stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Suomen hallitsijoista ja valtionpäämiehistä
Ruotsin vallan aika (1150–1809) > Holstein-Gottorpin suku

| Monarkki   | Monarkki   | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Aadolf Fredrik | 5. huhtikuuta 1751 – 12. helmikuuta 1771 (19 vuotta 313 päivää) | 14. toukokuuta 1710 Gottorpissa, Saksassa | Loviisa Ulriika 1744–1771 | 12. helmikuuta 1771 (60 vuotta) Tukholmassa | Valittiin lapsettoman Fredrik I:n seuraajaksi. |
|  | Kustaa III | 12. helmikuuta 1771 – 29. maaliskuuta 1792 (21 vuotta 46 päivää) | 24. tammikuuta 1746 Tukholmassa | Sofia Magdalena 1766–1792 | 29. maaliskuuta 1792 (46 vuotta) (murhattu) Tukholmassa | Aadolf Fredrikin poika |
|  | Kustaa IV Aadolf | 29. maaliskuuta 1792 – 29. maaliskuuta 1809 (16 vuotta 365 päivää), syöstiin/luopui vallasta (holhoojahallituksen johtajana Södermanlandin herttua Kaarle 1792–1796) (vastahallitsijana Södermanlandin herttua Kaarle 13. maaliskuuta 1809 – 29. maaliskuuta 1809) | 1. marraskuuta 1778 Tukholmassa | Fredrika Dorotea 1797–1812 | 7. helmikuuta 1837 (58 vuotta)  Sankt Gallenissä, Sveitsissä | Kustaa III:n poika |
|  | Södermanlandin herttua Kaarle (valtionhoitaja) | 13. maaliskuuta 1809 – 6. kesäkuuta 1809 (85 päivää) (vastahallitsijana Kustaa IV Aadolf 13. maaliskuuta 1809 – 29. maaliskuuta 1809) | 7. lokakuuta 1748 Tukholmassa | Hedvig Elisabet Charlotta 1774–1818 | 5. helmikuuta 1818 (69 vuotta) Tukholmassa | Kustaa IV Aadolfin setä, Kustaa III:n veli |
|  | Kaarle XIII | 6. kesäkuuta 1809 – 17. syyskuuta 1809 (103 päivää) | 7. lokakuuta 1748 Tukholmassa | Hedvig Elisabet Charlotta 1774–1818 | 5. helmikuuta 1818 (69 vuotta) Tukholmassa | Kustaa IV Aadolfin setä, Kustaa III:n veli |
Venäjän vallan aika > Vanha Suomi (1721–1812)

Vanha Suomi siirtyi Ruotsilta Venäjälle vuosina 1721 ja 1743. Vanhan Suomen alue eli virallisesti Viipurin, sittemmin Suomen kuvernementti yhdistettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan vuonna 1812. Alueen hallitsijoina olivat Venäjän keisarit ja keisarinnat.
Venäjän vallan aika > Vanha Suomi (1721–1812) > Romanov-suku

| Monarkki | Monarkki | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Pietari I Suuri | 2. marraskuuta 1721 – 8. helmikuuta 1725 (3 vuotta 98 päivää) | 9. kesäkuuta 1672  Moskovassa | Eudoxia Feodorovna Lopuhina 1689–1698 Marta Helena Skowrońska 1707–1725 | 8. helmikuuta 1725 (52 vuotta) Pietarissa | Vanhan Suomen hallitsijaksi Uudenkaupungin rauhassa 1721. |
|  | Katariina I | 8. helmikuuta 1725 – 17. toukokuuta 1727 (2 vuotta 98 päivää) | 15. huhtikuuta 1684 Latviassa | Pietari I 1707–1725 | 17. huhtikuuta 1727 (43 vuotta)  Pietarissa | Pietari I Suuren puoliso |
|  | Pietari II | 18. toukokuuta 1727 – 30. tammikuuta 1730 (2 vuotta 257 päivää) | 23. lokakuuta 1715 Pietarissa | naimaton | 30. tammikuuta 1730 (14 vuotta) Moskovassa | Pietari I Suuren pojanpoika |
|  | Anna | 13. helmikuuta 1730 – 28. lokakuuta 1740 (10 vuotta 258 päivää) | 7. helmikuuta 1693 Moskovassa | Kuurinmaan herttua Fredrik Wilhelm 1710–1710 | 28. lokakuuta 1740 (42 vuotta)  Moskovassa | Pietari I Suuren veljentytär |
|  | Iivana VI | 28. lokakuuta 1740 – 6. joulukuuta, 1741 (1 vuotta 38 päivää), syöstiin vallasta (holhoojahallituksen johtajana Ernst Johann von Biron 1740, holhoojahallituksen johtajana Iivanan äiti Anna Leopoldovna 1740–1741) | 23. elokuuta 1740 Pietarissa | naimaton | 16. heinäkuuta 1764 (23 vuotta) (murhattu) Pähkinälinnassa | Annan sisarentyttären poika |
|  | Elisabet | 6. joulukuuta 1741 – 5. tammikuuta 1762 (20 vuotta 30 päivää) | 29. joulukuuta 1709 Kolomenskojessa | Aleksei Razumovski 1742–1762 | 5. tammikuuta 1762 (52 vuotta) Pietarissa | Pietari I Suuren tytär |
|  | Pietari III | 5. tammikuuta 1762 – 9. heinäkuuta 1762 (185 päivää), syöstiin vallasta | 21. helmikuuta 1728 Kielissä, Saksassa | Sophie Friederike Auguste  Anhalt-Zerbst   16. elokuuta 1745 – 9. heinäkuuta 1762 | 17. heinäkuuta 1762 (34 vuotta) (murhattu) Ropsussa | Elisabetin sisarenpoika |
|  | Katariina II Suuri | 9. heinäkuuta 1762 – 6. marraskuuta 1796 (34 vuotta 121 päivää) | 2. toukokuuta 1729  Stettinissa, Saksassa | Venäjän kruununprinssi Pietari 16. elokuuta 1745 – 9. heinäkuuta 1762 | 6. marraskuuta 1796 (67 vuotta)  Pietarissa | Pietari III:n puoliso |
|  | Paavali I | 17. marraskuuta 1796 – 23. maaliskuuta 1801 (4 vuotta 126 päivää) | 1. lokakuuta 1754  Pietarissa | Natalia Aleksejevna Hesse-Darmstadt   29. syyskuuta 1773 – 15. huhtikuuta 1776 Maria Fjodorovna 26. syyskuuta 1776 – 23. maaliskuuta 1801 | 23. maaliskuuta 1801 (46 vuotta) (murhattu) Pietarissa | Katariina II Suuren ja Pietari III:n poika |
|  | Aleksanteri I | 24. maaliskuuta 1801 – 31. joulukuuta 1811 (10 vuotta 282 päivää) | 23. joulukuuta 1777   Pietarissa | Elisabet Aleksejevna 28. syyskuuta 1793 – 1. joulukuuta 1825 | 1. joulukuuta 1825 (47 vuotta)  Taganrogissa | Paavali I:n poika |
Venäjän vallan aika > Suomen suuriruhtinaskunta (1809–1917)

Koko Suomen alue kuului Venäjään 1809–1917. Tällöin rajoitettua itsehallintoa nauttivaa Suomen suuriruhtinaskuntaa hallitsivat Venäjän keisarit.
Venäjän vallan aika > Suomen suuriruhtinaskunta (1809–1917) > Romanov-suku

| Monarkki | Monarkki | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Aleksanteri I | 17. syyskuuta 1809 – 1. joulukuuta 1825 (16 vuotta 75 päivää) | 23. joulukuuta 1777   Pietarissa | Elisabet Aleksejevna  28. syyskuuta 1793 – 1. joulukuuta 1825 | 1. joulukuuta 1825 (47 vuotta)  Taganrogissa | Suomen suuriruhtinaskunnan hallitsijaksi Haminan rauhassa 1809. |
|  | Nikolai I | 26. joulukuuta 1825 – 2. maaliskuuta 1855 (29 vuotta 66 päivää) | 6. heinäkuuta 1796 Hatsinassa | Aleksandra Fjodorovna 13. heinäkuuta 1817 – 2. maaliskuuta 1855 | 21. maaliskuuta 1855 (58 vuotta)   Pietarissa | Aleksanteri I:n veli |
|  | Aleksanteri II | 2. maaliskuuta 1855 – 13. maaliskuuta 1881 (26 vuotta 11 päivää) | 29. huhtikuuta 1818 Moskovassa | Maria Aleksandrovna 16. huhtikuuta 1841 – 3. kesäkuuta 1880 | 13. maaliskuuta 1881 (62 vuotta) (murhattu)  Pietarissa | Nikolai I:n poika |
|  | Aleksanteri III | 13. maaliskuuta 1881 – 1. marraskuuta 1894 (13 vuotta 233 päivää) | 10. maaliskuuta 1845  Pietarissa | Maria Fjodorovna 9. marraskuuta 1866 – 1. marraskuuta 1894 | 1. marraskuuta 1894 (49 vuotta)  Jaltassa | Aleksanteri II:n poika |
|  | Nikolai II | 1. marraskuuta 1894 – 15. maaliskuuta 1917 (22 vuotta 134 päivää), syöstiin vallasta | 6. toukokuuta 1868 Tsarskoje Selossa | Aleksandra Fjodorovna 26. marraskuuta 1894 – 17. heinäkuuta 1918 | 17. heinäkuuta 1918 (50 vuotta) (murhattu) Jekaterinburgissa | Aleksanteri III:n poika |
Venäjän vallan aika > Suomen suuriruhtinaskunta (1809–1917) > Venäjän pääministeri

Helmikuun vallankumouksessa kukistuneen keisarivallan jälkeen, ennen Suomen itsenäistymistä Suomenkin muodollisesti korkein johtaja oli Venäjän väliaikaisen hallituksen pääministeri.
| Pääministeri | Pääministeri | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Georgi Lvov | 15. maaliskuuta 1917 – 21. heinäkuuta 1917 (128 päivää) | 2. marraskuuta 1861  Dresdenissä, Saksassa | Julija Aleksejevna Bobrinskaja | 7. marraskuuta 1925 (64 vuotta) Pariisissa, Ranskassa | Perustuslaillisdemokraattinen puolue |
|  | Aleksandr Kerenski | 21. heinäkuuta 1917 – 7. marraskuuta 1917 (109 päivää) | 2. toukokuuta 1881  Simbirskissa | Olga Lvovna Baranovskaja Lydia Ellen (Nelle) Tritton | 11. kesäkuuta 1970 (89 vuotta) New York Cityssä, Yhdysvalloissa | Sosialistivallankumouksellinen puolue |
Venäjän vallan aika > Suomen suuriruhtinaskunta (1809–1917) > Interregnum

Bolševikkien 7. marraskuuta 1917 suorittaman lokakuun vallankumouksen jälkeen Venäjän muodollisesti korkeimpana johtajana toimi kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja yhden päivän ajan, jonka jälkeen muodollisesti korkein asema siirtyi toimintansa aloittaneen yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajalle. Suomen viranomaiset eivät tässä vaiheessa tunnustaneet Venäjän neuvostohallintoa eivätkä reagoineet sen päätöksiin.
Itsenäinen Suomi (1917–)

Lokakuun vallankumouksen yhteydessä eduskunnan puhemiehistö totesi, että Suomi oli joutunut hallitsijattomaan tilaan. Tämän seurauksena eduskunta päätti valita kolmijäsenisen valtionhoitajakunnan mutta se jäi valitsematta poliittisen tilanteen vuoksi. Kompromissiksi 15.11.1917 päätettiin, että korkeinta valtaa käyttää eduskunta. Suomi julistautui itsenäiseksi tasavallaksi 6. joulukuuta 1917. Valtionpäämiestä ei tässä yhteydessä nimetty, joten ylintä täytäntöönpanovaltaa käytti senaati, jonka puheenjohtaja oli Pehr Evind Svinhufvud.
Sisällissodan jälkeen toukokuussa 1918 eduskunta valitsi valtionpäämiehen tehtäviä hoitamaan valtionhoitajan. Hallitusmuototaistelussa kuningaskuntaa ja samalla suuntautumista Saksaan kannattaneet kuningasmieliset kansanedustajat valitsivat syksyllä 1918 saksalaisen Hessenin prinssi Friedrich Karlin aiotuksi kuninkaaksi. Tämä kuitenkin luopui hänelle suunnitellusta asemasta Saksan hävittyä ensimmäisen maailmansodan ja kuninkuuden ulkopoliittisten edellytysten kadottua. Tämän jälkeen vaihtui valtionhoitaja ja uusi toimenhaltija lopullisesti hyväksyi tasavaltaisen hallitusmuodon eli perustuslain 17. heinäkuuta 1919, jonka jälkeen valtionpäämiehinä ovat toimineet vaalilla valitut tasavallan presidentit.
Itsenäinen Suomi (1917–) > Valtionhoitaja

| Valtionhoitaja | Valtionhoitaja | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Pehr Evind Svinhufvud | 27. toukokuuta 1918 – 12. joulukuuta 1918 (199 päivää) | 15. joulukuuta 1861  Sääksmäellä | Ellen Timgren 1889–1944 | 29. helmikuuta 1944 (82 vuotta)  Luumäellä | Nuorsuomalainen Puolue |
|  | Carl Gustaf Emil Mannerheim | 12. joulukuuta 1918 – 25. heinäkuuta 1919 (225 päivää) | 4. kesäkuuta 1867  Askaisissa | Anastasia Arapova 1892–1919 | 27. tammikuuta 1951 (83 vuotta) Lausannessa, Sveitsissä | Sitoutumaton |
Itsenäinen Suomi (1917–) > Suomen tasavallan presidentti

| Presidentti | Presidentti | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kaarlo Juho Ståhlberg   | 25. heinäkuuta 1919 – 2. maaliskuuta 1925 (5 vuotta 220 päivää) | 28. tammikuuta 1865  Suomussalmella | Hedvig Wåhlberg 1893–1917 Ester Hällström 1920–1950 | 22. syyskuuta 1952 (87 vuotta)   Helsingissä | Kansallinen Edistyspuolue |
|  | Lauri Kristian Relander | 2. maaliskuuta 1925 – 2. maaliskuuta 1931 (6 vuotta) | 31. toukokuuta 1883  Kurkijoella | Signe Österman 1906–1942 | 9. helmikuuta 1942 (58 vuotta)  Helsingissä | Maalaisliitto |
|  | Pehr Evind Svinhufvud | 2. maaliskuuta 1931 – 1. maaliskuuta 1937 (5 vuotta 364 päivää) | 15. joulukuuta 1861  Sääksmäellä | Ellen Timgren 1889–1944 | 29. helmikuuta 1944 (82 vuotta)  Luumäellä | Kansallinen Kokoomus |
|  |  Kyösti Kallio | 1. maaliskuuta 1937 – 19. joulukuuta 1940 (3 vuotta 294 päivää), kuoli virassa | 10. huhtikuuta 1873  Ylivieskassa | Kaisa Nivala 1902–1940 | 19. joulukuuta 1940 (67 vuotta)  Helsingissä | Maalaisliitto |
|  |  Risto Ryti | 19. joulukuuta 1940 – 1. elokuuta 1944 (3 vuotta 226 päivää), erosi virasta | 3. helmikuuta 1889  Huittisissa | Gerda Serlachius 1916–1956 | 25. lokakuuta 1956 (67 vuotta)  Helsingissä | Kansallinen Edistyspuolue |
|  | Carl Gustaf Emil Mannerheim | 4. elokuuta 1944 – 4. maaliskuuta 1946 (1 vuotta 212 päivää), erosi virasta | 4. kesäkuuta 1867  Askaisissa | Anastasia Arapova 1892–1919 | 27. tammikuuta 1951 (83 vuotta)  Lausannessa, Sveitsissä | Sitoutumaton |
|  | Juho Kusti Paasikivi | 11. maaliskuuta 1946 – 1. maaliskuuta 1956 (9 vuotta 356 päivää) | 27. marraskuuta 1870  Koski Hlssa | Anna Forsman 1897–1931 Alli Valve 1934–1956 | 14. joulukuuta 1956 (86 vuotta)  Helsingissä | Kansallinen Kokoomus |
|  |  Urho Kekkonen | 1. maaliskuuta 1956 – 27. tammikuuta 1982 (25 vuotta 332 päivää), erosi virasta | 3. syyskuuta 1900  Pielavedellä | Sylvi Uino 1926–1974 | 31. elokuuta 1986 (85 vuotta)  Helsingissä | Maalaisliitto |
|  |  Mauno Koivisto | 27. tammikuuta 1982 – 1. maaliskuuta 1994 (12 vuotta 33 päivää) | 25. marraskuuta 1923  Turussa | Tellervo Kankaanranta 1952–2017 | 12. toukokuuta 2017 (93 vuotta)  Helsingissä | Suomen Sosialidemokraattinen puolue |
|  |  Martti Ahtisaari | 1. maaliskuuta 1994 – 1. maaliskuuta 2000 (6 vuotta 1 päivää) | 23. kesäkuuta 1937 Viipurissa | Eeva Hyvärinen 1968–2023 | 16. lokakuuta 2023 (86 vuotta) Helsingissä | Suomen Sosialidemokraattinen puolue |
|  |  Tarja Halonen | 1. maaliskuuta 2000 – 1. maaliskuuta 2012 (12 vuotta) | 24. joulukuuta 1943 (ikä 80)  Helsingissä | Pentti Arajärvi 2000– |  | Suomen Sosialidemokraattinen puolue |
|  | Sauli Niinistö | 1. maaliskuuta 2012 – 1. maaliskuuta 2024 (12 vuotta) | 24. elokuuta 1948 (ikä 76)   Salossa | Marja-Leena Alanko 1974–1995 Jenni Haukio 2009– |  | Kansallinen Kokoomus |
|  | Alexander Stubb | 1. maaliskuuta 2024 – (260 päivää) | 1. huhtikuuta 1968 (ikä 56)   Helsingissä | Suzanne Innes-Stubb 1998– |  | Kansallinen Kokoomus |
Elmeri Purmonen

| Elmeri Purmonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. joulukuuta 2001 (ikä 22) Kuusamo, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Epe
Ulkopelipaikka:  Sieppari
Sisäpelirooli:  Etenijä
Seura:  Sotkamon Jymy
Pelaajaura
Junioriseurat
–2020:  Kiteen Pallo -90
Ammattilaisjoukkueet
2019–2022:  Kiteen Pallo -90
Elmeri Purmonen (s. 22. joulukuuta 2001 Kuusamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Sotkamon Jymyä.
Ura

Purmonen on Kiteen Pallon kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 24. toukokuuta 2019 vieraissa KiPan paikallisvastustaja Joensuun Mailaa vastaan. Purmonen toi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä 29. toukokuuta 2019 kotona Sotkamon Jymyä vastaan.
Purmonen on pelannut urallaan 161 superpesiksen runkosarjaottelua, joissa hän on lyönyt 7+6=13 juoksua, tuonut 201 juoksua ja lyönyt 661 kärkilyöntiä. Purmonen on pelannut 33 ylempien pudotuspelien ottelua, joissa hän on lyönyt 2+4=6 juoksua, tuonut 37 juoksua ja lyönyt 122 kärkilyöntiä.
Tilastot päivitetty 17.11.2024
Pelityyli

Purmonen on nopea, hänellä on hyvä lähtökiihtyvyys ja hänen suurin vahvuutensa on pelisilmä. Etenijänä Purmonen on röyhkeä ja rohkea. Ulkopelissä hän on pelannut vaihtotilanteissa takalukijana ja takatilanteissa kulmassa.
Saavutukset

2 SM-kultaa: 2023, 2024
1 Itä-Länsi -ottelu: 2021
B-poikien Itä–Länsi-ottelu (2019)
Muuta

Purmonen valmistui ylioppilaaksi Kiteen lukiosta keväällä 2020.
Trietyylifosfiitti

| Trietyylifosfiitti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  122-52-1
PubChem CID:  31215
SMILES:  CCOP(OCC)OCC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H15PO3
Moolimassa:  166,15 g/mol
Sulamispiste:  -112 °C
Kiehumispiste:  157,9 °C
Tiheys:  0,963 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Trietyylifosfiitti (C6H15PO3) on etanolin ja fosforihapokkeen esteri. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja muun muassa voiteluaineiden lisäaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa trietyylifosfiitti on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Trietyylifosfiitti ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä.
Trietyylifosfiittia valmistetaan etanolin ja fosforitrikloridin välisellä reaktiolla, jota katalysoivat amiinit. Trietyylifosfiitti pelkistää useita funktionaalisiä ryhmiä ja sitä käytetään pelkistimenä orgaanisen kemian synteeseissä. Tämän lisäksi se reagoi elektrofiilien kanssa, jolloin tuotteina muodostuu fosfonaatti- tai fosfaattiestereitä, jotka ovat hyödyllisiä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineita. Trietyylifosfiittia voidaan käyttää myös muovienpehmentimenä sekä stabiloivana lisäaineena voiteluaineissa.
Singaporen Grand Prix 2023

|  Singaporen Grand Prix 2023  |
| --- | --- |
 15. osakilpailu 22 osakilpailusta kaudella 2023. 

Päivämäärä:  17. syyskuuta 2023
Rata:  Marina Bay Street Circuit
Sijainti:  Marina Bay, Singapore
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  4,940 km
Kilpailun pituus:  62 kierrosta, 306,143 km
Sää:   Selkeä
Paalupaikka
Kuljettaja:   Carlos Sainz   (Ferrari)
Paaluaika:  1.30,984
Palkintokoroke
Voittaja:   Carlos Sainz   (Ferrari)
Toinen:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.35,867 (kierroksella 47)
Singaporen Grand Prix 2023 (virallisesti Formula 1 Singapore Airlines Singapore Grand Prix 2023) oli Formula 1 -kauden 2023 15. osakilpailu, joka ajettiin 17. syyskuuta Marina Bayn katuradalla Singaporessa.
Vapaat harjoitukset

Ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein oli Ferrarin Charles Leclerc ennen tallikaveriaan Carlos Sainzia ja Red Bullin Max Verstappenia.
Sainz oli toisten vapaiden harjoitusten nopein, Leclerc oli toinen ja Mercedeksen George Russell kolmas.
Sainz oli myös kolmansien vapaiden harjoitusten nopein, Russell oli toinen ja McLarenin Lando Norris kolmas.
Aika-ajot

Sainz ajoi paalupaikalle, Russell oli toinen ja Leclerc kolmas.
Kilpailu

Sainz ajoi kilpailun voittoon, Norris oli toinen ja Mercedeksen Lewis Hamilton kolmas.
Muuta

Liam Lawsonin ensimmäiset MM-pisteet.
Williams kilpaili osakilpailuviikonlopun aikana yleisöäänestyksellä valitulla auton erikoisvärityksellä.
Trifonajärvi

| Trifonajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Petsamo
Koordinaatit:  69°37′40″N, 31°14′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Trifonajoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  17 m
 fiTrifonajärvi 
Trifonajärvi (ven. Трифонаярви) on järvi Petsamonvuonon länsipuolella Petsamon kaupunkikunnassa Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Trifonajärvi laskee Trifonajokea myöten Petsamonvuonoon. Joen suulla Trifonajärven ja Petsamovuonon välissä on Trifonan kylä. Trifonajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovuttamalla alueella. Trifonajärven pinta on 17 metriä meren pinnan yläpuolella. Järven kaakkoisrantaa pitki kulkee tie Petsamon taajamasta Liinahamariin (Suomen aikana Jäämerentie). Trifonajärven pohjoispäästä alkoi Jäämeren rannalle Peuravuonoon johtava Peuralaakso. Järven itäpuolella on Tyyristunturi ja itäpuolella Trifonavaara.
Tremulantti

Tremulantti eli täryäänne on konsonanttiäänne (kontoidi), joka tuotetaan päästämällä ilmaa suusta sellaisella voimakkuudella, että jokin osa ääntöväylästä alkaa tehdä nopeaa edestakaisliikettä Bernoullin efektin seurauksena. Liikkeen aikaansaamiseksi ei siis käytetä lainkaan lihasvoimaa, vaan sopivan rentoa suunosaa liikuttaa pelkkä ilmavirta. Tremulantit ovat resonantteja ja muodostavat lateraalien kanssa likvidoiden luokan.
Tremulantit jaetaan usein yksitäryisiin (engl. flap, tap) ja monitäryisiin tremulantteihin (engl. trill). Yksitäryistä täryäännettä kutsutaan myös napausäänteeksi. Useissa maailman kielissä tremulanttifoneemit edustavat selväjakoisesti vain toista näistä luokista: monitäryinen tremulanttiäänne voidaan samassakin kielessä lausua yhtä hyvin kaksi-, kolmi- tai useampitäryisenä, mutta yksitäryisellä tremulantilla täryjä ei koskaan ole enempää kuin yksi.
Kielten diakronisessa kehityksessä tremulanteilla on toisinaan taipumus muuttua muiksi äänteiksi, tavallisesti frikatiiveiksi tai puolivokaaleiksi. Näin esimerkiksi englannin r-kirjaimella merkitty äänne, joka aikanaan merkitsi suomen r:n kaltaista tremulanttia, on nykyään tavallisimmin alveolaarinen tai retrofleksinen puolivokaali [ɹ] tai [ɻ]. Joissakin englannin kielen muodoissa, kuten skotlanninenglannissa äänne on säilynyt tremulanttina.
Tremulantit maailman kielissä > Vokaalinen tremulantti

Muiden resonanttien tapaan tremulantit voivat toimia tavun ytimenä. Artikulatorisesti tremulantit ovat konsonantteja (kontoideja), mutta yksittäisissä kielissä ne voivat käyttäytyä vokaalin tavoin. Tällöin niitä nimitetään vokaalisiksi eli tavua kannatteleviksi (englanniksi syllabic consonant).
Indoeurooppalaisista kielistä vokaalisia tremulantteja esiintyy muun muassa slaavilaisissa kielissä. Esimerkiksi tšekin kielen sana prst ’sormi’ lausutaan niin kuin se suomeksikin luettaisiin [pr̩st]. Tässä vokaalinen r toimii ikään kuin tavun vokaalina, johon muut konsonantit liittyvät. Myös indoeurooppalaiseen kantakieleen on rekonstruoitu kaksi vokaalista tremulanttia: lyhyt r̥ [r̩] ja pitkä r̥̄ [r̩ː].
Merkintä

Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa, IPA:ssa, tremulanteille varattuja symboleja on kuusi: bilabiaalinen monitäryinen [ʙ], labiodentaalinen yksitäryinen, dentaalinen, alveolaarinen tai postalveolaarinen monitäryinen [r], uvulaarinen monitäryinen [ʀ], dentaalinen, alveolaarinen tai postalveolaarinen yksitäryinen [ɾ] sekä yksitäryinen retrofleksi-[ɽ]. Sekundääriartikulaatioita ja muita lisäominaisuuksia merkitään tarkkeilla, esimerkiksi palatalisoitu [rʲ], velarisoitu [rˠ] tai aspiroitu [ɽʱ].
Triftongi

Triftongi eli kolmoisääntiö on vokaaliäänne, joka muodostuu kolmesta laadullisesti erilaisesta mutta samaan tavuun kuuluvasta vokaalielementistä. Se vertautuu siis diftongiin, joka muodostuu kahdesta samaan tavuun kuuluvasta vokaalielementistä. Vokaalia, jonka laatu ei äänteen keston aikana muutu, kutsutaan monoftongiksi.
Triftongi ääntyy esimerkiksi espanjan sanassa buey [bu̯ei̯] ’härkä’. Hyvin runsaasti triftongeja on kiinassa (esim. sanassa piāo ’leijua’). Suomen kielessä triftongeja sen sijaan ei tavata, jollei sellaiseksi tulkita onomatopoeettiseen sanaan miaulähde? sisältyvää vokaalisarjaa taikka tau-sanan monikkomuodoissa (tauitten, tauita, tauihin jne.) esiintyvää vokaalisarjaa. Suomalaisissa sanoissa tosin esiintyy kolmen ja jopa neljän vokaalin jonoja (esim. aie [ɑi̯.e], tauoissa [tɑu̯.oi̯s.sɑ]) – ja yhdyssanoissa joskus pitempiäkin – mutta enintään kaksi vokaalia voi kuulua samaan tavuun.
Joskus voi olla vaikea hahmottaa, onko jokin vokaalisarja triftongi vai eri tavuihin kuuluvista diftongista ja monoftongista muodostuva vokaaliyhtymä. Esimerkiksi huolitellulla oxfordinenglannilla lausuttu sana fire [fɑɪ̯ə̯] ’tuli’ mielletään useimmiten yksitavuiseksi, ja koska siinä ääntyy kolme vokaalielementtiä, kyseessä on siis triftongi. Toisaalta sanassa higher [hɑɪ̯.ə] ’korkeampi’ on tavunraja (hiatus) diftongin [ɑɪ̯] ja monoftongin [ə] välissä. Joidenkin foneetikkojen mielestä englannissa ei lainkaan esiinny triftongeja, vaan myös sana fire ääntyy oikeasti kaksitavuisena [fɑɪ̯.ə], vaikka on mahdollista, että joskus keskimmäinen vokaalielementti surkastuu [fɑ.ə] ja jäljelle jääneet monoftongit sulautuvat diftongiksi [fɑə̯].