stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Åsan kalmisto

| Åsan kalmisto> Åsa gravfält |
| --- | --- |

Sijainti
 Åsan kalmisto
Koordinaatit:  59°23′23.71″N, 17°11′21.23″E
Valtio:  Ruotsi
Historia
Tyyppi:  Kalmisto
Huippukausi:  Rautakausi
Alue:  Södermanland
Merkitys:  suuri kalmistoalue
Aiheesta muualla
  Åsan kalmisto Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Åsan kalmisto on yksi Ruotsin Södermanlandin maakunnan suurimmista ja hyvin säilyneistä kalmistoista nuoremmalta rautakaudelta. Kalmisto sijaitsee Ytterselön pitäjässä Selaönin saarella Strängnäsin kunnassa. Sen alla kulkee luode–kaakko-suuntainen harjujakso, jonka korkealla harjulla kalmisto sijaitsee. Sen ympärillä on avaraa peltomaisemaa, joka näkyy kauaksi harjun päältä. Kalmistossa on myös rauhoitetun ja harvinaisen lännenkylmäkukan eräs runsas esiintymä.
Kalmisto

Kalmistoalue muodostuu noin 250 erilaisesta hautausrakenteesta. Niitä ovat esimerkiksi 45 hautaröykkiötä ja noin 160 kivilatomusta, joista tunnetuin on laivalatomus Åsa domaresäte. Laivalatomus on 33 metriä pitkä ja kahdeksan metriä leveä. Se on rakennettu pystyttämällä 24 kapeaa kiveä kahdeksi puolikaarimaiseksi riviksi, mutta vain 18 näistä kivestä on jäljellä. Maantien länsipuolella sijaitsee vielä tuomarinympyrä, jossa on vieritetty ympyrän kehälle seitsemän pystykiveä.
Riimukivi

Maantien varressa ja kalmiston laidalla seisoo riimukivi (tunnus: Sö 200), jonka pinnalle on kirjoitettu teksti noin 1000 jaa. Se on yksi Selaönin saarelta löydetystä 26 riimukivestä. Teksti kuuluu nykyruotsiksi näin:
eli vapaasti käännettynä: 'Trotte ja Rolev ja Östen ja Nase ja Glägge, he pystyttivät tämän kiven isänsä Arnstenin muistoksi'.
Riksantikvarieämbetetin tietokannan mukaan tuntemattoman riimumestarin tunnistettava kädenjälki esiintyy kolmessa muussakin Selaönin riimukivessä. Hänen tyylinsä muistuttaa tunnetun riimumestarin Ballen tyyliä niin paljon, että hän on saattanut olla Ballen opissa. Riimukiven tekstissä olevat nimet ovat, Östeniä lukuun ottamatta, harvinaisia. Glägge ja Arnsten eivät esiinny muissa riimukivissä.
Käännös suomeksi
Äkämäpunkit

| Äkämäpunkit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Leukakoukulliset Chelicerata
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Alaluokka::  Punkit Acari
Ylälahko::  Aitopunkit Acariformes
Lahko::  Trombidiformes
Alalahko::  Prostigmata
Heimo::  Äkämäpunkit Eriophyidae  Nalepa, 1898
Katso myös
   Äkämäpunkit Wikispeciesissä   Äkämäpunkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Äkämäpunkit (Eriophyidae) on punkkiheimo, jonka 0,10–0,33 millimetrin mittaisilla, miltei matomaisilla lajeilla on kaksi raajaparia. Äkämäpunkit ovat kasvien loisia. Suomessa esiintyy noin 250 lajia.
Sukuja

Aculops
Phyllocoptinae
Abacarus
Acalitus
Acaphylla
Acaphyllisa
Acaricalus
Aceria
Aculochetus
Aculodes
Aculus
Aequsomatus
Anthocoptes
Calepitrimerus
Callyntrotus
Cecidophyes
Cecidophyopsis
Coptophylla
Epitrimerus
Eriophyes
Liroella
Monochetus
Neotegonotus
Oxycenus
Paraphytoptus
Pentamerus
Phyllocoptes
Phyllocoptruta
Shevtchenkella
Stenacis
Tegonotus
Tegoprionus
Tetra
Aiheesta muualla

iNaturalist: Eriophyidae
ITIS: Eriophyidae (englanniksi)
Fauna Europaea: Eriophyidae (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Eriophyidae (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Eriophyidae (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eriophyidae (englanniksi)
Pentikäisenjärvi

| Pentikäisenjärvi Pendikovskoje |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Nurmi, Leningradin alue
Koordinaatit:  59°32′24″N, 31°07′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Igolinka
Mittaustietoja
Pinta-ala:  2,1 km²
Valuma-alue:  21,4 km²
 fiPentikäisenjärvi 
Pentikäisenjärvi (ven. озеро Пендиковское, ozero Pendikovskoje) on järvi Venäjällä Leningradin alueen Tusinan piirin Nurmen kunnassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 21,4 neliökilometriä.
Järvi sijaitsee Nevan ja Olhavanjoen vedenjakajalla. Se laskee Nevaan Voittolanjoen alkujoen Igolinkan kautta. Aikaisemmin Pentikäisenjärven rannalla sijaitsi inkerinsuomalaisten asuttama Järvenkylä (ven. Пендиково, Pendikovo). Nykyään siellä on kunnallisen Fauna-yhtiön hoitama metsästysmaja. Järvessä on 241 tuhannen kuutiometrin suuruinen sapropeeliesiintymä, jonka laajempi hyödyntäminen on suunnitteilla.
Penmarch

Kirkko Penmarchissa
Penmarch on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5 889 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Penmarchin pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Penmarch Wikimedia Commonsissa
Penkkipunnerruspaita

Penkkipunnerruspaita eli penkkipaita keventää penkkipunnerruksessa kuormaa tangon ollessa rinnalla ja samalla vähentää olkapäihin tulevaa kuormaa. Penkkipaita suosii nopeaa nostoa rinnalta, ja sen avulla voi nostaa paljon enemmän kuin ilman. Esimerkiksi IPF-paidoilla hyöty on noin 20–45 kg ja Metal Denim 2-kangas penkkipaidoilla päästään paljon parempaan hyötyyn, jopa 70 kg parannukseen. Penkkipunnerruskilpailuissa jotkut jopa pukevat useita paitoja päälleen tavoitellessaan maksimaallista tulosta.
Aiheesta muualla

Levin, Josh: One Giant Lift for Mankind: The race for the 1,000-pound bench press  9.8.2004. Slate. Viitattu 15.1.2013.
Paraguayn lippu

Paraguayn lippu edestä
Paraguan lippu takaa
Paraguayn kansallislippu, joka hyväksyttiin vuonna 1842, on Moldovan ja Saudi-Arabian lippujen ohella maailman ainoa lippu, jonka etupuoli on erilainen kuin kääntöpuoli. Lippu on horisontaalinen trikolori, jonka värit ovat ylhäältä alas punainen (symboloi oikeutta), valkoinen (symboloi rauhaa) ja sininen (symboloi vapautta). Lipun etupuolella on maan vaakuna ja takapuolella on leijona yllään fryygialaismyssy ja maan motto Paz y justicia, suomeksi Rauha ja oikeus. Värit ovat samat kuin Ranskan trikolorissa, koska Paraguayn itsenäisyyden alkuajan presidentti José Gaspar Rodríguez de Francia oli nimensä mukaisesti Ranskan ihailija.
Lipun etupuolella oleva vaakuna on nk. toukokuun tähti, joka viittaa maan saavuttamaan itsenäisyyteen. Takapuolen leijonakuvio taas on maan valtionvarainministeriön tunnus.
École des hautes études commerciales de Paris

| HEC Paris> École des hautes études commerciales de Paris |
| --- | --- |
  

Motto:  Apprendre à oser
Perustettu:  1881
Tyyppi:  yksityinen kauppakorkeakoulu
Dekaani:  Éloïc Peyrache
Opiskelijoita:  5300 (2023)
Sijainti:  Jouy-en-Josas, Île-de-France  Ranska
Sivusto:  www.hec.edu
Pariisin kauppakorkeakoulun täydennyskoulutuksissa käytetty rakennus.
École des hautes études commerciales de Paris (Pariisin kauppakorkeakoulu, HEC Paris) on Pariisin esikaupunkialueella, Jouy-en-Josasissa toimiva 1881 perustettu kauppakorkeakoulu. Sen toimintaa rahoittaa Pariisin kauppakamari. HEC Paris oli vuonna 2013 Financial Timesin mukaan Euroopan arvostetuin kaupallinen korkeakoulu. Maaliskuussa 2017 koulu avasi Executive Master in Innovation & Entrepreneurship -koulutusohjelman yhteistyössä Courseran kanssa. Ohjelma opetetaan täysin verkossa, ja sen tavoitteena on kouluttaa näiden kahden alueen asiantuntijajohtajia 18 kuukaudessa.
HEC Paris’lla on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB).
Kuuluisia valmistuneita

Jean-Paul Agon
François-Henri Pinault
Pierre Rosanvallon
Jean-Dominique Senard
Dominique Strauss-Kahn
Aiheesta muualla

HEC Paris
Paraguayn vaakuna

Paraguayn vaakuna
Vaakunan kääntöpuoli
Paraguayn vaakuna on Paraguayn tunnus. Siihen on kuvattu siniselle pohjalle kultainen viisisakarainen tähti, ns. "toukokuun tähti" muistuttamaan maan itsenäistymispäivästä 14/15. toukokuuta 1811. Tähden vasemmalla puolella on palmunlehti ja oikealla oliivipuun oksa. Vaakunan ympärillä lukee kultaisin kirjaimin punaisella pohjalla maan virallinen nimi, Paraguayn tasavalta, espanjaksi eli República del Paraguay.
Kääntöpuolella on leijona ja fryygialaismyssy sekä sanat "Paz y Justicia" eli rauha ja oikeudenmukaisuus.
Etelä-Amerikan vaakunat
| --- | --- |
Vaakunat:   Argentiina  Bolivia  Brasilia  Chile  Ecuador  Guyana  Kolumbia  Paraguay  Peru  Suriname  Uruguay  Venezuela 
Itsehallintoalueet:   Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret  Falklandinsaaret 
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Škoda Fabia (2021)

| Škoda Fabia IV |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekki
Valmistaja:  Škoda Auto
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2021–
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Škoda Fabia (Typ NJ)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A1 (Typ GB) SEAT Arona SEAT Ibiza (Typ 6F) Škoda Kamiq Škoda Scala Volkswagen Polo VI Volkswagen T-Cross Volkswagen Taigo Volkswagen Virtus
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB A0
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,5 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Škoda Fabia IV on Škoda Fabian neljännen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2021 lähtien.
Škoda Fabia IV (2021–)

Neljännen sukupolven Fabia esiteltiin keväällä 2021. Se perustuu samalle MQB A0 -pohjalevylle kuin esimerkiksi muutamaa vuotta aikaisemmin esitellyt Volkswagen Polo VI ja SEAT Ibiza. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi 111 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 94 millimetriä akseliväliltään. Tavaratila on 50 litraa aiempaa suurempi.
Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä Fabia sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoimassa ovat kolmesylinteriset vapaasti hengittävä 1,0 MPI (64/79 hv) ja turboahdettu 1,0 TSI (94/109 hv) sekä nelisylinterinen turboahdettu 1,5 TSI (148 hv). Tehokkaamman 1,0-litraisen TSI:n yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto, kaikissa pienitehoisemmissa moottoreissa viisivaihteinen. 1,0 TSI:n tehokkaamman version yhteyteen saa myös seitsemänportaisen DSG-kaksoiskytkinvaihteiston, joka on vakiona 1,5 TSI:ssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda Fabia (2021) Wikimedia Commonsissa
Ympäristötilinpäätös

Ympäristötilinpäätös on tilinpäätökseen sisältyvä yrityksen, kunnan ja kuntayhtymän tai muun yhteisön ympäristöasioita ja ympäristönsuojelutoimenpiteitä koskeva raportti tilikaudelta. Ympäristötilinpäätökseen kuuluvat myös laskelmat ympäristönsuojelutoimenpiteistä aiheutuneista menoista, tuloista ja investoinneista sekä tiedot ympäristövelvoitteisiin liittyvistä vastuista ja varauksista.
Ympäristötilinpäätös esitetään tavallisesti osana toimintakertomusta. Tilinpäätöksen liitetiedoissa voidaan esittää ympäristötilinpäätöksen laskelmat menoista, tuloista ja investoinneista, jollei niitä esitetä toimintakertomuksessa.
Ympäristöasioiden tilinpäätösraportointia koskevat säännökset

Kirjanpitolautakunta on antanut yleisohjeen ympäristöasioiden kirjaamisesta, laskennasta ja esittämisestä tilinpäätöksessä. Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto on antanut vastaavan yleisohjeen kunnille ja kuntayhtymille. Ympäristöasioiden esittämistä koskevia ohjeita on myös kirjanpitolautakunnan toimintakertomusta koskevissa yleisohjeissa. Yleisohjeet perustuvat EU:n komission suositukseen ympäristöasioiden kirjaamisesta, laskennasta ja julkistamisesta yritysten tilinpäätöksissä ja toimintakertomuksissa (2001/453/EU).
Ympäristötilinpäätöksen sisältö > Ympäristöasioiden ja ympäristösuojelutoimenpiteiden kuvaus

Ympäristötilinpäätöksessä kuvataan ympäristöasioiden hoidolle asetettuja tavoitteita ja niiden toteutumista tilikaudella. Kerrotaan edistysaskeleista ympäristönsuojelutoimenpiteissä ja ympäristön laadun parantamisessa. Tilikauden aikana tapahtuneista mahdollisista ympäristövahingoista annetaan tiedot. Samoin tilikaudella ja aikaisempina vuosina syntyneistä ympäristövastuista. Lisäksi annetaan sanallisia tietoja ympäristönsuojelutoimenpiteistä aiheutuneista menoista, tuloista ja investoinneista. Merkittävät ympäristönsuojeluinvestoinnit mainitaan erikseen.
Ympäristötilinpäätöksen sisältö > Ympäristötoimenpiteiden menot, tulot ja investoinnit

Ympäristönsuojelutoimenpiteiden menot, tulot ja investoinnit sisältyvät tilinpäätöksen menoihin, tuloihin ja investointeihin. Niiden määrät lasketaan ympäristötilinpäätöstä varten. Ympäristömenot voidaan myös arvioida siltä osin, kuin niitä ei ole mahdollista erottaa tarkasti kirjanpitovelvollisen menoista.
Ympäristömeno aiheutuu toiminnasta, jonka tarkoituksena on tuottaa ympäristöhyötyjä tai ennaltaehkäistä, vähentää taikka korjata ympäristöhaittoja, parantaa tulevaa ympäristönsuojelun tasoa ja edistää luonnonvarojen kestävää käyttöä. Ympäristömenoihin eivät sisälly ympäristölainsäädännön rikkomisesta johtuvat sakot ja maksut. Ympäristömeno voi aiheutua joko yhteisön omasta toiminnasta tai toiminnasta, jolla esimerkiksi kunta pyrkii ennaltaehkäisemään, vähentämään tai poistamaan muiden toimijoiden ympäristöön kohdistamaa rasitusta tai vahinkoa.
Ympäristötuloja ovat tulot, jotka kattavat ympäristömenoja. Kunnissa ympäristötuloja ovat esim. jätevesimaksut, ympäristölupamaksut ja muilta toimijoilta perityt ympäristön kunnostamisen korvaukset.
Ympäristönsuojelun investointimenoja ovat pitkävaikutteiset, aktivointiedellytykset täyttävät menot, jotka syntyvät ympäristöhyötyjen tuottamiseksi, ympäristöhaittojen vähentämiseksi tai korjaamiseksi, ympäristönsuojelun tason parantamiseksi ja luonnonvarojen kestävän käytön edistämiseksi hankituista hyödykkeistä.
Menojen, tulojen ja investointien luokittelussa ympäristösuojelun eri osa-alueille sovelletaan EU:n tilastotoimiston ympäristömenoja koskevaa luokittelua.
Alla esimerkki kunnan ympäristötoimenpiteiden menoista, tuloista ja investoinneista ympäristötilinpäätöksessä.
Ympäristötilinpäätöksen sisältö > Ympäristövelvoitteisiin liittyvät vastuut

Ympäristövelvoitteisiin liittyvillä vastuilla tarkoitetaan taloudellisia vastuita, jotka ovat aiheutuneet esim. ympäristövahingosta ja johtavat tulevaisuudessa vahingonkorvauksiin tai menoihin ympäristön ennalleen saattamisesta. Vastuut kirjataan kirjanpitoon pakollisena varauksena tai siirtovelkana. Vastuut ja varaukset esitetään ympäristötilinpäätöksessä.
Ympäristöraportit

Yrityksissä ja kunnissa on yleistynyt käytäntö laatia vapaaehtoisesti tilinpäätöksestä ja toimintakertomuksesta erillisiä ympäristöraportteja. Raportit ovat laajempia ja kattavampia, kuin tilinpäätöksen ja toimintakertomuksen ympäristötilinpäätös. Ympäristöraportit sisältävät kirjanpidosta saatavien tietojen lisäksi selostusta ja tilastoja toiminnasta, muusta ympäristölaskennasta saatavia yksityiskohtaisempia kustannustietoja, laskelmia ja erittelyjä sekä arvioita ympäristön tilasta ja kehityksestä.
Ympäristöraporttien laatijoina ovat tavallisesti kirjanpitovelvolliset, joiden toiminnalla on merkittäviä ympäristövaikutuksia. Ympäristöraportit täyttävät sellaisia sidosryhmien tietotarpeita, joihin kirjanpitovelvollisten tilinpäätökset ja toimintakertomukset vastaavat vain osittain. Kunnissa on tarve laajempaan ympäristöasioiden raportointiin, koska kunnat toimivat ympäristöviranomaisina, niiden omalla toiminnalla on merkittäviä ympäristövaikutuksia ja päätökset vaikuttavat koko alueen ympäristöön.
Liitteet

1 2  YIT Oyj: Toimintakertomus ja tilinpäätös  2019 - Sivu 23 yitgroup.com. Viitattu 19.11.2020.
1 2  Neste Oyj: Vuosikertomus 2019 - Sivut 48-51 ir-service.funkton.com. Viitattu 19.11.2020.
1 2  Jyväskylän kaupunki: Tilinpäätös 2019 - Sivut 34-36 jyvaskyla.fi. Viitattu 19.11.2020.
1 2  Kirjanpitolautakunta: Yleisohje ympäristöasioiden kirjaamisesta, laskennasta ja esittämisestä tilinpäätöksessä kirjanpitolautakunta.fi. Viitattu 19.11.2020.
↑  Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto: Yleisohje ympäristöasioiden kirjaamisesta ja esittämisestä kunnan ja kuntayhtymän tilinpäätöksessä kuntaliitto.fi. Viitattu 19.11.2020.
↑  Kirjanpitolautakunta: Yleisohje toimintakertomuksen laatimisesta - Sivut 29-36 kirjanpitolautakunta.fi. Viitattu 19.11.2020.
↑  Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto: Yleisohje kunnan ja kuntayhtymän tilinpäätöksen ja toimintakertomuksen laatimisesta - Sivu 18 kuntaliitto.fi. Arkistoitu 25.11.2020. Viitattu 19.11.2020.
↑  Euroopan komissio: Commission recommendation on the recognition, measurement and disclosure of environmental issues in the annual accounts and annual reports of companies eur-lex.europa.eu. Viitattu 19.11.2020.
↑  Tampereen kaupunki: Ympäristötilinpäätös 2019 app.powerbi.com. Viitattu 19.11.2020.
1 2 3  Kirjanpitolautakunta: Yleisohje ympäristöasioiden kirjaamisesta, laskennasta ja esittämisestä tilinpäätöksessä - Sivut 8-10 kirjanpitolautakunta.fi. Viitattu 19.11.2020.
1 2 3  Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto: Yleisohje ympäristöasioiden kirjaamisesta ja esittämisestä kunnan ja kuntayhtymän tilinpäätöksessä - Sivut 6-7 kuntaliitto.fi. Viitattu 19.11.2020.
1 2  Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto: Yleisohje ympäristöasioiden kirjaamisesta ja esittämisestä kunnan ja kuntayhtymän tilinpäätöksessä - Sivu 6 kuntaliitto.fi. Viitattu 19.11.2020.
1 2  Kirjanpitolautakunta: Yleisohje ympäristöasioiden kirjaamisesta, laskennasta ja esittämisestä tilinpäätöksessä - Sivu 22 kirjanpitolautakunta.fi. Viitattu 19.11.2020.
↑  TVO: Ympäristöraportti 2019 tvo.fi. Viitattu 19.11.2020.
↑  Helsingin kaupunki: Ympäristöraportti 2019 hel.fi. Viitattu 19.11.2020.
↑  Vaasan yliopisto: Ympäristöjohtamisen sanasto - Ympäristöraportti lipas.uwasa.fi. Viitattu 19.11.2020.
Paula Rego

Regolle omistettu museo Casa das Histórias Portugalin Cascaisissa.
Paula Figueiroa Rego (1935, Lissabon – 8. kesäkuuta 2022, Lontoo) oli portugalilainen, myöhemmin Englantiin muuttanut taidemaalari, kuvittaja ja taidegraafikko.
Rego syntyi Lissabonissa ja aloitti opintonsa Carcavelosissa, Cascaisissa. Myöhemmin hän jatkoi niitä Lontoon Slade School of Artissa. Lontoossa hän tutustui myös taiteilija Victor Willingiin, jonka kanssa hän myöhemmin meni naimisiin. Willing kuoli MS-tautiin 1988. Vuonna 1989 Rego oli ehdolla Turner-palkinnon saajaksi.
Rego nousi kuuluisuuteen Portugalissa puoliabstrakteilla maalauksilla, joihin joskus kuului kollaasinomaisesti osia hänen omista piirustuksistaan. 1970-luvun lopulla hän siirtyi kollaasista piirtämään suoraan paperille tai akryylille. Tyyli muistutti sarjakuvaa, ja esittävät kuvat kertoivat omia tarinoitaan sen sijaan että olisivat kuvittaneet jotain tekstin kohtaa. 1986 hän siirtyi naturalistiseen tyyliin kuvaamaan aiheita, joissa oli yksittäinen valonlähde, usein sisätiloissa. Regon grafiikka koostuu useimmiten etsatuista viivoista ja akvatintalla luoduista pinnoista.
Aiheesta muualla

Paula Rego's private world (haastattelu) The Independent, 2013. (englanniksi)
Myllykankaan rautatieasema

Myllykangas (lyh. Mys) on Suomen rataverkon liikennepaikka Myllykankaan kylässä Iissä, entisessä Kuivaniemen kunnassa rataosalla Oulu–Tornio. Henkilöjunat eivät pysähdy Myllykankaalla matkustajapalvelun vuoksi.
Myllykangas avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1903 Kuivaniemen rautatieaseman alaisena laiturina. Vuonna 1940 se muutettiin laiturivaihteeksi. Myllykangas muutettiin miehittämättömäksi ja tavaraliikenne lopetettiin 1. kesäkuuta 1969. Henkilöliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 2. kesäkuuta 1985. Myllykankaan asemarakennus on purettu.
Myllykankaan liikennepaikka rakennettiin Oulu–Kemi-rataosan parannus- ja sähköistystöiden yhteydessä korvaamaan poistettuja Olhavan ja Kuivaniemen liikennepaikkoja. Liikennepaikka otettiin uudelleen käyttöön 1. kesäkuuta 2003. Nykyisin liikennepaikkaa kauko-ohjataan Oulusta. Liikennepaikalla on junakohtauksia varten kaksi sivuraidetta, yksi pääraiteen molemmin puolin.
Kuivaniemen junaturma tapahtui 6. heinäkuuta 2000 heti Myllykankaan pohjoispuolella sijaitsevassa vartioimattomassa tasoristeyksessä, kun pohjoiseen matkalla ollut pikajuna törmäsi sepeliä kuljettaneeseen ajoneuvoyhdistelmään. Onnettomuudessa sai surmansa yksi junan matkustaja.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: Kuvia Myllykankaan liikennepaikalta
Vaunut.org: Kuva Myllykankaalta vuodelta 1979
Ii
| --- | --- |
Kylät:  Alaranta · Iin Asemankylä · Kuivaniemen Asemakylä· Halttula · Iin Hamina · Illinsaari · Jakkukylä · Jokikylä · Koni · Kuivaniemi · Laitakari · Luola-aapa · Meriläisenperä · Myllykangas · Nyby · Oijärvi · Ojakylä · Olhava · Paasonperä · Pohjois-Ii · Sorosenperä · Vuornos · Väli-Olhava · Yli-Olhava · Yliranta
Liikenne:  Iijoen rautatie- ja maantiesilta · Iin rautatieasema· Kuivaniemen rautatieasema · Lähessuon laituri · Myllykankaan rautatieasema · Olhavan rautatieasema · V. Alamäki · Veljekset Salmela · Yhdystie 8520  · Yhdystie 8523
Vesistöt:  Iijoki · Kivijoki · Kuivajoki · Muhojoki · Olhavanjoki · Oijärvi
Rakennukset ja rakennelmat:  Iin kirjasto · Iin kirkko · Iin lukio · Iin pappila · Kestilän saha · Kuivaniemen kirkko · Nybyn lasitehdas · Pahkakosken voimalaitos · Raasakan voimalaitos · Ulkokrunnin loisto · Ulkokrunnin tunnusmajakka
Muuta Iihin liittyvää:  Hiastinlahti · IIK!!-kauhuelokuvafestivaali · Iin Energia · Iin vaakuna · Kruununsaari ja hautausmaa · Taidekeskus KulttuuriKauppila · Litokaira · Nimettömänmatala · Olhavan taistelu · Suurhiekka · Vatunki
Parabelin piiri

Parabelin piiri Tomskin alueen kartalla.
Parabelin piiri (ven. Парабе́льский райо́н, Parabelski raion) on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 35 800 neliökilometriä ja asukkaita on 12 200 henkeä (vuonna 2008).
Piirin pinta-alasta 64,6 % on metsää, 30,2 % suota, 1,6 % maatalousmaata ja 1,4 % laidunmaata. Suurimmat joet ovat Ob, Parabel ja Paidugina. Seudulla sijaitsee Tomskin alueen suurin järvi Mirnoje. Alueella on huomattavia öljy- ja kaasuesiintymiä.
Hallinnollinen keskus on Parabelin kylä. Piiriin kuuluu viisi maalaiskuntaa: Narym, Novoseltsevo, Parabel, Staritsa ja Zavodskoje.
Alueen kanta-asukkaita ovat selkupit. Venäläisasutus on syntynyt 1500–1600-lukujen vaihteessa, jolloin perustettiin muun muassa Narymin linnoitus. 1800-luvun alusta lähtien seudulle karkotettiin dekabristeja, puolalaisia kapinallisia, vuoden 1905 vallankumoustapahtumien osanottajia ynnä muita. Karkotukset jatkuivat Stalinin aikana. Pelkästään vuosina 1930–1931 seudulle siirrettiin 200 000 ihmistä. 1970–1980-luvuilla alettiin hyödyntää rikkaita öljyesiintymiä.
Hiljattain valmistunut maantie yhdistää piirikeskuksen Tomskiin. Obilla on jokiliikennettä. Parabelin lentokenttä on nykyään suljettu.
Vuonna 2007 piirin alueella tuotettiin 1,28 miljoonaa tonnia öljyä ja 1,66 miljardia kuutiometriä kaasua. Muita tuotannonaloja ovat metsä- ja elintarviketeollisuus. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. Perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja turkiseläinten metsästys.
Nähtävyyksiä ovat historiallinen Narymin kylä ja sen poliittisille karkotusvangeille omistettu museo. Parabelissa on lasten taidekoulu ja taidegalleria. Špalozavodin taajamassa toimii 1930-luvulla perustettu kansanteatteri. Parabelissa ja Narymin kylässä on 1990-luvun alusta lähtien opetettu selkupin kieltä.
Aiheesta muualla

Parabelin piirin sivusto (venäjäksi)
Pertti Honkanen

Pertti ”Pläki” Honkanen (4. tammikuuta 1965) oli miesten lentopallomaajoukkueen kakkosvalmentaja 2006–2008.
Vuosina 2006–2008 Honkanen toimi Mauro Berruton apuvalmentajana miesten maajoukkueen mukana. Honkanen oli myös alle 17-vuotiaiden poikien maajoukkueen päävalmentaja. Honkanen valmensi  Kuortaneen urheilulukiossa opiskelevia nuorten maajoukkuepelaajia päävalmentajana.
Hän toimi lentopalloliiton valmennuspäällikkönä, jossa vastasi koulutuksen ja valmennuksen linjauksesta. Kuortaneella Honkanen on yhdessä Pekka Lahtisen kanssa valmentanut miesten maajoukkueeseen asti muun muassa Oivasen veljekset Mikon ja Matin sekä passari Simo-Pekka Ollin ja huippulupauksen Urpo Sivulan.