ja Ukraina solmivat diplomaattiset suhteet vuonna 1918, ja Suomi oli yksi ensimmäisistä maista joka avasi diplomaattisen lähetystön Ukrainaan. Neuvostoliiton romahdettua suhteet Ukrainaan solmittiin uudelleen helmikuussa 1992.
Vuonna 1994 Ukrainan valtio osti Kulosaaressa sijaitsevan Itä-Saksalle kuuluneen lähetystön Saksalta. Lähetystörakennus remontoitiin, mutta siihen kuulunut erillinen rantasauna on säilytetty lähestulkoon alkuperäisessä kunnossa.
Suurlähettiläs

Nykyinen suurlähettiläs on Olha Dibrova.
Aiheesta muualla

Suurlähetystön kotisivu (englanniksi)
Urchin (yhtye)

| Urchin> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1974–1980
Tyylilaji:  heavy metal (NWOBHM) hard rock
Kotipaikka:  , Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Adrian Smith, kitara, laulu   Andy Barnett, kitara   Richard Young, kosketinsoittimet   Alan Levett, basso   Barry Tyler, rummut  
Entiset jäsenet:  John Hoye   David Hall   Maurice Coyne   Dave Murray  
Levy-yhtiö:  DJM Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
Urchin (alun perin Stone Free) oli englantilainen heavy metal -yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1972 lapsuudenystävät Dave Murray ja Adrian Smith, jotka tulivat myöhemmin tunnetuksi Iron Maiden -yhtyeen jäseninä.
Diskografia > Singlet

"Black Leather Fantasy" (1977)
"Black Leather Fantasy"
"Rock 'n' Roll Woman"
She's a Roller" (1978)
"She's a Roller"
"Long Time No Woman"
Diskografia > Albumit

Urchin (2004)
Urchin - High Roller (2010)
Urchin - Get Up and Get Out (2012)
Jäsenet > Viimeisin tunnettu kokoonpano

Adrian Smith – kitara, laulu (1974–1980)
Andy Barnett – kitara (1978–1980)
Richard Young – kosketinsoittimet (1979–1980)
Alan Levett – basso (1976–1980)
Barry Tyler – rummut (1974–1980)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Maurice Coyne – kitara (1974–1978)
David Hall – laulu (1975–1977)
John Hoye – basso (1974–1976)
Dave Murray – kitara (1977–1978)
Aiheesta muualla

Metal archives
Slim Dusty

Slim Dusty
David Gordon Kirkpatrick, taiteilijanimeltään Slim Dusty (13. kesäkuuta 1927, Kempsey, Uusi Etelä-Wales – 19. syyskuuta 2003, Sydney) oli australialainen countrymuusikko. Hän julkaisi ensimmäisen levytyksensä vuonna 1946. Slim Dustyn single A Pub With No Beer myi kultaa vuonna 1957. Slim Dusty sai uransa aikana enemmän kulta- ja platinalevyjä kuin yksikään muu australialainen artisti. Hän kuoli munuaissyöpään vuonna 2003.
Stefan Ahnhem

| Stefan Ahnhem |
| --- | --- |
 Ahnhem vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 1966 Tukholma
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Kirjailija
Tyylilajit:  Rikoskirjallisuus
Esikoisteos:  Pimeään jäänyt (2015)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Stefan Ahnhem (s. 1966 Tukholma) on ruotsalainen rikoskirjailija, jonka ensimmäinen romaani Pimeään jäänyt ansaitsi Crimetime Specsavers Award 2015 -palkinnon. Ahnhem toimi ennen kirjailijan uraansa 20 vuotta televisiosarjojen käsikirjoittajana, ja saavutti suosiota Wallander- ja Irene Huss -televisiosarjojssa.
Ahnhem syntyi Tukholmassa, varttui Helsingborgissa ja asuu nykyään Kööpenhaminassa Tanskassa. Hänen kuusiosaisen Fabian Risk -teossarjansa julkaiseminen aloitettiin vuonna 2014, ja sarjaa on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta.
Fabian Risk -teokset

Pimeään jäänyt (2015)
Yhdeksäs hauta (2016)
Miinus kahdeksantoista astetta (2017)
Motiivi X (2019)
X tapaa kuolla (2020)
Viimeinen naula (2022)
Uskonnoton tapakulttuuri

Uskonnoton tapakulttuuri viittaa uskonnottomiin juhlatapoihin. Niihin kuuluvat elämänkaarijuhlat kuten häät, nimiäiset, aikuistumisjuhla, hautajaiset sekä vuotuisjuhlat.
Ihmisillä on tapana suorittaa yhteisöllisiä, vakiintunutta kaavaa noudattavia menoja. Vuodenaikaisjuhlat toistuvat vuodenajoittain, seuraten auringon asemaa. Pyyntitaloudessa juhlat aloittivat ja lopettivat pyyntikauden. Maanviljelijät juhlivat satokauden alkua ja loppua. Yhteisössään ihminen siirtyy asemasta toiseen, ja yhteisö tarvitsee julkisen hyväksynnän uudelle asemalle. Tällaisia uuden aseman saavuttamiskohtia ovat yhteisön jäsenyyden saaminen, täysivaltaisuus, avioliiton solmiminen ja kuolema.