stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erva-Latvala

| Erva-Latvala Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1925
Perustaja:  W. K. Latvala
Lakkautettu:  1992
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  mainonta kirjeopistotoiminta
Henkilöstö:  110 (1968)
Tytäryhtiöt:  Markkinatutkimus Oy 1946–
Omistaja:  Erwin, Wasey & Co (1925–41) Tuko (1941–)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Erva-Latvala Oy oli yksi Suomen ensimmäisistä mainostoimistoista, joka toimi Helsingissä vuodesta 1925 vuoteen 1992. Se oli sotia edeltävän ajan suurin mainostoimisto Suomessa.
Erva-Latvala syntyi, kun yhdysvaltalainen mainostoimisto Erwin, Wasey & Co. Ltd alkoi 1920‑luvun puolivälissä perustaa paikallistoimistoja eri maihin palvellakseen suurta asiakastaan Ford Motor Companya paremmin kaikkialla maailmassa.
Suomen-toimiston johtajaksi tuli Amerikassa syntynyt ja kasvanut pohjalaisen siirtolaissuvun vesa Wäinö K. Latvala. Suomessa käymänsä kauppakoulun jälkeen hän oli harjoitellut mm. Kodakin Pietarin-konttorissa, Hangon Keksin mainospäällikkönä ja sanomalehti Uuden Suomen perustaman Reklan johtajana. Muutamassa vuodessa Erwin, Wasey & Co. Ltd Oy kasvoi Suomen suurimmaksi mainostoimistoksi, ja W. K. Latvala oli alan tunnettu johtohahmo kunnes 1940-luvulla muutti takaisin Yhdysvaltoihin.
Yhtiön suomalaisuuden korostamiseksi sen nimi muutettiin vuonna 1933 Erva-Latvala Oy:ksi. Aidosti toimisto suomalaistui vuonna 1941, kun se siirtyi amerikkalaisomistuksesta Tukkukauppojen Osakeyhtiön ”talotoimistoksi” eli mainostajayrityksen itsensä omistamaksi mainostoimistoksi.
Ervan merkittävimpiä asiakkaita sotia edeltäneinä vuosina olivat Fordin lisäksi Finlayson, Friitalan nahkatehdas, Hankkija, Kuusinen ja Tampella.
Erva-Latvalan työntekijöitä olivat alkuvuosikymmeninä muiden muassa Aukusti Tuhka, Ilmari Sysimetsä, Elis Muona, Hans Björklind, Hans Brückner, Aarne Nopsanen, Yrjö Könni, Jaakko Salonoja, Arnold Tilgmann, Topi Törmä ja Armi Ratia. Monet kirjailijana tunnetuksi tulleet toimivat jossain vaiheessa uraansa Ervan tekstisuunnittelijoina; heihin lukeutuvat Pentti Holappa, Erkki Hämäläinen, Kyllikki Hämäläinen, Elisabet Laurila, Pekka Lounela, Matti Pajula, Selim Tapola, Pirjo Tuominen ja Jouko Tyyri, jonka isä Aki Laine työskenteli myös Ervassa. Yli 30 vuoden uran (1933–64) Erva-Latvalan palveluksessa teki kirjailija Armas J. Pulla. Erva-Latvalan työntekijöistä Kaj Brynolf Lindgren, Kalevi Piha ja Pertti Hemánus loivat sittemmin yliopistouran.
Toisen maailmansodan jälkeenkin toimisto kasvoi tasaisesti, mutta myös kilpailu kiristyi huomattavasti. Yrityksen henkilöstömäärä oli suurimmillaan 1968, jolloin Erva työllisti 110 henkilöä. 1980-luvun alussa Erva‑Latvala Oy oli Mainostoimistojen liiton tilastoinnin mukaan Suomen kahdeksanneksi suurin toimisto. Mainonnan teon lisäksi Erva-Latvala Oy toimi Linguaphonen kielikurssien ja kirjekursseina toteutetun ABC-piirustuskoulun kustantajana vuodesta 1937 ja omistajana 1941–70.
Tuko myi Erva-Latvalan Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Markkinointi Viherjuurelle, joka muutti perinteikkään Erva-nimen Veraksi ja sulautti toimiston sitten omaan yritykseensä.
Aiheesta muualla

W. K. Latvala 1938. Mainonta – Propaganda. Erva-Latvala.
Erwin, Wasey & Co:n historiaa (englanniksi)
Ernst Lindberg

Ernst Fredrik Lindberg (4. elokuuta 1864 Turku – 20. toukokuuta 1934 Turku) oli suomalainen päätoimittaja ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria

Ernst Lindbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Lindberg ja Eva Augusta Ollonqvist ja puoliso vuodesta 1902 Kristina (Kate) Vilhelmina Löthner, o.s. Nyström. Lindberg  tuli ylioppilaaksi 1883 ja opiskeli yliopistossa. Åbo Underrättelser -lehden avustaja hän oli vuodesta 1889, toimittaja vuodesta 1893 ja pää- ja vastaava toimittaja 1896–1907. Hänellä oli myös useita luottamus- ja yhdistystoimia Turussa, kuten Turun VPK:n päällikkyys 1898–1917.
Teoksia

Åbo Frivilliga Brandkår 1838-1913: en minnesskrift utgiven till kårens 75-års fest den 17 augusti 1913, 1913
I Åbo på 1800-talet: bilder och minnen, 1921
Åbo underrättelser 1824-1924 : minnesskrift 3.1.1924, 1924, Carl-Rudolf Gardberg, Ernst Lindberg
Airisto segelsällskap 1865-1925: en återblick, 1925
Åbo sjöfarts historia: 3, Ångbåtssjöfart i Åbo 1836-1928: anteckningar om Åborederier, 1928
Eevil Stöön joulumanteli + rusinat

| Eevil Stöön joulumanteli + rusinat Eevil Stöö |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 15. joulukuuta 2005
 Tuottaja(t): DJ Paul, Juicy J, DJ Kridlokk, Koksukoo, Kilari Audio
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Eevil Stöön muut julkaisut
| Pinkkibikinihinkkichiksi 2002 | Eevil Stöön joulumanteli + rusinat 2005 | Proud to Be a Stöö 2006 |
Eevil Stöön joulumanteli + rusinat on rap-artisti Eevil Stöön 15. joulukuuta 2005 julkaistu EP. Sen julkaisi Monsp Records. Albumi sijoittui viikolla 51/2005 Suomen virallisen singlelistan sijalle 6.
Kappaleet

Eevil Stöö matkaan jo käy (5:22)
Kuuraparta, hei (6:00)
Pipari ja pullat (5:39)
Eevil Stöö matkaan jo käy (Screwed & Chopped Kilari Audio Puuromix) (4:44)
Biitit

DJ Paul & Juicy J: 1
DJ Kridlokk: 2
Koksukoo: 3
Kilari Audio: 4
Lolita (täsmennyssivu)

Lolita voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
lolita, japanilainen katutyyli
Lolita, naisen etunimi
Lolita, Vladimir Nabokovin romaani
Lolita, Stanley Kubrickin elokuva vuodelta 1962
Lolita, Adrian Lynen elokuva vuodelta 1997
Lolita, kaupunki Teksasissa, Yhdysvalloissa
Lolita Pop, ruotsalainen rock-yhtye
Lolita 23q, japanilainen oshare kei -yhtye
Lolicon, ”Lolita-kompleksi”, japanilainen manga- ja animetyyli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lolita”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Euphausia

| Euphausia |
| --- | --- |
 Etelänkrilli (Euphausia superba)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Ylälahko::  Eucarida
Lahko::  Krillit Euphausiacea
Heimo::  Euphausiidae
Suku::  Euphausia  Dana, 1852
Katso myös
   Euphausia Wikispeciesissä   Euphausia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euphausia on krillien lahkoon kuuluva suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat etelänkrilli (Euphausia superba) ja tyynenmerenkrilli (Euphausia pacifica).
Aiheesta muualla

http://www.racerocks.com/racerock/eco/taxalab/ensy02/marienoellebl.htm (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Euphausia (englanniksi)
Eric Maskin

| Eric Maskin |
| --- | --- |
 Eric Maskin vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1950 (ikä 73) New York City, New York, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Kenneth Arrow
Instituutti:  MIT Harvardin yliopisto
Tutkimusalue:  Taloustiede
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Eric Stark Maskin (s. 12. joulukuuta 1950 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen taloustieteen tutkija ja professori Princetonissa sijaitsevassa Institute for Advanced Study tutkimuslaitoksessa. Lisäksi hän toimii vierailevana luennoijana Harvardin yliopistossa. Vuonna 2007 Eric Maskin palkittiin taloustieteen Nobelin palkinnolla mekanismin suunnitteluun liittyvästä tutkimustyöstään yhdessä Leonid Hurwiczin ja Roger Myersonin kanssa.
Aiheesta muualla

Eric Maskinin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lehdistötiedote: The Sveriges Riksbank Prize in Economic Sciences in Memory of Alfred Nobel 2007 (englanniksi)
Hannu Vartiainen: Taloustieteen vuoden 2007 Nobel-palkinto mekanismien suunnittelun teorian kehittäjille. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 2007, 103(4). vsk, s. 498-502.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Lilla Lonoks

| Lilla Lonoks |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kirkkonummi Siuntio
Koordinaatit:  60°11′38″N, 24°17′45″E
Järvinumero:  22.008.1.006 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  28,9 m 
Rantaviiva:  3 km 
Pinta-ala:  0,18 km² 
 fiLilla Lonoks 
Lilla Lonoks on noin 18 hehtaarin laajuinen arvokas lintujärvi Kirkkonummen ja Siuntion rajalla. Järvi on erittäin matala, soistuva ja runsasravinteinen. Sen vedet laskevat Karhujärven, Tjusträskin ja Vikträskin kautta Pikkalanlahteen, joka on osa Suomenlahtea. Lilla Lonoksin itäinen naapurijärvi on Storträsk – Bakträsk, koillisessa on Stora Lonoks ja pohjoisessa Karhujärvi. Lilla Lonoksin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin yksitoista kilometriä luoteeseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 35 kilometriä länteen.
Lilla Lonoksiin kohdistuu sekä luonnonkuormitusta että maanviljelyksen ja asutuksen aiheuttamaa kuormitusta. Sen kaisloittuneet rannat sopivat huonosti virkistyskäyttöön.
Elizabeth Jane Howard

| Elizabeth Jane Howard> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1923 Lontoo, Englanti
Kuollut: 2.tammikuuta 2014 (ikä 90) Bungay, Suffolk, Englanti
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Elizabeth Jane Howard (26. maaliskuuta 1923 – 2. tammikuuta 2014) oli englantilainen kirjailija ja julkisuuden henkilö. Hänen tunnetuin teoksensa on osin omaelämäkerrallinen romaanisarja The Cazalet Chronicle (1990–2013). Howard kirjoitti myös käsikirjoituksia elokuviin ja televisioon, kuten TV-sarjaan Kahden kerroksen väkeä.
Elämäkerta

Elizabeth Jane Howard syntyi maaliskuussa 1923. Perhe oli varakas ja Howard asui lapsuutensa Notting Hillissä. Kesälomillaan hän vieraili usein isovanhempiensa luona Sussexissa. Perheellä oli lukuisia palvelijoita, ja ajalle tyypillisesti Howard sai kotiopetusta kun taas hänen veljensä kävivät koulussa. Muodollisen koulutuksen puute harmitti myöhemmin Howardia. Lisäksi hän epäili äitinsä inhonneen häntä ja kävi asian vuoksi pitkään psykoterapiassa.
Howard työskenteli näyttelijänä Devonissa ja Stratford-upon-Avonissa. Toisen maailmansodan vuosina hän työskenteli BBC:lle kuuluttajana ja sodan jälkeen toimittajana. Esikoisromaani The Beautiful Visit ilmestyi 1950 ja voitti John Llewellyn Rhys -palkinnon. Seuraavana vuonna ilmestyi Robert Aickmanin kanssa kirjoitettu kauhunovellikokoelma We Are for the Dark. Kaikkiaan Howardin kirjailijanura kesti yli 60 vuotta. Hän ei kuitenkaan nauttinut kirjoittamisesta vaan piti sitä raskaana ja ahdistavana työnä.
Howard oli naimisissa kolmesti. Ensimmäinen liitto oli laivastoupseeri Peter Scottin kanssa 1940-luvun alussa. Howard sai liitosta ainoan lapsensa Nicolan ollessaan 19-vuotias. Avioeronsa jälkeen hän seurusteli Laurie Leen ja Cecil Day-Lewisin kanssa. Howard pysyi Leen ja Day-Lewisin kanssa hyvissä väleissä, ja kumpikin pyysi myöhemmin Howardia lapsensa kummiksi. Howard meni uudestaan naimisiin 1959, mutta liitto oli onneton ja päättyi viisi vuotta myöhemmin. Vuonna 1962 Howard alkoi seurustella kirjailijakollega Kingsley Amisin kanssa. Sekä Howard että Amis ottivat eron silloisista puolisoistaan ja avioituivat 1965. Värikäs suhde sai paljon julkisuutta ja kesti vuoteen 1980 saakka.
Vuonna 1990 Howard muutti Lontoosta ja asettui Suffolkiin, missä hän eli rauhallista elämää. Seuraavina vuosina hän saavutti suurimman menestyksensä romaanisarjallaan The Cazalet Chronicle, jonka kaksi ensimmäistä romaania BBC sovitti suosituksi TV-sarjaksi (2001). Loputkin romaanit oli tarkoitus sovittaa TV-sarjaksi, mutta suunniteltu jatkosarja peruuntui.
Vuonna 2000 Howard sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvonimen (CBE). Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi omaelämäkerta Slipstream.
Howard kuoli tammikuussa 2014. Hänellä oli 4 lapsenlasta ja 11 lapsenlapsenlasta.
Tuotanto

Howard kirjoitti romaaneja, novelleja ja lehtijuttuja sekä käsikirjoituksia televisioon ja elokuviin. Hänen tunnetuimpia käsikirjoituksiaan ovat televisiosarjaan Kahden kerroksen väkeä tehdyt käsikirjoitukset. Kaksi Howardin romaania on sovitettu elokuviksi: Getting It Right eli Matkalla miehuuteen (kirja 1982, elokuva 1989) ja Falling eli Raadollinen rakkaus (kirja 1999, elokuva 2005). Howard julkaisi myös Fay Maschlerin kanssa kirjoitetun keittokirjan ja toimitti antologiat The Lover’s Companion (1978) ja Green Shades (1991).
Howardin tunnetuin teossarja Cazalet Chronicles käsittää viisi romaania: The Light Years (1990), Marking Time (1991), Confusion (1993), Casting Off (1995) ja All Change (2013). Puolittain omaelämäkerrallinen sarja sijoittuu vuosien 1937–1947 Englantiin ja kuvaa yläluokan elämää Lontoossa ja maaseutuhuviloissa. Enin osa Howardin tuotannosta on realistista proosaa, mutta hän julkaisi myös joitakin kauhu- ja fantasianovelleja. Häneltä on suomennettu kaksi kummitusjuttua mutta ei romaaneja.
Howardin teokset saivat kiitosta ulkopuolisuutta kokeneiden hahmojen tarkkanäköisistä henkilökuvista sekä perhesuhteiden ja -salaisuuksien hienovaraisesta kuvauksesta. Toisaalta jotkut kriitikot vähättelivät hänen tekstejään ja kuvailivat niitä naisten romaaneiksi, eikä Howardia esimerkiksi esitelty Margaret Drabblen The Oxford Companion to English Literaturessa (1985) lainkaan. Howard vastasi kritiikkiin toteamalla kirjoittavansa ”naisille ja valistuneille miehille”. Myöhäiskauden teoksiaan hän piti varhaistuotantoaan onnistuneempana.
Julkaistut teokset

| --- | --- |
 Romaanit The Long View (1956)  The Sea Change (1959)  After Julius (1965)  Something in Disguise (1969)  Girl Out (1972)  Getting It Right (1982)  The Light Years (1990)  Marking Time (1991)  Confusion (1993)  Casting Off (1995)  Falling (1999)  Love All (2008)  All Change (2013) :  Novellikokoelmat We Are for the Dark. Six Ghost Stories (Robert Aickmanin kanssa, 1951)  Mr. Wrong (1975) Muut The Lover’s Companion (antologia, 1978)  On Food (keittokirja, Fay Maschlerin kanssa, 1987)  Green Shades. An Anthology of Plants, Gardens and Gardeners (antologia, 1991)  Slipstream (omaelämäkerta, 2002)
Julkaistut teokset > Suomennetut teokset

”Kolme mailia ylempänä” (Three Miles Up, 1951). Antologiassa Paha vieras.  (Toim. Markku Sadelehto)  Suomentanut Matti Rosvall. Porvoo:  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-21013-7.
”Väärä mies” (Mr. Wrong, 1975). Antologiassa Värisyttävä kosketus 2.  (Toim. Michele Slung)  Suomentanut Heikki Sarkkila, Marja Sinkkonen ja Arvi Tamminen. Hyvinkää:  Book Studio, 1995.  ISBN 951-611-745-7.
Fabien Bourgeois

| Fabien Bourgeois> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1995 (ikä 29) Thonon-les-Bains, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  173 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  HC Gap
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  74
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  HC Compiégne (Ranska II) HC Amiens (Ranska) Jokipojat (Mestis) RoKi (Mestis)
Fabien Bourgeois (s. 6. huhtikuuta 1995 Thonon-les-Bains, Ranska) on ranskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Ligue Magnusin Rapaces de Gapissa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Bourgeois on HC Morzine-Avoriazin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Brûleurs de Loups de Grenobleen. Bourgeois voitti Ranskan B-juniorisarjan puolustajien syöttöpörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi sekä kaudella 2011–2012 tehoilla 2+16=18 että kaudella 2012–2013 tehoilla 3+28=31. Ensimmäisellä kaudella hän voitti myös Ranskan U22-sarjan mestaruuden.
Kaudeksi 2013–2014 Bourgeois siirtyi HC Amiensiin. Hän oli seuran U22-joukkueen paras syöttäjä ja voitti koko sarjan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 5+20=25. Bourgeois debytoi samalla kaudella myös Ranskan pääsarjassa, Ligue Magnusissa, jossa hän pelasi seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ranskan liigacupissa Bourgeois pelasi Amiensissa ja Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä seitsemän ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki jälkimmäisenä mainitussa joukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä 26. elokuuta 2013 Ligue Magnusissa pelaavaa Chamois de Chamonixia vastaan. Bourgeois'n ensimmäinen pääsarjamaali syntyi seuraavassa ottelussa 27. elokuuta 2013 vieraissa kahden miehen ylivoimalla Chamonixia vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Johan Saint-Andrén tekemään ylivoimamaaliin. Bourgeois pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kymmenen runkosarja- ja kuuden playoff-ottelun verran lainalla Ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 2:n HC Compiégnessa.
Varsinaisella Ligue Magnusin tulokaskaudellaan 2014–2015 Bourgeois teki 25 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Ranskan liigacupissa hän pelasi Amiensissa ja Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä 11 ottelua tehopistein 1+1=2. Bourgeois pelasi ison osan kaudestaan myös Ranskan U22-sarjassa, jonka puolustajien piste- ja syöttöpörssin hän voitti tehoilla 6+21=27. Bourgeois oli Amiensin tehokkain puolustaja myös seuraavalla kaudella 2015–2016 tehoilla 2+12=14, vaikka hän pelasi kauden aikana U22-sarjassa vain kuusi runkosarjaottelua. Kaudella 2016–2017 Bourgeois teki Ligue Magnusin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+10=13.
Bourgeois siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin, kun hänen aiemmin sarjassa pelannut ystävänsä suositteli Mestistä Bourgeois'lle. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa Rovaniemen Kiekkoon.
Kaudeksi 2019–2020 Bourgeois palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Rapaces de Gapiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+16=20. Kesäkuussa 2020 Bourgeois teki Gapin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Bourgeois pelasi alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän on pelannut myös Ranskan A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 18-vuotiaana jo ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 2013–2014.
Luíz Eugênio Pérez

Luíz Eugênio Pérez (5. toukokuuta 1928 – 14. marraskuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1954 ja nimitettiin Jalesin hiippakunnan piispaksi 9. maaliskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Umberto Mozzoni, jota avustivat Bernardo José Bueno Miele ja Jaime Luiz Coelho.
Pérez sai 7. kesäkuuta 1981 nimityksen Jaboticabalin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. kesäkuuta 2003.
Espoon vapaaseurakunta

| Espoon vapaaseurakunta |
| --- | --- |


Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Suomen Vapaakirkko
Perustettu:  2002
Johtaja:  Tero Koskinen
Pääkirkko:  Valotalo Matinkartanontie 13 B 02230 Espoo
Jäseniä:  215 (2015)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espoon vapaaseurakunta on Espoossa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 2002. Seurakunnan johtaja on Tero Koskinen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Matinkylän Valotalosssa. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat sunnuntaitilaisuuksien lisäksi kahvilailtoja ja seurakuntapäiviä. Seurakunnassa tehdään myös lapsi- ja nuorisotyötä. Seurakunnan yhteydessä toimii myös Espoon Leppäversot -partiolippukunta. Seurakunnan diakoniatyötä tehdään ViaDian Espoon osaston kautta
Historia

Vapaakristillinen liike on toiminut pääkaupunkiseudulla liikkeen alkuvuosista eli 1800-luvulta lähtien. Helsingin vapaaseurakunta perusti alueelle uusia seurakuntia 1990-luvulla, muun muassa Vuosaareen ja Vantaalle. Työ Espoon vapaaseurakunnan perustamiseksi aloitettiin vuonna 2001. Seurakunnan toiminta tapahtui aluksi Helsingin vapaaseurakunnan alaisuudessa. Espoon vapaaseurakunnan perustamiskokous pidettiin 2. toukokuuta 2002. Seurakunnan perustajiin kuului viisihenkinen tiimi, joka laajentui 30-henkiseksi joukoksi perustamiseen mennessä.
Seurakunta aloitti kokoontumiset Leppävaaran palvelutalolla, minkä jälkeen seurakunta on kokoontunut useissa eri tiloissa. Ennen muuttoa Matinkylän Valotaloon, vapaaseurakunta kokoontui ostostokeskuksessa. Espoon vapaaseurakunta oli vuonna 2015 eniten jäsenmääräänsä 10 vuodessa kasvattanut vapaaseurakunta Suomessa. Vuonna 2017 seurakunnan  toiminnassa oli mukana noin 350 henkilöä.
Seurakunnan toimintaa luonnehtii seurakuntien istuttaminen. Espoon vapaaseurakunta on ollut mukana istuttamassa seurakutnaa Kirkkonummelle, minkä lisäksi vuonna 2015 itsenäistynyt Kallion vapaaseurakunta toimi aluksi Espoon vapaaseurakunnan suojissa.
Espoon vapaaseurakuntaa johdettiin aluksi tiiminä. Seurakunnan kasvaessa seurakunnan johtajaksi valittiin Kenno Leier. Tämän jälkeen seurakunnan johtajana on toiminut Tero Koskinen.
Kulttuuri

Espoon vapaaseurakunnan toimintaa on luonnehdittu seurakuntakulttuuria uudistavaksi. Vuonna 2012 seurakunnan vanhmmisto ryhtyi kokeilemaan ison jumalanpalvleuksen sijasta pienempiä, paikallisia yhteisöjä. Kokeilujakson aikana seurakunta järjesti isoja kokoontumisia vain kerran kuukaudessa, muuten kokoonnuttiin neljässä paikallisessa yhteisössä. Tämän jälkeen seurakunta siirtyi vuoroviikkoiseen rytmiin, joka vapautti seurakuntalaisille vuoroviikkoina aikaa kohdata omaa asuinympäristöään esimerkiksi diakoniatyön kautta. Prosessin myötä seurakunnassa aloitettiin opetuslapseusprosessi nimeltä ID-valmennus.
Espoon vapaaseurakunnassa panostetaan vahvasti johtajuuteen ja uuden sukupolven esiin nostamiseen. Seurakunta on tuonut vahvasti esiin Global Leadership Summit-johtajuuskoulutusta Suomessa. Seurakunnan päätöksentekokulttuuria kuvaa myös pyrkimys yksimielisyyteen päätöksenteossa.
Lännen tie

Lännen tie tai Lännentie voi tarkoittaa muun muassa
Lännen tie, yhdysvaltalainen televisiosarja alkuperäiseltä nimeltään Rawhide
20 suosikkia – Lännen tie, Matti Heinivahon kokoelma-albumit
Lännentie, Suomessa 1970- ja 1980-luvuilla julkaistu sarjakuvalehti
Lännentie, 1970-luvun taitteen toteutumaton maantiehanke Turusta Ahvenanmaalle.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lännen tie”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.