stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fokker C.X
Tekniset tiedot

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2 (ohjaaja ja tähystäjä)
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&09.0100009,01 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&012.&&&&0012 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.03000003,3 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&031.050000031,5 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01890.&&&&001 890 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&02700.&&&&002 700 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Bristol Pegasus XII -yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0623.&&&&00623 kW (&&&&&&&&&&&&0835.&&&&00835 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0356.&&&&00356 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0275.&&&&00275 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0900.&&&&00900 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&08000.&&&&008 000 m
Aseistus
2 × 7,7 mm lentosuuntaan ampuvaa Browning-konekivääriä
1 × 7,62 mm L-33/34-konekivääri tähystäjällä
400–600 kg pommikuorma
Suomen ilmavoimien Fokker C.X Viiksjärvellä maaliskuussa 1942.
Forum Decii

| Forum Decii> Sijainti |
| --- | --- |
 Forum Decii
Koordinaatit:  42°31′35″N, 13°5′53″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Bacugno / Posta, Rieti, Lazio
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Regio IV Samnium, Italia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Forum Decii oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyisen Rietin maakunnan Bacugnoa ja Postaa.
Forum Decii oli sabiinien kaupunki. Se sijaitsi tiellä, joka johti Interocriumista Asculumiin ja Castrum Truentinumiin. Kaupungin vaiheista ei tiedetä antiikin lähteistä mitään. Kirjallisuudessa sen mainitsee vain Plinius vanhempi.
Forum novum (Apulia et Calabria)

| Forum novum> Sijainti |
| --- | --- |
 Forum novum
Koordinaatit:  41°9′59″N, 14°56′19″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Sant’Arcangelo Trimonte, Benevento, Campania
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Regio II Apulia et Calabria, Italia
Forum novum oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa mutta hallinnollisesti Apulia et Calabrian alueella Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Beneventon maakunnan Sant’Arcangelo Trimontea.
Forum novumin nimi tarkoittaa suomeksi ”Uutta markkinapaikkaa”. Antiikin lähteistä kaupunki mainitaan vain itinerariumeissa, jotka sijoittavat sen kymmenen roomalaista mailia eli noin 15 kilometriä Beneventumista, tielle, joka johti Aequum Tuticumiin.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Forum novumiin, joka sijaitsi myös Samniumissa ja myös hallinnollisesti Samniumin alueella.
Forum Ligneum

| Forum Ligneum> Sijainti |
| --- | --- |
 Forum Ligneum
Koordinaatit:  42°56′2″N, 0°38′7″E
Valtio:  Ranska
Paikkakunta:  Lescun(?), Pyrénées-Atlantiques, Akvitania
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Gallia
Provinssi:  Gallia Aquitania
Forum Ligneum oli antiikin aikainen kaupunki Gallia Aquitaniassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijoitetaan nykyisen Lescunin paikalle.
Forum Ligneum sijaitsi Pyreneiden vuoristossa. Se mainitaan vain Itinerarium Antonini Augustissa, joka sijoittaa sen vuorten läpi kulkeneelle tielle, joka johti Caesaraugustasta Hispaniasta Beneharnumiin Gallian puolella. Samalla tiellä kaupungista etelään sijaitsi Summus Pyreneus ja pohjoiseen Aspalluga eli Aspa Luca.
Wojciech Fortuna

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wojciech Fortuna vuonna 2007 |  Wojciech Fortuna vuonna 2007 |  Wojciech Fortuna vuonna 2007 |  |
Maa:   Puola
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sapporo 1972 | suurmäki |  |
Wojciech Fortuna (s. 6. elokuuta 1952 Zakopane) on puolalainen mäkihypyn olympiavoittaja.
Suurelle yleisölle tuntematon 19-vuotias Fortuna voitti yllättäen Sapporon olympiakisoissa 1972 suurmäen kultamitalin. Hän hyppäsi kilpailun ensimmäisellä kierroksella 111-metrisen hypyn, kahdeksan metriä pidemmälle kuin seuraavaksi pisin hyppy, ja vaikka hän toisella kierroksella pääsi vain 87,5 metriin, riittivät hänen pisteensä voittoon 0,1 pisteen erolla sveitsiläiseen Walter Steineriin. Muutamaa päivää aiemmin normaalimäen kilpailussa Fortuna sijoittui kuudenneksi. Fortunan voittoa pidettiin onnenkantamoisena, eikä hän enää sen jälkeen kyennyt vastaavan tasoisiin saavutuksiin. Osuvasti hänen nimensä Fortuna tarkoittaa onnea, onnekasta sattumaa.
Fortuna oli 38 vuoden ajan Puolan ainoa olympiavoittaja talviolympialaisissa, kunnes vuonna 2010 Justyna Kowalczyk voitti kultaa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökisassa.
Il focolare domestico

| Il focolare domestico |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Nino Oxilia
Käsikirjoittaja:  A. Gera
Pääosat:  Maria Jacobini, Alberto Nepoti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Savoia Film
Ensi-ilta:  helmikuu 1914
Kesto:  762/798 metriä (39 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Il focolare domestico (”Kotiliesi”) on vuonna 1914 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Nino Oxilian ohjaaman draaman pääosia esittävät Maria Jacobini ja Alberto Nepoti.
Juoni

Carlo Silvestri tuhlaa rahansa rakastajattareensa Granataan ja väärentää velkakirjaan isänsä allekirjoituksen. Vanhemmat joutuvat luovuttamaan talonsa koronkiskuri Mayerille ja Carlo lähtee etsimään uutta elämää. Hyväsydäminen Granata haluaa korvata aiheuttamansa vahingon. Hän hyväksyy Mayerin kosiskelun ja saa tämän lahjoittamaan talon itselleen. Petoksen huomattuaan Meyer ampuu Granataa, joka horjuu Carlon vanhempien luokse. Granata luovuttaa heille talon ja kuolee paikalle saapuneen Carlon silmien edessä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maria Jacobini  | … |  Granata   |
|  Alberto Nepoti  | … |  Carlo Silvestri   |
|  Giovanni Spano  | … |  Mayer   |
|  Dillo Lombardi  | … |     |
|  Piera de’ Ferrari  | … |     |
Tuotanto

Torinolaisen Savoia Filmin tuottama Il focolare domestico oli yksi nuorena kuolleen Nino Oxilian ensimmäisistä elokuvista. Sen pääosaa esittää hänen elämänkumppaninsa Maria Jacobini. Elokuvan teemat ovat tyypillisiä Oxilian tuotannolle: intohimoinen rakkaus, raha ja ahneus, lohduton melankolia ja viimeinen uhraus. Ohjaustyön ansioita ovat taidokas tilan ja valon käyttö sekä vähäeleisellä näyttelijäntyöllä välitetyt tunteet.
Restaurointi

Elokuva on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Sen restaurointi on nähtävissä museon YouTube-kanavalla ja Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Aiheesta muualla

Il focolare domestico Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Forum novum (Transpadana)

| Forum novum> Sijainti |
| --- | --- |
 Forum novum
Koordinaatit:  45°29′55″N, 9°40′46″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Fornovo San Giovanni, Bergamo, Lombardia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Regio XI Transpadana, Italia
Forum novum oli antiikin aikainen kaupunki Gallia transpadanassa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Bergamon maakunnan Fornovo San Giovannin paikalla. Kaupungista, suomeksi ”Uusi markkinapaikka”, tai sen vaiheista ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään.
RN Formidabile

| RN Formidabile |
| --- | --- |
 Formidabile

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer
Kölinlasku:  joulukuu 1860
Laskettu vesille:  1. lokakuuta 1861
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1862
Poistui palveluskäytöstä:  1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 682 t (normaali) 2 618 t (kuormattu)
Pituus:  65,80 m
Leveys:  14,44 m
Syväys:  5,45 m
Koneteho:  1 080 ihp
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  371
Aseistus
Aseistus:  16 × 164 mm tykkiä 4 × 203 mm tykkiä
RN Formidabile (ital. Regia Nave Formidabile) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Formidabile-luokan ironclad (panssarikorvetti).
Valmistus

Alus tilattiin Ranskasta La Seyne-sur-Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1860. Alus laskettiin vesille 1. lokakuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen toukokuussa 1862.
Palvelus

Alus poistettu alusluettelosta vuonna 1903.
SMS Arminius

| SMS Arminius |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Samuda Brothers, Cubitt Town
Kölinlasku:  1863
Laskettu vesille:  20. elokuuta 1964
Palveluskäyttöön:  22. huhtikuuta 1865
Poistui palveluskäytöstä:  1875
Loppuvaihe:  romutettu 1902
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 829 t (max) 1 653 t (suunniteltu)
Pituus:  63,21 m (kokonaispituus) 61,60 m (vesiraja)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  4,32 m (keula) 4,55 m (perä)
Koneteho:  1 440 ihp (max) 1 200 ihp (suunniteltu)
Nopeus:  12,2 solmua (max) 10 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  132
Aseistus
Aseistus:  4 x Krupp 21 cm tykki
SMS Arminius oli Preussin laivaston ensimmäinen ironcladmonitori. Alus kuului vuodesta 1867 alkaen Pohjois-Saksan liiton laivastoon ja edelleen vuodesta 1871 se kuului Saksan keisarikunnan laivastoon.
Suunnittelu

Alus oli Cowper Coles'n vuonna 1863 suunnittelema. Sen pituus vesirajassa oli 61,60 metriä ja kokonaispituus oli 63,21 metriä. Aluksen leveys oli 10,9 metriä ja sen syväys etuosassa oli 4,32 ja perässä 4,55 metriä. Aluksen suunnitelman mukainen uppouma oli normaalikuormalla 1 653 metristä tonnia ja taisteluun kuormattuna jopa 1 829 tonnia. Aluksen rautarakenteinen runko oli rakennettu perinteisesti kylkikaarten varaan ja siinä oli kahdeksan vesitiivistä osastoa.
Suunnittelu > Propulsiojärjestelmä

Aluksen propulsiojärjestelmä koostui yhdestä Greenwichissä toimivan J. Penn & Sonsin 2-sylinterisestä höyrykoneesta ja saman valmistajana neljästä höyrykattilasta, jotka tuottivat 1,33 ilmakehän paineen. Aluksella oli vain yksi kattila- ja yksi konehuone. Koneisto pyöritti kaksilapaista potkuria, jonka halkaisija oli 3,96 metriä. Ohjattavuudesta huolehti yksi peräsintä. Aluksella oli myös 1,9 kW 55 V generaattori.
Alus oli lisäksi varustettu kuunaritakilalla, jonka purjepinta-ala oli 540 neliömetriä.
Suunnittelu > Aseistus

Aluksen alkuperäisenä aseistuksena oli neljä pronssista valettua rihlattua 72 naulan tykkiä. Tykit korvattiin vastaanoton jälkeen neljällä Kruppin valmistamalla 21 cm/19 tykillä, joiden korotuskulma oli 12 astetta ja kantama 2 800 metriä. Tykkeihin oli 332 ammusta. Vuonna 1881 aluksen aseistukseen lisättiin neljä konekivääriä ja keulaan vesirajan yläpuolelle 35 cm torpedoputki, johon aluksella oli kaksi torpedoa. Samalla yötoiminnan helpottamiseksi alukselle asennettiin kaksi 35 ampeerin valonheitintä.
Suunnittelu > Suoja

Aluksen suojana oli 229 millimetrin teakrunkoon kiinnitetty kankirautapanssari. Vesirajaan oli kiinnitetty keskeltä 114 millimetrin panssarivyö, joka kapeni päissä 76 millimetriin.  ja tykkitornien seinän paksuus oli 406 millimetriä teakia ja sen päällä 114-119 millimetriä rautaa. Taistelunjohtotilojen suojana 114 millimetrin rautalevyt, joiden alla 229 millimetrin teaklaudat.
Valmistus

Alus tilattiin Samuda Borthersilta Lontoon Cubitt Townista ja sen köli laskettiin vuonna 1863. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1864 ja se otettiin vartioaluksena palvelukseen 22. huhtikuuta 1865. Aluksen rahoituksesta vastasi osin vapaaehtoisryhmä.
Palvelus

Alus siirrettiin tekniseksi koululaivaksi vuonna 1872 ja se oli vuodesta 1881 alkaen muun muassa Kielin satamajäänmurtajana. Vuonna 1882 alus sijoitettiin SMS Blücherin emälaivaksi. Alus poistettiin alusluettelosta 2. maaliskuuta 1901 ja se myytiin 72 000 markalla. Alus romutettiin vuonna 1902 Hampurissa.
Formoosireaktio

Formoosireaktio on kemiallinen reaktio, jossa formaldehydi reagoi emäksisissä olosuhteissa muodostaen hiilihydraatteja. Ensimmäisen kerran reaktion raportoi venäläinen kemisti Aleksandr Butlerov vuonna 1861. Formoosireaktio on tärkeässä osassa elämän alkuperää koskevissa teorioissa ja astrobiologiassa, koska sen välivaiheita esiintyy tähtienvälisessä aineessa.
Reagenssit ja mekanismi

Butlerov havaitsi formaldehydin muodostavan emäksisessä vesiliuoksessa noin 20 eri hiilihydraattia sisältävän seoksen. Reaktiolle mekanismin esitti ensimmäisenä Ronald Breslow. Formaldehydi reagoi kondensaatioreaktiolla emäksisissä olosuhteissa kahdenarvoisen kationin esimerkiksi kalsiumionin läsnä ollessa muodostaen glykolialdehydiä. Glykolialdehydi reagoi näissä olosuhteissa edelleen glyseraldehydiä, joka voi edelleen isomeroitua dihydroksiasetoniksi. Nämä alkoholit reagoivat edelleen muodostaen tetrooseja, pentooseja ja heksooseja. Formoosireaktio on autokatalyyttinen, sillä ensimmäisessä vaiheessa muodostuva glykolialdehydi muodostaa kalsiumionin kanssa kompleksin, joka katalysoi glykolialdehydin muodostumista formaldehydistä. Reaktiotyypiltään formoosireaktion vaiheet ovat aldoliadditioita. Butlerovin raportoimana muodostuu eri sokereiden raseeminen seos, mutta kiraalisten yhdisteiden esimerkiksi L-aminohappojen on havaittu katalysoivat D-konfiguraation omaavien hiilihydraattien muodostumista.
Formoosireaktio ja elämän alkuperä

Formoosireaktio on tärkeä elämän alkuperän kannalta, koska se antaa selityksen hiilihydraattien muodostumiselle yksinkertaisista lähtöaineista. Ongelmana on, että reaktio tarvitsee 1–2 % formaldehydipitoisuuden toimiakseen tehokkaasti ja koska formaldehydi on hyvin reaktiivinen molekyyli on luonnossa tällaisen pitoisuuden saavuttaminen vaikeaa. Toinen ongelma on, että formoosireaktio on epäspesifinen reaktio, joka tuottaa suuren joukon eri hiilihydraatteja, mutta hyvin vähän elämälle tärkeää riboosia, koska riboosi reagoi hyvin helposti muiksi hiilihydraateiksi formaldehydin kanssa. Eräiden boraattimineraalien kuten booraksi ja colemaniitti kuitenkin pysäyttävät formoosireaktion riboosin asteelle. Tämä johtuu siitä, että riboosi muodostaa näiden mineraalien kanssa rengasrakenteisen boraattiesterin, joka ei reagoi eteenpäin formaldehydin kanssa. Formaldehydiä ja glykolialdehydiä on spektroskooppisten tutkimusten perusteella havaittu muun muassa tähtienvälisessä aineessa ja komeetoissa.
Force H

Force H oli Britannian Kuninkaallisen laivaston laivasto-osasto. Nimellä Force H ei sinänsä ole mitään tarkemmin määriteltyä merkitystä, vaan se noudattaa tapaa nimetä laivasto-osastot kirjaimella. Force H oli toisen maailmansodan aikana kolmen eri osaston nimenä.
Ensimmäinen Force H

Lokakuussa 1939 perustettiin kahdeksan laivasto-osastoa etsimään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita maailman meriltä. Osastot nimettiin Force F:stä N:ään. Etelä-Atlantille määrätyt risteilijät HMS Shropshire ja HMS Sussex muodostivat Force H:n. Tämä Force H toimi ainoastaan lyhyen aikaa.
Toinen Force H 28. kesäkuuta 1940 – 31. maaliskuuta 1942

Amiraliteetti perusti 28. kesäkuuta 1940 muodollisesti Force H:n antamallaan käskyllä, jonka mukaan:
Force H komentajanaan vara-amiraali Sir James Somerville koostuu seuraavista aluksista: HMS Ark Royal, HMS Hood, HMS Resolution, HMS Valiant, HMS Arethusa sekä
8. Hävittäjälaivue: HMS Faulknor, HMS Forester ja HMS Foresight, HMS Foxhound, HMS Fearless, HMS Escapade
HMS Nelson, HMS Enterprise, HMS Delhi, HMS Fame, HMS Fury, HMCS St. Laurent ja HMCS Skeena liittyvät osastoon saapuessaan alueelle
Force H:n kotisatamana toimii Gibraltar
Lukuun ottamatta Amiraliteetin antamia tehtäviä osaston tehtävinä ovat:
estää Italian laivaston poistuminen Välimereltä
hyökätä Italian laivastoa ja rannikkokohteita vastaan
Amiraliteetti lisäsi myöhemmin osaston tehtäviin itäiselle Välimerelle toimitettavien täydennysten suojaaminen, valvoa Ranskan laivaston toimia, etsiä saksalaista risteilijää Admiral Scheeriä ja muita saksalaisaluksia Atlantilta, taistelu Espanjan laivastoa ja rannikkokohteita vastaan Espanjan liittyessä sotaan, Azoreiden valtaaminen olosuhteiden niin määrätessä, valvoa liikennettä Intian valtamerelle olosuhteiden niin pakottaessa.
Kolmas Force H 17. lokakuuta 1942 – 13. lokakuuta 1943

Force F:n vanhempi lippu-upseeri Syfret sai 17. lokakuuta 1942 käskyn siirtyä HMS Nelsonilta Rosythiin HMS Duke of Yorkille, joka oli määrätty Force H:n lippulaivaksi. Osasto, johon kuuluivat HMS Duke of York, HMS Nelson, HMS Rodney, HMS Argonaut ja seitsemän hävittäjää, purjehti 30. lokakuuta Scapa Flowsta Gibraltarille.
Force H sai tehtäväkseen suojata Algerian ja Oranin maihinnousuja mahdolliselta Italian laivaston hyökkäykseltä operaatio Torchin aikana.
Myöhemmin Force H (nyt Willisin komennossa) suojasi Sisilian ja Salernon maihinnousuja. Sillanpäiden tultua varmistettua ei enää ollut tarvetta pitää Välimerellä voimakasta laivasto-osastoa. Force H lakkautettiin 13. lokakuuta 1943.
Arkkienkeli

Arkkienkeli Gabriel ilmestyy Sakariaalle. Les Très Riches Heures du duc de Berry, Folio 43v. Musée Condé, Chantilly.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Arkkienkeli (kreik. αρχάγγελος, "ensimmäinen sanansaattaja") on monissa uskonnoissa esiintyvä yliluonnollinen olento, jota pidetään tavallisia enkeleitä ylempänä. Keskiaikaisessa enkeliopissa arkkienkelit olivat yksi yhdeksästä enkeliluokasta, mutta tavallisesti arkkienkelillä viitataan arvoltaan kaikkein korkeimpiin enkeleihin, ylienkeleihin tai pääenkeleihin, enkeliruhtinaisiin.
Raamatussa arvonimeä arkkienkeli (joissakin käännöksissä, kuten KR-92, ylienkeli) käytetään vain Mikaelista. Hänet samoin kuin Gabrielkin mainitaan Vanhassa testamentissa nimeltä ainoastaan Danielin kirjassa. Uudessa testamentissa Mikael mainitaan Juudaan kirjeessä ja Ilmestyskirjassa, Gabriel kahteen kertaan Luukkaan evankeliumin ensimmäisessä luvussa. Muita uskonnollisen perimätiedon tuntemia arkkienkeleitä ei mainita nimeltä Raamatussa.
Apokryfisessä Henokin kirjassa neljäksi suureksi arkkienkeliksi mainitaan Mikael, Uriel, Rafael ja Gabriel, joskin toisaalla arkkienkeleiden lukumääräksi ilmoitetaan seitsemän. He ovat Henokin kirjassa Uriel, Rafael, Raguel, Mikael, Sarakiel, Remiel ja Gabriel.
Katolinen kirkko

Katolilaisuudessa arkkienkelien nimet ovat Mikael, Gabriel ja Rafael (joskus myös Uriel). Apokryfikirjoissa esiintyvät seuraavat viisi arkkienkeliä: Uriel, Barachiel, Rafael, Salafiel ja Jehudiel.
Ortodoksinen kirkko ja orientaaliortodoksiset kirkot

Ortodoksisuudessa arkkienkelit ovat samoja kuin katolisessa kirkossa. Etiopialaisessa Henokin kirjassa esiintyvät Uriel, Raguel, Sariel ja Remiel.
Protestanttinen kirkko

Protestanttisen kirkon mukaan arkkienkelit ovat Mikael, Gabriel ja Rafael.
Juutalaisuus

Juutalaisuudessa uskotaan arkkienkelien olevan Mikael, Gabriel, Rafael, Sariel, Raguel ja Remiel.
Islam

Islamissa arkkienkeleistä tai ylienkeleistä tärkein on Gabriel, jonka kautta Koraani annettiin profeetta Muhammedille.  Gabrielin ohella  arkkienkeli Mikaelilla on tärkeä tehtävä lopun aikoina. Israfil on arkkienkeli, joka Viimeisen Tuomion alkumerkkinä puhaltaa torveen. Kuolemanenkeli Azrael vie kuoleman hetkellä ihmisen sielun hänen ruumistaan.
Okkultismi

Länsimaisessa okkulttisessa perinteessä on katsottu olevan neljä arkkienkeliä jotka ovat erityisesti tekemisissä Maan ja ihmisten kanssa. Näitä vastaavat tietyt elementit:
Mikael – tuli
Rafael – ilma
Gabriel – vesi
Uriel – maa
Näitä neljää täydentää kolme muuta arkkienkeliä, joten heitä on yhteensä seitsemän. Johannes Trithemiuksen mukaan jokainen enkeleistä hallitsee yhtä 354:n vuoden pituista ajanjaksoa ihmiskunnan historiassa. Arkkienkeli Mikaelin ajan katsotaan alkaneen noin vuonna 1881.
Zarathustralaisuus

Zarathustralaisuudessa Viisauden herra (ahura mazda) -nimistä jumaluutta auttavat kuusi arkkienkeliä, joita nimitetään pyhiksi kuolemattomiksi (amesha spentas). Pyhät kuolemattomat henkilöidään usein tähtiin, kun taas ikuisen luojajumalan Viisauden herran vertauskuvana pidetään aurinkoa. Pyhät kuolemattomat jaotellaan usein seuraavalla tavalla:
hyvä ajatus (vohu manah),
oikea järjestys (asha vahishta)
jumalan valtakunta (khsathra) ,
hurskaus (spenta armaiti)
terveys (hauvartat)
Pitkä elämä ja kuolemattomuus (amerat)
Arkkienkelit Mikael, Gabriel, Rafael ja Uriel. Mosaiikki Four Archangels. Pyhän Johanneksen kirkko, Warminster, Wiltshire, Englanti.
Fort William (Skotlanti)

Fort William (gaeliksi An Gearasdan) on noin 10 000 asukkaallaan Skotlannin Ylämaiden toiseksi suurin kaupunki Invernessin jälkeen.
Kaupunki sijaitsee alun perin gaelinkielisellä alueella, mutta 1900-luvun aikana kielen puhujien määrä romahti. Nykyään kielen elpymistä kuitenkin tuetaan, mistä esimerkkinä kaupungissa toimii gaelinkielinen päiväkoti ja kouluopetusta on mahdollista saada gaelin kielellä.
Fort William on nimetty Vilhelm III Oranialaisen mukaan. Ensimmäinen linnoitus rakennettiin vuonna 1654.
Britteinsaarten korkein vuori Ben Nevis sijaitsee Fort Williamin lähellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fort William Wikimedia Commonsissa
FS Formidable (1885)

| Formidable |
| --- | --- |
 Formidable

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  syyskuu 1879
Laskettu vesille:  16. huhtikuuta 1885
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1889
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1910
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 150 t
Pituus:  88 m (pp)
Leveys:  21,2 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  9 700 ihp
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  650
Aseistus
Aseistus:  3 × 370 mm/28 Mle 1875 -tykkiä 4 × 163 mm/30 Mle 1884 -tykkiä 10 × 138 mm/45 Mle 1888 -tykkiä 6 × 450 mm torpedoputkea
Formidable oli Ranskan laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Amiral Baudin -luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1879. Alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1885 ja se otettiin palvelukseen helmikuussa 1889.
Palvelus

Vuonna 1890 alus oli havaintopallojen käyttö kokeissa, joissa tutkittiin mahdollisuuksia käyttää havaintopalloja aluksen tykistön tulenjohdossa. Toukokuussa 1891 alus siirrettiin Välimeren laivueen lippulaivaksi. Alus siirrettiin vuonna 1898 Brestiin Atlantin laivueeseen. Alus romutettiin vuonna 1910.