stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reija Hirvikoski

| Reija Hirvikoski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. helmikuuta 1954 (ikä 70) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  lavastaja, pukusuunnittelija
Aiheesta muualla
Kotisivu
Reija Katriina Hirvikoski (s. 23. helmikuuta 1954 Helsinki) on freelancer-lavastaja ja pukusuunnittelija. Koulutukseltaan Hirvikoski on taiteiden tohtori. Hän on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1979–1984 lavastustaiteen osastolla ja jatko-opiskelijana 1995–2005. Väitöskirjansa Hirvikoski teki vuonna 2005 aiheesta Tahdon tiellä – lavastajan rooli ja asema (2005). Hirvikoski sai vuonna 2006 valtion taiteilija-apurahan väitöskirjansa tutkimustulosten soveltamiseen ja lisätutkimukseen. Hän toimi Suomen OISTAT-keskuksen puheenjohtajana 2005–2015 ja kansainvälisen OISTAT Performance Design komission puheenjohtajana sekä kansainvälisen OISTATin hallituksessa 2009–2015. Hirvikoski valittiin vuosiksi 2009–2015 Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton (TeMe) puheenjohtajaksi ja nimitettiin näyttämötaiteen taiteilijaprofessoriksi vuosille 2009–2014.
Hirvikoski on palkittu ensimmäisenä suomalaisena naislavastajana Jussi-palkinnolla vuonna 1987 elokuvan Lumikuningatar visuaalisesta suunnittelusta. Hirvikoski on työskennellyt visuaalisena suunnittelijana vuodesta 1979 yhteensä yli sadassa produktiossa: elokuvassa (muun muassa Lumikuningatar 1987), televisiossa (muun muassa MTV3 Uutisstudio 2001) ja teatterissa (muun muassa Kalevala, Helsingin kaupunginteatteri 1984; Virkoja, Oulun kaupunginteatteri 1987; Tiikerin varjo, Teatteri Pieni Suomi 1988; Jos talviyönä matkamies, Helsingin Juhlaviikot 1996; Viivi ja Wagner, Turun kaupunginteatteri 2002; Kunnia, Tampereen Työväen Teatteri 2004; Mania 2004 ja Idiootti 2009, Espoon Kaupunginteatteri; Kauppamatkustajan kuolema, Turun kaupunginteatteri 2005; Elämän musiikki 2006, Elektra 2008 ja Rikos ja rangaistus Oulun kaupunginteatteri 2011; Kainon laulu 2014, Sara ja Erik 2016 ja Kissa kuumalla katolla 2017 Tampereen Työväen Teatteri, Arktinen hysteria Kansallisteatteri 2017, Lempi Rovaniemen Teatteri 2020-2023) sekä Lempi Helsingin kaupunginteatteri 2024. Useat hänen suunnittelemansa lavastukset ovat olleet maailmankantaesityksiä.
Reija Hirvikoski toimi skenografian alan maailmannäyttelyn Prahan Quadrennialin (PQ07) Suomen osaston tuottajana ja näyttelyn suunnitteluryhmässä, PQ11 Suomen osaston kuraattorina ja tuottajana sekä WSD2013/ Cardiff (World Stage Design) kilpailunäyttelyn kansainvälisen kuraattoriryhmän ja palkintoraadin puheenjohtajana. Lisäksi Hirvikoski toimi Valtion näyttämötaidetoimikunnan varapuheenjohtajana (2010–2013).
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Reija Hirvikosken internetsivusto
Reija Hirvikoski Elonetissä.
Reija Hirvikoski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet
Korpinen

Korpinen voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paikkoja

Korpinen, kulmakunta Pudasjärvellä samannimisen järven rannalla
Korpinen, kylä Varpaisjärvellä
Korpinen, järvi Lapinlahdella
Korpinen, järvi Pieksämäellä
Korpinen, järvi Pudasjärvellä
Korpinen, järvi Reisjärvellä
Korpinen, järvi Utajärvellä
Korpinen, järvi Varpaisjärvellä
Iso-Korpinen, järvi Viitasaarella
Korpinen, saari Päijänteessä Jyväskylässä, Muuramen taajaman itäpuolella
Vähä-Vesassalo eli Korpinen, saari Tampereella
Korpinen, saari Vesannolla.
Henkilöitä

Anna-Liisa Korpinen (o.s. Tiekso, 1951–1957 Tiekso-Isaksson, 1957–1975 Tiekso, 1929–2010), poliitikko ja ministeri, Rauno Korpisen puoliso
Arto Sakari Korpinen (s. 1937), pianisti ja musiikkikriitikko
Ella Korpinen (s. 2007), näyttelijä
Fredrik Persson-Korpinen (1880–1935), ruotsalainen toimittaja ja kirjailija
Julia Korpinen, näyttelijä
Lauri Korpinen (1896–1975), Helsingin maalaiskunnan (nyk. Vantaa) kunnanjohtaja 1957–1961
Lauri Korpinen (1946–2021), diplomaatti
Pekka Korpinen (s. 1946), Helsingin apulaiskaupunginjohtaja 1991–2007
Rauno Korpinen (1930–1988), kansanedustaja, Kainuun maakuntaliiton hallituksen puheenjohtaja
Sakari Korpinen (s. 1946), pappi ja teologi
Timo Korpinen (s. 1967), keskimatkojen juoksija
Tuulikki Korpinen (o.s. Syväniemi, 1912–1998), äidinkielen lehtori, kielitieteilijä ja Kalevalan tutkija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Korpinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hiram Bingham

Hiram Bingham III
Hiram Bingham III (19. marraskuuta 1875 Honolulu, Yhdysvallat – 6. kesäkuuta 1956 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija, arkeologi ja poliitikko. Hän löysi vuonna 1911 inkakulttuurin suurimman tunnetun rauniokaupungin Machu Picchun koskemattomana Perusta. Binghamia pidetään yleensä Machu Picchun löytäjänä, mutta joidenkin tutkijoiden mukaan saksalainen seikkailija Augusto Berns olisi vieraillut Machu Picchulla jo vuonna 1867. Binghamia voidaan joka tapauksessa pitää Andien ja koko Etelä-Amerikan arkeologisten kohteiden systemaattisen tutkimuksen alkuunpanijana. Myöhemmin Bingham toimi Connecticutin kuvernöörinä (7. tammikuuta – 8. tammikuuta 1925) ja Yhdysvaltain senaatin jäsenenä (1924–1933).
Elämäkerta > Opinnot ja työ yliopistossa

Bingham oli protestanttilähetyssaarnaajien sukua. Bingham oppi jo nuorena vuorikiipeilyä isältään, joka oli Tyynenmeren lähetyssaarnaaja. Nämä taidot olivat sittemmin suureksi hyödyksi Binghamin tutkimusretkillä. Hän muutti Havaijilta Yhdysvaltojen mantereelle täydentääkseen koulutustaan. Bingham kävi Phillips Academya Andoverissa, Massachusettsissa, mistä hän valmistui 1894. Hän hankki tutkinnon Yalen yliopistostä 1898, Kalifornian yliopistosta, Berkeleystä 1900 ja Harvardin yliopistosta 1905. Hän opetti historiaa ja politiikkaa Harvardissa, minkä jälkeen hän toimi preceptorina Woodrow Wilsonin alaisuudessa Princetonin yliopistossa. Vuonna 1907 Yalen yliopisto nimitti Binghamin Etelä-Amerikan historian luennoitsijaksi.
Elämäkerta > Löydöt Perussa

Bingham ei ollut koulutettu arkeologi. Kuitenkin Bingham löysi suurelta osin kadotetun inkakaupunki Machu Picchun ollessaan luennoitsijana – myöhemmin professorina – Yalessa. Vuonna 1908 hän osallistui ensimmäiseen pan-amerikkalaiseen tieteelliseen konferenssiin Chilessä Santiagossa. Ollessaan paluumatkalla Perun kautta paikallinen prefekti taivutteli hänet vierailemaan esikolumbiaanisessa Choquequiraon kaupungissa. Bingham julkaisi kertomuksen matkastaan teoksessa Across South America; an account of a journey from Buenos Aires to Lima by way of Potosí, with notes on Brazil, Argentina, Bolivia, Chile, and Peru (1911).
Heinäkuussa 1911 Hiram Bingham johti Yalen arkeologista retkikuntaa, jonka päätavoitteena oli löytää Vilcabamba (Vilcapampa), salaperäinen inkojen kadonnut kaupunki ja vuoristolinnoitus, jonne he pakenivat espanjalaisia valloittajia 1500-luvulla. Kun Bingham oli saapunut Cuzcoon vuonna 1911, Apurímacin prefekti J.J. Nuñez kehotti Binghamia etsimään Urubamba-joen laakson lähistöltä Choquequiraun ("Kullan kehto") tarunhohtoisia raunioita. Bingham epäili, että paikka voisi olla tarunhohtoinen Vilcabamba. 24. heinäkuuta 1911 ketšuaa puhuva paikallinen asukas Melchor Arteaga johdatti Binghamin Machu Picchun raunioille. Sieltä Bingham löysi hyvin säilyneitä kivirakennelmia ja oli erityisen hämmästynyt yhden rakennelman samankaltaisuudesta Cuzcon aurinkotemppelin kanssa. Vuonna 1912 Bingham johti retkikuntaa, joka kaivoi Machu Picchun esiin. Hän palasi paikalle uudestaan vuonna 1915. Paikka oli ollut lähes kaikkien unohtama lukuun ottamatta pientä joukkoa lähimmässä laaksossa asuvia ihmisiä (ehkä myös kaksi paikallista lähetystyöntekijää Thomas Payne ja Stuart McNairn tunsivat sen, sillä heidän jälkeläisensä väittävät, että nämä olivat kiivenneet raunioille vuonna 1906). Bingham toi kaupungin yleiseen tietouteen ja merkittäväksi turistikohteeksi. Binghamia on väitetty myös Indiana Jonesin esikuvaksi. Binghamin vuonna 1948 julkaistusta Machu Picchun löytöä kuvaavasta kirjasta Lost City of the Incas tuli menestysteos. Binghamin uudet kaivaukset alueella paljastivat Vitcosin ja Espíritu Pampan tärkeät kohteet, ja yhdysvaltalainen arkeologi Gene Savoy kaivoi vuonna 1964 perusteellisesti esiin suuremmat rauniot, mikä osoitti, että kyseessä oli todennäköisempi Vilcabamban sijaintipaikka.
Elämäkerta > Sodassa

Bingham saavutti kapteenin arvon Connecticutin kansalliskaartissa vuonna 1916. Vuonna 1917 hänestä tuli lentäjä ja hän organisoi sotilasilmailukoulutusta. Hän palveli Yhdysvaltain viestijoukkojen ilmavoimissa ja Yhdysvaltain ilmavoimien edeltäjässä United States Army Air Servicessä saavuttaen everstiluutnantin arvon. Issoudunissa, Ranskassa, Bingham johti ilmavoimien lentosotakoulua.
Elämäkerta > Politiikassa

Bingham siirtyi sittemmin politiikkaan ja hänet valittiin Connecticutin kuvernööriluutnantiksi (1922–1924). Hän voitti kuvernöörin vaalit vuonna 1924. Bingham toimi Connecticutin kuvernöörinä kuitenkin vain yhden päivän, lyhimmän ajan kuin kukaan muu Connecticutin kuvernööri, sillä hänet valittiin itsemurhan johdosta vapautuneelle senaattorin paikalle minkä hän otti vastaan. Hänet valittiin uudelleen senaattiin vuonna 1926, minkä jälkeen hän omistautui liike-elämälle. Vuonna 1951 presidentti Harry S. Truman nimitti Binghamin julkishallinnon lojaalisuustarkastuslautakuntaan, jossa Bingham tutki kiistanalaisia tapauksia, joissa ulkoministeriössä epäiltiin kumouksellisuutta.
Elämäkerta > Perhe

Bingham meni naimisiin Alfreda Mitchellin kanssa 20. marraskuuta 1899. Heillä oli seitsemän poikaa. Eron jälkeen hän meni naimisiin Suzanne Carroll Hillin kanssa kesäkuussa 1937.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hiram Bingham Biographical Directory of the United States Congressin sivuilla
Binghamin teoksia Gutenberg-projektissa
Binghamiin liittyviä teoksia Internet Archivessa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  US Congress 
Muut:  SNAC  IdRef 
Hiram Bingham Machu Picchun lähistöllä 1912.
Rintaneula

Kultaseppä C. S. Olsenin tekemä rintakoru vuodelta 1866, Hallwylin museon näyttelyssä 2006.
Rintaneula on emaloitu tai jalokivin koristeltu koru, joka on tehty vaatekappaleeseen kiinnitettäväksi. Rintaneula tehdään yleensä metallista, esimerkiksi kullasta tai hopeasta. Koristearvonsa lisäksi rintaneula voi toimia esimerkiksi viitan kiinnikkeenä. Varhaisimmat tunnetut rintaneulat ovat pronssikaudelta.
Brasilian Grand Prix 1999

Brasilian Grand Prix 1999 oli Formula 1 -kauden 1999 toinen osakilpailu, joka ajettiin 11. huhtikuuta Interlagosin moottoriradalla Brasiliassa. Kilpailun voitti McLarenin Mika Häkkinen, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Häkkinen ajoi myös kisan nopeimman kierroksen ajalla 1,18.448. Stéphane Sarrazin ajoi Luca Badoerin sijasta.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 72 | 1'36:03.785 | 1 | 10 |
| 2. | 3 |  Michael Schumacher | Ferrari | 72 | 4.925 | 4 | 6 |
| 3. | 8 |  Heinz-Harald Frentzen | Jordan-Mugen-Honda | 72 | Polttoaine loppui | 8 | 4 |
| 4. | 6 |  Ralf Schumacher | Williams-Supertec | 71 | +1 krs. | 11 | 3 |
| 5. | 4 |  Eddie Irvine | Ferrari | 71 | +1 krs. | 6 | 2 |
| 6. | 18 |  Olivier Panis | Prost-Peugeot | 71 | +1 krs. | 12 | 1 |
| 7. | 10 |  Alexander Wurz | Benetton-Playlife | 70 | +2 krs. | 9 |   |
| 8. | 15 |  Toranosuke Takagi | Arrows | 69 | +3 krs. | 19 |   |
| 9. | 21 |  Marc Gené | Minardi-Ford | 69 | +3 krs. | 20 |   |
| kesk. | 14 |  Pedro de la Rosa | Arrows | 52 | Hydrauliikka | 17 |   |
| kesk. | 22 |  Jacques Villeneuve | BAR-Supertec | 49 | Hydrauliikka | 21 |   |
| kesk. | 5 |  Alessandro Zanardi | Williams-Supertec | 43 | Vaihdelaatikko | 16 |   |
| kesk. | 16 |  Rubens Barrichello | Stewart-Ford | 42 | Moottori | 3 |   |
| kesk. | 12 |  Pedro Diniz | Sauber-Petronas | 42 | Kolari | 15 |   |
| kesk. | 9 |  Giancarlo Fisichella | Benetton-Playlife | 38 | Kytkin | 5 |   |
| kesk. | 20 |  Stéphane Sarrazin | Minardi-Ford | 31 | Ulosajo | 18 |   |
| kesk. | 11 |  Jean Alesi | Sauber-Petronas | 27 | Vaihdelaatikko | 14 |   |
| kesk. | 2 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 22 | Vaihdelaatikko | 2 |   |
| kesk. | 19 |  Jarno Trulli | Prost-Peugeot | 21 | Vaihdelaatikko | 13 |   |
| kesk. | 17 |  Johnny Herbert | Stewart-Ford | 15 | Hydrauliikka | 10 |   |
| kesk. | 11 |  Damon Hill | Jordan-Mugen-Honda | 10 | Kolari | 7 |   |
| DNQ | 23 |  Ricardo Zonta | BAR-Supertec | 0 | Loukkaantuminen |  |   |
Muuta

Stewartin ensimmäinen johtokierros.
Stéphane Sarrazin ainoa kilpailu.
Aiheesta muualla

F1-ruutu Brasilian GP 1999 (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Brasilian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Autódromo José Carlos Pace (1973–1977, 1979–1980, 1990–2019) Autódromo Internacional Nelson Piquet (1978, 1981–1989)
Formula 1 -kausi 1999
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Brasilia |  San Marino |  Monaco |  Espanja |  Kanada |
|  Ranska |  Britannia |  Itävalta |  Saksa |  Unkari |  Belgia |
|  Italia |  Eurooppa |  Malesia |  Japani |  |  |
Lounea

| Lounea |
| --- | --- |
Perustettu:  1978
Toimitusjohtaja:  Veli-Matti Viitanen
Kotipaikka:  Salo
Toimiala:  harjoittaa yleistä teletoimintaa ja muuta tiedonsiirtoverkkojen hyväksikäyttöön perustuvaa ja muuta vastaavaa liiketoimintaa
Tuotteet:  valokuituyhteydet lisäpalveluineen
Liikevaihto:  59 663 000 EUR (2021)
Henkilöstö:  285
Emoyhtiö:  Finnet
Kotisivu:  lounea.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lounea Oy on suomalainen tietoliikennealan yritys. Konserniin kuuluvat Lounea Palvelut Oy ja Lounea Yritysratkaisut Oy. Kuluttajille Lounea tarjoaa nopeat valokuituyhteydet lisäpalveluineen. Yrityksille Lounea tarjoaa kattavan valikoiman ICT- ja tulostusratkaisuja. Lounea-konsernin palveluksessa on yhteensä noin 285 asiantuntijaa ja vuoden 2021 liikevaihto oli 59,7 miljoonaa euroa. Lounea kuuluu alueellisten puhelinyhtiöiden muodostamaan Finnet-ryhmään.
Yrityksen toimitusjohtaja on Veli-Matti Viitanen.
Aiheesta muualla

lounea.fi
Brasilian Grand Prix 2004

|  Brasilian Grand Prix 2004  |
| --- | --- |
 18. osakilpailu 18 osakilpailusta kaudella 2004. 

Päivämäärä:  24. lokakuuta 2004
Sijainti:  Autódromo José Carlos Pace, Brasilia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,309 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 305,909 km
Sää:   Pilvinen, kevyttä sadetta
Paalupaikka
Kuljettaja:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Paaluaika:  1.10,646
Palkintokoroke
Voittaja:   Juan Pablo Montoya   (Williams)
Toinen:   Kimi Räikkönen   (McLaren)
Kolmas:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Juan Pablo Montoya   (Williams)
Kierrosaika:  1.11,473 (kierroksella 49)
Brasilian Grand Prix 2004 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. lokakuuta 2004 Interlagosin radalla Brasiliassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Juan Pablo Montoya, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Toiseksi ajoi McLaren-kuljettaja Kimi Räikkönen.
Kilpailun jälkeen Williams ei kyennyt voittamaan kilpailua kahdeksaan vuoteen. Pastor Maldonado katkaisi putken kauden 2012 Espanjan Grand Prix'ssa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 71 | 1.28.01,451 | 2 | 10 |
| 2 | 6 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 71 | + 1,022 | 3 | 8 |
| 3 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 71 | + 24,099 | 1 | 6 |
| 4 | 8 |  Fernando Alonso | Renault | 71 | + 48,908 | 8 | 5 |
| 5 | 4 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 71 | + 49,740 | 7 | 4 |
| 6 | 10 |  Takuma Satō | BAR-Honda | 71 | + 50,248 | 6 | 3 |
| 7 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 71 | + 50,626 | 18 | 2 |
| 8 | 12 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 71 | + 1.02,310 | 4 | 1 |
| 9 | 11 |  Giancarlo Fisichella | Sauber-Petronas | 71 | + 1.03,842 | 10 |  |
| 10 | 7 |  Jacques Villeneuve | Renault | 70 | + 1 krs. | 13 |  |
| 11 | 5 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 70 | + 1 krs. | 12 |  |
| 12 | 16 |  Jarno Trulli | Toyota | 70 | + 1 krs. | 9 |  |
| 13 | 17 |  Ricardo Zonta | Toyota | 70 | + 1 krs. | 14 |  |
| 14 | 15 |  Christian Klien | Jaguar-Cosworth | 69 | + 2 krs. | 15 |  |
| 15 | 19 |  Timo Glock | Jordan-Ford | 69 | + 2 krs. | 17 |  |
| 16 | 21 |  Zsolt Baumgartner | Minardi-Cosworth | 67 | + 4 krs. | 19 |  |
| 17 | 20 |  Gianmaria Bruni | Minardi-Cosworth | 67 | + 4 krs. | 20 |  |
| Kesk. | 14 |  Mark Webber | Jaguar-Cosworth | 23 | Kolari | 11 |  |
| Kesk. | 18 |  Nick Heidfeld | Jordan-Ford | 15 | Kytkin | 16 |  |
| Kesk. | 9 |  Jenson Button | BAR-Honda | 3 | Moottori | 5 |  |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Rubens Barrichello – 1.10,646
Nopein kierros: Juan Pablo Montoya – 1.11,473 (kierroksella 49)
Mark Webberin 50:s Grand Prix.
Felipe Massan uran ensimmäinen kilpailun johtokierros.
BMW:n 30:s kilpailun nopein kierros.
Juan Pablo Montoyan viimeinen kilpailu Williamsilla.
Ralf Schumacherin viimeinen kilpailu Williamsilla.
David Coulthardin viimeinen kilpailu McLarenilla.
Jacques Villeneuven viimeinen kilpailu Renaultilla.
Giancarlo Fisichellan viimeinen kilpailu Sauberilla.
Mark Webberin viimeinen kilpailu Jaguarilla.
Christian Klienin viimeinen kilpailu Jaguarilla.
Nick Heidfeldin viimeinen kilpailu Jordanilla.
Timo Glockin viimeinen kilpailu Jordanilla.
Gianmaria Brunin ja Zsolt Baumgartnerin Viimeinen kilpailu.
Jaguar-tallin viimeinen kilpailu.
Viimeinen kilpailu Fordin moottoreille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brasilian Grand Prix 2004 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Brasilian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Autódromo José Carlos Pace (1973–1977, 1979–1980, 1990–2019) Autódromo Internacional Nelson Piquet (1978, 1981–1989)
Formula 1 -kausi 2004
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Bahrain |  San Marino |  Espanja |  Monaco |
|  Eurooppa |  Kanada |  Yhdysvallat |  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |
|  Unkari |  Belgia |  Italia |  Kiina |  Japani |  Brasilia |
Brie (juusto)

Brie de Meaux -juustoa
Brie-juustot ovat ryhmä ranskalaisia kypsytettyjä pehmeitä juustoja, jotka ovat peräisin Brien seudulta. Se on tunnettu varhaiskeskiajalta saakka. Tyypillinen brie valmistetaan lieriönmuotoiseen muottiin, joka on halkaisijaltaan 18–35 cm. Juuston paksuus on noin 3–4 cm. Brien kuori on homeen muodostaman valkoisen nukan peittämä. Kuori homeineen on tarkoitettu syötäväksi. Juustomassa on kermanväristä ja pehmeää, kypsässä juustossa usein jopa valuvaa. Maku ja tuoksu vaihtelee miedosta melko voimakkaaseen, jossa voi olla häivähdys ammoniakkia.
Nimen Brie alkuperäsuoja

Nimet Brie de Meaux ja Brie de Melun on suojattu, joten niitä nimikkeitä saa käyttää vain tietyillä alueilla Ranskassa valmistettuihin juustoihin. Pelkällä nimellä brie ei ole alkuperäsuojaa, joten myös muualla voidaan valmistaa juustoja nimellä brie.
Valmistus

Brie voidaan valmistaa joko pastöroidusta tai raakamaidosta. Juoksuttamisen jälkeen maito kaadetaan muottiin, jossa ylimääräisen nesteen annetaan valua pois vajaan vuorokauden ajan. Sen jälkeen juusto suolataan ja siihen istutetaan mikrobeja, kuten Penicillium candidum, Penicillium camemberti ja Brevibacterium linens. Brien annetaan kypsyä viileässä vähintään kolme viikkoa mutta joissain tapauksissa jopa vuoden ajan. Useimmat brie-tyypit ovat täysin kypsiä kuudesta kahdeksaan viikon ikäisenä.
Brice Tirabassi

Brice Tirabassi Katalonian rallissa 2006.
Brice Tirabassi (s. 15. kesäkuuta 1977) on ranskalainen rallikuljettaja. Hän on ajanut 24 kilpailua rallin MM-sarjassa.
Ura

Tirabassi aloitti rallin ajamisen vuonna 1997. Hän voitti JWRC-sarjan mestaruuden Renault Clio S1600 -autolla vuonna 2003.
Kaudella 2004 Tirabassi siirtyi ajamaan N-ryhmän ralliautoa, jolla hän kilpaili N-ryhmän MM-sarjassa. Kaudella 2006 Tirabassi ajoi muun muassa kaksivetoista Citroën C2 S1600 -ralliautoa MM-ralleissa juniorien sarjassa.
Tirabassi oli mukana Ranskan joukkueessa vuoden 2009 Rally of The Nations -kisassa ja sijoittui joukkuetoverinsa Didier Auriolin kanssa kolmanneksi.
Aiheesta muualla

Tirabassin nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Tirabassin urasta
JCAD

| JCAD |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Quanttos Oy, Oulu
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Määrälaskenta, Kustannuslaskenta, CAD
Alusta:  Windows
Lisenssi:  Käyttöoikeuslisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
JCAD on oululaisen Quanttos Oy:n tavaramerkki.  Quanttos Oy:llä on toimipisteet Oulussa Limingantullissa ja Espoon Keilarannassa. JCAD:n tarjoamat ohjelmat ovat sähköisen määrä- ja kustannuslaskennan ohjelmat rakennus-, LVI- ja sähköalalle. Edellä mainitun lisäksi yhtiö tarjoaa ohjelmia sähkösuunnitteluun.
Ohjelmat

JCAD MÄÄRÄT -ohjelma soveltuu rakennusalan eri toimijoille: toimitilojen ja talonrakennukseen, purku- ja perustusurakoitsijoille, maa- ja viherrakennukseen sekä katto- ja pintaurakoitsijoille. JCAD-kustannuslaskenta on ohjelma, joka toimii JCAD-Määrät ohjelman yhteydessä. Kustannuslaskennan ohjelman avulla voidaan automaattisesti määrittää rakennusosien ja -suoritteiden kustannukset.
JCAD LVI-MÄÄRÄT -ohjelma on suunniteltu LVI-alan määrälaskentaan. Laskentakuvina ohjelmaa käytettäessä voidaan käyttää pdf-, dwg- ja rasterikuvia.
JCAD SÄHKÖMÄÄRÄT on ohjelma, joka on kehitetty määrälaskentaan koskien sähköurakointia. Kuten muutkin ohjelmat, se tukee dwg-, pdf- ja rasterimuotoja. Ohjelma hyödyntää Sähköteknisen Kaupan Liiton tarvikerekisteriä ja Sähkö- ja teleurakoitsijaliiton laskentapaketteja.
Aiheesta muualla

JCAD-ohjelmistoista niiden markkinoijan Quanttos Oy:n sivuilla
Stephen Hales

| Stephen Hales |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1677 Bekesbourne
Kuollut: 4. tammikuuta 1761 (83 vuotta) Teddington
Kansalaisuus:   Englanti
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kasvitiede   Kemia   Fysiologia
Palkinnot:  Copley-mitali (1739)
Stephen Hales (17. syyskuuta 1677, Bekesbourne – 4. tammikuuta 1761, Teddington) oli englantilainen kasvitieteilijä, pneumaattinen kemisti ja fysiologi. Hän kehitti muun muassa hengityskoneen varhaisen muodon.