stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lime Rock Park

Ratapiirros.
Lime Rock Park on Connecticutissa sijaitseva moottorirata. Rata-alueella ei ole suuria katsomoita vaan katsojien odotetaan tulevan piknikille paikalle.
Historia

Radan rakentamisen aloitti Jim Vaill isänsä omistamille maille. Vaillin ystävä Jack Fisher omisti MG-TC:n, jolla he ajoivat maissipellolla mäen päällä. Sports Car Club of American (SCCA) jäsenet kuulivat toiminnasta 1950-luvun puolivälissä, jolloin Vaill alkoi varsinaisen radan suunnittelun. Rata avattiin vuonna 1957.
Vuonna 2008 radalle tehtiin merkittäviä parannuksia ja vuonna 2009 se lisättiin National Register of Historic Places -luetteloon.
Radan pitkäaikainen omistaja Skip Barber myi sen vuonna 2021 Lime Rock Groupille.
Leon Bristedt

| Leon Bristedt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  172 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Minnesotan yliopisto (NCAA) Rögle BK (SHL) HC Davos (NL)
Leon Bristedt (s. 14. maaliskuuta 1995 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Bristedt on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura > Seuraura

Bristedt on IK Waxholmin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Nacka HK:hon. Kaudella 2010–2011 Bristedt oli joukkueensa paras syöttäjä sekä J18 Elitissä 15 syöttöpisteellään että J18 Allsvenskanissa yhdeksällä syöttöpisteellään. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Linköping HC:n J18-junioreihin. Bristedt pelasi osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden.
Omaha Lancers varasi Bristedtin 312. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän jatkoi kaudella 2012–2013 pelejään kuitenkin Linköpingin J20-junioreissa, joita Bristedt edusti myös Junior Club World Cupissa, jossa hän oli neljällä osumallaan joukkueensa paras maalintekijä Jesper Petterssonin kanssa. Turnaus päättyi pronssiin. Kaudella 2013–2014 Bristedt toimi Linköpingin varakapteenina. Hän voitti tehoilla 32+28=60 koko SuperElitin pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton MODO Hockeyn Victor Olofssonin kanssa. Bristedt oli myös joukkueensa paras syöttäjä. Hänet valittiin kauden päätteeksi SuperElitin parhaaksi hyökkääjäksi.
Vuodet 2014–2018 Bristedt kävi Minnesotan yliopistoa. Hän voitti Freshman -vuotenaan 2014–2015 sekä Big Ten Conferencen runkosarjan mestaruuden että koko divisioonan mestaruuden. Sophomore -vuotenaan 2015–2016 Bristedt oli tehoilla 20+17=37 Minnesotan paras maalintekijä Hudson Faschingin kanssa sekä kolmanneksi paras pistemies. Bristedt ja Fasching jakoivat B1G:n maalipörssin kolmannen sijan. Pistepörssissä Bristedt sijoittui kahdeksanneksi. Minnesotan kausi päättyi B1G:n runkosarjan mestaruuteen, kuten myös Junior -vuosi 2016–2017. Kesällä 2017 NHL-varaamaton Bristedt osallistui Minnesota Wildin kehitysleirille. Senior -vuotenaan 2017–2018 hän toimi Minnesotan yliopiston varakapteenina.
Kaudeksi 2018–2019 Bristedt palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella SHL-sopimuksella Rögle BK:hon. Hän teki SHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Bristedt sai ottelussa jääaikaa 15.13 minuuttia. Hän keräsi ottelusta teholukeman –2. Bristedt keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. SHL-uransa avausmaalin hän teki kuudennessa ottelussaan 6. lokakuuta 2018 vieraissa HV71:tä vastaan. Bristedt keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Olle Lissin tekemään maaliin. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 46 runkosarjaottelussa tehot 13+20=33 ja kahdessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Bristedt jakoi runkosarjassa Röglen sisäisen maalipörssin toisen sijan Daniel Zaarin kanssa edellään vain Linus Sandin sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Joulukuussa 2018 hänen sopimustaan seuran kanssa jatkettiin vuodella kevääseen 2021 saakka.
Kaudella 2019–2020 Bristedt oli Röglen neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+22=36. Toukokuussa 2020 hänen sopimustaan seuran kanssa jatkettiin vuodella kevääseen 2022 saakka. Kaudeksi 2020–2021 Bristedt nimettiin Röglen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Břeclav 2012 | jääkiekko |  |
Bristedt pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hänet valittiin Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Bristedt pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti pronssia. Bristedt pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012, jolloin hän voitti seitsemällä osumallaan koko turnauksen maalipörssin. Yhteensä Bristedt on pelannut 17 nuorten ja 39 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Bristedt on pelannut 16 ottelua tehopistein 3+3=6. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 4. huhtikuuta 2019 Topoľčanyssa Slovakiaa vastaan. Bristedt merkittiin Ruotsin kakkosketjun vasempaan laitaan Ted Brithénin ja Daniel Zaarin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa ylivoimalla ja Bristedt sai myös syöttöpisteen Daniel Zaarin tekemään tekemään, Ruotsin 0–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi jääneeseen avausmaaliin.
Linnestad

| Linnestad |
| --- | --- |
 Linnestad
 Koordinaatit: 59°20′25″N, 10°18′42″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestfold
Kunta:  Tønsberg
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  313
 – Väestötiheys:  782,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Linnestad on taajama Tønsbergin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 313 vuonna 2023.
Story of the Yearin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Story of the year vuonna 2009
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 7 |  |
| ↙Livealbumit | 1 |  |
| ↙EP:t | 3 |  |
| ↙Singlet | 13 |  |
| ↙Videot | 2 |  |
| ↙Musiikkivideot | 12 |  |
Story of the Year on yhdysvaltalainen vuonna 1995 perustettu yhtye St. Louisista, Missourista.
Studioalbumit

2003: Page Avenue
2005: In the Wake of Determination
2008: The Black Swan
2010: The Constant
2013: Page Avenue: 10 Years and Counting
2017: Wolves
2023: Tear Me to Pieces
EP:t

1998: Three Days Broken
1999: Truth in Separation
2002: Story of the Year
Livealbumit

2005: Live in the Lou
Videoalbumit

2005: Bassassins
2008: Our Time Is Now: Two Years in the Life of...
Singlet

2003: Until the Day I Die
2004: Anthem of Our Dying Day
2004: Sidewalks
2005: We Don't Care Anymore
2006: Take Me Back
2008: Wake Up
2008: Message to the World
2008: The Antidote
2010: I'm Alive
2010: To the Burial
2017: Bang Bang
2017: Miracle
2017: I Swear I'm Okay
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 2003 | "Until the Day I Die" | Smith and Borin |
| 2004 | "Anthem of Our Dying Day" | Joe Hahn |
| 2004 | "Sidewalks" | Villains |
| 2005 | "We Don't Care Anymore" |  |
| 2006 | "Take Me Back" |  |
| 2008 | "Wake Up" |  |
| 2008 | "The Antidote" |  |
| 2009 | "Terrified" |  |
| 2010 | "I'm Alive" |  |
| 2017 | "Bang Bang" | Ryan Phillips |
| 2017 | "Praying for Rain" | Ryan Phillips |
| 2019 | "Miracle" | Jordan Phoenix & Ben Vogelsang |
Leyte

Leyte
| --- | --- |
Sijainti:  Itä-Visayas Filippiinit
Saariryhmä:  Visayas
Vesialue:  Filippiinienmeri, Tyynimeri, Camotes Sea (d) (käännä suomeksi), Tyynimeri 
Korkeimmat kohdat:  Cabalian Volcano (en) (käännä suomeksi), 1 349  m, 324  m 
Pinta-ala:  7 367,6 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  2 388 518 (2015)
Suurin kaupunki:  Tacloban
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Leyte on saari Visayasin saariryhmässä Filippiineillä. Saarella asuu yli kaksi miljoonaa ihmistä. Saari jakautuu paikallishallinnollisesti Leyten ja Southern Leyten provinsseihin. Suurin kaupunki, Tacloban, sijaitsee saaren pohjoisosassa. Yli kahden kilometrin pituinen San Juanicon silta yhdistää Leyten viereiseen Samarin saareen. Silta on osa Pan-Philippine-valtatietä.
Japanilaisen sotilaan ja kirjailijan Shōhei Ōokan merkkiteos Tulia tasangolla tapahtumapaikka on pääasiassa Leyten saari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leyte Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Leyte
Käännös suomeksi
Leyte (provinssi)

Leyten sijainti
Leyte on Filippiinien Itä-Visayasin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Tacloban. Se muodostuu Leyten saaren pohjoispuolesta, ja sen ainoa naapuriprovinssi on Southern Leyte. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 1 567 984.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leyte (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay
Loistobarkeria

| Loistobarkeria |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Barkeriat Barkeria
Laji::  spectabilis
Kaksiosainen nimi
 Barkeria spectabilis  Bateman ex Lindl. 
Katso myös
   Loistobarkeria Wikispeciesissä   Loistobarkeria Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loistobarkeria eli pantterikämmekkä (Barkeria spectabilis, syn. Epidendrum spectabile, E. lindleyanum) on kämmekkäkasveihin (heimo Orchidaceae) kuuluva laji, jota pidetään huonekasvina. Loistobarkeria esiintyy luonnonvaraisena Keski-Amerikassa: Meksikon Chiapasissa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Nicaraguassa.
Louise De Hem

Louise De Hem: Omakuva, maalattu vuonna 1909.
Louise de Hem: Emma Osterriethin muotokuva. Maalattu vuonna 1899.
Louise Marie Antoinette De Hem  (10. joulukuuta 1886 Ypres - 22. marraskuuta 1922 Forest) oli belgialainen taidemaalari. De Hem saavutti urallaan menestystä erityisesti muotokuvamaalarina.
Elämänvaiheita

Louise De Hemin taiteeelliset kyvyt huomasi hänen sisarensa mies, taidemaalari Théodore Ceriez. Criez antoi hänelle taiteellisen alkuopetuksen, minkä jälkeen De Hem siirtyi opiskelemaan taidetta Pariisiin. Oppilaitoksena oli yksityinen, myös naisia opiskelijoiksi ottanut Académie Julian. Oppilaitoksessa oli vapaamielinen ilmapiiri, siellä De Hem saattoi opetella piirtämään alastonmallia, mikä oli Belgiassa naisilta kiellettyä. Hänen opettajansa oli Alfred Stevens.
Pariisissa De Hem piti näyttelyitä ja alkoi saavuttaa kuuluisuutta. Taiteilijana hän keskittyi joko loisteliaisiin muotokuviin tai 1600-luvun tyylisiin asetelmiin. Hän maalasi myös jonkin verran laatukuvia. De Hem sai myös taloudellista menestystä. Varallisuutensa ansiosta hän saattoi rakennuttaa Brysselin laidalle Forestiin Art Nouveau- tyylisen ateljeetalon. Vuosien varrella De Hemin tyyli muuttui kaupallisemmaksi, mutta tekninen taitavuus pysyi entisellään. Vuonna 1904 maalaamastaan työstä "Japanilainen nukke", hän sai Pariisin salongin kultamitalin.
Kun Ceriez oli kuollut vuonna 1904, otti De Hem sisarensa ja äitinsä asumaan luokseen. Vuonna 1911 Belgian valtio myönsi hänelle ritarin arvonimen. Loppukauden töissä voi nähdä taiteilijan huolen Belgian sosiaalisista ongelmista. Ensimmäisen maailmansodan aikana Bryssel oli saksalaisten miehittämä, mutta siellä pidettiin edelleen taidenäyttelyitä. De Hem otti niihin osaa, mutta lopetti maalaamisen.
Avioliiton De Hem solmi vuonna 1908 itseään seitsemän vuotta vanhemman insinöörin, Frédéric Lebben, kanssa.
Vuonna 1927 taiteilijan sisar, Hélène Cériez-De Hem, lahjoitti 49 sisareltaan perimäänsä maalausta perusteilla olleeseen Ypresin kunnalliseen taidemuseoon. Teokset muodostavat museon kokoelmien ytimen. Taidemarkkinoilla hänen töitään on esillä harvoin.
Lisää aiheesta

http://www.ypermuseum.be/the-collection-of-louise-de-hem
http://www.mskgent.be/en/in-depth/albert-baertsoen-and-louise-de-hem
Lounais-Hämeen luonnonsuojeluyhdistys

Lounais-Hämeen luonnonsuojeluyhdistys on vuonna 1951 perustettu paikallinen luonnonsuojeluyhdistys. Se toimii Lounais-Hämeen alueella, johon kuuluvat Forssa, Humppila, Jokioinen, Somero, Tammela, Urjala ja Ypäjä. Jäseniä yhdistyksellä on noin 1300.
Yhdistys on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen ja sen toiminta keskittyy luonnonsuojeluun, tutkimukseen ja valistukseen. Yhdistys ylläpitää Forssan luontomuseota (aiemmin Forssan luonnonhistoriallinen museo) ja julkaisee vuosittain Lounais-Hämeen Luonto -lehteä.
Yhdistyksen syntyvaiheen keskeinen vaikuttaja ja sen ensimmäinen ja toistaiseksi pitkäaikaisin puheenjohtaja oli lääketieteen ja kirurgian tohtori Torild Brander (1904–1992).
Aiheesta muualla

Lounaisluonto.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Tieteellisten seurain valtuuskunta
Forssan luontomuseo
Lounais-Hämeen Luonto[vanhentunut linkki] (Lounaisluonto.net)
Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo

| Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo Μουσείο Φυσικής Ιστορίας Απολιθωμένου Δάσους Λέσβου |
| --- | --- |
 Museon sisäänkäynti.
Tyyppi:  luonnontieteellinen museo
Sijainti:  Sígri, Länsi-Lesbos, Lesbos, Pohjois-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  1994
Kotisivut:  www.lesvosmuseum.gr
Koordinaatit:  39°12′41″N, 25°51′17″E
 fiLesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo 
   
Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo (kreik. Μουσείο Φυσικής Ιστορίας Απολιθωμένου Δάσους Λέσβου, Mouseío Fysikís Istorías Apolithoménou Dásous Lésvou) on luonnontieteellinen museo Sígrin kylässä Lesboksen saarella Kreikassa. Se liittyy lähellä sijaitsevaan Lesboksen kivettyneen metsän luonnonpuistoon ja esittelee alueen erikoista luonnonhistoriaa.
Museo on perustettu vuonna 1994. Sen rakentamisen rahoittivat Kreikan valtio ja Euroopan unioni. Museo ilmoittaa tehtäväkseen Lesboksen kivettyneen metsän tutkimisen, suojelemisen ja säilyttämisen sekä siihen liittyvän luonnonhistorian esittelyn yleisölle sekä yhteistyön muiden geologisten luonnonpuistojen kanssa. Museossa on tilat pysyville ja vaihtuville näyttelyille, kirjasto, kirjakauppa ja kahvio sekä kokous- ja tutkimustiloja. Yksikerroksisen museorakennuksen pinta-ala on 1 597 neliömetriä. Museon pihalla on amfiteatteri 400 hengelle.
Kokoelmat

Museon näyttelyt esittelevät ennen kaikkea Pohjoisen Egean saarten geologista ja biologista kehitystä sekä kivettyneen metsän syntyä vulkaanisen toiminnan tuloksena.
Museon yhteydessä ulkotiloissa on jonkin verran jäänteitä kivettyneestä metsästä. Näihin kuuluu muun muassa kivettyneitä (fossilisoituneita) puunrunkoja ja kantoja. Varsinainen kivettyneen metsän luonnonpuiston pääalue sijaitsee Sígristä linnuntietä noin neljä kilometriä länteen.
Kivettynyt puunrunko museon pihalla.
Kivettyneiden puiden osia museon pihalla.
Kivettynyt kanto museon katetussa ulkotilassa.
Kivettyneitä käpyjä museon näyttelyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo Wikimedia Commonsissa
Μουσείο Φυσικής Ιστορίας Απολιθωμένου Δάσους Λέσβου - Natural History Museum of the Lesvos Petrified Forest. Museon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Sulattofestivaali

Sulattofestivaali on musiikkipainotteinen kulttuuritapahtuma, joka järjestetään vuosittain Karkkilassa. Sen järjestää Karkkilan musiikki- ja taideyhdistys Kamut ry. Sulattofestivaali järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Kesällä järjestetään nelipäiväinen tapahtuma, mutta lisäksi Sulattofestivaaliin kuuluu ympärivuotinen toiminta.
Kamut ry on perustettu vuonna 2007. Yhdistys järjestää taide- ja kulttuuritapahtumia, ottaa kantaa, keskustelee ja tekee esityksiä Karkkilan ja sen ympäristön kulttuurimahdollisuuksien kehittämiseksi ja parantamiseksi. Kamut ry:n puheenjohtajana ja Sulattofestivaalin järjestäjänä toimii Raimo Pitkänen.
Tapahtumat > Sulatto 2008

Suomenkielinen kantaesitys Astor Piazzollan ja Horacio Ferrerin tango-oopperasta Maria de Buenos Aires, Marian roolissa oopperalaulaja Eeva-Kaarina Vilke.
Säveltäjä Heikki Valpolan kantaesitys Rautakantaatti neljälle laulajalle, lyömäsoittimille ja pianokvintetille.
Tuomari Nurmio
Akateemikko Aki Kaurismäkin valitsemia elokuvia, mm. Jean Vigon L’Atalante
Tapahtumat > Sulatto 2009

Bluesillassa Tomi Leino Blues Band, brittiläinen West Weston (UK) ja amerikkalainen Jimmy Lawson
M. A. Nummisen uusrahvaanomainen tango -ja swingorkesteri
Sulattoklubilla Kari Peitsamo
Lastensulatossa Gommi ja Pommi ja elokuva Pelikaanimies
Päätösklubilla Pepe Ahlqvist
Tapahtumat > Syyssulatto 2009

Mikkelin kaupunginorkesterin jouset ja Kauko Röyhkä, kapellimestarina Vellu Halkosalmi
Tapahtumat > Sulatto 2010

Pääesiintyjänä yhdysvaltalaiset Lousiana Red ja Little Victor’s Juke Point
Helsinki – Berlin – Paris -konsertti: Eeva-Kaarina Vilke, laulu; Mikko Perkoila viola da gamba, laulu ja koskettimet sekä Mikko Kujanpää, kontrabasso.
Hoodoo Revue: Jo’Buddy & Down Home King III, Tomi Leino Blues Band, Juho Hurskainen & Jays Frantics
Aki Kaurismäen elokuva I Hired a Contract Killer
Tapahtumat > Talvisulatto 2011

Lauantain pääesiintyjänä yhdysvaltalainen Boo Boo Davis (John Gerritse, rummut ja Jan Mittendorp, kitara)
Perjantaina tanskalaiset Tim Lothar (kitara ja laulu) ja Peter Nande (huuliharppu ja laulu)
Liuda Triabaite

| Liuda Triabaite> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1965 (ikä 59)
Kansalaisuus:   Liettua
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1998 1999:  Ebly Entente Panevezys - Casteljaloux
 Tiedot päivitetty: 30. marraskuuta 2015 
| Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Agrigento 1994 | joukkueaika-ajo |  |
Liuda Triabaite (s. 7. heinäkuuta 1965) on liettualainen maantiepyöräilyn MM-mitalisti.
Triabaite saavutti joukkueaika-ajon MM-hopeaa Diana Žiliūtėn, Jolanta Polikevičiūtėn ja Rasa Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994.
Liukko

Liukko on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aaro Liukko (1891–1976), suomalainen opettaja ja kirjailija
Heljä Liukko-Sundström (1938–2024), suomalainen keramiikkataiteilija ja professori
Rauni Liukko (1940–2014), suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari
Sirkka Liukko (1917–2013), korkeushyppääjä ja aitajuoksija
Ville Liukko (s. 1974), suomalainen tennispelaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Liuhala

Liuhala on sukunimi ja kylä Tyrväässä. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Allan Liuhala (1925–2014), päätoimittaja
Kaisu Liuhala (1949–2020), musiikkituottaja ja sanoittaja
Tommi Liuhala (s. 1946), musiikkituottaja, musiikkitoimittaja, sanoittaja, televisiokäsikirjoittaja, juontaja sekä mainos- ja viestintäyrittäjä
Ulla Liuhala (s. 1948), kuvataiteilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lissachatina immaculata

| Lissachatina immaculata |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Lahko::  Maakeuhkokotilot Stylommatophora
Heimo::  Jättiläismaakotilot Achatinidae
Alaheimo::  Achatininae
Tribus::  Achatinini
Suku::  Lissachatina
Laji::  immaculata
Kaksiosainen nimi
 Lissachatina immaculata  (Lamarck, 1822) 
Synonyymit
 Achatina immaculata Lamarck, 1822 
Katso myös
   Lissachatina immaculata Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lissachatina immaculata on suurikokoinen, akaattikotilolle sukua oleva maakeuhkokotilo. Lajia tavataan Afrikan itä- ja eteläosissa.
Elintavat

Lissachatina immaculata on yleensä aktiivinen yöllä tai illalla.[lähde? ]
Sue

| Sue |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  musiikkilehti, ilmaislehti
Julkaisija:  Suezine Oy
ISSN:  ISSN 1796-8526
Levikki:  60 000  (2007) (jakelu)
Perustettu:  1994
Lakkautettu:  2014
Päätoimittaja:  Kimmo Nurminen
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Turku
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  12 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
sue.fi
Sue oli suomalainen musiikkilehti, joka painottui rock-, punk-, metalli- ja indiemusiikkiin. Sue oli kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n jäsen. Lehti lopetti ilmestymisen marraskuussa 2014.
Lehden päätoimittaja oli Kimmo Nurminen, toimituspäällikkönä toimi Ari Väntänen. Sen kustantaja oli Suezine Oy, jonka toimitusjohtaja on päätoimittaja Nurminen. Lehti oli tabloid-muotoinen ja ilmestyi kuukausittain noin 50-sivuisena, pääosin värijulkaisuna. Suen toimitus sijaitsi Turussa.
Lehti oli ilmaisjakelulehti, jota jaettiin 80 paikkakunnalla. Sen kuukausittainen painosmäärä oli parhaimmillaan noin 60 000 kappaletta. OMD Finland Oy:n vuonna 2002 toteuttaman markkinatutkimuksen mukaan lehteä luki kuukausittain 120 000 ihmistä. Tuolloin Suen painosmäärä oli 50 000. Painomäärän kasvettua myös lukijamäärä kasvoi päätoimittaja Nurmisen mukaan samassa suhteessa. Lehteä saattoi myös tilata, mutta irtonumerot olivat vapaassa jakelussa yli 600 jakelupisteessä, yli 80 paikkakunnalla.
Sue alkoi ilmestyä vuodesta 1994. Marraskuun 2006 numero oli lehden sadas numero, jonka kunniaksi Sue järjesti Helsingin Nosturissa ilmaiskonsertin 29. marraskuuta 2006. Konsertissa esiintyivät Viikate, Timo Rautiainen, The Flaming Sideburns, Jarkko Martikainen, Maj Karma, The Crash ja Apulanta.
Suen toimittajat ja avustajat koostuivat pääosin pitkän linjan asiantuntijoista, joista suuri osa joko soitti itse suomalaisissa yhtyeissä tai työskenteli muuten musiikin parissa.