stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leikkikalugangsteri
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Espoossa

Heikintori (King onkii Niitin hatun / ulkokuvat)
Kivilampi (öinen etsintä / ulkokuvat, lelusukellusveneen vesillelasku / ulkokuvat)
kemikalioliike Bellezza Tapiontorilla (kamreeri kemikaliossa / sisäkuvat)
hotelli Dipoli Otaniemessä, nyk. Otakaari 24 (King ja Räntävaara kabinetissa / sisäkuvat)
Televisioesitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 10.1.1972 | MTV1 | 1 630 000 |
| 25.7.1974 | MTV2 | 695 000 |
| 6.12.2004 | MTV3 |  |
| 10.6.2006 | MTV3 |  |
| 9.10.2019 | MTV3 |  |
| 22.12.2019 | Sub |  |
Mallorcandoggi

| Mallorcandoggi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Baleaarit,  Espanja
Määrä:  Suomessa rekisteröity 23
Rodun syntyaika:  1710–1720-luku
Alkuperäinen käyttö:  härkätaistelut, vartiointi, paimennus
Nykyinen käyttö:  vahti- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  ca de bou, dogo mallorquín, perro dogo mallorquín, perro de presa mallorquín, Majorca Mastiff, dogue de Majorque, Mallorca-Dogge, mallorca dogi, Mallorquin Mastiff, Majorcan Bulldog, Mallorquin Bulldog
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.1 Mastiffityyppiset molossikoirat #249
Ulkonäkö
Paino:  uros 35–38 kg, narttu 30–34 kg
Säkäkorkeus:  uros 55–58 cm, narttu 52–55 cm
Väritys:  fawn, punainen, brindle ja musta; musta maski sallittu
Mallorcandoggi (kat. ca de bou, esp. dogo mallorquín) on espanjalainen koirarotu, joka nimensä mukaisesti on kotoisin Mallorcalta.
Ulkonäkö

Mallorcandoggi on tyypillinen keskikokoinen molossikoira, jolla on voimakas ja jonkin verran pitkänomainen rakenne. Kallon koko riippuu sukupuolesta: sen ympärysmitta on selkeästi suurempi uroksilla kuin nartuilla. Karvapeite voi olla hiekanruskea (fawn), punainen, juovikas (brindle) tai musta. Musta maski sallitaan, ja myös valkoiset merkit rinnassa, naamassa ja raajoissa hyväksytään niin kauan kuin ne eivät kata yli 30 % karvapeitteestä. Lisäksi fawneilla ja punaisilla koirilla on usein perusväriä vaaleampi "kasvonaamio". Tumma brindle on kaikkein toivotuin väri ja toiseksi toivotuin punainen, minkä jälkeen tulee fawn. Tästä huolimatta fawnit ja punaiset koirat ovat brindlejä yleisempiä. Keskimääräinen säkäkorkeus on 56 cm, urosten sallittu vaihtelu on 55–58 cm ja narttujen 52–55 cm. Keskimääräinen paino on 36 kg, urokset voivat olla 35–38-kiloisia ja nartut 30–34-kiloisia.
Maskillinen fawn, "bulldoggi"-tyyppi
Maskiton punainen
Maskiton fawn ja maskillinen punainen
Vaaleabrindle, "bulldoggi"-tyyppi
Maskillinen punabrindle
Ruskeabrindle
Mustabrindle, "bulldoggi"-tyyppi
Musta (virheellisin ruskein merkein)
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu jalostettiin vahvaksi ja sitkeäksi, ja nämä ovatkin sen keskeisimmät luonteenpiirteet: haasteen edessä se ei peräänny. Vaikka se kunnioittaa perhettään lapsia myöten, se tarvitsee omistajan joka osaa tarjota sille oikeanlaisen koulutuksen, sen kanssa pitää olla varovainen muiden eläinten seurassa ja se tulee sosiaalistaa pentuiästä aikuisuuteen.
Se on älykäs koira joka vaatii omistajaltaan ymmärrystä ja taitoa käsitellä sitä. Koska se on jalostettu kohtaamaan lähes minkä tahansa haasteen, kovien otteiden käyttäminen tuottaa vain harmia koulutuksessa ja voi tehdä koirasta vaarallisen. Sen sijaan omistajan tulee työskennellä mallorcandogginsa kanssa pentuiästä lähtien kouluttaen sen tottelemaan ja käyttäytymään niin positiivisella tavalla kuin mahdollista, kuitenkin korjaten epähalutun käytöksen heti alusta lähtien.
Rotu vaatii muutaman pitkän lenkin päivässä pysyäkseen fyysisessä ja henkisessä tasapainossa. On välttämätöntä sosiaalistaa ja totuttaa se pennusta lähtien ympäristöönsä jotta se ei kookkaampana ole uhkaksi toisille. Tottelevaisuuskoulutukseen ja -kisoihin osallistuminen on hyvä tapa työskennellä mallorcandoggin kanssa.
Alkuperä > Historia Suomessa

Vuonna 2001 Suomessa rekisteröitiin ensimmäinen mallorcandoggi, maaliskuussa 2000 Mallorcan saarilla syntynyt leonado narttu Janis-Joplin de Almallutx. Se kuitenkin kuoli jo vajaan kahden vuoden iässä immunologiseen sairauteen, joten siitä ei vielä tullut perustaa jalostuspohjalle. Vuosien 2002–2003 vaihteessa samaisesta Mallorcalaisesta  kasvattajalta tuotiin leonado-värinen uros Lat-Sao de Almallutx, josta myöhemmin tuli yksi menestyneimmistä suomalaisista rodunedustajista. Edelleen samalta kasvattajalta tuotu narttu Rapa-Nui de Almallutx rekisteröitiin pari vuotta myöhemmin, ja Suomen ensimmäinen pentue syntyi 9. heinäkuuta 2006 näille kahdelle rodun alkuperäiselle mallorcalaiselle edustajalle. Kaikki Suomeen tuodut viisi ensimmäistä koiraa olivat peräisin joko Mallorcalta tai Manner-Espanjasta.
Lokakuussa 2007 syntyi Suomen toinen pentue Rapa-Nui de Almallutxille ja Venäjältä tuodulle fawnille Zvezda Askony Alaro del Tanzherille. Viimeksi mainittu edusti täysin uusia itäeurooppalaisia sukulinjoja verrattuna aiempiin suomalaisiin koiriin, jotka olivat kaikki vahvasti Flora de Almallutxiin linjattuja. Yhdistelmä myös periytti leonadon lisäksi myös valko-ruskeaa ja valkoista mustalla merkillä. Suomessa syntyneistä koirista tähän mennessä menestynein on ollut leonado Suomen muotovalio Borde Bou'n Reveltosa Sor ensimmäisestä pentueesta.
Näiden kahden pentueen jälkeen kasvatustoiminta kuitenkin hiipui, eikä vuoteen 2013 mennessä uusia pentueita ole enää syntynyt. Myöskään yhtään uutta tuontikoiraa ei rekisteröity vuosien 2008–2011 aikana, ja rodun tulevaisuus Suomessa näytti jo epävarmalta. Tuona aikana Kouloon tosin tuotiin puolalaista linjaa oleva uros, jota ei ole rekisteröity Suomeen. Viimein vuonna 2012 rekisteröitiin kaksi uutta fawnia Venäjän tuontinarttua, Lunnay Sonata Kristel Nobbi ja Lilu Disney, joista ensiksi mainittu on ehtinyt jo saavuttaa Voittaja 2012-, Juniorivoittaja 2012- ja Helsinki Junior Winner 2012 -tittelit. Molemmat koirat ovat osittain venäläisistä ja osittain puolalaisista linjoista, joten ne edustavat eri sukulinjoja kuin 2000-luvun alussa.
Terveys

Mallorcandoggin suurin terveysriski on lonkkaniveldysplasia, mutta yhtäkään Suomessa rekisteröidyistä koirista ei kuvattu ennen vuosia 2011–2013 siten, että tulokset olisivat tulleet Kennelliiton viralliseen Koira.netiin. Ensimmäiset koirat on kuitenkin epävirallisesti kuvattu: ensimmäisen pentueen kuvatuilla nartulla ja uroksella oli A/B lonkat ja 0/0 kyynärät.[lähde? ] Tuoreemmista, vuosien 2011–2013 virallisesti kuvatuista tuonneista toisella oli D- ja toisella E-lonkat.
Koska rotu piti elvyttää pienestä jäljellä olleesta kannasta, se on melko sisäsiittoinen, ja tämä myös kasvattaa riskiä lonkkaniveldysplasiaan. Esimerkiksi ensimmäisen Suomeen tuodun koiran sukusiitosprosentti oli neljän sukupolven mukaan 25 %, koska sen molempina isoisinä oli Bajasaun de Almallutx, ja sen emä Flora de Almallutx oli lisäksi emä-poika-risteytyksen (Bajasaun de Almallutx ja Pandora) tulos ja Flora de Almallutxin isä Bajasaun de Almallutx isä-tytär-risteytyksen (Chimo ja Pandora) tulos. Ensimmäisen Suomessa jalostukseen käytetyn uroksen emä oli niin ikään Flora de Almallutx. Ensimmäisen Suomessa jalostukseen käytetty narttu oli tulos isoäiti-pojanpoika-risteytyksestä (K2 de Almallutx ja Flora de Almallutx) ja sen emä oli jälleen Flora de Almallutx, sukusiitosprosentiksi tullen edellä mainittujen sekä muutaman muun koiran kautta yhteensä neljän sukupolven mukaan 32,03 % ja viiden sukupolven mukaan 34,38 % (jolloin sukutaulun koirista tiedossa ainoastaan 48 %).
Myös ensimmäisellä suomalaisella pentueella oli molempina isoäiteinään Flora de Almallutx, minkä lisäksi kyseinen koira on vielä pentueen emän isän isän emä. Toisen pentueen isä oli kuitenkin erittäin erisukuisista linjoista, minkä vuoksi toisen pentueen mahdollinen sukusiitos rasite tuli ainoastaan emän puolelta (joka oli sama koira kuin ensimmäisessäkin pentueessa), ja Suomeen saatiin tämän itäeurooppalaisen linjan kautta uutta verta. Pitää ottaa huomioon ulkosiitoisuus, joka ei ollut tässä tapauksessa riskitön.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
thebreedsofdog.com -rotuesittely
Bulldoggi-informaatio
Mallorcandoggin ranskalainen foorumi
Corazón Abierto (Arkistoitu – Internet Archive)
Von Zillion (Arkistoitu – Internet Archive)
Pietarilainen mallorcandoggi (Arkistoitu – Internet Archive)
Hasta Siempre[vanhentunut linkki]
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Perro_de_Presa_Mallorquin
Rodulle tyypillinen pääväriä vaaleampi "naamio" kasvojen alueella.
Käännös suomeksi
Mikko Juusola

| Mikko Juusola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1998 (ikä 26) Kuusamo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Miki
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Sheffield Steelers
Sarja:  EIHL
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  KalPa (SML) IPK (Mestis) SaiPa (SML) Sport (SML) HC Karlovy Vary (ČEL)
Mikko Kalevi Juusola (s. 17. maaliskuuta 1998 Kuusamo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Britannian EIHL-liigan Sheffield Steelersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Juusola on pelannut sekä neljä nuorten että poikien maaottelua.
Lothar Meyer

| Julius Lothar von Meyer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1830 Varel, Oldenburg
Kuollut: 11. huhtikuuta 1895 (64 vuotta) Tübingen, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Robert Bunsen
Oppilaat:  Alfred Einhorn
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  jaksollinen järjestelmä
Julius Lothar von Meyer (19. elokuuta 1830 – 11. huhtikuuta 1895) oli saksalainen kemisti, joka keksi jaksollisen järjestelmän (Dmitri Mendelejevistä riippumatta samaan aikaan). Hän toimi opettajana yliopistoissa Saksassa.
Elämä

Meyer syntyi Varelissa, joka oli tuolloin Oldenburgin hallinnassa, nykyisessä Saksassa. Hän opetteli lääketiedettä Zürichissa ja opiskeli sekä opetti lukuisissa saksalaisissa yliopistoissa. Vuonna 1857 hän havaitsi, että happi yhtyy veressä hemoglobiiniin.
Vuonna 1876 Meyer astui kemian professorin virkaan Tübingenin yliopistossa, jossa hän opetti kuolemaansa asti.
Jaksollisen järjestelmän keksiminen

Vuonna 1864, seitsemän vuotta ennen kuin Mendelejev julkaisi oman kirjansa, Meyer julkaisi kirjan Die modernen Theorien der Chemie (”Kemian modernit teoriat”), jossa hän järjesti 28 alkuainetta atomipainon perusteella kuuteen ryhmään, joihin kuuluvilla alkuaineilla oli samanlaiset kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet. Hän jätti myös tyhjän paikan vielä löytämättömälle alkuaineelle. Hänen etunsa aiemmin luokittelua tehneisiin kemisteihin oli, että hän huomasi valenssin yhdistävän ryhmien alkuaineita. Mendelejevin julkaistua kirjansa Meyer julkaisi vielä artikkelin ”Die Natur der chemischen Elemente als Funktion ihrer Atomgewichte” (”Kemiallisten alkuaineiden luonto atomipainon funktiona”) vuonna 1870. Artikkeli tunnetaan erityisesti kuvaajista, jotka esittävät atomitilavuuden atomipainon funktiona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lothar Meyer Wikimedia Commonsissa
Mikko Jokela (jääkiekkoilija)

| Mikko Jokela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Leksa
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2017
Aik. seurat:  HIFK (SML)   KalPa (SML)   SaiPa (SML)   Albany River Rats (AHL)   Vancouver Canucks (NHL)   Manitoba Moose (AHL)   HPK (SML)   Jokerit (SML)   Dynamo Minsk (KHL)   Timrå IK (SEL) KooKoo (SML)
NHL-varaus:  96. varaus, 1998 New Jersey Devils
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
Mikko Jokela (s. 4. maaliskuuta 1980 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja.
Ura

Lappeenrannassa syntyneen Jokelan kiekkoura lähti käyntiin Kuopiossa. KalPan junioreista lupaava puolustaja siirtyi 17-vuotiaana Helsinkiin pelaamaan SM-liigaa HIFK:n riveihin. Helsingissä liigaura ei kuitenkaan vielä lähtenyt kunnolla käyntiin, ja edessä olikin paluu Itä-Suomeen.
Syntymäkaupungissaan Lappeenrannassa Jokela pääsi vakiokokoonpanoon SaiPan liigajoukkueessa. Kaudeksi 2001–2002 Jokela sai yllättävän tarjouksen New Jersey Devilsiltä ja siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Pelejä kertyi kuitenkin vain farmijoukkue Albany River Ratsin kokoonpanossa. Seuraavalla kaudella Jokela kaupattiin Vancouver Canucksin organisaatioon, jossa hän sai pelata yhden NHL-ottelun 18. helmikuuta 2003 Detroit Red Wingsiä vastaan. Kausi 2003–2004 kului kuitenkin kokonaan Manitoba Moosen AHL-joukkueessa.
Ensimmäisellä HPK-kaudellaan Jokela nousi SM-liigan puolustavien puolustajien eliittiin. Kaudeksi 2005–2006 Jokela valittiin HPK:n kapteeniksi. Hän johdatti joukkueensa seurahistorian ensimmäiseen Suomen mestaruuteen, muttei päässyt pelikiellon takia jäälle ratkaisuottelussa.
Kolmen HPK-kauden jälkeen Jokela siirtyi keväällä 2007 Helsingin Jokereihin . Jokereissa Jokela pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä kaudellaan hän oli Jokereiden tehokkain puolustaja pisteillä 8+20. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-liigan Dynamo Minskiin. Minskissä Jokelan kausi meni pilalle loukkaantumisten takia. Hän ei pystynyt pelaamaan kuin 18 ottelua. Kauden jälkeen Ruotsin Elitserienissä pelaava Timrå IK ilmoitti tehneensä kahden vuoden sopimuksen Jokelan kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Jokela palasi takaisin HIFK:n riveihin kaksivuotisella sopimuksella.
Jokela teki kesällä 2014 paluun kasvattajaseuraansa KalPaan. Kauden 2016–2017 Jokela aloitti Itävallassa Villacher SV:ssä, mutta siirtyi marraskuussa SM-liigaan KooKooseen. Kauden 2017–2018 edellä Jokela yllättäen ilmoitti lopettavansa uransa.
Jokela kuului juniorivuosinaan maajoukkueen vakiokokoonpanoon. Raamikas puolustaja edusti Suomea 18-vuotiaiden EM-kisoissa vuosina 1997 ja 1998. Jälkimmäisenä vuonna Jokela valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi, sekä all-stars-kentälliseen. Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Jokela pelasi kahtena seuraavana vuonna. Jokela kuului myös pronssia voittaneeseen miesten maajoukkueeseen MM-kisoissa 2008.
Saavutukset ja palkinnot

1 Suomen mestaruus (2006)
2 SM-pronssia (2005, 2007)
18-vuotiaiden EM-kilpailujen paras puolustaja (1998)
18-vuotiaiden EM-kilpailujen tähdistökentällisessä (1998)
MM-pronssi 2008
Aiheesta muualla

Mikko Jokela nhlfinns.net
Mikko Jokela Jatkoaika.comissa
Mikko Jokela European Hockey.netissä
HPK.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2008
4 Koistinen |
6 Väänänen |
7 Niemi |
8 Selänne |
9 M. Koivu (A) |
10 Pirnes |
11 S. Koivu |
12 O. Jokinen (A) |
15 Ruutu |
16 Peltonen (C) |
18 Hyvönen |
19 Luoma |
20 Bergenheim |
21 Niskala |
23 Hahl |
27 Jokela |
31 Rämö |
32 Bäckström |
33 Salmela |
35 Vehanen |
36 J. Jokinen |
37 Pyörälä |
38 Pihlström |
39 Kapanen |
40 Lepistö |
Valmentaja Doug Shedden
Louis-Honoré Fréchette

Louis-Honoré Fréchette v. 1900
Louis-Honoré Fréchette (16. marraskuuta 1839 – 31. toukokuuta 1908) oli kanadanranskalainen runoilija, poliitikko, näytelmä- ja novellikirjailija.
Fréchette syntyi Quebecin provinssissa sijaitsevassa Lévisin kaupungissa. Hän opiskeli 1854–1860 Petit Séminaire de Québecissa, Collège de Sainte-Anne-de-la-Pocatièressa ja Séminaire de Nicoletissa, ja myöhemmin hän opiskeli lakia Lavalin yliopistossa.
Vuonna 1864 hän perusti asianajotoimiston Lévisiin ja perusti myös kaksi sanomalehteä, Le drapeau de Lévis ja La Tribune de Levis. Myöhemmin hän siirtyi Chicagoon, ja siellä ollessaan hän kirjoitti teoksen La voix d'un exilé, joka on kokoelma näytelmien käsikirjoituksia Chicagon suuren tulipalon tapahtumista.
Vuonna 1874 hän palasi takaisin Kanadaan ja tuli valituksi parlamentin alahuoneeseen Ottawassa. Hän oli parlamentin jäsen 1874–1878 ja kuului Kanadan liberaalipuolueeseen. Vuoden 1878 vaaleissa Frechette ei pystynyt säilyttämään edustajapaikkaansa ja tätinsä kuoleman johdosta perimän omaisuuden avulla hän muutti Montrealiin, jossa hän keskittyi pelkästään kirjoittamiseen.
Vuonna 1879 hänet palkittiin ensimmäisenä québeciläisenä Ranskan akatemian palkinnolla runokokoelmastaan Les Fleurs boréales, les oiseaux de neige.
Vuonna 1897 hän sai Order of St Michael and St George kunniajäsenyyden (Companion).
Tunnetuimmat teokset > Runot

La voix d'un exilé (1866)
La découverte du Mississippi (1873)
Pêle-mêle (1877)
La Légende d'un peuple (1877)
Poésies choisies (1879)
Les Fleurs boréales, les oiseaux de neige (1879)
Tunnetuimmat teokset > Novellit

L'Iroquoise du lac Saint-Pierre (1861)
Originaux et détraqués (1892), perustuu tositapahtumiin ja henkilöihin
Les contes de Jos Violon
Christmas in French Canada (1899)
Tunnetuimmat teokset > Näytelmät

Le retour de l'exilé (1880)
Papineau (1880)
La retour de l'exilé (1880)
Félix Poutré (1892)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis-Honoré Fréchette Wikimedia Commonsissa
Project Gutenberg (ranskaksi)
Elämäkerta Dictionary of Canadian Biography Onlinessa (englanniksi) (ranskaksi)
Kanadan parlamentti: Louis-Honoré Fréchette (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ranskaksi)
Canadian Encyclopedia: Louis-Honoré Fréchette (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ranskaksi)
Mike Kellin

Mike Kellin vuoden 1950 elokuvassa Armeijan monnit (At War with the Army)
Myron "Mike" Kellin (26. huhtikuuta 1922 Hartford, Connecticut – 26. elokuuta 1983 Nyack, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Kellin oli tunnettu muun muassa elokuvista Seikkailija Rio Grandesta (The Wonderful Country, 1959), Armeijan hassuin laiva (The Wackiest Ship in the Army, 1960), Bostonin kuristaja (The Boston Strangler, 1968) ja The Jazz Singer – tie tähtiin (The Jazz Singer, 1980).
Kellin syntyi 26. huhtikuuta 1922 Connecticutin Hartfordissa Samuel ja Sophia Kellinille, jotka olivat venäjänjuutalaisia maahanmuuttajia. Miken nuorempi sisar Shirley kuoli 16-vuotiaana Hartfordin sirkuksen tulipalossa vuonna 1944. Kellin oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa, mutta yhtään biologisia lapsia hänellä ei ollut vaan yksi adoptiotytär.
Kellin kuoli keuhkosyöpään 26. elokuuta 1983 New Yorkin Nyackissa 61-vuotiaana. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi slasher-kauhuelokuva Kesäleiri (Sleepaway Camp, 1983).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mike Kellin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mikko Lahtio

Mikko Antti Juhani Lahtio (s. 21. syyskuuta 1984 Loppi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajansa on Olavi Lahtio.
Lahtio osallistui alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin Tampereella 2003 pudoten välierissä. Hän edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 jääden 800 metrin alkuerässään kahdeksanneksi. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä myös Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Aikuisten maaotteluissa hän on kilpaillut vuodesta 2005 lähtien. Ensimmäisen maaotteluvoittonsa hän saavutti 800 metrin kilpailussa Helsingissä 2008.
Lahtio on voittanut 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden Jyväskylässä 2006 ajalla 1.48,53, Lappeenrannassa 2007 tuloksella 1.48,85, Tampereella 2008 ajalla 1.48,77, Espoossa 2009 ajalla 1.52,84 ja Kajaanissa 2010 juostuaan ajan 1.51,34. Porissa 2005 ja Lahdessa 2012 hän sai SM-hopeaa. 1 500 metrillä hän on saanut SM-pronssia 2008. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut 800 metrillä kultaa Rovaniemellä 2007. Viestinjuoksun SM-kisoissa hän on kuulunut 4 × 800 metrin voittajajoukkueeseen vuosina 2008 ja 2010 sekä 4 × 1 500 metrin mestarijoukkueeseen vuosina 2005, 2006 ja 2008.
Ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 47,96 | Turku | 2008 |
| 800 m | 1.46,59 | Sollentuna | 2008 |
| 1 500 m | 3.51,68 | Helsinki | 2005 |
Ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 48,74 | Helsinki | 2008 |
| 800 m | 1.50,94 | Tallinna | 2008 |
Lumilauta

Lumilauta, jossa siteet.
Lumilauta on talviurheiluväline, jota käytetään lumilautailussa. Lumilauta on pitkä, kapea ja ohut. Lumilautaan on yleensä kiinnitetty lumilautasiteet, joiden avulla lumilautakengät pysyvät kiinni laudassa. Lumilaudan pohja on luistava ja yleensä koristeltu grafiikalla, samoin yläpuoli.
Lumilautaan on olemassa erilaisia siteitä. Kovat siteet on tarkoitettu käytettäväksi mm. ratalaskussa. Pehmeitä siteitä on kahdenlaisia: pumppu- ja step-in-siteitä.
Markkinoilla on paljon erilaisia lautoja erilaiseen laskemiseen (mm. Slopestyle, Big air, ratalasku) ja näiden ominaisuudet vaihtelevat mm. laudan pituuden, jäykkyyden, leveyden ja kaarevuuden mukaan.
Ns. Wide-laudat ovat leveämpiä, isommille monoille sopivia lautoja.
Twintip-laudassa molemmat päät ovat jäykkyydeltään ja muodoltaan identtisiä. Tämä helpottaa laskemista heikompi, ns. "takajalka" edellä.
Parkkilaudoissa kantteja voidaan laudan keskiosasta tarkoituksellisesti tylsyttää. Tällä pyritään parantamaan laudan liukumista boardslideissä kaiteissa ja presseissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FisSnowboardWorldCup.com FIS Lumilauta maailmancup - Virallinen sivu FIS
Luettelo Alankomaiden lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Alankomaissa (mukaan lukien Alankomaille kuuluvat Karibianmeren saaret).
Nykyiset lentoyhtiöt

| Lentoyhtiö | IATA | ICAO | Kutsutunnus | Aloitti toiminnan |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| AIS Airlines | IS | PNX | SPINNER | 2009 |
| Arkefly | OR | TFL | ARKEFLY | 2005 |
| Aruba Airlines | AG | ARU |  ? | 2013 |
| CHC Airways | AW | SCH | SCHREINER | 1945 |
| ComluxAruba | - | CXB |  ? |  ? |
| Corendon Dutch Airlines | CD | CND | DUTCH CORENDON | 2010 |
| Denim Air | J7 | DNM | DENIM | 1996 |
| Divi Divi Air | DI | DVR | DIVI AIR | 2001 |
| Dutch Dakota Association | - | DDA | - | 1982 |
| E-Liner Airways | EL | ELA | - | 1993 |
| EZAir | EZ | - | EZAIR | 2008 |
| Insel Air | 7I | INC | INSELAIR | 1993 |
| Insel Air Aruba | 8I | NLU |  ? | 2013 |
| Groninger Luchtvaart Maatschappij | - | - | - | 2012 |
| KLM | KL | KLM | KLM | 1919 |
| KLM Cityhopper | WA | KLC | CITY | 1991 |
| Martinair | MP | MPH | MARTINAIR | 1958 |
| North Sea Airways | - | NRC | NORTH SEA |  ? |
| Rossair Europe | - | ROS | CATCHER |  ? |
| Tiara Air Aruba | 3P | TNM | TIARA | 2006 |
| Transavia.com | HV | TRA | TRANSAVIA | 1966 |
| Winair | WM | WIA | WINDWARD | 1961 |
| Windward Express | - | - | - |  ? |