stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mika Koivisto

| Mika Koivisto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1992 (ikä 32) Kiiminki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kojo
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  78 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–2017
Seurat:  KooKoo (Mestis/SML) Hokki (Mestis) Mörrums GoIS IK (Ruotsi I) Jokipojat/JoKP (Mestis)
Mika Koivisto (s. 5. kesäkuuta 1992 Kiiminki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi kaksi SM-liigakautta KooKoossa vuosina 2015–2017, jolloin Koivisto sai tililleen 86 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. Suurimman osan urastaan Koivisto pelasi kuitenkin Mestiksessä, jossa hän edusti Kajaanin Hokkia, KooKoota ja Joensuun Kiekko-Poikia. Koivisto oli voittamassa Mestis-hopeaa KooKoossa vuonna 2015. Hän kuului myös Jokipoikien (nyk. Joensuun Kiekko-Pojat) kapteenistoon vuosina 2017–2019. Koivisto pelasi myös Ruotsissa syksyllä 2019.
Ura

Koivisto on Kiimingin Kiekko-Poikien kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Oulun Kärpissä, jossa Koivisto voitti C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2008 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Kaudella 2011–2012 hän oli tehoilla 17+19=36 seuran A-nuorten toiseksi paras pistemies Sakari Mannisen jälkeen tehoilla 17+19=36. Kevään 2012 pudotuspeleissä Koivisto oli Kärppien paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+1=4. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Laserissa.
Kaudeksi 2012–2013 Koivisto siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän siirtyi samalla suorittamaan varusmiespalvelusta Kainuun Prikaatiin. Koiviston tulokaskausi Mestiksessä toi 40 runkosarjaottelussa tehot 6+1=7 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Kahden Hokissa vietytyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 KooKoon riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Toukokuussa 2015 Koivisto teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen SM-liigaan nostetun KooKoon kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2015–2016 avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Koivisto merkittiin KooKoon kolmosketjun vasempaan laitaan Jan-Mikael Juutilaisen ja Mikko Alikosken viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.07 minuuttia. Koivisto keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Liigauransa avausmaalin hän teki 5. maaliskuuta 2016 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Koiviston osuma syntyi alivoimalla ja se tarkastettiin videolta. Maali jäi KooKoon 0–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Juha Tuohimaa valitsi Koiviston ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kaikkiaan hän teki tulokaskautensa aikana 50 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. Huhtikuussa 2016 KooKoo käytti Koiviston sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kaudella 2016–2017 Koivisto kärsi loukkaantumisista ja hän pelasi vain 36 ottelua.
Koivisto teki kauden 2017–2018 kattaneen sopimuksen Hokin kanssa, mutta seura jäi ennen kauden alkua kuitenkin ilman Mestis-lisenssiä ja ajautui konkurssiin. Koivisto teki heinäkuussa 2017 vuoden mittaisen sopimuksen Jokipoikien kanssa. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Koivisto oli 15 osumallaan Jokipoikien kolmanneksi paras maalintekijä Tuukka Rajamäen kanssa.
Kaudeksi 2019–2020 Koivisto siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Mörrums GoIS IK:hon. Hän pelasi siellä kuusi ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Koiviston sopimus purettiin lokakuussa 2019. Vajaa viikkoa myöhemmin hän palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Kajaanin Hokin Mestis-joukkueeseen.
Kaudeksi 2020–2021 Koivisto palasi vuoden mittaisella sopimuksella Joensuun Kiekko-Poikiin (ent. Jokipojat). Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Koivisto pelasi siellä alkukaudella kuusi ottelua ennen kauden keskeytymistä joulukuussa 2020. Ennen kauden jatkumista, helmikuussa 2021 hän ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa.
Pelityyli

Koivisto mainitsi itse vuonna 2017 vahvuuksikseen monipuolisuuden, kahden suunnan pelaamisen ja joukkuepelaamisen. Häntä Jokipojissa valmentaneen Jouni Variksen mukaan Koivisto toi hyökkäyspäähän johtajuutta ja hän lyö itsensä likoon illasta toiseen. Variksen mukaan Koivisto ei ollut kovin isokokoinen, mutta taklasi paljon, oli hyvä puolustuspäässä ja heittäytyi kiekkojen eteen. Variksen mukaan hän oli myös loistava alivoimapelaaja.
Muuta

Koiviston isoveli Petri pelasi omalla urallaan maalivahtina SM-liigassa yhteensä 105 ottelua Oulun Kärpissä ja Espoo Bluesissa.
Nausharo

Nausharo on muinainen Indus-kulttuurin aikainen asutuskeskus Pakistanissa, Balochistanissa. Paikka on raunioina. Nausharon lähellä ovat Mehrgarh ja Pirak.
Aikajako

Nausharon kaiveneet arkeologit ovat esittäneen seuraavan aikajaon.
Jakso IA n. 2900–2800 eaa.
Jakso IB n. 2800–2700 eaa.
Jakso IC n. 2700–2600 eaa.
Jakso ID n. 2600–2550 eaa. (siirtymäkausi)
Jakso IIA n. 2550–2300 eaa.
Jakso IIB n. 2300–1900 eaa.
Jakso III n. 1900–1800 eaa.
Naushahdu Matka, Nausharosta löydetty ruukku ajalta noin 2700-1800 eaa.
Antoinette Vallgren

Antoinette Vallgren puolisonsa Ville Vallgrenin kanssa.
Albert Edelfeltin maalaus Antoinette Vallgrenistä ja miehestään vuonna 1886
Antoinette Vallgren, o.s. Råström (1858 Tukholma – 25. heinäkuuta 1911 Pariisi) oli ruotsalainen kuvanveistäjä.
Hän opiskeli alkujaan puunkaiverrusta, mutta siirtyi myöhemmin kuvanveistäjäksi. Hän teki rintakuvia ja pronssiplaketteja. Hän erikoistui kirjankansien suunnitteluun, hän esimerkiksi suunnitteli Vänrikki Stoolin tarinoiden loistopainoksen. Hänen herkiksi ja hienostuneiksi sanottuja töitään on Taideteollisuusmuseossa ja Turun museossa.
Hänen vanhempansa olivat mitalinkaivertaja Gustaf Råström ja Louise Ulrika Ullström. Hänen puolisonsa oli 1882–1911 kuvanveistäjä Ville Vallgren.
Antola

Antola viittaa seuraaviin:
Antola, kylä Salon Halikossa
Annikki Huhta (o.s. Antola, s. 1946), opettaja, pappi
Aulikki Eerola (o.s. Antola, s. 1948), oopperalaulaja, musiikin tohtori
Esko Antola (s. 1947), valtiotieteilijä, professori
Oskar Antola (1914–1976), rovasti, rehtori
Päivikki Antola (s. 1945), uskontotieteilijä, professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Arajuuri

Arajuuri on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aila Arajuuri (s. 1935), näyttelijä
Armas Arajuuri, alk. Ahlroth (1893–1955), jääkärieverstiluutnantti
Johan Arajuuri, alk. Ahlroth (1894–1961), jääkärikenraalimajuri ja poliisikomentaja
Lauri Arajuuri (1907–1978), näyttelijä
Niila Arajuuri (s. 1987), poplaulaja
Paulus Arajuuri (s. 1988), jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Monacon Grand Prix 1984

Monacon Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. kesäkuuta 1984 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas.
Aika-ajo

Aika-ajo ajettiin lämpimässä ja osittain aurinkoisessa säässä. Paalupaikan sai Alain Prost ajalla 1.22,661. Aika-ajon näyttävin tapahtuma oli Martin Brundlen auton kaatuminen: Hän ajoi sivuttain kaiteeseen, ja auto menetti molemmat kaiteen puoleiset pyöränsä. Loppumatkan auto kulki kyljellään. Tapauksen vuoksi aika-ajo keskeytettiin 20 minuutiksi, kun rataa siivottiin romuista.
Kilpailu

Aamusta alkaen Monacossa satoi kaatamalla. Märällä radalla oli vaikea ajaa, ja autot pyörähtelivät pienenkin ajovirheen takia. Kilpailuun lähti 20 autoa, joista 11 keskeytti. Pahiten kävi Patrick Tambaylle, joka mursi jalkansa ajettuaan päin ensimmäisessä startin jälkeisessä kaarteessa pyörähdelleen Derek Warwickin auton takaosaa. Kilpailu keskeytettiin tunnin, yhden minuutin ja seitsemän sekunnin kuluttua lähdöstä, Alain Prost pysäytti 31 kierroksen jälkeen kaikessa rauhassa maalisuoralle. Koska kilpailusta oli ajettu alle 75 prosenttia, pisteet puolitettiin.
Kisan kovimmasta näytöstä vastasi nuori Ayrton Senna. Urallaan sadekelin spesialistina tunnettu Senna lähti vasta 13. lähtöruudusta, mutta nousi rauhallisella ajollaan kilpailussa toiseksi kierroksella 19. Tuolloin hän oli jo puoli minuuttia kilpailua johtaneen Prostin perässä, mutta kuroi 12 kierroksessa eron enää 7,4 sekuntiin.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 31 | 1.01.07,740 | 1 | 4.5 |
| 2 | 19 |  Ayrton Senna | Toleman-Hart | 31 | + 7,446 | 13 | 3 |
| 3 | 28 |  René Arnoux | Ferrari | 31 | + 29,077 | 3 | 2 |
| 4 | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Honda | 31 | + 35,246 | 10 | 1.5 |
| 5 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Renault | 31 | + 44,439 | 11 | 1 |
| 6 | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 30 | + 1 krs. | 4 | 0.5 |
| 7 | 24 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 30 | + 1 krs. | 19 |   |
| 8 | 5 |  Jacques Laffite | Williams-Honda | 30 | + 1 krs. | 16 |   |
| DSQ | 4 |  Stefan Bellof | Tyrrell-Ford | 31 | Hylättiin | 20 |   |
| Kesk. | 22 |  Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 24 | Ohjaus | 14 |   |
| Kesk. | 8 |  Niki Lauda | McLaren-TAG | 23 | Ulosajo | 8 |   |
| Kesk. | 14 |  Manfred Winkelhock | ATS-BMW | 22 | Ulosajo | 12 |   |
| Kesk. | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Renault | 15 | Ulosajo | 2 |   |
| Kesk. | 1 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 14 | Sähköt | 9 |   |
| Kesk. | 25 |  François Hesnault | Ligier-Renault | 12 | Sähköt | 17 |   |
| Kesk. | 2 |  Corrado Fabi | Brabham-BMW | 9 | Sähköt | 15 |   |
| Kesk. | 20 |  Johnny Cecotto | Toleman-Hart | 1 | Ulosajo | 18 |   |
| Kesk. | 16 |  Derek Warwick | Renault | 0 | Kolari | 5 |   |
| Kesk. | 15 |  Patrick Tambay | Renault | 0 | Kolari | 6 |   |
| Kesk. | 26 |  Andrea de Cesaris | Ligier-Renault | 0 | Kolari | 7 |   |
| DNQ | 17 |  Marc Surer | Arrows-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 3 |  Martin Brundle | Tyrrell-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 23 |  Eddie Cheever | Alfa Romeo |   |  |  |   |
| DNQ | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW |   |  |  |   |
| DNQ | 10 |  Jonathan Palmer | RAM-Hart |   |  |  |   |
| DNQ | 21 |  Mauro Baldi | Spirit-Hart |   |  |  |   |
| DNQ | 9 |  Philippe Alliot | RAM-Hart |   |   |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Alain Prost – 1.22,661
Nopein kierros: Ayrton Senna – 1.54,334 (kierroksella 24)
Alain Prostin keskimääräinen nopeus oli vain noin 100 km/h
Kilpailu keskeytettiin sateen takia, minkä seurauksena pisteet puolitettiin.
Nigel Mansellin 50:s Grand Prix, ensimmäinen eturivin lähtöruutu (2.) ja ensimmäinen kilpailun johtokierros
Ayrton Sennan ensimmäinen palkintosija (2.) ja kilpailun nopein kierros
Tolemanin ja Hartin ensimmäinen palkintosija
Michelinin	50:s voitto
Monacon kilpailu näytettiin TV1:ssä selostajana Juha Jokinen. Televisiolähetyksen lisäksi Tänään Sunnuntaina-ohjelmassa oli 40 minuutin mittainen koostelähetys kilpailusta selostajana Raimo Häyrinen.
Helsingin Sanomat 3.6.1984
Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

| Sija | Kuljettaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 | Alain Prost | 28,5 |
| 2 | Niki Lauda | 18 |
| 3 | René Arnoux | 14,5 |
| 4 | Derek Warwick | 13 |
| 5 | Elio de Angelis | 12,5 |
| 6 | Keijo Rosberg | 11 |
| 7 | Michele Alboreto | 9 |
| 8 | Patrick Tambay | 7 |
| 9 | Stefan Bellof | 5 |
| 10 | Nigel Mansell | 4 |
|   | Ayrton Senna | 4 |
| 12 | Eddie Cheever | 3 |
|   | Riccardo Patrese | 3 |
| 14 | Martin Brundle | 2 |
|   | Andrea de Cesaris | 2 |
| 16 | Thierry Boutsen | 1 |
Ari Nyrhinen

Ari Nyrhinen (s. 19. syyskuuta 1976) on suomalainen pesäpalloilija. Nyrhinen edusti urallaan Superpesiksessä Seinäjoen Maila-Jusseja ja Oulun Lippoa. Hänen kasvattajaseuransa on Nurmon Jymy. Nyrhinen saavutti kaksi SM-pronssia kaudella 1996 ja kaudella 1997. Hän pelasi ulkokentällä kolmosvahtina. Nyrhinen pelasi 277 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 15 kunnaria ja 200 tavallista juoksua, toi 96 juoksua ja keräsi 972 kärkilyöntipistettä. Nyrhinen pelasi 53 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 31 tavallista juoksua, toi viisi juoksua ja keräsi 154 kärkilyöntipistettä. Nyrhinen pelasi 13 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 15 tavallista juoksua, toi kaksi juoksua ja keräsi 61 kärkilyöntipistettä.
Midt-Telemark

Midt-Telemark on Norjan kunta Telemarkin läänissä. Se perustettiin vuonna 2020 yhdistämällä Bø ja Sauherad. Midt-Telemarkin naapurikuntia ovat Kongsberg, Skien, Nome ja Seljord. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 10 735 asukasta.
Kuntakeskus Bøn lisäksi Midt-Telemarkissa sijaitsevia taajamia ovat Gvarv, Folkestad, Nordbøåsane ja Nordagutu.
Koulutus

Kaakkois-Norjan yliopistolla on Bøssä noin 3 000 opiskelijan kampus.
Media

Midt-Telemarkissa ilmestyy paikallislehti Bø blad kerran viikossa.
Kuvia

Bøn vanha kirkko
Bøn asema Sørlandin radan varrella.
Sauheradin kirkko
Tunnettuja henkilöitä > Bø

Hallvard Eika (1920–1989), poliitikko
Jørgen Sønstebø (1922–2013), poliitikko
Tunnettuja henkilöitä > Sauherad

Lars Fykerud (1860–1902), pelimanni
Myllarguten (n. 1799–1872), hardangerviulisti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Midt-Telemark Wikimedia Commonsissa
Telemarkin läänin kunnat
Bamble
Drangedal
Fyresdal
Hjartdal
Kragerø
Kviteseid
Midt-Telemark
Nissedal
Nome
Notodden
Porsgrunn
Seljord
Siljan
Skien
Tinn
Tokke
Vinje
Norjan läänit | Norja
Motörhead (kappale)

| ”Motorhead” Motörhead |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Motörhead
 Julkaistu: kesäkuussa 1977
 Tuottaja(t): Speedy Keen
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: Chiswick Records
Motörheadin muut singlet
| ”Leaving Here” 1977 | ”Motörhead” 1977 | ”Louie Louie” 1978 |
Motorhead on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin toinen single. Sen on kirjoittanut yhtyeen laulaja-basisti Lemmy Kilmister 1975 hänen vielä ollessaan Hawkwindin jäsen. Se oli hänen viimeinen kirjoittamansa kappale ennen kuin hänet erotettiin Hawkwindistä. Alkuperäinen Hawkwindin versio "Motorheadista" julkaistiin singlen "Kings of Speed" B-puolena maaliskuussa 1975.
Kappale alkaa basso-introlla, johon kitara tulee mukaan. Kappale on kirjoitettu e-mollissa. Laulua kuullaan kolme säkeistöä, ja toisen ja kolmannen jälkeen tulee soolo. Hawkwindin ja Motörheadin versiot eivät rakenteellisesti eroa toisistaan, tosin alkuperäisessä Hawkwindin versiossa oli viulusoolo.
Motörheadin live-albumilla No Sleep ’til Hammersmith oleva versio kappaleesta julkaistiin singlenä 1981.
Kappaleet

Motorhead – 3.13 (säv. Ian Kilmister)
City Kids – 3.24 (säv. Larry Wallis, Duncan Sanderson)
Kokoonpano

Lemmy Kilmister – basso, laulu
Eddie Clarke – kitara
Phil Taylor – rummut
Muskottisota – Taistelu Itä-Intian Maustesaarista

| Muskottisota  – Taistelu Itä-Intian Maustesaarista> Nathaniel’s Nutmeg: Or, The True and Incredible Adventures of the Spice Trader Who Changed The Course Of History |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Giles Milton
Kieli:  englanti
Genre:  historia
Kustantaja:  Hodder & Stoughton
Julkaistu:  2003
Sivumäärä:  384
ISBN:  978-0340696750
Suomennos
Suomentaja:  Juha Ruusuvuori
Kustantaja:  John Nurmisen Säätiö
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  Tommi Jokivaara
Sivumäärä:  312
ISBN:  978-952-9745-29-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Muskottisota – Taistelu Itä-Intian Maustesaarista  (Nathaniel’s Nutmeg: Or, The True and Incredible Adventures of the Spice Trader Who Changed The Course Of History) on Giles Miltonin kirjoittama meriseikkailu, jonka on suomentanut kirjailija Juha Ruusuvuori. Teoksen tapahtumien ajankohta on englantilaisten ja hollantilaisten valloitussotien aika 1600-luvulla ja maantieteellisenä alueena pienet Maustesaaret Kaakkois-Aasian trooppisilla vesillä.
Teoksen aiheena ovat muskottipähkinä, maustekauppa, piskuinen Run-saari ja englantilaisten merenkävijöiden seikkailut. Nykyihmisestä voi tuntua uskomattomalta, että muskottipähkinä sai 1600-luvulla aikaan suuren kansainvälisen konfliktin, mutta renessanssin Euroopassa muskottipähkinä oli arvokkaimpia kauppatavaroita, enemmän kuin painonsa arvoinen kultaa.
Englanti ja Hollanti taistelivat Kaakkois-Aasian saarten omistuksesta koko 1600-luvun. Osapuolena olivat tietysti myös paikalliset asukkaat, ja heidän ja länsimaalaisten kyvyttömyys ymmärtää toisiaan aiheutti huvittaviakin tilanteita kaiken sankaruuden, julmuuden, petosten ja kunnianhimon keskellä.
Kirjassa keskitytään Hollannin ja Englannin Itä-Intian kauppakomppanioiden väliseen kilpailuun saada hallintaansa maustekauppa neljäsataa vuotta sitten. Euroopan merivallat lähettivät nykyisin Indonesiaan kuuluville Maustesaarille seikkailijoista koostuvia seurueita, ja kukin maa pyrki saamaan alueisiin yksinoikeuden ja haalimaan itselleen maustekaupasta saatavat käsittämättömän suuret tuotot.
Nathaniel Courthope lähti 1616 valtaamaan Run-nimistä saarta, joka oli muutaman neliömailin suuruinen muskottipuiden peittämä saari. Englannin kannalta asiassa kävi sikäli onnellisesti, että vaikka saaren omistus lopulta sopimuksella vahvistettiin Hollannille, Englanti sai toiselta puolelta maapalloa maakaistaleen, Manhattanin saaren.
Kirjan kirjoittaja, tutkimusmatkoihin erikoistunut brittiläinen toimittaja ja kirjailija Giles Milton on tehnyt perusteelliset taustatyöt ennen kirjoittamaan ryhtymistään. Kirjassa on hyödyllisiä karttoja ja erinomainen kuvitus.
Aiheesta muualla

Muskettisota John Nurmisen Säätiön sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Anacyclus alboranensis

Anacyclus alboranensis on raimikkien sukuun kuvattu asterikasvilaji, joka yhdistetään nykyisin läntisen Välimeren alueella useassa maassa esiintyvään kehräraimikkiin (Anacyclus valentinus). Anacyclus alboranensis ei siis enää ole hyväksytty raimikkien lajiksi.
Anacyclus alboranensis -kasvia kasvaa vain Alboráninmeressä sijaitsevalla pienellä Espanjalle kuuluvalla Isla de Alborán -saarella. Alboráninmeri sijaitsee puolestaan läntisellä Välimerellä. Kasvi on saarella kotoperäinen. Se kasvaa noin 30 senttimetriä korkeaksi.
Anacyclus alboranensis on täysin rauhoitettu Euroopan unionin lainsäädännöllä. Isla de Alboránilla kasvaa myös villakoihin kuvattu Senecio alboranicus, joka on toinen saaren kotoperäisistä asterikasveista.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Anacyclus alboranensis
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Anacyclus ×alboranensis (englanniksi)
Munkkisaari (albumi)

| Munkkisaari Super Janne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. kesäkuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Super Janne
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 56.20
 Levy-yhtiö: Upleftbass
Listasijoitukset
  50.
Super Jannen muut julkaisut
| Hyvät munkit volume 1 2006 | Munkkisaari 2010 | Hyvät munkit volume 2 2011 |
Munkkisaari on rap-artisti Super Jannen 23. kesäkuuta 2010 julkaistu debyyttistudioalbumi. Sen julkaisi Upleftbass Records ja jakelijana toimii Supersounds Music Oy. Kappaleesta "Kaikki muuttuu" on julkaistiin musiikkivideo kesällä 2010 ja kappaleesta "Rahamies" tammikuussa 2014.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 50.
Kappaleet

Intro – 0.28
Soulmään – 3.53
Mikä duuni? – 4.29
Stadi on snadi – 5.06
Onni on – 4.21 (mukana Sanna Vakkilainen)
Et mua kiinni saa – 5.57 (mukana Niina Koponen)
Missä, miten & milloin – 4.14 (mukana Minzi Da Vinci)
Kaikki muuttuu – 5.00
DHNN – 2.59
Rahamies – 4.28
Divine Plan – 0.56 (Skit)
Yhessä aina – 4.38
Jääräpäät – 3.46 (mukana Sanna Vakkilainen)
Kaikille teille – 5.37
Outro – 0.28
Samplet

"Kaikki muuttuu" sisältää samplen Harold Melvin & The Blue Notesin kappaleesta "You Know How to Make Me Feel So Good".
Arvostelut

Desibeli.net:
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu Tuoreet Platat -sivustolla
Mike Modano

| Mike Modano |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1970 (ikä 54) Livonia, Michigan
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mo, Cool Mody, Stick
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–2011
Seurat:  Dallas Stars (NHL)   Detroit Red Wings (NHL)
NHL-varaus:  1. varaus, 1988 Minnesota North Stars
Hockey Hall of Fame
 2014 
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
| World Cup/Canada Cup  | World Cup/Canada Cup  | World Cup/Canada Cup  |  |
|  Kultaa | World Cup 1996 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada-cup 1991 | jääkiekko |  |
Michael Thomas "Mike" Modano, Jr. (s. 7. kesäkuuta 1970 Livonia, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Taustaltaan amerikanitalialainen Modano pelasi pitkän uran NHL:ssä Dallas Starsissa ja sen edeltäjässä Minnesota North Starsissa. Kaudella 2006–2007 Modanosta tuli eniten maaleja NHL:ssä tehnyt yhdysvaltalainen pelaaja. Aikaisemmin ennätystä oli pitänyt hallussaan Joe Mullen 502 maalillaan.
Modano voitti Stanley Cupin kaudella 1998–1999 Dallas Starsissa. Lisäksi Modano oli Stanley Cup -finaaleissa vuonna 1991 Minnesota North Starsissa (seura muutti 1993 Dallasiin ja nimeksi tuli Dallas Stars), sekä vuonna 2000 Dallasissa, jolloin joukkue ei onnistunut puolustamaan mestaruuttaan ja taipui New Jersey Devilsille.
Dallasin ja Minnesotan lisäksi hän edusti urallaan vain NHL-seura Detroit Red Wingsia, viimeiseksi jääneellä kaudellaan. Hän teki Detroitin kanssa yksivuotisen sopimuksen kesällä 2010.
Modano on edustanut maataan World Cupissa, maailmanmestaruuskisoissa ja olympialaisissa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän voitti hopeaa Yhdysvaltain joukkueessa.
Toukokuussa 2019 Modano valittiin IIHF:n kunniagallerian jäseneksi. NHL:n Hall of Famen jäsenyys hänellä on ollut vuodesta 2014.
Aiheesta muualla

Mike Modano jatkoaika.com:issa
Mike Modanon ohitti Phil Housleyn NHL:n historian tehokkaimpana yhdysvaltalaispelaajana tällä alivoimamaalilla
Mike Mollo

| Mike Mollo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mike Mollo
Syntynyt: 11. helmikuuta 1980 Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Pituus:  188  cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein Orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  29
Voitot:  21
– tyrmäysvoitot:  13
Tappiot:  7
Ratkaisemattomat:  1
Mike Mollo (s. 11. helmikuuta 1980 Oak Lawn Illinois) on yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Taustaa

Mike Mollo syntyi työväenluokkalaiseen perheeseen, joka oli muuttanut Italiasta Yhdysvaltoihin Chicagon esikaupunkiin. Nuorena Mollo joutui usein tappeluihin kaduilla. Hänen kykynsä huomioitiin myös paikallisella nyrkkeilyklubilla. Hän oli fyysisesti sopiva nyrkkeilijäksi; hän painoi 230 paunaa eli 105 kilogrammaa jo 14-vuotiaana.[lähde? ]