stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grateful Dead
Diskografia > Jälkikäteen julkaistut livealbumit

One from the Vault 1991 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/K. Godchaux/D. Godchaux)
Infrared Roses 1991
Two from the Vault 1992 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan)
Hundred Year Hall 1995 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/McKernan/K. Godchaux/D. Godchaux)
Dozin' at the Knick 1996 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Fallout from the Phil Zone 1997
Ladies and Gentlemen ... The Grateful Dead 2000
View from the Vault, Volume One 2000
View from the Vault, Volume Two 2001
Nightfall of Diamonds 2001
Grateful Dead Documentary 2001
Steppin' Out with the Grateful Dead: England '72 2002
View from the Vault, Volume Three 2002
Go to Nassau 2002
Closing of the Winterland 2003
Rockin' the Rhein with the Grateful Dead 2004
The Grateful Dead Movie Soundtrack 2005
Rare Cuts and Oddities 1966 2005
Truckin' Up to Buffalo 2005
The Complete Fillmore West 1969 2005
Fillmore West 1969 2005
Dick's Picks -konserttiäänitysten sarja, jota CD-muotoon saattoi Dick Latvala. Latvalan kuolemankin jälkeen sarja on jatkunut. Archive.org -sivustolta Grateful Deadin konsertteja voi ladata luvallisesti.
DVD:t

The Closing of Winterland, San Francisco, 31. joulukuuta 1978
Dead Ahead, Radio Hall, New York 1980
View from the Vault IV, Oakland Stadium, 24. heinäkuuta ja Anaheim Stadium, 26. heinäkuuta 1987
Ticket to New Year's, Oakland Colosseum, 31. joulukuuta 1987
Downhill from Here, Alpine Valley, 1989
View from the Vault III, Mountain View, 16. kesäkuuta 1990
View from the Vault, Pittsburgh, 8. heinäkuuta 1990
View from the Vault II, Washington, 4. kesäkuuta 1991
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grateful Dead Wikimedia Commonsissa
Formula 2 Unkarin Grand Prix 2018

|  Formula 2 Unkarin Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  28. heinäkuuta 2018
Sijainti:  Mogyoród, Unkari
Rata:  Moottorirata   4,381 km
Lauantain kilpailu
Pituus:  34 kierrosta, 162,097 km
Sää:   Sateinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sérgio Sette Câmara  (Carlin)
Aika:  1.27,400
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nyck de Vries  (Pertamina Prema Theodore Racing)
Aika:  1.32,832 (kierroksella 33)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Nyck de Vries  (Pertamina Prema Theodore Racing)
Toinen:   Lando Norris  (Carlin)
Kolmas:   Antonio Fuoco  (Charouz Racing System)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  28 kierrosta, 122,668 km
Sää:   Aurinkoinen
Nopein kierros
Kuljettaja:   Luca Ghiotto  (Campos Vexatec Racing)
Aika:  1.33,537 (kierroksella 6)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Alexander Albon  (DAMS)
Toinen:   Luca Ghiotto  (Campos Vexatec Racing)
Kolmas:   Sérgio Sette Câmara  (Carlin)
Formula 2 Unkarin Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 28.–29. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Mogyoródissa Unkarissa.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 18 |  Sérgio Sette Câmara | Carlin | 1.27,400 |  | 1 |
| 2 | 7 |  Jack Aitken | ART Grand Prix | 1.27,430 | +0,030 | 2 |
| 3 | 4 |  Nyck de Vries | Pertamina Prema Theodore Racing | 1.27,631 | +0,231 | 3 |
| 4 | 8 |  George Russell | ART Grand Prix | 1.27,762 | +0,362 | 4 |
| 5 | 14 |  Luca Ghiotto | Campos Vexatec Racing | 1.27,828 | +0,428 | 5 |
| 6 | 19 |  Lando Norris | Carlin | 1.27,864 | +0,464 | 6 |
| 7 | 1 |  Artjom Markelov | Russian Time | 1.27,957 | +0,557 | 7 |
| 8 | 16 |  Arjun Maini | Trident | 1.27,958 | +0,558 | 8 |
| 9 | 10 |  Ralph Boschung | MP Motorsport | 1.27,973 | +0,573 | 9 |
| 10 | 20 |  Louis Delétraz | Charouz Racing System | 1.28,032 | +0,632 | 10 |
| 11 | 12 |  Nirei Fukuzumi | BWT Arden | 1.28,038 | +0,638 | 11 |
| 12 | 21 |  Antonio Fuoco | Charouz Racing System | 1.28,073 | +0,673 | 12 |
| 13 | 5 |  Alexander Albon | DAMS | 1.28,107 | +0,707 | 13 |
| 14 | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 1.28,124 | +0,724 | 14 |
| 15 | 11 |  Maximilian Günther | BWT Arden | 1.28,169 | +0,769 | 15 |
| 16 | 15 |  Roy Nissany | Campos Vexatec Racing | 1.28,348 | +0,948 | 16 |
| 17 | 17 |  Alessio Lorandi | Trident | 1.28,533 | +1,133 | 17 |
| 18 | 3 |  Sean Gelael | Pertamina Prema Theodore Racing | 1.28,648 | +1,248 | 18 |
| 19 | 9 |  Roberto Merhi | MP Motorsport | 1.28,724 | +1,324 | 19 |
| 20 | 2 |  Tadasuke Makino | Russian Time | 1.28,750 | +1,350 | 20 |
Lähde:
Tulokset > Lauantain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 4 |  Nyck de Vries | Pertamina Prema Theodore Racing | 34 | 1:00.16,996 | 3 | 25+2 |
| 2. | 19 |  Lando Norris | Carlin | 34 | +16,508 | 6 | 18 |
| 3. | 21 |  Antonio Fuoco | Charouz Racing System | 34 | +20,752 | 12 | 15 |
| 4. | 7 |  Jack Aitken | ART Grand Prix | 34 | +21,805 | 2 | 12 |
| 5. | 5 |  Alexander Albon | DAMS | 34 | +23,077 | 13 | 10 |
| 6. | 14 |  Luca Ghiotto | Campos Vexatec Racing | 34 | +28,696 | 5 | 8 |
| 7. | 18 |  Sérgio Sette Câmara | Carlin | 34 | +29,099 | 1 | 6+4 |
| 8. | 1 |  Artjom Markelov | Russian Time | 34 | +35,594 | 7 | 4 |
| 9. | 2 |  Tadasuke Makino | Russian Time | 34 | +36,304 | 20 | 2 |
| 10. | 12 |  Nirei Fukuzumi | BWT Arden | 34 | +37,114 | 11 | 1 |
| 11. | 9 |  Roberto Merhi | MP Motorsport | 34 | +37,983 | 19 |  |
| 12. | 16 |  Arjun Maini | Trident | 34 | +38,336 | 8 |  |
| 13. | 3 |  Sean Gelael | Pertamina Prema Theodore Racing | 34 | +39,120 | 18 |  |
| 14. | 17 |  Alessio Lorandi | Trident | 34 | +39,858 | 17 |  |
| 15. | 15 |  Roy Nissany | Campos Vexatec Racing | 34 | +48,072 | 16 |  |
| 16. | 11 |  Maximilian Günther | BWT Arden | 34 | +53,241 | 15 |  |
| 17. | 20 |  Louis Delétraz | Charouz Racing System | 34 | +1.13,696 | 10 |  |
| 18. | 10 |  Ralph Boschung | MP Motorsport | 33 | +1 kierros | 9 |  |
| Kesk. | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 29 | DNF | 14 |  |
| Kesk. | 8 |  George Russell | ART Grand Prix | 11 | Kytkin | Varikko |  |
Lähde:
Tulokset > Sunnuntain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5 |  Alexander Albon | DAMS | 28 | 44.47,130 | 4 | 15 |
| 2. | 14 |  Luca Ghiotto | Campos Vexatec Racing | 28 | +9,465 | 3 | 12+2 |
| 3. | 18 |  Sérgio Sette Câmara | Carlin | 28 | +11,371 | 2 | 10 |
| 4. | 19 |  Lando Norris | Carlin | 28 | +13,638 | 7 | 8 |
| 5. | 9 |  Roberto Merhi | MP Motorsport | 28 | +28,210 | 11 | 6 |
| 6. | 12 |  Nirei Fukuzumi | BWT Arden | 28 | +34,144 | 10 | 4 |
| 7. | 4 |  Nyck de Vries | Pertamina Prema Theodore Racing | 28 | +34,145 | 8 | 2 |
| 8. | 8 |  George Russell | ART Grand Prix | 28 | +36,586 | 20 | 1 |
| 9. | 20 |  Louis Delétraz | Charouz Racing System | 28 | +37,140 | 17 |  |
| 10. | 7 |  Jack Aitken | ART Grand Prix | 28 | +38,976 | 5 |  |
| 11. | 3 |  Sean Gelael | Pertamina Prema Theodore Racing | 28 | +40,963 | 13 |  |
| 12. | 2 |  Tadasuke Makino | Russian Time | 28 | +41,535 | 9 |  |
| 13. | 1 |  Artjom Markelov | Russian Time | 28 | +52,230 | 1 |  |
| 14. | 16 |  Arjun Maini | Trident | 28 | +52,379 | 12 |  |
| 15. | 15 |  Roy Nissany | Campos Vexatec Racing | 28 | +1.00,932 | 15 |  |
| 16. | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 28 | +1.17,184 | 19 |  |
| 17. | 21 |  Antonio Fuoco | Charouz Racing System | 27 | +1 kierros | 6 |  |
| Kesk. | 11 |  Maximilian Günther | BWT Arden | 17 | DNF | 16 |  |
| Kesk. | 17 |  Alessio Lorandi | Trident | 0 | Kolari (Boschung) | 14 |  |
| Kesk. | 10 |  Ralph Boschung | MP Motorsport | 0 | Kolari (Lorandi) | 18 |  |
Lähde:
Muuta

Sérgio Sette Câmaran ensimmäinen paalupaikka.
Alessio Lorandin ensimmäinen kilpailu.
HMS Fearless (1912)

| HMS Fearless |
| --- | --- |
 HMS Fearless

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  15. marraskuuta 1911
Laskettu vesille:  12. kesäkuuta 1912
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1913
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 8. marraskuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 440 t (standardi) 4 000 t (max)
Pituus:  124 m
Leveys:  12,6 m
Syväys:  4,75 m
Koneteho:  18 000 hv
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  321-325
Aseistus
Aseistus:  10 × BL 4"/L50 (102 mm) Mk VIII -tykkiä 4 × 3 naulan tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Fearless oli Britannian kuninkaallisen laivaston Active-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1911. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1912 ja otettiin palvelukseen lokakuussa 1913.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin 1. hävittäjälaivueen johtoalukseksi. Laivueen tehtävänä oli Englannin kanaalin itäpään meriliikenteen suojaaminen. Alus johti 28. elokuuta 1914 laivuetta Helgolandin taistelussa sekä 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taistelussa.
Vuonna 1916 alus siirrettiin 12. sukellusvenelaivueen emälaivaksi Suureen laivastoon. Siirron syynä oli laivueen K-luokan höyrykäyttöisten sukellusveneiden vikaherkkyys ja siten onnettomuusalttius.
Laivaston harjoituksissa 31. tammikuuta 1918 Fearless törmäsi sukelluksissa olevaan HMS K.17:ään, joka upposi. Törmäyksen seurauksena muille sukellusveneille annettiin määräys siirtyä sivummalle, jolloin tapahtui lisää törmäyksiä. Lopputuloksena oli kahden sukellusveneen uppoaminen ja neljän muun vaurioituminen aiheuttaen yhteensä yli sadan merimiehen kuoleman. Fearless joutui telakalle.
Alus myytiin 8. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
Pälkjärven taistelu

Pälkjärven taistelu eli Hiekan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 9. elokuuta 1808 Pälkjärvellä Pohjois-Karjalassa. Vastakkain olivat majuri Carl Wilhelm Malmin johtama ruotsalais-suomalainen joukko, joka koostui 250 sotilaasta ja 400 pohjoiskarjalaisesta talonpojasta sekä kenraali Aleksejevin 1 300 miehen venäläisosasto.
Venäläiset olivat kesällä 1808 koonneet kenraali Aleksejevin johdolla Sortavalaan joukkoja, joiden tarkoituksena oli hyökätä Pohjois-Karjalaan ja saada eversti Sandels vetäytymään Kuopion pohjoispuolella Toivalassa sijainneista asemistaan. Sandelsin kehotuksesta useita satoja Pohjois-Karjalan talonpoikia kokoontui Joensuun seudulle estämään venäläisten etenemistä. Sandels lähetti myös majuri Malmin 120 miehen ja 3 tykin osaston vahvistamaan Pohjois-Karjalan puolustusta.
Malmin osaston saapuessa Joensuuhun olivat talonpojat jo lyöneet venäläisten etujoukot Mönninvaarassa ja Kiihtelysvaarassa käydyissä kahakoissa. Venäläiset olivat jo vetäytymässä, kun Malm joukkoineen saavutti heidät Pälkjärvellä. Malm onnistui venäläisten selustaan tekemällään koukkauksella saartamaan venäläiset joukot, jotka pääsivät vain vaivoin murtautumaan läpi ja jatkamaan vetäytymistään kohti Sortavalaa. Malmin joukosta kaatui taistelussa vänrikki Löthman, 10 sotilasta sekä 8 vapaaehtoista talonpoikaa.
Malmin Pälkjärvellä saavuttama voitto poisti Sandelsin Savossa olleisiin joukkoihin kohdistuneet sivustauhkan. Sandels saattoi pitää asemansa Toivalassa aina syyskuun lopulle saakka, jolloin hän joutui ruotsalaisten Oravaisten taistelussa kärsimän tappion vuoksi vetäytymään pohjoiseen Iisalmen Koljonvirralle.
Pälkjärven suojeluskunta pystytti vuonna 1928 talkootyönä taistelupaikalle muistomerkin. Tämä muistomerkki kuitenkin hävitettiin alueen jouduttua Neuvostoliiton haltuun, mutta muistomerkkiin kuuluneet laatat löytyivät kuitenkin maastosta 1990-luvun alussa. Pälkjärven pitäjäseura pystytti 1994 muistomerkin uudelleen lähelle sen entistä sijaintipaikkaa. Muistomerkki sijaitsee Venäjällä.
Raurosin putoukset

Raurosin putoukset (engl. Falls of Rauros) on paikka J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa.
Raurosin putoukset ovat suuret Anduinjoen suuret vesiputoukset Nen Hithoelin alla, missä joki laskee Emyn Muililta Litiluhdan (sindariksi Nindalf) märkämaille.
Sormuksen saattueen erottua Frodo ja Sam meloivat venettä joen länsirannalta itään juuri putousten yläpuolelle ja joutuivat käyttämään kaiken voimansa välttyäkseen ajautumasta putoukseen. Hieman sen jälkeen Aragorn, Legolas ja Gimli asettivat Boromirin ruumiin veneeseen lähettääkseen sen putouksiin, mutta ilmeisesti ruumis säilyi putouksesta veneessä. Boromirin veli Faramir löysi ruumiin Anduinin alajuoksulta ja hän otti Boromirin torven.
Regan

Regan on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Charles Tate Regan (1878–1943), brittiläinen biologi
Dian Curtis Regan (s. 1950), yhdysvaltalainen lasten- ja nuortenkirjailija
Donald Regan (1918–2003), Yhdysvaltain valtiovarainministeri 1981–1985
Edwin Regan (s. 1935), brittiläinen katolinen piispa
Emma Regan (s. 2000), kanadalainen jalkapalloilija
Eric Regan (s. 1988), eteläkorealais-kanadalainen jääkiekkoilija
Laura Regan (s. 1977), kanadalainen näyttelijä
Michael Regan (s. 1976), yhdysvaltalainen virkamies
Tom Regan (1938–2017), yhdysvaltalainen filosofi.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rausch

Rausch on saksalainen suklaanvalmistaja. Yhtiön perusti Wilhelm Rausch vuonna 1918 Berliinissä nimellä Rausch Privat-Confiserie. Yhtiön johtajana on vuodesta 1981 ollut Jürgen Rausch.
Rausch käyttää vuonna 2000 perustetun Rausch Plantagen Schokolade -tuoteryhmänsä kussakin tuotteessa vain yhden maan kaakaota, joita se hankkii eri puolilta maailmaa, etenkin Etelä-Amerikasta. Eri laaduissa on kaakaota 35–80 prosenttia. Suomessa Rauschin suklaita myy Lidl tuotenimellä J.D. Gross.
Götanmaa

Götanmaan sijainti Ruotsin kartalla (tummennettu).
Götanmaa (myös Göötanmaa, ruots. Götaland) on eteläisin Ruotsin kolmesta pääalueesta. Muut pääalueet ovat Sveanmaa ja Norlanti. Götanmaan maapinta-ala on 87 262,1 km². Vuoden 2011 lopussa alueella oli 4 543 533 asukasta, joten alueen väentiheys oli 52,1 asukasta neliökilometriä kohti.
Götanmaa koostuu kymmenestä maakunnasta, jotka ovat
Skåne
Blekinge
Halland
Småland
Öölanti
Gotlanti
Itä-Götanmaa
Länsi-Götanmaa
Dalsland
Bohuslän
Historiallisesti Skåne, Halland ja Blekinge eivät kuuluneet Götanmaahan, sillä ne liitettiin Tanskasta Ruotsiin vasta Roskilden rauhassa (1658). Näistä neljästä maakunnasta käytetään joskus yhteisnimitystä Skåneland. Bohuslän puolestaan kuului viikinkiajalta 1660-luvulle asti Norjalle.
Väestönkehitys

| Götanmaan pääalueen väestönkehitys 1910–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1910 | 1910 |    | 2 841 474 | 2 841 474 |
| 1920 | 1920 |    | 2 949 882 | 2 949 882 |
| 1930 | 1930 |    | 3 046 467 | 3 046 467 |
| 1940 | 1940 |    | 3 115 057 | 3 115 057 |
| 1950 | 1950 |    | 3 367 375 | 3 367 375 |
| 1960 | 1960 |    | 3 529 320 | 3 529 320 |
| 1970 | 1970 |    | 3 821 228 | 3 821 228 |
| 1980 | 1980 |    | 3 981 774 | 3 981 774 |
| 1990 | 1990 |    | 4 120 347 | 4 120 347 |
| 2000 | 2000 |    | 4 258 851 | 4 258 851 |
| 2010 | 2010 |    | 4 518 901 | 4 518 901 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Lähdeviitteet ovat vuosiluvun perässä.
Hakojärvi (Hyrynsalmi)

| Iso Hakojärvi ja Pieni Hakojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Hyrynsalmi
Koordinaatit:  64°25′N, 28°34′E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järveen tulevat joet:  Kaihlasjoki → Ala-Kaihlasjoki useita suo-ojia
Laskujoki:  Hakokoski → Hakojoki
Järvinumero:  59.753.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  183,3 m 
Rantaviiva:  15,59 km 
Pinta-ala:  2,82 km² 
Tilavuus:  0,00991 km³ 
Keskisyvyys:  3,51 m 
Suurin syvyys:  16,8 m 
 fiIso Hakojärvi ja Pieni Hakojärvi 
Iso Hakojärvi ja Pieni Hakojärvi sijaitsevat noin 20 kilometriä Hyrynsalmen keskustasta itään Kainuun maakunnassa. Niiden pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 76 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Pieni Hakojärvi sijaitsee Ison Hakojärven pohjoispuolella. Altaita erottaa Pirttiniemi ja yhdistää Hakosalmi, jonka kapein kohta on noin 120 metriä. Järven pohjoisin alue on Matolahti. Hakojärvien syvin alue sijaitsee Pienen Hakojärven eteläosassa, jossa on myös järven syvin piste, noin 17 metriä.
Ison Hakojärven ja Pienen Hakojärven laajin saari on Ison Hakojärven keskellä sijaitseva noin hehtaarin kokoinen Hakosaari. Pienen Hakojärven keskivaiheilla sijaitsee Selkäsaari-niminen pienten saarien ja luotojen rykelmä.
Suot ja metsät reunustavat Hakojärviä. Järvien tulouoma on koillisesta Mutkansuon halki virtaava Kaihlasjoki, joka laskee Kaihlaseen (185,3 metriä mpy), josta alavirta jatkuu Pienen Hakojärven koillisrantaan Ala-Kaihlasjokea pitkin. Hakojärvien luusua sijaitsee Ison Hakojärven luoteiskolkassa, jossa vedet laskevat Hakokoskea Hakojokeen ja päätyvät Ylä-Tervajärveen (170,6 metriä mpy).
Ison Hakojärven ja Pienen Hakojärven vesitilavuus on 9 908 000 kuutiometriä.
Iso Hakojärvi ja Pieni Hakojärvi (59.753.1.001) kuuluu Hakojärvien valuma-alueeseen (59.753), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Tervajoen valuma-alue (59.75) ja ensimmäinen on Luvanjoen valuma-alue (59.7). Hakojärvien valuma-alueeseen kuuluu kolmetoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Iso Hakojärvi ja Pieni Hakojärvi on niistä selkeästi laajin. Seuraavaksi laajimmat ovat Matala-Kokko, Syvä-Kokko ja Kaihlanen.
Regan Poole

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Regan Leslie Poole
Syntymäaika: 18. kesäkuuta 1998
Syntymäpaikka: Cardiff, Wales
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Seura
Seura: Manchester United
Pelinumero: 41
Junioriseurat
0000–2014: Cardiff City
2014: Newport County
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2015 | Newport County | 15 | (0) |
| 2015– | Manchester United | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2014–2015 | Wales U17 | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. helmikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. helmikuuta 2016.
Regan Leslie Poole (s. 18. kesäkuuta 1998 Cardiff) on walesilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Pelipaikaltaan Poole on keskuspuolustaja.
Poole debytoi Newport Countyn paidassa Englannin kakkosliigassa kaudella 2014–2015 vain 16-vuotiaana. Yhteensä hän pelasi seuran paidassa 15 ottelua. Syyskuussa 2015 Poole siirtyi Manchester Unitediin. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa helmikuussa 2016 Eurooppa-liigan ottelussa FC Midtjyllandia vastaan.
Poole on edustanut Walesia alle 17-vuotiaiden maajoukkuetasolla.
Formula 3000 -kausi 1999

Formula 3000 -kausi 1999 oli FIA:n International Formula 3000 -sarjan 15. kausi. Kausi alkoi 1. toukokuuta Italian San Marinosta ja päättyi 25. syyskuuta Saksan Nürburgringille. Kilpailut ajettiin Formula 1 -sarjan kisaviikonloppujen yhteydessä.
Kauden mestaruuden voitti saksalainen Nick Heidfeld. Toiseksi sijoittui tanskalainen Jason Watt ja kolmanneksi Uruguaylainen Gonzalo Rodríguez.
Kilpailukalenteri

| Kisa | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Autodromo Enzo e Dino Ferrari | 1. toukokuuta |  Max Wilson |  Nick Heidfeld |  Nick Heidfeld |  West Competition | Raportti |
| 2 |  Circuit de Monaco | 15. toukokuuta |  Nick Heidfeld |  Stéphane Sarrazin |  Gonzalo Rodríguez |  Team Astromega | Raportti |
| 3 |  Circuit de Catalunya | 29. toukokuuta |  Nick Heidfeld |  Nick Heidfeld |  Nick Heidfeld |  West Competition | Raportti |
| 4 |  Circuit de Nevers Magny-Cours | 26. kesäkuuta |  Bruno Junqueira |  Soheil Ayari |  Nick Heidfeld |  West Competition | Raportti |
| 5 |  Silverstone Circuit | 10. heinäkuuta |  Nicolas Minassian |  Nick Heidfeld |  Nicolas Minassian |  Kid Jensen Racing | Raportti |
| 6 |  Österreichring | 24. heinäkuuta |  Nick Heidfeld |  Nick Heidfeld |  Nick Heidfeld |  West Competition | Raportti |
| 7 |  Hockenheimring | 31. heinäkuuta |  Max Wilson |  Gonzalo Rodríguez |  Bruno Junqueira |  Petrobras Junior Team | Raportti |
| 8 |  Hungaroring | 14. elokuuta |  Fabrice Walfisch |  Nick Heidfeld |  Stéphane Sarrazin |  Gauloises Junior | Raportti |
| 9 |  Circuit de Spa-Francorchamps | 28. elokuuta |  Jason Watt |  Gonzalo Rodríguez |  Jason Watt |  Super Nova Racing | Raportti |
| 10 |  Nürburgring | 25. syyskuuta |  Nick Heidfeld |  Nick Heidfeld |  Jason Watt |  Super Nova Racing | Raportti |
Mestaruuspisteet > Kuljettajat

Käännös suomeksi
Rekursiivinen jono

Rekursiivinen jono on lukujono, jossa yksi tai useampi sen alussa olevista jäsenistä tunnetaan. Tunnettuja jäseniä kutsutaan alkuehdoiksi.
Lisäksi tiedetään tapa, jolla jonon seuraavat jäsenet voidaan laskea aikaisempien jäsenten avulla. Tätä tapaa kutsutaan rekursiokaavaksi.
Yksi tunnetuimpia rekursiivisia jonoja on Fibonaccin lukujono.
Haba Haba

| ”Haba Haba” Stella Mwangi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kinanda
 Julkaistu: 28. tammikuuta 2011
 Tyylilaji: pop, afro-fusion
 Kesto: 03.00
 Levy-yhtiö: Mwangi Records
Stella Mwangin muut singlet
| ”Smile” 2010 | ”Haba Haba” 2011 | ”Lookie Lookie” 2011 |
Haba Haba on norjalais-kenialaisen laulaja-lauluntekijä Stella Mwangin kappale. Se valittiin edustamaan Norjaa vuoden 2011 Euroviisuihin ja se löytyy myös hänen toiselta studioalbumiltaan, Kinandalta. Kappale tuli saataville digitaalisesti ladattavana päivää ennen Melodi Grand Prixin kolmatta semifinaalia. "Haba Haba" debytoi ensimmäisellä viikollaan Norjan singlelistan yhdeksännellä sijalla, ennen pääsyään listan kärkeen neljäksi peräkkäiseksi viikoksi.
Kappaleet

Digital Download
Haba Haba – 3.00
Listasijoitukset

| Listat (2011) | Sija |
| --- | --- |
Norja (VG-lista): 1
Käännös suomeksi
Rekujoki

| Rekujoki |
| --- | --- |

Alkulähde:  Puujoen ja Dalkarbybäckenin yhtymä, Trotby
Laskupaikka:  Gammelbyviken, Suomenlahti
Maat:  Suomi
Rekujoki eli Rekuån on pieni joki Kemiön saaressa. Sen vesistö on saaren suurimpia.
Rekujoki saa alkunsa Kemiön kirkonkylän pohjoispuolelta, jossa Puujoki ja Dalkarbybäcken yhdistyvät. Paikalla oli ennen järvi Trotbyträsket. Rekujoki virtaa etelään kirkonkylän ohi, jossa siihen yhdistyy Lillån. Tämän jälkeen joki laskee itään Strömman eteläpuolella olevaan Gammelbyvikiin.
Rekujoken vesistöön kuuluu neljä järveä, Puujärvi, Mustajärvi, Pitkäjärvi ja Kuupylyjärvi. Joen vesistöstä on kuivattu 1950-luvun aikana Dalkarbyträsket, Trotbyträsket ja Mattböleträsket.
Rekujoki on merkittävä vesistön kuormittaja, sillä kunnan jätevedenpuhdistamo sijaitsee Lillån varrella ja laskee jätevetensä jokeen.
Rawilpass

Tseuzierin patojärvi Rawilin eteläpuolella.
Rawilpass (ransk.  Col du Rawil) on alppisola Sveitsissä, Bernin Alpeilla, Valais'n ja Bernin kantonien sekä Ayentin ja Lenkin kuntien rajalla. Solan korkeus on 2 429 metriä. Solan eteläpuolelta saa alkunsa Rhôneen laskeva Liènejoki, johon on rakennettu Tseuzierin patojärvi. Pohjoispuolen vedet virtaavat Iffigbachin kautta Simmeen ja edelleen Thuninjärveen.
Sola on ikivanha paikallinen kulkureitti Valais'sta Simmentaliin: etelästä on tuotu muun muassa viiniä, pohjoisesta juustoja ja karjaa. Solassa ei ole tietä. Solan ali kaavailtiin tietunnelia, suoraa tieyhteyttä Bernistä Sioniin, aina 1980-luvulle asti, jolloin Lötschbergin tunnelin autojunaliikenteen todettiin olevan riittävää.
Pris pour cible

| ”Pris pour cible” Sniper |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Du rire aux larmes
 Julkaistu: 30. maaliskuuta 2001
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: Desh Musique
Sniperin muut singlet
|   | ”Pris pour cible” 2001 | ”Aketo vs Tunisiano” 2001 |
Pris pour cible on Sniperin ensimmäinen single Du rire aux larmes -albumilta, ja se julkaistiin 30. maaliskuuta 2001.
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2001 | Les Charts | 21 |