stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Myrskyn poika (vuoden 1976 elokuva)

| Myrskyn poika> Storm Boy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Safran
Käsikirjoittaja:  Sonia Borg
Perustuu:  Colin Thielen romaaniin Myrskyn poika
Tuottaja:  Matt Carroll
Säveltäjä:  Michael Carlos
Kuvaaja:  Geoff Burton
Leikkaaja:  G. Turney-Smith
Pääosat:  Greg Rowe Peter Cummins David Gulpilil
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:  South Australian Film Corporation  Australian Film Commission Seven Television Network
Ensi-ilta:  1976, Suomessa 1978
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrskyn poika (Storm Boy) on Henri Safranin ohjaama australialainen nuortenelokuva vuodelta 1976. Colin Thielen samannimiseen lastenkirjaan (suom. Myrskyn poika, Otava 1979) perustuva tarina kertoo Australian autiolla rannikolla isänsä kanssa elävästä pojasta ja tämän kesystä pelikaanista.
Vuoden parhaan elokuvan AACTA-palkinnon kotimaassaan saanut Myrskyn poika oli myös kansainvälinen menestys. Se sai kolme vuotta maailmanensi-iltansa jälkeen Suomessa katsojia elokuvakerhoissa, joissa se oli näytäntökaudella 1979–1980 viidenneksi eniten esityksiä saanut elokuva. Myrskyn poika oli ensimmäinen Ylen Koulutelevision ohjelmistossa nähty pitkä näytelmäelokuva joulukuussa 1980.
Juoni

Kymmenvuotias Mike asuu erakkomaisen isänsä Tomin kanssa rannan yksinäisessä pikkumökissä lähellä luonnonsuojelualuetta. Tom ystävystyy alkuperäisväestöön kuuluvan nuoren miehen kanssa, joka asuu laittomasti suojelualueella. Pelikaaneja metsästävät salametsästäjät jättävät poikueen orvoiksi, ja Mike alkaa huolehtia yhdestä poikasesta, herra Percivalista. Maailmasta kiinnostunut Mike hakeutuu läheiseen kouluun isänsä tietämättä, ja herra Percival auttaa merihätään joutunutta kalastajavenettä.
Arvioita

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla joulukuussa 1980 Myrskyn pojan olevan ”laadukas, antava ja sisällöllisesti rikas koko perheen elokuva”. Yhteiskuntaan ja koulutukseen liittyvien teemojen lisäksi elokuva puhuu hänestä runollisen vakuuttavasti myös ympäristönsuojelusta. Uuden Suomen ja Iltalehden yhteisessä videoliitteessä syksyllä 1984 Aune Kämäräinen luonnehti Myrskyn poikaa viisaaksi koko perheen elokuvaksi, joka käy läpi nuoren pojan kehityskaudej, kokemukset luonnon parissa ja itsenäistymisen ensi askeleet.
Jatko-osa ja uusintaversio

Myrskyn pojan nimiroolin esittäjä Greg Rowe oli pääosassa myös vuonna 1978 ensi-iltansa saaneessa, osin samojen tekijöiden tekemässä elokuvassa Blue Fin, jota on Suomessa esitetty nimillä Meren raivo, Kalastajapojan seikkailu ja Taistelu merta vastaan. Myrskyn pojasta tuli huhtikuussa 2019 ensi-iltaan uudelleenfilmatisointi, jonka aikuispääosia esittävät Geoffrey Rush ja Jai Courtney.
Aiheesta muualla

Myrskyn poika (vuoden 1976 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Myrskyn poika (vuoden 1976 elokuva) Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Storm Boy (film)
Käännös suomeksi
Etheldreda Nakimuli-Mpungu
Palkinnot ja tunnustukset

ASTRAZENECA / APIRE, 2005.
Fulbright Tiede & Teknologia, 2007.
Presidentin kansallinen kunniamerkki, Uganda, 2016.
Elsevier-säätiö palkinto uransa alkupuolella oleville biotieteiden alan naistutkijoille matalan tulotason maissa, 2016.
BBC:n vuosittainen vaikutusvaltaisen 100 naisen lista, 2020.
Julkaisut

'Effectiveness and cost-effectiveness of group support psychotherapy delivered by trained lay health workers for depression treatment among people with HIV in Uganda: a cluster-randomised trial' (The Lancet, helmikuu 2020).
'Group support psychotherapy for depression treatment in people with HIV/AIDS in northern Uganda: a single-centre randomised controlled trial', (Lancet HIV, toukokuu, 2015)
'Depression, alcohol use and adherence to antiretroviral therapy in sub-Saharan Africa: a systematic review', (Aids Behaviour, marraskuu, 2012)
Käännös suomeksi
Ispoisten kartano

Kartanon päärakennus kesällä 2018.
Ispoisten kartano on kartano Turun Katariinanlaaksossa. Sen nykyinen päärakennus on vuodelta 1784, mutta kartanon historia ulottuu ainakin 1400-luvulle. Rakennus toimi 1950-luvun lopulta vuoteen 2012 vanhainkotina, ja vuodesta 2015 siinä on toiminut yksityinen päiväkoti Vilske. Kartanon mukaan on saanut nimensä sen pohjoispuolella oleva Ispoisten kaupunginosa.
Historiaa

1400-luvulta 1700-luvulle Ispoisten kartano oli rälssitila, jossa asuvat pitivät huolta tilanomistajan karjasta.
Vuosina 1658–1676 Ispoisten kartanoa hallitsi valtaneuvos ja amiraali Lorentz Creutz, joka omisti myös monia muita maatiloja. Vuonna 1723 omistus siirtyi Creutzin jälkeläisiltä Pohjois-Suomen laamanni Simon Lilliegrenille (1666–1736), jonka perukirjassa vuodelta 1736 mainitaan kuolinpaikkana ensi kertaa nimi Katariinanlaakso. Sen on arveltu tarkoittavan laamannin vaimoa Katarina von Bergiä, jonka kunniaksi kartanon lehtometsäalue olisi siis nimetty. Toisen teorian mukaan nimi tulee Katariina Jagellonicasta, ja Katarina-nimisiä naisia on ollut muidenkin Ispoisten omistajien perheissä
Vuonna 1742 kartanon isännäksi tuli Turun Akatemian kaunopuheisuuden professori Henrik Hassel, jonka puoliso oli myös nimeltään Katarina. Heidän omistusaikaansa kutsutaan kartanon ”akatemian kaudeksi” siellä vierailleiden professorien ja muiden akateemisten vieraiden perusteella.
Vuonna 1783 Ispoisten rälssisäteri tuli kamarineuvos Arndt Johan Winterin omistukseen, ja kartano sai nykyisen päärakennuksensa 500 metriä entistä pohjoisemmaksi.
Teollisuusmies Antti Ahlströmin pojan Erik Rafael Ahlströmin (1877–1918) omistuksessa 1910-luvulla tilalle perustettiin puutarha ja päärakennusta laajennettiin ja uudistettiin. Rakennukseen muun muassa muurattiin useita kaakeliuuneja ja asennettiin seinäpaneeleja. Ahlströmin jälkeen kartano oli eräiden muiden liikemiesten omistuksessa, kunnes vuonna 1951 sen omistajaksi tuli Turun kaupunki. Vuonna 1957 kaupunki kuitenkin teki vaihtokaupat Pelastusarmeijan säätiön kanssa: kaupunki sai Ruissalossa sijaitsevan huvilan ja säätiö Ispoisten kartanon, josta tehtiin vanhainkoti.
Vuoden 1988 asuntomessut pidettiin kartanon viereen rakennetulla Katariinanlaakson asuntoalueella. Tuolloin kartanon kylkeen rakennettiin uusi vanhainkoti ja kartanoakin kunnostettiin. Vuonna 2012 vanhainkotitoiminta rakennuksessa loppui, ja Pelastusarmeijan säätiö myi rakennuksen 2015 Nina ja Rami Arvosen perustamalle  kiinteistöyhtiö Ispoisten kartano Oy:lle. Taloa remontoitiin yksityisen päiväkoti Vilskeen käyttöön.
Kirjallisuutta

Kalpa, Harri: ”Rälssisäteristä vanhusten Onnelaksi”, Muuttuva kaupunki. Turku eilen ja tänään IV, s. 200–205.  (Artikkeli Ispoisten kartanon historiasta)  Turun Sanomat, 1989.  ISBN 951-9129-07-3
Alexander Siddig

| Alexander Siddig |
| --- | --- |
 Alexander Siddig Toronton elokuvajuhlissa 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Siddig El Tahir El Fadil El Siddig Abdurrahman Mohammed Ahmed Abdel Karim El Mahdi
Syntynyt: 21. marraskuuta 1965 Omdurman, Sudan
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Nana Visitor (1997–2001)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Siddig El Fadil (vuoteen 1995)
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Star Trek: Deep Space Nine Tulen valtakunta Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä Titaanien taistelu
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Siddig El Tahir El Fadil El Siddig Abdurrahman Mohammed Ahmed Abdel Karim El Mahdi (arab. صدّيق الطاهر الفاضل الصدّيق عبد الرحمن محمد أحمد عبد الكريم المهدي‎, Ṣiddīq aṭ-Ṭāhir al-Fāḍil aṣ-Ṣiddīq ‘Abd ar-Raḥmān Muḥammad Aḥmad ‘Abd al-Karīm al-Mahdī) eli  Alexander Siddig (s. 21. marraskuuta 1965) on Sudanissa syntynyt brittiläinen näyttelijä, joka on asunut suurimman osan elämästään Britanniassa. Näyttelijänä hänet tunnetaan nimillä Siddig El Fadil lokakuuhun 1995 asti ja sittemmin nimellä Alexander Siddig.
Hänet tunnetaan parhaiten tohtori Julian Bashirin roolista televisiosarjassa Star Trek: Deep Space Nine. Lisäksi hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä (2005) ja Syriana (2006) sekä vierailevassa roolissa 24:ssä.
Elämäkerta

Siddig syntyi Omdurmanissa, Sudanissa, mutta on elänyt suurimman osan elämästään Englannissa. Hänen äitinsä on englantilainen teatterialan työntekijä ja hänen isänsä on sudanilainen. Hänen enonsa on englantilainen näyttelijä Malcolm McDowell, jonka kanssa hän näytteli 2008 Doomsday-elokuvassa. Hänen setänsä on Sudanin entinen pääministeri Sadiq al-Mahdi. Hän on myös sukua Muhammad Ahmadille joka oli sudanilainen kapinallisjohtaja.
Siddig opiskeli St. Lawrence Collegessa Ramsgatessa.
Vuonna 1996 Siddig ja hänen vastanäyttelijänsä Nana Visitor alkoivat seurustella. Heidän poikansa Django El Tahir El Siddig syntyi vielä samana vuonna ja pari avioitui 1997. Liitto päättyi avioeroon vuonna 2001. Siddig seurusteli 2005 lyhyen aikaa Kim Cattrallin kanssa, jonka kanssa hän näytteli näytelmässä Whose Life Is It Anyway?.
Ura

Siddig opiskeli London Academy of Music and Dramatic Art -koulussa (LAMDA) teatteritaidetta ja näyttelemistä. LAMDA:n jälkeen työskenteli yhden näytäntökauden verran teatterissa Manchesterissä. Hän työskenteli myös ohjaajana pienessä lontoolaisessa teatterissa. Siddigin ensiesiintyminen televisiossa oli Feisalin rooli televisioelokuvassa A Dangerous Man: Lawrence After Arabia (1990), joka oli jatko-osa elokuvalle Arabian Lawrence.
Star Trek: Deep Space Ninen jälkeen Siddigillä on ollut huomattavia rooleja elokuvissa ja televisiossa. 2003 hän oli algerialainen salainen agentti, joka jahtasi islamilaisia terroristeja brittiläisen Erikoisjoukkue-televisiosarjan jaksossa ”Nest of Angels”. 2005 hän oli Nasir, Saladinin apulainen, Ridley Scottin elokuvassa Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä. Hän sai myös kiitosta roolistaan prinssi Nasirina Syrianassa. Hän oli 2006 pääosassa BBC:n elokuvassa Hannibal – Rome’s Worst Nightmare. Alkuvuonna 2007 hän näytteli libanonilaisessa Un Homme Perdu -elokuvassa. Myöhemmin samana vuonna hän näytteli entistä terroristia Hamri Al-Assadia kuudessa 24:n jaksossa sen kuudennella tuotantokaudella.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| 1987 | Sammyn ja Rosien naimapuuhat | Sammy and Rosie Get Laid | vieras kutsuilla |
| 2000 | Vertical Limit | Vertical Limit | Kareem Nazir |
| 2002 | Tulen valtakunta | Reign of Fire | Ajay |
| 2002 | Hampurin solu | The Hamburg Cell | Khalid Sheikh Mohammed |
| 2005 | Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä | Kingdom of Heaven | Imad ad-Din al-Isfahani |
| 2005 | Syriana | Syriana | Prinssi Nasir Al-Subaai |
| 2005 | Kortit pöydällä | Cards on the Table | Mr. Shaitana |
2006: Hannibal
| 2006 | Matkalla Beetlehemiin | The Nativity Story | Gabriel |
| 2007 | The Last Legion | The Last Legion | Theodorus Andronikus |
| 2007 | Un Homme Perdu | Un Homme Perdu | Fouad Saleh |
| 2008 | Doomsday | Doomsday | Hatcher (pääministeri) |
| 2009 | Espion(s) | Espion(s) | Malik |
| 2009 | Cairo Time | Cairo Time | Tareq Khalifa |
| 2010 | Titaanien taistelu  | Clash of the Titans | Hermes |
| 2010 | 4.3.2.1. | 4.3.2.1. | Jauo-Pinto |
| 2010 | Miral | Miral | Jamal |
| 2012 | Ajojahti  | Inescapable | Adib |
| 2013 | May in the Summer  | May in the Summer  | Ziad |

| 2017 | Submergence | Submergence | tri. Shadid |
| 2019 | 21 Bridges | 21 Bridges | Adi |
| 2020 | Skylines | Skylines | General Radford |
| 2023 | Deliver Us | Deliver Us | Cardinal Russo |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Nimi | Rooli | Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Great Performances | Emiiri Feisal | ”A Dangerous Man: Lawrence After Arabia” |
| 1992 | Big Battalions | Yousef | #1.4 |
| 1993 | Star Trek – uusi sukupolvi | Julian Bashir | ”Birthright: Part 1” |
| 1993–1999 | Star Trek: Deep Space Nine | Julian Bashir | 173 jaksoa |
| 2003 | Erikoisjoukkue | Ibhn Khaldun | ”Nest of Angels” |
| 2005 | Hercule Poirot | Shaitana | ”Cards on the Table” |
| 2006–2009 | Family Guy | useita rooleja | 2 jaksoa |
| 2007 | 24 | Hamri Al-Assad | 7 jaksoa |
| 2008 | Merlin | Kanen | ”The Moment of Truth” |
| 2009 | Murhan jäljet | Mohammed | 2 jaksoa |
| 2011 | Uhka menneisyydestä | Philip Burton | 13 jaksoa |
| 2012 | True Love | Ismail | ”Sandra” |
| 2012 | Falcón | Julio Menéndez | ”The Blind Man of Seville” |
| 2013 | Da Vinci’s Demons | Al-Rahim | 3 jaksoa |
| 2013 | Atlantis | Minos | 8 jaksoa |
| 2015–2016 | Game of Thrones | Doran Martell | 6 jaksoa |
| 2015 | Tut | Amun |  |
| 2016 | Peaky Blinders – gangsteriklaani | Ruben Oliver | 6 jaksoa |
| 2017–2018 | Gotham | Ra’s al Ghul | 12 jaksoa |
| 2019 | The Spy | Ahmed Suidani |  |
| 2019 | Deep State | Issouf Al Moctar |  |
| 2021 | Star Wars: The Bad Batch | senaattori Avi Singh (ääni) | ”Common Ground” |
| 2021 | Foundation | Xylas | ”The Emperor’s Peace” |
| 2022 | Shantaram | Khader Khan |  |
Filmografia > Muut

Whose Life Is It Anyway?, näytelmä, Lontoo (2005)
James Cameronin Titanic Explorer -videopeli (1997)
Doctor Who -äänikirjat Sisters of the Flame ja Vengeance of Morbius (2008)
Aiheesta muualla

Alexander Siddig memory-alpha.org. Viitattu 31.10.2009. (englanniksi) Alexander Siddig Memory Aphassa (Star Trek Wiki).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
I Have Played Rock ’n’ Roll

| I Have Played Rock'n Roll Kassu Halonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Studio : Takomo-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: LP-levy (DIGLP 30)   C-kasetti (DIGMC 30)   CD-levy (8573-87910-2)
 Tuottaja(t): Kristian Jernström   Kassu Halonen
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, suomirock
 Kesto: 38.19
 Levy-yhtiö: Finnlevy   Warner Music Finland (CD)
 Levymerkki: Dig It   Warner Music Finland (CD)
Muut kannet
   CD-painoksen takakansi.
Kassu Halosen muut julkaisut
| Miltä tuntuu, siltä tuntuu rock’n roll 1984 | I Have Played Rock'n Roll 1986 | Sydämeeni joulun teen 2004 |
Singlet albumilta I Have Played Rock’n Roll
 ”I Have Played Rock’n Roll” / ”Pretenders In Love” / ”Gone Without Your Love” Julkaistu: 1985 (DIGMX 153)  ”If Home Was Here” / ”I Have Played Rock’n Roll” Julkaistu: 1985 (DIGS 154)  ”Strangers In the Night” / ”Blood On the Streets” Julkaistu: 1985 (DIGS 155)
I Have Played Rock’n Roll on muusikko Kassu Halosen soolouran viides, heavy metal- ja hard rock -musiikkia sisältävä studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Albumin tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat ”I'm Rock”, ”I Have Played Rock’n Roll” sekä ”Strangers In The Night”, joka tuli paremmin tunnetuksi Kirkan levyttämänä hard rock -levyllään R.O.C.K. (1986). Albumin nimikkokappale äänitettiin kahden aikaan yöllä ja Halonen lauloi sen yhdellä otolla. Kirka levytti Yhdysvalloissa albumin nimikappaleen.
Albumin alkuperäinen Dig It -levymerkillä julkaistu LP-levy on hyvin harvinainen ja siitä on maksettu peräti 65 euroa. Albumista julkaistiin vuonna 2001 Warner Music Finlandin toimesta remasteroitu CD-painos, joka on myös nykyään melko harvinainen.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sovittanut Kalervo Halonen ja sanoittanut Erkka Kettunen, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

I’m Rock – 4.54
I Have Played Rock’n Roll – 3.46
Strangers In The Night – 3.25 (säv. K. Halonen – K. Jernström)
Gone Without Your Love – 3.53
If Home Was Here – 3.49 (sov. K. Halonen – K Jernström)
Kappaleet > B-puoli

Pretenders In Love – 5.15 (fuugaintron säv. Pekka Pohjola)
Blood on the Streets – 4.37
I’ve Been Bad – 4.31
Mungo – 4.09
Tekijät > Muusikot

Kassu Halonen – laulu, kosketinsoittimet
Miri Miettinen – rummut
Harri Merilahti – bassokitara (1-4, 6-9)
Janne Louhivuori – kitarat
Juha Björninen – kitarat (5, soolot: 1, 4, 8)
Pekka Helin – bassokitara (5)
Esko Heikkinen – trumpetti (5)
Pentti Lahti – saksofoni (5)
Markku Veijonsuo – vetopasuuna (5)
Pekka Pohjola – fuugaintro (6)
The Bad-Bad Boys – taustalaulu (8)
Tekijät > Tuotanto

Kassu Halonen – tuottaja
Kristian Jernström – sovitus (5), tuottaja
Henrik Schütt – valokuva
Markus Heikkerö – kansi
Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (1-3, 5-9: Takomo-studiot, Helsinki 1985)
Juha Laakso – äänitys ja miksaus (4: Takomo-studiot, Helsinki 1985)
Mika Jussila – vuoden 2001 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen remasterointi (Finnvox-studiot)
Tupla

Tupla-suklaapatukoita syksyllä 2024
Tupla on Cloetta Suomi Oy:n valmistama suklaapatukka. Suklaan nimi tulee siitä, että yhdessä pakkauksessa on kaksi paahdetulla mantelirouheella ja maitosuklaalla päällystettyä kaakaonougatpalaa. Tupla tuli myyntiin vuonna 1960, ja esimerkiksi vuonna 2018 sitä myytiin noin 22 miljoonaa kappaletta ja se oli Suomen myydyin patukka. Tuplaa myydään myös Venäjällä ja Baltian maissa.
Historia

Tuplaa alettiin myydä vuonna 1960. Patukan maun kehitti Hellas-makeisyrityksen laboratoriopäällikkö, diplomi-insinööri Anja Jäkälä. Tuplan esikuvina olivat Milky Way- ja Mars-patukat.
Maxi-Tupla tuotiin markkinoille vuonna 1972, Tupla Kingsize 1990-luvun alussa. 1990-luvulla Tuplaa myytiin myös Mini-Tupla-patukoina ja Snack Size -patukkapusseissa.
Tupla Boost -energiapatukat lanseerattiin 2000-luvulla. Kausimakujen lisäksi myynnissä oli Tupla-karkkikippoja, Tupla Shot-pusseja ja kuitupitoisia Sport-patukoita.
Vuonna 2006 valmistus siirtyi Turun Kärsämäeltä Ranskaan, sieltä myöhemmin Espanjaan ja vuonna 2014 Ruotsiin.
Kuitua sisältävä Tupla Sport -patukka tuotiin markkinoille vuonna 2007.
Kesällä 2017 Tupla Maxi -patukan pakkausta muutettiin niin, että sen voi avata keskeltä taittamalla. Myös Tupla King Sizen pakkaus muutettiin vastaavasti syksyllä 2018. Tupla Double Layer -tuotteet tuotiin myyntiin vuonna 2017. Suomessa myytiin vuonna 2018 yli 22 miljoonaa Tupla-patukkaa.
Tammikuussa 2022 Ilta-Sanomat järjesti äänestyksen Suomen myydyimpien suklaapatukoiden suosiosta. Kilpailun voitti Tupla Maxi, jonka valitsi suosikikseen 25 prosenttia äänestäjistä. Äänestykseen osallistui lähes 35 000 lukijaa. Tupla Double Layer White Nougat -patukka sai 1 235 ääntä ja sijoittui yhdeksänneksi.
Tuoteperhe

Vuonna 2024 Tupla-tuoteperheeseen kuuluu
Tupla Maxi (50 g)
Tupla Kingsize (85 g)
Tupla Double Layer Liquorice (48 g)
Tupla Double Layer Mint (48 g)
Tupla Double Layer White Nougat (48 g)
Tupla Double Layer Banana (48 g)
Tupla Double Layer Salty Corn (48 g)
Tupla Crispy Puffs (170 g) -pussi on lanseerattu vuonna 2022
Tupla-brändillä myytiin myös proteiinivanukkaita, makuina Chocolate, Salty Caramel ja Dark Choco sekä Tupla+-proteiinijuomaa, makuina Chocolate ja Salty Caramel. Joulun aikaan Tuplaa myydään Tupla Xmas Box -pakkauksessa (256 g). Syksyllä 2024 Cloetta ja Kolmen Kaverin Jäätelö toivat markkinoille valmistamansa Tupla-jäätelön, jota myytiin  purkeissa (305 g). Jäätelöiden makuina oli suklaa ja vanilja.
Aiemmin on ollut saatavilla myös muun muassa
yhden palan sisältänyt pikku-Tupla,
kinuskinmakuinen Tupla Xtra Caramel,
vohvelisydäminen Tupla Suffle,
mintunmakuinen Tupla Xtra Mint,
tummasuklaakuorrutteinen Tupla Dark,
Keväällä 2016 myyntiin tullut Tupla Roasted Corn sisälsi suolaisia paahdettuja maissinjyviä. Keväällä 2020 patukasta esiteltiin Nuts & Raisins -versio, joka sisälsi hasselpähkinöitä ja rusinoita.
Myytävänä on ollut myös maitosuklaata sisältäviä Tupla+-urheilupatukoita energia- ja proteiinipatukoina. Vuonna 2019 lanseeratussa energiapatukassa raaka-aineina käytettiin muun muassa kauraa ja hedelmämehuja, proteiinipatukassa oli heraproteiinia.
Syksyllä 2021 myyty Tuplan kausimaku Tupla Winter Cardamom sisälsi kardemummaa.
Syksyllä 2022 lanseerattiin Tupla Crispy Puffs -pussin lisäksi kausimaku Tupla Winter Cinnamon, joka sisälsi kanelia.
Markkinointi

Vuonna 1972 lanseerattua Maxi-Tuplaa markkinointiin kaksostyttöjen avulla. 1970-luvulla tuotetta alettiin mainostaa Villi Länsi -teemaisilla mainoksilla. Mainoksissa sheriffinä toimi Antti Seppä. Seikkalusarjan aloittanut mainos voitti vuoden hauskimman mainoksen tittelin.
1980-luvulla Tuplan tv-mainoksissa oli usein Indiana Jonesia muistuttava seikkailijahahmo, Tupla Mies. Yksi mainoksista sisälsi kaksimielisenä pidetyn lauseen: "Taitaa tyttö tietää, että olis seinän takana patukkaa tarjolla". Mainoksen suunnitteli Asser Korhonen McCannista.
1990-luvulla Tupla Kingsize tuotiin  markkinoille Oregonin erämaassa kuvatuilla mainoksilla, jossa esiintyi myös karhu.
2010-luvulla Tupla on mainostanut tubettajien avulla. Yhteistyö aloitettiin vuonna 2014 Eeddspeaks-vloggaajan kanssa tekemällä toimintaelokuvahenkinen video. Keväällä 2015 Tupla lanseerasi Tupla Energy Company -kampanjan, jossa olivat mukana Mmiisas, Herbalisti, Stunt Freaks Team, Eetzi Productions ja ZoneVD. Toinen PHD:n toteuttama kampanja ylitti uutiskynnyksen myös ulkomailla: yhdysvaltalaiskanavat American Broadcasting Company ja Fox Broadcasting Company näyttivät Tuplan sponsoroimien tubettajien videoita. Tuplan tubettajakampanjavideoita on katsottu yli miljoona kertaa.
Tupla käynnisti keväällä 2017 Hungry for Adventure -kampanjan yhdessä rap-artisti Prinssi Jusufin kanssa. Kampanjan toisella kaudella etsittiin seikkailijoita muun muassa bootcampille ja matkustamaan Prinssi Jusufin kanssa Venäjälle sijaitsevaan Juri Gagarin Cosmonaut Training Centeriin. Seikkailusta tehtiin tosi-tv-ohjelma, joka näytettiin Sub-kanavalla syksyllä 2018.  Jusuf kävi Islannissa, Japanissa ja Meksikossa. Osana kampanjaa Cloetta lähetti Tupla-patukan sääpallossa avaruuteen. Se kävi 33 877 metrin korkeudessa, ja palasi kahden tunnin jälkeen ehjänä takaisin.
Aiheesta muualla

Tuplan kotisivut
Tupla Maxi. Suklaapatukassa on kaksi mantelirouheilla pinnoitettua kaakaonougatpalaa, joissa on maitosuklaapäällys.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1952

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut käytiin vuonna 1952 Jyväskylässä 14.-16. maaliskuuta järjestäjinään Jyväskylän Hiihtoseura ja Lohikosken Lohi.
Tulokset > Miehet 15 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tapio Mäkelä | Lahden Hiihtoseura | 49.01 |
| 2 | Heikki Hasu | Myllykosken Kilpa-Veikot | 49.23 |
| 3 | Paavo Lonkila | Kiuruveden Jänne | 49.28 |
| 4 | August Kiuru | Tainionkosken Urheilijat | 49.32 |
| 5 | Tauno Sipilä | Pylkönmäen Yritys | 49.39 |
| 6 | Urpo Korhonen | Jämsänkosken Ilves | 49.39 |
Perjantaina 14. maaliskuuta kisattiin Jyväskylässä SM-kisojen miesten 15 kilometriä. Puolimatkassa johdon oli ottanut Lahden Mäkelä, josta Hasu oli jäänyt 18, Kiuru 22, Lonkila ja Sipilä 26 sekuntia. Kolme kilometriä ennen maalia Lonkila oli noussut johtoon ennen Mäkelää ja Hasua. Kisan viimeisellä tasaisella osuudella Mäkelä ja Hasu ohittivat Lonkilan, joka jäi voittaja-Mäkelästä 27 sekuntia.