stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Wars: Skeleton Crew
Tuotanto > Kehitys

Helmikuussa 2022, Production Weekly kertoi, että Tähtien sodasta on tekeillä nimetön Disney+-sarja. Myöhemmin kerrottiin, että Jon Wattsia harkittiin yhdeksi sarjan ohjaajista ja The Mandalorianin tuottajan Jon Favreaun olevan yksi sen vastaavista tuottajista. Toukokuussa kerrottiin Wattsin olevan sarjan luoja yhdessä hänen kanssaan käsikirjoituksia usein tehneen Christopher Fordin kanssa. Kaksikko toimii myös sarjan vastaavina tuottajina ja Ford yhtenä sarjan käsikirjoittajista. Sarjan kerrottiin sijoittuvan samaan aikaan The Mandalorianin ja sen spin-offien, The Book of Boba Fettin (2021–2022) ja Ahsokan (2023), kanssa, ja tarinan olevan ”galaktinen versio klassisista Amblin Entertainmentin kasvutarinaelokuvista 1980-luvulta”.
Toukokuun lopussa, Star Wars Celebration -tapahtumassa, sarjan viralliseksi nimeksi paljastettiin Star Wars: Skeleton Crew. Kuten Favreaun luomien sarjojen kohdalla, Dave Filonin vahvistettiin olevan yksi sarjan vastaavista tuottajista. Sarjan vastaaviin tuottajiin kuuluu myös Lucasfilmin johtaja Kathleen Kennedy, joka kertoi Wattsin esitelleen hänelle idean Tähtien sota -sarjasta, jonka inspiraationa toimi Amblinin elokuva Arkajalat (1985). Kennedy oli aikoinaan toiminut kyseisen elokuvan vastaavana tuottajana, ja kertoi Skeleton Crew’n saaneen alkunsa ”halusta kertoa vastaavanlainen tarina avaruudessa”.
Maaliskuussa 2023 kerrottiin sarjan ohjaajiin kuuluvan Wattsin lisäksi myös Daniel Kwan ja Daniel Scheinert sekä David Lowery. Kuukautta myöhemmin, vuoden 2023 Star Wars Celebrationissa, kerrottiin myös Jake Schreierin, Bryce Dallas Howardin ja Lee Isaac Chungin ohjaavan jaksoja sarjaan.
Tuotanto > Roolijako

Helmikuussa 2022 kerrottiin sarjaan etsittävän neljää teini-ikäistä ja yhtä 30-40 -vuotiasta näyttelijää pääosien esittäjiksi. Teini-ikäisten näyttelijöiden roolivalinta oli vielä kesken, kun Jude Law valittiin toukokuun lopussa aikuispääosan esittäjäksi. Huhtikuussa 2023 Star Wars Celebrationissa julkistettiin, että Ravi Cabot-Conyers, Kyriana Kratter, Robert Timothy Smith ja Ryan Kiera Armstrong oli valittu sarjan nuorten päähenkilöiden esittäjiksi, ja että Kerry Condon ja Tunde Adebimpe näyttelevät myös sarjassa.
Heinäkuussa 2024 julkistettiin sarjan päähenkilöiden roolinimet. Law’n hahmon nimi oli Jod Na Nawood, ja Armstrongin, Smithin, Cabot-Convyersin ja Kratterin näyttelemien lapsihahmojen nimet olivat Fern, Neel, Wim ja KB. Lisäksi Nick Frost ääninäytteli sarjassa droidia nimeltä SM-33.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat syyskuun 2022 alussa, Manhattan Beach Studiosin tiloissa, Los Angelesin piirikunnassa, Sean Porterin toimiessa sarjan kuvaajana. Kuvaukset päättyivät 22. tammikuuta 2023.
Tuotanto > Jälkituotanto

Sarjan leikkaajana toimii Andrew S. Eisen, joka oli aiemmin työskennellyt myös The Mandalorianin sekä The Book of Boba Fettin (2021–2022) parissa.
Musiikki

Marraskuussa 2024 kerrottiin, että sarjan musiikin säveltäisi Mick Giacchino. Hänen isänsä, Michael Giacchino, oli säveltänyt sekä Tähtien sota -elokuvan Rogue One: A Star Wars Story (2016) musiikin että Wattsin ohjaamien Marvel Cinematic Universen (MCU) Spider-Man -elokuvien musiikit. Mick halusi Skeleton Crew’n teemamusiikin korostavan ”tunnetta siitä kuinka olisi lapsi, joka tuijottaa kaksoisauringonlaskua, tietäen, että jossain kaukana odottaa seikkailu”.
Julkaisu

Star Wars: Skeleton Crew koostuu kahdeksasta jaksosta, joista kaksi ensimmäistä julkaistiin Disney+:assa 2. joulukuuta 2024. Loput kuusi jaksoa julkaistaan viikottain joka tiistai 10. joulukuuta 2024 – 14. tammikuuta 2025. Sarja oli alun perin tarkoitus julkaista vuoden 2023 lopulla. Suomessa jaksot ilmestyivät joka keskiviikko klo 10 paikallista aikaa 3. joulukuuta 2024 alkaen.
Huomioita

↑  Kuvailtu elokuvassa Star Wars: Episodi III – Sithin kosto (2005).
Aiheesta muualla

Star Wars: Skeleton Crew Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Star Wars: Skeleton Crew Wookieepediassa (englanniksi)
Sarjan traileri YouTubessa (englanniksi)
Vuorenalanen (Jyväskylä)

| Vuorenalanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°02′03″N, 25°22′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saajoen valuma-alue (14.27)
Laskuoja:  oja Keskiseen Kattilajärveen 
Järvinumero:  14.274.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,6 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,833 km  
Pinta-ala:  3,166 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVuorenalanen 
Vuorenalanen  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kovasmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Kattilaojan valuma-alueeseen (14.274) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,6 metriä mpy.
Juovahuulibarbi

| Juovahuulibarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Karpit Cyprinidae
Suku::  Osteochilus
Laji::  vittatus
Kaksiosainen nimi
 Osteochilus vittatus  (Valenciennes, 1842) 
Katso myös
   Juovahuulibarbi Wikispeciesissä   Juovahuulibarbi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Juovahuulibarbi (Osteochilus vittatus) on karppeihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Juovahuulibarbi kasvaa useimmiten noin 20 cm pitkäksi ja voi suurimmillaan saavuttaa noin 32 cm:n pituuden. Laji on ruumiinrakenteeltaan litteähkö ja suhteellisen korkeaselkäinen. Kuonossa on pari lyhyitä viiksisäikeitä. Kalan pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Juovahuulibarbin selkä on ruskehtava tai vihertävä ja kyljet hopeanharmaat. Kyljissä on heikosti erottuvia punertavista tai kullanruskeista pisteitä muodostuvia juovia. Pyrstöntyvessä on musta laikku. Lajin evät ovat väriltään punaiset.
Levinneisyys ja elintavat

Juovahuulibarbin levinneisyysalue ulottuu Myanmarsta Jaavalle, Sumatralle ja Borneolle. Lajia on lisäksi istutettu Singaporeen ja Hongkongiin. Kala elää monenlaisissa makeanveden ympäristöissä, esimerkiksi mutapohjoisissa joissa, soilla ja tulva-alangoilla. Se elää parvissa ja syö kasvien juurten ja levien lisäksi pieniä äyriäisiä. Juovahuulibarbi kutee Jaavalla ympärivuotisesti, ja lisääntymiskauden huippu on sadekaudella.
Juovahuulibarbi on kaupallisesti merkittävä ruokakala. Toisinaan sitä pidetään myös akvaarioissa.
Suojärvi (Jyväskylä)

| Suojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°04′08″N, 25°23′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saajoen valuma-alue (14.27)
Laskuoja:  oja Keltalampeen 
Järvinumero:  14.274.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,7 m  
Pituus:  760 m  
Leveys:  330 m  
Rantaviiva:  1,789 km  
Pinta-ala:  14,945 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuojärvi 
Suojärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kovasmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,9 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Kattilaojan valuma-alueeseen (14.274) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,7 metriä mpy.
Ondřej Čelůstka

Ondřej Čelůstka maajoukkueen pelaajana lokakuussa 2019.
Ondřej Čelůstka (s. 18. kesäkuuta 1989 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa, Turkissa, Englannissa ja Saksassa. Hän on elokuusta 2020 alkaen edustanut Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Sparta Prahaa. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2013.
Čelůstka aloitti liigauransa Tescoma Zlínin joukkueessa kausina 2007–2009. Kaksi seuraavaa kautta hän edusti Slavia Prahaa ja pelasi kotimaansa liigan lisäksi viisi ottelua Eurooppa-liigassa. Hän oli alkuvuoden 2010 lainalla italialaisseura Palermossa mutta pääsi Serie A:ssa kentälle vain yhdessä ottelussa runsaaksi kymmeneksi minuutiksi. Kesällä 2011 hän siirtyi turkkilaisseura Trabzonsporiin. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi Turkin Superliigassa 55 ottelua ja teki yhden maalin, lokakuussa 2011 Ankaragücüa vastaan. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki ensimmäisessä ottelussaan vieraskentällä italialaista Interiä vastaan ottelun ainoan maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdella kaudella yhteensä viisi ottelua. Kauden 2013–2014 Čelůstka pelasi lainasopimuksella englantilaisseura Sunderlandissa. Hän pelasi Englannin Valioliigassa 21 ottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa.
Čelůstka siirtyi elokuussa 2014 Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaan Nürnbergiin. Hän pelasi kauden aikana 31 liigaottelua. Kesällä 2015 Čelůstka palasi Turkkiin, tällä kertaa Antalyasporin joukkueeseen, jossa hän viipyi viisi kautta. Hän pelasi Superliigassa 142 ottelua ja teki yhden maalin, joulukuussa 2019 entistä seuraansa Trabzonsporia vastaan. Kesällä 2020 hän siirtyi kotimaansa pääsarjassa pelaavaan Sparta Prahaan. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Tšekin liigassa 28 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaksi ottelua.
Čelůstka pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän pelasi ensimmäisen kerran Tšekin A-maajoukkueessa marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Hän on kesän 2021 EM-kilpailujen päättyessä pelannut 31 A-maaottelua, joissa 28 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kolme maaottelumaalia: debyyttiottelussaan Kanadaa vastaan sekä marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kosovoa ja kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi Tšekin viidessä ottelussa täydet minuutit aina Tanskaa vastaan pelatun puolivälieräottelun 65. minuutille, jolloin hän joutui loukkaantumisen takia vaihtoon.
Perhoslaastari

Perhoslaastareita jalkaterän haavan päällä
Perhoslaastari on pienten haavojen sulkemiseen tarkoitettu sidontaväline. Perhoslaastari asetetaan haavakohdan yli ja kiinnitetään ihoon laastarissa olevan liimapinnan avulla. Sen toimintaperiaatteena on puristaa haavan reunat yhteen ja nopeuttaa näin haavan paranemista. Perhoslaastarin etu on se, että sen käyttö ei edellytä lääketieteellistä erityisosaamista. Tämän vuoksi perhoslaastareita on usein ensiapulaukuissa. Myös lääkärit käyttävät perhoslaastareita ja tietyissä tilanteissa niiden käytöllä voidaan välttää haavan ompelu.
Useat eri yritykset valmistavat perhoslaastareita ja myyvät niitä eri tuotemerkeillä.
Käännös suomeksi
Kaartin jääkärirykmentti

| Kaartin jääkärirykmentti |
| --- | --- |
 Kaartin jääkärirykmentin joukko-osastotunnus
Toiminnassa:  1996–
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Rooli:  varusmiesten ja reserviläisten kouluttaminen, puolustusvalmiuden ylläpito ja kunniakomppanian, kunniavartion sekä Kaartin soittokunnan asettaminen tasavallan presidentin käyttöön
Tukikohta:  Santahamina, Helsinki
Värit:  
Marssi:  Entisen Henkivartioväen 3. Suomen Tarkka-ampujapataljoonan kunniamarssi
Sodat ja taistelut:  ei
Vuosipäivät:  16. elokuuta
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Matti Honko
Tunnettuja komentajia:  Kari Kasurinen 1996–1999, Juha-Pekka Liikola 2000–2002, Pertti Laatikainen 2002–2006
Kaartin jääkärirykmentti (KAARTJR, ennen KaartJR) on Suomen puolustusvoimien maavoimien joukko-osasto.
Rykmentti on sijoitettu Santahaminan saarelle Helsinkiin. Kaartin jääkärirykmentin tehtävänä on kouluttaa rakennetun alueen taisteluun (ennen asutuskeskustaistelu) erikoistuneita joukkoja. Sillä on pitkät perinteet, mutta nykymuotoisena se on toiminut 1. heinäkuuta 1996 lähtien Uudenmaan jääkäripataljoonan (UUDJP, ennen UudJP) ja Kaartin pataljoonan (KAARTP, ennen KaartP) yhdistyttyä. Rykmentin komentajana toimii nykyisin eversti Matti Honko ja apulaiskomentajana eversti Vesa Laitonen.
Kaartin jääkärirykmentille siirtyivät Etelä-Suomen sotilasläänin tultua lakkautetuksi 31. joulukuuta 2014 sen asevelvollisuusasiat.
Kaartin jääkärirykmentin tehtäviin kuuluu erilaisia edustustoimia, esimerkiksi kunniavartiot Presidentinlinnan ja Päävartion edessä. Kaartinjääkärien nykyinen edustusunivormu on harmaa, ja siihen kuuluu kesäisin koppalakki. Uuden edustusunivormun suunnittelussa on otettu mallia sotilassoittajien edustusunivormusta. Vanhaan edustusunivormuun kuului valkoinen kypärä, hansikkaat sekä säärystimet. Solmion tilalla vanhassa univormussa oli varusmiesten lomapukuun 1980-luvulla kuulunut lomakaulaliina.
Organisaatio

Rykmentin komentajan alaisuudessa ovat seuraavat yksiköt (1.7.2019 alkaen)
Esikunta (E/KAARTJR)
Huoltokeskus
Kaartin pataljoona (KAARTP)
1. Sotilaspoliisikomppania
2. Sotilaspoliisikomppania (ent. 2. Jääkärikomppania)
Kuljetuskomppania
Uudenmaan jääkäripataljoona (UUDJP)
1. Jääkärikomppania
2. Jääkärikomppania (ent. Tukikomppania)
Esikunta- ja viestikomppania
Puolustusvoimien Urheilukoulu
Tiedustelukomppania
Valmennuskeskus
Lisäksi rykmentin apulaiskomentajan alaisuudessa ovat seuraavat toiminnot:
Kaartin Soittokunta
Uudenmaan aluetoimisto
Organisaatio > Kaartin pataljoona

Keisari Aleksanteri I antoi 18. syyskuuta 1812 käskyn suomalaisen sotaväen perustamisesta ensimmäisen joukko-osaston ollessa 3. Jääkärirykmentti, joka on nykyisen KAARTP:n perinnejoukko-osasto. Pataljoonan oma historia alkaa vuodesta 1944, jolloin perustettiin Helsingin komennuskomppania. Komppania nimettiin 5. joulukuuta 1948 Helsingin varuskuntapataljoonaksi ja edelleen 1. tammikuuta 1957 Kaartin pataljoonaksi.
Nykymuotoisen Kaartin pataljoonan perusyksiköt ovat:
1. Sotilaspoliisikomppania (1. SPOLK)
2. Sotilaspoliisikomppania (2. SPOLK)
Kuljetuskomppania (KULJK)
Komentajana toimii everstiluutnantti Jouni Suokas, jota edelsi tehtävässä everstiluutnantti Ari Helenius. Tehtävä oli 90-luvulle asti samalla Helsingin varuskunnan komendantin tehtävä.
Organisaatio > Suomen valkoisen kaartin rykmentti

Suojeluskuntien Helsingin valtauksen paraati pidettiin saksalaisten paraatin jälkeisenä päivänä 16. toukokuuta 1918. Mannerheim ilmoitti paraatin päätteeksi Senaatintorilla puheessaan, että Pohjanmaan rykmenteistä ja kolmesta Karjalan rykmentistä perustetaan Suomen Valkoisen Kaartin rykmentti siten, että sen pataljoonista tulee Lapuan, Vaasan ja Vöyrin pataljoona ja Karjalan kolmesta rykmentistä tulee uusi Karjalan kaarti -niminen rykmentti. Vaasan pataljoona osoitettiin Kaartin kasarmille, Vöyrin pataljoona Uudenmaan kasarmille Helsingin Kruununhakaan ja Lapuan pataljoona Santahaminaan. Syksyllä 1918 nimi muutettiin Valkoisen Kaartin Rykmentiksi ja kevättalvella 1919 Suomen Valkoiseksi Kaartiksi. 15. maaliskuuta 1919 sotaministeriön käskyllä Suomen Valkoisen Kaartin nimeksi muutettiin Suomen Valkoisen Kaartin Rykmentti.selvennä
Organisaatio > Uudenmaan jääkäripataljoona

Vuodesta 1921 aina toisen maailmansodan taisteluihin saakka Uudenmaan jääkäripataljoonan edeltäjäjoukko Jääkäripataljoona 2 oli sijoitettu Karjalan kannakselle, jossa sen tärkeänä tehtävänä oli toimia ensivasteen suojajoukkona, mikäli Suomen alueelle hyökättäisiin tuolta suunnalta. Nykyään Uudenmaan jääkäripataljoonan toiminta-alue on vastaavalla tavalla keskeinen ja tehtävä niin ikään merkittävä. Uusimaa ja pääkaupunkiseutu on Suomen väestötiheintä aluetta ja samalla valtionjohdon, päätöksenteon sekä yritysmaailman hermokeskus.
Nykymuotoisen Uudenmaan Jääkäripataljoonan perusyksiköt ovat:
1. Jääkärikomppania (1. JK)
2. Jääkärikomppania (2. JK)
Esikunta- ja viestikomppania (EVK)
Komentajana toimii everstiluutnantti Mika Jääskeläinen, jonka edeltäjä oli evl Annukka Ylivaara. Aiempia edeltäjiä ovat olleet muun muassa everstiluutnantit Niko Hölttä, Jukka Jokinen, Tuomo Repo, Paavo Hämäläinen ja Heikki Virintie.
Organisaatio > Urheilukoulu

Vuonna 2014 Urheilukoulu (URHK) siirtyi aikaisemmin Lahdessa sijainneesta Hämeen rykmentistä Santahaminaan entisen Aliupseerikoulun tiloihin. Uudeksi yksiköksi muodostettiin Tiedustelukomppania. Tammikuussa 2015 Urheilukoulusta tuli Kaartin jääkärirykmentin joukkoyksikkö. Osa talvilajeista palvelevat Kainuun prikaatissa. Urheilukoulun alaisuudessa toimii myös valmennuskeskus. Urheilukoulun johtajana toimii everstiluutnantti Ville Halonen.
Organisaatio > Uudenmaan aluetoimisto

Asevelvollisuusasiat siirtyivät lakkautetulta Etelä-Suomen sotilaslääniltä  Uudenmaan aluetoimistolle.
Organisaatio > Sotilaspoliisiosasto

Helsingin Sotilaspoliisiosaston runko koostuu ammattisotilaista (yht. 30–40 ups/ou/au), ja sen alaisuudessa palvelevat vuorollaan Kaartin Pataljoonan vartiotehtäviin asettamat varusmiessotilaspoliisit. Osasto on hallinnollisesti KAARTJR:n komentajan alaisuudessa mutta toteuttaa Maavoimien esikunnan ja Helsingin varuskunnan päällikön ja komendantin käskemät sotilaspoliisi- ja virka-aputehtävät. Osastolla on käytössään useita tunnuksellisia ja tunnuksettomia sotilaspoliisiautoja, moottoriveneitä, mönkijöitä, moottorikelkkoja ja PASI-panssariajoneuvo.
Organisaatio > Kaartin soittokunta

Sotilassoittokunta Kaartin soittokunta on perustettu vuonna 1819, ja se on samalla puolustusvoimien edustussoittokunta. Soittokunnan päällikkö on musiikkimajuri Timo Kotilainen ja kapellimestari musiikkikapteeni Aino Koskela. Soittokunnan vahvuus on noin 40 soittajaa.
Lakkautetut yksiköt > Autopataljoona

Autopataljoona (AutoP) toimi Taivallahden kasarmilla Autolinna-rakennuksessa 1948–1968. Viimeinen komentaja oli everstiluutnantti Matti Annila. Sen kokoonpanoon kuului myöhemmin Hennalaan siirtynyt Moottorikoulu.
Johto

Kaartin jääkärirykmentin komentajina ovat olleet:
everstiluutnantti Markku Iskanius (s.1948) 1993–30.6.1996 KaartP:n komentaja, 1.7.1996- KaartP/KaartJR komentaja
eversti (1996) Kari Kasurinen (s. 1946) 1996–1999
eversti (1999) Juha-Pekka Liikola (s. 1954) 2000–2002
eversti (2002) Pertti Laatikainen (s. 1957) 2002–2006
eversti (2005) Hannu Liimatta (s. 1957) 1.2.2006–30.1.2009
eversti (2008) Jukka Valkeajärvi (s. 1961) 1.2.2009–31.12.2011
eversti (2009) (Veli) Pekka Saariaho (s. 1961) 1.1.2012–31.12.2014
prikaatikenraali (2013) Pekka Toveri (s. 1961) 1.1.2015–31.3.2016
eversti (2012) Ahti Kurvinen (s.1965) 1.4.2016–30.6.2018
eversti (2016) Petteri Tervonen 1.7.2018–31.8.2021
eversti (2016) Asko Kopra (s. 1967) 1.9.2021–30.6.2023
eversti Matti Honko 1.7.2023 alkaen
Esikuntapäällikkönä toimii everstiluutnantti Vesa Volanen.
Kaartin Jääkäritoimikunta

Kaartin Jääkäritoimikunta eli KJTK on Kaartin Jääkärirykmentin varusmiestoimikunta. Toimikunnalla on kaksi päätehtävää, joista toinen on olla linkki Kaartissa palvelevien varusmiesten ja rykmentin komentajan välillä ja toinen on järjestää vapaa-ajan ohjelmaa ja liikuntamahdollisuuksia varusmiehille. KJTK toimii myös Kaartin jääkärirykmentin varusmiesten edunvalvojana sekä osallistuu myös erinäisiin rykmentin edustustehtäviin. Toimikuntaan kuuluu nykyisin kerrallaan neljä jäsentä:
Puheenjohtaja
Varapuheenjohtaja
2 viestintävarusmiestä
Jäsenistä puheenjohtaja valitaan saarella aliupseerikurssia suorittavista varusmiehistä kurssin loppupuolella. Puheenjohtajan palvelusaika on 347 vuorokautta. Muut tehtävät ovat miehistön erityiskoulutusta vaativia tehtäviä, ja palvelusaika on 255 vuorokautta. Miehistön tehtävät alkavat heti alokaskauden jälkeen, ja haku miehistön tehtäviin on alokaskaudella.
Perinteet

Kaartin pataljoona sai vuonna 1957 tehtäväkseen jatkaa Suomen Kaartin perinteitä. Se sai käyttöönsä myös vanhan Suomen Kaartin symbolit, saman vuosipäivän ja kunniamarssin. Kaartin pataljoonasta tuli 1996 osa uutta Kaartin Jääkärirykmenttiä, mutta se säilytti vanhan nimensä. Kaartin pataljoonaa pidetään nykyään Suomen kaartin seuraajana, ja se katsoo historiansa alkavan vuodesta 1812.
Joukko-osaston keskellä Santahaminassa sijaitseva, Venäjän vallan aikana rakennettu perinnetalo tarjoaa harvinaislaatuiset puitteet perinteiden vaalimiselle. Alun perin Miinakomppanian toimistoksi rakennettu puurakennus on nykyään joukko-osaston ja sen perinnekiltojen ylläpitämä, ja sen viisi huonetta edustavat osaston eri perinteitä:
Jääkärisali
Asehuone
Kaartin Sali
Vanhan Kaartin kabinetti
Sotilasmusiikkikabinetti
Kaartin Jääkärirykmentin joukko-osaston yhteinen perinnekilta on Kaartin Jääkärirykmentin kilta. Killan vastuulle kuuluu muun muassa asettaa perinnelippulinna sotilasvalatilaisuuksiin, osallistua läheistenpäivän organisoimiseen sekä palkita kotiutuvia, ansioituneita varusmiehiä. Killan jäseneksi voi hakea kuka tahansa Suomen kansalainen, joka on palvellut joukko-osastossa tai kiinnostunut killan toiminnasta.
Aiheesta muualla

KAARTJR:n sivut
| n k Suomen maavoimien joukko-osastot |
| --- | --- | --- |
|  Maavoimien esikunta  Jääkäriprikaati  Kaartin jääkärirykmentti  Kainuun prikaati  Karjalan prikaati  Maasotakoulu  Panssariprikaati  Porin prikaati  Utin jääkärirykmentti  |  Maavoimien esikunta  Jääkäriprikaati  Kaartin jääkärirykmentti  Kainuun prikaati  Karjalan prikaati  Maasotakoulu  Panssariprikaati  Porin prikaati  Utin jääkärirykmentti  |  |
Luettelo Suomen maavoimien kalustosta
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö tarkastaa Sotilaspoliisikomppanian muodostaman kunniakomppanian astuttuaan virkaan 1. maaliskuuta 2012
Fagerströmin talo

Fagerströmin talo Näsilinnankadulla vuonna 2024.
Rakennuksen seinäkyltti.
Fagerströmin talo on Tampereella osoitteessa Näsilinnankatu 36 sijaitseva puutalo, jonka on suunnitellut kaupunginarkkitehti F. L. Calonius vuonna 1876. Sen rakennutti asuintalokseen värjäri Johan Fagerström. Nykyään rakennus on toimistokäytössä.
Fagerströmin talon julkisivu on säilynyt lähes alkuperäisessä asussa. Kadun puolelle on tehty uusi sisäänkäynti vuonna 1929.
Fagerströmin talon lisäksi samalla tontilla (Satamakatu 8) on kaksi uudempaa rakennusta: Aarne Sarvelan vuonna 1932 suunnittelema funkistyylinen asuin- ja liiketalo (Turtolan talo) sekä Heikki Tiitolan 1910-luvulla suunnittelema piharakennus (Saarisen talo). Tontin taloja ei ole suojeltu asemakaavalla, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan ne ovat rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäviä.
Talonomistaja Johan Fagerström

Johan Fagerström (10. kesäkuuta 1822 Tyrväntö – 8. helmikuuta 1911 Tampere) lähti nuorena Hämeenlinnaan värjärinoppiin ja muutti sen jälkeen Tampereelle. Hän työskenteli ensin toisten palveluksessa, kunnes perusti oman värjäysliikkeen vuonna 1850. Ammattinsa ohella Fagerströmillä oli kaupungissa useita pitkäkestoisia luottamustoimia; hän kuului muun muassa kirkkoneuvostoon yli puolen vuosisadan ajan.
Vuonna 1849 Fagerström solmi avioliiton Anna Christina Kuhlbergin (1821–1911) kanssa. Molemmat olivat syntyneet Tyrvännössä. Fagerströmien perheeseen kuului myös kasvattitytär.
Fagerströmin pariskunta eli pitkäikäiseksi. Johan Fagerström kuoli 89-vuotiaana helmikuussa 1911 ja hänen leskensä 90-vuotiaana saman vuoden toukokuussa. Tamperelainen Aamulehti uutisoi kummankin poismenon. Lehti myös arvioi, että Anna Christina olisi ollut kuollessaan ”kaupunkimme wanhin asukas”.