stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo suomalaisista aikakauslehdistä
Perhelehtiä

Apu
Hymy
Katso
Lapsen Maailma
Meidän perhe
Oho
Seiska
Seura
Suomen Kuvalehti
Tenava
Valitut Palat
Pokerilehtiä

Pokerilehti
Pokerisivut.com
Poliittisia lehtiä

Debatti
Demokraatti
.kom
Libero
Murros
Muutoksen kevät
PAX
Rahvas
Rauhan Puolesta
Ulkopolitiikka
Vihreä Lanka
Voima
Ydin
Yhteiskuntapolitiikka
Pornolehtiä

Cocktail-lehti
Erotica (lehti)
Erotiikan maailma
Hustler
Jallu
Kalle
Kalu
Lollo
Ménage à trois
Ratto
Seksi.net
Tabu
Rajatietolehtiä

Hermeetikko
Minä olen
Ultra
Rikoslehtiä

Alibi
Rikosposti
Ruoka ja juoma

Glorian ruoka & viini
HerkkuLeivonta
Koti ja keittiö
Kotiliesi
Kotivinkki
Leivotaan
Maku
Sarjakuvalehtiä

Aku Ankka
Iines
Korkeajännitys
Roope-setä
Sarjari
Sisustus ja asuminen

Antiikki & Design
Avotakka
Deko
Divaani
Glorian Koti
Koti ja keittiö
Kotipuutarha
Meidän Mökki
Meidän Talo
Talouslehtiä > Nykyisiä talouslehtiä

Arvopaperi
Kauppalehti Optio
Talouselämä
Tekniikka ja Talous
Talouslehtiä > Lakkautettuja talouslehtiä

Presso (2004–2007)
Tiedelehtiä > Nykyisiä tiedelehtiä

Arkhimedes
Historia
Historiallinen Aikakauskirja
Hoitotiede
Janus
Kasvatus
Kielikello
Luonnon tutkija
Murros
Naistutkimus
Niin & näin
Psykologia
Psykoterapia
Skeptikko
Sosiologia
Språkbruk
Suomen Antropologi
Tiede
Tiede & edistys
Tieteen Kuvalehti
Tieteessä tapahtuu
Tutkiva hoitotyö
Tähdet ja avaruus
Virittäjä
Yhteiskuntapolitiikka
Tiedelehtiä > Lakkautettuja tiedelehtiä

National Geographic Suomi
Tietokonelehtiä > Nykyajan tietokonelehtiä

KotiMikro
Mikrobitti
Pelit
Skrolli
Tivi
Tietokonelehtiä > Lakkautettuja tietokonelehtiä

MPC (1983–2015)
Printti (1984–1987)
Prosessori (1979–2011)
Tietokone (1981–2014)
C-lehti (1987–1992)
Enter (2000–2006)
Printti (1984–1987)
Tietoviikko (1982–2014)
Urheilu- ja liikuntalehtiä

Fillari
Fit
GOAL
Hevosmaailma
Huippu-Urheilu-Uutiset
Juoksija-lehti
Jääkiekkolehti
MeNaiset Sport
Pääkallo.fi
Pro Hockey
Skimbaaja
Snowextreme
Sport
Tennis
Urheilulehti
Urheilusanomat
Vauhdin Maailma
Yleisurheilun Kuvalehti
Uskonnollisia lehtiä

Aamun Koitto
Analogi
Askel
Christina
Elämä
Etsijä
Fides
Fleim
HaKehila
Hengellinen Kuukauslehti
Herätkää!
Hääilo
Inkerin Kirkko
Koulun Aamu
Lasten polku
Logos (lehti)
Lähettäjä
Nuotta
Omatunto (lehti)
Ortodoksinen kulttuuri
Ortodoksinen seurakuntaviesti
Ortodoksiviesti
Päivämies
Rauhan sana
Rauhan Side
Rauhan Tervehdys
Ristin Voitto (RV)
Ruukku
Sana
Sanan Voima
Seppo
Siionin Lähetyslehti
Solea
Tietäjä
Uusi Elämä
Vartija
Vartiotorni – Jehovan valtakunnan julistaja
Yhteis-Vapaamuurari
Venelehtiä

Frisk Bris
Kippari
Navigare
Pro Sail Magazine
Purje
Puuvene
Totalvene.fi
Vene
Venemestari
Yhteiskunnallisia lehtiä

Antikapitalisti
Debatti
Elonkehä
Etsijä
Kanava
Kansa taisteli
Kapinatyöläinen
Maailman Kuvalehti
Libero
Maailma ja me
Megafoni
Mnemosyne
Murros
Muutoksen kevät
Näköpiiri
Politiikka
Porvari
Sivari & totaali
Ulkopolitiikka
Vegaia
Voima
Ydin
Yliopistolehtiä

Aikalainen
Aurora
Helsinki University Bulletin
Unit
Yliopisto
Muita lehtiä

Aikakaus-Lehti
Erä
ET-lehti
Etuovi-lehti
Harmaasusien Airut
Hyvä terveys
Kielikello
Koiviston Viesti
Koti ja keittiö
Kuluttaja
Kunto Plus
Martat-lehti
Maku
Mondo
Ovi
Retki
SixDegrees
Suomen Kuvalehti
Suomen Luonto
Talo & koti
Tekniikan historia (–2020)
Tekniikan Maailma
Terminfo
Tiedosta-lehti
Trendi Veli
Vauva
Vauva & leikki-ikä
Vilpertti
Viva
Voi hyvin
Yhdyskuntasuunnittelu
Yhteishyvä
Ympäristö
Aiheesta muualla

Aikakausmedia
Kansalliskirjaston Finna-tietokanta (kansallisbibliografia)
Tieteellisiä verkkolehtiä Suomessa
Daniela Owusu

Daniela Owusu on suomalainen julkisuuden henkilö.
Owusu on kotoisin Kirkkonummelta. Hänet valittiin ensimmäisenä tummaihoisena Suomen Luciaksi 14. marraskuuta 2024 kymmenen ehdokkaan joukosta. Valinta johti rasistiseen kampanjaan ghanalaistaustaista Owusua vastaan. Hänelle ja hänen läheisilleen alettiin laajamittaisesti lähettää aggressiivisia viestejä 13. joulukuuta 2024 tapahtuneen Luciaksi kruunaamisen jälkeen. Vihamielistä kirjoittelua ja muiden kannustamista siihen harjoitettiin X:ssä, Tiktokissa, Ylilaudalla, Instagramissa ja Facebookissa.
Vihakampanjasta uutisoitiin 14. joulukuuta 2024 Hufvudstadsbladetissa. Helsingin Sanomien uutisointi toi aiheella kansainvälistä näkyvyyttä, ja rasistisen kirjoittelun intensiivisyys kasvoi. Asiasta uutisoi ulkomailla muun muassa The Guardian. Yhdenvertaisuusvaltuutettu ilmoitti 17. joulukuuta 2024 vihakampanjan olevan tutkinnan kohteena, koska sitä epäiltiin masinoiduksi. Helsingin poliisin ilmoitettiin 19. joulukuuta 2024 aloittaneen rikostutkinnan. Yle teki vihakampanjasta oman selvityksensä ja kävi läpi yli tuhat julkaisua. Tutkija Severi Hämäri analysoi osan aineistosta ja piti monien kommenttien tarkoituksena provosoimista sekä aggressiivisen ilmapiirin luomista. Osassa Owusuun kohdistetuista kirjoituksista viitattiin salaliittoteoreettiseen uskomukseen väestönvaihdosta. Pääministeri Petteri Orpo pahoitteli tapahtunutta.
Owusu osallistui The Voice of Finlandiin vuonna 2025 Dani & Ellen -duossa, jossa hänen kanssaan lauloi Ellen Urban. Owusu oli aiemmin osallistunut ohjelmaan vuonna 2021.
Kidusruohot

| Kidusruohot |
| --- | --- |
 sädekidusruoho (Limnophila sessiliflora)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Kidusruohot Limnophila  R.Br.
Katso myös
   Kidusruohot Wikispeciesissä   Kidusruohot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kidusruohot eli vedensuosikit (Limnophila) on kosteiden paikkojen kasvien suku, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokasveja, koska ne kasvavat nopeasti ja tarjoavat monien lajien kaipaamia tiheikköjä. Ne ovat alun perin kotoisin Aasiasta, mutta ovat akvaarioharrastuksen myötä levinneet muuallekin. Vedensuosikki on Yhdysvalloissa luetteloitu haitalliseksi rikkaruohoksi.  Joissakin osavaltioissa sen myynti on kiellettyä.
Vedensuosikit ovat vedessä kasvavia ruohoja, joilla on juurakko ja kelluvia varsia. Viuhkamaiset, haaraiset lehdet muodostavat rennon varren ympärille kiehkuroita. Kasvi kohottaa kukkavarren veden yläpuolelle. Se voi lisääntyä myös suvuttomasti rönsyilemällä ja varren pätkistä. Hämärässä ruusukkeet kasvavat kauas toisistaan, hyvässä valossa kasvista tulee tuuheampi.
Tunnetumpia lajeja

tuoksukidusruoho (Limnophila aromatica)
sädekidusruoho eli jättivedensuosikki (Limnophila sessiliflora)
jättivedensuosikki (Limnophila aquatica)
vedensuosikki (Limnophila heterophylla)
intianvedensuosikki (Limnophila indica)
Carinae (Rooma)

Carinae oli antiikin aikainen nimitys Esquilinus-kukkulan eteläharjanteen eli Oppiuksen länsipäälle Rooman kaupungissa Italiassa. Siihen kuului Suburan laaksoon laskeutunut rinne pohjoisessa ja Colosseumin laaksoon laskeutunut rinne etelässä.
Carinae vastasi aluetta, joka sijaitsee nykyisten San Pietro in Vincoli -kirkon ja Via del Colosseon välissä. Varhaisina aikoina sama alue tunnettiin nimellä Fagutal, mutta tämä nimi näyttää korvautuneen Carinaen nimellä. Serviuksen mukaan Carinaen nimi juontui Telluksen temppelin lähelle rakennetuista rakennuksista, jotka muistuttivat laivojen kölejä (carina).
Alueen poikki kulki murus terreus, joka oli todennäköisesti jäänne Serviuksen muuria edeltäneestä linnoituksesta. Carinaen huomattavin monumentti oli jo mainittu Telluksen temppeli, mutta tasavallan aikana alueella asui myös monia merkittäviä roomalaisia. Florus kutsuukin sitä kaupungin ”kuuluisimmaksi osaksi” (celeberrima pars urbis).
Ara Pacis

Edestä ja sivulta
Takaa
Ara Pacis Augustae (usein vain Ara Pacis, suom. Augustuksen rauhanalttari, kirjamellisesti Pax Augustan alttari) on alttari, joka toimi kulttirakennuksena Pax Augusta -jumalattarelle. Rooman senaatti rakennutti sen vuosina 13–9 eaa. Rooman Marskentälle Rooman keisari Augustuksen voitettua viimeiset vastustajansa Hispaniassa ja Galliassa. Alttarin oli tarkoitus ilmentää sitä rauhaa ja hyvinvointia, jonka Rooman sotilaallinen mahti ja Augustuksen hallinto takasivat. Edward Gibbon antoi tälle rauhan ja vaurauden kaudelle myöhemmin nimen Pax Romana.
Pax Augusta oli myöhemmälle antiikille tyypillinen abstrakti hyvejumaluus. Muita Augustuksen pystyttämiä temppeleitä olivat Victoria Augusta (suom. Augustuksen Voitto) ja Iustitia Augusta (suom. Augustuksen Oikeudenmukaisuus). Augustus myös nimesi Forum Romanumilla sijainneen Concordian temppelin Concordia Augustaksi (suom. Augustuksen Yksimielisyys).
Alttari tehtiin Lunan marmorista ja koristeltiin reliefein. Itse alttaria ympäröi marmorinen suoja-aitaus, jossa oli kohokuvioita Rooman myyttisestä menneisyydestä, sekä vuoden 13 eaa. uhrikulkueesta, jossa kuvataan myös Augustus lähisukulaisineen.
Nykyisen alttarin koristeina on sekä alkuperäisiä reliefejä että niiden kipsikopioita. Jotkut alkuperäisistä reliefeistä ovat eri maiden museoissa, muun muassa Louvressa. Mussolini siirsi alttarin vuonna 1938 alkuperäiseltä paikaltaan lähelle Augustuksen mausoleumia. Alttarille on sittemmin rakennettu moderni suojarakennus.
Reliefejä

Romulus ja Remus sekä Mars, pohjoispääty.
Aineias tai Numa Pompilius suorittamassa uhrausta, pohjoispääty.
Keisariperheen jäseniä, eteläpääty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ara Pacis Wikimedia Commonsissa
Argiletum

Argiletum oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Suburasta Forum Romanumille.
Argiletum tuli Forumille Curia Julian ja Basilica Aemilian välistä. Kadun alempi osa, joka oli aiemmin ollut yksityistalojen aluetta, muutettiin Domitianuksen ja Nervan toimeksiannosta Nervan forumiksi eli Forum transitoriumiksi. Argiletumilta sai alkunsa Rooman pääviemäri Cloaca maxima. Katua vastaavat suunnilleen nykyiset Via Leonina ja Via della Madonna dei Monti -kadut.
Katu sai todennäköisesti nimensä läheltä kaivetusta savesta (argilla), vaikka antiikin aikana esitettiin muitakin, enemmän tai vähemmän mielikuvituksellisia selityksiä. Argiletum oli yksi Rooman merkittävimmistä liikenneväylistä ja kaupankäynnin keskuksia, mutta se ei ollut kirjakaupan keskus; kadulla oli myös jossakin määrin kyseenalainen maine.
Clivus Publicius

Clivus Publicius oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se alkoi Forum boariumilta, läheltä Circus maximuksen länsipäätä ja Porta trigeminaa, ja sen on täytynyt kulkea Aventinuksen yli etelän suuntaan, ohi Dianan temppelin ja kohti Vicus Piscinae publicae -katua.
Kadun rakensivat ja päällystivät Lucius ja Marcus Publicius Malleolus, jotka toimivat kuruulisina ediileinä noin vuonna 238 eaa. Sen sanottiin palaneen maan tasalle vuonna 203 eaa., mikä osoittaa, että kadunvarsi oli tiheästi rakennettu.
Dexter: Resurrection

| Dexter: Resurrection |
| --- | --- |
Luoja(t):  Clyde Phillips
Pääosissa:  Michael C. Hall
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Showtime
Vastaava(t) tuottaja(t):   Clyde Phillips  Michael C. Hall  Scott Reynolds  Tony Hernandez  Lilly Burns 
Aiheesta muualla
IMDb 
Dexter: Resurrection on tuleva yhdysvaltalainen televisiosarja, joka on jatkoa vuosina 2006–2013 esitetylle Showtimen sarjalle Dexter ja vuonna 2021–2022 esitetylle minisarjalle Dexter: New Blood. Sarja jatkaa suoraan New Bloodin tarinaa ja sijoittuu nykyhetkeen, toisin kuin esiosasarja Dexter: Original Sin (2024–2025), joka kertoo päähenkilö Dexter Morganin nuoruudesta sijoittuen noin 15 vuotta aikaan ennen alkuperäisen sarjan tapahtumia.
Sarja julkistettiin Kalifornian San Diegon Comic-Conissa heinäkuussa 2024, ja sen tuotanto alkoi tammikuussa 2025. Dexter: Resurrection on tarkoitus julkaista Suomessa SkyShowtimessa kesällä 2025.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael C. Hall  | … |  Dexter Morgan   |
|  James Remar  | … |  Harry Morgan   |
|  Jack Alcott  | … |  Harrison Morgan   |
|  David Zayas  | … |  Angel Batista   |
|  Uma Thurman  | … |  Charley   |
|  Peter Dinklage  | … |     |
|  Gillian Anderson  | … |     |
|  David Dastmalchian   | … |  Gareth  |
|  Krysten Ritter  | … |  Mia  |
Aiheesta muualla

Dexter: Resurrection Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kharmides (dialogi)

Kharmides (m.kreik. Χαρμίδης; lat. Charmides) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Kohtuullisuudesta (Περὶ σωφροσύνης, Peri sōfrosynēs). Dialogissa Sokrates ja Kharmides keskustelevat sen nimen mukaisesti kohtuullisuudesta.
Historia

Platonin teosten joukossa Kharmides on luettu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on mitä ilmeisimmin kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Tämä on päätelty useista tyylillisistä ja sisällöllisistä seikoista: dialogi on suhteellisen lyhyt ja yksinkertainen, se ei pääty mihinkään selkeään lopputulokseen, eikä se sisällä Platonille myöhemmin yleisiä teemoja, kuten ideaoppia.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu V tetralogiaan yhdessä dialogien Theages, Lakhes ja Lysis kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin koettelevien (peirastikos) teosten joukkoon.
Sisältö

Kharmides on muodoltaan epäsuora eli referoitu dialogi. Dialogissa keskustelevat Sokrates, Platonin eno Kharmides, Kharmideen ja Platonin sukulainen Kritias sekä Sokrateen ystävä Khairefon. Keskustelu sijoittuu Ateenan Taureaan palaistraan.
Nimihenkilö Kharmides on teoksessa nuori ja kaunis ateenalainen, joka vaikuttaa olevan dialogin aiheena olevan ”kohtuullisuuden” tai ”järkevyyden” (sōfrosynē) ruumiillistuma. Tästä keskustelu siirtyykin kohtuullisuuden määritelmään. Kharmides ehdottaa alussa, että kohtuullisuus on kaiken tekemistä rauhallisesti tai häveliäästi. Tämä määritelmä hylätään, koska Kharmides myöntää, että kohtuullisuus on täysin hyvää eikä millään muotoa pahaa, ja koska nopeus joissakin toimissa on parempaa kuin rauhallisuus ja hitaus samoissa toimissa, kohtuullisuus ei voi olla rauhallisuutta.
Seuraavaksi Kharmides määrittelee kohtuullisuuden vaatimattomuudeksi. Sokrates hylkää myös tämän määritelmän, lainaten Homeroksen sanoja Odysseiasta: ”vaatimattomuus ei ole hyvä tarpeenalaiselle”, ja koska kohtuullisuus on täysin hyvää, se ei voi olla vaatimattomuutta.
Tämän jälkeen Kharmides kertoo Sokrateelle kohtuullisuuden määritelmän jonka oli kuullut toiselta: kohtuullisuus on omien asioiden hoitamista. Tämäkään ei kuitenkaan kelpaa vastaukseksi, koska se vaatisi lisäselityksen siitä, mitä tämä tarkoittaa. Esimerkiksi toisen käsityöläisen töitä tekevä käsityöläinen voi olla järkevä, mutta ei silti tee omia töitään.
Lopuksi Kritias nostaa esille Delfoin tunnetun kirjoituksen gnothi seauton (”tunne itsesi”). Tästä keskustelu siirtyy ajatukseen kohtuullisuudesta tai järkevyydestä tietoa koskevana tietona. Ehdotetaan, että järkevä tietäisi, mitä tietää ja mitä ei tiedä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Platon: Kharmides. Teoksessa Teokset I.  (Apologia, Kriton, Lakhes, Hippias (lyhyempi dialogi), Ion, Euthyfron, Kharmides, Lysis, Protagoras. Toinen painos)  Suomentanut Marianna Tyni. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15892-9
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Charmides. Teoksessa Burnet, J. (toim.): Opera, Volume III: Theages, Charmides, Laches, Lysis, Euthydemus, Protagoras, Gorgias, Meno, Hippias Maior, Hippias Minor, Io, Menexenus. Oxford Classical Texts.  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145424  Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Charmides. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume XII: Charmides. Alcibiades 1 & 2. Hipparchus. The Lovers. Theages. Minos. Epinomis. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99221-0  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Plato: Charmides. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Plato: Charmides. The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Plato: Charmides. Project Gutenberg. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

Eisenstadt, Michael: Critias’ definitions of σωφροσύνη in Plato’s Charmides (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Eisenstadt, Michael: The affects and senses in Plato’s Charmides (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Woodruff, Paul: Plato’s Shorter Ethical Works: Charmides The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe  Kharmides  Kriton  Euthyfron  Alkibiades I  Laajempi Hippias  Lyhyempi Hippias  Ion  Lakhes  Lysis 
Keskivaihe:  Kratylos  Euthydemos  Gorgias  Meneksenos  Menon  Faidon  Protagoras  Pidot  Faidros  Valtio  Parmenides  Theaitetos 
Myöhäisvaihe:  Kleitofon  Timaios  Kritias  Sofisti  Valtiomies  Filebos  Lait 
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos  Alkibiades II  Demodokos  Hipparkhos  Epigrammit  Epinomis  Eryksias  Hyveestä  Kilpailijat  Kirjeet  Minos  Määritelmiä  Oikeamielisyydestä  Sisyfos  Theages
Kettutytöt

Kettutytöt on arkikielinen nimitys suomalaisille turkistarhoille eläinten vapauttamiseksi iskuja tehneistä naispuolisista eläinaktivisteista. Alun perin sitä käytettiin Kirsi Kultalahdesta, Mia Sallista ja Minna Salosesta, jotka päästivät vuonna 1995 satoja kettuja irralleen turkistarhoilla Uudessakaarlepyyssä ja Evijärvellä.
Vaasan hovioikeus tuomitsi Kultalahden, Sallin ja Salosen yhdeksän kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin kolmesta törkeästä vahingonteosta, vahingonteosta ja tarpeettoman kivun ja tuskan tuottamisesta eläimelle. Tuomio annettiin 30. joulukuuta 1996. Lisäksi heidät tuomittiin maksamaan vahingonkorvauksena lähes 800 000 markkaa.
Ampumistapaus

Vuonna 1997 turkistarhaaja ampui tarhalleen pyrkineitä aktivisteja haulikolla.
Itsenäisyyspäivän aamuyöllä viisi Tampereelta ja Helsingistä kotoisin ollutta eläinaktivistia – Joni Purmonen, Elina Salonen Jani Seppälä, Jirka Ståhl ja Sami Seppilä – pyrkivät Orimattilan Pyörähtävän kylässä sijainneelle 500 ketun ja 150 supin tarhalle tahriakseen eläinten turkkeja maalilla. Samalla tarhalla oli aiemminkin tahrittu kettuja ja itsenäisyyspäivän tapaus oli neljäs isku samalle tarhalle. Edellisenä syksynä tehdyn iskun jälkeen tarhan omistaja Markku Kuisma oli varustanut pihansa hälyttimillä. Kun hälyttimet pärähtivät soimaan kello 2.45, Kuisma veti metsästyshaalarit päälle, otti taskulampun, latasi haulikon ja juoksi ulos. Kuisma ampui haulikolla tunkeutuijia kohti viisi laukausta. Kuisman mukaan hän ampui osan laukauksista ilmaan varoitukseksi, aktivistien mukaan kaikki ammuttiin ihmisiä kohti. Voimakkaimman patruunan hän pudotti vahingossa maahan. Tarhalle pyrkineistä kaksi sai hauleja jalkoihin ja yksi sai osuman ylävartaloon. Osuman saivat Purmonen, Seppälä ja Salonen. Yksi Seppälään osuneista hauleista aiheutti tälle lievän veri- ja ilmarinnan.
Syyttäjät vaativat Kuismalle tuomiota kolmesta tapon yrityksestä ja kahdesta vamman tuottamuksesta tai vaihtoehtoisesti kolmesta törkeästä pahoinpitelystä. Tilalle tunkeutuneille aktivisteille vaadittiin vankeustuomioita kotirauhan rikkomisesta.
Oikeus ei löytänyt Kuisman teosta edes lievää tahallisuutta, ja siten hänet tuomittiin törkeistä pahoinpitelyistä puolentoista vuoden ehdollisen vankeusrangaistukseen. Eläinoikeusaktivistit tuomittiin neljän kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin kotirauhan rikkomisesta. Hovioikeudessa Kuisman tuomio koveni. Hovioikeus katsoi Kuisman syyllistyneen kolmeen surman yritykseen ja käräjäoikeuden määräämä puolentoista vuoden ehdollinen tuomio nousi kahteen vuoteen ehdollista.  Kuisma joutui hovioikeuden päätöksellä maksamaan aktivisteille korvauksia kivusta ja särystä yhteensä 3700 markkaa ja  käräjäoikeuden  aiemmin määräämät 4300 markkaa. Aktivistit puolestaan joutuvat yhteisvastuullisesti maksamaan Kuismalle henkisestä kärsimyksestä 4000 markkaa, hänen avopuolisolleen 5000 markkaa sekä käräjäoikeuden määräämät korvaukset avopuolisolle, 1000 markkaa.  Eläinaktivistit eivät saaneet valituslupaa korkeimpaan oikeuteen.
Tapauksen jälkeen Kuisma sai postissa joitakin uhkauksia ja kuusisataa kannustusviestiä. Turkistarhaajien liitto avasi keräyksen ja maksoi oikeudenkäyntikulut. Kuismaa pyydettiin eduskuntavaaliehdokkaaksi kahdesta puolueesta. Hän otti osaa vuoden 1999 eduskuntavaaleihin ja  europarlamenttivaaleihin perussuomalaisten ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi.
Muiden muassa tämän tapauksen innoittamana Maija Vilkkumaa teki kappaleen Satumaa-tango.
Ohjelmat ja elokuvat

Kettutytöt on myös vuonna 1997 valmistunut suomalainen televisioelokuva, jonka on ohjannut Hannu Heikinheimo. Elokuvan aihepiiri liittyy turkiselinkeinoon ja eläinaktivismiin. Vuonna 2018 Janne Junttila teki radiodokumentin Kettutytöt 1995 tapahtumista poliisin kuulustelupöytäkirjoihin perustuen. Lisäksi on tehty dokumentti 4D: Orimattilan laukaukset.
Aiheesta muualla

Turkistarhaiskuja Pohjanmaalla ja laukauksia Orimattilassa 25.10.2013. Yle Elävä arkisto.
Kaisa Ollila: Inhimillisestä kasvottomaan viholliseen. Eläinoikeusaktivistien viholliskuvien muutos 1998-2010 (pro gradu) 2014. Johtamiskorkeakoulu, Tampereen yliopisto. Viitattu 4.10.2020.
Porta raudusculana

| Porta raudusculana |
| --- | --- |
Sijainti:  Rooma, Latium, Regio I Latium et Campania, Italia (nyk. Rooma, Latium, Italia)
Koordinaatit:  41°52′49″N, 12°29′01″E (?)
Rakennustyyppi:  portti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Porta raudusculana eli Porta rauduscula oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Aventinus-kukkulan itäosassa muurin eteläsivulla.
Porta raudusculana tunnetaan pelkästään antiikin kirjallisista lähteistä. Varro kertoo, että sitä kutsuttiin nimellä raudusculana, koska se oli aerata eli pronssilla päällystetty. Festus esittää vaihtoehtoisia selityksiä: ”Porta raudusculana sai nimensä, koska se oli jätetty karkeaksi ja viimeistelemättömäksi (rudis et inpolita), tai koska se oli raudo, eli pronssilla sidottu”. Valerius Maximus puolestaan kertoo, että nimi juonsi juurensa porttiin kiinnitetyistä pronssisarvista, jotka oli omistettu muistoksi preettori Genucius Cipukselle. Hänen otsaansa oli ilmestynyt sarvet hänen kulkiessaan portista matkalla sotaan. Tämä tulkittiin enteeksi, että hänestä tulisi kuningas, jos hän palaisi Roomaan, ja välttääkseen tämän onnettomuuden kotimaalleen hän jäi ulkomaille. Todennäköisin selitys portin nimelle on kuitenkin se, että se oli vahvistettu pronssilevyillä tai -saranoin.
Porta raudusculanan kadun (Vicus portae r(a)udusculanae) olemassaolo Regio XII Piscina publican alueella osoittaa, että portti sijaitsi Aventinuksen itäosassa. Kadun uskotaan yleisesti jatkuneen Vicus Piscinae publicaena, ja jos näin on, portti sijaitsi Aventinuksen kahden kukkulanosan välisessä painanteessa, suunnilleen nykyisellä Viale Aventinolla Piazza Albanian paikalla. Porta raudusculanasta itään sijaitsi Porta Naevia ja länteen Porta Lavernalis.