stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suhoi P-1

Siluettikuva koneesta
Suhoi P-1 oli neuvostoliittolainen Suhoin valmistama torjuntahävittäjän prototyyppi, jota ei koskaan viety varsinaiseensarjatuotantoon. P-1 kulki suunnittelun aikana nimellä  Uragan-1 (Pyörremyrsky). Lentokone oli varustettu tutkalla ja kahdella K-7-ohjuksella sekä yhdellä tykillä. Tutkan takia siinä oli kahden hengen miehistö. Kone oli deltasiipinen sen huippunopeuden ollessa 2 050 km/h. Koneen ensilento lennettiin lokakuussa 1957.
Su- P-1
Suhoin lentokoneet
| --- | --- |
Hävittäjät:   Su-9  Su-11  Su-15  Su-27  Su-30  Su-33  Su-35 Su-37  Su-57 (T-50) 
Pommi- ja rynnäkkökoneet:   Su-2  Su-4  Su-7  Su-17 Su-20  Su-22  Su-24  Su-25  Su-34  Su-39 
Tiedustelukoneet:   Su-12 
Koulukoneet:   UTB  Su-26  Su-28  Su-29  Su-31 
Kuljetuskoneet:   Su-38  Su-80  S-21  Superjet 100 
Kokeelliset:   Su-1  Su-3  Su-5  Su-6  Su-8  Su-10  Su-11  Su-13  Su-37  Su-47  P-1  T-3  T-4
EM-rallikausi 2023

EM-rallikausi 2023 oli rallin EM-sarjan kausi vuonna 2023. Kauden kaikissa kilpailuissa oli mukana ERC-, ERC3- ja ERC4-luokat. Junior ERC oli mukana lukuun ottamatta Portugalin ja Kanariansaarten kilpailuja (Rally Serras de Fafe e Felgueiras ja Rally Islas Canarias). ERC-luokassa ajettiin Rally2-autoilla, ERC3-luokassa Rally3-autoilla ja ERC4-luokassa Rally4- ja Rally5-autoilla. Junior ERC on enintään 27-vuotiaille kuljettajille Rally4- ja Rally5-luokkien autoilla.
Kaudelle ilmoittautui mukaan neljä rengasvalmistajaa, joilla oli homologaation mukainen rengas: Hankook, Michelin, MRF Tyres ja Pirelli.
ERC-, ERC3- ja ERC4-luokissa kuljettajat valitsivat seitsemän parasta tulosta kahdeksasta mahdollisesta pistelaskuun. Junior ERC -luokassa kuljettajat valitsivat viisi parasta tulosta kuudesta. Kilpailun sijoituksen lisäksi pisteitä jaettiin Power Stage -erikoiskokeella viidelle nopeimmalle. Tallien mestaruuskilpailussa yleiskilpailun 15 kärkisijaa saivat pisteitä ja tallit voivat rekisteröityä tallipisteille enintään kolmella autolla.
Kilpailukalenteri

| Nro | Alkupäivä | Päätöspäivä | Osakilpailu | Kilpailukeskus | Tienpinta | EK | Kilpailumatka | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 11. maaliskuuta | 12. maaliskuuta |  ERC Rally Serras de Fafe e Felgueiras | Parque da Cidade – Fafe | enimmäkseen sora | 17 | 180,29 km |  |
| 2. | 5. toukokuuta | 6. toukokuuta |  ERC Rally Islas Canarias | Estadio de Gran Canaria | asfaltti | 13 | 190 km |  |
| 3. | 20. toukokuuta | 21. toukokuuta |  ERC 79th Rally Poland | Hotel Gołebiewski, Mikołajki | sora | 16 | 182 km |  |
| 4. | 17. kesäkuuta | 18. kesäkuuta |  ERC Tet Rally Liepāja | Liepāja | sora |  |  |  |
| 5. | 7. heinäkuuta | 8. heinäkuuta |  ERC Royal Rally of Scandinavia |  | sora |  |  |  |
| 6. | 29. heinäkuuta | 30. heinäkuuta |  ERC Rally di Roma Capitale |  | asfaltti |  |  |  |
| 7. | 19. elokuuta | 20. elokuuta |  ERC Barum Czech Rally Zlín |  | asfaltti |  |  |  |
| 8. | 7. lokakuuta | 8. lokakuuta |  ERC IV. Rally Hungary |  | sora |  |  |  |
Lähteet:
Kilpailut ajetaan neljän päivän aikana. Ensimmäiset puolitoistapäivää ovat tutustumiseen, jonka jälkeen on vapaata harjoittelua ja aika-ajo Rally2-kuljettajille, jolloin voi ajaa kaksi kertaa harjoitusosuuden ja kerran aika-ajo-osuuden. Aika-ajojen tuloksella valitaan lähtöjärjestys ensimmäiselle etapille. Aika-ajon 15 nopeinta valitsevat lähtöpaikkansa ensimmäiselle etapille, jolloin nopein valitsee ensin. Näiden jälkeen valitsevat seuraaviksi nopeimmat ja edellisellä kaudella pisteitä keränneet kuljettajat.
Tulokset

Hayden Paddon ja John Kennard varmistivat mestaruuden Tšekissä ajetussa kilpailussa, kun lähin kilpakumppani Mārtiņš Sesks ei kerännyt riittävästi pisteitä.
| Nro | Osakilpailu | Luokka | Voittanut kuljettaja | Voittanut kartanlukija | Voittanut talli | Renkaat | Voittoaika | Raportti | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Portugali | ERC |  Hayden Paddon |  John Kennard | BRC Racing team |  |  |  |  |
| 1. | Portugali | ERC3 |  Jon Armstrong |  Andrew Browne | M-sport Poland |  |  |  |  |
| 1. | Portugali | ERC4 |  Roberto Daprà |  Luca Guglielmetti | Roberto Dapra |  |  |  |  |
| 2. | Espanja | ERC |  Yoann Bonato |  Benjamin Boulloud |  Yoann Bonato |  |  |  |  |
| 2. | Espanja | ERC3 |  Jon Armstrong |  Cameron Fair |  M-Sport Poland |  |  |  |  |
| 2. | Espanja | ERC4 |  Bendegúz Hangodi |  László Bunkoczi |  Prestige Motorsport KFT |  |  |  |  |
| 3. | Puola | ERC |  Mārtiņš Sesks |  Renārs Francis | Team MRF Tyres |  |  |  |  |
| 3. | Puola | ERC3 |  Jon Armstrong |  Cameron Fair |  M-Sport Poland |  |  |  |  |
| 3. | Puola | ERC4 (J) |  Ola Nore |  Rune Eilertsen |  |  |  |  |  |
| 4. | Latvia | ERC |  Mārtiņš Sesks |  Renārs Francis | Team MRF Tyres |  |  |  |  |
| 4. | Latvia | ERC3 |  Jon Armstrong |  Cameron Fair |  |  |  |  |  |
| 4. | Latvia | ERC4 (J) |  Ola Nore |  Rune Eilertsen |  |  |  |  |  |
| 5. | Ruotsi | ERC |  Oliver Solberg |  Elliott Edmondson | Oliver Solberg |  |  |  |  |
| 5. | Ruotsi | ERC3 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ruotsi | ERC4 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Italia | ERC |  Andrea Crugnola |  Pietro Elia Ometto | F.P.F. Sport |  |  |  |  |
| 6. | Italia | ERC3 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Italia | ERC4 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tšekki | ERC |  Jan Kopecký |  Jan Hloušek | Agrotec Škoda Rally Team |  |  |  |  |
| 7. | Tšekki | ERC3 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tšekki | ERC4 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Unkari | ERC |  Mads Østberg |  Patrik Barth | Team MRF Tyres |  |  |  |  |
| 8. | Unkari | ERC3 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Unkari | ERC4 |  |  |  |  |  |  |  |
Suuri ajomatka

| Suuri ajomatka> Truckers |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Genre:  Fantasia, Nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  1989
Suomennos
Suomentaja:  Katja Ruunaniemi
Julkaistu:  2005
Sivumäärä:  220
ISBN:  951-23-4693-1

Seuraava:  Louhoksen valtiaat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suuri ajomatka (engl. Truckers) on ensimmäinen Terry Pratchettin nuorille suunnattu Bromeliad-trilogia-romaani.
Dirty Work

| Dirty Work The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 8. huhtikuuta –  17. elokuuta 1985
 Julkaistu: 24. maaliskuuta 1986
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Steve Lillywhite, Mick Jagger, Keith Richards
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 40.03
 Levy-yhtiö: Rolling Stones, Virgin
Listasijoitukset
  1. (1 viikko, 6. huhtikuuta 1986)   2. (1986)   2. (maaliskuu 1986)   3. (viikko 12, 1986)   4. (1986)   4. (huhtikuu 1986)   4. (2. huhtikuuta 1986)   4. (15. huhtikuuta 1986)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
| Undercover 1983 | Dirty Work 1986 | Steel Wheels 1989 |
Singlet albumilta Dirty Work
 ”Harlem Shuffle” Julkaistu: 28. helmikuuta 1986  ”One Hit (To the Body)” Julkaistu: 9. toukokuuta 1986
Dirty Work on The Rolling Stonesin vuonna 1986 julkaistu albumi. Sen  tunnetuin kappale on cover ”Harlem Shuffle”. Levyllä esiintyy nimekkäitä vierailevia muusikoita, kuten Jimmy Page ja Tom Waits. Dirty Work on myös yhtyeen viimeinen albumi, jolla soittaa yhtyeen pitkäaikainen sessio- ja kiertuemuusikko Ian Stewart. Hän kuoli sydänkohtaukseen joulukuussa 1985.
Rumpali Charlie Watts kärsi 1980-luvun puolivälin aikoihin huume- ja alkoholiongelmasta, jonka vuoksi hän ei pystynyt osallistumaan äänityksiin täysipainotteisesti. Tästä syystä albumilla soittavat rumpuja Wattsin lisäksi sessiomuusikot Anton Fig ja Steve Jordan. Lisäksi kappaleessa ”Sleep Tonight” rumpuja soittaa yhtyeen kitaristi Ron Wood.
Kappaleet

One Hit (to the Body) – 4.44 (säv. Mick Jagger, Keith Richards, Ron Wood)
Fight – 3.09 (säv. Jagger, Richards, Wood)
Harlem Shuffle – 3.24 (säv. Bob Relf, Ernest Nelson)
Hold Back – 3.53 (säv. Jagger, Richards)
Too Rude – 3.11 (säv. Lydon Roberts)
Winning Ugly – 4.32 (säv. Jagger, Richards)
Back to Zero – 4.00 (säv. Jagger, Richards, Leavell)
Dirty Work – 3.53 (säv. Jagger, Richards, Wood)
Had It with You – 3.19 (säv. Jagger, Richards, Wood)
Sleep Tonight – 5.11 (säv. Jagger, Richards)
Key to the Highway – 0.33 (säv. Big Bill Broonzy, Charles Segar)
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – laulu, taustalaulu, huuliharppu
Keith Richards – sähkökitara, taustalaulu, laulu, akustinen kitara, piano
Charlie Watts – rummut
Ron Wood – sähkökitara, taustalaulu, basso, akustinen kitara, rummut, tenorisaksofoni
Bill Wyman – basso, syntetisaattori
Kokoonpano > Vierailijat

Jimmy Cliff – taustalaulu
Dan Collette – trumpetti
Don Covay – taustalaulu
Beverly D'Angelo – taustalaulu
Anton Fig – rummut
Chuck Leavell – kosketinsoittimet
Kirsty MacColl – taustalaulu
Dollette McDonald – taustalaulu
Ivan Neville – taustalaulu, basso, urut, syntetisaattori
Jimmy Page – sähkökitara
Janice Pendarvis – taustalaulu
Patti Scialfa – taustalaulu
Ian Stewart – piano
Tom Waits – taustalaulu, piano
Bobby Womack – taustalaulu, sähkökitara
Arvostelut

Allmusic () linkki
Sokrátis Papastathópoulos

Sokrátis Papastathópoulos.
Sokrátis Papastathópoulos (kreik. Σωκράτης Παπασταθόπουλος, s. 9. kesäkuuta 1988 Kalamáta) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosia. Papastathópoulos pystyy pelaamaan puolustajana sekä puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän on edustanut aikaisemmin muun muassa AEK Ateenaa,  Genoaa, Milania, Werder Bremeniä, Borussia Dortmundia ja Arsenalia.
Papastathópoulos on pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä Italian Serie A:ssa 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, Saksan Bundesliigassa 189 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia, ja Englannin Valioliigassa 44 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Hän voitti Italian-mestaruuden Milanissa 2011, Saksan cupin Dortmundissa 2017, FA Cupin Arsenalissa 2020 ja Kreikan-mestaruuden Olympiakosissa 2021.
Papastathópoulos on edustanut myös Kreikan maajoukkuetta. Hän pelasi vuoden 2010 MM-kilpailuissa kaksi ottelua ja suoriutui Argentiinaa vastaan onnistuneesti tehtävästään Lionel Messin vartioimisessa. EM-kilpailuissa 2012 Papastathópoulos pelasi kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi neljä ottelua ja teki maalin neljännesvälieräottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän on pelannut 90 maaottelua, toistaiseksi viimeisen syyskuussa 2019. Hän on tehnyt maalin vuoden 2014 MM-kisaottelun lisäksi kesäkuussa 2015 EM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan ja marraskuussa 2017 MM-jatkokarsintaottelussa Kroatiaa vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sokrátis Papastathópoulos Wikimedia Commonsissa
Kreikan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Chalkiás |
2 Seïtarídis |
3 Patsatzóglou |
4 Spyrópoulos |
5 Déllas |
6 Tziólis |
7 Samarás |
8 Papadópoulos |
9 Charistéas |
10 Karagkoúnis |
11 Výntra |
12 Tzórvas |
13 Sifákis |
14 Salpingídis |
15 Torosídis |
16 Kyrgiákos |
17 Gkékas |
18 Nínis |
19 Papastathópoulos |
20 Kapetános |
21 Katsouránis |
22 Malezás |
23 Príttas |
Valmentaja Rehhagel
Kreikan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Chalkiás |
2 Maniátis |
3 Tzavéllas |
4 Malezás |
5 K. Papadópoulos |
6 Mákos |
7 Samarás |
8 A. Papadópoulos |
9 Lymperópoulos |
10 Karagkoúnis |
11 Mítroglou |
12 Tzórvas |
13 Sifákis |
14 Salpingídis |
15 Torosídis |
16 Fotákis |
17 Gkékas |
18 Nínis |
19 Papastathópoulos |
20 Holebas |
21 Katsouránis |
22 Fortoúnis |
23 Fetfatzídis |
Valmentaja Santos
Dirty South (DJ)

| Dragan Roganović |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1978 (ikä 45) Belgrad
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dirty South
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  House
Soittimet:  keyboard 
Levy-yhtiöt:  Various Labels Phazing, Phazing Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dirty South (oikealta nimeltään Dragan Roganović) (s. 15. marraskuuta 1978 Belgrad) on serbialais-australialainen musiikintuottaja ja DJ.
Ura

Dirty South syntyi Belgradissa, mutta muutti perheensä kanssa Australiaan ollessaan 13-vuotias. Dirty South aloitti musiikintuottamisen virallisesti vuonna 2004, jolloin hän alkoi tuottaa musiikkia Dirty South -nimellä ja vuotta myöhemmin hän solmi levytyssopimuksen Various Labels Phazingin kanssa. Hän alkoi pian tehdä remixejä tunnetuista kappaleista ja vuodesta 2007 lähtien hänet on esiintynyt DJ Mag top 100 -listauksessa.
Vuonna 2010 Dirty South aloitti oman levy-yhtiönsä, Phazing Recordsin, toiminnan. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2013.
Diskografia > Studioalbumit

Speed of Life (2013)
Diskografia > Singlet

2005 Sleazy
2006 Dirty South EP
2007 Everybody Freakin' (feat. MYNC Project)
2007 Let it Go (feat. Rudy)
2007 Minority
2008 Better Day (feat. Paul Harris & Rudy)
2008 D10
2008 Shield (feat. D Ramirez)
2008 The End (The Doors' sample)
2009 Open Your Heart (feat. Axwell)
2009 Alamo
2009 We Are (feat. Rudy)
2009 Meich (feat. Sebastian Ingrosso)
2009 How Soon Is Now (feat. David Guetta, Sebastian Ingrosso, Julie McKnight)
2010 Stopover (& Mark Knight)
2010 Phazing (feat. Rudy)
2011 Alive (& Thomas Gold) (feat. Kate Elsworth)
2011 Walking Alone (& Those Usual Suspects) (feat. Erik Hecht)
2012 Eyes Wide Open (& Thomas Gold feat. Kate Elsworth)
2012 City Of Dreams (& Alesso)
2012 Rift (& Michael Brun)
2013 Halo (& Deniz Koyu)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Ebina

| Ebina (海老名市) |
| --- | --- |
 ViNAWALK-kauppakeskusta
 lippu:  symboli
 Ebinan sijainti Kanagawan prefektuurissa
 Ebina
 Koordinaatit: 35°26′47″N, 139°23′27″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Kanagawan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,59 km²
Väkiluku (07/2020):  135 431
 – Väestötiheys:  5 093,3 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninpuksipuu
 – Kukka:  Intianalppiruusu
 – Lintu:  Idänviherpeippo
 
 https://www.city.ebina.kanagawa.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ebina (jap. 海老名市, Ebina-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Sagamiharan ylängöllä ja Sagamin tasangolla. Kaupungin länsirajalla virtaa Sagamijoki. Ebinassa on 135 431 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 26,59 neliökilometriä.
Asutus Ebinan alueella on vanhaa: siellä sijaitsivat muinoin Sagamin provinssin pääkaupunki (kokufu) ja Sagamin provinssitemppeli, Sagami Kokubun-ji, jonka alkuperäisistä rakennuksista on jäljellä raunioita. Seudulla viljeltiin aiemmin riisiä, nykyisin siellä harjoitetaan myös vihannesten, hedelmien ja koristekukkien kasvihuoneviljelyä. 1900-luvun loppupuolelta lähtien Ebina on kaupungistunut ja teollistunut nopeasti osana Suur-Tokiota. Kaupunkioikeudet Ebinalle myönnettiin vuonna 1971.
Ebinan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Ryūhō-jin buddhalainen temppeli ja Sagami Kokubun-jin uudelleenrakennetut osat. Kaupungissa toimii paikallismuseo Ebina-shi onkokan. Ebinaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Sagami-linja, Odakyū-rautateiden Odawara-linja ja Sagami-rautateiden päälinja.
Kuvia

Sagami Kokubun-jin temppeli
Ebinan keskuskirjasto
Museo Ebina-shi onkokan
Ebinan rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ebina Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sotavangit Suomessa 1941–1944

| Sotavangit Suomessa 1941–1944 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino Pietola
Kansitaiteilija:  Jorma Luotio
Kieli:  suomi
Genre:  sotahistoria
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1987
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  281
ISBN:  951-20-2977-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sotavangit Suomessa 1941–1944 on Eino Pietolan kirjoittama sotadokumentti.
Teos perustuu asiakirjalähteisiin 64 188 venäläisen sotavangin kohtalosta Suomessa vuosina 1941–1944. Kirjassa kerrotaan, kuinka sotavankiasioiden hoito Suomessa järjestettiin, mikä oli suojeluskuntien rooli siinä, mihin ja miten vankileirejä perustettiin.
Pietola kertoo sotavankien käytöstä työvoimana, vankien huonosta asemasta – nälästä, sairauksista ja joukkokuolemista, vankien ja siviilien suhteista sekä leireillä käytetyistä rangaistusmuodoista. Pietola kertoo asiakirjojen pohjalta heimoaatteen toteuttamisesta Karjalan kannaksella ja siihen liittyneestä suomalaisten harjoittamasta rotuerottelusta, samoin kuin sotavankien palauttamisesta Neuvostoliittoon sekä jälkiselvittelyistä valvontakomission kanssa.
Teos sisältää runsaasti kuvamateriaalia ja asiakirjaliitteitä.
Teoksen kritiikkiä

Pietolan kirjan on arvioinut esimerkiksi historioitsija Hannu Rautkallio asenteelliseksi. Rautkallion mukaan kirja sisältää suoranaisia virheitä. Oikeustieteen tohtori Jukka Lindstedt on maininnut Pietolan kirjassaan esittämiä arvioita ja johtopäätöksiä perättömiksi ja virheellisiksi.
Sulka (yritys)

Sulka Oy oli Saimaalla laivaliikennettä harjoittanut yritys, jolla oli myös oma telakka ja konepaja Savonlinnan Pääskyniemessä.
Yhtiö perustettiin 1916 nimellä Savonlinnan Puutavara Oy ja sen perustajina olivat liikemies Nestori Kojonen ja laivuri Juho Heltimoinen. Vuonna 1917 rakennettiin Savonlinnan Pääskyniemeen telakka ja konepaja yhtiön höyrylotjien telakointia ja korjausta varten. Pääskyniemen telakalla rakennettiin myös pari uutta höyrylotjaa: Pääskyniemi vuonna 1918 ja Uolevi 1924. Jälkimmäinen tuli myöhemmin tunnetuksi Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta -elokuvan (1950) Prinsessa Armada -höyrylotjana.
Yhtiö nimeksi muuttui 1923 Kojonen & K:ni Oy ja tässä yhteydessä yhtiön pääkonttori siirtyi Savonlinnasta Viipuriin. Vuonna 1936 yhtiön nimeksi vaihtui Sulka Oy. Sulka fuusioitiin Nestori Kojosen hallitsemaan Repola-Viipuri-yhtiöön 1941 ja tämän mukana siitä tuli osa Rauma-Repola-konsernia vuonna 1952. Pääskyniemen telakan toiminta päättyi lopullisesti 1985, kun sen alue myytiin asuntoalueeksi rakennusyhtiö Ra-Holle.
Sotavasara

| Sotavasara |
| --- | --- |

Tyyppi:  lyömäase
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  keskiaika
Sotavasara on aseena käytetty vasara.
Sotavasara kehitettiin 1300- ja 1400-luvuilla taistelukentillä yleistyneitä metallisia haarniskoja vastaan. Aikaisemmin yleiset miekat olivat käyttökelvottomia panssaria vastaan, mutta varsinkin pitkävartisella sotavasaralla voitiin lyödä voimakkaita iskuja myös ratsujen selkään ja aiheuttaa vammoja läpäisemättä itse panssaria.  Myös tätä ennen on erilaisia taistelu- ja statusvasaroja esiintynyt, esimerkiksi nuorakeraamisen kulttuurin vasarakirveet ja eräät myöhemmät metallivasarat.
Sotavasara koostui tavallisen vasaran tapaan päästä ja varresta. Varsia oli eri mittaisia, pisimmät hilparin pituisia ja lyhyemmät nuijan kokoluokkaa. Pitkät sotavasarat olivat salkoaseita, joita käytettiin ratsumiehiä vastaan ja lyhyemmät taasen oli tarkoitettu lähitaisteluun. Myöhäisemmissä sotavasaroissa oli usein piikit pään toisella puolella, mikä teki siitä monipuolisemman aseen. Piikkipäällä voitiin tarttua vastustajan haarniskaan, suitsiin tai kilpeen tai sillä voitiin lyödä läpi paksuistakin haarniskoista. Aseella voitiin lisäksi hyökätä ratsastavan vihollisen hevosen jalkoihin ja pudottaa ratsumies alas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sotavasara Wikimedia Commonsissa
Sven Lampa

Sven Lampa
Sven Lampa (17. marraskuuta 1839 – 2. joulukuuta 1914) oli ruotsalainen hyönteistutkija. Hän oli Ruotsin maanviljelysakatemian käytännöllinen entomologi 1887 ja sittemmin 1897–1909 Ruotsin valtion entomologisen laitoksen professori ja johtaja. Hän oli 1891–1901 aikakauslehden Entomologisk tidskrift ja 1891–1909 sarjan Uppsatser i praktisk entomologi toimittaja. Hän julkaisi kirjoituksia ja teoksia lähinnä käytännön hyönteistieteen alalta.
Teokset

Våra för fruktträd och bärbuskar skadligaste insekter
Förteckning öfver Skandinaviens och Finlands Macrolepidoptera (1885)
Suvilahti

Suvilahti voi tarkoittaa seuraavia:
Suvilahti, kaupunginosa Vaasassa
Suvilahti, entinen voimalaitosalue Helsingin Sörnäisissä
Suvilahti, kulttuurikeskus entisellä voimalaitosalueella Helsingin Sörnäisissä
Suvilahti, kylä ja taajama entisessä Suojärven kunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suvilahti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dub

| Dub |
| --- | --- |
Alkuperä:  reggae
Alkuperämaa:  Jamaika
Kehittymisen ajankohta:  1970-luku
Tyypillisiä soittimia:  sähköbasso rummut kosketinsoitin sampleri sähkökitara
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  roots dub dub poetry (tai spoken voice) dub stepper rub-a-dubvdub ambient (tai abstract-dub) minimalisti dub novo dub hybrid-dub dubstep
Dub on Jamaikalla, 1970-luvulla kehittynyt musiikkityyli. Se muotoutui Reggaen pohjalta, kun laulu jäi pois ja rumpujen, lyömäsoitinten ja basson luomaa rytmiikkaa korostettiin. Kappaleisiin on saatettu lisätä torvia, kitaroita, laulua tai kosketinsoittimia. Dubiin on saatettu myös äänittää jälkeenpäin lisäperkussioita. Dub on ollut spoken wordin ja dubstepin synnyn perustana.
Varhaisajat

Vuonna 1967 Jamaikalla DJ Ruddy Redwood "Supreme Ruler Of Sound" -sound systemistä lähetti sattumalta reggae-kappaleen ilman laulua erääseen dancehalliin. Levy oli painettu huonosti ja oli suunnaton yllätys, että kaikesta huolimatta yleisö oli sille erittäin vastaanottavainen. DJ otti yhteyttä Duke Reidiin, joka oli Jamaikan tärkein levytuottaja ja omisti Treasure Isle -levy-yhtiön. Reid päätti julkaista kaikkien vinyylisinglejen B-puolilla reggaen instrumentaaliversioita.
Jonkin aikaa myöhemmin King Tubby -nimellä paremmin tunnettu levytuottaja ja äänitarkkailija Osbourne Ruddock kiinnitti huomiota Reidin ideaan. King Tubby halusi kasvattaa basso&rumpu-parin osuutta musiikissa ja häivyttää laulua kaiun avulla. King Tubby päätti lisätä musiikkiin tehosteita (basson kyllästäminen, heijastukset, kaiku, phaser). Dub-musiikin voidaan katsoa syntyneen vuonna 1968.
Tyyli kehittyi Jamaikalla King Tubbyn studiolla. Myöhemmin mukaan tuli myös muita levytuottajia ja äänitarkkailijoita, kuten Lee "Scratch" Perry, Bunny Lee ja Errol Thompson. Jokainen heistä lisäsi oman esitystapansa musiikkiin, joten dub-musiikkiin ilmestyivät musiikilliset kokeilut, jotka ovat nykyään tärkeä osa lajityyppiä. Esimerkkinä voidaan mainita Augustus Pablo ja hänen taikamelodikansa sekä The Aggrovators, King Tubbyn studioyhtye. Dub-musiikista tuli Jamaikan sound systemien yleisintä musiikkia 1970-luvulla.
Tuottajien lisäksi laulajat antoivat oman lisänsä dub-musiikille: näin syntyi rub-a-dub. Prince Far I, Tappa Zukie sekä I-Roy ryhtyivät laulamaan sound systemin kanssa. Rub-a-dub kehittyi raggamuffin-tyyliksi 1980-luvun alussa.
Herääminen Euroopassa

Dub rantautui Eurooppaan jamaikalaisten maahanmuuttajien tuomien "dub platien" muodossa. Samaan aikaan, kun raggamuffinia jo kuunneltiin dubin syntysijoilla, dubista kiinnostuttiin Englannissa. Jah Shaka suunnitteli ensimmäisen englantilaisen sound systemin 1970-luvun lopussa.
Äänitarkkailijoiden uutta sukupolvea edustavat Prince Jammy ja Scientist. He molemmat olivat olleet King Tubbyn oppilaita Jamaikalla. He moninkertaistivat dub-musiikin tehot taajuuskorjaimella. Pian ilmaantui toinen kuuluisuuteen noussut äänitarkkailija, Mad Professor: ensimmäinen dub-musiikin tekijä, joka ei ollut Jamaikalta. Vuonna 1979 hän perusti oman levy-yhtiönsä, Ariwan. Lisäksi 80-luvulla näki päivänvalon rockers-rytmi, josta muistetaan Sly & Robbie. Tämä edelleen johti steppers-rytmiin 90-luvulla.
Eurooppalaiset alkoivat kiinnostua dub-musiikista. Punk-yhtyeet jakoivat näyttämön jamaikalaisten muusikoiden ja sound systemien kanssa. Sex Pistols, The Stranglers ja The Clash kirjoittivat joitakin dub-kappaleita. Tärkeät tapahtumat laajentuivat "Punk Reggae Partyiksi". Vuonna 1980 Adrian Sherwood loi levy-yhtiön On-U sound. Adrian Sherwood oli ensimmäinen eurooppalainen dubin tuottaja. Uusi raja ylittyi jälleen dub-musiikissa. Adrian Sherwood esitti jamaikalaisia, mutta etenkin omaa musiikkiaan ja englantilaisia dub-yhtyeitä, joista Dub Syndicate on maineikkain.