Sofokles
Elämä > Varhainen ura

Anonyymi elämäkertakirjailija sanoo Sofokleen oppineen tragedioiden kirjoittamisen Aiskhylokselta. Tämä ei kuitenkaan tarkoittane suoraa opetusta, vaan sitä, että Sofokles omaksui Aiskhyloksen kehittämän tragediataiteen ja paransi sitä omilla muutoksillaan. Sofokles osallistui lukuisiin Dionysia-juhlien näytelmäkilpailuihin ja saavutti niissä useita voittoja. Ensimmäisen kerran hän osallistui näytelmäkilpailuun vuonna 468 eaa. Tuolloin hän haastoi vanhan, kokonaisen sukupolven ajan alaa hallinneen mestarin Aiskhyloksen ollessaan itse vasta 27-vuotias.
Tuolloisesta kilpailusta tuli suorastaan legendaarinen. Se voidaan nähdä paitsi kahden suurimman (Euripidesta lukuun ottamatta) tragediakirjailijan välisenä kamppailuna, myös vanhan ja uuden tragediarunouden välisenä mittelönä tilanteessa, jossa tuomareina ja yleisönä olivat aikansa parhaiten taiteisiin perehtyneet henkilöt. Samalla tuolloisen Dionysia-juhlan teki vieläkin juhlallisemmaksi se, että Kimon oli juuri palannut Ateenaan Skyrokselta tuoden mukanaan kaupungin kansallisheeroksen Theseuksen luut. Tähän liittyen myös tuomarien valinta tapahtui poikkeuksellisella tavalla. Apsefion, tuolloinen eponyymiarkontti jonka tehtäviin tuomareiden valitseminen kuului, ei ollut vielä ehtinyt suorittaa tehtävien arpomista, kun Kimon saapui paikalle yhdeksän muun strategoksen kanssa, ja he suorittivat tavanmukaiset uhrit Dionysokselle. Arkontti astui alttarille ja antoi kenraaleiden vannoa suoraan tuomarinvalat ilman arpomisia. Näytelmien esittämisen jälkeen he valitsivat voittajaksi Sofokleen. Toisen palkinnon sai Aiskhylos. Plutarkhos kertoo tämän järkyttyneen häviöstään niin, että jätti Ateenan ja siirtyi sen vuoksi Sisiliaan (Aiskhyloksen ensimmäisen Sisiliassa käynnin ajoituksesta on kuitenkin myös muita teorioita).
Sofokleen on ehdotettu esittäneen tuolloin ainakin tragediansa Triptolemos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta sen arvellaan käsitelleen Eleusiin mysteerien ja Ateenan Demeterin kultin perustamista, mikä yhdistetään Triptolemoksen nimeen.
Tämän jälkeen Sofokles hallitsi Ateenan tragedianäyttämöä, lukuun ottamatta niitä kertoja, jolloin Aiskhylos jakoi sen jälleen hänen kanssaan ollessaan takaisin kaupungissa ennen lopullista paluutaan Sisiliaan, ja ennen Euripideen nousua hänen haastajakseen. Sofokleen elämästä seuraavien 28 vuoden aikana ei kuitenkaan tiedetä juuri mitään yksityiskohtia. Sofokleen henkilöstä tiedetään sellainen pieni yksityiskohta, että hänen äänensä oli heikko. Tämä esti häntä toimimasta itse näyttelijänä näytelmissään.
Vuosi 442 eaa. oli Sofokleen elämän tärkeimpiä. Kyseisen vuoden keväänä hän esitti varhaisimman säilyneen näytelmänsä, ja yhden kaikkein parhaista näytelmistään, Antigonen. Se oli suuresti ateenalaisten mieleen muun muassa esittämänsä poliittisen viisauden ansiosta. Mahdollisesti tämän vuoksi ateenalaiset nimittivät Sofokleen hieman myöhemmin yhdeksi kymmenestä strategoksesta sotaan Samosta vastaan, Perikleen toimiessa johtajana. Sota kesti kesästä 440 eaa. kevääseen 439 eaa., ja Sofokles oli tuolloin 55-vuotias. Hän osallistui ainakin täydennysjoukkojen tuomiseen Khioksesta. Anekdootti kertoo Sofokleen säilyttäneen mielentyyneytensä sodan keskellä. Hän ei kuitenkaan saanut erityisestä sotamainetta, ja Perikles sanoikin, että hän osasi kyllä kirjoittaa runoutta, mutta ei johtaa armeijaa; Sofokleen kerrotaan itse hyväksyneen arvion mielihyvin. Toisella kertaa Nikiaan kerrotaan kysyneen Sofokleelta hänen mielipidettään kenraalien kokouksessa, koska hän oli näistä iältään vanhin, mutta Sofokles vastasi: ”Olen vanhin vuosiltani, mutta sinä virkaiältäsi”, millä hän myönsi kokemattomuutensa sota-asioissa.
Joskus on ehdotettu, että Sofokles olisi ollut Perikleen tukija ja ystävä; että Antigonessa esitetyt ajatukset olisi ollut tarkoitettu suosittelemaan Perikleen politiikkaa, samalla tavoin kuin Aiskhyloksen Eumenidit oli aiemmin tukenut Aristeideen vanhaa konservatiivisempaa linjaa; että näytelmä jopa viittaisi epäsuorasti Perikleehen useissa kohdissa; ja että Sofokleen kytkös Perikleehen olisi ollut pääsyy siihen, miksi hän päätyi mukaan Samoksen sotaan.
Selvemmin Sofokles voidaan kytkeä historioitsija Herodotokseen. He vaikuttaisivat olleen ystäviä, ja he ovat mahdollisesti tavanneet Samoksella. Myös heidän teoksissaan on yhtäläisyyksiä, jotka on usein nähty vaikutteina Herodotokselta Sofokleelle, mutta voivat yhtä hyvin ellei paremminkin olla vaikutteita Sofokleelta Herodotokselle. Plutarkhos kertoo Sofokleen kirjoittaneen ystävälleen runon.