stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keltakulta
Aiheesta muualla

Pitoisuusleimat (Arkistoitu – Internet Archive) (tukes.fi)
Pitoisuudet, juotteet ja pinnoitteet (Arkistoitu – Internet Archive) (tukes.fi)
eri EU-maissa käytössä olevat pitoisuusleimat (Suomessa kullalle 999, 916, 750, 585 ja 375 promillea)[vanhentunut linkki] (hallmarkingconvention.org)
Pulsan rautatieasema

Pulsan rautatieasema (lyh. Pl) on rautatieliikennepaikka Etelä-Karjalassa Lappeenrannan kaupungin (vuoteen 1966 Lappeen kunnan) alueella Luumäki–Vainikkala-radan varrella. Asema avattiin vuonna 1870 Pietarin radan valmistuttua. Asema on peruskorjattu vuonna 1997 ja uudestaan vuosina 2015–2016. Matkustajaliikenne Pulsan asemalle lopetettiin 22. toukokuuta 1977.
Pulsan rautatieasema on Museoviraston suojelukohde yhtenä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Pulsan aseman ohi kulkee nykyisin alle viisi junaa vuorokaudessa. Ennen Venäjän vuonna 2022 alkanutta hyökkäyssotaa Pulsan ohitti 25–30 junaa, joista Allegron ja muiden matkustajajunien osuus oli kolmannes. Tuolloin rautatie oli kapasiteettinsa ylärajoilla.
Pulsan asemalla toimivat kahvila, juhla- ja kokouspalvelut, kaksi sisustusliikettä ja aamiaismajoituspalvelu. Pulsan asema on vakiinnuttanut paikkansa yhtenä Etelä-Karjalan vetovoimaisimmista matkailukohteista. Aseman vuotuinen kävijämäärä on vuodesta 2021 alkaen ylittänyt 40 000 henkilöä.[lähde? ]
Historia

Pulsan asema perustettiin Lappeenrannan ja Säkkijärven välisen tien risteykseen. Asemarakennus rakennettiin Knut Nylanderin III luokan aseman piirustusten mukaan. Se valmistui viimeistään vuonna 1870, jolloin rataosa avattiin liikenteelle. Rakennusta laajennettiin vuonna 1874 ja uudelleen 1915. Aseman ulkoasu on säilynyt hyvin.
Ennen vuotta 1885 ja Simola–Lappeenranta-radan valmistumista Lappeenrannan kaupunkiin ei mennyt rautatietä lainkaan. Silloin Pulsan asema oli myös kaupunkilaisten käytössä ja asemalta kuljetettiin myös tavaraa Saimaalle. Pulsan asemalla vanhassa aikataulussa on merkitty seuraavaksi asemaksi itään päin Tani, jossa vain kaksi junaa pysähtyi ja kolmas vain tarvittaessa noin seitsemästä henkilöjunasta vuorokaudessa.[lähde? ]
Simola–Lappeenranta-radan valmistuttua vuonna 1885 Pulsan merkitys väheni, ja se alennettiin pian V luokan asemaksi.
Osana valkoisten Viipuri offensiivia 27.–29. huhtikuuta 1918 vapaussodassa käytiin Pulsan asemasta taisteluja. Joutsenon rintaman murruttua valkoiset valtasivat Lappeenrannan ja etenivät maanteitä pitkin Simolan asemalle ja Pulsaan. 27. huhtikuuta valkoiset vapauttivat Simolan katkaisten näin Kymenlaakson punaisten yhteyden Viipuriin. Valkoiset laajensivat katkaisua valtaamalla Pulsan 28. huhtikuuta. 29. huhtikuuta punaiset yrittivät panssarijunan voimin avata radan Viipuriin uudestaan siinä kuitenkaan onnistumatta kärsien raskaita tappioita. Samana aamuna Viipuri oli jo antautunut.[lähde? ]
Henkilöliikenne Pulsassa loppui 22. toukokuuta 1977. Vuosina 1980–1984 Pulsa oli vielä tavaraliikenteen käytössä, mutta sen jälkeen asema on ollut liikenteenhoidollisessa käytössä.
Asema-alue

Asemarakennuksen lisäksi Pulsan asema-alueeseen kuuluu useita asuin- ja talousrakennuksia. Yhteensä rautatierakennuksia on noin 20. Lisäksi aseman länsipuolella Latvasen rannalla on pumppuaseman hoitajan asunto ja siihen kuuluvia rakennuksia sekä noin kilometrin päässä sijaitseva ratavartijan pihapiiri. Asemapuistosta on jäljellä pensaita, kuusia, lehmuksia ja jalavia.
Kuvia

Pulsan aseman miljöötä helmikuussa 2016.
Aseman sisätiloja (kauppa) helmikuussa 2016. Oikealla vanha pilettikaappi (tarkempi kuva).
Aseman sisätiloja (kahvila) helmikuussa 2016.
Pulsan asema syyskuussa 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pulsan rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Pulsan asema
Keltakulmalepinkäinen

| Keltakulmalepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Viherlepinkäiset Telophorus
Laji::  zeylonus
Kaksiosainen nimi
 Telophorus zeylonus  (Linnaeus, 1766) 
Katso myös
   Keltakulmalepinkäinen Wikispeciesissä   Keltakulmalepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltakulmalepinkäinen (Telophorus zeylonus) on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Keltakulmalepinkäistä tavataan Botswanassa, Lesothossa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa ja Zimbabwessa. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–10 000 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Keltakulmalepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pohjola Cup

Pohjola Cup on Palloliiton järjestämä jokavuotinen tyttöjen ja poikien jalkapalloturnaus. Se on tarkoitettu piirijoukkueille, joihin on piireissä valittu parhaat 14-16-vuotiaat tytöt ja pojat. Pohjola Cupissa on pelannut monia tulevia tähtipelaajia kuten Jari Litmanen vuonna 1984. Joka ikäluokalle järjestetään oma turnaus ja ne järjestetään joka kerta eri paikkakunnalla.
Pohjola Cup pelattiin vuonna 2007 Oulussa 13.–16. kesäkuuta (pojat) ja Salossa 19.–20. kesäkuuta (tytöt). Ensimmäinen Pohjola Cup järjestettiin Kemissä 1976.
Pyhän Paavalin katedraali (Melbourne)

| Pyhän Paavalin katedraali St Paul's Cathedral |
| --- | --- |

Sijainti:  Melbourne, Australia
Koordinaatit:  37.816853°S, 144.967384°E
Kirkkokunta:  anglikaaninen
Suunnittelija:  William Butterfield
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katedraalin interiööriä.
Pyhän Paavalin katedraali (engl. St Paul's Cathedral) on kirkkorakennus Australian toiseksi suurimmassa kaupungissa Melbournessa. Katedraali on Melbournen anglikaanisen arkkihiippakunnan pääkirkko. Sen on suunnitellut englantilainen arkkitehti William Butterfield ja se edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria. Rakennuksen peruskivi muurattiin vuonna 1880. Vuonna 1884 Butterfield vetäytyi hankkeesta hänen ja kirkollisten viranomaisten erimielisyyksien johdosta, ja rakennustyöt saatti loppuun arkkitehti Joseph Reed. Katedraali vihittiin 22. tammikuuta vuonna 1891, mutta lopullisesti se valmistui vasta 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Formula 1 -kausi 1991

Formula 1 -kausi 1991 oli historian 42. Formula 1-kausi. Se alkoi 10.3. Yhdysvalloista ja päättyi 3.11. Australiaan. Kuljettajien mestaruuden voitti Ayrton Senna ja valmistajien McLaren-Honda. Kausi 1991 oli muun muassa Mika Häkkisen ja Michael Schumacherin ensimmäinen.
Sääntömuutoksia

Pisteet jakautuivat kaudesta 1991 eteenpäin näin:
Kuudelle parhaalle:10-6-4-3-2-1
Kaikki kilpailut laskettiin mukaan pisteisiin.
Kauden yhteenveto > Kilpailut

| Nro | Kilpailu | Päivämäärä | Rata | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvaltain Grand Prix | 10. maaliskuuta | Phoenix |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
| 2 |  Brasilian Grand Prix | 24. maaliskuuta | Interlagos |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
| 3 |  San Marinon Grand Prix | 28. huhtikuuta | Imola |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
| 4 |  Monacon Grand Prix | 12. toukokuuta | Monaco |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
| 5 |  Kanadan Grand Prix | 2. kesäkuuta | Circuit Gilles Villeneuve |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | Raportti |
| 6 |  Meksikon Grand Prix | 16. kesäkuuta | Hermanos Rodriguez |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | Raportti |
| 7 |  Ranskan Grand Prix | 7. heinäkuuta | Magny-Cours |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 8 |  Britannian Grand Prix | 14. heinäkuuta | Silverstone |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 9 |  Saksan Grand Prix | 28. heinäkuuta | Hockenheimring |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 10 |  Unkarin Grand Prix | 11. elokuuta | Hungaroring |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
| 11 |  Belgian Grand Prix | 25. elokuuta | Spa-Francorchamps |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
| 12 |  Italian Grand Prix | 8. syyskuuta | Monza |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 13 |  Portugalin Grand Prix | 22. syyskuuta | Estoril |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | Raportti |
| 14 |  Espanjan Grand Prix | 29. syyskuuta | Catalunya |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 15 |  Japanin Grand Prix | 20. lokakuuta | Suzuka |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | Raportti |
| 16 |  Australian Grand Prix | 3. marraskuuta | Adelaide |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |
Kauden yhteenveto > Valmistajien lopullinen järjestys

| Sija | Valmistaja | Runko | Moottori | Renkaat | Pisteet | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  McLaren-Honda | MP4/6 | Honda RA121E | G | 139 | 8 | 18 | 10 |
| 2 |  Williams-Renault | FW14 | Renault RS3 | G | 125 | 7 | 17 | 6 |
| 3 |  Ferrari | F1-91 F1-91B | Ferrari 037 | G | 55.5 |  | 8 |  |
| 4 |  Benetton-Ford | B190B B191 | Ford HBA5 Ford HBA6 | P | 38.5 | 1 | 3 |  |
| 5 |  Jordan-Ford | 191 | Ford HBB4 | G | 13 |  |  |  |
| 6 |  Tyrrell-Honda | 020 | Honda RA109E | P | 12 |  | 1 |  |
| 7 |  Minardi-Ferrari | M191 | Ferrari 037 | G | 6 |  |  |  |
| 8 |  Dallara-Judd | F191 | Judd GV | P | 5 |  | 1 |  |
| 9 |  Brabham-Yamaha | BT59Y BT60Y | Yamaha OX99 | P | 3 |  |  |  |
| 10 |  Lotus-Judd | 102B | Judd EV | G | 3 |  |  |  |
| 11 |  Lola-Ford | LC91 | Ford DFR | G | 2 |  |  |  |
| 12 |  Leyton House-Ilmor | CG911 | Ilmor 2175A | G | 1 |  |  |  |
| 13 |  Lambo-Lamborghini | 291 | Lamborghini 3512 | G |  |  |  |  |
| 14 |  Fondmetal-Ford | FA1ME-90 | Ford DFR | G |  |  |  |  |
| 15 |  Ligier-Lamborghini | JS35 JS35B | Lamborghini 3512 | G |  |  |  |  |
| 16 |  Coloni-Ford | C4 | Ford DFR | G |  |  |  |  |
| 17 |  AGS-Ford | JH25B JH27 | Ford DFR | G |  |  |  |  |
| 18 |  Footwork-Porsche | A11C FA12 | Porsche V12 Ford DFR | G |  |  |  |  |
Pohjolainen

Pohjolainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Pauno Pohjolainen (s. 1949), taidemaalari
Pihla Pohjolainen (s. 1993), näyttelijä
Rosa Pohjolainen (s. 2003), alppihiihtäjä
Seppo Alvari, oik. Seppo Pohjolainen (s. 1962), muusikko
Teuvo Pohjolainen (s. 1945), julkisoikeuden professori.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pohjolan-Pirhonen

Pohjolan-Pirhonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Helge Pohjolan-Pirhonen (1919-1984), suomalainen historioitsija
Ursula Pohjolan-Pirhonen (1925-1984), suomalainen kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pohjolan-Pirhonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kesä Baden-Badenissa

| Kesä Baden-Badenissa> Лето в Бадене |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Leonid Tsypkin
Kieli:  venäjä
Julkaistu:  1982
Suomennos
Suomentaja:  Marja-Leena Jaakkola
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  sid.
ISBN:  951-31-2521-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kesä Baden-Badenissa (Лето в Бадене) on venäjänjuutalaisen lääkärin ja kirjailijan Leonid Tsypkinin romaani. Sen aiheena on venäläinen kirjailija Fjodor Dostojevski. Teoksen on suomentanut Marja-Leena Jaakkola, ja suomennoksen on julkaissut Tammi vuonna 2003.
Tsypkin ei saanut teostaan elinaikanaan Neuvostoliitossa julki. Kun hänen poikansa emigroitui Yhdysvaltoihin 1977,  hän joutui vaikeuksiin, menetti työpaikkansa ja sai matkustuskiellon. Hän kirjoitti teosta noina vuosina. Hänen tuttavansa salakuljettivat käsikirjoituksen Yhdysvaltoihin, jossa se julkaistiin emigranttilehdessä viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Teos julkaistiin kahtena käännöksenä jo 1980-luvulla mutta jäi vaille huomiota. Kun Susan Sontag törmäsi teokseen, hän kirjoitti esipuheen sen uuteen painokseen 2001, jolloin teos sai enemmän julkisuutta. Vappu Orlovin suomentama esipuhe on mukana suomennoksessa.
Arviot

Aino Rajalan mukaan "koskettava teos on sekä syntyhistoriansa, syvyytensä että kirjallisen loistonsa puolesta ainutlaatuinen ilmiö", ja hän kiittää myös Jaakkolan suomennosta hienoksi.
Aiheesta muualla

Jonathan Rosen, Crimes and Punishments, New York Times, katsaus, 3.3.2002
Teoksen alkuperäinen venäjänkielinen teksti «Лето в Бадене» verkossa
Pyhän Paavalin luterilainen katedraali

| Pyhän Paavalin luterilainen katedraali> Лютеранська церква Святого Павла |
| --- | --- |
 Pyhän Paavalin luterilainen katedraali Odessassa.
Osoite:  Novoselskoho vul. 68, Odessa (Новосельського вул., 68)
Sijainti:  Odessa, Ukraina
Koordinaatit:  46.48295°N, 30.72413°E
Rakennustyyppi:  kirkkorakennus
Valmistumisvuosi:  1827
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Paavalin luterilainen katedraali (ukr. Лютеранський собор Святого Павла, Ljuteranskyi sobor Svjatoho Pavla) tai (ukr. кафедральний собор Святого Павла, kafedralnyi sobor Svjatoho Pavla) on Ukrainan Odessassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkkorakennus. Se sijaitsee Odessan Prymorskyin piirissä, kaupungin historiallisen keskustan alueella.
Alkujaan vuonna 1827 valmistuneen kirkkorakennuksen ulkonäkö ja koko on muuttunut vuosien kuluessa. Rakennuksen perustukset tehtiin vuonna 1824, mutta jo kesäkuussa keskeneräinen rakennus romahti. Kirkkorakennus valmistui vuonna 1827. Vuonna 1838 voimakas maanjäristys vaurioitti kirkkoa. 1800-luvun lopulla kirkko päätettiin rakentaa uudelleen, että sinne mahtuisi yli 1 000 ihmistä.
Venäjän vallankumouksen seurauksena kirkko otettiin haltuun ja suljettiin. Sodan jälkeen siitä tehtiin Neuvostoliitossa voimistelusali. Rakennuksen kunto rapistui. Vuonna 1976 rakennus paloi. Tapahtuman arveltiin olleen tuhopoltto, mutta tekijöitä ei tavoitettu. Palon jälkeen rakennusta ei korjattu, vaan siitä muodostui asunnottomien suoja. Lopulta, vuosina 2005-2010 rakennus kunnostettiin uudelleen. Yli seitsemän miljoonaa euroa maksaneiden korjausten päärahoittaja oli Baijerin luterilainen kirkko Saksasta.
Kirkko 1890-luvulla (ennen vuotta 1895).
Kirkko joskus 1800-luvulla.
Pyhän Paavalin kirkko 1910 (noin 1912–1917).
Kirkko syyskuussa 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Paavalin luterilainen katedraali Wikimedia Commonsissa
Prätkähiiret (1. tuotantokausi)

Prätkähiirten 1. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 18. syyskuuta 1993 jaksolla Rock and Ride!, joka tunnetaan Suomessa nimellä Hanat auki!. 1. kausi käsittää kolmetoista jaksoa. Yhdysvalloissa ensimmäisen kauden esitys päättyi 29. tammikuuta 1994.
Suomessa 1. kausi käynnistyi 3. joulukuuta 1994 ja päättyi 29. huhtikuuta 1995.
Jaksoluettelo > Hevi-Hemmo (Hard Rock)

Prätkähiiret
| --- | --- |
Hahmot: 
Sankarihahmot:  Turbo • Vinski • Moto • Santtu • Rontti • Minni • Miihkali • Anni
Pääviholliset:  Lalli Leipäjuusto • Professori Nuikki • Rasvanahka • Mutantti • Monttupomo • Ylipäällikkö Camembert • Teuvo Tahko • Rami Palkki • Kattinaattori • Hannibal T. Karvapallo • Tohtori Katinkoski
TV-sarjat:  Prätkähiiret (1993–1996) (tuotantokaudet: 1., 2., 3.) • Prätkähiiret (2006–2007) (tuotantokaudet: 1.)
Sarjakuvat:  Biker Mice from Mars
Videopelit:  Biker Mice From Mars (1994) • Biker Mice From Mars (2006)
Karkauskuukausi

Karkauskuukausi oli vanhassa roomalaisessa kalenterissa ylimääräinen kuukausi, joka liitettiin noin joka kolmannen vuoden loppuun. Karkauskuukaudettomina vuosina vuoden viimeinen kuukausi oli helmikuu, joka karkauskuukaudellisina vuosina lyhennettiin 23-päiväiseksi.
Karkauskuukauden lisäämisestä vuoteen päättivät paikalliset johtajat. Ajanlasku meni sekaisin, kun he eivät muistaneet julistaa karkauskuukausia oikeisiin vuosiin ja lisäsivät niitä vääriin vuosiin. Näin vuodenajat joutuivat vääriin vuoden kohtiin.
Karkauskuukaudet jäivät historiaan Julius Caesarin 40-luvulla eaa. järjestämässä kalenteriuudistuksessa. Caesar lisäsi vuoteen 46 eaa. kolme karkauskuukautta, jotta vuodenajat saatiin oikeisiin kohtiin. Tämän jälkeen siirryttiin juliaaniseen kalenteriin, jossa käytettiin karkauspäiviä eikä karkauskuukausia.
Kesä (elokuva)

| Kesä |
| --- | --- |
 Kesä-elokuvan mainosilmoitus Uudessa Suomettaressa 17.1.1915.
Ohjaaja:  Kaarle Halme
Käsikirjoittaja:  Eino Leino
Perustuu:  Eino Leinon runoon
Tuottaja:  Hjalmar V. Pohjanheimo
Pääosat:  Hilma Rantanen   Mandi Terho   Oskar Krabbe
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lyyra Filmi
Ensi-ilta:  18. tammikuuta 1915
Kesto:  40 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesä on vuonna 1913 kuvattu suomalainen Kaarle Halmeen ohjaama mykkäelokuva. Elokuvan käsikirjoitti Eino Leino "Vanteenheittäjät"-runonsa pohjalta. Runo oli ilmestynyt 1912 Tähtitarha-kokoelmassa. Elokuva kuvattiin kesällä 1913, mutta tuntemattomasta syystä sen esittäminen viivästyi ja se sai ensi-iltansa vasta 18. tammikuuta 1915 Lyyra-teatterissa Helsingissä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hilma Rantanen  | … |  Dagmar   |
|  Mandi Terho  | … |  Sylvi   |
|  Oskar Krabbe  | … |  Sylvin isä   |
|  Sigrid Precht  | … |  Sylvin äiti   |
|  Mia Backman  | … |  täti Bernhard   |
|  Konrad Tallroth  | … |  Aarne Holm   |
|  John Precht  | … |  Arvi Ahti   |
|  Theodor Weissman  | … |  Bernard   |
|  Tyyne Halme  | … |     |
|  Sven Hildén  | … |     |
|  Aino Manner  | … |     |
|  Toivo Niskanen  | … |     |
Muut tekijät

Asser Pohjanheimo - kuvaus
Birger Pohjanheimo - kuvaus
Hilarius Pohjanheimo - kuvaus
Katrina (täsmennyssivu)

Katrina ja Katriina voivat tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Katriina ja Katriina, naisen etunimi
Katrina (aikaisempi suomennos Katriina), Sally Salmisen romaani
hurrikaani Katrina
Katriinan sairaala, sairaala Vantaalla
Katrina, purjevene
Kulta Katriina, Meiran kahvimerkki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Katrina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
François de Cuvilliés nuorempi

Kloster Asbach, rakennettu 1771–1780 François de Cuvilliés nuoremman suunnitelmien perusteella.
François de Cuvilliés nuorempi (24. lokakuuta 1731 – 8. tammikuuta 1777) oli isänsä François de Cuvilliés'n työn jatkaja Baijerissa. Hän julkaisi kokoelman tämän taidetta ja koristetaidetta käsitteleviä kirjoituksia. Hän teki itsekin kaiverruksia.
François de Cuvilliés

Falkenlust
François de Cuvilliés (23. lokakuuta 1695 Soignies, Belgia – 14. huhtikuuta 1768 München) oli belgialaissyntyinen baijerilainen koristesuunnittelija ja arkkitehti. Hän oli keskeisessä roolissa rokokoon saapumisessa Baijeriin ja muualle Keski-Eurooppaan.
Cuvilliés'n poika on François de Cuvilliés nuorempi (k. 1774), joka jatkoi isänsä työtä.
Cuvilliés'n tärkeimiin töihin kuuluvat Falkenlustin linna Brühlissä ja Amelienburgin metsästysmaja Nymphenburgin palatsissa, jossa on nähtävillä kullattuja tai hopeoituja rokokookoristuksia värikkäällä alustalla. Cuvilliés kirjoitti myös useita tutkielmia taiteellisista ja koristeellista aiheista, jotka hänen poikansa François de Cuvilliés nuorempi toimitti. Vuodesta 1738 hän alkoi tehdä seinäelementeistä, huonekaluista ja takorautatöistä kaiverrussarjaa, jota julkaistiin Pariisissa rokokoon levittämiseksi ympäri Eurooppaa.[lähde? ]
Cuvilliés oli belgialainen arkkitehti, koristetaiteilija ja kaivertaja. Hän opiskeli Münchenissä ja Jean-François Blondelin oppilaana Pariisissa. Hänet nimitettiin 1725 hoviarkkitehdiksi Baijeriin, jossa asui kuolemaansa saakka. Hän oli vuodesta 1738 keisari Kaarle VII:n hoviarkkitehti, 1763 ensimmäinen rakennustirehtööri. Cuvilliés'n mukana rokokoo tuli Etelä-Saksaan.
Cuvilliés työskenteli ensin Münchenin linnan ("Reichezimmer") töissä Baijerin huomattavimman barokkitaiteilijan Joseph Effnerin kanssa ja koristi katot. Hänen päätöitään ovat rokokoon helmi Amalienburgin huvilinna Nymphenburgin puistossa, Residenssiteatteri, joka on Saksan rokokoon hienoimpia ja edustavimpia töitä, sekä Guggenheimerin ja Eichthalin palatsit Münchenissä. Cuvilliés alkoi vuonna 1738 julkaista kaiverruksiaan ja osoittautui myös taitavaksi puistojen ja puutarhojen suunnittelijaksi. Hän sai tyyliin saksalaisen barokin vaikutteita, ja se on usein äärimäisyyteen kehitettyä, luonnon- ja rocaille-aiheiden kyllästämää.
Kekälelammi (Vilppula, Tammikoski)

| Kekälelammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°03′42″N, 24°17′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Elänteen valuma-alue (35.37)
Laskuoja:  oja Elänteeseen 
Järvinumero:  35.371.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,9 m  
Rantaviiva:  0,508 km  
Pinta-ala:  1,363 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKekälelammi 
Kekälelammi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Pirttikylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Elänteen lähialueeseen (35.371) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,9 metriä mpy.
Karl Stollery

| Karl Stollery |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1987 (ikä 36) Camrose, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  HC Bolzano
Sarja:  ICEHL
Pelinumero:  37
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Lake Erie Monsters (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Worcester Sharks (AHL) San Jose Sharks (NHL) San Jose Barracuda (AHL) Albany Devils (AHL) New Jersey Devils (NHL) Dinamo Riika (KHL) Jokerit (KHL) Frölunda HC (SHL)
Karl Stollery (s. 21. marraskuuta 1987 Camrose, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja ja olympiamitalisti, joka pelaa monikansallisen Bet-at-home ICE Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Bolzanossa. Hän on pelannut urallaan aiemmin NHL:ssä 23 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä ja keräten 21 jäähyminuuttia. Stollery oli voittamassa olympiapronssia Pyeongchangin olympiakisoista 2018.