Suomen presidentinvaali 1982
Arvioita vaalin tuloksesta

Presidentinvaalin tulosta kommentoineiden kotimaan sanomalehtien arvioissa oli kantavana teemana, että äänestäjät eivät antaneet valitsijamiehille neuvottelemisen varaa, vaan valitsivat Mauno Koiviston suoraan. Presidentinvaalia pidettiin ennen kaikkea henkilövaalina eikä linjavaalina. SDP:n pää-äänenkannattaja Suomen Sosialidemokraatti toivoi, että vaalin tulos päättäisi lopullisesti vuodesta 1918 jatkuneen kansan kahtiajaon, mitä lehti katsoi eräiden elinkeinoelämän johtajien vielä syksyn 1981 aikana pyrkineen lietsomaan. Tasavallan presidentin paikan menettäneen Keskustan pää-äänenkannattaja Suomenmaa suhtautui vaalin tulokseen nihkeämmin ja kirjoitti, että Koiviston valinnan myötä Suomi on astumassa uuteen aikakauteen, jota ”ainakin tässä vaiheessa leimaa epävarmuus ja muutos maan politiikassa”. Vaalikamppailun aikana Koivistoa rajusti arvostellut Uusi Suomi ennusti sosialidemokraateille äänivyöryä seuraavissa, kevään 1983 eduskuntavaaleissa. Myös vähemmistökommunistien Tiedonantaja kirjoitti vaalituloksesta happamaan sävyyn sanoen Koiviston menestyksen olleen osoitus oikeiston pitkäaikaisen kampanjan onnistumisesta. Merkittävän kädenojennuksen Koiviston vastustajien leiristä teki Kokemäellä ilmestynyt keskustalainen Lalli, jonka tuore päätoimittaja Alpo Rusi oli jo valmis nostamaan Koiviston kansallisten suurmiesten joukkoon J. V. Snellmanin ja Urho Kekkosen rinnalle.
Läntiset sanomalehdet suhtautuivat myönteisesti niin presidentinvaalin tulokseen kuin Suomen poliittiseen asemaan yleensäkin. Monet Ruotsin lehdet tulkitsivat suomalaisten halunneen vahvan ja aktiivisesti valtaoikeuksiaan käyttäneen Urho Kekkosen jälkeen presidentiksi matalamman profiilin hahmon. Svenska Dagbladet arvioi, että Koiviston menestykseen vaikutti Suomessa piilevänä esiintynyt neuvostovastaisuus. Myös lontoolainen The Times katsoi, että Koivisto oli suomalaisten suosikki, eivätkä suomalaiset suostuneet muuttamaan suuntaa vain sen vuoksi, että Moskovalla oli toinen suosikki. Lehti kuitenkin huomautti, ettei uuden presidentin valintakaan voi poistaa niitä puitteita, joihin maantiede jonkin maan pakottaa. Moskovan radio antoi odottaa kommenttiaan muutaman päivän, mutta sanoi englanninkielisessä lähetyksessään Suomen presidentinvaalin tuloksen varmistavan Suomen ja Neuvostoliiton suhteiden säilymisen vakaalla pohjalla. Samalla se muistutti kuulijoitaan siitä, että ensimmäistä kertaa Suomeen valittiin vasemmistolainen presidentti, ja vaalin tulos oli takaisku suomalaisille kapitalisteille, jotka yrittivät kukistaa sosialidemokraattisen ehdokkaan. Yhdysvaltalainen New York Times ei odottanut Suomen ulkopolitiikkaan tulevan muutoksia Koiviston valinnan myötä. Länsisaksalainen Frankfurter Allgemeine Zeitung ennusti, että Kekkosen valtakauden päätyttyä Suomessa suoritetaan vallan uusjako hallituksen ja eduskunnan hyväksi. Frankfurter Rundschaun mukaan Suomessa ei tapahtunut linjan muutosta, vaan ilmapiirin muutos.
Presidentinvaalin yhteydessä nousi vilkkaaksi puheenaiheeksi presidentin vaalitapa. Valitsijamiesvaaliin oltiin yleisesti tyytymättömiä etenkin sen mahdollistamien mustien hevosten vuoksi. Helsingin Sanomat teetti Suomen Gallupilla joulukuussa 1981 mielipidetiedustelun, johon vastanneista 78 prosenttia kannatti suoraa kansanvaalia, 17 prosenttia oli valitsijamiesvaalin kannalla, kolme prosenttia oli valmis antamaan presidentin valinnan eduskunnan suoritettavaksi, ja kaksi prosenttia ei osannut tai halunnut sanoa kantaansa. HS:n politiikan toimittaja Hannu Savola arvioi, että muutosta vaalitapaan oli vuonna 1982 tuskin odotettavissa, sillä puolueet eivät olleet yksimielisiä siitä, millä tavoin presidentinvaalia tulisi uudistaa. Vasemmistopuolueet kannattivat presidentin valinnan antamista eduskunnan tehtäväksi, kun taas porvaripuolueet olivat suoran kansanvaalin kannalla. Lisäksi vaalitavan muuttaminen olisi edellyttänyt vaikeutettua perustuslain säätämisjärjestystä. Lainmuutos olisi vaatinut kiireellisenä viiden kuudesosan enemmistöä eduskunnassa, ja normaalistikin kaksilla valtiopäivillä ensin yksinkertaisen ja vaalien jälkeen kahden kolmasosan enemmistöä. Savola ennusti, että myös vuoden 1988 presidentinvaali tultaisiin käymään perinteisenä valitsijamiesvaalina.