stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perunalajikkeet

keitettävyyden mukaan
Kiinteämaltoiset perunat
Jauhoiset kiinteämaltoiset perunat
Yleisperunat
Jauhoiset yleisperunat
Jauhoiset perunat
tuleentumisen mukaan
Varhaisperunat
Kevätperunat
Melko varhaiset perunat
Kesäperunat
Melko myöhäiset perunat
Syysperunat
Myöhäiset perunat
Talviperunat
käyttötarkoituksen mukaan
Ruokaperunat
Varhaisperunat
Muut ruokaperunat
Ruokateollisuusperunat
Tärkkelysperunat
valmistuksen mukaan
Salaattiperunat
Keittoperunat
Paistosperunat
Soseperunat
viljelytavan mukaan
Tavanomaisesti viljellyt perunat
luomuperunat
Osa artikkelisarjaa
Perunalajikkeet ovat villistä perunasta jalostettuja lajikkeita.
Suomessa käytettiin vuonna 2007 noin 50:tä perunalajiketta teolliset tärkkelysperunat mukaan lukien.. Suomen selvästi suosituin perunalajike on Melody, jonka viljelyosuus ruokaperunan ja ruokateollisuusperunan tuotannosta v. 2016 oli n. 12 %. Seuraaville sijoille sijoittuvat Marabel, Solist, Colomba, Afra, Timo ja Nicola.
Muodon mukaan

Perunoiden muodolla ei ole niiden ruoanlaittotapaan tai käyttöön merkitystä, mutta muotoon liittyviä nimityksiä on joillain perunalajikkoilla. kuten puikulaperunoilla, jotka ovat pitkulaisia muodoltaan. Tunnetuin puikulaperuna on Lapin puikula, joka on Euroopan unionissa vahvistettu suojattu nimitys Lapissa kasvatettavalle erittäin tärkkelyspitoiselle ruokaperunalle.
Värin mukaan

Perunalajikkeet vaihtelevat väreittäin. Yleensä kuoret ovat kellertäviä, mutta myös hieman punajuuren väriä muistuttavia kuoreltaan punertavia perunalajikkeita on. Kuoren alta katsoen jotkut perunalajikkeet ovat vaaleamman kellertäviä kuin toiset.
Käytön mukaan > Ruokaperunat

Ruokaperunat ovat suurin perunatyyppi. Niitä käytetään kotitalouksissa pienimuotoiseen ruoanvalmistukseen. Ruokaperunoita tuotti 980 perunanviljelijää Suomessa.[lähde? ] Suomessa eniten viljeltyjä lajikkeita olivat v. 2016 mm. Melody, Afra, Colomba, Marabel, Solist ja Gala.
Käytön mukaan > Varhaisperunat

Ruokaperunoihin kuuluvat myös ajallisesti varhain keväällä tuleentuvat perunat, varhaisperunat, joita myydään uusina perunoina. Aikaisemmin uusia perunoita tuli ensimmäisenä pääasiassa manner-Suomesta. Niitä viljeli 157 perunan sopimusviljelijää Suomessa.[lähde? ] Sen jälkeen Ahvenanmaalla ryhdyttiin viljelemään varhaisperunoita, koska siellä ilmaston vuoksi varhaiset perunalajikkeet valmistuvat varhain. Sen jälkeen tukkuliikkeet ryhtyivät tuomaan varhaisperunoita Kyprokselta. Nykyään Skåne on merkittävä Suomeen tuotavien varhaisperunoiden viljelypaikka.
Käytön mukaan > Ruokateollisuusperunat

Ruokateollisuusperunat ovat perunoita, joita käytetään sellaisenaan perunasta valmistettujen ruokien raaka-aineena. Ruokateollisuusperunalajikkeisiin kuuluu ruokaperunalajikkeita. Kuitenkaan kaikki ruokaperunalajikkeet eivät ole erityisen soveltuvia ruokaperunateollisuudelle mm. muotonsa vuoksi.
Ruokateollisuusperunalajikkeista eniten käytettyjä Suomessa v. 2016 olivat Melody, Marabel, Innovator, Asterix, Belana ja Lady Claire.
Käytön mukaan > Tärkkelysperunat

Tärkkelysperunat ovat perunoita, joissa on erittäin suuri tärkkelyspitoisuus, korkeampi kuin jauhoisissa perunoissa. Suuren tärkkelyspitoisuutensa vuoksi niitä käytetään elintarvike- ja kemianteollisuuden raaka-aineina, ruokateollisuusperunoina ja tärkkelysperunoina. Nykyisin ne ovat myös erittäin merkittävä alkoholin raaka-aine.
Tärkkelysperunalajikkeista eniten viljeltyjä Suomessa olivat v. 2016 Posmo, Kuras, Kardal ja Saturna.
Ruoanvalmistuksen mukaan

Suomessa perunalajikkeet on ryhmitelty vähittäiskaupan helpottamiseksi kiinteämaltoisiin salaatti- ja keittoperunoihin, yleisperunoihin jauhoisiksi paistosperunoiksi ja jauhoisiin perunoihin perunasoseita varten. Jaon aloitti Kesko syksyllä 1998.
Keitettäessä kokonaisina pysyvien kiinteämaltoisten perunoiden merkkiväri on vihreä, koska niitä pidetään salaattiperunoina. Keitettäessä joskus rikkoutuvien yleisperunoiden, joiden hyvänä puolena on se, että ne imevät lievän jauhoisuutensa vuoksi liemiä, väri on perunapaistoksen keltainen.
Keitettäessä herkästi rikkoutuvien soseperunoiden tunnusväri on puolestaan punainen. 2006 oli Keskon pakkaaman kaupoissa myös tunnusväriltään musta kotitalouskäyttöön tarkoitettu pohjoisessa kasvanut puikulaperuna, joka luokiteltiin punaisella merkittyjä perunoita jauhoisemmaksi. Sen tunnusväri on musta. Jauhoisten perunoiden rikkoontuminen keitettäessä voidaan välttää höyryttämällä ne kattilassa, minkä pohjaosan muodostaa tavallinen keittokattila , mutta mihin voi liittää rei'itetyn sisäosan, jolloin siihen laitetut perunat kypsvät keitinveden höyryssä.
Teollisuutta varten on lisäksi olemassa tärkkelysperunoita, joita ei ole vähittäiskaupassa.
Ruoanvalmistuksen mukaan > Kiinteämaltoiset perunat

Kiinteämaltoisia lajikkeita ovat mm. Solist, Colomba, Nicola, Annabelle, Siikli ja Musica.  Kiinteämaltoisten perunoiden pakkauksissa olevan täplän väri vähittäiskaupassa on vihreä. Kiinteämaltoisia perunoita käytetään yleensä keittoperunoina, koska ne eivät helposti hajoa keitettäessä.
Ruoanvalmistuksen mukaan > Yleisperunat

Yleisperunoihin voidaan lukea mm. Melody, Marabel, Lady Felicia ja Jelly. Yleisperunoiden pakkauksissa olevan täplän väri vähittäiskaupassa on keltainen.
Ruoanvalmistuksen mukaan > Jauhoiset perunat

Jauhoisiin perunoihin voidaan lukea mm. Afra, Fontane, Lady Claire, Pito, Puikula, Rosamunda, Lady Britta ja Blue Congo.  Jauhoisten perunoiden pakkauksissa olevan täplän väri vähittäiskaupassa on punainen. Jauhoisia perunoita käytetään perunasoseena ja uuniperunoina.
Ruoanvalmistuksen mukaan > Maatiaisperunalajikkeita

Maatiaisperunalajikkeita ovat muun muassa:
Karjalan musta, Wärtsilän musta
Lemin punanen, Mikkelin peruna, Sokkalan peruna
Lemin kirjava, Lemin käyrä
Puikula, Lapin puikula
Aikio puikula
Kainuun musta, Kainuun kirjava, Vanha musta, Musta peruna, Kuusamon tumma
Vanha punainen
Jutkula, Jutkula punainen, Punainen puikula
Haalikas
Keitettävyys

Perunalajikkeiden soveltuvuus eri ruoanlaittotarkoituksiin riippuu niiden keitettävyydestä. Perunalle on vakioitu keittokoe, jonka avulla perunoita voidaan arvioida. Keitettävyyden vertailuperunana on Suomessa ollut Bintje. Keitettävyys on heikompi tärkkelystä runsaasti sisältävillä perunoilla verrattuna tärkkelystä vähän sisältäviin perunoihin.
Vähittäiskaupassa Kesko ryhtyi ilmoittamaan värikoodein perunoiden koossapysymisominaisuuksista 1988. Yleensä vähiten tärkkelystä sisältävät peruvat ovat kiinteämaltoiset perunat, joiden väritunnus on vihreä siksi, että ne pysyvät erittäin hyvin koossa ja soveltuvat ruoanlaitossa perunasalaattiperunoiksi. Suomessa näitä perunalajikkeita ovat Adora, Appell, Bintje, Fambo, Felsina, Hankkijan Timo, Matilda, Nicola, Ostara, Rikea, Rocket, Siikli, Sini, Ukama, Velox ja Venla.
Yleensä hieman enemmän tärkkelystä sisältävät ja salaattiperunoita heikommin koossa pysyvät mutta silti kaikkiin kaupan oleviin perunoihin nähden edelleen hyvin koossa pysyvät perunat ovat jauhoisia kiinteämaltoisia perunoita.
Kiinteämaltoisten ja jauhoisten perunoiden väliin jäävä ryhmä, yleensä keittoperunoiksi sopivat mutta salaatteihin keitettyinä liian pehmeät, ovat yleisperunoita. Niiden väritunnus on keltainen. Yleisperunoita jauhoisempi ryhmä ovat jauhoiset yleisperunat.
Ruokaperunoiden tärkkelyspitoisimmat ja jauhoisimmat perunat ovat jauhoiset perunat. Ne eivät yleensä pysy koossa ainakaan voimakkaasti keitettyinä. Ne soveltuvat hyvin soseperunoiksi. Jauhoisten perunoiden erikoisryhmä ovat tärkkelysperunat, joita ei myydä ruokaperunoina vaan jotka menevät tärkkelysperunateollisuudelle. Tärkkelysperunat ovat aina jauhoisia perunoita.
Aiheesta muualla

The European Cultivated Potato Database: Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Washington State University: Potato Information and Exchange: Potato Varieties and Seed Potatoes - Catalogs, Lists, and Databases
Suomen perunalajikkeet
Adora 1996/? |
Amazone 1993/1981 |
Annabelle (uusi) |
Appell |
Arielle (uusi) |
Asterix (myös Ruotsi) |
Barima † |
Bellona |
Bintje 1976/1910 (myös Ruotsi) |
Blue Congo |
Columbo  |
Ditta |
Fado 2015 |
Fambo |
Felsina (myös Ruotsi) |
Fontane |
Gloria 1996/1990 |
Hankkijan Tanu 1981/1981|
Hankkijan Timo 1977/1977|
Hankkijan Tomppa |
Hertha † 1987/1979 |
Idole 1995/1988 |
Jazzy 2015 |
Jussi 2015 |
Kardal 1994/1988 |
Kulta 1997/1997 |
Lady Amarilla 2015 |
Lady Britta 2015 |
Lady Cristi |
Lady Claire |
Lady Felicia o |
Lady Rosetta (myös Ruotsi) |
Lady Sara 2015 |
Matilda 1989/1985 (myös Ruotsi) |
Melody 2015 |
Musica 2015 |
Nicola 1994/1973 (myös Ruotsi) |
Ostara 1977-1994 ja 1996/1962 |
Olympia |
Pito 1976/1964 |
Posmo 1986/1978 |
Puikula 1985/maatiaisperuna |
Record † 1976/1932 |
Redstar |
Rikea |
Rocket † 1996|
Rosamunda 1986/1974 (myös Ruotsi) |
Sabina 1979/1976 (myös Ruotsi) |
Saline (uusi)  |
Satu 1996/1996 |
Saturna 1977/1964 |
Seresta |
Sieglinde (Siikli) 1976/1935 |
Sini 1977/1977 |
Solana |
Suvi 1977/1977   |
Swift (tuontiperuna)   |
Timate |
Ukama 1995/1976 (myös Ruotsi) |
Ute 1993/1982  |
Van Gogh 1993/1987 (myös Ruotsi)  |
Velox |
Venla |
Victoria |
Vital † 1996/?

 n • k •
Savannitrapit

| Savannitrapit |
| --- | --- |
 Sinitrappi (Eupodotis caerulescens)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Trapit Otididae
Suku::  Savannitrapit Eupodotis  Lesson 1839
Katso myös
   Savannitrapit Wikispeciesissä   Savannitrapit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savannitrapit (Eupodotis) on trappien heimoon kuuluva lintusuku. Punatöyhtötrappien suvun kolme lajia on aiemmin luokiteltu myös savannitrappeihin.
Savannitrappilajit

Sinitrappi (Eupodotis caerulescens)
Valkovatsatrappi (Eupodotis senegalensis)
Seawaymax

Seawaymax-nimitystä käytetään laivoista, jotka mahtuvat kulkemaan St. Lawrence -laivareitillä olevista suluista. Laiva saa olla enintään 226 metrin pituinen, 24 metriä leveä ja syväykseltään 7,9 metriä. Suuremmat rahtilaivat voivat kulkea kyllä kulkea Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä, mutta ne eivät pääse Atlantin valtamerelle. Useimmat alueella käytettävistä uusista aluksista rakennetaan näiden mittojen mukaan, jotta niitä voidaan käyttää monipuolisesti.
Max-kokoiset alustyypit
Aframax
Baltimax
Chinamax
Dunkirkmax
Handymax
Japanamax
Kamsarmax
Malaccamax
Medimax
Newcastlemax
Panamax
Saimax
Seawaymax
Setouchmax
Suezmax
Supramax
B-Max
C-Max
P-Max
Q-Max
V-Max
Salisbury

| Salisbury (Sorvodunum/Old Sarum) |
| --- | --- |
 Salisbury
 Koordinaatit: 51°4′26.4″N, 1°47′36.96″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Lounais-Englanti
Kreivikunta:  Wiltshire
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Susan Kluttz
Väkiluku (2011):  44 748
 – Kesäaika:  UTC+1
 
 Visit Salisbury 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salisbury ([ˈsɒlz.bɹi]) on vanha katedraalikaupunki (city), joka sijaitsee Etelä-Englannin Wiltshiren kreivikunnassa. Kaupunki muodostaa suurimman osan Salisburyn tienoosta.  Salisbury on tunnettu katedraalistaan.
Salisbury on viiden joen yhtymäkohta: Nadder, Ebble, Wylye ja Bourne ovat Avonin (”joki” keltiksi) sivujokia, jotka virtaavat Englannin etelärannikolle ja yhtyvät mereen Dorsetin kreivikunnan Christchurchissa.
Salisbury on ollut ranskalaisen Saintesin kaupungin ystävyyskaupunki vuodesta 1990. Vuonna 2006 siitä tuli saksalaisen Xantenin ystävyyskaupunki.
Maantiede

Salisbury sijaitsee laaksossa. Sen maaperä muistuttaa muun Wiltshiren maaperää; se on laajalti kalkkia. Kaupungin halki virtaavat joet on uudelleenohjattu ja ohjattu julkisiin puutarhoihin. Puistot ovat suosittuja kesäisin. Erityisesti suosittu kuningatar Elisabetin puutarha (engl. Queen Elisabeth Gardens), koska vesi siellä on matalaa ja hitaasti virtaavaa ja näin turvallisesti ylitettävissä. Kuningatar Elisabetin puutarhan vieressä on vesiniitty, jonka vettä hallitaan patojen avulla. Alavan maan takia joet tulvivat erityisesti talvikuukausien aikana. Kävelyreitti, joka yhdistää Harnhamin ja loput kaupungista, on näihin aikoihin poikki juuri tulvimisen takia.
Tavallinen huolenaihe on tasokkaiden teiden puute. Salisburyssä ei ole moottoritietä, joka yhdistäisi sen Southamptoniin ja Bristoliin, joten kaiken liikenteen pitää kulkea kaupungin läpi. Salisbury on lisäksi viiden joen yhtymäkohta: Nadder, Ebble, Wylye ja Bourne ovat Avonin (keltiksi joki) sivujokia, jotka virtaavat Englannin etelärannikolle ja yhtyvät mereen Dorsetin kreivikunnan Christchurchissa.
Salisburyn lähin kaupunki on Wilton, joka on muinaisen Wessexin kreivikunnan ja kuningaskunnan pääkaupunki. Kaupungin pohjoispuolella on Amesburyn kaupunki, johon Stonehenge kuuluu. Muihin läntisiin alueisiin lukeutuvat Barford St Martin, Tisbury ja Gillingham. Idässä on Tidworthin varuskuntakaupunki ja hieman kauempana sijaitsee Andover. Alderbury ja Romsey sijaitsevat Salisburyn eteläpuolella. Etelässä sijaitsee myös Salisburyn suurin naapurikaupunki Southampton. Pohjoispuolella sijaitsevat Warminster ja Westbury.
Kaupungin pohjois- ja itäpuolella sijaitsee suuri ja laakea Salisburyn tasanko. Armeija käyttää tasankoa sotaharjoituksiin ja sotilaallisiin harjoituksiin. Middle Wallopissa on sotilaslentokenttä, siviililentokenttä sijaitsee Thruxtonissa. Toinen lentokenttä on Old Sarumissa, jossa aikoinaan kehitettiin kokeellinen ilma-alus Optica.
Maantiede > Alueita Salisburyssä ja sen ympärillä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bemerton Heath  Bishopdown  Bishopdown Farm  Bodenham  Britford  Churchfields  Clarendon  Constable Court  East Harnham  Ford  |  The Friary  Fugglestone Red  Homington  Laverstock  Lower Bemerton  Milford  Netherhampton  Nunton  Odstock  Paul's Dene  |  Petersfinger  Riding's Mead  Quidhampton  Shady Bower  Solstice Park  Spire Views  Stratford-Sub-Castle  West Harnham  |
Talous ja kulttuuri

Salisburyssa on markkinat tiistaisin ja lauantaisin, ja niitä on pidetty säännöllisesti vuodesta 1227. Osa torista oli 1400-luvulla merkitty kiviristein, jotka rajasivat tietyt alueet tietyille kauppiaille ja tuotteille. Nykyisin risteistä on jäljellä ainoastaan niin kutsuttu Siipikarjan risti ("Poultry Cross"). Vuonna 1226 kuningas Henrik III myönsi Salisburyn piispalle toimiluvan pitää kahdeksanpäiväinen messu Neitsyt Marian taivaaseenottamisen päivänä 15. elokuuta. Vuosisatojen aikana messun päivämäärät ovat kuitenkin vaihdelleet; nykyinen juhla pidetään lokakuun kolmannesta maanantaista alkaen, ja se kestää kolme päivää. Muinainen voimassa oleva laki turvaa messun pitämisen katedraalin aukiolla.
Maailmankuulu Stonehenge, varhaishistoriallinen kivikehä, sijaitsee Salisburysta 13 kilometriä luoteeseen, ja se auttaa suuresti paikallista taloutta. Se houkuttelee paikalle vuosittain lukuisia matkailijoita. Myös kaupunki itse, Old Sarum ja alkuperäinen katedraali vetävät matkailijoita alueelle. The Haunch of Venison -nimisessä pubissa on näytteillä muumioitu käsi. Käsi kuuluu luultavasti pubin entiselle omistajalle, jolla oli pelivelkaongelmia. Käsi on nykyään tärkeä osa paikallista kulttuuria, ja se myös vetää puoleensa matkailijoita.  Kerrotaan, että Winston Churchill ja Dwight Eisenhower tapasivat pienessä huoneessa saman pubin ulkopuolella suunnitellessaan Normandian maihinnousua.
Alueen kauppakeskuksiin lukeutuu Old George Mall, Maltings ja Winchester Street. Vakuutusyhtiö Friends Provident työllisti 450 henkeä ennen kuin se sulki Salisburyn toimistonsa yrityskaupan yhteydessä 2015.
Salisburyssa on vahvat taiteilijapiirit. Jo 1800-luvulla monet taiteilijat tekivät teoksiaan kaupungissa. Esimerkiksi John Constable maalasi monia maalauksia paikallisista maisemista ja Salisburyn katedraalista. Säveltäjä Georg Friedrich Händel sävelsi hänkin useita teoksia alueella. Nykyään Salisburyssa järjestetään vuosittain kansainväliset taidefestivaalit. Festivaalit pidetään toukokuun lopusta kesäkuun alkuun.
Vapaa-aika

Kävelyreitillä Bishop's Walkilla kaupungin laitamilla on suurenmoiset näkymät. Vuonna 2002 ajattu Viiden joen vapaa-ajankeskus The Five Rivers Leisure Centre sijaitsee hieman kaupungin kehätien ulkopuolella. Paikallinen teatteri on nimeltään Playhouse, ja Salisburyn taidekeskuksessa järjestetään näyttelyitä ja työpajoja. Taidekeskuksessa on myös maanalainen musiikkinäyttämö, jossa yhtyeet soittavat viikonloppuisin. Lisäksi Salisburyn kaupungintalo on monikäyttöinen ajanvietteen pitopaikka, jossa esitetään komedioita ja musiikkia sekä seminaareja ja puoluekokouksia. Kaupungilla on oma jalkapallo- sekä rugbyjoukkue.
Media

Salisburylla on oma radioasema, Spire FM. Salisbury kuuluu BBC:n eteläiseen alueeseen, ja BBC:n Radio Wiltshire on koko kreivikunnan alueellinen asema. Salisbury Journal on paikallinen sanomalehti. Kaupallisen ohjelmiston televisioon tarjoaa Meridian.
Salisburylla on oma tv-asema Vision News TV Found. Se palvelee Länsi-Hampshiressa, Etelä-Wiltshiressä ja Pohjois-Dorsetissa. Se lähettää lähinnä paikallisuutisia. Suurin osa sen materiaalista on ammattilaisten työtä, mutta asema kannustaa myös yleisöä lähettämään omia videoitaan, kuviaan ja reporttejaan kanavalle.
BBC:n tv-sarja Archer's Goon kuvattiin Salisburyssa.
Liikenne

Salisburysta on bussiliikennettä useisiin ympäröiviin kyliin ja kaupunkeihin. Liikenteestä vastaa pääosin paikallinen Go-Ahead groupiin kuuluva Wilts & Dorset -yhtiö. Salisburyn rautatieasemalta on liikennettä mm. Lontooseen, Southamptoniin, Cardiffiin, Bristoliin ja Exeteriin.
Aiheesta muualla

Wikivoyage Guide
Kuvia ja karttoja kaupungista (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Constablen maalaus vuodelta 1823. Maalaus esittää katedraalia.
Salisburyn toisen katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1120.
Salisburyn laukkarata
Maisema Wiltshiressä
Imberin kylä lähellä Salisburya
Salisburyn keskusta
Tyypillinen salisburylainen rakennus Yrjöjen aikakaudelta
Käännös suomeksi
Saarion voimalaitos

Saarion voimalaitos eli Saarionkosken voimalaitos on vesivoimala Jänisjoen Saarionkoskessa Tohmajärven kunnan alueella.
Ensimmäinen voimalaitos

Ensimmäisen voimalaitoksen Saarionkoskeen rakennutti Oy Wärtsilä Ab vuonna 1908 toimittamaan sähköä Värtsilän rautaruukille ja myöhemmin Uuden Värtsilän rautasulatolle. Kun voimalan energian alkuperäinen tarvitsija, Värtsilässä sijainnut rautatehdas, luovutettiin Neuvostoliitolle, sähköä alettiin myydä Pohjois-Karjalan Sähkölle. Voimalaitoksen putouskorkeus oli 6,9 metriä ja teho 1,2 MW.
Nykyisin vanhan voimalaitoksen tiloissa toimii Saarion voimalaitosmuseo.
Uusi voimalaitos

Alkuperäinen voimalaitos jäi museokäyttöön vuonna 1984, jolloin se korvattiin uudella.
Vuonna 1991 Oy Wärtsilä Ab:n seuraaja Oy Metra Ab myi voimalaitoksen yhdessä muiden Jänisjoen voimalaitosten (Ruskeakoski, Vihtakoski ja Vääräkoski) kanssa Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:lle.
Uusi voimalaitos > Tekniset tiedot

Voimalaitoksen tekniset ja tilastotiedot ovat:
Hetkellinen maksimiteho 1,6 MW, tunnin maksimiteho 0,7 MW
Putouskorkeus 6,5 m
Suunnitteluvirtaama 29 m3/s
Vuosienergia 6 300 MWh
Yksi vaaka-akselinen Kaplan-tyyppinen turbiini
Seaxburg (Wessexin kuningatar)

Seaxburg (myös Seaxburh tai Seaxburgh) oli Wessexin kuningatar. Hän hallitsi Wessexiä noin vuoden miehensä Cenwalhin kuoltua vuonna 672.
Seaxburg oli Cenwalhin toinen vaimo. Cenwalh hylkäsi ensimmäisen vaimonsa Cyneburgan mennäkseen naimisiin Seaxburgin kanssa. Mercian kuningas Penda karkotti Cenwalhin sen vuoksi, sillä Cyneburga oli hänen sisarensa. Cenwalh ja Seaxburg palasivat Wessexin hallitsijapariksi muutaman maanpakolaisvuoden jälkeen. Anglosaksien kronikan mukaan Cenwalh kuoli vuonna 672 ja Seaxburg hallitsi sen jälkeen yksin vuoden ajan. William Malmesburylaisen mukaan Seaxburg  hallitsi maltillisesti ja yllätti vihollisensa.
Sarah Waters

| Sarah Waters |
| --- | --- |
 Sarah Waters jakamassa nimikirjoituksia vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1966 (ikä 57–58) Neyland, Pembrokeshire, Wales, Britannia
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Aikakausi:  1998–
Tyylilajit:  historiallinen fiktio
Esikoisteos:  Tipping the Velvet (1998)
Aiheesta muualla
[www.sarahwaters.com Kotisivut]
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sarah Waters (s. 1966 Neyland, Pembrokeshire, Wales) on brittiläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut historiallisia romaaneja.
Waters on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän käsitteli väitöskirjassaan homoseksuaalista historiallista fiktiota 1870-luvulta alkaen. Waters hyödynsi väitöskirjaa varten keräämäänsä aineistoa muun muassa 1800-luvun pornografiasta kirjoittaessaan esikoisromaaniaan Tipping the Velvet (1998). Teos sijoittuu viktoriaaniseen Englantiin. Romaani sisältää Watersin tuotannolle ominaisen lesbolaisen teeman, jolla on kytkös kirjailijan yksityiselämään. Vuonna 2002 BBC muokkasi teoksesta kolmiosaisen televisiosarjan, joka on esitetty myös Suomessa.
Romaanit Affinity (1999) ja Silmänkääntäjä (2002) sijoittuvat esikoisen lailla 1800-luvulle. Sen sijaan teos Yövartio (2006) kertoo neljästä naisesta 1940-luvun Lontoossa.
Watersin teokset Silmänkääntäjä, Yövartio ja Vieras kartanossa ovat olleet Man Booker -palkintoehdokkaina.
Teokset

Tipping the Velvet (1998)
Affinity (1999)
Silmänkääntäjä.  ((Fingersmith, 2002.) Suomentanut Helene Bützow)  Helsinki:  Tammi, 2006.  ISBN 978-951-31-2903-3.
Yövartio.  ((The Night Watch, 2006.) Suomentanut Helene Bützow)  Helsinki:  Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-3950-6.
Vieras kartanossa.  ((The Little Stranger, 2009.) Suomentanut Helene Bützow)  Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-5396-0.
Parempaa väkeä.  ((The Paying Guests, 2014.) Suomentanut Helene Bützow)  Helsinki:  Tammi, 2015.  ISBN 978-951-31-8228-1.
Pieni Kolmihaara

| Pieni Kolmihaara |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°23′11″N, 27°00′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Välilampeen 
Järvinumero:  14.972.1.035
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,587 km  
Pinta-ala:  1,475 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kolmihaara 
Pieni Kolmihaara  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97 metriä mpy.
Savanniraippaheinä

| Savanniraippaheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Raippaheinät Enteropogon
Laji::  macrostachyus
Kaksiosainen nimi
 Enteropogon macrostachyus  (Hochst. ex A.Rich.) Munro ex Benth. 
Katso myös
   Savanniraippaheinä Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savanniraippaheinä (Enteropogon macrostachyus) on raippaheinien (Enteropogon) sukuun kuuluva heinäkasvilaji. Se on monivuotinen ja mätästävä heinälaji, joka kasvaa korkeintaan metrin korkuiseksi. Sen tyvitupet ovat kaljuja ja useimmat hieman köliselkäisiä. Lajin kukintona on yleensä yksittäinen, 7–20 cm pitkä terttu. Hyvin harvoin terttuja voi olla kaksi tai kolme. Tähkylät ovat joko kaksi- tai kolmikukkaisia, mutta yleensä kolmikukkaisia. Kolmikukkaisten tähkylöiden ulkohelpeet ovat 0,7–1 cm pitkiä ja kaksikukkaisten tähkylöiden 0,4–0,5 cm pitkiä. Ulkohelpeet ovat vihneellisiä, ja vihneet ovat 1–1,8 cm pitkiä.
Savanniraippaheinää tavataan laajalti Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Sitä kasvaa alavilla mailla aina 1480 metrin korkeudelle asti. Laji kasvaa varjoisilla kasvupaikoilla erilaisilla kausivihannilla metsämailla sekä usein termiittikeoilla.