stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhana Pohjola

| Juhana Pohjola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Lapset:  4
Ura
Uskontokunta:  luterilainen (Lähetyshiippakunta)
Kirkollinen arvonimi:  piispa (Lähetyshiippakunta)
Juhana Markus Pohjola (s. 27. maaliskuuta 1972 Helsinki) on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan järjestyksessä toinen piispa ja entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Lähetyshiippakunnan hiippakuntakokous valitsi hänet tehtäväänsä 23. tammikuuta 2021, ja hänen vihkimysmessunsa tapahtui Lähetyshiippakunnan kesäjuhlilla elokuussa Loimaan evankelisella kansanopistolla .
Pohjola on toiminut vuodesta 2013 lähtien Lähetyshiippakunnan hiippakuntadekaanina ja sitä ennen Luther-säätiön dekaanina vuodesta 2000 alkaen. Pohjola on suorittanut teologian maisterin opinnot Helsingin yliopistossa ja Master of Sacred Theologyn opinnot Concordia Theological Seminaryssa Indianan Fort Waynessa. Hän väitteli vuonna 2014 Helsingin yliopistosta teologian tohtoriksi. Opinnoissaan Pohjola on tutkinut muiden muassa kirkkoisä Tertullianusta, Hermann Sassen käsitystä kirkollisesta yhteydestä sekä suomalaisten ordinaatiokaavojen käsitystä pappisvihkimyksestä ja -virasta. Pohjola sai syksyllä 2022 Concordia Theological Seminarysta teologian kunniatohtorin arvon.
Alkujaan Pohjola vihittiin papiksi Oulun hiippakunnassa vuonna 1999, ja hänelle annettiin virkamääräys Suomen Luther-säätiön palvelukseen. Myöhemmin hänen papinoikeutensa kuitenkin poistettiin, koska Luther-säätiön katsottiin olevan erkaantunut Suomen evankelis-luterilaisesta kirkosta omaksi kirkkokunnakseen. Pohjola toimi vuosina 2000–2010 Luther-säätiön/Lähetyshiippakunnan Pyhän Markuksen seurakunnan vastaavana pastorina Helsingissä ja 2011–2012 vierailevana tutkijana Kanadan St Catharinessa Concordia Lutheran Theological Seminaryssä.
Pohjola on naimisissa musiikin maisteri Päivi Pohjolan kanssa ja on neljän lapsen isä.
Pohjola on ollut syytteessä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan, koska Luther-säätiön asiamiehenä ja Lähetyshiippakunnan piispana hän on ollut julkaisemassa ja levittämässä Päivi Räsäsen kirjoittamaa pamflettia Mieheksi ja naiseksi hän heidät loi: Homosuhteet haastavat kristillisen ihmiskäsityksen. Sekä käräjäoikeus että hovioikeus (14.11.2023) hylkäsivät syytteet. Asia eteni ainakin Räsäsen osalta KKO:een.lähde?
Establishment

Establishment tarkoittaa vallitsevaa yhteiskunnallista järjestelmää, ja varsinkin sen vallanpitäjiä. Yleensä käsitteellä viitataan vakiintuneeseen yhteiskuntajärjestykseen sekä joukkoon talouselämän tai politiikan johtohenkilöitä, jotka muodostavat yhteiskunnan hallitsevan luokan, eliitin. Käsitteellä voidaan myös viitata eri alojen mielipiteitä, arvostuksia ja käsityksiä valvovaan ryhmään, joka pönkittää vallitsevia näkemyksiä, esimerkiksi kirjallisuuden tai taiteen establishment.
Yleisessä keskustelussa käsitteellä establishment viitataan erityisesti niihin tahoihin, jotka valvovat ja ohjaavat virkamiehistöä, hallintoa, puolustusvoimia ja kirkkoa. Establishmentin katsotaan yleensä edustavan konservatiivisia näkemyksiä. Nämä yhteiskunnan vakiintuneet taloudelliset ja poliittiset voimat pyrkivät säilyttämään ja laajentamaan valtaansa, ja heihin viittaavaa termiä "establishment" käytetään usein halventavassa merkityksessä.
Rixton

| Rixton |
| --- | --- |
 Rixton elokuussa 2014
Tiedot
Toiminnassa:  2012–
Tyylilaji:  pop, R&B, pop rock, country
Kotipaikka:   Lontoo, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jake Roche   Charley Bagnall   Danny Wilkin   Lewi Morgan  
Levy-yhtiö:  Schoolboy Records   Interscope Records   Geffen Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rixton on englantilainen vuonna 2012 perustettu popyhtye, joka koostuu neljästä jäsenstä. Yhtyeen manageri on Scooter Braun. Yhtyeen nimi oli alun perin Relics. Rixtonin muodostavat Jake Roche, Charley Bagnall, Danny Wilkin ja Lewi Morgan.
Historiaa

Vuonna 2012 perustettu Rixton julkaisi ensimmäisen albuminsa, Let the Roadin, maaliskuussa 2015. Singlejä yhtye on julkaissut kolme, vuonna 2014 julkaistut Me and My Broken Heart ja Wait on Me sekä vuonna 2015 julkaistu, Let the Roadillakin mukana oleva Hotel Ceiling. Rixtonin todennäköisesti tunnetuin kappale on maaliskuussa 2014 julkaistu Me and My Broken Heart, joka oli Skotlannin ja Britannian singlelistan ykkönen ja Suomen virallisen listan 13:s.
Jäsenet

Jake Roche – laulu ja rytmikitara
Charley Bagnall – kitara ja taustalaulu
Danny Wilkin – basso, koskettimet ja taustalaulu
Lewi Morgan – rummut ja joskus taustalaulu
Diskografia > Albumit

Let the Road (2015)
Diskografia > EP:t

Me and My Broken Heart EP (2014)
Woah (2019)
Diskografia > Singlet

Me and My Broken Heart (2014)
Wait on Me (2014)
Hotel Ceiling (2015)
We All Want the Same Thing (2015)
Sorry to Interrupt (feat. Jessie J and Jhené Aiko) (2015)
Mama’s House (2019)
Käännös suomeksi
Fondi

Hyytelömäinen kalafondi
Fondi (ransk. fond < lat. fundus, 'pohja', perustus') eli liemipohja tarkoittaa kokkien ammattisanastossa kastikkeen pohjaa. Se on melko sakeaa, maultaan vahvaa tiivistettyä lientä, jota valmistetaan sekä vaaleana että tummana. Kastikkeiden lisäksi fondia käytetään liemiin ja muihinkin ruokalajeihin maun antajaksi. Fondin ainesosina on kalaa, kasviksia, lihaa, riistaa tai äyriäisiä ja mausteena laakerinlehtiä, pippureita, yrttejä tai pilkottuja juureksia. Fondia keitetään usean tunnin ajan, ja lopuksi siitä siivilöidään kiinteä aines pois.
Fondi on ruuan maustamiseen käytettävä nestemäinen mausteseos, jota käytetään monipuolisesti liha-, keitto- ja pataruuissa sekä kastikkeissa. Ravintoloiden keittiöissä on kautta aikojen keitetty omat fondit luista, lihan leikkuujätteistä, juureksista ja mausteyrteistä.
Fondi-nimellä myydään myös yhä suositummiksi tulleita "nestemäisiä liemikuutioita", pieniin pulloihin pakattuja kastikkeen ja liharuuan maustajia. Fondien annostelua pidetään helpompana kuin perinteisten liemikuutioiden. Fondit ovat nousseet suosituksi erityisesti ammattikokkien keskuudessa.
Fondeissa on varsin vähän lisäaineita, esimerkiksi tuskin lainkaan arominvahvennetta, joita on paljon liemikuutioissa. Tumma lihafondi muistuttaa maultaan alkuperäistä englantilaista lihaliemitiivistettä, Bovrilia. Nykyään on fondeja saatavana lähes kaikista ruokakaupoista ja useita eri makuja, mm. vasikan-, härän-, kanan- ja kasvisfondi.
Aiheesta muualla

www.ruokasanastot.net
Ali al-Sistani

| Ali al-Sistani |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1930 (ikä 94) Mašhad, Iran
Arvonimi: marjaʿ al-taqlid
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ali al-Sistani (arab. علي الحسيني السيستاني, pers. على حسينى سيستانى; s. 4. elokuuta 1930 Mašhad, Iran) on Irakin korkein šiialainen uskonoppinut.
Elämäkerta

Ali al-Sistani syntyi 4. elokuuta 1930 Mašhadissa Iranissa. Hänen perheensä tunnettiin uskonoppineina ja al-Sistani alkoi opiskella Koraania jo nuorena. Vuonna 1952 hän muutti opiskelemaan šiialaisten pyhään kaupunkiin Najafiin Irakissa. Najafissa hän oli suurajatollah Abu al-Qasim al-Khoein oppilas ja hän tuli tunnetuksi älykkyydestään ja karismastaan. Vuonna 1990 hänet valittiin tärkeän najafilaisen oppilaitosten verkoston johtoon. Khoei kuoli vuonna 1992 ja hieman sen jälkeen al-Sistani sai kaksitoistašiialaisuuden korkeimman oppineisuuden aseman marjaʿ al-taqlid. Sittemmin al-Sistani pyrki parantamaan šiialaisten asemaa šiialaisenemmistöisessä, mutta sunnien pitkään johtamassa Irakissa. Toisaalta toisin kuin esimerkiksi myös aikanaan Najafissa vaikuttanut ja sittemmin Iranin johtoon noussut Ruhollah Khomeini, al-Sistani ei kannattanut aseellisia tai väkivaltaisia keinoja asiansa ajamiseksi.
Yhdysvaltojen johtama liittouma hyökkäsi Irakiin vuonna 2003. Sistani oli vuonna 2002 antanut fatwan muslimien yhtenäisyydestä Irakin ulkopuolisia uhkia vastaan, mutta huhtikuussa 2003 hän antoi toisen fatwan, jossa hän kehotti irakilaisia pidättäytymään vastarinnasta miehitysjoukkoja vastaan. Sodan jälkeen Sistanilla oli tärkeä asema uuden demokraattisen hallinnon pystytyksessä. Elokuussa 2004 Sistani matkusti Britanniaan sydänvaivojensa hoitoa varten. Samaan aikaan Najafissa syttyi yhteenottoja uskonoppineen Muqtada al-Sadrin kannattajien ja amerikkalaisten joukkojen välillä. Sadrin kaltaisen nuoremmat ja radikaalimmat uskonoppineet olivat aiemmin kirtisoineet Sistania, mutta elokuun lopulla Irakiin palanneen Sistanin onnistui silti neuvotella rauha taistelevien osapuolten välille. Kilpailu arvovallasta Sistanin ja Sadrin välillä on kuitenkin jatkunut edelleen.
Ääri-islamilaisen Isis-järjestön vallattua alaa Irakissa Sistani julkaisi kehotuksen irakilaisille aseellisen vastarinnan tekemisestä. Isisin vastaisen taistelun aikana Iranin vaikutusvalta Irakissa on lisääntynyt, mutta Sistani ei ole joistakin toisista Irakin šiialaisista johtohahmoista poiketen tukenut Iranin toimia Irakin ulkopuolella esimerkiksi Syyriassa tai Jemenissä. Sistani onkin nähty yhtenä tärkeänä esteenä Iranin vaikutusvallalle Irakissa.
Aiheesta muualla

http://www.sistani.org/
Sistani ja Abu al-Qasim al-Khoei.
The Tubes

The Tubes esiintymässä Norjassa vuonna 1977.
The Tubes on San Franciscosta, Yhdysvalloista kotoisin oleva teatraalinen rockyhtye, joka oli erityisen suosittu 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa. Yhtye on tunnettu live-esiintymisistään, joissa muun muassa pehmoporno sekoittui mediasatiiriin, kulutuskritiikkiin ja politiikkaan.
Historia

Yhtyeen ensimmäinen kokoonpano sai alkunsa Arizonan yliopiston ympäristössä 1960-luvun lopulla ja asettui lopulta San Franciscoon vuonna 1972. Ydinkokoonpano pysyi suurelta osin samana yli vuosikymmenen ajan: Fee Waybill (oik. John Waldo Waybill, laulu), Re Styles (oik. Marie MacLeod, laulu), Bill "Sputnik" Spooner (kitara, laulu), Roger Steen (kitara), Prairie Prince (rummut), Michael Cotten (syntetisaattori), Vince Welnick (piano) ja Rick Anderson (basso). Entinen Santanan lyömäsoittaja Mingo Lewis oli myös osa yhtyettä pitkän aikaa.
Viihdeteollisuuden ylilyönnit olivat yhtyeen alkumetrien kantava teema. Waybill otti lavaroolin ”Quay Lewdinä”, juoppona ja narkkarina, vain juuri kasassa pysyvänä laulajana, joka piti vilkkuvia aurinkolaseja ja käsittämättömän korkeita platform-kenkiä (mahdollisesti näin pilkaten Elton Johnin ”Captain Fantastic” -hahmoa). Debyyttialbumin kappale ”White Punks on Dope” oli kuin surkean liiallisuuden ja ylilyönnin absurdi tunnushymni ja heavy metalin parodia (ainakin vuoden 1975 mittapuun mukaan).
”Haloes” on parodia 1970-luvun alun David Bowiesta ja ”Stand Up and Shout” voidaan liittää lauluihin kuten ”Rhinestone Cowboy”, ”Young Americans” ja ”All the Young Dudes”. ”Madam, I’m Adam” pelleilee Andrew Lloyd Webberin raamatullisten musikaalien kustannuksella.
Parodiat antoivat tilaa temaattiselle kokeilulle Now (1977) ja Remote Control (1979) -levyjen myötä, joista jälkimmäisen oli tuottanut Todd Rundgren (teemana televisiosta riippuvaiset). Remote Controlin (1979) kannessa vauva katsoo suosittua Hollywood Squares -viihdeohjelmaa (1966–1981) erityisesti muotoillussa istuimessa.
Eräs kriitikko mainitsi, että The Tubes oli kuin syntynyt luomaan rock-videon media- ja teatraalisilla kyvyillään, mutta oli monta vuotta edellä aikaansa. Niinpä he laittoivatkin luovuutensa ja taiteellisuutensa liveperformansseihin. ”Sushi Girl” oli rantaelokuvaparodia, ”Mondo Bondage” pelleili S&M-skenen kustannuksella ja ”What Do You Want from Life?” otti kantaa television kilpailuohjelmiin kuten Onnenpyörä.
1980-luvun alussa yhtye jätti A&M Recordsin ja siirtyi Capitol Recordsille. Live-esiintymisiä pelkistettiin ja yhtye yritti luoda itsensä uudelleen mutkattomampana yhtyeenä. The Completion Backward Principle (1981), joka oli jälleen konseptialbumi, näytti yhtyeen täysin uudessa valossa. Kannessa yhtyeen jäsenet poseerasivat skarppeina business-puvuissa. Outside Inside (1983) seurasi muutama vuosi myöhemmin ja nämä kaksi albumia sisältävät yhtyeen ”classic rock” -kappaleet ”Talk to Ya Later” ja ”She’s a Beauty”.
Vuonna 1985 Rundgrenin tuottama Love Bomb ei menestynyt – Spooner kertoi kerran konserttiyleisölle, että levy-yhtiön pomot eivät voineet promotoida sitä, koska ”peräpukamat vaivasivat heitä”. Albumista tuli viimeinen Tubes-tuotos yli kymmeneen vuoteen. Vuosi 1996 toi tullessaan Genius of America -albumin ja entisen kokoonpanon lukuun ottamatta Welnickiä, joka liittyi Grateful Deadiin, ja Spooneria.
The Tubes keikkailee edelleen etenkin Yhdysvalloissa.
Julkaisut

The Tubes (1975)
Young and Rich (1976)
Now (1977)
Remote Control (1979)
The Completion Backward Principle (1981)
Outside Inside (1983)
Love Bomb (1985)
Genius of America (1996)
Aiheesta muualla

The Tubesin virallinen kotisivu
Pink

| Pink |
| --- | --- |
 Pink esiintymässä The Truth About Love Tour -kiertueellaan huhtikuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1979 (ikä 45) Doylestown, Pennsylvania
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja, tanssija, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  P!nk ja Pink 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1998–
Tyylilajit:  poprock, pop, R&B, rap
Soittimet:  laulu, kitara, piano, kosketinsoitin
Yhtyeet:  Choice (1996–1998)
Levy-yhtiöt:  LaFace (1996–2001, 2006–) Arista (2001–2005) Jive (2005–2011) RCA(2011–)
Aiheesta muualla
www.pinkspage.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alecia Beth Moore, (s. 8. syyskuuta 1979 Doylestown, Pennsylvania) taiteilijanimeltään Pink (tyyliteltynä P!nk), on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän aloitti uransa R&B-laulajana, minkä jälkeen hän vaihtoi tyylinsä poprockiin.
Pinkin parhaiten tunnettuja hittejä ovat olleet muun muassa "Lady Marmalade" (Christina Aguileran, Mýan ja Lil' Kimin kanssa), "Just Like a Pill", "Don't Let Me Get Me", "Get the Party Started", "Trouble", "Stupid Girls", "So What", "Sober", "Raise Your Glass", "Fuckin' Perfect", "Blow Me (One Last Kiss)", "Try" ja "Just Give Me a Reason". Häneltä on ilmestynyt yhteensä kuusi studioalbumia ja niitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta. Marraskuussa 2010 Pink julkaisi ensimmäisen kokoelma-albuminsa. Hän on myös voittanut kolme Grammy-palkintoa ja kuusi MTV Video Music Awardsia.
Yksityiselämä

Pink tukee ympäristöjärjestöjä ja onkin kertonut pitävänsä paljon eläimistä ja luonnosta. Hän kuuluu muun muassa PETAan ja tukee myös avustusjärjestöjä, joilla tuetaan onnettomuuksien uhreja.
Vuodesta 2001 Pink seurusteli motocross-ajaja Carey Hartin kanssa ja heidät vihittiin 7. tammikuuta 2006. He erosivat helmikuussa 2008, mutta pysyivät läheisinä ystävinä. He palasivat takaisin yhteen vuonna 2009. Pink on kertonut, etteivät he koskaan laillisesti eronneet. Hart esiintyy Pinkin kappaleiden "Just Like a Pill", "So What", "Raise Your Glass", "Just Give Me A Reason" ja "True Love" musiikkivideoilla.
Pariskunnalla on kaksi lasta: vuonna 2011 syntynyt tytär Willow Sage Hart  ja vuonna 2016 syntynyt poika Jameson Moon Hart .
Diskografia > Albumit

Can't Take Me Home (2000 - US #26, AUS #10, UK #13)
Missundaztood (2001 - US #6, AUS #14, UK #2)
Try This (2003 - US #9, AUS #8, UK #3)
I'm Not Dead (2006 - US #6, AUS #1, UK #3)
Funhouse (2008 - US #2, AUS #1, UK #1)
Greatest Hits... So Far!!! (2010 - US #5, AUS #1, UK #5)
The Truth About Love (2012)
Beautiful Trauma (2017)
Hurts 2B Human (2019)
Trustfall (2023)
Diskografia > Singlet > Albumilta Can't Take Me Home

"There You Go" (2000 - US #7, UK #6)
"Most Girls" (2000 - US #4, UK #5)
"You Make Me Sick" (2001 - US #33, UK #9)
"Lady Marmalade" (yhdessä Christina Aguileran, Myan ja Lil' Kimin kanssa) (2001 - US #1, UK #1)
Diskografia > Singlet > Albumilta Missundaztood

"Get the Party Started" (2001 - US #4, UK #2)
"Don’t Let Me Get Me" (2002 - US #8, UK #6)
"Just Like a Pill" (2002 - US #8, UK #1)
"Family Portrait" (2002 - US #20, UK #12)
Diskografia > Singlet > Albumilta Try This

"Feel Good Time" (duetto William Orbitin kanssa) (2003 - US #60, UK #3)
"Trouble" (2003 - US #68, UK #7)
"God Is a DJ" (2004 - UK #11)
"Last to Know" (2004 - UK #21)
Diskografia > Singlet > Albumilta I'm Not Dead

"Stupid Girls" (2006 - US #13, UK #4)
"Who Knew" (2006 - UK #5)
"U + Ur Hand" (2006 - US #29, UK #10)
"Nobody Knows" (2007 - US # -, UK #27)
"Dear Mr. President" (2007 muutamia radiosoittoja)
"Leave Me Alone (I'm Lonely)" (2007) (radiopromo)
"’Cuz I Can" (2007)
Diskografia > Singlet > Albumilta Funhouse

"So What" (2008 - US #1 UK #1)
"Sober" (2008 - US #15 UK #9)
"Please Don't Leave Me" (2009 - US #40 UK #12)
"Bad Influence" (2009 - AUS #9)
"Funhouse" (2009 - Elokuu)
"I Don’t Believe You" (2009)
"Glitter in the Air" (2010)
Diskografia > Singlet > Albumilta Greatest Hits... So Far!!!

"Raise Your Glass" (2010 - AUS #1 CAN #2 USA #1)
"Fuckin’ Perfect" (2011)
Diskografia > Singlet > Albumilta The Truth About Love

"Blow Me (One Last Kiss)" (2012 - AUS #1 CAN #4 USA #5)
"Try" (2012)
"Just Give Me a Reason" feat. Nate Ruess (2013)
"True Love" feat. Lily Rose Cooper (2013)
Diskografia > DVD:t

Pink: Live in Europe (2006)
Pink: Live from Wembley Arena (2007)
Pink: Live in Australia (2009)
Pink: The Truth about love: Live from Melbourne (2012)
Konserttikiertueet

2002: Party Tour
2004: Try This Tour
2006-2007: I'm Not Dead Tour (Helsingin jäähallissa 30. lokakuuta 2006)
2009: Funhouse Tour (Hartwall Areenalla 12. marraskuuta 2009)
2010: Funhouse Summer Carnival Tour (Kaisaniemen puistossa 21. heinäkuuta 2010)
2013: The Truth About Love Tour (Hartwall Areenalla 28. toukokuuta 2013)
Filmografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Nimi | Rooli |
| 2000 | Ski to the Max | omana itsenään |
| 2002 | Rollerball | rocklaulaja |
| 2003 | Charlien enkelit: kurvit suoriksi | kisan aloittaja |
| 2007 | Catacombs | Carolyn |
| 2009 | SpongeBob's Truth or Square | omana itsenään |
| 2010 | Keikkaa pukkaa  | omana itsenään |
| 2011 | Happy Feet 2 | Gloria |
| 2013 | Thanks for Sharing | Dede |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pink Wikimedia Commonsissa
Pinkin virallinen sivusto
MTV:n Pink-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Pinkarea (Arkistoitu – Internet Archive)
Pink
| --- | --- |
Studioalbumit::   Can’t Take Me Home (2000)  Missundaztood (2001)  Try This (2003)  I'm Not Dead (2006)  Funhouse (2008)  The Truth About Love (2012)  Beautiful Trauma (2017)  Hurts 2B Human (2019)  Trustfall (2023) 
DVD:t::   Live In Europe (2006)  Live From Wembley Arena (2007) 
Levy-yhtiöt::   LaFace  Arista  Jive  RCA
Saterland

| Saterland |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Saterland
 Koordinaatit: 53°2′N, 07°43′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Cloppenburg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Hubert Frye
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  123,62 km²
Korkeus:  5 m m
Väkiluku:  12 869 (31,12,2006)
 – Väestötiheys:  104 as./km²
 
 www.saterland.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saterland (saterlandinfriisiksi Seelterlound) on kunta Cloppenburgin piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita kunnassa oli vuoden 2006 lopussa 12 869 ja pinta-ala on 123,62 neliökilometriä. Kunnan pormestari on Hubert Frye. Kunta sijaitsee Leerin, Cloppenburgin ja Oldenburgin välillä.
Saterlandin alue asutettiin 900- ja 1200-lukujen välillä. Asukkaat olivat friisejä Itä-Friisiasta. Asukkaiden keskuudessa kehittyi itäfriisin kielestä uusi muoto, Saterlandin friisi. Tämä muoto on säilynyt tähän päivään saakka. Tämän kielen puhujat ovat Saksan pienin vähemmistö, jonka valtio on tunnustanut. Saterland muodostettiin 1. maaliskuuta 1974, kun pienemmät Strücklingenin (saterlandin friisiksi: Strukelje), Ramslohin (Roomelse) ja Scharrelin kunnat (Schäddel) yhdistyivät.
Kaksikielinen kyltti Scharrelin kylässä (saterlandin friisiksi Schäddel)
Kunnassa on neljä katolilaista kirkkoa ja yksi evankelis-luterilainen.
Saterlandin ystävyyskaupunki on puolalainen Środa Śląska.
Kunnan osat

Ramsloh: Ramsloh-Ort, Ramsloh-Nord, Ramsloh-Ost, Hoheberg, Raake, Hollen, Hollen-Brand ja Hollenermoor
Strücklingen: Strücklingen-Ort, Bollingen I, Bollingen II, Utende, Wittensand ja Bokelesch
Scharrel: Scharrel-Ort, Bätholt, Langhorst, Neuwall ja Heselberg
Sedelsberg: Sedelsberg-Ort, Kolonie, Hüllen I, Hüllen II, Fermesand ja Heselberg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saterland Wikimedia Commonsissa
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Viralliset kotisivut (saksaksi)
Karl Reindler

| Karl Reindler |
| --- | --- |
 Karl Reindler vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Australia
Aiheesta muualla
www.karlreindler.com
Karl Reindler (s. 18. huhtikuuta 1985) on australialainen autourheilija. Reindler on kilpaillut A1 Grand Prix ja Supercars Championship -sarjoissa. Hän voitti Australian Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 2004.
Reindler toimii lääkäriauton kuljettajana Formula 1 -sarjassa. Hän ajoi lääkäriautoa ensimmäisen kerran Australian GP:ssä 2022.
A1 Grand Prix -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | Australia | NEDSPR PO | NEDFEA PO | CZESPR 15 | CZEFEA 16 | CHNSPR 12 | CHNFEA 3 | MYSSPR PO | MYSFEA PO | IDNSPR PO | IDNFEA PO | NZLSPR 14 | NZLFEA 13 | AUSSPR 14 | AUSFEA 14 | RSASPR 16 | RSAFEA Kesk. | MEXSPR | MEXFEA | CHNSPR | CHNFEA | GBRSPR | GBRSPR | 13. | 25 |
Aiheesta muualla

Karl Reindler Driver Databaessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Karl Reindler
Käännös suomeksi
OutKast

| OutKast |
| --- | --- |
 OutKast One Music Festivaaleilla, vuonna 2001.
Tiedot
Toiminnassa:  1991–2017
Tyylilaji:  Southern hip hop, funk
Kotipaikka:  Eastpoint, Georgia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  André 3000   Big Boi  
Levy-yhtiö:  LaFace, Artista, BMG – 1991–2004 LaFace, Zomba, SBMG – 2004-
Aiheesta muualla
www.outkast.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
OutKast oli Atlantassa, Yhdysvalloissa vuonna 1992 perustettu hip hop -duo. Sen muodostivat André ”André 3000” Benjamin (s. 1975) ja Antwan ”Big Boi” Patton (s. 1975).
Duo oli yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä hiphop-yhtyeistä. Sille on myönnetty kuusi Grammy-palkintoa, ja sen kahdeksaa julkaisua on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta.
Elokuussa 2017 Outkastin päävokalisti Andre 3000 kertoi, että pitkään telakalla ollut yhtye on historiaa.
Diskografia > Albumit

Southernplayalisticadillacmuzik (1994)
ATLiens (1996)
Aquemini (1998)
Stankonia (2000)
Big Boi and Dre Present... Outkast (2001)
Speakerboxxx/The Love Below (2003)
Idlewild (2006)
Singlet

"Player’s Ball" (1993)
"Southernplayalisticadillacmuzik" (1994)
"Git Up, Git Out" (1994)
"Elevators (Me & You)" (1996)
"ATLiens" (1996)
"Jazzy Belle" (1997)
"Rosa Parks" (1999)
"Skew It on the Bar-B" (feat. Raekwon) (1999)
"Da Art of Storytellin’ (Pt. 1)" (1999)
"B.O.B. (Bombs Over Baghdad)" (2000)
"Ms. Jackson" (2000)
"So Fresh, So Clean" (2001)
"The Whole World" (feat. Killer Mike) (2002)
"Land of Million Drums" (feat. Killer Mike & Sleepy Brown) (2002)
"Hey Ya!" (2004)
"The Way You Move" (feat. Sleepy Brown) (2004)
"Ghettomusick" (2004)
"Roses" (2004)
"Prototype" (2004)
"Mighty O" (feat. Sleepy Brown & Scar) (2006)
"Morris Brown" (2006)
"Idlewild Blue (Don'tchu Worry 'Bout Me)" (2006)
"Hollywood Divorce" (feat. Lil Wayne & Snoop Dogg) (2006)
"The Train" (feat. Sleepy Brown & Scar) (2006)