stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomas Sammelvuo
Ura > Nuoruusvuodet

Sammelvuo aloitti lentopallon vuonna 1985. Hän pelasi Pudasjärven Urheilijoissa vuoteen 1992 saakka, kunnes siirtyi kakkossarjassa pelanneen Oulun Ettan riveihin. Sammelvuo harrasti nuorena myös mäkihyppyä. Hänet opittiin tuntemaan jo nuorena tinkimättömänä harjoittelijana. Tuomaksen isä Seppo Sammelvuo kertoi myöhemmin, kuinka hän yritti pitää säännöllisesti poikansa jalat maassa. Lentopalloa Tuomas harjoitteli viikoittain tuntikausia: oman ikäistensä har­joi­tus­ten päätyttyä hän kysyi usein, saisiko hän vielä harjoitella vanhempien poikien kanssa. Jos ei saa­nut, niin Tuomas pom­pot­te­li pal­loa yksin hal­lin sei­nään ja jat­koi sitä vielä illalla ko­to­na.
"Tuo­mas oli ve­tä­nyt ve­li­poi­kien­sa kans­sa na­run pe­rä­kam­ma­rin sei­näs­tä sei­nään. Mi­nun oli vä­lil­lä haet­ta­va pal­lo pois ja po­jat jää­hyl­le, kun ta­va­rat tip­pui­vat sei­nil­tä", isä Sep­po muis­te­li Helsingin Sanomien artikkelissa 1. syyskuuta 2014.
Har­joit­te­lun li­säk­si Sammelvuo tut­ki vi­deoil­ta tark­kaan esi­mer­kik­si ame­rik­ka­lai­sen huip­pu­len­to­pal­loi­li­jan Karch Kiralyn ot­tei­ta. Nuorukainen teki tilastoja siitä, minne Kiraly löi ja miten hän toimi eri tilanteissa.
"Kö­pi (Sam­mel­vuo) ei ole fyy­si­ses­ti tai tai­dol­li­ses­ti lah­jak­kain pe­laa­ja, mut­ta hä­nel­lä on lah­jak­kuuk­sis­ta suu­rin: raa­ka työn­te­ko ja ar­mo­ton mo­ti­vaa­tio. Juu­ri se rat­kai­see, ku­ka pää­see maail­man hui­pul­le", maa­jouk­kuet­ta vuo­si­na 1995–2004 val­men­ta­nut Timo Hoivala sa­noi Sammelvuosta vuonna 2014.
Keväällä 1991 Kaleva kirjoitti Pudasjärvellä pelanneesta lahjakkuudesta: poika (Tuomas) ratkaisi lähes yksin Pudasjärven Urheilijoille C-nuorten Suomen mestaruuden. Vielä muutamaa vuotta aiemmin Sammelvuo ei ollut vielä erottunut edukseen lentopallossa, mutta hän kehittyi oli todella nopeasti.
Neljä vuotta myöhemmin Sammelvuo pelasi kapteenina nuorten maajoukkueessa, joka saavutti MM-kilpailuissa historiansa parhaimman saavutuksen sijoittuen neljänneksi. Hän opiskeli vuoden verran Varalan lentopallolukiossa Tampereella nuorten lentopallomaajoukkueen mukana, mutta viimeiset kaksi lukiovuottaan hän opiskeli sekä harjoitteli kotikaupungissaan.
Ura > Suomen lentopalloliiga

Sammelvuo pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa jo 17-vuotiaana Raision Loimun riveissä kaudella 1993–1994. Kyseisellä kaudella Loimu sijoittui runkosarjan viidenneksi ja pääsi pudotuspeleihin. Puolivälierissä Loimu kohtasi Pallavolon, jonka se voitti suoraan voitoin 2–0. Välierissä Loimu sai vastaansa sarjavoittaja KuPS-Volleyn, jolle Loimu hävisi voitoin 3–0. Pronssiottelut Loimu voitti Poliisien Palloseuraa vastaan voitoin 3–1 ja näin Sammelvuo saavutti uransa ensimmäisen SM-mitalin aikuistasolla.
Seuraavat kolme kautta Sammelvuo edusti kuopiolaista KuPS-Volleyta. Hän voitti seuran paidassa heti lentopallon Suomen cupin vuonna 1994. Runkosarjan päätteeksi Kups-Volley oli sarjan ensimmäisenä hävittyään kauden aikana ainoastaan kaksi ottelua. Tämän johdosta seura pääsi ylempään jatkosarjaan, jonka se myös voitti. Kauden päättäneissä pudotuspeleissä KuPS-Volley kohtasi välierissä Perttelin Peikot, jonka se voitti puhtaasti voitoin 3–0. Myös loppuottelusarjan Tampereen Isku-Volleyta vastaan Kups-Volley voitti puhtaalla pelillä, jolloin se varmisti Suomen mestaruuden. Myös seuraavalla kaudella KuPS-Volley oli runkosarjan ensimmäinen joukkue. Tämän lisäksi se voitti Suomen cupin. Joukkue sai pudotuspelien ensimmäisessä osassa vastaansa Vammalan Lentopallon, joka hävisi sille voitoin 2–0. Välierässä Kupsin vastustajaksi asettui Loimu, jonka Kups voitti myös suoraan voitoin 2–0. Loppuottelusarjassa olivat vastakkain Kups-Volley sekä Perttelin Peikot. Tämän sarjan voiton vei Kups-Volley, jolloin Sammelvuo voitti toisen Suomen mestaruutensa.
1996–1997 Sammelvuon viimeisellä kaudella Suomessa Kups-Volley ei enää voittanutkaan runkosarjaa. Seura oli runkosarjan päätteeksi kuudes, jolloin se oli viimeinen SM-karsinnat välttänyt joukkue ja pääsi samalla pudotuspeleihin. Kups-Volley aloitti pudotuspelien puolivälierät voittaen Perttelin Peikot otteluvoitoin 2–0. Välierissä Kups kohtasi Poliisien Palloseuran voittaen sen voitoin 3–1. Loppuottelusarjan Kups kuitenkin hävisi Rientoa vastaan suoraan voitoin 0–3. Kauden päätteeksi Sammelvuo valittiin kauden parhaaksi liigapelaajaksi ja SM-liigan tähdistökentälliseen.
Ura > Siirto Ranskaan

Sammelvuo teki vuoden sopimuksen ranskalaisen Strasbourgin kanssa kaudeksi 1997. Hän harjoitteli tinkimättömästi ja kovaa uransa ensimmäisellä ammattilaiskaudella. Strasbourgissa oli vain yksi joukkueharjoitus päivässä Sammelvuon joukkueella, joten tuolloin 21-vuotias suomalainen harjoitteli kahdesti päivässä yksinään.
"Aamulla puntti, päivällä hyppelyharjoitus ja illalla joukkueen treeni. Rakensimme maajoukkueen fysiikkavalmentajan kanssa ohjelman, jota noudatin", Sammelvuo muisteli Urheilusanomien haastattelussa (12/2014).
Vuoden Strasbourgissa pelattuaan Sammelvuo kiinnitettiin sarjan suurimpiin seuroihin lukeutuvaan Poitiersiin kahdeksi vuodeksi. Poitiersissa Sammelvuo voitti ensimmäisellä kaudellaan Ranskan liigan kultaa ja seuraavana vuonna hopeaa. Sammelvuo pelasi seuraavat kolme kautta Ranskassa ja teki sitten vuonna 2000 sopimuksen Italian A1-liigaan.
Ura > Italian liigaa

Alun perin Sammelvuon oli tarkoitus pelata Serie B:ssä – toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Italiassa – Torinon riveissä, mutta sitten hän sai tiedon, että Serie A:ssa pelaava perinteikäs Cuneon joukkue oli kiinnostunut hänestä. Sammelvuo teki sopimuksen Cuneon kanssa lopulta ja alkoi pelata Serie A:ssa, jota pidettiin tuolloin maailman parhaimpana lentopallosarjana.
Kahden Cuneossa pelatun kauden jälkeen Sammelvuo siirtyi Italiassa pelaavan Piacenzan joukkueeseen. Piacenzassa hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan Italian Cupin voiton. Kolme vuotta Italiassa vietettyään suomalainen päätti palata Ranskaan vuonna 2003, Toursin joukkueeseen.
Ura > Paluu Ranskaan

Toursissa Sammelvuo pelasi ehkä uransa menestyksekkäimmät vuodet: hän voitti ensimmäisellä kaudellaan Ranskan liigan kultaa ja Mestareiden liigan pronssia. Toisella kaudellaan Sammelvuo oli mukana voittamassa arvostetuinta seurajoukkuekilpailua Mestareiden liigaa ensimmäisenä suomalaisena mieslentopalloilijana. Naisissa kyseisen seurakilpailun oli aiemmin voittanut Riikka Lehtonen. Sammelvuo voitti myös samalla kaudella Ranskan liigan pronssia.
Ura > Siirto Japaniin

Sammelvuo siirtyi rahakkaaseen Japanin liigaan 2005–2006 kaudeksi, Toyoda Gosein joukkueeseen. Hänellä oli jo valmis sopimus Italian liigassa pelaavan Cuneon kanssa ja kolme muutakin italialaisseuraa oli kiinnostuneita suomalaisesta sisupussista. Japanin liigassa yhdessä joukkueessa sai olla vain yksi ulkomaalainen vahvistus, joka toi myös suuren paineen ulkomaalaisvahvistukselle. Sammelvuo oli myös ensimmäinen suomalaispelaaja, joka esiintyi Japanin liigassa. Japanin liigassa Sammelvuo valittiin All Stars -joukkueeseen.
Ura > Kaksi kautta Venäjän superliigaa

Vuoden Japanissa palaamisen jälkeen Sammelvuo halusi palata Suomeen, SM-liigaan. Hän teki sopimuksen Pielaveden Sammon kanssa, jonka osakkeita hän myös omisti tuolloin. Sammelvuo ei kuitenkaan palannut Suomeen niin kuin luultiin, vaan hänet vuokrasi Sammolta Venäjän liigassa pelannut Dynamo Jantar.
Venäjällä Sammelvuo pelasi ehkä uransa parhaan kauden. Venäjän Superliiga oli noussut haastamaan jo tuolloin Italian A1-liigan maailman kovatasoisimpana lentopallosarjana. Sammelvuon joukkue sijoittui liigassa kuudenneksi. Uransa parhaan kautensa Venäjällä pelannut Sammelvuo päätti jatkaa Dynamossa vuokralla Sammosta myös seuraavalla kaudella. Sammelvuon uusi sopimus oli huhujen mukaan peräti 350 000 euroa, joka merkitsi sitä, että hän ansaitsi kaudella enemmän kuin kukaan suomalainen koskaan aikaisemmin lentopallokentillä. Sammelvuo valittiin Venäjällä liigan kolmanneksi parhaimmaksi pelaajaksi kaudella 2007.
Sammelvuo kärsi nilkan kipeytymisestä EM-kisojen jälkeen, 2007–2008 kauden alussa. Hän pelasi kuitenkin kipeällä nilkalla Venäjän Cupin semifinaaliturnauksessa, jossa hänet valittiin parhaaksi hyökkääjäksi. Dynamo Jantar ei kuitenkaan selviytynyt cupin finaaliin, kun se hävisi Iskra Odintsovalle.
Sammelvuo valittiin kauden puolivälissä Venäjän liigan tähdistöotteluun, jossa muu maailma kohtasi Venäjän maajoukkueen. Sammelvuo pelasi ottelussa liberona.
Ura > Italian ja Puolan kautta takaisin Venäjälle

Kauden 2008 jälkeen Sammelvuo palasi Italian A1-liigaan kun hän teki sopimuksen Tonno Callipon kanssa. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi puolalaiseen ZAKSA Kędzierzyn-Koźleen. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi venäläiseen Novosibirskin joukkueeseen. Novosibirskissa hän voitti joulun tienoilla 2010 Venäjän Cupin mestaruuden ensimmäisenä suomalaispelaajana kautta aikojen. Sammelvuon vuodenvaihdetta haittasivat Venäjän liigassa polvivaivat, joiden vuoksi hän joutui jättämään muun muassa Venäjän liigan tähdistöottelun väliin, jonne yleisö äänesti hänet Idän joukkueen toiseksi yleispelaajaksi.
Sammelvuo purki sopimuksensa hyvässä yhteisymmärryksessä vuodenvaihteessa Venäjällä ja palasi Suomeen. Hän halusi keskittyä kuntouttamaan polvensa, joka leikattiin tammikuussa. Sammelvuo oli Suomessa loppukauden mukana Mestaruusliigaseura Pielaveden Sammon apuvalmentajana.
Ura > Ja takaisin Italiaan sekä Venäjälle

Kolmannen kerran Sammelvuo palasi Italian A1-liigaan syksyllä 2011 kauden jo käynnistyttyä. Sammelvuo liittyi vanhojen Cuneon aikaisten pelikavereidensa, silloisen urheilutoimenjohtajan Andrea Sartorettin ja päävalmentajan Ferdinando De Giorgin, johtamaan San Giustinon joukkueeseen lokakuussa.
Sammelvuo palasi kaudeksi 2012–13 Venäjälle. Sammelvuon seura oli jo ennestään hänelle tuttu, Mestarien liigassakin mukana ollut Lokomotiv Novosibirsk, jota hän edusti jo kaudella 2010–2011. "Köpi" pelasi seuran ykkösjoukkueessa Mestareiden liigan otteluissa ja hoiti pelaajavalmentajana seuran kakkosjoukkueen sarjapelit. Sammelvuon sopimus Novosibirskin kanssa päättyi helmikuussa 2013 johtuen hänen siirtymisestään Suomen maajoukkueen päävalmentajan paikalle. Sammelvuon päätös lopettaa pelaajauransa jo ennakoitua aikaisemmin eli ennen kauden loppua sopi seuralle. Alun perin hänen oli tarkoitus palata Suomeen vasta maaliskuun loppupuolella, kun pelit Venäjällä olisivat olleet ohi. Sammelvuolta jäi väliin Mestareiden liigan lopputurnaus, jonne Novosibirsk oli selviytynyt. Sammelvuo totesi myös, että "Jos olisin jatkanut Novosibirskissa, niin olisin todennäköisesti siirtynyt kakkosjoukkueen päävalmentajaksi."
Ura > Ura maajoukkueessa

Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa Sammelvuo pelasi ensimmäisen pelinsä jo 17-vuotiaana. Samana vuonna Suomi isännöi historian ensimmäisiä EM-kisoja Suomessa. Sammelvuo ei kuulunut EM-joukkueeseen. Vuonna 1997 Suomi pelasi jälleen EM-kisoissa. Samana vuonna Sammelvuo nousi A-maajoukkueen kapteeniksi. Rooli pysyi hänen harteillaan maajoukkueuran päätökseen saakka.
Suomen maajoukkue pelasi Sammelvuon johdolla historiansa toista kertaa Maailmanliigassa vuonna 2006. Suomi oli lopulta jaetulla yhdeksännellä sijalla. Lentopallon maailmanliigan jälkeen maajoukkue selvitti tiensä EM-lopputurnaukseen kymmenen vuoden tauon jälkeen. EM-lopputurnauspaikka varmisti, että Sammelvuo oli halukas jatkamaan maajoukkueuraansa. EM-lopputurnaus oli Suomelta jättimenestys, kun maajoukkue eteni sensaatiomaisesti välieriin saakka. Lopulta Suomi taipui 4. sijalle mitalipeleissä.
Vuoden 2008 Maailmanliigan Sammelvuo päätti jättää väliin levon tarpeen vuoksi. Vaikka hänen edustustehtävänsä jäivät väliin, häntä kiinnosti edelleen lentopallon EM-kisat vuonna 2009. Sammelvuo teki paluun maajoukkuetehtäviin kesällä 2009. Lentopallon maailmanliigan ottelut jäivät kahta viimeistä ottelua lukuun ottamatta maajoukkuekapteenilta väliin johtuen vatsalihaksen repeämisestä. Sammelvuo teki paluun kunnolla MM-karsinnoissa, joissa Suomi koki jättipettymyksen tippuen kisakoneesta. Myöskään kevään EM-kilpailut eivät tuoneet menestystä kun Suomi ei selviytynyt mitalipeleihin.
Tammikuussa 2010 Sammelvuo ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa antaen tilaa nuoremmilleen. Hänen kapteeninpaikkansa peri keskitorjuja Jukka Lehtonen. Vuoden 2011 alussa Sammelvuo ilmoitti kuitenkin palaavansa maajoukkueeseen. Hän palasi kokoonpanoon toukokuussa 2011 Kiinaa vastaan pelatuissa maaotteluissa ja oli mukana uransa neljänsissä EM-kisoissa Itävallassa syksyllä 2011.
Sammelvuo pelasi kaiken kaikkiaan 296 A-maaottelua ja päätti uransa lopullisesti maajoukkueessa 17. heinäkuuta 2012 lentopallon Maailmanliigan ottelussa Kanadaa vastaan.
Valmennusura > Valmennusuran alku

Tuomas Sammelvuo suoritti jo pelaajauransa aikana joitain valmentajatutkintoja Suomessa. Ensimmäistä kertaa hän otti valmennusvastuuta, kun hän purki sopimuksensa Venäjän Superliigassa kesken kauden 2010–11 johtuen loukkaantumisestaan. Hän palasi Suomeen ja halusi keskittyä kuntouttamaan polvensa, joka leikattiin tammikuussa 2011. Sammelvuo oli Suomessa loppukauden mukana Mestaruusliigaseura Pielaveden Sammon apuvalmentajana.
Kesällä 2012 miesten maajoukkueen peräsimessä Sammelvuo oli pelaajana mukana joukkueessa, mutta hänen peliaikansa jäi vähille. Hänet totuttiinkin näkemään aikalisillä vaihtopenkillä antamassa ohjeita nuorille pelaajille.
Kaudella 2012–13 Sammelvuo jatkoi peliuraansa Venäjällä Lokomotiv Novosibirskissa, ottaen samalla seuran kakkosjoukkueessa valmennusvastuuta. Sammelvuo käytännössä valmensi ja pelasi seuran kakkosjoukkueessa pelaajavalmentajana sekä osallistui aina Superliigajoukkueen peleihin, kun joukkue esiintyi Mestareiden liigassa.
Muuta

Sammelvuo osaa suomen kielen lisäksi englantia, ranskaa, italiaa, japania ja venäjää. Hän on opetellut jokaisen maan kielen, jossa on pelannut. Sammelvuo opetteli italian kielen jo Ranskassa pelatessaan, koska oli päättänyt, että jonakin päivänä pelaisi Italiassa.
Vuosia ulkomailla pelatessaan Sammelvuo on entistä enemmän arvostanut kotimaataan Suomea. Sammelvuo ja hänen Petra-vaimonsa saivat kutsun itsenäisyyspäivän linnan juhliin vuonna 2007. Lisäksi Sammelvuo oli vaimonsa kanssa Linnan juhlissa vuonna 2012, 2014, 2015.  Vuonna 2008 Pohjois-Savon Urheilu ry myönsi Sammelvuolle Hannes Kolehmainen-mitalin lentopalloilijan uran ansioistaan.
Sammelvuo valittiin Speakersforumin vuoden tulokkaaksi Vuoden Puhuja 2015 -gaalassa. Näin valintaa perusteltiin: Sammelvuo teki läpimurron puhuja-alalla vuonna 2015. Hänet tunnetaan äärimmäisen motivoivana ja kannustavana puhujana, joka todella tietää mitä vaaditaan menestysjoukkueen kasaamiseen, tiimihengen virittämiseen ja onnistuneeseen johtamiseen. Tuomaksen palo omaan työhönsä ja oppimansa tiedon jakamiseen välittyvät kuulijalle.
Muuta > Esikuva

Sammelvuo valittiin Suomen Urheilugaalassa vuoden 2012 esikuvaksi. Urheilugaalan esittelyssä häntä kuvattiin muun muassa "suomalaisen lentopalloammattilaisuuden pioneeriksi ja esimerkilliseksi ammattilaisurheilun tienraivaajaksi. Vuonna 2014 Sammelvuo valittiin vuoden valmentajaksi Suomessa Urheilugaalassa. Hänen valmentamansa Suomen lentopallomaajoukkue valittiin vuoden joukkueeksi Suomessa 2014.
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Yksityiselämä

Sammelvuolla on kaksi lasta hänen entisen vaimonsa kanssa. Avioliitto päättyi vuonna 2020 eroon. Sammelvuo sai lokakuussa 2024 tytön ukrainalaistaustaisen Alina Agarkovan kanssa.
Saavutukset > Henkilökohtaiset > Valmentajana

Valinta Vuoden esikuvaksi Urheilugaalassa 2012
EM-kisat 2013, 8. sija
MM-kisat 2014, 9. sija
Vuoden valmentaja 2014 (Urheilutoimittajain liitto)
Venäjän Superliigan mestaruus 2019
Volleyball Nations Leaguen mestaruus 2019
Venäjän Cupin hopea 2020
Olympiahopea Tokion olympiakisoissa 2021
Vuoden valmentaja 2021 (Suomen valmentajat ry)
Vuoden valmentaja 2021 (Urheilutoimittajain liitto)
Puolan Cup -mestaruus 2023
Saavutukset > Henkilökohtaiset > Pelaajana

Paras liigapelaaja 1997
SM-liigan tähdistökentällisen yleispelaaja 1997
Portugalin EM-jatkokarsintojen paras pelaaja 1997
Italian MM-karsintojen paras hyökkääjä 1997
Kauden paras mieslentopalloilija Suomessa 2004, 2005, 2006 ja 2007
Vuoden paras lentopalloilija 1997, 2000, 2001 ja 2004
Japanin liigan All Stars -pelaaja 2006
Venäjän liigan 3. paras pelaaja kaudella 2006–2007
Venäjän Cupin paras hyökkääjä 2008
Venäjän liigan tähdistöottelussa 2008, 2010 (valittiin, mutta loukkaantumisen vuoksi sivussa)
Hannes Kolehmainen-mitali 2008
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

SM-pronssia 1993
Nuorten MM-nelonen 1995
Suomen Cupin voitto 1994, 1995
Suomen mestaruus 1995, 1996
Italian Cupin voitto 2002
CEV-Cupin voitto 2002
Mestareiden liigan pronssi 2004
Ranskan Cup hopea 2000
Ranskan Cupin voitto 1999, 2005
Mestareiden liigan voitto 2005
EM-kisoissa 4. sija 2007
Venäjän Cupin mestaruus 2010
Kunniamerkit

Suomen Leijonan ritarimerkki (Suomi, 2021)
Ystävyyden kunniamerkki (Venäjä, 2022)
Aiheesta muualla

Tuomas Sammelvuon viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suomen vuoden urheiluvalmentaja |
| --- | --- |
Voittajat:  1975: Pekka Toivonen  1976: Juhani Julku  1977: Esko Olkkonen  1978: Immo Kuutsa  1979: Jukka Kalliokoski  1980: Niilo Halonen  1981: Toivo Sillanpää  1982: Matti Pulli  1983: Toivo Sillanpää  1984: Sulo Repo  1985: Martti Kuusela  1986: Keijo Voutilainen  1987: Ilpo Seppälä  1988: Pentti Matikainen  1989: Pekka Vähäsöyrinki  1990: Eino Maksimainen  1991: Jorma Kinnunen  1992: Jarkko Laine  1993: Kari Ormo  1994: Esa Sievinen  1995: Curt Lindström  1996: Leo Pusa  1997: Mika Holopainen  1998: Antti Muurinen  1999: Marko Mustonen  2000: Jorma Tuominiemi  2001: Torsten Smedslund  2002: Henrik Dettmann  2003: Mirjami Seppälä  2004: Raimo Summanen  2005: Michael Käld  2006: Tommy Ekblom  2007: Mauro Berruto  2008: Markku Kanerva  2009: Magnar Dalen  2010: Kai Suikkanen  2011: Jukka Jalonen  2012: Sami Hyypiä  2013: Henrik Dettmann  2014: Tuomas Sammelvuo  2015: Petteri Piironen  2016: Jukka Jalonen  2017: Olli Ohtonen  2018: Markku Kanerva  2019: Markku Kanerva  2020: Markku Kanerva  2021: Tuomas Sammelvuo  2022: Jukka Jalonen  2023: Gordon Herbert 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO) 
Tuomas Sammelvuo Pekingin olympialaisten esikarsintaturnauksessa 2008
Tuomas Sammelvuo ja Konstantin Shumov (2008).
Mallasvesi

| Mallasvesi |
| --- | --- |
 Mallasvesi Valkeakoskella
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Pälkäne, Valkeakoski
Koordinaatit:  61°18′01″N, 24°09′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Tulouomat:  salmi Pinteleestä, Kostianvirta Pälkänevedestä, salmet Roineesta, Painonjoki Painonjärvestä
Lasku-uoma:  Valkeakosken kanava Vanajaveteen 
Järvinumero:  35.711.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  13,8 km  
Leveys:  8,9 km  
Rantaviiva:  159,374 km  
Pinta-ala:  55,7113 km²  
Tilavuus:  0,3836874857 km³  
Keskisyvyys:  6,84 m  
Suurin syvyys:  32,89 m  
Valuma-alue:  4 450 km²  
Saaria:  235 
:  Karhunsalo, Orisalo, Peltosaari, Riutta, Selkäsaari, Huhtasaari, Kaitasaari, Niittysaari, Niusalo, Liessaari
 fiMallasvesi 
Mallasvesi  on Pirkanmaalla Pälkäneen Onkkaalan ja Valkeakosken keskustaajaman välissä sijaitseva järvi. Toisen tulkinnan mukaan se on vain järvenosa, sillä se liittyy Hausalon kummallakin puolella olevien salmien kautta pohjoisempana olevaan Roineeseen, jonka vedenpinta on samalla tasolla kuin Mallasvedellä. Yhdessä Roineen kanssa se on 42. suurin suomalainen järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5 570 hehtaaria eli 55,7 neliökilometriä. Se on 14,7 kilometriä pitkä ja 9,0 kilometriä leveä. Järven itärantaa reunustaa Kangasala–Kollola-harjujakso ja Pälkäneen keskustaajama. Harjujakson suuntaisena työntyy kaakkoon päin leveä lahti Ruotsilanselkä, jossa lahden pohjukasta alkaa Pintele. Äimälän länsipuolelta aukeaa suuri Mallasselkä, jonka etelä- ja lounaisrantoja reunustavat Valkeakosken kaupungin taajamat. Heritynniemen ja Hirvonvuoren välisen saariston takana aukeaa Tyrynselkä ja pohjoiseen jatkuva Hirvonselkä, joka päättyy Hausaloon.
Järvessä on laskettu olevan 235 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 173 hehtaaria, mikä on noin 3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 24 on yli hehtaarin suuruisia, 198 yli aarin ja loput 13 ovat alle aarin kokoisia. Merkittävimmät saaret ovat lännessä Kaitasaari, Niittysaari, Selkäsaari, Huhtasaari, Peltosaari, Viitasaari ja Riutta. Hirvonvuoren edustalla ovat Karhunsalo ja Orisalo. Ruotsilanselän lahdensuulla sijaitsee yksinäinen Liessaari.
Järven tilavuus on 384 miljoonaa kuutiometriä eli 0,384 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,8 metriä ja suurin syvyys on 32,9 metriä.
Järven rantaviivan pituus on 159 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 55 kilometriä. Sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja muualla se on puoliksi peltojen ja taajamien rikkomaa. Mallasselän pohjoisrannoilla sijaitsevat Painon ja Hirvon kulmakunnat, etelässä Kasuri, Viranmaa, Etelä-Äimälä ja Äimälä. Pälkäneen puoleinen ranta on peltovoittoista. Siellä sijaitsevat Harhala, Kankahainen, Onkkaala, Mälkilä, Myttäälä ja Huhti. Valtatie 12 seuraa harjujaksoa, josta haarautuu etelän kautta Valkeakoskelle kulkeva seututie 307. Seututieltä kiertää Äimälän kautta Harhalasta Viranmaalle järvenrantoja seuraava kylätie. Järven länsirantoja seuraa Valkeakosken ja Kangasalan välinen seututie 310. Hausalon kautta ei ole tehty maantietä, mutta Pälkäneeltä lähtee järven pohjoisrantoja seuraava yhdystie 13983. Valkeakosken kuntaraja leikkaa etelästä Viranmaalta luoteeseen Heritynniemen edustalle, josta se kääntyy koilliseen kohti Hirvonselkää. Muu osa järveä kuuluu Pälkäneelle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Mallasveden alueeseen (35.711) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Kostianvirran kohdalla on vesistön valuma-alue 237 neliökilometriä ja sen järvisyys on 22 prosenttia.
Järvi saa pääosan vedestänsä pohjoisesta Roineen kautta Längelmäveden reitiltä, koillisesta Kostianvirran kautta Pälkänevedeltä ja kaakosta Pinteleen ja Harhalan salmen kautta Hauhon reitiltä.
Järveen laskee myös joitakin järviä ja lampia suoraan. Niistä merkittävimpiä ovat Tykölänjärvi (144 ha), joka laskee lyhyttä ojaa myöten eteläiseen Suolahteen. Toinen suuri järvi on Painonjärvi (46 ha), joka on yhteydessä Mallasveden Tyrynselkään leveällä Painonjoella. Painojärven kautta laskevat myös Vähä Leppäjärvi (5 ha) ja Iso Leppäjärvi (4 ha) Myllyniitynojaa pitkin. Pieni Kaislammi (2 ha) laskee Äimälässä Liessaaren edustalle. Kirjaslampi (1 ha) on pieni Valkeakosken kaupungin sisällä ja siellä Apianlahteen laskeva lampi. Mallasvesi purkautuu Apianlahden ja Valkeakosken kanavan kautta Vanajaveteen, jonka vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2  ISSN 0781-4240  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
http://www.kuhamaa.fi/jarvet/roine Tietoa kalastuksesta
http://wwwi3.ymparisto.fi/i3/tilanne/fin/vedenkorkeus/pir.htm Vesistöjen vedenkorkeus Pirkanmaan ympäristökeskuksen alueella
(35.7)