stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korttipakka (kappale)

Korttipakka on Tapio Rautavaaran esittämä musiikkiesitys vuodelta 1976. Rautavaara ei tosin laula kappaleessa, vaan kertoo puhuen tarinan taustalla kuuluvan musiikin päälle. Musiikin kappaleeseen on säveltänyt Jaakko Salo. Kappaleen sanat käänsi englannista Seppo Virtanen
Kertomus on vanha tarina, ja se on peräisin 1800-luvulta. Englanniksi sen ovat levyttäneet nimellä ”The Deck of Cards” ainakin T. Texas Tyler ja Tex Ritter. Tarinassa sotamies levittää korttipakan eteensä kirkon penkille ja joutuu vastaamaan teostaan kenttäoikeudessa. ”Perustelkaa tekonne tai muuten rankaisen teitä kovemmin kuin ketään koskaan”, sanoo sotatuomari. Sotamies selittää, ettei hänellä ole Raamattua tai rukouskirjaa, mutta korttipakan kortit muistuttavat häntä Raamatun henkilöistä ja kristinuskon uskonkappaleista:
Ässä: Yksi Jumala.
Kakkonen: Raamatun kaksi osaa: Vanha ja Uusi testamentti.
Kolmonen: Pyhä Kolminaisuus; Isä, Poika ja Pyhä Henki.
Nelonen: neljä evankelistaa: Matteus, Markus, Luukas ja Johannes.
Viitonen: viisaat ja tyhmät neitsyet, joita kumpiakin viisi.
Kuutonen: Jumala loi maailman kuudessa päivässä.
Seiska: Jumala lepäsi seitsemäntenä päivänä.
Kasi: Kahdeksan vanhurskasta, jotka säilyivät elossa vedenpaisumuksessa: Nooa vaimoineen, kolme poikaa vaimoineen.
Ysi: Jeesuksen parantamista spitaalisista ne, jotka eivät palanneet edes kiittämään.
Kymppi: Moosekselle annetut Kymmenen käskyä.
Kuningas: Taivasten valtakunnan kuningas, Jumala kaikkivaltias.
Rouva: Neitsyt Maria.
Sotilas: Paholainen.
364: korttipakan pisteet = yksi vähemmän kuin päiviä vuodessa.
52: kortteja pakassa = viikkoja vuodessa.
4 maata: viikkoja kuukaudessa.
12 kuvakorttia: kuukausia vuodessa.13 korttia kussakin maassa, yhtä monta kuin on viikkoja neljännesvuodessa.
Laulu päättyy Rautavaaran vakuutukseen: ”Hyvät kuulijat, tämä tarina on tosi.”
Parodioita

Turo’s Hevi Gee teki kappaleesta parodian albumilla ”Santapaperia”, jossa santapaperi toimii vastaavalla tavalla, kuten:
Eli hiekkapaperi toimii sairasvakuutuskorttina, postimyyntiluettelona ja pappatunturin huolto-ohjekirjana.
Jope Ruonansuun vuonna 1995 levyttämä kappale ”Hyvät kamat ja munat” parodioi tyyliltään Korttipakka-kappaletta. Kappale kertoo 1990-luvun keskusteluohjelmasta Hyvät, pahat ja rumat. Ruonansuu imitoi kappaleessa Simo Rantalaisen äänellä.
African Securities Exchanges Association

African Securities Exchanges Association (lyhennys ASEA) on Afrikan arvopaperipörssien yhteistyötä edistävä, vuonna 1993 Nairobissa perustettu järjestö.
Vuoden 2025 alussa järjestöllä oli 32 jäsentä, joista 26 oli varsinaisia jäseniä ja kuusi liitännäisjäsentä. Jäsentensä välityksellä yhdistys edusti afrikkalaisia arvopaperipörssejä, jotka toimivat yhteensä 38 afrikkalaisessa valtiossa. Pörsseissä oli listattuna yhteensä 2 400 pörssiyritystä, joiden yhteenlaskettu markkina-arvo oli vuonna 2021 noin 1,6 biljoonaa (tuhatta miljardia) Yhdysvaltain dollaria. Järjestön mukaan tämä vastasi suuruudeltaan 61 prosenttia Afrikan mantereen bruttokansantuotteesta.
Tšekin kieli

| Tšekki |
| --- | --- |

Oma nimi:  čeština tai český jazyk
Muu nimi:  tshekki (jos kirjainta š ei teknisistä syistä voi kirjoittaa) tai tsekki
Tiedot
Alue:   Tšekki
Virallinen kieli:   Tšekki  Slovakia (vähemmistökieli)  Euroopan unioni
Puhujia:  13,4 miljoonaa
Sija:  86.
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Ústav pro jazyk česka
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  slaavilaiset kielet länsislaavilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  cs
ISO 639-2:  cze
ISO 639-3:  ces
 Ohje 
Puhuttua tšekkiä
Tšekki (omakielinen nimi: čeština) on länsislaavilainen kieli, jota puhutaan pääasiallisesti Tšekissä. Kieltä puhuvat pääasiassa tšekit. Läheisintä sukua kieli on slovakille, hieman kaukaisempaa puolalle, ylä- ja alasorbille, kašubille sekä jo kuolleelle slovintsille.
Puhujamäärä ja status

Tšekin kielellä on yhteensä hieman vajaa 13,4 miljoonaa puhujaa, joista 10,7 miljoonaa on äidinkielisiä puhujia. Tämä tekee tšekistä maailman 86. puhutuimman kielen. Kielen ei katsota olevan uhanalainen.
Kielellä on virallisen kielen asema Tšekissä, jossa se on maan perustuslain mukaan ainoa virallinen kieli. Tätä kautta tšekki on virallinen kieli myös Euroopan unionissa vuodesta 2004 alkaen, jolloin Tšekki liittyi unioniin. Vuonna 2012 julkaistun selvityksen mukaan 98 % Tšekin kansalaisista puhu tšekkiä.
Tšekillä on tunnustetun vähemmistökielen asema Slovakiassa, mutta se on myös Slovakian vuoden 1995 kielilain mukaan "kieli, jolla voi saavuttaa yleisen valtion virallisen kielen ymmärrettävyyden". Millään toisella kielellä ei ole vastaavaa asemaa Slovakiassa.
Historia ja kirjakieli

Aikaisemmin kielestä käytettiin myös nimitystä böömi, joka viittaa Böömin kuningaskuntaan. Vanhimmat kirjalliset todisteet tšekin kielestä ovat peräisin 1100-luvulta latinan- ja saksankielisistä lähteistä. Uskonpuhdistuksen myötävaikutuksesta tšekin kielelle alkoi kehittyä standardoitu kirjakieli. Tähän puolestaan vaikutti uskonpuhdistaja Jan Hus. Tämän jälkeen Prahan murteesta alkoi kehittyä nykytšekin pohja. Raamattu käännettiin ensimmäisen kerran kokonaisuudessaan tšekiksi vuonna 1380. Viimeisin kokonainen käännös on vuodelta 2009.
Tšekin kuuluessa Habsburgien valtakuntaan tšekin kielen asema etenkin kirjakielenä laski, koska valtaapitävien kieli oli ensisijaisesti saksa, josta otettiin paljon vaikutteita tšekin kieleen. 1800-luvulla kieli alkoi kuitenkin nousemaan ja yksi näkyvä symbolinen virstanpylväs oli Tšekin kansallisteatterin perustaminen. Maailmansotien välisenä aikana Tšekkoslovakiassa pyrittiin yhtenäistämään tšekkiä ja slovakkia. Tästä tosin luovuttiin toisen maailmansodan jälkeen. Kylmän sodan aikana kommunistihallinto painotti kielen samanlaisuuksia venäjän kanssa. Samettivallankumouksen jälkeen kieleen on otettu yhä enenevissä määrin lainasanoja englannista.
Tšekkiä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Murteet ja suhde slovakin kieleen

Puhuttu tšekki jakautuu kolmeen suureen murreryhmään: böömiläisiin, määriläisiin ja sleesialaisiin, joiden välillä ei ole suuria eroja. Murrerajat noudattavat pääsääntöisesti tšekin historiallisten alueiden rajoja, mutta esim. böömiläis-länsimääriläiset murteet lasketaan yhdeksi murteeksi.
Päämurteista selkeästi yleisin on Böömin alueella puhuttava niin sanottu yleistšekki (obecná čeština), joka on levinnyt laajalle historiallisen ydinalueensa ulkopuolelle ja muodostunut jonkinlaiseksi yleispuhekieleksi. Se poikkeaa kirjakielestä jonkin verran niin kielioppinsa kuin ääntämyksensäkin suhteen. Yleisesti ottaen Böömin murteessa sijataivutus on yksinkertaistunut: erityisesti instrumentaalin monikossa yleensä unohdetaan monimuotoinen taivutus suvussa ja taivutetaan kaikkia sanoja samalla tavalla. Myös ääntämys on jonkin verran avoimempaa Böömissä kuin Määrin alueella; vokaalien avoimuuden sanotaan olevan erityisesti prahalaisten puheen ominaispiirre. Yleisesti kuitenkin Böömissä puhuttu kieli on melko yhtenäistä eikä eroa eri kylien ja alueiden kesken juurikaan ilmene.
Toinen kolmesta suuresta murteesta on Määrin alueella puhuttu tšekki, joka eroaa kirjakielestä kielioppinsa ja ääntämyksensä sekä muita murteita enemmän myös sanastonsa puolesta: Esimerkiksi Brnon raitiovaunuista käytetään saksalaisperäistä sanaa šalina eikä yleiskielen sanaa tramvaj. Toisin kuin Böömissä, Määrin murteessa on myös hyvin paljon paikallisia eroavaisuuksia. Nykypäivän Määrissä kuitenkin arkikieli on yhä useammin sekoitus eri paikkakuntien murteita, vanhoja paikallisia murteen ominaispiirteitä, kirjakieltä ja nykyään myös Böömin alueen murretta. Kirjakielen käyttö arkipäivän tilanteissa on Määrissä yleisempää kuin Böömissä.
Kolmas suuri murre on Tšekille kuuluvassa pienessä osassa Sleesiaa, Ostravan kaupungin ympäristössä puhuttu murre. Murteen ominaispirrteet ovat samankaltaisuudet puolan kielen kanssa sekä lyhyet vokaalit.
Murteet ja suhde slovakin kieleen > Keskinäinen ymmärrettävyys slovakin kanssa

Varsinkin iäkkäämmät tšekit ja slovakit ymmärtävät toisiaan erinomaisesti, koska ovat kuulleet toistensa kieltä television kautta Tšekkoslovakian aikana eikä Tšekissä ole perinteisesti käännetty slovakinkielisiä ohjelmia Tšekkoslovakian hajoamisen jälkeenkään. Nuoremmilla voi olla jonkin verran vaikeuksia ymmärtää toisiaan: nuoret tšekin puhujat eivät ymmärrä slovakkia yhtä hyvin kuin päinvastoin.
Fonologia

Tšekin ääntämistä pidetään yleisesti vaikeana ulkomaalaisille, toisaalta kielelle ominaisen ř-kirjaimen kuvaaman äänteen, toisaalta vokaalien vähyyden takia. Suomalaisille tšekin ääntäminen ei kuitenkaan ole erityisen hankalaa, koska esimerkiksi painotus ja vokaalit muistuttavat pitkälti suomea. Tšekissä on kuitenkin useita pelkistä konsonanteista koostuvia sanoja, ja on jopa mahdollista muodostaa lauseita ilman ainuttakaan vokaalia, joskin useimmat sellaiset ovat melko väkinäisiä (Strč prst skrz krk, ”työnnä sormi kaulan läpi”,  kuuntele (ohje)).
Fonologia > Vokaalit

|  | Etiset | Keskiset | Takaiset |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppeat | ɪ, iː |  | u, uː |
| Puolisuppeat | ɛ, ɛː |  | o, oː |
| Väljät |  | a, aː |  |
Lähde:
Tšekin kielessä on 13 vokaalifoneemia: monoftongit /a aː ɛ ɛː ɪ iː o oː u uː/ ja diftongit /o͡u a͡u ɛ͡u/, joista ainoastaan /o͡u/ esiintyy kotoperäisissä tšekkiläisissä sanoissa. Yleisesti ottaen tšekin vokaalit ääntyvät kuten suomessa. Oikeinkirjoituksesta pitää huomata, että nousevalla aksenttimerkillä ´ merkitään vokaalin pituutta, ei siis sanapainoa, joka on tšekissä aivan kuten suomessakin aina ensimmäisellä tavulla. Diftongit ääntyvät kuten ne kirjoitetaan.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Biabiaali | Labio- dentaali | Alveolaari | Post- alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiilit | Klusiilit | p b |  | t d |  | c ɟ | k g |  |
| Affrikaatat | Affrikaatat |  |  | t͡s | t͡ʃ d͡ʒ |  |  |  |
| Nasaalit | Nasaalit | m |  | n |  | ɲ |  |  |
| Frikatiivit | Frikatiivit |  | f v | s z | ʃ ʒ |  | x | ɦ |
| Tremulantit | Norm. |  |  | r |  |  |  |  |
| Tremulantit | Frik. |  |  | r̝ |  |  |  |  |
| Approksimantit | Approksimantit |  |  |  |  | j |  |  |
| Lateraalit | Lateraalit |  |  | l |  |  |  |  |
Lähde:
Tšekin konsonantit voidaan jakaa niin sanottuihin pehmeisiin, neutraaleihin ja koviin konsonantteihin. Kovia konsonantteja ovat h, ch, k, g, r, d, t ja n, neutraaleja b, f, l, m, p, s, v ja z, sekä pehmeitä ž, š, č, ř, c, j, ď, ť ja ň, joista tosin vain ť, ď ja ň äännetään pehmeinä eli liudentuneina. Konsonantin kovuusaste vaikuttaa pieneen, mutta tärkeään oikeinkirjoitukselliseen ja sanojen taivutukseen liittyvään seikkaan: kovien ja neutraalien konsonanttien jälkeinen [i]-äänne kirjoitetaan kirjaimella y, pehmeiden jälkeinen kirjaimella i. Kouluissa opetellaan kovat ja neutraalit konsonantit loruina ulkoa, ja muutenkin asian opettamiseen käytetään paljon aikaa.lähde? Aikuiset kielenkäyttäjät osaavatkin oikeinkirjoitusasian jo ”automaattisesti”, eivätkä tarvitse loruja avukseen. Vokaalifoneemien lisäksi myös konsonanttifoneemit /r/, /l/ ja /m/ voivat muodostaa tšekin kielessä tavujen ytimiä. Tämän takia tšekissä esiintyy sanoja, joissa ei ole vokaalifoneemeja, kuten krk (suom. kaula) ja osm (suom. kahdeksan).
Kielioppi

Tšekissä on muiden slaavilaisten kielten tavoin runsaasti taivutusmuotoja. Kolmeen sukuun (maskuliineihin, feminiineihin ja neutreihin sekä näistä lisäksi elollisiin ja elottomiin maskuliineihin) jakautuvat substantiivit taipuvat seitsemässä sijamuodossa yksikössä ja monikossa. Sijamuodot ovat nominatiivi, genetiivi, akkusatiivi, datiivi, vokatiivi, lokatiivi ja instrumentaali. Myös muilla sanaluokilla on rikas taivutusjärjestelmä, ja oma lukunsa on slaavikielille ominainen verbien jakautuminen kahteen tekemisen tapaan eli aspektiin.
Verbit taipuvat kolmessa aikamuodossa: preesensissä, futuurissa ja preteritissä. Lisäksi verbit taipuvat persoonan ja luvun mukaan. Kielteinen lause muodostetaan usein lisäämällä verbin eteen prefiksi ne-. Verbeille on ominaista myös slaavilaisille kielille tyypillinen taipuminen aspektimuodoissa, joita on kaksi: imperfektinen aspekti kuvaa päättymätöntä tai toistuvaa toimintaa, perfektinen taas loppuun asti suoritettua toimintaa.
Sanajärjestys on suhteellisen vapaa, mutta perusmuodoltaan se on subjekti–verbi–objekti. Sanajärjestyksen vapautta käytetään suomen tavoin merkitsemään muun muassa eri näkökulmia: Češi udělali revoluci (Tšekit tekivät vallankumouksen), Revoluci udělali Češi (Vallankumouksen tekivät tšekit), Češi revoluci udělali (Tekivät tšekit vallankumouksen).
Sanasto

Lukusanat 1–10 tšekiksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| jedna | dva | tři | čtyři | pět | šest | sedm | osm | devět | deset |
Kielinäyte

»Všichni lidé rodí se svobodní a sobě rovní co do důstojnosti a práv. Jsou nadáni rozumem a svědomím a mají spolu jednat v duchu bratrství.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Suomi–tšekki-sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Katsaus tšekin kieleen (englanniksi)
Slaavilaiset kielet
bosnia
bulgaria
interslaavi
kantaslaavi
kašubi
kirkkoslaavi
kroatia
makedonia
molisenkroatia
montenegro
muinaiskirkkoslaavi
polabi
puola
ruteeni
serbia
serbokroatia
sleesia
slovakki
sloveeni
slovintsi
sorbi
tšekki
ukraina
valkovenäjä
venäjä
Euroopan unionin viralliset kielet
bulgaria
englanti
espanja
hollanti
iiri
italia
kreikka
kroatia
latvia
liettua
malta
portugali
puola
ranska
romania
ruotsi
saksa
slovakki
sloveeni
suomi
tanska
tšekki
unkari
viro
Ross (suku)

Ross on Skotlannista Suomeen 1600-luvun alkupuolella tullut suku. Suvun kantaisä William Ross oli porvari Vaasassa. Williamin pojantytär Catharina Ross oli kuuluisan Pietari Kalmin äiti.
Suvun jäseniä

Herman Ross, Vaasan pormestari, William Rossin poika
Herman Ross, teologian professori, pormestari Herman Rossin poika
Isak Ross, Turun akatemian rehtori, professori Herman Rossin poika
Catharina Charlotta Ross, runoilija, rehtori Isak Rossin tytär
Wilhelm Ross, tutkimusmatkailija, professori Herman Rossin poika
Aiheesta muualla

Aatelissuvun Ross vaakuna Europeana heraldica, Kansallisarkisto
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia
Troija

| Troija |
| --- | --- |
 Troijan raunioita.
Koordinaatit:  39°57′27″N, 26°14′20″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Troas
Historia
Tyyppi:  linnoitettu kaupunki
Ajanjakso:  3000 eaa. – 500 jaa.
Merkitys:  Homeroksen Iliaan aihe Unescon maailmanperintökohde
Aiheesta muualla
   Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Troija (m.kreik. Τροία < heet. Truwisa; lat. Troia), kreikkalaisilla yleensä Ilion (m.kreik. Ἴλιον, myös Ἴλιος, Ilios, alun perin Ϝίλιον, Wilion < heet. Wilusa; lat. Ilium), oli Vähässä-­Aasiassa nykyisen Turkin alueella sijainnut muinainen kaupunki, jota vastaan kreikkalaiset kävivät Homeroksen Ilias-runoelman mukaan Troijan sodan.
Troijan uskottiin pitkään olevan vain Atlantiksen kaltainen myytti, mutta 1800-luvulta alkaen sitä pidetään yleensä samana kuin Hisarlikin rauniokumpu. Se sijaitsee Turkin luoteisosissa noin viisi kilometriä kohdasta, jossa Dardanellien salmi yhtyy Egeanmereen.
Troija syntyi pronssikauden alussa noin 3000 eaa., ja se tuhoutui tai tuhottiin ja rakennettiin monta kertaa uudelleen. Myöhäispronssikaudella Troija kasvoi kooltaan suureksi. Homeroksen Iliaassa mainitsema Troija lienee ollut vahvasti linnoitettu Troija VII. Antiikin aikana paikalla sijaitsi Ilion-niminen kreikkalainen kaupunki, arkeologiassa Troija VIII ja IX. Paikalla asuttiin ainakin 500-luvulle asti.
Troijan arkeologinen alue on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1998.
Maantiede > Sijainti

Troijaksi nykyään oletettu paikka on Luoteis-Turkissa sijaitseva Hisarlikin eli Hissarlikin rauniokumpu. Hisarlik on noin 30 metriä korkea ja sisältää eri asutuskerrostumia. Paikka sijaitsee Vähän-Aasian ja Balkanin niemimaan rajakohdassa viisi tai kuusi kilometriä Mustanmeren ja Välimeren välisen Hellespontoksen eli nykyisen Dardanellien salmen suulta sisämaahan. Vieressä virtaa Skamandros-joki (nyk. Karamenderes), jonka suu muodosti kaupungin vierelle aikoinaan merenlahden.
Myöhemmällä pronssikaudella eli mykeneläisellä kaudella meren ranta oli Troijaa paljon lähempänä kuin nykyisin. Paikka oli strategisesti tärkeä ja Troijan läheltä kulki ehkä säännöllisiä maa- ja merikauppareittejä, mikä kasvatti sen vaurautta. Troijan merkitys väheni, kun pääsy merelle vaikeutui. Kaikki eivät ole samaa mieltä kaupan merkityksestä Troijan synnylle ja kasvulle. Joka tapauksessa Troija sai eri aikoina kulttuurivaikutteita sekä Balkanin niemimaan, Egeanmeren että Anatolian suunnalta. Näistä suunnista kohdistui Troijaan myös hyökkäyksiä ja kansainvaelluksia.
Moni tutkija uskoo, että myöhäispronssikautisissa heettiläisten teksteissä muutaman kerran mainittu Wilusan kuningaskunta oli Troija. Niiden sijainnit täsmäävät, ja lisäksi heettiläiset mainitsivat 1200-luvulla eaa. mykeneläisen Ahhiyawan kuningaskunnan Wilusan vihollisena samalla ajalla kun kreikkalaiset hyökkäsivät Troijaan Homeroksen runoelmassa.
Maantiede > Homeroksen kuvaus

Seuraavassa esitetään, kuinka Homeros kuvaa Troijaa Iliaassa. Eepoksesta johdettavissa olevia selviä topografisia seikkoja on varsin vähän. Lisäksi koska kuvaus on runollinen, se ei moninkaan osin vastaa todellista Troijaa.
Homeroksen mukaan Troija sijaitsi ympäristöään korkeammalla kohdalla Skamandros- ja Simoeis (nyk. Dümruk Su) -jokien välissä. Se, ettei kaupunki ollut aivan tasangolla, käy ilmi epiteeteistä aipeinē (αἰπεινή, ”korkea”), ofryoessa (ὀφρυόεσσα, ”korkea”) ja ēnemoessa (ἠνεμόεσσα, ”avotuulinen”). Kaupungin takana kaakossa kohosi kukkula, joka oli Idavuoren haarauma, ja jolla sijaitsi kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori nimeltään Pergamon (τὸ Πέργαμον, myös Pergama, τὰ Πέργαμα; tai Pergamos, ἡ Πέργαμος). Tämä linnoitettu kukkula piti sisällään paitsi kaikki jumalten temppelit myös Priamoksen ja hänen poikiensa Hektorin ja Pariksen palatsit.
Troijan muurit kuvataan korkeiksi ja vahvoiksi ja torneilla varustetuiksi. Niiden rakentajina pidettiin Apollonia ja Poseidonia. Kaupungilla on täytynyt olla monta porttia, mikä käy ilmi ilmaisusta pāsai pylai (πᾶσαι πύλαι), mutta vain yksi niistä, Skaiai pylai (Σκαιαὶ πύλαι, ”Vasen portti”), mainitaan nimeltä. Se johti kreikkalaisten leiriin, ja siksi sen on täytynyt sijaita kaupungin luoteislaidalla eli päinvastaisella suunnalla kuin akropolis. Ei ole tietoa siitä, miksi portti tunnettiin ”Vasempana porttina”, mutta sen on ehdotettu olleen seurausta siitä, kuinka taivaallisia enteitä tulkittiin: tällöin pappi katsoi pohjoiseen päin, jolloin luode jäi vasemman käden puolelle.
Historia

Troijan historia ulottuu noin vuodesta 5000 eaa. aina ajanlaskun alun ensimmäiselle vuosituhannelle. Se on yksi pisimpään yhtäjaksoisesti asuttu paikka maailmassa. Vuosisatojen kuluessa kaupunkia on tuhoutumisensa jälkeen rakennettu uudelleen edellisen päälle, ja siinä on tunnistettu kymmenen kerrosta. Kaupunki koki välillä kukoistuksen aikoja suuren ruhtinaskunnan keskuksena. Tosinaan kaupunki taantui pikkukaupungiksi tai kyläksi. Joskus kaupungin väestö saattoi vaihtua, ja välillä hyökkäys tai maanjäristys tuhosi sen.
Historia > Kerrostumat

Arkeologit ovat tunnistaneet Hisarlikissa tähän mennessä kymmenen eri kerrosta alatyyppeineen, jotka on nimetty rakentamisvaiheen mukaan. Ne numeroidaan yleensä roomalaisin numeroin I, II jne. Amerikkalaisten mukaan kaupungin alavaiheita on 46, ja ne nimetään Ia, Ib ja Ia1, Ia2 jne.
Kerrostumista on muodostettu seuraavanlainen ajoituskehikko; ajoitukset ovat summittaisia:
| Kerrostuma | Ajoitus (n> ) | Kausi | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| Troija I | 3000–2550 eaa. | Länsi-Anatolian varhaispronssikausi 1 (EBA 1) |  |
| Troija II | 2500–2300 eaa. | varhaispronssikausi 2 (EBA 2) | vahva Troija |
| Troija III | 2300–2200 eaa. | varhaispronssikausi 3 (EBA 3) (varh.) | heikko Troija |
| Troija IV | 2200–2000 eaa. | varhaispronssikausi 3 (EBA 3) (kesk.) | heikko Troija |
| Troija V | 2000–1750 eaa. | varhaispronssikausi 3 (EBA 3) (myöh.) |  |
| Troija VI | 1750–1400 eaa. | keskipronssikausi (MBA) | vahva Troija |
| Troija VI | 1750–1400 eaa. | myöhäispronssikausi (LBA) | vahva Troija |
| Troija VIh | 1400–1300 eaa. | myöhäispronssikausi (LBA) |  |
| Troija VIIa | 1300–1180 eaa. | myöhäispronssikausi (LBA) | vahva Troija, tuhoutui hyökkäyksessä (todennäköisin Iliaan Troija) |
| Troija VIIb1 | 1180–1100 eaa. | myöhäispronssikausi (LBA) | nk. pimeät vuosisadat |
| Troija VIIb2 | 1100–1000 eaa. | myöhäispronssikausi (LBA) | nk. pimeät vuosisadat |
| Troija VIIb2 | 1100–1000 eaa. | varhaisrautakausi | nk. pimeät vuosisadat |
| Troija VIIb3 | 1000–950 eaa. | varhaisrautakausi | nk. pimeät vuosisadat |
|  | 950–700 eaa. | varhaisrautakausi | nk. pimeät vuosisadat |
| Troija VIII | 700–85 eaa. | antiikki | arkaaisen, klassisen ja hellenistisen kauden Ilion |
| Troija IX | 85 eaa. – 400/600 jaa. | antiikki | roomalaisen kauden Ilion (lat. Ilium) |
| Troija X | 400/600 jaa. – | keskiaika | bysanttilaisen kauden asutus |
Historia > Troija I ja II

Troija I on kaupungin vanhin kerrostuma. Se rakennettiin noin 500 vuoden aikana vuosien 3000–2500 eaa. välillä varhaispronssikauden alussa. Halkaisijaltaan noin sadan metrin laajuinen kylä oli 2,5 metrin paksuisen kaupunginmuurin suojassa, ja sinne pääsi portista kahden tornin välistä. Kylässä oli vierekkäin pitkiä savitiilistä kiviperustalle rakennettuja asuintaloja. Talojen lattioiden alle oli haudattu vauvoja, mutta aikuisten haudat olivat muurien ulkopuolella. Asukkaat käyttivät kuparisia ja kivisiä työkaluja, valmistivat keramiikan käsin, ja kutoivat ja kehräsivät vaatteensa. He söivät monipuolisesti lihaa, kalaa ja viljatuotteita. Esineistön perusteella kylä oli osa laajempaa kulttuurialuetta Anatolian rannikolla ja saaristossa. Kylä tuhoutui tulipalossa.
Troija II rakennettiin heti Troija I:n tuhon jälkeen. Kylästä tuli 125 metriä leveä, ja se kukoisti vuodesta 2500 eaa. vuoteen 2300 eaa. Kylää ympäröi muuri ja torneja. Sisään pääsi kahdesta portista, joista paremmin säilyneelle kiivettiin jyrkkää muurein reunustettua ramppia pitkin. Suurin rakennus oli 400 neliömetrin laajuinen pylvässali, megaron, ja kylässä oli muitakin tilavia rakennuksia, jotka kertoivat vauraasta eliitistä. Myös kylän metallurgia oli edistynyttä, pronssia käytettiin, ja kylässä oli paljon arvokkaita kulta- ja hopeaesineitä. Troija II oli niin rikas kullasta, että kumpua ensiksi tutkinut Schliemann luuli Troija II:n olevan Priamoksen aikainen Iliaan Troija, ja kutsui löytämisään kultaesineitä Priamoksen aarteeksi.
Troija II:n asukkaat olivat myös oppineet käyttämään dreijaa keramiikan teossa. Ihmistä esittävä keramiikka tunnetaan ankarista kasvonilmeistään. Paikan taiteessa oli Anatolian Hattin piirteitä.
Troija II tuhoutui noin vuonna 2300 eaa. tulipalossa, jonka syytä tai aiheuttajaa ei tiedetä. Kylä tuhoutui historiansa lopussa kahteen kertaan.
Historia > Troija III–V

Troija III nousi nopeasti Troija II:n tuhkasta, mutta kylä ei ollut enää aikaisemman veroinen. Se jatkoi edeltäjänsä kulttuuria mutta oli materiaalisesti sitä köyhempi ja ahtaampi asua. Troija III säilyi noin vuoteen 2200 eaa. asti. Sitä seurasi Troija IV, joka oli suurempi mutta edelleen ahtaampi kuin kahden ensimmäisen kerrostuman kylät. Seuraava vaihe, Troija V, oli jälleen tilavampi asua, ja talot olivat paremmin rakennettuja.