stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Soidinlampi (Pihtipudas, Kärväskylä)

| Soidinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°23′33″N, 25°44′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskupuro:  Soidinpuro Kärväsjokeen 
Järvinumero:  14.473.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,3 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,452 km  
Pinta-ala:  1,267 ha  
Tilavuus:  0.000034 km³ 
Keskisyvyys:  2,64 m  
Suurin syvyys:  5,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSoidinlampi 
Soidinlampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Kärväskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 33 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 5,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kärväsjoen valuma-alueeseen (14.473) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,3 metriä mpy.
Soidinlampi (Viitasaari)

| Soidinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°16′29″N, 25°55′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskupuro:  Soidinpuro Särkijärveen 
Järvinumero:  14.475.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,4 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,67 km  
Pinta-ala:  1,114 ha  
Tilavuus:  0.000042 km³ 
Keskisyvyys:  3,74 m  
Suurin syvyys:  6,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSoidinlampi 
Soidinlampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Puralan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 41 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 6,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kolkunjoen valuma-alueeseen (14.475) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,4 metriä mpy.
Storfjorden (Ørsta)

| Storfjorden |
| --- | --- |
 Näkymä Storfjordenille Leknesetistä elokuussa 2008.
Sijainti:  Møren ja Romsdalin lääni, Norja
Päävuono:  Storfjorden
Merialue:  Norjanmeri, Atlantin valtameri
Storfjorden on osa Hjørundfjordenin sivuvuonoa, joka taas kuuluu suurempaan Storfjordenin vuonoon. Vuonon osa sijoittuu kokonaan Møren ja Romsdalin läänissä, Länsi-Norjassa sijaitsevan Ørstan kunnan alueelle.
Sotkian työväentalo

| Sotkian työväentalo |
| --- | --- |
 Akaan Sotkian työväenyhdistyksen jäseniä vappuna 1910.
Sijainti:  Sotkia, Akaa
Valmistumisvuosi:  1911
Purkuvuosi:  1966
Rakennuttaja:  Sotkian Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sotkian työväentalo oli Akaan kaupungin Sotkian kylässä sijainnut työväentalo. Talo purettiin vuonna 1966.
Historiaa

Sotkian työväenyhdistys Into perustettiin vuonna 1907. Yhdistyksen jäsenmäärä vaihteli alussa 22–25 jäsenen välillä, laski sitten alle 20, mutta alkoi vuodesta 1916 jälleen kohota. Vuonna 1917 jäseniä oli jo 52. Sittemmin jäsenmäärä jälleen laski ja oli myöhempinä vuosikymmeninä harvoin yli 20. Syitä vähäiseen jäsenmäärään olivat muun muassa se, ettei monella ollut varaa pieniinkään ylimääräisiin menoihin, kuten yhdistyksen jäsenmaksuun, sekä se, että etenkin 1930-luvulla moni pelkäsi joutuvansa työpaikalla epäsuosioon, jos kuuluisi työväenyhdistykseen.
Vuonna 1910 yhdistys alkoi rakentaa omaa taloa talkoilla. Rakennusta rahoitettiin muun muassa arpajaisilla. Jo samana vuonna talo saatiin sen verran valmiiksi, että sitä pystyi käyttämään kesäsäällä. Seuraavana vuonna saatiin lämmityslaitteet.
Vuonna 1932 talo joutui lapuanliikkeen ilkivallan kohteeksi, kun siitä rikottiin ikkunat. Samana vuonna yhdistys kuitenkin vietti 25-vuotisjuhliaan talollaan.
Vuonna 1954 Sotkian naulatehdas lopetti toimintansa, ja sen tilalle tullut levytehdas lakkautettiin 10 vuotta myöhemmin. Sotkian työläiset hakeutuivat muualle töihin, mikä tiesi käytännössä yhdistyksen loppua. Työväentalo myytiin purettavaksi vuonna 1966, ja vuonna 1975 itse Sotkian työväenyhdistyskin lopetti toimintansa.
Toimintaa työväentalolla

Keväällä 1911 järjestettiin Sotkian työväentalon ensimmäinen vappujuhla. Alkuvuosina etenkin iltamia järjestettiin usein, osin senkin vuoksi, että niiden lipputuloilla pystyttiin lyhentämään velkoja. Jatkossakin talolla järjestettiin lähinnä iltamia ja kokouksia. Iltamia järjestettiin 15–20 kertaa vuodessa. Ne olivat useimmiten tanssi-iltamia, mutta myös ohjelmallisia iltamia järjestettiin. Jäsenmäärän vähyyden takia kovin monipuolista toimintaa oli hankala järjestää.
Syksyllä 1939 yhdistyksen yhteyteen perustettiin näytelmäseura, mutta talvisota katkaisi sen toiminnan alkuunsa. Taloa vuokrattiin myös ulkopuolisille.
Rakennus

Talo oli yksikerroksinen hirsirakennus. 1920-luvun puolivälissä taloon rakennettiin pukuhuone ja eteinen. Vähän myöhemmin talon vesikatto uusittiin, ja nimismiehen vaatimuksesta talon yhteyteen rakennettiin putka.
Storgadden

Storgaddenin pooki
| --- | --- |
Sijainti:  Tammisaari Suomi
Vesistö:  Itämeri 
| --- | --- |
Valmistunut:  1933 
Otettu käyttöön:  1933 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pooki Storgadden on tunnusmajakka Tammisaaren saaristossa.
Tunnusmajakka on 8,8 metriä korkea pohjalkaavaltaan neliön muotoinen (tyvestä 4,05 x 3,9 m), hieman ylöspäin kapeneva betonitorni. Tornissa on räystäätön ja matala pyramidikatto, jonka juuressa, rakennuksen länsinurkassa on kahdeksankulmaisella betonilevyllä varustettu vaakasuora viitta (ns. käsivarsi). Sen tehtävänä oli yhdessä Segelskärin pookin kanssa ohjata Tammisaareen johtavalle väylälle. Ensimmäinen merimerkki rakennettiin v. 1858. Nykyinen tiilitorni valmistui 1920-luvun alussa (tai vuonna 1933).
Sinamore

| Sinamore> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1998–2009
Tyylilaji:  goottimetalli
Kotipaikka:  Hamina
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mikko Heikkilä, laulu, kitara   Sami Hauru, kitara   Jarno Uski, bassokitara   Miika Hostikka, rummut  
Levy-yhtiö:  Napalm Records, 2006–2007  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinamore oli suomalainen, Haminassa perustettu goottimetalliyhtye, joka oli toiminnassa vuodesta 1998 vuoteen 2009.
Jäsenet

Mikko Heikkilä – laulu, kitara
Sami Hauru – kitara
Jarno Uski – basso
Miika Hostikka – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Tommi Muhli – kitara
Diskografia

A New Day (2006,  Napalm Records)
Seven Sins a Second (2007,  Napalm Records)
Better Alone (2007,  Napalm Records)
Follow into the Cry (2004)
"Darkness of Day" (2006)
"Fallen" (2006)
"Better Alone" (2007)
Aiheesta muualla

Official website (Arkistoitu – Internet Archive)
Official MySpace.com
Sinamore (Arkistoitu – Internet Archive) at Napalm Records
Aiheesta muualla > Videot

"Darkness of Day" (Arkistoitu – Internet Archive) (2006) at Napalm Records (WMV)
"Fallen" (Arkistoitu – Internet Archive) (2006) at Napalm Records (WMV)
Storfjorden (täsmennyssivu)

Storfjorden voi tarkoittaa seuraavia:
Storfjorden, vuono Norjan Møre ja Romsdalin läänissä
Storfjorden, vuono Norjan Møre ja Romsdalin lääniin kuuluvassa Ørstan kunnassa
Isovuono (myös Omasvuono, norj. Storfjorden, pohjoissaameksi Omasvuotna), vuono Norjan Tromssan läänissä
Sotke mut

| Sotke mut Sanni |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. syyskuuta 2013
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): Henri Salonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 45.10
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Sannin muut julkaisut
|   | Sotke mut 2013 | Lelu 2015 |
Singlet albumilta Sotke mut
 ”Prinsessoja ja astronautteja” Julkaistu: 4. huhtikuuta 2013  ”Jos mä oon oikee” Julkaistu: 18. kesäkuuta 2013  ”Me ei olla enää me” Julkaistu: 20. syyskuuta 2013  ”Dementia” Julkaistu: 12. helmikuuta 2014  ”Hakuna matata” Julkaistu: toukokuu 2014
Sotke mut on Sannin esikoisalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2013. Albumin on tuottanut Hank Solo. Sotke mut nousi yhdeksännelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla julkaisuviikollaan. Huhtikuussa 2014 albumi ylitti kultalevyrajan yli 10 000:n kappaleen myynnillään.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Prinsessoja ja astronautteja | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sotke mut (S&M) | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Jos mä oon oikee | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Hakuna matata | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Me ei olla enää me | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Dementia | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kiinni (mukana Kasmir) | Hank Solo, Sanni Kurkisuo, Thomas Kirjonen | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kiitos & anteeksi | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 2.36 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Utopiaa | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | 56 km | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 1.38 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | XO terkkuja kotiin! | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Luodinkestävä | Hank Solo, Sanni Kurkisuo | 5.39 |  |  |  |  |  |  |
Singlet

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin levyn avausraita ”Prinsessoja ja astronautteja”. Kappale sai ensisoittonsa YleX:n Uuden musiikin aamuvuorossa 4. huhtikuuta 2013. Virallisesti single julkaistiin 5. huhtikuuta. Kappaleesta on julkaistu myös Sami Joensuun ohjaama musiikkivideo. Kappale sijoittui sekä single- että latauslistalle: Singelistalla parhaimmillaan kolmanneksi ja latauslistalla 12:nneksi.
Toinen single ”Jos mä oon oikee” julkaistiin kesäkuussa 2013. Kappale nousi kahdeksaksi viikoksi Latauslistalle, jossa kappaleen paras sijoitus oli 19. sija.
Kolmas single ”Me ei olla enää me” julkaistiin syyskuussa 2013. Kappaleesta kasvoi yksi syksyn 2013 suurimmista hiteistä. Se sijoittui singlelistalla parhaimmillaan kolmanneksi, latauslistalla kuudenneksi, lisäksi se oli viikolla 49/2013 neljänneksi soitetuin radiokappale.
Neljäs single, ”Dementia”, helmikuussa 2014. Toukokuussa 2014 albumilta julkaistiin vielä viides single ”Hakuna matata”, joka oli ehdolla kesän 2014 viralliseksi kesähitiksi The Voicen äänestyksessä. Lopulta kappale sijoittui äänestyksessä 10:nneksi Kasmirin ”Vadelmavene”-kappaleen voittaessa kesähitin tittelin.
Arvostelut

Nuorgam: 80/100
Rumba:
Soundi:
Starbringer

| Starbringer Blake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. huhtikuuta 2004
 Tyylilaji: stoner metal
 Kesto: 41.32
 Levy-yhtiö: Ranch
Blaken muut julkaisut
| Fireroot 2003 | Starbringer 2004 | Planetizer 2005 |
Starbringer on suomalaisen stoner metal -yhtyeen Blaken toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Ranch Records.
Kappaleet

To the Stars... (Intro) – 0.46
Starbringer – 3.58
Call Her Name – 3.19
Evil Remains Evil – 4.20
Walk in – 4.12
Circles of Light – 4.25
Other Side (Intermission) – 1.05
Beggar's Farm – 4.04
Crawl – 3.52
Son of Fire – 3.39
Black Spirit – 3.49
Junkie Is Coming – 3.00
Dark Side Of The Planet (Outro) – 1.03
Arviot

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Metal Hammer:
Soundi:
Aiheesta muualla

Starbringer Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Starbringer Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sleepaway Camp II: Unhappy Campers

| Sleepaway Camp II: Unhappy Campers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael A. Simpson
Käsikirjoittaja:  Fritz Gordon
Säveltäjä:  James Oliverio
Kuvaaja:  Bill Mills
Leikkaaja:  John David Allen
Pääosat:   Pamela Springsteen  Renée Estevez  Anthony Higgins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1988
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Sleepaway Camp II: Unhappy Campers on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1988. Se on jatko-osa elokuvalle Kesäleiri. Kyseessä on enemmänkin kauhukomedia kuin kauhuelokuva. Siinä Angela Bakeria näyttelee Pamela Springsteen, joka on Bruce Springsteenin sisko.
Juoni

Viisi vuotta edellisen elokuvan jälkeen uudella kesäleirillä eräs tyttö kertoo nuotion ympärillä ystävilleen Angela Bakerin murhista, ja kesäleiriä ohjaava Angela tulee käskemään hänet takaisin mökeille. Kaksikko ajautuu riitaan, ja Angela tappaa tytön lyömällä häntä oksalla päähän ja leikkaamalla hänen kielensä irti. Seuraavana päivänä Angela palkitaan viikon ohjaajaksi. Myöhemmin nuoria alkaa taas kuolla ja tappajaksi paljastuu jälleen kerran Angela Baker.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pamela Springsteen  | … |  Angela Baker   |
|  Renée Estevez  | … |  Molly Nagle   |
|  Anthony Higgins  | … |  Sean Whitmore   |
Slipstream (kirjaintyyppi)

Slipstream
Slipstream on Letraset Type Studion suunnittelema ja alun perin Letrasetin sekä ITC:n vuonna 1985 julkaisema kirjaintyyppi, joka pyrkii välittämään vauhdin ja suorituskyvyn tuntua. Slipstream koostuu voimakkaasti oikealle kallistuvista suuraakkosista, joissa on vauhtiviivat lisäämässä liikkeen tuntua. Kirjaintyyppi soveltuu parhaiten mainoksiin tai julisteisiin.
Snowdrop (televisiosarja)

| Snowdrop> 설강화 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  90 min
Pääosissa:   Jung Hae-in  Jisoo  Yoo In-na  Jang Seung-jo  Yoon Se-ah  Kim Hye-yoon  Jung Yoo-jin 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   JTBC  Star (Disney+)
Esitetty:  18. joulukuuta 2021 – 5. helmikuuta 2022
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Drama House  JTBC Studios 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Snowdrop (hangul: 설강화; uudistettu latinisaatio: Seolganghwa) on televisioyhtiö JTBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Jung Hae-in, Kim Ji-soo, Jang Seung-jo, Yoon Se-ah, Kim Hye-yoon, Jung Yoo-jin ja Yoo In-na.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jung Hae-in  | … |  Im Soo-ho / Ri Tae-san   |
|  Jisoo  | … |  Eun Young-ro   |
|  Yoo In-na  | … |  Kang Chung-ya   |
|  Jang Seung-jo  | … |  Lee Kang-moo   |
|  Yoon Se-ah  | … |  Pi Seung-hee   |
|  Kim Hye-yoon  | … |  Kye Boon-ok   |
|  Jung Yoo-jin  | … |  Jang Han-na    |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Todd Rundgren

| Todd Rundgren |
| --- | --- |
 Todd Rundgren, Revolution Live, 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1948 (ikä 76)
Ammatti:  multi-instrumentalisti, lauluntekijä ja levytuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Runt 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1967–
Tyylilajit:  rock, progressiivinen rock, soft rock, power pop, pop rock, hard rock, soul, huumorirock
Soittimet:  laulu, kitara, bassokitara, kosketinsoittimet, rummut, saksofoni, theremin
Yhtyeet:  Nazz, Utopia, The New Cars, Meat Loaf, Ringo Starr & His All-Starr Band, Edgar Winter, David Sanborn, Mark Klingman, Daryl Hall, Hello People
Levy-yhtiöt:  Ampex, Bearsville, Warner Bros.
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Todd Harry Rundgren (s. 22. kesäkuuta 1948) on yhdysvaltalainen multi-instrumentalisti, lauluntekijä ja levytuottaja.
Hänen vuoden 1972 tupla-albuminsa Something/Anything? ylsi kultalevyyn, ja sen jälkeen Rundgren on tehnyt monia albumeja sekä sooloartistina että Utopia-yhtyeensä ja muiden artistien kanssa. Hän on myös toiminut tuottajana ja äänittäjänä muiden muusikoiden levyillä kuten The Bandin Stage Fright, Badfingerin Straight Up ja XTC:n Skylarking. Rundgren tunnetaan myös 1980-luvun animoiduista musiikkivideoistaan ja henkilökohtaisten tietokoneiden varhaisten graafisten ohjelmien kehittäjänä ja soveltajana.
Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”Hello It's Me”, ””I Saw the Light” ja ”Bang the Drum All Day”.
Elämä ja ura

Rundgren syntyi Philadelphian esikaupungissa Upper Darbyssa itävaltalais-ruotsalaisen isän pojaksi. Todd Rundgrenin isoisä oli Norrtäljessä syntynyt Johan Sigfrid Rundgren (1882–1951).
Rundgren aloitti muusikon työt Woody's Truck Stop -nimisessä yhtyeessä Philadelphiassa, mutta lähti basisti Carson Van Ostenin kanssa 1967 perustamaan garage rock -yhtyettä Nazz, rummuissa Thom Mooney ja kosketinsoittajana ja laulusolistina Robert "Stewkey" Antoni. Nazz levytti kolme albumia ja sai pientä menestystä Rundgrenin tekemillä kappaleilla ”Open My Eyes” ja ”Hello It's Me”, josta Rundgren teki myöhemmin sooloversion nopeammassa tempossa. Rundgren ja Van Osten jättivät Nazzin 1969.
Rundgrenin eklektinen tyyli otti vaikutteita brittipopista kuten yhtyeiltä Pink Floyd, The Beatles, The Who, The Yardbirds, Cream ja The Move). Monimutkaiset lauluharmoniat muistuttavat The Beach Boysia ja mukana on vaikutteita myös perinteisestä amerikkalaisesta rock’n’rollista,  soulista ja rhythm and bluesista, Broadway-musikaaleista ja Gilbert & Sullivanin oopperoista. Alkuaikojen tuotannossa Rundgren itse tunnustaa saaneensa paljon vaikutteita laulaja-lauluntekijä Laura Nyrolta, ja Rundgrenin debyyttisooloalbumin Runt (1970) raita ”Baby Let's Swing” kertoo Nyrosta ja mainitsee hänet nimeltä.
Rundgren oli Nazz-vuosinaan tyytymätön yhtyeen albumien tuotantoon. Tämä sai hänet opiskelemaan äänittämistä ja tuottamista ja vuonna 1969 hän pääsi tuottajaksi Albert Grossmanin alaisuuteen. Hänestä tuli pian yksi kysytyimmistä äänittäjä-tuottajista.
Elämä ja ura > 1970-luku

Rundgren muutti New Yorkista Los Angelesiin. Työstäessään siellä toista sooloalbumiaan hän tutustui Halfnelson-nimisen yhtyeen veljespariin Ron ja Russell Mael, kiinnostui heidän musiikistaan ja päätyi tuottamaan heidän ensimmäistä albumiaan. Tällä välin yhtye oli muuttanut nimensä muotoon Sparks.
Kolmatta sooloalbumiaan Something/Anything? (1972) tehdessään siihen asti täysraittiina elänyt Rundgren alkoi kokeilla erilaisia huumeita ja lääkeaineita kuten metyylifenidaattia, joiden sanoi vaikuttaneen suuresti hänen tyyliinsä ja tuotteliaisuuteensa. Albumin äänityksen jälkeen Rundgren palasi Los Angelesin maanjäristysten säikäyttämänä New Yorkiin, jossa jatkoi työskentelyä vuosien ajan muusikko Moogy Klingmanin kanssa yhteisesti perustamassaan studiossa Secret Sound Studios.
Vuoden 1973 A Wizard, a True Star oli monelta suunnalta vaikutteita ottanut albumi, jonka kappaleet – monet cover-versioita muiden tekijöiden klassikoista – sulautuvat toisiinsa yhdeksi ketjuksi. Se oli vinyylialbumiksi ennätyspitkä, 55 minuuttia, mikä hieman heikensi äänenlaatua ja -voimakkuutta. Levyllä vieraileviin muusikoihin kuuluvat muun muassa puhaltajat Michael ja Randy Brecker sekä kitaristi Rick Derringer. Tyyli jatkui ja kehittyi sooloalbumeilla Todd (1974) ja Initiation (1975) ja sen jälkeen Rundgrenin perustaman Utopia-yhtyeen myötä.
1970-luvun puolestavälistä alkaen Rundgren kiinnostui yhä enemmän progressiivisesta rockista ja fuusiojazzista sekä henkisestä tutkiskelusta ja idän filosofioista. Tämä kuuluu vuoden 1975 sooloalbumilla Initiation. Kiertueen näyttävissä lavasteissa Rundgren esiintyi hiukset monivärisiksi raidoitettuina ja soitti Eric Claptonin Cream-aikoina käyttämää psykedeelisesti koristeltua Gibson SG -kitaraa, joka tunnetaan lempinimillä ”Sunny” tai ”The Fool”. Hän kokeili kiertueillaan myös monimutkaista ”kvadrofonista” tilaääntä eli nelikanavaista äänentoistojärjestelmää, mutta sellaisen rakentaminen ja virittäminen kutakin konserttisalia varten erikseen osoittautui pian liian työlääksi ja kalliiksi.
Elämä ja ura > 1980-luku

1970-luvun jälkipuoliskolla Rundgren muutti New Yorkista saman osavaltion Woodstockiin, jonne perusti Bearsville Records -levy-yhtiön studion majoitustiloineen. Siellä hän työskenteli 1990-luvulle asti, kunnes muutti Havaijin Kauain saarelle jouduttuaan väkivaltaisen, huumeisiin liittyneen asuntomurron kohteeksi Woodstockissa.
Faithful-albumia seurasi Hermit of Mink Hollow (1978), jolta irrotettu ”Can We Still Be Friends” nousi singlelistan sijalle 29 Yhdysvalloissa. Myös albumi myi toiseksi eniten Rundgrenin uralla albumin Something/Anything? jälkeen ja oli albumilistalla parhaimmillaan sijalla 38. Albumiin liittyvällä kiertueella oli Utopia-yhtyeen mukana myös Edgar Winter, Spencer Davis, Daryl Hall, John Oates ja Stevie Nicks. Seuraavia sooloalbumeja olivat konseptialbumi Healing (1981) ja uuden aallon musiikista vaikutteita ottanut The Ever Popular Tortured Artist Effect (1982). Bearsville Records. Hän vaihtoi Bearsville-levymerkiltä Warner Bros. Recordsille albumin A Cappella (1985) myötä, jolla kaikki musiikki perustui ihmisääniin ja niiden käsittelyyn ja ohjelmointiin.
Elämä ja ura > 1990-luku

1990-luvun alkupuolella Rundgren teki kaksi albumia nimellä TR-i (”Todd Rundgren interactive”): No World Order (1993) oli Philipsin CDi-tekniikkaa hyödyntävä kokoelma muutaman sekunnin mittaisista musiikkipätkistä, joita voi ohjelmoida esitettäväksi eri järjestyksissä ja soittaa myös tietokoneella. Laulupitoisempi No World Order Lite oli dance- ja technovaikutteinen albumi. Vuoden 1995 TRi-albumi The Individualist sisälsi vuorovaikutteista videosisältöä ja rokkaavampaa musiikkia kuin edeltäjät.
Rundgren palasi levyttämään omalla nimellään albumilla With a Twist... (1997), joka sisälsi bossa nova -sovituksia hänen vanhoista kappaleistaan. 1990-luvun lopussa hän julkaisi lauluja Patronet-verkkotilauspalvelunsa tilaajille, ja materiaali julkaistiin vuonna 2000 albumina One Long Year. Vuonna 2004 Rundgren julkaisi konseptialbumin Liars ja vuonna 2008 rocktyylisen albumin Arena. Vuoden 2010 For Lack of Honest Work koostui live-taltioinneista vuosien varrelta ja vuoden 2011 Johnson ja re:Production sisälsivät cover-versioita muiden lauluista. Huhtikuussa 2013 Todd Rundgren julkaisi 24:nnen sooloalbuminsa State.
Elämä ja ura > Utopia

Vuoden 1973 A Wizard, a True Star -albumia varten kootusta yhtyeestä syntyi Utopia-yhtyeen ensimmäinen kokoonpano, jossa oli torvisektio ja useampia kosketinsoittajia. Yhtyeen ensilevy Todd Rundgren’s Utopia, jonka B-puolen täytti puolituntinen sarja The Ikon. Kokoonpano vaihtui hieman vuoden 1975 livealbumiin Another Live mennessä. Vuoden 1977 progealbumin Ra jälkee Utopia palasi popmaisempaan tyyliin albumilla Oops! Wrong Planet (1977). Seuraava Utopia-albumi Adventures in Utopia (1980) tuotti hitit ”Road to Utopia”, ”Set Me Free” ja ”Caravan”. Samana vuonna julkaistu Deface the Music oli outo, parodiaa lähenevä kunnianosoitus The Beatlesille. Sitä seurasivat poliittinen ja punk-henkinen Swing to the Right (1982), useita popkulttuuriviittauksia sisältävä Utopia (1982) sekä kyyninen Oblivion (1984). Vuoden 1986 Trivia (1986) oli viimeinen albumi ennen kuin Rundgren hajotti yhtyeen. Vuonna 1992 Utopia kuitenkin palasi yhteen lyhyttä Japanin-kiertuetta varten.
Elämä ja ura > Ura tuottajana

Artikkelissa ylempänä mainittujen yhtyeiden lisäksi Todd Rundgrenia ovat levytuottajana käyttäneet New York Dolls, Badfinger, Grand Funk Railroad, Hall & Oates, Ian and Sylvia, Meat Loaf, Patti Smith, Shaun Cassidy, The Tubes, Tom Robinson Band, XTC, Bad Religion, John Sloman, Cheap Trick, Hello People, Hiroshi Takano, Bourgeois Tagg, 12 Rods, The Pursuit of Happiness, The Psychedelic Furs, Steve Hillage ja The American Dream.