stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Läntinen arkeologinen alue
Rakennukset ja löydökset

Gymnasion
Kosin gymnasion oli rakennettu 100-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla. Se oli peristyylirakennus, joka oli 180 metriä pitkä ja 90 metriä leveä. Sen pylväistä 17 on kunnostettu.
Nymfaion
Nymfaion on roomalaisaikainen julkinen käymälä, joka on rakennettu 200-luvun loppupuolella. Sen nimi on peräisin siitä, että sen luultiin alun perin olleen nymfaion eli nymfeille omistettu lähdekaivorakennus. Rakennus kaivettiin vuonna 1938 ja kunnostettiin vuonna 1940.
Läntinen roomalainen kylpylä
Niin kutsuttu läntinen roomalainen kylpylä rakennettiin 200-luvulla ja se tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 469. Rakennus on 92 metriä pitkä ja 33–35 metriä leveä. Maanjäristyksen jälkeen rakennuksen säilyneistä osista tehtiin osa basilikakirkkoa. Rakennuksesta on löydetty Kosin suurimmat tunnetut lattiamosaiikit.
Europan talo
Europan talo on nimitys, joka on annettu alueelta löydetylle roomalaisaikaiselle huvilalle. Se on saanut nimensä hyvinsäilyneestä lattiamosaiikista, joka esittää Europan sieppausta. Se on tehty 200-luvulla jaa.
Muita rakennuksia
Alueella on myös lukuisten muiden rakennusten jäänteitä. Monissa rakennuksissa on ollut mosaiikkilattiat. Lattiamosaiikit esittävät muun muassa Pariksen tuomiota, Dionysosta, muusia, gladiaattoreita sekä metsästystä.
Kadut
Alueella on roomalaiselle asemakaavalle tyypilliset cardo- ja decumanus-kadut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Läntinen arkeologinen alue Wikimedia Commonsissa
Gymnasionin kunnostettuja pylväitä.
Läntinen kylpylä (vasemmalla) ja Nymfaion (oikealla).
Lyökin pooki

| --- | --- |
Sijainti:  Lyökki, Uusikaupunki Suomi
| --- | --- |
Korkeus:  16,5 m 
Osa kohdetta:  Lyökin tunnusmajakka ja luotsiasema (d) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1757
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lyökin pooki on vuonna 1757 rakennettu kivinen tunnusmajakka eli pooki, joka sijaitsee Lyökin saarella Uudessakaupungissa. Lyökin pooki sijaitsee Uudenkaupungin edustan saaristossa, niin sanotun vanhan Pohjanmaan väylän ja Ruotsiin johtaneen meriväylän risteyksessä aivan saariston uloimmassa reunassa. Se on Suomen vanhin säilynyt tunnusmajakka ja myös Suomen vanhin tunnettu merimerkki. Se on myös ainut Ruotsin vallan ajalta alkuperäisenä säilynyt majakka. Lyökin pooki ja luotsiasema ovat Museoviraston määrittelemiä valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä.
Historia ja arkkitehtuuri

Aloitteen pookin rakentamisesta teki turkulainen kauppias Kristian Trapp vuoden 1746 Tukholman valtiopäivillä. Aiemmat tunnusmajakat olivat yleensä puuta ja niiden pystyttämisestä olivat vastanneet paikalliset kauppiaat ja laivurit. Lyökin pooki in ilmeisesti rakennettu samojen piirustusten mukaan kuin vuotta aikaisemmin valmistunut Utoön valomajakka, jonka rakennuttajana oli myös Trapp.
Punavalkoruutuiseksi maalattu rakennus on 16,5 metriä korkea, sen alaosan halkaisija on 6,8 metriä ja yläosan 3,5 metriä. Lyökin pooki on muurattu isoista maakivistä ja saarelta louhituista graniittilohkareista. Pyöreä katto on muurattu tiilistä ja päällystetty lyijylevyillä. Pookin sisällä on portaikko sekä neljä välitasannetta, mutta rakennelmassa ei ole yhtään huonetta, sillä 2,5 metriä paksut seinät vievät lähes kaiken tilan. Torni oli aluksi valkoinen ja se maalattiin punavalkoruutuiseksi vuonna 1858. Tornissa on myös poltettu merkkitulia.
Lyökin pookin nykyinen omistaja on Ulkosaariyhdistys, joka osti rakennuksen valtiolta vuonna 2000. Pooki kunnostettiin vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Suomen Majakkaseura lahjoitti 10 000 euroa Lyökin pookin pelastamiseksi (Lehdistötiedotteita Lyökin pookin pelastustalkoista) Suomen Majakkaseura.  2.4.2012. Viitattu 11.10.2021.
Lyökki – Suomen vanhin merimerkki. Merenkulkulaitos / Helsingin yliopisto / Museovirasto. Arkistoitu 16.11.2007. Viitattu 11.10.2021.
Lindström, Sakari: Ulkosaariyhdistys. Ulkosaariyhdistys ry.  19.11.2005. Arkistoitu 11.5.2011. Viitattu 11.10.2021.
Maanpäällinen liike

Maanpäällinen liike kehittyi kun eläimet siirtyivät merestä maanpäälliseen ympäristöön ja kohtasivat erilaisia ongelmia kuin vedessä.
Maanpäälliseen liikkumiseen on kolme tapaa:
Jalkoja hyödyntävä liike
Raajaton liike, jossa hyödynnetään pääasiassa kehoa liikkeen aikaansaamiseen
Pyöriminen
Jalkoja hyödyntävä tapa liikkua on yleisin maanpäällinen liikkumismuoto. Se on selkärankaisten ja niveljalkaisten liikkumismuoto.
Raajaton liikkuminen on yleistä selkärangattomilla, joilla ei ole ulokkeita, joita voisi hyödyntää liikkumisessa.
Pieni joukko eläimiä on myös kehittänyt tavan liikkua pyörimällä. Liikkuminen voi tapahtua joko painovoiman avulla, tai eläimen itse aikaansaaman energian avulla. Eläimet yleensä kiertyvät vaaran uhatessa kerälle ja vierivät vaaran ulottumattomiin huomattavasti nopeammin kuin normaalisti liikkuessaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Terrestrial locomotion
M/T Bonito

| M/T Bonito |
| --- | --- |
Tyyppi:  Säiliöalus
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Naantali
IMO-numero:  9255270
MMSI-numero:  230952000
Tunnuskirjaimet:  OJKT
Aiemmat nimet:  M/T Jurmo
Omistaja:  Rederi Ab Donsötank
Aiemmat omistajat:  Neste Shipping Oy
Rakennustelakka:  Jinling Shipyard, Changjiang National Shipping Group, Kiina
Luovutettu:  2004
Tekniset tiedot
Pituus:  169,50 m
Leveys:  23,75 m
Syväys:  14,90 m
Uppouma:  25 049 t
Koneisto:  1 × 9-sylinterinen Wärtsilä NSD 8L 46 C Apukoneisto: 3 × Wärtsilä NSD 6L20 -moottori Keulapotkuri: 1 × Electric Driven KaMeWa CP -potkuri, halkaisija 2 400 mm
Koneteho:  1 × 9,54 MW, apukoneet: 3 × 1,02 MW sekä 1 × keulapotkuri 1,20 kW
Nopeus:  14,5 kn, enimmillään 16,6 kn
Miehistö:  16
Lastikapasiteetti:  28 027 m³
Lähteet:    
M/T Bonito (syyskuuhun 2015 M/T Jurmo)  on vuonna 2004 valmistunut Rederi Ab Donsötankin omistama säiliöalus. Alus on rakennettu kuljettamaan IMO II -luokan kemikaaleja ja öljyä. Aluksen jääluokitus on 1 A Super. Laivassa on yhteensä 28 027 m³ säiliötilaa lastille. Boniton sisaraluksia ovat vuonna 2003 valmistunut M/T Purha, 2004 valmistunut M/T Futura ja 2005 valmistunut M/T Neste.
Aiheesta muualla

Jurmo MarineTraffic. Viitattu 29.6.2010.
Läntinen divisioona (NHL)

Läntisen divisioonan tunnus
Läntinen divisioona (engl. West Division) (sponsorinimeltään Honda West Division) oli yksi pohjoisamerikkalaisen jääkiekkoliiga NHL:n neljästä divisioonasta, jotka otettiin käyttöön kaudeksi 2020–2021. Pyrkimyksenä vähentää COVID-19-pandemian vuoksi joukkueiden välistä matkustelua, divisioonassa oli kahdeksan yhdysvaltalaista joukkuetta. Nämä joukkueet pelasivat kaikki runkosarjaottelunsa keskenään, ja kohtasivat toisensa kahdeksan kertaa.
Divisioonan nimisponsorina oli autovalmistaja Honda.
Nimitystä Läntinen divisioona käytettiin myös vuosina 1967–1974 liigassa toimineesta divisioonasta, jossa pelasi alun perin kaikki vuoden 1967 laajennusjoukkueet.
Divisioonan kokoonpano > 2020–2021

Anaheim Ducks
Arizona Coyotes
Colorado Avalanche
Los Angeles Kings
Minnesota Wild
San Jose Sharks
St. Louis Blues
Vegas Golden Knights
Divisioonan kokoonpano > 2020–2021 > Muutokset kaudelta 2019–2020

Läntinen divisioona perustetaan osana COVID-19-pandemian aiheuttamaa joukkueiden uudelleenjärjestelyä
Ducks, Coyotes, Kings, Sharks ja Golden Knights liittyvät Tyynenmeren divisioonasta
Avalanche, Wild ja Blues liittyvät Keskisestä divisioonasta
Lumière-palkinto

| Lumière |
| --- | --- |
Palkitaan:  Elokuvia ja näiden tekijöitä
Palkinnon antaja:  Académie des Lumières de la presse internationale
Maa:  Ranska
Ensimmäinen palkinto:  1996
Virallinen internet-sivu
Lumière-palkinnot (ransk. Les Lumières de la presse internationale tai Les Lumières) ovat ranskalaisia Académie des Lumières de la presse internationalen vuosittain Pariisissa jakamia elokuva-alan palkintoja, joita jaetaan useissa eri kategorioissa ranskankielisille elokuville ja näiden tekijöille. Ensimmäinen Lumière-gaala oli Pariisin kaupungintalolla 29. tammikuuta 1996.
Palkintoa jakava yhdistys koostuu Ranskassa asuvista ulkomaisista toimittajista, joita yhdistyksessä on 123 yhteensä 36 maasta. Lumière-palkinnot vastaavat yhdysvaltalaisia Hollywood Foreign Press Associationin jakamia Golden Globe -palkintoja.
Palkintokategoriat > Nykyiset

Paras elokuva (1996–)
Paras ohjaus (1996–)
Paras käsikirjoitus (1996–)
Paras miesnäyttelijä (1996–)
Paras naisnäyttelijä (1996–)
Paras miestulokas (2000–)
Paras naistulokas (2000–)
Paras kuvaus (2008–)
Paras ensimmäinen elokuva (2014–)
Paras dokumenttielokuva (2016–)
Paras musiikki (2016–)
Paras animaatioelokuva (2017–)
Paras kansainvälinen elokuva (2020–)
Palkintokategoriat > Erikoispalkinnot

Lumière-kunniapalkinto
Palkintokategoriat > Käytöstä poistuneet

Paras ulkomaalainen elokuva (1996–2002)
Paras ranskankielinen elokuva (2003–2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lumière-palkintojen viralliset sivut (ranskaksi)
Luettelo Ruotsin kansallispuistoista

Ruotsin kansallispuistot (klikattava kartta)
Joen suisto Sarekin kansallispuistossa.
Pierikpakte, vuori Sarekin kansallispuistossa.
Skäralid, joki Söderåsenin kansallispuistossa.
Abiskon kansallispuisto perustettiin vuonna 1909.
Áhkká-tunturi Stora Sjöfalletin kansallispuistossa.
Metsää Dalby Söderskogin kansallispuistossa.
Stenshuvud, tunturi Stenshuvudin kansallispuistossa.
Gotska Sandön, Ruotsin yksi vanhimmista kansallispuistosta.
Luettelo Ruotsin kansallispuistoista. Ruotsin kansallispuistoja ylläpitää Ruotsin luonnonsuojeluvirasto (ruots. Naturvårdsverket). Kansallispuistojen tarkoituksena on luoda suojeltujen alueiden verkosto, joka kuvastaa kaikkia luonnon eri tyyppejä Ruotsissa. Ruotsi oli ensimmäinen valtio Euroopassa, joka perusti kansallispuistoja. Ruotsin valtiopäivät (ruots. Riksdagen) sääti kansallispuistolain vuonna 1909. Samana vuonna perustettiin yhdeksän kansallispuistoa. Määrä kasvoi seitsemällä vuosien 1918 ja 1962 välillä. Vuosina 1982–2002 perustettiin kaksitoista kansallispuistoa. Tällä hetkellä kansallispuistoja on 30. Uusimmat ovat vuonna 2009 perustettu Kosterhavetin kansallispuisto ja vuonna 2018 perustettu Åsnenin kansallispuisto. Ruotsin kansallispuisto-ohjelmassa on ehdotettu noin kymmenen uuden kansallispuiston perustamisesta.
Kirjallisuutta

Grundsten, Claes: Sveriges nationalparker.  Tukholma:  Bokförlaget Max Ström, 2019.  ISBN 978-91-7126-472-5.  (ruotsiksi)
Ruotsin kansallispuistot
Abisko
Björnlandet
Blå Jungfrun
Dalby Söderskog
Djurö
Fulufjället
Färnebofjärden
Garphyttan
Gotska Sandön
Haaparannan saaristo
Hamra
Kosterhavet
Muddus
Norra Kvill
Padjelanta
Pieljekaise
Sarek
Skuleskugen
Sonfjället
Stenshuvud
Stora Sjöfallet
Store Mosse
Söderåsen
Tiveden
Tresticklan
Tyresta
Töfsingdalen
Vadvetjåkka
Åsnen
Ängsö
Maanalainen armeija

| Maanalainen armeija> Secret Army |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  50 min
Luoja(t):  Gerard Glaister
Pääosissa:  Bernard Hepton Angela Richards Clifford Rose Juliet Hammond-Hill Michael Culver Terrence Hardiman Jan Francis Christopher Neame Ron Pember Valentine Dyall Hazel McBride Stephen Yardley
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC
Esitetty:  1977 – 1979
Jaksoja:  43
Aiheesta muualla
IMDb 
Maanalainen armeija (engl. Secret Army) oli Gerard Glaisterin luoma BBC:n draamasarja, jota tehtiin kolme tuotantokautta. Sen ensiesitys Isossa-Britanniassa oli 7. syyskuuta 1977 – 15. joulukuuta 1979. Suomessa sarjaa esitettiin 1970-luvun lopulta vuoteen 1983 asti.
Maanalainen armeija sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen saksalaisten miehittämään Brysseliin. Tarina kertoo belgialaisesta vastarintaliikkeestä, joka auttaa kätkemään Luftwaffen alasampumia brittilentäjiä.
Ensimmäisen tuotantokauden jaksot sijoittuvat brysseliläiseen ”Candide”-kahvilaan, jossa sen omistaja Albert Foiret (Bernard Hepton) auttaa Lisa ”Yvette” Colbertia (Jan Francis) piilottelemaan lentäjiä. Foiret johtaa myös ”Lifeline”-organisaatiota, joka auttaa salakuljettamaan lentäjiä turvallisempiin maihin, kuten Espanjaan. Heidän päävihollisensa ovat SS:n Sturmbannführer Ludwig Kessler (Clifford Rose) ja tätä rennompi Luftwaffe-upseeri majuri Erwin Brandt (Michael Culver). Lentoluutnantti John Curtis (Christopher Neame) on kuljetettu Brysseliin toimimaan Lifelinen brittiedustajana. Häneen suhtaudutaan aluksi epäluuloisesti, mutta sarjan edetessä hänen ja Lisan välille kehittyy romanttista jännitettä. Toinen juonikuvio keskittyy Albertin suhteeseen tarjoilija Monique Duchampsin kanssa (Angela Richards) hänen vaimonsa Andréen (Eileen Page) ollessa vuoteenomana.
Toisella tuotantokaudella tarinat siirtyvät uuteen ravintolaan, jonka nimi on myös ”Candide”.
Sarjan päätökseksi tarkoitettua jaksoa ”What Did You Do in the War, Daddy?” ei esitetty Isossa-Britanniassa mahdollisesti sen voimakkaan kommunisminvastaisen asenteen takia. Jakson käsittelemien aineksien ympärille rakennettiin kuitenkin kuusiosainen spin-off-sarja Kessler, jonka päähenkilönä oli Ludwig Kessler. BBC:n komediasarja Maanalainen armeija iskee jälleen (‘Allo ‘Allo!) oli parodia Maanalaisesta armeijasta.
Aiheesta muualla

Le Candide -fanisivusto (englanniksi)
Maanalainen armeija Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Maanalainen elefantti

| Maanalainen elefantti> The Fifth Elephant |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, parodia
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  1999
Ulkoasu:  317
Sivumäärä:  sidottu
ISBN:  0-5-7506798-5
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  376
ISBN:  978-951-23-5074-2
Sarja: Kiekkomaailma
Edeltävä:  Carpe Jugulum
Seuraava:  Totuuden torvi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maanalainen elefantti (engl. The Fifth Elephant) on kahdeskymmenesneljäs romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Tarina

Kiekkomaailma lepää neljän elefantin selässä, jotka puolestaan seisovat jättiläiskilpikonna Suuren Kaksosen kilven päällä. Taruissa kerrotaan, että elefantteja oli alun perin viisi, mutta tämä viides on vajonnut maan sisään aikoja sitten. Maan ytimen kuumuudessa se on sulanut suureksi rasvavarannoksi, joka on hyvin arvokas. Tämän arvokkaan aineen hallinnasta alkaa Kiekkomaailmassa kamppailu. Rasvaa löytyy erittäin paljon Überwaldista, jota hallitsevat kääpiöt. Valtataistelun keskelle lordi Vetinari lähettää vartioston kapteeni Sam Vimesin.
Maan ydin

8 Ulkoinen ydin 9 Sisempi ydin 1 Mantereinen kuori 2 Valtameren keskiselänne 3 Subduktiovyöhyke 4 Ylempi vaippa 5 Tulivuori 6 Alempi vaippa 7 Pluumi 10 Konvektiosolu 11 Litosfääri 12 Astenosfääri 13 Gutenberg-pinta 14 Moho-pinta
Maan ydin on Maan osa, joka sijaitsee syvällä sen keskipisteen ympärillä: Maan pinnan ja keskipisteen välisestä pallon säteestä on ydintä noin 55 %.
Ytimen aine on pääasiassa rautaa. Ydin on kaksikerroksinen: ulkoydin on nestemäisessä olomuodossa ja sisäydin on kiinteää. Sen läpimitta on 1 220 km. Ytimen lämpötila on sisäytimen ulkopinnalla noin 5 430 celsiusastetta. Keskipisteen lämpötila on 6 000 celsiusastetta.
Ulkoytimen nestemäisen raudan virtaus aiheuttaa Maan magneettikentän.
Ytimen länsiosa ja itäosa ovat erilaisia. Ydin pyörii nopeammin kuin muu maapallo, mutta sen pyöriminen on hidastumassa.
Aiheesta muualla

Millaista on Maan ytimessä?[vanhentunut linkki] Tiede-lehti
Maan rakenne
| --- | --- |
Kemiallinen koostumus:   kuori  vaippa  ydin 
Lujuusominaisuudet:   litosfääri  astenosfääri  mesosfääri  ulkoydin  sisäydin
MERN3336 – A Mirror to the Marble-Coated Solar System

| MERN3336 – A Mirror to the Marble-Coated Solar System Moon Fog Prophet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 71.22
 Levy-yhtiö: Metamorphos
Moon Fog Prophetin muut julkaisut
| When They Opened Their Parachutes... Silence 1999 | MERN3336 – A Mirror to the Marble-Coated Solar System 2000 | Kukin kaappiaan selässään kantaa 2001 |
MERN3336 – A Mirror to the Marble-Coated Solar System on vuonna 2000 ilmestynyt Moon Fog Prophetin kolmas studioalbumi.
Kappaleet

Welcome to MERN – 1.05
Tomorrow Be my Name – 3.28
Bomber Butterfly – 3.19
Bourgeois Rumours (Charming, Isn't She?) – 7.08
Shadows of MERN – 0.21
The Joy and the Agony of Being Caught – 12.51
Hide and Seek – 3.04
Tuesday Mess – 3.40
This Evergreen – 9.20
In the River of... – 6.24
MERN Council Decision – 1.01
Despite the Sticky Potatoes – 6.36
Beautiful Scene – 7.48
Funeral in MERN – 2.28
Obituary of the Damned – 2.49
Muusikot

Mika Rättö – laulu, kosketinsoittimet
Teemu Majaluoma – kitara, laulu
Mikko I. Elo – basso
Veli Nuorsaari – rummut
Kolima

| Kolima |
| --- | --- |
 Kolima kesällä
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas, Viitasaari
Koordinaatit:  63°16′41″N, 25°47′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Lasku-uoma:  Kärnänkoski
Taajamat:  Pihtiputaan kirkonkylä
Järvinumero:  14.472.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,2 m  
Pituus:  30,833 km  
Leveys:  8,522 km  
Rantaviiva:  257,214 km  
Pinta-ala:  101,083 km²  
Tilavuus:  0,87087352133 km³  
Keskisyvyys:  8,61 m  
Suurin syvyys:  66,31 m  
Saaria:  185
 fiKolima 
Kolima on Keski-Suomessa Viitasaarella ja Pihtiputaalla kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi. Kolima on Kymijoen vesistön latvaosien suuri järvi, joka on osa Viitasaaren reittiä.
Maantietoa

Kolima on 30,8 kilometriä pitkä, 8,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 10 108 hehtaaria eli 101,1 neliökilometriä. Järvelle ovat tyypillisiä laajat ja syvät selkävedet, joita rikkovat harvat saaret ja karikot . Siinä on 185 saarta, joiden pinta-ala on 529,4 hehtaaria eli noin noin 5,0 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 52 on alle neliökilometrin ja yli hehtaarin suuruisia, 126 on yli aarin ja loput 7 ovat alle aarin kokoisia.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 870,87 miljoonaa kuutiometriä eli 0,87087 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 8,6 metriä ja suurin syvyys on 66,31 metriä. Järven syvin kohta on Honninniemen edustalla. Järven rantaviivan pituus on 257,2 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 87,8 kilometriä. Rannat ovat pääosin kivikkoa ja louhikkoa, mutta myös harjujaksoon liittyviä hiekkarantoja esiintyy. Alueen edustavimilla hiekkarannoilla Lylysaaressa on särkkämuodostumia. Rantojen kasvillisuus on niukkaa.
Luontoarvoja

Kolima on lievästi ruskeavetinen ja melko runsashumuksinen. Lähes puolet Kolimasta on suojeltu Natura 2000 -ohjelmassa. Suojelualue on kooltaan 47,7 km², josta maa-alueita 3,9 km².. Koliman rannat ovat monimuotoisia. Vallitsevien kivikko- ja louhikkorantojen ohella on myös hiekkarantoja. Alueen kallioperän kivilajikoostumus on vaihteleva. Länsi- ja lounaisosaa hallitsevat happamat syväkivet, mutta pohjoisessa ja idässä on liuskemuodostuma. Maaperä on moreenia. Ranta on lähes luonnontilainen lukuun ottamatta pohjoisosaa, jossa on rehevöitymistä Pihtiputaan taajaman asutusjätevesien takia.
Kolima kuuluu ruokojärviin. Rantojen kasvillisuus on niukkaa, sillä rannat ovat avoimia, louhikkoisia ja kivikkoisia. Koliman saaret muodostavat pieniä ryhmiä laajalla selkävedellä. Saarten metsätyypit ovat vaihtelevia. Moreenisaarten sisäosat ovat lähinnä mustikkatyypin kankaita. Louhikoissa kasvillisuus on hyvin karua. Lylysaaren harjumaastossa metsät ovat puolukka- ja kanervatyypin kankaita. Suppalammet ovat eriasteisesti soistuneita. Lintulajistoa ovat mm. kuikka, kaakkuri, selkälokki, nuoli- ja tuulihaukka. Alueen länsiosaa sivuaa harjujakso. Natura-alueeseen kuuluu myös Pihtiputaan keskustan tuntumassa sijaitseva Putikonlahti. Lahti on vesikasvillisuuden ja vesilinnuston suojelualue.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Koliman lähi-alueeseen (14.472) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,2 metriä mpy. Järveä ei säännöstellä, mutta laskuojassa on vanha Kärnänkosken voimalaitos . Se saa vetensä sekä pohjoisen Alvajärvestä että koillisen Kolkussa ja laskee etelään Kärnänjärveen, josta edelleen muiden pienten järvien kautta Keiteleeseen.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
(14.4)
M/S Östrand

| M/S Östrand |
| --- | --- |
Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Ruotsi
Kotipaikka:  Helsingborg
IMO-numero:  9087362
MMSI-numero:  265413000
Tunnuskirjaimet:  SECG
Aiemmat nimet:  1996– Östrand
Omistaja:  Rederi AB Transatlantic
Aiemmat omistajat:  1996–2005: Kirmar Shipping Ltd. (B&N Gorthons Lines) 2005– Rederi AB Transatlantic
Rakennustelakka:  Astilleros Españoles, Sevilla, Espanja
Rakennusnumero:  285
Luovutettu:  1996
Tekniset tiedot
Pituus:  170,64 m
Leveys:  23,5 m
Syväys:  6,715 m
Bruttovetoisuus (GT):  20 171
Koneisto:  2 × MaK 6M552C diesel
Koneteho:  9 000 kW
Nopeus:  29,63 km/h
Nopeus:  16 kn
Lähteet:  
M/S Östrand (IMO 9087362) on ruotsalaisen Rederi AB Transatlanticin omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1996 Astilleros Españolesin telakalla, Espanjassa. Aluksen jääluokitus on 1A eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Östrand on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Helsingborg.
Östrandin sisaraluksia ovat M/S Obbola ja M/S Ortviken.
Käyttöhistoria

Vuonna 1996 vastavalmistunut Östrand luovutettiin Kirmar Shipping Ltd:n (B&N Gorthons Lines) omistukseen. Alus rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja kotisatamaksi tuli Helsingborg. Vuonna 2001 alus meni Turun Korjaustelakalle Naantaliin, jossa sitä pidennettiin 14 metrillä. 13. joulukuuta 2004 laiva aikarahdattiin yhdeksi matkaksi suomalaisen RG Linen liikenteeseen, välille Vaasa–Uumaja.
Maaliskuussa 2005 alus rekisteröitiin Rederi AB Transatlanticin omistukseen.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Östrand (ruotsiksi)
Transatlantic: Östrand[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Macbeth (täsmennyssivu)

Macbeth voi tarkoittaa seuraavia:
Macbeth, William Shakespearen näytelmä
Macbeth, Skotlannin kuningas
Macbeth (ooppera), Giuseppe Verdin ooppera
Macbeth (albumi), Laibachin albumi
Macbeth (vuoden 1948 elokuva), Orson Wellesin elokuva vuodelta 1948
Macbeth (vuoden 1971 elokuva), Roman Polanskin elokuva vuodelta 1971
Macbeth (vuoden 1987 elokuva), Pauli Pentin elokuva vuodelta 1987
Macbeth (vuoden 2006 elokuva), Geoffrey Wrightin elokuva vuodelta 2006
Macbeth (vuoden 2015 elokuva), Justin Kurzelin elokuva vuodelta 2015
Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth, Nikolai Leskovin pienoisromaani
Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth, Dmitri Šostakovitšin ooppera.
Lady Macbeth, Nikolai Leskovin romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2016
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Macbeth”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.