stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klorella

| Klorella |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvikunta Plantae
Kaari::  (Varsinaiset) Viherlevät Chlorophyta
Luokka::  Trebouxiophyceae
Lahko::  Chlorellales
Heimo::  Chlorellaceae
Suku::  Klorella Chlorella  M.Beijerinck
Katso myös
   Klorella Wikispeciesissä   Klorella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Klorella (Chlorella) on yksisoluisten levien suku. Sukuun kuuluu noin 25 lajia. Klorella koostuu ympyränmuotoisista levistä, jotka ovat halkaisijaltaan noin 2-10 μm. Sen solussa on lehtivihreää, ja se näyttää vihreältä kerättäessä. Se on erittäin hyvä yhteyttämään ja lisääntyy nopeasti hiilidioksidin, veden, auringonvalon ja joidenkin mineraalien avulla. Kerralla muodostuu yhdessä solussa 4-16 autospooria, joista kustakin kehittyy emolevän kaltainen yksilö. Tämä voi toistua useita kertoja päivässä, niin että yhdestä yksilöstä voi suotuisissa oloissa kehittyä vuorokaudessa jopa sata.
Klorellan nimi tulee kreikan sanasta chloros, joka tarkoittaa vihreää, ja latinan suffiksista -ella, joka tarkoittaa pientä. Nimen antoi hollantilainen biologi Martinus Beijerinck. Melvin Calvin sai vuoden 1961 Nobelin kemian palkinnon kasvien hiilidioksidinkäyttöä koskevasta tutkimuksestaan, jossa hän käytti klorellaa.
Käyttö

Klorellaa käytetään ruoka-aineena. Kuivatussa klorellassa on noin 60 prosenttia proteiinia, ja se sisältää runsaasti B6-vitamiinia, magnesiumia, A-vitamiinia, tiamiinia, riboflaviineja, niasiinia, rautaa, fosforia ja sinkkiä..
Lajeja

Chlorella conductrix
Chlorella elongata
Chlorella faginea
Chlorella homosphaera
Chlorella kessleri
Chlorella luteoviridis
Chlorella marina
Chlorella miniata
Chlorella minutissima
Chlorella mirabilis
Chlorella oocystoides
Chlorella ovalis
Chlorella parasitica
Chlorella saccharophila
Chlorella salina
Chlorella sorokiniana
Chlorella spaerckii
Chlorella stigmatophora
Chlorella variegata
Chlorella vulgaris
Chlorella xanthella
Chlorella zopfingiensis
Aiheesta muualla

Laji.fi: Chlorella
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q133017  Wikispecies: Chlorella  AlgaeBase: 43426  CoL: 3NKL  EoL: 11612  EPPO: 1CEJG  GBIF: 2638467  iNaturalist: 311382  IRMNG: 1343179  ITIS: 5811  NBN: NHMSYS0021059134  NCBI: 3071  NZOR: 6cc10944-2938-4a2b-b8ab-f2e30c0543f0  Open Tree of Life: 339002  WoRMS: 160576
Boshin-sota

Boshin-sota (jap. 戊辰戦争, Boshin sensō eli "lohikäärmeen vuoden sota") oli vuosina 1868–1869 käyty sisällissota Japanissa. Sodassa poliittisen vallan palauttamista keisarille havittelevat voimat taistelivat hallitsevaa Tokugawa-shōgunaattia vastaan. Sota syntyi monien aatelisten ja nuorten samuraiden pettymyksestä tapaan, jolla shōgunaatti toimi ulkomaalaisten kanssa Japanin avautuessa ulkomaailmalle edellisellä vuosikymmenellä.
Hovivirkailijoiden ja maan eteläosien samuraiden liitto varmisti nuoren keisari Meijin yhteistyön, ja hän julisti 250 vuotta kestäneen shōgunaatin lakkautetuksi. Keisarin joukkojen sotilaallinen liikehdintä ja partisaaniväkivalta Edossa (nyk. Tokio) saivat hallitsevan shōgunin Tokugawa Yoshinobun aloittamaan sotaretken saadakseen haltuunsa keisarin hovin Kiotossa. Pienempi mutta suhteellisen nykyaikaistunut keisarillinen ryhmäkunta sai nopeasti sotilaallisen edun puolelleen, ja Edon antautumiseen huipentuvien taisteluiden jälkeen Yoshinobu antautui henkilökohtaisesti. Tokugawa-shōgunaatin jäännökset vetäytyivät Pohjois-Honshūlle ja myöhemmin Hokkaidōlle, jonne he perustivat Ezon tasavallan. Tappio Hakodaten taistelussa mursi vastarinnan lopullisesti ja ulotti keisarin vallan koko Japaniin, saattaen loppuun Meiji-restauraation sotilaallisen vaiheen.
Boshin-sodassa oli liikekannalla noin 120 000 miestä, ja heistä kaatui noin 3 500. Lopussa voitokas keisarillinen ryhmä hylkäsi tavoitteensa karkottaa ulkomaalaiset Japanista ja otti sen sijaan käyttöön nykyaikaistumisen politiikan, jonka tavoitteena oli länsivaltojen kanssa solmittujen epätasa-arvoisten sopimusten neuvottelu uudelleen. Keisarillisen ryhmän keskeisen johtajan Saigō Takamorin vaatimuksesta Tokugawa-lojalisteille annettiin armahdus, ja monet shōgunaatin johtajat saivat vastuullisia virkoja uudesta hallituksesta.
Boshin-sota todistaa Japanin saavuttamasta nopeasta nykyaikaistumisesta vain neljätoista vuotta lännelle avautumisen jälkeen, länsivaltojen (erityisesti Britannian ja Ranskan) vahvasta sekaantumisesta Japanin politiikkaan ja keisarinvallan suhteellisen myrskyisästä palauttamisesta. Ajan kuluessa sota on romantisoitunut Japanissa ja muualla niiden mielissä, jotka näkevät Meiji-restauraation "verettömänä vallankumouksena" uhrien määrästä huolimatta. Sodasta on tehty Japanissa useita dramatisointeja, ja sitä on käytetty muun muassa yhdysvaltalaisessa elokuvassa Viimeinen samurai (2003).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boshin-sota Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Boshin War
Käännös suomeksi
Andamaanien ja Nikobaarien miehitys

Kartta Andamaanien ja Nikobaarien saarista. Pikkukuvassa esitetty Port Blair yksityiskohtaisesti
Andamaanien ja Nikobaarien miehitys oli Japanin toisessa maailmansodassa suorittama sotilasoperaatio, jossa japanilaiset miehittivät Andamaanit ja Nikobaarit. Saarille oli aiemmin tammikuussa rakennettu pieni brittien linnoitus Port Blairiin. Japanilaisten vallattua Rangoonin 8. maaliskuuta britit evakuoivat joukkonsa saarilta 10. maaliskuuta. Japanilaiset miehittivät saaret 23. maaliskuuta 1942 ilman vastarintaa. Saarille jääneet brittiupseerit lähetettiin Singaporeen sotavangeiksi. Saarten johtoon asetettiin japanilaisten määräämä nukkehallitus. Arviolta 2 000 andamaanilaista siviiliä kuolivat miehityksen aikana. 30. tammikuuta 1944 japanilaiset toteuttivat saarilla Homfreygamjin massamurhan, jossa 44 intialaista siviiliä teloitettiin vakoilusta epäiltynä. Monet teloitetuista olivat Indian Independence Leaguen jäseniä. Japanilaiset miehittivät saaria vuoteen 1945 saakka, jolloin brittiläiset ja intialaiset joukot valtasivat saaret takaisin 7. lokakuuta 1945 mennessä.
Dooley Wilson

| Dooley Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1886 Tyler, Texas
Kuollut: 30. toukokuuta 1953 (67 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Arthur "Dooley" Wilson (3. huhtikuuta 1886 Tyler, Texas – 30. toukokuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja rumpali. Hän esiintyi elokuvassa Casablanca, jossa hän lauloi kuuluisan kappaleen As Time Goes By.
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1942 | Casablanca | Casablanca | Sam |
| 1943 | Swingin suurhurmurit | Stormy Weather |  |
Sakke Wallenius

Sari "Sakke" Wallenius on suomalainen laulaja–lauluntekijä ja musiikkialan yrittäjä, joka esiintyy yhtyeissä Mascara ja The Blush. Hän johtaa Max Haapa-ahon kanssa Heavenly Hip records -levy-yhtiötä. Lisäksi Wallenius laulaa Cellophane Flowersissa. Hän perusti globaalin musiikkiyhteisön WE ARE ONE FB LIVEn huhtikuussa 2020. Projekti kesti verkossa kaksi vuotta ja   on saanut jatkoa Kuhmoinen kuhtuu: We are one!-festivaalin muodossa vuosina 2023 ja 2024. Kuhmoinen calling: We are one!-festivaali järjestetään kolmannen kerran 26.7.2025.
Wallenius oli kiertueella Mascaran kanssa vuosina 1996–1998. Yhtye osallistui Ylen We Want More -ohjelmaan vuonna 2014 ja teki comebackin vuonna 2019. Mascara keikkailee mm. Erittäin hyvä ellei täydellinen kiertueella. Wallenius on tehnyt kymmenen kiertuetta The Blushin kanssa Euroopassa ja Yhdysvalloissa vuodesta 2012 lähtien. Vuonna 2004 hän toimi ohjaaja Kristiina Helinin assistenttina Rusalka-oopperassa Helsingin juhlaviikoilla. Wallenius työskenteli myös koreografina, tanssijana ja laulajana Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1998–2002 Peppi Pitkätossu -näytelmässä. Vuonna 1999 hän käsikirjoitti ja tuotti Play it again Ma's Cara variety show'n ja esiintyi ryhmän kanssa vuosina 1999–2002. Wallenius osallistui Up With Peoplen The Rhythm of the World -kiertueelle Yhdysvalloissa, Australiassa, Meksikossa ja Kanadassa vuonna 1992.
Wallenius valmistui muusikoksi vuonna 2014 ja yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2018. Lisäksi hän on opiskellut Complete Vocal Institute -akatemiassa vuonna 2011.
Levytykset

2024 Partyopoika single, Mascara
2023 Kuuma kesäyö single, Mascara feat. Frederik, Mr. Elämänpeli ja KJ Valtteri, Hear the call cover single, eri artisteja
2021 Beautiful, The Blush with friends Jayme Xaya, Anand Bhaskar, Med Ziani, Mason Töryen, Rainer Wagner, Andrea Brosio, Ossi Jauhiainen, teVerd ja Kipinät-kuoro
2018 Summer dreams single, The Blush
2016 All or nothing single, The Blush
2015 Marionette single, The Blush
2014 I love you, I hate you EP, The Blush; Erittäin hyvä ellei täydellinen, Mascara; Assanvessankassa, Mascara; Tänään, tässä ja nyt single, Mascara
2013 Pink Cadillac single, The Blush
2011 Wicked single, The Blush
2009 Heavenly hell single, The Blush
1999 Enough is enough cover, Mascara; The Rhythm is magic cover single, Mascara
1998 Mee Hoitoon single, Mascara; Humuhumunukunuku apua Frederikin kanssa, Mascara; När vi två blir en cover, Mascara
1997 Ikävänkokoinen mies single, Mascara; Tyylilyyli single featuring Frederik, Mascara; Erittäin hyvä ellei täydellinen albumi, Mascara (#19 Suomen virallinen lista);
Assanvessankassa single, Mascara (#13 Suomen virallinen lista)
1996 Erittäin hyvä ellei täydellinen single, Mascara (#2 Suomen virallinen lista; the Best Finnish Dance Radio song 1996, Finnish Dance Music Awards)
1995 Mitä tapahtuu -albumi, No Explanation
Levy-yhtiöt: Heavenly Hip records, Secret Entertainment, Warner Music Finland, Reetu records, Spinfarm ja Polydor
Musiikkivideot: Kuuma kesäyö 2024, Mascara; Wicked 2013, The Blush; Tyylilyyli 1997, Mascara; Erittäin hyvä ellei täydellinen 1996, Mascara
Sanoitukset muille: Frederik: Ja käsi käy, Hei Beibi, Beibibuumi, Äijä viilee, Hurja Antti, Rytsölät baanalla (co-write), Rio (co-write), Kuuppa räjähtää (co-write) jne.; Gummy Bear-käännösteksti / Nalle-nami; Calle Pakarinen: Elämä kantaa, Embrace me (co-write) / Kristiina Brask & Ossi Jauhiainen
Epinephelus lebretonianus

| Epinephelus lebretonianus |
| --- | --- |
 Epinephelus lebretonianus keskellä
Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Suku::  Epinephelus
Laji::  lebretonianus
Kaksiosainen nimi
 Epinephelus lebretonianus  (Hombron & Jacquinot, 1853) 
Synonyymit
 Serranus lebretonianus Hombron & Jacquinot, 1853 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Epinephelus lebretonianus on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva kalalaji. Se tunnetaan toistaiseksi vain yhdestä Hombronin ja Jacquinotin 1853 L’Astrolabe- ja La Zélée-aluksilla tekemillään tutkimusretkillä keräämästään holotyypistä, minkä vuoksi sitä kutsutaan monilla kielillä ”mysteerimeriahveneksi” (engl. Mystery grouper; ransk. Mérou arcane; esp. Mero misterioso). Se on todennäköisesti kerätty indopasifiselta merialueelta useimpien muiden Hombronin ja Jacquinotin tuolloin keräämien tyyppien tapaan. Kyseinen yksilö oli 24,8 senttimetriä pitkä. Sillä oli kylkiviivallaan 73 suomua. Selkäevässä oli 11 piikkiruotoa ja 17 pehmeää ruotoa, peräevässä kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevässä 20 pehmeää ruotoa.
Anna mulle tähtitaivas

| Anna mulle tähtitaivas Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Esa Nieminen
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Katri Helenan muut julkaisut
| Laulu jää 1991 | Anna mulle tähtitaivas 1992 | Lähemmäksi 1994 |
Anna mulle tähtitaivas on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1992 artistin viiden vuoden levytystauon jälkeen. Albumi myi tuplaplatinalevyyn oikeuttavan määrän, enemmän kuin mikään muu Katri Helenan siihenastinen levytys.
Albumin lisäksi myös singlenä julkaistu Jukka Kuoppamäen kirjoittama nimikappale oli suurmenestys. Vuoden 1995 lehtihaastattelussa Katri Helena hämmästeli, miten uran myydyin levy syntyi vasta 32 vuoden esiintymisten jälkeen. Jukka Kuoppamäki piti vuonna 1997 kappaletta Anna mulle tähtitaivas yhtenä uransa parhaista, eräänlaisena modernina rukouksena: ”Tekstejä tehdessä ei tiedä, miten vakavastikin niitä kuunnellaan, että joku elämän murjoma kiinnittää tekstin nuppineulalla korkkitauluunsa.” Myös Katri Helena sanoi vasta vähitellen ymmärtäneensä, miten vakava laulun sanoma pirteän kuoren alla on.
Albumilla on neljä muutakin Jukka Kuoppamäen sävellystä ja sanoitusta sekä kaksi Katri Helenan omaa sävellystä.
Kappaleet

Anna mulle tähtitaivas – 3.12 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Esa Nieminen)
Kukat kellojaan soittaa – 3.43 (säv. ja sov. Esa Nieminen, san. Jori Nummelin)
Sydäntango – 2.55 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Esa Nieminen)
Valkolintu lennä – 3.39 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Esa Nieminen)
Vain unta onko hän? – 3.46 (Magic Boul'vard, säv. François Feldman, Jean-Marie Moreau, san. Jori Nummelin, sov. Esa Nieminen)
Me teimme sen – 3.21 (säv. ja sov. Veikko Samuli, san. Juha Vainio)
Sua rakastan – 2.59 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Esa Nieminen)
Kohtaaminen – 3.40 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Esa Nieminen)
Älä elämää pelkää – 2.32 (säv. ja sov. Esa Nieminen, san. Elina Kalenius)
Kun rakastetaan – 3.06 (säv. Katri Helena Kalaoja, san. Toini Karivalo, sov. Jari Puhakka)
Sinistä silkkiä – 2.36 (säv. Katri Helena Kalaoja, san. Elina Kalenius, sov. Esa Nieminen)
Saaret – 4.09 (säv. Leena-Kristiina Ronimus, san. Turkka Mali, sov. Esa Nieminen)
Annastiina Heikkilä

Annastiina Heikkilä EU-vaalien kärkiehdokkaiden vaalitentissä 2019.
Annastiina Heikkilä (s. 1982 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Heikkilä on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta, josta hän valmistui vuonna 2012. Hän oli opiskeluaikanaan yliopistovaihdossa Ranskassa ja asui siellä aiemmin myös au pairina. Heikkilän ura Yleisradiossa alkoi vuonna 2003 ja hän toimi 2014–2024 Ylen freelancer-kirjeenvaihtajana Pariisissa. Sitä ennen hän työskenteli muun muassa radion uutistenlukijana ja uutistuottajana.
Ylen kirjeenvaihtajana Heikkilä raportoi muun muassa Ranskassa vuosina 2015 ja 2016 tapahtuneista terrori-iskuista (Charlie Hebdon isku, Pariisin terrori-iskut marraskuussa 2015 ja Nizzan isku 2016) sekä vuoden 2017 presidentinvaaleista. Vuonna 2018 julkaistiin ensimmäinen hänen kirjoittamansa kirja, S&S:n kustantama tietokirja Bibistä burkiniin eli totuuksia ranskatar-myytin takaa.
Heikkilältä ilmestyi helmikuussa 2022 WSOY:n kustantama esikoisromaani Vapaus valita kohtalonsa.
Heikkilä siirtyi alkuvuodesta 2025 viestintätoimisto Milttonille johtavaksi asiantuntijaksi.
Teokset

Bibistä burkiniin eli totuuksia ranskatar-myytin takaa.  Helsinki:  Kustantamo S&S, 2018.  ISBN 978-951-52-4611-0
Miksi Ranska raivoaa? Macron ja keskiluokan kapina.  Helsinki:  Kustantamo S&S, 2019.  ISBN 978-951-52-4869-5
Vapaus valita kohtalonsa.  Helsinki:  WSOY, 2022.  ISBN 978-951-0-47439-6
Aiheesta muualla

Annastiina Heikkilän verkkosivut
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Yle
Milo Snellman

| Milo Snellman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. helmikuuta 2005 (ikä 19)
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Susanna Snellman
Sukulaiset:  Miia Salonen (isoäiti) Raimo Snellman (isoisä)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010–
Merkittävät roolit:  Toni (Hevisaurus-elokuva) Janne Pitkänen (Ei Haukku haavaa tee)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Milo Snellman (s. 10. helmikuuta 2005) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Hevisaurus-elokuvassa sekä Janne Pitkäsen roolissa Elisa Viihteen alkuperäissarjassa Ei haukku haavaa tee.
Snellman aloitti näyttelemisen 5-vuotiaana joulumainoksessa. Hän on näytellyt myös Lauluja tyhjästä maasta -esityksessä Teatteri Toivossa syksyllä 2018.
Hän ohjasi ensimmäisen pitkän elokuvansa 15-vuotiaana. Näiden lisäksi hän on tehnyt myös oopperaa, radioteatteria ja spiikkejä. Keväällä 2024 hän aloitti videoiden tekemisen YouTubeen Mailou-nimellä. Nykyisin hän opiskelee elokuva-alaa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2014 | Taiteilija isänsä tahdosta | Matias |
| 2015 | Hevisaurus-elokuva | Toni |
| 2016 | Bollinger | Topi |
| 2017 | Cosmic Legacy | Aapo |
| 2019 | Bändi nimeltä Rasvaton maito | Pulla / Muffin |
| 2022 | Peccatum | Verneri |
| 2023 | Murtuma | Eetu |
| 2023 | Jahti |  |
Filmografia > Televisio- ja nettisarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2015 | Syke | Onni |
| 2015 | Apua eroon (osat 1–3) |  |
| 2016 | Roba | Jimi |
| 2017 | Pää edellä | Pikku-Markus |
| 2019 | Rehtori | Miki |
| 2020-2021 | Ei Haukku haavaa tee | Janne Pitkänen |
| 2023 | Räjähdysherkkä | Leo |
| 2023 | Salatut elämät | Antti Taalasmaa / Jesse Mattila |
| 2024 | Työllisyyshymyä | Aleksi Paananen |
Filmografia > Ohjaajana

| Vuosi | Tuotanto | Rooli(t) |
| --- | --- | --- |
| 2022 | Ulkopuolinen-lyhytelokuva | 1. Apulaisohjaaja, leikkaus ja editointi |
Filmografia > Musiikkivideot

Antti Kleemola - Äiti (2018 – ohj. Finn Andersson)
Adamantra – An Unfinished Tale (2024 – ohj. Esa Jussila)
Yksityiselämä

Milon äiti on näyttelijä Susanna Snellman, jonka puolelta hänen isovanhempiaan ovat sairaanhoitaja-logoterapeutti Miia Salonen ja kultaajamestari Raimo Snellman. Hänellä on kaksi sisarusta ja hän asuu Helsingin Aurinkolahdessa perheensä ja lemmikkikoira Inton kanssa.
Lansing–Ishii-sopimus

Ishii Kikujirō ja Robert Lansing Washingtonissa.
Lansing–Ishii-sopimus viittaa Yhdysvaltojen ja Japanin välillä 2. marraskuuta 1917 vaihtamiin nootteihin, jotka tähtäsivät maidenvälisen kilpailun lopettamiseen Kiinassa. Nimensä se sai Yhdysvaltojen ulkoministeri Robert Lansingin ja Japanin erikoislähettiläis Ishii Kikujirōn mukaan.
Sopimus

Lansing–Ishii-sopimuksella sovittiin kolmesta pääaiheesta.
Yhdysvallat tunnusti, että Japanilla oli erityisintressejä Kiinan suhteen.
Yhdysvallat ja Japani totesivat, ettei kumpikaan loukkaisi Kiinan itsenäisyyttä tai sen alueellista koskemattomuutta.
Molemmat valtiot suostuivat noudattamaan avoimien ovien politiikkaa kaupan suhteen Kiinassa.
Sopimuksen tausta

Lansing–Ishii-sopimuksen taustalla oli Yhdysvaltojen halu turvata yhteytensä Kiinan markkinoille muiden suurvaltojen, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Saksan Venäjän ja Japanin jakaessa Kiinaa omiin vaikutusalueihinsa. Avoimien ovien kauppapolitiikka, eli tasavertaisia kauppaoikeuksia kaikille maille Kiinassa, alkoi ajaa Yhdysvaltojen silloinen ulkoministeri John Hay vuosina 1899-1900. Tämän johdosta hän lähetti asiaan liittyneille suurvalloille diplomaattisia nootteja, mutta ne eivät olleet näitä sitovia, eikä niillä ollut juurikaan vaikutusta. Yhdysvallat jatkoi kuitenkin ajatuksen ajamista Hayn jälkeenkin.
Erityisen vaikeiksi Yhdysvaltojen välit muuttuivat Japanin kanssa, jonka uskottiin olevan eurooppalaisia valtioita suurempi uhka. Vuoteen 1908 mennessä alettiin jo huhuta maiden välisen sodan syttymisestä. Välien kiristymisen päättämiseksi solmittiin samana vuonna Root–Takahira-sopimus, jossa sovittiin paljolti samoista asioista myöhemmän Lansing–Ishii-sopimuksen kanssa.
Sopimuksen solmiminen

Yhdysvaltojen ja Japanin välit kiristyivät jälleen ensimmäisen maailmansodan myötä, vaikka molemmat taistelivat ainakin nimellisesti samalla puolella. Tähän vaikutti etenkin Japanin Kiinalle esittämät 21 vaatimusta tammikuussa 1915, joilla Japani sai Kiinalta huomattavia taloudellisia ja poliittisia myönnytyksiä. Woodrow Wilsonin hallinto yritti lieventää maiden välejä keskustelujen kautta. Japanin erikoislähettiläs Ishii Kikujirō tuli kahden kuukauden matkalle Yhdysvaltoihin, joka päättyi nootteihin hänen ja Robert Lansingin välillä. Nooteilla virallistettiin aikaansaatu sopimus. Sopimus hidastikin maiden välien kiristymistä, mutta pian alkoi muodostua uusia ongelmia. Sopimuksen mitätöi vuonna 1923 Warren Harding hallinto. Japanin ja Yhdysvaltojen kiristyneet välit johtivat sittemmin maiden väliseen välienselvittelyyn toisessa maailmansodassa.
Klemens Maria Hofbauer

| Klemens Maria Hofbauer |
| --- | --- |
 Kirkossa Maria am Gestade, Wien
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1751 Tasswitz, Määri, nykyinen Tšekin tasavalta
Kuollut: 15. maaliskuuta, 1820 Wien, Itävalta
Kansalaisuus:  määriläinen
Ammatti:  pappi
Pyhä Klemens Maria Hofbauer C.Ss.R. (26. joulukuuta 1751 Tasswitz, Määri, nykyinen Tšekin tasavalta – 15. maaliskuuta 1820, Wien, Itävalta) oli määriläinen pappi, redemptoristi, saarnaaja, pyhimys sekä Wienin apostoli ja kaupungin suojeluspyhimys. Pyhimystä kunnioitetaan redemptoristisääntökunnan kanssaperustajana pyhän Alphonsus Maria Liguorin rinnalla. Autuas paavi Pius IX julisti hänet kunnianarvoisaksi 14. toukokuuta 1876, paavi Leo XIII julisti hänet autuaaksi 29. tammikuuta 1888 ja pyhä paavi Pius X julisti hänet pyhimykseksi 20. toukokuuta 1909. Sama paavi Pius X julisti miehen Wienin suojeluspyhimykseksi vuonna 1914. Hänen muistopäiväänsä vietetään 15. maaliskuuta.  Muita Klemens-nimisiä pyhimyksiä ovat esimerkiksi pyhä paavi Klemens I, pyhä Clemens Scotus ja pyhä Klemens Aleksandrialainen, sekä Klemens-nimisiä paaveja on paavi Klemens XIV:hen asti.
Elämä

Klemens syntyi yhdeksäntenä lapsena teurastajan perheeseen 26. joulukuuta 1751, kastettiin nimellä John ja hän toimi itse teurastajana vuoteen 1780. Pyhimyksen alkuperäinen määriläinen sukunimensä Dvorak vaihtui aikanaan saksalaiseen Hofbaueriin. Hänen isänsä kuoli lapsen ollessa 6-vuotias. Mies tunsi kutsumuksen pappeuteen, mutta hänen perheensä oli liian köyhä kustantamaan hänen koulutuksensa. Hän oli palvelijana luostarissa Bruckissa vuodesta 1771 vuoteen 1775 ja eli sen jälkeen jonkin aikaa erakkona. Pyhimys teki kolme pyhiinvaellusta Roomaan, kolmannen aikana hän liittyi redemptoristeihin lisäten nimeensä nimen Marie, sekä löysi tukijoita, jotka suostuivat maksamaan hänen koulutuksensa. Hän kouluttautui Wienin yliopistossa, vihittiin papiksi 1785 ja valtuutettiin perustamaan redemptoristiluostareita Pohjois-Eurooppaan. Hän meni Varsovaan, saarnaasi, rakensi orpokoteja ja kouluja, ja lisäsi redemptoristien läsnäoloa kaupungissa, kunnes Napoleon tukahdutti kaikki uskonnolliset instituutiot ja Klemens vangittiin 1808. Klemens vietti loppuelämänsä Wienissä ja kuoli 15. maaliskuuta, 1820.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klemens Maria Hofbauer Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  IdRef