stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iðunn

J. Doyle Penrosen maalaus Idun ja omenat vuodelta 1890.
Iðunn on yksi skandinaavien mytologian jumalattarista. Eddan mukaan hänen hallussaan ovat ihmeelliset omenat, joiden avulla aasat säilyttivät ikuisen nuoruutensa. Iðunn on jättiläisjumala Bragin vaimo.
Kun myrskyjättiläinen Tjatse kaappaa Iðunnin alkavat jumalat vanheta. Jumalat lähettävät Lokin hakemaan Iðunnia. Loki tappaa jättiläisen ja palauttaa Iðunnin, jolloin jumalien ikääntyminen pysähtyy.
Nimi kirjoitetaan eri kielissä Idun, Idunn, Idunnor, Iduna, Idunna, Ithun tai Ithunn. Nimi tarkoittaa ”Elvyttäjää”.
On ajateltu, ettei Idunnin ihmeellinen hedelmä ollut alun perin omena vaan jokin muu hedelmä. Hedelmän ajatellaan vaihtuneen 1200-luvulla islantilaisen Snorri Sturlusonin kirjoittamassa Proosa-Eddassa. Sturlusonin olisi todennäköisesti muuttanut hedelmän omenaksi kristinuskon takia. Aiempi 900-luvulla julkaistu runo Haustlöng ei mainitse hedelmän olevan omena.
Omena saatettiin lainata myös kreikkalaisesta mytologiasta (Hesperideen kultaiset omenat), sillä kultaisia omenoita esiintyy toisessa 900-luvun skandinaavisessa runossa. Idunn on alun perin myös saattanut kuvata henkilökohtaista ja perheeseen liittyvää onnea ja voimaa luomalla ikuista nuoruutta itselleen ja muille jumalille ilman mystisiä omenoita samalla tavalla kun kuolevaiset perheet pitivät kuolleita sukulaisiaan elossa muistoissaan ja tarinoissaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iðunn Wikimedia Commonsissa
Oskar Höckert

Oskar Arne Höckert (27. lokakuuta 1890 Helsinki – 15. lokakuuta 1918) oli suomalainen jääkärieläinlääkintäluutnantti. Hänen vanhempansa olivat valtioneuvos John Höckert ja Hulda Sigrid Hjelt. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1914 Maria Marcella Schmidtin kanssa. Aviopari sai kaksi poikaa, joista nuorimmasta tuli kansanedustaja ja lääketieteen professori Ole Wasz-Höckert.
Opinnot

Höckert kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla ja suoritti eläinlääkäritutkinnon Dresdenin eläinlääkärikorkeakoulussa vuonna 1915.
Jääkärikausi

Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 15. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaalliseen Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin Saksalaiseen Kenttätykistörykmentti n:o 219:än 1. patteriston eläinlääkäriksi. Hän otti osaa rykmentin mukana taisteluihin Kuurinmaalla, Volhyniassa ja Ukrainassa. Hänet siirrettiin omasta hakemuksestaan kesäkuussa 1918 Suomeen lähetettyyn Saksilaiseen karabiinirykmenttiin Lahteen, josta hän myöhemmin siirtyi 1. Kaartin ulaanirykmenttiin Viipuriin.
Sisällissodan jälkeinen aika

Höckert astui Suomen armeijan palvelukseen 10. lokakuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Hämeen kenttätykistörykmentti n:o 1:n eläinlääkäriksi. Ennen varsinaista palvelukseen astumistaan hänelle myönnettiin vielä loma, jonka hän käytti hakemalla Saksaan jäänyttä omaisuuttaan. Matkalle hän lähti Helsingistä S/S Habsburgilla, joka ajoi miinaan Tallinnan ja Dagerortin välillä 15. lokakuuta 1918. Höckertin kohtaloksi tuli hukkua kyseisessä haaksirikossa.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Gruppenführer 2. syyskuuta 1915  Unter-vetenirinär 31. heinäkuuta 1916 (alieläinlääkäri)  Veterinär huhtikuussa 1917 (eläinlääkäriluutnantti)  Eläinlääkintäluutnantti 10. lokakuuta 1918 |    |  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi |
Hämeen ryhmä

Martin Wetzer
Valkoisen armeijan rintamalinja ja ryhmäjako maaliskuun alussa vuonna 1918.
Hämeen- ja Satakunnan ryhmän Tamperetta vastaan suunnatun hyökkäyksen yleiskartta.
Hämeen ryhmä oli valkoisen armeijan ryhmittymä Suomen sisällissodassa. Ryhmän päällikkönä toimi eversti Martin Wetzer. Hämeen ryhmä perustettiin, kun eversti Wetzer sai kaikkien valkoisten joukkojen päällikkyyden akselilla Ruovesi–Vilppula–Mänttä 5. helmikuuta 1918. Hämeen ryhmän ensimmäinen esikunta oli Haapamäellä, josta se siirrettiin Vilppulaan 17. helmikuuta 1918. Ryhmän vastuulla oli rintamaosuus Näsijärvestä Päijänteeseen.
Esikunta

Kokoonpano 17. helmikuuta 1918.
Esikuntapäällikkö: everstiluutnantti M. Spåre
Kokoonpano henkilövaihdosten jälkeen 14. maaliskuuta 1918.
Esikuntapäällikkö: everstiluutnantti M. Spåre
Sotilastoimintaosasto: majuri Ivar Hult 10. maaliskuuta 1918 alkaen.
Esikunnan kanslia: komentoasiainadjutantti rautatievirkamies V. A. Aaltonen 1. maaliskuuta 1918 alkaen.
Komendanttiosasto: esikunnan komendantti kenraalimajuri T. Lode 6. maaliskuuta 1918 alkaen.
Tykistöosasto: päällikkö everstiluutnantti Paul Londén hän komensi Hämeen ryhmän tykistöä.
Lääkintäosasto: ylilääkäri tohtori E. V. Knape 12. maaliskuuta 1918 alkaen.
Eläinlääkintäosasto: eläinlääkäri Pettersson.
Joukko-osastot > I Ruoveden pataljoona

Päällikkö: jääkäriluutnantti Paul Wallenius.
Joukko-osastot > II Mannisen pataljoona

Akselilla Isoniemi - Välikoski - Manninen
Päällikkönä: jääkärikapteeni Juho Henrik Heiskanen apulaisenaan jääkäriluutnantti Carl Lennart Nordensvan (jääkärikapteeni Heiskanen siirrettiin ylipäällikön käskystä rintamalta Vöyrin sotakoulun päälliköksi ja hänen sijaisekseen määrättiin jääkäriluutnantti Nordensvan, kunnes varsinaiseksi päälliköksi nimettiin 19. helmikuuta 1918 jääkärikapteeni Tiainen). Nordensvan jatkoi myöhemminkin pataljoonan komentajana, kunnes luovutti sen 24. maaliskuuta 1918 alkaen 9. komppanian päällikkö Oskar Vilhelm Peltokankaalle siirryttyään itse kolonnan päälliköksi. Peltokangas johti pataljoonaa ensin Vehmaisissa ja sitten Messukylässä, missä hän kaatui yhdessä lähettinsä Onni Kokon kanssa.
Joukko-osastot > III Seppälän pataljoona

Päällikkö: kapteeni Martin Ekström. Pataljoonan adjutanttina toimi 1. huhtikuuta 1918 alkaen jääkäri(vänrikki) Otto Vilhelm Nenonen.
Joukko-osastot > IV Vilppulan pataljoona

Päällikkönä: 19. helmikuuta 1918 alkaen jääkärikapteeni Lauri Taavetti Tiainen.
Joukko-osastot > V Mäntän pataljoona

Päällikkö: jääkäriluutnantti Gerhard Yrjö Väinönheimo
Joukko-osastot > Reservi

Komentaja eversti V.J.Forsell.
Komppanianpäälliköt ratsailla Vilppulan rintamalla, vasemmalta 2. komppanian päällikkö Otto Vilhelm Nenonen ja 3. komppanian päällikkö Yrjö Johannes Könni.
Mäntän pataljoonan esikunta, pöydän päässä istuu pataljoonan komentaja Väinönheimo.
Andalusia

| Comunidad Autónoma de Andalucía |
| --- | --- |
 Oliivipuita Píñarin kunnassa Andalusiassa.
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Espanjassa
Valtio:  Espanja
Maakuntia:  8
Kuntia:  778
Itsehallinto:  11. tammikuuta 1982
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Sevilla
 – Aluejohtaja:  Juan Manuel Moreno (PP)
Edustus:  Espanjan parlamentti
 – Kongressi:  62 paikkaa
 – Senaatti:  40 paikkaa
Pinta-ala:  87 268 km² (2.)
Väkiluku (2017):  8 408 975 (1.)
 – väestötiheys:  96,36 as./km²
Kielet:  espanja
Symbolit:  
 – Motto:  Andalucía por sí, para España y la humanidad (Andalusia itseään, Espanjaa ja ihmisyyttä varten)
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  AN
 
Junta de Andalucía
Andalusia (esp. Andalucía) on itsehallintoalue Etelä-Espanjassa. Sitä rajoittavat Atlantin valtameri, Gibraltar ja Välimeri etelästä, Portugali, Extremadura, Kastilia-La Mancha ja Murcia pohjoisessa, lännestä itään. Andalusian pääkaupunki on Sevilla.
Maantiede

Andalusia sijaitsee Espanjan etelärannikolla.
Andalusia on luonteeltaan varsin vuoristoista: yli puolet sen pinta-alasta on 500 metrin yläpuolella. Sierra Morenan vuoristo muodostaa sen pohjoisrajan Kastiliaa vasten. Eteläosassa lähellä Välimeren rannikkoa on Sierra Nevada,  joka on osa Betican vuoristoa. Niiden välissä aukeaa laakea Guadalquivirin laakso.
Sierra Nevadan itäpuolella sijaitsee Euroopan ainoa luonnollisesti muodostunut aavikko.
Suurin joki on Guadalquivir (657 km), joka virtaa Córdoban ja Sevillan läpi lounaaseen.
Andalusiassa vallitsee välimerenilmasto, jolle tyypillisiä ovat sateettomat kesät. Andalusian kesät ovat Espanjan kuumimmat ja kuivimmat, mutta alueen länsiosassa saadaan talvella kohtuullinen määrä sadetta Atlantilta tulevien matalapaineiden mukana.
Maantiede > Maakunnat

Andalusia on jaettu kahdeksaan maakuntaan. Javier de Burgos jakoi Andalusian maakuntiin kuninkaallisen määräyksen johdosta vuonna 1833. Maakunnat on nimetty pääkaupunkiensa mukaan. Taulukon väkiluvut 1.1.2017.
| Maakunta | Väkiluku | Pinta-ala (km²) | Kuntia | Tuomiopiirejä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Almería | 700 046 | 8 774 | 103 | 8 |
|  Cádiz | 1 248 970 | 7 436 | 44 | 14 |
|  Córdoba | 789 992 | 13 550 | 75 | 12 |
|  Granada | 917 057 | 12 531 | 172 | 9 |
|  Huelva | 521 117 | 10 148 | 79 | 6 |
|  Jaén | 641 826 | 13 489 | 97 | 10 |
|  Málaga | 1 646 777 | 7 308 | 103 | 11 |
|  Sevilla | 1 943 190 | 14 042 | 105 | 15 |

Täysin epävirallisesti Andalusia on perinteisesti jaettu kahteen suureen alueeseen: Ylä-Andalusiaan (tunnetaan myös nimellä Itä-Andalusia) sekä Ala-Andalusiaan (tunnetaan myös nimellä Länsi-Andalusia). Ylä-Andalusiaan kuuluvat Almerían, Granadan, Jaénin ja Málagan maakunnat, Ala-Andalusiaan Huelvan, Sevillan, Cádizin ja Córdoban maakunnat.
Maantiede > Kunnat

Andalusian kahdeksan maakuntaa on jaettu yhteensä 778 kuntaan. Kuntien asema on määritelty Andalusian itsehallintoalueen lain kappaleen III pykälissä 91–95, jotka antavat kunnille itsehallinnon moniin sisäisiin asioihinsa. Kunnallistasolla esitykset, hallinto sekä lainkäyttö on keskitetty kunnallishallinnolle, jolla on vastuu yhdyskuntasuunnittelusta, yhteisön sosiaalipalveluista, veden välittämisestä ja käsittelystä, jätteen keräämisestä ja käsittelystä, sekä turismin, kulttuurin ja urheilun edistämisestä.
Historia

Rooman vallan aikana Andalusia tunnettiin Baetican maakuntana. Arabit nimittivät maakuntaa nimellä al-Andalus vandaalien mukaan. Visigoottien aikana kristinusko levisi Etelä-Espanjaan, mutta sitä seurasi 800-vuotinen arabien valta. Kristittyjen Iberian niemimaan takaisinvalloitus maureilta, Reconquista, päättyi 1200-luvun alussa Granadaa lukuun ottamatta, jonka annettiin jatkaa vasallivaltiona vuoteen 1492 saakka. Amerikan löytämisen jälkeen Sevilla oli ainoa satama, jossa kaupankäynti siirtomaiden kanssa oli sallittua. Amerikassa puhuttava espanja perustuukin Etelä-Espanjan murteeseen.
Andalusiasta tuli autonominen itsehallintoalue vuonna 1981.
Talous

Andalusian viinialueet
Oliiviviljelmät ja oliiviöljyn valmistus ovat tärkeitä Andalusian taloudelle. Noin kolmasosa Euroopassa käytetystä oliiviöljystä on peräisin Andalusiasta, erityisesti Córdoban ja Jaénin alueelta.
Andalusia on myös erittäin suosittu turistikohde sekä espanjalaisten että ulkomaalaisten keskuudessa. Suomalaisten kannalta suosituimpia turistikohteita ovat Málaga sekä sen lähistöllä sijaitsevat Torremolinos ja Fuengirola.
Urheilu > Olympialaiset

Andalusialaiset urheilijat ovat kilpailleet 16 olympiakisoissa, sekä talvi- että kesäolympialaisissa. Yhteensä andalusialaisten edustuksia olympialaisissa on ollut 220. Ensimmäinen andalusialainen olympiaedustaja ja samalla myös olympiamitalisti oli Leopoldo Sainz de la Maza, joka voitti vuoden 1920 kesäolympialaisissa hopeaa poolossa Espanjan joukkueessa.
Yhteensä andalusialaiset urheilijat ovat voittaneet olympialaisissa 6 kultamitalia, 11 hopeamitalia ja 2 pronssimitalia. Menestyneimpiä ovat olleet nyrkkeilijä Rafael Lozano (pronssia Atlantassa 1996 sekä hopeaa Sydneyssä 2000), purjehtija Theresa Zabell (kultaa sekä Barcelonassa 1992 että Atlantassa 1996) tennispelaaja Manuel Orantes (hopeamitali Méxicossa 1968, jolloin tennis oli tosin vielä näytöslajina), ratsastajat Ignacio Rambla ja Rafael Soto (hopeaa kouluratsastuksessa Ateenassa 2004) sekä kävelijä Paquillo Fernández (hopeaa Ateenassa 2004).
Useimmin olympialaisiin osallistuneet andalusialaiset ovat viidesti osallistuneet uimari María Peláez ja hiihtäjä María José Rienda. Ratsastaja Luis Astolfi ja soutaja Fernando Climent ovat osallistuneet molemmat neljästi olympialaisiin.
Sevilla on ollut toistuvasti ehdolla kesäolympialaisten pitopaikaksi, samoin kuin Granada talviolympialaisten pitopaikaksi. Toistaiseksi Andalusiassa ei ole järjestetty olympialaisia.
Urheilu > Muut lajit

Yksi tärkeimmistä Andalusiassa järjestettävistä urheilutapahtumista on MotoGP:n Espanjan Grand Prix, joka pidetään joka kevät Jerezin moottoriurheiluradalla.
Tarifa on yksi maailman tärkeimmistä laine-, leija- ja purjelautailukeskuksista. Andalusiassa on myös hyvät mahdollisuudet harrastaa golfia varsinkin rannikkoseuduilla sekä ratsastusta sisämaa-alueilla.
Andalusialla on laajamittaista kokemusta suurten urheilutapahtumien järjestämisestä. Muun muassa Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1999 järjestettiin Sevillassa, Välimeren kilpailut 2005 Almeríassa, Ratsastuksen maailmanmestaruuskilpailut 2002 Jerezissä sekä Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1996 Sierra Nevadassa (Granadassa). Andalusiassa järjestetään myös merkittäviä jokavuotisia urheilutapahtumia, esimerkiksi pyöräilykilpailu Andalusian ympäriajo.
Ruoka

Yksi perinteisistä andalusialaisista ruoista on viileä gazpacho-keitto. Alkuperäinen gazpacho oli leipäkeitto, joka valmistettiin yhdistämällä kuivunutta leipää, valkosipulia, oliiviöljyä, suolaa ja viinietikkaa. Tomaatti ja paprika yleistyivät gazpachon aineksina vasta Kolumbuksen löydettyä Amerikan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andalusia Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Andalusia Wikivoyagessa (englanniksi)
YLE Elävä arkisto - Andalusian valoa ja varjoa, video, 1959
Luonnonsuojelualueet Andalusiassa (espanjaksi)
Espanjan itsehallintoalueet
Andalusia
Aragonia
Asturia
Baleaarit
Baskimaa
Cantabria
Extremadura
Galicia
Kanariansaaret
Kastilia-La Mancha
Kastilia ja León
Katalonia
Madrid
Murcia
Navarra
La Rioja
Valencia
Andalusian maakunnat
Andalusian kunnat
Gazpacho
Ibrahim (nimi)

| Ibrahim |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ebrahim, Ibraham, Ibraheem 
Vastineita eri kielissä:  Abraham
Nimen alkuperä:  arabialainen nimi, joka esiintyy Koraanissa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ibrahim (arab. إبراهيم‎, ’Ibrāhīm) on arabiankielinen miehen etunimi, joka vastaa nimeä Abraham.
Ibrahim on erittäin suosittu nimi islamilaisessa maailmassa, ja sitä käytetään musliminimenä myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on joulukuuhun 2024 mennessä kirjattu noin 2 130–2 140 tämännimistä miestä ja lisäksi noin 500–510 naista. Todennäköisesti naisille ei kuitenkaan ole annettu etunimeksi miehennimeä, vaan kyseessä on arabiankieliseen nimeen sisältyvä isännimi eli nasab.
Tunnettuja Ibrahimeja

Ibrahim, islamin profeetta; sama henkilö kuin Raamatun Abraham
Ibrahim, umaijadien dynastian kalifi v. 744
Ibrahim I (1615–1648), Osmanien valtakunnan sulttaani v. 1640–1648
Ibrahim pašša (1789–1848), egyptiläinen sotapäällikkö
Ibrahim Abboud (1900–1983), sudanilainen diktaattori
Ibrahim Mohamed Aden (s. 1972), somalialainen keskimatkojen juoksija
Ibrahim Afellay (s. 1986), alankomaalainen jalkapalloilija
Ibrahim al-Ja’fari (s. 1947), Irakin pääministeri v. 2005–2006
Ibrahim Al-Matrooshi (s. 1970), arabiemiirikuntalainen yleisurheilija
Ibrahim Amadou (s. 1993), ranskalainen jalkapalloilija
Ibrahim Aqil (n. 1964–2024), libanonilainen Hizbollah’n komentaja
Ibrahim Arifulla (1901–1955), tataaritaustainen suomalainen järjestöjohtaja
Ibrahim Badamasi Babangida (s. 1941), Nigerian presidentti v. 1985–1993
Ibrahim Baylan (s. 1972), ruotsalainen poliitikko
Ibrahim Bei (1735–1816), Egyptissä vaikuttanut mamelukkikomentaja
Ibrahim Bilali (s. 1965), kenialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti
Ibrahim Camejo (s. 1982), kuubalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti
Ibrahim Ismail Chundrigar (1897–1960), Pakistanin pääministeri v. 1957
Ibrahim Cissé (s. 1999), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija
Ibrahim Egal (1928–2002), Somalian pääministeri v. 1967–1969
Ibrahim el-Bahri (s. 1986), marokkolainen jalkapalloilija
Ibrahim Fazeel (s. 1980), malediivilainen jalkapalloilija
Ibrahim Ferrer (1927–2005), kuubalainen muusikko
Ibrahim Petrovitš Gannibal (1696–1781), venäläinen sotilasasiantuntija ja Tallinnan kuvernööri
Ibrahim ibn Tachfine (k. 1147), almoravidien dynastian hallitsija
Ibrahim Ismail (s. 1958), Johorin sulttaani v. 2010–
Ibrahim Jaaber (s. 1984), yhdysvaltalaissyntyinen koripalloilija
Ibrahim Jeilan (s. 1989), etiopialainen kestävyys- ja maastojuoksija
Ibrahim Boubacar Keïta (1945–2022), Malin presidentti v. 2013–2020
Ibrahim Kodra (1918–2006), albanialainen taidemaalari
Ibrahim Köse (s. 1992), suomalainen jalkapalloilija
Ibrahim Lodi (k. 1526), Delhin sulttaani v. 1517–1526
Ibrahim Maalouf (s. 1980), libanonilais-ranskalainen trumpetisti ja säveltäjä
Ibrahim Mahlab (s. 1949), Egyptin pääministeri v. 2014–2015
Ibrahim Ikassa Maïga (s. 1971), malilainen poliitikko
Ibrahim Baré Maïnassara (1949–1999), Nigerin presidentti v. 1996–1999
Ibrahim Maliki (s. 1981), nigeriläinen uimari
Ibrahim Moustafa (1904–1968), egyptiläinen painija ja olympiavoittaja
Ibrahim Nasir (1926–2008), Malediivien presidentti v. 1968–1978
Ibrahim Njoya (k. 1933), Bamumin valtakunnan hallitsija
Ibrahim Rugova (1944–2006), Kosovon presidentti v. 1992–2006
Ibrahim Sarsur (s. 1959), israelilainen poliitikko
Ibrahim Šehić (s. 1988), bosniahertsegovinalainen jalkapallomaalivahti
Ibrahim Mohamed Solih (s. 1964), Malediivien presidentti v. 2018–
Ibrahim Touré (1985–2014), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija
Ibrahim Turay (s. 1993), sierraleonelainen pikajuoksija
Ibrahim Zafur (s. 1977), algerialainen jalkapalloilija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Ibrahim (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Albert Häsä

Albert Häsä (21. elokuuta 1896 Pyhäjärvi – 5. lokakuuta 1952) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Heikki Häsä ja Anna Sofia Hämäläinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1944 Elli Aleksandra Ahteen kanssa, joka kuoli vuonna 1959.
Opinnot

Häsä kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922 sekä Reserviupseerikoulun samana vuonna.
Jääkärikausi

Häsä työskenteli harjoittelijana puutavara-alalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 24. elokuuta 1916, josta hänet lähetettiin Altonan työosastoon 15. marraskuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917.
Suomen sisällissota

Häsä palasi takaisin Suomeen 24. maaliskuuta 1918 ja astui Valkoisen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä ja komennettiin ensin 2. ja myöhemmin 5. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan.
Sisällissodan jälkeinen aika

Häsä siirrettiin sisällissodan jälkeen 24. heinäkuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmenttiin, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Porin jalkaväkirykmentti n:o 2 ja Savon jääkärirykmentti. Hän toimi rykmentissä eri komppanioissa koulutusaliupseerina ja komppanian vääpelinä. Hänet komennettiin 5. marraskuuta 1920 alkaen Käkisalmen läänin rykmenttiin, josta hän erosi 1. tammikuuta 1921 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin Kymenlaakson suojeluskuntapiiriin, josta hänet komennettiin edelleen 1. elokuuta 1921 Helsingin komennuskomppaniaan, missä hän toimi Sotaväen esikunnan joukkueen vääpelinä sekä talousosaston kirjurina. Suojeluskunnasta hän erosi ja astui armeijan palvelukseen 3. tammikuuta 1923 nuoremmaksi upseeriksi Suomen valkoisen kaartin 3. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 9. maaliskuuta 1926 Ilmavoimien alokaskomppaniaan ja 7. huhtikuuta 1928 alkaen Helsingin komennuskomppaniaan. Vakinaisesta palveluksesta Häsä erosi 28. elokuuta 1931 ja siirtyi puolustusministeriön palkkiotoimeen sota-asiainosastolle 1. lokakuuta 1931 ja työskenteli toimessa 30. elokuuta 1933 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi puolustusministeriön rakennusosaston palveluksessa varastonhoitajana kesään 1937 saakka, jonka jälkeen hän toimi liikemiehenä.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Häsä osallistui talousupseerina Osasto Heikinheimossa ja Osasto Perksalossa, kunnes hänet välirauhan aikana siirrettiin 4. Talouskomppanian päälliköksi. Hänet lomautettiin lopulta välirauhan aikana, mutta jatkosodan puhjettua hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen ja hänet komennettiin varikkojoukkueenjohtajaksi ja talousupseeriksi 24. Eläinlääkintäkomppaniaan, josta hänet siirrettiin vuonna 1942 talousupseeriksi 16. Kenttähevossairaalaan ja edelleen Henkilötäydennyskeskus 5:een komppanianpäälliköksi. Hän osallistui talvi- ja jatkosodassa taisteluihin Vuokkiniemellä, Uhtualla ja Karhumäellä. Hänet kotiutettiin vuonna 1942. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle uurnalehtoon.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 24. maaliskuuta 1918  Vääpeli 15. elokuuta 1918  Reservin vänrikki 3. tammikuuta 1923  Reservin luutnantti 26. elokuuta 1927 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki |
Ihanelma

Ihanelma on suomalainen naisen etunimi. Nimipäivänä oli Suomen almanakassa 10. joulukuuta vuosina 1929–1949. Nimen muoto yhdistää sen esimerkiksi Anelmaan ja Sanelmaan. Iha- oli tavallinen alku 1800-luvulla ehdotettujen uusien etunimien kohdalla, ja esimerkiksi Ihalempi on ollut myös käytössä.
Ihanelma on annettu Suomessa nimeksi alle 1 046:lle henkilölle. Vuoteen 1899 mennessä oli Väestörekisterikeskuksen Nimipalvelun tietojen mukaan alle 187 henkilöä nimetty Ihanelmaksi. Vuosina 1900–1919 kyseisen nimen sai 468 ihmistä. Tämän jälkeen suosio lähti laskuun, joka jatkui aina 1900-luvun loppuun saakka. 2000-luvulla sen suosio on noussut, joskin edelleen se on nuorten naisten ja tyttöjen nimenä erittäin harvinainen: Aikavälillä 1980–1999 Ihanelmia nimettiin kymmenen, mutta vuosina 2000–2009 nimen suosiossa koettiin nousu, sillä se annettiin 20:lle tytölle, ja 2010-luvulla 4. toukokuuta 2015 mennessä 16:lle.
Jane Addams

| Jane Addams |
| --- | --- |
 Jane Addams oletettavasti vuonna 1914.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1860 Cedarville, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 21. toukokuuta 1935 (74 vuotta) Chicago, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  sosiaalipoliitikko ja rauhanliikkeen johtaja
Vanhemmat:  John ja Sarah Addams
Muut tiedot
Aktiivisena:  1889–1935
Koulutus: Rockford College (1882)
Tunnustukset:   Nobelin rauhanpalkinto (1931)
 Nimikirjoitus
Jane Addams (6. syyskuuta 1860 Cedarville, Illinois – 21. toukokuuta 1935) oli yhdysvaltalainen sosiaalipoliitikko ja rauhanliikkeen johtajia. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1931. Hän oli ensimmäinen yhdysvaltalainen nainen, jolle kyseinen palkinto myönnettiin.