stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Demokratian itsepuolustus

Demokratian itsepuolustus oli Urho Kekkosen vuonna 1934 julkaisema pamfletti. Pamfletissa Kekkonen tarkasteli äärioikeiston ja äärivasemmiston liikkeiden demokratialle tuottamaa vaaraa. Kekkosen mukaan ääriliikkeet olivat "demokratian vastaisia ja turvautuivat demokraattiseen vapauteen vain sen tuhotakseen". Demokratialla oli oikeus ja velvollisuus turvautua pakkokeinoihin, jos valtiossa esiintyi toimintaa, joka tähtäsi demokratian tuhoamiseen ja voimassa olevan valtiojärjestyksen kumoamiseen. Pakkotoimet olivat kuitenkin kaksiteräinen miekka eikä niitä tule käyttää yli todellisen tarpeen sillä muuten demokratia muuttuu itse hirmuhallitukseksi. Ennen pakkotoimiin ryhtymistä oli myös koetettava saada aikaan parannuksia ja korjauksia niihin epäkohtiin, jotka ovat myötävaikuttaneet ääriliikkeiden suosion kasvuun.
Kekkonen arvosteli pamfletissa myös liberalismia, joka hänen mukaansa antoi vapaat toimintamahdollisuudet totalitarismiin pyrkiville liikkeille ja vaaransi siten demokraattisen valtion olemassaolon. Vahvaa valtiota kannattanut Kekkonen ei hyväksynyt liberalismin käsitystä valtiosta "välttämättömänä pahana" ja hänen mukaansa 1930-luvun alussa vallinnut käsitys demokratioiden "nahjusmaisuudesta" johtui nimenomaan liberalistisista opeista, jotka eivät antaneet demokratialle mahdollisuutta itsepuolustukseen. Näihin Kekkosen mielipiteisiin vaikuttivat hänen Saksassa oleskelunsa aikana vuosina 1931 ja 1932 saamansa kokemukset.
Kirjallisuutta

Demokratian itsepuolustus. WSOY 1934
Aiheesta muualla

Pamfletin sisältö (Doria Kansalliskirjasto)
Miksi kirjoitin "Demokratian itsepuolustuksen"? Urho Kekkosen kirjoitus vuodelta 1972 (Doria Kansalliskirjasto)
Dobloug-palkinto

Dobloug-palkinto on norjalainen kirjallisuuspalkinto. Palkinnon myöntää vuonna 1938 perustettu säätiö, joka perustuu norjalaisen Birger Doblougin (1881–1944) testamenttilahjoitukseen. Palkinnon jakaa Ruotsin akatemia. Palkinnon tarkoitus on edistää norjalaisten ja ruotsalaisten kaunokirjallisten ja kirjallisuushistoriallisten teosten julkaisua. Palkitut julkaistaan toukokuussa. Norjalainen voittaja julkistetaan Norsk Litteraturfestivalin avajaisten yhteydessä.
Dianguirdé

| Dianguirdé |
| --- | --- |
 Dianguirdé
 Koordinaatit: 14°29′35″N, 9°0′56″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Diéman piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 623 km²
Väkiluku (2009):  12 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dianguirdé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Diémasta itään. Kunnassa on 12 000 ja kylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009).
Dianguirdén kunnan pinta-ala on 2 623 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Diéman piirin Dioumara Koussatan, lännessä Madiga Sackon ja Diéman, pohjoisessa Nioron piirin Koréra Korén ja etelässä Kitan piirin Madinan ja Guémoukouraban kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Etelässä Kourouguén seudulla on kukkuloita. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia pieniä jokia, joista tärkeimmät ovat Tianaba ja Banankalé.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 650 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaista 70 % on bambaroita, 15 % kagoroja ja 15 % maureja.
Dianguirdén ohi kulkee Bamakosta Kayesiin johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, maissi, lehmänpapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dianguirdéssa, Torodossa ja Béréléssä pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muttamaan ulkomaille.
Kunnassa toimii lastentarha, neljä alakoulua, yläkoulu sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta ja kaksi sairastupaa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja kolmisenkymmentä porakaivoa.
Paikallinen nähtävyys on Dianguidén lammen krokotiilit.
Edmund Joseph Fernando

Edmund Joseph Fernando (25. maaliskuuta 1921 – 16. heinäkuuta 2004) oli srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Tahrattoman Marian oblaattien papiksi Thomas Benjamin Cooray 6. elokuuta 1949. Hänet nimitettiin Colombo in Ceylonin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Igilgilin titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cooray, jota avustivat Anthony de Saram ja Jacob Bastiampillai Deogupillai.
Fernando sai 5. joulukuuta 1983 nimityksen Badullan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. maaliskuuta 1997.
Edmund Kean

Edmund Kean Venetsian kauppiaan Shylockina.
Edmund Kean (1787–1833) oli brittiläinen näyttelijä, arvion mukaan merkittävin romanttisista brittinäyttelijöistä. Kean tunnetaan Shakespearen henkilöhahmojen tulkitsijana. Ensimmäisen suuren voittonsa hän sai vuonna 1814 Shylockin roolissa Lontoon suuressa teatterissa. Hän kävi kiertueilla Amerikassa ja Pariisissa ja esiintyi siellä Shakespearen luonneosissa. Kean on myös aiheena Dumas vanhemman draamassa E.K..
De l’esprit des lois

| De l’esprit des lois |
| --- | --- |
 De l’esprit des lois’n ensipainos
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Montesquieu
Kieli:  ranska
Genre:  laki
Julkaistu:  1748
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
De l’esprit des lois (suom. Lakien henki) oli valistusfilosofi Montesquieun anonyymisti vuonna 1748 julkaisema pääteos. Teosta ei ole suomennettu.
De l’esprit des lois on laaja teos, jossa käsitellään monia lainsäädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aikakausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos tunnetaan kuitenkin parhaiten siitä, että siinä Montesquieu esittelee vallanjako-oppinsa, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demokratioiden hallitusmuotojen kehitykselle. Montesquieu piti vallan keskittymistä pahimpana kansalaisten vapautta uhkaavana asiana. Hänen esittämänsä ratkaisu tähän uhkaan on vallan kolmijako-oppi, jonka mukaan lainsäädäntövallan, toimeenpanovallan ja tuomiovallan piti olla eri ihmisten käsissä.
Sisältö

De l’esprit des lois on laaja teos, jossa käsitellään monia lain­säädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aika­kausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos ei kuitenkaan ole ainoastaan historiallinen tutkielma, vaan Montesquieu esitti monista lain­säädäntö­kysymyksistä selvästi myös omat mieli­piteensä. Teos tunnetaankin parhaiten siinä esitetystä vallan kolmi­jako-opista, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demo­kratioiden hallitus­muotojen kehitykselle.
Lakien hengessä Montesquieu puoltaa perustuslaillisuutta, vallanjakoa, orjuuden lakkauttamista, ihmisoikeuksia ja laillisuusperiaatetta.
Kirja omistaa neljä kappaletta Englannin ja sen vapauden turvaavan vallanjaon käsittelemiseen. Montesquieu oli myös huolissaan siitä, että Ranskassa monarkin valtaa rajoittava aatelin voima oli katoamassa.
Sisältö > Orjuus

Vastustaessaan orjuutta Montesquieu oli edellä aikaansa. Hän esittää satiirisen hypoteettisen luettelon orjuutta puoltavista argumenteista, tosin usein asiayhteydestä irrottaen (katso olkinukke).
Vastaanotto

Kirjasta tuli äärimmäisen vaikutusvaltainen Ranskassa ja Britannian Amerikan-siirtokunnissa. Katolinen kirkko kielsi Montesquieun kirjat, mutta muualla Euroopassa, etenkin Britanniassa, niitä arvostettiin suuresti.
Montesquieun mukaan ”hallitusvalta pitää rakentaa siten, että yhdenkään ihmisen ei tarvitse pelätä toista”. Tämä ja hänen esittämänsä tarkka vallan ositus ja osien tasapainotus (”checks and balances”) vaikutti myöhemmin ratkaisevasti Yhdysvaltain perustuslakiin ja sen isään, James Madisoniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta De l’esprit des lois Wikimedia Commonsissa
Dalek

Televisiosarjan Dalek
Dalek (lausutaan ˈdɑːlək) on brittiläisen Doctor Who -scifi-televisiosarjan mutanttilaji. Dalekien yleisin huudahdus on "EX-TER-MI-NATE"! (tuhotaan!) tai I (WE) OBEY! (Me tottelemme!). Dalekit ovat armoton ja sotaisa alien-laji, joka pyrkii maailmankaikkeuden herruuteen hävittämällä kaikki muut älylliset lajit.
Dalekit loi sarjaa varten Terry Nation ja ne esiintyivät ensi kertaa vuoden 1963 Doctor Who -jaksoissa.
Alkuperäisessä sarjassa

Dalekit olivat alun perin Skaro-planeetalla kehitetty mutanttilaji. Tiedemies Davros loi ne osana sotilasprojektia.
Alkuperäisessä sarjassa > Skaro ja tuhatvuotinen sota

Skaro on tuhatvuotisen sodan raunioittama planeetta, jonka herruudesta kaksi kansaa, thalit ja kaledit, taistelevat. Sota on raunioittanut koko planeetan, ja molemmat kansat asuvat kahden kupolin alaisessa kaupungissa. Hukkamaassa ei asu muita kuin sodan ensimmäisellä vuosisadalla taistelukaasujen mutatoimia ihmisiä 'muteja', jotka ovat alkukantainen ihmisryhmä vailla järjestystä.
Thalit ja kaledit kehittelevät tekniikkaa tuhotakseen vastustajansa ja lopettaakseen sodan. Kaledien 'aivoriihtä' johtaa tiedemies Davros, jonka vaikutusvalta ulottuu koko hallintoon. Tutkimuksissaan hän on todennut, että lopulta kaikki ihmiset tulevat mutatoitumaan. Hän on alkanut osin salaisesti tutkia ihmisten tulevaa lopullista kehitysmuotoa ja kehittänyt tutkimuksen pohjalta 'ylimmän rodun', jolta hän poistaa kaiken moraalin ja jättää vain selviytymisvietin. Koska lopullinen muoto on käytännössä liikuntakyvytön, kehittää Davros liikuntalaitetta. Lopullinen versio on mk-3-liikkuja, jonka Davros nimeää kaledien mukaan Dalekiksi. Davros aseistaa liikkujan aseella ja salaa käynnistää dalekien sarjatuotannon valmistelut.
Davrosin juonittelun seurauksena koko muu kaled-yhteisö tuhotaan thalien raketilla ja vain valiojoukko, eli aivoriihi ja osa sotilaista, jää jäljelle. Iskun jälkeen Davros usuttaa dalekinsa thalien kimppuun. Osa selvinneistä kääntyy Davrosia vastaan, ja yhdessä Thalien kanssa he suunnittelevat dalekien tuhoamista. Kun Davros on alistunut äänestykselle, jossa selvinneille valitaan uusi johtaja, hyökkäävät dalekit Davrosin vastustajien kimppuun. Lopuksi dalekit toteavat, etteivät ota ylempänä lajina käskyjä miltään muulta rodulta tuhoten Davrosin ja loput selvinneistä. Thalit tuhoavat kuitenkin ulospääsyn bunkkerista ja dalekit jäävät loukkuun.
Uusi sarja > Äänet (2005)

Vuodesta 2005 lähtien dalekin äänen on antanut Nicholas Briggs puhumalla mikrofoniin, joka on kytketty äänimodulaattoriin.
Vuonna 2006 Briggs kertoi BBC:n radiohaastattelussa, että kun BBC pyysi häntä tekemään äänen uuteen TV-sarjaan, he neuvoivat häntä tuomaan oman Ringmodulatorinsa, jota hän oli käyttänyt aiemmissa audionäytelmissä. Ensin häntä nauratti oma äänensä, kun hän puhui mikrofoniin, mutta sitten hän totesi sen kuulostavan "aivan mahtavalta".
Derrick: Metsätie

Derrick: Metsätie (saks. Waldweg) on saksalaisen rikossarjan Derrickin pilottijakso. Jakso on uusittu Saksassa useita kertoja, ja se on vuodesta 2010 asti ollut saatavilla DVD-muodossa. Jakso sai ensi-iltansa Saksassa sunnuntaina 20. lokakuuta 1974, jolloin se keräsi yli 31 miljoonaa katsojaa.
Juoni

Ellen Theiss, nuori opiskelijatyttö palaa myöhään illalla junalla Münchenistä. Hän huomaa kuitenkin polkupyöränsä renkaan olevan puhki, joten hänen on taluutettava pyörä metsän läpi. Ellen on peloissaan, sillä toinen tyttö on surmattu lähialueella puoli vuotta sitten. Metsässä Ellen törmää Rudolf Mangeriin, yhteen opettajistaan, ja tämä houkuttelee tytön kotiinsa luvaten lainata polkupyörän pumppua. Manger kuristaa Ellenin talossaan, ja toimittaa ruumiin metsään. Ruumis löydetään vielä samana yönä, ja poliisitutkinta alkaa.
Tuotantoryhmä

Jakson, kuten koko sarjan, on käsikirjoittanut Herbert Reinecker ja tuottanut Helmut Ringelmann. Ohjaajana toimii Dietrich Haugk. Päärooleja näyttelevät Lina Carstens, Herbert Boetticher, Karl Lieffen, Hilde Weissner sekä Wolfgang Kieling, joka esiintyi aiemmin eräässä Alfred Hitchcockin elokuvassa.
Sensuuri

Jakson murhakohtausta on leikelty ensiesityksen jälkeen, ja se on lyhennetty myös DVD-julkaisuun. Alkuperäinen murhakohtaus pyöri ainakin Ranskan televisiossa vuoteen 2010 asti, mutta sittemmin siitä on luovuttu kokonaan.
Daikokuten

Daikokuten  (myös Daikoku tai Daikoku-ten) on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä jumalhahmo eli kami.
Daikokuten on yksi ”seitsemästä hyvän onnen jumalasta” (shichifukujin). Hänellä on yleensä ”vaurautta lyövä” nuija, aarresäkki ja hän seisoo riisipaalien päällä. Hän lienee saanut alkunsa intialaisesta Mahākalā-jumalasta ja synkretismin myötä hänet on liitetty japanilaiseen Ōkuninushiin.
Daikokuten tunnetaan nykyisin laajasti iloisena onnea ja vaurautta tuovana hahmona, mutta alkujaan hän oli kiivas taistelija. Vanhin Daikokuteninn kuva on Kanzeonjin temppelissä ja se on ajoitettu Heian-kaudelle (794-1185). Siinä hän on vielä sotilas; nykyinen ulkoasu on tullut käyttöön 1400-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daikokuten Wikimedia Commonsissa
Dmytro Leonkin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | renkaat |  |
Dmytro Mаksymovytš Leonkin (ukr. Дмитро Максимович Леонкін, ven. Дмитрий Максимович Леонкин, Dmitri Mаksimovitš Leonkin, 16. joulukuuta 1928 Mys Dobroi Nаdeždy, Venäjän SFNT – 1980 Lviv, Ukrainan SNT) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Leonkin kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952 jokaisella telineellä. Hän voitti joukkuekilpailussa kultaa ja renkailla pronssia. Muilla telineillä hänen paras sijoituksensa Helsingissä oli hypyn 12. sija.
Cheng Congfu

Congfu vuonna 2007.
Frankie Cheng Congfu (kiin.: 程丛夫; pinyin: Chéng Cóngfū; s. 15. elokuuta, 1984, Peking) on kiinalainen kilpa-autoilija.
Ura > Karting

Cheng aloitti uransa Kiinan karting-sarjoissa ja hän voitti kansallisen luokan mestaruuden vuosina 1998 sekä  2000–01 (vuosi 1998 junioriosastossa). Hän osallistui myös European Karting Open -sarjaan vuonna 1999 sekä Asian Karting Championship -sarjaan vuonna 2001.
1996 : Beijing Shunxiang Cup Karting -kilpailu (1.).
1997 : Beijing Shunxiang Cup Karting -kilpailu (1.); Beijing Zhuangzhou Karting (2.)
1998 : Beijing Karting Championship (1.); China Karting Championship (1., junioriosasto) ; Macau Kart Racing Club ; Xiangmihu Kart Racing Club (1.)
1999 : European Karting Open (15.) ; China Karting Championship (2.) ; Macao Karting Championship (1.) ; Ericsson Masters Cup Challenge in Hong Kong (1.)
2000 : China Karting Championship (1.) ; Ericsson Masters Cup Challenge in Hong Kong (1.)
2001 : All-China Karting Championship (1.) ; Asia Karting Championship (2.)
Ura > Ura

Cheng Congfun kilpailu formulasarjoissa alkoi Britannian Formula Fordin talvisarjassa vuonna 2001. Vuonna 2003 Formula 1 -talli McLaren asettui Chengin tukijaksi ottamalla hänet nuorten kuljettajien ohjelmaansa ja seuraavana vuonna hän toimi tallin testikuljettajana.
Cheng kilpaili A1 Team Chinan autolla A1GP-sarjassa kaudesta 2006–07 kauteen 2008–09 asti, joista parhaimmaksi tulokseksi jäi kauden 2007–08 kolmas sija Zhuhaissa. Hän kilpaili myös Formula 3 Euroseries -sarjassa vuonna 2008.
Cheng Congfusta tuli ensimmäinen kiinalainen Le Mans-kuljettaja, kun hän ajoi Saulnierin LMP2-luokan autolla maaliin ja oli luokkansa kolmas vuoden 2008 kilpailussa. Toukokuussa 2009 Cheng osallistui Nürburgringin 24 tunnin ajoon Volkswagenin VW Scirocco GT 24 -autolla, jolloin hänen autokuntaansa kuuluivat Altfrid Heger, Carlo van Dam ja Franck Mailleux, ja tallin sijoitus omassa SP3T -luokassaan oli kolmas. Chengistä tuli myös ensimmäinen ajotapahtumaan osallistunut kiinalainen kuljettaja.
Cheng Congfu ajoi Mercedeksen autolla DTM-sarjassa kauden 2010. Marraskuussa 2011 Cheng ja hänen autokuntaansa kuuluneet entinen Formula 1 -kuljettaja Mika Häkkinen sekä Porsche Supercupin kuljettaja Lance David Arnold osallistuivat Mercedes-Benz SLS AMG -autolla Zhuhain kuuden tunnin ajoon, joka oli osa vuoden 2011 Intercontinental Le Mans Cupia.
Kilpasarjat

| Kausi | Sarja(t) | Talli | Kilpailut | Voitot | Paalupaikat | Nopeimmat  kierrokset | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Audi R8 LMS Cup | FAW-VW Audi Racing Team | 12 | 0 | 0 | 0 | 70 | 7. |
| 2015 | Audi R8 LMS Cup | Audi Ultra Team | 11 | 0 | 0 | 0 | 160 | 2. |
| 2014 | Audi R8 LMS Cup | Audi R8 LMS Cup Team | 12 | 2 | 1 | 0 | 130 | 4. |
| 2013 | Audi R8 LMS Cup | Audi Ultra Team | 9 | 0 | 0 | 1 | 98 | 5. |
| 2008–09 | A1 Grand Prix | A1 Team China | 4 | 0 | 0 | 0 | 7 | 18. |
| 2008 | Formula 3 Euroseries | RC Motorsport | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29. |
| 2007–08 | A1 Grand Prix | A1 Team China | 20 | 0 | 0 | 4 | 55 | 13. |
| 2007 | Britannian Formula 3 Scholarship Class | Performance Racing Europe | 20 | 5 | 4 | 0 | 267 | 2. |
| 2006–07 | A1 Grand Prix | A1 Team China | 12 | 0 | 0 | 0 | 22 | 15. |
| 2006 | Formula Renault 2.0 France | Manor Motorsport | 2 | 0 | 0 |  | 0 | NC |
| 2006 | Formula Renault 2.0 UK | Manor Motorsport | 20 | 0 | 1 | 0 | 374 | 3. |
| 2005 | Formula Renault 2.0 UK | Manor Motorsport | 18 | 0 | 0 | 0 | 217 | 11. |
| 2004 | Formula Renault 2000 UK Winter Championship | Manor Motorsport | 4 | 1 | 2 |  | 101 | 2. |
| 2004 | Formula Renault 2000 UK | Manor Motorsport | 16 | 0 | 0 |  | 66 | 22. |
| 2003 | Formula Renault 2000 UK | Hill Speed Racing | 9 | 0 | 0 |  | 19 | 30. |
| 2003 | Kiinan Formula Renault Challenge |  | 2 | 2 |  |  |  |  |
| 2002 | Aasian Formula Renault Challenge |  |  | 6 |  |  |  | 1. |
Kilpasarjat > A1GP-tulokset

Paksunnos tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta.
| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–07 | A1 Team China | NEDSPR 11 | NEDFEA 9 | CZESPR 4 | CZEFEA 8 | BEISPR 13 | BEIFEA Kesk. | MYSSPR 10 | MYSFEA 16 | IDNSPR  | IDNFEA  | NZLSPR  | NZLFEA  | AUSSPR  | AUSFEA  | RSASPR  | RSAFEA  | MEXSPR  | MEXFEA  | SHASPR 11 | SHAFEA 15 | GBRSPR Kesk. | GBRFEA 10 | 15. | 22 |
| 2007–08 | A1 Team China | NEDSPR 17 | NEDFEA 15 | CZESPR 10 | CZEFEA 4 | MYSSPR Kesk. | MYSFEA 5 | ZHUSPR 3 | ZHUFEA 9 | NZLSPR 14 | NZLFEA Kesk. | AUSSPR 14 | AUSFEA 10 | RSASPR 4 | RSAFEA 6 | MEXSPR 17 | MEXFEA 10 | SHASPR 10 | SHAFEA 15 | GBRSPR 21 | GBRFEA 4 |  |  | 13. | 55 |
| 2008–09 | A1 Team China | NEDSPR  | NEDFEA  | CHISPR  | CHIFEA  | MYSSPR  | MYSFEA  | NZLSPR Kesk. | NZLFEA 14 | RSASPR  | RSAFEA  | PORSPR  | PORFEA  | GBRSPR 14 | GBRFEA Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  | 18. | 7 |
Kilpasarjat > DTM-tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Persson Motorsport | AMG-Mercedes C-Klasse 2008 | HOC 13 | VAL 12 | LAU 12 | NOR 14 | NÜR 12 | ZAN 16 | BRH 13 | OSC Kesk. | HOC Kesk. | ADR 13 | SHA 15 | 17. | 0 |
Kilpasarjat > Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

| Vuosi | Talli | Autokunta | Auto | Luokka | Kierrokset | Sija | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 |  Saulnier Racing |  Pierre Ragues  Matthieu Lahaye | Pescarolo 01-Judd | LMP2 | 333 | 18. | 3. |
| 2013 |  Rebellion Racing |  Mathias Beche  Andrea Belicchi | Lola B12/60-Toyota | LMP1 | 275 | 40. | 8. |
Muuta

Cheng Congfu valittiin olympiasoihdun kantajaksi kotikisoihinsa Pekingiin vuonna 2008.
Huomioita

1 2  A1 GP -sarjan pisteet ja sijoitukset tallin pisteiden ja loppusijoituksen mukaan.
Aiheesta muualla

Frankie Cheng sivulla A1TeamChina.cn. Viitattu 26.1.2020.
Cheng Congfun tilastot sivulla A1GP.com. Viitattu 26.1.2020.
Franky Cheng Congfun tilastot sivulla Driver Database. Viitattu 26.1.2020.
Cheng ajamassa A1 Team Chinan autolla Zhuhaissa vuonna 2007.
Cheng ajamassa ensimmäistä DTM-sarjan osakilpailuaan Hockenheimilla vuonna 2010.
Diane di Prima

Diane di Prima vuonna 2004.
Diane di Prima (6. elokuuta 1934 New York – 25. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija.
New Yorkin Brooklynissä syntynyt di Prima oli yksi 1950–1960-lukujen beat-sukupolven merkittävimpiä runoilijoita. Hän oli mukana beat-liikkeen toiminnassa New Yorkissa, kunnes muutti 1960-luvun lopussa San Franciscoon. Di Priman ensimmäinen runokokoelma This Kind of Bird Flies Backward ilmestyi 1958, jonka jälkeen hän julkaisi yli 40 teosta. Di Priman ja Gary Snyderin 1961 julkaisema pamfletti Buddhist Anarchism on yksi aikakauden merkittävimpiä anarkistisia teoksia. Hän esiintyi myös The Band -yhtyeen konserttielokuvassa The Last Waltz, jossa hän lukee kaksi runoaan.
Di Priman teoksista on suomennettu vuonna 1971 ilmestynyt runokokoelma Revolutionary Letters, jonka J. K. Ihalainen käänsi vuonna 2002.
Suomennetut teokset

Vallankumoukselliset kirjeet.  Suomentanut J. K. Ihalainen. Siuro:  Palladium, 2002.  ISBN 952-98932-9-9.
Diego del Real

Diego del Real
Diego Alan del Real Galindo (s. 6. maaliskuuta 1994) on meksikolainen yleisurheilija, joka kilpailee moukarinheitossa.
Hän voitti Keski-Amerikan ja Karibianmeren mestaruuskilpailuissa (CAC) hopeaa vuonna 2013, Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibianmeren mestaruuskilpailuissa (NACAC) pronssia vuonna 2015 sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa (CACG) kultaa 2018 ja hopeaa 2023. Hän saavutti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa kultaa 2013 ja hopeaa 2011.
Rion olympialaisissa 2016 hän oli neljäs tuloksella 76,05 metriä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 12:nneksi. Ennätyksensä 78,68 metriä hän heitti Monterreyssä Meksikossa 24. elokuuta 2021. Tulos on myös Meksikon ennätys.
Del Real on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 100 kilogrammaa.
Diego de Zambrana de Villalobos y Cordero

Diego de Zambrana de Villalobos y Cordero (1577 Extremadura – 13. marraskuuta 1653) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1608 ja nimitettiin Concepciónin hiippakunnan johtoon Chileen 14. maaliskuuta 1633. Piispaksi vihkiminen seurasi vuonna 1636; pääkonsekraattorina toimi Feliciano de la Vega Padilla. De Zambrana de Villalobos y Cordero asetettiin virkaansa 15. maaliskuuta 1638.
De Zambrana de Villalobos y Cordero sai 17. maaliskuuta 1653 nimityksen Santiago de Chilen piispaksi. Hän kuoli samana vuonna virassa.
Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto

Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto (Office for Democratic Institutions and Human Rights - ODIHR) on Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön osa, jonka tehtävänä  on edistää demokratiaa, laillisuutta, ihmisoikeuksia, suvaitsevaisuutta ja syrjimättömyyttä. Se  järjestää vaalitarkkailua järjestön jäsenvaltioissa näiden pyynnöstä.
Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto
Toimisto jakautuu demokratisointiosastoon, ihmisoikeuksien osastoon, vaaliosastoon, romaaniasioiden yhteyspisteeseen sekä suvaitsevaisuuden ja syrjinnän vastaiseen ohjelmaan.
Johtajat

Michael Georg Link (Saksa): 2014-
Janez Lenarčič (Slovenia): 2008-2014
Christian Strohal (Itävalta): 2003-2008
Gérard Stoudmann (Sveitsi): 1997-2003
Audrey Glover (Yhdistynyt kuningaskunta): 1994-1997
Luchino Cortese (Italia): 1991-1997