stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eero Kaukonen
Henkilöhistoria

Eero Kaukosen vanhemmat olivat tehtailija Antti Juho Kaukonen ja voimistelunopettaja Ida Maria Kemiläinen ja puoliso vuodesta 1946 farmaseutti Brita Maja Dahlström. Kaukonen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1922 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1930. Hän oli auskultantti Viipurin hovioikeudessa 1930 ja Vaasan hovioikeudessa 1933, jolloin hän sai myös varatuomarin arvon.
Kaukonen oli ulkoasiainministeriön vt. avustaja ja jaostosihteeri 1930 ja Kesälahden nimismies 1930–1932 ja sitten korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen virkamies ja esittelijä vuodesta 1934, notaari vuodesta 1936, nuorempi hallintosihteeri vuodesta 1939, vanhempi hallintosihteeri vuodesta 1954, ylimääräinen hallintoneuvos vuodesta 1956, esittelijäneuvos vuodesta 1958 ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsen eli hallintoneuvos 1959–1971.
Vakuutusneuvoston ylimääräinen virkamies Kaukonen oli 1934–1935 ja vt. sihteeri 1935, oikeuskanslerinviraston ylimääräinen virkamies 1944–1945 ja Helsingin raastuvanoikeuden ylimääräinen rikosnotaari 1946–1959. Hän toimi myös Helsingin huoneenvuokralautakunnan ylimääräisenä puheenjohtajana 1945–1946 sekä verovalituskomitean puheenjohtajana vuodesta 1962 ja kirjanpitoneuvottelukunnan puheenjohtajana vuodesta 1963.
Julkaisuja

Terveyden- ja sairaanhoitolainsäädäntö: kokoelma lääkintö-, eläinlääkintö- ja apteekkilaitosta koskevia lakeja, asetuksia ja valtioneuvostonpäätöksiä, 1940 (toim. Yrjö Ahosen kanssa)
Huoneenvuokrasäännöstely: voimassaolevat lait ja asetukset sekä valtioneuvoston ja sosiaaliministeriön päätökset, 1945
Aiheesta muualla

Eero Kaukonen Biografiasampo.
Dolgoje (järvi Bežanitsyn piirissä)

| Dolgoje Долгое |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Bežanitsyn piiri
Koordinaatit:  56°43′51″N, 29°33′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kopytovkan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Stopno
Laskujoki:  Stopno Kopytovkaan
Järvinumero:  01030000111102000025724
Mittaustietoja
Pituus:  2,2 km 
Leveys:  0,5 km 
Pinta-ala:  55 ha 
Tilavuus:  0,005 km³ 
Keskisyvyys:  9 m 
Suurin syvyys:  15 m 
Valuma-alue:  28,54 km² 
Saaria:  ei saaria
 fiDolgoje 
Dolgoje (ven. Долгое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Bežanitsyn piirissä. Järven nimi tarkoittaa pitkää, joten sen nimi voidaan suomentaa Pitkäjärvi. Se sijaitsee Bežanitsyn ylängön järvialueella.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 55 hehtaaria. Se sijaitsee maaston painanteessa, joka jää eteläpuolisen mäen juurelle. Sen keskisyvyys on 9 metriä ja syvänteessä on 15 metriä vettä. Järvessä ei ole saaria. Sekä järven itäpäässä että länsipäässä on niittyjä ja peltomaata. Asutusta on länsipäässä pienessä Dolgojen kylässä.
Luontoarvoja

Järvessä elää lahna, ahven, hauki, pasuri, karppi, salakka, toutain, suutari, made, simppu, mutakala, rantanuoliainen, sekä joitakin Rutilus-suvun kaloja ja runsaslukuisena jokirapu. Järven ympäristössä on metsämaata, jota rikkovat niityt ja asuinalueen puutarhat. Järven pohjassa on mutaa, mutta järven rannolla on kivistä hiekkarantaa. Rantahiekka on hienoa ja paikoin savensekaista silttiä. Soistuneilla rannoilla kelluu hetteikkömäisiä lauttoja.
Vesistösuhteita

Dolgoje sijaitsee Kopytovkan valuma-alueella. Kopytovka on Aloljan, ja itse Alolja on vuorostaan  Velikajan sivujoki ja ne kuuluvat Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Kopytovka on kartan mukaan Aljoljan laajin sivujoki. Dolgoje sijaitsee sen valuma-alueen keskivaiheilla ja järven valuma-alueen koko on 28,5 neliökilometriä . Siihen laskee kaksi ojaa idän suunnalta. Järven itäkärkeen laskee Stopno (ven. Стопно), jonka valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Sosonets (ven. Сосонец), Deminets (ven. Деминец), Ratkovskoje (ven. Ратьковское), Gatšino (ven. Гачино) ja Teminskoje (ven. Теминское). Toinen oja laskee järveen etelärannassa. Järven laskuoja Stopno virtaa alle kilometrin pituisena Dolgojen kylän läpi laskien viereiseen Puharkiin (ven. Пухарки), josta vesireitti jatkuu Lubenitsan (ven. Лубеница), Filevon (ven. Филево), Ostroviton ja Vodovojen (ven. Водовое) kautta Kopytovkaan ja siitä Bardovoon. Bardovo on Aloljan läpivirtausjärvi.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Endogamia

Endogamia (kreik. endon, 'sisällä'; gamos, 'avio') eli sisäryhmäavioliittoisuus on järjestelmä, jossa puoliso on otettava omasta heimosta tai sosiaalisesta ryhmästä.
Endogamiaa ovat harjoittaneet esimerkiksi aristokraatit, uskonnolliset yhteisöt, etniset ryhmät ja yhteiskuntaluokat. Intiassa endogamia on edelleen käytössä kastilaitoksessa.
Endogamian noudattamista saatetaan valvoa rangaistuksilla, jotka ovat vaihdelleet eri kulttuureissa paheksunnasta kuolemanrangaistukseen.
Eero Järvinen

Eero Juho Järvinen (26. kesäkuuta 1860 Nurmijärvi  – 16. elokuuta 1927 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija ja lehtimies.
Henkilöhistoria

Eero Järvinen kävi jonkin aikaa alkeisopistoa Helsingissä ja työskenteli lehtialalla, mutta myös puhujana ja poliisina sekä julkaisi kirjoitelmia ja teoksia. Järvinen kuului Suomen kristillisen työväen liiton perustajiin ja oli toimittajana puolueen lehdissä. Hän oli ensin vuodesta 1907 Veljeys-lehden päätoimittajana Helsingissä ja kun tämä lehti lakkasi ilmestymästä hän oli päätoimittajana perustamassaan Uusi Aika-lehdessä ja sen jälkeen Työkansa-lehden vastaavana toimittajana Tampereella. Järvinen oli lisäksi mukana raittiustyössä pitäen esitelmiä ja julkaisten lehtikirjoituksia.
Järvinen toimi sanomalehtimiehenä muun muassa Helsingissä ja Tampereella. Hän oli myös useiden lehtien ja aikakauskirjojen avustajana ja kirjeenvaihtajana. Nuorena hän julkaisi joitakin kaunokirjallisia teoksia. 1920-luvulla Järvinen toimi herätyspuhujana ja tuli laajalti tunnetuksi uskonnollisista kirjoituksistaan. Järvinen asui viimeksi syntymäpitäjässään Nurmijärvellä. Hän kuoli elokuussa 1927 sydänkohtaukseen ollessaan vierailulla poikansa luona Rovaniemellä.
Teoksia

Sotaisia tarinoita 1808-1809 : 1 osa ; kirj. Eero J. Tekijä, Helsinki 1889
Kertomuksia ; kirj. Eero J-nen. Porilaisen kirjapaino, Pori 1893
Lehtiviidan torppari : nykyajan kuvaus. Porilaisen kirjapaino, Pori 1893
Kuloniemen torppa : erään poliisimiehen päiväkirjasta. Suomalais-amerikkalainen kustannusyhtiö, Brooklyn, New York 1898
Totuutta rikkaille ja köyhille. Kristillisen työväen kirjasia 1. Osuuskunta Veljeys, Helsinki 1907
Orjia ja orjattaria ;  kirjoitti E. J. Uuden ajan julkaisu n:o 1. Hanko 1912
Jeesus ja raha. Uurtajan julkaisuja 1. Uurtaja, Tampere 1913
Suuren mestarin seurassa ; kirjoitti E. J. Tekijä, Tampere 1917
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Eero Järvisen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä
Eddie Gerard

Eddie Gerard
Edward George "Eddie" Gerard (10. lokakuuta 1890 Ottawa, Ontario – 12. joulukuuta 1937) oli kanadalainen jääkiekkoilija.  Hän pelasi ammattilaisena 10 kautta kotikaupunkiseura Ottawa Senatorsissa, jonka auttoi useasti Stanley Cup -voittoihin, kunnes lopetti pelaajana 1923. Hän jatkoi valmentajana ja voitti siinäkin ominaisuudessa Stanley Cupin 1926.
Saavutuksia ja palkintoja

neljä Stanley Cupia,
Ottawa Senatorsin kapteenina 1919-23,
Hockey Hall of Fameen 1945 ensimmäisessä sisäänotossa.
Ed Begley Jr.

| Ed Begley Jr>  |
| --- | --- |
 Ed Begley Jr. vuonna 1988
Henkilötiedot
Koko nimi:  Edward James Begley Junior
Syntynyt: 10. syyskuuta 1949 (ikä 75)  San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Ingrid Taylor (1976–1989) Rachelle Carson (2000–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1967–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Edward James Begley Junior (s. 10. syyskuuta 1949 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja viisinkertainen Emmy-ehdokas. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta Hei me folkataan (2003). Hänen isänsä Ed Begley oli myös näyttelijä.
Yksityiselämä

Begley on ollut kaksi kertaa naimisissa: vuosina 1976–1989 Ingrid Taylorin kanssa ja vuodesta 2000 lähtien näyttelijä Rachelle Carsonin kanssa. Hänellä on kolme lasta.
Palkinnot

FFCC Award (2003)
Ehdokkuudet

PFCS Award (2003)
Emmy (1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988)
Golden Globe (1986)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ed Begley Jr. Wikimedia Commonsissa
Ed Begley Jr. Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Domus Litonii

| Domus Litonii Domus Litonii |
| --- | --- |
 Domus Litonii vuonna 2018
Sijainti:  Kluuvi, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′07″N 24°56′37″E﻿ / ﻿60.16869°N 24.94353°E﻿ / 60.16869; 24.94353
Rakennustyyppi:  asuin-, liike- ja toimistorakennus
Tyylisuunta:  Empiretyyli
Suunnittelija:  Gustaf Leander ja Valter Jung
Valmistumisvuosi:  1847
 fiDomus Litonii 
Domus Litonii eli Litoniuksen talo on Helsingin keskustassa osoitteessa Aleksanterinkatu 50 sijaitseva kolmekerroksinen empiretyylinen asuin-, liike- ja toimistotalo, johon liittyy matalampi basaarisiipi.
Talon suunnitteli muurarimestari Gustaf Leander, ja se rakennettiin 1845–1847. Myöhemmin taloon on rakennettu pihasiivet 1877 ja 1880 ja Keskuskadun puolelle matala arkkitehti Valter Jungin suunnittelema basaarisiipi 1929. Talon Aleksanterinkadun puoleinen julkisivu on modernisoitu vuonna 1936.
Talon rakennutti verhoilijamestari ja huonekalutehtailija Jonas Litonius (1810–1864), ja talossa asuu ja talon omistajina on edelleen Litoniuksen sukua. Talo on ainoa yksityiskäytössä säilynyt 1800-luvun alkupuoliskon asuintalo koko Helsingin ydinkeskustan alueella.
Litoniuksen talo on suojeltu rakennussuojelulailla, ja se on peruskorjattu vuosina 1993–2003.
Arkkitehtuuri

Domus Litonii on myöhäisen empirekauden tyypillistä helsinkiläistä arkkitehtuuria edustava asuin- ja liikehuoneistorakennus. Sen julkisivu on pelkistetyn klassinen ja aikakaudelleen tyypillinen ja esimerkiksi ikkunoiden koristeellisuudessa on havaittavissa suuria eroja eri kerrosten välillä. Basaarisiipi suurine ikkunoineen ja katon balusterikaiteineen puolestaan edustaa tyypillistä 1920-luvun modernia liikerakentamista.
Kirjallisuudessa

Litoniuksen talo on tapahtumapaikkana kirjailija Mika Waltarin vuonna 1963 kirjoittamassa, kuvaamatta jääneessä elokuvakäsikirjoituksessa Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu. Näytelmän muodossa olleen käsikirjoituksen pääteemana on vanhan talon suojelu: maisteri Lautander on aikonut juhlistaa vanhan sukutalonsa 140-vuotista historiaa perustamalla säätiön, joka turvaisi talon säilymisen. Hän joutuu kuitenkin murhatuksi, ja eläkkeelle jo siirtynyt komisario Palmu saapuu selvittämään tapausta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Domus Litonii Wikimedia Commonsissa
Pörssitieto: Litonii Gård Ab
1000 tavaran talo, Domus Litoniin liikkeiden yhteisilmoitus jouluna 1938, Helsingin Sanomat, 18.12.1938, nro 341, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Litoniuksen talo Helsingin kolmannen suurpommituksen jälkeen 29.2.1944, vaunut.org 1.3.2014
Eddie Fisher

Eddie Fisher 1960-luvulla
Edwin John ”Eddie” Fisher (10. elokuuta 1928 Philadelphia – 22. syyskuuta 2010 Berkeley) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, vanhempiensa Josephin ja Katen seitsemästä lapsesta neljäntenä.
Fisher oli 1950-luvulla maansa suosituimpia laulajia; suuria hittejä olivat muiden muassa ”Thinking of You” (1950), ”Lady of Spain” (1952), ”Wish You Were Here” (1952), ”I'm Walking Behind of You” (1953), ”Oh My Pa-Pa” (1953), ”I Need You Now” (1954), ”Heart” (1955) ja ”Cindy, Oh Cindy” (1956). Hänen levymerkkinään oli suurimman menestyksen vuosina RCA Victor.
Fisher palveli Yhdysvaltain armeijassa Korean sodassa.
Fisherillä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella. Hänellä oli elämänsä aikana viisi vaimoa, joista kolme ensimmäistä olivat tunnettuja näyttelijöitä: Debbie Reynolds, Elizabeth Taylor ja Connie Stevens.
Fisher kuoli 22. syyskuuta 2010 lonkkaleikkauksen komplikaatioihin 82 vuoden iässä.
Aiheesta muualla

Eddie Fisherin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Družkivka

| Družkivka (Дружкі́вка) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Družkivka
 Koordinaatit: 48.6193°N, 37.5250°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Perustettu:  1700-luku
Kaupungiksi:  1938
Väkiluku (2013):  59 863
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 druisp.org.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Družkivka (ukr. Дружкі́вка; ven. Дружковка, Družkovka) on Itä-Ukrainan Donetskin alueella, runsas 70 kilometriä aluekeskus Donetskin pohjoisluoteeseen sijaitseva kaupunki ja kaupunkipiiri. Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan Družkivkan kaupungissa oli vuoden 2013 alussa 59 863 ja koko kaupunkipiirissä 69 714 asukasta. Kaupunkipiiriin kuului Družkivkan kaupungin ohella neljä kaupunkimaista taajamaa sekä maaseutuasukkaita. Kaupunki sijaitsee rautatien varrella.
Kaupungin rautatieasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Družkivka Wikimedia Commonsissa
Kaupungista Ukrainan parlamentin sivulla (ukrainaksi) (rada.gov.ua)
Ukraine crisis: What is happening where? (englanniksi) (bbc.com)
Erikkila

| Erikkila |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Lifting expectations
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1912
Toimitusjohtaja:  Knut Stewen
Kotipaikka:  Kirkkonummi, Suomi
Toimiala:  Metalliteollisuus
Tuotteet:  Prosystem kevytnosturit, kääntö- ja pukkinosturit
Henkilöstö:  47 (2022)
Emoyhtiö:  Kito Europe GmbH
Kotisivu:  erikkila.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Erikkila valmistaa, myy ja huoltaa kevyt-, kääntöpuomi- ja pukkinostureita. Päätoimisto ja tehdas sijaitsevat Kirkkonummen Masalassa. Erikkila on perustettu vuonna 1912 Viipurissa. Tammikuussa 2018 japanilainen Kito Corporation osti Erikkila Oy:n koko osakekannan.
Disability Pride

Disability Pride -paraatin osallistujia Chicagossa vuonna 2011
Disability Pride paraati on vammaisten henkilöiden järjestämä kulkue. Sellainen järjestettiin Gay Pride -kulkueiden esikuvan mukaisesti ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa Bostonissa heinäkuussa  vuonna 1990. Järjestäjien mukaan kulkueen tarkoituksena on muuttaa mielikuvaa ja määritelmää "vammaisuudesta", poistaa vammaisten ihmisten kokemaa häpeää vammaisuudesta ja edistää uskoa, että vammaisuus on luonnollinen ja kaunis osa ihmisten erilaisuutta, ja vammaiset ihmiset voivat olla siitä ylpeitä. Disability Pride -kuukaudeksi on ehdotettu heinäkuuta.
Vammaisaktivisti Sarah Trianon mukaan Disability Pride torjuu käsityksen, että poikkeaminen ei-vammaisuuden standardista olisi millään tavalla väärin tai paha asia. Disability Pride haastaa yhteiskunnassa vallitsevan järjestelmällisen ableismin ja vammaisuutta leimaavat määrittelyt. Aktivistien mukaan se on militantti itsemäärittelyn keino, tietoinen tapa arvottaa sitä, mitä yhteiskunta väheksyy ja yritys vapautua kielteisten uskomusten, asenteiden ja tuntemusten vankilasta, jotka ovat syntyneet valta-asemassa olevien oletuksesta, että omassa vammaisuudessamme ja identiteetissämme olisi jotain sisäisesti väärää.
Lippu

Disablity Pridella on oma lippu, jossa raitojen värit edustavat vammaisuuden erilaisia tyyppejä:
Punainen: fyysiset vammat
Keltainen: kognitiiviset ja älylliset vammat
Valkoinen: näkymättömät ja diagnosoimattomat vammat
Sininen: psykiatriset vammat
Vihreä: aistivammat
Lipun tummalla taustalla kunnioitetaan syrjinnän vuoksi kuolleiden vammaisten muistoa. Samalla se edustaa protestia ableismia ja vammaisten huonoa kohtelua vastaan.
Kritiikki

Helen Pluckrosen ja James A. Lindsayn mukaan vammaisaktivismi alkoi Yhdysvalloissa 1960-luvulla rinnan kansalaisoikeusliikkeen kanssa tavoitteena tehdä yhteiskunnasta vammaismyönteisempi ja parantaa vammaisten henkilöiden elämänlaatua. Liike alkoi radikalisoitua 1980-luvulla, kun sosiaalinen vammaistutkimus omaksui postmodernin teorian ajatuksia ja alkoi  Pluckrosen ja Lindsayn mielestä kehittyä todellisuuspakoiseksi. Se tarkoitti sitä, että vammaisuus alettiin ymmärtää  sosiaaliseksi konstruktioksi. Muitakin ideoita omaksuttiin intersektionaalisuudelta ja queer-teorioilta, ja niiden esikuvan mukaisesti vammaiset alettiin esittää sorrettuna ja marginaalisena identiteettiryhmänä. Väitettiin, että ihmiset olivat vammaisia (disabled) vain, koska yhteiskunta ei vastannut heidän tarpeisiinsa.  Tällaiset väitteet olivat Pluckrosen ja Lindsayn mielestä järjettömiä.
Disability Pride -liikkeen linjauksia on arvosteltu myös vammaisliikkeen omassa piirissä. Tom Shakespeare katsoo, että vaikka vammaisliikkeellä on paljon yhtymäkohtia muiden identiteettiryhmien kanssa, vammaiset eroavat niistä siinä suhteessa, että fyysinen vaurio on aivan todellinen este, joka ei johdu vain asenteista. Shakespearen mielestä Disability Pride on ajatuksena hankala, koska fyysinen vaurio ja sen aiheuttamat ongelmat eivät katoa ainoastaan ennakkoluuloja ravistelemalla.
Vuonna 2021 Ann Magill suunnitteli  visuaalisesti turvallisen ja inklusiivisen Disability Pride -lipun.
Eddie Floyd

| Eddie Floyd |
| --- | --- |
 Floyd vuonna 2000
Henkilötiedot
Koko nimi:  Edward Lee Floyd
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1937 (ikä 87) Montgomery, Alabama, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1956–
Tyylilajit:  rhythm and blues, soul
Levy-yhtiöt:  Stax Records ja Atlantic Records 
Aiheesta muualla
eddiefloyd.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Edward Lee Floyd (s. 25. kesäkuuta 1937 Montgomery, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rhythm and bluesin ja soulin laulaja ja -lauluntekijä. Hän teki yhden Memphis soulia määrittelevistä hiteistä kappaleellaan ”Knock on Wood”, joka sijoittui musiikkilistojen kärkeen.
Diskografia > Albumit

Knock on Wood (Stax, 1967)
Looking Back (Ember, 1968)
Never Found a Girl (Stax, 1969)
Rare Stamps (Stax, 1969)
You’ve Got to Have Eddie (Stax, 1969)
California Girl (Stax, 1970)
Down to Earth (Stax, 1971)
Baby Lay Your Head Down (Stax, 1973)
Soul Street (Stax, 1974)
Experience (Malaco, 1978)
Flashback (Ichiban, 1988)
Red, White & Blues (The Blues Brothers Band) (Turnstyle, 1992)
Gotta Make a Comeback (Plane, 1999)
To the Bone (Rock House, 2002)
Eddie Loves You So (Stax, 2008)
At Christmas Time (Stax, 2012)
Down by the Sea (Stax, 2013)
Erikoisagentti Oso

Erikoisagentti Oso on The Walt Disney Companyn tuottama lastenohjelma. Se kertoo Oso-nallesta, joka on agentti, ja tämä saa joka jaksossa tehtävän auttaa jotain lasta jossain arjen askareessa, kuten esim. salaatin teossa. Osolla on myös muita agenttiystäviä. Sarjaa on esittänyt Suomessa Nelonen ja Disney Junior.
Erikhthonios (Dardania)

Erikhthonios  (m.kreik. Έριχθόνιος, lat. Erichthonius) oli kreikkalaisessa mytologiassa Dardanoksen, Dardanian kuninkaan, ja Batieian poika.
Erikhthonioksesta tuli Dardanian kuningas hänen vanhemman veljensä Iloksen kuoltua lapsettomana. Häntä pidettiin kuolevaisista rikkaimpana; Homeros nimittää Erikhthoniosta ”rikkaimmaksi mieheksi maan päällä” tämän perittyä sekä isänsä että äitinsä isän valtakunnat. Varakkuus oli peräisin hevosista, joiden kerrottiin olevan ihmeellisiä. Hänen maillaan laidunsi 3000 tammaa varsojensa kanssa, jotka juoksivat sellaisella keveydellä ja nopeudella, että niitä kutsuttiin pohjoistuuli Boreaksen jälkeläisiksi. Tarun mukaan Boreas siitti orin hahmossa näiden tammojen kanssa kaksitoista tuulennopeaa varsaa.
Astyokhen, Simoiksen tyttären, kanssa Erikhthonioksella oli poika, Tros, jonka mukaan maa sai nimen Troas ja siellä asuvia ihmisiä kutsuttiin troijalaisiksi.
Devonne Giles

| Devonne Giles> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Devonne Giles
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1983 (ikä 41) Newark, New Jersey, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  203 cm
Paino:  109 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2003–2005:  Texas Tech
Seurajoukkueet
2005 2005–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017 2017–2018:  Dakota Wizards West-Brabant Giants EBBC Den Bosch Hermine Nantes Atlantique SPO Rouen Basket Atomerőmű SE KTP-Basket Oita HeatDevils Kauhajoen Karhu KTP-Basket BC Prievidza Kauhajoen Karhu Tampereen Pyrintö
Devonne Giles (s. 21. heinäkuuta 1983 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän pelasi urallaan muun muassa Suomen ja Alankomaiden pääsarjoissa sekä eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa.
Ura

Giles pelasi yliopistokoripalloa Texas Techin joukkueessa kaksi kautta vuosina 2003–2005 yltäen Big Ten -konferenssin tilastojen kärkisijoille muun muassa heitontorjunnoissa.
Yhdysvalloista Giles siirtyi Eurooppaan, missä hän pelasi aluksi useamman kauden ajan Alankomaissa ja yhdellä kaudella myös EuroChallengea. Sen jälkeen hän pelasi Ranskassa ja Unkarissa. Kaudeksi 2012–2013 Giles siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen KTP-Basketiin, joka ylsi kauden päätteeksi SM-hopealle. Giles pelasi hopeakaudella runkosarjassa 16,6 pisteen, 9,1 levypallon ja 1,0 heitontorjunnan keskiarvoilla. Kauden 2013–2014 Giles pelasi Japanissa ja seuraavat kaksi kautta Suomessa, ensin Kauhajoen Karhun ja sitten KTP:n joukkueessa. KTP osallistui kaudella 2015–2016 myös Europe Cupiin. Kauden 2016–2017 Giles aloitti slovakialaisessa BC Prievidzassa jossa pelasi myös Europe Cupia. Kevääksi 2017 hän palasi Karhuun.
Syyskuussa 2017 Giles palasi jälleen Korisliigaan ja Toiviaisen valmennukseen, tällä kertaa Tampereen Pyrintöön. Gilesin kauden 2017–2018 parhaat piste- ja levypallolukemat (25/15) syntyivät 21. lokakuuta 2017 Vilpasta vastaan. Runkosarjan päätösottelussaan hän teki kautensa toisen tupla-tuplan. Giles ei Aamulehden arvion mukaan ollut Pyrinnössä enää edellisten Korisliiga-kausiensa tasolla mutta toi joukkueeseen kokemuksellaan rauhallisuutta. Pyrintö eteni runkosarjasta pudotuspeleihin joissa hävisi heti puolivälierissä lopulta mestaruuden voittaneelle Karhulle.
Saavutukset

SM-hopeaa 2013
Pelityyli ja ominaisuudet

Giles tunnettiin tasaisen varmana pelaajana: hänen uransa keskiarvot vaihtelivat tyypillisesti 13-16 pisteen ja 7-9 levypallon välillä. Senttereille tyypillisesti Giles oli kahden pisteen heitoissaan tarkka ja fyysisesti voimakas puolustaja. Tasonsa ja tasaisuutensa vuoksi Giles oli valmentaja Sami Toiviaisen mukaan Korisliiga-urallaan sarjan arvostetuimpia korinaluspelaajia. Eurobasket.comin mukaan Gilesin syliväli oli kymmenisen senttimetriä tämän pituutta suurempi.
Aiheesta muualla

Devonne Giles basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
Eerikjärvi

| Eerikjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Jaala)
Koordinaatit:  61°14′08″N, 26°30′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Isoon Haarajärveen 
Järvinumero:  14.179.1.060
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,5 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,743 km  
Pinta-ala:  2,949 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiEerikjärvi 
Eerikjärvi  on  Kouvolan Jaalassa, Paljakassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,5 metriä mpy.