stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Centaurea lactucifolia
Aiheesta muualla

The Plant List: Centaurea lactucifolia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Centaurea lactucifolia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q11855130  CoL: 5XGC4  EoL: 6216581  GBIF: 3128817  iNaturalist: 1113304  IPNI: 190837-1  Observation.org: 156945  Open Tree of Life: 3894333  Plant List: gcc-120313  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:190837-1  Tropicos: 2726834  WFO: wfo-0000021005  WoRMS: 1108207
MM-rallikausi 1985

B-ryhmän Audi Quattro S1.
B-ryhmän Peugeot 205 Turbo 16.
MM-rallikausi 1985 oli rallin maailmanmestaruussarjan 13. kausi. Kausi käsitti 1 osakilpailua, jotka olivat samoja kuin vuonna 1984. Kauden hallitsija oli Peugeotin Timo Salonen, joka voitti mestaruuden ylivoimaisesti. 
Audi ja Lancia kärsivät kauden aikana teknisistä ongelmista.lähde?
Salonen keräsi kaudella neljä voittoa putkeen: Kreikan, Uuden-Seelannin, Argentiinan ja Suomen ralleissa. Aiemmin WRC:ssä ei kukaan ollut onnistunut neljässä voitossa peräjälkeen ja vain Stig Blomqvist oli voittanut viisi kertaa kauden aikana. Salonen voitti kauden aikana viisi rallia, joista ensimmäinen oli Portugalin ralli.
Onnettomuudet

Korsikan rallissa Attilio Bettega menetti henkensä kun hänen ajamansa Lancia suistui tieltä ja osui puuhun. Hänen kartanlukijansa Maurizio Perissinot selvisi vammoitta.
Argentiinan rallissa Ari Vatanen joutui onnettomuuteen, jossa hän loukkaantui vaikeasti.
Kilpailukalenteri

| Nro | Ajakohta | Osakilpailu | Raportti |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26. tammikuuta - 1. helmikuuta |  Monte Carlon ralli | Raportti |  |
| 2 | 15.-17. helmikuuta |  Ruotsin ralli | Raportti |  |
| 3 | 6.-9. maaliskuuta |  Portugalin ralli | Raportti |  |
| 4 | 4. huhtikuuta - 8. huhtikuuta |  Safari-ralli | Raportti |  |
| 5 | 2.-4. toukokuuta |  Korsikan ralli | Raportti |  |
| 6 | 27.-30. toukokuuta |  Akropolis-ralli | Raportti |  |
| 7 | 29. kesäkuuta - 2. heinäkuuta |  Uuden-Seelannin ralli | Raportti |  |
| 8 | 30. heinäkuuta - 3. elokuuta |  Argentiinan ralli | Raportti |  |
| 9 | 23. elokuuta - 25. elokuuta |  Suomen ralli | Raportti |  |
| 10 | 29. syyskuuta - 4. lokakuuta |  Sanremon ralli | Raportti |  |
| 11 | 30. lokakuuta - 3. marraskuuta |  Norsunluurannikon ralli | Raportti |  |
| 12 | 24.-28. marraskuuta |  RAC-ralli | Raportti |  |
Lähde:
Tulokset > Pistejärjestelmä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. |
| Pisteet | 20 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Tulokset > Kuljettajien MM-sarja

| Väri | Tulos |
| --- | --- |
Kulta: Voittaja
Hopea: Toinen sija
Pronssi: Kolmas sija
Vihreä: Pistesijoitus
Sininen: Maaliin pistesijojen ulkopuolella
Sininen: Ei sijoittunut (NC)
Violetti: Keskeytti (Kesk.)
Punainen: Karsiutui (DNQ)
Punainen: Esikarsiutui (DNPQ)
Musta: Hylättiin (DSQ)
Valkoinen: Ei startannut (DNS)
Vaaleansininen: Vain harjoituksissa (PO)
Vaaleansininen: Perjantain testikuljettaja (TD)
Tyhjä: Kilpailu peruttiin (C)
Tyhjä: Ei harjoituksissa (DNP)
Tyhjä: Loukkaantunut tai sairas (Louk.)
Tyhjä: Kilpailukiellossa (EX)
Tyhjä: Ei saapunut (DNA)
Tyhjä: Vetäytyi (WD)
Lihavoitu: Paalupaikka
Kursivoitu: Nopein kierros
† – keskeytys ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
Yläindeksi numero – Pistesijoitus sprinttikilpailussa Power Stage -erikoiskokeella.
* – Fanboost
G – Nopein aika-ajon lohkovaiheessa
| Sija | Kuljettaja | MON  | SWE  | POR  | KEN  | FRA  | GRC  | NZL  | ARG  | FIN  | ITA  | CIV  | GBR  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Timo Salonen | (3) | 3 | 1 | (7) | Kesk. | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 |  | Kesk. | 127 |
| 2 |  Stig Blomqvist | 4 | 2 | 4 | Kesk. |  | 2 | 4 | Kesk. | 2 |  |  |  | 75 |
| 3 |  Walter Röhrl | 2 | Kesk. | 3 |  | Kesk. | Kesk. | 3 |  |  | 1 |  | Kesk. | 59 |
| 4 |  Ari Vatanen | 1 | 1 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 2 | Kesk. |  |  |  |  | 55 |
| 5 |  Juha Kankkunen |  |  |  | 1 |  |  | Kesk. |  | Kesk. |  | 1 | 5 | 48 |
| 6 |  Henri Toivonen | 6 |  |  |  |  |  |  |  | 4 | 3 |  | 1 | 48 |
| 7 |  Markku Alén |  |  |  | Kesk. | Kesk. |  |  |  | 3 | 4 |  | 2 | 37 |
| 8 |  Björn Waldegård |  |  |  | 2 |  |  | Kesk. |  | 7 |  | 2 | Kesk. | 34 |
| 9 |  Mike Kirkland |  |  |  | 3 |  | 7 |  |  |  |  | 4 |  | 26 |
| 10 |  Per Eklund |  | 5 |  |  |  |  |  |  | 6 |  |  | 4 | 24 |
| 11 |  Bruno Saby | 5 |  |  |  | 2 |  |  |  |  |  |  |  | 23 |
| 12 |  Miki Biasion | 9 |  | 2 |  |  |  |  |  |  | 6 |  |  | 23 |
| 13 |  Jean Ragnotti |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  |  |  | 20 |
| 14 |  Shekhar Mehta |  |  |  | Kesk. |  | 4 | Kesk. | 4 |  |  |  |  | 20 |
| 15 |  Alain Ambrosino |  |  |  | 6 |  |  |  |  |  |  | 3 |  | 18 |
| 16 |  Ingvar Carlsson |  | 8 |  |  |  | 3 |  |  |  |  |  | 10 | 16 |
| 17 |  Wilfried Wiedner |  |  |  |  |  |  |  | 2 |  |  |  |  | 15 |
| 18 |  Bernard Béguin |  |  |  |  | 3 |  |  |  |  |  |  |  | 12 |
| = |  Carlos Reutemann |  |  |  |  |  |  |  | 3 |  |  |  |  | 12 |
| = |  Tony Pond |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 | 12 |
| 21 |  Werner Grissmann |  |  | 5 |  |  |  |  |  |  | 8 |  |  | 11 |
| 22 |  Hannu Mikkola |  | 4 |  | Kesk. |  |  |  |  | Kesk. |  |  | Kesk. | 10 |
| = |  Rauno Aaltonen |  |  |  | 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 10 |
| = |  Billy Coleman |  |  |  |  | 4 |  |  |  |  |  |  |  | 10 |
Lähde:
Rajasthanin kukkulalinnoitukset

| Rajasthanin kukkulalinnoitukset |
| --- | --- |
 Amber Fort, Jaipur
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Rajasthan, Intia  24°52′59.9″N, 74°38′46″E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  (ii)(iii)
Tunnusnumero:  247
Valintahistoria
Valintavuosi:  2013
 
Rajasthanin kukkulalinnoitukset ovat kuusi linnoitusta Intiassa, Rajasthanin osavaltiossa. Ne ovat Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2013.
Nämä kuusi laajaa kukkulalinnoitusta edustavat 700-luvulta 1700-luvulle kukoistaneiden Rajputien ruhtinasvaltioiden hienostuneita, linnoitettuja hallintokeskuksia ja niiden suhteellista poliittista itsenäisyyttä.
Laajat linnoitukset, joiden ympärysmitta on jopa 20 kilometriä käyttävät hyväkseen hyvin erilaisia maastonmuotoja, erityisesti Gagronin joen, Ranthamboren tiheät metsät ja Jaisalmerin aavikon. Arkkitehtonisilla muodoilla ja koristeilla on paljon yhteistä muiden alueella kehittyneiden rakennustyylien, kuten sulttaanikunnan ja Suurmogulien valtakunnan arkkitehtuurin kanssa.
Osa linnoituksista oli pikemminkin vahvojen muurien suojaamia kaupunkeja. Niiden puolustusmuurien sisällä palatsien ja muiden rakennusten arkkitehtuuri heijastaa niiden roolia hovikulttuurin keskuksina sekä taiteen ja musiikin oppimisen suojapaikkoina. Tuomioistuimen ja varuskuntien lisäksi useimpien linnoitusten muurien suojissa oli laajoja kaupunkiasutuksia. Niissä käytiin myös kauppaa, joka muodosti Rajputin ruhtinaiden vaurauden perustan. Suurimmassa osassa linnoituksia oli temppeleitä tai pyhiä rakennuksia sekä laajoja tekoaltaita ja kanavarakenteita. Chittorgarhin eli Chitorin linnakkeen kymmenissä temppeleissä käy edelleen pyhiinvaeltajia kaikkialta Rajasthanista.
Chitorin linnake
Kumbhalgarh
Ranthambore
Gagron
Amber
Jaisalmer
Vuoden Valopilkku

Vuoden Valopilkku oli Yle TV1 -kanavan Valopilkku-kulttuurimakasiinin vuosittainen erikoisjakso, jossa jaettiin kulttuurialan toimijoille asiantuntijaraadin yleisöehdotusten perusteella myöntämiä Vuoden Valopilkku -palkintoja ja finalisteille kunniakirjoja. Palkinto myönnettiin ”kulttuurielämää paikallisesti tai valtakunnallisesti ravistaneelle, uudistaneelle, piristäneelle, muuttaneelle tai ilahduttaneelle henkilölle, yhteisölle tai teolle”. Palkinto oli alkuvuosina arvoltaan 15 000, sitten 20 000 ja 30 000 markkaa. Palkinnon jakaminen jatkui vielä ohjelman lopettamisvuoden 2003 jälkeen ilmeisesti vuoteen 2006 saakka.
Jokaisena vuonna yleisöltä tulleita ehdotuksia karsimaan nimitettiin eri kulttuurialoja edustavia henkilöitä. Raadissa oli usein mukana edellisten vuosien palkittuja.
Palkittuja > 1995

Helsingin juhlaviikkojen Huvilateltta-työryhmä
Palkittuja > 1995 > Kunniakirjat

Lahden kaupunginorkesterin levytys Sibeliuksen 5. sinfonian ja Sadun alkuperäisversioista sekä Carmina Burana-esitys
sanomalehti Keskisuomalaisen ja Jyväskylän kaupunginteatterin näytelmäkirjoituskilpailu
Esa Kirkkopellon näytelmä Yrjö Kallisen valaistuminen
Palkittuja > 1996

Tampere Jazz Happening
Palkittuja > 1996 > Kunniakirjat

vaasalaisen teatteri Peukalopotin Pidot 96 Gästabud -tapahtuma
Hämeen linnan lastentapahtuma
runoutta edistävä Nihil Interit -ryhmä
Palkittuja > 1997

Anna Veijalainen ja Koko-teatteri
Palkittuja > 1997 > Kunniakirjat

luonnonmukainen Kumina-navetta
Diana-elokuvateatterit Turussa ja Helsingissä
Riitta Raatikainen, kuopiolaisen VB-valokuvakeskuksen johtaja
rikosylikomisario Erkki Kanerva suvaitsevaisuuskasvatuksesta
Palkittuja > 1998

Pekka Milonoff ja KOM-teatteri teatterituotannoista Tulkaa tytöt takaisin ja Aina joku eksyy.
Palkittuja > 1998 > Tunnustuspalkinto

unkarilainen Hajnalka Hareszti Szekelyne ja Porin monikulttuuriyhdistys.
Palkittuja > 1998 > Kunniakirjat

Lapin kamariorkesteri ja kapellimestari John Storgårds
Turun kulttuuriteltta Ständi ja Tampereen Telakka
Anne Isomursun ja Tuomas Jääskeläisen teos Helsinki Graffiti
Palkittuja > 1999

elokuvatuottaja Lasse Saarinen ja Kinotar Oy.
Palkittuja > 1999 > Kunniakirjat

Outokummun teatterintekijät
Kynnys ry
Nada- ja Free Okapi –yhtyeet improvisaation elvyttämisestä konserttimusiikissa
kuhmolainen kirjailija-tutkija Markku Nieminen Paanajärven ja Kuhmon Juminkeon kuva- ja ääniarkistosta
Palkittuja > 2000

aluetelevisio ATV:n videoreportteri, kuvataiteilija Erkki Pirtola
Palkittuja > 2000 > Kunniakirjat

puutarhuri Arvo Juutilainen aktivismista Lapinlahden sairaalan säilyttämisessä
Liisa Nummelin Satakunnan rakennusperinnön hoitoprojektista
turkulainen Koneisto-konemusiikkifestivaali
Kansalaissodan Korkeajännitys -sarjakuva, Asko Alanen
Palkittuja > 2001

muusikko Timo Rautiainen
Kristian Smeds ja Kajaanin kaupunginteatterin Huutavan ääni korvessa -näytelmän työryhmä
Helsinki Forum ja sen taustavoimat Jari Ehrnrooth ja Niilo Kauppi
Palkittuja > 2001 > Kunniakirjat

Euroopan Naisteatterifestivaali, ElämysEukot
Sammakko Kustannus Oy
Helsingin kaupunginorkesteri ja musiikkikasvattaja Eve Alho, koululaisten kummihanke
Palkittuja > 2002

kirjailijat Sinikka ja Tiina Nopola lastenkulttuurin edistämisestä
Palkittuja > 2002 > Kunniakirjat

Jari Halonen elokuvasta Aleksis Kiven elämä
lieksalaisen Kirsikoti-kehitysvammaisyhteisön Hännätön kissa -näyttely Kiasmassa
suomussalmelaisten Eero ja Ulla Schroderuksen Retikka-teatteri
Palkittuja > 2003

Kalevi Ahon, Lapin kamariorkesterin, Radion sinfoniaorkesterin ja Sodankylän kunnan yhteistyönä syntynyt Luostosinfonia
Palkittuja > 2003 > Erikoispalkinto

Miina Savolaisen Maailman ihanin tyttö -valokuvaprojektille ja -näyttelylle
Palkittuja > 2003 > Kunniakirjat

Juha Jokelan näytelmä Mobile Horror sekä Turun taideakatemian 10-vuotias animaatiokoulutus
Palkittuja > 2004

suomentaja ja kirjailija Kyllikki Villa
Palkittuja > 2005

musiikin erityispalvelukeskus Resonaari
Palkittuja > 2005 > Finalistit

Star Wreck -elokuva
Digelius-levykaupan Emu Lehtinen
Kansalliskirjaston Pelasta kirja -projekti
Palkittuja > 2006

näyttelijä Jussi Lehtosen esitykset sairaaloissa ja laitoksissa
Palkittuja > 2006 > Finalistit

Loveradio-hanke
Oliver Kochta-Kalleisen ja Tellervo Kalleisen Helsingin valituskuoro
Lordin euroviisuvoitto.
TNW Corporation

| TNW Corporation |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  holdingyhtiö
Perustettu:  1982
Toimitusjohtaja:  Dennis L. Prewett
Kotipaikka:  Dallas, Texas
Toiminta-alue:  Texas, Nebraska
Toimiala:  rautatieyhtiöiden omistus ja hallinta
Tytäryhtiöt:  NENE, TXR, TXGN, TXNW
Kotisivu:  tnw-rr.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
TNW Corporation on yhdysvaltalainen holdingyhtiö, joka hallinnoi neljää alueellista ja paikallista rautatieyhtiötä. Yhtiö on perustettu vuonna 1982 ja sen kotipaikka on Dallas, Texas. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Dennis L. Prewett.
Tytäryhtiöt

Nebraska Northeastern Railway (NENE, raidepituus noin 190 km)
Texas Rock Crusher Railway Company (TXR)
Texas, Gonzales and Northern Railway Company (TXGN, raidepituus noin 20 km )
Texas North Western Railway (TXNW, raidepituus noin 65 km)
1841

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

26. tammikuuta – Englanti miehitti Hongkongin (ensimmäinen oopiumisota).
21. elokuuta – Yhdysvalloissa myönnettiin ensimmäinen patentti sälekaihtimille.
Ala- ja Ylä-Kanada yhdistettiin Kanadan provinssiksi.
Romanttisen baletin merkittävä koreografia Giselle sai ensi-iltansa
Samuel Coltin asetehdas Colt Firearms ajautui konkurssiin.
James Joule mittasi sähkövirran aikaansaaman lämpömäärän ja määritti, mikä määrä sähköenergiaa vastaa tiettyä lämpömäärää.
Johan Christopher Frenckell perusti Tampereelle Suomen ensimmäisen paperitehtaan.
Kuolleita

14. tammikuuta – Bertrand Barère de Vieuzac, ranskalainen vallankumouksellinen (s. 1755)
22. tammikuuta – Gustaf Renvall, suomalainen pappi, kielitieteilijä ja kirjakielen kehittäjä (s. 1781)
31. tammikuuta – Fredrik Wilhelm Alcenius, suomenruotsalainen sanomalehtimies ja runoilija (s. 1808)
17. helmikuuta – Ferdinando Carulli, italialainen säveltäjä ja kitaristi (s. 1770)
8. maaliskuuta – Robert Henrik Rehbinder, suomalainen kreivi ja ministerivaltiosihteeri (s. 1777)
16. maaliskuuta – Félix Savart, ranskalainen fyysikko, magnetismin ja akustiikan tutkija (s. 1791)
4. huhtikuuta – William Henry Harrison, Yhdysvaltain presidentti (s. 1773)
14. huhtikuuta – Fredrika Lovisa Lindqvist, suomenruotsalainen kirjailija (s. 1786)
23. huhtikuuta – Camillo Ranzani, italialainen apotti ja luonnontieteilijä (s. 1775)
17. toukokuuta – Carl Christian Böcker, suomalainen talous- ja tilastoalan vaikuttaja (s. 1786)
18. toukokuuta – Kristian Trapp, suomalainen kauppias ja porvariston valtiopäiväedustaja (s. 1769)
1. kesäkuuta – Nicolas Appert, ranskalainen kondiittori, tölkkisäilykkeen keksijä (s. 1769)
1. kesäkuuta – David Wilkie, skotlantilainen taidemaalari (s. 1785)
27. heinäkuuta – Mihail Lermontov, venäläinen kirjailija (s. 1814)
31. heinäkuuta – Johan Henrik Tawast, ruotsalainen kreivi, diplomaatti ja kenraali (s. 1763)
6. elokuuta – Petrus Laestadius, ruotsalainen pappi ja lähetyssaarnaaja (s. 1802)
14. elokuuta – Johann Friedrich Herbart, saksalainen filosofi, psykologi ja pedagogi (s. 1776)
4. syyskuuta – Carl Gustav von Schoultz, suomalainen majuri ja Svartholman merilinnoituksen komentaja (s. 1776)
9. syyskuuta – Augustin Pyramus de Candolle, ranskalais-sveitsiläinen kasvi- ja sienitieteilijä (s. 1778)
15. syyskuuta – Carl Peter Hagberg, ruotsalainen pappi (s. 1778)
21. syyskuuta – John Murphy, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Alabaman kuvernööri (s. 1786)
2. lokakuuta – Honoré V, Monacon ruhtinas (s. 1778)
9. lokakuuta – Karl Friedrich Schinkel, saksalainen arkkitehti ja taidemaalari (s. 1781)
21. lokakuuta – John Forsyth, yhdysvaltalainen poliitikko ja ministeri (s. 1780)
28. lokakuuta – Johan August Arfwedson, ruotsalainen kemisti, litiumin löytäjä (s. 1792)
9. marraskuuta – Victor Audouin, ranskalainen hyönteis- ja lintutieteilijä (s. 1797)
14. marraskuuta – Thomas Burce, Elginin 7. jaarli, Lordi Elgin, brittiläinen diplomaatti (s. 1766)
18. marraskuuta – Karl Friedrich Rehbinder, baltiansaksalainen kreivi, Saku-oluttehtaan perustaja (s. 1764)
21. marraskuuta – Nicolas Clément, ranskalainen kemisti ja fyysikko (s. 1779)
7. joulukuuta – Arhippa Perttunen, vienankarjalainen runonlaulaja (s. 1762)
12. joulukuuta – Denis-Luc Frayssinous, ranskalainen piispa, poliitikko, puhuja ja kirjailija (s. 1765)
Gustaf Erik Hedman, suomalainen taidemaalari (s. 1777)
Volter af Petersén, suomalainen tehtailija ja vuorineuvos (s. 1774)
Dmitri Šepelev, venäläinen kenraaliluutnantti (s. 1771)
Pyrrhos

| Pyrrhos   Πύῤῥος |
| --- | --- |
 Pyrrhoksen rintakuva Kööpenhaminan Ny Carlsberg Glyptotek-museossa
Epeiroksen kuningas
Valtakausi:  306–302 eaa. ja 297–272 eaa.
Edeltäjä:  Alketas II, Neoptolemos II
Seuraaja:  Neoptolemos II, Aleksanteri II
Makedonian kuningas Lysimakhoksen kanssa
Valtakausi:  288 – 285/284 eaa.
Edeltäjä:  Demetrios I
Seuraaja:  Lysimakhos
Valtakausi:  274/273 – 272 eaa.
Edeltäjä:  Antigonos II
Seuraaja:  Antigonos II

Syntynyt:  319/318 eaa. Epeiros, Kreikka
Kuollut:  272 eaa. Argos, Kreikka
Puoliso:  Antigone  Lanassa   Birkenna
Lapset:  Olympias II   Ptolemaios  Aleksanteri II   Helenus
Suku:  Aiakidai
Isä:  Aiakides
Äiti:  Fthia
Pyrrhos (m.kreik. Πύῤῥος, lat. Pyrrhus; 319/318–272 eaa.) oli Epeiroksen kuningas vuosina 306–302 eaa. ja 297–272 eaa. Hän oli myös Makedonian kuningas ensin Lysimakhoksen kanssa vuosina 288–285 tai 284 eaa. ja myöhemmin yksin 274 tai 273–272 eaa.
Pyrrhoksen nimi on kuuluisa hänen mukaansa nimetystä Pyrrhoksen voitosta. Hänen kerrotaan sanoneen voitettuaan roomalaiset Herakleian taistelussa vuonna 279 eaa. kärsien itse erittäin raskaat tappiot: "Vielä yksi tällainen voitto, niin olen hukassa". Termi "Pyrrhoksen voitto" onkin vakiintunut fraasina menestykselle, josta on maksettava hyvin raskas hinta ja joka jättää voittajan heikompaan tilaan kuin missä hän oli ennen menestystä.
Elämä

Pyrrhoksesta tuli Epeiroksen kuningas 12-vuotiaana, mutta jo viisi vuotta myöhemmin hänet syöstiin valtaistuimelta. Pyrrhos pakeni lankonsa Makedonian kuninkaan Demetrioksen luokse. Ipsoksen taistelun jälkeen Demetrios ja Ptolemaios I solmivat rauhan, ja Pyrrhos lähetettiin panttivangiksi Aleksandriaan, Ptolemaioksen hoviin.
Ptolemaios ja Pyrrhos ystävystyivät, ja vuonna 297, Kassandroksen kuoltua, Pyrrhos nostettiin taas Epeiroksen kuninkaaksi Ptolemaioksen avustuksella. Päästyään valtaan Pyrrhos valtasi alueita Makedonialta ja soti entistä liittolaistaan Demetriosta vastaan. Hänen onnistuikin vallata Thessalia ja läntinen Makedonia. Pyrrhos ajoi Demetrioksen maanpakoon ja julisti itsensä Makedonian kuninkaaksi vuonna 288. Pian tämän jälkeen Lysimakhos karkotti Pyrrhoksen takaisin Epeirokseen.
Vuonna 281 eaa. Pyrrhos sai avunpyynnön Taraksesta, joka soti Roomaa vastaan. Pyrrhos saapui Italiaan noin 25 000 miehen kanssa ja löi roomalaiset vuonna 280 eaa. Herakleian taistelussa ja uudestaan vuonna 279 eaa. Asculumin taistelussa. Vuonna 278 eaa. Pyrrhos valtasi Sisiliassa melkein kaikki Karthagolle ja mamertiineille kuuluvat alueet. Pyrrhoksen despoottimaisen hallinnon takia Sisilian kreikkalaisväestö kapinoi häntä vastaan, ja vuonna 276 tai 275 eaa. hän joutui luopumaan Sisiliasta. Hän palasi Italiaan, jossa hän kärsi suuren tappion roomalaisia vastaan Beneventumin taistelussa.
Seuraavana vuonna hän valtasi Makedonian ja karkotti Antigonos II:n. Vuonna 272 eaa. hän yritti hyökätä Spartaa vastaan mutta epäonnistui. Palatessaan kotiin Pyrrhos sekaantui kahakkaan Argoksen kaupungissa mutta kuoli seuranneessa katutaistelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyrrhos Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Alketas II | Epeiroksen kuningas 306 eaa. – 302 eaa. | Seuraaja: Neoptolemos II |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Neoptolemos II | Epeiroksen kuningas 297 eaa. – 272 eaa. | Seuraaja: Aleksanteri II |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Demetrios I | Makedonian kuningas Lysimakhoksen kanssa  vuosina 288 – 285/284 | Seuraaja: Lysimakhos |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Antigonos II | Makedonian kuningas 274/273 eaa. – 272 eaa. | Seuraaja: Antigonos II |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pyrrhus of Epirus
Käännös suomeksi
Rent-seeking

Rent-seeking, toisinaan myös välistäveto tai kuppaaminen, on taloustieteen termi, joka tarkoittaa ylijäämän tavoittelua, tulon hankkimista arvoa tuottamatta ja kokonaistaloutta vahingoittaen. Ilmiön kuvaili yhdysvaltalainen taloustieteilijä Gordon Tullock vuonna 1967. Itse termin rent-seeking on keksinyt yhdysvaltalainen taloustieteilijä Anne Krueger vuonna 1974.
Frans Helminen

| Frans Edvard Helminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1894 Valkeasaari
Kuollut: 21. syyskuuta 1957 (63 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Venäjä  Ukraina  Suomi
Palvelusvuodet:  1914–1954
Komentajuudet:  8. rakuunarykmentti, 9. ratsurykmentti, Kenttätykistörykmentti 3, Ilmatorjuntarykmentti, Ilmatorjuntajoukot, Karjalan armeijan ilmatorjunta, Ilmatorjuntatykistö, Ilmavoimat
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota, lokakuun vallankumous, Venäjän sisällissota, Ukrainan itsenäisyyssota, talvisota, Jatkosota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Frans Edvard Helminen (6. helmikuuta 1894 Valkeasaari – 21. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi toisen maailmansodan aikana Suomen ilmatorjuntajoukkojen komentajana ja rauhan tultua ilmavoimien komentajana sekä ilmapuolustuksen tarkastajana.
Perhe ja opinnot

Helminen vietti nuoruutensa Viipurissa valmistuen ylioppilaaksi 1912 ja opiskeli kaksi lukuvuotta Helsingin yliopistossa historiallis-kielitieteellisessä osastossa. Hänen vanhempansa olivat liikemies Edvard Helminen ja Ida Emilia Tirkkonen. Helminen vihittiin 1927 Kerttu Ilmolan kanssa. Helmisellä oli kaksi lasta, Matti (s. 1918, poikapuoli) ja Rauli (s. 1933), joka oli ilmatorjuntatehtävissäkin toiminut kenraalimajuri.
Sotilasura Venäjällä

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Helminen siirtyi sotilasuralle rakuunaupseerina keisarillisen Venäjän armeijassa. Hän valmistui Nikolain ratsuväenkoulusta 1915 ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan 8. rakuunarykmentissä nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä 1915–1917. Venäjän vallankumouksen jälkeen hän taisteli Ukrainan valtion armeijan 9. ratsurykmentissä kommunistien joukkoja vastaan 28. marraskuuta 1917 – 1. tammikuuta 1919. Hän ei täten osallistunut Suomen sisällissotaan, vaan palasi kotimaahan vasta keväällä 1919.