stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula One 2003
Radat

| Nro | Kilpailu | Rata |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Australian Grand Prix | Albert Park, Melbourne |
| 2 |  Malesian Grand Prix | Sepang International Circuit, Sepang |
| 3 |  Brasilian Grand Prix | Autódromo José Carlos Pace, São Paulo |
| 4 |  San Marinon Grand Prix | Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola |
| 5 |  Espanjan Grand Prix | Circuit de Catalunya, Montmeló |
| 6 |  Itävallan Grand Prix | A1-Ring, Spielberg |
| 7 |  Monacon Grand Prix | Circuit de Monaco, Monte Carlo |
| 8 |  Kanadan Grand Prix | Circuit Gilles Villeneuve, Montreal |
| 9 |  Euroopan Grand Prix | Nürburgring, Nürburg |
| 10 |  Ranskan Grand Prix | Circuit de Nevers Magny-Cours, Magny-Cours |
| 11 |  Britannian Grand Prix | Silverstone Circuit, Silverstone |
| 12 |  Saksan Grand Prix | Hockenheimring, Hockenheim |
| 13 |  Unkarin Grand Prix | Hungaroring, Mogyoród |
| 14 |  Italian Grand Prix | Autodromo Nazionale Monza, Monza |
| 15 |  Yhdysvaltain Grand Prix | Indianapolis Motor Speedway, Indianapolis |
| 16 |  Japanin Grand Prix | Suzuka Circuit, Suzuka |
John E. Amos Power Plant

| John E>  Amos Power Plant |
| --- | --- |

Polttoaine:  kivihiili
Teho:  2933 MW
Omistaja:  American Electric Power
Rakentaminen aloitettu:  (milloin rakentaminen on aloitettu)
Valmistunut:  (milloin rakentaminen on päättynyt)
Kytketty sähköverkkoon:  1971
Sijainti:  Winfield, Länsi-Virginia
Koordinaatit:  38°28′29″N, 81°49′16″W
John E. Amos Power Plant on kivihiiltä käyttävä voimalaitos Putnamin piirikunnassa Yhdysvaltain Länsi-Virginiassa. Sen omistaa Appalachian Power, joka on American Electric Powerin tytäryhtiö. Sen kapasiteetti on 2 933MW.
AEP teki sopimuksen kansalaisjärjestöjen kanssa voimalan saasteiden vähentämisestä. Järjestöjen tekemän selvityksen mukaan AEP:n kolmen hiilivoimalan, joista yksi on John E. Amos Power Plant, läheisiin vesistöihin laskemat päästöt ylittivät Clean Water Act -lain maksimit. AEP lupasi laskea saastemäärät lain mukaiselle tasolle kesäkuun 2015 loppuun mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John E. Amos Power Plant Wikimedia Commonsissa
Josip Runjanin

Josip Runjanin
Josip Runjanin (8. joulukuuta 1821 Vinkovci – 1878 Novi Sad) oli kroatialainen sotilas ja muusikko. Hän on säveltänyt Kroatian kansallislaulun (Lijepa naša domovino). Hänen muuhun sävellystuotantoonsa kuuluu Ljubimo te naša diko, joka perustuu Gaetano Donizettin Lemmenjuoma-oopperan teemoihin.
Josip Vranković

| Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 1994 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kreikka 1995 |  |  |
Josip Vranković (s. 26. lokakuuta 1968 Split, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Vranković saavutti Kroatian maajoukkueessa MM-pronssia Kanadasta 1994 ja EM-pronssia Kreikasta 1995. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Vrankovićin edustama Kroatia sijoittui seitsemänneksi.
Pelaajauransa jälkeen Vranković on toiminut koripallovalmentajana. Hän valmensi muun muassa Kroatian maajoukkuetta.
John Dye

John Dye (31. tammikuuta 1963 Amory, Mississippi – 10. tammikuuta 2011 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Dye valmistui Tupelo High Schoolista vuonna 1981, minkä jälkeen hän alkoi opiskella lakia Mississippi State Universityssä. Hän siirtyi myöhemmin 1980-luvulla silloiseen Memphis State Universityyn, myöhemmin nimeltään University of Memphis, ja alkoi opiskella näyttelemistä. Hän suoritti tutkintonsa loppuun vuonna 1996.
Dye teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1984 ilmestyneessä nuorisoelokuvassa Maikat matalaksi (Making the Grade), joka kuvattiin hänen opiskelukaupungissaan Memphisissä, ja elokuvauransa ensimmäisen pääosaroolin vuonna 1987 ilmestyneessä nuorisoelokuvassa Kansikuvakundi (Campus Man). Hän näytteli 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa myös muun muassa elokuvissa Voittamaton isku (Best of the Best, 1989) ja Perfect Weapon (1991). Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten roolistaan CBS:n draamasarjassa Enkelin kosketus (Touched by an Angel), jossa hän esitti Andrew-nimistä kuolemanenkeliä. Hän esiintyi sarjassa vuodesta 1995 alkaen, vuodesta 1996 vakinaistettuna näyttelijänä, sarjan loppuun, vuoteen 2003.
Enkelin kosketuksen lisäksi Dye näytteli televisiossa muun muassa sotasarjassa Tour of Duty, jossa hän esitti pasifistista lääkintämiestä Francis Hockenburya vuosina 1989–1990, draamasarjassa Jack's Place, jossa hän esitti yhtä päähenkilöistä, baarimikko Gregiä vuosina 1992–1993, ja kesäsarjassa Hotel Malibu, joka esitettiin vuonna 1994.
Dye kuoli tammikuussa 2011, 47-vuotiaana. Perheenjäsentensä mukaan hänen kuolemansa aiheuttivat sydämeen liittyvät ongelmat.
Aiheesta muualla

John Dye Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fort Severn

Fort Severn (Fort Severn First Nation) on Hudsoninlahden etelärannalla pohjoisessa Ontariossa Kanadassa sijaitseva noin 400 asukkaan kylä. Kylän väestö muodostuu 90 perheestä, jotka asuvat 40 neliökilometrin alueella. Paikkakunnan nimitys virallisissa yhteyksissä on Fort Severn 89, sillä useimmilla Kanadan intiaanireservaateilla on numero nimen yhteydessä.
Kylän ainoa maayhteys muuhun Kanadaan on talvitie Wapusk Trail, joka yhdistää Fort Severnin Manitobassa sijaitsevaan Gillamiin ja sitä kautta tieverkkoon. Tie on avoinna vain muutamien viikkojen ajan joka talvi. Muina aikoina kylän liikenneyhteydet ja tarvikekuljetukset hoidetaan lentokonein tai kesäisin proomuilla.
Historia

Fort Severn oli yksi ensimmäisiä uuden mantereen kauppapaikkoja, ja sen perusti Hudson's Bay Company vuonna 1689 turkiskaupan tukikohdaksi. Severn River -joen suulla sijainnut linnoite joutui Pierre Le Moyne d'Ibervillen valtaamaksi jo 1690. Kauppapaikka rakennettiin uudelleen 1759, ja se on ollut toiminnassa siitä lähtien, ollen yksi Ontarion vanhimmista eurooppalaista alkuperää olevista asutuskeskuksista.
Intiaanireservaatin paikaksi määriteltiin myöhemmissä sopimuksissa Rocksandin alue Severn- ja Sachigo-jokien yhtymäkohdassa. Reservaatti siirrettiin vuonna 1973 Severnjoen suulle Hudsoninlahden rannalle.
Aiheesta muualla

Fort Severn First Nation
Stats Canada (Arkistoitu – Internet Archive)
Josip Šutalo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Josip Šutalo Mestarien liigan ottelussa lokakuussa 2022. |  Josip Šutalo Mestarien liigan ottelussa lokakuussa 2022. |  Josip Šutalo Mestarien liigan ottelussa lokakuussa 2022. |  |
Maa:   Kroatia
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Qatar 2022 |  |  |
Josip Šutalo (s. 28. helmikuuta 2000 Čapljina, Bosnia ja Hertsegovina) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia. Hän on pelannut Kroatian A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Šutalo siirtyi Dinamo Zagrebin junioreihin vuonna 2014 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2019–2020. Tammi-kesäkuussa 2021 hän pelasi lainalla Istrassa. Hän on pelannut Kroatian ykkösliigassa Dinamo Zagrebin joukkueessa 65 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia, ja Istrassa 22 ottelua. Hän pelasi muutaman ottelun Dinamo Zagrebin mestaruuskausilla 2019–2020 ja 2023–2024 sekä kuului vakiokokoonpanoon mestaruuskausilla 2021–2022 ja 2022–2023. Kaudella 2021–2022 Šutalo pelasi Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua ja teki maalin kotikentällä alkulohko-ottelussa Rapid Wieniä vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Mestarien liigassa joukkueensa kaikki kuusi ottelua alusta loppuun.
Šutalo siirtyi alankomaalaisseura Ajaxiin elokuussa 2023. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Eredivisiessa 23 ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki maalin kauden viimeisessä liigaottelussa Vitesseä vastaan. Hän pelasi Eurooppa-liigassa viisi ja Konferenssiliigassa kolme ottelua.
Šutalo on pelannut Kroatian nuorisomaajoukkueissa kaikissa ikäluokissa 15-vuotiaista 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa kesäkuussa 2022 Kansojen liigassa Tanskaa ja Ranskaa vastaan sekä syyskuussa vielä uudelleen Tanskaa vastaan. Näissä kolmessa ottelussa hän pelasi täydet minuutit. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit pronssiottelussa Marokkoa vastaan jäätyään aiemmissa otteluissa ilman peliaikaa. Kesäkuussa 2023 hän loukkaantui Kansojen liigan välieräottelussa Alankomaita vastaan ja joutui tulemaan jatkoajan alussa vaihtoon mutta pystyi pelaamaan Kroatian tappioon päättyneessä loppuottelussa Espanjaa vastaan. Hän on pelannut toukokuun 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua, joissa yhtä lukuun ottamatta täydet minuutit.
Formula 3 Euroseries

| Formula 3 Euroseries |
| --- | --- |

Luokka:  avopyöräiset
Maa:  Eurooppa
Ensimmäinen kausi:  2003
Viimeinen kausi:  2012
Kuljettajia:  19
Valmistajia:  2 (talleja 8)
Moottoreiden valmistajat:   Mercedes    Volkswagen
Rengasvalmistaja(t):  Kumho
Kuljettajien mestari:   Daniel Juncadella
Tallien mestari:   Prema Powerteam
Virallinen kotisivu
Formula 3 Euroseries oli eurooppalainen moottoriurheilusarja, joka perustettiin vuonna 2003. Kausittain kilpailtiin yhdeksällä eri radalla kahden kisastartin kisaviikonlopuin. Pisteet jaettiin kahdeksalle parhaalle menetelmällä 10-8-6-5-4-3-2-1 ja sprinttikilpailussa kuudelle parhaalle pistein 6-5-4-3-2-1. Lisäksi paalupaikasta sai lisäpisteen. Sarjan autot valmisti Dallara ja moottorit toimittivat Mercedes ja Volkswagen. Renkaat toimitti Kumho.
Sarjan mestaruuden voittivat Ryan Briscoe, Jamie Green, Lewis Hamilton, Paul di Resta, Romain Grosjean, Nico Hülkenberg, Jules Bianchi, Edoardo Mortara, Roberto Merhi ja Daniel Juncadella. Eniten tallimestaruuksia on ART-tallilla, joka kilpaili ASM Formule 3 -nimellä vuosina 2003-2007 ja ART -nimellä vuodesta 2008 lähtien.
Sarja yhdistyy vuodesta 2013 eteenpäin Euroopan Formula 3 mestaruussarjan kanssa.
Mestarit

| Kausi | Voittaja  | Tallimestari | Vuoden tulokas | Kansainvälinen mestaruus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 |  Ryan Briscoe | ei myönnetty |  Christian Klien |  Ranska |
| 2004 |  Jamie Green | ei myönnetty |  Franck Perera |  Ranska |
| 2005 |  Lewis Hamilton |  ASM Formule 3 |  Sebastian Vettel |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2006 |  Paul di Resta |  ASM Formule 3 |  Kamui Kobayashi |  Japani |
| 2007 |  Romain Grosjean |  ASM Formule 3 |  Edoardo Mortara |  Ranska |
| 2008 |  Nico Hülkenberg |  ART Grand Prix |  Erik Janis |  Ranska |
| 2009 |  Jules Bianchi |  ART Grand Prix |  Valtteri Bottas |  Ranska |
| 2010 |  Edoardo Mortara |  Signature Team |  António Félix da Costa |  Italia |
| 2011 |  Roberto Merhi |  Prema Powerteam |  Nigel Melker |  Espanja |
| 2012 |  Daniel Juncadella |  Prema Powerteam |  Pascal Wehrlein |  Saksa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Formula 3 Euroseries Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Formula 3 Euro Series
Käännös suomeksi
Flight 93

| Flight 93 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Markle
Käsikirjoittaja:  Nevin Schreiner
Tuottaja:  Clara George
Säveltäjä:  Velton Ray Bunch
Kuvaaja:  Mark Irwin
Leikkaaja:  Scott Boyd
Lavastaja:  Eric Fraser
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat   Kanada
Levittäjä:  Netflix
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flight 93 on Peter Marklen ohjaama elokuva vuodelta 2006. Se kertoo syyskuun 11. päivän iskujen United Airlinesin lennon 93:n tapahtumista fiktion keinoin.
Fabio Capello

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. kesäkuuta 1946 (ikä 78)
Syntymäpaikka:  San Canzian d'Isonzo, Italia
Seura
Seura: -
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1964–1967 |  SPAL 1907 | 49 | (3) |
| 1967–1969 |  AS Roma | 62 | (11) |
| 1969–1976 |  Juventus FC | 165 | (27) |
| 1976–1979 |  AC Milan | 65 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 341 | (45) |
Maajoukkue
| 1972–1976 |  Italia | 32 | (8) |
Valmennusura
1991–1996:  AC Milan
1996–1997:  Real Madrid
1997–1998:  AC Milan
1999–2004:  AS Roma
2004–2006:  Juventus FC
2006–2007:  Real Madrid
2008–2012:  Englannin maajoukkue
2012–2015:  Venäjän maajoukkue
2017–2018:  Jiangsu Suning
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Fabio Capello (s. 18. kesäkuuta 1946 San Canzian d'Isonzo, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana

Capello aloitti peliuransa Spalin joukkueessa vuonna 1964 ja pelasi ennen uransa lopettamista vuonna 1980 myös Romassa, Juventuksessa sekä Milanissa. Capello kuului Italian maajoukkueeseen vuoden 1974 jalkapallon MM-kilpailuissa. Hän pelasi kaikkiaan 32 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Saavutukset pelaajana
Italian mestaruus: 1972, 1973, 1975, 1979
Coppa Italia: 1969, 1977
Euroopan Cup
Hopeaa 1973
Ura valmentajana > Saavutukset valmentajana

Italian mestaruus (5): 1992, 1993, 1994, 1996, 2001
Espanjan mestaruus (2): 1997, 2007
Mestarien liiga: 1994
Italian supercup (4): 1992, 1993, 1994, 2001
UEFA Super Cup: 1994
Serie A:n vuoden valmentaja (Oscar del Calcio): 2005
MM-2.kierros: 2010
MM-1.kierros: 2014
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabio Capello Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Raymond Goethals | Mestarien liigan voittanut valmentaja 1994 | Seuraaja: Louis van Gaal |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carlo Ancelotti | Oscar del Calcio 2005 | Seuraaja: Luciano Spalletti |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Arrigo Sacchi Arrigo Sacchi | AC Milanin päävalmentaja 1991–1996 1997–1998 | Seuraaja: Oscar Tabárez Alberto Zaccheroni |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Zdeněk Zeman | AS Roman päävalmentaja 1999–2004 | Seuraaja: Cesare Prandelli |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Marcello Lippi | Juventuksen päävalmentaja 2004–2006 | Seuraaja: Didier Deschamps |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Arsenio Iglesias Juan Ramón López Caro | Real Madridin päävalmentaja 1996–1997 2006–2007 | Seuraaja: Jupp Heynckes Bernd Schuster |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dick Advocaat | Venäjän maajoukkueen päävalmentaja 2012–2015 | Seuraaja: Leonid Slutski |
Englannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Winterbottom (1946–62) • Ramsey (1963–74) • Mercer (1974) • Revie (1974–77) • Greenwood (1977–82) • Robson (1982–90)  • G. Taylor (1990–93) • Venables (1994–96) • Hoddle (1996–99) • Keegan (1999–2000) • Wilkinson (väliaikainen) (2000) • P. Taylor (väliaikainen) (2000) • Eriksson (2001–06) • McClaren (2006–07) • Capello (2007–12) • Pearce (väliaikainen) (2012) • Hodgson (2012-16) • Allardyce (2016) • Southgate (2016–)
Venäjän joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Akinfejev |
2 Kozlov |
3 Štšennikov |
4 Ignaševitš |
5 Semjonov |
6 Kanunnikov |
7 Denisov |
8 Glušakov |
9 Kokorin |
10 Dzagojev |
11 Keržakov |
12 Lodigin |
13 Granat |
14 Berezutski |
15 Mogilevets |
16 Ryžikov |
17 Šatov |
18 Žirkov |
19 Samedov |
20 Faizulin |
21 Ionov |
22 Ještšenko |
23 Kombarov |
Valmentaja Capello
Frame Relay

Kaavio Frame Relaystä
Frame Relay on alueverkkotekniikka, jolla yhdistetään asiakkaan lähiverkkoja toisiinsa. Täsmällisemmin sanottuna sillä yhdistetään asiakasverkoissa olevat reitittimet toisiinsa. FR korvaa perinteisissä reititinverkoissa käytetyt reitittimien väliset kiinteät yhteydet Frame Relay -yhteydellä.
Frame Relay on vanhentuva protokolla, jonka nopeus ja ominaisuudet eivät enää tahdo riittää yritysten tarpeisiin. Yritykset korvaavat lähiverkkoja yhdistäviä Frame Relay -verkkojaan mm. MPLS-ratkaisuilla.
Fort Snelling

Fort Snellingin pyöreä torni.
Fort Snelling on entinen linnoitus, joka sijaitsee keskellä Minneapolis–Saint Paulin suurkaupunkialuetta Minnesota- ja Mississippi-jokien yhtymäkohdassa. Se on suojeltu Yhdysvaltain historiallisena muistomerkkinä. Fort Snelling muodostaa lähialueidensa kanssa oman organisoimattoman territorionsa, jossa on 442 asukasta (2000).
Historia

Fort Snelling oli yksi Yhdysvaltain uusista linnoituksista sen uusilla alueilla, jotka se oli saanut Yhdistyneeltä kuningaskunnalta vuoden 1812 sodan jälkeen ja ostolla Ranskalta. Linnoitus valmistui vuonna 1825, ja pian tämän jälkeen sotilaat muuttivat Josiah Snellingin johdolla selvästi alueen kuvaa. He rakensivat teitä, myllyn Saint Anthonyn putoukseen ja viljelivät maata.
Noin 30 vuoden ajan Fort Snelling oli Mississippi-joen yläjuoksun keskuksena, jonne ojibway- ja sioux-intiaanit tulivat tekemään kauppaa ja keskustelemaan viranomaisten toimista. Myös turkiskauppiaat joutuivat pysähtymään tarkastusten takia. Linnoituksella oli merkittävässä osa myös Saint Paulin perustamisessa. Linnoituksen lähelle tuli Selkirkin epäonnisen siirtokunnan asukkaita Kanadasta. Sotilaat ajoivat heidät kuitenkin kauemmaksi paikkaan, johon syntyi Saint Paul.
Vuoden 1851 sopimukset saivat aikaan Yhdysvaltain rajaseudun siirtymisen lännemmäksi. Uudet linnoitukset ottivatkin Fort Snellingin paikan raja-asemina. Fort Snelling jäi sittemmin pelkästään varastopaikaksi. Vuonna 1858 linnoitus myytiin, ja paikalle piti perustaa kaupunki. Sisällissota keskeytti kuitenkin kaupunkihankkeen, ja linnoitus palasi sotilaskäyttöön. Sodan jälkeen Fort Snelling toimi Dakotan alueen sotilaskeskuksena. Linnoitukseen rakennettiin 1880-luvulta 1900-luvun alkuun uusia rakennuksia ja vanhoja kivisiä rakennuksia tuhottiin. Toisessa maailmansodassa Fort Snellingissä koulutettiin yli 300 000 sotilasta moniin eri tehtäviin. Sodan jälkeen vanhan linnoituksen sotilaskäyttö päättyi.
Linnoitusta uhkasi 1950-luvulla valtatien rakentaminen. Tämä sai aikaan julkisia toimia Minnesotan vanhempien rakennusten suojelemiseksi. Fort Snelling valittiin osavaltion ensimmäisenä kohteena kansalliseksi historialliseksi muistomerkiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fort Snelling Wikimedia Commonsissa
Fort Snelling Minnesotan historiallisen yhdistyksen sivuilla (englanniksi)
Casper Wildin maalaus. Taustalla näkyy Fort Snelling.
Fort Smith (Arkansas)

| Fort Smith |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa
 Sebastianin piirikunta Arkansas'n kartalla, jossa Fort Smith punaisella.
 Fort Smith
 Koordinaatit: 35°22′7″N, 94°23′55″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Arkansas
Piirikunta:  Sebastian
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  160,5 km²
Väkiluku (2021):  89 576
 – Väestötiheys:  558 as./km²
Fort Smith on Yhdysvaltain kaupunki Arkansas'n osavaltiossa. Kaupungissa asuu 89 576 asukasta, ja sen pinta-ala on 160,5 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on 558 asukasta neliökilometrillä.
Väestö

Vuonna 2021 kaupungissa asui 89 576 asukasta. Asukkaista 12,4 prosenttia on ulkomaalaisia ja 7,2 prosentilla ei ole maan kansalaisuutta. Ulkomaalaiset ovat keskimäärin maassa syntyneitä vanhempia. Valkoisia asukkaista oli noin 60 prosenttia.
Väestö > Vaalit

Vuoden 2020 presidentinvaalien tulos Fort Smithissä oli seuraava:
Donald Trump 62,4 %
Joe Biden 34,8 %
Jo Jorgensen 1,1 %
Vaaleissa asukkaiden enemmistö on ollut republikaanien kannattaja vuodesta 2000 lähtien. Koko osavaltiossakin republikaanit voittivat vuoden 2020 presidentinvaalit. Lisäksi osavaltion senaattorit ovat republikaaneja.
Jessica Sula

Jessica Sula vuonna 2012.
Jessica Bianca Sula (s. 3. toukokuuta 1994 Gorseinon, Wales) on walesilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Grace Bloodina Skins – liekeissä -televisiosarjassa.
Nuoruus

Sula syntyi Walesissa. Hänen trinidadilainen äitinsä on puoliksi afroamerikkalainen ja puoliksi kiinalainen ja isänsä puoliksi saksalainen ja puoliksi virolainen. Sula keskitti opintonsa espanjaan, ranskaan ja teatteritaiteeseen Gorseinon Collegessa.
Ura

Sula esiintyi televisiossa ensi kertaa vuonna 2011 näytellen Grace Bloodia Skins – liekeissä -sarjassa, jossa hänet nähdään 5. ja 6. tuotantokaudella. Myöhemmin hän sai roolin ITV-kanavan draamakomediasarjassa Love and Marriage vuonna 2013.
Sulan ensimmäinen merkittävä päärooli valkokankaalla oli vuonna 2014 elokuvassa Honeytrap, joka kertoo 15-vuotiaasta Laylasta, joka järjestää häneen rakastuneen pojan murhan.
Yksityiselämä

Sula soittaa kitaraa ja harrastaa karatea.
Filmografia

| Vuosi | Nimike | Rooli | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011–2012 | Skins – liekeissä | Grace Blood | TV-sarja, mukana 14 jaksoa. Laulajana kappaleessa All because of you |
| 2013 | Love and Marriage | Scarlett Quilter | TV-sarja, mukana 6 jaksoa. |
| 2014 | Honeytrap | Layla | Pääroolissa, teatterielokuva. |
| 2016 | Split | Marcia | Elokuva |
Aiheesta muualla

Jessica Sula Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jessica Sula
Käännös suomeksi
Johan Parviainen

Johan Parviainen Pietarissa 1860-luvulla
Johan Parviainen (12. tai 21. maaliskuuta 1834 Kiihtelysvaara – 8. tammikuuta 1900) oli suomalainen Jyväskylässä vaikuttanut kauppias ja teollisuusmies.
Pohjois-Karjalasta kotoisin ollut Parviainen asettui Jyväskylään 1849 ensin serkkunsa Mikko Parviaisen palvelukseen ja vuodesta 1856 lähtien itsenäiseksi kauppiaaksi.
Parviainen harjoitti tukku- ja vähittäiskauppaa, perusti Jyväskylään viinanpolttimon, oluttehtaan ja vuonna 1874 sahalaitoksen Jyväsjärven länsipäähän Korkeakoskelle.  Hän perusti myös laivaveistämön ja harjoitti laivaliikennettä Päijänteellä. Parviainen osti myös yrityksiä kuten vuonna 1887 Tourulan nahkatehtaan ja Karstulassa sijainneen Kimingin rautaruukin. Vuonna 1884 Parviainen sai ensimmäisenä keskisuomalaisena kauppaneuvoksen arvonimen.
Vuonna 1897 Parviainen hankki omistukseensa Säynätsalon saaren ja siirsi Korkeakosken sahalaitoksen sinne vuonna 1900. Hän luopui myös vähittäiskaupasta ja keskittyi puutavarateollisuuteen.
Johan Parviainen harjoitti myös maanviljelyä vuonna 1885 ostamallaan Sulkulan tilalla Jyväsjärven rannalla. Tilalla asui ja sitä hoiti hänen tyttärensä Hanna Parviainen, joka raivautti lisää peltoa, harjoitti karjan- ja hevostenjalostusta, perusti tilalle turvepehkutehtaan ja kunnosti myös tuottavaan kuntoon Karhujärven, Pitkälahden ja Vähälahden rappiotilat.
Säynätsalon tehtaat

Johan Parviaisen kuoltua Säynätsalon tehtaiden johtajana toimi hänen poikansa Hugo Parviainen (1872–1920) jonka johdolla yritys muutettiin osakeyhtiöksi [1907 ja sen nimeksi tuli Joh. Parviainen Osakeyhtiö. Hugo Parviainen perusti Säynätsaloon myös vaneritehtaan 1914. Vuonna 1919 Säynätsalon tehdaslaitokset yhdistettiin Joh. Parviaisen Tehtaat Osakeyhtiö nimiseksi yhtiöksi. Hugo Parviaisen kuoltua espanjantautiin 1920 tehtaan johtoon siirtyi hänen veljensä Walter Parviainen (1869–1925) ja tämän kuoltua heidän sisarensa Hanna Parviainen joka johti tehtaita 1925–1936. Tehtaiden 1920-luvulla alkaneet taloudelliset vaikeudet joita 1930-luvun lamakausi vielä pahensi pakottivat Hanna Parviaisen myymään yhtiön pankeille 1936. Yhtiö jatkoi toimintaansa vuoteen 1946 saakka jolloin se siirtyi Enso-Gutzeit Oy:n omistukseen. Tänä aikana Säynätsaloon perustettiin vielä kuitulevytehdas joka aloitti toimintansa 1947.