stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarina Kaarna

Karin (Kaarina) Elisabet Kaarna (o.s. Viitainoja; 20. lokakuuta 1898 Helsinki – 7. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän käytti nimimerkkejä Kleopatra, Tuulikki Kallio, Kaisu Vaara, Katri Viita, Kaarina Viitainoja ja Irja Vuosalo.
Kaarina Kaarna oli naimisissa taidemaalari ja elokuvaohjaaja Kalle Kaarnan kanssa.
Teoksia

Nimellä Kaarina Kaarna:
Odota minua, Kristiina: Romaani. Aura, Turku 1947
Nimimerkillä Kleopatra:
Katariina ja Munkkiniemen kreivi: Romaani. Sirpale, Oulu 1940
Nimimerkillä Kaisu Vaara:
Johannes, merimies: Lyhytromaani. Marjamaa, Oulu 1951
Nimimerkillä Katri Viita:
Keväästä kesään: Kertomus Irja Raikkaan kehitysvuosista. WSOY 1926
Nimimerkillä Irja Vuosalo:
Isoäidin jalokivet: Romaani. Sirpale, Oulu 1941
Väärentämätöntä kultaa. Sirpale, Oulu 1951
Nimimerkillä Tuulikki Kallio:
Ulapan poika: Rainer Halmeen myöhemmät vaiheet. Romaani. Perjantai, Oulu 1930, 2. painos 1945, 3. painos 1958
Metsäorvokki: Romaani. Perjantai, Oulu 1931, 1945
Kaivopuiston kaunis Elsa: Romaani. Perjantai, Oulu 1936. (2. ja 3. painos ilmestyivät 1946 ja 1957 nimellä Kaivopuiston kaunis Regina.)
Siskon sulhanen: Romaani. 2. painos. Perjantai, Oulu 1942, 3. painos 1946.
Karjamajan salaisuus: Romaani. Perjantai, Oulu 1943. (2. painos ilmestyi 1945 nimellä Suviyön salaisuus.)
Parkkilaiva Redanssian matruusi: Romaani. Perjantai, Oulu 1943, 1947
Katariina ja Munkkiniemen kreivi. 2. painos. Sirpale, Oulu 1946
Suuri seikkailu: Romaani. Perjantai, Oulu 1946
Unelmien kaupunki: Romaani. Perjantai, Oulu 1947
Johannes Karpin salaisuus: Romaani. Perjantai, Oulu 1948
Kohtalon kangaspuissa: Romaani. Perjantai, Oulu 1952
Elämän punainen kukka: Romaani. Perjantai, Oulu 1957
Elokuvakäsikirjoituksia

Työn sankarilaulu 1929 (salanimellä Katri Viita)
Kuisma ja Helinä 1932 (salanimellä Katri Viita)
Kaivopuiston kaunis Regina 1941
Katariina ja Munkkiniemen kreivi 1943
Suviyön salaisuus 1945
Aiheesta muualla

Katri Viita : Eräs työn tragedia, Aamulehti, 08.09.1929, nro 245, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kalaton (Pieksämäki, Vilhula)

| Kalaton |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°20′45″N, 26°58′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  suo-oja Hirvijärveen 
Järvinumero:  14.935.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,8 m  
Pituus:  550 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,274 km  
Pinta-ala:  7,724 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalaton 
Kalaton  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Vilhulan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 550 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Naarajärven valuma-alueeseen (14.935) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,8 metriä mpy.
Kacsicsin Mihály

| Kacsicsin Mihály> Transilvanian voivodi |
| --- | --- |
 1209 - 1212  
Edeltäjä:  Zsámbokin Smaragd
Seuraaja:  Andechs-Merania Berthold
Henkilötiedot
Kuollut: 1228 jälkeen
Kacsicsin Mihály (unk. Kacsics nembeli Mihály) oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina 1209 - 1212, kuningas Andreas II:n nimittämänä. 
Mihálylla oli kaksi poikaa: Leustachius sekä Falkos.
Kaksi vanhaa tukkijätkää

| Kaksi vanhaa tukkijätkää |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ossi Elstelä
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Perustuu:  Reino Helismaan sanoittamaan iskelmään ”Kaksi vanhaa tukkijätkää”, säv. Toivo Kärki
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Pentti Valkeala
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Anneli Sauli Olavi Virta Ossi Elstelä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  13. elokuuta 1954
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksi vanhaa tukkijätkää on Ossi Elstelän ohjaama vuonna 1954 valmistunut elokuva. Sen päärooleja näyttelevät Elstelä itse sekä Olavi Virta ja Anneli Sauli. Elokuvan nimi on peräisin Reino Helismaan sanoittamasta, Toivo Kärjen säveltämästä iskelmästä ”Kaksi vanhaa tukkijätkää”.
Elokuvassa kuullaan muutamia ikivihreiksi muuttuneita kappaleita, mutta Kärjen ja Helismaan laulu ”Kaksi vanhaa tukkijätkää"” soi vain orkesterisovituksena lopussa.
Juoni

Vuorineuvos Saarinen (Ossi Elstelä) on saanut lääkäriltä kehotuksen pitää liikarasituksen vuoksi puolen vuoden loman. Hän päättää lähteä nuoruutensa työmaisemiin Akkakoskelle, jossa oli aikoinaan tukkijätkänä. Saavuttuaan tukkikämpälle hän todellisen henkilöllisyytensä salaamiseksi esittäytyy Taneli Saareksi. Taneli saa ystävän Jaakko ”Moterni Jaska” Naskalista, joka haikailee vanhoja parempia aikoja ja auttaa Tanelia sopeutumaan savotalle. Vuorineuvoksen Liisa-tytär (Anneli Sauli) seuraa pian isänsä jäljessä savotalle ollessaan huolissaan isästään. Tanelin kiivaasta vastustuksesta huolimatta Liisan ja Savotan kympin Kari Hongan (Olavi Virta) välille syttyy romanssi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anneli Sauli  | … |  Elisabeth ”Liisa” Saarinen   |
|  Ossi Elstelä  | … |  Vuorineuvos Daniel Saarinen   |
|  Ossi Elstelä  | … |  Saari, Taneli   |
|  Armas Jokio  | … |  Jaakko Naskali, ”Moterni-Jaska”   |
|  Olavi Virta  | … |  Etumies Kari Honka   |
|  Arttu Suuntala  | … |  Brynolf Varttinen, ”Tumma”   |
|  Urho Seppälä  | … |  tohtori Somppi   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  rouva Saarinen   |
|  Jokke Liebkind  | … |  lähetystösihteeri Galinos   |
|  Ruth Johansson  | … |  Brita Saarinen   |
|  Gerda Ryselin  | … |  päivällisvieraita   |
|  Erik Fröling  | … |  päivällisvieraita   |
|  Rainer Karvinen  | … |  Ragnar Saarinen   |
|  Bruno Johansson  | … |  Henrik, hovimestari   |
|  Aarne Laine  | … |  yli-insinööri Lampi   |
|  Leo Torkko  | … |  autonkuljettaja Laaksonen   |
|  Hilly Lindqvist  | … |  Sanna Honka, Karin äiti   |
|  Lennart Lauramaa  | … |  tukkilaisia   |
|  Anton Soini  | … |  tukkilaisia   |
|  Hannes Veivo  | … |  tukkilaiskisojen sihteeri   |
|  Arvo Kuusla  | … |  tukkilainen kuuluttajan ääni   |
|  Toivo Sahlström  | … |  tukkilainen   |
|  Leo Lähteenmäki  | … |  merimies Tauno Rafael Tuuteri alias kreivi de Brisson   |
|  Lasse Saxelin  | … |  vapaaherra von Silvercrona   |
Tuotanto

”Kari Hongan” rooliin oli alkujaan suunniteltu Tapio Rautavaaraa, mutta rooliin tuli kuitenkin Olavi Virta.
Vastaanotto

Aikalaisarvioijille elokuva oli myönteinen yllätys. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) kirjoitti: ”Ossi Elstelä – – on havainnut eräitä 'uusia' piirteitä tarvittavan tukkilaisfilmeissäkin ja pystynyt niitä myös toteuttamaan”. Helismaan käsikirjoituksia on moitittu heppoisiksi, mutta tässä tapauksessa Leo Nordberg (Uusi Suomi) piti käsikirjoitusta Helismaan siihenastisen uran parhaimpana.
Karl Ludwig Harding

Karl Ludwig Harding
Karl Ludwig Harding (29. syyskuuta 1765 – 31. elokuuta 1834) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hänen merkittävyytensä perustuu asteroidi 3 Junon löytöön 1. syyskuuta 1804.
Kaakkolammi (Orivesi, Laasola)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°40′19″N, 24°28′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Laasolammiin 
Järvinumero:  35.751.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,5 m  
Rantaviiva:  0,431 km  
Pinta-ala:  1,276 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Pirkanmaalla Oriveden Laasolassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Laasojärven länsipuolisella vuorella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammen lähelle nousee laaksosta metsäautotie.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Laasojärven alueeseen (35.751) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,5 metriä mpy. Lampeen ei ole johdettu teitä, mutta sen laskuoja on johdettu Laasolammiin. Ojalla on pudousta 68 metriä.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa ei lammella ollut laskuojaa, mutta se oli kaivettu vuoden 1977 kartan julkaisemiseen mennessä.
Kaakkolammi (Kuhmoinen, Kylämä)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°41′43″N, 25°00′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Kurkijärveen 
Järvinumero:  35.765.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,6 m  
Rantaviiva:  0,512 km  
Pinta-ala:  1,188 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi. Järvi sisältyy Isojärven kansallispuistoon.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisten Lortikanvuoren ja Kaakkokallion välisessä painaumassa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Lammen länsipuolelta kiertää kävelypolku.
Luontoarvoja

Järvi ja sen rannat ympäristöineen kuuluvat Isojärven kansallispuistoon. Lortikan kämpältä alkava kävelypolku kuuluu kansallispuiston reitistöön. Se nousee kämpältä järven pohjoisrannan läheltä ja seuraa kaakkoon ojaa myöten ylöspäin Kaakkolammelle. Täältä se jatkaa Kuoriaiseen ja eteenpäin Kurkijärvelle ja Heretyn kämpälle.
Lampi heinäkuussa 2019
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156,6 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ympäristöstä metsäojia. Sen laskuoja lähtee luoteeseen ja kääntyy ennen Yläinen-Lortikkaa ja yhtyy tämän laskuojaan. Sitten laskureitti jatkuu Alinen-Lortikan kautta Kurkijärveen.
Karl Lorenz Adalbert von Schoultz

Karl Lorenz Adalbert  von Schoultz (10. syyskuuta 1836 Pietari – 5. kesäkuuta 1896 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Von Schoultzin vanhemmat olivat eversti Claes Otto Edvard von Schoultz ja Alexandra Karolina Katarina Harthin ja puoliso vuodesta 1866 Rosalie Sofie Constance von Schoultz, kenraali  Constantin Nils Lorenz von Schoultzin tytär. Lehtori, kielenkääntäjä Oskar von Schoultz oli heidän poikansa.  Karl Lorenz Adalbert von Schoultzin veljestä Edvard Fredrik Konstantin von Schoultzista tuli kenraaliluutnantti. Karl Lorenz Adalbert von Schoultz tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1847 ja määrättiin sieltä 1855 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen ensin 8. kenttätykistöprikaatiin ja sitten 6. kenttätykistöprikaatiin. Hän osallistui rykmenttinsä mukana Krimin sotaan 1855–1856.
Von Schoultz ylennettiin aliluutnantiksi 1857 ja hän suoritti 1858–1860 Pietarin sota-akatemian kurssin, minkä jälkeen hänet komennettiin 22. jalkaväkidivisioonan esikuntaan Helsinkiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1859 ja alikapteeniksi 1861, jolloin hänet määrättiin vt. majoitusmestariksi 22. jalkaväkidivisioonaan. Tehtävään von Schoultz vakinaistettiin 1862. Hänet oli kuitenkin 1861–1863 komennettu Saimaan ja Kallaveden rekisteröinti- ja mittaustöiden johtajan käyttöön. Toukokuussa 1863 hänet määrättiin Suomeen sijoitetun sotaväen esikunnan Suomen joukkojen jaoston palvelukseen ja huhtikuussa 1864 22. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Von Schoultz ylennettiin kapteeniksi 1865 ja siirrettiin Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen jaoston vanhemman adjutantin apulaiseksi. Vuosina 1866–1870 hän toimi matematiikan opettajana Helsingin junkkarikoulussa.
Everstiluutnantiksi von Schoultz ylennettiin 1869, jolloin hänet siirrettiin vanhemmaksi adjutantiksi Riian sotilaspiirin esikuntaan. Hän toimi siellä rintamaosaston vanhempana adjutanttina vuodesta 1870 lähtien. Vuosina 1872–1875 hänet oli komennettu tilastollisia töitä varten Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen jaostoon. Hänet ylennettiin everstiksi 1873 ja määrättiin 10. ratsuväkidivisioonan esikuntapäälliköksi 1875. Von Schoultz toimi 1875–1876 ja 1879–1880 taktiikan ja topografian opettajana Tjugujevin jalkaväen junkkarikoulussa Ukrainassa. Turkin sodassa 1877–1878 hän palveli 10. ratsuväkidivisioonan esikuntapäällikkönä. Tammikuussa 1881 hänet nimitettiin 129. Bessarabian, H.K.K. Suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitšin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Vuonna 1886 von Shoultz siirrettiin 33. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi ja vuonna 1888 hänet nimitettiin Suomen sotaväkeä koskevien asioiden esittelijäksi Venäjän sotaministeriössä. Von Schoultz yleni  seuraavana vuonna kenraalimajuriksi, esittelijän virassa ollessaan hän kuoli Pietarissa kesäkuussa 1896.
Von Schoultz oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1867. Lehtori Oskar von Schoultz ja upseerina ja virkamiehenä palvellut Carl von Schoultz, molemmat myös isänsä tavoin valtiopäivämiehiä, olivat Karl Lorenz Adalbert von Schoultzin poikia.
Kantakirjakonsulentti

Kantakirjakonsulentti oli aiemmin Suomessa hevoskasvatuksen neuvonta- ja valvontaviranomainen.
Konsulentti 1920-luvun Suomessa

Valtion palveluksessa oli viisi kantakirjakonsulenttia hevoshoidon edistämistä ja hevosjalostustyön valvomista varten. Suomi oli jaettu konsulenttien kesken viiteen piiriin.
Konsulentti 1920-luvun Suomessa > Kantakirjakonsulenttien tehtävät

Kantakirjakonsulenttien tehtäviin kuului:
toimia asianomaisten lautakuntien varapuheenjohtajana valtion toimeenpanemissa ja konsulentin piiriin kuuluvissa yleisissä orinäyttelyissä, kantakirjaanottotilaisuuksissa ja kilpa-ajoissa;
toimia asianomaisten lautakuntien puheenjohtajana hevosjalostusliittojen hänen piirissään toimeenpanemissa kantakirjanäyttelyissä ja kantakirjaanottotilaisuuksissa;
toimia tammakantakirjanpitäjänä piirissään sekä vuosittain lähettää maataloushallitukselle täydelliset luettelot vuoden kuluessa hänen piirissään kantakirjaan merkityistä tammoista sekä muita tietoja;
vuosittain, ennen helmikuun loppua, antaa maataloushallitukselle kertomus toiminnastaan edellisenä vuonna;
suorittaa maataloushallituksen hänelle antamat tehtävät; sekä
olla läsnä piirinsä hevosjalostusliittojen vuosikokouksissa, avustaa liittoja ja niihin kuuluvia yhdistyksiä näiden toiminnassa, pitää esitelmiä sekä antaa yksityisten tilauksesta neuvoja siitoseläinten valinnassa ja muissa hevoshoitoon kuuluvissa asioissa.
Kaakkolammi (Kuhmoinen, Karklampi)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°36′27″N, 25°05′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.224.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,5 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,733 km  
Pinta-ala:  1,538 ha  
Saaria:  1 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Lampi on autio ja sen rantaviivan pituus on 750 metriä. Rannat ovat soitunutta metsämaata ja ne ovat suurelta osin luonnonsuojelualuetta. Myös lammen saari on melkein kokonaan luonnonsuojelualuetta.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,5 metriä mpy. Siihen ei johda ojia eikä sillä ole laskuojaa.
Historiaa

Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa lammen rannoilla ei ollut luonnonsuojelualuetta.
Karataş

| Karataş |
| --- | --- |

 Karataş
 Koordinaatit: 36°33′45″N, 35°22′49″E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Adanan maakunta
Väkiluku (2019):  23 678
 
 www.karatas.gov.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karataş on pieni kaupunki ja piirikunta Adanan maakunnassa, Turkissa. Karataş on 47 kilometrin päässä Adanan kaupungista. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 23 678.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karataş Wikimedia Commonsissa
Kari (kuu)

| Kari (kuu)> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna, Brian G. Marsden
Löytöaika:  26. kesäkuuta 2006
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Keskietäisyys:  22 305 000 km
Eksentrisyys:  0,3405
Kiertoaika:  1243,71 d (3,4 a)
Inklinaatio:  148,4°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  7 km
Pyörähdysaika:  7 h 42 min
Kari eli Saturn XLV (väliaikainen nimitys S/2006 S 2) on Saturnuksen kuu. Kuu on nimetty skandinaavisen mytologian Kárin mukaan.
Kuu kiertää Saturnusta taannehtivasti eli planeetan pyörimissuunnan vastaisesti
Kalliolle, kukkulalle

| Kalliolle, kukkulalle Verivala |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. lokakuuta 2009
 Tuottaja(t): Nykta
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 40.16
 Levy-yhtiö: World Terror Committee
Verivalan muut julkaisut
| A Fallen World's Conspiracy 2006 | Kalliolle, kukkulalle 2009 |   |
Kalliolle, kukkulalle on suomalaisen black metal -yhtyeen Verivalan toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä World Terror Committee.
Kappaleet

Tuonenkokija – 5.17
Kristus ja risti – 4.42
Uni käärmetulesta – 4.31
Portinvartija – 4.59
Saatanan miekka – 4.08
Sieluvanhuksen salaisuudet – 5.50
Laulu kärsimyksen jumalalle – 3.14
Mahapralaja – 7.35
Kokoonpano

Atvar – laulu, kitara, basso
Goat Tormentor – laulu, kitara, basso, rummut
Aiheesta muualla

Kalliolle, kukkulalle Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kalliolle, kukkulalle Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kankaanpää (täsmennyssivu)

Kankaanpää tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Kankaanpää, kaupunki Satakunnassa
Kankaanpää, kylä Alahärmässä
Kankaanpää, kylä Haapajärvellä
Kankaanpää, kylä Seinäjoen Peräseinäjoella
Kankaanpää, kylä Säkylässä.
Henkilöitä

Ari Kankaanpää, kitaristi
Eino Kankaanpää (1914–1974), pankinjohtaja ja Keskustapuolueen kansanedustaja
Hannu Kankaanpää (s. 1954), kirjailija
Jaakko Kankaanpää (s. 1962), kirjallisuuden suomentaja
Kari Kankaanpää, lavastussuunnittelija
Katja Kankaanpää (ent. Kalliokoski, s. 1981), vapaaottelija
Matti Kankaanpää (1927–2021), Valmetin toimitusjohtaja
Matti J. Kankaanpää (1943–2017), tietokirjailija ja sukututkija
Mika Kankaanpää (s. 1967), koripalloilija
Mikko Kankaanpää (s. 1987), keihäänheittäjä
Rami Kankaanpää (s. 2001), kiekonheittäjä
Sakarias Kankaanpää (1880–1938), neuvostoliitonsuomalainen kirjailija
Tapio Kankaanpää (s. 1985), teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja taikuri
Teijo Kankaanpää (s. 1975), pesäpalloilija
Tero Kankaanpää (s. 1980), Isonkyrön kunnanjohtaja
Tiina Kankaanpää (s. 1976), kiekonheittäjä
Timo Kankaanpää (s. 1991), salibandyn pelaaja
Toni Kankaanpää (s. 1984), lentopalloilija
Väinö Kankaanpää (1879–1963) eläinlääketieteen tohtori.
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Elias Kankaanpää, punakaartilainen Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla
Kustaa Kankaanpää, torppari ja punakaartilainen Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kankaanpää”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaarina Kari

Kaarina Kari vuonna 1932
Kaarina Kari (17. joulukuuta 1888 Kuhmalahti – 21. maaliskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, voimistelunopettaja ja järjestöjohtaja, joka muistetaan merkittävänä ja monipuolisena liikuntakasvattajana.
Henkilöhistoria

Kaarina Karin vanhemmat olivat kappalainen Kaarlo Kustaa Kari ja Maria Yli-Pohja. Ylioppilaaksi Kari tuli 1908 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1911 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1925. Kari toimi Tyttönormaalilyseon voimistelun ja terveysopin lehtorina 1927–1956, samoin kuin koulun lääkärinä. Myös Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton puheenjohtajana hän toimi erittäin pitkään, 1921–1954. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1959. Kari oli myös Lapin vaellusmatkailun pioneereja 1930-luvulla ja kirjoitti myöhemmin kokemuksistaan teoksen Haltin valloitus.
Kari perusti Kisakallion  Urheiluopiston 1949 ja toimi sen opettajana ja johtokunnassa. Karille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi 1954. Hänet vihittiin 1969 Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi.
Julkaisuja

Primitiivinen eli perusvoimistelu, WSOY 1922
Terveydenhoidon opas kodeille ja naisille, WSOY 1932 (Kotilieden kirjasto; 36)
Oppikoulun terveysoppi, WSOY 1933 (us. p.)
Terveysoppi, Otava 1949 (us. p.), Väinö Lahtisen kanssa
Haltin valloitus, Kisakalliosäätiö 1978 (us. p.)
Lisäksi hän julkaisi leikki- ja voimisteluoppaita, muun muassa:
Naisvoimistelun systemaattinen liikuntaoppi, WSOY 1960
Aiheesta muualla

Kaarina Kari : Kuuden naisen kuuden viikon tunturielämykset. Signal-laakso, Paras, Kolmenvaltakunnan pyykki, Helsingin Sanomat, 29.09.1935, nro 262, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaarina Kari : Kuuden naisen kuuden viikon tunturielämykset II. Siilastunturi, Haltiatunturi, Aslak Juuso, Helsingin Sanomat, 13.10.1935, nro 276, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Karen Bass

Karen Bass vuonna 2021 aloittamassa vaalikampanjaansa Los Angelesin pormestarin virkaan.
Karen Bass (s. 1953) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kansalaisaktivisti, joka valittiin marraskuussa 2022 Los Angelesin kaupungin pormestariksi. Hän on kaupungin 241 vuotisen historian aikana ensimmäinen naispormestari . Ensimmäisenä työpäivänään joulukuussa 2022 pormestari Bass julisti Los Angelesiin hätätilan, koska kaupungissa oli 40 000 koditonta ihmistä.
Vuosina 2013–2022 Karen Bass toimi liittovaltion edustajainhuoneessa kalifornialaisen vaalipiirinsä kansanedustajana. Vuodesta 2018 hän oli lisäksi ollut arvovaltaisen afroamerikkalaisten kongressiedustajien yhteenliittymän Congressional Black Caucusin johtaja. Aiemmin Bass on toiminut kansanedustajana Kaliforninian osavaltioparlamentissa ollen 2 vuotta sen alahuoneen (State Assembly) puheenjohtajana. Bass on Yhdysvaltain historian ensimmäinen osavaltioparlamentin johtajana toiminut afroamerikkalainen nainen .
Kongressiedustaja Karen Bass avaamassa Afrikan asioita käsittelevää paneelikeskustelua vuonna 2019.
Bass sijoittuu demokraattipuolueen sisällä lähemmäksi liberaaleja kuin keskustalaisia. Hänet on vuosien saatossa opittu tuntemaan sillanrakentajana ja  yhteistyökykyisenä republikaanien kanssa . Karen Bass ja republikaaneja edustanut Kalifornian osavaltion kuvernööri Arnold Schwarzenegger neuvottelivat onnistuneesti kompromissioratkaisusta Kalifornian budjettikriisin aikana 2008–2009. Poliitikkona Bass on tunnettu erityisesti naisten ja lasten oikeuksien puolestapuhujana sekä vaatimuksistaan poliisivoimien uudistamiseksi ja poliisiväkivallan kitkemiseksi.
Elokuun alussa 2020 Bassin katsottiin olevan yksi loppusuoralle päätyneistä ehdokkaista demokraattien  todennäköisen presidenttiehdokkaan Joe Bidenin valitessa varapresidenttiehdokastaan marraskuun 2020 presidentinvaaleihin .