stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Washington (DC)

| Washington |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Yhdysvaltain kartta, jossa Columbian liittopiiri korostettuna
 Koordinaatit: 38°53′42.4″N, 77°02′12.0″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Liittopiiri:  Columbian liittopiiri
Perustettu:  16. heinäkuuta 1790
Hallinto:  
 – Pormestari:  Muriel Bowser (D)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  177 km²
 – Maa:  159 km²
 – Josta vettä:  18 km² 
Väkiluku (2014):  658 893 
 – Väestötiheys:  4 143 as./km²
 – Metropolialue:  9 546 579 
Motto::  Justitia Omnibus (Oikeutta kaikille)
 
 www.dc.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Washington, virallisesti District of Columbia, on Yhdysvaltain pääkaupunki. Kaupunki ei kuulu mihinkään osavaltioon, vaan se muodostaa suoraan Yhdysvaltain kongressin alaisuuteen kuuluvan ja Amerikan löytäjän Kristoffer Kolumbuksen mukaan nimetyn Columbian liittopiirin (engl. District of Columbia), jolla on rajoitettu itsehallinto. Historiallisista syistä kaupungista käytetään yleisesti nimeä Washington, jonka perään usein liitetään liittopiiriä ilmoittava lyhenne DC erottamaan se Washingtonin osavaltiosta maan länsirannikolla ja lukuisista samannimisistä paikkakunnista eri osavaltioissa.
Washington sijaitsee Potomacjoen varrella Yhdysvaltain itärannikolla. Washingtonia rajaa lounaassa Virginian osavaltio ja muissa suunnissa Marylandin osavaltio. Kaupungin arvioitu väkiluku vuonna 2014 oli 658 893. Laajempi Washingtonin suurkaupunkialue, joka ulottuu myös Baltimoreen ja Virginian pohjoisosaan, on noin 9,5 miljoonalla asukkaallaan Yhdysvaltain neljänneksi suurin suurkaupunkialue.
Yhdysvaltain liittovaltion kaikkien kolmen valtiomahdin keskukset sijaitsevat Washingtonissa. Kaupungissa on 174 ulkomaiden suurlähetystöä, sekä Maailmanpankin, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF), Amerikan valtioiden järjestön (OAS), Amerikan kehityspankin (IDB), ja Amerikan terveysjärjestön (PAHO) päämajat. Washingtonissa ovat myös monen ammatti- ja etujärjestön keskustoimistot. Lisäksi Washington DC:n vieressä Virginian osavaltion puolella sijaitsee Pentagon.
Washingtonia johtavat pormestari ja 13-henkinen kaupunginvaltuusto. Yhdysvaltain kongressilla on kuitenkin ylin päätäntävalta kaupungissa, ja se voi kumota paikallisia lakeja. Tämän johdosta hallintopiirin asukkailla on rajoitetumpi itsehallinto kuin osavaltioiden asukkailla. Hallintopiiriä edustaa kongressissa äänivallaton edustaja, mutta sillä ei ole omaa senaattoria. Washingtonin asukkaat eivät voineet äänestää Yhdysvaltain presidentinvaaleissa ennen 1961 tehtyä perustuslain muutosta.
Historia

Washington perustettiin vuonna 1790 varta vasten Yhdysvaltain hallinnolliseksi pääkaupungiksi. Päätökseen sijainnista vaikutti merkittävästi Vuoden 1790 kompromissi. Nimensä se sai maan ensimmäisen presidentin George Washingtonin mukaan. Kaupungin asemakaavan suunnitteli vuonna 1791 ranskalainen arkkitehti Pierre Charles L’Enfant. Vuonna 1800 maan hallitus siirtyi Philadelphiasta Washingtoniin.
Columbian liittopiirin alue lohkaistiin Marylandin ja Virginian osavaltioista. Se on ollut vuodesta 1801 Yhdysvaltain kongressin alaisuudessa. Varta vasten rakennetun Washingtonin kaupungin lisäksi alueella oli jo ennestään Georgetownin ja Alexandrian kaupungit. Kaupunkien ulkopuoliset liittopiiriin kuuluneet alueet muodostivat Washingtonin ja Alexandrian piirikunnat.
Vuonna 1814 brittijoukot polttivat Washingtonin kaupungin. Alexandrian kaupunki ja piirikunta Potomacjoen länsirannalla, jossa nykyään sijaitsevat Arlingtonin sotilashautausmaa ja Pentagon, palautettiin Virginialle vuonna 1847. Vuonna 1871 Washingtonin ja Georgetownin kaupungit ja Washingtonin piirikunta yhdistettiin yhden kunnallishallintoviranomaisen alle, jonka nimeksi tuli District of Columbia.
Maantiede

Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 177,0 km², josta maata on 159,0 km² ja vettä 18,0 km². Vesistöjen osuus on 10,16 %. Kaupungin pinta-ala oli alkuaan 100 neliömailia (266 km²), kunnes osa lähinnä sen lounaisneljänneksestä irtaantui kaupungista vuonna 1846 ja palautui osaksi Virginian osavaltiota. Nykyinen Washingtonin kaupunki koostuu ainoastaan Marylandin luovuttamista alueista. Washingtonia ympäröi Maryland kaakossa, koillisessa ja luoteessa, ja Virginia lounaassa. Kaupungin alueella virtaa kolme jokea: Potomacjoki sekä siihen laskevat Anacostiajoki ja Rock Creek. National Mall -puistoalueen poikki aiemmin virrannut Tiber Creek -joki ohjattiin maanalaiseen uomaan 1870-luvulla.
Ennen kaupungin perustamista Washingtonin alueella oli lähinnä maatiloja ja puustoisia kukkuloita, sekä vesistöjen varrella kosteikkoja. Washingtonin alueen korkein kohta on Point Reno (125 m merenpinnasta) Tenleytownin kaupunginosassa sijaitsevassa Fort Reno Park -puistossa. Alin kohta on Potomacjoki, joka on likimain merenpinnan tasossa.
Väestö

Washingtonin asukasluku on 601 723 (2010). Kaupungin suurimpia väestöryhmiä ovat mustat (noin 50,7 % väestöstä) ja valkoiset (noin 38,7 %). Aasialaisia kaupungin väestöstä on noin 3,5 % ja Amerikan alkuperäiskansoja 0,3 %. Vuonna 2010 kaupungissa oli yhteensä 266 707 kotitaloutta, joista noin 42,3 % oli perheitä. Washingtonin asukkaiden mediaani-ikä oli vuonna 2010 33,8 vuotta. Kaupungin väestöstä noin 11,4 % oli tuolloin yli 65-vuotiaita.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Washingtonin asemakaava muodostuu suorakulmaisesta katuverkosta, jota leikkaavat viistot, eri osavaltioiden mukaan nimetyt puistokadut eli avenuet. Kaupungin huomattavin rakennus on uusklassinen, kupolikattoinen kongressitalo Capitol (1793–1851), jossa kokoontuvat Yhdysvaltain senaatti ja edustajainhuone. Capitolin ympäristössä on useita huomattavia hallintorakennuksia kuten Korkeimman oikeuden rakennus ja Kongressin kirjasto (Yhdysvaltain kansalliskirjasto). Kaupungin pääkatu Pennsylvania Avenue yhdistää sen Yhdysvaltain presidentin virka-asuntoon Valkoiseen taloon (1792–1800). Capitolin edestä alkaa leveä puisto National Mall, jonka keskellä, Capitolin ja Valkoisen talon leikkauskohdassa, on 170 metrin korkuinen George Washingtonin muisto-obeliski. Kauempana puistossa Potomacjoen rannalla ovat Thomas Jeffersonin ja Abraham Lincolnin muistomerkit. Potomacjoen toisella puolella Virginian osavaltion puolella ovat Arlingtonin sotilashautausmaa ja puolustusministeriön viisikulmainen rakennus Pentagon. Kaupungissa on lisäksi vuonna 1976 avattu metro.
Washington on suosittu matkailukohde siellä olevien lukuisten historiallisten muistomerkkien, museoiden ja urheilujoukkueiden takia.
Organisaatiot

Liittovaltion monien toimielinten keskukset ovat pääkaupungissa. Myös useiden kansainvälisten järjestöjen kuten Maailmanpankin, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Amerikan valtioiden järjestön (OAS) päämaja on siellä. Tämän vuoksi kaupunki on suosittu myös mielenosoitusten järjestämispaikkana.
Hallinto

Yhdysvaltain kongressilla on korkein valta Washingtonin hallinnossa. Kongressi on toistuvasti käyttänyt valtaa kumotakseen kaupungin omien päättäjien tekemiä päätöksiä. DC ei ole esimerkiksi saanut käyttää kerättyjä veroja aborttien tarjoamiseen, huumeneulojen vaihto-ohjelman aloittamiseen tai samaa sukupuolta olevien perhepalveluihin. Lisäksi kongressi ei ole antanut pääkaupungin päättää itse aseenkantolaeista. Maaliskuussa 2020 Yhdysvaltain kongressi antoi jokaiselle osavaltiolle 1,25 miljardia dollaria koronaviruspandemian hoitamiseen, mutta DC:lle myönnettiin vain noin 500 miljoonaa, mikä aiheutti närää kaupungin päättäjien keskuudessa.
Kaupungista valitaan kongressin edustajainhuoneeseen yksi delegaatti, jolla ei kuitenkaan ole äänioikeutta, toisin kuin osavaltioiden edustajilla. Kaupungilla ei ole edustusta senaatissa. Tämän takia kaupungin myöntämiin rekisterikilpiin alettiin painaa vuonna 2000 iskulausetta, joka oli väännös Samuel Adamsin kuuluisasta julistuksesta "Ei verotusta ilman edustusta (engl. No Taxation Without Representation)". Nykyinen edustaja on Eleanor Holmes Norton, joka valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1991.
Alun perin kaupungin asukkailla ei ollut äänioikeutta presidentinvaaleissa vuoteen 1964 saakka. Yhdysvaltain perustuslain 23. lisäyksen nojalla kaupunkia kohdellaan presidentinvaaleissa pienimpänä mahdollisena osavaltiona, eli sillä on kolme valitsijamiestä. Kaupunki sai vaaleilla valitun pormestarin ja kaupunginvaltuuston 1970-luvulla. Äänioikeutettujen edustajien puute kongressissa on herättänyt kritiikkiä kaupunkilaisten parissa.
Vuonna 1973 presidentti Richard Nixon allekirjoitti D.C. Home Rule Act -lain, jonka nojalla pääkaupunki sai valita oman kaupunginvaltuustonsa ja pormestarinsa. Ensimmäisenä vaaleilla valittuna pormestarina toimi Walter E. Washington. Äänioikeutettuja kaupungin vaaleissa ovat sellaiset rekisteröityneet väh. 18-vuotiaat Yhdysvaltain kansalaiset, jotka ovat kirjoilla kaupungissa, eivät ole rekisteröityneet äänestäjäksi muualla Yhdysvalloissa, eivätkä ole julistettu oikeuden päätöksellä vajaavaltaiseksi.
Hallinto > Kysymys osavaltiostatuksesta

Väittelyä kaupungin muuttamisesta osavaltioksi on käyty pitkään. Yhdysvaltain perustuslaki määrää, että liittovaltion pääkaupungiksi muodostetaan enintään 100 neliömailin (engl. alkuperäinen termi ten mile square, eli n. 259 km2) kokoinen liittopiiri, joka ei kuulu mihinkään osavaltioon. Tällä pyrittiin siihen, ettei yhdelläkään osavaltiolla olisi valtaa liittovaltion asioissa. Aluksi kaupungin asukkaat saivat äänestää Marylandin ja Virginian asukkaina normaaliin tapaan, mutta nämä äänioikeudet vietiin vuonna 1801, kun kongressi muutti kaupunkiin. Osavaltioksi muuttamisen puolesta alettiin kampanjoida näkyvämmin 1960-luvulla osana kansalaisoikeusliikettä.
Merkittävä osa kaupungin osavaltioksi muuttamisen vastustuksesta tulee republikaaneilta, jotka eivät halua saada edustajainhuoneeseen yhtä ja senaattiin kahta uutta edustajaa, jotka kaupungin äänestyshistorian perusteella olisivat todennäköisesti demokraatteja.
Huhtikuussa 2021 Yhdysvaltain edustajainhuone hyväksyi lakialoitteen, jolla DC muutettaisiin osavaltioksi äänin 216–208 mutta Yhdysvaltain senaatti ei hyväksynyt aloitetta.
Aloitteen mukaan nykyinen Washington DC  olisi pilkottu kahteen osaan siten, että liittovaltion hallinnon alaisuudessa olevalla alueella sijaitsisivat Valkoinen talo, kongressi, korkein oikeus ja Kennedy-keskus. Tämän liittopiirin nimeksi tulisi "Capital". Loput alueesta muodostaisivat 51. osavaltion nimeltä "Washington, Douglass Commonwealth".
Talous

Washington ei juurikaan kärsi lamakausista kuten maan muut kaupungit, sillä siellä on paljon julkisen vallan toimintoja, jotka jatkuvat myös laman aikana.
DC:n asukkaat maksavat liittovaltion keräämää tuloveroa toisin kuin muut Yhdysvaltain territorioiden asukkaat. Tilastollisesti kaupungin asukkaat maksavat myös eniten veroja verrattuna osavaltioihin.
Liikenne

Washingtonin metro palvelee kaupunkia ja sen lähialueita. Metrojärjestelmän ensimmäinen osa avattiin vuonna 1976, nykyään verkosto on noin 170 kilometrin pituinen ja sisältää viisi linjaa sekä 86 metroasemaa. Ronald Reaganin kansallinen lentoasema ja Dullesin kansainvälinen lentoasema palvelevat alueen lentoliikennettä.
Uskonto

Uskontokuntien prosentuaalinen osuus asukkaista (2014):
Protestantteja: 41 %
Katolilaisia: 19 %
Muita kristittyjä: 4 %
Juutalaisia: 4 %
Muslimeja: 2 %
Buddhalaisia: 2 %
Hinduja: 1 %
Muita uskontoja: 2 %
Uskonnottomia: 24 %
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Washington Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Washington D.C. Wikimatkoissa
Kaupungin viralliset verkkosivut
Kaupungin viralliset matkailusivut
Kaupungin kartta – senate.gov (englanniksi)
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
Columbian liittopiirin kartta vuodelta 1835.
Washington. Keskellä kupolikattoinen kongressitalo Capitol ja sen takana National Mall, jonka puolivälin tienoilla Washingtonin obeliski ja toisessa päässä Lincolnin muistomerkki.
Washingtonin obeliski ja Valkoinen talo.
Lincolnin muistomerkki
Esimerkki Washingtonin kaupungin myöntämästä rekisterikilvestä, jossa kaupungin ikoninen "Taxation without Representation"
Washingtonin metron asema Metro Center, jossa yhdistyvät kolme linjaa.
We’re Good

| ”We’re Good” Dua Lipa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Future Nostalgia: The Moonlight Edition
 Julkaistu: 11. helmikuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Sly
 Tyylilaji: trooppinen pop
 Kesto: 02.45
 Levy-yhtiö: Warner Records
Dua Lipan muut singlet
| ”Real Groove (Studio 2054 remix)” 2020 | ”We’re Good” 2021 | ”Love Again” 2021 |
We’re Good on brittiläislaulajan Dua Lipan musiikkikappale hänen Future Nostalgia-studioalbumin erikoispainokselta. Sen julkaisi Warner Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 11. helmikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Lipa, Emily Warren, Scott Harris ja Sly, joista kaikki Lipaa lukuun ottamatta myös tuottivat sen. "We’re Good" on tyyliltään bossa novaa ja 2000-luvun musiikkia mukaileva keskitempoinen trooppinen pop-kappale, johon on liitetty elementtejä myös trapistä sekä reggae rockista. Sanoiltaan kappale kertoo siitä kun laulaja fantasioi poikaystävän ystävällisestä erosta.
"We’re Good" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta; Siinä missä jotkut kriitikoista kehuivat kappaleen soundia sekä Lipan esitystä, kokivat toiset puolestaan mielenkiintoiseksi sen kun Lipa luopui Future Nostalgian tyypillisestä tyylisuuntauksesta. Jotkut kriitikot kuitenkin kokivat että kappaleen sävel ei sovi yhteen Lipan lauluäänen kanssa. Kappale oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Irlannissa ja Islannissa sekä kolmenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa, Kreikassa, Norjassa, Singaporessa, Slovakiassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale myi kultaa Australiassa, Italiassa, Uudessa-Seelannissa sekä Yhdysvalloissa ja platinaa Isossa-Britanniassa.
"We’re Goodin" musiikkivideon ohjasivat Vania Heymann sekä Gal Muggia ja se kuvattiin New York Cityssä. Video julkaistiin 12. helmikuuta 2021.
Käännös suomeksi
Bjurström

Bjurström on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Greta Bjurström (1889–1970), suomalainen kirjailija
Marco Bjurström (s. 1966), suomalainen tanssinopettaja, ohjaaja, koreografi ja viestintäkouluttaja
Tor Bjurström (1888–1966), ruotsalainen taidemaalari
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Β-oksidaatio

β-oksidaatio eli beetaoksidaatio on rasvahappojen aineenvaihdunnan reitti, jossa kehon solut tuottavat ruoan tai rasvasolujen rasvahappoja hapettamalla yleensä energiaa ATP:n muotoon. Reitin nimi tulee siitä, että siinä hapetetaan eli oksidoidaan rasvahappojen β-hiiliä karbonyyleiksi.
Butyyrihappo (rasvahappo). β-hiili on merkitty kuvaan. Karbonyylin (C=O) hiilen numero on 1, eli C1. α on C2, β on C3, γ on C4 jne.
β-oksidaatio tapahtuu ihmisten ja monien eläinten solujen mitokondrioissa ja peroksisomeissa. Se ei silti esimerkiksi nisäkkäillä tapahdu punasoluissa, koska näistä mitokondriot poistuvat solukehityksen aikana toisin kuin kaloilta ja ehkä joiltain muiltakin selkärankaisilta. Oksidaatiota ei juurikaan tapahdu myöskään nisäkkäiden hermosoluissa, koska näissä ei tuoteta juurikaan β-oksidaation entsyymeitä. Syytä kumpaankaan solutyypin entsyymipuutokseen ei tiedetä varmuudella.
Kasveilla β-oksidaatio tapahtuu glyoksisomeissa ja peroksisomeissa. Myös kasvien mitokondrioissa voi ehkä tapahtua jossain määrin β-oksidaatiota. Reitillä kasvit tosin tekevät rasvahapoista lähinnä biosynteesin raaka-aineita, eikä energiaa.
Useimmilla sienillä kuten leivinhiivalla β-oksidaatio tapahtuu vain peroksisomeissa.
Rasvahapot ovat usein triglyserideinä kiinni glyserolissa, jota ei käsitellä β-oksidaatiossa. Se hydrolysoituu irti rasvahapoista ja energiaksi mennessään glyseroli menee glyserolikinaasin kautta glyseroli-3-fosfaattina glykolyysiin.
β-oksidaatiolle vaihtoehtoinen reitti on ω-oksidaatio, mutta tämä on nisäkkäillä paljon vähäisempi ja valtaosa rasvahapoista käy läpi β-oksidaation. ω-oksidaatiossa rasvahappoja hapetetaan niiden ketjun pään ω-hiilestä, joka on kauimmainen hiili rasvahapon karboksyyliryhmästä. Reitti tapahtuu selkärankaisilla maksa- ja munuaissolujen solulimakalvostoissa ja lähinnä 10–12 hiilen rasvahapoille.
Rasvahappojen sisäänotto > Solukalvon läpäisy

Veressä rasvahapot kuljetaan kylomikroneissa triglyserideinä ja paljon vähemmässä määrin albumiiniin sitoutuneina rasvahappoina.
Ihmisillä kylomikronin apoC-II -lipoproteiini aktivoi verisuonten sisäpintaan (endoteeliin) sitoutuneen lipoproteiinilipaasin, joka hydrolysoi triglyserigit vapaiksi rasvahapoiksi ja glyseroleiksi. Lihassoluissa sisäänotetut rasvahapot päätyvät β-oksidaatioon mitokondrioon päästyään, mutta rasvasoluissa ne lähinnä käsitellään, esteröidään uudelleen ja säilötään rasvakudokseen. Lähes tyhjentyneen kylomikronin jäämät kulkevat veressä maksaan, jossa ne käsitellään vereen vapautuviksi VLDL:iksi. Nämä kuljettavat loput rasvahapoista rasvasoluihin.
Ihmisillä glukagonin ja epinefriinin sitoutuminen rasvasolujen pinnalle saa cAMP kautta PKA:n fosforyloimaan perilipiini A:n. Tämä kuljettaa rasvasolun pinnalle hormoniherkän lipaasin, joka hydrolysoi rasvasolun triglyseridejä vapauttaen vereen vapaita rasvahappoja. Rasvahapot eivät liukene vereen sellaisenaan. Siksi ne ensin sitoutuvat vesiliukoiseen albumiiniin, joka sitoo jopa 7 rasvahappoa kerralla. Tähän sitoutuneena ne kelkevat veren mukana lähinnä lihassoluille.
Rasvahappojen sisäänotto > Mitokondrion läpäisy

Likimain alle 12 hiilen rasvahapot voivat päästä solulimasta mitokondrion sisäkalvon läpi itsestään diffuusiolla ilman kuljetusproteiineja. Valtaosa ruoan rasvahapoista on kuitenkin yli 14 hiiltä pitkiä ja nämä kuljetetaan mitokondrion sisäkalvon sisäiseen nesteeseen, matriksiin.
Kuljetus tapahtuu karnitiini-sukkula -järjestelmän avulla. Eripituisille rasvahapoille on useita pitkäketjuisten rasvahappojen CoA-ligaasien (EC 6.2.1.3) isotsyymejä. Solulimassa nämä katalysoivat tioesterin muodostumista rasvahapon karboksyylin (-COOH) ja koentsyymi A:n (lyhenne CoA) tiolin (-SH) välille ATP:n tuoman energian avulla:
Rasva-asyyli-CoA päätyy satunnaisen liikkeen kautta mitokondrion ulkokalvon karnitiiniasyylitransferaasi I:lle (geeni CPT1A). Tapahtuu vaihtoesteröinti ja CoA vapautuu vaihtuen L-karnitiiniin. Rasvahappo sitoutuu karboksyylistään karnitiinin hydroksyyliin. Reaktio on:
Rasva-asyylikarnitiini kulkeutuu mitokondrion sisäkalvon karnitiini-asyylikarnitiinitranslokaasin (geeni SLC25A20) kautta matriksiin. Matriksissa rasva-asyylikarnitiini vaihtoesteröityy karnitiiniasyylitransferaasi II:lla (geeni CPT2) CoA kanssa:
Rasva voi nyt siirtyä β-oksidaatioon. Karnitiini palaa translokaasin kautta mitokondrion ulkokalvolle reagoimaan seuraavien rava-asyyli-CoA -molekyylien kanssa.
Tyydyttyneet rasvat ja yksöissidokset > Mitokondrio-oksidaatio

β-oksidaatio tapahtuu tyydyttyneillä rasvahapoilla neljässä vaiheessa: dehydraus, hydrataatio, hapetus ja tiolyysi.
Dehydrauksessa FAD poistaa 2 vetyä rasvahaposta asyyli-CoA-dehydrogenaasilla (usea isotsyymi). C2-3 väliin tulee trans-sidos:
Hydrataatiossa vesi liitetään C2-3 kaksoissidokseen enoyyli-CoA-hydrataasilla (EC 4.2.1.17). Sidos pelkistyy, C3:en liittyy OH-ryhmä ja muodostuu S- eli L-isomeeri:
Hapetuksessa NAD+ poistaa 2 vetyä 3-hydroksiasyyli-CoA-dehydrogenaasilla (EC 1.1.1.35). C3:n OH hapettuu karbonyyliksi:
Tiolyysissä β-ketotiolaasin (EC 2.3.1.16) liittämä CoA:n tioli (-SH) katkaisee C2-3 sidoksen muodostaen tilalle tioesterin:
Reaktiosarja alkaa alusta. Joka toistossa rasvahaposta poistuu 2 hiiltä asetyyli-CoA:na kunnes rasvahappo on kulunut loppuun. Tiolyysin asetyyli-CoA siirtyy yleensä sitruunahappokiertoon mennen siten ATP:n tuottoon. Muissa vaiheissa saadut NADH ja FADH2 päätyvät ATP:n tuottoon menemällä mitokondrion elektroninsiirtoketjuun.
Asyyli-CoA-dehydrogenaasista (AD) on ihmisillä (ja useilla muilla nisäkkäillä) 4 entsyymityyppiä (isotsyymiä), jotka dehydraavat rasvahappoja näiden pituuden mukaan:
VLCAD, Very-Long-Chain AD (EC 1.3.8.9) - ei toimi alle 12 C rasvahapoille, toimii parhaiten 14–18 C rasvahapoille ja toimii jopa 24 C rasvahapoille.
LCAD, Long-CAD (EC 1.3.8.8) - ei toimi alle 6 C tai yli 24 C rasvahapoille ja toimii parhaiten 14–16 C rasvahapoille.
MCAD, Medium-CAD (EC 1.3.8.7) - sian entsyymi ei toimi alle 4 C tai yli 16 C rasvahapoille ja toimii parhaiten 8–12 C rasvahapoille.
SCAD, Short-CAD (EC 1.3.8.2) - naudan entsyymi toimii 3–8 C rasvahapoille.
Kun rasvahappo on alle 12 hiiltä pitkä, hapetetaan se mitokondrion matriksissa ja erillisin edellä reaktiovaiheissa mainituin entsyymein. Jos se on yli 12 hiiltä pitkä, hoitaa hydrataation, hapetuksen ja tiolyysin mitokondrion sisäkalvolla mitokondrion kolmitoiminen proteiini, MTP (eng. mitochondrial trifunctional protein). Kompleksi koostuu kaksitoimisesta α-yksiköstä (HADHA, hoitaa hydrataation ja hapetuksen) ja yksitoimisesta β-yksiköstä (HADHB, hoitaa tiolyysin).
Tyydyttyneet rasvat ja yksöissidokset > Peroksisomioksidaatio

Mitä pidempiä rasvahappojen hiiliketjut ovat, sitä suuremmassa määrin niiden hapetus tapahtuu peroksisomeissa. Näissä hapetaan pääasiassa lähinnä yli 20 hiilen rasvahappoja, ja ketjujen lyhentyessä tarpeeksi hapetus siirtyy normaalisti lopulta kokonaan takaisin mitokondrioon, jossa se etenee loppuun asti.
Rasvahapot hapetetaan peroksisomeissa samoin reaktioin kuin mitokondrioissa, mutta osin eri entsyymein. Peroksisomit käsittelevät jopa 26 hiilen rasvahappoja (kuten keroottihappo) ja haarautuneita rasvahappoja, kuten fytaanihappoja ja pristaanihappoja. Fytaanihapon täytyy tosin ensin muuntua peroksisomin α-oksidaatiossa pristaanihapoksi, joka voi käydä läpi β-oksidaation.
Peroksisomissa ei dehydrausvaiheessa muodostu ATP:tä sillä FADH2 vedyt siirretään hapelle O2 ja saadaan vetyperoksidia (H2O2). Tämä on soluja vaurioittava hapetin ja siitä tulee päästä eroon, joten katalaasi muuntaa sen pian vedeksi. Reaktiossa muodostuu lämpöä. Hapetuksessa muodostuu kuitenkin NADH:ta, joka kuljetetaan mitokondrioon ATP tuottoon.
cis-sidokset > 2-cis

Esimerkiksi petroseliinihappo (18:1 cis-6) sisältää 2-cis -sidoksen β-oksidaation edettyä kyllin pitkälle.
Jos tyydyttymätön rasvahappo sisältää 2-cis -sidoksen, enoyyli-CoA-hydrataasi hydratoi sidoksen ihmisillä kuten tyydyttyneiden rasvojen -osiossa. Tyydyttyneiden käsittelystä poiketen tuotteeksi muodostuu kuitenkin D-3-hydroksiasyyli-CoA (R-isomeeri). Eli:
Ihmisten ja muiden nisäkkäiden 3-hydroksiasyyli-CoA-dehydrogenaasi ei voi hapettaa tätä isomeeriä, mutta on eliöitä, joiden kyseinen entsyymi pystyy tähän. Tiettävästi nisäkkäät, kasvit ja jotkin bakteerit käsittelevät D-3-hydroksiasyyli-CoA:n peroksisomeissa (käsittelyä ei tapahdu mitokondrioissa) kahdella vaihtoehtoisella reitillä.
1. vaihtoehtoisessa reitissä 3-hydroksiasyyli-CoA-epimeraasi (EC 5.1.2.3) muuntaa D-3-hydroksiasyyli-CoA:n S- eli L-isomeeriksi, joka voidaan viedä  β-oksidaation hapetusvaiheeseen. Reaktio on:
2. vaihtoehtoisessa reitissä enoyyli-CoA-hydrataasi 2 (EC 4.2.1.119) muuntaa D-3-hydroksiasyyli-CoA:n (2E)-enoyyli-CoA:ksi, joka menee  β-oksidaation hydrataatiovaiheeseen. Reaktio on: