stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kabulin lentoaseman isku 2021
Reaktiot > Yhdysvaltain ilmaiskut > Reaktiot ilmaiskuihin

Yhdysvaltain presidentti Joe Biden sanoi 27. elokuuta tehdyn lennokki-iskun jälkeen, että he ovat ajaneet takaa lentokentälle tehtyyn hyökkäykseen syyllistyneitä henkilöitä, kuten hän oli aiemmin sanonut tekevänsä, ja he aikovat jatkaa sitä.
Amerikkalais-islamilaisten suhteiden neuvosto, Code Pink ja Amnesty International tuomitsivat elokuun 29. päivän lennokki-iskun ja pitivät sitä jatkumona Yhdysvaltojen politiikalle tappaa siviilejä ilman vastuuvelvollisuutta. Amnesty vaati lisäksi "uskottavaa ja avointa tutkimusta" iskusta, Yhdysvaltojen tunnustusta toimistaan ja korvauksia kuolleille sekä kansainvälisen oikeuden noudattamista Yhdysvalloissa. Myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen edustaja Ilhan Omar tuomitsi iskun Twitterissä.
Mark Milley puolusti 1. syyskuuta tehtyä iskua "oikeamielisenä" sen jälkeen, kun siitä oli esitetty epäilyjä, ja väitti, että yksi iskussa tapetuista henkilöistä oli Isis-K:n jäsen ja että he olivat noudattaneet asianmukaista menettelyä. Hän myönsi, että iskussa kuoli muitakin. Valkoisen talon lehdistösihteeri Jen Psaki myönsi 2. syyskuuta, että iskussa oli kuollut siviilejä, ja totesi, että asiaa tutkitaan parhaillaan. Pentagonin tiedottaja John Kirby puolusti 13. syyskuuta iskua sen jälkeen, kun toimittajat olivat julkaisseet raportteja, joissa epäiltiin armeijan kertomusta, ja sanoi, että isku esti hyökkäyksen lentokentälle.
Yhdysvaltain armeijan vahvistettua, että lennokki-isku oli tappanut viattomia siviilejä, edustajainhuoneen edustaja Ruben Gallego kutsui tunnustusta "tuhoisaksi" ja kehotti puolustusministeriötä raportoimaan asiasta edustajainhuoneelle mahdollisimman pian. Eräs uhrin sukulainen totesi puolestaan, että anteeksipyyntö ei riitä ja että Yhdysvaltojen on rangaistava iskun tekijää, tarjottava korvauksia ja evakuoitava osa perheenjäsenistä pois Afganistanista.
Piirikunta (Yhdysvallat)

Yhdysvaltojen piirikunnat.
Piirikunta (engl. county) on Yhdysvaltojen osavaltion tai territorion aluehallinnon yksikkö, joka pääsääntöisesti on pienempi kuin osavaltio, mutta suurempi kuin kunta tai kaupunki. Piirikunnista käytetään nimitystä county 48:ssa osavaltiossa. Louisianassa niistä käytetään nimitystä parish ja Alaskassa nimitystä borough. Yhteensä Yhdysvaltojen osavaltioissa on 3 143 piirikuntaa ja piirikunnan tyyppistä (county equivalent) aluetta. Vähiten piirikuntia on Delawaren osavaltiossa (3 piirikuntaa) ja eniten Texasissa (254 piirikuntaa). Monissa osavaltioissa piirikunnat jaetaan vielä pienempiin paikallishallinnon yksiköihin, joita ovat esimerkiksi township, town, city ja borough. Nämä vastaavat suurin piirtein Suomen kuntia ja kaupunkeja. Piirikunnan hallintokeskuksen nimitys on englanniksi county seat. Piirikuntien tehtävät, itsehallinnon määrä sekä niiden kuntarakenne on määrätty jokaisen osavaltion perustuslaissa.
Suosituimmat piirikuntien nimet tulevat Yhdysvaltain ensimmäisistä presidenteistä. Kolme suosituinta ovat Washington (30 piirikuntaa ympäri maata), Jefferson (26) ja Franklin (24).
Piirikuntien määrä osavaltioissa

254 – Texas
159 – Georgia
133 – Virginia
120 – Kentucky
115 – Missouri
105 – Kansas
102 – Illinois
100 – Pohjois-Carolina
99 – Iowa
95 – Tennessee
93 – Nebraska
92 – Indiana
88 – Ohio
87 – Minnesota
83 – Michigan
82 – Mississippi
77 – Oklahoma
75 – Arkansas
72 – Wisconsin
67 – Pennsylvania
67 – Florida
67 – Alabama
66 – Etelä-Dakota
64 – Louisiana
64 – Colorado
62 – New York
58 – Kalifornia
56 – Montana
55 – Länsi-Virginia
53 – Pohjois-Dakota
46 – Etelä-Carolina
44 – Idaho
39 – Washington
36 – Oregon
33 – New Mexico
29 – Utah
27 – Alaska
24 – Maryland
23 – Wyoming
21 – New Jersey
17 – Nevada
16 – Maine
15 – Arizona
14 – Vermont
14 – Massachusetts
10 – New Hampshire
8 – Connecticut
5 – Rhode Island
5 – Havaiji
3 – Delaware
Kymmenen suurinta piirikuntaa asukasluvun mukaan

Yhdysvaltain vuoden 2020 väestönlaskennan mukaiset asukasluvut vuonna 2020:
Los Angelesin piirikunta (Kaliforniassa) – 10 014 009 asukasta
Cookin piirikunta (Illinois'ssa) – 5 275 541
Harrisin piirikunta (Teksasissa) – 4 731 145
Maricopan piirikunta (Arizonassa) – 4 420 568
San Diegon piirikunta (Kaliforniassa) – 3 298 634
Orangen piirikunta (Kaliforniassa) – 3 186 989
Kingsin piirikunta (New Yorkissa) – 2 582 830
Miami-Daden piirikunta (Floridassa) – 2 701 767
Dallasin piirikunta (Teksasissa) – 2 613 539
Riversiden piirikunta (Kaliforniassa) – 2 418 185
Aiheesta muualla

United States Census Bureau: USA Counties Data File Downloads
Assaminuunilintu

| Assaminuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  cantator
Kaksiosainen nimi
 Seicercus cantator  (Tickell, 1833) 

Katso myös
   Assaminuunilintu Wikispeciesissä   Assaminuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Assaminuunilintu (Seicercus cantator) on aasialainen uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Nimialalaji cantator pesii Intian koillisosassa, Nepalin itäosassa, Bhutanissa, Bangladeshin kaakkoisosassa sekä mahdollisesti Myanmarin pohjoisosissa. Alalaji pernotus elää Laosin pohjois- ja keskiosissa. Samuel Tickell kuvaili lajin holotyypin Intian Länsi-Bengain Barabhumista vuonna 1833.
Koirapäiväkoti

Koirapäiväkodin hoitokoiria pihalla.
Ruotsalainen koirapäiväkoti.
Koirapäiväkoti on koirahoitola, jonne omistaja voi maksua vastaan viedä lemmikkikoiransa hoitoon päivän ajaksi. Muista koirahoitoloista eroten lemmikit viettävät koirien päivähoidossa vain tunteja, esimerkiksi omistajan työpäivän ajan. Jotkut omistajat vievät koiran päivähoitoon joka arkipäivä, kun taas toiset vain osaviikkoisin.
On useita syitä sille, miksi omistaja haluaisi viedä koiransa päivähoitoon. Päivähoito saattaa tarjota lemmikille tarvittuja virikkeitä, muiden koirien seuraa ja tilan purkaa energiaa. Esimerkiksi eroahdistuksesta kärsivät koirat saattavat viihtyä yksin olemisen sijaan paremmin muiden seurassa päivähoidossa. Toisaalta jos koiralla on terveysongelmia, hoitopaikassa on aina joku ihminen tarkkailemassa koiran kuntoa. Ruotsissa koirapäiväkodit hyvin suosittuja muun muassa siksi, koska maan lain mukaan koira on ulkoilutettava vähintään kuuden tunnin välein.
Hoitokoirat lenkillä.
Koirien päiväkodin päivärutiinit mukailevat varsin paljon lasten päiväkotien rutiineja. Hoitopaikka saattaa olla auki esimerkiksi aamuseitsemästä iltakuuteen. Päivän aikana koirat ulkoilevat, ruokailevat ja viettävät aikaa keskenään. Päiväkodissa saattaa olla myös niin kutsuttu päiväunihetki, jonka aikana koirien on tarkoitus levätä.
Ruotsissa oli vuonna 2016 yli 1300 koirapäiväkotia tai -hoitolaa 150 kunnan alueella. Vuoteen 2011 verrattuna koirapäiväkotien määrä oli kasvanut 30 prosentilla. Yksin Tukholmassa koirapäiväkoteja oli vuonna 2017 yli 200, kun taas Helsingissä niitä oli kolme. Maassa on myös oppilaitoksia, jotka tarjoavat koirapäiväkodin pitäjän koulutusta. Opinnot käsittelevät alan sääntöjen lisäksi esimerkiksi koirien kehonkieltä.
Aiheesta muualla

Koirien omat päiväkodit ovat lyöneet läpi jo monessa kaupungissa – "Inhimillistäminen on rantautunut Suomeen", arvioi kulutustutkija Yle Uutiset. 20.10.2021.
Martti Puohiniemi

Martti Puohiniemi (s. 1952) on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja sosiaalipsykologi, joka tutkii suomalaista arvomaailmaa ja ajan ilmiöitä.
Puohiniemi on toiminut oman Limor Oy:nsä puitteissa yrittäjänä vuosina 1990–2013. Sitä ennen hän toimi muun muassa markkinointitutkijana ja tutki suomalaisten asenteita ja kulutuskäyttäytymistä. Arvotutkimukseen hän erikoistui väitöskirjansa 1995 myötä ja on sen jälkeen tutkinut sekä väestön että yritysten toimintaa ohjaavia arvoja sekä konsultoinut niistä yrityksiä ja yhteisöjä.
Vuonna 2004 Mainostajien liitto palkitsi Puohiniemen alaan liittyvästä tutkimustyöstä.
Teoksia

Arvot, asenteet ja ajankuva, Opaskirja suomalaisen arkielämän tulkintaan, 2002.
Löytöretki yrityksen arvomaailmaan, 2003.
Täsmäelämän ja uusyhteisöllisyyden aika, 2006.
Mies: arvot, roolit ja tunteet, Göte Nymanin kanssa 2007.
Murrosajan arvot, 2009.
Sankhenre Sewadjtu

Sankhenre Sewadjtu oli muinaisen Egyptin 13. dynastiaan kuuluva faarao, joka hallitsi noin 1675–1672 eaa. tai 1654–1651 eaa.
Nollaenergiatalo

Nollaenergiatalo Tallinnassa.
Nollaenergiatalo on rakennus, joka tuottaa energiaa yhtä paljon kuin kuluttaa. Kokonaiskulutuksen summa vuositasolla on nolla. Nollaenergiatalolle ei kuitenkaan ole tarkkaa vakiintunutta määritelmää; tuotannon ja kulutuksen vertailuperiaatteita on useita.
Eri määritelmiä

Nollaenergiatalon määritelmät vaihtelevat. Energiataseen laskennassa voidaan käyttää esimerkiksi taloudellista periaatetta (rakennuksen tuottama energia myydään ulos, ja sen arvo on yhtä paljon kuin sisään ostetun energian arvo), laadullista periaatetta (rakennuksessa käytetään vain uusiutuvaa energiaa, joka voidaan tuottaa muuallakin) tai energiariippuvuuden periaatetta (rakennus on riippumaton muista energialähteistä).
Suomessa nollaenergiatalo on esimerkiksi VTT:n mukaan järkevintä määritellä energian kokonaiskulutuksen perusteella vuositasolla. Tällöin rakennuksessa tuotetun uusiutuvan energian ylijäämä on oltava vähintään yhtä paljon kuin on kulutetun uusiutumattoman energian määrä.
Aiheesta muualla

Solar Decathlon -hanke Teknillisessä korkeakoulussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Energiatehokas koti – nolla- ja plusenergiatalo. Motiva Oy.
Rakentaminen ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Yhdyskuntasuunnittelu:   ympäristövaikutusten arviointi  ekokylä  yhteisökylä 
Suunnitteluperiaatteet:   ekorakentaminen  aurinkoarkkitehtuuri  matalaenergiatalo  passiivitalo  nollaenergiatalo  plusenergiatalo 
Lämmitys:   aurinkolämmitys  kaukolämpö  lämpöpumppu  maalämpö  puupelletti  takka 
Talotekniikka:   ilmanvaihtokone  aurinkokenno  energiansäästölamppu 
Rakennustekniikka:   rakennuksen vaippa  lämmöneriste  ilmansulku  ikkuna 
Perinnerakentaminen:   hirsirakentaminen  olkipaalirakentaminen  savirakentaminen  turpasmökki  terva  keittomaali 
Organisaatiot:   ympäristöhallinto  Ympäristöministeriö  Ympäristökeskus  Motiva
Viron metodistikirkko

| Eesti Metodisti Kirik (EMK) Viron metodistikirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Metodismi
Johtaja:  Pohjoismaiden ja Baltian maiden piispa Christian Alsted
Toiminta-alue:  Viro
Perustettu:  1910
Seurakuntia:  26
Jäseniä:  1098 (yli 15-vuotiaat jäsenet vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan)
Kotisivu:  https://www.metodistikirik.ee/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viron metodistikirkko (vir. Eesti Metodisti Kirik) (EMK) on Virossa toimiva kristillinen kirkko, joka edustaa metodistista suuntausta. Kirkkoon kuuluu 26 seurakuntaa ja sillä oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 098 yli 15-vuotiasta jäsentä.
Historia

Vuonna 1907 oli Pietarissa julistamassa metodistinen lähetyssaarnaaja Georg Albert Simons. Siellä hänen julistustaan kuuli myös Vassili Täht. Hän palasi vielä samana vuonna kotiinsa Saarenmaalle levittämään sanomaa. Tavatessaan vanhan ystävänsä Karl Kuumin tämä kysyi millaisia ihmisiä metodistit oikein ovat. Täht vastasi: ”Ne ovat vakavia ihmisiä, jotka ovat kokeneet uudestisyntymisen, pyrkivät pyhitykseen ja rakastavat kaikkia uskovia”. Kuum vastasi tähän: ”No, olen siis ollut metodisti jo monta vuotta ilman, että olen sitä tiennyt”. 9. kesäkuuta 1907 alkoivat Täht ja Kuum alkoivat yhdessä levittää sanomaa Jeesuksesta, minkä tuloksena Saarenmaalla syntyi hengellistä herätystä. Kyseistä päivää on pidetty virolaisen metodismin syntyhetkenä, vaikkakin ensimmäinen seurakunta perustettiin virallisesti 13. elokuuta 1910. Muutama vuosi myöhemmin valmistui Kuressaareen edelleen käytössä oleva puinen kirkkorakennus. Myös Manner-Viroon perustettiin useita seurakuntia.
Seurakunnat > Harjumaa

Keila: Keilan metodistiseurakunta
Paldiski: Paldiskin metodistiseurakunta
Tallinna: Tallinnan metodistiseurakunta
Tallinna: Tallinnan venäläinen metodistiseurakunta
Tallinna: Uuden alun metodistiseurakunta (venäjänkielinen)
Seurakunnat > Itä-Virumaa

Jõhvi: Jõhvin metodistiseurakunta (venäjänkielinen)
Jõhvi: Jõhvin Petlemman metodistiseurakunta (vironkielinen)
Kohtla-Järve: Kohtla-Järven Kolgatan metodistiseurakunta
Narva: Narvan metodistiseurakunta
Sillamäe: Sillamäen metodistiseurakunta
Seurakunnat > Järvamaa

Paide: Paiden metodistiseurakunta
Seurakunnat > Länsi-Virumaa

Aseri: Aserin metodistiseurakunta
Kunda: Kundan Betaanian metodistiseurakunta
Rakvere: Rakveren metodistiseurakunta
Sakussaare: Sakussaaren metodistiseurakunta
Tapa: Tapan metodistiseurakunta
Seurakunnat > Läänemaa

Haapsalu: Haapsalun metodistiseurakunta
Seurakunnat > Põlvamaa

Kärsa: Kärsan metodistiseurakunta
Räpina: Räpinan metodistiseurakunta
Seurakunnat > Pärnumaa

Pärnu: Pärnun AGAPE metodistiseurakunta
Seurakunnat > Saarenmaa

Kuressaare: Kuressaaren metodistiseurakunta
Reeküla: Reekülan metodistiseurakunta
Seurakunnat > Tartumaa

Tartto: Tarton pyhän Luukkaan metodistiseurakunta
Seurakunnat > Võrumaa

Ruusmäe: Ruusmäen metodistiseurakunta
Viitka: Viitkan metodistiseurakunta
Võru: Võrun elämänpuun metodistiseurakunta
Aiheesta muualla

Viron metodistikirkon kotisivut (viroksi, englanniksi ja venäjäksi)
Indokiinanuunilintu

| Indokiinanuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  reguloides
Kaksiosainen nimi
 Seicercus reguloides  (Blyth, 1842) 
Synonyymit
 Phylloscopus reguloides 

Katso myös
   Indokiinanuunilintu Wikispeciesissä   Indokiinanuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Indokiinanuunilintu (Seicercus reguloides) on uunilintujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Pohjois-Pakistanista ja Intian Kashmirista Himalajan vuorijonoa seuraten Kiinaan ja Indokiinaan. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Darjeelingista vuonna 1842.
Johan Molander

| Johan Molander |
| --- | --- |
 Johan Molander.
Porvoon piispa
 1821-1837 
Edeltäjä:  Zacharias Cygnaeus nuorempi
Seuraaja:  Carl Gustaf Ottelin
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1762 Kesälahti
Kuollut: 28. tammikuuta 1837 (74 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Ammatti:  piispa
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Johan Molander (25. toukokuuta 1762 Kesälahti – 28. tammikuuta 1837) toimi Porvoon piispana vuodesta 1821 alkaen kuolemaansa saakka.
Molander kohosi piispaksi etevyytensä, mutta myös poliittisen notkeutensa ja diplomaattisen varovaisuutensa takia.Jälkikäteen Molander onkin saanut keisarin uskollisen alamaisen leiman, eikä hänen ole katsottu nousseen edeltäjiensä tasolle kirkon itsenäisyyden puolustajana. Hänen piispankautensa kuitenkin osui ajanjaksolle, jota leimasivat suurvaltojen taantumuksellisuus, eurooppalaisten kansojen itsenäisyyspyrkimykset sekä taistelu perustuslain puolesta niin itsevaltaisella Venäjällä kuin muissakin manner-Euroopan johtavissa valtioissa. Valinta Porvoon piispaksi oli sikäli onnistunut, että Molander oli Ilomantsin vuosinaan jo Ruotsin vallan aikana joutunut tekemisiin ortodoksien kanssa ja hänellä oli toimessa tarvittavaa diplomaattista kykyä.
Opiskelu ja vuodet Ilomantsin kirkkoherrana > Syntymä, opiskelu ja ensimmäiset työt

Johan Molanderin isä Klas Johan oli Kesälahdella kirkkoherrana, kun Johan syntyi. Klas Johan valittiin 1776 Ilomantsin kirkkoherraksi, mutta varsinaisesti ilomantsilaista ei pojasta vielä tällöin tullut, vaan häntä pidettiin kaupunkilaisena.
Johan Molander kävi 1776–1781 Porvoon lukiota, ja ylioppilaaksi hän valmistui Turussa 1781. Hän sai pappisvihkimyksen Porvoon hiippakunnassa 1784. Filosofian maisteri hänestä tuli 1786 ja teologian tohtori 1827. Vuonna 1834 Molander liittyi Pohjoismaiseen historialliseen seuraan Kongelige Nordiske oldskriftselskab maksamalla ainaisjäsenyyteen vaadittavat 100 ruplaa.
Ensimmäinen työpaikka Molanderilla oli 1784 Porvoon tuomiorovastin apulaisena. Hän siirtyi 1787 Rantasalmen triviaalikoulun konrehtoriksi ja muutti Kuopioon, kun koulu siirrettiin sinne. Kuopion-aikana Molander toimi Kuopion kaupunkiseurakunnan kappalaisena 1788–1795 ja Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentin rykmentinpastorina 1795–1800.
Opiskelu ja vuodet Ilomantsin kirkkoherrana > Valinta Ilomantsin kirkkoherraksi

Klas Johan Molanderin kuoltua 1799 ilomantsilaiset ja enolaiset halusivat kirkkoherraksi tämän pojan Johan Molanderin. Vaalissa ääniä saivat Johan Molander 26 63/250, kappalainen Carl Adolf Hougberg 13 17/32 ja kappalainen maisteri Johan Henrik Norring 5 30/80. Vuonna 1800 Molanderista tuli isänsä seuraaja Ilomantsin kirkkoherrana. Pappila pysyi nyt kansalle vieraampana, sillä uusi kirkkoherra oli varsin itsetietoinen herrasmies. Myöhemmät vuodet muodostuivat kuitenkin molemmin puolin rakentaviksi: Molander lähestyi seurakuntalaisiaan ja viileähköt välit muuttuivat lämpimämmiksi.
Opiskelu ja vuodet Ilomantsin kirkkoherrana > Kirkkoherran tehtävät

Vuoden 1723 papiston erioikeudet määräsivät, että papiston tuli pitää kaksi pitäjänkokousta vuodessa, tarvittaessa useamminkin. Kirkkoherran merkittävä asema kokouksen puheenjohtajana johti siihen, että kirkkoherrasta tuli pitäjän tosiasiallinen johtaja. Molanderin aikana 1800-luvun alussa alkoivat äänestykset lisääntyä ja enemmistöperiaate löi itsensä lopullisesti läpi.
Ilomantsissa oli 77 pitäjänkokousta 1801–1821, ja niissä puitiin 227 asiaa. Pitäjänkokouksen toimialue oli laaja. Niissä päätettiin yhteisistä rakennushankkeista, jokien perkauksista, teiden aurauksista, kirkon ja pappilan kunnostuksista, köyhien ja sairaiden hoidosta, käsiteltiin viinanpolttoasiat, huolehdittiin seurakunnan taloudesta ja valittiin papit, lukkarit, suntiot ja edustajat eri tehtäviin. 1801–1821 pitäjän makasiineja käsiteltiin 31 kertaa. Usein aiheina olivat myös verotus, köyhät, sairaat ja rokotukset. Kirkon ja tapulin korjausta käsiteltiin 28 kertaa: uusi kello ja tapuli rakennettiin jo 1801. Molander joutui myös tekemään selkoa metsästyksestä  sekä huolehtimaan petoeläinten aiheuttamista tuhoista. Makasiinirakennus sijaitsi kirkonmäellä ja myös sen hoidosta neuvoteltiin kirkkoherran kanssa.
Molanderin kirkollista ennakkoluulottomuutta kuvaa hyvin se, että hän järjesti kesäkirkon ulkoilmaan Koitereelle kuultuaan runolaulaja Mateli Kuivalatarta. Kesäkirkkoperinne jatkui 1900-luvun alkuun. Sen sijaan yrittäessään uuden lain mukaisesti antaa viinikassan luottamusmiesten hoidettavaksi Molander kohtasi vahvempansa, sillä asian vaikeuden vuoksi joutui lopulta itse sen hoitamaan. Havaitessaan uskonnollisia epäkohtia ja järjestyshäriöitä Molander kävi voimalla niiden kimppuun. Lisäksi luterilainen kirkkoherra oli ortodoksipappien esimies. Molanderin aikana suhteet kirkkojen välillä olivat hyvät, vaikka ajoittain esiin nousi kiista pappien kantamista maksuista.
Pappila oli pitäjän kulttuurikeskus, ja juhannusaattona vallasväki kokoontui onnittelemaan juhannuspäivän sankaria. Tällöin kuultiin isännän puhe, suvivirren ja eläköönhuutojen jälkeen sytytettiin kokko ja järjestettiin tanssit eli karkelot.
Opiskelu ja vuodet Ilomantsin kirkkoherrana > Suomen sodan aika

Kirkossa luettiin 6. helmikuuta 1808 kuninkaan kuulutus, jossa asekelpoisia miehiä kehotettiin pestautumaan sotaväkeen. Ilomantsin miehet ottivat vastaan kirkkoherran nuorempi veli, Tohmajärven komppanian kapteeni Adolf Molander. Ilomantsin, Enon ja Tohmajärven edustajat kokoontuivat 1. maaliskuuta Enon kappelille pohtimaan tilannetta rovasti Johan Molanderin ja kruununvouti Gabriel Wallenius nuoremman johdolla. Kokouksessa oltiin yksimielisiä siitä, ettei armeijalle luovutettaisi nostomiehiä. Sovittiin, että 150 miehen suojakomppania asetetaan vartioimaan omia rajoja, kuten 18 vuotta aikaisemmin oli tehty. Miehet oli tarkoitus muonittaa omin eväin ja heidän piti vuorotella rajavartioinnissa. Molander ja Wallenius lähettivät ilomantsilaisen Juho Kontturin Kuopioon saamaan aseita ja valtuutus johtaa sotajoukkoja.
Mönnin taistelussa 30. heinäkuuta venäläiset ajettiin pakoon ja Ilomantsin miehet ahdistivat pakenevia. Kuukauden kuluttua, 31. elokuuta, venäläiset voittivat ilomantsilaiset Konnunniemen taistelussa ja sota päättyi pitäjäläisten osalta. Sandels vetäytyi syyskuussa Ilomantsin pohjoispuolelle.
Sodan loputtua Enossa kiiteltiin keisari Aleksanterin menestystä ja Ilomantsissa Johan Molander puolestaan loi laajemman yleiskatsauksen Euroopan tapahtumiin. Sota ei ohittanut kuntaa ilman vahinkoja, ja sen aikana myös kirkollisella rintamalla oli syntynyt kitkaa. Molander katsoi isänsä tulleen hyvin toimeen ortodoksipapiston kanssa, kuten itsekin Johannes Stefanovin (k. 1807) kanssa, mutta tämän seuraaja Johannes (Ivan) Petrov tulisi Molanderin mukaan varmasti olemaan kantona kaskessa.
Petrov tuli 1808 papiksi Ilomantsin ortodoksiseurakuntaan. Sodan aikana kenraali Aleksejevin johtama sotilasosasto tunkeutui rajan yli Ilomantsiin ja osa kunnan ortodokseista tuki venäläisiä. Petrov toimi kenraali Mihail Dolgorukovin, Aleksejevin ja Nikolai Tutškovin tulkkina, ”suomalaisten rauhoittajana” ja seurasi ilomantsilaisia jäljittänyttä eversti Grengrossia, joten määrättyä varovaisuutta tarvittiin hänen suhteensa. Keväällä 1809 Petrov jätti valituksen, jossa hän syytti Liperin, Kiteen, Tohmajärven ja Pälkjärven luterilaisia pappeja ortodoksipappien tehtävien hoidosta ja kansan käännyttämisestä. Kenraalikuvernööri Spregtporten tutki asian ja lopulta Petrov sai itse muistutuksen 1811. Esimiestään Molanderia vastaan Petrov ei käräjöinyt.
Kirjeessään Walleniukselle Molander arvioi sodan aikaa. Kiitettyään pitäjän rahvasta ja virkamiehiä ”siivosta käytöksestä ja arvokkaasta esiintymisestä” sodan aikana Molander lausui, että tästä tekee poikkeuksen pastori Petrov: ”Ilman valtakirjaa hän on luvattomasti papintoimessa ja saa aikaan seurakunnassa levottomuutta. Hän on ottanut haltuunsa seurakunnan omaisuuden ja kalleudet, tuhlannut salaisesti seurakunnanvaroja, säikyttänyt ymmärtämätöntä kansaa ja tehnyt heidän olonsa epävarmaksi”.
Opiskelu ja vuodet Ilomantsin kirkkoherrana > Heikki Kukkonen

Virkaan astuttuaan hän lopetti isänsä tavan pitää koulua ilman eri korvausta. Johan Molander halusi keskittyä mieluummin varsinaiseen papintyöhön, mutta ilomantsilaiset tahtoivat jättää myös opetuksen papin tehtäväksi, sillä he pelkäsivät varsinaisen koulumestarin tulevan kalliiksi. Kun Molander lupasi valvoa pitäjänkoulun asioita ja sen luotettavuutta, päättivät kuntalaiset valita pitäjään koulumestarin.
Ilomantsin vuosinaan Molander tutustui talonpojan poikaan Heikki Kukkoseen. Molander oli hankkinut kahdelle pojalleen kotiopettajan, ja kolmanneksi oppia saamaan hän otti lahjakkaan Kukkosen. Ilomantsin pappilassa pojat oppivat ulkoa ruotsalaisen katekismuksen, kirjoitustaidon ja latinan kielioppia. Molander järjesti Kukkosen myös Kuopion triviaalikouluun ja tarjoutui kustantamaan opiskelun alkutaipaleen.Vauraassa pappilasta opiskelusta ja huolimatta pojasta ei koskaan tullut herraskaista. Myöhemmin Kukkonen muutti nimekseen Henrik Renqvist, "puhdas oksa", ja tämän nimisenä hänen ja Molanderin tiet jälleen kohtasivat.