stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Halimasjärvi
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) järvi kuuluu. Järveen laskevat Halimasjärvenoja ja Ollinoja, joiden yhteenlaskettu valuma-alueen pinta-ala on 324 hehtaaria. Osa järven vedestä on peräisin lähteistä, jotka sijaitsevat kallioalueen jyrkänteiden alla. Yksi lähteistä on otettu vettä vuoteen 2012 asti. Järven laskuoja lähtee sen luoteispäästä. Nimetön oja ei ole enää luonnontilassa. Se virtaa kohti pohjoista Kumpulan ja Tasanneen asuinalueiden läpi ja laskee 1,5 kilometrin päässä Näsijärven Aitolahdessa Olkahisenlahteen. Järven vedenpinnan korkeus on 108,9 metriä mpy, joten tällä matkalla laskuoja putoaa 13,5 metriä.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 on järven nimeksi kirjoitettu ”Halimajärvi”. Sen tulo-oja on piirretty tulevan etelästä ja laskuoja virtaamaan pohjoiseen. Tulo-ojan yläjuoksun suot on raivattu niittymaiksi ja samaa on tehty järven lounais- ja luoteisrannoille. Samassa kartassa on neljän kilometrin päässä kaksi muuta Halimajärveä: ”Wähä Halimajärvi” ja ”Iso Halimajärvi”. Niitä vastaavat nykyiset Vähä Halimajärvi ja Halimajärvi. Nykykartoissa esiintyy metsämaasta nimitys ”Halimaa”, joka sijaitsee nykyään Kangasalan puolella .
Vuoden 1953 peruskartassa oli järven lähiympäristö metsää ja seudun asukkaat olivat maataloudesta elantonsa saavaa väestöä. Metsiin oli kaivamalla perattu johto-ojia, joista kaksi laskivat Halimasjärveen. Itäinen haara alkaa Lamminrahkasta ja sen nimi on Halimasjärvenoja. Eteläisen ojan nimi on ”Ollinoja” . Vuoden 1961 kartassa on Tampereen puolelle Kumpulaan ja Aholaan kaavoitettu runsaasti omakotitalotontteja, joista muutamaan on rakennettu taloja. Tämä ei vaikuttanut vielä Halimasjärven lähiympäristöön merkittävästi, vaikka rakentaminen oli vilkasta vielä vuoden 1974 kartassa. Järven itärantaan oli kuitenkin rakennettu mökki. Järven lähiseudun arvoa ymmärrettiin ja, lukuun ottamatta sen länsipuolta, järven ympärille perustettiin pieni luonnonsuojelualue. Myös Atalan alueelle ja Aholan pohjoispuolelle rakennettiin nopeasti uusia asuinalueita. Vielä 1990-luvun alussa oli viereisellä Vaarinsuolla pieni lampi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Halimasjärvi Wikimedia Commonsissa
Näsijärven–Ruoveden alue (35.3)
Bahadur Šah II

| Bahadur Šah II |
| --- | --- |
 Bahadur Šah II Ágoston Schoefftin maalauksessa vuoden 1854 paikkeilta.
Suurmogulien valtakunnan hallitsija
Valtakausi:  28. syyskuuta 1837–21. syyskuuta 1857
Edeltäjä:  Akbar Šah II

Syntynyt:  24. lokakuuta 1775 Delhi, Suurmogulien valtakunta
Kuollut:  7. marraskuuta 1862 (87 vuotta) Yangon, Brittiläinen Intia
Suku:  Timurid
Isä:  Akbar Šah II
Äiti:  Lal Bai
Uskonto:  sunnalaisuus
Abu 'l-Muzaffar Siradj al-Din Muhammad Bahadur Šah eli Bahadur Šah II (1775 – 1862) oli viimeinen timurideista periytyvä Intian suurmoguli. Hän nousi suurmoguliksi isänsä Akbar Šah II:n kuollessa vuonna 1837, mutta hänen valtansa oli lähinnä muodollinen, ja Intiaa hallitsi Englannin Itä-Intian kauppakomppania. Vuonna 1857 kapinoivat sepoyt nimittivät hänet nimelliseksi johtajakseen, ja brittien vallattua Delhin muutamaa kuukautta myöhemmin hänet vangittiin ja karkotettiin Yangoniin nykyiseen Myanmariin. Bahadur Šah kuoli karkotettuna vuonna 1862. Hänet tunnetaan epäonnistuneen kapinan johtajuuden ohella urdunkielisenä runoilijana ja suufilaisena pyhimyksenä.
Elämäkerta

Bahadur Šah syntyi 24. lokakuuta 1775 ja oli isänsä Akbar Šah II:n toiseksi vanhin poika ja hänen äitinsä oli Lal Bhai. Suurmogulien valtakunnan perustaja Baburista suoraan laskettuna Bahadur Šah oli Baburin yhdestoista perillinen. Bahadur Šah kirjoitti runoutta ja käytti kirjailijanimeä Zafar harjoittaen myös musiikkia ja kalligrafiaa. Hän nousi suurmoguliksi isänsä kuollessa vuonna 1837, mutta suurmogulien valta ei tuolloin ulottunut Delhin Punaisen linnoituksen ulkopuolelle, ja todellista valtaa käytti Englannin Itä-Intian kauppakomppania.
11. toukokuuta 1857 kapinoivat intialaiset joukot eli sepoyt Meerutista valtasivat Delhin niin sanotun sepoykapinan aikana. Kapinoitsijat nimittivät tuolloin jo 82-vuotiaan Bahadur Šahin kapinan nimelliseksi johtajaksi, vaikka hän itse olikin haluton ottamaa tehtävää vastaan. Brittien saapuessa valtaamaan Delhiä takaisin saman vuoden syyskuussa Bahadur Šah vetäytyi Humayunin mausoleumiin antautuen lopulta lempivaimonsa Zinat Mahalin ja poikansa Mirza Jawan Bakhtin kanssa brittiluutnantti William Hodsonille kun hänelle oli luvattu, että hänen henkensä säästetään. Bahadur Šah päätyi oikeuden eteen syytettynä maanpetoksesta ja hänet karkotettiin Burmaan eli nykyiseen Myanmarin Yangoniin. Hän kuoli karkotettuna 87-vuotiaana 7. marraskuuta 1862 ja hänen mausoleuminsa sijaitsee Yangonissa. Sepoykapina oli päättynyt virallisesti heinäkuussa 1858 ja se johti Itä-Intian kauppakomppanian lakkauttamiseen ja Intian asettamiseen suoraan brittiläisen hallinnon alaiseksi.
Epäonnistuneen sepoykapinan nimellisen johtajuuden ohella Bahadur Šah muistetaan etenkin yhtenä loistavimpana urdunkielisistä runoilijoista, minkä lisäksi häntä pidetään suufilaisena pyhimyksenä. Hänen hautansa Yangonissa on paikallisten muslimien pyhiinvaelluskohde. Delhissä ja Karachissa on hänen mukaansa nimettyjä teitä ja Dhakassa puisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bahadur Šah II Wikimedia Commonsissa
Bahadur Šah II valokuvattuna vankeudessa Delhissä toukokuussa 1858. Ainoa hänestä oleva valokuva. Kuvaajat: Robert Christopher Tytler ja Charles Shepherd.
Bjørn Skau

| Bjørn Skau> Norjan oikeusministeri |
| --- | --- |
 Brundtlandin I hallitus 4. helmikuuta 1981 – 14. lokakuuta 1981  
Edeltäjä:  Oddvar Berrefjord
Seuraaja:  Mona Røkke
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1929 Horten, Norja
Kuollut: 2. maaliskuuta 2013 (84 vuotta) Fredrikstad, Norja
Ammatti:  toimittaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Bjørn Skau (26. helmikuuta 1929 Horten – 2. maaliskuuta 2013 Fredrikstad) oli norjalainen toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuonna 1981.
Aiheesta muualla

Bjørn Skau Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Bjørn Westh

| Bjørn Westh> Tanskan liikenneministeri |
| --- | --- |
 Poul Nyrup Rasmussenin III hallitus 30. joulukuuta 1996 – 23. maaliskuuta 1998  
Edeltäjä:  Jan Trøjborg
Seuraaja:  Sonja Mikkelsen
Tanskan oikeusministeri
 Poul Nyrup Rasmussenin II hallitus 27. syyskuuta 1994 – 30. joulukuuta 1996  
Edeltäjä:  Erling Olsen
Seuraaja:  Frank Jensen
Tanskan maatalous- ja kalastusministeri
 Poul Nyrup Rasmussenin I hallitus 25. tammikuuta 1993 – 27. syyskuuta 1994  
Edeltäjä:  Laurits Tørnæs (maatalousministeri) Kent Kirk (kalastusministeri)
Seuraaja:  Henrik Dam Kristensen
Tanskan maatalousministeri
 Anker Jørgensenin IV ja V hallitus 20. tammikuuta 1981 – 10. syyskuuta 1982  
Edeltäjä:  Poul Dalsager
Seuraaja:  Niels Anker Kofoed
Kansankäräjäedustaja
 1977–1998  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bjørn Rømer Westh
Syntynyt: 2. helmikuuta 1944 (ikä 80) Overlade, Tanska
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Bjørn Rømer Westh (s. 2. helmikuuta 1944 Overlade) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1977–1998 ja toiminut Tanskan maatalousministerinä 1981–1982, maatalous- ja kalastusministerinä 1993–1994, oikeusministerinä 1994–1996 sekä liikenneministerinä 1996–1998.
Aiheesta muualla

Bjørn Westh Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Bo Ljungberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bo Ljungberg |  Bo Ljungberg |  Bo Ljungberg |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Torino 1934 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1938 | seiväshyppy |  |
| Intern. University Games  | Intern. University Games  | Intern. University Games  |  |
|  Kultaa | Torino 1933 |  seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Wien 1939 |  seiväshyppy |  |
Bo Alexander Ljungberg (21. marraskuuta 1911 Stoby, Skåne – 19. maaliskuuta 1984 Jönköping) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja kolmiloikkaaja.
Ljungberg saavutti Torinon EM-kilpailuissa 1934 hopeaa seiväshypyssä. Hän hyppäsi saman tuloksen, 400 cm, kuin kilpailun voittanut saksalainen Gustav Wegner. Ljungberg oli lisäksi kahdeksas kolmiloikassa tuloksella 14,01. Berliinin olympialaisissa 1936 hän sijoittui seiväshypyssä jaetulle kuudennelle sijalle tuloksella 400 ja kolmiloikassa 18:nneksi. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sai hopeaa seiväshypyssä hypättyään jälleen tasan neljä metriä.
Ljungberg teki seiväshypyn Ruotsin ennätyksen 415 cm Lundissa 5. lokakuuta 1935. Se kesti maan ennätyksenä vuoteen 1946 saakka.
Bedřich Tylšar

Bedřich Tylšar (s. 9. heinäkuuta 1939 Vrahovice) on tšekkiläinen käyrätorvensoittaja.
Tylšar aloitti musiikkiopintonsa musiikkikoulussa Prostějovissa, jossa soitti viulua, trumpettia ja sitten käyrätorvea vuosina 1950–1953. Vuosina 1953–1958 hän suoritti käyrätorven- ja alttoviulunsoiton opintoja konservatoriossa Kroměřížissa. Tylšar aloitti työskentelyn ensimmäisenä käyrätorvensoittajana Zlínin Bohuslav Martinů -filharmonikoissa (1958–1963) ja saattoi opintonsa loppuun Musiikin ja esittävien taiteiden Janáček-akatemiassa Brnossa (1962–1967). Vuosina 1963–1968 Tylšar soitti ensimmäistä käyrätorvea Prahan sinfoniaorkesterissa ja vuosina 1968–1970 Münchenin filharmonisessa orkesterissa. Tämän jälkeen hän palasi vielä vuodeksi Prahan sinfoniaorkesteriin. Vuosina 1972–2001 Tylšar soitti Tšekin filharmonisessa orkesterissa. Lisäksi hän oli vuosina 1992–2006 Solistes Européens Luxembourgin jäsen.
Tylšar loi orkesterityönsä ohella merkittävän solistisen uran pitämällä satoja konserttia johtavien tšekkiläisten ja ulkomaalaisten orkesterien kanssa, usein yhdessä veljensä Zdeněk Tylšarin kanssa. Hän on tehnyt lukuisia levytyksiä sekä radio- ja televisioäänityksiä. Tylšar on työskennellyt myös kamarikokoonpanoissa. Tylšarin ohjelmisto on ulottunut Joseph Haydnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista nykymusiikkiin; hän on myös kiinnittänyt erityistä huomiota tšekkiläisten säveltäjien ohjelmistoon.
Tylšar aloitti vuonna 1973 työskentelyn Prahan konservatorion professorina. Hänen johdollaan opiskelleisiin muusikkoihin ovat kuuluneet Radek Baborák, Ondřej Vrabec, Přemysl Vojta ja Kateřina Javůrková. Tylšar on ollut opettamassa myös mestarikursseilla sekä Tšekissä että useissa muissa maissa.
Bjørn Tore Godal

| Bjørn Tore Godal |
| --- | --- |
 Godal vuonna 2009.
Norjan puolustusministeri
 Stoltenbergin I hallitus 17. maaliskuuta 2000 – 19. lokakuuta 2001  
Edeltäjä:  Eldbjørg Løwer
Seuraaja:  Kristin Krohn Devold
Norjan ulkoministeri
 Brundtlandin III ja Jaglandin hallitus 24. tammikuuta 1994 – 17. lokakuuta 1997  
Edeltäjä:  Johan Jørgen Holst
Seuraaja:  Knut Vollebæk
Norjan kauppaministeri
 Brundtlandin III hallitus 15. marraskuuta 1991 – 24. tammikuuta 1994  
Edeltäjä:  Eldrid Nordbø
Seuraaja:  Grete Knudsen
Suurkäräjäedustaja
 Oslon vaalipiiri 1989–2001  
Työväenpuolueen nuorten puheenjohtaja
 1971–1973  
Edeltäjä:  Hans Raastad
Seuraaja:  Rune Gerhardsen
Norjan suurlähettiläs Saksassa
 2003–2007  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1945 (ikä 79) Skien, Norja
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Koulutus:  Oslon yliopisto
Bjørn Tore Godal (s. 20. tammikuuta 1945 Skien) on norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1989–2001 ja toiminut Norjan kauppaministerinä 1991–1994, ulkoministerinä 1994–1997 sekä puolustusministerinä 2000–2001. Vuosina 1971–1973 hän oli Työväenpuolueen nuorisojärjestön AUF:n puheenohtaja ja 2003–2007 Norjan suurlähettiläs Berliinissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjørn Tore Godal Wikimedia Commonsissa
Bjørn Tore Godal Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Bourgesin katedraali

Bourgesin katedraali
Bourgesin katedraali on goottilaistyylinen katedraali Keski-Ranskan Bourgesissa, noin 190 km Pariisista itään. Sen mallina on käytetty Pariisin Notre-Damea.
Katedraali on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1992.
Bourgesin katedraalin rakennus aloitettiin vuonna 1195, kun paikalla aiemmin sijainnut, Rooman vallan aikana rakennettu katedraali julistettiin lian pieneksi. Uusi goottilaistyylinen katedraali rakennettiin suurelta osin Henri de Sullyn, Bourgesin arkkipiispan, rahoittamana. Katedraali vihittiin käyttöön vuonna 1324, vaikka rakennustyöt jatkuivat vielä 1500-luvulle saakka.
Nykyään Bourgesin katedraali on yksi Ranskan merkittävimmistä katedraaleista ja suosittu nähtävyys. Katedraali on paitsi arkkitehtoninen taidonnäyte, myös osoitus kristinuskon mahdista keskiaikaisessa Ranskassa. Katedraalia ympäröi yhä joukko keskiaikaisia, osittain alkuperäisessä kunnossa olevia rakennuksia, nykyään hotellina toimivan 1600-luvun arkkipiispan palatsin osia sekä klassiseen ranskalaiseen tyyliin suunniteltu katedraalin puutarha.[lähde? ]
Bourges-Cathédrale
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bourgesin katedraali Wikimedia Commonsissa
Bjørn Sundquist

| Bjørn Sundquist |
| --- | --- |
 Sundquist vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bjørn Richard Sundquist
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1948 (ikä 76) Hammerfest, Norja
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1972–
Palkinnot
 Amanda Paras miespääosa 1987, 1996, 2000, 2015 Kunniapalkinto 2000 Gullruten Paras televisionäyttelijä 2000 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Bjørn Richard Sundquist (s. 16. kesäkuuta 1948 Hammerfest) on norjalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän valmistui vuonna 1973 Norjan valtion teatterikoulusta ja on vastaanottanut useita palkintoja, muun muassa viisi Amandaa. Sundquist on näytellyt niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjørn Sundquist Wikimedia Commonsissa
Haukkametsästys

Koulutettavana oleva metsästyshaukka laskeutumassa kouluttajan kädelle.
Haukkametsästys on metsästysmuoto, jossa käytetään kesytettyjä ja koulutettuja haukkoja pyytämään kullekin haukkalajille luontaiseksi luokiteltua riistaa. Metsästyshaukan valintaan vaikuttaa eniten metsästysalueen laatu. Haukkametsästys valittiin marraskuussa 2010 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Haukkametsästys on sallittua monissa Euroopan maissa ja Lähi-idässä. Suomessa haukkametsästystä ei ole kielletty, vaan kiellot metsästyshaukkojen käyttämisestä ovat keskittyneet hakemuksiin rauhoitettujen lintujen pyytämisestä.[lähde? ] Suomessa yksityisten ihmisten haukkojen pitoa säätelee nykyään vieraslajiasetus, jonka vuoksi yksityisen ihmisen voi olla mahdotonta saada lailliseen omistukseensa haukkaa Suomessa. Laillisen pienriistan metsästämiseksi on Suomeen myönnetty yksi metsästyshaukan tuontilupa tiukoin tuontiehdoin vuonna 2011. Haukkametsästyksen on todettu uhkaavan monien harvinaisten jalohaukkalajien kantoja. Tällaisia lajeja ovat muun muassa tunturihaukka ja muuttohaukka.
Haukkalajit

Haukkametsästyksessä nykyisin yleisesti käytettyjä lajeja ovat tunturihaukka, muuttohaukka, kanahaukka, varpushaukka sekä amerikkalaiset lajit amerikanhiirihaukka (Buteo jamaicensis) ja ritarihaukka (Parabuteo unicinctus), joita kasvatetaan harrastelintuina myös Euroopassa. Monia muitakin lajeja on käytetty; merkintöjä on maakotkan käyttämisestä susien metsästykseen Kazakstanissa.
Metsäisessä ja peitteisessä maastossa lyhytsiipiset haukat kuten kanahaukka ovat yleisesti käytettyjä metsästyshaukkoja. Se on seurausta siitä, että metsä on kanahaukan luontainen elinympäristö, jossa se on sopeutunut saalistamaan. Kanahaukka on erittäin nopea sprintteri, jonka käännökset ovat nopeita ja joka lentää kiinni yllätystä ja lentonopeutta hyödyntäen lähes minkä tahansa kanahaukalle luontaisen saaliseläimen tai linnun pyytämiseen. Kanahaukka pyytää muun muassa metsäkanalintuja, jäniksiä ja vesilintuja eli juuri samoja riistaeläimiä, joita ihminenkin metsästää.
Linnun koulutus ja metsästystekniikka

Kanahaukan luonne tosin on vaikea, ja siksi sen kouluttamiseen tarvitaan tietoa, taitoa, aikaa ja paljon kärsivällisyyttä. Kanahaukka ei ole paras mahdollinen aloittelijan lintu, sillä se vaatii hoitajaltaan paljon. Haukan pitää lisäksi olla nykyään DNA-testattu, mikrosirutettu, rengastettu ja sillä pitää olla CITES-todistus. Haukkoja kasvatetaan nykyisin tarhoissa ja ne ovatkin lähes ainoa tapa saada metsästyshaukka. Haukat ovat niin sanottua sekakantaa eivätkä näin sovellu päästettäväksi luontoon risteytymään villien haukkojen kanssa.
Metsästyshaukka on erittäin arvokas ja vaikeasti hankittava. Siksi se varustetaankin nykyisin poikkeuksetta joko radio- tai GPS-lähettimellä. Näin karannut haukka on mahdollista löytää. Kanahaukalla pyydetään Keski-Euroopassa pääasiassa jäniksiä, rusakoita ja kaneja. Metsäkanalinnut ovat rauhoitettuja, mutta niiden tilalla on fasaani. Koulutettukin metsästyshaukka iskee villien lajitovereidensa tavoin saalistustilanteessa monesti ohi. Metsästäjällä täytyy olla erittäin hyvä kunto, sillä haukkametsästys vaatii myös metsästäjältä kovaa sprinttikykyä. Kanahaukka kykenee iskemään päivän aikana parikymmentä kertaa, joten mahdollisuus saada saalista on kohtalainen, mutta ei varma. Saalisvarmuuteen vaikuttavat myös metsästäjän refleksit, eli kuinka nopeasti hän kykenee lähettämään käsivarreltaan haukan lentoon. Pienikin myöhästyminen, ja saalis ehtii liian kauas (kanahaukka on lyhyen matkan sprintteri).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Moskovan varisongelmaa torjuttiin metsästyshaukoilla
Bourg-de-Péage

| Bourg-de-Péage |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Bourg-de-Péage
 Koordinaatit: 45°02′19″N, 5°03′03″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Drôme
Arrondissementti:  Valence
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,7 km²
Väkiluku (2013):  10 237 
 – Väestötiheys:  739 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bourg-de-Péage on kunta itäisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella. Joen toisella puolella olevan Romans-sur-Isèren kaupungin kanssa muodostavat kaksoiskaupungin. Kaupunki oli 1920-luvulla tärkeä hattuteollisuuden keskus, jonka Mossant-hatut olivat maailmankuuluja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bourg-de-Péage Wikimedia Commonsissa
Björn Melin

| Björn Melin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1981 (ikä 43) Jönköping, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  189 cm
Paino:  90 kg
Sarja:  Elitserien
Pelinumero:  91
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2016
Seurat:  HV71 (SEL) Malmö Redhawks (SEL) Anaheim Ducks (NHL) Portland Pirates (AHL)   Neftehimik Nižnekamsk (KHL)   Fribourg-Gottéron (NLA) Dinamo Riika (KHL)   Lukko (SM-liiga) AIK (SHL)
NHL-varaus:  163. varaus, 1999 New York Islanders
Björn Melin (s. 4. heinäkuuta 1981 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija ja maailmanmestari. Melin on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja ampuu rightilta. Urallaan hän pelasi kotimaansa Ruotsin lisäksi Pohjois-Amerikassa, Venäjällä, Sveitsissä ja Suomessa. Melinin vahvuudet olivat fyysisyydessä, nopeudessa, tekniikassa ja laukauksessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Riika 2006 | jääkiekko |  |
Melin pelasi MM-kilpailuissa vuonna 2006 voittaen kultaa. Hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2000 ja 2001 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1999. Melin on pelannut 54 aikuisten maaottelua ja 36 poikien maaottelua. Suurin osa hänen maaotteluistaan on pelattu Euro Hockey Tourilla.
Hanoin torni

Hanoin torni
Hanoin torni (myös Hanoin tornit) on yksinkertainen matemaattinen peli. Se koostuu kolmesta tangosta sekä levyistä, joita voi siirtää tangosta toiseen. Alkutilanteessa levyt on pinottu päällekkäin yhteen tangoista kokojärjestyksessä suurimman levyn ollessa alimmaisena. Tarkoitus on siirtää pino toiseen tankoon kolmatta apuna käyttäen samaan järjestykseen siten, että
vain yhtä levyä saa siirtää kerrallaan
suurempi levy ei koskaan saa olla pienemmän päällä.
Alkuperä

Pelin keksi ranskalainen matemaatikko Édouard Lucas vuonna 1883. Se perustuu vanhaan legendaan hindutemppelistä, jonka papeilla tai munkeilla on ratkaistavanaan 64 kultaisesta levystä koostuva Hanoin torni. Kun he saavat työnsä päätökseen, koittaa maailmanloppu. Ei tiedetä, keksikö Lucas tämän tarinan itse vai kehittikö hän pelin sen pohjalta.
64-levyisen Hanoin tornin ratkaiseminen vaatii vähintään 264 − 1 =  18 446 744 073 709 551 615 siirtoa. Luku on sama, joka saadaan myös jyvien lukumääräksi probleemassa shakkipelin keksijän palkkiosta. Jos legendan papit kykenisivät siirtämään yhden levyn joka sekunti ja jos he osaisivat ratkaista pelin vähimmäismäärällä siirtoja, maailmanloppu koittaisi 264 − 1 sekunnin eli noin 585 miljardin vuoden kuluttua. Maailmankaikkeuden arvioidaan nykyään olevan noin 13,7 miljardin vuoden ikäinen.
Ratkaisu

Peli on ratkaistavissa helpolla algoritmilla:
kutsutaan tankoja nimillä A, B ja C
olkoon n pelissä olevien levyjen lukumäärä
numeroidaan levyt alkaen luvusta 1 (pienin, ylinnä) n:ään asti (suurin, alinna)
Jotta levyt saadaan siirrettyä tangosta A tankoon B:
siirretään n − 1 levyä tangosta A tankoon C. Nyt levy n on yksin tangossa A.
siirretään levy n A:sta B:hen
siirretään n − 1 levyä tangosta C tankoon B levyn n päälle.
Kyseessä on rekursiivinen algoritmi: sen suorittaminen vaatii saman algoritmin suorittamista yhtä pienemmässä tapauksessa eli n − 1 levyllä (kohdissa 1 ja 3). Jossakin vaiheessa päädytään tilanteeseen, jossa n = 1.  Käytännössä sekaantumisen riski on suuri jo melko pienten tornien tapauksissa. Yleisin levyjen lukumäärä on kahdeksan.
Algoritmin perusteella on ilmeistä, että pelin ratkaisemiseksi tehtävän työn määrä likipitäen kaksinkertaistuu aina kun peliin lisätään yksi levy. Jos n levystä koostuvan tornin ratkaisemiseen tarvittava siirtojen määrä on k, tarvitaan n + 1 levylle 2k + 1 siirtoa: kahdesti k siirtoa (vaiheet 1 ja 3) plus vielä yksi siirto (vaihe 2). Tähän perustuen voidaan osoittaa, että n levystä koostuvan tornin ratkaisemiseen tarvitaan vähintään  2^{n}-1 siirtoa.
Ratkaisu käytännössä

Oikean siirtojärjestyksen voi muistaa yksinkertaisella tavalla; tämä tosin vähentää pelaamisen jännittävyyttä tuntuvasti. Olettakaamme, että levyt ovat alkutilanteessa vasemmanpuoleisessa tangossa ja tavoitteena on siirtää ne oikeanpuoleiseen. Jos pelissä on parillinen määrä levyjä, aloita siirtämällä pienin levy keskelle. Mikäli levyjen määrä on pariton, siirrä pienin levy oikeanpuolimmaiseen tankoon. Tämän jälkeen siirretään vuorotellen pienintä levyä (numeroa 1) ja jotakin muista levyistä. Pienintä levyä siirretään aina täsmälleen joka toisella siirrolla, ja se noudattaa säännöllistä liikerataa. Jos pelissä on parillinen määrä levyjä, pienin levy liikkuu koko ajan seuraavasti: vasemmalta keskelle, keskeltä oikealle, oikealta vasemmalle ja niin edelleen. Vastaavasti parittomassa tapauksessa on toimittava päinvastoin: oikealta keskelle, keskeltä vasemmalle, vasemmalta oikealle ja niin edelleen – mutta vain joka toisella siirrolla. Näiden pienimmän levyn suorittamien siirtojen välissä on aina vain yksi laillinen tapa siirtää suurempia levyjä. Toistamalla tätä strategiaa peli ratkeaa automaattisesti.
Ratkaisemiseen tarvittavien siirtojen vähimmäismäärän ongelmaa ei ole toistaiseksi osattu ratkaista pelille, jossa tankoja on neljä tai enemmän. Hanoin tornia käytetään usein psykologisena tutkimusmenetelmänä ongelmanratkaisukyvyn mittaamisessa. Ratkaisun rekursiivisen luonteen vuoksi se on myös yleinen esimerkki ohjelmoinnin opetuksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hanoin torni JavaScript-kielellä toteutettuna
Ratkaisu kolmelle levylle
Ratkaisu neljälle levylle