stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ermonela Jaho

Ermonela Jaho
Ermonela Jaho (s. 1974) on albanialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Jaho varttui Albaniassa ja muutti vuonna 1993 Italiaan, jossa oli kymmenen vuoden ajan. Hän tuli teini-ikäisenä sopraano Katia Ricciarellin valitsemaksi tämän akatemian opiskelijaksi Mantuaan. Sittemmin hän opiskeli Valerio Paperin johdolla Rooman Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa ja sai valmennusta myös basso Paolo Montarsololta. Jaho sai ensimmäisen kokemuksensa elävästä oopperasta nähdessään Giuseppe Verdin La traviatan esityksen Tiranassa 14-vuotiaana. Sittemmin hän on usein esiintynyt Violettan roolissa La traviatassa. Jaho on saavuttanut suosiota Atlantin valtameren molemmilla puolilla esiintymisistään etenkin Verdin oopperoissa ja verismin säveltäjien, kuten Giacomo Puccinin, Ruggero Leoncavallon, Pietro Mascagnin ja Francesco Cilean teoksissa. Hän on esiintynyt myös ranskankielisissä oopperoissa, kuten Jules Massenet'n Thaïsissa.
Jaho asettui New Yorkiin Yhdysvaltoihin vuonna 2003. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Violettan roolissa La traviatassa vuonna 2008. Vuonna 2011 Jaho saavutti huomattavan menestyksen esiintymällä Puccinin Suor Angelican nimiroolissa Lontoon Royal Opera Housessa. Hän on esiintynyt myös muun muassa Wienin valtionoopperassa, Baijerin osavaltionoopperassa, Pariisin oopperassa, Berliinin Staatsoper Unter den Lindenissä, Madridin Teatro Realissa, Lyonin kansallisoopperassa ja Marseillen oopperassa. Jaho on pitänyt vuodesta 2012 mestarikursseja Albaniassa ja lisäksi esimerkiksi Lontoossa, Pariisissa sekä Sydneyssa. Hänen levytystensä joukossa on Antonio Pappanon johtama Puccinin Turandotin äänitys Warner Classics -levymerkille. Jaho on ollut myös mukana äänittämässä Opera Raralle harvemmin kuultuja oopperoita Zazà vuonna 2016 ja Le Villi vuonna 2019.
Elya Baskin

Elya Zalmanovich Baskin (s. 11. elokuuta 1950 Riika, Latvian neuvostotasavalta) on latvialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, joka opiskeli näyttelijäksi Moskovassa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1976 juutalaisille myönnetyn viisumin avulla. Hän on tehnyt monia sivuosia elokuvissa ja televisiosarjoissa, erityisesti itäeurooppalaisten henkilöhahmojen rooleissa.
Filmografiaa

1979 - Tervetuloa, Mr. Chance! - Karpatov
1984 - 2010 - Maxim Brailovsky
1984 - Neukku New Yorkissa - Anatoli Cherkasov
1986 - Ruusun nimi - Severinus
1996 - Spy Hard – lupa läikyttää - professori Ukrinsky
1997 - Air Force One - Andrei Kolchak
1997 - Austin Powers – kumma jätkä - kenraali Borschevsky
2000 - Kolmetoista päivää - Anatoli Dobrinyn
2004 - Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 - Ditkovich
2007 - Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 - Ditkovich
TV-sarjoissa

Ihmemies MacGyver - Juri Demetri, 2 jaksoa
Rakkaat siskot - Tohtori Freud, 1 jaksoa
West Wing - Herra Zubatov, 1 jakso
Ermir Lenjani

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ermir Lenjani
Syntymäaika: 5. elokuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Karaçevë, Gjilan, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: Nantes (lainalla Rennesistä)
Pelinumero: 3
Junioriseurat
2005–2009: Winterthur
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–2013 2010–2011 2013–2015 2015– 2015–2016 | Winterthur → Grasshopper (laina) St. Gallen Rennes → Nantes (laina) | 96 (17) 6 (0) 48 (2) 6 (0) 20 (1) |
Maajoukkue
| 2013– | Albania | 23 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. syyskuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. syyskuuta 2016.
Ermir Lenjani (s. 5. elokuuta 1989 Karaçevë, Gjilan, Jugoslavia) on albanialainen jalkapalloilija, joka pelaa Ligue 1:n Rennesissä. Vasenjalkainen Lenjani on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Sveitsiissä kasvanut Lenjani on maajoukkuetasolla edustanut vuodesta 2013 lähtien Albaniaa.
Emmerich am Rhein

| Emmerich am Rhein |
| --- | --- |
 Reinin rantapromenadia
 vaakuna
 Emmerich am Rhein
 Koordinaatit: 51°50′06″N, 06°14′43″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Düsseldorf
Piirikunta:  Kleve
Hallinto:  
 – Pormestari:  Peter Hinze (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  80,40 km²
Korkeus:  17 m
Väkiluku (31.12.2022):  31 544
 – Väestötiheys:  392 as./km²
Postinumero:  46446
Suuntanumero(t):  02822
 
 www.emmerich.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Emmerich am Rhein tai Emmerich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Kaupungissa oli 31 544 asukasta vuoden 2022 lopussa, ja sen pinta-ala on 80,4 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Reinin varrella lähellä Alankomaiden rajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emmerich am Rhein Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Fakir Baykurt

| Fakir Baykurt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1929 Akçaköy, Turkki
Kuollut: 1999 (69–70 vuotta)
Kansalaisuus:  Turkki
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: turkki
Tuotannon kieli: turkki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Fakir Baykurt (1929 Akçaköy, Turkki – 1999) oli turkkilainen kirjailija, aluksi opettaja. Hän asui vuodesta 1979 Länsi-Saksassa. Hänen teostensa aiheena on Anatolian maaseutu ja kyläelämä sekä Saksassa asuvien turkkilaisten vierastyöläisten asema.
Emmerson Boyce

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Emmerson Orlando Boyce
Syntymäaika: 24. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Aylesbury, Englanti
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Blackpool FC
Pelinumero: 16
Junioriseurat
1990–1995 1995–1998: Aylesbury Athletic Luton Town
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2004 2004–2006 2006–2015 2015– | Luton Town Crystal Palace Wigan Athletic Blackpool | 186 (8) 69 (2) 256 (13) 20 (0) |
Maajoukkue
| 2008–  | Barbados | 9 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. syyskuuta 2015.
Emmerson Orlando Boyce (s. 24. syyskuuta 1979 Aylesbury, Englanti) on englantilaissyntyinen barbadoslainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Ykkösliigassa pelaavaa Blackpoolia.
Boyce pelasi vuosina 2006–2015 yhteensä 256 sarjaottelua Wigan Athleticin riveissä, ensin Valioliigassa ja kahtena viimeisenä kautena sarjatasoa alempana Mestaruussarjassa.
Barbadoksen maajoukkueessa Boyce debytoi vuonna 2008. Hänen molemmat vanhempansa ovat kotoisin Barbadokselta.
Aiheesta muualla

Emmerson Boyce Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Fakola

| Fakola |
| --- | --- |
 Fakola
 Koordinaatit: 10°33′0″N, 6°54′55″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Kolondiéban piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  28 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fakola on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kolondiéban piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Norsunluurannikon rajaa 80 kilometriä Kolondiébasta etelään. Kunnassa on 28 400 ja keskuskylässä 6 200 asukasta.
Fakolan kunta rajoittuu pohjoisessa Kolondiéban piirin Farakon ja Bougoulan ja lännessä Bougounin piirin Sibirilan kuntiin sekä idässä ja etelässä Norsunluurannikkoon. Seudulla on useita pysyviä jokia ja järviä. Se kuuluu Sudanin ja Guinean siirtymäalueeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja, soninkeja ja bozoja. Yleisin kieli on bambara.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä.
Erzsébet Gulyás

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erzsébet Gulyás-Köteles vuonna 2013. |  Erzsébet Gulyás-Köteles vuonna 2013. |  Erzsébet Gulyás-Köteles vuonna 2013. |  |
Maa:   Unkari
Naisten voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | yhteisvoimistelu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | yhteisvoimistelu |  |
Erzsébet Gulyás-Köteles (3. marraskuuta 1924 Budapest – 16. kesäkuuta 2019 Budapest) oli unkarilainen voimistelija ja moninkertainen olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hopeaa joukkuevoimistelussa. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän sai hopeaa joukkuevoimistelussa ja pronssia yhteisvoimistelussa. Vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa Gulyás voitti yhteisvoimistelussa kultaa ja sai joukkuevoimistelussa hopeaa.
Elina Warsta

Elina Warsta (s. 1979) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija.
Elämä ja ura

Warstan äiti Taruliisa Warsta (1947–2012) oli serigraafikko ja kirjailija. Warsta valmistui Lahden Muotoiluinstituutista graafiseksi suunnittelijaksi vuonna 2005. Hän on työskennellyt freelance-graafikkona ja toimi 2004–2008 graafisena suunnittelijana WSOY:llä. Warstan kirjagrafiikkaa on palkittu Vuoden kaunein kirja -kilpailussa. Warstalla on puolisonsa, muotoilija ja sisustusarkkitehti Kasper Tammelan kanssa Solmu-niminen designyritys.
Elämä ja ura > Tunnustuksia

Vuonna 2013 Warsta voitti Pauligin järjestämän Juhla Mokka -kahvirasian kuvituskilpailun, johon tuli lähes kuusisataa ehdotusta. Warstan kuvittama ja Heli Laaksosen kirjoittama Aapine oli Finlandia Junior -palkintoehdokas vuonna 2013. Warstan kuvittama ja Tomi Kontion kirjoittama teos Koira nimeltään Kissa oli ehdolla vuoden 2016 Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi. Warstan kuvitus valittiin Suomen edustajaksi IBBY:n kunnialistalle 2016. Teoksen jatko-osa, Koira nimeltään Kissa tapaa kissan oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas 2019. Warsta sai vuonna 2016 lastenkulttuurin valtionpalkinnon.
Tuotantoa

Warsta on suunnitellut kirjojen ulkoasuja ja kansia useille kustantajille. Hän on kuvittanut muun muassa seuraavat teokset:
Punainen pallo, kirjoittanut Taruliisa Warsta, Tammi, 2005
Elina Warsta (kuvat ja teksti): Aattojen aatto.  Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-34361-6.
Heli Laaksonen: Aapine.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-26782-9.
Tomi Kontio: Koira nimeltään Kissa.  Helsinki:  Teos, 2015.  ISBN 978-951-851-578-7.
Tomi Kontio: Koira nimeltään Kissa tapaa kissan.  Helsinki:  Teos, 2019.  ISBN 978-951-851-981-5.
Hannele Huovi: Hiiri mittaa maailmaa: valitut lastenrunot 1979–2019.  Helsinki:  Tammi, 2019.  ISBN 978-952-04-0176-4.
Tomi Kontio: Koira nimeltään Kissa kaipaa kotia.  Helsinki:  Teos, 2020.  ISBN 978-952-363-080-2.
Tomi Kontio: Koira nimeltään Kissa ja joulun ihme.  Helsinki:  Teos, 2021.  ISBN 978-952-363-185-4.
Jukka Itkonen: Sirmakan perhe ja soivan saaren salaisuus: seikkailukertomus.  Helsinki:  Lasten Keskus, 2022.  ISBN 978-952-354-687-5.
Tomi Kontio: Isäni on hipsteri.  Helsinki:  Teos, 2022.  ISBN 978-952-363-226-4.
Veera Salmi: Rebekan rapupäivä.  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 978-951-1-30599-6.
Veera Salmi: Pablo ja heiluvat hampaat.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-31006-8.
Veera Salmi: Isabella ja tuikkiva tyttö.  Helsinki:  Otava, 2018.  ISBN 978-951-1-32302-0.
Veera Salmi: Hung ja pantteripako.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-34901-3.
Veera Salmi: Naomi ja kamala kilinämekko.  Helsinki:  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-45343-7.
Warsta on tehnyt vuodesta 2009 kansikuvat kaikkiin Kari Hotakaisen kirjoihin.
Aiheesta muualla

Yle 19.11.2012, Etätyöläisen keittiössä on monta rautaa tulessa (Viitattu 21.2.2016)
Electric Tepee

| Electric Tepee Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Earth-studiot, Devon 1992
 Julkaistu: 11. toukokuuta 1992
 Tuottaja(t): Hawkwind Paul Cobbold
 Tyylilaji: hard rock elektroninen musiikki space rock
 Kesto: 74.27
 Levy-yhtiö: Essential Griffin Music Atomhenge
Listasijoitukset
  53.
Hawkwindin muut julkaisut
| Palace Springs 1991 | Electric Tepee 1992 | It Is the Business of the Future to Be Dangerous 1993 |
Electric Tepee on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1992.
Yhtyeen kokoonpano oli kutistunut kolmimiehiseksi Harvey Bainbridgen ja Bridget Whishartin lähdettyä yhtyeestä. Laulaja-kitaristi Dave Brock, basisti Alan Davey ja rumpali Richard Chadwick jatkoivat triona käyttäen runsaasti tietokoneita, sekvenssereitä ja syntetisaattoria lavalla ja studiossa luodakseen elektronisen taustan musiikkiin. Albumin musiikki onkin trio-pohjaista hard rockia runsaalla elektronisella musiikilla höystettynä.
Albumi nauhoitettiin Dave Brockin omalla Earth-studiolla Devonissa. Kappale "Mask Of Morning" kierrättää yhtyeen ensilevyltä löytyvän "Mirror Of Illusion"-kappaleen lyriikoita ja "Rites Of Netherworld" pohjautuu Igor Stravinskyn Kevätuhri-teokseen. Albumin kenties tunnetuin kappale on Brockin ja Daveyn säveltämä, hard rock-painotteinen "Right To Decide".
Albumin kesto on lähes 80 minuuttia. Atomhenge on julkaissut albumista remasteroidun version vuonna 2009.
Kappaleet

"L.S.D." (Chadwick/Davey) - 8:17
"Blue Shift" (Davey) - 4:17
"Death Of War" (Rowntree/Brock) - 4:47
"Secret Agent" (Brock) - 8:11
"Garden Pests" (Brock/Davey) - 2:09
"Space Dust" (Davey) - 5:18
"Snake Dance" (Bainbridge/Brock/Chadwick/Davey) - 3:54
"Mask Of The Morning" (Brock) - 8:49
"Rites Of Netherworld" (Brock) - 0:36
"Don't Understand" (Brock/Chadwick/Davey) - 7:04
"Sadness Runs Deep" (Brock) - 5:58
"Right To Decide" (Brock/Davey) - 4:25
"Going To Hawaii" (Brock/Chadwick/Davey) - 7:35
"Electric Tepee" (Brock) - 3:07
Muusikot

Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
Alan Davey: basso, laulu
Richard Chadwick: rummut
Julkaisuhistoria

toukokuu 1992: Essential Records, ESDLP181, UK tupla-vinyyli (5000 kappaleen rajoitettu painos)
toukokuu 1992: Essential Records, ESSCD181, UK CD
toukokuu 1992: Essential Records, ESSMC181, UK kasetti
heinäkuu 1995: Griffin Music, GN0931-2, USA
tammikuu 2009: Atomhenge (Cherry Red) Records, ATOMCD1008, UK CD
Elinan surma (elokuva)

| Elinan surma |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Kalle Kaarna
Käsikirjoittaja:   Vilho Heinämies  Kalle Kaarna 
Perustuu:  Gustaf von Numersin näytelmään ja Kantelettaren runoon
Tuottaja:  Kurt Jäger
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki
Kuvaaja:  Armas Fredman
Leikkaaja:  Kalle Kaarna
Pääosat:   Ella Eronen  Santeri Karilo  Hilkka Helinä 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Jäger-Filmi
Ensi-ilta:  4. syyskuuta 1938
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elinan surma on Kalle Kaarnan ohjaama suomalainen historiallinen elokuva vuodelta 1938. Se perustuu Gustaf von Numersin samannimiseen näytelmään ja Kantelettaren runoon. Elinan surman uskottiin tuhoutuneen vuonna 1959 tapahtuneessa Adams Filmin tulipalossa. Elokuvasta jäi jäljelle vain sen käsikirjoituksen ruotsinkielinen käännös. Vuonna 1998 elokuvasta löytyi kuitenkin kopio Yhdysvalloista.
Juoni

Tapahtumat sijoittuvat 1400-luvun puolivälin Laukon kartanoon, jonka leskeksi jäänyt linnanherra Klaus Kurki suunnittelee uutta avioliittoa Suomelan talon Elinan Fincken kanssa. Huhujen mukaan hänellä on suhde kälynsä Kirsti Flemingin kanssa.
Klausia vainoaa myös kuolleen vaimonsa Kaarinan aave, sillä hän oli murhannut vaimonsa. Klaus haluaa sovittaa syntinsä naimalla Elinan, mutta hylätty Kirsti vannoo kostoa. Elinan mielitietty on kuitenkin Uolevi Frille. Klaus ja Elina vihitään. Uolevi suunnittelee lähtöä sotaan Elinan veljen Uotin kanssa, mutta Kirsti antaa hänelle paikan Vääksyn kartanon voutina.
Kirsti punoo juoniaan. Hän kutsuu raskaana olevan Elinan Vääksyyn ja juonittelee Uolevin tunnustamaan uudelleen rakkautensa Elinaan. Kirsti saa teljettyä heidät huoneeseen, josta mustasukkainen Klaus löytää heidät. Kirsti taivuttelee Klausin pakenemaan reessä kanssaan. Kartanossa syttyy tulipalo, johon Elina ja Uolevi kuolevat. Mielipuolinen Klaus puolestaan ohjaa ajamansa reen jyrkänteen yli kuolemaan vieden Kirstin mukanaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Santeri Karilo  | … |  Klaus Kurki   |
|  Ella Eronen  | … |  Kirsti Fleming   |
|  Hilkka Helinä  | … |  Elina Fincke   |
|  Kalevi Mykkänen  | … |  Uolevi Frille   |
|  Teuvo Puro  | … |  Vesilahden rovasti   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  Kerjäläinen   |
|  Helmi Lindelöf  | … |  Ebba Fincke   |
|  Valter Tuomi  | … |  Juhana Fincke   |
|  Leevi Linko  | … |  Uoti Fincke   |
|  Hulda Keskinen  | … |  Rouva Linnunpää   |
|  Alli Stålhammar  | … |  Rouva Kirves   |
|  Lida Salin  | … |  Vappu   |
|  Rafael Pihlaja  | … |  Lukkari   |
|  Paavo Kostioja  | … |  Kamasaksa   |
Tuotanto

Elinan surman käsikirjoitus perustui pääasiassa Gustaf von Numersin samannimiseen näytelmään vuodelta 1891. Von Numersin näytelmä perustui puolestaan Kantelettaressa julkaistuun Elinan surma -runoon. Käsikirjoituksen ensimmäisen version teki toimittaja Vilho Heinämies ja lopullisen silauksen sille antoi ohjaaja Kalle Kaarna. Käsikirjoituksen alku ja loppu poikkesivat kuitenkin von Numersin näytelmästä ja hyödynsivät sen sijaan Kantelettaressa julkaistua runoa. Säilyneessä käsikirjoituksessa tapahtuma-ajaksi on merkitty syksy ja talvi 1467-68.
Elinan surman ulkokuvaukset tehtiin pääasiassa Kuitian kartanossa, vaikka tapahtumapaikkoihin lukeutui muun muassa Laukon kartano, Vääksyn kartano, Vesilahden kirkko ja Hämeenlinna. Sisäkuvaukset tehtiin Jäger-Filmin studiossa Helsingin Haagassa.
Vastaanotto

Elinan surman ensi-ilta oli 4. syyskuuta 1938 kymmenessä Suomen kaupungissa. Viipurissa se oli uuden Palatsi-elokuvateatterin avajaiselokuvana. Elokuvan menestyksestä ei ole tarkkoja tietoja, mutta teatteriesityskertojen määrän mukaan arvioituna se jäi hieman alle vuoden 1938 keskitason.
Elinan surma sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Von Numersin näytelmä ja Kantelettaren runo olivat vuoden 1938 katsojille edelleen varsin tuttuja, mikä heijastui myös kritiikissä. Yleisen mielipiteen ilmaisi osuvasti Ilta-Sanomien kriitikko S-ö: ”Kun jokin näytelmä on suurelle yleisölle teatterista käsin niinkin tunnettu kuin Elinan surma, ei luonnollisestikaan voida välttyä vertauksien teosta ja eriävistä mielipiteistä siitä, miten tämä kansanballadi olisi ollut filmille sovellettava.” Suomen Sosialidemokraatin kriitikko H. V. piti elokuvaa pitkäveteisempänä kuin näytelmää, koska ”filmi ei näet siedä sellaista toiminnan viivyttelyä kuin näytelmä”. Hufvudstadsbladetin kriitikko Hans Kutter ajatteli samoin ja piti elokuvaa vain filmatisoituna teatterinäytelmänä.
Aamulehden kriitikko -rk- oli puolestaan sitä mieltä, että vaikka balladin sisin henki oli saavutettu, elokuva käytti liiaksi puhenäyttämön keinoja eikä ”filmitaiteen omia ja omalaatuisia keinoja – lähikuvausta, vertauskuvaa ja muunnelmia”.
Ilta-Sanomien S-ö piti kuitenkin Elinan surmaa puutteistaan huolimatta ”puhtaasti filmaattisessa suhteessa saavutukseksi, joka antaa uskoa ja luottamusta suomalaisen elokuvan tulevaisuuteen”. Ajan Suunnan -rkk- piti puolestaan elokuvaa ohjaaja Kaarnan ”pitkän elokuvauran loistavimpana saavutuksena”. Samoilla linjoilla oli Uuden Suomen S. S., joka piti elokuvaa Kaarnalle ”kauniina ja kannustavana voittona”.
Kriitikot olivat kuitenkin jokseenkin yksimielisiä siitä, että näyttelijät suoriutuivat hyvin tehtävissään. Monien mielestä Ella Eronen teki elokuvan väkevimmän roolityön: ”Jos suoritukset halutaan ryhmittää jonkinlaiseen paremmuusjärjestykseen, kuulunee ensimmäinen sija Ella Eroselle. Hänen Kirsti Fleminginsä kohosi paikoitellen tasolle, jollaista ainakin kotimaisissa elokuvissa on nähty kovin harvoin, jos koskaan.” (Ajan Suunnan kriitikko -rkk-).
Erzsébet Balázs

| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Naisten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
Erzsébet Balázs (Baranyai; 15. lokakuuta 1920 Budapest – 24. marraskuuta 2014) oli unkarilainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa. Balázs meni naimisiin voimistelija László Baranyain kanssa.
F.E.A.R. 3

| F> E.A.R. 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Day 1 Studios
Julkaisija:  Warner Bros. Interactive Entertainment
Jakelija:  Valve Corporation (Windows)
Ohjaaja:  Heinz Schuller
Suunnittelija:  Mike Lee
Säveltäjä:  Jason Graves
Pelisarja:  F.E.A.R.
Pelimoottori:  Despair (raskaasti muokattu)
Julkaistu:  NA 21. kesäkuuta 2011 AU 22. kesäkuuta 2011 EU 24. kesäkuuta 2011 JP 21. heinäkuuta 2011 
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M PEGI: 18
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  Blu-ray, DVD, CD, Steam-lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
| F> E.A.R. 3.Yhteispisteet.Kerääjä | F> E.A.R. 3.Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings:  74,55% (PC)  76,23% (PS3)  75,83% (X360) 
Metacritic:  74 (PC)  74 (PS3)  75 (X360) 
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Game Informer: 7.75 
GameSpot: 7.5 
GameSpy: 3.5 
IGN:  8.0 (PC)  8.0 (PS3)  8.0 (X360) 
F.E.A.R. 3 (tyyliteltynä F.3.A.R.) on Day 1 Studiosin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on F.E.A.R.-pelisarjan kolmas osa. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Aiheesta muualla

F.E.A.R. 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
FC Nancy

Seuran logo
FC Nancy on ranskalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1901 ja lakkautettiin vuonna 1965. Se kävi kahdesti Ligue 1:ssä, ja eteni myös kahdesti Ranskan Cupin eli Coupe de Francen finaaliin, häviten kuitenkin molemmilla kerroilla. Nancyn kaupungin nykyinen jalkapallon ykkösseura on AS Nancy-Lorraine.
Fenua Tapu

Fenua Tapu
| --- | --- |
Sijainti:  Tuvalu
Saariryhmä:  Nuin atolli
Pinta-ala:  1,38 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  548
Asutuskeskukset:  Fenua Tapu ja Tanrake
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Fenua Tapu on saari Nuin atollilla, Tuvalussa. Se on Nuin atollin suurin saari ja sijaitsee atollin kaakkoisosassa. Saaren nimi tarkoittaa paikallisella kielellä "pyhää maata". Saarella on kaksi kylää, Fenua Tapu sekä Tanrake. Saarella puhutaan sekä kiribatin että tuvalun kieliä.
Espanjan muukalaislegioona

Legioonalaisia
Espanjan muukalaislegioona on Espanjan armeijan eliittiyksikkö. Vuoteen 1956 saakka se oli osa Espanjan Afrikan armeijaa yhdessä Regulares-joukkojen kanssa.
Espanjan muukalaislegioona perustettiin 28. tammikuuta 1920 kukistamaan kapinaa Marokossa. Espanjan sisällissodassa legioona tuki Francon johtamia kansallismielisiä. Nykyisin legioonan nimi on La Legión, sillä siihen ei ole pestattu ulkomaalaisia vuoden 1987 jälkeen.
Legioona otti osaa Irakin sotaan ja 2005 se lähetettiin Afganistaniin.
Aiheesta muualla

Ainoa suomalainen Espanjan muukalaislegioonassa. Leonard J. Lundberg, Kansan kuvalehti, 08.07.1932, nro 28, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ainoa suomalainen Espanjan muukalaislegioonassa, jatkoa, Kansan kuvalehti, 15.07.1932, nro 29-30, s. 42, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Espanjan muukalaislegioona muistojen joukkoon, Hakkapeliitta, 13.09.1932, nro 37, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Erämaan kapina. Espanjan muukalaislegioonassa palvellut suomalainen Hakkapeliitan haastateltavana, Hakkapeliitta, 04.10.1932, nro 40, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .