stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicolás Otamendi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nicolás Otamendin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Nicolás Otamendin tilastot Argentiinan pääsarjasta Fútbol XXI -sivustolla (espanjaksi)
Nicolás Otamendin maajoukkuetilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Benfica – Primeira Liga
1 Trubin |
3 Carreras |
4 Silva |
6 Bah |
7 Amdouni |
8 Aursnes |
9 Cabral |
10 Kökçü |
11 Di María |
14 Pavlídis |
17 Aktürkoğlu |
18 Barreiro |
21 Schjelderup |
24 Soares |
25 Prestianni |
28 Kaboré |
30 Otamendi |
32 Rollheiser |
37 Beste |
44 Araújo |
47 Gouveia |
61 Florentino |
75 Gomes |
81 Bajrami |
84 Rego |
85 Sanches |
Valmentaja Lage
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pozo |
2 Demichelis |
3 C. Rodríguez |
4 Burdisso |
5 Bolatti |
6 Heinze |
7 Di María |
8 Verón |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Garcé |
13 Samuel |
14 Mascherano |
15 Otamendi |
16 Agüero |
17 Gutiérrez |
18 Palermo |
19 Milito |
20 M. Rodríguez |
21 Andújar |
22 Romero |
23 Pastore |
Valmentaja Maradona
Argentiinan joukkue – Copa América 2015
1 Romero |
2 Garay |
3 Roncaglia |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Pereyra |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Agüero |
12 Guzmán |
13 Casco |
14 Mascherano |
15 Demichelis |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Tévez |
19 Banega |
20 Lamela |
21 Pastore |
22 Lavezzi |
23 Andújar |
Valmentaja Martino
Argentiinan joukkue – Copa América 2016
1 Romero |
2 Maidana |
3 Roncaglia |
4 Mercado |
5 Kranevitter |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Fernández |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Agüero |
12 Guzmán |
13 Funes Mori |
14 Mascherano |
15 Cuesta |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Lamela |
19 Banega |
20 Gaitán |
21 Pastore |
22 Lavezzi |
23 Andújar |
Valmentaja Martino
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Guzmán |
2 Mercado |
3 Tagliafico |
4 Ansaldi |
5 Biglia |
6 Fazio |
7 Banega |
8 Acuña |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Di María |
12 Armani |
13 Meza |
14 Mascherano |
15 Lanzini |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Salvio |
19 Agüero |
20 Lo Celso |
21 Dybala |
22 Pavón |
23 Caballero |
Valmentaja Sampaoli
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Armani |
2 Foyth |
3 Tagliafico |
4 Montiel |
5 Paredes |
6 Pezzella |
7 De Paul |
8 Acuña |
9 Álvarez |
10 Messi |
11 Di María |
12 Rulli |
13 Romero |
14 Palacios |
15 Correa |
16 Almada |
17 Gómez |
18 Rodríguez |
19 Otamendi |
20 Mac Allister |
21 Dybala |
22 La. Martínez |
23 E. Martínez |
24 Fernández |
25 Li. Martínez |
26 Molina |
Valmentaja Scaloni
Argentiinan joukkue – Copa América 2024
1 Armani |
2 Martínez Quarta |
3 Tagliafico |
4 Montiel |
5 Paredes |
6 Pezzella |
7 De Paul |
8 Acuña |
9 Álvarez |
10 Messi |
11 Di María |
12 Rulli |
13 Romero |
14 Palacios |
15 González |
16 Lo Celso |
17 Garnacho |
18 Rodríguez |
19 Otamendi |
20 Mac Allister |
21 Carboni |
22 La. Martínez |
23 E. Martínez |
24 Fernández |
25 Martínez |
26 Molina |
Valmentaja Scaloni
Éver Banega

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Éver Maximiliano David Banega
Syntymäaika: 29. kesäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Rosario, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura: Al-Shabab
Pelinumero: –
Junioriseurat
2000–2007: Boca Juniors
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | Boca Juniors | 28 | (0) |
| 2008–2014 | Valencia | 136 | (9) |
| 2008–2009 | → Atlético Madrid (laina) | 24 | (1) |
| 2014 | → Newell's Old Boys (laina) | 14 | (1) |
| 2014–2016 | Sevilla | 59 | (8) |
| 2016–2017 | Internazionale | 28 | (6) |
| 2017–2020 | Sevilla | 96 | (9) |
| 2020– | Al-Shabab | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2008– | Argentiina | 65 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. elokuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. elokuuta 2020.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | jalkapallo |  |
Éver Maximiliano David Banega (s. 29. kesäkuuta 1988 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa saudiarabialaista Al-Shababia. 174 senttimetriä pitkä Banega pelaa keskikentän keskustassa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu syöttötaito ja hyvä pelinluku.
Ura

6. tammikuuta 2008 Banega solmi viiden ja puolen vuoden sopimuksen Valencian kanssa, siirtosummana noin 18 miljoonaa euroa (13 miljoonaa puntaa).
Elokuussa 2008 Banega siirtyi yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Valenciasta Atlético Madridiin. Laina-ajan päätteeksi Atlético ei ryhtynyt neuvottelemaan pelaajan jatkosta seurassa.
Vuoden 2017 heinäkuussa Banega palasi Sevillaan 9 miljoonan euron siirtosummalla pelattuaan vuoden italialaisseura Interissä.
Banega on pelannut Argentiinan maajoukkueessa vuodesta 2008 alkaen 65 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Banega Football Database -sivustolla (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Ustari |
2 Garay |
3 Monzón |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Fazio |
7 Sosa |
8 Banega |
9 Lavezzi |
10 Riquelme |
11 Di María |
12 Pareja |
13 Acosta |
14 Mascherano |
15 Messi |
16 Agüero |
17 Buonanotte |
18 Romero |
22 Navarro |
Valmentaja Batista
Argentiinan joukkue – Copa América 2011
1 Carrizo |
2 Garay |
3 Zabaleta |
4 Burdisso |
5 Cambiasso |
6 G. Milito |
7 Di María |
8 Zanetti |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Andújar |
13 Pareja |
14 Mascherano |
15 Biglia |
16 Agüero |
17 Rojo |
18 Pastore |
19 Banega |
20 Gago |
21 Lavezzi |
22 D. Milito |
23 Romero |
Valmentaja Batista
Argentiinan joukkue – Copa América 2015
1 Romero |
2 Garay |
3 Roncaglia |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Pereyra |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Agüero |
12 Guzmán |
13 Casco |
14 Mascherano |
15 Demichelis |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Tévez |
19 Banega |
20 Lamela |
21 Pastore |
22 Lavezzi |
23 Andújar |
Valmentaja Martino
Argentiinan joukkue – Copa América 2016
1 Romero |
2 Maidana |
3 Roncaglia |
4 Mercado |
5 Kranevitter |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Fernández |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Agüero |
12 Guzmán |
13 Funes Mori |
14 Mascherano |
15 Cuesta |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Lamela |
19 Banega |
20 Gaitán |
21 Pastore |
22 Lavezzi |
23 Andújar |
Valmentaja Martino
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Guzmán |
2 Mercado |
3 Tagliafico |
4 Ansaldi |
5 Biglia |
6 Fazio |
7 Banega |
8 Acuña |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Di María |
12 Armani |
13 Meza |
14 Mascherano |
15 Lanzini |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Salvio |
19 Agüero |
20 Lo Celso |
21 Dybala |
22 Pavón |
23 Caballero |
Valmentaja Sampaoli
Nicolás Pareja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nicolás Martín Pareja
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2006 | Argentinos Juniors | 53 | (2) |
| 2006–2008 | Anderlecht | 51 | (1) |
| 2008–2010 | Espanyol | 58 | (3) |
| 2010–2014 | Spartak Moskova | 47 | (4) |
| 2013–2014 | → Sevilla (laina) | 25 | (0) |
| 2014– | Sevilla | 55 | (2) |
Maajoukkue
| 2009– | Argentiina | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. elokuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2013.
Nicolás Martín Pareja (s. 19. tammikuuta 1984 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Vuonna 2006 Pareja siirtyi kotimaansa Argentinos Juniorsista belgialaiseen Anderlechtiin 2 miljoonan euron siirtosummalla. Hänen oli tarkoitus tulla korvaamaan Vincent Kompanyita, joka jätti seuran samana kesänä. Huolimatta pienistä loukkaantumisista Pareja nousi joukkueen puolustuksen tukipilariksi yhdessä toppariparinsa Roland Juhászin kanssa. Ensimmäinen kausi Anderlechtissa päättyi pääsarjamestaruuteen.
Kesällä 2008 Parejasta kilpailivat muun muassa Espanyol ja Tottenham. Lopulta hän siirtyi espanjalaisseuraan 4,5 miljoonan euron siirtosummalla.
Heinäkuussa 2010 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan.
Ura > Maajoukkue

Pareja sai ensimmäisen kutsunsa Argentiinan maajoukkueeseen ystävyysotteluun Venäjää vastaan sekä kahteen MM-karsintaotteluun Brasiliaa ja Paraguayta vastaan. Kyseisissä otteluissa Pareja ei kuitenkaan päässyt kentälle, joten ensiesiintyminen maajoukkuepaidassa jäi vielä toistaiseksi tekemättä.
Aiheesta muualla

Nicolás Parejan tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Ustari |
2 Garay |
3 Monzón |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Fazio |
7 Sosa |
8 Banega |
9 Lavezzi |
10 Riquelme |
11 Di María |
12 Pareja |
13 Acosta |
14 Mascherano |
15 Messi |
16 Agüero |
17 Buonanotte |
18 Romero |
22 Navarro |
Valmentaja Batista
Argentiinan joukkue – Copa América 2011
1 Carrizo |
2 Garay |
3 Zabaleta |
4 Burdisso |
5 Cambiasso |
6 G. Milito |
7 Di María |
8 Zanetti |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Andújar |
13 Pareja |
14 Mascherano |
15 Biglia |
16 Agüero |
17 Rojo |
18 Pastore |
19 Banega |
20 Gago |
21 Lavezzi |
22 D. Milito |
23 Romero |
Valmentaja Batista
Skolkovo

Skolkovo (ven. Ско́лково) on Moskovasta 20 kilometriä länteen sijaitseva venäläinen teknologia- ja uusyrityskeskus, jota toisinaan on toisinaan kutsuttu Venäjän Piilaaksoksi.
Venäjän valtion investointi keskukseen vuoteen 2022 mennessä on noin 11 miljardia dollaria. Lisäksi hankkeeseen osallistuvat yksityiset tahot; vuonna 2019 yksityisen rahoituksen kerrottiin kattavan noin 60 prosenttia alueen toiminnoista. Skolkovo-hankkeeseen on osallistunut esimerkiksi venäläinen miljardööri Viktor Vekselberg Skolkovo-säätiön presidentin roolissa. Suomalainen liikemies Pekka Viljakainen on toiminut hankkeen neuvonantajana.
Skolkovossa ovat toimineet ennen Ukrainan sotaa mm. Microsoft, Yahoo, Cisco, Phillips, Hewlett-Packard ja Google. Nokia on kesällä 2010 päättänyt perustaa Skolkovoon ohjelmointitutkimusyksikön, josta tulee 25-henkinen. Suomalaisyrityksistä myös esimerkiksi Fortum oli ennen sotaa kiinnostunut yhteistyöstä Skolokovossa toimivien tahojen kanssa.
Ilmakuva Skolokovosta (2018).
Teknopark Skolkovo.
Skolkovon Tieteen ja tekniikan instituutin päärakennus.
Skolokovon johtamisoppilaitoksen kampusta.
MATREX Skolokovo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skolkovo Wikimedia Commonsissa
Skolkovo Moscow School of Management
www.sk.ru
PBK TsSKA Moskova

| CSKA Moskova |
| --- | --- |

Lempinimet:  Puna-armeijan miehet Puna-siniset Hevoset
Liiga:  VTB United-liiga Euroliiga
Perustettu:  1924
Historia:  1924–
Areena:  TsSKA-urheilukeskus kapasiteetti 5 500
Kotipaikka:  Moskova, Venäjä
Värit:           
Presidentti:   Andrei Vatutin
Päävalmentaja:   Dimitrios Itoudis
Mestaruudet:   7 Euroliigan mestaruus  24 Neuvostoliiton mestaruutta  19 Venäjän mestaruutta  4 Venäjän cupia  3 Neuvostoliiton Cupia  Pohjois-Euroopan mestaruus  3 VTB United-liigan mestaruus 
Kotisivu:  www.cskabasket.com
Professionalnyi basketbonyi klub TsSKA Moskova (ven. Профессиональный баскетбольный клуб ЦСКА Москва) on Venäjän armeijan keskusurheiluseuran TsSKA Moskovan koripalloseura. Se on Venäjän kautta aikain menestyksekkäin koripalloseura.
Saavutukset

Neuvostoliiton mestaruus 1945, 1960–1962, 1964–1966, 1969–1974, 1976–1984, 1988 ja 1990 (24)
Neuvostoliiton cupin voitto 1972–1973 ja 1982 (3)
Venäjän mestaruus 1992–2000 ja 2003–2015 (22)
Venäjän cupin voitto 2005–2007 ja 2010 (4)
Euroopan cupin / Euroliigan  voitto 1961, 1963, 1969, 1971, 2006, 2008, 2016, 2019 (8)
VTB United Leaguen voitto 2009–2010 ja 2012–2015 (6)
Aiheesta muualla

http://www.cskabasket.com/
Štyki-muistomerkki

Štyki-muistomerkki
Štyki-muistomerkkilähde? (ven. Мемориальный комплекс «Штыки», Memorialnyi komleks Štyki) eli Moskovan puolustajien monumentti (ven. Памятник защитникам Москвы, Pamjatnik zaštšitnikam Moskvy) on  suuren isänmaallisen sodan Moskovan taistelussa kuolleiden muistoksi rakennettu muistomerkkikompleksi. Se sijaitsee Moskovan luoteispuolella erillään sijaitsevassa Zelenogradin kaupungissa. Muistomerkki valmistui vuonna 1974. Muistomerkin suunnittelivat I. A. Pokrovski ja Ju. A. Sverdlovski ja sen ovat toteuttaneet kuvanveistäjät A. G. Šteiman ja E. A. Šteiman-Derevjanko.
Muistomerkin betoninen obeliski on 42 metriä korkea, ja se kuvaa kolmea tyyliteltyä kiväärin pistintä (ven. štyk). Muistomerkin jalustassa on kolmiosainen reliefiveistos. Muistomerkkikompleksiin kuuluu myös 27 metrin korkuinen Kunnian kukkula -niminen kurgaani, joukkohautakumpu, johon haudattiin ensimmäiset uhrit jo vuonna 1941. Štyki-muistomerkki esiintyy myös Zelenogradin lipussa ja vaakunassa.
Zelenogradin lippu.
Zelenogradin vaakuna.
Ramenskojen lentoasema

Ramenskojen lentoasema eli Žukovskin kansainvälinen lentoasema (ICAO-koodi UUBW) on 35 kilometriä kaakkoon Moskovasta sijaitseva venäläinen lentokenttä Ramenskojen ja Žukovskin kaupunkien välillä.
Lentoasema kuuluu Gromovin lentotekniikan tutkimuslaitokseen, joka sijaitsee kentän alueella. Kenttää käyttävät myös muun muassa Venäjän turvallisuuspalvelu FSB, Venäjän hätätilaministeriö ja Venäjän sisäministeriö. Sotilaallisen toiminnan lisäksi kenttää käytetään nykyään lentorahdin kuljetuksiin, toisin sanoen kenttä on yhteiskäyttöinen.
Ramenskojen lentoaseman alue.
Kentän betoninen pääkiitotie on Euroopan pisin, 5 403 metriä. Kiitoteiden suunnat ovat 120 ja 300 astetta. Kentän korkeus merenpinnasta on 115 metriä. Pitkän kiitotien takia kenttä oli aikanaan määrätty Buran-avaruussukkulan varalaskupaikaksi.
Parittomina vuosina järjestettävä suuri ilmailunäyttely MAKS tapahtuu Ramenskojen kentällä.
Aiheesta muualla

Airport parameters
Lužniki

| Lužniki |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55°42′56″N, 37°33′13″E
Rakennustyöt aloitettu:  1955
Avattu:  31. heinäkuuta 1956 
Remontoitu:  1996–1997, 2001–2004, 2013–2017
Omistaja:  Moskovan kaupunki
Käyttäjät
 Venäjän jalkapallomaajoukkue Kesäolympialaiset (1980) Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut (2013) 
Katsojakapasiteetti
 81 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lužniki (ven. Лужники) on Hamovnikin piirissä Moskovassa Venäjällä sijaitseva jalkapallo- ja entinen yleisurheilustadion.
Sisänäkymää vanhasta stadionista.
Uudelleenrakennettu stadion syyskuussa 2017.
Lužnikin nimi oli vuoteen 1992 asti (ven. Большая спортивная арена Центрального стадиона имени В. И. Ленина, Bolšaja sportivnaja arena Tsentralnogo stadiona imeni V. I. Lenina, engl. Grand Sports Arena of the Central Lenin Stadium), vapaasti suomennettuna Leninin keskusstadion. Stadion on osa laajempaa urheilukompleksia, johon kuuluu muun muassa uimahalli, jäähalli sekä useampi sisäpalloiluareena.
Lužniki sijaitsee Moskova-joen rannalla noin 5,5 kilometriä Kremlistä (keskustasta) lounaaseen. Stadionille kulku käy metrolla, Lužnikia lähellä ovat metroasemat Sportivnaja ja Vorobjovy Gory.
Lužnikin katsojakapasiteetti on 81 000 (kaikki katettuja istumapaikkoja) ja se tekee siitä Venäjän suurimman stadionin. Stadionia ovat käyttäneet pääasiassa jalkapalloseurat Torpedo ja Spartak. Nykyisin Venäjän maajoukkue pelaa siellä osan otteluistaan. Tosin joukkueella on myös toinen kotistadion Sotšissa, jossa on lumettomat olosuhteet pelaamiseen ympäri vuoden, toisin kuin Moskovassa.
Historia

Lužnikilla pelattiin vuoden 1957 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelu Neuvostoliiton ja Ruotsin välillä. Ottelua seurasi maailmanennätysyleisö 55 000 ihmistä.
Lužniki (silloin vielä entisellä nimellään) oli Moskovassa järjestettyjen vuoden 1980 kesäolympialaisten pääareena. Stadionin katsojakapasiteetti oli tuolloin 103 000. Stadionilla järjestettiin olympialaisten avajaiset, päättäjäiset, yleisurheilu sekä jalkapallofinaalit. Huhun mukaan neuvostoliittolaiskeihäänheittäjän tullessa heittovuoroon heittopaikan takana sijainneet stadionin ovet avattiin, jotta kotimaan kilpailija saisi tuulen heittonsa taakse.
20. lokakuuta 1982 Lužnikilla tapahtui myöhemmin Lužnikin katastrofina tunnettu onnettomuus. Stadionilla oli käynnissä UEFA Cupin ottelu Spartakin ja Haarlemin välillä. Ottelun ollessa jo lisäajalla Spartak lisäsi 1–0-johtoaan tekemällä toisen maalin. Stadionilta poistumassa olleet katsojat kääntyivät takaisin ja törmäsivät stadionilta poistuviin katsojiin (käytössä oli vain yksi uloskäynti, koska katsojamäärä ei ollut merkittävä). Virallisen tiedon mukaan 66 ihmistä tallautui tai puristui kuoliaaksi, mutta silminnäkijälausuntojen perusteella on arveltu, että uhrien määrä oli todellisuudessa huomattavasti suurempi. Kyseessä oli joka tapauksessa yksi vakavimmista stadiononnettomuuksista urheilun historiassa.
Vuonna 2002 kentälle asennettiin FieldTurf -tekonurmialusta, joka on Kansainvälisen jalkapalloliiton (FIFA) ja Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) luokituksissa paras tekonurmi.
UEFA valitsi Lužnikin vuoden 2008 Mestarien liigan loppuottelun pelipaikaksi. Ottelua varten tekonurmen tilalle asetettiin luonnonnurmi.
Vuonna 2013 stadionilla järjestettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut.
Stadionilla järjestettiin vuoden 2018 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden otteluja, muun muassa kilpailuiden avaus- ja loppuottelu. Maailmanmestaruuskilpailuja varten Lužniki rakennettiin vuosina 2014–2017 kattoa ja julkisivua lukuun ottamatta kokonaan uudelleen ja muutettiin pelkäksi jalkapallostadioniksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lužniki Wikimedia Commonsissa
Mestarien liigan loppuottelun järjestäneet stadionit
1993  Olympiastadion (München) | 1994  Olympiako Stadio (Ateena) | 1995  Ernst Happel (Wien) | 1996  Stadio Olimpico (Rooma) | 1997  Olympiastadion (München) | 1998  ArenA (Amsterdam) | 1999  Camp Nou (Barcelona) | 2000  Stade de France (Pariisi) | 2001  San Siro (Milano) | 2002  Hampden Park (Glasgow) | 2003  Old Trafford (Manchester) | 2004  Arena AufSchalke (Gelsenkirchen) | 2005  Atatürk Olimpiyat (Istanbul) | 2006  Stade de France (Pariisi) | 2007  Olympiako Stadio (Ateena) | 2008  Lužniki (Moskova) | 2009  Stadio Olimpico (Rooma) | 2010  Santiago Bernabéu (Madrid) | 2011  Wembley (Lontoo) | 2012  Allianz Arena (München) | 2013  Wembley (Lontoo) | 2014  Estádio da Luz (Lissabon) | 2015  Olympiastadion (Berliini)  |  2016 
San Siro (Milano) | 2017  Millennium Stadium (Cardiff) | 2018  Kiovan olympiastadion (Kiova) | 2019  Wanda Metropolitano (Madrid) | 2020  Estádio da Luz (Lissabon)
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelun järjestäneet stadionit
1930  Centenario (Montevideo) | 1934  Nazionale (Rooma) | 1938  Stade Olympique (Pariisi) | 1950  Maracanã (Rio de Janeiro) | 1954  Wankdorf (Bern) | 1958  Råsunda (Tukholma) | 1962  Nacional (Santiago) | 1966  Wembley (Lontoo)  | 1970  Azteca (México) | 1974  Olympiastadion (München) | 1978  Monumental (Buenos Aires) | 1982  Santiago Bernabéu (Madrid) | 1986  Azteca (México) | 1990  Stadio Olimpico (Rooma) | 1994  Rose Bowl (Pasadena) | 1998  Stade de France (Pariisi) | 2002  International (Jokohama) | 2006  Olympiastadion (Berliini) | 2010  Soccer City (Johannesburg) | 2014  Maracanã (Rio de Janeiro) | 2018  Lužniki (Moskova) | 2022  Lusailin stadion (Lusail) | 2026  MetLife Stadium (New York)
Ezequiel Garay

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ezequiel Marcelo Garay
Syntymäaika: 10. lokakuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Rosario, Argentiina
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
: Newell's Old Boys
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2005 | Newell's Old Boys | 14 | (1) |
| 2005–2008 | Racing Santander | 60 | (12) |
| 2008–2011 | Real Madrid | 25 | (1) |
| 2008–2009 | → Racing Santander (laina) | 24 | (2) |
| 2011–2014 | Benfica | 78 | (9) |
| 2014–2016 | Zenit Pietari | 50 | (3) |
| 2016– | Valencia | 68 | (5) |
Maajoukkue
| 2007– | Argentiina | 32 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. huhtikuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2019.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | jalkapallo |  |
Ezequiel Marcelo Garay (s. 10. lokakuuta 1986 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi pitkään Espanjan Primera Divisiónissa ja muutaman vuoden myös Portugalin ja Venäjän pääsarjoissa. Hän pelasi Argentiinan maajoukkueessa 32 maaottelua.
Ura

Garay edusti kotimaassaan synnyinkaupunkinsa Rosarion Newell's Old Boysia. Seuran edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä joulukuussa 2004 mestaruuskamppailun kannalta tärkeässä Primera Divisiónin ottelussa Gimnasia y Esgrimaa vastaan. Seuraavassa ottelussa Newell's varmisti itselleen syyskauden (Apertura) mestaruuden. Enemmän vastuuta Garay sai syyskaudella 2005, jolloin hän pelasi 12 ottelussa ja onnistui myös maalinteossa Rosarion paikalliskamppailussa Rosario Centralia vastaan.
Tammikuussa 2006 Garay siirtyi Espanjaan santanderilaisen Racingin riveihin. Ensiesiintymisensä Espanjan Primera Divisiónissa hän teki helmikuussa 2006 ottelussa Alavésia vastaan. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan 2006–2007 Garay sai mainetta paitsi varmaotteisena keskuspuolustajana myös erikoistilanneosaajana. Hän teki kauden aikana yhdeksän maalia, joista useimmat rangaistuspotkusta. Kolme maaleista syntyi tulevaa mestaria ja Garayn nykyistä joukkuetta Real Madridia vastaan; marraskuussa 2006 hän onnistui Madridia vastaan vapaapotkusta, mikä oli myös hänen ensimmäinen maalinsa Espanjassa, ja huhtikuussa 2007 kahdesti rangaistuspotkusta joukkueensa 2–1-voitossa. Kaudella 2007–2008 Racing ylsi Copa del Reyn välieriin ja varmisti historiallisen UEFA Cup -paikan sijoituttuaan sarjassa kuudenneksi, mutta Garay pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 22 sarjaottelussa.
Real Madrid hankki Garayn riveihinsä 10 miljoonalla eurolla toukokuussa 2008. Garay teki seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen, mutta hänet lainattiin vielä kaudeksi 2008–2009 Racingiin.
Ura > Maajoukkue

Garay on pelannut useita otteluita Argentiinan juniorimaajoukkueissa. Hän kuului vuonna 2003 Suomessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuspronssia ja vuonna 2005 Alankomaissa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden voittaneiden joukkueiden kokoonpanoon.
Valmentaja Alfio Basile valitsi Garayn ensimmäistä kertaa Argentiinan maajoukkueen kokoonpanoon kesäkuun 2007 harjoitusotteluihin, mutta loukkaantuminen esti tuolloin osallistumisen sekä mahdollisen kutsun kesä–heinäkuun vaihteessa pelattuun Etelä-Amerikan-mestaruusturnaukseen Copa Américaan. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki lopulta harjoitusottelussa Norjaa vastaan 22. elokuuta 2007.
Garay kuului kesällä 2008 olympiakultaa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen.
Garay on pelannut 32 maaottelua tekemättä maaliakaan vuosina 2007–2015.
Saavutukset

Seurajoukkueet
Argentiinan pääsarjamestaruus: syksy 2004
Maajoukkueet
Alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuspronssi: 2003
Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus: 2005
Olympiakulta: 2008