stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rudolf Dillström
Toimitustöitä

Niilo Ehrenschiöldin muisto 16 11/5 74-19 11/5 24. Suomen laivaston vuosikirja 1924. Otava 1924
Torpedovene S 2:n muisto ; toimitus R. Dillström, A. Raninen, H. Nordgren. Suomen laivaston vuosikirja 1925. Otava 1925
Englantilais-suomalais-ruotsalais-saksalainen merisanasto ; toim. J. J. Mikkola ja R. Dillström. WSOY 1931
Suomennoksia

Felix von Luckner : Merikotka: elämäni seikkailuja. Otava 1925
Beowulf
Aiheesta muualla

Ylioppilasmatrikkeli 1903–1904
Vapaasti ladattavia R. Dillströmin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Robert Dumontois

| Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Ranska> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | perämiehellinen nelikko |  |
Robert Michel Dumontois (6. elokuuta 1941 Lyon – 15. kesäkuuta 2022 Saint-Paul-lès-Romans) oli ranskalainen soutaja. Hän sai perämiehellisessä nelikossa hopeaa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän kilpaili myös vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja jäi kahdeksikossa seitsemännelle sijalle.
Robert Défossé

Robert Défossé
Robert Défossé (19. kesäkuuta 1909 Calonne-Ricouart, Ranska – 30. elokuuta 1973) oli ranskalainen jalkapallomaalivahti.
Défossé pelasi urallaan yhteensä 45 liigaottelua Serie A:ssa ja hän voitti sen kaudella 1932–1933. Hän debytoi Ranskan A-maajoukkueessa helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 9 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon myös vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Riihimäen kappelikirkko

| Riihimäen kappelikirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Riihimäki
Seurakunta:  Riihimäen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1956
Suunnittelija:  Lauri Heinänen
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riihimäen kappelikirkko on Riihimäen Hirsimäellä, Riihimäen hautausmaan yhteydessä sijaitseva kirkko. Arkkitehti Lauri Heinäsen suunnittelema kirkkorakennus valmistui 1956 ja kirkon vihki piispa E. G. Gulin palvelemaan niin siunauskappelina kuin kirkkona. Kirkko peruskorjattiin arkkitehti Harri Hietasen suunnitelmien mukaan vuonna 1986. Tällöin kirkon eteistiloja laajennettiin.
Kirkon sisätilat

Kirkkosalin etuseinässä on katosta lattiaan ja seinästä toiseen ulottuva risti sekä luovutetussa Karjalassa sijainneesta Antrean kirkosta pelastettu Aleksandra Såltinin maalaama alttaritaulu.  Kirkon lasisen kastemaljan lahjoitti kappelikirkolle Riihimäen Lasi. Kirkon 12-äänikertaiset urut on suunnitellut professori Elis Mårtenson ja rakentanut Kangasalan urkutehdas. Kirkonkello on ilmeisesti sotasaalista 30-vuotisesta sodasta ja hankittiin alun perin Tuusulasta Riihimäen keskuskirkkoon vuonna 1905. Istumapaikkoja on 350.
Mätäslammi

| Mätäslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°41′43″N, 24°01′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  oja Kauhajärveen 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,5-135 m 
Rantaviiva:  0,52 km 
Pinta-ala:  0,8 km² 
 fiMätäslammi 
Mätäslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva lampi, joka kuuluu  Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja lampi kuuluu Liesjärven alueen Kauhaojan valuma-alueeseen.
Maantiede

Mätäslampi on 150 metriä pitkä kaksiosainen lampi, joka rantaviivan pituus on 520 metriä ja pinta-ala 0,8 hehtaaria. Siihen laskee neljä metsäojaa ja sen Kauhajärveen laskeva oja on 1,4 kilometriä pitkä. Lampea ympäröi pääasiassa moreenipohjainen metsä. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda tietä. Lähin rakennus sijaitsee 100 metrin etäisyydellä tieltä tulevan polun päässä.
Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Mättä lampi". Lampi oli nykyistä suurempi ja sille oli piirretty saari. Lammesta laski luikerteleva oja "Kahajärveen". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Mettälampi". ja sillä oli vielä tuolloinkin saari.
Myeliini

Myeliini on keskus- ja ääreishermostossa esiintyvä rasvainen aine, jonka tehtävänä on muodostaa sähköä eristävä kalvo (myeliini- eli ydintuppi) solujen viejähaarakkeiden ympärille. Hermojen tuottamat sähköimpulssit kulkevat myelinisoituneessa viejähaarakkeessa nopeammin kuin myelinisoitumattomassa. Myeliini kontrolloi tiedonkulkua aivojen eri osien välillä, ja vahingoittumaton myeliinikalvo on edellytyksenä keskushermoston normaalille toiminnalle. Myeliinitupen puuttuminen hermon ympäriltä altistaa hermoimpulssin häiriöille.
Myeliiniä tuottavat keskushermostossa oligodendrosyytit ja ääreishermostossa Schwannin solut. Myeliiniä kehittyy runsaasti etenkin ensimmäisinä elinvuosina, mutta sitä muodostuu myös aikuisilla etenkin unen aikana.
Myeliinin määrä alkaa pienentyä vähitellen keski-iästä alkaen, mistä alkaa vähittäinen, kiihtyvä rappio, joka johtaa vääjäämättä aivojen kunnon heikkenemiseen. Yli 85-vuotiaista suurin osa sairastaa jo Alzheimerin tautia tai muuta dementoivaa sairautta. Nuorellakin iällä voi silti sairastua tautiin, johon liittyy myeliinikatoa, kuten MS- ja ME-taudit. Myeliinin vaurioitumisesta seuraa vaihtelevia neurologisia oireita riippuen siitä, mikä aivojen osa on tuhon kohteena. Hiirillä tehdyissä kokeissa on havaittu, että ylipainehappihoito lisää myeliinin muodostumista aivovaurion jälkeen ja parantaa motorista toimintakykyä.
Ylipainoisilla 50-vuotiailla esiintyy keskimäärin yhtä paljon aivojen myeliinikatoa kuin hoikilla 60-vuotiailla.
Ydintuppi

Ydin- eli myeliinituppi on rakenteellisesti ja toiminnallisesti erikoistunut solukalvon rakenne, jossa hermotukisolun solukalvo kiertyy hermosolun viejähaarakkeen ympäri rullalle. Myeliinituppi mahdollistaa hermoimpulssin nopeamman kulun toimimalla eristeenä ja keskittämällä viejähaarakkeen solukalvon (aksolemman) jännitteen purkautumisen Ranvierin kuroumiin, joissa jänniteherkkien natriumkanavien tiheys on erityisen suuri. Keskushermostossa myeliinitupen muodostavat oligodendrosyytit ja ääreishermostossa Schwannin solut.[lähde? ]
Myeliinin biokemiallinen koostumus

Myeliini in situselvennä sisältää noin 40 % vettä. Myeliinin kuivapainosta on poikkeuksellisen suuri osuus rasva-aineita (noin 70–85 %), kun taas valkuaisaineita on suhteellisen vähän (15–30 %). Myeliini koostuu pääosin kolesterolista. Yleensä biologisissa kalvoissa valkuaisaineita on suhteessa enemmän kuin rasva-aineita. Matala vesipitoisuus ja erityinen rasva-ainekoostumus ovat keskeisiä myeliinin kyvylle toimia eristeenä.[lähde? ]
Keskushermoston ja ääreishermoston myeliinillä on sama tehtävä, mutta sen lisäksi, että myeliiniä tuottavat eri solut, myös solujen tuottaman myeliinin valkuaisaine- ja rasva-ainekoostumuksissa on eroja.[lähde? ]
Aiheesta muualla

YLE, Terveys: Aivojen rappeutumisen syynä myeliinin tuhoutuminen ? (Arkistoitu – Internet Archive)
BrainFacts.org: Myelin: An Overview (englanniksi)
Hermosolu eli neuroni. Solun runko punaisella värillä, 16. viejähaarake eli aksoni, 21. ydin- eli myeliinituppi (Schwannin solu) vaaleansinisellä ja 12. sen Tuma, 22. Ranvierin kuroumat.
Robert Dudgeon

Robert Dudgeon on australialainen kirjailijanimimerkki, jota ovat käyttäneet useat kirjoittajat, joista Suomessa tunnetaan Frank S. Greenop ja Lennart Hoffrén, joka on myös suomentanut kioskikirjallisuuteen luettavia Greenopin kirjoja.
Myllylampi (täsmennyssivu)

Myllylampi (tai Myllylammi) on Suomessa varsin yleinen lammen nimi: Ympäristöhallinnon OIVA-palvelussa on 119 Myllylampea ja 12 Myllylammia. Nimi Myllylampi on voinut siirtyä myös asutusnimeksi.
Järviä

Myllylampi, lampi Alavudella
Myllylampi, lampi Hartolassa
Myllylampi, lampi Hirvensalmen Hirvenlahdella
Myllylampi, lampi Hirvensalmen Lamminkylässä
Myllylampi, lampi Hirvensalmen Parkkolassa
Myllylammi, järvi Hämeenlinnassa
Myllylampi, lampi Ikaalisissa
Myllylampi, järvi Jyväskylässä Keljonkankaalla
Myllylampi, järvi Jyväskylässä Kukkumäessä
Myllylampi, lampi Jyväskylässä Oittilassa
Myllylampi, järvi Jyväskylässä Tikkakoskella
Myllylampi, lampi Kangasniemen Häppälänmäellä
Myllylampi, lampi Kangasniemen Istrualassa
Myllylampi, lampi Kangasniemen Piipankylässä
Myllylampi, lampi Kangasniemen Puulansalmella
Myllylampi lampi Keuruulla
Myllylammi, lampi Kurun Kalliossa
Myllylampi, lampi Kouvolan Kuismassa
Myllylampi, lampi Kouvolan Luujärvellä
Myllylampi, lampi Kouvolan Vainikassa
Myllylampi, lampi Lemillä
Myllylammi, järvi Lohjalla
Myllylampi, lampi Mikkelin Otavassa
Myllylampi, lampi Mäntyharjun Miekassa
Myllylampi, lampi Petäjäveden Metsäkulmalla
Myllylammi, lampi Riihimäellä
Myllylammi, lampi Ruovedellä
Myllylampi, lampi Savitaipaleen Mustapäässä
Myllylampi, järvi Sulkavalla kirkonkylällä
Myllylammi, järvi Somerolla
Myllylampi, järvi Tampereen Kämmenniemessä ja Viitapohjassa
Myllylampi, lampi Tampereen Pohtolassa
Myllylampi, lampi Viitasaaren Jurvansalossa
Myllylampi, lampi Viitasaaren Kimingissä
Myllylampi, lampi Viitasaarella lähellä Valkeisjärveä
Alimmainen Myllylampi, lampi Mäntyharjun Paasolanmäellä
Keskimmäinen Myllylampi, lampi Mäntyharjun Paasolanmäellä
Ylimmäinen Myllylampi, lampi Mäntyharjun Paasolanmäellä
Haaran myllylampi, lampi Pieksämäellä
Iso Myllylampi, järvi Vihdissä
Ylä-Myllylampi, lampi Kouvolassa
Asutusnimiä

Myllylampi, kaupunginosa Lohjalla
Myllylampi, pienalue Jyväskylän Kukkumäen kaupunginosassa
Mynsterin kenttä

| Mynsterin kenttä |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Hanhikkitie 3, 28450 Vanha-Ulvila
Koordinaatit:  61°27′05″N, 21°53′38″E
Omistaja:  Ulvilan kaupunki
Kenttä:  tekonurmi
Käyttäjät
 FC Ulvila 
Katsojakapasiteetti
 800 
Kentän mitat
 Jalkapallokenttä 120×90 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mynsterin kenttä on Ulvilan ainoa täysimittainen jalkapallokenttä. Kenttä on ns. 3. sukupolven tekonurmi ja se on FC Ulvilan kotikenttä. Mynsterin kenttä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mynsterin alueella Ulvilan kirkonseudulla.
Kentän yhteydessä on huoltorakennus pukuhuoneineen sekä kahvikioski.
Lisää aiheesta

Ulvilan kaupunki/Mynsterin kenttä[vanhentunut linkki]
Mätäsjärvi (Padasjoki)

| Mätäsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°17′28″N, 25°12′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Mustasenoja Vähään Pallittajärveen 
Järvinumero:  14.223.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,9 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,54 km  
Pinta-ala:  1,013 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMätäsjärvi 
Mätäsjärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,9 metriä mpy.
Risto Ulmala

| Risto Ulmala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Risto Ilmari Ulmala
Syntynyt: 7. toukokuuta 1963 (ikä 61) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Lempinimi:  Coloradon susi
Laji:  kestävyysjuoksu
Ennätykset:  5000 m: 13.21,90 (1991) 10000 m: 27.53,00 (1991) maraton: 2.13.58 (1995)
Risto Ilmari Ulmala (s. 7. toukokuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija. Hän oli 1990-luvun alkupuoliskon menestynein suomalainen kestävyysjuoksija.
Arvokisoissa 5 000 metrillä Ulmala oli kuudes Splitin EM-kisoissa 1990 ja seitsemäs Helsingin EM-kisoissa 1994. Tokion MM-kisoissa 1991 hän oli seitsemäs. 10 000 metrillä Ulmala oli Helsingin EM-kisoissa 19. Ulmala on viimeisin suomalainen joka on onnistunut alittamaan 28 minuutin ajan 10 000 metrin juoksussa.
Urheilu-uransa jälkeen Ulmala asui pitkään Coloradossa, Yhdysvalloissa, jossa järjesti korkeanpaikan leirejä suomalaisille kestävyysurheilijoille. Ulmalan lempinimi onkin ”Coloradon susi”. Suomeen hän palasi vuonna 2008. Pian Suomeen paluunsa jälkeen hän alkoi valmentaa estejuoksija Jukka Keskisaloa.. Valmennussuhde Keskisalon kanssa päättyi menestyksekkään kauden jälkeen syksyllä 2009.
Suomen mestaruudet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 3 000 m (halli) | 1987 | 7.58,84 |
| 3 000 m (halli) | 1991 | 8.02,74 |
| 5 000 m | 1989 | 13.50,12 |
| 10 000 m | 1989 | 28.45,23 |
| 10 000 m | 1991 | 28.46,49 |
| maastojuoksu (lyhyt rata) | 1988 | 14.50 |
| maastojuoksu (pitkä rata) | 1989 | 45.02 |
| maastojuoksu (pitkä rata) | 1990 | 46.40 |
| maastojuoksu (pitkä rata) | 1991 | 42.44 |
| maastojuoksu (pitkä rata) | 1994 | 37.18 |
Henkilökohtaiset ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m | 7.44,5 | 13. elokuuta 1991 | Tukholma | neljänneksi nopein suomalainen |
| 5 000 m | 13.21,90 | 5. elokuuta 1991 | Malmö | neljänneksi nopein suomalainen |
| 10 000 m | 27.53,00 | 10. syyskuuta 1991 | Berliini | viidenneksi nopein suomalainen |
| puolimaraton | 1.03.29 | 20. syyskuuta 1992 | Philadelphia |  |
| maraton | 2.13.58 | 12. marraskuuta 1995 | New York |  |
Suomen ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 km (maantie) | 13.42 | 17. lokakuuta 1993 | Providence |
| 8 km / 5 mailia (maantie) | 23.07+ | 3. lokakuuta 1993 | Attleboro |
| 8 km / 5 mailia (maantie) | 22.56+ | 2. lokakuuta 1994 | Attleboro |
| 15 km (maantie) | 43.57 | 9. helmikuuta 1991 | Tampa |
| 15 km (maantie) | 43.56 | 15. helmikuuta 1992 | Tampa |
| puolimaraton | 1:03.29 | 20. syyskuuta 1992 | Philadelphia |
maantie-ennätykset ovat epävirallisia
Risto Ahonen (kansanedustaja)

Risto Sakari Ahonen (8. helmikuuta 1943 Kauhajoki – 10. elokuuta 2008 Mynämäki) oli suomalainen poliitikko ja SDP:n kansanedustaja vuosina 1983–1991.
Ahonen työskenteli metallimiehenä ja merimiehenä ja oli pääluottamusmies. Hänet valittiin eduskuntaan Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1982 ja 1988 sekä jäsenenä Nastolan kunnanvaltuustossa ja Uudenkaupungin kaupunginvaltuustossa.
Risto Aario

Risto Tapani Aario (3. marraskuuta 1937 Helsinki – 27. joulukuuta 2023 Turku) oli suomalainen geologi. Hän oli vuodesta 1973 Oulun yliopiston maaperägeologian professori ja vuodesta 1976 Geologian laitoksen johtaja eläkkeelle siirtymiseensä vuoteen 2000 saakka.
Aario kirjoitti Helsingissä ylioppilaaksi 1957. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja suoritti siellä tutkintonsa. Filosofian tohtoriksi Aario väitteli 1965 aiheenaan Muinais-Päijänteen kehitys. Aario tuli Oulun yliopiston palvelukseen 1967 ja samana vuonna hänet nimettiin geologian ja paleontologian apulaisprofessoriksi.
Uransa alkupuolella Aario keskittyi sedimentologisiin ja 1970-luvulla hän siirtyi glasiaaligeologisten tutkimusten pariin. Aarion asiantuntemusalueita olivat glasiaaligeologia, maaperägeologia ja ympäristögeologia.
Aarion isä oli maantieteen professori Leo Aario.
Ryan Pini

| Mitalit> Miesten uinti.Maa:   Papua-Uusi-Guinea.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Miesten uinti.Maa:   Papua-Uusi-Guinea.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Miesten uinti.Maa:   Papua-Uusi-Guinea.Kansainyhteisön kisat  | Miesten uinti> Maa:   Papua-Uusi-Guinea. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 2006 | 100 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Delhi 2010 | 100 m perhosuinti |  |
Ryan Pini (s. 10. joulukuuta 1981 Port Moresby, Papua-Uusi-Guinea) on papuauusiguinealainen uimari.
Pini karsiutui Barcelonan MM-kilpailuissa 2003 alkuerissä 50 ja 100 metrin vapaa-, perhos- ja selkäuinneissa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän putosi alkuerissä 100 metrin vapaa-, perhos- ja selkäuinnissa. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän selviytyi 100 metrin perhosuinnissa välieriin, mutta karsiutui 50 metrin vapaa- ja perhosuinnin sekä 100 metrin vapaauinnin alkuerissä.
Pini voitti Melbournen kansainyhteisön kisoissa 2006 kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 52,64. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 50 metrin perhosuinnissa. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän selviytyi välieriin 50 ja 100 metrin perhosuinnissa. Jälkimmäisessä hän putosi loppukilpailusta vasta uusintakilpailun jälkeen. 100 metrin vapaauinnissa hän putosi alkuerissä. Pekingin olympialaisissa 2008 Pini sijoittui 100 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi ajalla 51,86. 100 ja 200 metrin vapaauinnissa hän karsiutui alkuerissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui alkuerissä 50 ja 100 metrin perhosuinnissa, 100 metrin vapaauinnissa sekä 4×100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 52,50. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui alkuerissä 100 ja 200 metrin vapaauinnissa sekä 50 ja 100 metrin perhosuinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrin perhosuinnin alkuerissä.
Ennätykset > 50 metrin rata

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 50 m vapaauinti | 23,22 | Sydney | 20. maaliskuuta 2010 |
| 100 m vapaauinti | 49,72 | Peking | 12. elokuuta 2008 |
| 200 m vapaauinti | 1.49,04 | Peking | 10. elokuuta 2008 |
| 50 m selkäuinti | 26,03 | Sydney | 29. maaliskuuta 2008 |
| 100 metrin selkäuinti | 55,77 | Sydney | 27. maaliskuuta 2004 |
| 50 metrin perhosuinti | 23,95 | Rooma | 26. heinäkuuta 2009 |
| 100 metrin perhosuinti | 51,62 | Peking | 15. elokuuta 2008 |
Ennätykset > 25 metrin rata

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 50 m vapaauinti | 22,77 | Melbourne | 15. heinäkuuta 2010 |
| 100 m vapaauinti | 49,47 | Melbourne | 7. elokuuta 2005 |
| 200 m vapaauinti | 1.48,93 | Brisbane | 14. heinäkuuta 2010 |
| 50 m selkäuinti | 24,98 | Melbourne | 28. marraskuuta 2003 |
| 100 metrin selkäuinti | 52,80 | Indianapolis | 7. lokakuuta 2004 |
| 200 metrin selkäuinti | 2.02,11 | Indianapolis | 11. lokakuuta 2004 |
| 50 metrin perhosuinti | 24,07 | Sydney | 24. huhtikuuta 2010 |
| 100 metrin perhosuinti | 53,05 | Sydney | 3. marraskuuta 2007 |
| 100 metrin sekauinti | 58,07 | Indianapolis | 10. lokakuuta 2004 |
Ryan Parent

| Ryan Parent |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Prince Albert, Saskatchewan
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Sarja:  AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Milwaukee Admirals (AHL) Philadelphia Phantoms (AHL) Philadelphia Flyers (NHL) Vancouver Canucks (NHL) Manitoba Moose (NHL)   Chicago Wolves (AHL)
NHL-varaus:  18. varaus, 2005 Nashville Predators
Ryan Parent (s. 17. maaliskuuta 1987 Prince Albert, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Parent pelaa puolustajana.
Ura

Viimeiset juniorivuotensa Parent pelasi OHL-liigan Guelph Stormissa, jossa hän aloitti kaudella 2003–2004. Nashville Predators varasi Parentin vuoden 2005 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 18. Kaudella 2005–2006 Parent valittiin OHL:n tähdistökentälliseen. Kauden jälkeen Parent pääsi pelaamaan AHL:n pudotuspelejä Nashvillen farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi kuitenkin Guelphiin. Helmikuussa 2007 Parent oli osa suurkauppaa, jossa hän siirtyi Philadelphia Flyersiin Scottie Upshallin ja ensimmäisen sekä kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Peter Forsbergiin. Parent valittiin jälleen kauden päätteeksi OHL:n tähdistökentälliseen, ja loppukaudesta hän pääsi jälleen pelaamaan ammattilaiskaukaloissa. Parent pelasi kuusi peliä AHL-joukkue Philadelphia Phantomsissa, ja NHL-debyyttinsä hän teki Philadelphiassa 5. huhtikuuta 2007 New Jersey Devilsiä vastaan.
Kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 Parent ei vielä pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa Philadelphian NHL-joukkueesta, vaan pelasi paljon myös AHL:n Phantomsissa. Parentin ensimmäinen kokonainen NHL-kausi oli kausi 2009–2010. Hän ei pelannut runkosarjassa kuitenkaan kuin 48 ottelua. Parent oli pitkään sivussa selkävaivojen takia, ja joutui ongelmien takia käymään myös leikkauksessa. Stanley Cup -finaaleihin päässeessä Philadelphiassa Parent pelasi lisäksi 17 pudotuspeliottelua. Kauden jälkeen hänet kaupattiin takaisin Nashvilleen vaihdossa Dan Hamhuisiin. Parent ei pelannut Nashvillessä peliäkään, vaan siirtyi lokakuussa 2010 Vancouver Canucksiin. Kaudella 2010–2011 hän pelasi neljä NHL-ottelua, mutta pääosan kaudesta hän vietti AHL:n Manitoba Moosessa pelaten 39 ottelua tehopistein 1+1=2.
Kaudella 2011–2012 Parent pelasi AHL-liigan Chicago Wolvesissa vain 22 ottelua, ja seuraavana syksynä hän teki sopimuksen Anaheim Ducksin farmijoukkue Norfolk Admiralsin kanssa. Tammikuussa 2013 myös Ducks teki sopimuksen Parentin kanssa.
Parentia pidetään yleisesti puolustuspelin erikoismiehenä, ja häntä on verrattu NHL-pelaajiin kuten Scott Hannan ja Robyn Regehr.
Parent on edustanut Kanadaa vuosien 2006 ja 2007 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, joista molemmista Kanada on voittanut maailmanmestaruuden.
Palkinnot

OHL:n toisessa tähdistökentällisessä 2006
OHL:n toisessa tähdistökentällisessä 2007
Mätäsjärvi (Saarijärvi)

| Mätäsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi, Kivijärvi
Koordinaatit:  62°48′02″N, 25°10′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskuoja:  oja Suolampeen 
Järvinumero:  14.629.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  192,4 m  
Pituus:  900 m  
Leveys:  760 m  
Rantaviiva:  3,523 km  
Pinta-ala:  37,715 ha  
Tilavuus:  0,0011621 km³ 
Keskisyvyys:  3,08 m  
Suurin syvyys:  8,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMätäsjärvi 
Mätäsjärvi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä ja Kivijärvellä Mäkikylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 900 metriä pitkä, 760 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 38 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00116 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 8,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Iso-Löytänän valuma-alueeseen (14.629) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,4 metriä mpy.
Nancy Harkness Love

| Nancy Harkness Love |
| --- | --- |
 Nancy Harkness Love noin vuonna 1943.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1914 Houghton, Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 22. lokakuuta 1976 (62 vuotta) Sarasota, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  lentäjä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Yhdysvallat
Komentajuudet:  Women’s Auxiliary Ferrying Squadron (1942–1943)
Taistelut ja sodat:  toinen maailmansota
Sotilasarvo:  everstiluutnantti
Joukko-osasto:  Women’s Auxiliary Ferrying Squadron Women Airforce Service Pilots Air Force Reserve Command
Nancy Harkness Love (synt. Hannah Lincoln Harkness, 14. helmikuuta 1914 Houghton, Michigan, Yhdysvallat – 22. lokakuuta 1976 Sarasota, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Hän kuului toisen maailmansodan aikana Women Airforce Service Pilots -järjestöön, joka lensi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentokoneita muissa kuin taistelutehtävissä. Hän johti järjestössä osastoa, joka vastasi lentokoneiden siirtolennoista. Love oli ensimmäinen nainen, joka lensi muun muassa P-51 Mustangeja, P-38 Lightningeja ja B-17 Flying Fortresseja.