stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maailmankisat 1969

Kuudennet Maailmankisat järjestettiin vuonna 1969 Helsingissä 30. kesäkuuta–1. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Kuudensien kisojen kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 33 000 katselijaa, joista ensimmäisenä päivänä 17 083 ja toisena yli 15 000.
| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Gaoussou Koné | 10,6 |  Charles Asati | 10,7 |  Ole Bernt Skaarstein | 10,7 |
| 200 m |  Charles Asati | 21,4 |  Ossi Karttunen | 21,7 |  Julius Sang | 21,7 |
| 400 m |  Charles Asati | 47,4 |  Hesekian Nyamau | 47,6 |  Manuel Gayose | 47,8 |
| 800 m |  Naftali Bonn | 1.49,5 |  Alberto Esteban | 1.50,3 |  Markku Aalto | 1.50,4 |
| 1500 m |  Benjamin Jipcho | 3.43,5 |  Arne Kvalheim | 3.44,4 |  Mansour Guataia | 3.44,8 |
| 5000 m |  Mohammed Gammoudi | 13.52,6 |  Etiopia Tadeys Medhin | 13.53,6 |  Abdelkarer Zadem | 13.53,8 |
| 10 000 m |  Ron Hill | 28.40,6 |  Etiopia Ferou Dequeru | 28.41,0 |  Etiopia Wohib Masresha | 28.41,2 |

| 110 m aidat |  Haakon Fimland | 14,4 |  Kent Olsson | 15,0 |  Matti Harri | 15,0 |
| 400 m aidat |  Torsten Torstensson | 51,1 |  Jaakko Tuominen | 52,3 |  Pauli Haapasalo | 53,2 |
| 3000 m estejuoksu |  Mihail Želev | 8.42,2 |  Gerry Stevens | 8.46,0 |  Willi Wagner | 8.47,8 |

| 4 x 100 metriä |  Norsunluurannikko | 41,5 |  HKV I | 42,6 |  HKV III | 43,7 |

| Korkeushyppy |  Christer Celion | 2,10 m |  Reijo Vähälä | 2,04 m |  Aaro Alarotu | 2,01 m |
| Seiväshyppy |  Wolfgang Nordwig | 5,30 cm |  Erkki Mustakari | 5,10 m |  Risto Ivanoff | 5,10 m |
| Pituushyppy |  Rafael Blanquer | 7,66 m |  Pertti Pousi | 7,61 m |  Heikki Mattila | 7,57 m |
| Kolmiloikka |  Klaus Neumann | 15,68 m |  Kaj Helminen | 15,62 m |  Pertti Pousi | 15,50 m |
| Kuulantyöntö |  Matti Yrjölä | 18,16 m |  Jarmo Kunnas | 17,84 m |  Pekka Ahnger | 17,00 m |
| Kiekonheitto |  Edmund Piątkowski | 58,58 m |  Ferenc Tegla | 57,58 m |  Risto Myyrä | 55,92 m |
| Moukarinheitto |  Takeo Sugawara | 65,62 m |  Yoshihisa Ishida | 65,20 m |  Shigenobu Murofushi | 64,48 m |
| Keihäänheitto |  Jorma Kinnunen | 89,74 m |  Pauli Nevala | 84,34 m |  Janusz Sidlo | 83,80 m |

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai keihäänheittäjä Jorma Kinnunen. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen.
MIPS Technologies

MIPS, aiemmin MIPS Computer Systems, Inc. ja MIPS Technologies, Inc. on yhdysvaltalainen puolijohteita suunnitteleva yritys, joka tunnetaan erityisesti MIPS-arkkitehtuurista ja RISC-mikroprosessoreista.
MIPS oli Silicon Graphicsin omistuksessa vuodesta 1992 ja sen prosessoreita käytettiin SGI:n työasemissa.
Imagination Technologies osti yrityksen 2013 ja myi sen Wave Computingille 2018. Wave hakeutui konkurssisuojaan 2020. MIPS ilmoitti 2021 luopuvansa MIPS-arkkitehtuurista.
Historia

MIPS perustettiin vuonna 1984. Ensimmäinen prosessori, R2000, julkaistiin vuonna 1986. SGI osti MIPS:in vuonna 1992. MIPS järjesti osakeannin vuonna 1998.
MIPS:illä oli 150 työntekijää 1. marraskuuta 2010.
Joulukuussa 2022 yritys julkaisi ensimmäinen RISC-V-käskykantaan perustuvan suorittimensa MIPS eVocore P8700.
Liitännäinen (tietotekniikka)

Liitännäinen (plugin, plug-in) on tietokoneohjelma, joka toimii vuorovaikutuksessa isäntäsovelluksen, kuten verkkoselaimen tai sähköpostiohjelman kanssa, tarjotakseen tietyn toiminnon tarvittaessa.
Sanastoa

Aiheeseen liittyvä sanasto ei ole vakiintunutta suomessa eikä englannissa. Erään jaottelun mukaan ohjelmistojen lisäosia (engl. add-ons) ovat käyttötavoiltaan ja rakenteeltaan toisistaan eroavat
ulkoasut eli teemat (appearances, themes)
snap-in-lisäosat (ei vakiintunutta suomennosta)
laajennukset (extensions)
liitännäiset (plug-ins, plugins)
Englannin kielessä käytetään usein sanaa plug-in myös puhuttaessa laajennuksista, sillä liitännäisten ja laajennusten välinen raja jää helposti hämäräksi tavalliselle tietokoneenkäyttäjälle. Kuvaavaa on myös, että Windowsin omalla verkkosivustolla, Microsoft Management Consolen esittelyssä (2013), snap-in on suomennettu sanalla laajennus.
Esimerkkejä liitännäisistä

Tyypillisiä esimerkkejä ovat liitännäiset, jotka
lukevat tai muokkaavat tietyn tyyppisiä tiedostoja (esimerkiksi purkavat ääni- tai videotiedostoja)
salaavat tai purkavat sähköpostiviestejä (esimerkiksi PGP)
käsittelevät kuvia kuvankäsittelyohjelmassa tavoilla, joihin isäntäohjelma ei ilman liitännäistä pysty
toistavat multimediaesityksiä WWW-selaimessa (esimerkiksi Flash)
Isäntäsovelluksen ja liitännäisen välinen suhde

Isäntäsovellus tarjoaa palveluja, joita liitännäiset voivat käyttää, kuten menetelmän, jonka avulla liitännäinen voi rekisteröidä itsensä isäntäsovelluksen käyttöön, sekä protokollan, jolla tietoja siirretään isäntäsovelluksen ja liitännäisen välillä. Liitännäiset ovat riippuvaisia palveluista, joita isäntäsovellus tarjoaa, eivätkä yleensä toimi itsenäisinä ohjelmina. Kääntäen isäntäsovellus on riippumaton liitännäisistä, joten liitännäisiä voidaan lisätä ja päivittää ilman muutoksia isäntäsovellukseen. Joissakin tapauksissa isäntäsovellusta ei tarvitse edes käynnistää uudelleen liitännäisen asentamisen jälkeen.
Latarkiinit

Latarkiineihin kuuluu useita peptidejä, jotka on eristetty myrkyllisestä Lachesana tarabaevi -hämähäkistä. Nämä peptidit hajottavat erilaisia soluja, kuten gram-positiivisia ja gram-negatiivisia bakteereita, punasoluja ja hiivasoluja. Hajottaminen tapahtuu mikromolaarisissa pitoisuuksissa. Latarkiineilla on α-kierteinen rakenne. Löydettyjä latarkiineja ovat ainakin latarkiinit 1, 2A, 2B, 3A, 4A, 5, 6A, 6B, 7.
Lävistäjä (geometria)

Konkaavissa monikulmiossa lävistäjät kulkevat sekä sisosan läpi (punaiset janat) että monikulmion ulkopuolella (vihreät). Sivut ovat mustia janoja.
Kuutio on monitahokas, jolla on sekä avaruuslävistäjiä (sininen) että tahkon lävistäjiä (punainen).
Lävistäjä eli diagonaali on geometriassa jana, joka yhdistää monikulmion kulmat toisiinsa kulkien kokonaan tai osittain monikulmion sisäosan läpi taikka joskus monikulmion ulkopuolellakin. Kuitenkin, jos jana yhdistää monikulmion vierekkäiset kulmat toisiinsa, kutsutaan janaa monikulmion sivuksi. Lävistäjä on myös avaruusgeometriassa jana, joka yhdistää monitahokkaan kärjet toisiinsa. Jana voi tällöin kulkea kokonaan tai osittain monitahokkaan sisäosan läpi tai joskus monitahokkaan ulkopuolellakin. Silloin sitä kutsutaan avaruuslävistäjäksi. Joskus lävistäjä kulkee myös kokonaan tai osittain tahkon pintaa pitkin. Silloin sitä kutsutaan tahkon lävistäjäksi. Kuitenkin, jos jana yhdistää kaksi tahkon vierekkäistä kärkeä ja kulkee kahden vierekkäisen tahkon reunaa pitkin, kutsutaan janaa monitahokkaan särmäksi.
Monikulmiot

Tapa, jolla lävistäjät voidaan piirtää monikulmioihin, jakaa monikulmiot konvekseihin ja konkaaveihin monikulmioihin. Jos monikulmion kaikki lävistäjät ovat kokonaan monikulmion sisällä, on se konveksi monikulmio, muussa tapauksessa konkaavi.
Minkä tahansa n-kulmaisen monikulmion sisäosa voidaan jakaa lävistäjillä  n-2 kolmioiksi niin, etteivät lävistäjät leikkaa toisiaan. Konveksi monikulmio voidaan jakaa lävistäjillä kolmioihin
eri tavalla. Konkaavi monikulmio voidaan jakaa kolmioihin vain niillä lävistäjillä, jotka ovat kokonaan monikulmion sisällä.
Nelikulmio on pienin monikulmio, jolla on lävistäjiä, sillä kolmiolla niitä ei ole. Säännölliset monikulmiot kuuluvat konvekseihin monikulmioihin ja neliö on niistä toiseksi pienin säännöllinen monikulmio. Sillä on kaksi lävistäjää, jotka ovat yhtä pitkät. Säännöllisen viisikulmion kaikki 5 lävistäjää ovat vielä saman mittaisia, mutta säännöllisellä kuusikulmiolla on jo eri mittaisia lävistäjiä. Niistä kolme on yhtä pitkiä ja loput kuusi yhtä lyhyitä.
Monitahokkaat

Monitahokkaiden tahkot ovat monikulmiota, joten monikulmioiden nimitykset ja ominaisuudet soveltuvat myös niihin. Monitahokkaiden avaruuslävistäjien lukumäärät ja ominaisuudet riippuvat monesta seikasta yhtä aikaa. Säännöllisissä monitahokkaissa on helpompi pohtia avaruuslävistäjien ominaisuuksia. Tetraedrissä kaikki särmät ovat yhtä pitkiä. Koska sen avaruuslävistäjät kulkisivat aina tahkoja pitkin, ei sillä ole sen takia sellaisia olemassa. Myöskään tahkojen lävistäjiä ei ole olemassa, koska tahkot ovat aina kolmioita. Kuutiossa on neljä yhtä pitkää avaruuslävistäjää ja 12 yhtä pitkää tahkon lävistäjää. Säännöllisistä viisikulmioista muodostetuilla dodekaedreillä on 12 tahkoa, 20 kärkeä ja 30 särmää. Tahkon lävistäjiä on 60 kappaletta ja ne ovat kaikki yhtä pitkiä. Sillä on silloin
avaruuslävistäjää, jotka ovat montaa eri pituutta.
Lielahden kirjasto

| Lielahden kirjasto |
| --- | --- |
 Kirjasto helmikuussa 2019.
Sijainti:  Antti Possin kuja 1, 33400 Tampere
Perustettu:  2014
Johtaja:  Marjaana Meriläinen (2014–)  Tarja Ylipää (2012–2014)  Päivi Laakkonen (2008–2012)  Mirjam Kalpio (1987–2008)  Kirsti Vuorinen (1975–1987)  Antero Kyöstiö (1968–1973)  Tarja Sarapisto (1961–1965)  Alli-Maire Pulkkinen (1952–1961)  Annikki Solala (1951–1952)
Kotisivut
Lielahden kirjasto on Tampereen Lielahdessa sijaitseva kirjasto.
Vuonna 1950 Lielahti liitettiin Tampereen kaupunkiin ja Lielahden kirjastosta tuli Tampereen kaupunginkirjaston sivukirjasto. Kirjasto paloi 22. helmikuuta 1976 ja avattiin uudelleen 2. syyskuuta 1976.
Sivukirjaston toiminta päättyi 7. maaliskuuta 1980 ja kirjastotoiminta siirtyi Lentäväniemen sivukirjastoon 9. huhtikuuta 1980.
Lielahteen kirjasto palasi vuonna 2014, kun alueelle valmistui Lielahtikeskus. Rakennuksen ja sisustuksen suunnitteli Arkkitehtitoimisto A3. Kirjasto aloitti toimintansa Lielahtikeskuksessa 19. toukokuuta 2014.
Lieksankosken voimalaitos

Lieksankoski on vesivoimala Lieksanjoessa Lieksassa. Sen on rakentanut Enso-Gutzeit ja se on valmistunut 1960. Sen putous on 10,8 metriä, ja 1980-luvulla sen teho oli 16 MW. Yksi koneisto peruskorjattiin vuonna 2013, jolloin teho nousi yhden megawatin. Seuraava korjaus on suunniteltu vuoteen 2018, jolloin toiselle koneistolle tehdään pienempi peruskorjaus. Lieksankosken vuotuinen energiantuotanto on 76 GWh.
Voimalaitos on Alvar Aallon suunnittelema.
Lieksankosken voimalaitos
Lämmin, hellä ja pehmoinen (albumi)

| Lämmin, hellä ja pehmoinen Matti Esko |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 67.08
 Levy-yhtiö: Warner music
20 suosikkia – Lämmin, hellä ja pehmoinen on vuonna 1995 julkaistu Matti Eskon kokoelmalevy.
Kappaleet

Trasselijussin salsa (2:22)
Miehen tie (2:50)
Isä (3:20)
Ruusujen tuoksu (4:45)
Tuntematon (2:53)
Maailman kaunein tyttö (3:05)
Kuusamo (4:32)
Lumikenttien kutsu (3:10)
Vaimon parhaan sain (3:01)
Kun sä vierelläin sateessa oot (3:30)
Jeannie, Jeannie (3:05)
Yksin (4:02)
'Rakas' on sanoista kaunein (4:14)
Säästä suukkosi vain (3:03)
Lämmin, hellä ja pehmoinen (3:32)
Rakkaat kuvat jäävät sydämeen (3:05)
Kompastuttiin (3:24)
Ole mulle niinkuin oli hän (3:30)
Näillä eväillä (2:36)
Näin viime yönä meistä unta (3:06)
Lämminverinen ravihevonen

Lämminveriravuri radalla.
Lämminveriset ravihevoset (lv-ravurit, "lämpöiset", "lämppärit") edustavat lämminveristä hevostyyppiä. Lämminverisiä ravihevosrotuja ovat amerikanravuri, ranskanravuri, orlovravuri ja venäjänravuri. Kutakin näistä roduista on jalostettu pitkälle mahdollisimman nopean ja kestävän ravihevosen aikaansaamiseksi. Erirotuiset lämminveriset ravurit kilpailevat yleensä samoissa lähdöissä, ja rotuja myös risteytetään keskenään.
Lämminveriset ovat nopeimpia ravihevosia.
Lämminverisiä ravihevosia näkee myös ratsukäytössä ja valjakkoajossa, joihin ne yleensä siirtyvät heikosti sujuneen ravikilpailu-uran jälkeen. Uudelleenkoulutettu lämminverinen ravuri on ratsuna tavallisesti liikennevarma ja kaikenlaiseen käsittelyyn tottunut, mutta sen rakenne ei sovellu esimerkiksi kouluratsastukseen yhtä hyvin kuin ratsuiksi jalostetuilla roduilla. Ravihevosen lihaksiston kehittyminen ratsastukseen sopivasti vie säännöllisellä harjoituksellakin useita kuukausia, ja moni entinen ravuri kärsii kilpauransa jäljiltä hankalista jalkavaivoista. Rauhallisen etenemisen ja ravikilpailuissa kielletyn laukkaamisen oppiminen voi olla vaikeaa.
Aiheesta muualla

Lämminverinen ravihevonen Suomen Hippos ry:n verkkosivuilla
Luka Jović

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luka Jović
Syntymäaika: 23. joulukuuta 1997 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Bijeljina, Bosnia ja Hertsegovina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 senttimetriä
Seura
Seura: AC Milan
Junioriseurat
2005–2014: Punainen tähti
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | Punainen tähti | 42 | (12) |
| 2016–2017 | Benfica B | 18 | (4) |
| 2016–2019 | Benfica | 2 | (0) |
| 2017–2019 | → Eintracht Frankfurt | 49 | (25) |
| 2019 | Eintracht Frankfurt | 5 | (0) |
| 2019–2022 | Real Madrid | 36 | (3) |
| 2021 | → Eintracht Frankfurt | 18 | (4) |
| 2022–2023 | Fiorentina | 31 | (6) |
| 2023– | AC Milan | 23 | (6) |
Maajoukkue
| 2012–2013 | Serbia U16 | 12 | (10) |
| 2013–2014 | Serbia U17 | 19 | (16) |
| 2015 | Serbia U18 | 1 | (1) |
| 2014–2016 | Serbia U19 | 13 | (10) |
| 2015–2019 | Serbia U21 | 17 | (7) |
| 2018– | Serbia | 35 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. kesäkuuta 2024.
Luka Jović (serb. Лука Јовић; s. 23. joulukuuta 1997 Bijeljina, Bosnia ja Hertsegovina) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AC Milania. Jović on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ammattilaisura

Jović siirtyi Belgradin Punaisen tähden akatemiaan seitsenvuotiaana, ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa 16-vuotiaana toukokuussa 2014. Hän pelasi seurassa kaikkiaan 42 Serbian Superliigan ottelua ja teki 12 maalia. Hänet myytiin helmikuussa 2016 portugalilaiseen suurseuraan Benficaan. Hän pelasi pääasiassa Benfican B-joukkueessa. Ykkösjoukkueessa hän pelasi kahdessa Primeira Ligan ottelussa sekä yhdessä Mestarien liigan ottelussa. Kaudet 2017–2019 hän oli lainalla Eintracht Frankfurtissa, jossa pelasi 54 Bundesliigan ottelua ja teki 25 maalia. Saksan cupissa 2018 hän teki välierän voittomaalin, muttei päässyt Frankfurtin voittamassa loppuottelussa kentälle. Kauden 2018–2019 Eurooppa-liigassa hän teki kymmenen maalia pelaamissaan 14 ottelussa.
Kesäkuussa 2019 espanjalainen Real Madrid teki Jovićin kanssa kuusivuotisen sopimuksen. Urheilulehti Marca kertoi seuran maksaneen pelaajasta 60 miljoonan euron siirtokorvauksen hänen entisille seuroilleen Benficalle ja Eintracht Frankfurtille. Hän pelasi Realin mestaruuteen päättyneellä kaudella 2019–2020 kaikkiaan 17 liigaottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi neljä Espanjan pääsarjaottelua. Hän edusti tammi-kesäkuussa 2021 lainasopimuksella Eintracht Frankfurtia, jossa teki 18 bundesliigaottelussa neljä maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Primera Divisiónin metaruuden voittaneessa Realissa 15 liigaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi Real-vuosinaan yhdeksän ottelua, joista kolme kaudella 2021–2022, jolloin Real voitti Mestarien liigan.
Kaudella 2022–2023 Jović edusti Italian Serie A:ssa Fiorentinaa, jossa pelasi 31 Serie A:n ja 13 Konferenssiliigan ottelua. Kummassakin kilpailussa hän teki kuusi maalia. Fuorentina ylsi Konferenssiliigassa loppuotteluun, jonka se hävisi. Syyskuun 2023 alussa Jović siirtyi AC Milaniin. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Serie A:ssa 23 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän pelasi Mestarien liigassa kaksi ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua ja teki jälkimmäisessä yhden maalin.
Maajoukkuetasolla Bosnian serbitasavallasta kotoisin oleva Jović edustaa Serbiaa. Hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2014. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kaksi ottelua. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Chileä vastaan kesäkuussa 2018. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli loppuhetkillä kentälle ottelussa Brasiliaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Saksaa vastaan maaliskuussa 2019. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi 35 minuuttia ottelussa Sveitsiä vastaan.
Jović on pelannut kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä kaikkiaan 35 A-maaottelua ja tehnyt kymmenen maalia. Hän on pelannut seitsemän MM-karsintaottelua ilman maaleja sekä viisi EM-karsintaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.
Liu Kang

Liu Kang on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -videopelisarjassa. Hänen ääninäyttelijänään toimii Tom Choi.
Taustaa

Liu Kang on kiinalainen Shaolin Kung Fu taistelija. Hän toimii Earthrealmin puolustajana ja on Raidenin ja Kung Laon hyvä ystävä. Liu Kang on myös ihastunut Kitanaan. Liu Kangilla on punaiset housut, mustat kengät ja punainen otsapanta. Liu Kang pystyy tekemään tulihyökkäyksiä.
Elokuvissa

Vuoden 1995 Mortal Kombat -elokuvassa Liu Kang kukisti Shang Tsungin ja voitti Mortal Kombat -turnauksen. Elokuvassa Mortal Kombat: Annihilation Liu Kang kukisti Shao Kahnin ja onnistui pelastamaan Earthrealmin. Animaatioelokuvassa Mortal Kombat Legends: Scorpion's Revenge Raiden valitsi Liu Kangin osallistumaan Mortal Kombat -turnaukseen Earthrealmin edustajana. Liu Kang kohtasi Kitanan, joka yritti tappaa hänet, mutta Liu Kang kukisti Kitanan ja jätti tämän eloon. Lopputaistelussa Liu Kang melkein hävisi taistelun Gorolle, mutta Scorpion pelasti Liu Kangin hengen tappamalla Goron. Vuoden 2021 Mortal Kombat -elokuvassa Liu Kang nähtiin Earthrealmin puolustajana kouluttaen taistelijoita yhdessä Kung Laon kanssa Raidenin temppelillä. Liu Kang myöhemmin auttoi Jaxia kukistamaan Kabalin ja Reikon taistelussa.
Aiheesta muualla

Tom Choi: Liu Kang IMDb
Liu Kang Mortal Kombat Fandom Wiki
Läyliäisten työväentalo

| Läyliäisten työväentalo |
| --- | --- |
 Läyliäisten työväenyhdistyksen talo.
Sijainti:  Läyliäinen, Loppi
Valmistumisvuosi:  1910–1912?
Rakennuttaja:  Läyliäisten Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Läyliäisten työväentalo oli Lopen kunnan Läyliäisten kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Läyliäisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo lienee valmistunut vuosien 1910–1912 välillä, sillä syksyllä 1912 mainittiin rakentamisesta tullutta velkaa olleen vielä vähän maksamatta.
Toimintaa työväentalolla

Talolla pidettiin muun muassa kesä- ja syysjuhlia. Talolla toimi myös näytelmäseura, joka vuonna 1931 osallistui Lopen sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön järjestämään näytelmäkilpailuun. Vuonna 1954 talolla järjestettiin raittiusvalistustilaisuus, jossa näytettiin myös elokuva.
Loppuvaiheet

Talo oli alunperin rakennettu Patovan tilalta 50 vuodeksi vuokratulle tontille, joka sijaitsi 2,5 km Läyliäisten kylän keskustasta Vihtijärvelle päin. Vuokra-ajan päätyttyä tontti pakkolunastettiin yhdistykselle lainarahalla. Talo oli tuolloin jo huonokuntoinen, eikä työväenyhdistyksellä ollut varoja kunnostaa sitä. Talo tontteineen myytiin urheiluseura Läyliäisten Lujalle. Työväenyhdistys sai myynnistä suunnilleen sen verran, että se pystyi maksamaan tontin ostamiseen otetun velan. Myöhemmin ostaja myi huonokuntoisen rakennuksen purkuaineksen eteenpäin.
Liitännäisvaltio

Liitännäisvaltio on valtio, joka on poliittisesti sidoksissa toiseen, usein suurempaan valtioon, mutta on silti käytännössä itsenäinen alue ja säilyttää perustuslaillisen yhteyden siteen toiseen osapuoleen vapaasta valinnastaan. Tällainen valtio voi itsenäistyä koska tahansa yksipuolisella päätöksellä.
Perustuslaillinen yhteys itsenäiseen valtioon saattaa sisältää kyseisen valtion kansalaisuuden, mutta liitännäisvaltiolla voi silti olla oma maahanmuuttopolitiikkansa ja oma valuutta. Tavallisesti liitännäisvaltioilla ei kuitenkaan ole minkäänlaista käytännön tason poliittista yhteyttä emävaltioon, vaan ne ylläpitävät omaa hallitustaan ja lainsäädäntöelimiään. Esimerkiksi Cookinsaarilla ei ole edustusta Uuden-Seelannin parlamentissa sillä Uuden-Seelannin lait eivät koske Cookinsaaria.
Uusi-Kaledonia on ollut samanlaisessa yhteydessä Ranskaan vuodesta 1998 lähtien, mutta sillä on silti edustus Ranskan parlamentissa.
Ulkopolitiikka kuuluu tavallisesti emämaan hoidettavaksi, mutta liitännäisvaltio saattaa myös perustaa omia diplomaattisia edustustoja emämaasta riippumatta. Esimerkiksi Cookinsaarilla on omia lähetystöjä useissa naapurimaissa, mukaan lukien Uudessa-Seelannissa.
Britannia piti tällaisen yhteyden nojalla alaisuudessaan lukuisia maita, jotka ovat sittemmin valinneet täyden itsenäisyyden. Näitä ovat Antigua ja Barbuda (1967–1981), Dominica (1967–1978), Grenada (1967–1974), Saint Christopher-Nevis-Anguilla (1967–1983), Saint Lucia (1967–1979) ja Saint Vincent  (1969–1979).
Liitännäisvaltioita > Suvereeniset valtiot, jotka ovat suoranaisessa liitännäisvaltioasemassa

| Valtio | Liitännäisvaltio(t) | Vuodesta | Tietoa | Kansainvälinen asema |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Cookinsaaret |  Uusi-Seelanti | 1965 | Uusi-Seelanti hoitaa saaren ulko - ja puolustuspolitiikan ainoastaan Cookinsaarten hallituksen pyynnöstä | YK:n tunnustama itsenäisyys. |
|  Marshallinsaaret |  Yhdysvallat | 1986 | Yhdysvallat takaa saaren sotilaallisen sekä taloudellisen turvallisuuden.  . | YK:n jäsenvaltio |
|  Mikronesia |  Yhdysvallat | 1986 | Yhdysvallat takaa saaren sotilaallisen sekä taloudellisen turvallisuuden. | YK:n jäsenvaltio |
|  Niue |  Uusi-Seelanti | 1974 | Uusi-Seelanti hoitaa saaren ulko - ja puolustuspolitiikan ainoastaan Niuen hallituksen pyynnöstä. | YK:n tunnustama itsenäisyys. |
|  Palau |  Yhdysvallat | 1994 | Yhdysvallat takaa saaren sotilaallisen sekä taloudellisen turvallisuuden. | YK:n jäsenvaltio |
Liitännäisvaltioita > Itsenäiset valtiot, jotka ovat erityissopimuksien alaisia

| Valtio | Liitännäisvaltio(t) | Vuodesta | Tietoa | Kansainvälinen asema |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Andorra |  Espanja   Ranska | 1278 | Andorran sotilaallisesta puolustuksesta vastaavat  Espanja ja Ranska. | YK:n jäsenvaltio |
|  Kiribati |  Australia    Uusi-Seelanti |  | Kiribatin sotilaallisesta puolustuksesta vastaavat  Uusi-Seelanti ja Australia  | YK:n jäsenvaltio |
|  Liechtenstein |  Sveitsi | 1923 | Liechtensteinin valtionpäämies hoitaa maan virallista ulkopolitiikkaa, mutta Sveitsi on vastuussa maan  edustamisesta ulkomailla. Liechtensteinilla ei ole omia puolustusvoimia.. | YK:n jäsenvaltio |
|  Monaco |  Ranska | 1861 | Ranska on tunnustanut valtion itsenäisyyden sekä suvereeniteetin ehdolla, jonka mukaan Monacon hallitus lupaa toimia Ranskan etujen mukaisesti jotka ovat kirjattu Versailles'in sopimukseen  vuonna 1919 . | YK:n jäsenvaltio |
|  Nauru |  Australia | 1968 | Naurun  sotilaallisesta puolustuksesta  vastaa epävirallisesti  Australia. | YK:n jäsenvaltio |
|  Samoa |  Uusi-Seelanti |  | Samoan   sotilaallisesta puolustuksesta  vastaa epävirallisesti  Uusi-Seelanti . | YK:n jäsenvaltio |
|  San Marino |  Italia |  | San Marinon sotilaallisesta puolustuksesta  vastaa   Italia . | YK:n jäsenvaltio |
|  Vatikaanivaltio |  Sveitsi    Italia | 1506 ja 1929 | Lateraanisopimuksen mukaan, jos henkilö menettää Vatikaanin kansalaisuuden tai ei ota muun maan kansalaisuutta, hänestä tulee automaattisesti Italian kansalainen. Italia vastaa Vatikaanin puolustuksen käyttäen Sveitsiläiskaartia, jonka paavi Julius II on perustanut ja saanut sen Sveitsiltä osaksi paavin henkivartiostoa. | YK:n tarkkailijavaltio |