stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tom Odell
Ura > 2017- : Jubilee Road

No Bad Days-kiertueen aikana Odell paljasti työstävänsä uutta albumia, ja soitti keikoillaan uusia kappaleita. 20. joulukuuta 2017 Odell kertoi BBC Radio 2 -kanavan haastattelussa tähtäävänsä albumin julkaisuun kesällä 2018. Uuden albumin ensimmäinen single "If You Wanna Love Somebody" julkaistiin 14. kesäkuuta 2018. Valmistunut albumi Jubilee Road julkaistiin kokonaisuudessaan 26. lokakuuta 2018.
Esikuvat & Vaikutteet

Odell kuunteli kasvaessaan Elton Johnia, ja yksi ensimmäisistä albumeista joita hän kuunteli oli Goodbye Yellow Brick Road. Muita Odellin esikuvia ovat mm. David Bowie, Jeff Buckley, Bob Dylan, Arthur Russel, Leonard Cohen, Leon Russel, Billy Joel, Randy Newman, Tom Waits, Rodriguez ja Bruce Springsteen. Hänen lempimusiikkiinsa kuuluu esimerkiksi Arcade Fire, Adele, James Blake, Cat Power, Blur, Beach House, Radiohead, Coldplay sekä Ben Folds.
Diskografia > Albumit

Long Way Down (2013)
Wrong Crowd (2016)
Jubilee Road (2018)
monsters (2021)
Best Day of My Life (2022)
Black Friday (2024)
Diskografia > Extended Plays (EP)

Songs From Another Love (2012)
The Another Love EP (2013)
Spending All My Christmas With You (2016)
Diskografia > Singlet

"Another Love" (2012)
"Can't Pretend"  (2013)
"Hold Me" (2013)
"Grow Old with Me" (2013)
"I Know" (2013)
"Real Love" (2014)
"Wrong Crowd" (2016)
"Magnetised" (2016)
"Here I Am" (2016)
"True Colours" (2016)
"Silhouette" (2016)
"Jealousy" (2017)
"If You Wanna Love Somebody" (2018)
"Half As Good As You" (2018)
"Summer Day (Moominvalley) (2019)
"Numb" (2021)
"Monster" (2021)
"Money" (2021)
Diskografia > Kiertueet ja konsertit

Long Way Down Tour (2013)
No Bad Days Tour (2016-2017)
Jubilee Road Tour (2018-2019)
Diskografia > Palkinnot ja ehdokkuudet

2013
MTV Brand New For 2013: Ehdokkuus
BRIT Awards Critic's Choice: Palkittu
BBC Sound Of 2013: Ehdokkuus
2014
BRIT Awards British Male Solo Artist: Ehdokkuus
BRIT Awards British Breakthrough Act: Ehdokkuus
Ivor Novello Awards Songwriter of the Year: Palkittu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tom Odell Wikimedia Commonsissa
Tom Odellin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Trivago

| Trivago |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Hotelli? Trivago
Yritysmuoto:  Julkinen
Osake:  NASDAQ: TRVG
ISIN:  US89686D1054
Perustettu:  2005
Avainhenkilöt:  Rolf Schrömgens (toimitusjohtaja), Stephan Stubner Malte Siewert, Peter Vinnemeier
Kotipaikka:  Düsseldorf, Saksa
Toiminta-alue:  55 maata
Toimiala:  Matkailu, hotelli
Tuotteet:  hotellihaku
Liikevaihto:  941 milj. USD (2019)
Henkilöstö:  1 320 henkilöä (2019)
Emoyhtiö:  Expedia Inc.
Kotisivu:  trivago.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trivago on verkossa toimiva hakukone, jonka avulla on mahdollista vertailla muiden hotellihakukoneiden tarjoamien hostellien, majatalojen ja muiden majoituksien hintoja. Palvelu kattaa yli 900 000 majoitusmahdollisuutta, joita se hakee yli 250 varaussivustolta. Näitä varaussivustoja ovat esimerkiksi Expedia, Booking.com ja Hotels.com. Sivustolla on kuukausittain yli 120 miljoonaa käyttäjää 52 eri maan alustalla. Enemmistöosuuden Trivagosta omistaa Expedia, ja sen pääkonttori sijaitsee Saksan Düsseldorfissa.
Historiaa

Trivago GmbH sai alkunsa vuonna 2004, ja virallisesti sivusto perustettiin vuonna 2005 Düsseldorfissa kolmen perustajan, Peter Vinnemeierin, Malte Siewertin ja Rolf Schrömgensin, voimin. Vuonna 2007 toimintaa laajennettiin useisiin muihin Euroopan maihin. Pohjois- ja Etelä-Amerikan markkinoilla Trivago aloitti vuonna 2009 ja Aasian ja Tyynenmeren alueella vuonna 2013. Trivago lanseerattiin Suomen markkinoille vuonna 2009.
Expedia osti enemmistöosuuden Trivagosta 21. joulukuuta 2012 yhteensä 564 miljoonalla dollarilla ja 875 200:lla Expedian osakkeella. Expedia Inc. omistaa myös muun muassa Hotels.comin.
Trivago on tehnyt itseään tunnetuksi eri maissa erityisesti televisiomainonnalla. Vuonna 2014 se oli 135 435 mainossekunnillaan Suomen kymmenenneksi suurin tv-mainostaja. Sen kampanjointi painottui kesäkuukausiin niin, että heinä–syyskuussa 2014 se oli rahalla mitattuna kolmanneksi suurin tv-mainostaja Unileverin ja Valion jälkeen. Myös muun muassa Yhdysvalloissa Trivago oli arvion mukaan kymmenen suurimman televisiomainostajan joukossa. Trivagon markkinoinnin pääkohderyhmää ovat 28–45-vuotiaat naiset.
Tuotteet > Hotellihintojen vertailu

Hakuprosessi alkaa, kun sivuston käyttäjä kirjoittaa hakukenttään matkakohteen tai nähtävyyden (esim. monumentin tai museon) nimen ja valitsee matkustuspäivät. Hakutulokset näytetään joko hinnan, etäisyyden, suosion tai muiden hotellivieraiden antamien arvosteluiden mukaan. Käyttäjällä on mahdollisuus rajata tuloksensa tarkemmin erilaisten suodattimien avulla. Näitä suodattimia ovat esimerkiksi huonetyyppi, Wi-Fi ja kylpylä hotellissa. Hotellien kuvauksiin sisältyy aikaisempien vieraiden antamia arvosteluita ja kuvia sekä tietoa esimerkiksi hotellien palveluista. Näiden tietojen perusteella käyttäjä valitsee haluamansa hotellin ja siirtyy varaussivustolle tekemään varauksensa.
Tuotteet > Trivago Hotel Manager

Trivago Hotel Manager on hotellinomistajille tarkoitettu maksuton palvelu, jonka avulla he voivat hallita näkyvyyttään Trivagossa. Palvelu tarjoaa hotellinomistajille neuvoja ja välineitä, joiden avulla he voivat vaikuttaa näkyvyyteensä ja sijoitukseensa hakutuloksissa. Lisäksi he voivat seurata varauksiin johtaneiden klikkausten tilastoja ja perustaa oman varausjärjestelmänsä.
Tuotteet > Trivago Community

Trivago Community muodostuu kansainvälisistä matkailijoista ja kirjoittajista. He auttavat hotellisisällön, kuten kuvien, kuvausten ja sijaintien, hankkimisessa, luomisessa ja pitämisessä ajan tasalla.
Tuotteet > Trivago Hotel Test

Trivago Hotel Test on saatavilla Saksassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Espanjassa ja Italiassa. Se on kattava ja standardoitu järjestelmä, johon hotellivieraat voivat jättää ajantasaisia ja puolueettomia hotelliarvosteluita. Trivago kertoo käyttävänsä hotellivieraiden antamia arvosteluita tunnistaakseen kunkin hotellin vahvuudet ja heikkoudet ja näyttääkseen hotellin hakutuloksissa käyttäjän antamien hakuehtojen mukaisesti.
Tuotteet > Trivago Hotel Price Index

Hotellihintaindeksi THPI julkaistaan kuukausittain, ja se ennustaa keskimääräiset hotellihinnat Euroopan, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan ja Aasian tärkeimmissä kaupungeissa. Trivago Hotel Price Index näyttää keskimääräisen hinnan hotelliyölle standardissa kahden hengen huoneessa.
Harhaanjohtava markkinointi

Australian kilpailu- ja kuluttajaviranomainen haastoi syksyllä 2018 Trivagon oikeuteen harhaanjohtavasta markkinoinnista. Trivago sanoo näyttävänsä kuluttajalle aina halvimman hinnan, mutta viranomaisen mukaan vertailua tehdään usein epärehellisesti standardi- ja luksushuoneen kesken, ja hakukone suosii hotelleja jotka maksavat sille eniten. Jutun käsittely aloitettiin joulukuussa 2018. Australian liittovaltion tuomioistuin linjasi tammikuussa 2020 päätöksessään, että Trivago rikkoi Australian kuluttajalakia ja johti käyttäjiä harhaan hotellitarjouksillaan.
Käännös suomeksi
Tõhela järv

| Tõhela järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Pärnumaa
Kunnat:  Pärnun kaupunki
Koordinaatit:  58°25′15″N, 23°59′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Paadrema jõen valuma-alue
Laskujoki:  Paadrema jõgi 
Järvinumero:  VEE2073400
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  17  m 
Rantaviiva:  12,021 km
Pinta-ala:  320,4  ha 
Tilavuus:  0,0053 km³
Keskisyvyys:  1,3 m
Suurin syvyys:  1,5 m
Valuma-alue:  21,7 km²
Saaria:  9 
 fiTõhela järv 
Tõhela järv on Virossa Pärnumaalla Pänun kaupungissa sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 338 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Järven pohjoispuolella sijaitsee Tõhelan kylä ja lounaispuolella Tõhela raba (suo). Saaria on yhdeksän, joiden yhteinen pinta-ala on 4,0 ha. Sen laskujoki on Paadrema jõgi, joka virtaa ensin pohjoiseen, mutta kääntyy sitten länteen Paatsalun kohdalla ja laskee siellä Paatsalun lahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 21,7 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00530 kuutiokilometriä eli 5,29 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 12,0 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Luontoarvoja

Järvessä on erityisesti mainittu tarkkailtavina lajeina lummelampikorento, täplälampikorento ja sirolampikorento sekä piikkinuoliaisiin kuuluva mutakala (Misgurnus fossilis).
Utare

Emonsa utaretta imevä vasikka. Erityisesti lehmän nännejä voidaan kutsua myös "vetimiksi".
Utare, harvemmin udar (usein käytetään monikkomuotoja utareet tai utaret), on eräiden nisäkäsnaaraiden, varsinkin lehmän nisä. Utareessa on eläimen maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit. Utareiden päätarkoitus on poikasten imettämisessä: maitorauhaset tuottavat maidon, jonka poikanen imee nisän kautta ja saa näin ravintonsa ennen siirtymistään kehittyneempään ruokavalioon.
Hevosten ja märehtijöiden utareet ovat häpyluun kohdalla parittaisina eliminä. Sioilla ja lihansyöjillä utareet ulottuvat pitkänä ja matalana elimenä häpyluusta rintalastan kohdalle. Hevosilla, lampailla ja vuohilla on utareissa kummallakin puolella yksi nänni, naudalla kaksi, kissoilla neljä, koirilla neljästä viiteen ja sioilla viidestä kuuteen. Kunkin nännin päässä ovat maitotiehyiden aukot, joita on märehtijöillä yksi, hevosilla kaksi, sioilla yhdestä kahteen ja lihansyöjillä useampia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utareet Wikimedia Commonsissa
Tylppövihvilä

| Tylppövihvilä |
| --- | --- |
 Tylppövihviläkasvustoa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Vihviläkasvit Juncaceae
Suku::  Vihvilät Juncus
Laji::  subnodulosus
Kaksiosainen nimi
 Juncus subnodulosus  Schrank 
Synonyymit
 Juncus obtusiflorus Ehrh. ex Hoffm. 
Katso myös
   Tylppövihvilä Wikispeciesissä   Tylppövihvilä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tylppövihvilä (Juncus subnodulosus)
Tylppövihvilä (Juncus subnodulosus) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon ja vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja suurikokoinen vihvilälaji, eikä se muistuta juurikaan muita vihvilälajeja.
Tylppövihvilällä on suikertava juurakko ja se kasvaa tavallisesti laajoina kasvustoina. Varret voivat kasvaa noin metrin korkuisiksi ja niissä on usein vain yksi tai kaksi lehteä. Lehtien tyvitupet ovat kellanruskeita. Tylppövihvilän kukinto on runsashaarainen ja lukuisista kukista koostuva kukkarykelmä. Tylppövihvilä kukkii kesäkuussa. Tylppövihvilän hedelmät ovat vaaleanruskeita.
Tylppövihvilää kasvaa laajalti Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä Afrikan pohjoisrannikolla. Suomessa tylppövihvilää ei kasva. Suomea lähimmät esiintymät ovat Ruotsin Gotlannissa ja Öölannissa sekä Viron Saarenmaalla.
Aiheesta muualla

ITIS: Juncus subnodulosus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Juncus subnodulosus (englanniksi)
Tropicos: Juncus subnodulosus (englanniksi)
Utarepilvi

Mammatuspilviä Tulsassa, Oklahomassa, 1973
Cumulonimbus Incus, jonka alasimessa mammatuksia
Utarepilvi (Mammatus) on toisinaan pilven ulkomuodon kuvaamiseen käytetty pilven erikoismuodon nimitys. Tällöin pilven alaosassa voidaan havaita alaspäin roikkuvia pyöreitä utaremaisia osia. Myös kumpupilvet ja kerrospilvet, joissa on heikko virtaus, voivat tuottaa mammatuksia.
Mammatuspilvet ovat monesti kuuro- tai ukkospilven reunassa, ja voivat kertoa voimakkaasta ukkosesta ja USA:ssa tornadon mahdollisuudesta. Mammatuspilvi voi vaeltaa jopa 40 km:n päähän ukkospilvestä voimakkaan tuuliväänteen venyttäessä ukkospilven yläosaa.
Stratosfäärissä ilma on vakaampaa ja kuivempaa, ja tämä raja-alue toimii ikään kuin kattona ukkospilvelle. Pilven kasvaessa tarpeeksi korkeutta erkanee siitä sivusuunnassa leviävä alasin, jonka alapuolella on pilvimassaa huomattavasti kuivempaa ilmaa. Kuivan ja kostean ilman rajamailla nousuvirtaukset kääntyvät äkillisesti laskuvirtauksiksi tasoittaakseen epätasapainotilaa. Alasimen alla olevan kuivan ilman vuoksi mammatukset haihtuvat eivätkä veny kovinkaan alas. Lisäksi ukkospilven varaama kasvuenergia painottuu leviävään alasimeen eikä niinkään mammatusten pudottamiseen ylöspäin pyrkivien nousuvirtausten takia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mammatus clouds over Hastings, Nebraska (Arkistoitu – Internet Archive)
Mammatus Clouds sagging pouch-like structures
StormWiki (Arkistoitu – Internet Archive)
Täpläkotiloahven

| Täpläkotiloahven> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Lamprologus
Laji::  kungweensis
Kaksiosainen nimi
 Lamprologus kungweensis  Poll, 1956 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Täpläkotiloahven (Lamprologus kungweensis) on yksi afrikkalaisen Tanganjikajärven endeemisistä kirjoahvenlajeista.
Täpläkotiloahvenen maksimipituus on kahdeksan senttimetriä.
Täpläkotiloahven elää Tanganjikajärven koillisosassa Kungwen lahdella. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Elinympäristön muutokset järven pohjalle kertyvän sedimentin takia ovat johtaneet lajin uhanalaisuuteen.
Tylppöhierakka

| Tylppöhierakka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Hierakat Rumex
Laji::  obtusifolius
Kaksiosainen nimi
 Rumex obtusifolius  L. 
Alalajeja
 puistotylppöhierakka (puistohierakka) (Rumex obtusifolius subsp. obtusifolius)  tarhatylppöhierakka (tarhahierakka) (Rumex obtusifolius subsp. silvestris, syn. subsp. sylvestris)  kylätylppöhierakka (kylähierakka) (Rumex obtusifolius subsp. transiens) 
Katso myös
   Tylppöhierakka Wikispeciesissä   Tylppöhierakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tylppöhierakka eli tylppälehtihierakka (Rumex obtusifolius) on hierakoiden sukuun kuuluva monivuotinen, nimensä mukaan tylppälehtinen tatarkasvi.
Ulkonäkö ja koko

Tylppöhierakka kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehtien lapa on 8–25 cm pitkä, 4–12 cm leveä, melkein sileä, herttatyvinen ja tylppäkärkinen. Pohjoismaissa tavataan kolme eri tylppöhierakan alalajia, jotka eroavat toisistaan hedelmäverhiön muodon ja karvaisuuden mukaan.
Tylppöhierakan lehtiä.
Tylppövita

| Tylppövita |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit
Suku::  Lapavidat Potamogeton
Laji::  obtusifolius
Kaksiosainen nimi
 Potamogeton obtusifolius  Mert. & W.D.J.Koch 
Katso myös
   Tylppövita Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tylppövita (Potamogeton obtusifolius) on monivuotinen vesikasvi, joka kasvaa uposkasvina.
Se kasvaa 20–70 senttimetriä pitkäksi. Varsi on rento, litteähkö ja yläosasta usein runsashaarainen. Lehdet kasvavat uposlehtinä, kierteisesti ja ovat tupettomia. Varren ja lehden yhtymäkohdassa on kielekekorvakkeita, jotka  ovat 1–1,5 cm pitkiä, avoimia, litteitä, tylppiä ja kalvomaisia. Lehdet ovat ruodittomia, lehtilapa on tavallisesti 5–8 cm pitkä, 2–3 mm leveä, tasasoukka, melko pyöreäkärkinen, veltto, väriltään ruskeanvihreä. Kukintona on tähkä, jonka tähkäperä on 1–1,5 cm pitkä. Tähkä on tiheä ja 4–9 mm pitkä. Kukat ovat kaksineuvoisia. Kukan kehä on nelilehtinen ja verhiömäinen. Hedelmä on luumarjamainen, 3–4 mm pitkä ja vihertävänruskea.
Levinneisyys

Tylppövitaa esiintyy maailman pohjoispuoliskon lauhkeilla alueilla. Laji esiintyy Euroopassa Välimeren aluetta lukuun ottamatta, Aasian pohjoisosassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Suomessa tylppövitaa esiintyy lähes koko maassa. Kasvi on enimmäkseen harvinainen, mutta paikoitellen Etelä-Suomessa melko yleinen, ainakin Kokemäenjoen suistossa Satakunnassa, Etelä-Hämeen järvissä ja Lohjanjärven seudulla Kiskonjoen ja Karjaanjoen vesistöjen järvissä. Suomessa esiintyy myös tylppö- ja pikkuvidan (Potamogeton berchtoldii) risteymä (P. × saxonicus) sekä tylppö- ja otavidan (P. friesii) risteymä (P. × semifructus).
Täpläliaanitikkanen

| Täpläliaanitikkanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Tikkaset Picumnus
Laji::  dorbygnianus
Kaksiosainen nimi
 Picumnus dorbygnianus  (Lafresnaye, 1845) 
Katso myös
   Täpläliaanitikkanen Wikispeciesissä   Täpläliaanitikkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläliaanitikkanen (Picumnus dorbygnianus), myös P. dorbignyanus, on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää itäisen Perun Andit sekä Bolivian keskiosat ja Argentiinan luoteisosan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin Boliviasta vuonna 1845.
Työväen lauluja

| Työväen lauluja Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1969
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: työväenmusiikki
 Kesto: 37.57
 Levy-yhtiö: Scandia
muut julkaisut
|   | Työväen lauluja 1969 | Työväen lauluja II 1970 |
Työväen lauluja on levy-yhtiö Scandian vuonna 1969 julkaisema kokoelma-albumi, joka sisältää neljätoista vanhaa työväenlaulua. Jatko-osa levylle ilmestyi vuotta myöhemmin. Vuonna 1997 niiden kappaleita julkaistiin Warner Music Finlandin 20 suosikkia -sarjaan kuuluvalla CD:llä Veljiksi kaikki – Työväen lauluja.
Kappaleet

Reijo Frank: Nuorten työläisten lippulaulu – 2.30 (säv. Hannes Konno, san. Ludvig Kosonen)
Taisto Lundberg: Punakaartilaisen hauta – 3.31 (säv. Leo Fall, san. tuntematon)
Jussi Raittinen: Tammisaaren laulu – 1.28 (säv. trad., san. tuntematon)
Heli Keinonen: Sotaorvon vala – 2.45 (säv. trad., san. tuntematon)
Reijo Frank: Vapaa Venäjä – 1.23 (säv. Vasili Agapkin, san. tuntematon)
Arja Saijonmaa: Punakaartin marssi – 2.21 (säv. trad., san. tuntematon)
Sulo Vakkari: Aurajoella – 4.52 (säv. trad., san. Arvid Nisunen)
Reijo Frank: Veli, sisko – 3.02 (säv. trad., san. Elsa Rautee)
Jussi Raittinen: Perustuslaillisten riemumarssi – 2.23 (säv. trad., san. Kalle Jousinen)
Arja Saijonmaa: Punavangin valssi – 2.44 (säv. & san. Maurice Ribot & Hjalmar Joutsenniemi)
Taisto Lundberg: Ainainen puute ja kurjuus – 2.53 (säv. Sam Sihvo, san. tuntematon)
Reijo Frank: Veljiksi kaikki – 2.13 (säv. tuntematon, san. Emil Elo)
Heli Keinonen: Kuolemaantuomitun hyvästijättö – 3.47 (säv. Emil Kauppi, san. tuntematon)
Reijo Frank: Nuorison marssi – 2.05 (säv. Samuel Pokrass, san. tuntematon)
Urho Oinila

Urho Harald Oinila (vuoteen 1916 Olin, 1. huhtikuuta 1895 Helsinki – 1. tammikuuta 1980) oli suomalainen kirjaltaja ja taidemaalari.
Urho Oinila opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1908 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1921–1923. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1921 ja 1951 välillä, Suomen Taideyhdistyksen näyttelyihin 1944 ja 1946, Helsingin Taidehallin avajaisnäyttelyyn 1928, Tampereen taidemuseon avajaisnäyttelyyn 1931 sekä Suomen Taideakatemian näyttelyihin 1933 ja 1935. Ulkomailla hänen teoksiaan oli esillä Moskovassa 1934, Riiassa 1935, Berliinissä 1935, Düsseldorfissa, Hampurissa ja Göteborgissa 1939 sekä Göteborgissa, Oslossa ja Tukholmassa 1940. Oinila työskenteli kirjaltajana 1925–1964.
Teoksia

Maisema : öljymaalaus. 1938
Säästöpankin rantaa : vesivärityö. 1953
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Urho Oinila
Turun Citybus

Föli-joukkoliikenteen busseja Citybusin varikolla Ruissalontiellä.
Volvo 9700 Turun Citybus Oy:n värityksessä marraskuussa 2014.
Turun Citybus Oy oli [lähde? ] turkulainen linja-autoyritys.
Historia

Yrityksen perusti Aarno Virtanen omalla nimellään vuonna 1948. Ensimmäiset reitit olivat Korppolaismäki–Raunistula sekä Kauppatori–Oriketo. Yhtiökumppaniksi tuli samana vuonna Heimo Enqvist, yhtiön nimi vaihtui muotoon Enqvist & Virtanen ja liikennettä laajennettiin Lietoon. 1950-luvulla liikennealue laajeni Turun paikallisliikenteeseen. Enqvist & Virtanen -yhtiö purettiin vuonna 1970. Aarno Virtanen perusti yrityksen nimeltä Aarno & Matti Virtanen poikansa Matti Virtasen kanssa 1979. 1980-luvulla yritys hankki ensimmäisen varikkokiinteistönsä Raunistulasta.
Yritys oli 1990-luvulla mukana perustamassa yhtiötä nimeltä Turun Liikenne Oy, joka hankki itselleen maaseutuliikennettä välillä Askainen–Mynämäki–Nousiainen–Vahto–Turku.
Vuonna 1995 yritys muutettiin osakeyhtiöksi, ja samalla nimi muuttui Turun Citybus Oy:ksi. Yritys hankki myös uuden hallikiinteistön Ruissalosta. 2000-luvulla toteutettiin yrityksessä toinen sukupolvenvaihdos, kun Matti Virtasen pojat, Tapani ja Juha, liittyivät yrityksen johtoon.
Turun Citybus sai vuonna 2008 Vuoden yrittäjäperhe -palkinnon Turun Yrittäjiltä ja Nordea Pankilta.
Jalobus, Linjaliikenne Nyholm ja Linjaliikenne Muurinen ostivat yrityksen vuonna 2024.
Kalusto

Yrityksellä oli noin 40 linja-autoa, muun muassa seuraavia malleja:
Volvo 9700 HD, H ja S
Volvo 9800
Volvo 8700
Mercedes-Benz 616CDI Sprinter
Aiheesta muualla

Kuvia Turun Citybus Oy:n busseista Bussidata-sivustolla
USS Independence (CVL-22)

| USS Independence |
| --- | --- |
 USS Independence
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  New York Shipbuilding Corporation, Camden, New York
Kölinlasku:  1. toukokuuta 1941
Laskettu vesille:  22. elokuuta 1942
Palveluskäyttöön:  14. tammikuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  28. elokuuta 1946
Loppuvaihe:  upotettu 1951
Tekniset tiedot
Uppouma:  10 662 t (standardi) 14 751 t (kuormattu)
Pituus:  190 m
Leveys:  21,8 m (vesiraja) 33,3 m (kokonaispituus)
Syväys:  7,4 m
Koneteho:  100 000 hv
Nopeus:  31 solmua (57 km/h)
Miehistöä:  1 569
Aseistus
Aseistus:  30 × lentokonetta 26 × Bofors 40 mm
USS Independence (runkonumerot CV-22 ja CVL-22) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin kevyt risteilijä USS Amsterdamina New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1941. Ennen vesille laskua alus päätettiin muuttaa lentotukialukseksi. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1942 kumminaan Rawleigh Warnerin puoliso ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään G. R. Fairlamb Jr.