stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Baškortostan
Historia > Baškiirien ASNT

Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen Baškortostanin alue kuului lyhyen ajan Venäjästä itsenäiseksi julistautuneeseen Idel-Uralin valtioon, jonka bolševikit kuitenkin pian valloittivat. Tämän jälkeen suunniteltiin Volgan tataareille ja baškiireille yhteistä autonomista tasavaltaa, mutta se kaatui näiden kansojen keskinäisiin erimielisyyksiin. Baškiirien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta perustettiin vuonna 1919 ja se oli näin ollen ensimmäinen autonominen muodostuma Neuvosto-Venäjällä.
Vuonna 1932 alkoi Baškortostanin alueen raakaöljyn hyödyntäminen. Vuoden 1943 lopulla löydettiin suuri Tujmazjin öljyesiintymä.
Toisen maailmansodan aikana Baškortostanista tuli yksi merkittävimmistä alueista, jonne Neuvostoliiton länsiosista siirrettiin tehtaita ja teollisuutta sekä suuri määrä ihmisiä. Sodan aikana nämä teollisuuslaitokset tuottivat aseita, polttoaineita ja elintarvikkeita. Sodan jälkeen Baškortostanin alueen teollisuus kehittyi ja monipuolistui edelleen, alueelle kehittyi kaivos-, koneenrakennus- ja öljynjalostusteollisuutta. Baškortostanin teollisuus muodosti vankan perustan kaikkien Euroopan Venäjän syrjäseutujen talouden kasvulle.
Historia > Baškortostanin tasavalta

Neuvostoliiton hajoamisprosessin alettua antoi Baškiirien ASNT:n korkein neuvosto suvereenisuusjulistuksen 11. lokakuuta 1990 ja korotti maan Baškiirien sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Tämä tapahtui vastoin Neuvostoliiton keskushallinnon tahtoa. Baškiirien SNT:n nimi muutettiin Baškortostanin tasavallaksi 25. helmikuuta 1992.lähde?
Venäjän ja Baškortostanin välillä solmittiin Federatiivinen sopimus Venäjän federaation ja Baškortostanin tasavallan viranomaisten, valtaoikeuksien ja valtiollisten toimielinten erottamisesta toisistaan 31. maaliskuuta 1992. Baškortostanin perustuslaki hyväksyttiin 24. joulukuuta 1993. Perustuslain ensimmäisen artiklan mukaan Baškortostan on suvereeni valtio Venäjän federaation yhteydessä. Valtiosopimus Venäjän federaation ja Baškortostanin tasavallan välillä solmittiin 3. elokuuta 1994.lähde?
Maantiede

Baškortostanin tasavalta rajoittuu lännessä Tatarstaniin, luoteessa Udmurtiaan, pohjoisessa Permin aluepiiriin ja Sverdlovskin alueeseen, idässä Tšeljabinskin alueeseen sekä etelässä ja lounaassa Orenburgin alueeseen.
Maantiede > Pinnanmuodot

Baškortostan on enimmäkseen matalaa metsäistä vuoristoa. Maantieteellisesti maa voidaan jakaa kolmeen pääalueeseen. Länsiosa maasta on kumpuilevaa ylänköä, maan keski- ja luoteisosat ovat Belaja-joen halkomaa tasankoa ja eteläiset Uralvuoret hallitsevat maan itäosaa. Baškortostanin korkein vuori on Jaman tau (eli Jamantau), 1 646 metriä.lähde? Muita vuoria ovat: Suuri Iremel (1 582 m), Pieni Iremel (1 449 m), Arwjakrjaz (1 068 m), Zilmerdaq (909 m), Alataw (845 m), Jurmataw (842 m).
Maantiede > Ilmasto

Baškortostanissa vallitsee mannerilmasto. Keskilämpötila vaihtelee tammikuussa −14 ja −17,5 °C välillä ja heinäkuussa +16,5 ja +20,5 °C välillä. Keskimääräinen sademäärä vaihtelee maan eri osissa 250 ja 500 millimetrin välillä.lähde?
Maantiede > Kasvillisuus

Baškortostanin itä- ja pohjoisosat kuuluvat havumetsävyöhykkeeseen. Eteläosissa on aroa tai metsäaroa. Näiden kahden vyöhykkeen väliin jää kapea lehtimetsävyöhyke. Maan pinta-alasta noin 40 prosenttia on metsää.lähde?
Maantiede > Vesistöt

Kaikkiaan Baškortostanissa on yli 13 000 jokea ja noin 2 700 järveä ja tekojärveä.
Baškortostanin merkittävimmät joet ovat Belaja ja sen lisäjoki Ufa. Belaja on 1 067 kilometriä pitkä ja virtaa kokonaan Baškortostanin alueella. Se alkaa maan itäosasta Uralilta ja virtaa maan eteläosan kautta maan länsirajalle, jossa se laskee Kama-jokeen. Myös Ufa-joki alkaa Uralilta, tosin Baškortostanin itäpuolelta. Ufa laskee kahtena suuhaarana Belajaan maan pääkaupungin Ufan pohjoispuolella. Baškortostanin pinta-alasta noin neljä viidennestä kuuluu Kaman vesistöalueeseen. Lisäksi Uraljoki virtaa maan itäisimmän osan läpi.
Suurimmat järvet ja tekojärvet ovat Asylykül (23,5 km²), Qandrykül (15,6 km²), Urgun (12,0 km²), Pavlovskojen tekojärvi (120,0 km²) ja  Nuguškojen tekojärvi (25,2 km²).
Maantiede > Luonnonsuojelualueet

Alueen tärkeimpiin suojelualueisiin kuuluvat Etelä-Uralin luonnonpuisto, Baškirian luonnonpuisto ja Šulgan-Tašin luonnonpuisto sekä heti tämän lounaispuolelta alkava Baškirian kansallispuisto.
Talous

Baškortostanin tasavalta tuotti Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 757,6 miljardin ruplan osuuden eli 2,0 % Venäjän federaation BKT:stä. Tällä osuudella alue kuuluu BKT:n kertymisessä Venäjän kymmenen suurimman federaatiosubjektin joukkoon. Jokaista tasavallan asukasta kohti BKT:tä kertyi 186 000 ruplaa eli noin 4 557 euroa. Tämä on vain 71 % Venäjän keskiarvotasosta eli tasavalta ei tällä BKT-mittareilla ole erityisen tuottava alue.
Baškortostan on luonnonvaroiltaan rikas maa, jonka alueelta saadaan öljyä, kivihiiltä ja maakaasua sekä rautaa, kuparia, mangaania, lyijyä, sinkkiä, kultaa ja bauksiittia. Öljyllä ja maakaasulla on tärkeä asema maan energiantuotannossa. Tärkeimmät öljyntuotanto ja -jalostusalueet sijaitsevat Sterlitamakin, Išimbain ja Ufan lähistöllä. Tasavalta on keskeisimpiä Transneftin öljyputkistojen solmupisteitä.lähde?
Merkittävimmät teollisuudenalat ovat öljynjalostus-, petrokemian-, kone-, teräs-, kemian- ja puunjalostusteollisuus. Noin puolet maan teollisuudesta on keskittynyt pääkaupunkiin Ufaan. Ufan merkittävimmät teollisuudenalat ovat metalli-, puunjalostus-, elintarvike- ja koneenrakennusteollisuus. Muita merkittäviä teollisuuskaupunkeja ovat Sterlitamak, jossa on koneenrakennus-, puunjalostus- ja kemianteollisuutta sekä Beloretsk, jossa on vuori- ja metalliteollisuutta. Teollisuus on aiheuttanut Ufalle ilmansaasteongelmia.
Baškortostan tuottaa myös paljon maataloustuotteita. Belaja-joen varret ovat varsinkin Ufan eteläpuolella merkittävää viljantuotantoaluetta, jossa tuotetaan ohraa, kauraa ja vehnää. Viljan lisäksi viljellään paljon pellavaa, auringonkukkaa, vihanneksia ja sokerijuurikasta. Alueella harjoitetaan myös karjanhoitoa.
Väestö

Baškortostanin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 4 072 292. Miehiä väestöstä oli 46,9 prosenttia.
Väestö > Etniset ryhmät

Vuoden 2002 väestönlaskennassa Baškortostanin asukkaista 29,9 prosenttia oli kansallisuudeltaan baškiireja, ja he olivat näin ollen tasavallan toiseksi suurin etninen ryhmä. Baškiireilla on tosin monia kulttuurillisia ja poliittisia erioikeuksia. Suurin etninen ryhmä on venäläiset (36,3 prosenttia), ja kolmas pääryhmä tataarit (24,1 prosenttia). Lisäksi maassa asuu tšuvasseja (3 prosenttia), mareja (2,7 prosenttia), ukrainalaisia (1,9 prosenttia) ja lisäksi muun muassa udmurtteja, mordvalaisia ja saksalaisia. Baškiirien ja tataarien kielet ovat turkkilaistataarilaisia kieliä ja läheistä sukua toisilleen. Baškortostanin väestöjakaumassa ei tapahtunut 1900-luvun aikana mitään merkittäviä muutoksia, vain venäläisten suhteellinen osuus laski vähitellen.lähde?
Väestö > Väestön sijoittuminen

Vuonna 2010 kaupunkilaisia oli 2 461 652 henkeä eli 60,4 prosenttia väestöstä. Maaseutuväestön osuus oli 1 610 640 eli 39,6 prosenttia väestöstä.
Suurin kaupunki on pääkaupunki Ufa (1 062 319 asukasta vuonna 2010), jossa asuu noin neljännes maan väestöstä. Muita yli 30 000 asukkaan kaupunkeja olivat (2010): Sterlitamak (273 486 as.), Salavat (156 095 as.), Neftekamsk (121 733 as.), Oktjabrski (109 474 as.), Beloretsk (68 806 as.), Tuimazy (66 836 as.), Išimbai (66 259 as.), Kumertau (62 851 as.), Sibai (62 763 as.), Meleuz (61 390 as.), Belebei (60 188 as.), Birsk (41 635 as.), Utšaly (37 788 as.), Blagoveštšensk (34 239 as.), Djurtjuli (31 274 as.).
Väestö > Asukasluvun kehitys

lähde?
| Vuosi | Asukasluku | Suurimmat etniset ryhmät> Baškiireja | Suurimmat etniset ryhmät> Venäläisiä | Suurimmat etniset ryhmät> Tataareja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1897 | 1 991 000 |  |  |  |
| 1913 | 2 811 000 |  |  |  |
| 1926 | 2 547 000 |  |  |  |
| 1939 | 3 158 969 | 671 188 | 1 281 347 | 777 230 |
| 1959 | 3 341 609 | 737 711 | 1 418 147 | 768 566 |
| 1970 | 3 818 075 | 892 248 | 1 546 304 | 944 505 |
| 1979 | 3 844 280 | 935 880 | 1 547 893 | 940 436 |
| 1989 | 3 943 113 | 863 808 | 1 548 291 | 1 120 702 |
| 2002 | 4 104 336 | 1 221 302 | 1 490 715 | 990 702 |
| 2005 | 4 078 800 |  |  |  |
| 2010 | 4 072 292 |  |  |  |
Väestö > Uskonto

Vuonna 2012 julkaistiin laaja, Venäjän uskontoja ja väestön uskonnollista vakaumusta myös alueellisesti kartoittanut Arena-kyselytutkimus. Sen mukaan Baškortostanin väestöstä oli:
38 % islaminuskoisia, muttei sunneja eikä šiioja,
25 % ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko),
15 % jumalaan (tai korkeampaan voimaan) uskovia, muttei tunnustanut mitään tiettyä uskontoa,
8 % ateisteja, ei usko jumalaan,
3 % kristittyjä, muttei ortodokseja, katolisia tai protestantteja,
2 % luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia,
1 % ortodokseja, muttei kuulu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon eikä ole vanhauskoisia,
< 1 % sunnilaisen islaminuskon kannattajia,
< 1 % vanhauskoisia,
< 1 % protestantteja (luterilaisia, baptisteja, evankelikalisteja, anglikaaneja) ja
2 % uskonnolliselta vakaumukseltaan jotain muuta.
Väestö > Liikenne

Baškortostanin liikenneyhteydet ovat varsin hyvät. Ufan rautatieasema on maan rautatieverkon keskus ja siellä on myös tärkeä lentokenttä, Ufan kansainvälinen lentoasema. Belajalla ja Ufalla on laivaliikennettä.
Hallinnollinen jako

Baškortostanin kartta
Baškortostan on jaettu hallinnollisesti 54 piiriin (raion) ja 9 kaupunkipiirikuntaan (gorodskoi okrug).  Piireissä on 818 maalaiskuntaa. Tasavallassa on 21 kaupunkia, joista 9 on oman kaupunkipiirikuntansa keskuksia, muut kuuluvat piireihin. Yksi kaupunki (Mežgorje) on liittovaltion alainen suljettu kaupunki. Kaupunkimaisia taajamia on kaksi.lähde?
Agidel
Kumertau
Mežgorje
Neftekamsk
Oktjabrski
Salavat
Sibai
Sterlitamak
Ufa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Abzelilovon piiri  Alšejevskin piiri  Arhangelin piiri  Askinon piiri  Aurgazyn piiri  Baimakin piiri  Bakalyn piiri  Baltatševon piiri  Belebein piiri  Belokatain piiri  Beloretskin piiri  Birskin piiri  Bižbuljakin piiri  Blagovarin piiri  Blagoveštšenskin piiri  Burajevon piiri  Burzjanskin piiri  Buzdjakin piiri  |  Davlekanovon piiri  Djurtjulin piiri  Duvanin piiri  Fjodorovkan piiri  Gafurin piiri  Haibullinon piiri  Iglinon piiri  Iliševon piiri  Išimbain piiri  Janaulin piiri  Kaltasyn piiri  Karaidelin piiri  Karmaskalyn piiri  Kigin piiri  Krasnokamskin piiri  Kugartšin piiri  Kujurgasyn piiri  Kušnarenkovon piiri  |  Jermekejevon piiri  Meleuzin piiri  Metšetlinon piiri  Mijakin piiri  Miškinon piiri  Nurimanovin piiri  Salavatin piiri  Šaranin piiri  Sterlibaševon piiri  Sterlitamakin piiri  Tatyšlyn piiri  Tšekmarušin piiri  Tšišmyn piiri  Tuimazyn piiri  Ufan piiri  Utšalyn piiri  Zialiarin piiri  Ziantšurin piiri  |
Politiikka

Baškortostanin korkein virka on presidentin virka. Presidentin virkakausi on neljä vuotta. Baškortostanin perustuslain mukaan presidentin tehtävä on taata Baškortostanin kansalaisten oikeudet ja vapaudet, turvata Baškortostanin taloutta ja poliittisia etuja sekä turvata laillisuus, laki ja oikeus Baškortostanissa. Presidentti johtaa myös hallitusta.
Baškortostanin ensimmäisissä presidentinvaaleissa, 17. joulukuuta 1993, presidentiksi valittiin Mortaza Räximev. Räximev oli tätä ennen toiminut tasavallan korkeimman neuvoston puheenjohtajana, mikä oli ollut korkein virka-asema presidentin viran perustamiseen asti. Räximev valittiin uudelleen joulukuussa 2003 pidetyissä vaaleissa, joita ETYJin vaalitarkkailijat pitivät vilpillisinä. Räximev pysyi tasavallan johdossa aina vuoteen 2010 asti, jolloin hänen seuraajakseen tuli Rustem Hamitov.lähde?
Baškostostanilla on yksikamarinen parlamentti, Kurultai, jonka 120 jäsentä valitaan joka viides vuosi.
Baškortostanin perustuslaki hyväksyttiin 24. joulukuuta 1993. Perustuslain ensimmäisen artiklan mukaan Baškortostan on suvereeni valtio Venäjän federaation yhteydessä.
Baškortostanin suhteita Venäjän federaatioon määrittelevät Venäjän federaation perustuslain artiklat, Baškortostanin perustuslaki, Federatiivinen sopimus ja sopimus Baškortostanin erillisistä virkamiehistä, valtaoikeuksista ja Baškortostanin valtiollisista toimielimistä.
Baškortostan oli EVKY:n (UNPO) jäsen vuosina 1996–1998.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Baškortostanin virallinen verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Uutistoimisto Bashinform (englanniksi)
Baškortostanin Venäjään liittymisen 450-vuotisjuhlavuoden virallinen verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Baškortostanin tasavallan ulkomaankauppasuhteiden ja kauppaministeriön virallinen verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Baškortostanin vientiportaali (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi, englanniksi)
Paleoliittisia 15–17 000 v. vanhoja kalliomaalauksista: Šulgan Taš (Kapova)[vanhentunut linkki]
| n k Volgan federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod
|  Baškortostan  Kirov  Nižni Novgorod  Mari  Mordva  Orenburg  Penza  Perm  Samara  Saratov  Tatarstan  Udmurtia  Uljanovsk  Tšuvassia  |  Baškortostan  Kirov  Nižni Novgorod  Mari  Mordva  Orenburg  Penza  Perm  Samara  Saratov  Tatarstan  Udmurtia  Uljanovsk  Tšuvassia  |  |
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Baškiirien ASNT:n vaakuna.
1 640 metriin kohoava Jamantau on Baškortostanin korkein vuorenhuippu.
Gazpromin öljynjalostamoa Baškortostanin Salavatissa.
Baškostostanin parlamentin rakennus Ufassa
Jussi Korhonen (jääkäri)

Julius Juho (Jussi) Korhonen (26. lokakuuta 1894 Helsinki – 18. kesäkuuta 1942) oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan vänrikki. Hän oli monen sodan veteraani ja heimosoturi.
Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat mekaanikko Vilho Korhonen ja Anna Gustava Ala-aho. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Matilda Lehkosen kanssa, joka kuoli vuonna 1929.
Opinnot

Korhonen kävi kansakoulun ja kauppakoulua.
Jääkärikausi

Korhonen työskenteli kirjaltajana Torniossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet komennettiin 29. syyskuuta 1917 Suomalaisen sotilaskäsikirjan painatustyöhön Berliiniin. Takaisin komppaniaansa hän palasi hieman ennen pataljoonan kotiuttamista helmikuun alussa vuonna 1918.
Suomen sisällissota

Korhonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanian vääpeliksi ja joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Kämärällä ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Korhonen siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi vääpelinä 4. komppaniassa. Armeijasta hän erosi ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 28. lokakuuta 1918 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Ruoveden suojeluskuntaan.
Ruoveden suojelukunnasta hän erosi 8. tammikuuta 1919 ja liittyi Viron vapaussotaan lähteviin joukkoihin. Viron vapaussodassa hän toimi 23. tammikuuta 1919 alkaen joukkueenjohtajana Pohjan Poikain rykmentin I pataljoonan 1. komppaniassa ja 1. helmikuuta 1919 alkaen saman komppanian päällikkönä. Hän otti osaa vapaussodan taisteluihin muun muassa Luhde-Grosshofissa, Valkissa, Koikylässä, Marienburgissa ja Petserin rintamanosalla. Käymissään taisteluissa hän haavoittui 18. maaliskuuta 1919 Telvan kylää vastaan tehdyssä hyökkäyksessä.
Viron armeijan leivistä hän erosi 31. maaliskuuta 1919 ja matkusti Suomeen ja liittyi heimosotaan Aunukseen lähteviin joukkoihin keväällä 1919. Hän otti osaa Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän osallistui Aunuksen kaupungin ympäristössä käytyihin taisteluihin.
Sotaretkeltään palattuaan hän toimi 1. heinäkuuta 1919 lähtien paikallispäällikkönä Anttolan suojeluskunnassa, mistä hän muutti 1. elokuuta 1920 Alavudelle ja toimi siellä 15. toukokuuta 1922 alkaen paikallispäällikkönä Alavuden suojeluskunnassa. Korhonen erosi Alavuden suojeluskunnasta ja astui takaisin armeijan palvelukseen 1. tammikuuta 1923 ja hänet sijoitettiin vääpeliksi Viipurin rykmentin 5. komppaniaan, missä hän toimi 12. toukokuuta 1923 lähtien rykmentin esikuntavääpelinä. Armeijasta hän erosi uudemman kerran 31. joulukuuta 1923 ja työskenteli sen jälkeen konelatojana eri kirjapainoissa muun muassa vuosina 1933 - 37 Uudessa Suomessa.
Talvi- ja jatkosota

Korhonen osallistui talvisotaan joukkueenjohtajana Jalkaväkirykmentti 16:ssa ja otti osaa taisteluihin Tolvajärvellä ja Aittojoella. Jatkosodan puhjettua hänet määrättiin joukkueenjohtajaksi Jalkaväkirykmentti 26:een. Jatkosodassa hän osallistui Kavantsaaren taisteluun, missä hän haavoittui 23. elokuuta 1941.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 24. maaliskuuta 1918  Vääpeli 1. toukokuuta 1918  Vänrikki 4. helmikuuta 1919 (Viron armeija) |     |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Viron Vapaudenristi II/3. lk.  Viron vapaussodan muistomitali |
Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania
Ari Kettunen

Ari "Arvid" Kettunen (toukokuu 1961 Forssa) on suomalainen pianisti, laulaja ja säveltäjä. Hän oli yksi Lapinlahden Linnut -yhtyeen perustajajäsenistä, ja vaikutti yhtyeessä vuosina 1983–1988. Kettusen tunnetuimpia sävellyksiä Linnuille ovat muun muassa "Lipputangon nuppi", "Tero ja minä", "Kyllä elämä on ihanaa", "Tapasin naisen" ja "Pikkumiesten laulu". Yhtyeen debyyttialbumin kaikki kappaleet ovat Kettusen säveltämiä, paitsi "Ojasta noustaan", joka on kosketinsoittaja Pekka Hedkrokin sävellys. Seuraavan, Jep-albumin monet kappaleet ovat Kettusen ja Hedkrokin yhteisiä sävellyksiä.
Ennen Lapinlahden Lintuja Kettunen soitti yhtyeessä nimeltä U-Bahn.
Kettunen teki lisäksi Lapinlahden Linnuille myös sanoituksia yhtyeen muiden jäsenten kanssa, esimerkiksi "Miksei asioista puhuta" -kappaleen hän sävelsi yhdessä Hedkrokin ja Toikan kanssa mutta sanoituksen tekemiseen osallistui kaikki yhtyeen jäsenet, lisäksi kappaleet "Kyllä elämä on ihanaa" ja "Tapasin naisen" ovat Kettusen ja Heikki Salomaan yhdessä tekemiä. U-Bahnin kappale "Tuo lohkolämmitin on minun" on Kettusen säveltämä ja sanoittama.
Myöhemmin Kettunen on toiminut Puujumalat-yhtyeessä yhdessä Timo Erängön ja Pekka Hedkrokin kanssa.
Diskografia > U-Bahn

”Tuo lohkolämmitin on minun” / ”Takavuosien hygieniasta” (1982,  single)
Diskografia > Lapinlahden Linnut

Lapinlahden Linnut (1985,  albumi)
Jep (1986,  albumi)
Vihreä gorilla (1987,  albumi)
Lauluja Nuppilasta (1988,  albumi)
Diskografia > Puujumalat

Pirun hyvä päivä (2014,  albumi)
Kolumbian sisällissota

Kolumbian sisällissota on kuutisenkymmentä vuotta kestänyt sissi- ja huumesota. Sodan osapuolina ovat olleet hallitusta vastustavat yleensä vasemmistolaiset sissiliikkeet kuten FARC, ELN ja M-19, armeija, puolisotilaalliset ryhmät, joista on syntynyt äärioikeistolainen AUC, ja Yhdysvallat.
Tavallisesti sodan katsotaan alkaneen 1964 tai 1965 jolloin kommunistisissit aktivoituivat. Jotkut pitävät jo vuonna 1948 alkanutta konservatiivien ja liberaalien välistä La Violencia-nimellä tunnettua maaseudun väkivaltaista sisällissotaa sodan aloituksena.
Huumekartellit sekaantuivat sissotaan 1980-luvulla ja saattoivat olla hallituksen tai sissien puolella. Kolumbian hallitus ja sissiliikkeet ovat yrittäneet ajoittain hieroa rauhaa. 1980-luvun alun rauhanyritys epäonnistui pahoin.  FARC:in ja hallituksen välillä vuosina 1998–2002 vallinnut aselepo purkautui myöhempinä vuosina, kunnes rauhansopimus solmittiin viimein 25. elokuuta 2016.
Sekä sissit että puolisotilaalliset joukot rahoittavat toimintaansa huumekaupalla ja sota on muuttunut yhä enemmän näiden joukkojen kilpailusta siitä kuka valvoo huumekauppaa.
Eniten kuolonuhreja ja ihmisoikeusrikkomuksia on tuottanut ainakin osin hallituksen valvonnasta pois olevien äärioikeiston kuolemanpartioiden toiminta.kenen mukaan?lähde?
Yksi syy siihen saattaa olla Kolumbian presidentin Andres Pastranan ja Yhdysvaltain yhdessä laatima niin sanottu Kolumbia-suunnitelma. Sen näkyvänä tavoitteena on taistella huumekauppaa vastaan, mutta rivien välistä voi lukea myös toisen tavoitteen: sissien kukistamisen tai ainakin heikentämisen aselepokuntoon.
La Violencian päättyminen

Vuonna 1958 päättyi ajoittain koko Kolumbiaan ulottunut erittäin väkivaltainen liberaalien ja konservatiivien välinen selkkaus, jossa oli mukana kommunistejakin. Vuoden 1958 jälkeen La Violencia kuivui asteittain kokoon muutamassa vuodessa. Edellisen sissisodan viimeiset rosvo- ja sissipäälliköiden kuolivat armeijan iskuihin 1958–1966. Pääosin Toliman alueelle oli jäänyt kommunistisissejä jotka mm. pitivät hallussaan La Marquetalian pikkukaupunkia.
Maariitojen jatkuminen piti jonkin verran väkivaltaa yllä. Suurmaanomistajien palkkaamat pistolerot tappoivat maata ottaneita talonpoikia ja tämän takia aloitettiin maauudistus joka oli alussa erittäin hidas.