stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taranta Peligna

| Taranta Peligna |
| --- | --- |

 Taranta Peligna
 Koordinaatit: 42°1′N, 14°10′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Marcello Di Martino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,9 km²
Väkiluku (31.12.2017):  353
 – Väestötiheys:  16 as./km²
Postinumero:  66018
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taranta Peligna on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 353 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 399 asukasta.
Aleksei Sokirski

| Mitalit> Maa:  Ukraina.Miesten yleisurheilu.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Ukraina.Miesten yleisurheilu.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Ukraina.Miesten yleisurheilu.Universiadit  | Maa:  Ukraina> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Belgrad 2009 | moukarinheitto |  |
Aleksei Nikolajevitš Sokirski (ven. Алексей Николаевич Сокирский, aiemmin Oleksi Mykolaiovytš Sokyrskyi (ukr. Олексій Миколайович Сокирський, s. 16. maaliskuuta 1985 Horlivka, Ukrainan SNT) on ukrainalaissyntyinen moukarinheittäjä, joka on ollut Venäjän kansalainen heinäkuusta 2014 lähtien. 185 senttimetriä pitkä ja 108 kilogrammaa painava Sokirski edustaa krasnodarilaista seuraa. Aiemmin hän edusti AR Krim -seuraa. Hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Madridissa heitetty 78,91 m.
Sokirski sijoittui neljänneksi vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa tuloksella 78,25 m. Hän jäi pronssista vain 46 senttimetriä. MM-kilpailuihin Sokirski on osallistunut kolmesti: Berliinissä 2009 ja Daegussa 2011 hän jäi alkukarsintaan, Lontoossa 2017 hän sijoittui viidenneksi. EM-kilpailuissa Sokyrskyi on ollut mukana kolmesti, parhaana sijoituksenaan vuoden 2010 kuudes sija Barcelonasta. Kesäuniversiadeista 2009 Sokyrskyi saavutti pronssia tuloksella 73,73 m.
Henkilökohtaiset ennätykset

78,91 m (Madrid 2012)
TUTTAVA

TUTTAVA® (sanoista Turvallisesti tuottavat työtavat) on Jorma Saaren tekemän tutkimuksen pohjalta kehitetty järjestykseen ja siisteyteen perustuva kehittämisohjelma. Tutkimuksessa huomattiin järjestyksen ja siisteyden merkitys työpaikalle. On laskettu, että huonon järjestyksen vallitessa saattaa esineiden etsimiseen kulua kymmeniä prosentteja työajasta. Siksi Tuttavalla parannetaan ja ylläpidetään työpaikkojen järjestystä, siisteyttä, työturvallisuutta ja tuottavuutta.
Toteutus

Työntekijöiden kanssa selvitetään millä asioilla on merkitystä turvallisuudelle ja tuottavuudelle heidän päivittäisessä toiminnassaan. Näihin asioihin liittyen sovitaan sitten yhteiset tavoitteet. Tavoitteiden perusteella mitataan niiden totetumista, ja lasketaan järjestysindeksiä. Mittaamisella saadaan palautetta, jonka perusteella voidaan keskittyä huonosti hallittuihin asioihin.
Käyttö

Tuttavaa on sovellettu enimmäkseen teollisuudessa, mutta myös muissa organisaatioissa on siitä saatu positiivisia kokemuksia. Tuttavaa käytetään yleisesti Suomessa, kansainvälisesti on laajemmin käytössä 5S-menetelmä, jolla on samansuuntaiset tavoitteet ja pyrkimykset.
Järjestyksen ja siisteyden edut

Parempi järjestys ja siisteys tuo muun muassa seuraavia etuja:
Tuottavuus ja laatu paranevat. Turha työ jää pois kun kaikki tarpeellinen on käyttökunnossa ja asiaankuuluvilla paikoilla.
Työmotivaatio ja viihtyvyys lisääntyvät. Työn tekeminen on miellyttävämpää ja innostavampaa kun ympäristö on järjestyksessä.
Yrityksen ulkopuolinen arvostus lisääntyy (parempi yrityskuva).
Yrityksen toimintavarmuus paranee.
Tapaturma- ja sairauspoissaolot vähenevät. Hyvä järjestys ja siisteys vähentävät tapaturmia, kuten liukastumisia, putoamisia, törmäyksiä, esineiden putoamisia ynnä muita.
Talviolympialaiset 1976

Vuoden 1976 talviolympialaiset pidettiin Innsbruckissa Itävallassa 4.–15. helmikuuta vuonna 1976. Kilpailut julisti avatuksi Itävallan presidentti Rudolf Kirchschläger, urheilijoiden olympiavalan vannoi Willy Köstinger ja olympiatulen sytyttivät Christl Haas ja Josef Feistmantl.
Valintaprosessi

Kisat piti alkujaan järjestää Denverissä Yhdysvalloissa, mutta kustannusten nousu kolminkertaisiksi ja huoli ympäristövaikutuksista sekä näitä seurannut kansanäänestys peruuttivat kisaisännyyden. Denver ilmoitti kieltäytymisestään KOK:lle 15. marraskuuta 1972. Tämän jälkeen KOK tarjosi isännyyttä Kanadan Whistlerin kaupungille, mutta hakuprosessin jälkeen valittu uusi hallitus kieltäytyi isännyydestä. Tämän jälkeen Salt Lake City tarjoutui kisaisännäksi, mutta KOK hylkäsi hakemuksen ja valitsi helmikuussa 1973 kisaisännäksi Innsbruckin, joka oli isännöinyt myös vuoden 1964 talviolympialaisia. Salt Lake City sai myöhemmin järjestettäväkseen vuoden 2002 talviolympialaiset.
Valintaprosessi > Tampere ehdokkaana olympiakaupungiksi

Ajatus talviolympiakisojen järjestämisestä Tampereella heräsi Suomen olympiakomiteassa keväällä 1969, ja innokkaimpia asiassa olivat vasta valittu kaupunginjohtaja Pekka Paavola ja Suomen edustajana KOK:ssa ollut Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Erik von Frenckell. Tampereen jäähalli ja Ratinan stadion olivat valmistuneet vuonna 1965 ja Lamminpään kaupunginosassa ajateltiin olevan sopiva hiihtomaasto. Alppihiihdon, mäkihypyn ja kelkkailun suhteen käännyttiin useita MM-hiihtoja onnistuneesti järjestäneen Lahden puoleen, joka kuitenkin yllättäen kieltäytyi. Lopulta Kuopio lupasi, että jos Tampere saisi kisat, Puijolla voitaisiin kilpailla mäkihypyssä. Alppihiihdon osalta Pyhätunturi ilmaisi valmiutensa. Olympiakylää kaavailtiin Hervantaan, jonka kaavoitus oli juuri meneillään, ja kisojen radiointi ja televisiointi suunniteltiin hoidettavaksi Ristimäestä. Tampereella tuolloin vaikuttanut SDP:n ja kokoomuksen aseveliakseli ajoi hanketta vuoden ajan erittäin tarmokkaasti. Toisaalta Tampereen kansandemokraattinen valtuustoryhmä suhtautui asiaan penseästi ja myös KOK:n toinen suomalaisjäsen, vuorineuvos Paavo Honkajuuri oli ärsyyntynyt von Frenckellin vauhdista. Von Frenckell pyrki järjestämään Tampereen delegaatiolle tapaamiset mahdollisimman monen KOK:n jäsenen kanssa ennen ratkaisevaa äänestystä. Olympiahanke toi Tampereelle noin vuoden ajaksi runsaasti julkisuutta aina New York Timesia myöten.
| Äänestystulokset 12>  toukokuuta 1970 Amsterdam, Alankomaat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunki | Maa | Kierros 1 | Kierros 2 | Kierros 3 |  |  |  |
| Denver |  Yhdysvallat | 29 | 29 | 39 |  |  |  |
| Sion |  Sveitsi | 18 | 31 | 30 |  |  |  |
| Tampere |  Suomi | 12 | 8 |  |  |  |  |
| Vancouver |  Kanada | 9 |  |  |  |  |  |
Lajit

Olympiaohjelmassa oli 37 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Jääkiekko
Ohjaskelkkailu
Pikaluistelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Yhdistetty
Rattikelkkailu
Taitoluistelu
Osallistujat

Kisoihin osallistui 1 123 urheilijaa 37 maasta.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Andorra   Argentiina   Australia   Belgia   Bulgaria   Chile   Espanja   Etelä-Korea   Iran  |   Islanti   Iso-Britannia   Italia   Itä-Saksa   Itävalta   Japani   Jugoslavia   Kanada   Kiinan tasavalta   Kreikka  |   Libanon   Liechtenstein   Länsi-Saksa   Neuvostoliitto   Norja   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   San Marino  |   Suomi   Sveitsi   Tšekkoslovakia   Turkki   Unkari   Uusi-Seelanti   Yhdysvallat  |
Mitalitaulukko

Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
| Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 13 | 6 | 8 | 27 |
| 2 |  Itä-Saksa | 7 | 5 | 7 | 19 |
| 3 |  Yhdysvallat | 3 | 3 | 4 | 10 |
| 4 |  Norja | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 5 |  Länsi-Saksa | 2 | 5 | 3 | 10 |
| 6 |  Suomi | 2 | 4 | 1 | 7 |
| 7 |  Itävalta | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 8 |  Sveitsi | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 9 |  Alankomaat | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 10 |  Italia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 11 |  Kanada | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 12 |  Iso-Britannia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 13 |  Tšekkoslovakia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14 |  Liechtenstein | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 16 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 37 | 37 | 37 | 111 |
Lähde: Innsbruck 1976 olympic.it. Viitattu 22.1.2016. (englanniksi)
Särkyvä kantaluokka

Särkyvä kantaluokka (engl. Fragile base class) on olio-ohjelmointikielen arkkitehtuurinen ongelma, jossa kantaluokkia pidetään "särkyvinä", koska näennäisen turvalliset muutokset perusluokkaan
voivat aiheuttaa ongelman kantaluokasta perityssä luokassa. Tämä ongelma voi aiheutua silloin, kun ohjelmassa on esimerkkikoodin 1 mukai-
nen rakenne. Särkyvä kantaluokka -ongelma saadaan aikaan esimerkiksi muuttamalla
esimerkkikoodin 1 kantaluokka vastaamaan esimerkkikoodin 2 kantaluokkaa. Kun kut
sutaan perityn luokan foo-metodia, aiheutuu ikuisesti rekursiivinen silmukka, mikä ai-
heuttaa pinomuistin ylivuotamisen.
Java esimerkki

Alla oleva esimerkki on kirjoitettu Java (ohjelmointikieli) ja se kuvaa tilanteen, jossa näennäisesti turvallinen muutos kantaluokkaan aiheuttaa loputtoman rekursion ja aiheuttaa Pinon ylivuotovirheen.
class Super {
    private int counter = 0;

    void inc1() { 
        counter++;
    }

    void inc2() {
        counter++;
    }
}

class Sub extends Super {
    @Override
    void inc2() {
        inc1();
    }
}
Korvatun menetelmän inc2() kutsuminen perityssä Sub luokassa kasvattaa oikein  counter muuttujan arvoa yhdellä. Mikäli kantaluokkaan tehdään seuraavalainen muutos:
class Super {

    private int counter = 0;

    void inc1() {
        inc2();
    }

    void inc2() {
        counter++;
    }
}
Tämän muutoksen jälkeen korvatun menetelmän inc2() kutsuminen perityssä Sub luokassa aiheuttaa loputtoman rekursion itsensä ja kantaluokan inc1 metodin kanssa ja ajautuu lopulta Pinon ylivuotovirheeseen.
Taranton kieli

| Taranton kieli |
| --- | --- |
Oma nimi:  tarandíne
Tiedot
Alue:   Italia (Apulia)
Puhujia:  n. 200 000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  romaaniset kielet
 Ohje 
Taranton kieltä puhutaan Apuliassa, Italian kaakkoisosassa. Useimmat taranton puhujista asuvat Taranton kaupungissa, Apuliassa. Jonkin verran kielen puhujia on myös Yhdysvaltain italialaisperäisessä väestössä, erityisesti Kaliforniassa. Taranto on läheistä sukua italian ja sisilian kielille.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Romaaniset kielet
aragonia
aromania
arpitaani
asturia
dalmaatti
emilia
espanja
friuli
galicia
istriotti
istro-romania
italia
katalaani
valencia
korsika
ladini
ladino
liguuri
monegassi
lombardi
mirandeesi
napoli
normanni
oksitaani
provensaali
picardi
piemonte
portugali
ranska
retoromaani
romania
moldavia
sardi
sisilia
taranto
valloni
venetsia
Allonen

Allonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Assi Koivisto-Allonen (s. 1957), ekonomi, Access Partners Oy:n toimitusjohtaja, Heikki Allosen puoliso, Mauno ja Tellervo Koiviston tytär
Heikki Allonen (s. 1954), diplomi-insinööri, Patrian toimitusjohtaja 2008–2016
Laura Allonen (s. 1990), tanssija–näyttelijä
Päivi Allonen (s. 1972), kuvataiteilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Aleksandr Ragulin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sotšin talviolympialaisten yhteydessä vuonna 2013 julkaistu  15 ruplan postimerkki Aleksandr Ragulinistä. |  Sotšin talviolympialaisten yhteydessä vuonna 2013 julkaistu  15 ruplan postimerkki Aleksandr Ragulinistä. |  Sotšin talviolympialaisten yhteydessä vuonna 2013 julkaistu  15 ruplan postimerkki Aleksandr Ragulinistä. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Sapporo 1972 | jääkiekko |  |
Aleksandr Pavlovitš Ragulin (ven. Александр Павлович Рагулин; 5. toukokuuta 1941 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 17. marraskuuta 2004 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja, maailmanmestari. Hän oli yksi parhaista Neuvostoliiton puolustajapelaajista kansainvälisellä tasolla. Ragulin tunnettiin isokokoisena pelaajana, sillä hänellä oli pituutta 185 cm ja painoa 100 kg. Hän aloitti jääkiekkouransa ollessaan 14-vuotias, vuonna 1955. Hän pelasi TsSKA-nimisessä joukkueessa vuodesta 1962. Parhaimmillaan hän oli 1960- ja 1970-luvulla. Hän kuoli sydäninfarktiin Moskovassa vuonna 2004.
Seuraura

Seurajoukkuetasolla Ragulin pelasi Moskovan TsSKA:ssa (vuosina 1962–1973) ja Himik Voskresenskissa. Ragulin voitti Neuvostoliiton liigamestaruuden yhdeksän kertaa vuosina 1963–66, 1968, 1970–73.
Saavutukset

Ragulin voitti olympiakultaa vuosina 1964, 1968, 1972. Ragulin voitti maailmanmestaruuden vuosina 1963–1971 ja 1973 – yhteensä kymmenen maailmanmestaruutta. Ragulin pelasi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuosina 1960-1973. Ragulin pelasi 239 maaottelua ja teki 29 maalia
Pelaajana

Ragulin oli vahva ja kookas pelaaja, puolustuksen organisoija ja lukko, korkean taktisen ja teknisen taitotason pelaaja. Ragulinin oli tunnettu nopeista ja tarkoista pelinavauksista vastahyökkäyksissä. Hänellä oli myös voimakas lyöntilaukaus.
Erikoispalkintoja

Paras puolustaja jääkiekon MM-kisoissa vuonna 1966.
Valittu jääkiekon MM-kisojen All Stars -joukkueeseen vuosina 1963, 1964, 1965, 1966, 1967.
Neuvostoliiton Hall of Fame vuonna 1963.
IIHF Hall of Fame vuonna 1997.
Ragulin lahjoitti presidentti Putinille vanhan pelipaitansa vuonna 2001.
Analog Worms Attack

| Analog Worms Attack Mr>  Oizo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. lokakuuta 1999
 Tyylilaji: instrumental hip hop, experimental hip hop, noise, wonky
 Levy-yhtiö: F Communications
Mr. Oizon muut julkaisut
|   | Analog Worms Attack 1999 | Moustache (Half a Scissor) 2005 |
Analog Worms Attack on ranskalaisen tuottajan Mr. Oizon ensimmäinen täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin 11. lokakuuta 1999. Nimensä albumi sai siitä, että sen tekemiseen käytettiin ainoastaan vanhoja analogisia laitteita kuten Korg MS-20-syntetisaattoria.[lähde? ]
Kappaleet

Bad Start – 1.46
Monophonic Shit – 3.56
No Day Massacre – 4.17
Smoking Tape – 1.31
Last Night a DJ Killed My Dog – 4.27
The Salad – 3.03
Bobby Can't Dance – 2.46
Analog Worms Attack – 4.52
One Minute Shakin – 1.13
Inside the Kidney Machine – 4.50
Miaaaw – 4.23
Flat 55 – 2.22
Feadz On – 1.10
Analog Wormz Sequel – 3.40
Flat Beat – 5.17 (Bonuskappale)
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Analog Worms Attack discogs.com -sivustolla
Särkänniemen Tornado

| Tornado |
| --- | --- |
 Tornadon vaunut radan viimeisessä mutkassa
Kesto:  ∼140 s
Pituus:  700 m
Nopeus:  75 km/h
Korkeus:  25 m
Sijainti:  Särkänniemi  Suomi
Rakenne:  riippurakenteinen
Valmistaja:  Intamin
Käytössä:  2001 –
Junat:  2 junaa 24 paikkaa/juna
Kapasiteetti:  1200 (/h)
Aiheesta muualla
RCDB:  Roller Coaster Database
Särkänniemen Tornado on suomalais-sveitsiläisenä yhteistyönä toteutettu riippurakenteinen (”inverted”) vuoristorata, jossa kuljetaan radan alla. Radan ja vaunut on valmistanut sveitsiläinen Intamin. Se maksoi 50 miljoonaa markkaa, ja on Särkänniemen tähän astisista laitteista toiseksi kallein investointi.
Päästäkseen Tornadoon on oltava vähintään 140 senttimetriä pitkä. Tornadossa on nostomäki, joka nousee 25 metrin korkeuteen. Nostomäen jälkeen tulee radan jyrkin ja pisin alamäki sekä silmukka. Tornado kulkee myös Tukkijoen alta, ja se kierähtää ympäri tunnelissa. Juuri ennen viimeistä mutkaa se kierähtää vielä kerran ympäri. Laitteessa on kaksi junaa, väreiltään punainen ja keltainen.
Radan nimen piti olla alun perin Metro, mutta viime hetkellä ennen avajaisia radan nimi muutettiin Tornadoksi. Rataan lisättiin vuonna 2006 tunneli heti silmukan jälkeen, joka on myös radan nopein kohta.
Tornado on rakennettu maaston mukaan, joten täysin samanlaista ei ole missään muualla. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Särkänniemen Tornado Wikimedia Commonsissa
Roller Coaster DataBasen sivu Tornadosta
TUL Cup 2017

| TUL Cupin kausi 2017 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  7
Ajankohta:  3. maaliskuuta – 2. heinäkuuta 2017
Mestari:  Toejoen Veikot
Paras maalintekijä:  Salomo Ojala (TPV), 6 maalia
  ← 2016 :  2018 → 
TUL Cup 2017 oli 76. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukkuetta, joista Warkaus JK arvottiin suoraan välieriin. Heinäkuussa pelatussa finaalissa Toejoen Veikot voitti Atlantis FC:n maalein 3–0.
Joukkueet

Tampereen Pallo-Veikot, Tampere
Atlantis FC, Helsinki
Sisu-Pallo, Seinäjoki
Toejoen Veikot, Pori
Warkaus JK, Varkaus
Lapuan Ponnistus, Lapua
Halkian Alku, Pornainen
Ottelut > Välierät

1 Pelattiin 2×40 min, rangaistupotkukilpailu suoraan varsinaisen peliajan jälkeen.
Ottelut > Loppuottelu

ToVe:n joukkue: Eetu Lindfors (mv), Janne Järnstedt (mv), Paavo Yli-Kesti (mv), Eemil Aavikko, Sami Ahvonen, Eero Alakruuvi, Otto Ceder, João Gaetti, Kalle Grönlund, Samuli Heikkilä, Teemu Heinonen, Petteri Itäranta, Aki Jylli, Tuomas Kallioinen, Sami Kirvesmäki, Matias Koskinen, Tero Laiho, Kalle Marttila, Ville Mäkelä, Onni Nevala, Veli-Pekka Pörsti, Matias Vilja. Päävalmentaja: Kaj-Markus Rantala.
Alabama 3

| Alabama 3 |
| --- | --- |
 Alabama 3 esiintymässä Astoriassa Lontoossa lokakuussa 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  1989–
Tyylilaji:  Acid House   Blues   Country   Gospel
Kotipaikka:  Lontoo, Iso-Britannia
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Rob Spragg, Laulu   Jonny Delafons, Rummut   Simon Edwards, Lyömäsoitin   Orlando Harrison, Kosketinsoitin   Piers Marsh, Huuliharppu ja ohjelmoidut biitit   Mark Sams, Kitara  
Entiset jäsenet:  John Jennings, Basso   Jake Black, Laulu  
Levy-yhtiö:  One Little Indian, 1997–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alabama 3 on vuonna 1989 perustettu brittiläinen acid house-, blues-, country- ja gospelyhtye. Yhdysvalloissa yhtye tunnetaan nimellä A3 välttääkseen juridisia kiistoja nimestä tunnetun yhdysvaltalaisen Alabama country-yhtyeen kanssa. Yhtye saavutti kansainvälisen kuuluisuuden "Woke Up This Morning" kappaleellaan, joka valittiin HBO:n suositun Sopranos -draamasarjan tunnusmusiikiksi.
Yhtyeen perustettiin Jake Blackin ja Rob Spraggin tavatessa toisensa eräässä acid house juhlassa. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli "The First Presleyterian Church Of Elvis The Divine (UK)", mutta se vaihdettiin lopulta Alabama 3:ksi. Vuonna 1997 yhtye teki sopimuksen One Little Indian levy-yhtiön kanssa julkaistaakseen debyyttialbuminsa Exile on Coldharbour Lane.
Kokoonpano

Rob Spragg AKA Larry Love - laulu
Jonny Delafons AKA L. B. Dope - rummut
Simon Edwards AKA Sir Eddie Real - lyömäsoitin
Orlando Harrison AKA The Spirit - kosketinsoitin
Piers Marsh AKA The Mountain of Love - huuliharppu ja ohjelmoidut biitit
Mark Sams AKA Rock Freebase - kitara
Kokoonpano > Entiset jäsenet

John Jennings AKA Segs - basso
Jake Black AKA The Very Reverend Dr. D. Wayne Love - laulu (k. 2019)
Diskografia > Studioalbumit

Exile on Coldharbour Lane (1997)
La Peste (2000)
Power In The Blood (2002)
The Last Train To Mashville vol. 2 (2003)
Outlaw (2005)
M.O.R. (2007)
Revolver Soul (2010)
There Will Be Peace in the Valley... When We Get the Keys to the Mansion on the Hill (2011)
Shoplifting 4 Jesus (2011)
The Men from W.OM.B.L.E. (2013)
The Wimmin from W.OM.B.L.E. (2014)
Blues (2016)
Diskografia > Kokoelmat

Hits and Exit Wounds (2008)
Exile On Coldharbour Lane - The Boxset (2019
Diskografia > Singlet ja EP:t

Ain't Going To Goa (1997) (uudelleenjulkaistu 1998)
Woke Up This Morning (1997) (uudelleenjulkaistu 2000)
Speed of the Sound of Loneliness (1997)
Converted (1998)
Mansion on the Hill (2001)
Wade Into The Water (2001)
Reachin' (2003)
Hello... I'm Johnny Cash (2005)
How Can I Protect You (2005)
Gospel Train (2005)
Lockdown (2007)
Middle of the Road (2008)
Jaqueline (2009)
Vietnamistan (2010)
Diskografia > Musiikkivideot

Ain't Goin' to Goa (1998)
Woke Up This Morning (1999)
Too Sick to Pray (2001)
Hello… I'm Johnny Cash (2006)
Vietnamistan (2010)
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen kotisivu
Epävirallinen Alabama 3 keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
Terry Rossio

Terry Rossio (s. 2. heinäkuuta 1960 Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hän sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuuden elokuvasta Shrek. Hän on käsikirjoittanut myös Pirates of the Caribbean -elokuvat yhdessä Ted Elliottin kanssa.
Filmografiaa

Aladdin (1992)
Varastetut ihmiset (1994)
Zorron naamio (1998)
Pienet soturit (1998)
Tie El Doradoon (2000)
Shrek (2001)
Aarreplaneetta (2002)
Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous (2003)
Zorron legenda (2005)
Déjà vu (2006)
Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu (2006)
Kansallisaarre: Salaisuuksien kirja (2007)
Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla (2007)
G-Force – miniagentit (2009)
Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä (2011)
The Lone Ranger (2013)
Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge (2017)
Godzilla vs. Kong (2021)
Aiheesta muualla

Terry Rossio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tanystropheus

| Tanystropheus |
| --- | --- |

 Triaskausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Prolacertiformes
Heimo::  Tanystrophidae
Suku::  Tanystropheus  Meyer, 1855
Lajit
 T. conspicuus  T. longobardicus  T. meridensis 
Katso myös
   Tanystropheus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanystropheus oli triaskauden keskivaiheilla elänyt matelija. Fossiileja on löydetty Euroopasta ja Lähi-idästä.
Tanystropheuksen pituus oli 6 metriä. Eläimellä oli erityisen pitkä kaula, joka käsitti noin puolet pituudesta eli yhtä paljon kuin muu keho ja häntä yhteensä. Kaulassa oli kuitenkin vain kymmenen nikamaa. Pitkän ja jäykän kaulan vuoksi Tanystropheuksen on ajateltu eläneen vedessä tai puoliksi vedessä lähellä rantaa, missä se olisi käyttänyt ravintonaan kaloja ja äyriäisiä. Sopeutumisesta vesielämään ei ole kuitenkaan selviä merkkejä.
Aleksandr Radulov

| Aleksandr Radulov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Nižni Tagil, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rads, Rudy, Radu
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Lokomotiv Jaroslavl
Sarja:  KHL
Pelinumero:  47
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Dynamo Moskova (RSL) Nashville Predators (NHL)  Salavat Julajev Ufa (KHL) TsSKA Moskova (KHL)   Montreal Canadiens (NHL) Dallas Stars (NHL) Ak Bars Kazan (KHL)
NHL-varaus:  15. varaus, 2004 Nashville Predators
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksandr Radulov Vancouverin talviolympialaisissa 2010. |  Aleksandr Radulov Vancouverin talviolympialaisissa 2010. |  Aleksandr Radulov Vancouverin talviolympialaisissa 2010. |  |
Maa:   Venäjä
Miesten jääkiekko
| MM-jääkiekko  | MM-jääkiekko  | MM-jääkiekko  |  |
|  Kultaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
Aleksandr Valerjevitš Radulov (ven. Александр Валерьевич Радулов, s. 5. heinäkuuta 1986 Nižni Tagil, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän on pelannut Venäjän maajoukkueessa useissa arvokisoissa.