stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonathan Palmer
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | TAG Williams | Williams FW08C | Cosworth V8 | BRA | USW | FRA | SMR | MON | BEL | DET | CAN | GBR | GER | AUT | NED | ITA | EUR 13 | RSA |  | - | 0 |
| 1984 | Skoal Bandit RAM Racing | RAM 01 | Hart S4 | BRA 8 | RSA Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1984 | Skoal Bandit RAM Racing | RAM 02 | Hart S4 |  |  | BEL 10 | SMR 9 | FRA 13 | MON DNQ | CAN | DET Kesk. | DAL Kesk. | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT 9 | NED 9 | ITA Kesk. | EUR Kesk. | POR Kesk. | - | 0 |
| 1985 | West Zakspeed | Zakspeed 841 | Zakspeed S4 | BRA | POR Kesk. | SMR DNS | MON 11 | CAN | DET | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT Kesk. | NED Kesk. | ITA | BEL | EUR | RSA | AUS | - | 0 |
| 1986 | West Zakspeed | Zakspeed 861 | Zakspeed S4 | BRA Kesk. | ESP Kesk. | SMR Kesk. | MON 12 | BEL 13 | CAN Kesk. | DET 8 | FRA Kesk. | GBR 9 | GER Kesk. | HUN 10 | AUT Kesk. | ITA Kesk. | POR 12 | MEX 10 | AUS 9 | - | 0 |
| 1987 | Data General Team Tyrrell | Tyrrell DG016 | Cosworth V8 | BRA 10 | SMR Kesk. | BEL Kesk. | MON 5 | DET 11 | FRA 7 | GBR 8 | GER 5 | HUN 7 | AUT 14 | ITA 14 | POR 10 | ESP Kesk. | MEX 7 | JPN 8 | AUS 4 | 11. | 7† |
| 1988 | Tyrrell Racing Organisation | Tyrrell 017 | Cosworth V8 | BRA Kesk. | SMR 14 | MON 5 | MEX DNQ | CAN 6 | DET 5 | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER 11 | HUN Kesk. | BEL 12 | ITA DNQ | POR Kesk. | ESP Kesk. | JPN 12 | AUS Kesk. | 14. | 5 |
| 1989 | Tyrrell Racing Organisation | Tyrrell 017B | Cosworth V8 | BRA 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 25. | 2 |
| 1989 | Tyrrell Racing Organisation | Tyrrell 018 | Cosworth V8 |  | SMR 6 | MON 9 | MEX Kesk. | USA 9 | CAN Kesk. | FRA 10 | GBR Kesk. | GER Kesk. | HUN 13 | BEL 14 | ITA Kesk. | POR 6 | ESP 10 | JPN Kesk. | AUS DNQ | 25. | 2 |
† 1.sija vuoden 1987 Jim Clark Cupista, joka suunniteltiin turbottomille autoille.
Muuta

Ennen autourheilu-uraansa Palmer valmistui ja työskenteli lääkärinä Lontoossa. Eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän siirtyi vuonna 1993 BBC:n kommentaattoriksi kuolleen James Huntin paikalle. Vuonna 1997 Britannian F1-lähetykset siirtyivät ITV:lle ja Palmerin tilalle kommentaattoriksi tuli Martin Brundle.
Palmer perusti oman kilpasarjansa nimeltään Formula Palmer Audi, jonka kautta hän alkoi manageroida kilpakuljettaja Justin Wilsonia Formula 1:iin.
Palmer on toiminut myös yrittäjänä hankkimalla omistukseensa Bedford Autodromen sekä Brands Hatchin kilparadat.
Hänen poikansa Jolyon Palmer ja Will Palmer ovat myös kilpa-autoilijoita.
Käännös suomeksi
William Smith (painija)

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | 73 kg |  |
William Thomas ”Bill” Smith (17. syyskuuta 1928 Portland, Oregon – 20. maaliskuuta 2018 Humboldt, Iowa) oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
73 kilogramman painoluokassa kilpaillut Smith voitti olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän paini myös olympiapaikasta Melbourneen 1956, mutta ei päässyt kisoihin, kun kävi ilmi, että hän oli amatööristatuksen vastaisesti saanut palkkaa valmennettuaan high schoolissa.
William Smith (merikapteeni)

Livingstoninsaaren niemi Williams Point, jonka Williams Smith löysi 19. helmikuuta 1819.
William Smith (1790 Blyth, Englanti – 1847) oli englantilainen merikapteeni, joka löysi Etelämantereen lähellä olevan saariston Eteläiset Shetlandsaaret.
Eteläisiin Shetlandsaariin kuuluva Smithinsaari punaisella.
Smithin mukaan on nimetty Eteläisiin Shetlandsaariin kuuluvat Smithinsaari, Cape Smith ja Williams Point.
Isännänviiri

Isännänviiri on yleisnimitys viirille, jota pidetään nostettuna omakotitalon tai kesämökin lippusalkoon. Isännänviirin sanoma on, että isäntäväki on paikalla viirin ollessa nostettuna. Isännänviirinä voidaan käyttää suku-, kaupunki-, kunta-, maakunta- tai siniristiviiriä.
Isännänviirit Suomessa

Isännänviirien käyttö Suomessa alkoi yleistyä 1950-luvulta alkaen. Suomalaisten isännänviirien esikuvina pidetään muissa Pohjoismaissa käytettyjä viirejä.
Isännänviirit Suomessa > Siniristiviiri

Perinteiseksi isännänviiriksi ymmärretään Suomen lippuun siniristiviiri, jota voidaan käyttää, ellei saatavilla ole oikeaa kotiseutuviiriä. Siniristiviiri on pohjaltaan valkoinen, ja siinä on merensininen risti. Ristin leveys on yleensä noin yksi kolmasosa viirin leveydestä. Siniristiviiri alkoi yleistyä 1980-luvulta alkaen.
Isännänviirit Suomessa > Vaakunaviiri

Vuosituhannen vaihteen molemmin puolin alettiin valmistaa vaakunaviireiksi kutsuttuja isännänviirimalleja. Vaakunaviirissä viirin tyveen on asetettu neliönmuotoisena kyseisen kylän, kunnan, suvun tai järjestön vaakuna, viirin loppuosan ollessa väritykseltään maakuntaan tai käytetyn vaakunan väreihin viittaava.
Vaakunaviirejä on valmistettu myös maakuntavaakunoiden pohjalta pääasiassa maakuntien liittojen toimesta. Maakuntakohtaisista vaakunaviireistä käytetään usein nimitystä maakuntaviiri.
Myös pursilippuihin kuuluvat majaviirit seuraavat vaakunaviirien ulkomuotoa.
Isännänviirit Suomessa > Isännänviirin mitat

Isännänviirin pituus on yleensä noin puolet lipputangon pituudesta. Viirin kannan leveyden suhde koko viirin pituuteen on yleensä noin 1:10.
Isännänviirit Suomessa > Käyttö

Suomessa isännänviirillä voi liputtaa muulloin kuin liputuspäivinä, jolloin on tapana liputtaa siniristilipulla. Isännänviirillä ei voi suorittaa suruliputusta, eikä sitä ei tule nostaa salkoon samanaikaisesti Suomen lipun kanssa.
Isännänviirin käyttöä tai ulkonäköä ei säädellä laissa. Viiriä ei myöskään tarvitse laskea yöksi.
Isännänviirit Suomessa > Viirien väritys > Perinteisten viirien väritykset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Siniristiviiri |  | Suomen lippuun pohjautuva viiri. |
| Suomenruotsalaisten viiri |  | Suomenruotsalaisten ristilippuun pohjautuva viiri. |
| Ahvenanmaan viiri |  | Värit pohjautuvat vuonna 1954 vahvistetun Ahvenanmaan lipun väreihin. |
| Etelä-Karjalan viiri |  | Värit pohjautuvat Karjalan maakuntavaakunan väreihin. Viirin on suunnitellut heraldikko Jukka Suvisaari vuonna 1989. |
| Etelä-Pohjanmaan viiri |  | Värit pohjautuvat Pohjanmaan maakuntavaakunan väreihin. |
| Hämeen viiri |  | Värit pohjautuvat Hämeen maakuntavaakunan punaisen taustan sekä hopeisten ruusujen ja tähtien väreihin. |
| Kainuun viiri |  | Värit hyväksytty Kainuun maakuntaliiton kokouksessa 4.10.1976. |
| Karjalan viiri |  | Karjalan perinteiset maakuntavärit, jotka perustuvat Savo-karjalaisen osakunnan tunnusväreihin. Värit pohjautuvat Savon ja Karjalan maakuntavaakunoiden väreihin. |
| Keski-Pohjanmaan viiri |  | Värit pohjautuvat Pohjanmaan maakuntavaakunan väreihin. Viirin on suunnitellut heraldikko Kari K. Laurla vuonna 1979. |
| Keski-Suomen viiri |  | Keski-Suomen perinteiset maakuntavärit, jotka perustuvat Keskisuomalaisen osakunnan tunnusväreihin. Viiristä esiintyy myös musta-puna-valkoista mallia. |
| Kymenlaakson viiri |  | Kymenlaakson perinteiset maakuntavärit, jotka perustuvat Kymenlaakson osakunnan tunnusväreihin. |
| Lapin viiri |  | Värit pohjautuvat Lapin maakuntavaakunan punaisen taustan ja villimiehen vihreiden seppeleiden väreihin. |
| Pohjois-Pohjanmaan viiri |  | Värit pohjautuvat Pohjanmaan maakuntavaakunan väreihin. |
| Ruotsinkielisen Pohjanmaan viiri |  | Suomenruotsalaisten perinteiset värit. |
| Satakunnan viiri |  | Satakunnan maakuntavaakunaan pohjautuvat perinteiset maakuntavärit. |
| Savon viiri |  | Savon maakuntavaakunaan pohjautuvat perinteiset maakuntavärit. |
| Uudenmaan viiri |  | Uudenmaan maakuntavaakunaan pohjautuvat värit. |
| Ruotsinkielisen Uudenmaan viiri |  | Uudenmaan maakuntavaakunaan pohjautuvat värit. |
| Varsinais-Suomen viiri |  | Varsinais-Suomen maakuntaliitto päätti vuonna 1970 maakunnan viirin väreiksi punaisen ja keltaisen, jonka myötä punakeltainen viiri on vakiintunut koko maakunnan viiriksi. |
| Ruotsinkielisen Varsinais-Suomen viiri |  | Varsinais-Suomen maakuntaliitto päätti vuonna 1970 maakunnan viirin väreiksi punaisen ja keltaisen, jonka myötä punakeltainen viiri on vakiintunut koko maakunnan viiriksi. |
Isännänviirit Suomessa > Viirien väritys > Vaakunaviirien väritykset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Etelä-Karjalan maakuntaviiri |  | Otettu käyttöön Etelä-Karjalan maakuntavaltuuston päätöksellä 10.12.2002. Poikkeuksena Etelä-Karjalan perinteiseen viirin, maakuntaviirissä käytetään Karjalan yleisviirin värejä. |
| Kymenlaakson maakuntaviiri |  | Perustuu Kymenlaakson maakuntavaakunaan. Viirin on suunnitellut heraldikko Gustaf von Numers vuonna 1968. |
| Pirkanmaan maakuntaviiri |  | Perustuu Pirkanmaan maakuntavaakunaan. Viirin on suunnitellut heraldikko Gustaf von Numers vuonna 1957. |
| Pohjanmaan maakuntaviiri |  | Pohjanmaan liiton käyttämä maakuntaviiri. |
| Pohjois-Karjalan maakuntaviiri |  | Perustuu Pohjois-Karjalan maakuntalippuun, joka on vihitty käyttöön maakuntahallituksen toimesta 8.6.1997. |
| Päijät-Hämeen maakuntaviiri |  | Perustuu Päijät-Hämeen maakuntavaakunaan, jonka on suunnitellut graafikko Tapani Aartomaa vuonna 1997. Aiemmin käytössä on ollut heraldikko Olof Erikssonin vuonna 1983 suunnittelemaan vaakunaan pohjautuva viiri. |
| Päijät-Hämeen viiri 1983-1997 |  | Perustuu Päijät-Hämeen maakuntavaakunaan, jonka on suunnitellut graafikko Tapani Aartomaa vuonna 1997. Aiemmin käytössä on ollut heraldikko Olof Erikssonin vuonna 1983 suunnittelemaan vaakunaan pohjautuva viiri. |
| Varsinais-Suomen maakuntaviiri |  | Varsinais-Suomen liiton käyttämä maakuntaviiri. |
Viirit muualla

Suomen lisäksi myös muissa Pohjoismaissa käytetään isännänviireihin rinnastettavia viirejä.
Viirit muualla > Norja

Norjassa on käytössä Norjan lippuun pohjautuvia viirejä. Joissain viireissä käytetään punaisella pohjalla valkoreunaista, sinistä raitaa, kun taas jotkin viirit sisältävät Norjan lipun ristikuvion. Raidallinen viiri on yleisempi Itä-Norjassa, kun taas ristiviiriä käytetään maan länsiosissa. Viiri saa olla tangossa myös yöllä.
Norjalainen raidallinen viiri
Viirit muualla > Ruotsi

Ruotsissa on käytössä Ruotsin lipun väreihin perustuva sini-keltainen viiri, jota käytetään muina kuin virallisina liputuspäivinä. Sitä ei myöskään tarvitse laskea tangosta yön ajaksi. Viirin pituuden tulee olla kolmasosa lipputangon pituudesta ja se tulee nostaa salkoon sininen puoli ylöspäin. Viirin värejä tai tarkkaa mallia ei ole säädetty laissa, jonka takia käyttöön on tullut myös ristikuviollinen viiri. Ruotsin kansallisarkisto ei kuitenkaan suosittele ristiviirin käyttöä.
Ruotsalainen viiri
Ruotsalainen ristiviiri
Viirit muualla > Tanska

Tanskassa on käytössä Tanskan lippuun perustuva viiri, jossa on punaisella pohjalla valkoinen risti. Viiriä voidaan käyttää lipputangon koristeena virallisten lipustuspäivien ulkopuolella. Tanskan lippuun perustuvan viirin tulee olla pituudeltaan noin puolet lipputangon pituudesta ja viirin valkoisen ristin tulee yltää viirin kärkeen saakka.
Tanskalainen ristiviiri
Siniristiviiri isännänviirinä
Pohjoismaiden lippuihin perustuvia viirejä Ruotsin Örnsköldsvikissä.
William Slattery

William Slattery (s. 6. syyskuuta 1943) on Irlannin Portlaoisessa syntynyt, Etelä-Afrikassa toimiva fransiskaani. Hänet vihittiin papiksi 21. helmikuuta 1970 ja nimitettiin Kokstadin hiippakunnan piispaksi 17. marraskuuta 1993. Hänet vihittiin piispaksi 19. helmikuuta 1994 Wilfrid Fox Napierin toimiessa pääkonsekraattorina sekä Michael Vincent Paschal Rowlandin ja Andrew Zolile T. Brookin avustaessa.
23. joulukuuta 2010 Slattery sai nimitykset Pretorian arkkihiippakunnan arkkipiispaksi ja Etelä-Afrikan sotilaspiispaksi.
Kaaos – Live

| Kaaos – Live Kilpi |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2007
 Tuottaja(t): Mika Isotalo
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 75.39
 Levy-yhtiö: Killbee
Kilven muut julkaisut
| Kaaoksen kuningas 2006 | Kaaos – Live 2007 | 18 parasta savuna ilmaan! 2008 |
Kaaos – Live on Kilven livealbumi, joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2007.
Kappaleet

Laske kuolleet ja rukoile – 5.50
Nerokasta ikävää – 3.48
Kenen joukoissa seisot – 4.36
Ihminen  – 4.01
Savuna ilmaan – 4.45
Lihaa ja verta – 4.06
Katharsis – 3.53
Kahdeksas ihme – 4.46
Varjoista valoihin – 4.34
Tähtien lapset – 5.35
Villin vaaran kosto – 5.29
Pahalle et käännä selkää – 6.25
Kaaoksen kuningas – 6.54
Sielut iskee tulta – 4.47
Piikkinä lihassa – 6.01
Kokoonpano

Taage Laiho – laulu
Pete Kilpi – kitara
Aleksi Summe – kitara
Jussi Kattelus – rummut
Janne Laaksonen – basso
Juha Kukkola – kosketinsoittimet
Aiheesta muualla

Kaaos – Live Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kaaos – Live Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kilpi
| --- | --- |
Studioalbumit::  Sähkönsinistä sinfoniaa | II taso | Kaaoksen kuningas | IV | Pirun merta | Juggernautti
Kokoelmat::  18 parasta savuna ilmaan!
Livealbumit::  Kaaos – Live
DVDt::  Kuningas-DVD
Jura (kantoni)

| Juran kantoni République et Canton du Jura |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Jura sijaitsee Luoteis-Sveitsissä.
 Koordinaatit: 47°23′N, 7°11′E 
Valtio:   Sveitsi
Kuntia:  53
Hallintoalueita (district):  3
Bernin kantonin osana valaliiton jäseneksi:  1815
Erillinen kantoni:  1979
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Delémont
Pinta-ala:  838,60 km² (14.)
Väkiluku (31.12.2019)  (vakinaiset asukkaat):  73 584 (20.)
 – väestötiheys:  88 as./km²
Kielet:  ranska 90 % (2017)
Uskonnot:  katolisuus 67 % (2017)
BKT (2015, alustava):  4,6 mrd. Sfr (20.)
 – asukasta kohti:  63 000 Sfr (18.)
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  JU
 
Kantonin internetsivut
Jura, virallisesti ransk. République et Canton du Jura, (saks. Jura, ital. Giura, retoromaaniksi Giura) on yksi Sveitsin 26 kantonista. Juran pääkaupunki on Delémont. Kantonissa on runsaat 70 000 asukasta.
Maantiede

Jura sijaitsee Luoteis-Sveitsissä Juravuoristossa, josta se on saanut nimensäkin.
Kantoni rajoittuu luoteessa Ranskaan, ja rajajokena on jonkin matkaa Doubsjoki. Idässä rajanaapureina ovat Solothurnin ja Basel-Landschaftin kantonit, etelässä Bernin ja Neuchâtelin kantonit.
Historiaa

Juran alue on ollut osa Sveitsin valaliittoa vuodesta 1815. Alue kuului Bernin kantoniin vuoteen 1979, jolloin ranskankielinen Jura erkaantui kansanäänestyksen jälkeen pääosin saksankielisestä Bernin kantonista.
Asukkaat ja hallinto

Kantoni koostuu 53 kunnasta (1.1.2019 alkaen). Kunnat muodostavat kolme hallintoaluetta (ransk. district): Delémont, Porrentruy ja Franches-Montagnes. Kantonin ainoa kaupunki eli yli 10 000 asukkaan kunta on Delémont, jossa oli vuoden 2019 lopulla 12 566 asukasta.
Kantonin asukkaat ovat enimmäkseen ranskankielisiä, joita oli vuonna 2017 90 prosenttia asukkaista. Kantonin suurin uskontokunta on katoliset, joita oli 67 prosenttia asukkaista vuonna 2017.
Talous

Kantonin työpaikoista 56 prosenttia oli vuonna 2016 palvelusektorilla. Teollisuudessa oli 37 prosenttia ja alkutuotannossa seitsemän prosenttia työpaikoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jura (kantoni) Wikimedia Commonsissa
Jorma Ojaharju

Jorma Juhani Ojaharju (16. lokakuuta 1938 Vaasa – 8. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Elämä

Ojaharju toimi merimiehenä, nyrkkeilijänä, sukeltajana, panostajana ja satamatyöläisenä ennen kuin ryhtyi kirjailijaksi vuonna 1966. Jo 15-vuotiaana merille lähtenyt Ojaharju oli myös nyrkkeilyn SM-hopeamitalisti vuonna 1963.
Ojaharju sai mainetta 1960- ja 1970-luvuilla kapakkakirjailijana. Hänen kantapaikkanaan oli aluksi Uudessa Ylioppilastalossa sijainnut Ravintola Hansa ja sittemmin Ravintola Kosmos Kalevankadulla. Tämä vaihe päättyi vuonna 1982 Ojaharjun raitistuttua.
Ojaharjun pääteos on kolmiosainen Vaasa-trilogia (Valkoinen kaupunki (1976), Paremmassa maailmassa (1979) ja Maa kallis isien (1982)), jossa hän kuvaa tapahtumia Vaasassa vuoden 1918 sisällissodasta 1970-luvulle saakka. Ojaharjun kirjoitustyyliä on verrattu Gabriel García Márquezin kirjojen maagiseen realismiin.
Kaikkiaan Ojaharjulta ilmestyi yli 40 kirjaa ja lisäksi kuunnelmia ja näytelmiä. Hänen viimeiseksi teoksekseen jäi vuonna 2010 julkaistu omakustanne Unholan ulapoilta dementian dyyneille. Viimeiset vuotensa Ojaharju asui Helsingin Kontulassa. Ojaharju oli kulttuuriyhdistys Kiilan kunniajäsen.
Ojaharju oli aktiivinen veneilijä ja urheilusukeltaja. Hän omisti pitkään yhdessä näyttelijä Pertti Melasniemen kanssa nopean tuulilasiveneen. Veneellä ei ollut nimeä, mutta omistajat kutsuivat ”varustamoaan” nimellä Käpylän Turskaporvarit Oy.
Teoksia

Kakku : kertomus. Tammi 1966
Koiravahti : juttuja merimiehistä ja muistakin. Tammi 1966
Harvoin mekin ansaitsemme : Tosikertomus elämästä niin elävästä Suomen suuressa maassa. Tammi 1967
Wiinan kauhistuksen ylistys.  Kirjamaailma, Helsinki 1967 (Pentti Saarikosken kanssa)
Avustajat kehästä, ensimmäinen erä : kertomus. Tammi 1968
Amok : kronikka. Tammi 1970
Vappumarssi ja muita novelleja. Tammi 1972
Karhea, hellä : runoja. Tammi 1973
Telakalta : raportti laivatelakoiden sosiaalisesti lainsuojattomista työntekijöistä. Huutomerkki-sarja 80. Tammi 1974
Valkoinen kaupunki : romaani. Tammi 1976
Maximus : luonnos muotokuvaksi. A. Lahtonen, Uusikaupunki 1977
Paremmassa maailmassa : romaani. Tammi 1978
Iloisesti muihin maailmoihin : matkakirje maasta jos toisestakin 1969-1979. Tammi 1979
Ihmisen ääni. WSOY 1980
Maa kallis isien : romaani. Tammi 1982
Minun Kosmokseni ; piirrokset Aimo Kanerva. WSOY 1982
Orleana - suuri seikkailu : toimintaromaani. Tammi 1983 (salanimellä Vic Torbek)
Naurava kuolema : toimintaromaani. Tammi 1984 (salanimellä Vic Torbek)
Eronnut vakinaisesta palveluksesta. Suomen Sosialidemokraattinen Raittiusliitto, Helsinki 1984
Odysseuksen arvoitus. Tammi 1984
Pandora : hullu kirja. Tammi 1984
Vaasalaisia : lapsuuden ja nuoruuden kuvakirja. Erasmus, Helsinki 1985
Vaasan markkinoilla : lapsuuden ja nuoruuden kuvakirja. Erasmus, Helsinki 1986
Avoimien ovien päivät : romaani. Tammi 1987
Henkistä matkaevästä. Suomen Sosialidemokraattinen Raittiusliitto, Helsinki 1987
Keskon armoilla : torpparilaitos tänään. Erasmus, Helsinki 1988
Maradona ja Rambo : jalkapallo-ottelun kuvaus. Tammi 1988
Oma koti kullan kallis. Tammi 1989
Outokummun petetyt eläkeläiset : Vuosisadan sosiaalipoliittinen huijaus?. Erasmus, Vaasa 1991
Yrittäjän ajojahti (Veikko Luode). Gummerus 1994
Kuin Suomessa vain voipi : asiaa, huumoria, muistelua. Nozdrev, Vaasa 1995
Petiitti ja suuri sabon : Vaasalaista kirjapainotaitoa : Vaasan kirjatyöntekijäin yhdistys r.y. 100 vuotta 1895-1995. Vaasan kirjatyöntekijäin yhdistys, Vaasa 1995
Vaasan hotelli- ja ravintolaoppilaitoksen 20-vuotishistoriikki - Vasa hotell- och restaurangläroanstalts 20-årshistorik. Vaasan hotelli- ja ravintolaoppilaitos, Vaasa 1996
Café Kirpputori: tv-sarjan käsikirjoitus. Tuotanto Visa Mäkinen, Pori 1996
Operaatio Ilohauska : hyvitysseksimatkailua vilpittömyyden hengessä. Like, Helsinki 1998
Vaasalaisia vuosituhannen vaihteessa : kronikka. Nozdrev, Helsinki 1998
Merenkurkun merihirviö : romaani. Like, Helsinki 1999
Tämä elomme riemu ja rikkaus : kirjailijan värikäs elämä. Gummerus 1999
Rakasta rahaa kuin itseäsi : rikosromaani. Like, Helsinki 2001
Katajainen kansa syö rukihista leipää : Vaasan seudun leipomoitten historiasta. Vaasan piirin leipomoyhdistys, Vaasa 2002
Unholan ulapoilta dementian dyyneille. Nozdrev ja Klndestine, Helsinki 2010
Toimitustöitä

Stephen Pile : Suurten munausten kirja ; suomeksi toim. Jorma Ojaharju. WSOY 1981 (alkuteos The book of failures)
Pekka E. Joki : Eniwetok : Suomalaisen merikapteenin kohtalonkysymys ; toim. Jorma Ojaharju. WSOY 1987
Kupariportti : Vaasan Strömbergin tehtaan työväen ammattiosasto ja työhuonekunta viisikymmentä vuotta 4.11.1994 ; koonnut Jorma Ojaharju. Vaasan Strömbergin tehtaan työväen ammattiosasto 272, Vaasa 1994
Aleksilta nokalle : Risto Iso-Lotila - Pankkisalaisuus murtuu : mitä OKO-Aleksilla tapahtui? ; toimittanut Jorma Ojaharju.  Fennoten, Helsinki 1998
Antti Litja : mies, joka oppi sanomaan ei ; toim. Jorma Ojaharju. WSOY 2003
Pekka E. Joki : Ajelehtiva aikapommi : merikapteeni muistelee ; toimittanut Jorma Ojaharju. Like, Helsinki 2005, ilmestynyt myös englanniksi nimellä The floating timebomb. Vantage Press 2007
Palkinnot

Tammen palkinto 1977
Suuren suomalaisen kirjakerhon palkinto 1979
Aiheesta muualla

Jorma Ojaharjun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Elävä arkisto YLE
Jorma Ojaharjun web-sivut
Ojaharjun Vaasa-tarinoita Vaasapediassa
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1905

Euroopan luistelumestaruudesta kilpailtiin Tukholmassa 4.-5. helmikuuta 1905. Vain miehet kilpailivat. Kilpailut olivat osa Pohjoismaisia kisoja. Suomen Johan Wikander julistettiin Euroopan-mestariksi. Kolme parasta luistelijaa oli kiistatta suomalaisia, muilta osin järjestys on osittain mielivaltainen.
Miesten yleismestaruus

| # | Luistelija | Maa | 500 m | 5 000 m | 1 500 m | 10 000 m |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Johan Wikander |  Suomi | 49,8 (1) | 9.48,4 (3) | 2.45,0 (1) | 20.19,8 (2) |
|  | Gustav Ylander |  Suomi | 50,2 (4) | 9.52,4 (5) | 2.46,8 (3) | 20.13,2 (1) |
|  | Franz Fredrik Wathén |  Suomi | 51,0 (5) | 9.44,0 (1) | 2.50,8 (4) | 20.25,4 (3) |
|  | Moje Öholm |  Ruotsi | 51,6 (6) | 9.48,8 (4) | 2.52,6 (7) | 20.26,2 (4) |
|  | Birger Carlsson |  Ruotsi | 52,4 (7) | 9.47,8 (2) | 2.52,2 (5) | 20.30,0 (5) |
|  | Olof Hofstedt |  Ruotsi | 54,8 (11) | 9.55,6 (6) | 2.54,4 (8) | 20.36,4 (6) |
|  | Jean Pettersson |  Ruotsi | 56,8 (14) | 10.16,0 (9) | 2.54,4 (8) | 21.05,2 (11) |
|  | Erik Thour |  Ruotsi | 56,0 (13) | 10.21,0 (11) | 3.00,8 (13) | 21.01,0 * (8) |
|  | Ejnar Sørensen |  Tanska | 57,4 (16) | 10.30,2 (14) | 3.00,2 (12) | 21.05,0 (10) |
|  | Gotthard Thourén |  Ruotsi | 58,8 (17) | 10.28,8 (12) | 3.03,4 (15) | 21.04,0 (9) |
|  | Nils Willnow |  Ruotsi | 56,8 (14) | 10.43,4 (17) | 3.08,0 (17) | 22.06,0 (12) |
|  | Arvid Åberg |  Ruotsi | 54,6 (10) | 10.17,4 (10) | 2.54,6 (10) | dnf |
|  | Herman Söderbäck |  Ruotsi | 50,0 (2) | 10.12,2 (8) | 2.46,4 (2) |  |
|  | Anton Ryberg |  Ruotsi | 52,8 (8) | 10.46,0 (18) | 2.56,8 (11) |  |
|  | David Eriksson |  Ruotsi | 54,2 (9) | 10.29,0 (13) | 3.02,4 (14) |  |
|  | Erik Kullman |  Ruotsi | 55,2 (12) | 10.33,8 (15) | 3.06,2 (16) |  |
|  | Miltiades Manno |  Unkari | 50,0 (2) | dnf | 2.52,4 (6) |  |
|  | Richard Andersson |  Ruotsi | 59,2 (18) |  |  |  |
|  | Carl Carlsson |  Ruotsi | dnf | 10.05,2 (7) |  | 20.39,8 (7) |
|  | Göstä Asp |  Ruotsi | dnf |  |  |  |
|  | Arnold Protzen |  Saksa | dnf |  |  |  |
|  | Henrik Morén |  Ruotsi |  | 10.39,0 (16) | dnf | 22.19,0 (13) |
|  | Osvald Låstbom |  Ruotsi |  |  | 3.08,4 (18) | 22.26,0 (14) |
Yhdystie 1922

Yhdystie 1922 sen päätepisteessä Heponiemen lauttasatamassa.
Yhdystie 1922 on yhdystie joka kulkee Kustavin Ruonista saman kunnan alueella sijaitsevaan Heponiemeen. Tien pituus on 7 kilometriä.
Yhdystie 1950

Yhdystie 1950 Vinkkilässä.
Yhdystie 1950 on tie joka kulkee Mynämäeltä Lempiskallion, Korvensuun ja Laittisten kautta Vehmaalle. Tien pituus on 19 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Mynämäen alueella Eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteyksestä yhdystien 1933 risteykseen Kirkkokatu, sen jälkeen Tilhentien risteykseen asti Keskuskatu josta Vehmaan kuntarajalle asti Vehmaantie. Vehmaan alueella tien osoitenimenä on kuntarajalta Vinkkilään Lahdingontien risteykseen Mynämäentie ja loppumatkan yhdystien 1953 kiertoliittymään asti Vinkkiläntie.