stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilja Nikulin

| Ilja Nikulin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Dinamo Moskova
Sarja:  KHL
Pelinumero:  5 (maajoukkue) / 77 (KHL)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  Dynamo Moskova (RSL) Ak Bars Kazan (KHL)
NHL-varaus:  31. varaus, 2000 Atlanta Thrashers
| Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Quebec 2008 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Bern 2009 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Helsinki 2012 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Moskova 2007 | jääkiekko |  |
Ilja Vladimirovitš Nikulin (ven. Илья Владимирович Никулин, s. 12. maaliskuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi kaudella 2018–2019 KHL-joukkue Dinamo Moskovassa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Kaudella 2015–2016 Nikulin pelaa KHL-joukkue OHK Dynamo Moskovassa.
Pelaajaura

Nikulinin ura pääsarjatasolla alkoi HK Dynamo Moskovassa syksyllä 2000. Edellisenä kesänä Atlanta Thrashers oli varannut Nikulinin NHL:ään toisella varauskierroksella, vuorolla 31. Nikulin siirtyi Dynamosta Ak Bars Kazaniin kaudelle 2004–2005. Vuonna 2006 Nikulin oli voittamassa Venäjän mestaruutta ja 2007 Euroopan seurajoukkueiden mestaruutta Kazanissa. Nikulin valittiin ECC-turnauksen tähdistökentälliseen. Kazan voitti myös vuoden 2008 Continental Cupin ja Nikulin valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi.
Maajoukkueura

Nikulin on kolminkertainen jääkiekon maailmanmestari. Hän on edustanut Venäjää yhteensä kahdeksan kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 ja 2013.
Insulae

Insulae (lat., ”Saaret”) voi viitata seuraaviin:
insulat, roomalaiset vuokrakasarmit
Insulae, Rooman provinssi Egeanmeren saarilla
Insulae Baleares, Rooman provinssi Baleaarien saarilla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Insulae”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Huotrakala

| Huotrakala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Tumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huotrakalat Trichiuridae
Alaheimo::  Trichiurinae
Suku::  Trichiurus
Laji::  lepturus
Kaksiosainen nimi
 Trichiurus lepturus  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Huotrakala Wikispeciesissä   Huotrakala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Huotrakala (Trichiurus lepturus) on huotrakalojen (Trichiuridae) heimoon kuuluva kalalaji.
Ulkonäkö ja koko

Huotrakalan ruumis on hyvin pitkänomainen, leveys- ja korkeussuunnassa litteä ja nauhamainen. Sillä ei ole suomuja. Huotrakalalla on suuret silmät ja sen kummassakin leuassa on torahampaat. Peräaukko sijaitsee lähempänä suuta kuin takaosaa. Laji on tavallisesti noin metrin mittainen ja enintään viiden kilogramman painoinen. Suurin onkimalla saatu huotrakala painoi 3,69 kilogrammaa ja se pyydystettiin Guanabaranlahdelta Rio de Janeirosta. Huotrakala voi kasvaa parhaimmillaan 120 senttimetrin mittaan.
Levinneisyys ja elinympäristö

Huotrakalaa tavataan maailmanlaajuisesti trooppisissa ja lauhkeissa vesissä lukuun ottamatta Tyynenmeren keskiosaa. Se on lajina laajalle levinnyt ja elinalueillaan runsaslukuinen. Lajin populaatiot ovat vakaita, ja vaikka sitä saatetaan joskus saada sivusaaliina pohjatroolauksessa, merkkejä lukumäärän vähenemisestä ei ole havaittavissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen elinvoimaiseksi lajiksi. Tavallisesti huotrakala elää mutapohjalla matalissa rannikkovesissä. Ne myös uivat usein estuaareissa. Poikaset ja nuoremmat aikuiset huotrakalat muodostavat päiväsaikaan parvia 100 metriä pohjan yläpuolella. Vanhemmat aikuiset taas saalistavat päiväsaikaan lähellä pintaa ja viettävät pohjalla aikaa vain öisin. Huotrakaloja voidaan tavata vedenpinnasta aina 589 metrin syvyyteen, mutta yleensä ne pysyttelevät 100–350 metrin syvyisessä vedessä.
Ravinto ja elintavat

Nuoret ja sukukypsyyttä vielä saavuttamattomat huotrakalat syövät krilliäyriäisiä, pieniä pelagisia planktonäyriäisiä ja pieniä kaloja. Aikuisiässä ne siirtyvät enemmän kalaravintoon, mutta syövät toisinaan äyriäisiä ja kalmareita. Huotrakalan pisin tavattu elinikä on 15 vuotta. Sukukypsyyden se saavuttaa 2 vuoden iässä. Lisääntyminen tapahtuu yleensä myöhäiskeväällä ja kesällä mutta on mahdollista ympäri vuoden.
Käyttö

Huotrakalalla on kaupallista käyttöä, ja sitä myydään marketeissa tuoreena, pakasteena ja suolattuna.
Irina Lazareanu

Irina Lazareanu (2007)
Irina Lazareanu (s. 8. kesäkuuta 1982 Romania) on kanadalainen huippumalli.
Ura

Lazareanu aloitti mallin työt vuonna 1999 saatuaan sopimuksen Giovanni-mallitoimiston kanssa. Ihmisten tietoisuuteen hän ponnahti kuitenkin ystävystyttään huippumalli Kate Mossin kanssa. Lazareanu on työskennellyt muun muassa Chanelille, Balenciagalle, Alexander McQueenille, Anna Suille, Lanvinille, Versacelle, Mulberrylle ja Dolce & Gabbanalle. Vuonna 2007 hän esiintyi yhteensä 76 muotinäytöksessä yhden kauden aikana ja rikkoi näin ennätyksen.
Elämä

Lazareanu syntyi Romaniassa, mutta muutti 5-vuotiaana vanhempiensa kanssa Québeciin, Kanadaan. 13-vuotiaana hänet lähetettiin Lontooseen balettikouluun.
Lazareanu on ollut kahdesti kihloissa muusikko Pete Dohertyn kanssa. Lazareanu on seurustellut myös John Lennonin pojan Seanin kanssa.
Lazareanun ystäviä ovat muun muassa mallit Kate Moss, Agyness Deyn, Lily Donaldson ja Freja Beha Erichsen.
Lazareanu on myös muusikko ja aktivisti.
Ulkonäkö

Lazareanun tuntomerkki on hänen otsatukkansa. Sekä hänen silmänsä, että hiuksensa ovat ruskeat. Lazareanu on 177 senttimetriä pitkä. Hänet tunnetaan myös tyylistään, joka on saanut vaikutteita 60- ja 70-luvuilta ja miesten pukeutumisesta.
Hirosaki

| Hirosaki-shi (弘前市) |
| --- | --- |
 Hirosakin linna ja kukkiva kirsikkapuu
 lippu:  vaakuna
 Hirosakin sijainti Aomorin prefektuurissa
 Hirosaki-shi
 Koordinaatit: 40°36′11″N, 140°27′50″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Aomorin prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Noriyuki Kasai
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  542,12 km²
Väkiluku (2014):  178 268
 – Väestötiheys:  328,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Omena
 – Kukka:  Kirsikka
 
 http://www.city.hirosaki.aomori.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hirosaki (jap. 弘前市, Hirosaki-shi) on kaupunki Aomorin prefektuurissa Japanissa. Hirosaki oli ennen Hirosakin daimiokunnan pääkaupunki, ja nykyisin se on Tsugarun alueen keskuskaupunki. Kaupunki on tunnettu paitsi mittavasta omenanviljelyteollisuudestaan, myös jokavuotisista kirsikankukka- ja neputa-festivaaleistaan.
Historia

Hirosaki on historiallinen linnakaupunki, joka toimi Edo-kaudella Tsugarun klaanin hallitseman Hirosakin daimiokunnan (han) pääkaupunkina. Meiji-restauraatiossa vuonna 1871 hanit lakkautettiin, ja alueelle perustettiin Hirosakin prefektuuri. Vain kaksi kuukautta prefektuurin perustamisen jälkeen prefektuurin pääkaupunki siirrettiin kuitenkin Aomoriin, jolloin prefektuurin nimikin vaihtui Aomorin prefektuuriksi. Vuodesta 1898 keisarillisen Japanin armeijan kahdeksas divisioona oli sijoitettuna kaupunkiin. Toisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1949, kaupunkiin perustettiin Hirosakin yliopisto. Vuonna 2011 kaupungissa vietettiin Hirosakin linnan rakennuksen 400-vuotisjuhlia.
Ilmasto

Hirosaki kuuluu Tsugarun alueeseen, jossa vallitsee Japanin Japaninmeren puoleinen ilmastotyyppi. Alueelle tyypillisiä ovat runsaslumiset talvet, ja keskikesällä ilman lämpötila kohoaa lähelle kolmeakymmentä astetta. Hirosakin–Kuroishin alueella ilmankosteus on suuri föhnilmiön johdosta.
Liikenne

Kaupungin rautatieliikenteen keskus on Hirosakin asema, jonka kautta kulkevat Hirosakin Aomorin ja Fukushiman kaupungeihin yhdistävä JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja sekä Kōnan-rautateiden Kuroishiin kulkeva Kōnan-linja. Kaupungin alueella on myös muita, pienempia asemia.
Hirosakin bussiterminaalista kulkevat päivävuorot Moriokaan, Sendaihin ja Tokion Uenoon, ja näiden lisäksi useampi Tokioon kulkeva yövuoro. Kōnan bus -yhtiö ylläpitää 21:tä kaupunginsisäistä bussilinjaa. Lähimmät Tōhokun moottoritielle vievät liittymät ovat Ōwanin–Hirosakin liittymä sekä Kuroishin liittymä. Lisäksi kaupunkiin kulkevat valtatiet 7 (Aomori–Niigata) ja 102 (Hirosaki–Towada).
Kulttuuri > Nähtävyydet

Hirosakin puistossa sijaitseva Hirosakin linna on yksi Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi listatuista kohteista. Sen nykyinen päälinna rakennettiin vuonna 1810 korvaamaan vuonna 1627 salamaniskun aiheuttamassa tulipalossa tuhoutunut edellinen päälinna. Muita Hirosakissa sijaitsevia kulttuuriomaisuuskohteita ovat mm. Saishōin-temppelin viisikerroksinen pagodi, Hirosaki Hachiman-gū sekä Takaterun pyhäkkö.
Kaupungissa järjestetään vuosittain neljä suurta perinteistä juhlatapahtumaa: kevään kirsikankukka- ja kesän neputa-festivaalit, syksyn Hirosakin linnan krysanteemi- ja ruskafestivaali sekä talven Hirosakin linnan lumilyhtyfestivaali. Näistä neputa-festivaali, jossa värikkäät, samurai-aihein koristellut kärryt kiertävät kaupunkia väkijoukon vetäminä, on määritelty tärkeäksi aineettomaksi kansankulttuuriomaisuudeksi. Tapahtumaan osallistuu vuosittain noin 80 kärryä ja yli 100 000 katsojaa.
Kulttuuri > Urheilu

Kaupungissa toimivat baseball-joukkue Hirosaki Areds sekä jalkapallojoukkue Blancdieu Hirosaki FC.
Ystävyyskaupungit > Japanissa

Shari, Hokkaidōn prefektuuri
Ōta, Gunman prefektuuri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hirosaki Wikimedia Commonsissa
Hirosakin viralliset kotisivut (japaniksi)
II (Atomirotan albumi)

| II Atomirotta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Atomistudio, Sonic Pump Studios, Johtoääni ja Marmalade Studios
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2016
 Formaatti: CD, LP, MC, digi
 Tyylilaji: hip hop, blues, jazz, hard rock
 Kesto: 35.00
 Levy-yhtiö: Monsp
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Atomirotan muut julkaisut
| I 2014 | II 2016 | III 2018 |
II on Atomirotan toinen studioalbumi. Se julkaistiin 26. helmikuuta 2016 levymerkillä Monsp Records. Albumin julkaisujuhlia vietettiin Tavastialla 24. maaliskuuta 2016. Edeltävään albumiin verrattuna II sisältää enemmän laulamista ja vähemmän räppiä, sekä viitteitä jazzista ja hard rockista.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3. Se pysyi listalla yhteensä 14 viikkoa.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat : 
| Rumba  | 3,9/10 |  |
Soundi : 

Albumi sai vaihtelevan vastaanoton. Kappale ”Älä huoli tyttö” julkaistiin singlenä, ja se nousi YleX:n soittolistalle, ja albumi itsessään valittiin kanavan viikon albumiksi. Helsingin Sanomien Jarkko Jokelainen antoi albumille neljä tähteä viidestä, sanoen sen olevan edeltäjäänsä maltillisempi ja painopisteen olevan nyt kokeilujen sijaan itse kappaleissa.
Kappaleet

Älä huoli tyttö – 3.23
Pienestä kii – 3.19
Faija teki rikoksii – 3.41
Venäläistä rulettii – 3.07
Perhonen – 3.20
Nenä vie – 3.31
Samanlaiset – 3.01
Kaduille taas – 3.09
Pudotetaan iso pomo – 2.37
Ei me mennä nukkumaan – 3.15
Tervetuloo – 2.43
Kokoonpano

Rotta – laulu, kosketinsoitin, lyömäsoittimet
Rane Raitsikka – kitara, bassokitara, lyömäsoittimet, laulu, kosketinsoitin
Jykä Pajulaakso – kosketinsoitin, lyömäsoittimet, musiikkiohjelmointi
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Pave Maijanen – bassokitara
Sami Yaffa – bassokitara
Gene Trautmann – rummut
Janne Parviainen – rummut
Jokke Bachmann – rummut
Sipe Santapukki – rummut
Lauri Eloranta – piano, taustalaulu
DJ Polarsoul – skrätsit
Kokoonpano > Tuotanto

Jussi Jaakonaho – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 4, 6, 7 ja 11)
Jykä Pajulaakso – äänittäjä
Ray Hartman – äänittäjä (kappale 2)
Jyri Riikonen – miksaaja (kappaleet 1–3, 5 ja 8–10)
Svante Forsbäck – masteroija
Juuso Rikoslaki – kansikuva
Aiheesta muualla

II discogs.com -sivustolla
International World Games Association

| International World Games Association |
| --- | --- |
 Pääkonttori Lausannessa.
Tyyppi:  urheilujärjestö
Lyhenne:  IWGA
Perustettu:  21. toukokuuta 1980
Sijainti:   Lausanne, Sveitsi
Presidentti:  José Perurena López
Jäsenet:  39 jäsentä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
International World Games Association (IWGA) on kansainvälinen urheilujärjestö, joka toimii neljän vuoden välein pidettävän World Games -urheilutapahtuman järjestäjänä. IWGA on kansainvälisen olympiakomitean tunnustama järjestö.
Historia

12 eri kansainvälistä järjestöä perusti Etelä-Korean Soulissa vuonna 1981 World Games Council -nimisen järjestön, jonka tarkoitus oli auttaa pienempien lajien tunnettavuutta. Vuonna 1996 järjestön nimeksi vaihdettiin International World Games Association.
Jäsenet

IWGA:lla on tällä hetkellämilloin? 37 jäsentä. Vuonna 2014 liittynyt International Federation of Muaythai Amateur (IFMA) on tuorein jäsenmilloin?.
| Laji | Organisaatio |
| --- | --- |
Aikido: International Aikido Federation
Biljardi: World Confederation of Billiard Sports
Bocce: Confédération Mondiale des Sports de Boules
Casting: International Casting Sport Federation
Haavipallo: Federation of International Lacrosse
Ilmaurheilu: World Air Sports Federation
Jujutsu: Ju-Jitsu International Federation
Jousiammunta: World Archery Federation
Kehonrakennus & fitness-urheilu: International Federation of BodyBuilding & Fitness
Maahockey: International Hockey Federation
Karate: World Karate Federation
Keilailu: International Bowling Federation
Kilpakiipeily: International Federation of Sport Climbing
Kilpatanssi: World DanceSport Federation
Korfball: International Korfball Federation
Köydenveto: Tug of War International Federation
Käsipallo: International Handball Federation
Lainelautailu: International Surfing Association
Life saving: International Life Saving Federation
Liitokiekko: World Flying Disc Federation
Melonta: International Canoe Federation
Nyrkkipallo: International Fistball Association
Potkunyrkkeily: World Association of Kickboxing Organizations
Rugby: International Rugby Board
Roller Sports: International Roller Sports Federation
Salibandy: International Floorball Federation
Softball: International Softball Federation
Sumo: International Sumo Federation
Squash: World Squash Federation
Squash-57: International Racquetball Federation
Suunnistus: International Orienteering Federation
Thainyrkkeily: International Federation of Muaythai Amateur
Vedenalainen urheilu: Confédération Mondiale des Activités Subaquatiques
Verkkopallo: International Federation of Netball Associations
Vesihiihto & vesilautailu: International Water Ski Federation
Voimanosto: International Powerlifting Federation
Voimistelu: International Gymnastics Federation
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Ilmari Pimiä

| Ilmari Pimiä |
| --- | --- |
 Ilmari Pimiä
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1897 Kivennapa
Kuollut: 22. marraskuuta 1989 (92 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, kuvataiteilija, piirustuksenopettaja
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ilmari Eino Pimiä (19. kesäkuuta 1897 Kivennapa – 22. marraskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kuvataiteilija ja piirustuksenopettaja.
Elämä ja ura

Ilmari Pimiän vanhemmat olivat Kivennavan suntio ja koulumestari Mikko Pimiä ja Anni Veijalainen. Pimiä kirjoitti ylioppilaaksi Terijoen yhteiskoulusta 1916 ja suoritti piirustuksenopettajan tutkinnon Taideteollisessa keskuskoulussa 1926. Hän toimi 1920-luvulta lähtien piirustuksenopettajana muun muassa Tampereen tyttökoulussa ja Tampereen klassillisessa lukiossa 1926–1927, Viipurin klassillisessa lyseossa ja Viipurin uudessa yhteiskoulussa vuosina 1927–1940 sekä Helsingin Kirkkopuiston tyttökoulussa 1940–1965. Rajavartijana Kannaksen rajavartiostossa Pimiä työskenteli 1922–1923. Hänen opettajanuransa jatkui 1960-luvun puoliväliin saakka. Karjalan Aamun toimittajana hän oli 1942–1950.[lähde? ]
Kirjallinen tuotanto

Pimiä oli Olavi Paavolaisen lapsuudenystävä ja eli väkevästi mukana Tulenkantajien vaiheissa. Pimiän kirjallinen ura alkoi yhteiskokoelmista Nuoret runoilijat (1924) ja Hurmioituneet kasvot (1925). Hänen oma esikoiskokoelmansa Näkinkenkä ilmestyi 1926. Hän kirjoitti runotekstit Karjalan Liiton muistojulkaisuun Rakas entinen Karjala, joka ilmestyi 1942, ja toimi muutenkin teoksen avustajana. Teoksen toimitti Olavi Paavolainen. Sodan jälkeen Pimiä tuli tunnetuksi karjalaisrunoilijana, joka tulkitsi kotinsa menettäneiden evakkojen tuntoja. Hänen viimeinen julkaistu teoksensa Jäivät seudut rakkahimmat (1980) sisältää muistoja Karjalasta.[lähde? ]
Teokset

Nuoret runoilijat. Runoantologiassa mukana Kaarina Vaher, Katri Vala, Onni Halla, Yrjö Jylhä, Arvi Kivimaa, Olavi Lauri (Olavi Paavolainen), Johan Edvard Leppäkoski, P. Mustapää (Martti Haavio) ja Ilmari Pimiä. WSOY 1924
Näkinkenkä (runoja, 1926)
Taivaan polku (runoja, 1929)
Viimeinen porras (uskonnollisaiheisia runoja, 1936)
Unen maa (runoja Karjalalle, 1942)
Rakas entinen Karjala. Karjalan liiton muistojulkaisu 2. (toimittanut Olavi Paavolainen, runotekstit Ilmari Pimiä, 1942)
Valitut runot (1948)
Jäivät seudut rakkahimmat (runoja ja muisteluita, 1980)
Aiheesta muualla

Pynttäri, Veli-Matti: / Pimiä, Ilmari (1897–1989) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2015. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Itäkeskus (täsmennyssivu)

Itäkeskus voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Itäkeskus, Helsingin Vartiokylän osa-alue
Itis, ent. Itäkeskus, kauppakeskus Helsingissä
Itäkeskus, metroasema Helsingissä
Itäkeskus, kauppakeskus Porissa
Varissuon liikekeskus, entinen Turun Itäkeskus, liikekeskus Varissuolla Turussa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Itäkeskus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Issoksen taistelu (täsmennyssivu)

Issoksen taistelu voi viitata seuraaviin:
Issoksen taistelu, taistelu Aleksanteri Suuren Makedonian ja Dareios III:n Persian välillä vuonna 333 eaa.
Issoksen taistelu, taistelu Septimius Severuksen ja Pescennius Nigerin välillä vuonna 194 jaa.
Issoksen taistelu, perinteinen mutta virheellinen nimitys Herakleioksen sotaretkelle sassanideja vastaan vuonna 622 jaa.; käytiin todellisuudessa Kappadokiassa
Aleksanteri-mosaiikki eli Issoksen taistelu, oletettavasti vuoden 333 eaa. Issoksen taistelua kuvaava mosaiikki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Issoksen taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iso Liesjärvi (Multia)

| Iso Liesjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°27′00″N, 24°48′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Multianjoen valuma-alue (35.67)
Laskujoki:  Sipipuro 
Järvinumero:  35.674.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,9 m  
Rantaviiva:  8,863 km  
Pinta-ala:  1,32504 km²  
Tilavuus:  0,00142099 km³  
Keskisyvyys:  1,07 m  
Suurin syvyys:  2,8 m  
Saaria:  3 
 fiIso Liesjärvi 
Iso Liesjärvi  tai myös Iso Liesijärvi  on Keski-Suomessa Multialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 130 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä. Se on 2,8 kilometriä pitkä ja 850 kilometriä leveä. Järven rantaviiva on alavaa metsämaastoa, jossa painaumiin on kehittynyt soistuvaa metsää. Itäpuolella sijaitsee Heinälammen avosuo, jossa nimensä perusteella olisi ollut avoveden alue. Itäpuolella kohoaa heti Riihikangas, joka kohoaa 40 metriä järvenpintaa korkeammalle. Kauempana Heinälammen takana sijaitsevat vielä Väärävuori, Viitamäki sekä Urjaisvuori, ja järven eteläpuolella Kusinmäki. Järvessä on kartan mukaan kolme saarta, jotka ovat pieniä luotoja. Iso- ja Pieni Mäntysaari ovat maatuneet yhteen ja saarelle on rakennettu kannas, joten saari onkin nykyään niemi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 1,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0014 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys on 2,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee karttojen mukaan Palokärjenkallion edustalla järven eteläpäässä.
Järven rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä ja sen lähiympäristössä on sijainnut kaksi maatilaa, joiden nykyinen peltoala on vähäinen. Rannoille on rakennettu haja-asutuksena vain muutama asunto sekä lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Vilhuskylältä alkavilta yhdystieltä 16529 ja järven länsipuolelta kiertävältä kylätieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Sarajoen alueeseen (35.674) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,9 metriä mpy.
Järvi on vesistöalueensa latva-alueita ja se saa kaiken vetensä omalta valuma-alueeltaan. Sarajoen alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Rautopuron valuma-alueen alajuoksulla sijaitseva Virkolampi (2 ha) sekä Rautopuron sivuharaassa sijaitsevat Pirttilampi (5 ha) ja Pieni Pirttilampi (1 ha). Kauempaa Sarajokea myöten laskee Kalliolampi (8 ha). Sarajokeen yhtyy oikealta Ison Liesjärven laskuoja Sipipuro ja samalta puolelta Vähäjärvi (12 ha).
Järven laskuojan vesireitti jatkaa siis Sarajokena laskien Uitamonjärveen. Reitti jatkuu Pietilänjokena Sinervään ja eteenpäin Isoon Multianjärveen ja Pieneen Multianjärveen. Multianjoki laskee Tarhapäänjärven läpi ja se laskee Tarhianjokena Tarhiaan ja Keurusselkään.