stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrea Doria -luokka (risteilijä)

| Andrea Doria -luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  5 500 t (standardi) 6 500 t (kuormattu)
Pituus:  149,3 m
Leveys:  17,3 m
Syväys:  5,0 m
Koneteho:  60 000 hv
Nopeus:  31 solmua
Miehistöä:  485
Aseistus
Meritorjunta:  8 × OTO Melara 76/62 mm MMI -tykkiä 6 × 324 mm  torpedoputkea 4 × helikopteria
Ilmatorjunta:  1 × Mk10 kahden ohjuksen RIM-2 Terrier -ilmatorjuntaohjusten laukaisualusta, johon 40 ohjusta
Andrea Doria -luokka oli Italian laivaston ohjusristeilijäluokka, joka oli toisen maailmansodan jälkeen Italian ensimmäinen suurempi uusi alusta lähtien suunniteltu alus. Alukset oli suunniteltu ensisijaisesti sukellusveneidentorjuntaan. Alun perin suunniteltiin hankittavaksi kolme alusta, mutta ainoastaan kaksi valmistettiin.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Andrea Doria | Cantiere navale di Riva Trigoso | 11. toukokuuta 1958 | 27. helmikuuta 1963 | 23. helmikuuta 1964 | alusluettelosta 1991 |
| Caio Duilio | Castellammare di Stabia | 16. toukokuuta 1958 | 22. joulukuuta 1962 | 30. marraskuuta 1964 | alusluettelosta 1991 |
| Enrico Dandolo (C555) |  |  |  |  | peruutettu |
Almirante Brown -luokka (risteilijä)

| Almirante Brown -luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  6 908 t (standardi) 9 144 t (kuormattu)
Pituus:  162,53 m (vesiraja) 170,79 m (kokonaispituus)
Leveys:  17,88 m
Syväys:  4,72 m
Koneteho:  85 000 shp
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  780
Panssarointi:  0,03 m (kansi) 0,07 m (kyljet) 0,06 m (tulenjohtotorni) 0,05 m (tykkitornit)
Toimintamatka:  8 030 merimailia @14solmua
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 7,5" tykkiä kaksoistorneissa 12 x 4" tykkiä kaksiputkisina asennuksina 6 x 21" torpedoputkea 2 lentokonetta
Ilmatorjunta:  6 x 40 mm ilmatorjuntatykkiä
Almirante Brown- tai Veinticinco de Mayo-luokka oli Argentiinan laivaston kahden Italiasta 1926 tilatun risteilijän muodostama alusluokka.
Hankinta

Nämä kaksi alusta olivat merkittävin hankinta, joka tilattiin 75 miljoonan kultapeson arvoisen vuoden 1926 laivasto-ohjelman toteuttamiseksi. Kahden risteilijän ja yhden hankintaoption hankintakilpailun voitti italialainen Odero-Terni-Orlando (OTO) esityksellään, joka pohjautui Italian laivastolle toimitettaviin Washingtonin laivastosopimuksen mukaisiin Trento-luokan aluksiin. RN Trenton kölinlasku oli tapahtunut vasta helmikuussa 1925 eli luokka oli todella moderni aikanaan.
Hankinta > Aseistus

Alusten pääaseet 190 mm/L52 olivat poikkeuksellisia raskaille risteilijöille. Tykit oli sijoitettu pareittain kolmeen torniin, joista kahden eteen asennetun korkeuskulma oli mahdollisesti jopa 46 astetta. Täten aseilla saavutettiin 27 300 metrin kantama.
Alusten apuaseina oli kuusi kaksiputkista 102 mm Odero-Terni tykkiä, jotka oli asennettu keskilaivaan ylemmälle kannelle. Näiden aseiden maksimi korotuskulma oli 80 astetta, jolloin niitä oli mahdollisuus käyttää ilmatorjunta-aseina. Tykkeihin oli aluksella 3 000 laukausta. Lisäksi aluksella oli kuusi 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukselle oli asennettu kaksitoista torpedoputkea.
Hankinta > Lentokone

Alukselle asennettiin kiinteä Gagnotto-katapultti etukannelle kuten Italiassa rakennettuihin raskaisiin sotalaivoihin. Niihin oli myös rakennettu kahden lentokoneen hangaari. Aluksi lentokoneina olivat Vought Corsair O2U ja myöhemmin Grumman G5, jotka korvattiin myöhemmin Supermarine Walrus -lentoveneillä. Viimeisenä lentokonekalustona aluksilla olivat Grumman J2F:t.
Hankinta > Suoja

Alusten suoja oli keskitetty keskilaivaan suojaamaan konehuoneita, ammusvarastoja ja muita aluksen toiminnalle tärkeitä alueita. Näiden alueiden suojana oli 25 millimetriä paksu kansi ja kyljissä 50 millimetrin panssarivyö, joka ulottui 0,6 metriä vesirajan alapuolelta aina alimmankannen tasolle saakka, minkä jälkeen ohentuen ylimmälle kannelle saakka.
Aiheesta muualla

HISTARMAR - Argentiinan laivaston risteilijöiden historiaa (espanjaksi)
Almirante Brown-luokan risteilijät
Šelon

| Šelon Шелонь |
| --- | --- |
 Šelonjokea Šimskin piirin Borin kylän lähellä.
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Novgorod, Pihkova
Piiri:  Šimsk, Soltsy, Dno, Porhov, Dedovitši
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Šelonin valuma-alue
Pinta-ala:  9 710 km²  
Pääuoman pituus:  248 km 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Gorodovik, Sudoman ylänkö
 :  57.3943°N, 30.2091°E
Laskupaikka:  Ilmajärvi
 :  58.2218°N, 30.8997°E
Läpivirtausjärvet:  Ilmajärvi
Sivu-uomat:  Mšaga, Kološka, Sitnja, Uza, Polonka, Sudoma
Taajamat:  Šimsk, Soltsy, Porhov, Dedovitši
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  noin 100 m
Laskukorkeus:  18 m  
Korkeusero:  82 m
Pituus:  248 km  
Kaltevuus:  0,33 m/km
Keskivirtaama:  43,6 m³/s  
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Šelon (ven. Шело́нь) on Venäjällä Pihkovan alueen Dnon, Porhovin ja Dedovitšin piireissä, ja Novgorodin alueen Šimskin ja Soltsyn piireissä, virtaava 248 kilometriä pitkä joki, joka laskee Ilmajärven lounaisrantaan. Šelon on neljänneksi suurin Ilmajärveen laskevista joista.
Joen kulku

Šelon alkaa Gorodovikin (Городовик) kylän läheiseltä suolta, joka sijaitsee Suhoman ylängöllä. Joe ensimmäisten kilometriensä matkalla on joen uoma padottu jokilaaksoonsa tulvivaksi tekojärveksi, josta otetaan talousvettä Dedovitšin taajaman käyttöön. Padossa toimii myös pieni vesivoimalaitos. Seutu on Porhoviin asti viljeltyä seutua, jossa sijaitsee pieniä jokivarren kyliä. Joessa on yli 40 koskea. Šelon virtaa Porhovin läpi noin 40 metrin levyisenä ja kaartaa sen jälkeen kohti koillista. Jokeen tulee täydennystä Sudoman ja Lugan ylängöiltä alkavista sivujoista. Joenvarsiasutus yleistyy alaspäin mentäessä ja ennen Ilmajärveä virtaa joki Soltsyn ja Šimskin kaupunkien läpi. Joen leveys on Soltsyssä 70 metriä ja Šimskissä yli 300 metriä. Se on Ilmajärveltä 38 kilometriä ylöspäin Soltsyyn asti purjehduskelpoinen. Ilmajärvessä on Šelonilla pieni noin 10 neliökilometrin suistoalue.
Historiaa

Šelonista on saanut nimensä Šelonin viidennes, yksi Novgorodin feodaalitasavallan viidestä hallintoalueesta. Vuonna 1471 joen rannalla käytiin Novgorodin ja Moskovan ruhtinaskunnan välinen Šelonin taistelu, jonka tuloksena Novgorod menetti itsenäisyytensä ja se liitettiin Moskovan Venäjään.
Hydrologiaa

Šelonin veden virtaamat vaihtelevat suuresti vuodenaikojen mukaan. Kevättulvat kestävät huhti- ja toukokuun ja myös syksyisin syysateiden aikana Šelon tulvii. Muina aikoina on joen virtaamat pieniä. Joen virtaamia mitataan mittausasemalla, joka sijaitsee 59 kilometrin päässä Ilmajärven suistosta, jossa keskivirtaamaksi on saatu 43,6 m³/s. Joki jäätyy yleensä marras-joulukuun vaihteessa ja jäät lähtevät maalis-huhtikuussa. Jäätyminen on säiden vaihteluiden vuoksi myöhästynyt vuonna 1925 maaliskuulle.
Suhoman ylängöllä jokiverkostoon purkautuu pienistä lähteistä mineraalivettä.
Šelonin valuma-alue > Yleistä

Šelon kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Olhavanjoen valuma-alueeseen, jonka Šelonin valuma-alueessa se sijaitsee. Šelonin valuma-alueen laajuus 9 710 neliökilometriä ja sen pääuoman muodostaa vain joki Šelon, joka on 248 kilometriä pitkä. Šelonin valuma-alueen pääuoma on Šelon, jonka nimisenä sitä voi kartoista seurata latvahaaroihin asti.
Šelonin valuma-alue > Sivujokia

Alla olevaan taulukkoon on koottu Šelonin suurimpia sivu-uomia. Taulukon tiedot on lueteltu taulukon alla ja niitä on eritelty kullekin joelle taulukon oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi     | Nimi ven>      | Etäisyys Ilmajärvestä (km) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
laskee Ilmajärveen
| Vekša | Vekša (Векша) | 9 | Šimsk | 23 |  | 62 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Ugljanka | Ugljanka (Углянка) | 14 | Šimsk | 17 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Strupenka | Strupenka (Струпенка) | 18 | Šimsk | 35 |  | 210 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Mšaga | Mšaga (Мшага) | 19 | Šimsk | 106 |  | 1 540 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Sosenka | Sosenka (Сосенка) | 21 | Šimsk | 25 |  | 108 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Turevski | Turevski (Турьевский) | 32 | Soltsy | 12 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Kološka | Kološka (Колошка) | 35 | Soltsy | 48 |  | 413 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Krutets | Krutets (Крутец) | 42 | Soltsy | 14 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Milits | Milits (Милиц) | 48 | Soltsy | 13 |  | 70 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Borovenka | Borovenka (Боровенка) | 51 | Soltsy | 22 |  | 68 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Pattšerka | Pattšerka (Патчерка) | 57 | Soltsy | 20 |  | 70 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Sitnja | Sitnja (Ситня) | 64 | Soltsy | 117 |  | 1 020 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Lemenka | Lemenka (Леменка) | 71 | Soltsy | 23 |  | 151 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Ljuta | Ljuta (Люта) | 82 | Dno | 38 |  | 276 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Udoha | Udoha (Удоха) | 93 | Porhov | 53 |  | 330 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Drjažžinka | Drjažžinka (Дряжжинка) | 103 | Porhov | 14 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Štšilinka | Štšilinka (Щилинка) | 106 | Porhov | 34 |  | 245 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Demjanka | Demjanka (Демянка) | 112 | Porhov | 30 |  | 232 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Uza | Uza (Уза) | 120 | Porhov | 98 |  | 732 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Polonka | Polonka (Полонка) | 125 | Porhov | 69 |  | 473 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Baharevka | Baharevka (Бахаревка) | 145 | Porhov | 14 |  |  | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Belka | Belka (Белка) | 148 | Porhov | 61 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Ljubava | Ljubava (Любава) | 151 | Porhov | 11 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Tišinka | Tišinka (Тишинка) | 153 | Porhov | 23 |  | 105 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Dubetšenok | Dubetšenok (Дубеченок) | 165 | Dedovitši | 10 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Sudoma | Sudoma (Судома) | 178 | Dedovitši | 65 |  | 480 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Ilzna | Ilzna (Ильзна) | 185 | Dedovitši | 44 |  | 243 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Gorodjanka | Gorodjanka (Городянка) | 200 | Dedovitši | 21 |  | 124 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Severka | Severka (Северка) | 210 | Dedovitši | 33 |  | 286 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Gribkovski | Gribkovski (Грибковский) | 215 | Dedovitši | 11 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Bolotinka | Bolotinka (Болотинка) | 221 | Dedovitši | 19 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
pääuomaa on Bolotinkan yläpuolella vielä 27 km

Lähteet: 1 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = luettu kunkin sivu-uoman lähteestä (), 3 = luettu venäjänkielisestä Wikipediasta, 4 = katsottu tai mitattu Internetin karttapalvelusta kuten esimerkiksi Google Maps tai ACME
Šelonin valuma-alue > Järviä

Šelonin valuma-alueella on vain vähän järviä. Sitnjan valuma-alueen järviä ovat esimerkiksi Vyskodno (Выскодно) ja Sitenskoje (Ситенское). Uzan pääuomassa sijaitsevat Gorodnoskoje (Городновское)ja Uzskoje (Узское), ja niiden lisäksi tavataan Uzan valuma-alueelta vielä Glubokoje (Глубокое), Gramulinskoje (Грамулинское), Ivankovskoje (Иваньковское), Filippovskoje (Филипповское) ja Lokno (Локно). Nämä järvet kuuluvat Sudoman ylängön järvialueeseen, joihin luetaan myös seuraavat Sudomajokeen laskevat järvet Žedritskoje (Жедрицкое), Kamennoje (Каменное), Mjatškovskoje (Мячковское), Penkovskoje (Пеньковское) ja Naverežskoje (Навережское).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Šelon Wikimedia Commonsissa
Ammattiopisto Live

| Ammattiopisto Live |
| --- | --- |

Sijainti:  Päätoimipaikka: Leppävaara. Muut: Itäkeskus, Lakisto, Lassila, Lohja, Metsälä, Pasila, Porvoo, Ruskeasuo, Tikkurila.
Tyyppi:  suomenkielinen ammatillinen erityisoppilaitos, ammatillisen erityisopetuksen kehittämiskeskus
Rehtori:  Antti Aavikko
Verkkosivut
Ammattiopisto Liven entinen rakennus Tenholantiellä Ruskeasuolla.
Ammattiopisto Live on Live-säätiön ylläpitämä ammatillinen erityisoppilaitos ja erityisopetuksen kehittämiskeskus. Päätoimipaikka sijaitsee Espoon Leppävaarassa, ja lisäksi opistolla on yhdeksän muuta toimipaikkaa pääkaupunkiseudulla ja muualla Uudellamaalla.
Oppilaitos tarjoaa erilaisia opetus-, kehittämis- ja asiantuntijapalveluja opiskelijoille, toisille oppilaitoksille sekä muille yhteistyötahoille. Oppilaitos tarjoaa valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta ja ohjausta, ammatillista peruskoulutusta sekä ammatillista aikuiskoulutusta. Koulutukset on tarkoitettu ensisijaisesti niille, jotka ovat erityisopetuksen, yksilöllisen tuen tai oppimista tukevien oppimisympäristöjen tarpeessa. Toisen asteen koulutuksessa ja ammatillisessa aikuiskoulutuksessa opiskelee vuosittain noin 1 200 opiskelijaa.[lähde? ] Henkilöstömäärä on noin 500.[lähde? ]
Ammattiopisto Live tunnetaan invalidien opetuksen kehittäjänä. Sotainvalideja kuntoutettiin ja koulutettiin uusiin sopiviin ammatteihin. Tämä ammatillisen koulutuksen kehittämistyö jatkuu edelleenkin.
Historia

Invalidisäätiö perustettiin 26. kesäkuuta 1940. Ammatillinen koulutus on ollut alusta asti tärkeä osa Invalidisäätiön kuntoutustoimintaa. Kurssimuotoinen opetustoiminta alkoi heti Invalidisäätiön perustamisen jälkeen vuonna 1940 loppupuolella. Koulutus laajeni vuosi vuodelta siten, että vuonna 1942 koulutettiin jo yli 200 oppilasta. Varsinainen koulumuotoinen ammattiopetus Invalidisäätiön laitosrakennuksessa Ruskeasuolla alkoi joulukuussa 1942 jalkinetyön, huonekalujen verhoilun, puusepäntyön ja metallityön koulutusaloilla. Westendin toimipisteessä koulutustoiminta alkoi jo syyskuussa 1942. Koulutuksen alkuvuosina oppilaat olivat sotainvalideja, sotaleskiä ja sotaorpoja. Nuorten invalidien vakinainen ammattiopetus alkoi syksyllä 1947, ja sotainvalidien opetus puolestaan päättyi vuonna 1953. Nykymuotoinen ammatillinen koulutus alkoi vuonna 1949. Arlainstituutti yhdistyi Keskuspuiston ammattiopistoon, nykyiseen Ammattiopisto Liveen vuoden 2009 alussa.
Aiheesta muualla

Ammattiopisto Liven verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
AMEO -sivusto
Antonov (täsmennyssivu)

Antonov (ven. Анто́нов), naisilla Antonova (Анто́нова) on venäläinen sukunimi. Se perustuu etunimeen Anton (Анто́н).
Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Henkilöitä

Aleksandr Antonov (1889–1922), venäläinen kapinajohtaja
Aleksandra Antonova (1932–2014), venäläinen saamelaiskielten tutkija, kirjailija, opettaja ja kääntäjä
Anatoli Antonov (s. 1955), venäläinen diplomaatti
Ilja Antonov (s. 1992), virolainen jalkapalloilija
Irina Antonova (1928–2011), Suomessa asunut, Venäjälle karkotettu "isoäiti"
Jelena Antonova (s. 1971), kazakstanilainen hiihtäjä
Juri Antonov (s. 1945), venäläinen muusikko
Oleg Antonov (1906–1984), neuvostoliittolainen lentokoneinsinööri
Olena Antonova (s. 1972), ukrainalainen kiekonheittäjä
Semjon Antonov (s. 1989), venäläinen koripalloilija
Sergei Antonov (1915–1995), venäläinen neuvostokirjailija
Valerija Zabruskova, o.s. Antonova (s. 1975), venäläinen keihäänheittäjä
Vladimir Antonov-Ovsejenko (1883–1939), neuvostoliittolainen sotilas, poliitikko ja diplomaatti
Teollisuus

Antonov, neuvostoliittolainen, nykyään ukrainalainen lentokonetehdas
Muita merkityksiä

Antonovka, omenalajike
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antonov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
ATR-X-oireyhtymä

ATR-X-oireyhtymälle tyypillisiä kasvonpiirteitä 8-vuotiaalla
ATR-X-oireyhtymä on X-kromosomin pitkän käsivarren ATRX-geenin mutaation aiheuttama peittyvästi periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa alfatalassemian ja kehitysvamman. Oirekuva vaihtelee yksilöllisesti eikä kaikilla esiinny samoja oireita. Alfatalassemia kuitenkin ilmenee noin 90 %:lla ja keskivaikeasta syvään vaihteleva kehitysvamma noin 95 %:lla. ATR-X-oireyhtymä esiintyy X-kromosomaalisen periytyvyyden johdosta lähinnä miehillä. Naiset voivat olla taudin aiheuttavan geenivirheen oireettomia tai vähäoireisia kantajia.
ATR-X-oireyhtymän kuvasi ensimmäisenä A. O. M. Wilkien tutkimusryhmä vuonna 1990. Lokakuun 2022 tiedon mukaan diagnosoituja ATR-X-oireyhtymätapauksia oli maailmalla yli 200. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia tiloja ovat Chudley–Lowryn oireyhtymä, Coffin–Lowryn oireyhtymä, Angelmanin oireyhtymä ja Smith–Lemli–Opitzin oireyhtymä.
Oirekuva

ATR-X-oireyhtymässä kasvu viivästyy syntymän jälkeen huomattavasti. Luuston kypsyminen on tavallista hitaampaa, ja 65 %:lla potilaista pituuskasvu jää jälkeen normaalista. Vauvaiässä hypotonian aiheuttamat imemisvaikeudet ovat yleisiä. Hypotonia voi myöhemmin kehittyä spastisuudeksi. ATR-X-oireyhtymään liittyy tiettyjä kasvonpiirteitä, joille tyypillisiä ovat kasvolihasten hypotonisuus, nenänselän mataluus, alahuulen paksuus ja ulospäin kääntyneisyys, hypertelorismi ja kolmiomainen pystynenä. Usein potilaiden päänympärys on syntymähetkellä normaalijakauman sisällä, mutta myöhemmin jää siitä jälkeen. 65 %:lla potilaista todetaankin mikrokefalia. Epilepsia ilmenee noin kolmasosalla. Hampaissa on todettu vajaakehittyneisyyttä, ja joskus on esiintynyt ylimääräisiä hampaita.
ATR-X-oireyhtymälle tyypillinen alfatalassemia johtuu hemoglobiinin alfaketjujen poikkeavasta tuotannosta punasoluissa. Alfatalassemia voidaan jakaa vaikeusasteensa perusteella neljään kategoriaan. Vaikeimmissa tapauksissa se aiheuttaa kuoleman viimeistään pian syntymän jälkeen, mutta lievät alfatalassemian muodot eivät välttämättä vaadi hoitoa. Kohtalaisessa alfatalassemiassa toistuvat verensiirrot ovat välttämättömiä. ATR-X-oireyhtymään liittyy usein muitakin ruoansulatuselimistön oireita kuin hypotonista johtuvat syömisvaikeudet. 75 %:lla potilaista on refluksitauti. Monilla potilaista on ummetus. Lisäksi saattaa esiintyä runsasta kuolaamista, oksentelua, vatsakipuja ja turvotusta. Noin 80 %:lla ATR-X-oireyhtymästä kärsivistä miehistä esiintyy sukupuolielinten poikkeavuuksia. Niihin voivat kuulua piilokiveksisyys, hypospadia ja epäselvät sukupuolielimet. Murrosikä useimmissa tapauksissa viivästyy ja toisinaan keskeytyy. 20 %:lla potilaista on sydämen sekä 15 %:lla munuaisten ja virtsateiden rakennepoikkeamia (esimerkiksi hydronefroosi tai polykystinen munuaistauti).
ATR-X-oireyhtymässä kehitysvammaisuutta esiintyy myös lievemmissä tapauksissa. Useimmat potilaat eivät koskaan opi puhumaan. Monilla on myös motorinen kehitysviive. Opitut taidot eivät kuitenkaan näytä taantuvan vaan uusien taitojen omaksuminen on mahdollista koko elämän ajan. Autismin kirjon häiriön piirteet ja käytöshäiriöt ovat ATR-X-oireyhtymän yhteydessä mahdollisia. Oireiston yhteydessä on kuvattu Angelmanin oireyhtymälle tyypillisten kaltaisia käytöspiirteitä. Iän myötä saattaa kehittyä aiempaa aggressiivisempaa käyttäytymistä.
358

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
Kuolleita

Antonios Suuri
Anna Schivazappa

Anna Schivazappa on Padovasta kotoisin oleva italialainen mandolinisti. Hän on erikoistunut historiallisiin mandoliineihin sekä barokin ja klassismin aikakausien ohjelmistoihin. Vuonna 2012 hän perusti cembalisti Fabio Antonio Falconen kanssa Pizzicar Galante -periodiyhtyeen. Kokoonpanon ensimmäinen albumi julkaistiin elokuussa 2016. Albumi sisälsi maailman ensimmäiset levytykset Roberto Valentinin mandoliinisonaateista. Levy oli palkintoehdokkaana International Classical Music Awards -tapahtumassa (ICMA) vuonna 2017.
Schivazappa on solistina ja kamarimuusikkona esiintynyt säännöllisesti eri tapahtumissa pitkin Eurooppaa sekä Aasiassa, Australiassa ja Amerikan mantereella. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Pygmalion-yhtyeen, Bolognan filharmonikkojen ja Pariisin oopperan Atelier Lyriquen kanssa. Pianisti Michela Chiara Borghesen kanssa hän on soittanut Dialogos-duon jäsenenä.
Schivazappa sai vuonna 2015 Pariisin yliopistosta maisterinarvon barokkimusiikin esityskäytännöissä ja ryhtyi sen jälkeen suorittamaan filosofian tohtorin tutkintoa musiikkitieteessä. Hän on pitänyt mestarikursseja, konferensseja ja seminaareja sellaisissa instituutioissa kuin Philharmonie de Parisissa, Lissabonin uudessa yliopistossa, Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa sekä Milanon konservatoriossa. Kesäkuussa 2018 hän sai Pariisin Académie européenne des sciences, des arts et des lettresin mitalin tunnustuksena työstään barokkimandoliiniohjelmiston uudelleen löytämisestä ja levittämisestä. Vuosiksi 2017–19 hänet valittiin Ranskan kansalliskirjaston avustavaksi muusikko-tutkijaksi.
Schivazappa soittaa esiintymisissään Antonius Vinaccian napolilaista mandoliinia vuodelta 1768.
Aiheesta muualla

AllMusic.com: Anna Schivazappa (englanniksi)
Anna-Riikka Rajanen

| Anna-Riikka Rajanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1986 (ikä 38) Kemi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anna-Riikka Rajanen (s. 16. huhtikuuta 1986 Kemi) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Törnävän kesäteatterissa ja Ryhmäteatterissa. Rajanen on käynyt Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun ja asuu Helsingissä. Hänet nähtiin Nelosen televisiosarjassa Tripla Arses-joukkueessa lokakuussa 2015. Rajanen nähtiin Persilja-peikkona Tonttuakatemia-nimisessä joulukalenterissa joulukuussa 2019.
TV-työt

Jukka Lindströmin Sivuhistoria – Aada Poulsen, 2022
Tonttuakatemia – Persilja, 2019
Tarinanmetsästäjät – oma itsensä ja useita rooleja eri lyhytelokuvissa, 2018
Tripla – oma itsensä, 2015
Näytelmät

Häräntappoase, Harrastajateatteri Pinokkio ry, Vuokko, 2001
Kevään herääminen, Kemin kaupunginteatteri, Wendla, 2002
Oliver! (musikaali), Kemin kaupunginteatteri, Bet/Nancy, 2002
Godspell (musikaali), Harrastajateatteri Pinokkio ry, Pheggy, 2002
Velho ja leijona, Kemin kaupunginteatteri, Lucy, 2003
Tohvelisankarin rouva, Kemin kaupunginteatteri, Piia, 2004
Tukkijoella, Kemin kaupunginteatteri, Anni, 2005
Solveigin laulu, Kemin kaupunginteatteri, Solveig, 2006
Kultaiset hupsut, Kemin kaupunginteatteri, Fairy May, 2006
Ronja Ryövärintytär, Törnävän kesäteatteri, Ronja, 2006
Tuhkimo, Törnävän kesäteatteri, Rosina-hiiri, 2007
Loppuun asti lystikkäät, Kemin kaupunginteatteri, Lotta, 2007
Pieni merenneito, Kemin kaupunginteatteri, Pieni Merenneito, 2007
Heinähattu ja Vilttitossu, Törnävän Kesäteatteri, Vilttitossu, 2008
Piilomaan pikku aasi, Törnävän Kesäteatteri, Korppu-koira, 2009
Poikkeus ja sääntö, ohj. Enrico Stolzenburg, useita rooleja, 2010
Kaulapantapeli, ohj. Linda Wallgren, Tyttö, 2010
Sotamies Jokisen vihkiloma, ohj. Vesa Vierikko & Kari-Pekka Toivonen, Jokisen vaimo, 2010
Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen, Törnävän Kesäteatteri, Rusalina, 2010
Veljeni Leijonamieli, Törnävän Kesäteatteri, useita rooleja 2010
Vastamuisto, intiimi tanssi- ja musiikkiteos, tanssi ja laulu, 2011
Tori, koreografi Kati Korosuon (TaM) taiteellinen opinnäyte, tanssija, 2011
Coriolanus, ohj. Lauri Mattila, Sicinius, 2011
Siunattu hulluus, Törnävän Kesäteatteri, Ruusu, 2011
Jäniksen vuosi, Ryhmäteatteri, ohj. Esa Leskinen, 2013
Robin Hoodin sydän, Ryhmäteatteri, ohj. Juha Kukkonen, 2013
Neljäs tie, Suomen Kansallisteatteri, ohj. Esa Leskinen, 2013
Tipping Point, ohj. Alma Lehmuskallio, Dunjasha, 2012
Vanhan rouvan lokikirja, monologi, teksti Kyllikki Villa, 2012
Liisa Ihmemaassa – Tyttö, joka aikaan putosi (Liisa), ohj. Juha Kukkonen, Ryhmäteatteri 2014
Peppi Pitkätossu, Helsingin Kaupunginteatteri, 2015 (päärooli)