stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veikko Tiitto

Veikko Tapani Tiitto (s. 7. heinäkuuta 1955 Oulu) on suomalainen kevyen musiikin tuntija ja kirjailija.
Oululaissyntyisen, nykyisin Oulunsalossa asuvan Veikko Tiiton musiikkiin liittyvä harrastus alkoi vuonna 1973. Veikko Tiiton musiikin tutkimuksen pääasiallisena aiheena on kotimainen kevyt musiikki ja aika ennen 1980-lukua. Hän on muun muassa kirjoittanut Populaarimusiikin Museon sivulle (www.pomus.net) henkilögalleriaan useiden musiikin vaikuttajien esittelyn (mm. Irwin Goodman, Martti Innanen, Seppo Rannikko, Jarno Sarjanen, Arvi Hänninen, Paavo Raivonen, Tapio Heinonen, Aapo Similä, Seppo Hanski, Viktor Klimenko, Vexi Salmi ja Oskari Nyström).
Vuonna 2003 Tiitto siirsi harrastuksensa omille kotisivuilleen internetissä. Sieltä löytyy hänen kokoamansa yli kahdeksankymmenen kotimaisen artistin diskografiat sekä lukuisia musiikkiaiheisia linkkejä. Varsinainen ura musiikin dokumentoijana ja kirjailijana aukeni Irwin Goodman Klubi Irwin Goodman ry:n myötä. Klubin julkaisemassa Ari Lahden toimittamassa kirjassa Vuosikertakirja 1 – Irwin (toinen, laajennettu painos 2006) on mukana Veikko Tiiton musiikkiaiheisia kirjoituksia sekä hänen laatimansa Irwin Goodmanin täydellinen diskografia. Vuonna 2007 ilmestyi Pop-lehden julkaisemana hänen ensimmäinen oma julkaisunsa, Veikko Lavin koko tuotannon käsittävä kirjallinen dokumentti Veikko Lavi diskografia 1951–2006. Muita Tiitolle läheisiä artisteja tutkimuskohteina jo mainittujen Irwin Goodmanin ja Veikko Lavin ohella ovat muun muassa Tapio Rautavaara ja Jamppa Tuominen.
Koulutukseltaan Tiitto on sähköteknikko (1993). Sitä ennen hän on suorittanut ammattikoulussa autonasentajalinjan v. 1974 ja radio- ja TV-asentajalinjan v. 1979. Hänen viimeiset opintonsa ovat Oulun Seudun Ammattikorkeakoulussa vuoden kestävät kirjasto- ja informaatioalan ammatilliset erikoistumisopinnot (2003).
Julkaisut

Vuosikertakirja 1 – Irwin (toimittaja Ari Lahti, diskografia Veikko Tiitto, Valkeakoski Media 2006, toinen, laajennettu painos)
Veikko Lavi – Diskografia 1951–2006 (Pop-lehti 2007)
Jamppa Tuominen – Aamu toi, ilta vei – Laulajan tarina (Veikko Tiitto & Petri Tuunainen, Minerva kustannus 2008)
Korpraalin sota : Turo Tuomisen vaimolleen Sylville lähettämät kirjeet ja muuta postia sotavuosilta 1939–1944 (toim. Veikko Tiitto, kust. Pirjo Kanniainen & Annette Soronen 2011)
Viimeinen keikka osa 1: Surutonta nuoruusaikaa (toim. Ari Lahti, Valkeakoski Media 2014)
Viimeinen keikka osa 2: Irwin Goodman – kansan laulaja – Zuffenhausen-Hämeenlinna-Joroinen (Veikko Tiitto & Ari Lahti, Valkeakoski Media 2015)
Nuori mies maailmalle lähti (Juhana Unkuri & Veikko Tiitto, kust. Juhana Unkuri, Veikko Tiitto, Valkeakoski Media 2018)
Viimeinen keikka osa 3: Reteesti vaan, Irwin Goodman – Kansantaiteilijan elämäkertaa (Ari Lahti & Veikko Tiitto, Valkeakoski Media 2021)
Aiheesta muualla

Kotisivut
Villeneuve

Villeneuve voi tarkoittaa seuraavia:
Villeneuve, kunta Vaud’n kantonissa Sveitsissä
Villeneuve-d’Ascq, kaupunki Nordin departementissa Ranskassa
Villeneuve-de-Berg, kunta Ardèchen departementissa Ranskassa
Villeneuve-la-Garenne, kunta Hauts-de-Seinen departementissa Pariisin pohjoispuolella
Villeneuve-sur-Lot, kunta Lot-et-Garonnen departementissa Ranskassa
Villeneuve-de-Marsan, kunta Landesin departementissa
Villeneuve-en-Perseigne, kunta Sarthen departementissa Ranskassa
Villeneuve-Saint-Georges, kunta Val-de-Marnen departementissa Ranskassa
Villeneuve-Tolosane, kaupunki Haute-Garonnen departementissa Ranskassa
Circuit Gilles Villeneuve, moottorirata Montrealissa, Kanadassa.
André Villeneuve (s. 1956), kanadalainen säveltäjä
Denis Villeneuve (s. 1967), kanadanranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Gilles Villeneuve (1950–1982), kanadalainen F1-ajaja
Jacques Villeneuve (s. 1971), kanadalainen F1-ajaja, Gilles Villeneuven poika
Jacques Villeneuve (vanhempi) (s. 1955), kanadalainen autourheilija, Gilles Villeneuven veli
Jérôme Pétion de Villeneuve (1756–1794), ranskalainen poliitikko, Pariisin määri
Pierre-Charles Villeneuve (1763–1806), ranskalainen amiraali
Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve (s. 1957), suomalainen diplomaatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Villeneuve”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viljo Rasila

Viljo Fridolf Rasila (22. tammikuuta 1926 Ypäjä – 30. heinäkuuta 2023 Tampere) oli suomalainen historioitsija. Hän oli Tampereen yliopiston Suomen historian professori vuosina 1976–1989 ja vararehtori vuosina 1984–1987. Rasila sai ensimmäisen Eino Jutikkalan historiapalkinnon vuonna 2007.
Rasila oli historioitsijana leimallisesti kiinnostunut arkielämän historiasta koko yhteiskunnassa yleensä. Hän kirjoitti muun muassa paikallishistoriallisista aiheista, työläiskulttuurista ja torpparikysymyksestä. Hänen tutkimuksensa ovat valaisseet torpparilaitoksen kehitystä ja Suomen sisällissotaa. Rasila oli myös kolmiosaisen Suomen maatalouden historian päätoimittaja. [lähde? ]
Teoksia

Suomen torpparikysymys vuoteen 1909 (1961)
Kansalaissodan sosiaalinen tausta (1968)
Torpparikysymyksen ratkaisuvaihe (1970)
Suomen uusimman ajan historia (1971)
Yhteiskunnallinen korkeakoulu 1925–1966 (1973)
Tilastolliset menetelmät historiantutkimuksessa (1977)
Suomen poliittinen historia 1905–1975 (1980)
Tampereen historia, II (1984)
Tampereen historia, IV (1992)
Pirkanmaan historia (1993)
Historija Finlandii – Suomen historia venäjäksi (1996)
Suomi 1918 (2018)
Kun keisari kaatui (2018)
Aiheesta muualla

Viljo Rasilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Engram

| Engram Beherit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2008
 Studio : D-studio, Klaukkala
 Julkaistu: 9. huhtikuuta 2009
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 43.04
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  10. (16/2009)
Beheritin muut julkaisut
| Beast of Beherit: Complete Worxxx 1999 | Engram 2009 | At the Devil’s Studio 1990 2011 |
Engram on suomalaisen black metal -yhtye Beheritin viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2009 levymerkillä Spinefarm Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.
Albumi sijoittui musiikkisivusto Stereogumin 30:n parhaan metallialbumin listalla sijalle 10.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Nuclear Holocausto Vengeance.
Axiom Heroine – 4.41
Destroyer of Thousand Worlds – 3.05
All in Satan – 3.33
Pagan Moon – 7.16
Pimeyden henki – 4.45
Suck My Blood – 4.27
Demon Advance – 15.17
Kokoonpano

Nuclear Holocausto Vengeance – kitara, laulu
Sodomatic Slaughter – rummut
Ancient Corpse Desekrator – kitara
Abyss, Twisted Babtizer (Pasi Kolehmainen) – basso
Kokoonpano > Tuotanto

Tonmi Lillman – äänittäjä
Joona Lukala – masteroija
Arvostelut

Imperiumi.net:
Nyt.fi:
The Metal Observer:
Aiheesta muualla

Engram Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Engram Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
When Spirits Are Calling My Name

|  When Spirits Are Calling My Name> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Roger Pontare
Säveltäjä(t):  Thomas Holmstrand Linda Jansson Peter Dahl
Sanoittaja(t):  Thomas Holmstrand Linda Jansson Peter Dahl
Euroviisutiedot
Vuosi:  2000
Maa:  Ruotsi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  7.
Pisteet:  88
Sanat:  sanoitus
When Spirits Are Calling My Name (alun perin ruotsiksi När vindarna viskar mitt namn) on Roger Pontaren esittämä kappale, joka edusti Ruotsia vuoden 2000 Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 24 maan joukosta sijalle 7. 88 pisteellä.
Viherkallo

Viherkallo on Amalgam Comicsin luoma kuvitteellinen superroisto. Viherkallo on supersankari Supersotilaan arkkivihollinen ja yksi natsi-Saksan vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Viherkallo on yhdistelmä Marvelin Punakallosta ja DC:n Lex Luthorista.
Villavicencio

| Villavicencio |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Villavicencio
 Koordinaatit: 4°9′N, 73°38′W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:   Meta
Väkiluku (2011):  418 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villavicencio on Metan departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuonna 2011 siellä oli 418 500 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Kolumbian itäisen vuorijonon juurella, ja sitä kutsutaan ”tasankojen oveksi”. Se on itäisen tasankoalueen suurin kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villavicencio Wikimedia Commonsissa
Ville-Joonas Peltola

| Ville-Joonas Peltola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. helmikuuta 1985 (ikä 39) Kangasala, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  KOO-VEE
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  LeKi (S-S/Mestis) HC Eagles (II-div.) Ilves (SML)
Ville-Joonas Peltola (s. 16. helmikuuta 1985 Kangasala) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka edusti Suomi-sarja -joukkue KOO-VEE:ta. Isokokoisen Peltolan vahvuudet olivat monipuolisessa pelaamisessa ja hän osasi tarvittaessa myös tapella. Nykyisin Peltola toimii kakkosvalmentajana entisessä joukkueessaan Kooveessa.
Ura

Peltola on Tapparan kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2004. Kaudeksi 2005–2006 Peltola siirtyi kaksi sarjatasoa alemmas Lempäälän Kisan A-nuoriin. Hän teki myös debyyttinsä miesten peleissä pelatessaan yhden ottelun Suomi-sarjassa. Kaudet 2006–2007 ja 2007–2008 Peltola pelasi II-divisioonaa kotikaupunkinsa joukkueessa HC Eaglesissa. Hän oli molempina kausina joukkueen tehokkain puolustaja.
Vuodet 2008–2010 Peltola pelasi Suomi-sarjaa KOO-VEEn joukkueessa. Helmikuussa 2010, Mestiksen siirtorajan kynnyksellä hän palasi loppukevääksi Lempäälän Kisaan. Peltola jakoi 33 minuutillaan kevään 2010 pudotuspelien jäähypörssin voiton joukkuetoverinsa Tommi Välimaan kanssa. Hän teki huhtikuussa 2010 vuoden mittaisen jatkosopimuksen LeKin kanssa.
Kaudella 2010–2011, tammikuussa 2011 Peltola sai kutsun Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueeseen. Joukkue kärsi puolustajapulasta, sillä Arto Tukio oli pelikiellossa, Antti Bruun loukkaantunut ja Jyrki Jokipakka alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Peltola pelasi yhden ottelun 4. tammikuuta 2011 HIFK:ta vastaan, jossa hän sai jääaikaa 17.12 minuuttia. Peltola keräsi yhden syöttöpisteen ollessaan toinen syöttäjä Matias Myttysen tekemään jatkoaikamaaliin. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn. Pääosin Peltolan kausi kului kuitenkin LeKissä, jossa hän teki 44 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5.
Earth Crisis

Earth Crisis oli New Yorkista Yhdysvalloista kotoisin oleva metalcore/hardcore punk -yhtye, joka perustettiin vuonna 1992. Yhtye esiintyi viimeisen kerran vuonna 2001 Hellfest-tapahtumassa New Yorkissa. Hajoamisen jälkeen laulaja Karl Buechner perusti Bulldogin ja Erick Edwardsin kanssa Freya-yhtyeen.
Earth Crisis on tunnettu poliittisista kannanotoistaan ja aktivismistaan, erityisesti eläinten oikeuksien ja ekologian saralla. Yhtyeen ansiosta näistä asioista tuli hardcore ja straight edge -alakulttuurien keskeisiä osia.
Jäsenet

Karl Buechner - laulu
Scott Crouse - kitara
Erick Edwards - kitara
Ian "Bulldog" Edwards - basso
Dennis Merrick - rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Kris Wiechmann - kitara
Michael Riccardi - rummut
Ben Read - kitara
Diskografia

All Out War - EP (Conviction Records, 1992 [uudelleenjulkaistu Victory Recordsilla, 1995])
Firestorm - EP (Victory Records, 1993 [uudelleenjulkaistu 1995])
Destroy the Machines (Victory Records, 1995)
Gomorrah's Season Ends (Victory Records, 1996)
The California Takeover - Live split (Victory Records, 1996)
The Oath That Keeps Me Free - Live (Victory Records, 1998)
Breed the Killers (Roadrunner Records, 1998)
Slither (Victory Records, 2000)
Last of the Sane (Victory Records, 2001)
1991-2001: Forever True - kokoelma CD (Victory Records, 2001)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
When We Dance

| ”When We Dance” Sting |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Fields of Gold: The Best of Sting 1984–1994
 Äänitetty : syys–lokakuu 1994
 Julkaistu: lokakuu 1994
 Formaatti: CD
 Tekijä(t): Sting
 Tuottaja(t): Sting & Hugh Padgham
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.58 (albumiversio)
 Levy-yhtiö: A&M
Stingin muut singlet
| ”Nothing ’Bout Me” 1994 | ”When We Dance” 1994 | ”This Cowboy Song” 1994 |
When We Dance on Stingin vuoden 1994 kappale hänen Fields of Gold: The Best of Sting 1984–1994 -kokoelma-albumiltaan. Kappale sisältyy myös kokoelmille The Very Best Of Sting & The Police (sekä vuoden 1997 että 2002 julkaisuversioille) että The Best of 25 Years (2CD :n versiolle). Vuonna 2010 julkaistiin levy Symphonicities, jolla on Royal Philharmonic Orchestran kanssa soitettuja sinfonisia versioita Stingin kappaleista. Levyllä on kappaleen vaihtoehtoinen versio. Kappaleesta julkaistiin 1994 Howard Greenhalghin ohjaama musiikkivideo.
Kappale on antanut myös nimensä Stingin Toscanan alueella tuottamalle punaviinille.
Villeneuve-de-Berg

Villeneuve-de-Bergin kylä
Villeneuve-de-Berg on kunta Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 429 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Villeneuve-de-Bergin pinta-ala on 25 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villeneuve-de-Berg Wikimedia Commonsissa
Villeneuve-d’Ascq

| Villeneuve-d’Ascq |
| --- | --- |

 vaakuna
 Villeneuve-d’Ascq
 Koordinaatit: 50°37′23.88″N, 3°8′42″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Nord-Pas-de-Calais
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,46 km²
Väkiluku (2009):  63 844
 – Väestötiheys:  2 325 as./km²
 
 www.villeneuvedascq.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villeneuve d’Ascq on 64 000 asukkaan kaupunki Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Lillen ja Roubaixin välissä. Se sijaitsee tärkeiden Pariisiin, Gentiin ja Brysseliin johtavien valtateiden risteyskohdassa. Kaupunki on osa Lillen suurkaupunkialuetta.
Vakinaisten asukkaiden lisäksi kaupungissa on 50 000 opiskelijaa. Siellä on yliopisto École centrale de Lille sekä teknillinen korkeakoulu (Lillen yliopisto 1, ransk. Université de Lille 1). Sieltä pääsee Lilleen eräänlaisella kumipyörämetrolla, jonka nimi on VAL, "Villeneuve d’Ascq à Lille".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villeneuve-d’Ascq Wikimedia Commonsissa
Villeneuve d’Ascqen kaupungin kotisivu (ranskaksi)
Vivo

| vivo |
| --- | --- |

Perustettu:  2009
Perustaja:  Shěn Wěi
Toimitusjohtaja:  Shěn Wěi
Kotipaikka:   Dongguan, Kiina
Toimiala:  viihde-elektroniikka
Emoyhtiö:  BBK Electronics 
Omistaja:  BBK Electronics
Kotisivu:  www.vivo.com/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
vivo (kiin. 维沃移动通信有限公司) on kiinalainen elektroniikkavalmistaja, joka kehittää ja valmistaa älypuhelimia, älypuhelinten lisälaitteita, ohjelmistoja ja verkkopalveluita. Se oli vuonna 2016 Kiinan kolmanneksi suurin puhelinvalmistaja. Heinä-syyskuussa 2016 se oli koko maailman viidenneksi suurin puhelinvalmistaja. Vivo perustettiin vuonna 2009 tuottamaan hifi-laitteita.
Tuotteita

Vivo Xplay 3S – ensimmäinen 2K-tarkkuuksisella (2 560 × 1 440 pikseliä) näytöllä varustettu puhelin
Vivo Xshot – ensimmäinen AnTuTu-suorituskykytestissä 40 000 pisteen rajan ylittänyt puhelin
Vivo X5 Max – vuoden 2014 lopussa 4,75 millimetrin paksuudellaan maailman ohuin puhelin
Vivo V5 – ensimmäinen 20 megapikselin etukameralla varustettu puhelin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vivo Wikimedia Commonsissa
Verkkosivut (englanniksi)
Verkkosivut (kiinaksi)
Villeneuve-en-Perseigne

| Villeneuve-en-Perseigne |
| --- | --- |
 La Fresnaye-sur-Chédouet
 Villeneuve-en-Perseigne
 Koordinaatit: 48°26′52″N, 0°15′12″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Sarthe
Arrondissementti:  Mamers
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  86,7 km²
Väkiluku (2015):  2 245 
 – Väestötiheys:  25 as./km²
Kunnan numero:  72137
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villeneuve-en-Perseigne on kunta läntisessä Ranskassa Sarthen departementissa Pays de la Loiren alueella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2015, kun kuusi kuntaa yhdistyi. Yhdistyneet kunnat olivat Chassé, La Fresnaye-sur-Chédouet, Lignières-la-Carelle, Montigny, Roullée ja Saint-Rigomer-des-Bois.
La Fresnaye-sur-Chédouetin kylässä on polkupyöräilylymuseo Musée de la Belle Échappée, missä on esillä pyöräilyn ja Ranskan ympäriajon historiaa 1800-luvulta nykypäivään.
Polkupyöräilymuseo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villeneuve-en-Perseigne Wikimedia Commonsissa
Polkupyöräilymuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Viskaali

Viskaali (< ruots. fiskal < lat. fiscalis = [valtion]rahasto) on hovioikeuden esittelijän entinen virkanimitys. Tuomioistuinlain tultua voimaan hovioikeuden viskaalin nimike muuttui hovioikeuden esittelijäksi.
Käräjäoikeuden viskaali eli käräjäviskaali on käräjäoikeuden lainoppinut jäsen, jonka ratkaisuoikeudet ovat samat kuin notaarilla. Yleensä käräjäviskaalit ovat tuomioistuinharjoittelunsa suorittaneita lakimiehiä, jotka pyrkivät tuomarinuralle. Käräjäviskaali voi toimia oikeuden puheenjohtajana yksinkertaisissa siviili- ja hakemusasioissa sekä muissa kuin vakavissa ja vaikeissa rikosasioissa.
Viherkalvajat

| Viherkalvajat |
| --- | --- |
 Kuhmuviherkalvaja (Phratora laticollis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Lehtikuoriaiset Chrysomelidae
Alaheimo::  Chrysomelinae
Tribus::  Chrysomelini
Suku::  Viherkalvajat Phratora  Chevrolat, 1837
Katso myös
   Viherkalvajat Wikispeciesissä   Viherkalvajat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viherkalvajat (Phratora) on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti eri lähteiden mukaan ainakin 13 lajia.
Suvun lajeja

Isoviherkalvaja (Phratora vulgatissima)
Phratora tibialis
Pohjanviherkalvaja (Phratora polaris)
Kuhmuviherkalvaja (Phratora laticollis)
Pajunviherkalvaja (Phratora vitellinae)
Haavanviherkalvaja (Phratora atrovirens)
Phratora americana
Phratora californica
Phratora frosti
Phratora hudsonia
Phratora interstitialis
Phratora kenaiensis
Phratora purpurea
Aiheesta muualla

ITIS: Phratora (englanniksi)
Bug Guide: Genus Phratora (englanniksi)
Bug Guide: Genus Phratora kuvia (englanniksi)
Voimamies

Eugen Sandow nostaa "ihmiskäsipainoja" Vaudeville-esityksessä. Juliste vuodelta 1894.
Virolainen voimamies Aleksander Sannik (1883-1947).
Voimamies on historiallisesti ollut kuuluisa fyysisiltä voimiltaan poikkeuksellisen vahva voimailulajien harrastaja, esimerkiksi painonnostaja, joka voi esiintyä esimerkiksi sirkuksessa.
Voimamiehet olivat suosittuja sirkusesiintyjiä 1800-luvulla. Usein voimamiehet todistivat voimansa liikuttamalla tai nostamalla esineitä, joiden yleisö luuli olevan mahdotonta liikuttaa. Voimamiehet saattoivat esimerkiksi nostaa alasimia tai taivuttaa metallitankoja. Tunnettu suomalainen esiintyvä voimamies oli esimerkiksi Viljami Hautaviita.
Nykyään voimamieskilpailut ovat urheilulaji, ja voimamiehiksi nimitetään lajissa kilpailevia urheilijoita.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Strongman (circus)
Vigilia (Rautavaara)

Vigilia on Einojuhani Rautavaaran vuonna 1971 valmistunut "Pyhän Johannes Kastajan muistolle" omistettu ortodoksinen kirkkomusiikkiteos sekakuorolle ja laulusolisteille. Teos on toistaiseksi ainoa suomalaisen säveltäjän säveltämä vigilia. Kyseessä oli alun perin Helsingin Juhlaviikkojen ja Suomen Ortodoksisen Kirkon tilausteos, ja se sai kantaesityksensä jumalanpalveluksen yhteydessä Uspenskin katedraalissa Helsingissä. Vuonna 1997 Rautavaara laati Vigiliasta lyhennetyn version konserttikäyttöä varten. Vuoden 1997 versiosta tehtiin myös englanninkielinen käännös ulkomaisia kuoroja varten.
Rautavaara pyrki Vigiliassa irrottautumaan ortodoksisen kirkon jumalanpalvelusmusiikiksi vakiintuneesta 1800-luvun romanttisesti sävyttyneestä kirkkolauluperinteestä ja halusi lähestyä uskonnollista tekstiä arkaaisemmasta, bysanttilaisesta näkökulmasta. Sanomaa tehostaakseen Rautavaara sulautti teokseensa myös modernista kuorokirjallisuudesta tuttuja tehokeinoja, kuten kuiskausääniä ja mikrointervalleja. Teoksen yleissävy on kuitenkin harras, ja siinä on voimakas mystinen tunnelmalataus.
Lauluteknisen haastavuuden takia Vigiliaa kuullaan vain harvoin jumalanpalveluksissa tavallisten kirkkokuorojen esittämänä, mutta teosta on kuultu runsaasti ympäri maailmaa sekä koti- että ulkomaisten ammattikuorojen ohjelmistossa. Radion kamarikuoro levytti teoksen säveltäjän 70-vuotispäivien yhteydessä vuonna 1998, ja kotimaiset musiikkikriitikot valitsivat levytyksen vuoden kuorolevyksi.
Vigilia esitettiin pitkän tauon jälkeen vuonna 2011 osana Helsingin Juhlaviikkojen ohjelmaa.
Äänite

Rautavaara, Einojuhani, (säv.), Vigilia Finnish Radio chamber choir / Timo Nuoranne  Ondine Ode 910-2
Nuotit

Vigilia / All-Night Vigil  ISMN 979-0-55009-502-1 Kustantaja Fennica Gehrman
Kaksi laulua Vigiliasta / Two Extracts from the Vigil (Avuksihuutopsalmi, Ehtoohymni)  ISMN 979-0-55009-507-6 Kustantaja Fennica Gehrman
Aiheesta muualla

Tarja von Creutlein: Einojuhani Rautavaaran "Vigilia Pyhän Johannes Kastajan muistolle" ortodoksisen kirkkomusiikin kontekstissa (väitöskirja), Joensuun yliopisto, 2006
Visitors

Visitors tai The Visitors voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
The Visitors, Abban studioalbumi vuodelta 1981
”Visitors”, Koto-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1985
Vierailijat (Visitors), R. L. Stinen nuortenkirja
Vierailijat (The Visitors), Elia Kazanin ohjaama elokuva vuodelta 1972
Uhka merellä (The Visitors), Richard Franklinin ohjaama elokuva vuodelta 2003.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Visitors”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Väinämöisen tie

Väinämöisen tie, Väinämöisen kulku ja Väinämöisen veneenjälki ovat kansanperinteellisiä nimityksiä tyvenelle kohdalle muutoin lainehtivalla vedenpinnalla. Itse Väinämöisen nimi viittaa sanaan "väinä", joka tarkoittaa tyventä kohtaa joessa. Samaa tarkoittaa myös Väinämöisen toinen nimitys suvantolainen.
Vedenpinnan nimitysten lisäksi Väinämöiseen liittyviä nimityksiä löytyy luonnosta tähtitaivaalta, kuten Väinämöisen miekka tai viikate (Orion) ja Väinämöiset tai Väinämöisen virsut (Seulaset). Näitä tähdistöjä on käytetty suunnistamiseen vesillä. Tämän vuoksi Martti Haavio arveli Väinämöisen (taruhahmona tai jumalolentona) alun perin liittyneen kiinteästi vesillä liikkumiseen.
Villatehdas

Villatehtaan julkisivu kaupungin keskustan puolelle. Julkisivun terrakottareliefi  Arjen kulku 1999 Maija Helasvuo ja Anneli Sipiläinen.
Villatehdas on vanha tehdasrakennusalue Hyvinkään kaupungin keskustassa, sen mukaan nimetyssä Tehtaan kaupunginosassa. Yli sata vuotta vanhojen punatiiliseinien sisällä on yritysten toimitiloja, vuokrattavia kokoustiloja, Studio Donner -esitystila, Rulla-juhlakabinetti, 2 ravintolaa, harrastetiloja, taiteilijoiden työhuoneita, Hyvinkään kaupungintalo, liikuntahalli, kuntosali, hallimyymälä, Valvillan tehdasmuseo sekä vuoteen 2022 asti Hyvinkään kaupunginmuseo. Villatehdas tunnettiin aiemmin nimellä Wanha villatehdas. Villatehtaalla toimii yli 80 yritystä tai organisaatiota ja alueella työskentelee  päivittäin yli 400 henkeä.