La La Land (elokuva)
Tuotanto > Kehitys

Damien Chazelle kirjoitti La La Landin käsikirjoituksen vuonna 2010. Hänen tarkoituksenaan oli ”ottaa puitteiksi vanhanaikainen musikaali, mutta pohjustaa se tosielämään jossa asiat eivät aina onnistu,” ja kunnioittaa epärealistisen mielentilan omaavia ihmisiä, jotka muuttavat Los Angelesiin jahtaamaan unelmiaan. Hän kehitteli elokuvan idean yhdessä ystävänsä Justin Hurwitzin kanssa heidän opiskellessaan Harvardin yliopistossa. He kokeilivat ideaa opinnäytetyössään Guy and Madeline on a Park Bench, joka oli pienen budjetin musikaali bostonilaisesta jazz-muusikosta. Chazelle piti perinteisistä 1920-luvun kaupunkikeskeisistä dokumenttielokuvista, kuten Manhatta (1921) ja Mies ja elokuvakamera (1929), jotka käsittelevät muita suurkaupunkeja. Valmistuttuaan he muuttivat Los Angelesiin vuonna 2010 ja jatkoivat käsikirjoituksen tekoa vaihtaen tapahtumapaikan Bostonista Los Angelesiin.
La La Landin tyyli ja sävy ottavat vaikutteita Jacques Demyn elokuvista Cherbourgin sateenvarjot (1964) ja Rochefortin tytöt (1967), etenkin jälkimmäisestä, joka oli paljon tanssi- ja jazz-painotteisempi. Elokuva on myös täynnä visuaalisia viittauksia Hollywoodin klassikkoelokuviin, kuten Broadwayn sävel (1940), Laulavat sadepisarat (1952) ja Iskelmäkaruselli (1953). La La Land muistuttaa Chazellen aiempaa elokuvaa, Whiplashia (2014) hahmokehityksen ja teemojen suhteen, josta hän sanoi että ”ne molemmat kertovat artistin kamppailusta ja unelmien sovitteluista ihmisyyden tarpeen kanssa. La La Land on vain vähemmän vihainen siitä.” Hän kertoi myös, että molemmat elokuvat kuvastavat hänen omia kokemuksiaan elokuvantekijänä ja tarkemmin hänen nousuaan Hollywoodin hierarkiassa. Etenkin La La Land on tarina hänen omasta kokemuksestaan, kun hän muutti itärannikolta mielessään etukäteen muodostettu kuvitelma L.A.:sta: ”että se on vain täynnä pelkkiä ostoskeskuksia ja moottoriteitä.”
Chazelle ei kyennyt tuottamaan elokuvaa vuosiin, sillä yksikään studio ei ollut halukas rahoittamaan alkuperäistä nykyaikaista musikaalia ilman tunnettuja kappaleita, joita voisi käyttää jo ennalta olemassa olevan fanikunnan rakentamiseen. Lisäksi se oli jazz-musikaali, jota The Hollywood Repoter kutsui ”hävinneeksi genreksi”. Hän uskoi, että koska hankkeen takana olevat henkilöt – hän ja Hurwitz – olivat tuntemattomia tuohon aikaan se saattoi tehdä rahoittajat epäluuloisiksi hankkeen potentiaalista. Chazelle onnistui löytämään ystäviensä kautta tuottajia, jotka esittelivät hänet Fred Bergerille ja Jordan Horowitzille. Tuottajakaksikon mukaan tulon jälkeen käsikirjoitus päätyi Focus Featuresille ja hanke sai noin miljoonan dollarin budjetin. Studio vaati useita muutoksia asioihin, jotka olivat Chazellen mielestä tunnusomaisia ja keskeisiä tarinalle: miespääosaa pyydettiin muuttamaan jazz-pianistista rock-muusikoksi, alun monimutkaista ensimmäistä musiikkikappaletta piti muuttaa ja tarinan katkeransuloinen lopetus tuli poistaa. Chazelle jätti hankkeen, koska ei halunnut tehdä niin suuria uhrauksia, ja siirtyi eteenpäin.
Myöhemmin Chazelle käsikirjoitti Whiplashin, jota oli helpompi myydä ja joka oli vähemmän riskialtis sijoitus. Kun elokuva oli saanut kehuja kriitikoilta Sundancen elokuvajuhlien ensi-illassaan tammikuussa 2014, päätti Chazelle jatkaa yrityksiään saada La La Land valkokankaalle. Hän kauppasi yhä musikaaliaan levittäjille. Vuotta myöhemmin Whiplash sai viisi Oscar-ehdokkuutta vuoden 2015 gaalassa, ja se tuotti lähes 50 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti 3,3 miljoonan budjetillaan. Siitä lähtien Chazelle ja hänen hankkeensa alkoivat kiinnostaa studioita. Viisi vuotta sen jälkeen, kun hän oli kirjoittanut La La Landin käsikirjoituksen, Summit Entertainment ja Black Lable Media suostuivat elokuvan sijoittajiksi ja levittäjiksi, tuottaja Marc Plattin kera, kun studiopomot olivat vaikuttuneita Whiplashin arvostelu- ja kaupallisesta menestyksestä. Lionsgaten Patrict Wachsberger, joka oli aiemmin työskennellyt Step Up -elokuvissa, patisti Chazellea korottamaan elokuvan budjettia, sillä hänen mielestään korkealaatuiset musikaalit eivät olleet halpoja.
Chazellen mukaan elokuva kävi läpi useita muutoksia vuosien varrella. Alun perin Miles Teller ja Emma Watson valittiin päärooleihin. Watson jättäytyi pois, koska oli sitoutunut vuoden 2017 Kaunotar ja hirviö -elokuvaan, kun taas Tellerin lähtö koski pitkiä sopimusneuvotteluja. Chazelle myös vanhensi päähahmojaan, jotka olivat alun perin nuorempia juuri Los Angelesiin saapuneita tulokkaita.