stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albert Järvinen
Julkaisut > DVD-tallenteita

Albert Järvinen: Finnish guitar legend video history 1974–1990 (2007) (Sisältää muun muassa puolitoistatuntisen kitaraklinikan, joka on kuvattu Tampereella vuonna 1989.)
Albert Järvinen & Coupé de Ville: Kesän Viimeinen Blues (Livenä Sipoossa 16.8.1990) VHS CVF4412, julkaisija PAN Vision Oy 2002
Julkaisut > Albert Järvisen sävellyksiä

Patchy Moss, Ride on, (LRCD106), 1974 (Albert Järvinen)
Hot Matter, Ride on, (LRCD106), 1974 (Albert Järvinen)
Let's Have A Ball (In The Fat Man's Valley), Ride on, (LRCD106), 1974 (Albert Järvinen)
Whorehouse Queen, Ride on, (LRCD106), 1974 (Albert Järvinen)
Women At The Back Door, Love Studio Sessions, 1978 (Albert Järvinen)
Just For You, Hurriganes - 10/80, 1980 (Albert Järvinen)
Braindamage - Or Still Alive, Braindamage – Or Still Alive, 1988 (Albert Järvinen)
Milkshake, Braindamage – Or Still Alive, 1988 (Albert Järvinen)
My Joy, Braindamage – Or Still Alive, 1988 (Albert Järvinen)
L.A. Shuffle, Braindamage – Or Still Alive, 1988 (Albert Järvinen)
Tribute To Pidgeon, Braindamage – Or Still Alive, 1988 (Albert Järvinen)
Albert's Boogie, 1989 (Albert Järvinen)
The Tribe, 1991 (Albert Järvinen)
Mirror Tower, 1991 (Albert Järvinen)
I'd Rather Go Blind, 1991 (Albert Järvinen)
Peace And Harmony, 1991 (Albert Järvinen)
I Love You Anyway, Mirror Tower (WISHCD 42), 1991 (Viola Ahti)
Albert Järvisen käyttämiä kitaroita

Gibson ES-335 (Kalevala)
Fender Telecaster, useita eri vuosilta (esimerkiksi Hurriganes - Rock And Roll All Night Long, Royals - Dancin` In The Street)
Fender Stratocaster vm. 1962 (esimerkiksi Hurriganes - Roadrunner, Royals)
Tämä yksilö on alun perin Henrik Granön omistama ja Järvinen nimitti sen "Emmaksi". Hän piti sitä parhaana omistamistaan Stratocaster-kitaroista
Fender Jaguar olympic white (Hurriganes)
Fender Mustang
Gibson Les Paul Recording (Hurriganes)
Gibson Les Paul Junior (Hurriganes)
Gibson Melody Maker
Gibson Firebird V vm.1963
Gibson ES-335 Sunburst (1980)
Gibson ES-355 Stereo – (esimerkiksi Hurriganes - Roadrunner)
Gibson L5S jonka hän osti Lontoosta käytettynä 550 punnalla. Kuulunut aiemmin Freen Paul Kossofille. (Royals)
Gibson Les Paul Heritage Standard-80 (Hurriganes - 10/80)
Gibson Les Paul Heritage Standard-80 Elite #519 (esimerkiksi Hurriganes - 10/80, Braindamage or still alive)
Musicman Sabre Black (Hurriganes)
Fender Stratocaster Eric Clapton signature
Fender Stratocaster Plus
Fender The Strat 2kpl Candy Apple Red ja Lake Placid Blue
Fender Stratocaster vm. 1963 (Pen Lee)
Gibson Les Paul Deluxe Gold Top (Bad Boys Club)
Gibson 1959 Les Paul standard (useissa äänityksissä mukana, oli viimeksi esillä kitaranäyttelyssä Turussa ja oli ainoastaan lainassa Järvisellä)
Gibson SG Custom
Kirjallisuutta

Fagerholm, John & Riihimaa, Jaakko: Albert Järvinen.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2010.  ISBN 978-951-0-35182-6
Aiheesta muualla

Riihimaa, Jaakko: / Järvinen, Albert (1950–1991). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  16.11.2022. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Albert Järvisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Tutkielma Albert Järvisen kitaransoitosta vuosina 1973–1974. (Arkistoitu – Internet Archive)
Albert Järvinen Band. YLE Elävä arkisto.
Kitaralegenda Albert Järvisen leski Aikku Järvinen. YLE Elävä arkisto.
Albert Järvisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Albert Järvisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Albert Järvisen sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Albert Järvisen elämäkertakirja Facebookissa (vaatii FB-tunnuksen).
Albert Järvisen elämäkertakirjaan liittyvät blogisivut.
Hurriganes
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rock and Roll All Night Long  Roadrunner  Crazy Days  Hot Wheels  Tsugu Way  Hanger  Jailbird  10/80  Fortissimo  Rockin’  Seven Days, Seven Nights  Hurrygames  30th Anniversary  Electric Play 
Livealbumit:   Live at Metropol  Live in Stockholm 1977  Live in Hamina 
Kokoelmat:   Sixteen Golden Greats  Hurrigane By The Hurriganes  20 Golden Greats  1978–1984  Rockin’ Tonight – 18 All Time Hits  The Legacy  20 suosikkia – Get On  Double Trouble  25 Golden Greats  20 suosikkia – Muskogee  20 suosikkia – Let's Go Rocking Tonight  Scandia Years 1977–1984  Rock Rock Tonight  30 Golden Greats 
VHS/DVD:   Oowee – Oohla  Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 
Filmografia:   Kuumat kundit  Ganes 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia 
Muut:  Europeana  IdRef 
Albert Järvinen Kaivopuiston-keikalla syyskuussa 1980.
Kahleissa

| Kahleissa> Lock Up |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Flynn
Käsikirjoittaja:  Jeb Stuart Richard Smith
Tuottaja:  Charles Gordon Lawrence Gordon
Säveltäjä:  Bill Conti
Kuvaaja:  Donald E. Thorin
Leikkaaja:  Don Brochu
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  4. elokuuta 1989  1. kesäkuuta 1990 
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  22 099 847 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kahleissa (Lock Up) on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka pääosassa esiintyy Sylvester Stallone.
Juoni

Frank Leone (Sylvester Stallone) on joutunut vankilaan kasvatti-isänsä pahoinpitelijälle kostamisesta. Frank on mallikelpoinen avovanki ja odottaa vapautumistaan, kunnes eräänä yönä Frank siirretään pahamaineisen vankilanjohtajan (Donald Sutherland) johtamaan vankilaan. Johtaja Drumgoole aikoo tehdä Frankin elämän helvetiksi, koska tämä on aiemmin paennut toisesta vankilasta hänen vahtivuorollaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sylvester Stallone  | … |  Frank Leone   |
|  Donald Sutherland  | … |  Vankilanjohtaja Drumgoole   |
|  Tom Sizemore  | … |  Dallas   |
|  Darlanne Fluegel  | … |  Melissa   |
Risto Kaitala

| Risto Kaitala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1941 Tampere
Kuollut: 27. huhtikuuta 2017 (75 vuotta) Rauma
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rike
Pelipaikka:  maalivahti
Seurat:  Saipa (1960–1962)  Lukko (1962–1967)
Risto Juhani Kaitala (11. syyskuuta 1941 Tampere – 27. huhtikuuta 2017 Rauma) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1960–1967 ja voitti Lukon riveissä Suomen-mestaruuden vuonna 1963 sekä yhden hopean ja pronssin. "Rike" Kaitala aloitti SM-uransa SaiPassa. Maajoukkueessa Kaitala pelasi 37 kertaa ja otti osaa Colorado Springsin MM-kilpailuissa 1962 ja Ljubljanan MM-kilpailuissa 1966. Kautena 1982–1983 Kaitala toimi Lukon edustusjoukkueen valmentajana ja aikaisemmin myös B-junioreiden valmentajana.
Kaiho (nimi)

| Kaiho |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  kaiho-sana
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaiho on suomalainen sukupuolineutraali etunimi, jota on annettu suunnilleen yhtä paljon tytöille ja pojille. Vuoteen 2020 mennessä tämännimisiä henkilöitä on ollut Suomessa parisataa. Eniten Kaihoja on syntynyt 1910–1930-luvuilla.
Kaiho-nimen merkitys liittyy ihmisen tunne-elämään. Suomen kielen sana kaiho voi tarkoittaa esimerkiksi ’haikeaa ikävää’, ’kaipausta’ tai ’nostalgiaa’.
Kaiholla ei ole nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Kaihoja

Kaiho Nieminen (1941–2023), kirjailija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Kaiho (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Kaarle II (Romania)

| Kaarle II |
| --- | --- |
 
Romanian kuningas
Valtakausi:  8. kesäkuuta 1930 – 6. syyskuuta 1940
Edeltäjä:  Mikael I
Seuraaja:  Mikael I

Syntynyt:  15. lokakuuta 1893 Sinaia, Romania
Kuollut:  4. huhtikuuta 1953 (59 vuotta) Estoril, Portugali
Puoliso:  ”Zizi” Lambrino (aviol. 1918–1919) 1 lapsi Prinsessa Helena (aviol. 1921–1928) 1 lapsi Magda Lupescu (aviol. 1947–1953)
Lapset:  Mircea Gregor Carol Lambrino, myöh. prinssi Carol Mircea Mikael I
Suku:  Hohenzollern-Sigmaringen
Isä:  kuningas Ferdinand I
Äiti:  Edinburghin prinsessa Maria
Uskonto:  Romanian ortodoksinen kirkko
Kaarle II, rom. Carol (15. lokakuuta 1893 – 4. huhtikuuta 1953) hallitsi Romanian kuninkaana 1930–1940.
Kaarlen vanhemmat olivat kuningas Ferdinand ja kuningatar Marie, Ison-Britannian kuningatar Viktorian toisen pojan, prinssi Alfredin ja Venäjän tsaari Aleksanteri II:n tyttären tytär. Kaarle II:sta tuli kruununprinssi, kun kuningas Kaarle I kuoli lokakuussa 1914, ja Ferdinand nousi Romanian kuninkaaksi.
Ensimmäinen Romaniassa syntynyt tuleva kuningas

Hän oli vanhin sisarussarjassa, jossa oli kuusi lasta. Hän oli ensimmäinen Romanian kuninkaista, joka syntyi Romaniassa, aiemmat olivat syntyneet Saksassa, josta kuningassuku Hohenzollern-Sigmaringen oli kotoisin. Nuoruutensa prinssi Kaarle, tuleva kuningas Kaarle II, oli lähinnä kuningas Kaarle I:n ja hänen puolisonsa kuningatar Elisabetin kasvatettavana. Ennen ensimmäistä maailmansotaa hän oli sotilaskoulutuksessa hallitsijasukunsa kotimaassa Saksassa. Sieltä palattuaan Kaarle I kuoli, ja uudeksi kuninkaaksi tuli prinssi Kaarlen isä Ferdinand. Nyt kruununprinssiksi kohonnut Kaarle vietti tähän aikaan poikkeuksellisen riehakasta elämää, johon kuuluivat naiset, alkoholi ja erilaiset juhlat. Vanhemmat eli kuningaspari yritti rajoittaa hänen juhlimistaan rahankäytön rajoituksilla kuitenkaan onnistumatta.
Skandaalin myötä syrjään kuninkuudesta

Kruununprinssi Kaarle tunnettiin enemmänkin aiheuttamistaan skandaaleista kuin johtajankyvyistään, vaikka hänellä oli halu profilotua sotilaana. Vuonna 1918 hän siirtyi rajan yli Venäjälle ja avioitui Odessassa, Ukrainassa kenraalin tyttären Joanna Marie Valentina ”Zizi” Lambrinon (1898–1953) kanssa lain vastaisesti. He saivat pojan, Mircea Gregor Carol Lambrinon tammikuussa 1920. Avioliitto mitätöitiin kuitenkin kuninkaallisella asetuksella 1919, sillä tulevan kuninkaan puoliso ei saanut olla lain mukaan romanialainen. Romanian kuningashuone pakotti Zizi Lambrinon muuttamaan ulkomaille Pariisiin pienen poikansa kanssa lupauksella olla erossa kruununprinssistä. Kruununprinssi Kaarle oli tässä vaiheessa kuningashuoneen toimesta lähetetty pitkälle maailman­ympärimatkalle. Lisäksi silloinen hallitus liberaali­pääministeri Ionel Brătianun johdolla tuomitsi kruununprinssin kahdeksi ja puoleksi kuukaudeksi vankeuteen, jonka kruununprinssi suoritti vuoristoluostarin palveluksena. Näin kävikin eli kruununprinssi Kaarle ei tavannut koskaan Lambrinon synnyttämää poikaa.
Kruununprinssi Kaarlen nuorempi sisar, prinsessa Elisabet kihlautui Kreikan silloisen prinssin, myöhemmän kuninkaan Yrjö II:n kanssa. Tässä yhteydessä hän tutustui prinssi Yrjön sisareen prinsessa Helenaan. Kruununprinssi Kaarle avioitui Ateenassa juuri vallan takaisin saaneen kuningas Konstantin I:n tyttären, prinsessa Helenan kanssa 10. maaliskuuta 1921. Avioliitto ajautui pian kriisiin kuninkaan pidettyä yllä suhdetta Elena Wolffiin (”Magda Lupescu”, 1895–1977), juutalaisen apteekkarin tyttäreen, joka oli kaiken lisäksi eronnut. 
Skandaalin seurauksena kruununprinssi Kaarle lähti maanpakoon joulukuussa 1925. Tällöin hän allekirjoitti kruunusta­luopumisasia­kirjan.  Hänet poistettiin kruunun­perimys­järjestyksestä ja isänsä testamentista tammikuussa 1926. Kaarlen isä kuningas Ferdinand kuoli kesällä 1927. Hänen kuningatar Helenan kanssa saamansa poika Mikael (rom. Mihai) (s. 1921) kruunattiin kuninkaaksi heinäkuussa 1927. Kuningas Mikaelin alaikäisyyden vuoksi valtaa käytti holhooja­hallituksena valtion­hoitaja­neuvosto, jossa kuningas­huonetta edusti Kaarlen nuorempi veli prinssi Nikolai (rom. Nicolae). Kaarle ja Helena erosivat 1928.
Maanpakolaisuus ja paluu kuninkuuteen

Maanpakolaisuudessa prinssi Kaarle asui Italiassa ja Britanniassa. Maanpakolaisuudessa hän alkoi katua luopumistaan kruununperimyksestä. Hän antoi lausuntoja Pariisissa, jonka mukaan hänet oli pakotettu luopumaan kruunun­perimyksestä. Pääsyyllisiksi maanpakolaisuuteensa hän esitti äitinsä kuningatar Marian, vahvan liberaali­poliitikon Ionel Brătianun ja prinssi Barbu Știrbeyn, joka oli hyvin lähellä kuningas­huonetta.
Vuonna 1928 Kaarle suunnitteli paluuta Romaniaan tekemällä vallankaappaus. Siinä häntä tuki brittiläinen Harold Harmsworth, lordi Rothermere, joka oli Daily Mail -sanomalehden omistaja. Lordi Rothermere oli tunnettu saksalaismielisenä ja natsimyönteisenä oikeistolaisena brittinä, joka oli ottanut elämäntehtäväkseen palauttaa Unkarille sen ensimmäisessä maailmansodassa Romanialle menettämä Transsilvania. Prinssi Kaarle suostui sopimuksessaan lordi Rothermeren kanssa Transsilvanian alueiden palauttamiseen Unkarille saamastaan avusta. Prinssin tarkoitus oli lentää kahdella pienkoneella Transsilvanian Alba Iuliaan ja marssia prinssi Kaarlen upseerikannattajien tukemana Bukarestiin vallan ottamiseksi. Asia kuitenkin paljastui, ja Britannian poliisi Scotland Yard asetti prinssi Kaarlen ei-toivotuksi henkilöksi. Hänen täytyi lähteä välittömästi Britanniasta.
Prinssi Kaarle otti nyt uuden taktiikan. Hän haki kontakteja kotimaastaan Romaniasta. Tällaiseksi toimivaksi kontaktiksi osoittautui Romanian talonpoikaispuolueen johtaja Iuliu Maniu. Maassa oltiin holhoojahallituksen toimintaan tyytymättömiä ja toisaalta poliittiset piirit talonpoikaispuolueen pääministeri Iuliu Maniun johdolla tukivat Mikaelin isän prinssi Kaarlen paluuta kuninkaaksi. Vuoden 1930 aikana heikennyt taloudellinen tilanne osoitti myös valtionhoitajakunnan kykenemättömyyttä ratkaista ongelmia.
Uuteen ja lopulliseen maanpakoon

Kesällä 1940 Romania pakotettiin luovuttamaan ensin Bessarabia ja Pohjois-Bukovina Neuvostoliitolle (28. kesäkuuta) Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti ja myöhemmin vielä Pohjois-Transilvania Unkarille (30. elokuuta) Wienin toisen välitystuomion mukaisesti. Kaarle II nimitti kenraali Ion Antonescun pääministeriksi 4. syyskuuta 1940. Antonescu pakotti välittömästi kuninkaan luopumaan kruunusta, ja Kaarlen poika Mikael I kruunattiin jälleen kuninkaaksi 6. syyskuuta. Kaarle pakeni maasta ja asettui viimein asumaan Portugaliin. Hän nai Lupescun heinäkuussa 1947 Rio de Janeirossa.
Kaarle vietti loppuelämänsä maanpaossa ja kuoli Portugalin Estorilissa 1953. Hänen jäännöksenä palautettiin Romaniaan 2003, ja hänet haudattiin uudelleen Curtea de Argeşin luostariin, jossa useimmat Romanian kuninkaat lepäävät.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle II (Romania) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  IdRef 
Prinssi Kaarle Kreikan kuningasperheen seurassa vuonna 1921. Kuvassa vasemmalta prinsessa Irene, kuningatar Sofia, kuningas Konstantin I, prinsessa Helena, prinssi Kaarle ja prinssi Paul.
Prinssi Kaarle ja Magda Lupescu.
Kuningas Kaarle II vannoo kuninkaanvalan Romanian parlamentissa 8. kesäkuuta 1930.
Kuningas Kaarle allekirjoittaa uuden vuoden 1938 perustuslain.
Kaikki riippuu sinusta

| Kaikki riippuu sinusta> The Best Things in Life Are Free |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Curtiz
Käsikirjoittaja:  William Bowers Frank Tashlin Phoebe Ephron
Tuottaja:  Henry Ephron
Säveltäjä:  Leigh Harline
Kuvaaja:  Leon Shamroy
Leikkaaja:  Dorothy Spencer
Tuotantosuunnittelija:  Maurice Ransford
Pukusuunnittelija:  Charles LeMaire
Pääosat:   Ernest Borgnine  Gordon MacRae  Dan Dailey 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:  1956
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaikki riippuu sinusta (engl. The Best Things in Life Are Free) on Michael Curtizin ohjaama musikaalielokuva vuodelta 1956. Elokuva kertoo 1920-luvun menestyksekkäistä lauluntekijöistä Lew Brownista, Buddy DeSylvasta ja Ray Hendersonista. Elokuva oli ehdolla parhaan musiikin Oscarin saajaksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ernest Borgnine  | … |  Lew Brown   |
|  Gordon MacRae  | … |  Buddy DeSylva   |
|  Dan Dailey  | … |  Ray Henderson   |
Aiheesta muualla

Kaikki riippuu sinusta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaikenlaisia karkulaisia

| Kaikenlaisia karkulaisia |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Visa Mäkinen
Käsikirjoittaja:  Jussi Tuominen
Tuottaja:  Visa Mäkinen
Pääosat:  Pekka Autiovuori Kauko Helovirta Tenho Saurén Leo Lastumäki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Tuotanto Visa Mäkinen
Ensi-ilta:  20. elokuuta 1981
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaikenlaisia karkulaisia on vuonna 1981 ensi-iltaan tullut Visa Mäkisen ohjaama ja tuottama komediaelokuva. Kaikenlaisia karkulaisia toi 96 959 katsojaa elokuvateattereihin
Kaikenlaisia karkulaisia oli Visa Mäkisen kolmas pitkän elokuvan ohjaus. Elokuvan ensi-ilta oli Porin Jaarli-teatterissa 20. elokuuta 1981.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pekka Autiovuori  | … |  Paavo Suikko   |
|  Anitta Niemi  | … |  Tuula Suikko   |
|  Kauko Helovirta  | … |  Aleksi Virtanen   |
|  Tenho Saurén  | … |  Simo, toimittaja   |
|  Leo Lastumäki  | … |  Taisto Johannes Kemppainen   |
|  Maria Kuismin  | … |  Sirkku   |
|  Raikko Pihlajamaa  | … |  Unto Suikko   |
|  Jaakko Leppänen  | … |  Pekka Suikko   |
|  Matti Mäntylä  | … |  Ruunar Jansson   |
|  Veikko Hirviniemi  | … |  Yksinäiset ry:n puheenjohtaja   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti elokuvaa pitkäpiimäisenä veijarihupailuna, jossa ammattikäsikirjoittaja Jussi Tuomisesta huolimatta ”ei ole huumoria, ei ole hulluutta, ei edes leikkiä. Kallista filmiä vain tuhlaantuu.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Hintikka kehotti kiertämään elokuvan kaukaa, vaikka se onkin hänestä Mäkisen parhaasta päästä. Hän antoi sille yhden tähden viidestä.
Kadonnut elokuva

Vuonna 1917 valmistunutta Kleopatraa pidetään kadonneena elokuvana.
Kadonnut elokuva on elokuva, josta ei tiedetä olevan olemassa ainuttakaan säilynyttä kopiota.
Yleisyys

On esitetty arvioita, että kaikista maailman mykkäelokuvista 80–90 prosenttia, ja merkittävä osa äänielokuvista on kadonnut.
The Film Foundationin mukaan kaikista ennen vuotta 1950 tuotetuista yhdysvaltalaisista elokuvista puolet ja ennen vuotta 1929 valmistuneista elokuvista 90 prosenttia on kadonnut. Historioitsija David Piercen tekemän tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa vuosina 1912–1929 valmistetuista 10 919 mykkäelokuvasta 1 575 (14%) on säilynyt kokonaisena alkuperäisellä 35 mm filminauhalla kuvattuna. 1 174 (11%) elokuvaa on säilynyt joko vierasmaalaisena julkaisuna tai erilaisella filmityypillä (28, 16 mm) kopioituna. 562 (5%) elokuvasta puuttuu osia. Loppujen mykkäelokuvien (70%) uskotaan kadonneen. Lähes kaikki 1930- ja 1940 -luvuilla nitraattifilmille valmistetut äänielokuvat ovat säilyneet.
Yleisyys > Suomessa

Suomessa varhaisimmat elokuvat ovat tuhoutuneet käytännössä täysin. Ennen 1920-lukua tehdyistä elokuvista on jäljellä lähinnä valokuvia, ensi-iltailmoituksia lehdissä, käsiohjelmia, elokuvatarkastamon asiapapereita ja jälkeenpäin painettuja aikalaismuistelmia. Ainoa ennen 1920-lukua valmistunut suomalainen elokuva, josta on säilynyt kuvamateriaalia, on vuonna 1913 valmistunut Sylvi. On esitetty arvioita, että vuosien 1907–1935 kaikkiaan 115 elokuvasta täydellisenä tai lähes täydellisenä on säilynyt 50 elokuvaa (43%). Erimittaisia katkelmia on säilynyt 22 elokuvasta ja täysin tuhoutuneita on 43 (38%). Myöhemmin kadonneiksi luultuja elokuvia on löytynyt.
Elokuvien katoamisen syitä

Syitä kokonaan tai osittain tuhoutuneille elokuville ovat esimerkiksi filmissä tapahtuvat kemialliset hajoamiset ja huonot säilytysolosuhteet.
Filmimateriaalina 1950-luvulle asti käytetty nitraattifilmi on ongelmallinen sen epävakauden vuoksi. Se on hyvin paloherkkää, sillä se voi syttyä jo 40 °C asteessa. Tulipalot ovat tuhonneet elokuvia ainakin Ruotsin elokuva-arkiston tulipalossa 1941 ja Suomessa Adams Filmin tulipalossa 1959. Nitraattifilmin hajoamiseen vaikuttaa kaksi tekijää: filmin rakenne ja säilytysolosuhteet. Hajoamisen alussa kuva haalistuu ja kuvaemulsio muuttuu ruskehtavaksi. Tämän jälkeen filmi muuttuu tahmeaksi ja hauraaksi, ja on vielä pelastettavissa. Hajoamisen edetessä kuvaemulsio pehmenee, ja sen pintaan muodostuu kaasukuplia, joista vapautuva kaasu vahingoittaa muita filmejä. Tällöin vain vähiten vaurioituneet osat voidaan pelastaa. Myöhemmin nitraattifilmi jähmettyy, ja murenee lopulta ruutimaiseksi jauheeksi. Filmissä tapahtuvat kemialliset prosessit voivat tuhota sen jo parissakymmenessä vuodessa.
Nitraattifilmin korvannut selluloosa-asetaattifilmi voi vaurioitua etikkasyndrooman (vinegar syndrome) vaikutuksesta. Ensimmäinen merkki vauriosta on etikan haju, sillä filmin muovipohja synnyttää hajotessaan etikkahappoa. Tämän jälkeen hajoamisvauhti kiihtyy. Filmipohja kutistuu, ja negatiivin reunat alkavat aaltoilla. Lopulta kuvaemulsio ja antirullautumiskerros muodostavat ilmapusseja ja pohja irtoaa. Hajoamisen alkuvaiheessa filmillä oleva materiaali voidaan kopioida uudelle filmille, mutta pitkälle edenneessä hajoamisessa vain vähiten vaurioituneet osat voidaan pelastaa.
Huonot säilytysolosuhteet ja huolimaton käsittely voivat altistaa filmin pölylle, lialle ja naarmuille. Myös homekasvusto voi aiheuttaa vakavia vaurioita kuvaemulsioon. Kokonaiset elokuvat tai katkelmat niistä saattoivat vaurioitua tai hajota jatkuvan käytön takia. Joissakin tapauksissa vaurioitunut osa leikattiin pois, ja filmin päät yhdistettiin tarinallisen kokonaisuuden menettämisestä huolimatta. Joskus elokuvaprojektorin käyttäjä saattoi leikata itselleen käyttöön ehjän pätkän elokuvasta, jos jokin kohtaus oli hänen mielestään erityisen hyvä.
Äänielokuvan tulon myötä mykkäelokuvilla ei katsottu olevan taloudellista arvoa. Elokuvastudiot saattoivat säilyttää alkuperäisnegatiiveja varastoissaan, mutta heittivät ne pois, kun niihin ilmestyi hajoamisen merkkejä. Elokuvia heitettiin pois myös varastotilan puutteen ja säilyttämisen kalleuden vuoksi. Joskus vanhat kopiot sulatettiin, jotta niissä oleva hopeanitraatti voitiin käyttää uudelleen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia hajoamistilassa olevista nitraattifilmeistä
Nitraattifilmi, jossa näkyy merkkejä hajoamisesta.
Kairisten seisake

Kairisten seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Maskuun vuonna 1933. Se sijaitsi Kairisten kylässä, Kairistentieltä erkanevan nykyisen Tammistontien ja radan risteyksessä. Seisake lakkautettiin jo noin kahdentoista vuoden kuluttua, helmikuussa 1945.
Seisakkeen lähistöllä sijaitsevista Kairisten sorakuopista otettiin 1920-luvulla runsaasti soraa myös radan rakennustyömaalle.
Kairanviemä

| Kairanviemä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Petteri Holman ja Risto Pyykkö
Kieli:  suomi
Genre:  elämäkerta
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2006
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kairanviemä on Petteri Holman ja Risto Pyykön kirjoittama kirjailija A. E. Järvisen elämäkerta. Teos on julkaistu vuonna 2006, ja sen on kustantanut Otava. Teoksen laajuus on 333 tekstisivua ja 24 kuvasivua. Teos sisältää kolmesivuisen bibliografian. Tekijät ovat Rovaniemellä asuvia toimittajia.
Elämäkerta perustuu kirjalliseen lähdeaineistoon, haastatteluihin ja kirjeenvaihtoon. Tekijät ovat käyttäneet eläytyvää tyylilajia, kertoen Koskimiehen mukaan Järvisen tarinaa ”kirjailijan omalla äänellä”. Kirjan rakenne jakaa kohdehenkilön elämän kymmeneen jaksoon.
Professori Jukka Kemppisen mukaan sensaatiomaista tietoa kirjassa on Järvisen rooli pohjoisen avohakkuisiin ja metsäteollisuuden muuttumiseen. Kemppisen mielestä ”kirja on todella ansiokas – vaikea, alusta loppuun tutkittu ja kirjoitettu elämäkerta aiheesta, joka on hyvin keskeisesti ja ongelmallisesti suomalainen ja lisäksi luultavasti omiaan löytämään yleisön.”