stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksei Prokurorov

Aleksei Prokurorov kuvassa vasemmalla. (2002)
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto  Venäjä.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto  Venäjä.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto  Venäjä.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto  Venäjä> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Calgary 1988 | 30 km |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | 4 × 10 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trondheim 1997 | 30 km |  |
|  Hopeaa | Trondheim 1997 | 10 km |  |
|  Pronssia | Lahti 1989 | 50 km |  |
|  Pronssia | Falun 1993 | 4 × 10 km |  |
|  Pronssia | Falun 1995 | 30 km |  |
|  Pronssia | Trondheim 1997 | 10 + 15 km takaa-ajo |  |
Aleksei Aleksejevitš Prokurorov (Алексей Алексеевич Прокуроров; 25. maaliskuuta 1964 – 10. lokakuuta 2008) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen hiihtäjä.
Prokurorov voitti olympiakultaa 30 kilometrin hiihdossa 1988 Calgaryn talviolympialaisissa. 30 kilometrillä hän voitti kultaa myös 1997 Trondheimin MM-hiihdoista. Lisäksi hän on voittanut lukuisia himmeämpiä arvokisamitaleja. Prokurorov tunnettiin erityisesti hyvänä pitkien matkojen hiihtäjänä: hän voitti Holmenkollenin 50 km hiihdon kahdesti (1993 ja 1998) ja oli toinen vuonna 1995.
Lopetettuaan uransa Prokurorov ehti toimia kahden vuoden ajan Venäjän hiihtomaajoukkueen naisten päävalmentajana ennen kuin kuoli 10. lokakuuta 2008 kotikaupungissaan Vladimirissa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa, jossa ajokortiton rattijuoppo ajoi hänen päälleen.
Seuratasolla Prokurorov edusti Moskovan TsSKA:ta.
Aiheesta muualla

Aleksei Prokurorov Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Miesten 30 kilometrin hiihdon olympiavoittajat
Amidar

Amidar on Konamin vuonna 1981 julkaisema kolikkopeli, joka käytti Scramblen laitteistoa. Pelissä on alueita, jotka pitää vallata keräämällä pisteitä. Peli muistuttaa Pac-Mania. Italiassa peliä jakeli Olympia ja USA:ssa Stern.
Aiheesta muualla

https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=6883
Almerían lentoasema

Almerían lentoasema (esp. Aeropuerto de Almería) (IATA: LEI, ICAO: LEAM) on lentoasema, joka sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Almerían kaupungin keskustasta itään. Sitä käytti hieman yli miljoona matkustajaa vuonna 2017.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Europa: Barcelona
British Airways: Kausittainen: Lontoo-Heathrow (alkaa 27.3.2018)
Brussels Airlines: Kausittainen: Bryssel
easyJet: Lontoo-Gatwick
Enter Air: Kausittainen: Katowice, Varsova
Germania: Kausittainen: Düsseldorf, Hampuri, München, Stuttgart
Iberia  Air Nostrumin operoimana: Madrid-Barajas, Palma de Mallorca, Sevilla
Jet2.com: Kausittainen: East Midlands, Edinburgh, Leeds/Bradford, Lontoo-Stansted (alkaa 10.3.2018), Manchester, Newcastle
Luxair: Kausittainen: Luxemburg
Norwegian Air Shuttle  Norwegian Air Internationalin operoimana: Kausittainen: Lontoo-Gatwick
Primera Air: Kausittainen: Billund, Kööpenhamina, Tukholma-Arlanda, Göteborg, Keflavík, Malmö
Ryanair: Kausittainen: Bryssel-Charleroi, Dublin, Lontoo-Stansted
TAP Portugal: Kausittainen: Porto
Thomas Cook Airlines: Kausittainen: Birmingham, Bristol, Glasgow, Lontoo-Gatwick, Manchester, Newcastle
Thomas Cook Airlines Scandinavia: Kausittainen: Kööpenhamina, Tukholma-Arlanda, Göteborg
Transavia: Kausittainen: Amsterdam-Schiphol
Travel Service: Kausittainen: Bratislava, Praha
TUI Airways: Kausittainen: Manchester
TUIfly Belgium: Bryssel Kausittainen: Oostende/Brugge
Vueling: Barcelona
Lähde: Aena. Kausittaiset kohteet kesäkauden 2017 mukaan, ellei toisin mainittu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Almerían lentoasema Wikimedia Commonsissa
Almerían lentoasema Aenan sivuilla (englanniksi, espanjaksi, saksaksi)
Espanjan lentoasemat
A Coruña
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Badajoz
Barcelona
Bilbao
Burgos
Castellón
Castellón-Costa Azahar
Ciudad Real
Córdoba
El Hierro
Fuerteventura
Girona
Granada
Huesca
Ibiza
Jerez
La Gomera
La Palma
La Seu d'Urgell
Lanzarote
Gran Canaria
León
Lleida
Logroño
Madrid-Barajas
Madrid-Cuatro Vientos
Madrid-Torrejón
Málaga
Melilla
Menorca
Murcia
Palma de Mallorca
Son Bonet
Pamplona
Reus
Sabadell
Salamanca
San Sebastián
Santander
Santiago de Compostela
Sevilla
Teneriffa pohjoinen
Teneriffa etelä
Valencia
Valladolid
Vigo
Vitoria
Zaragoza
Anna Jesipova

Anna Jesipova
Anna Nikolajevna Jesipova (ven. А́нна Никола́евна Е́сипова; 12. helmikuuta 1851 Pietari – 18. elokuuta 1914 Pietari) oli venäläinen pianisti.
Jesipova opiskeli Aleksandr Villuanin ja Karel van Arkin johdolla. Vuosina 1865–1870 häntä opetti Theodor Leschetizky. Hän valmistui Pietarin konservatoriosta ja sai vuonna 1871 tämän yhteydessä kultamitalin. Jesipova teki debyyttinsä Salzburgissa vuonna 1868 Frédéric Chopinin ensimmäisen pianokonserton solistina Leschetizkyn johdolla. Vuonna 1869 hän oli Pietarissa solistina Ludwig van Beethovenin neljännen pianokonserton esityksessä Eduard Nápravníkin johdolla. Vuonna 1878 Jesipova meni naimisiin Leschetizkyn kanssa. Hän poistui tuolloin Venäjältä, mutta palasi sinne viisitoista vuotta myöhemmin erottuaan.
Jesipova kiersi aktiivisesti suurissa kaupungeissa Venäjällä ja Länsi-Euroopassa. Hän esiintyi myös Yhdysvalloissa vuosina 1877–1878. Jesipova esiintyi 1890-luvulta 1910-luvulle myös duona viulisti Leopold Auerin kanssa sekä triona Auerin ja sellisti Aleksandr Veržbilovitšin kanssa. Solistina hän teki viimeisen esiintymisensä vuonna 1908. Jesipovalla oli laaja ja monipuolinen ohjelmisto. Hän työskenteli vuoteen 1908 saakka professorina Pietarin konservatoriossa. Yksi hänen oppilaistaan oli Sergei Prokofjev.
Aleksei Potapov

| Aleksei Potapov |
| --- | --- |
 Potapov vuonna 2011 Torpedo Nižni Novgorodin paidassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1989 Nižni Novgorod, Venäjän SFNT
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  89
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Torpedo Nižni Novgorod (RSL/KHL) HK Sarov (VHL) Ak Bars Kazan (KHL) Avangard Omsk (KHL) Traktor Tšeljabinsk (KHL) Dinamo Moskova (KHL)
Aleksei Potapov (s. 2. maaliskuuta 1989 Nižni Novgorod) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Potapov laukoo vasemmalta.
Ura

Potapov debytoi KHL:ssä kaudella 2008–2009 Torpedo Nižni Novgorodin paidassa. Kaudella 2013–14 hänet nimitettiin Torpedon varakapteeniksi ja kaksi vuotta myöhemmin joukkueen kapteeniksi. Potapov siirtyi Ak Bars Kazanin riveihin vuonna 2017. Potapov jatkoi seurassa vielä yhden kauden, kunnes hän teki kaksivuotisen sopimuksen Avangard Omskin kanssa 2. toukokuuta 2019. Potapovin KHL-uran paras kausi tehopisteillä mitaten oli 2018–19, jolloin hän keräsi 19 pistettä.
Aiheesta muualla

Aleksei Potapov Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Alison Williamson

Williamson kuvassa vasemmalla
Alison Jane Williamson MBE (s. 3. marraskuuta 1971, Melton Mowbray) on brittiläinen entinen jousiampuja ja olympiamitalisti. Williamson osallistui urallaan kuusiin olympialaisiin vuosina 1992–2012. Hän saavutti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa 2004 naisten jousiammunan yksilökilpailussa.
Antras (Ariège)

| Antras |
| --- | --- |
 Ilmakuvaa Antrasista
 Antras
 Koordinaatit: 42°52′57″N, 0°56′38″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Ariège
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marc Woiry
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,02 km²
Väkiluku (2017):  65
 – Väestötiheys:  3,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antras on Ranskan kunta. Sen väkiluku oli 65 vuonna 2017. Se sijaitsee Etelä-Ranskassa Ariègen departementissa. Kunnan pormestari on Marc Woiry.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – miesten supersuurpujottelu

| Miesten supersuurpujottelu |
| --- | --- |
Kisapaikka:  Roza Hutor
Kilpailupäivä(t):  16. helmikuuta 2014
Kilpailijoita:  63
Mitalistit
–  Kultaa:   Kjetil Jansrud (NOR)
–  Hopeaa:   Andrew Weibrecht (USA)
–  Pronssia:   Jan Hudec (CAN)  Bode Miller (USA)
| Alppihiihto olympialaisissa 2014   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alppiyhdistetty |  | Miehet |  | Naiset |  |
| Pujottelu |  | Miehet |  | Naiset |  |
| Supersuurpujottelu |  | Miehet |  | Naiset |  |
| Suurpujottelu |  | Miehet |  | Naiset |  |
| Syöksylasku |  | Miehet |  | Naiset |  |
Miesten supersuurpujottelu talviolympialaisissa 2014 käytiin 22. helmikuuta Roza Hutorin laskettelukeskuksessa. Kilpailun voittoon laski Norjan Kjetil Jansrud ennen Yhdysvaltojen Andrew Weibrechtia. Pronssin jakoivat Kanadan Jan Hudec ja Yhdysvaltain Bode Miller.
Kyseessä oli neljäs kerta peräkkäin, kun norjalainen laskija voitti supersuurpujottelun olympiakultaa: Kjetil André Aamodt voitti 2002 ja 2006, Aksel Lund Svindal voitti vuonna 2010. Kyseessä oli Jansrudin kisojen toinen mitali ja Millerin uran kuudes olympiamitali.
Millerista tuli mitalin myötä vanhin mitalin voittanut alppihiihtäjä sekä toiseksi menestynein yhdysvaltalainen talvikisojen historiassa yhdessä kaukalopikaluistelija Bonnie Blairin kanssa.
Lähtökohdat kilpailuun

Alppihiihdon maailmancup kausi  2013–2014 oli nähnyt neljä supersuurpujottelukilpailua: Norjan Aksel Lund Svindal voitti 1. joulukuuta Lake Louisessa ja 20. joulukuuta Val Gardenassa, Sveitsin Patrick Küng voitti 7. joulukuuta Beaver Creekissä ja Sveitsin Didier Défago voitti 26. tammikuuta Kitzbühelissä.
Kilpailun lähtöpaikka oli 1592 metrin korkeudessa Small Panin ja Russian Trampolinen välissä. Kilpailupäivänä sää oli osittain pilvinen: parempien sääolojen toivossa lähtöä aikaistettiin tunnilla kello kymmeneksi.
Anna Elina Isoaro

| Anna Elina Isoaro |
| --- | --- |
 Isoaro Finlayson Art Arean Taide&Kirja-tapahtumassa vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1981 Oulainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Tyylilajit:  runous
Esikoisteos:  Puolen mantereen kerhossa
Palkinnot
 Runo-Kaarina-palkinto (2011)   Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto (2017)   Botnia-palkinto (2021) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anna Elina Isoaro (o.s. Turunen, s. 1981 Oulainen) on suomalainen runoilija ja sanataideohjaaja.
Isoaro valmistui ylioppilaaksi Oulaisten lukiosta ja filosofian misteriksi Tampereen yliopistosta, missä hän opiskeli pääaineenaan kirjallisuutta. Hän on opiskellut myös kirjoittamista Oriveden opistossa.
Vuonna 2005 Isoaro voitt Poetry Slamin Suomen mestaruuden. Hän sai vuonna 2011 Runo-Kaarina-palkinnon, jonka myötä julkaistiin samana vuonna hänen esikoisteoksensa Puolen mantereen kerhossa. Isoaron toinen runokokoelma Rakkautta ja vasta-aineita (2016) sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2017. Kolmas kokoelma Tämänilmaiset (2019) oli Tanssiva karhu -palkintoehdokas vuonna 2020. Vuonna 2021 Isoaro ja kuvittaja Mira Mallius saivat Botnia-palkinnon lastenkirjasta Sinä yönä tuli talvi.
Isoaro asuu Tampereella. Hän toimii kirjallisuuden läänintaiteilijana Pirkanmaalla 1.2.2018–31.12.2022.
Teokset

Puolen mantereen kerhossa.  Kaarina:  Kaarinan kaupunki, 2011.  ISBN 978-952-67446-2-9.
Rakkautta ja vasta-aineita.  Helsinki:  Into, 2016.  ISBN 978-952-264-543-2.
Tämänilmaiset.  Rajamäki:  Aviador, 2019.  ISBN 978-952-7347-04-1.
Sinä yönä tuli talvi.  (Kuvitus: Mira Mellius)  Helsinki:  WSOY, 2021.  ISBN 978-951-0-45466-4.
Kaksi tätiä nimeltä Veera.  (Kuvitus: Mira Mellius)  Helsinki:  WSOY, 2021.  ISBN 978-951-0-45466-4.
Almetjevsk

| Almetjevsk Әлмәт Älmät |
| --- | --- |

 Vaakuna
 fiAlmetjevsk 
 54°54′N, 52°18′E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Tatarstan
Perustamisvuosi:  1953
Väkiluku 2018:  155 988 
 almat-info.ru 
Almetjevsk (ven. Альме́тьевск) eli Älmät (tat. Әлмәт) on noin 150 000 asukkaan öljyteollisuuskaupunki Venäjän Tatarstanin itäosassa, 279 kilometriä Kazanista itään. Kaupunki sijaitsee Kaman sivujoen Zain varrella.
Almetjevskissä on keskisuuren venäläisen Tatneft-öljy-yhtiön kotipaikka ja tähän liittyvää öljyteollisuutta. Paikkakunta on koko Venäjän öljynsiirtoputkiston keskisimpiä risteyskohtia. Täällä on entisen Itäblokin maihin johtavan Družba-öljynsiirtoputken alkukohta. Transneftin öljyputkia kulkee kaupungista myös esimerkiksi Nižni Novgorodiin, Samaraan ja Subhankulovoon.
Väestö

Vuonna 1989 kaupungin väestöstä oli tataareja 50,4 prosenttia ja venäläisiä 42,9 prosenttia.
Väliluvun kehitys:
49 000 (1959)
77 000 (1969)
136 400 (1989)
140 437 (2002)
142 200 (2005)
146 393 (2010 väestönlaskenta)
Historia

Paikkakunnalla on sijainnut Almet (Älmät) -niminen tataarikylä 1600-luvulta alkaen, mutta kaupunkina se on nuori. Se kasvoi alueen öljyteollisuuden myötä ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1953.
Muuta

Jääkiekkoseura Neftjanik Almetjevsk pelaa Venäjän Vysšaja Ligassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Almetjevsk Wikimedia Commonsissa
Kaupunginhallinnosta Tatarstanin tasavallan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (tatar.ru)
Piiristä Tatarstanin tasavallan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (tatar.ru)
Pääkaupunki: Kazan (Qazan)


Agryz (Ägerce) |
Almetjevsk (Älmät) | 
Arsk (Arça) |
Aznakajevo (Aznaqay) |
 Bavly (Bawlı) |
Bolgar (Bolğar) |
Bugulma (Bögelmä) | 
Buinsk (Bua) |
Jelabuga (Alabuğa) | 
Laiševo (Layış) |
Leninogorsk |
Mamadyš (Mamadış) |
Mendelejevsk (Mendeleyev)  |
Menzelinsk (Minzälä) |
 Naberežnyje Tšelny (Yar Çallı) | 
 Nižnekamsk (Tübän Kama) |
Nurlat |
Tetjuši (Täteş) |
 Tšistopol (Çístay) | 
Zainsk (Zäy) |
Zelenodolsk (Yäşel Üzän)
Kerrostalo öljyteollisuuskaupunki Almetjevskissa
Tatarstanin lippu
Anne Sewitsky

| Anne Sewitsky> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Anne Østensen Sewitsky
Syntynyt: 12. tammikuuta 1978 (ikä 46) Oslo, Norja
Ammatti:  Ohjaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  De nærmeste
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anne Sewitsky (s. 12. tammikuuta 1978 Oslo) on norjalainen elokuvaohjaaja.
Filmografia > Elokuvat

Sykt lykkelig (Sairaan onnellinen) 2010
Jørgen + Anne = sant (Jörgen + Anne = totta) 2011
De nærmeste (Homesick) 2015
Sonja – The White Swan 2018
Anne Rouhiainen

Anne Rouhiainen on merkittävä suomalainen taidekriitikko, joka työskenteli Helsingin Sanomien kriitikkona 1992–2006.
Hän on tehnyt myös yhteistyötä esimerkiksi Riihimäen taidemuseon kanssa, ja kuratoinut Riihimäen Kuvataiteilijoiden Biennaali-näyttelyn 2008–2009.
Aiheesta muualla

Anne Rouhiaisen taidekritiikkejä Helsingin Sanomien sivuilla 1992–2006
Andamaaniensupiainen

| Andamaaniensupiainen> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Soricomorpha
Heimo::  Päästäiset Soricidae
Alaheimo::  Kotipäästäiset Crocidurinae
Suku::  Crocidura
Laji::  andamanensis
Kaksiosainen nimi
 Crocidura andamanensis  Miller, 1902 
Katso myös
   Andamaaniensupiainen Wikispeciesissä   Andamaaniensupiainen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Andamaaniensupiainen (Crocidura andamanensis) on Andamaaneilla elävä päästäislaji. Se liikkuu öisin trooppisissa lehtimetsissä ja ikivihreissä metsissä. Se elää lehtikarikkeen joukossa ja kivenkoloissa. Se on äärimmäisen uhanalainen ihmisen toimien takia, jotka uhkaavat sitä kansallispuiston ulkopuolella. On myös mahdolista että vuoden 2004 tsunami tuhosi sen elinpaikkoja.
Anna Kaari

Anna Kaarina Tuulikki Anderson (kirjailijanimeltään Anna Kaari, ent. Westling, o.s. Höglund,  4. huhtikuuta 1903 Orimattila – 21. joulukuuta 1987 Inyo, Kalifornia) oli suomalainen runoilija, joka käytti myös nimimerkkiä Ilona.
Andersonin vanhemmat olivat ratamestari Lars Viktor Höglund ja Anna Maria Karvonen. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli vuosina 1931–1936 Torsten Osvald Raymond Westling (s. 27.7.1906 Tuusula, k. 17.2.1940 Ylä-Somme). Myöhemmin Anderson toimi miehitysjoukkojen tulkkina Saksassa ja muutti USA:han 1946. Vuonna 1948 hän avioitui ruotsalaisen Hjalmar Andersonin kanssa Los Angelesin West Hollywoodissa.[lähde? ]
Teoksia

Nuoret runoilijat 1926; mukana Anna Kaari, Aino Kajava, Unto Karri, Onni Koivisto, Sulo Tanninen sekä Mika Waltari (salanimellä Kristian Korppi). WSOY 1926
Alakuloinen meri: runoja. WSOY 1928
Rakastava sydän: kirja Suomen naisesta; toimittanut Anna Kaari. Mantere, Helsinki 1947
Amica S.A.

Yhtiön logo
Amica S.A. on puolalainen kodinkonevalmistaja. Yhtiön tehtaat sijaitsevat Wronkin kaupungissa Puolassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1945 ja yksityistettiin vuonna 1994. Vuonna 2001 yhtiö osti tanskalaisen Gram-kylmälaitevalmistajan.
Amica myy kylmälaitteita eri tuotemerkeillä: Pohjoismaissa nimellä Gram, Itä-Euroopassa nimellä Hansa sekä muualla Euroopassa nimillä Amica ja CDA. Amica-konsernin liikevaihto oli vuonna 2015 noin 2 mrd. zł (noin 500 milj. €).
Klub Sportowy Amica Wronki

Yhtiöllä on oma, nimeään kantava jalkapalloseura, joka oli 2000-luvun puolivälissä Puolan pääsarjan parhaimpia. Vuonna 2006 tehdas päätti kuitenkin siirtää tukensa läheisen Poznańin suuremmalle Lech-seuralle, mikä tarkoitti seurojen fuusiota ja Amica Wronkin joukkueen jäämistä Lech Poznańin reservijoukkueeksi alasarjoihin.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ampumahiihdon maailmancup 2004–2005

Ampumahiihdon maailmancup 2004–2005 alkoi 2. joulukuuta Norjan Beitostølenista ja päättyi 20. maaliskuuta Venäjän Hanti-Mansijskiin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon maailmancup 2004–2005
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Ole Einar Bjørndalen |  Sandrine Bailly |
| Pikakilpailucup |  Ole Einar Bjørndalen |  Kati Wilhelm |
| Takaa-ajocup |  Sven Fischer |  Sandrine Bailly |
| Normaalimatkacup |  Michael Greis  Ole Einar Bjørndalen |  Olga Pyljova |
| Yhteislähtöcup |  Raphaël Poirée  Ole Einar Bjørndalen |  Olga Zaitseva |
| Viesticup |  Norja |  Venäjä |
| Maiden välinen cup |  Norja |  Venäjä |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 10
Henkilökohtaiset kilpailut: 27
Viestit: 5 (+ seka)
← 2003–2004 2005–2006 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului yhdeksän kilpailuviikonloppua, sekä maailmanmestaruuskilpailut ja sekaviestin mm-kilpailut.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti | Sekaviesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Beitostølen | 2.–5.12. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Holmenkollen | 9.–12.12. | ● | ● | ● |  |  |  |
|  Östersund | 15.–19.12. | ● | ● | ● |  |  |  |
|  Oberhof | 12.–16.1. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Ruhpolding | 11.–15.1. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Anterselva | 19.–23.1. | ● | ● | ● |  |  |  |
|  Cesana San Sicario | 9.–13.2. | ● |  | ● |  | ● |  |
|  Pokljuka | 16.–20.2. | ● | ● |  | ● |  |  |
|  Hochfilzen | 5.-13.3. | ● | ● | ● | ● | ● |  |
|  Hanty-Mansijsk | 16.–19.3. | ● | ● |  | ● |  |  |
|  Hanty-Mansijsk | 20.3. |  |  |  |  |  | ● |
| Yhteensä | Yhteensä | 10 | 9 | 5 | 3 | 5 | 1 |
Alexander Herr

| Mitalit> Maa:   Saksa.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Mäkihyppy.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lahti 2001 | suurmäen joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kulm 2006 | joukkuekilpailu |  |
Alexander Herr (s. 4. lokakuuta 1978 Furtwangenissa) on saksalainen mäkihyppääjä.
Herr aloitti mäkihypyn harrastamisen jo neljävuotiaana. Vuonna 1993 hän saavutti juniorien MM-pronssia Harrachovissa. Kaudesta 1994–1995 hän kuului maansa aikuisten maajoukkueeseen. Hän kuului Saksan kultaa voittaneeseen suurmäen joukkuekilpailujoukkueeseen 2001 Lahden MM-kisoissa. Samoissa kisoissa hän saavutti pronssia normaalimäen joukkuekilpailussa. Vuonna 2006 hän hyppäsi lentomäen MM-kisoissa Kulmissa Saksan joukkuekilpailun pronssia saavuttaneessa joukkueessa.
Mäkihypyn maailmancupissa Herr oli kahdesti palkintosijoilla. Hänen paras sijoituksensa kokonaiskilpailussa oli 24:s, kaudelta 2004/2005. Samalla kaudella hän kärsi polvivammasta. Seuratasolla Herr edusti ST Schonach-Rohrhardsbergiä. Hän asuu Schonachissa.
Maailmancupin palkintosijoitukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Mäki | Sijoitus |
| 10. maaliskuuta 2004 | Kuopio | Suomi | suurmäki | kolmas |
| 27. marraskuuta 2004 | Kuusamo | Suomi | suurmäki | toinen |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Alexander Herr Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Alexander Hellman

Alexander "Alski" Hellman (5. lokakuuta 1858 Ylitornio – 5. kesäkuuta 1937 Turku) oli suomalainen kamreeri, kelloseppä ja laestadiolaisen herätysliikkeen puhuja.
Hellmanin vanhemmat olivat kruununnimismies ja Oulun läänin kruununmakasiinin hoitaja Fredrik Mauritz Hellman (1816–1898) ja Henrika Carolina Cannelin (1828–1908). Hänen perheensä muutti 1859 Ylitorniosta Pyhäjoelle ja vuonna 1867 edelleen Ouluun. Hellman kävi viisi luokkaa Oulun ruotsinkielistä lyseota mutta joutui lopettamaan koulunkäynnin 1875. Hän oli sitten kellonsepän opissa Oulussa ja Kuopiossa ja vielä vuosina 1880–1881 ulkomailla Pietarissa, Berliinissä ja Sveitsissä.
Suomeen palattuaan Hellman piti omaa kelloliikettään Kirkkokadun varrella Oulussa 1881-1890. Hän oli Oulun lääninhallituksessa ylimääräisenä lääninkonttoristina 1887–1889, lääninkonttoristina 1889–1895 ja kirjaajana 1895–1901. Hellman toimi vuodesta 1887 myös yleisenä asianajajana ja vuodesta 1894 isänsä jälkeen kruununmakasiinin hoitajana. Vuonna 1895 hänestä tuli Suomen Hypoteekkiyhdistyksen Oulun läänin komitean toimeenpaneva jäsen. Vuodesta 1905 alkaen Hellmanin asianajotoimisto toimi nimellä Asioimis- ja Perimistoimisto Veljekset Hellman. Toimistoa hän piti vuoteen 1922 saakka. Hellman toimi lyhyen aikaa myös Oulun kaupunginkamreerina ja Oulun läänin lääninkirjanpitäjänä.
Hellman oli lisäksi Sionin Sanomain aputoimittajana 15 vuotta, Oulun Teollisuudenharjoittajain Eläkelaitoksen puheenjohtajana 10 vuotta, Suomen Lähetysseuran Laestadiolaisen haaraosaston päätoimikunnan puheenjohtajana 1907–1927 ja Oulun kirkkovaltuuston jäsenenä 1916–1927. Helman oli tunnettu Pohjois-Suomessa laestadiolaispuhujana. Hän toimi myös suomentajana ja toimitti uutena painoksena Aatu Laitisen kirjan Muistosanoja Lapin kristillisyydestä.
Alexander Hellman oli naimisissa 1884–1922 Edla Erika Åhlbergin (k. 1922) kanssa. Heidän kahdeksasta lapsestaan jääkärivänrikki Erkki Merikallio kaatui Suomen sisällissodassa ja Reino Merikallio hukkui purjehdusretkellä Ulkokrunnin lähellä pian sodan jälkeen kesäkuussa 1918. Kolmas poika jääkärieversti Väinö Merikallio kaatui jatkosodan aikana Karjalan kannaksella kesäkuussa 1942. Vaimonsa kuoltua Hellman muutti taloudenhoitajanaan toimineen sisarensa Anni Hellmanin kanssa 1926 Turkuun nuorimman poikansa Niilo Merikallion ja tämän vaimon, Anni Hellmanin kasvattityttären Eeva Merikallion luokse. Alexander Hellman kuoli Turussa ja hänet haudattiin Ouluun.
Suomennoksia

Märta Edquist : Revontulten mailta ; suomentanut Alex Hellman. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1928 (alkuteos Norrskensflammor)
Toimituksia

Aatu Laitinen : Muistosanoja Lapin kristillisyydestä. Lisätty, kielellisesti korjattu ja kuvilla varustettu 2. painos Tekijä, Oulu 1926
Ampumahiihdon maailmancup 2005–2006

Ampumahiihdon maailmancup 2005–2006 alkoi 26. marraskuuta Ruotsin Östersundista ja päättyi 26. maaliskuuta Norjan Holmenkollenille.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon maailmancup 2005–2006
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Ole Einar Bjørndalen |  Kati Wilhelm |
| Pikakilpailucup |  Tomasz Sikora |  Kati Wilhelm |
| Takaa-ajocup |  Ole Einar Bjørndalen |  Kati Wilhelm |
| Normaalimatkacup |  Michael Greis |  Svetlana Išmuratova |
| Yhteislähtöcup |  Ole Einar Bjørndalen |  Martina Glagow |
| Viesticup |  Saksa |  Venäjä |
Maiden välinen cup:  Saksa
Kilpailut
Kilpailupaikat: 10
Henkilökohtaiset kilpailut: 27
Viestit: 5 (+ seka)
← 2004–2005 2006–2007 →