stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 50 metrin kiväärin asentokilpailu
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet maat

| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat yhteensä | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2018 | 31. elokuuta – 15. syyskuuta 2018 | 4 |  Venäjä    Saksa    Kroatia    Iso-Britannia |
| Amerikan-mestaruuskilpailut 2018 | 1. – 11. marraskuuta 2018 | 1 |  Yhdysvallat |
| ISSF World Cup   New Delhi | 20. – 28. helmikuuta 2019 | 2 |  Sveitsi    Kiina |
| ISSF World Cup   Peking | 23. huhtikuuta – 1. toukokuuta 2019 | 2 |  Etelä-Korea    Norja |
| ISSF World Cup   München | 24. toukokuuta – 1. kesäkuuta 2019 | 2 |  Venäjä    Norja |
| Euroopan kisat 2019 | 23. – 28. kesäkuuta 2019 | 1 |  Serbia |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 2 |  Kuuba    Yhdysvallat |
| ISSF World Cup   Rio de Janeiro | 26. elokuuta – 3. syyskuuta 2019 | 2 |  Etelä-Korea    Kiina |
| Euroopan-mestaruuskilpailut 2019 | 12. – 23. syyskuuta 2019 | 2 |  Tanska    Valko-Venäjä |
| Oseanian-mestaruuskilpailut 2019 | 1. – 9. marraskuuta 2019 | 1 |  Australia |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2019 | 3. – 11. marraskuuta 2019 | 3 |  Intia    Iran    Japani |
| Afrikan-mestaruuskilpailut 2019 | 17. – 25. marraskuuta 2019 | 1 |  Egypti |
| Euroopan karsintaturnaus | 23. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021 | 1 |  Italia |
| ISSF Ranking | Toukokuu–kesäkuu 2021 | 1 |  Slovenia |
| Käyttämättömät paikat |  | 3 |  Malesia    Puerto Rico    Uzbekistan |
| Paikan vaihto |  | 1 |  Intia |
Osallistuvat urheilijat

Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Naisten asentokilpailussa raja on 1115.
| Maa | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 1 |  |
|  Egypti | 1 |  |
|  Etelä-Korea | 2 |  |
|  Intia | 1 |  |
|  Iran | 1 |  |
|  Iso-Britannia | 1 |  |
|  Japani | 1 |  |
|  Kiina | 2 |  |
|  Kroatia | 1 |  |
|  Kuuba | 1 |  |
|  Norja | 2 |  |
|  Saksa | 1 |  |
|  Serbia | 1 |  |
|  Sveitsi | 1 |  |
|  Venäjä | 2 |  |
|  Yhdysvallat | 2 |  |
Kilpailu

Kilpailu koostuu karsinta-ammunnoista ja loppukilpailusta. Karsinnoissa jokainen ampuja ampuu 40 laukausta seisten, maaten ja polvelta. Paras mahdollinen tulos on 1200. Loppukilpailuun pääsee karsinnan kahdeksan parasta ampujaa. Loppukilpailu alkaa kolmella viiden sarjan laukauksella polvelta. Tämän jälkeen ammutaan kolme viiden laukauksen sarjaa maaten. Lopuksi ammutaan kaksi viiden laukauksen sarjaa seisten. Tämän jälkeen sijoilla 7. ja 8. olevat urheilijat putoavat kilpailusta. Loput viisi laukausta seisten ammutaan yksitellen siten, että tuloksissa viimeinen putoaa aina pois yhden laukauksen jälkeen. Jos putoamassa on enemmän kuin yksi urheilija, ammutaan vähintään yksi lisälaukaus. Karsinnoissa tuloksissa ei käytetä desimaaleja, mutta loppukilpailussa huomioidaan desimaalit siten, että paras tulos yhdellä laukausella on 10,9.
Kilpailu > Karsinta-ammunnat

| # | Urheilija | Kansalaisuus | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.: 
15.: 
16.: 
17.: 
18.: 
19.: 
20.: 
21.: 
22.: 
23.: 
24.: 
25.: 
26.: 
27.: 
28.: 
29.:
Kilpailu > Loppukilpailu

| # | Urheilija | Kansalaisuus | Polvi | Makuu | 1>  – 10. pysty | 11>  pysty | 12>  pysty | 13>  pysty | 14>  pysty | 15>  pysty | Kokonaispisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
| 3. |  |  |  |  |  |  |  |  |  | — |  |
| 4. |  |  |  |  |  |  |  |  | — | — |  |
| 5. |  |  |  |  |  |  |  | — | — | — |  |
| 6. |  |  |  |  |  |  | — | — | — | — |  |
| 7. |  |  |  |  |  | — | — | — | — | — |  |
| 8. |  |  |  |  |  | — | — | — | — | — |  |
Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö

Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö - Allmänna Finska Försäkringsaktiebolaget (nimi vuoteen 1917 Finska Försäkrings Aktiebolaget Providentia) oli suomalainen vuosina 1902–1922 toiminnassa ollut vakuutusyhtiö. Yhtiö jätti ensimmäisenä suomalaisena vakuutusyhtiönä konkurssihakemuksen toukokuussa 1922. Yhtiön pääkonttori oli Helsingissä Kaivokatu 8:ssa.
Providentia nimellä toimiessaan yhtiö myönsi enimmäkseen tapaturmavakuutuksia. Vuodesta 1917 alkaen sen toiminta laajeni merikuljetusvakuutuksiin, palovakuutuksiin ja murtovakuutuksiin, joissa se oli Suomen suurin vakuuttaja vuoteen 1919 saakka. Yhtiö oli tässä vaiheessa Suomen suurimpia vahinkovakuuttajia ja vuonna 1921 se aloitti ensimmäisenä Suomessa autojen vakuuttamisen. Yhtiö osake oli pörssinoteerattu 1918-1922.
Eräiden tanskalaisten meri- ja jälleenvakuutusyhtiöiden nurinmeno aiheutti sen että myös Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö joutui jättämään konkurssihakemuksen ensimmäisenä suomalaisena vakuutusyhtiönä 23. toukokuuta 1922.Yhtiön murtovakuutuskanta siirtyi Pohjolalle. Vuonna 1918 perustettu tytäryhtiö Vakuutusosakeyhtiö Bothnia oli erikoistunut ulkomaisiin merikuljetusvakuutuksiin ja kotimaisiin palovakuutuksiin. Se otti haltuunsa osan emoyhtiönsä jälleenvakuutusliikkeestä mutta teki konkurssin elokuussa 1923 jolloin Pohjola osti sen vakuutuskannan. Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö omisti 25 prosenttia vuonna 1919 perustetusta Jälleenvakuutusosakeyhtiö Veritaksesta. Vuonna 1906 perustettu jälleenvakuutusyhtiö Verdandi osti sen 1922 ja fuusioi itseensä 1926.
Yleinen kiinniotto-oikeus

Yleinen kiinniotto-oikeus (ennen jokamiehen kiinniotto-oikeus) on Suomen pakkokeinolaissa säädelty jokaisen kansalaisen oikeus ottaa kiinni verekseltään tai pakenemasta tavattu rikoksesta epäilty, jos rikoksesta saattaa seurata vankeutta tai rikos on lievä pahoinpitely, näpistys, lievä kavallus, lievä luvaton käyttö, lievä moottorikulkuneuvon käyttövarkaus, lievä vahingonteko tai lievä petos.
Kiinniotto-oikeus koskee myös viranomaisen antamaa etsintäkuulutusta. Kiinniotettu on välittömästi luovutettava poliisille.
Jos kiinniotettava yleisen kiinniotto-oikeuden käyttämisen yhteydessä tekee vastarintaa tai pakenee, kiinniottaja saa käyttää sellaisia kiinniottamisen toimittamiseksi välttämättömiä voimakeinoja, joita voidaan pitää kokonaisuutena arvostellen puolustettavina, kun otetaan huomioon rikoksen laatu, kiinniotettavan käyttäytyminen ja tilanne muutenkin.
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari

| Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari |
| --- | --- |
 
Nimittäjä:  Yhdysvaltain presidentti (senaatin vahvistus)
Kauden pituus:  elinikäinen virka
Perustettu:  1789
Associate Justice of the Supreme Court of the United States on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarin nimike lukuun ottamatta oikeuden puheenjohtajaa, jonka nimike on Chief Justice. Associate Justice -tuomareiden määrä on ollut kahdeksan vuodesta 1869, jolloin Judiciary Act of 1869 -laki astui voimaan.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten skeet

Naisten skeet Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan Asakan ampumaradalla 25. – 26. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 29 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet maat

| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat yhteensä | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| MM-kilpailut 2018 | 31. elokuuta – 15. syyskuuta 2018 | 4 |  Slovakia    Venäjä    Yhdysvallat (2) |
| Amerikan-mestaruuskilpailut 2018 | 1. – 11. marraskuuta 2018 | 1 |  Chile |
| ISSF World Cup   Acapulco | 15. – 26. maaliskuuta 2019 | 2 |  Kiina    Uusi-Seelanti |
| ISSF World Cup   Al Ain | 5. – 15. huhtikuuta 2019 | 2 |  Kypros    Puola |
| ISSF World Cup   Changwon | 7. – 18. toukokuuta 2019 | 2 |  Italia (2) |
| Euroopan kisat 2019 | 23. – 28. kesäkuuta 2019 | 1 |  Ranska |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 2 |  Argentiina    Meksiko |
| ISSF World Cup   Lahti | 15. – 22. elokuuta 2019 | 2 |  Kiina    Saksa |
| Euroopan-mestaruuskilpailut 2019 (haulikko) | 3. – 17. syyskuuta 2019 | 2 |  Tšekki    Ukraina |
| Oseanian-mestaruuskilpailut 2019 | 1. – 9. marraskuuta 2019 | 1 |  Australia |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2019 | 3. – 11. marraskuuta 2019 | 3 |  Etelä-Korea    Thaimaa (2) |
| Afrikan-mestaruuskilpailut 2019 | 17. – 25. marraskuuta 2019 | 1 |  Marokko |
| Euroopan-mestaruuskilpailut 2020 (haulikko) | 23. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021 | 2 |  Venäläiset olympiaurheilijat    Iso-Britannia |
| ISSF Ranking | Toukokuu–kesäkuu 2021 | 1 |  Kazakstan |
| Vaihto |  | 1 |  Kazakstan |
| Käyttämättömät paikat |  | 2 |  Bahrain    Senegal |
Osallistuvat urheilijat

Olympialaisiin osallistuvan ampujan on pitänyt rikkoa ennalta määrätty pisteraja, jotta hän saa kilpailla olympialaisissa. Tulos pitää rikkoa 24. heinäkuuta 2018 – 31. toukokuuta 2020. Naisten skeetissä tulosraja on 92 pistettä.
| Maa | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- |
|  Argentiina | 1 |  |
|  Australia | 1 |  |
|  Chile | 1 |  |
|  Etelä-Korea | 1 |  |
|  Italia | 2 |  |
|  Japani | 1 |  |
|  Kiina | 2 |  |
|  Kuwait | 1 |  |
|  Marokko | 1 |  |
|  Meksiko | 1 |  |
|  Puola | 1 |  |
|  Ranska | 1 |  |
|  Saksa | 1 |  |
|  Slovakia | 1 |  |
|  Thaimaa | 2 |  |
|  Uusi-Seelanti | 1 |  |
|  Venäjä | 1 |  |
|  Yhdysvallat | 2 |  |
Kilpailu

Kilpailu koostuu kahdesta osasta. Karsinta-ammuntoihin osallistuu kaikki kilpailijat. Karsinnoissa jokainen ampuja saa 125 kiekkoa. Loppukilpailuun pääsee kuusi karsinnan parasta. Loppukilpailu alkaa kahdella 10 laukauksen sarjalla. Tämän jälkeen viimeisenä kilpailussa oleva ampuja tippuu kilpailusta. Tämän jälkeen ammutaan yksittäisiä 10 kiekon sarjoja siten, että sarjan jälkeen viimeisenä oleva ampuja putoaa kilpailusta. Jos sijoilla 3. – 6. on putoamassa enemmän kuin yksi urheilija, putoaja ratkaistaan karsintojen tulosten perusteella. Hopea- ja kultamitalit ratkaistaan lisäsarjoin.
Kilpailu > Karsinta-ammunnat

| # | Urheilija | Kansalaisuus | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.: 
15.: 
16.: 
17.: 
18.: 
19.: 
20.: 
21.: 
22.: 
23.: 
24.: 
25.: 
26.: 
27.: 
28.: 
29.:
Kilpailu > Loppukilpailu

| # | Urheilija | Kansalaisuus | 1> –2. | 3>  | 4>  | 5>  | 6>  | Kokonaistulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
| 3. |  |  |  |  |  |  | — |  |
| 4. |  |  |  |  |  | — | — |  |
| 5. |  |  |  |  | — | — | — |  |
| 6. |  |  |  | — | — | — | — |  |

Kilpailun mitalistit
Z-testi

Tilastotieteessä Z-testi on tilastollinen testi, jota käytetään populaatiokeskiarvon testaamiseen kun tiedetään, että populaatio noudattaa normaalijakaumaa ja sen varianssi tunnetaan. Z-testissä testisuure on muotoa  z={\frac {{\bar {x}}-\mu }{\frac {\sigma }{\sqrt {n}}}}, missä  {\bar {x}} on populaatiokeskiarvo,  \mu  on testattava suure,  \sigma  on populaation keskihajonta ja  n on otoksen alkioiden lukumäärä.
Walther Bothe

| Walther Bothe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. tammikuuta 1891 Oranienburg, Saksa
Kuollut: 8. helmikuuta 1957 (76 vuotta) Heidelberg, Saksa
Kansalaisuus:  Saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Berliinin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Max Planck
Instituutti:  Berliinin yliopisto Giessenin yliopisto Heidelbergin yliopisto Max Planck -instituutti
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1954) Max Planck -mitali (1953)
Walther Wilheim Georg Bothe (8. tammikuuta 1881 – 8. helmikuuta 1957) oli saksalainen Nobel-palkittu fyysikko, matemaatikko ja kemisti. Hän sai Max Bornin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1954 koinsidenssimenetelmän kehittämisestä.
Bothe synti Oranienburgissa lähellä Berliiniä ja opiskeli Berliinin yliopistossa. Max Planck ohjasi hänen väitöskirjaansa joka valmistui juuri ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Vuosina 1913–1930 Bothe työskenteli Valtion fysikaalis-teknisessä tutkimuslaitoksessa (Physikalisch-Technische Reichsanstalt). Siltä hän siirtyi ensin Giessenin, sitten Heidelbergin yliopistoon ja lopulta Max Planck -instituutin johtajaksi.
Bothen kokeellinen työ muodosti tärkeän osan modernin ydinfysiikan perusteista. Hän sai Nobelin koinsidenssimenetelmän kehittämisestä ja siihen liittyivistä tutkimuksista.
Koinsidenssi- eli samanaikaisuusmenetelmässä seurataan kahden laskurin avulla, lähteekö röntgensäteillä pommitetusta vedystä yhtä aikaa sekä valokvantti että irtonainen elektroni.
Julkaisuja

Bothe, W. ja Hans Geiger: "Experimentaler Teil. 1921.
Bothe, W.: Bemerkung yur vorstehenden Arbeit. 1921.
Bothe, W.: Remarks on the Leipziger DÒ attempt. 1941.
Bothe, W.: The distribution of velocity of the neutrons in a braking means. 1942.
Bothe, W.: The vermehrung of fast neutrons in uranium and some other work from the KWI Heidelberg.
Bothe, W.: Over radiation protection walls.
Bothe, W. ja W. Fuenfer: Layer attempts with variation of the u and DÒ thicknesses.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walther Bothe Wikimedia Commonsissa
Yrjö Lalla

Yrjö Alexander Lalla (7. syyskuuta 1908 Lokalahti – 30. syyskuuta 1993 Mynämäki) oli suomalainen taidemaalari. Hän kunnostautui myös koristetakojana, puunveistäjänä ja taidegraafikkona.
Lalla valmistui Turun taideyhdistyksen piirustuskoulusta vuonna 1933. Hän teki 1950-luvulla opintomatkoja Tanskaan, Ranskaan ja Saksaan. Hän maalasi satoja muotokuvia malleinaan muun muassa Edvin Laine ja Liisa Tuomi sekä kotipaikkakuntansa Mynämäen rakennuksia ja maisemia. Hänen maalauksiaan on muun muassa Turun taidemuseon ja Amos Andersonin taidemuseon kokoelmissa.
Koristetakojana Lalla valmisti Mynämäen kirkon porraskaiteet.
Lalla suunnitteli Mynämäen aseveljien vuonna 1940 toteutetun lipun, josta vuonna 1957 muokattiin Mynämäen sissien partiolippukunnan lippu. Hän suunnitteli myös urheiluseura Mietoisten Maununpoikien lipun.
Lallalle myönnettiin vuonna 1985 Kalevala-mitali ja Aurora-mitali.
Arvi Hällfors

| Arvi Hällfors |
| --- | --- |
 Hällfors työhuoneessaan vuonna 1941.
Turun kaupunginjohtaja
 7. tammikuuta 1931 – 17. maaliskuuta 1942  
Edeltäjä:  Armas Ensiö
Seuraaja:  Eero Mantere
Lahden kaupunginjohtaja
 1930–1931  
Seuraaja:  Bruno Sarlin
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1888 Oulu
Kuollut: 17. maaliskuuta 1942 (53 vuotta) Turku
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Arvi Johannes Hällfors (20. syyskuuta 1888 Oulu – 17. maaliskuuta 1942 Turku) oli suomalainen maisteri ja kaupunginjohtaja. Hän toimi urallaan kaupunginjohtajana Lahdessa 1930–1931 ja Turussa 1931–1942. Hänen kaupunginjohtajakaudellaan Turkuun liitettiin runsaasti alueita naapurikunnista ja kaupunkiin perustettiin sekä Artukaisten lentokenttä että Turun uusi lääninsairaala, myöhempi TYKS:in A-sairaala.
Uran alku

Oulussa syntynyt Hällfors valmistui ylioppilaaksi Oulun Lyseosta vuonna 1907. Hän toimi Oulun rahatoimikamarin sihteerinä vuodesta 1908 vuoteen 1920 ja siirtyi tämän jälkeen Kunnallisen Keskustoimiston eli nykyisen Kuntaliiton kansliapäälliköksi. Kun suomalaisten kaupunkien hallintoa uudistettiin ja monet kaupungit siirtyivät kaupunginhallitusjärjestelmään vuoden 1930 alussa, hänestä tuli Lahden ensimmäinen kaupunginjohtaja. Hällfors erosi virastaan vuoden 1931 alussa siirtyäkseen Turun kaupunginjohtajaksi. Hänen seuraajakseen Lahteen valittiin Bruno Sarlin, joka ei ottanut virkaansa vastaan tullessaan Helsingin köyhäinhoidon toimitusjohtajaksi.
Turun kaupunginjohtajana

Turun ensimmäisen kaupunginjohtajan Armas Ensiön erottua tehtävästään vuoden 1930 lopussa, kokoontui Turun kaupunginvaltuusto 2. tammikuuta 1931 käsittelemään uuden kaupunginjohtajan valintaa. Kokouksessa RKP:n valtuutettu Volter Köhler esitti virkaan tuolloin Lahden kaupunginjohtajana toiminutta Arvi Hällforsia. Hällfors ei ollut varsinaisten hakijoiden joukossa, mutta oli ilmoittanut aiemmin olevansa käytettävissä virkaan. Äänestyksessä Hällfors sai 24 ääntä, hovioikeuden asessori Torsten Malinen 13 ääntä ja uudelleen ehdolla ollut Armas Ensiö yhdeksän ääntä. Hällforsin valinta varmistui RKP:n ja Kokoomuksen tuella.
Turun kaupunginjohtajana > Alueliitokset ja Turun lentoasema

Turun johdossa Hällfors keskittyi esikaupunkikysymyksiin, alueliitoksiin, teollisuuden voimakkaaseen kasvuun ja terveydenhuollon parantamiseen. Koko 1930-luku oli Turussa esikaupunkien kehittymisen ja alueliitosten kannalta vilkasta aikaa. Sisäasiainministeriö oli nimittänyt lääninsihteeri Jaakko Passisen selvittämään, missä laajuudessa Turkua ympäröiviä kuntia ja alueita tuli liittää Turun kaupunkiin. Passisen selvityksen pohjalta Hällfors ryhtyi toimiin, joiden tavoitteena oli liittää alueita Raisiosta, Kaarinasta ja Maariasta Turkuun. Pian selvityksen jälkeen vuonna 1931 Raisiosta liitettiin Turkuun Pansion alue, mutta Kaarinan ja Maarian alueliitokset viivästyivät. Hällforsin neuvottelukumppanina valtion puolelta oli silloinen apulaissisäministeri Urho Kekkonen, joka jarrutteli liitospäätöksiä. Hällforsin mukaan Kekkosta ja Suomen hallitusta oli painostettu liitosasian tiimoilta. Lopullisessa päätöksessä vuonna 1939 liitettiin Kaarinasta Turkuun Harittu, Ilpoinen, Koivula, Kurala, Nummi, Peltola, Uittamo, Vähäheikkilä ja Lauste. Maarian alueita liitettiin Turkuun vasta Hällforsin kuoleman jälkeen vuonna 1944.
Hällfors vaikutti merkittävältä osalta myös siihen, että Turkuun perustettiin Suomen ensimmäinen siviililentoasema, Artukaisten lentokenttä, vuonna 1935. Tukholman Brommaan oli tarkoitus valmistui lentokenttä vuonna 1935 ja Hällfors halusi Turun lentokentän olevan samana vuonna valmis. Presidentti P. E. Svinhufvud vihki Artukaisten lentokentän käyttöön 8. syyskuuta 1935. Bromman kenttä avattiin keväällä 1936 ja myöhemmin syksyllä 1936 avautui myös Malmin lentokenttä Helsinkiin.
Turun kaupunginjohtajana > Turun alueen sairaalakysymys

Hällforsin virkakauteen kuului Turussa myös valtion ja Turun sairaanhoitopiirin yhteisen sairaalaan rakentaminen. Turussa toimi jo valmiiksi lääninsairaala, mutta sen hoitopaikat olivat useimmiten täynnä. Turun kaupungilla oli ennestään myös oma sisätautien osasto, mutta sen tilat olivat vaatimattomat eivätkä ne tarjonneet mahdollisuuksia kirurgisiin toimenpiteisiin. Turkuun Noormarkusta tullut lääninsairaalan uusi ylilääkäri Aleksis Tähkä teki aloitteen, että kaupunki ja ympäristölautakunnat varaisivat sairaansijoja valtion omistamasta uudesta lääninsairaalasta ja sitoutuisivat maksamaan osuutensa sekä perustamis- että ylläpitokustannuksista, valtion huolehtiessa omista sairaansijoistaan. Tällä ratkaisulla luotiin myöhemmin pohja Suomen keskussairaalaverkostolle.
Aleksis Tähkä totesi myöhemmin muistelmissaan, että "Turun kaupungilla oli erinomainen onni, että sillä oli tähän aikaan sellainen tarmonpesä, viisas ja käytännön elämää ymmärtävä kaupunginjohtaja. Hän oli jo saanut aikaan kaupungissa varsin kauaskantoisia uudistuksia, jotka vaikuttivat käänteentekevästi kaupungin talouselämään. Vanhat turkulaiset, jotka olivat tottuneet kitsaaseen kunnallispolitiikkaan ja pitivät tärkeänä vain verojen halpuutta, siunailivat kovasti hänen riehuntaansa peläten taloudellista perikatoa. Hällfors piti hyvin tärkeänä yhteistyötä naapurikuntien kanssa: 'Kaupunki ei koskaan tee turhaa työtä edistäessään ympäristökuntien pyrkimyksiä, se maksaa itsensä takaisin', hän lausui".
Sairaalakysymys eteni Hällforsin johdolla hyvin aina viimeiseen valtioneuvoston kanssa käytyyn neuvotteluun asti. Siinä lääkintöhallituksen puheenjohtaja Hannes Ryömä kuitenkin totesi, ettei hän usko köyhien Maarian ja Kaarinan kuntien kantokykyyn. Hällfors totesi Ryömälle, että Turku ottaa vastuun myös näistä kunnista ja lopulta asia sai uuden lääninsairaalan osalta myönteisen lopputuloksen. Uuden sairaalan vihkiäisiä vietettiin 10. syyskuuta 1938. Asian merkityksestä kertoo myös se, että uuden sairaalan vihkiäisissä oli läsnä muun muassa presidentti Kyösti Kallio, pääministeri A. K. Cajander, valtiovarainministeri Väinö Tanner, sisäministeri Urho Kekkonen ja arkkipiispa Erkki Kaila.
Kuolema

Arvi Hällfors kuoli virassaan kaupunginjohtajana Turussa 17. maaliskuuta 1942. Aikalaisten muistokirjoituksissa Hällforsia kiitettiin erityisesti hänen tunnollisuudestaan ja avarakatseisuudesta. Hällforsin siunaustilaisuuden päivänä maanantaina 30. maaliskuuta Turun kaupungin henkilöstöllä oli työstä iltapäivä vapaana ja kaupungin virastot pidettiin suljettuina hänen muistokseen.
Teoksia

Katsaus Oulun kaupungin sataman kehitykseen : silmälläpitäen erittäinkin siihen saavutettuja oikeuksia. Oulun kaupunki, Oulu 1921
Kaupunkikuntien lainapolitiikan perusteet. Tekijä, Helsinki 1922
Suomen kuntien talous. Porvoo 1922
Kaupunkikuntain hallinnon järjestely Ranskassa, Preussissa, Norjassa, Tanskassa ja Englannissa. Valtioneuvosto, Helsinki 1923
Siviili-ilmailuliikenteen järjestämisestä Suomessa. Turku 1936
Den svenska hjälpen till förmån för Åbo stad under kriget 1939-1940 : Stadsdirektörens i Åbo översikt av den svenska hjälpen till förmån för Åbo stad samt Utdrag ur 23 i stadsfullmäktiges i Åbo protokoll av den 27 januari 1941 angående bildandet av en särskild fond av medel, insamlade i Göteborg och avsedda för decimering av de under 1939-1940 års krig uppkomma skadorna. Åbo 1941
Åbo under och efter kriget 1939-40 : föredrag, hållet för deltagarna i det svenska pressbesöket i Åbo den 15 maj 1941. Åbo 1941
Vuonna 1938 Hällfors vihki käyttöön 350-paikkaisen Turun uuden Lääninsairaalan eli nykyisen TYKS:n A-sairaalan.
Yrjö Lako

Yrjö Vihtori Lako (vuoteen 1935 Lindfors; 3. kesäkuuta 1896 Ulvila – 18. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri.
Lako kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1917. Hän liittyi sisällissodan puhjettua vapaaehtoisena Venäjänsaaren retkikuntaan ja osallistui taisteluihin Karjalan rintamalla. Hän valmistui sotakorkeakoulusta vuonna 1930 ja palveli sen jälkeen yleisesikuntaupseerina. Lako oli puolustusministeriön sotavarustustoimiston päällikkönä 1938–1940 ja talvisodan aikana toimistopäällikkönä päämajassa. Jatkosodan alussa hän oli I armeijakunnan huoltopäällikkönä. Sodan jälkeen Lako oli päämajan huolto-osaston osastopäällikkönä 1944–1949 ja puolustusministeriön erikoistehtävissä 1949–1950. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1950.
Wray

Wray on etu- ja sukunimi ja voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Sukunimi

Christopher A. Wray (s. 1966), Yhdysvaltain liittovaltion poliisin pääjohtaja
Fay Wray (1907–2004), yhdysvaltalainen näyttelijä
Link Wray (1929–2005), muusikko ja rock-kitaroinnin uranuurtaja
Etunimi

Wray Downes (1931–2020), kanadalainen jazzpianisti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Xhosat

| Xhosat |
| --- | --- |
Väkiluku:  7,3 miljoonaa
Asuinalueet:   Etelä-Afrikka  Botswana  Zimbabwe  Namibia  Lesotho
Kielet:  pääsääntöisesti xhosan kieli
Uskonnot:  kristinusko, luonnonusko
Sukulaiskansat:  mm. zulut ja swazit
Xhosat ovat Etelä-Afrikan tasavallassa, pääosin  Itä-Kapin provinssissa elävä bantukansa. 2000-luvun alussa heitä oli noin 7,3 miljoonaa.
Xhosat itse käyttävä itsestään nimitystä amaXhosa ja kielestään xhosasta nimeä isiXhosa. Vaikka xhosa kuuluukin bantukieliin, siinä on monia vaikutteita alueen alkuperäisten asukkaiden sanien ja khoikhoiden kielistä, erityisesti naksausäänteet, jollainen on muun muassa heimon itsensä nimessä esiintyvä Xh-äänne. Nykyaikana jotkut xhosat tosin puhuvat äidinkielenään afrikaansia ja englantia.