stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iamblikhos
Filosofia > Kosmologia

Ensinäkemältä Iamblikhoksen ajatukset ja kirjoitukset vaikuttavat läpipääsemättömiltä, koska ne on kääritty tiiviiseen uusplatonilaiseen "ammattikieleen". Useat hänen ajatuksistaan ovat kuitenkin paitsi ymmärrettävissä myös hyvin tutun oloisia nykyaikaiselle lukijalle. Kun lukija on sisäistänyt kirjoitusten terminologian ja aikakauden mielentilan, kirjoitusten tulkinta tulee helpommaksi.
Iamblikhos sijoitti järjestelmänsä pääksi ylivoimaisen "yhden", monadin, jonka ensimmäinen prinsiippi on äly, nous. Välittömästi seuraavaksi tästä absoluuttisesta yhdestä Iamblikhos esitteli toisen, yliolevaisen "yhden", jonka tehtävänä oli olla alkuperäisen ykseyden ja "moneuden" välissä, älyn tai sielun, psykhen, tuottajana. Nämä kaksi "yhtä" muodostivat alkuperäisen dyadin eli "kakseuden". Ensimmäinen ja korkein "yksi", nous, jonka Plotinos oli esittänyt kolmitasoisena eli (objektiivisena) olemisena, (subjektiivisena) elämänä ja (realisoituneena) älynä, oli Iamblikhoksen mukaan puolestaan jaettu kahteen osaan, ymmärrettävään ja ymmärtävään. Ensin mainittuun kuuluivat ajattelun kohteena olevat asiat, ja jälkimmäiseen kuului itse ajattelu. Nämä kolme itsenäistä kokonaisuutta, eli psykhe ja ymmärrettävään ja ymmärtävään osaan jaetty nous, muodostivat triadin eli "kolminaisuuden".
Järjen ja sielun muodostaman kahden maailman väliin Iamblikhos, kuten myöhemmin myös Proklos, sijoitti kolmannen piirin, joka otti osaa kummankin luontoon ja sekä erotti että yhdisti niitä. Tämä otaksuma perustuu kuitenkin puolittain arvaamalla tehtyyn alkutekstin korjaukseen. Voimme kuitenkin lukea, että älyllisen triadin kolmas sija kuului demiurgille, platonilaiselle luojajumalalle. Näin demiurgi identifioitiin samaksi asiaksi kuin täydellistynyt nous, ja älyllinen triadi laajentui hebdomadiksi.
Koko Iamblikhoksen monimutkaista teoriaa hallitsee triadin, hebdomadin jne. matemaattinen formalismi, jossa erityisesti ensimmäinen prinsiippi (Jumala) identifioidaan monadiksi, dyadiksi ja triadiksi. Myös muille luvuille on annettu symboliset merkitykset. Iamblikhoksen mukaan matematiikan teoriat pätevät täydellisesti kaikkiin asioihin, sekä jumalaisiin että materiaalisiin. Vaikka hän onkin tällä tavalla määritellyt kaiken olevan lukujen alaisuudessa, hän kuitenkin sanoo toisaalla, että luvut ovat olemassa itsenäisinä olioina ja että ne sijaitsevat rajoitetun ja rajoittamattoman keskellä.
Toinen järjestelmään liittyvä vaikeus on maailman toiminnasta annettu kuvaus. Sen sanotaan olevan sidottu välttämättömien tapahtumien ketjuun, jota kutsutaan kohtaloksi. Tällä tavalla se erottuu jumalallisista asioista, jotka eivät ole kohtalon alaisia. Koska maailma on itse kuitenkin korkeampien voimien materialisoitumisen tulosta, se saa kokea näiden jumalallisten voimien jatkuvaa vaikutusta. Nämä voimat vaikuttavat luonnonlakeihin ja saavat epätäydellisen ja pahan kuitenkin lopulta kääntymään hyväksi. Pahan ongelmasta Iamblikhos ei antanut tyydyttävää selitystä. Pahan sanotaan vain kehittyneen vahingossa ajallisen ja ajattoman välisessä konfliktissa.
Filosofia > Teurgia

Huolimatta jumalallisen maailmankaikkeuden rakenteellisesta monimutkaisuudesta Iamblikhos uskoi silti pelastukseen ihmisen lopullisena tavoitteena. Ruumiiseen vangitun sielun oli tarkoitus palata jumaluuden yhteyteen suorittamalla erilaisia riittejä tai teurgiaa, kirjaimellisesti "jumal-töitä". Jotkut kääntävät sanan "magiaksi", mutta sanan nykyisin mukanaan tuomat mielleyhtymät eivät täysin vastaa sitä, mitä Jamblikhoksella oli mielessä. Hän tarkoitti enemmänkin vain eräänlaisia uskonnollisia rituaaleja. Nämä rituaalit kuitenkin sisälsivät osuuksia, joita nykyään pidettäisiin yrityksinä magian harjoittamiseen.
Vaikka fyysiset tarpeet hallitsevatkin ruumiillistuneita sieluja, ne ovat silti jumalallisia ja järjellisiä. Tästä seuraa konflikti, koska ihmisessä on sekä kuolematon, jumalallinen luonto, että aidosti materiaalinen ja epätäydellinen kuolevainen luonto. Sielu on ikään kuin hukannut kosketuksen syvempään, jumalalliseen luontoonsa ja vieraantunut itsestään. Tällä konfliktilla voidaan selittää myös pahan alkuperä, vaikka Iamblikhos ei sanokaan asiaa suoraan.
Tältä osin Iamblikhos oli myös selvästi eri mieltä kuin edeltäjänsä Porfyrios, joka uskoi, että henkiset mietiskelyt voivat yksinään tuoda pelastuksen. Porfyrios kirjoitti kirjeen, jossa hän vastusti Iamblikhoksen ajatusta teurgiasta, ja Egyptiläisistä mysteereistä syntyi vastaukseksi tämän kirjeen esittämään kritiikkiin.
Iamblikhoksen johtopäätös oli, että ylivoimaista jumaluutta ei voida käsittää mielen suorittamalla mietiskelyllä, koska jumaluus on järjen yläpuolella. Teurgia on sarja rituaaleja ja operaatioita, joiden tarkoituksena on palauttaa sielun jumalainen olemus palauttamalla sen muistiin jumalallista alkuperää olevat "allekirjoitukset" olevan eri tasoilla. Koulutus on tärkeää, jotta ihminen käsittäisi maailmankaikkeuden kokoonpanon ja toiminnan niin kuin Aristoteles, Platon ja Pythagoras sekä Kaldean oraakkelit ovat ne esittäneet. Teurgian harjoittaja toimii kullakin tasolle sille ominaiseen tyyliin: materiaalisella tasolla hän käyttää fyysisiä symboleita ja "magiaa", korkeammalla tasolla puolestaan sielullisia ja puhtaasti henkisiä harjoituksia. Alussa teurgian harjoittaja kohtaa jumalaisen materiassa, ja saavuttaa lopulta tason, jolla sielun sisällä oleva jumaluus yhdistyy Jumalan kanssa.
Iamblikhos tarkoitti selvästikin, että suuret massat voisivat suorittaa rituaaleja, jotka olisivat luonteeltaan enemmän fyysisiä, kun taas korkeammalla tasolla olevat henkilöt, jotka olivat lähempänä jumaluutta — ja joita oli lukumäärältään vähemmän — voisivat saavuttaa jumaluuden mietiskelemällä.
Kirjallisuutta

Iamblikhos: Pythagoras.  (Suomennos Anna-Liisa Kuusela)  Espoo:  Biokustannus, 1991.  ISBN 951-9413-41-3
Lähteitä

Fowden, Garth. The Egyptian Hermes: A Historical Approach to the Late Pagan Mind. Princeton, Princeton University Press 1986. (Erityisesti osa, joka käsittelee Iamblikhoksen ja uusplatonilaisten suhdetta Hermes Trismegistoksen kirjoittamiksi oletettuihin teoksiin.)
Shaw, Gregory. Theurgy and the Soul: The Neoplatonism of Iamblichus. Pennsylvania, Pennsylvania State University Press 1971.
Aiheesta muualla

Iamblichus
On the Egyptian Mysteries — verkkoversio teoksesta Teurgia eli Egyptiläisistä mysteereistä (englanniksi)
Deification Doctrine in Iamblichus and Three Church Fathers - Article in Theandros
Antiikin filosofia  Platonismi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19 
Kansalliset:  Norja  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 2  3  4  5  6 
Tieteilijät:  CiNii  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Ihmistiikeri

| Ihmistiikeri |
| --- | --- |

Ominaisuudet
Tuntomerkit:  Pitkät, terävät hampaat, viiltävät kynnet, tiikerin vartalo ilman häntää
Esiintyminen:  Aasian osat, joissa tiikerit elävät
Kansanperinne
Kansanperinteen alkuperä:  Intialainen kansanperinne, joka levisi Aasiassa
Samanlaiset olennot:  Ihmissusi Ihminen Tiikeri
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmistiikeri on tarun mukaan ihminen joka muuttuu öisin ihmistiikeriksi. Se kuuluu intialaiseen tarustoon mutta on sittemmin levinnyt ympäri Aasiaa. Ihmistiikerin sanotaan olevan vahva kuin tiikeri ja älykäs kuin ihminen. Tuntomerkkeinä on pitkät terävät hampaat, teräväkyntiset käpälät ja tiikerin ruumis ilman häntää. Ihmistiikeriä esiintyy samoilla seuduilla kuin tiikereitä Aasiassa.
Ihmistiikeri eroaa ihmissudesta siten että ihminen voi itse päättää haluaako hän ihmistiikeriksi toisin kuten ihmissusi joka muuttuu tahtomattaan ihmissuden pureman vuoksi.
Tarun mukaan ihminen pystyy muuttumaan ihmistiikeriksi monin eri keinoin. Tapa vaihtelee riippuen mistä osasta Aasiaa tarina tulee. Malesiassa vain noidat omaavat tiedon ihmisen muuttamiseksi hirviöksi ja he veloittavat palveluksesta melkoisesti. Jaavalla riittää, että ihminen lausuu loitsun sanat tiikerin turkki tai vastaava vaate päällään. Balilla rituaali on kaikkein vastenmielisin ja henkisesti sairain: ihmisen on anastettava vainajan suolet, keitettävä ne ja juotava kammottava liemi.
Tarun mukaan ihmistiikerin voi päivällä tunnistaa alaselän tummasta laikusta. Täplän ajatellaan syntyneen paikalle, josta häntä on palanut.
Paikoin uskotaan, että vain vainajat voivat muuttua ihmistiikereiksi. Mikäli paha ihminen rukoilee kuolemansa hetkellä anteeksiantoa, hän voi herätä henkiin ja hitaasti muuttua tiikeriksi.
Aiheesta muualla

Heather Hamel: The weretiger in Asian mythology  9.3.2010. Helium.com. Arkistoitu 7.7.2013. Viitattu 6.7.2013. (englanniksi)
Kirjallisuutta

Newman, Patrick: Tracking the Weretiger: Supernatural Man-Eaters of India, China and Southeast Asia.  McFarland & Company, 2012.  ISBN 0786472189  (englanniksi)
Jayatirtha Dasa

Jayatirtha Dasa (James Edward Immel, Jayatirtha Swami; 13. marraskuuta 1948 – 13. marraskuuta 1987) oli Krishna-liikkeessä (ISKCON) toiminut yhdysvaltalainen uskonnollinen johtaja. Hän oli aikoinaan Prabhupadan oppilaana ja nousi yhdeksi liikkeen johtajista Prabhupadan kuoltua vuonna 1977.
LSD-sotkuista kiinni jäänyt Jayatirtha erotettiin liikkeen hallintoelimestä vuonna 1982. Hän oli mainostanut LSD:tä ja seksiä hengellisen kehityksen välineinä.
Jayatirtha kuoli henkirikoksen uhrina Englannissa. Hänet puukotettiin ja mestattiin. Hänen entinen oppilaansa, irlantilainen John Tiernan joutui teon johdosta psykiatriseen laitokseen. Tiernan oli aiemmin pitänyt Jayatirthaa uudestisyntyneenä Jeesuksena. Myöhemmin hänen näkemyksensä Jayatirthasta kääntyi päälaelleen; hän alkoi pitää tätä paholaisen ruumiillistumana.
Iharinkoski

Iharinkoski sijaitsi Pirkanmaalla Kangasalan kunnan Iharin kylässä vuosina 1604–1830. Koski syntyi luonnonmullistuksessa paikalle, jossa siihen saakka oli ollut Längelmäveden ja Pälkäneveden yhdistänyt salmi. Kosken kuivuttua paikalla oli järvet toisistaan erottanut kannas, jonka poikki paljon myöhemmin on kaivettu järvet yhdistävä kanava.
Kosken synty

Vuonna 1604 Pälkänevedelle syntyi uusi lasku-uoma, Kostianvirta, ja järven vedet alkoivat virrata sitä pitkin Mallasveteen. Pälkäneveden pinta aleni tällöin nopeasti noin 3,5 metriä, Mallasveden tasolle.  Myös Längelmäveden pinta laski, mutta vähemmän kuin Pälkäneveden, ja näitä järviä yhdistäneen salmen paikalle syntyi koski, jonka kautta Längelmävesi laski Pälkäneveteen. Samalla Sarsanvirta, jota pitkin Längelmävesi ja Pälkänevesi olivat laskeneet Roineeseen, kuivui 10. kesäkuuta 1604 yhdessä yössä.  Siihen aikaan ajateltiin Iharinkosken olevan syyllinen Sarsan kuivumiseen ja syntyi sanonta "Ilkeä Iharin koski saatti Sarsan vaivaiseksi". Todellinen syyllinen Sarsan kuivumiseen oli siis Kostianvirta.
Kosken kuivuminen

1800-luvun alussa alettiin rakentaa kanavaa Längelmäveden ja Roineen väliselle kapealle kannakselle. Keväällä 1830 rakentajien padot pettivät ja syntyi Kaivannon kanava. Tällöin Längelmävesi laski Roineen tasolle ja Iharinkoski kuivui.
Uoman katkaissut kannas

Iharinkosken vesiuoman katkaissut kannas kaivettiin auki 5.4.2014. Pitkään suunnitellun kannaksen poiston tarkoituksena oli uoman avaaminen veneliikenteelle ja vedenlaadun parantaminen. Keväällä 2012 Vaasan hallinto-oikeus antoi kannaksen avaushankkeelle myönteisen päätöksen. Valitusten vuoksi käsittely siirtyi korkeimpaan hallinto-oikeuteen, joka antoi 12.11.2013 uuden myönteisen päätöksen Iharin kannaksen avaamiseksi.
Uoman katkaissut kannas > Avaus

Kannaksen kaivaminen aloitettiin 5.4.2014 kello 9, ja noin kello 10 aikaan vedet pääsivät virtaamaan esteettä Heposelän ja Pälkäneveden välillä. Paikalla oli useita kymmeniä ihmisiä, myös paikallisen lehdistön edustajia. Viereisessä Iharin Myllytorpassa oli kahvio avattu tapahtuman kunniaksi. Vaikka vedenkorkeudet avatun kannaksen molemmin puolin olevissa vesistöissä ovatkin teoriassa samat, havaittiin kannaksen avaamisen jälkeen veden virtaamista Heposelästä kohti Pälkänevettä.
Aiheesta muualla

Hurskainen, Tarmo: Iharin uoma (Arkistoitu – Internet Archive), 2006
Iharin kannas, Google street view
Aura Ijäs

Aura Ijäs s. (1981) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä.
Albumit

Draco.  Helsinki:  Ikaros, 1999.  ISSN 0782-6052
Hangover: Avaruussekoilu.  Helsinki:  Ikaros, 1998.  ISSN 0782-6052
Miron: Yläkerran huone.  (Sisältö: Yläkerran huone; Velka; Lipasto)  Vaasa:  Seitti, 2012.  ISBN 978-952-93-0647-3
Sarjakuvien tekeminen.  Helsinki:  Finn Lectura, 2013.  ISBN 978-951-792-574-7
Idänhäränsilmä

| Idänhäränsilmä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
  
 
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Tribus::  Satyrini
Suku::  Hyponephele
Laji::  lycaon
Kaksiosainen nimi
 Hyponephele lycaon  Rottemburg, 1775 
Synonyymit
 Maniola lycaon 
Katso myös
   Idänhäränsilmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänhäränsilmä (Hyponephele lycaon) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella.
Levinneisyys

Idänhäränsilmä esiintyy Etelä-Euroopassa, Keski-Euroopassa lukuun ottamatta läntisimpiä osia, Baltiassa sekä idässä Venäjän kautta Kaukasukselle, Keski-Aasiaan, Kaukoitään ja Mantšuriaan sekä Vähän-Aasian kautta Libanoniin ulottuvilla vyöhykkeillä. Laji puuttuu Euroopassa muun muassa Ranskan keski- ja pohjoisosista, Britteinsaarilta ja Fennoskandiasta.
Suomessa idänhäränsilmä on erittäin vähälukuinen ja harvinainen harhailija. Suomessa on aikaisemmin ollut vakituinen kanta paikallisena maan eteläosissa. Kanta on ilmeisesti ollut laajimmillaan 1800-luvun lopulla ja 1800–1900-luvun vaihteessa. Vakituinen kanta katosi 1930-luvulla; viimeinen tiedetty esiintymä oli Hattulassa. Virolahdella havaittiin yksilöitä kolmena peräkkäisenä vuotena 1972–1974, joista osa on voinut kehittyä Suomessa. Suomea lähimmät vakituiset kannat esiintyvät Virossa ja Venäjällä Karjalankannaksella Terijoella.
Koko ja ulkonäkö

Idänhäränsilmän etusiiven pituus on 19–24 mm. Siipien yläpuolen pohjaväri on harmaanruskea. Koiraalla on etusiipien yläpuolella postdiskaalialassa kellertävää vivahdetta ja terätön musta kärkisilmätäplä usein ilman keltaista rengasta. Naaraalla on etusiiven yläpuolella oranssinkeltainen diskaaliala ja postdiskaalijuova. Juovassa on kaksi isoa mustaa ja terätöntä silmätäplää. Takasiiven yläpuolella ei ole silmätäpliä, koiraalla se on yksivärisen harmaanruskea ja naaraalla postdiskaaliala on vaaleampi.
Elinympäristö

Idänhäränsilmän elinympäristöä ovat kuivat, hiekkaiset ja kivikkoiset maastot, esimerkiksi kuivat nummet ja lähes kasvittomat lentohiekka-alueet. Lajia tavataan alangoilta vuoristoihin noin 2 000 metrin korkeuteen saakka.
Lentoaika ja elintavat

Lentoaika on kesä–elokuussa riippuen esiintymisalueesta. Laji talvehtii täysikasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat nurmikat (Poa), esimerkiksi niittynurmikka (Poa pratensis), nadat (Festuca), lehtolusteet (Brachypodium) ja höyhenheinät (Stipa).
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Idänhäränsilmä (Maniola lycaon)
Suomen Perhoset: Idänhäränsilmä
UniProt, Taxonomy: Hyponephele lycaon (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1746760  Wikispecies: Hyponephele lycaon  BioLib: 51688  BOLD: 70553  CoL: 3NXQ9  EoL: 136956  EPPO: HYNPLY  EUNIS: 90671  Fauna Europaea: 441291  Fauna Europaea (new): e6a5889e-6ae5-4460-a1f5-98a07587e1ac  GBIF: 1906516  iNaturalist: 354746  IRMNG: 10911470  IUCN: 160240  LepIndex: 141406  MaBENA: HyponLyca  NCBI: 111914  Observation.org: 80971  Open Tree of Life: 106372  Laji.fi: MX.60976
Daskaleió (Lakonia)

Daskaleión saari mantereelta nähtynä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Daskalió (Δασκαλιό), Daskaleía (Δασκαλεία)
Sijainti:  36°45′05″N, 23°05′23″E, Monemvasiá Lakonia, Peloponnesos Kreikka
Merialue:  Myrtóonmeri, Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,02 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Daskaleió (kreik. Δασκαλειό, myös Daskalió, Δασκαλιό, Daskaleía, Δασκαλεία) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Myrtóonmeressä Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Ariánan kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,02 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Daskaleió kuuluu Monemvasián kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Daskaleió (Attika)

| --- | --- |
Muut nimet:  Daskalió (Δασκαλιό), Ágios Andréas (Άγιος Ανδρέας)
Sijainti:  37°49′30″N, 24°03′01″E, Lavreotikí Itä-Attika, Attika Kreikka
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,007 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Daskaleió (kreik. Δασκαλειό, myös Daskalió, Δασκαλιό) eli Ágios Andréas (Άγιος Ανδρέας) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Itä-Attikan rannikolla Daskaleión kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Daskaleió kuuluu Lavreotikín kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Saaren nimen on selitetty viittaavan ”opettajaan” (dáskalos), mitä on selitetty sillä, että saarella olisi toiminut osmanivallan aikana salainen koulu. Toisaalta tätä on epäilty saaren pienen koon ja karuuden vuoksi. Vaihtoehtoinen selitys on, että nimi tulisi italiankielen sanoista da scoglio, mikä viittaisi sen kallioihin.
IJmuiden

| IJmuiden IJmuiden |
| --- | --- |

 fiIJmuiden 
 52°27′32″N, 4°37′08″E 
 {{URL|example.com|optional display text}} 
IJmuidenin venesatama.
IJmuiden on lähes 31 000 asukkaan taajama- ja satama-alue Velsenin kunnassa Pohjois-Hollannin länsirannikolla. Sen edessä avautuu Amsterdamiin johtava Pohjanmeren kanava, jonka kuningas Vilhelm III vihki käyttöön vuonna 1876. IJmuideniin rakennettiin 1800-luvun lopussa valtion varoin kalasatama, josta on sittemmin kehittynyt yksi Alankomaiden tärkeimmistä tavarasatamista. Sen alueella sijaitsee myös suosittu rantalomakohde IJmuiden aan Zee.
Kaupungin nimi kirjoitetaan aina kahdella isolla alkukirjaimella, sillä hollannin kielessä ij-kirjainyhdistelmää pidetään yhtenä kirjaimena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IJmuiden Wikimedia Commonsissa
Ikoma (1945)

Ikoma vuonna 1946.
Ikoma (jap. 生駒) oli keisarillisen Japanin laivaston keskeneräiseksi jäänyt Unryū-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta ja sen köli laskettiin 5. heinäkuuta 1943. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1944. Alus oli 60-prosenttisen valmis, kun rakennustyöt lopetettiin 9. marraskuuta 1944. Alus romutettiin 4. heinäkuuta 1946 – 10. maaliskuuta 1947 välisenä aikana.
Idänniittyperhonen

| Idänniittyperhonen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Tribus::  Satyrini
Suku::  Coenonympha
Laji::  glycerion
Kaksiosainen nimi
 Coenonympha glycerion  (Borkhausen, 1788) 
Katso myös
   Idänniittyperhonen Wikispeciesissä   Idänniittyperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänniittyperhonen (Coenonympha glycerion) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva pieni päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella.
Levinneisyys

Idänniittyperhosen levinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaan pohjoisosista Keski-Eurooppaan, Suomeen ja Venäjän kautta Siperiaan. Laji puuttuu muun muassa Euroopan eteläisimmistä osista, Britteinsaarilta ja Skandinaviasta.
Idänniittyperhosesta on kuvattu alalaji Coenonympha glycerion iphioides (Espanjan niittyperhonen), joka esiintyy Pohjois-Espanjassa. Alalajia on pidetty myös itsenäisenä lajina Coenonympha iphioides.
Suomessa idänniittyperhonen esiintyy maan etelä- ja keskiosissa ja satunnaisesti pohjoisempana, pohjoisin havainto on Torniosta. Lajia ei ole havaittu Manner-Ahvenanmaalla. Kanta on painottunut Kaakkois-Suomeen. Idänniittyperhonen on suhteellisen uusi tulokas Suomessa. Laji on levinnyt maahan kaakosta, jossa ensimmäiset vakituiset kannat olivat 1800–1900-luvun vaihteessa.
Koko ja ulkonäkö

Idänniittyperhosen etusiiven pituus on nimialalajilla yleensä 15–18 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 25–33,5 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpinta on koirailla kastanjanruskea. Yläpinnalla ei ole koirailla yleensä silmätäpliä, mutta takasiivessä voi olla harvoin 1–2 pientä silmätäplää. Naaraalla etusiiven yläpuolen pohjaväri on kellanruskea ja sen ulkoreuna on tummempi. Takasiiven pohjaväri on tummanharmaa ja siinä saattaa olla 2–3 pientä silmätäplää.
Alalaji Coenonympha glycerion iphioides on nimialalajia kookkaampi, etusiiven pituus on 17–20 mm.
Elinympäristö

Idänniittyperhosen elinympäristöä ovat niityt, pientareet ja metsänreunat. Nimialalaji esiintyy alangoilta noin 1 700 metrin korkeuteen saakka. Espanjassa esiintyvä alalaji esiintyy ruohoisilla ja kivisillä ylänkömailla noin 1 800 metrin korkeuteen saakka.
Lentoaika ja elintavat

Lentoaika on yleensä kesä–heinäkuussa yhtenä sukupolvena. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat nurmilauha (Deschampsia cespitosa), koiranheinä (Dactylis glomerata), helmikät (Melica), lehtolusteet (Brachypodium) ja sukapäät (Cynosurus).
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Idänniittyperhonen (Coenonympha glycerion)
Suomen Perhoset: Idänniittyperhonen
Iltalehti: Idänniittyperhonen (Coenonympha glycerion) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Coenonympha glycerion (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1089527  Wikispecies: Coenonympha glycerion  BioLib: 51661  BOLD: 29604  CoL: 93XTV  EoL: 959386  EPPO: CENYGL  EUNIS: 90652  Fauna Europaea: 441266  Fauna Europaea (new): f18cef79-1346-47fc-9744-f74e4216a509  GBIF: 1911125  iNaturalist: 349275  IRMNG: 11013761  LepIndex: 138658  LoB: 5853  MaBENA: CoenoGlyce  NCBI: 242261  Observation.org: 80151  Open Tree of Life: 145075  Laji.fi: MX.60965
Ihmispeto (vuoden 1954 elokuva)

| Ihmispeto> Human Desire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fritz Lang
Käsikirjoittaja:  Alfred Hayes
Tuottaja:  Lewis J. Rachmil
Säveltäjä:  Daniele Amfitheatrof
Kuvaaja:  Burnett Guffey
Leikkaaja:  Aaron Stell
Tuotantosuunnittelija:  William Kiernan
Pääosat:  Glenn Ford,   Gloria Grahame,   Broderick Crawford
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  15. elokuuta 1954
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmispeto (Human Desire) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1954. Se perustuu Jean Renoirin samannimiseen elokuvaan, joka puolestaan pohjautuu Émile Zolan romaaniin. Elokuvan pääosissa ovat Glenn Ford, Gloria Grahame ja Broderick Crawford.