stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naisen tie (albumi)
Muusikot

Arja Korisevan Fortuna-orkesteri:
Heikki Elo
Jouni Hokkanen
Jari Palonen
Ari-Jukka Syrjänen
Muut mukana olleet muusikot:
Kalle Chydenius
Heikki Hämäläinen
Sami Kuoppamäki
Anna-Mari Kähärä
Pentti Lahti
Juha Lanu
Yrjö Lasonpalo
Leevi Leppänen
Kari Lindstedt
Jari Nieminen
Anita Pajunen
Mauri Pietikäinen
Seppo Rautasuo
Essi Wuorela
Aiheesta muualla

Kappalehaku › 'Naisen tie' (nimi) Fono äänitetietokanta.
| n k Arja Koriseva |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tangokuningatar Arja Koriseva & Tangokuningas Risto Nevala  Arja Koriseva  Me kaksi vain  Saa joulu aikaan sen  Kun ilta saapuu kaupunkiin  Naisen tie  Rakastunut nainen  Tango Illusion  Mieli maailmoja juoksee  Yö on hellä  Pieni kultainen avain  Kuuntelitko sydäntäs  Joulu joka päivä  Nauran ja rakastan  Kun aika on  Minä taistelen  Rakkaudesta jouluun  Kirkossa  Joulukirkossa  Majakanvartijat 
Kokoelmat:  Tähdet & tähdet  Parhaat  Suomen parhaat  Hymyhuulet, 20 suosikkia  Enkelin silmin 1990–1995  Valitut palat  Kuningaskobra, 20 suosikkia  Kymmenen ensimmäistä vuotta  Tähtisarja – 30 suosikkia  40 unohtumatonta laulua  Collections  Legendat
Narhvalen-luokka

| Narhvalen-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  370 t (pinnalla) 500 t (sukelluksissa)
Pituus:  44,5 m
Leveys:  4,6 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  1-akselinen 2 x Mercedes-Benz-dieselmoottoria 1 500 bhp 2 x sähkömoottoria 1500 bhp
Nopeus:  12 solmua (pinnalla) 17 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  22
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 533 mm torpedoputkea
Narhvalen-luokka oli Tanskan laivaston kahden aluksen muodostama sukellusveneluokka, jonka alukset valmistettiin 1965-1970.
Alukset

Luokan alukset olivat Tanskassa lisenssillä valmistettuja saksalaisia tyypin 205 -veneitä, jotka oli muutettu Tanskan laivaston vaatimusten mukaisiksi. Myöhemmin alukset modernisoitiin 1993-1996 vastaamaan Norjasta hankittuja Kobben-luokan aluksia, jolloin ne varustettiin Atlas PSU-83 kaikuluotaimilla, uusilla elektronisen sodankäynnin järjestelmillä sekä uusin akustoin.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KDM Narhvalen | Kööpenhaminan laivastontelakka | 16. helmikuuta 1965 | 10. syyskuuta 1968 | 27. helmikuuta 1970 | poistettu palveluksesta 16. lokakuuta 2003 romutettu |
| KDM Nordkaperen | Kööpenhaminan laivastontelakka | 20. tammikuuta 1966 | 18. joulukuuta 1969 | 22. joulukuuta 1970 | poistettu palveluksesta 2. helmikuuta 2004 romutettu |
Narimanov

Narimanov (ven. Нарима́нов) on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 48 kilometriä Astrahanista luoteeseen. Kaupunki on Narimanovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Astrahanin välinen M6-valtatie. Asukkaita on 11 100 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on saanut alkunsa Nižnevolžskin taajamasta. Vuonna 1984 siitä tuli kaupunki, joka sai nimen Narimanov azerbaidžanilaisen kirjailijan ja poliitikon Nariman Narimanovin mukaan. Kaupungin suurin yritys on Lotosin telakka. Narimanovissa sijaitsee myös öljyterminaali.
Aiheesta muualla

Narimanovin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Naryandos

| Naryandos> Ναρυάνδος |
| --- | --- |
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  ?
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kaaria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naryandos (m.kreik. Ναρυάνδος, lat. Naryandus, Nariandus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Naryandoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että löydettyjen piirtokirjoitusten perusteella kaupungilla vaikuttaa olleen tähän viittaavaa yhteistoimintaa Mylasan poliksen kanssa 300-luvulla eaa.
Toinen piirtokirjoitus hellenistiseltä kaudelta viittaa Demeter Naryandiksen kulttiin. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Naryandeus (Ναρυανδεύς).
Naissielun iltahämärä

| Naissielun iltahämärä> Сумерки женской души, Sumerki ženskoi duši |
| --- | --- |
 Nina Tšernova.
Ohjaaja:  Jevgeni Bauer
Käsikirjoittaja:  V. Demert
Tuottaja:  Aleksandr Hanžonkov
Kuvaaja:  Nikolai Kozlovski
Lavastaja:  Jevgeni Bauer
Pääosat:  Nina Tšernova, A. Ugrjumov, V. Demert
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Venäjä
Tuotantoyhtiö:  Kinofabrika Star
Ensi-ilta:  26. marraskuuta 1913
Kesto:  1195 metriä (48 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naissielun iltahämärä (ven. Сумерки женской души, Sumerki ženskoi duši) on vuonna 1913 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaaman melodraaman pääosaa esittää Nina Tšernova.
Juoni

Hyväntekeväisyyttä harrastava Vera Dubrovskaja lähtee auttamaan köyhää Maksim Petrovia, joka raiskaa hänet. Maksimin nukahdettua Vera tappaa hänet veitsellä. Myöhemmin Vera tapaa ruhtinas Dolskin ja suostuu lopulta tämän kosintaan. Vasta häiden jälkeen Vera onnistuu kertomaan tapahtuneesta. Dolski ei ymmärrä Veran joutuneen katalan juonen uhriksi ja ajaa hänet pois.
Vuosien kuluttua Verasta on tullut kuuluisa näyttelijä. Katuva Dolski onnistuu lopulta löytämään hänet, mutta nainen ei enää rakasta miestä. Epätoivoinen ruhtinas ampuu itsensä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nina Tšernova  | … |  Vera Dubrovskaja   |
|  A. Ugrjumov  | … |  ruhtinas Dolski   |
|  V. Demert  | … |  puuseppä Maksim Petrov   |
|  Vitali Brjanski  | … |     |
Tuotanto, teema ja vastaanotto

Aleksandr Hanžonkovin ja Pathén yhteisyrityksen tuottama Naissielun iltahämärä on Jevgeni Bauerin ensimmäinen ohjaustyö. Siinä on jo nähtävissä ohjaajan tyylille ominaisia piirteitä: näyttävä syvyyssuuntainen lavastus, valon ja varjon leikki, kaksoisvalotuksella tai väliteksteillä luodut sivujuonet ja takaumat sekä vasta paljon myöhemmin kehittynyt rytmikäs leikkaus. Elokuva sisältää myös yhden varhaisimmista kamera-ajoista.
Harhaanjohtavasti nimetty Naissielun iltahämärä on valmistumisajalleen harvinainen naisen kasvutarina. Vastakkaisiin yhteiskuntaluokkiin kuuluvan kahden miehen pettämä nainen saavuttaa siinä taloudellisen riippumattomuuden ja kasvaa samalla miesten omaisuudesta henkisesti itsenäiseksi toimijaksi.
Aikalaiskommenteissa elokuvan juonta pidettiin epäuskottavana, mutta toisaalla kiitettiin sen näyttelijäsuorituksia. Ruotsissa Naissielun iltahämärä joutui sensuurin kieltämäksi.
Aiheesta muualla

Naissielun iltahämärä Elonet.
Naissielun iltahämärä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nasaretin pesänjakajat

| Nasaretin pesänjakajat: 105 tapaa loukata, pilkata ja häväistä jumalaa, Raamattua, kirkkoa ja kansalaisten uskonnollisia tunteita joutumatta edesvastuuseen |
| --- | --- |
Kirjailija:  Jukka Lindfors
Kustantaja:  Odessa
Julkaistu:  1983
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  175
ISBN:  951-9178-04-X

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Nasaretin pesänjakajat, kansialanimikkeeltään 105 tapaa loukata, pilkata ja häväistä jumalaa, Raamattua, kirkkoa ja kansalaisten uskonnollisia tunteita joutumatta edesvastuuseen on Jukka Lindforsin kokoama teos, joka ilmestyi vuonna 1983 kustannusyhtiö Odessan julkaisemana. Nimi viittaa vuonna 1981 ilmestyneeseen kohuteokseen Tamminiemen pesänjakajat.
Uusi Laulu -lehden Lindfors ja Kari Lempinen (tunnettu myöhemmin toimittajanimellä Walter de Camp) joutuivat syytteeseen jumalanpilkasta eli uskonrauhan rikkomisesta kun he olivat järjestäneet Hengelliset iltamat -nimisen tapahtuman Ostrobotnialla Helsingissä. Kirjassa lainataan aineistoa oikeudenkäynnistä.
USS Nantucket (1862)

| USS Nantucket |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Atlantic Iron Works, Boston, Massachusetts
Laskettu vesille:  6. joulukuuta 1862
Palveluskäyttöön:  26. helmikuuta 1863
Poistui palveluskäytöstä:  1895
Loppuvaihe:  myyty 14. marraskuuta 1900
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 875 t
Pituus:  60,96 m
Leveys:  14,02 m
Syväys:  3,2 m
Nopeus:  7 solmua
Miehistöä:  75
Aseistus
Aseistus:  1 × Dahlgren SB 15" -tykki 1 × Dahlgren SB 11" -tykki
USS Nantucket oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.
Valmistus

Alus tilattiin Atlantic Iron Worksiltä Bostonista Massachusettsista. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1862 ja otettiin palvelukseen 26. helmikuuta 1863 päällikkönään Donald McN. Fairfax.
Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen, jonka mukana se osallistui 7. huhtikuuta 1863 Konfederaation hallussa olleita Charlestonin sataman suojana olleita linnakkeita vastaan. Taistelussa alukseen osui 51 kranaattia ja alus korjattiin Port Royalissa. Alus palasi Charlestoniin tukemaan maavoimien operaatioita  Morris Islandilla, taistelemaan 16., 17., 18. ja 24. heinäkuuta Fort Wagneria vastaan. Alus valtasi 15. syyskuuta brittiläisen höyryaluksen SS Jupiterin merellä. Alus taisteli 14. toukokuuta 1864 jälleen Charlestonin sataman suojana olleita linnakkeita vastaan, minkä jälkeen se oli sulkutehtävissä sodan päättymiseen.
Alus poistettiin palveluksesta 24. kesäkuuta 1865 Philadelphian laivastontelakalle, missä se oli reservissä vuosikymmenen. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 uudelleen USS Medusaksi, mutta alkuperäinen nimi palautettiin 10. elokuuta. Alus siirrettiin Portsmouthin laivastontelakalle vuonna 1875.
Reservissä olo aikanaan alus oli palveluksessa 29. heinäkuuta - 12. joulukuuta 1882 ja 16. kesäkuuta - 6. lokakuuta 1884, jolloin se operoi Yhdysvaltain koillisrannikolla. Alus makasi ankkurissa New Yorkissa reserviin sijoitettuna, kunnes se siirrettiin North Carolinan naval militialle vuonna 1895. Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus oli Port Royalissa South Carolinassa. Alus myytiin 14. marraskuuta 1900 Thomas Buller and Companylle Bostoniin Massachusesttsiin.
Nageia

| Nageia |
| --- | --- |
 Nageia nagi
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Havupuut Pinophyta
Lahko::  Mäntymäiset Pinales
Heimo::  Podokarpuskasvit Podocarpaceae
Suku::  Nageia  Gaertn, 1788
Synonyymit
 Decussocarpus de Laub., 1969 
Katso myös
   Nageia Wikispeciesissä   Nageia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nageia on podokarpuskasvien heimoon (Podocarpaceae) kuuluva havupuusuku. Siihen määritellään tavallisesti kuuluvaksi viisi lajia. Suvun edustajat ovat ainavihantia puita tai pensaita, joita esiintyy luonnonvaraisena Aasiassa. Suvun kävyt ovat meheviä, kuten muillakin podokarpuskasveilla, ja pyöreinä muistuttavat suuresti monien koppisiemenisten kasvien hedelmiä.
Nimet

Suvun tieteellinen nimi Nageia on johdettu suvun tyyppilajin Nageia nagi japaninkielisestä nimestä nagi (梛).
Kuvaus

Suvun Nageia edustajat ovat ainavihantia puuvartisia kasveja. Ne ovat yleensä puumaisia, mutta voivat olla myös pystyvartisia pensaita. Oksat haarautuvat rungosta epäsäännöllisesti. Rungon ohut kuori hilseilee levyinä.
Lehdet ovat litteitä, ruodillisia ja nahkeapintaisia. Lehtilavan muoto vaihtelee kapean suikeasta leveämpään soikeaan tai puikeaan. Lehdet ovat yleensä yksimuotoisia, mutta varhaislehdet ovat usein hieman myöhäislehtiä pienempiä. Lehtiasento voi olla kierteinen tai varsinkin johtoversoissa vastakkainen. Lehdet ovat silposuonisia, eikä niissä ole näkyvää keskisuonta, toisin kuin lähisukuisilla podokarpuksilla (Podocarpus). Lehdissä on lisäksi yleensä useita pihkatiehyitä. Ilmarakoja voi olla lehden kummallakin pinnalla tai ainoastaan alapinnalla.
Suvun kasvit voivat olla yksikotisia tai kaksikotisia. Hedekukinnot eli hedekävyt ovat muodoltaan lieriömäisiä tai munanmuotoisia. Ne voivat kasvaa yksittäin tai suuremmissa, yleensä 2–6 hedekukinnon muodostamissa tähkämäisissä kukinnoissa. Hedekukinnon hedelehdet ovat muodoltaan kolmiomaisia tai lyhytsuippuisia. Hedelehden tyvellä on kaksi siitepölyä tuottavaa pölylokeroa.
Emikukinnot eli kävyt ovat meheviä, kuten muillakin podokarpuskasveilla. Pitkäperäiset kävyt kasvavat yksittäin. Käpy koostuu useasta rangan ympärille kierteisesti asettuneesta käpysuomusta, joista vain kärjenpuoleisin suomu on hedelmällinen, ja tuottaa yhden siemenen. Kävyn kypsyessä steriilit suomut voivat kuihtua tai kasvaa yhteen ja muodostaa mehevän pohjuksen, kuten podokarpuksillakin. Toisin kuin podokarpuksilla, suvulla Nageia pohjus on yleensä pieni ja vain hieman kävyn perää leveämpi. Siemenen kypsyessä sen ympärille muodostuu pyöreä, mehevä vaippa, jota kutsutaan nimellä epimatium. Siementä täysin ympäröivän epimatiumin pinta on kypsänä yleensä tumman punertava, purppurainen tai sinertävä.
Lajin N. nagi runko.
Lajin N. fleuryi lehtiä.
Lajin N. nagi hedekukintoja.
Lajin N. nagi käpyjä.
Luokittelu

Suvun Nageia kasvit ovat podokarpuskasvien heimoon kuuluvia havupuita. Niiden lähimpiä sukulaisia ovat niitä paljolti muistuttavat podokarpukset, afrokarpukset (Afrocarpus) ja suku Retrophyllum. Useimmat suvun Nageia edustajat kuvattiin alun perin podokarpusten suvun lajeina ennen kuin ne siirrettiin omaan sukuunsa. Pitkään 1900-luvulla sukuun Nageia laskettiin usein kuuluvaksi myös nykyisten afrokarpusten suvun sekä suvun Retrophyllum lajeja, kunnes kasvitieteilijä Christopher Page jakoi lajeja näihin uusiin sukuihin vuonna 1989.
Luokittelu > Lajit

Sukuun lasketaan tavallisimmin kuuluvaksi viisi lajia.
Nageia fleuryi
Nageia maxima
Nageia motleyi
Nageia nagi
Nageia wallichiana
Levinneisyys

Suvun Nageia lajeja kasvaa luonnonvaraisena Aasian itä- ja eteläosissa sekä Australaasiassa. Niiden levinneisyysalue ulottuu lännessä Intiaan ja idässä pohjoisesta Japanista etelään Papuaan-Uuteen-Guineaan. Ne kasvavat yleensä ainavihannissa trooppisissa tai subtrooppisissa sademetsissä.
Narni

| Narni |
| --- | --- |

 vaakuna
 Narni
 Koordinaatit: 42°31′N, 12°31′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Umbria
Maakunta:  Terni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  197,99 km²
Korkeus:  43–911 m
Väkiluku:  19 785
 
 http://www.comune.narni.tr.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Narni on kunta Ternin maakunnassa Umbrian hallintoalueella Keski-Italiassa. Kaupungissa on noin 20 000 asukasta.
Kaupunki on rakennettu Nerajoen jyrkälle rinteelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Narni Wikimedia Commonsissa
Ternin maakunta
Acquasparta | Allerona | Alviano | Amelia | Arrone | Attigliano | Avigliano Umbro | Baschi | Calvi dell’Umbria | Castel Giorgio | Castel Viscardo | Fabro | Ferentillo | Ficulle | Giove | Guardea | Lugnano in Teverina | Montecastrilli | Montecchio | Montefranco | Montegabbione | Monteleone d’Orvieto | Narni | Orvieto | Otricoli | Parrano | Penna in Teverina | Polino | Porano | San Gemini | San Venanzo | Stroncone | Terni
José Nasazzi

Jose Nasazzi
José Nasazzi (24. toukokuuta 1901 – 24. maaliskuuta 1968) oli uruguaylainen jalkapalloilija.
Nasazzi oli Uruguayn maajoukkueen kapteeni ja puolustuksen johtohahmo. Hän johdatti joukkueen kultamitaliin 1924 ja 1928 kesäolympialaisissa sekä Copa Américan mestaruuteen 1923, 1924, 1926 ja 1935.
Myös kautta aikain ensimmäisissä jalkapallon MM-kisoissa 1930 Uruguayssa Nasazzi toimi kotikisoissaan maailmanmestaruuden voittaneen maajoukkueensa kapteenina.
Nasos

| Nasos> Νᾶσος.Sijainti |
| --- | --- |
 Nasos
Koordinaatit:  39°20′12″N, 26°39′17″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Alibey, Balıkesir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Aiolis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nasos (m.kreik. Νᾶσος) eli Nesos (Νῆσος, Nēsos) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Alibeytä.
Nasoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Klassisella kaudella ainakin vuonna 425/424 eaa. Nasoksen tiedetään kuuluneen Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, sillä sen nimi esiintyy liiton verotusluetteloissa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Nasiōtas (Νασιώτας).
Naro-Fominsk

Naro-Fominskin vaakuna.
Naro-Fominsk (ven. На́ро-Фоми́нск) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Nara-joen rannalla 70 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Kaupunki on Naro-Fominskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kiovan välinen rautatie (Naran asema). Asukkaita on 71 400 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on saanut alkunsa Nara-joen molemmin puolin sijainneista Fominskojen ja Malaja Naran kylistä. Fominskoje mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1339. 1500-luvulle saakka se toimi Moskovan ruhtinaskunnan etuvartiona.
Vuonna 1812 Fominskojessa pysähtyi Napoleon vetäytyessään Moskovasta. 1840-luvulla paikkakunnalle syntyi kaksi puuvillakehräämöä, joiden pohjalle perustettiin vuonna 1864 suuri tekstiilitehdas. Vuonna 1926 tehtaan työläisasutus sai kaupungin statuksen. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin kovia taisteluja, ja saksalaiset pitivät jonkin aikaa hallussaan osaa kaupunkia.
Nykyään kaupungissa on tekstiili-, metalli- ja rakennusteollisuutta. Neuvostoajan suurin teollisuuslaitos, Naro-Fominskin silkkikombinaatti, on lopettanut toimintansa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Naro-Fominskin piirin sivusto (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Naisten aseman historia

Naisen historialla tarkoitetaan historian osa-aluetta, missä tutkitaan miten naisen asema on historiallisesti kehittynyt tai muuttunut. Naisen aseman historiaa voidaan tarkastella aluekohtaisesti tai tarkastellen tiettyä spesifistä ajanjaksoa kerrallaan.
Simone de Beauvoir rakentaa kirjassaan Toinen sukupuoli historiallista kaarta naisten oikeuksista, joista hän nostaa esiin lähtökohtaiset ongelmat naisten oikeuksien historiassa. Esimerkkinä hän toteaa kuningasajan Rooman, jossa naisilta kiellettiin oikeus osuuteen isän perinnöstä holhousjärjestelmän avulla. Naisen holhooja oli ensi sijassa hänen isänsä tai miessukulaiset. Beauvoir jäljittää naisten oikeuksien menetyksen historiallisena ajankohtana yksityisomistuksen ja perintöoikeudellisen instituution kehittymiseen isän perimyssuhteiseen järjestelmään.
Naisen asema Euroopassa 1500-1600-luvuilla > Nainen julkisessa elämässä

Kuninkaallisessa hovissa he saivat osallistua keskusteluun (poliittiseen ja henkilökohtaiseen), vaikkakaan eivät päässeet neuvostoihin. Esimerkiksi Elisabeth oli ns. neitsytkuningatar, Katarina Medici taas esiintyi äitinä, joka oli antanut kuninkaita Ranskalle. Eräs väitetty ongelma oli, että ns. miehekäs kuningatar saattoi lietsoa vallankumousta, äidillinen taas aikaansaada halveksuntaa.
Naiset toimivat usein kulisseissa, eikä kaikesta toiminnasta ole näyttöä. On arveltu esimerkiksi, että Ludvig XIV:tä saattoi ohjata hänen suosikkinsa Mme. de Maintenon. Ranskassa naiset saattoivat olla mukana valitsemassa edustajia säätypäiville, tosin vain vähemmän tärkeiden säätyjen. Englannissa puolestaan oli muutamia päärinarvoisia naisia, mutta he eivät päässeet ylähuoneeseen. Alahuoneeseen ei ollut edes ehdolla naisia. 1600-luvulla alkoi naisten joukkoliikehdintä Ranskassa ja Englannissa. Samaan aikaan Cromwellin vastustajat vaativat laajempaa äänioikeutta miehille. Ajatus oli, että kansalla olisi vahva sidos hallitukseen, johon he itse olivat olleet vaikuttamassa. Naisille ei kuitenkaan haluttu myöntää äänioikeutta: v. 1690 Englannin laki sanoi suoraan, että naisilla ei ollut äänioikeutta.
Naisen asema Euroopassa 1500-1600-luvuilla > Nainen ja ruumiillisuus

Yleisesti ottaen 1500–1600-luvuilla kehotettiin häveliäisyyteen ruumista kohtaan. Renessanssi kuitenkin paljasti samaan aikaan uudelleen alastomuuden ja palautti kunniaan fyysisen kauneuden. 1500-luvulla ajateltiinkin yleisesti, että lihava nainen on kaunis. Ajatus säilyi 1700-luvun lopulle saakka. Niinpä laihuus oli rumaa, epäterveellistä ja merkki köyhyydestä. Köyhissä perheissä valtaosa ruoasta näet meni miesväelle ja lapsille.
Naisten ja miesten pukeutuminen eriytyi myöhäisellä keskiajalla. Naisen oli oltava ”naisellinen” liikkeiltään, tavoiltaan, sanoiltaan, eleiltään, ylipäätään olemukseltaan. Nainen koettiinkin hauraaksi olennoksi, jota miehen tuli suojella. Renessanssin uusplatonismin mukaan ulkoinen kauneus oli merkki sisäisestä ja näkymättömästä hyvyydestä. Rumuus puolestaan oli merkki sosiaalisesta alemmuudesta ja pahuudesta. 1500-luvulla kehittyikin Blason -traditio: runo, jossa ylistettiin naisen viehättävyyttä. Vaikka naisen olikin oltavalta ”naisellinen”, meikkaamista kuitenkin vastustettiin: se oli jumalan kasvojen muuttamista.
Vielä keskiajalla kylvettiin säännöllisesti, mutta 1500–1600-luvuilla tavasta luovuttiin. Alettiin kampanjoida yhtenäisemmin muun muassa alastomuutta ja avioliiton ulkopuolista seksiä vastaan: kylpiessä täytyi käyttää paitaa, nukkuessa yöpaitaa, bordellit puolestaan oli suljettava välittömästi. Samaan aikaan Italiasta levinnyt rutto ja kuppa sulkivat useimmat julkiset kylpylät ja bordellit, ja aiheuttivat, että vettä hyljeksyttiin hygienianhoidossa. Kylpylöillä oli erityisen huono maine, sillä prostituutio ja runsas alkoholinkäyttö liittyivät tiiviisti kylpylöihin. Pelättiin taikauskoisesti myös ”kylpyraskautta”, eli että nainen olisi tullut raskaaksi kylpiessään julkisessa kylpylässä. Niinpä puhtaat pellavavaatteet korvasivat puhtaan ihon. Puuteri ja parfyymi nousivat suosioon. Kylpyammeet katosivat kotoa. Elintasoa alettiin näyttää vaatteiden ja hajusteiden kautta.
Naiset kärsivät eniten tästä uudenlaisesta 1500-luvun ahdasmielisyydestä. Heitä pidettiin viattomien miesten viettelijättärinä, jotka toimittivat miehet saatanalle. Esimerkiksi kuppa koettiin rangaistuksena himosta, varsinkin bordelleissa käynnistä. Keskiajalla bordelleja oli laillistettu, koska niiden ajateltiin suojaavan miehiä homoseksuaaliksi tulemiselta. Homoseksuaalisuus oli koettu vakavaksi sairaudeksi, joka aiheutti jumalaisia rangaistuksia: rutto, nälänhätä ja sota. 1500-luvulla näkökulma muuttui: todettiin, että bordellit aiheuttavat tauteja, aviorikoksia, perheiden talouden romahduksia, eli prostituoidut muuttuivat rikollisiksi siinä kuin kulkurit ja noidat.
Nykyaika

Vuonna 1960 Sirimavo Bandaranaikea Sri Lankassa oli maailman ensimmäinen nainen, josta tuli pääministeri.
Aiheesta muualla

kvinnebevegelsens historie Store norske leksikon (norjaksi)
Náfplio

| Náfplio Náfplion kunta Ναύπλιο Δήμος Ναυπλιέων |
| --- | --- |
 Náfplio nähtynä Palamídin linnasta.
 Kunnan sijainti
 Náfplio
 Koordinaatit: 37°34′N, 22°48′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Argolis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4101
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  387,8 km²
Väkiluku (2011):  33 356
 – Kunnallis­yksikkö:  18 910
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  14 203
 – Kaupunki:  14 203
 – Väestötiheys:  86,01 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  211 00
Suuntanumero(t):  +30 27520
Rekisterikilpi:  ΑΡ
 
 www.nafplio.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Náfplio (kreik. Ναύπλιο, kath.kreik. Ναύπλιον, Náfplion tai Nauplion) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ναυπλιέων, Dímos Nafpliéon), joka sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 387,8 neliökilometriä ja väkiluku 33 356. Varsinaisen Náfplion kaupungin väkiluku on 14 203 (vuonna 2011).
Náfplion kaupunki oli itsenäisen nyky-Kreikan pääkaupunkina vuosina 1830–1834. Nykyisin kaupunki saa elantonsa lähinnä satamastaan ja matkailusta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen vanhakaupunki, Akronauplian, Palamídin ja Boúrtzin linnat sekä Náfplion arkeologinen museo.
Maantiede

Náfplion kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itäosassa Argoliinlahden pohjukan koillisrannikolla. Kaupungin etelälaidalla kohoaa kaksi kukkulaa, niemellä sijaitseva Akronafplía (Akronauplia, turkkilaiselta nimeltään Iç Kale) sekä sen itäpuolella sijaitseva korkeampi Palamídi. Näistä ensin mainittu toimi kaupungin antiikin aikaisena akropoliina ja viimeksi mainittu myöhempänä linnoituskukkulana. Náfplion vanhakaupunki sijaitsee näiden kukkuloiden pohjoispuolella, kun taas kaupungin uudemmat osat ovat levittäytyneet enemmän sisämaahan päin. Náfplion kuntaan kuuluvat pienet saaret Boúrtzi, joka sijaitsee aivan kaupungin edustalla, sekä Daskaleió, Koronísi, Plateiá, Psilí ja Rómvi.