stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bloomsburyn ryhmä

Joitakin Bloomsburyn ryhmän jäseniä Garsington Manorissa, Lady Ottoline Morrellin maaseutuasunnossa lähellä Oxfordia. Vasemmalta oikealle: Lady Ottoline Morrell, Mrs. Aldous Huxley, kirjailija-kriitikko Lytton Strachey, skotlantilainen taidemaalari Duncan Grant ja taidemaalari-sisustussuunnittelija Vanessa Bell.
Bloomsburyn ryhmä oli taiteilijoiden ja oppineiden ryhmä, joka kokoontui noin vuodesta 1905 toiseen maailmansotaan asti.
Kirjailija Virginia Woolf muutti vanhempiensa kuoltua sisaruksiensa kanssa Lontoon Bloomsburyn kaupunginosaan. Tästä syntyi nimi vapaamieliselle kirjalliselle seurapiirille, joka myöhemmin kokoontui Woolfin ja tämän aviomiehen Leonard Woolfin kotona.
Ryhmään kuuluivat aika ajoin taloustieteilijä John Maynard Keynes ja kirjailijat Lytton Strachey, T. S. Eliot, Christopher Isherwood ja Vita Sackville-West. Ryhmälle oli ominaista modernismi ja esteettisten arvojen korostus. Useat ryhmän jäsenet olivat Cambridgen yliopiston filosofin G. E. Mooren ajatusten kannattaja.
Lytton Strachey ja Virginia Woolf.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bloomsburyn ryhmä Wikimedia Commonsissa
Bloomsburyn ryhmä Tate-galleriassa (englanniksi)
Charleston, Bloomsburyn ryhmän maaseutupaikka
André Lotterer

| André Lotterer |
| --- | --- |
 André Lotterer vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1981 (ikä 42) Duisburg, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2014
Talli(t):  Caterham (2014)
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Belgian GP 2014
Viimeinen kilpailu:  Belgian GP 2014
André Lotterer (s. 19. marraskuuta 1981 Duisburg, Länsi-Saksa) on belgialais-saksalainen rata-autoilija. Hän kilpailee saksalaisella lisenssillä. Hän on kolminkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja.
Lotterer on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien FIA World Endurance Championship -sarjassa Audin LMP1-luokan tehdastallissa. Vuonna 2017 Lotterer kilpailee Porschella. Lisäksi hän kilpailee Japanin Super Formula -sarjassa.
Ura

Lotterer aloitti uransa kartingsarjoissa vuonna 1989 ja kilpaili eri luokissa aina vuoteen 1997 asti. Vuonna 1998 Lotterer voitti Saksan Formula BMW Junior -sarjan mestaruuden. Seuraava vuonna hän voitti Saksan Formula BMW:n mestaruuden. Samana vuonna hän sijoittui viidenneksi Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2000 Lotterer siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan ja sijoittui loppupisteissä sarjan neljänneksi. Vuonna 2001 hän ajoi Britannian Formula 3 -sarjassa ollen sarjan loppupisteissä seitsemäs. Vuonna 2002 hän ajoi yhden kilpailun CART-sarjassa.
Vuonna 2003 Lotterer siirtyi Japaniin kilpailemaan Formula Nippon -sarjaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän sijoittui sarjan viidenneksi. Vuonna 2004 hän sijoittui sarjan toiseksi voitettuaan kauden aikana kaksi kilpailua. Vuosina 2006 ja 2008–2009 Lotterer sijoittui sarjan kolmanneksi, vuonna 2010 hän oli jälleen toinen. Vuonna 2011 hän voitti viimein Formula Nippon -sarjan mestaruuden.
Vuodesta 2009 alkaen Lotterer on osallistunut vuosittain Le Mansin 24 tunnin ajoon. Hän sijoittui ensimmäisellä kerralla kilpailussa seitsemänneksi. Vuonna 2010 hän sijoittui kilpailussa toiseksi. Vuonna 2011–2012 Lotterer voitti kilpailun yhdessä Marcel Fässlerin ja Benoît Tréluyerin kanssa. Vuonna 2014 he ottivat yhdessä jo kolmannen voittonsa.
Lotterer on kilpaillut myös FIA World Endurance Championship -sarjassa vuodesta 2012, jolloin hän voitti sarjan mestaruuden Fässlerin ja Tréluyerin kanssa. Vuonna 2013 ja 2015 he olivat autokuntansa kanssa sarjan loppupisteissä toisena.
F1-ura

Vuonna 2002 Lotterer toimi Formula 1:ssä Jaguar -tallin testikuljettajana. Vuonna 2014 uutisoitiin Lottererin ajavan toista Caterhamin F1-autoa Belgian GP:ssä. 20. elokuuta hänen vahvistettiin korvaavan Kamui Kobayashin Caterhamilla. Hän päihitti heti uransa ensimmäisessä aika-ajossa tallikaverinsa Marcus Ericssonin. Kilpailu päättyi kuitenkin hänen osaltaan jo heti ensimmäisellä kierroksella tekniseen vikaan.
Kestävyysajot ja Formula E

Formula 1 -kokeilunsa jälkeen Lotterer on kilpaillut pääosin kestävyysajoissa, mm. WEC:ssä. Vuosina 2018–2023 hän ajoi myös Formula E -sarjassa Techeetahin (2018–2019), Porschen (2020–2022) ja Andretti Autosportin (2023) talleissa.
Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

| Vuosi | Talli | Kanssa- kuljettajat | Auto | Luokka | Kierroksia | Sija | Luokan sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 |  Kolles |  Charles Zwolsman Jr.  Narain Karthikeyan | Audi R10 TDI | LMP1 | 369 | 7. | 7. |
| 2010 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R15 TDI plus | LMP1 | 396 | 2. | 2. |
| 2011 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R18 TDI | LMP1 | 355 | 1. | 1. |
| 2012 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R18 e-tron quattro | LMP1 | 378 | 1. | 1. |
| 2013 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R18 e-tron quattro | LMP1 | 338 | 5. | 5. |
| 2014 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R18 e-tron quattro | LMP1-H | 379 | 1. | 1. |
| 2015 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R18 e-tron quattro | LMP1 | 393 | 3. | 3. |
| 2016 |  Audi Sport Team Joest |  Marcel Fässler  Benoît Tréluyer | Audi R18 | LMP1 | 367 | 4. | 4. |
| 2017 |  Porsche LMP Team |  Neel Jani  Nick Tandy | Porsche 919 Hybrid | LMP1 | 318 | Kesk. | Kesk. |
| 2018 |  Rebellion Racing |  Neel Jani  Bruno Senna | Rebellion R13-Gibson | LMP1 | 375 | 4. | 4. |
| 2019 |  Rebellion Racing |  Neel Jani  Bruno Senna | Rebellion R13-Gibson | LMP1 | 376 | 4. | 4. |
Formula 1 -tulokset > Tulokset kilpailuittain

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Caterham | AUS   | MAL   | BHR   | CHN   | ESP   | MON   | CAN   | AUT   | GBR   | GER   | HUN   | BEL Kesk. | ITA   | SIN   | JPN   | RUS   | USA   | BRA   | ABU•   | 0 | – |

• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Formula 1 -tulokset > Merkkipaalut

| Nro | Merkkipaalu | Ajetut GP:t | Osakilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ensimmäinen kilpailu | 1 | Belgian GP 2014 |
Aiheesta muualla

André Lotterer Twitterissä.
Anatoli Nogovitsyn

Anatoli Aleksejevitš Nogovitsyn, venäjäksi Анатолий Алексеевич Ноговицын, (29. huhtikuuta 1952 Borodupih Semipalatinskin alue – 4. marraskuuta 2019 ) oli Venäjän federaation asevoimien yleisesikunnan apulaispäällikkö ja Etelä-Ossetian sodasta 2008 vastaava Venäjän federaation asevoimien tiedottaja. Sotilasarvoltaan hän on kenraalieversti.
Luottamustehtäviä Nogovitsynillä on mm. puolustusvälineteollisuusyritysten hallituksissa.
Aiheesta muualla

Yandex, > 2 190 viitettä  (venäjäksi)
Betty White

| Betty White |
| --- | --- |
 Betty White Time 100 -gaalassa vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1922 Oak Park, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 31. joulukuuta 2021 (99 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Betty White Ludden
Aktiivisena:  1939–2021
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Betty Marion White (17. tammikuuta 1922 Oak Park, Illinois – 31. joulukuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Emmy-palkittu näyttelijä ja koomikko.
White näytteli yli 30 elokuvassa ja televisio-ohjelmassa. Hänet tunnettiin muun muassa Rose Nylundin roolistaan komediasarjassa Tyttökullat (1985–1992).
Pitkällä urallaan White palkittiin muun muassa viidellä Primetime Emmyllä, Daytime Emmyllä, Grammyllä ja kahdella SAG-palkinnollailla. Vuonna 1988 hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle ja vuonna 2009 hän sai Screen Actors Guildin elämäntyöpalkinnon ja vuonna 2015 hänet palkittiin Daytime Emmy -elämäntyöpalkinnolla. Guinness World Records -kirja listasi vuonna 2014 Whiten pisimmän uran tehneeksi naispuoliseksi televisiokasvoksi. Tuolloin hänen uransa oli kestänyt yli 74 vuotta.
Varhaiset vuodet

Betty Marion White syntyi 17. tammikuuta 1922 Christine Tessin (1899–1985) ja Horace Logan Whiten (1899–1963) ainoaksi lapseksi. Hänen mukaansa ”Betty” on hänen virallinen nimensä eikä siis lyhennys ”Elizabethista”. Whiten isänisä oli tanskalainen ja äidinisä kreikkalainen. White kiinnostui perheen yhteisillä lomilla Sierra Nevadan alueella eläimistä ja hän halusi koulunsa päätyttyä alkaa metsänvartijaksi. Tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista, sillä naiset eivät tuohon aikaan saaneet toimia kyseisessä työssä.
Yksityiselämä > Ensimmäinen ja toinen avioliitto

Vuonna 1945 White nai Dick Barkerin, joka oli armeijan ilmavoimien lentäjä. Liitto vei Whiten Ohioon, Barkerin kanatilalle, missä White ei viihtynyt. Hän palasi neljän kuukauden päästä Los Angelesiin näyttelemään.
Toisen avioliittonsa hän solmi vuonna 1947 Hollywood-agentti Lane Allenin kanssa. He erosivat vuonna 1949, sillä Allen halusi Whiten lopettavan uransa.
Yksityiselämä > Kolmas avioliitto

White tapasi vuonna 1961 Password-nimisessä visailussa juontaja Allen Luddenin. Ludden oli jäänyt leskeksi hiljattain ja hänellä oli kolme lasta. Whiten ja Luddenin yhteystyö jatkui näytelmän parissa samana kesänä ja Ludden ihastui Whiteen. Viikkojen sisällä Ludden esitti leikillään kosinnan Whitelle, joka ei ollut kiinnostunut menemään uudelleen naimisiin. Ludden ei kuitenkaan luovuttanut ja osti timanttisormuksen, josta White kieltäytyi. Lopulta pääsiäisenä 1963 White suostui kosintaan. Tuolloin Ludden lähetti Whitelle pehmopupun, jonka korvissa oli timanttiset korvakorut ja kortti, jossa luki: "Sanothan kyllä?". White on kertonut, ettei sinä iltana vastannut puhelinsoittoon tervehtimällä, vaan sanomalla "Kyllä". Pari meni naimisiin samana kesänä vuonna 1963. Heillä ei ollut yhteisiä lapsia, mutta White toimi Luddenin lasten äitipuolena. Ludden kuoli vuonna 1981 vatsasyöpään ollessaan 63-vuotias. White on myöhemmin kertonut katuneensa Luddenin kosintojen torjumista, sillä jälkikäteen ajateltuna kosiskeluun kuluneen ajan olisi voinut käyttää yhdessä elämiseen. White totesi myös, ettei mene uudestaan naimisiin, sillä on jo kerran ollut miehistä parhaimman kanssa naimisissa, joten ketään muutakaan ei enää kaivata.
Yksityiselämä > Eläimet

Betty White oli eläinten oikeuksien ja hyvinvoinnin puolestapuhuja ja hän teki hyväntekeväisyystyötä eri järjestöille. Lisäksi White kirjoitti eläimiin liittyen kirjoja sekä juonti omaa eläinaiheista radio-ohjelmaa että televisio-ohjelmaa. Vuonna 2010 Whitelle myönnettiin metsänvartijan kunniatitteli, mikä toteutti näin hänen unelmansa lapsuutensa ajalta.
Filmografia > Televisio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hollywood on Television  Life with Elizabeth  The Betty White Show  Make the Connection  Date with the Angels  The Jack Paar Show  To Tell the Truth  Password  What’s My Line?  The Pet Set  Match Game  Mary Tyler Moore Show  Match Game PM  Liar's Club  With This Ring  The Gossip Columnist  The Best Place to Be  Before and After  |  Eunice  Just Men!  Mama's Family  Tyttökullat  Santa Barbara  Another World  Chance of a Lifetime  Golden Palace  Bob  Diagnoosi: Murha  Maybe This Time  The Story of Santa Claus  A Weekend in the Country  Me & George  The Lionhearts  Ladies Man  Ally McBeal  Simpsonit  Villit Marjaset  |  The Retrievers  70’s Show  Paluu lepakkoluolaan  Stealing Christmas  Veljemme on nero  Annie's Point  Boston Legal  Family Guy  Kauniit ja rohkeat  Ruma Betty  Kovan onnen kundi  30 Rock  Glenn Martin DDS  Saturday Night Live  Tähdet kertovat  Hot in Cleveland  Community  Pound Puppies  Kiikkutuolit kumoon  |
Filmografia > Elokuvat

Time to Kill (1945)
Myrskyä Washingtonissa (Advise & Consent, 1962)
A Different Apporoach (1978)
Kova sade (Hard Rain, 1998)
Pyhä myyntitykki (Holy Man, 1998)
Gaia Symphony II (1999)
Lake Placid – tappaja syvyyksistä (1999)
Tarina meistä kahdesta (The Story of Us, 1999)
Whispers: An Elephant's Tale (2000)
Bringing Down the House – elämä on laiffii (2003)
The Third Wish (2005)
Ponyo rantakalliolla (Ponyo, 2008)
Love N' Dancing (2009)
Odottamaton ehdotus (The Proposal, 2009)
You Again (2010)
The Lorax (2012)
Aiheesta muualla

Betty White Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Betty White vuonna 1954 omassa televisio-ohjelmassaan The Betty White Show.
Betty White (vas.) ja Cloris Leachman The Mary Tyler Moore Show -ohjelmassa vuonna 1973.
Betty White ja Allen Ludden vuonna 1968.
Betty White ja Barack Obama presidentin työhuoneessa, Oval Officessa vuonna 2012.
Betty Whiten tähti Hollywood Walk of Famella. Hänen miehensä Allen Luddenin tähti on Whiten tähden vieressä.
Blasphemers’ Maledictions

| Blasphemers’ Maledictions Azarath |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–huhtikuu 2011
 Studio : Hertz Studio, Białystok
 Julkaistu: 29. kesäkuuta 2011
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Sławek Wiesławski, Wojtek Wiesławski, Inferno
 Tyylilaji: death metal, black metal
 Kesto: 45.09
 Levy-yhtiö: Witching Hour Productions
Azarathin muut julkaisut
| Praise the Beast 2009 | Blasphemers’ Maledictions 2011 | In Extremis 2017 |
Blasphemers’ Maledictions on puolalaisen death metal -yhtye Azarathin viides studioalbumi. Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2011 levymerkillä Witching Hour Productions.
Albumilta julkaistiin single ”Holy Possession”.
Kappaleet

Arising the Black Flame – 0.04
Supreme Reign of Tiamat – 3.58
Crushing Hammer of the Antichrist – 4.00
Firebreath of Blasphemy and Scorn – 4.15
Behold the Satan's Sword – 3.46
Under the Will of the Lord – 6.13
The Abjection – 4.24
Deathstorms Raid the Earth – 4.28
Lucifer's Rising – 3.38
Holy Possession – 4.16
Harvester of Flames – 6.07
Kokoonpano > Yhtye

Inferno – rummut, lyömäsoittimet
Bart – kitara
Necrosodom – laulu, kitara
P. – bassokitara
Kokoonpano > Tuotanto

Inferno – tuottaja
Sławek Wiesławski – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Wojtek Wiesławski – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Zbigniew Bielak – kansikuva, layout
Konrad Adam Mickiewicz – valokuvat
Aga Krysiuk – valokuvat
Arvostelut

Heavy Metal Tribune: 9.2/10
Imperiumi.net:
The Metal Crypt:
Aiheesta muualla

Blasphemers’ Maledictions Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Blasphemers’ Maledictions Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Baškortostanin kansallislaulu

Baškortostanin kansallislaulu on yksi Baškortostanin tasavallan virallisista valtiollisista tunnuksista. Baškortostanin kansallislaulu otettiin käyttöön 12. lokakuuta 1993, jolloin laki tasavallan kansallislaulusta hyväksyttiin. Samana päivänä hyväksyttiin myös laki Baškortostanin vaakunasta. Baškortostanin kansallislaulun juhlallisen sävelmän on säveltänyt Farit Idrisov ja sävelmän nimi on Tasavalta.
Boreaalinen luonnonmetsä

Boreaalinen luonnonmetsä on EU:n luontodirektiiviin kuuluva ensisijaisesti suojeltava luontotyyppi boreaalisella vyöhykkeellä. Suomella ja Ruotsilla on suojelussa erityisvastuu, sillä luontotyyppi esiintyy vain kyseisten valtioiden alueella EU:ssa. Boreaalinen luonnonmetsä tarkoittaa luonnontilaista metsää ja luonnontilaisen kaltaista metsää, tuoreita metsäpaloalueita sekä niille kehittynyttä nuorempaa puustoa. Koska luontotyypin määritelmään kuuluu ennalistava näkökulma, eroa luonnontilaistuvien hoitometsien ja luonnotilaisen kaltaisten metsien välillä on vaikea arvioida.
Boreaalinen luonnonmetsä Suomessa

Boreaalisen luonnonmetsän esiintymisalue on koko Suomi. Sen levinneisyys pinta-ala on 374 800 km² ja esiintymisalue 14 000 km². Esiintymisalue kuitenkin pienenee ihmistoiminnan takia. Etelä-Suomessa vanhoja luonnonmetsiä on jäljellä vain pieninä pirstaleina.
Luontotyypille tyypillisiä lajeja ovat muun muassa pikkusieppo, pohjantikka, rosopehkiäinen (Calitys scabra) ja tumma-aarnikaskas (Cixidia confinis).
Luonnonmetsien uhkia ovat metsänhoidolliset toimenpiteet kuten hakkuut, alikasvoksen poistaminen, sekä kuolleiden ja vioittuneiden puiden poisto.
Beppu

| Beppu-shi (別府市) |
| --- | --- |
 Ylhäältä vasemmalta: Beppun kuumien lähteiden aluetta, näkymä kaupunkiin Jūmonjin kukkulalta, Tsurumidaken vuori, Beppu Tower, katunäkymä Beppun rautatieaseman edustalta, auringonnousu Beppunlahdella
 lippu:  Sinetti
 Beppun sijainti Ōitan prefektuurissa
 Koordinaatit: 33°17′05″N, 131°29′29″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Ōitan prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Hiroshi Hamada
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  125,23 km²
Väkiluku (2014):  121 298
 – Väestötiheys:  968,6 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Osmanthus fragrans var. aurantiacus ja kamferipuu
 – Kukka:  Atsalea ”ōmurasaki”
 
 http://www.city.beppu.oita.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beppu (jap. 別府市, Beppu-shi) on kylpyläkaupunki Ōitan prefektuurissa Kyūshūn saaren koillisrannikolla Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Beppunlahden rannalla. Beppussa on 121 298 asukasta (2014), joten se on prefektuurin toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Ōitan jälkeen, ja sen pinta-ala on 125,23 neliökilometriä. Beppu tunnetaan lukuisista kuumista lähteistään (onsen), joiden ansiosta siellä vierailee paljon matkailijoita.
Beppusta tehtiin kaupunki 1. huhtikuuta 1924. Silloin siellä oli noin 36 000 asukasta.
Kaupunki jakautuu kahdeksaan kuumien lähteiden alueeseen (jap. 別府八湯, Beppu hattō). Kuumien lähteiden määrä, 2 217 kappaletta, ja niistä virtaavan veden määrä on Japanin suurin. Lähteiden vettä on käytetty muinaisista ajoista lähtien lukuisiin eri tarkoituksiin matkailusta terveydenhuoltoon ja teollisuuteen. Kaupungille luonteenomaiseen maisemaan kuuluu lukuisista kuumista lähteistä nouseva höyry.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beppu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin virallinen sivu (japaniksi)
Kuumien lähteiden vedestä nousevaa höyryä Beppussa
Beppun mutakylpyaltaiden nimet ovat sellaisia kuin ”Veren järvi” ja ”Helvetin vesisuihku”. Tässä kuvassa on ”Verihelvetti”-niminen allas.
Anatoli Perov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 81 kg |  |
Anatoli Vasiljevitš Perov (ven. Анатолий Васильевич Перов, 12. elokuuta 1926 Moskova, Venäjän SFNT – 22. syyskuuta 2001 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Perov voitti 81 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952, joka oli hänen ainoa kansainvälinen turnauksensa. Hän saavutti useita mitaleita Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista.
André Onana

André Onana vuonna 2016.
André Onana (s. 2.  huhtikuuta 1996 Nkol Ngok) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia.
Seurajoukkueura

Onana pelasi espanjalaisseura FC Barcelonan junioreissa ja siirtyi tammikuussa 2015 alankomaalaiseen Ajaxiin. Hän pelasi Ajaxin edustusjoukkueessa ensimmäisen pääsarjaottelunsa elokuussa 2016 ja oli siitä lähtien joukkueen ykkösmaalivahti lähes viiden kauden ajan. Hän pelasi Eredivisiessa 32 ottelua kaudella 2016–2017 ja 33 ottelua eli yhtä vaille kaikki kahtena seuraavana kautena. Myös koronaviruspandemian vuoksi kesken jääneellä kaudella 2019–2020 hän pelasi yhtä vaille kaikki, eli 24 liigaottelua. Kaudella 2016–2017 Onana pelasi yhtä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta kaikki Ajaxin Eurooppa-liigan ottelut, kun joukkue ylsi loppuotteluun saakka. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Ajaxin kaikki Mestarien liigan ottelut joukkueen selviytyessä välieriin. Myös seuravalla kaudella hän pelasi Ajaxin kaikki kuusi Mestarien liigan ottelua sekä yhden Eurooppa-liigan pelin.
Onana kärysi dopingista vuoden 2020 lokakuussa kun hänen virtsanäytteestään löydettiin jäänteitä furosemidista. Euroopan jalkapalloliitto langetti hänelle vuoden kilpailukiellon. Onana väitti saaneensa ainetta elimistöönsä vahingossa ottamastaan vaimonsa raskauslääkkeestä. Hän valitti Uefan päätöksestä urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASsiin, joka lyhensi kilpailukiellon yhdeksän kuukauden pituiseksi. Onana kärsi pelikiellon vuonna 2021.
Onana ehti ennen kilpailukieltonsa alkamista pelata kaudella 2020–2021 Ajaxin kaikki 20 siihenastista Eredivisie-ottelua ja kuusi Mestarien liigan ottelua. Vapauduttuaan kilpailukiellosta hän oli kaudella 2021–2022 pääasiassa Ajaxin kakkosmaalivahti ja pelasi vain kuusi ottelua Eredivisiessä ja kaksi peliä Mestarien liigassa. Hän voitti Ajaxissa Alankomaiden-mestaruuden 2019, 2021 ja 2022, Alankomaiden cupin 2019 ja Alankomaiden supercupin 2019.
Kesällä 2022 Onana siirtyi Internazionaleen. Hän pelasi Mestarien liigan kaudella 2022–2023 täyden ajan Interin kaikissa 13 ottelussa tappiollinen loppuottelu mukaan lukien. Serie A:ssa hän pelasi 24 ottelua. Interin voittamassa Italian cupissa hän pelasi kolme ottelua, mutta istui loppuottelun vaihtopenkillä. Hän voitti myös Italian supercupin.
Onana siirtyi englantilaiseen Manchester Unitediin heinäkuussa 2023 pelattuaan Internazionalessa vain yhden kauden ajan. Siirtosumman ilmoitettiin olevan 50 miljoonaa puntaa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 täyden ajan Unitedin kaikissa 38 valioliigaottelussa, kuudessa Mestarien liigan ottelussa ja kahdessa liigacupin ottelussa. Unitedin voittamassa FA Cupissa hän pelasi täyden ajan viidessä ottelussa, mutta oli maajoukkuepelien vuoksi pois neljännen kierroksen ottelusta.
Maajoukkueura

Onana pelasi Kamerunin maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa syyskuussa 2016 Gabonia vastaan. Seuraavan maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2017 ja oli Maanosaliittojen cupissa joukkueen varamaalivahti. Vuodesta 2018 lähtien hän pääsi useammin pelaamaan, ja Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja 2022 hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahti. Vuoden 2022 kisoissa Kamerun saavutti pronssia.
Onana pelasi MM-kilpailuissa 2022 Kamerunin avausottelun Sveitsiä vastaan. Tämän jälkeen hän joutui erimielisyyksiin päävalmentaja Rigobert Songin kanssa ja hänet lähetettiin kotiin turnauksesta. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa.. Hän palasi kuitenkin maajoukkueeseen syyskuussa 2023. Hän pelasi yhden ottelun Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2023.. Kaikkiaan hän on pelannut 38 maaottelua.
Bloons TD Battles

| Bloons TD Battles |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Ninja Kiwi
Julkaisija:  Ninja Kiwi
Jakelija:  Steam, Google Play ja App Store
Pelisarja:  Bloons Tower Defense
Julkaistu:  2012
Lajityyppi:  tornipuolustuspeli
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Android, iOS, Mac OS X, Windows, Windows Phone, verkkoselain
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Bloons TD Battles on Ninja Kiwin kehittämä ja julkaisema tornipuolustuspeli. Peli on julkaistu vuonna 2012 selainpelinä ja seuraavana vuonna Android ja iOS-laitteille.
Pelaaminen

Bloons TD Battles:in ideana on laittaa apinoita poksauttamaan ilmapalloja. Pelissä voi myös lähettää ilmapalloja vihollista vastaan. Pelissä on 22 tornia ja 130+ ilmapalloa ja ilmalaivaa.
Aiheesta muualla

Bloons TD Battles MobyGamesissa (englanniksi)
Bloons Wiki