stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihmeiden puisto

| Ihmeiden puisto> Wonder Park |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dylan Brown
Käsikirjoittaja:  Lino DiSalvo Josh Appelbaum André Nemec
Tuottaja:  Josh Appelbaum André Nemec Kendra Haaland
Säveltäjä:  Steven Price
Kuvaaja:  Juan García González (käännä suomeksi)
Leikkaaja:  Edie Ichioka
Pääosat:   Brianna Denski  Kenan Thompson  Ken Jeong  Mila Kunis  John Oliver  Richard Kind  David Cross  Jennifer Garner  Matthew Broderick 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Espanja 
Tuotantoyhtiö:   Paramount Animation  Nickelodeon Movies  Ilion Animation Studios  Midnight Radio Productions 
Levittäjä:  Paramount Pictures UIP-Dunafilm
Ensi-ilta:  2019
Kesto:  85 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmeiden puisto (Wonder Park) on espanjalais-yhdysvaltalainen 3D-animaatio-seikkailukomedia, joka on tuotettu vuonna 2019. Paramount Animation, Nickelodeon Movies ja Ilion Animation Studios tuottivat Paramount Pictures elokuvalle. Elokuvan ohjasi Dylan Brown, ja siinä ääninäyttelevät muun muassa Matthew Broderick, Jennifer Garner, Ken Hudson Campbell, Kenan Thompson, Ken Jeong, Mila Kunis ja John Oliver.
Ääninäyttelijät

| --- | --- |
Alkuperäinen näyttelijä: Rooli
Matthew Broderick: Herra Bailey
Jennifer Garner: Rouva Bailey
Kenan Thompson: Gus
Ken Jeong: Cooper
Mila Kunis: Greta
John Oliver: Steve
Brianna Denski: June Bailey
Aiheesta muualla

Ihmeiden puisto Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hervantajärvi

| Hervantajärvi |
| --- | --- |
 Hervantajärvi lokakuussa 2009
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Tampere, Lempäälä
Koordinaatit:  61°25′53″N, 23°51′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Moisionjoen valuma-alue‎ (35.24)
Laskuoja:  oja Koipijärveen 
Järvinumero:  35.242.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,9 m 
Rantaviiva:  9,388 km 
Pinta-ala:  0,83148 km² 
Suurin syvyys:  noin 20 m 
 fiHervantajärvi 
Hervantajärvi  on Pirkanmaalla Tampereen Hervantajärvellä ja Lempäälän Sääksjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Moisionjoen valuma-alueeseen. Hervantajärvi on osa Höytämönjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Järvi on 2,6 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen pinta-ala on 83 hehtaaria. Hervantajärvi muodostuu kahdesta järvialtaasta, joita erottaa toisistaan 80 metriä leveä salmi Koivunemen edessä. Luoteinen allas on 1,1 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Kaakkoinen allas on vuorostaan 1,5 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Kaakkoisaltaassa sijaitsee Kurki- ja Sammallahden suulla 250 metriä pitkä ja melkein 10 metriä korkea Pukkisaari. Sen vieressä on kaksi pientä luotoa. Altaan pisin lahti Viitastenperä työntyy itään 700 metriä, ja se muodostaa oman ympäristönsä. Luoteisaaltaan pohjoisosassa sijaitsee 70 metriä pitkä Karjusaari ja eteläpuolen Riihilahdessa on pienempi 40-metrinen saari.
Kaakkoispäähän laskee kaksi lyhyttä ja luoteispäähän yksi lyhyt suo-oja. Korkeuseroja vertaamalla voidaan laskuojattoman Makkarajärven vesien katsoa suotuvan Hervantajärveen. Sama ongelma on Lempäälän Koukkujärven vesien kohtalossa, mutta ainakin osa Koukkurahkasta ja sen toisesta pikkulammesta suotuvat luoteeseen Hervantajärveen. Järven laskuoja lähtee luoteispäästä Siltastenlahdesta Myllyvuoren juurelta ja yhtyy 300 metrin jälkeen Suolijärvestä tulevaan Myllyojaan. Se laskee Koipijärveen, jonka vedenpinta on 4,5 metriä alempana kuin Hervantajärvessä.
Järven rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä ja se on paria poikkeusta lukuun ottamatta moreenimaata tai kalliota. Erityisen korkeita ja kallioisia mäkiä ovat Myllymäki lännessä, Vuorenmäki etelässä ja mäet Viitastenperä molemmilla rannoilla. Aivan rantaan on rakennettu noin 80 kiinteistöä tai vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Hervannan ja järven välistä kulkevalta seututieltä 309. Etelärannalla sijaitsee maatila, jossa on vielä peltoja. Pohjoisrannassa Karjusaaren takana on uimaranta ja saaren eteläpuolella on vuokrattava Majarannan maja. Tampereen ja Lempäälän välinen raja kulkee järven yli niin, että Lempäälälle jää Pukinsaaren kohdalta vain murto-osa järven pinta-alasta. Saaressa on mahdollisesti rajapyykki ja toinen pyykki sijaitsee Viitastenperän lahdenpohjukassa, missä Kangasalan raja kohtaa kaksi muuta rajaa.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua esitellään käyttämällä  vuosien 2006, 2008, 2009 ja 2010 (loppukesien ja - talvien) tutkimustuloksia. Järven pintavesi on ollut lievästi sameaa (keskimäärin 1,2 FNU), veden näkösyvyys on ollut keskimäärin 3,0 metriä ja vedenväri on ruskea (väriluku 30–65 mg(Pt)/l, keskiarvolla 39 mg(Pt)/l). Veden sähkönjohtavuus on keskimmäärin 5,2 mS/m, mikä on suomalaisessa järvessä normaali taso. Humuksen liukeneminen järven valumisvesiin on pääasiallinen syypää vedenväriin ja se myös muuttaa veden lievästi happamaksi. Järven pintaveden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 6,8. Talvella happamuustaso on pH 6,6, mutta kesällä se kohoaa arvoon pH 7,0. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä (keskimäärin 0,13 mmol/l). Silloin järvi ei ole välittömässä vaarassa happamoitua. Järven vesi lämpötilakerrostuu selvästi kesäisin ja talvisin. Silloin järven pohjan lähellä alusvedessä voi olla hyvinkin erilaiset olosuhteet kuin päällysvedessä. Alusveden happamuustaso on talvella pH 6,5 ja kesällä pH 6,4. Päällysveden happipitoisuus on ollut kesäisin 7,9 mg/l, jolloin hapen kylläisyys on ollut 78%. Talvisin se on ollut 9,8 mg/l (kylläisyys 86%). Alusveteen ei lämpötilakerrostumisen vuoksi tule kovin paljon happitäydennystä pinnalta. Siellä on kesäisin ollut happipitoisuus 1,2 mg/l (kylläisyys 16%) ja talvisin 2,1 mg/l (kylläisyys 16%). Näiden arvojen perusteella voidaan järven happitilanne kokonaisuudessaan luokitella tyydyttäväksi. Kun hapen määrä vähenee alusvedessä pohjan lähellä, aiheutuu siitä haitallisia seurauksia. Hapen vähennyttyä kriittiselle tasolle, on siitä voinut aiheutua sisäistä kuormitusta. Sisäisessä kuormituksessa pohjan sedimentistä liukenee takaisin veteen ravintoaineita ja metalleja, joiden pitoisuudet kasvavat alusvedessä. Päällysvedessä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 9 µg/l. Kesäisin pitoisuudet ovat olleet keskimäärin 10 µg/l ja talvisin 8 µg/l. Alusvedessä pohjan lähellä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 17 µg/l. Suurimmillaan on pitoisuus ollut 22 µg/l. Typpipitoisuudet ovat olleet päällisvedessä keskimäärin 427 µg/l (vaihteluvälillä 330–590 µg/l), kun taas alusveden typpipitoisuudet ovat vaihdelleet 570–930 µg/l. Näiden tulosten perusteella järvi voidaan ravinteidensä puolesta luokitella karuksi tai lievästi rehevöityneeksi järveksi.
Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa järven etelärannalla sijaitsi kaksi pientä maatilaa. Niille johti tie pohjoisen Messukylästä asti. Jo tuolloin oli rannoille merkitty yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Vuoden 1975 karttaan oli luoteisaltaan pohjoisrantaan merkitty Majarantaan mökkikylä. Muitakin mökkejä ilmaantui järven rannoille. Järvelle johtava tie parani huomattavasti, kun Hervantaa alettiin rakentamaan.
Aiheesta muualla

Majaranta: Majarannan verkkosivut
(35.2)
Vigone

| Vigone |
| --- | --- |

 Vigone
 Koordinaatit: 44°51′N, 7°30′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  260 m
Väkiluku:  5 114
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.vigone.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vigone (piemonteksi Vigon ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 5 114 asukasta.
I, Almighty

| ”I, Almighty” Thunderstone |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dirt Metal
 Julkaistu: 27. heinäkuuta 2009
 Tyylilaji: power metal, heavy metal
 Kesto: 04.26
 Levy-yhtiö: Sony Music
Thunderstonen muut singlet
| ”10.000 Ways” 2007 | ”I, Almighty” 2009 | ”The Path” 2016 |
I, Almighty on Thunderstonen kappale ja single yhtyeen viidenneltä studioalbumilta Dirt Metal. Se julkaistiin 27. heinäkuuta 2009 levymerkillä Sony Music Entertainment.
Kappaleet

I Almighty – 4.26
Kokoonpano

Rick Altzi – laulu
Nino Laurenne – kitara
Titus Hjelm – basso
Mirka Rantanen – rummut
Jukka Karinen – kosketinsoitin
Aiheesta muualla

I, Almighty Discogsissa. (englanniksi)
Albumi I, Almighty Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thunderstone
| --- | --- |
Albumit:   Thunderstone  The Burning  Tools of Destruction  Evolution 4.0  Dirt Metal  Apocalypse Again 
Singlet:   ”Virus”  ”Until We Touch the Burning Sun”  ”Tool of the Devil”  ”Forevermore” / ”Face in the Mirror”  ”10.000 Ways”  ”I, Almighty”  ”The Path”  ”Through the Pain”
Idänvarjoyrtti

| Idänvarjoyrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Buxales
Heimo::  Puksikasvit Buxaceae
Suku::  Varjoyrtit Pachysandra
Laji::  terminalis
Kaksiosainen nimi
 Pachysandra terminalis  Siebold & Zucc. 
Katso myös
   Idänvarjoyrtti Wikispeciesissä   Idänvarjoyrtti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Idänvarjoyrtti eli varjoyrtti (Pachysandra terminalis) on ikivihreä, maata myöten kasvava kasvi, jota käytetään puutarhoissa maanpeittokasvina.
Ulkonäkö ja koko

Varjoyrtti kasvaa 20–30 senttimetriä korkeaksi. Se suikertelee pitkin maata. Lehdet ovat soikeat ja kiiltävät. Kukat ovat vihreänvalkoiset, melko huomaamattomat.
Kasvupaikka

Varjoyrtti viihtyy nimensä mukaisesti varjossa; liiallinen aurinko kellastuttaa sen lehdet. Se sopii hyvin puiden ja pensaiden aluskasviksi.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Varjoyrtti (Pachysandra terminalis)
Suomen Lajitietokeskus: Idänvarjoyrtti – Pachysandra terminalis
Viktoria-Luise-Platz

Viktoria-Luise-Platz
Viktoria-Luise-Platz on aukio Berliinissä, Schönebergin kaupunginosassa. Edustavaa, puistomaista aukiota koristelevat muun muassa suihkulähde ja kaksi pylväikköä. Aukio vihittiin käyttöön vuonna 1900. Sitä koskevan suunnittelukilpailun oli voittanut kaksi vuotta aiemmin Fritz Encke. Vuonna 1957 tehtyjen uudistusten jälkeen aukio palautettiin vuonna 1979 kutakuinkin alkuperäiseen asuunsa ja se on nykyään suojeltu.
Aukio nimettiin vuonna 1899 Saksan silloisen keisarin Vilhelm II:n ainoan tyttären, prinsessa Viktoria Luisen mukaan hänen koulunkäyntinsä alun kunniaksi.
Aukion alla sijaitsee vuonna 1910 käyttöön otettu Viktoria-Luise-Platzin metroasema.
Viitaanjärvi

| Viitaanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Iisalmi
Koordinaatit:  63°35′00″N, 27°19′00″E
Järvinumero:  04.581.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86 m 
Rantaviiva:  28,76 km 
Pinta-ala:  3,61 km² 
Tilavuus:  0,0141 km³ 
Keskisyvyys:  3,9 m 
Suurin syvyys:  14,7 m 
 fiViitaanjärvi 
Viitaanjärvi on runsashumuksinen, suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Iisalmen keskustan koillispuolella Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 76 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Viitaanjärven rantaviivan pituus on 28 755 metriä. Järvenselkä on noin 2,5 kilometriä pitkä ja sen suurin leveys on yli kilometrin. Selkävesi kapenee etelässä Lapinlahdeksi. Selkävedestä kaakkoon ulottuu yli kolme kilometriä pitkä järvenosa, jonka nimi on Koukkujoki. Pohjoiseen ulottuu noin puolitoista kilometriä pitkä järvenosa, joka levenee pohjoisessa Matalalahdeksi. Selkäveden luoteispuolella sijaitsee Syvälahti ja Kannaslahti, joita yhdistää pääaltaaseen noin sata metriä leveä salmi. Lähes puolet Viitaanjärvestä on enintään kaksi metriä syvä ja noin kymmenesosa on vähintään kymmenen metriä syvä.
Viitaanjärven saariluku on kolme. Laajin saari on järven kaakkoiskolkan Vironsaaret, jonka pinta-ala on noin 2,5 hehtaaria. Laajin niemimaa on Lehtosaari, joka erottaa järven luoteisia lahtia pääaltaasta. Viitaanjärven rannoilla on melko taajaan peltomaata ja asutusta. Länsirannalla kohoaa Kurnunvuori ja itärannalla Harakkamäki. Kummankin laki on noin 130 metriä merenpinnan yläpuolella.
Viitaanjärven kaakkoiskolkkaan Vironsaarten kohdalle laskee Pitkäkoski kaakosta Hernejärveltä (91,2 metriä mpy). Vironsaarten eteläpuolella sijaitsee Paununlahti, johon virtaan Paununpuro etelästä. Viitaanjärvi laskee Lapinlahden lounaisosasta Tikankoskea etelään Kilpijärven (85,9 metriä mpy) Tikanselälle.
Viitaanjärven vesitilavuus on 14 077 000 kuutiometriä.
Viitaanjärvi (04.581.1.012) kuuluu Kilpijärven–Hernejärven alueeseen (04.581), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Viitaanjärvi on toiseksi laajin Kilpijärven–Hernejärven alueen 33:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kilpijärvi ja kolmanneksi laajin on Hernejärvi.
Viitaanjärvi on yhdeksänneksi laajin Siilinjärven 115:stä vakavedestä. Sitä seuraa Kirmanjärvi.
I, Monarch

| I, Monarch Hate Eternal |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. kesäkuuta 2005
 Tuottaja(t): Erik Rutan
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 42.32
 Levy-yhtiö: Earache Records
Hate Eternal muut julkaisut
| King of All Kings 2002 | I, Monarch 2005 | Fury & Flames 2008 |
I, Monarch Hate Eternalin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 2005.
Kappaleet

Two Demons – 3.55
Behold Judas – 4.21
The Victorious Reign – 3.38
To Know Your Enemies – 4.15
I, Monarch – 4.37
Path to the Eternal Gods – 3.28
The Plague of Humanity – 4.02
It Is Our Will – 4.41
Sons of Darkness – 4.56
Faceless One – 4.39
Kokoonpano

Erik Rutan – kitara, laulu
Randy Piro – basso
Derek Roddy – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 7/10
Soundi:
Aiheesta muualla

I, Monarch discogs.com -sivustolla
Albumi I, Monarch Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Viita-akatemia

Viita-akatemia kokoontuu Sampolan takana olevan sivurakennuksen toisessa kerroksessa,
Viita-akatemia on Tampereen työväenopiston ja Pirkkalaiskirjailijoiden luovan kirjoittamisen koulutusohjelma. Se on perustettu vuonna 1989 ja sen toimitilat sijaitsevat Sampolan koulun sivurakennuksessa Tampereen Liisankalliolla, osoitteessa Sammonkatu 2.
Kolmivuotisen kirjoittajakoulun ohjaajana on vuodesta 2006 lähtien toiminut kirjailija, FM Niina Hakalahti. Häntä ennen tehtävää ovat hoitaneet muun muassa runoilija Kullervo Järvinen ja kirjailija Vuokko Tolonen (2001–2006).
Viita-akatemian käyneistä moni on menestynyt kirjoituskilpailuissa tai julkaissut kirjan.
Aiheesta muualla

Viita-akatemian sivut
Virttaan kirkko

| Virttaan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Virttaanraitti 121, Virttaa, Alastaro
Koordinaatit:  60°56′29.5″N, 022°40′30.5″E
Seurakunta:  Loimaan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1845
Suunnittelija:  Carl Vettervik
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Virttaan kirkon sankarihaudat kesällä 2011
Isänmaan puolesta kaikkensa uhranneille
Virttaan kirkko on Loimaan seurakunnan kirkko Alastaron Virttaalla. Carl Vettervikin suunnittelema kirkko valmistui 1845. Kirkko on pääasiassa rakennettu kyläläisten talkootyönä. Myös kirkon välineitä, kuten ehtoollispikarit, kattokruunun ja kynttilänjalat ovat kyläläiset lahjoittaneet. Istumapaikkoja kirkossa on noin 200.
Kirkon alttaritaulu ja saarnastuoli ovat olleet alun perin Loimaan kirkossa. Alttaritaulun Ristiinnaulittu on maalannut Jonas Bergman todennäköisesti 1751. Saarnastuoli on vuodelta 1782. Kirkkoon tehtiin urkuparvi 1929, mutta urut saatiin vasta 1936. Saksalaiset 6-äänikertaiset urut ostettiin Honkilahden seurakunnalta jonne ne oli saatu lahjoituksena vuonna 1908. Urut ovat vuodelta 1860.
Kirkon kahdesta kellosta suurempi on valettu Luvialla 1838 ja pienempi Tukholmassa 1815.
Virttaalla on ollut saarnahuone jo 1740. Hautausmaa perustettiin 1827, ja sitä on laajennettu 1940. Laajennukseen sisältyy sankarihauta, johon on haudattu 18 kyläläistä. Ilmari Wirkkalan sankaripatsas Nukkuva sotilas on vuodelta 1951.
Humlefestival

| Humlefestival |
| --- | --- |

Tyyppi:  musiikkifestivaali
Päivämäärä:  1.7.2023
Järjestämistiheys:  Vuosittain
Tapahtumapaikka:  Hummelholmen, Monäs Munsala
Paikkakunta:  Uusikaarlepyy
Ensimmäisen kerran:  1980
Järjestäjä:  Svenska Baptisternas i Finlands Ungdomsförbund
Kotisivut
Humlefestival on vuodesta 1980 lähtien järjestetty kristillinen taide- ja musiikkitapahtuma, joka järjestetään baptistiseurakunnan leirintäalueella Munsalan Monäsissä, Hummelholmassa. Tapahtuma sai alkunsa paikallisten kristillisten rock-yhtyeiden toimesta. Vuosien aikana tapahtuma on kehittynyt laajaksi ja avoimeksi kulttuuritapahtumaksi. Tapahtuma on päihteetön ja järjestetään vapaaehtoisvoimin elokuussa.
Tapahtuman järjestää Svenska Baptisternas i Finlands Ungdomsförbund.
Esiintyjät > 2019

Vuoden 2019 festivaali järjestettiin 2.–4. elokuuta 2019.
Esiintyjät: Aleix Gordo Hostau, Hanna Poikonen, This Is How We Fly.
Esiintyjät > 2021

Vuoden 2021 festivaali järjestettiin 6.–8. elokuuta 2021.
Esiintyjät: Christa Friberg, Jenni Österlund, Elin Löf, Alexandra Sandbäck, Biophilia, Cajsta-Stina, No Fortunate Son, Elias Kovanko, Signs of Echo, Ellen Strömberg, Månskensbonden.
Esiintyjät > 2022

Vuoden 2022 festivaali järjestettiin 6.–7. elokuuta 2022.
Esiintyjät: Edit Koskinen, Josefin Sirén, Susanna Sandell & IOHN, Elin Åsvik & Emilia Wik, Yanz, Early Signs, Reggatta de Blanc, Wasa Gospel.
Esiintyjät > 2023

Vuoden 2023 festivaali järjestettiin 1. heinäkuuta 2023.
Aiheesta muualla

Tapahtuman kotisivut
Viktor Tšižikov

Viktor Tšižikov vuonna 2012.
Viktor Aleksandrovitš Tšižikov (ven. Виктор Александрович Чижиков, 26. syyskuuta 1935 Moskova, Neuvostoliitto – 20. heinäkuuta 2020) oli venäläinen lastenkirjojen kuvittaja. Hänen tunnetuin hahmonsa on vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisten maskotti Miska-karhu.
Tšižikov kuvitti yli sata teosta. Hän teki yhteistyötä useiden venäläisten lastenkirjailijoiden, kuten Eduard Uspenskin kanssa, ja työskenteli muun muassa pilalehti Krokodilin piirtäjänä.
Aiheesta muualla

Viktor Tšižikovin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viktor Tšižikov Wikimedia Commonsissa
Vinjetti

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Vinjetti voi tarkoittaa seuraavia:
vinjetti, painotuotteissa luvun tai palstan alku- tai loppukoriste
vinjetti, liikenteen käyttäjämaksu.
Vinjen kirkko

Vinjen kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Vinjen kirkko, kirkko Heimin kunnassa Norjassa
Vinjen kirkko, kirkko Vinjen kunnassa Norjassa
Vinjen kirkko, kirkko Vossin kunnassa Norjassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vinje kirke”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Illinois Institute of Technology

| Illinois Institute of Technology |
| --- | --- |

Perustettu:  1940
Tyyppi:  yksityinen
Rehtori:  John L. Anderson
Henkilökunta:  659
Opiskelijoita:  2 639
Jatko-opiskelijoita:  4 833
Sijainti:  Chicago, Illinois  Yhdysvallat (41°50′4.75″N, 87°37′52″W)
Kampus:  kaupunkikampus
Sivusto:  http://www.iit.edu/
Illinois Institute of Technology (IIT) on yliopisto Chicagossa, Yhdysvalloissa. Yliopistossa on 2 639 opiskelijaa ja 4 833 jatko-opiskelijaa. IIT perustettiin vuonna 1940, kun 1890-luvulla perustetut Armour Institute of Technology ja Lewis Institute yhdistettiin.
Historia

Philip Danforth Armour lahjoitti miljoona dollaria, kun hän oli kuullut, että Frank W. Gunsaulus oli luvannut perustaa tuolla summalla kaikille avoimen korkeakoulun. Armourin lahjoituksen ansiosta Chicagoon perustettiin 1893 Armour Institute of Technology. Vuonna 1895 Allen Cleveland Lewisin lahjoituksesta perustettiin Lewis Institute. Lewis oli yksi sijoittajista, joiden ansiosta kaupunki jälleenrakennettiin vuoden 1871 palon jälkeen.
1930-luvun laman seurauksena sekä Armour että Lewis Instituten rahat olivat vähissä. Tämä johti oppilaitosten yhdistämiseen. IIT syntyi heinäkuussa 1940. Tämän jälkeen IIT:hen on liittynyt myös muita oppilaitoksia. Vuonna 1937 perustettu Institute of Design yhdistyi IIT:hen 1949. Chicago-Kent College of Law ja Stuart School of Business liittyivät IIT:hen 1969. Chicago-Kent College of Law liittymisen myötä IIT:stä tuli yksi harvoista teknillisistä yliopistoista, joissa oli myös oikeustieteellinen laitos. Midwest College of Engineering liittyi IIT:hen 1986.
Kampukset

IIT:hen kuuluu viisi kampusta Chicagon metropolialueella. Pääkampus, joka on 48,6 hehtaarin suuruinen, sijaitsee aivan Chicagon keskikaupungin läheisyydessä. Pääkampus tunnetaan erityisesti arkkitehtuuristaan, sillä kuuluisa arkkitehti Ludwig Mies van der Rohe on suunnitellut monia alueen rakennuksista. American Institute of Architects valitsi kampuksen 1976 Yhdysvaltain 200 arkkitehtonisesti arvokkaimman kohteen joukkoon, ja Crown Hall, jossa sijaitseva IIT:n arkkitehtuurin laitos on valittu kansalliseksi historialliseksi muistomerkiksi.
Chicagon kaupungin alueella sijaitsee lisäksi kaksi muuta kampusaluetta. Wheatonissa on Daniel L. ja Ada Ricen kampus sekä Summitissa Moffetin kampus, jossa on Ruokaturvallisuuden ja -teknologian kansallinen tutkimuskeskus.
Opiskelu

IIT on jaettu yhdeksään osastoon:
Armour College of Engineering
College of Architecture
Institute of Psychology
Center for Professional Development
College of Science and Letters
Stuart School of Business
Chicago-Kent College of Law
Institute of Design
University Technology Park
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Illinois Institute of Technology Wikimedia Commonsissa
Yliopiston kotisivut (englanniksi)
Ludwig Mies van der Rohen suunnittelema Crown Hall.
IIT Institute of Design sijaitsee omassa kampuksessaan osoitteessa 350 N. LaSalle Street.
Viktor Žluktov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Viktor Žluktov |  Viktor Žluktov |  Viktor Žluktov |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 |  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1978 |  |  |
|  Kultaa | Moskova 1979 |  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1981 |  |  |
|  Kultaa | Suomi 1982 |  |  |
|  Kultaa | Länsi-Saksa 1983 |  |  |
|  Hopeaa | Katowice 1976 |  |  |
|  Pronssia | Wien 1977 |  |  |
Viktor Vasiljevitš Žluktov (ven. Виктор Васильевич Жлуктов, s. 26. tammikuuta 1954) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Innsbruckissa 1976, Kanada-cupin 1981 ja viisi maailmanmestaruutta. Hän pelasi myös Kanada-cupissa 1976, jossa hän oli pistepörssin ykkönen, sekä saavutti yhden olympiahopean, yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin. Hän voitti alle 20-vuotiaiden epävirallisen maailmanmestaruuden vuonna 1974 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1973.
Žluktov pelasi armeijan joukkueessa TsSKA Moskovassa Neuvostoliiton mestaruussarjassa 456 ottelua ja Neuvostoliiton maajoukkueessa 196 maaottelua, joissa hän teki 79 maalia vuosina 1975–1985.
Saavutukset

jääkiekon olympiakulta 1976 Innsbruckin talvikisoissa, olympiahopea 1980 Lake Placidin talvikisoissa.
viisi jääkiekon maailmanmestaruutta vuosina 1978, 1979, 1981, 1982, 1983,
Kanada-cupin pistepörssin voittaja 1976