stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elisa Viihde
Historia

Elisa Viihde perustettiin vuonna 2009 verkkotallentamispalveluksi.
Keväällä 2010 Elisa ja Yleisradio aloittivat yhteistyön, jonka ansiosta Elisa Viihteeseen tuli tarjolle satoja Yle Areenan ohjelmia.
Alussa Elisa Viihde rahoitti kotimaisia elokuvia, mutta vuonna 2014 se alkoi tuottaa myös sarjoja. Ensimmäisenä se tilasi Molton Klubi -sketsisarjan, jonka ohjasi Pirkka-Pekka Petelius. Kevääseen 2018 mennessä Elisa Viihde oli julkaissut kymmenkunta alkuperäissarjaa, loppuvuonna niitä tuli viisi lisää.
Joulukuussa 2018 Elisa Viihde alkoi kokeilla 4K-lähetyksiä muun muassa jääkiekon Mestis-sarjan otteluissa.
Vuonna 2019 enemmistö Elisa Viihteen liikevaihdosta tuli Suomesta, jossa sillä oli yli 300 000 asiakasta. Liiketoimintaan kuului myös virolaisen tytäryhtiön Elisa Elamus -palvelut, joita käytti noin 100 000 asiakasta. Asiakkaiksi laskettiin sekä kuukausimaksullisia palveluita käyttäneet että yksittäisiä tilauksia tehneet. Uusia asiakkuuksia tavoiteltiin esimerkiksi alkuperäissarjoilla, kuten draamasarjoilla Bullets, Ivalo, Nyrkki ja Kaikki synnit.
Huhtikuussa 2020 kerrottiin, että koronatilanne oli tuplannut Elisa Viihde Aition tilausmäärät alkuvuoteen verrattuna. Sisältöjen vuokrauksia tehtiin noin 70 prosenttia normaalia enemmän. Kesäkuussa Elisa Viihde Aition sisältöihin lisättiin Amazon Prime Videon tarjonta. Pian tämän jälkeen uutisoitiin, että Elisa Viihde Aitio ja Viaplay TV&Movie -palvelut yhdistyvät Suomessa Elisa Viihde Viaplay -palveluksi saman vuoden syksyllä. Uudesta palvelusta vastasi Elisa Viihteen lisäksi Nordic Entertainment Group eli NENT Group. Elisa Viihde alkoi vastata yhtiön asiakaspalvelusta, markkinoinnista ja myynnistä, kun taas NENT Groupin vastuulle tuli analytiikka ja teknologia. Palvelusta saattoi katsoa muun muassa kotimaisia ja pohjoismaisia alkuperäissisältöä, kotimaisia ja kansainvälisiä elokuvia, televisiosarjoja, lastenohjelmia ja urheilua. Uutta palvelua alettiin tarjota niin Elisa Viihde Aition kuin Viaplay TV&Movie -palvelun asiakkaille, jotka saivat yhdistyneen palvelun käyttöönsä kesäkuun lopussa. Elisa Viihde Viaplay brändi otettiin käyttöön 3. joulukuuta. Palvelun valikoimiin kuului muun muassa entisestä Elisa Viihde Aitiosta tulleet kotimaiset tv-sarjat ja elokuvat, ja NENT Groupin mukanaan tuomat pohjoismainen ohjelmisto, lastenohjelmat ja uudet Hollywood-elokuvat.
Kesäkuussa 2021 Elisa Viihde julkaisi 25. alkuperäistuotantonsa: Häräntappoase-sarja. Yhtiö kertoi käyttävänsä vuosittain noin 40 miljoonaa euroa alkuperäissarjoihin, elokuviin ja muuhun kotimaiseen sisältöön sekä Teosto-maksuihin. Se käytti kotimaisiin sisältöihin enemmän rahaa kuin Yleisradio, jonka kotimaiseen draamatuotantoon ja elokuvaoikeuksiin varaama budjetti oli noin 30 miljoonaa euroa.
Elisa Viihteen ja Viaplayn yhteistyö loppui syyskuussa 2023, kun Elisa Viihteen uutena kumppanina aloitti Nelonen Media. Samalla Elisa Viihteen alkuperäissarjojen ensiesitysoikeudet siirtyivät Nelosen Ruutu+-palveluun.
Elisa Viihteen alkuperäissarjat

Elisa Viihteen alkuperäissarjat, kuten Bullets, Ivalo ja Kaikki synnit, ovat herättäneet kansainvälistä huomiota.
Palvelussa julkaistuja alkuperäissarjoja aakkosjärjestyksessä:
| --- | --- |
 Bullets  Downshiftaajat-televisiosarjan konsepti ja käsikirjoitukset kehitettiin alun perin Yellow Film & TV -tuotantoyhtiön ja Ylen kanssa, mutta myöhemmin Elisa Viihde tuli mukaan yhteistyöhön. Avauskauden ensiesitys tapahtui Elisa Viihteellä loppuvuodesta 2015, minkä jälkeen "vapaiden kanavien" esitysoikeus siirtyi Yleisradiolle, joka näytti sarjan kanavillaan syksyllä 2016.  Ei Haukku haavaa tee  Eroja ja sovintoja  Huone 301  Häräntappoase-sarja.  Ismo, fiktiivinen reality-komedia Ismo Leikolan elämästä, sarja sai Venla-ehdokkuuden  Ivalo  Jälkeläiset  Jättekiva, parisuhdekomedia suomenruotsalaisesta miehestä ja lappilaisesta naisesta  Jääsoturit-tositv-ohjelma Mestiksessä pelaavasta Peliitat-jääkiekkojoukkueesta  Kaikki anteeksi  Kaikki synnit -sarjassa rikostutkijat ratkaisevat kahta murhaa Pohjois-Pohjanmaalla. Sarjan käsikirjoittivat Merja Aakko ja Mika Ronkainen, joka myös ohjasi sen. Käsikirjoitus palkittiin pohjoismaisen Nordisk Film & TV Fondin käsikirjoituspalkinnolla.  Kalifornian kommando  Kevyttä yläpilveä :  Kioski  Kolmistaan  brittiläisen Konttori-sarjan Suomen versio toteutui vuonna 2017 yhteistyössä tv-kanava Nelosen, Elisa Viihteen ja BBC Worldwiden kanssa.  Korvessa kulkevi  Kultakala  Maanantai  Makkari  Mieletön vilppi  Mies joka kuoli  Mister8  Molton Klubi  Munkkivuori  Mädät omenat  Nyrkki  Operaatio Valhalla  Pasilan myrkky – Manni  Pohjolan laki  Poikani Joel  Pää edellä, komedia kolmesta kaveruksesta  Renki  Rosvopankki  Sijainen  Sipoon herttua, musta komedia suomalaisesta korruptiosta  Supisuomalaiset  Toinen tuleminen  Tuurenmäki 98  Virittäjät, autonrassaajista kertova lifestyle-sarja
Elisa Viihde Sport

Elisa Viihteen Viihde Sport (aiemmin Fanseat) näyttää niin kutsuttua ruohonjuuritason urheilua, kuten Korisliigaa, Jalkapallon Ykköstä ja eurooppalaisista lajeista koripalloa Saksan Bundesliigasta ja Espanjan Liga ACB:sta ja ruotsalainen jalkapallon Allsvenskan, lajeja jotka eivät saa näkyvyyttä isoilla tv-kanavilla. Joulukuusta 2018 lähtien Elisa on kokeillut tavallista teräväpiirtoa tarkempia 4K-lähetyksiä muun muassa jääkiekon Mestis-sarjan otteluissa.
Aiheesta muualla

Elisa Viihteen verkkosivu
Mikaela Shiffrin

| Mikaela Shiffrin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1995 (ikä 29)
Uran tiedot
Lempinimi:  Miki
Seura:  Burke Mountain Academy
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2010–
Voitot:  100
Palkintokorokkeella:  156
 Tietolaatikko päivitetty 9. maaliskuuta 2025 
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | alppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Schladming 2013 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Vail / Beaver Creek 2015 | pujottelu |  |
|  Kultaa | St. Moritz 2017 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Åre 2019 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Åre 2019 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Cortina d'Ampezzo 2021 | alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | Courchevel / Méribel 2023 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Saalbach 2025 | joukkuealppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 2017 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa |  Cortina d'Ampezzo 2021 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Courchevel / Méribel 2023 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Courchevel / Méribel 2023 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Åre 2019 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Cortina d'Ampezzo 2021 | pujottelu |  |
|  Pronssia |  Cortina d’Ampezzo 2021 | supersuurpujottelu |  |
Mikaela Shiffrin (s. 13. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Shiffrinillä on alppihiihtäjistä eniten maailmancupin osakilpailuvoittoja. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja, seitsenkertainen maailmanmestari, viisinkertainen maailmancupin kokonaiskilpailuvoittaja ja kahdeksankertainen pujottelucupin voittaja. Hän on voittanut myös suurpujottelun cupin kahdesti ja supersuurpujottelun cupin kerran. Hän on nuorin olympiavoittaja pujottelussa 18 vuoden ja 345 päivän iässä.
Arvokilpailut

Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Shiffrin voitti kultaa pujottelussa ja oli kuudes suurpujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti kultaa pujottelussa ja oli suurpujottelussa viides. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti pujottelun maailmanmestaruuden ja oli suurpujottelussa kahdeksas. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti kultaa pujottelussa ja hopeaa suurpujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sai kultaa suurpujottelussa, hopeaa alppiyhdistetyssä ja oli neljäs pujottelussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa hän voitti supersuurpujottelun sekä pujottelun maailmanmestaruuden ja suurpujottelussa pronssia. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän voitti alppiyhdistetyssä kultaa ja saavutti suurpujottelussa hopeaa. Pujottelussa ja supersuurpujottelussa hän sai pronssia. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi ja syöksylaskussa 18:nneksi sekä keskeytti niin pujottelun kuin suurpujottelunkin avauskierroksella ja myös alppiyhdistetyn pujotteluosuudella. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Shiffrin saavutti suurpujottelussa kultaa, pujottelussa sekä supersuurpujottelussa hopeaa ja keskeytti alppiyhdistetyn pujotteluosuudella. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän laski pujotteluosuuden joukkuealppiyhdistetyn kultaa voittaneessa Yhdysvaltain ykkösjoukkueessa. Pujottelussa hän sijoittui viidenneksi.
Muut kilpailut

Shiffrin sijoittui kaudella 2010–2011 Nor-Am Cupin kokonaispisteissä kolmanneksi ja voitti pujottelucupin. Vuonna 2011 Shiffrin voitti kultaa Yhdysvaltain mestaruuskisojen pujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa Crans Montanassa 2011 hän otti pujottelussa pronssia Jessica Depaulin ja Anna Swenn-Larssonin jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikaela Shiffrin Wikimedia Commonsissa
Mikaela Shiffrin Twitterissä
Naisten pujottelun olympiavoittajat
Naisten suurpujottelun olympiavoittajat
Naisten alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Yle 
Mikaela Shiffrin Tukholman maailmancupkilpailun voittajana helmikuussa 2019.
Madetojan musiikkilukion tyttökuoro

Madetojan musiikkilukion tyttökuoro on kuoro, joka koostuu Madetojan musiikkilukion opsikelijoista. Kuoro on perustettu vuonna 1968. Se on esiintynyt Suomessa ja ulkomailla, sekä voittanut useita palkintoja. Esimerkiksi vuonna 1975 kuoro voitti BBC:n Let The People Sing -nauhakilpailun.
Kuoroa on johtanut sen perustamisvuodesta 1968 vuoteen 2000 Markku Jounela. Nykyisin kuoroa vetää Elina Kärki. Vuonna 2004 kuoro nimettiin vuoden nuorisokuoroksi, jolloin laulajina toimi 24 nuorta naista.
Asutushistoria

Asutushistoria tarkastelee ihmisasutusta eripuolilla maailmaa eri aikoina ja siihen liittyviä ilmiöitä. Nykyihminen alkoi levittäytyä Afrikasta muualle maailmaan noin 50 000 miljoonaa vuotta sitten. Toisaalta jossain määrin nykyihmisiä vaelsi Afrikan ulkopuolelle jo aikaisemmin. Australian aborginaaleista ensimmäiset olivat saapuneet Australiaan noin 60 000 ekr. Valta osa aboriginaaleista saapui Australiaan Kaakkois-Aasiasta 50 000 ekr. alkaen ja viimeistään 25 000 ekr. he olivat levittäytyneet ympäri Australian mannerta. Clovisin kulttuuri oli intiaanien varhaisin kulttuuri. Joitakin merkkejä varhaisemmasta asutuksesta on löydetty sekä Pohjois- että Etelä-Amerkasta. Joissakin paikoissa on löydetty kiviesineitä, jotka ovat peräisin ajalta 15 000-14 000 vuotta sitten. Euroopan alueella oli kivikautisia kulttuureja luola-asutuksen aikoina, kuten Aurignacin kulttuuri.
Korkeakulttuuriasutus > Intiaanien korkeakultturit

Meksikossa ja Väli-Amerkassa vallinneesta Maya-intiaanien korkeakulttuurista varhaisimmat merkit ovat ajalta noin 7000 ekr. Andien vuoriston alueella oli ennen eurooppalaisten valloittajien tuloa 1200-1500-luvuilla Inkavaltakunta, jonka pääkaupunki oli Cuzco. Inkavaltakunnassa sijaitsi myös Machu Picchun kaupunki, joka on Uneson maailmanperintölistalla.
Korkeakulttuuriasutus > Vanhan maailman korkeakulttuurien synty > Lähi-Itä ja Egypti

Varhaisimmat historiallisesti merkittävät asutusalueet syntyivät pitkien jokien laaksoihin. Varhaisimmat historiallisesti merkittävät asuinalueet sijaitsivat Eufrat- ja Tigrisjokien suistossa Mesopotamiassa, missä oli ensin Ubaid-kulttuuri ja myöhemmin Uruk-kulttuuri ja {sumerilaisten kulttuuri. Muinaisen Egyptin asutus alkoi Niilin jokilaaksossa. Esihistoriallisena aikana Egypti oli jakautunut Ylä- ja Ala-Egyptiin. Muinaisessa Egyptissä oli useita dynastioita, joiden välissä oli aikoja, jolloin vallitsivat sekavat olot. Noin 1000 ekr. jälkeen nykyisen Iranin aluetta alkoivat asuttaa heimot, jotka tulivat Transkaukasian ja Keski-Aasian suunnasta. Alueelle syntyivät Elamin ja Urartun valtakunnat ja myöhemmin Persian valtakunta.
Korkeakulttuuriasutus > Vanhan maailman korkeakulttuurien synty > Itä-Aasia

Myös Indusjoen laaksossa Intian ja Pakistanin rajaseudulla oli varhaisia asutuskeskittymiä noin 2600-1900 ekr. Induskulttuuri oli verrattuna muihin muinaisiin asutusalueisiin varsin laaja ja väkirikas. Kiinassa varhaisin maanviljelijöiden asutusalue oli Keltaisenjoen mutkassa noin 7000 ekr. Jantgtsejoen eteläpuolelta on löydetty merkkejä riisiä viljelevien ihmisten asutuksesta noin 5000 ekr.
Korkeakulttuuriasutus > Rautakausi

Rautakaudella Lähi-Idästä lähti useita kansoja alkuperäisiltä asuinpaikoiltaan muualle. Eurooppaan syntyi rautakaudella useita asutuskeskuksia, kuten Itävaltaan Hallstatin kulttuurin alueelle. Rautakaudella Brittein saarilla ja laajalti Keski-Euroopassa vallitsi La Tènen kulttuuri.
Korkeakulttuuriasutus > Afrikka

800-600 ekr. Afrikan pohjoisrannikolla oli foinikkialaisten ja kreikkalaisten siirtokuntia. Mainittavin kreikkalaisten siirtokunta oli Kyrenaika ja foinikialaisten merkittävin siirtokunta oli Karthago. Rooman valtakunnan aikana Afrikan pohjoisosa oli tärkeä maanviljelysalue ja viljan vientialue. 700-luvulla islamin leviämisen myötä Saharan alueelle tuli berberejä. 1500-luvulla Pohjois-Arfikan valtasivat Turkista peräisin olleet ottomaanit.
Korkeakulttuuriasutus > Antiikki ja sitä edeltänyt aika > Kreikka

Kreikassa varhaisimpia merkkejä luola-asutuksen ajalta Argoliksen Frankhtin luolasta 23 000 - 11 000 ekr. Kreetan saarella oli varhaisinta maanviljelykseen liittyvää asutusta noin 7000 ekr. Myös Thessalian alueelta on löydetty neoliittisia asuinalueita ajalta 5000-3000 ekr. Indoeurooppalasia ihmisiä saapui Kreikkaan ja Balkanin alueelle noin 2200-1900 ekr. Pronssikaudella Kreetalla vallitsi Mykeneläinen kulttuuri noin 1200-1100 ekr. Samoihin aikoihin Välimeren seudulla oli niin sanottuja merikansoja, joiden hyökkäysten kohteeksi joutuivat ainakin kreikkalaiset ja foinikialaiset. Nämä merikansat todennäköisesti asuivat Anatolian niemimaalla. Arkaaisena aikana ennen antiikin aikaa kreikkalaiset muodostivat siirtokuntia ympäri Välimerta ja myös Mustanmeren rannikoille. Antiikin aikana Kreikassa asutus keskittyi enimmäkseen kaupunkivaltioihin, joita olivat Ateena, Sparta, Korintti ja Theba.
Korkeakulttuuriasutus > Antiikki ja sitä edeltänyt aika > Italia ja Rooma

Italian varhaisimmalta ajalta löydetyt merkit asutuksesta ovat ajalta 5000-2800 ekr. Indoeurooppalaista väestöä saapui Italiaan noin 1000 ekr. Noin 900-700 ekr. Etelä-Italiaa alkoivat asuttaa etruskit ja sen jälkeen kreikkalaiset. Antiikin aikana Rooman valtakunta levisi Italiasta ja kattoi laajimmillaan vuonna 117 lähes koko Välimeren alueen.
Korkeakulttuuriasutus > Keski-aika > Kansainvaellusaika

Rooman valtakunnan läntisen osan hajoamiseen olivat suurelta osin syynä kansainvaellukset 300-luvulta 500-luvulle, eli kansainvaellusaika. Kaikki alkoi hunnien hyökkäyksestä gootteja kohtaan, jonka jälkeen germaaniset kansat lähtivät vaeltamaan. Kansainvaelluksessa merkittävimmät väestöryhmät olivat visigootit, jotka ensin hyökkäsivät Roomaan, sekä ostgootit, joiden hyökkäyksiin Rooman keisareiden valta kaatui lopullisesti. Kansainvaellusaikana gootteja vaelsi nykyisen Puolan rannikolta itään, burgundeja vaelsi nykyisen Saksan rannikolta nykyisen Ranskan alueelle, frankkeja ja hunneja vaelsi nykyisen Hollannin alueelta lounaaseen, sakseja ja angleja vaelsi Pohjanmeren kautta Brittein saarille ja vandaaleja vaelsi Saksan suunnasta Ranskan ja Espanjan kautta Pohjois-Afrikkaan ja sieltä Välimeren saarille. Samoihin aikoihin Itä-Eurooppaan saapui slaavilaisia kansoja.
Korkeakulttuuriasutus > Keski-aika > Aasia

Islamin syntymisen myötä 600-luvulla arabikansat valloittivat alueita ja nämä arabikansat levittäytyivät uusille alueille. Tämän myötä arabit loivat kaupankäyntiyhteydet Välimereltä Intianmerelle. 1200-luvulla mongolit levittäytyivät laajalti Aasiaan Tsingis-kaanin johdolla. 1453 osmannit valtasivat Bysantin.
Korkeakulttuuriasutus > Keski-aika > Viikinkiaika

Viikingit purjehtivat Atlantilla monin paikoin ja sitä myöten asuttivat monia paikkoja. Samaan aikaan muuttoliikettä tapahtui myös muualta Euroopasta Skandinavian suuntaan.
Korkeakulttuuriasutus > Kolonialismi

Kolonialismin myötä on syntynyt siirtokuntia eri puolille maailmaa. Eurooppalaisten kolonialismi alkoi 1500-luvulla, kun Eurooppalaiset valtiot valtasivat Amerikan mantereet. Myöhemmin 1800-luvulla eurooppalaisten kolonialismi levisi Afrikkaan.
Kaupunkiasutus > Historialliset kaupungit

Varhaisin korkekulttuurin kaupunki oli Uruk Mesopotamiassa, joka rakennettiin noin 4500 ekr. Toinen muinaisen Mesopotamian kaupunki oli Ur.
Hellenistisen kauden kaupunkeja olivat Kreikassa Thessaloniki ja Egyptissä Aleksandria.
Kaupunkiasutus > Kohti nykyistä kaupunkiasutusta

Teollisen vallankumouksen myötä 1700-luvulta alkaen väestöä alkoi muuttaa maaseudulta kaupunkeihin. Kuitenkin kaupungistuminen on ollut maailmanlaajuista ja yleistä nimenomaan 1900-luvun lopulla.
Kalastusalue

Kalastusalue oli vuoden 2018 loppuun asti kalastuslain nojalla toiminut yhteistoimintaelin, jonka tehtävänä oli kalatalouden edistäminen ja kehittäminen. Kalastusalueita oli Suomessa 223. Vuoden 2019 alusta kalastusalueet korvattiin laajemmilla kalatalousalueilla, jotka muodostuvat kalataloudellisesti riittävän suuresta yhtenäisestä alueesta.
Kalastusalueeseen voi kuulua yhden tai useamman kunnan alueella olevia vesiä, jotka muodostavat kalataloudellisesti yhtenäisen alueen ja joiden kalastusoloja järjestettäessä on asianmukaista soveltaa yhtenäisiä toimenpiteitä. Kalastusalueen jäseniä olivat osakaskunnat, vesialueiden omistajat, alueella toimivat ammattikalastajien järjestöt sekä virkistyskalastajien eduista huolehtivat järjestöt. Kalastusoikeuden omistajien jäsenyys on pakollinen. Kalastuslaissa kalastusalueelle osoitetut tehtävät olivat luonteeltaan julkisoikeudellisia, minkä takia mm. kalastusalueen toimihenkilö toimi hallinto- ja valvontatehtävissä virkamiehen vastuulla. Tässä työssä heitä sitoivat hallintolain määräykset. Kalastusalueet voivat saada hoitaakseen myös kalavesien omistajille kuuluvia tehtäviä. Ylintä päätösvaltaa käytti kalastusalueen kokous ja käytännön hallintotehtäviä hoiti kokouksen valitsema hallitus. Juoksevien asioiden hoitamista varten kalastusalueella oli isännöitsijä, joka voi olla palkattu henkilö.
Kalastusalueen ja nyttemmin kalatalousalueen tärkein instrumentti käytännön asioiden linjaamisessa on käyttö- ja hoitosuunnitelma. Tässä asiakirjassa sovitaan yhteisesti ne pääperiaatteet, joiden mukaan kalavesiä käytetään ja hoidetaan. Asiakirjan määräykset olivat kalastusalueiden aikana ohjeellisia, nyttemmin pakottavia. Kalavesien osakaskuntien oli aikoinaan tarpeen mukaan otettava huomioon nämä linjaukset omia päätöksiä tehdessään.
Aiheesta muualla

Kalastuslaki 10.4.2015/379
Kalatalousalueet Kalatalouden keskusliitto.
Punaisen Ristin kansainvälinen komitea

| International Committee of the Red Cross Comité international de la Croix-Rouge |
| --- | --- |

Perustettu:  1863
Toimiala:  Humanitarismi
Päämaja:  Geneve, Sveitsi
presidentti:  Jakob Kellenberger ( Sveitsi)
Tunnustukset:   Nobelin rauhanpalkinto (1917, 1944)
Aiheesta muualla
www.icrc.org
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Punaisen Ristin kansainvälinen komitea (engl. International Comittee of the Red Cross eli ICRC, ransk. Comité international de la Croix-Rouge eli CICR) on Sveitsin Genevessä kotipaikkaansa pitävä humanitaarinen järjestö. Komiteaan kuuluu 25 jäsentä, jotka ovat Sveitsin kansalaisia. Se nimittää uusia jäseniä, kun edelliset eroavat tai kuolevat.
Historia

Komitea on perustettu vuonna 1863 sveitsiläisen liikemies ja humanisti Henri Dunant’n johdolla. Sen alkuperäisenä tavoitteena oli edistää sodissa haavoittuneiden sotilaiden avustamista tukevan kansainvälisen yhteisön perustamista. Vuoden 1914 elokuussa, jolloin ICRC perusti sotavankien ja heidän omaistensa välistä yhteydenpitoa parantamaan tarkoitetun toimiston, Punaisen Ristin kansainväliseen komiteaan kuului 10 jäsentä, mutta vuoden loppuun mennessä sen henkilökuntaan kuului jo 1200 ihmistä. ICRC myös lähetti edustajiaan tarkastamaan sotavankileirejä ja raportoi niiden olosuhteista ensimmäistä maailmansotaa käyvien maiden hallituksille. Sodan jälkeen se auttoi järjestämään sotavankien palauttamista.
ICRC on saanut Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1917, vuonna 1944 ja yhdessä Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälisen liiton kanssa vuonna 1963.
Merkitys

ICRC on yksi harvoista kansainvälisesti tunnustetuista ei-valtiollisista organisaatioista. Sen asema perustuu Geneven sopimuksiin, jotka ovat yksi kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perusasiakirjoista ja joista käytetään usein myös nimitystä ”sodan lait” (jus in bello).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Punaisen Ristin kansainvälinen komitea Wikimedia Commonsissa
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925: 1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950: 1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975: 1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000: 1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–: 2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Punaisen Ristin kansainvälisen komitean päämaja Genevessä.