stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Satelliitti
Maan lähiavaruuden kappaleiden seuranta

Yhdistyneiden kansakuntien COPUOS-komitea kerää tiedot kaikkien maiden avaruuteen yltävistä ohjus- ja rakettilaukaisuista. YK ylläpitää luetteloa satelliiteista ja niiden radoista. Poikkeuksena ovat sotilaalliset satelliitit, joista etenkin Yhdysvallat kieltäytyy ilmoittamasta niiden rataelementtejä. YK:lla ei ole omaa valvontaverkostoa, vaan se luottaa jäsenmaidensa ilmoituksiin.
United States Space Surveillance Network (SSN) on seurannut kiertoradalla olevia kappaleita vuodesta 1957 lähtien, kun Neuvostoliitto aloitti avaruusajan laukaisemalla Sputnik-1. SSN on osa Yhdysvaltain ja Kanadan ilmapuolustusjärjestelmää (NORAD). Se seuraa Maata kiertäviä keinotekoisia kappaleita, kuten satelliitteja, avaruusaluksia, kantoraketteja ja niiden jäännöksiä, jotka ovat kooltaan yli 10 cm. Seuranta tapahtuu sekä tutkien että optisten teleskooppien avulla. Valtaosa Maan lähiavaruuteen jääneestä avaruusromusta palaa Maan ilmakehään ja tuhoutuu. Noin seitsemän prosenttia avaruuskappaleista on toimivia satelliitteja. Loput ovat avaruusromua. USSTRATCOM on ensisijaisesti kiinnostunut toimivista satelliiteista, mutta seuraa myös avaruusromua, joka palatessaan ilmakehään saattaisi aiheuttaa vaaraa asutuille alueille.
Venäjällä on Yhdysvaltain tavoin samankaltainen ilmapuolustukseen liittyvä avaruuden seurantajärjestelmä. Ranska toi vuoden 2007 lopulla oman sotilaallisen lähiavaruuden seurantajärjestelmänsä julkisuuteen. Siihen kuuluu muun muassa GRIMES-tutkajärjestelmä.
Scientific American -lehden toimittaja Clara Moskowitz sanoo, että Maan kiertoradalla on yli 200 miljoonaa palaa avaruusromua, jotka voivat vaurioittaa satelliittia törmäyksessä.
Avaruusvaltiot

Avaruusvaltio on tässä valtio, joka on laukaissut omalla kantoraketillaan oman satelliitin kiertoradalle.
| Järjestys | Maa | Ensimmäisen laukaisun vuosi | Kantoraketti | Satelliitti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 1957 | R-7 | Sputnik 1 |
| 2 |  Yhdysvallat | 1958 | Juno I | Explorer 1 |
| 3 |  Ranska | 1965 | Diamant | Astérix |
| 4 |  Japani | 1970 | Lambda-4 | Ōsumi |
| 5 |  Kiinan kansantasavalta | 1970 | Pitkä marssi 1 | Dong Fang Hong I |
| 6 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1971 | Black Arrow | Prospero X-3 |
| 7 |  Intia | 1980 | SLV-3 | Rohini |
| 8 |  Israel | 1988 | Shavit | Ofeq 1 |
| _ |  Venäjä | 1992 | Sojuz-U | Kosmos 2175 |
| 9 |  Ukraina | 1992 | Tsyklon 3 | Strela |
| 10 |  Iran | 2009 | Safir-2 | Omid |
| 11 |  Pohjois-Korea | 2012 | Unha | Kwangmyŏngsŏng-3 yksikkö 2 |

Taulukosta puuttuu Italia, koska se käytti 26. huhtikuuta 1967 oman San Marco 2 -satelliittinsa laukaisuun omalta San Marco -laukaisukeskuksesta Kenian rannikolla yhdysvaltalaista Scout B -kantorakettia. Australia on usein virheellisesti mainittu tällä listalla: sen WRESAT-satelliitti on laukaistu yhdysvaltalaisella Redstone-kantoraketilla.
Satelliittien tekniikkaa

Satelliitti muodostuu satelliittirungosta (satellite bus) ja hyötykuormasta (payload).
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat

Satelliitti saadaan Maata kiertävälle radalle laukaisemalla se maanpinnalta raketilla tai avaruussukkulalla.
Satelliiteilla on erilaisia kiertoratoja. Kiertorata valitaan käyttötarkoituksen mukaan. Joidenkin satelliittien on pysyttävä jatkuvasti Maasta katsottuna samalla paikalla. Tällöin satelliitin kiertonopeus on täsmälleen sama kuin Maan pyörähdysnopeus oman akselinsa ympäri. Tällaisia satelliitteja nimitetään geostationaarisiksi satelliiteiksi. Esimerkiksi televisio-ohjelmia koteihin välittävät satelliitit ovat geostationaarisia.
Satelliitin korkeus maanpinnasta saattaa olla hyvinkin suuri. Kun matalimmat radat ovat vain parin sadan kilometrin korkeudella, voivat etäämmällä kiertävät satelliitit olla jopa useiden tuhansien kilometrien etäisyydellä. Geostationaarisen satelliitin radan etäisyys Maasta on noin 35 800 km.
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat > Keskuskappale

Aurinkokeskinen kiertorata: Aurinkoa kiertävä kiertorata. Aurinkokunnan kaikki planeetat, komeetat ja asteroidit sekä jotkut satelliitit ja avaruusromua on aurinkokeskisellä kiertoradalla.
Maakeskinen kiertorata: Maata kiertävä kiertorata. Kuu ja lukuisat keinotekoiset satelliitit ovat tällä radalla.
Areokeskinen kiertorata: Marsia kiertävä kiertorata. Tällä kiertoradalla ovat kuut.
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat > Korkeus

Matala Maan kiertorata (LEO = Low Earth Orbit): ratakorkeus on väliltä 100–2 000 km
Keskikorkea Maan kiertorata (MEO = Medium Earth Orbit): ratakorkeus on väliltä 2 000–35 786 km.
Korkea Maan kiertorata (HEO = High Earth Orbit): apogeumin korkeus on yli 35 786 km.
GEO-rata: ratakorkeus 36000 km ekvaattorin yläpuolella.
Hyvin elliptinen kiertorata (HEO): radan apogeum korkea (kymmeniä tuhansia km tai enemmän)m, radan perigeum vain satoja kilometrejä.
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat > Inklinaatio

Kalteva kiertorata : Kiertorata, jonka inklinaatio on referenssitasoon (tavallisesti ekvaattorin taso) nähden ei ole 0.
Polaarinen kiertorata: Kiertorata, jonka inklinaatio on lähes 90 astetta eli satelliitti kiertää joka kierroksella likimain kummankin navan yli.
Polaarinen aurinkokeskinen kiertorata: Kiertorata, joka on lähestulkoon polaarinen kiertorata. Kiertorata ylittää ekvaattorin aina samassa paikallisessa ajassa. Tämä on hyödyllinen kuvia ottaville satelliiteille sillä varjot ovat joka ylityksellä aina samat.
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat > Eksentrisyys

Ympyräkiertorata: Kiertorata, jonka eksentrisyys on 0 ja joka on siten ympyrän muotoinen.
Ellipsirata : Kiertorata, jonka eksentrisyys on väliltä 0–1 eli jonka muoto on ellipsi.
Geosynkroninen siirtorata: Kiertorata, jonka perigeum on matalan Maan kiertoradan (LEO) korkeudella ja jonka apogeum on geosynkronisen kiertoradan korkeudella.
Geostationaarinen siirtorata: Kiertorata, jonka perigeum on matalan Maan kiertoradan (LEO) korkeudella ja jonka apogeum on geostationaarisen kiertoradan korkeudella.
Molnija-kiertorata: Hyvin elliptinen kiertorata, jonka inklinaatio on 63,4° ja kiertoaika on puoli sideeristä päivää (noin 12 tuntia). Tällaisella radalla oleva satelliitti on suurimman osan ajasta tietyn alueen yllä.
Tundrakiertorata: Hyvin elliptinen kiertorata, jonka inklinaatio on 63,4° ja kiertoaika on sideerinen päivä (noin 24 tuntia). Tällaisella radalla oleva satelliitti on suurimman osan ajasta tietyn alueen yllä.
Hyperbelirata eli hyperbolinen kiertorata: Kiertorata, jonka eksentrisyys on enemmän kuin 1. Tällaisella radalla kappaleella on pakonopeutta suurempi ratanopeus, joten se pakenee keskuskappaleensa kiertoradalta.
Paraabelirata eli parabolinen kiertorata : Kiertorata, jonka eksentrisyys on 1. Tällaisella radalla kappaleella on pakonopeutta vastaava ratanopeus, joten se pakenee keskuskappaleensa kiertoradalta.
Pakorata (EO): Parabolinen kiertorata, jossa kappaleella on pakonopeus ja se liikkuu poispäin keskuskappaleelta.
Kaappausrata: Parabolinen kiertorata, jossa kappaleella on pakonopeus ja se liikkuu kohti keskuskappalettaan.
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat > Synkronisuus

Synkroninen kiertorata: Kiertorata, jossa satelliitin kiertoaika on sama kuin keskuskappaleen pyörähdysaika. Maalla se on 23 tuntia 56 minuuttia, 4,089 sekuntia. Lisäksi näiden kiertosuunta on sama. Keskuskappaleen havaitsijasta satelliitti tekisi taivaalla kahdeksikon muotoista analemma kuviota.
Puolisynkroninen kiertorata (SSO): Kiertorata, jonka korkeus on noin 20 200 km ja jonka kiertoaika on noin 12 tuntia.
Geosynkroninen kiertorata (GEO) : Kiertorata, jonka korkeus on noin 35 786 km. Maassa oleva havaitsija näkee satelliitin tekevän taivaalla analemma kuviota.
Geostationaarinen rata (GSO): Geosynkroninen kiertorata, jonka inklinaati on 0. Maassa olevasta havaitsijasta kappale näyttää olevan taivaalla paikoillaan.
Ylisynkroninen kiertorata: Kiertorata vähän yli geosynkronisen kiertoradan, jossa satelliitit ajautuvat Maasta katsoen länteen.
Alisynkroninen kiertorata: Kiertorata vähän alle geosynkronisen kiertoradan, jossa satelliitit ajautuvat Maasta katsoen itään.
Hautakiertorata: Kiertorata muutaman sata kilometriä yli geosynkronisen kiertoradan, jossa satelliitit ajautuvat Maasta katsoen länteen. Satelliitit siirretään sinne niiden toiminta-ajan lopuksi.
Areosynkroninen kiertorata: Synkroninen kiertorata Marsin ympärillä, jonka kiertoaika on Marsin sideerinen päivä eli 24,6229 tuntia.
Areostatinaarinen kiertorata (ASO): Pyöreä Areosynkroninen kiertorata Marsin ekvaattorin tasossa ja noin 17 000 km:n korkeudella. Marsin pinnalla olevasta havaitsijasta satelliitti on taivaalla paikallaan.
Heliosynkroninen kiertorata: Aurinkokeskinen kiertorata, missä satelliitin kiertoaika on sama kuin Auringon pyörähdysaika.
Satelliitin laukaisu ja kiertoradat > Muita kiertoratoja

Aurinkosynkroninen rata: Kiertorata, jonka korkeus ja inklinaatio ovat sellaiset että satelliitti ylittää planeetan pinnan aina samaan paikalliseen aurinkoaikaan. Tällaisella radalla oleva satelliitti jatkuvasti samassa auringonvalossa, mikä on hyödyllistä valokuvaamiselle ja sääsatelliiteille.
Progradinen kiertorata: Kiertorata, jossa inklinaatio on vähemmän kuin 90° eli satelliitti kiertää samaan suuntaan kuin keskuskappale pyörii.
Retrogradinen kiertorata: Kiertorata, jossa inklinaatio on enemmän kuin 90° eli satelliitti kiertää eri suuntaan kuin keskuskappale pyörii. Aurinkosynkronisia ratoja lukuun ottamatta harvat satelliitit laukaistaan retrogradisille radoille, koska polttoainetta tarvitaan huomattavasti enemmän kuin progradiselle kiertoradalle pääsyssä. Tämä johtuu siitä, satelliitilla on jo ennen laukaisua keskuskappaleen pyörimisestä johtuva progradinen nopeus.
Lagrangen piste
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoja satelliittien välittämistä palveluista, erityisesti TV ja radio.
Kattava englanninkielinen sivusto satelliiteista ja niiden ylilennoista lähellä sinua
Sputnik 1, ensimmäinen satelliitti
Seurattujen kappaleiden määrän kasvu.
MILSTAR-tietoliikennesatelliitti
ST5:n hyötykuormana kolme mikrosatelliittia
ESTCube-1 on nanosatelliitti
Mikko Kunnas

Mikko Kunnas
Mikko Kunnas (s. 1962) on suomalainen Nokialla asuva animaatiotaiteilija, kirjailija ja kuvittaja. Hän on valmistunut visuaalisen kulttuurin maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta. Mikko Kunnas on lastenkirjailija Mauri Kunnaksen veljenpoika.
Animaatiot

Kunnas on tehnyt animaatioita televisioon, varsinkin Yle TV2 -kanavalla esitettävään Pikku Kakkonen -ohjelmaan. Hän on tehnyt muun muassa sarjat:
Kansansatuja (1984–1987)
Jänis Vemmelsäären seikkailut (1987–1988)
Amerikkaan (1989)
Kalpeat kaverukset (1991)
Joonas (1991–1993)
Tallikärpänen Riku (1992)
Kolme ässää (1994–1998)
Mansikkala (1999)
Koiramäki (2004, 2007)
Albi Lumiukko (2014–)
Hän on tehnyt 1980-luvulta alkaen yli 150 yksittäistä lyhytanimaatiota. Lisäksi hän suunnitteli hahmot ja ohjasi animaatio-osuudet tietokoneanimaationa toteutettuun vuorovaikutteiseen lastenohjelmaan Galilei ja kadonneet lelut (1996–1997). Yle on myynyt joitain Kunnaksen sarjoja myös ulkomaille; esimerkiksi Kolme Ässää on myyty 16 maahan ja Albi Lumiukko noin 30 maahan. Kunnas oli myös yhtenä piirtäjänä elokuvassa Eetu ja Konna (2011).
Mikko Kunnaksen Noksu-kirjojen perusteella on tehty 65-osainen kansainvälinen Noksu-animaatiosarja, joka on käännetty englanniksi, ranskaksi ja espanjaksi. Noksu-kirjoihin pohjautuva Noksun ja Nupin puutarha -peli julkaistiin Pikku Kakkosen sovelluksessa kesällä 2019.
Kirjat

Kunnas on kirjoittanut ja kuvittanut lastenkirjoja, kuten Noksu-sarjan teokset:
Albi ja kekkuli käkikello, 2024, Markus Majaluoman kanssa
Albi ja liukas luuta, 2024, Markus Majaluoman kanssa
Eläintohtori Wuffe ja Kerttu Kana, 2024
Eläintohtori Wuffe ja Kimi Kimalainen, 2024
Noksu leikkipuistossa, 2024
Noksu talviurheilee, 2023
Eläintohtori Wuffe ja Vallu Valas, 2023
Albi ja taikapeili, 2023, Markus Majaluoman kanssa
Albi ja kimurantti jalkalamppu, 2023, Markus Majaluoman kanssa
Noksu kierrättää, 2023
Eläintohtori Wuffe ja Paavo Papukaija, 2023
Noksu kotiaskareissa, 2022
Albi ja maaginen matto, 2022, Markus Majaluoman kanssa
Albi ja kamala gramofoni, 2022, Markus Majaluoman kanssa
Eläintohtori Wuffe ja Kiira Kirahvi, 2022
Noksu liikenteessä, 2022
Eläintohtori Wuffe ja Kille Kissa, 2022
Albi ja villi tuoli, 2022, Markus Majaluoman kanssa
Noksu hammaslääkärissä, 2021
Eläintohtori Wuffe ja Kaapo Karhu, 2021
Noksu puutarhassa, 2021
Eläintohtori Wuffe ja Lilli Lehmä, 2021
Eläintohtori Wuffe ja Roosa Krokotiili, 2021
Eläintohtori Wuffe ja Tatu Tonnikala, 2021
Noksu yökävelyllä, 2020
13-osainen Storytel Original -äänikirjasarja Albi rakentaa kodin, 2020, Markus Majaluoman kanssa
Pöytä koreaksi, Noksu, 2020
Albi lähtee uimakouluun, 2019, Markus Majaluoman kanssa
Noksu ja pikkuväki, 2018
Albi käy hammaslääkärissä, 2017, Markus Majaluoman kanssa
Noksu urheilee, 2016
Hauskaa joulua, Noksu, 2015
Verokarhu.fi, 2014, sarjakuvakirja
Noksu kulkee ja keksii, 2006
Jopas sattui, Noksu, 2005
Noksu auttaa, 2004
Noksu ja päivän sää, 2003
3 ässää ja karkulainen, 2001, Simo Ojasen kanssa
Lelutehtaassa kummittelee, 2000, Simo Ojasen kanssa
Päivä autonäyttelyssä, 2000, Simo Ojasen kanssa
Kunnaksen suomentamat teokset:
Matelijakerho, 2024
Krokotiili, älä jätä aamiaista väliin!, 2024
Hevonen nimeltä Heikki, 2024
Pysähdy, varas!, 2025
Palkinnot ja -ehdokkuudet

Storytel Awards -palkintoehdokas 2021 lasten äänikirjalla Albi rakentaa kodin: Tuoli.
Aiheesta muualla

Taloussanomien juttu Kunnaksesta 1999 (Viitattu 3.3.2016)
Mikko Kunnas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Suomalainen lasten animaatiosarja Albi Lumiukko menestyy Kiinassa (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Tšekki
Earl Old Person

| Earl Old Person |
| --- | --- |
 Old Person vuonna 2012
Mustajalkojen johtaja
 1978–2021  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1929 Starr School, Montana, USA
Kuollut: 31. lokakuuta 2021 (92 vuotta) Browning, Montana, USA
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen – Mustajalkojen reservaatti
Vanhemmat:  Juniper ja Molly Old Person
Earl Old Person (13. huhtikuuta 1929 – 31. lokakuuta 2021) oli mustajalkaintiaanien johtaja. Hän oli Yhdysvaltain pisimpään virassa ollut päällikkö sekä pisimpään minkään reservaatin lainsäädäntöelimessä toiminut vaaleilla valittu edustaja.
Tausta ja yksityiselämä

Old Person syntyi vuonna 1929 Mustajalkojen reservaatilla sijaitsevassa Starr Schoolin kunnassa. Hän oli täysverinen mustajalka ja edusti viimeistä sukupolvea, joka puhui mustajalkaa ensimmäisenä kielenään oppien englantia vasta ala-asteella. Lisäksi hän tutustui mustajalkojen perinteisiin, ja auttoi myöhemmin säilyttämään näitä perinteitä. Perhe rohkaisi Old Personia opiskelemaan myös koulussa, ja hän valmistui high schoolista Browningin kaupungissa. Hänen vanhempansa olivat Juniper ja Molly Old Person. Old Person itse on kuvaillut viettäneensä nuoruutensa ratsastaen ja karjaa hoitaen. Old Personin lapsuudenkodissa ei ollut lämmitystä tai juoksevaa vettä.
Nuorena Old Person työskenteli sekatyömehenä mm. rautateillä. Vanhemmalla iällä hän työskenteli tulkkina ja virkailijana Tasankointiaanien museossa.
Poliittinen ura

Old Person valittiin ensimmäisen kerran mustajalkojen reservaatin parlamenttiin vuonna 1954 yhteisön vanhimpien kannustamana. Hän oli tuolloin nuorin valituksi tullut. Vuonna 1964 hänet valittiin parlamentin puhemieheksi.
Vuonna 1971 Old Person osallistui Persian valtakunnan 2500-vuotisjuhlaan šaahi Mohammad Reza Pahlavin kutsumana. Šaahi kutsui Old Personin myös teelle ja pitämään puheen. Old Person pyysi šaahia nousemaan ja seisomaan vierellään (mihin Mohammad Reza suostui), mutta yleisön reaktio tähän sai Old Personin hermostumaan ja puhe jäi lyhyeksi. Myöhemmin selvisi, että Old Person oli tahtomattaan rikkonut tuhatvuotista perinnettä, jonka mukaan šaahi ei nouse seisomaan kenenkään käskystä.
Poliittinen ura > Päällikkönä

Old Person nimitettiin mustajalkojen päälliköksi vuonna 1978. Nimitys oli elinikäinen.
Vuosina 1969–1971 Old Person toimi Amerikan intiaanien kansalliskongressin puheenjohtajana. Vuonna 1996 säädetty American Indian Religious Freedom Act -laki oli yksi Old Personin merkittävimmistä saavutuksista.
Kuolema ja perintö

Old Person kuoli vuonna 2021 ollessaan 92-vuotias. Montanan kuvernööri Greg Gianforte määräsi koko osavaltioon suruliputuksen.
Kunnianosoituksia

Persian valtakunnan 2500-vuotisjuhlan mitali (Iran, 1971)
Siksika

| Siksika |
| --- | --- |
 Smithsonian Institute äänittää siksikaa vuonna 1916
Oma nimi:  siksiká
Muu nimi:  mustajalka
Tiedot
Alue:   Kanada –  Alberta  Yhdysvallat –  Montana
Puhujia:  5 100
Kirjaimisto:  latinalainen Kanadan alkuperäistavukirjoitus
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  algilaiset kielet
Kieliryhmä:  algonkin-kielet tasankojen algonkin-kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  bla
ISO 639-3:  bla
 Ohje 
Siksika eli mustajalka (omakielinen nimi: siksiká) on tasankojen algonkin-kieliin kuuluva mustajalka-intiaanien puhuma kieli.
Historia ja elinvoimaisuus

Siksikasta erotetaan usein ns. vanha siksika ja uusi siksika: vanha siksika on lähempänä 1800-luvulla puhuttua kieltä ja se eroaa uudesta kielestä mm. sanastollisesti ja kieliopillisesti. Uuden ja vanhan kielimuodoon välillä ei kuitenkaan ole niin suuria eroja, että puhujat eivät ymmärtäisi toisiaan. Puhujamäärät ovat olleet laskussa 1960-luvulta lähtien. Ensisijainen syy kielen vaarantumiseen ovat olleet negatiiviset asenteet kieltä kohtaan ja kouluissa lapsia rangaistiin jopa fyysisesti kielen puhumisesta.
Puhujia on Yhdysvaltain ja Kanadan rajojen molemmin puolin: vuonna 2017 Kanadassa arvioitiin olevan 2750 puhujaa kun taas Yhdysvalloissa puhujia oli 50. Molemmissa maissa puhujat käyttävät myös englantia.
Yhdysvalloissa on aloitettu elvytystoimia useammassa yliopistossa ja korkeakoulussa (esim. Montanan yliopistossa). Montanan Browningissa toimii myös siksikankielinen radioasema.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n |  |  |  |
| Klusiili | p | t |  | k | ʔ |
| Affrikaatta |  | ts |  | ks |  |
| Frikatiivi |  | s |  | x |  |
| Puolivokaali | w |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Kirjakieli

Kieltä kirjoitetaan sekä latinalaisin aakkosin että Kanadan alkuperäistavukirjoituksella. Joitakin Raamatun osia on käännetty mustajalaksi.
Kirjakieli > Tavukirjoitus

Tavukirjoituksen kehitti anglikaanisen kirkon lähetyssaarnaaja John William Tims 1800-luvulla.
|  | -a | -e | -i | -o | lopussa | keskellä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ø | ᖳ | ᖰ | ᖱ | ᖲ |  |  |
|    p- | ᑫ | ᑭ | ᑯ | ᑲ | ᐤ |  |
|    t- | ᒣ | ᒥ | ᒧ | ᒪ | ᐨ |  |
|    k- | ᖿ | ᖼ | ᖽ | ᖾ | ᘁ |  |
|    m- | ᒉ | ᒋ | ᒍ | ᒐ | ᐢ |  |
|    n- | ᖻ | ᖸ | ᖹ | ᖺ | ᐡ |  |
|    s- | ᓭ | ᓯ | ᓱ | ᓴ | ᔈ | ᐧ |
|    y- | ᔦ | ᔨ | ᔪ | ᔭ | ᐟ | ᑉ |
|    w- | ᖷ | ᖴ | ᖵ | ᖶ | ᐠ | ᙿ |
Lähde:
Kielioppi ja sanasto

Mustajalka on polysynteettinen kieli.
Lukusanat 1–10 siksikaksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| nii'tokska | naato'ka | niookska | niiso | niisito | naoi | ihkitsika | naaniiso | piihkssoi | kiippo |
The Tai Chi Master

| The Tai Chi Master> 太極張三豐 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Yuen Woo-ping
Käsikirjoittaja:  Ip Kwong-kim
Tuottaja:  Jet Li
Säveltäjä:  Wu Wai-Lap
Kuvaaja:  Tom Lau
Pääosat:   Jet Li Junbao  Michelle Yeoh 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Hongkong
Tuotantoyhtiö:  Golden Harvest Entertainment Company
Levittäjä:  Orange Sky Golden Harvest Netflix
Ensi-ilta:  1993
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  kantoninkiina
Seuraaja:  Tai Chi Boxer
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tai Chi Master (kiin. 太極張三豐, tunnetaan myös nimellä Twin Warriors) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut taisteluelokuva. Sen pääosia esittävät Jet Li, Michelle Yeoh, Chin Siu Ho, Fennie Yuen, Cheung Yan Yuen, Shun Lau, Hai Yu, Kam Kong Chow, Jian-kui Sun ja Wing-chung Ho. Elokuvan on ohjannut Yuen Woo-ping. Elokuva sai jatko-osan Tai Chi Boxer vuonna 1996.
Aiheesta muualla

The Tai Chi Master Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Tai Chi Master Elonet.
The Tai Chi Master AllMoviessa. (englanniksi)
Frutiger

Frutiger
Frutiger on sveitsiläisen kirjainmuotoilija Adrian Frutigerin suunnittelema sans serif -kirjaintyyppi. Vuonna 1968 Adrian Frutigeria pyydettiin suunnittelemaan opasteet Pariisin uudelle Charles de Gaullen kansainväliselle lentoasemalle. Kaikki uskoivat, että Frutiger käyttäisi opasteissa aiemmin suunnittelemaansa erittäin suosittua Univers-kirjainperhettä. Sen sijaan Frutiger päätti suunnitella kokonaan uuden kirjaintyypin, joka vastaisi paremmin lentokentän opasteiden erityisvaatimuksia. Frutigerin mukaan opasteet piti pystyä tunnistamaan kaukaa, eri kulmista sekä niin liikkuvasta autosta kuin käveltäessä. Tuloksena oli kirjaintyyppi, joka oli sopusoinnussa lentoaseman modernin arkkitehtuurin kanssa. Vuonna 1976 Adrian Frutiger täydensi kirjainperhettä uusilla leikkauksilla yhteistyössä D. Stempel AG:n ja Linotypen kanssa, ja kirjaintyyppi sai suunnittelijansa mukaan nimen Frutiger.
Frutiger ei ole puhtaan geometrinen eikä toisaalta myöskään humanistinen kirjaintyyppi. Sen kirjainmuodot on suunniteltu siten, että kukin kirjain on nopeasti ja helposti tunnistettavissa. Nämä piirteet sopivat erityisen hyvin opasteisiin ja julisteisiin. Vaikka Frutiger on alun perin suunniteltu käytettäväksi suurikokoisissa opasteissa, on kirjainperheessä silti sopivaa lämpöä ja hienovaraisuutta, joka on tehnyt kirjaintyypistä suositun myös lehtien ja kirjasten pienikokoisessa leipätekstissä. Suomessa Helsingin Sanomat otti Frutigerin vuonna 1981 sanomalehtensä pikkuilmoitusten kirjaintyypiksi ja käytti sitä vuosikymmeniä.
Frutigerin kirjainperheeseen kuuluu kaikkiaan 14 kirjainleikkausta sekä 14 lisäfonttia, joissa on erikoismerkkejä. Perheen täydentävät 14 kyrillistä fonttia. Linotype on julkaissut Frutigerista myös uudistetun version, Frutiger Nextin.
New Police Story

| New Police Story> 新警察故事 San Ging Chaat Goo Si |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Benny Chan
Käsikirjoittaja:  Alan Yuen
Tuottaja:  Jackie Chan Willie Chan
Kuvaaja:  Anthony Pun
Pääosat:   Jackie Chan  Nicholas Tse  Mak Bau  Tak-bun Wong 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kiina, Hongkong, Portugali
Tuotantoyhtiö:  A Jackie Chan Production
Levittäjä:  JCE Movies Limited Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  122 min
Alkuperäiskieli:  kiina
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
New Police Story (kiin.: 新警察故事) on vuonna 2004 valmistunut Benny Chanin ohjaama toimintaelokuva. Elokuvan pääosaa esittää Jackie Chan.
Juoni

Elokuva kertoo poliisista nimeltä Wing (Jackie Chan), jonka työtoverit kuolevat taistelussa viittä nuorisorikollista vastaan. Wing syyttää itseään tästä ja ajautuu alkoholismiin. Konstaapeli 1667, Cheng Siu Fung (Nicholas Tse) päättää auttaa, koska Wing oli auttanut häntä, kun hän oli pieni.
Azlag Jarga

Johan Emil Pyttynen, kirjailijanimi Azlag Jarga (24. toukokuuta 1891 Kittilä – 8. kesäkuuta 1960 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija.
Pyttynen siirtyi ensimmäisen maailmansodan alettua 1914 Ruotsin Kiirunaan, jossa hän työskenteli kaivoksen kirvesmiehenä.lähde? Suomeen palattuaan hän työskenteli muun muassa asioitsijana ja perusti vuonna 1946 Rovaniemelle asianajotoimiston kansanedustaja Vilho Väyrysen kanssa.
Teoksia

Mister Aikio, romaani.  Savon kansan kirjapaino, Kuopio 1922
Nuortti-Jaaro : kertomuksia perimmästä Pohjolasta, romaani. Savon kansan kirjapaino, Kuopio 1924
Omenalampi

Omenalampi voi tarkoittaa seuraavia:
Omenalampi, lampi Inarissa
Omenalampi, lampi Kouvolassa