stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Man and a Woman
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeon Do-Yeon  | … |  Sang-Min   |
|  Gong Yoo  | … |   Ki-Hong   |
|  Lee Mi-So  | … |  Moon-Joo   |
|  Park Byung-Eun  | … |  Ahn Jae-Suk   |
|  Park Min-Ji  | … |  Lastenvahti   |
|  Yoon Se-Ah  | … |  Se-Na   |
|  Min Moo-Je  | … |  Se-Nan poikaystävä   |
|  Kang Shin-Chul  | … |  Ki-Hongin kaveri   |
|  Lee Ji-Hoon  | … |  Ki-Hongin kaveri   |
Ageusia

Ageusia eli makusokeus merkitsee kyvyttömyyttä maistaa. Yleensä ihminen on kuitenkin sokea vain jollekin maulle.
Makuaistin puuttumiseen kuuluu toisinaan hajuaistin puuttumista, anosmiaa.
Ageusiaa lievempi makuaistin toiminnan häiriö on hypogeusia, heikentynyt makuaisti. Syitä ovat mm. kudosvauriot sekä erilaiset neurologiset sairaudet, kuten Bellin halvaus, familiaalinen dysautonomia ja MS-tauti.
Makean ja suolaisen maistaisen kyky heikkenee vanhetessa yleensä vähemmän kuin happaman ja karvaan maistaminen. Vähäinenkin harjoittelu auttaa maistamaan kolmanneksen pienempiä pitoisuuksia.
Aiheesta muualla

Karvas panee kärsimään, Hely Tuorila, Helsingin Sanomat 10.10.1996 (tilaajille)
The Way Way Back

| The Way Way Back |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nat Faxon ja Jim Rash
Käsikirjoittaja:  Nat Faxon ja Jim Rash
Tuottaja:  Tom Rice
Säveltäjä:  Rob Simonsen
Kuvaaja:  John Bailey
Leikkaaja:  Tatiana S. Riegel
Pukusuunnittelija:  Ann Roth
Pääosat:  Liam James
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  MWM Studios (käännä suomeksi)
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:  2013
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Way Way Back on Nat Faxonin ja Jim Rashin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2013. Siinä ujo 14-vuotias poika Duncan (Liam James) saapuu kesälomalle Cape Codin rantakaupunkiin äitinsä (Toni Collette), äidin uuden sietämättömän miesystävän (Steve Carell) ja tämän 17-vuotiaan teinityttären kanssa. Aikuisten humalaisista nöyryytyksistä ja tyttöjen kylmäkiskoisuudesta kärsivä poika pakenee kaupungin vesipuistoon, jossa hän ystävystyy omituisen johtajamiehen (Sam Rockwell) ja muun henkilökunnan kanssa ja saa töitä perheensä tietämättä.
Independent-elokuvana tehty The Way Way Back sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla tammikuussa 2013, josta Fox Searchlight otti sen levitykseensä. Elokuva tuli Suomessa teatteriensi-iltaan 16. elokuuta 2013. Suomessa televisiossa se ensiesitettiin marraskuussa 2016 Yle TV2 -kanavalla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liam James  | … |  Duncan   |
|  Steve Carell  | … |  Trent   |
|  Toni Collette  | … |  Pam   |
|  Allison Janney  | … |  Betty   |
|  AnnaSophia Robb  | … |  Susanna   |
|  Sam Rockwell  | … |  Owen   |
|  Maya Rudolph  | … |  Caitlin   |
Aiheesta muualla

The Way Way Back Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Way Way Back Elonet.
Lehväbulbuli

| Lehväbulbuli |
| --- | --- |
 Lehväbulbuli keskellä
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Viherbulbulit Phyllastrephus
Laji::  poliocephalus
Kaksiosainen nimi
 Phyllastrephus poliocephalus  (Reichenow, 1892) 

Katso myös
   Lehväbulbuli Wikispeciesissä   Lehväbulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lehväbulbuli (Phyllastrephus poliocephalus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lehväbulbulia tavataan Nigerian itäosissa ja Kamerunin länsiosissa. Sopivissa elinympäristöissä se on yleinen. Laji luokitellaan linvoimaiseksi.
Elinympäristö

Lehväbulbuli elää vuoristojen sademetsissä. Sitä tavataan 500–1 800 tai joskus 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta, ja se on yleisimmillään 1 200–1 800 metrin korkeudella.
Elintavat

Lehväbulbuli käyttää ravinnokseen hyönteisiä, joita se etsii keskikerroksista tai lehvästöstä. Kamerunissa tehtyjen havaintojen mukaan laji pesii marras-huhtikuussa.
Tannisen museo

Tannisen museo elokuussa 2020.
Tannisen museo on Tammelassa, Saaren kansanpuistossa sijaitseva kotiseutumuseo. Museon esineistön koonnut Tammelan Liesjärvellä vuosina 1927–1961 kansakoulunopettajana toiminut Sulo Tanninen (1896–1974). Kaikki esineet on koottu Liesjärven kylästä. Museon rakesivat Liesjärven kyläläiset Liesjärven koulun pihapiiriin. Kun koulun toiminta loppui, museo siirrettiin vuonna 2013 Saaren kansanpuistoon. Museon esineistöineen omistaa Tammelan kunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tannisen museo Wikimedia Commonsissa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tannisen museo (Q98637430)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kotiseutumuseo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Tammela
katuosoite: Portaantie 480, 31300 Tammela
koordinaatit: 60°46′35″N 23°50′36″E﻿ / ﻿60.7764718°N 23.8434419°E﻿ / 60.7764718; 23.8434419
Yamato-e

Tosa Mitsuokin 1600-luvulta peräisin oleva maalaus kuvaa Genjin tarina -kirjan tapahtumaa.
Yamato-e (jap. 大和絵) on japanilaisen maalaustaiteen yksi tyylisuunta. Tyypillistä tälle tyylisuunnalle ovat kirkkaat värit ja mustat ääriviivat. Yamato-e-piirroksin kuvattiin maallisia asioita ja sitä käytettiin paljo tarinoiden kuvittamiseen. Tunnetuin yksittäinen yamato-e-tyylin aihepiiri oli Genjin tarina -kirjan tarina. Muita japanilaisen maalaustaiteen tyylejä ovat esimerkiksi tunteikas ja naisellinen onna-e-tyyli sekä humoristinen ja maskuliininen otoko-e.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yamato-e Wikimedia Commonsissa
The Killing of a Sacred Deer

| The Killing of a Sacred Deer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Giórgos Lánthimos
Käsikirjoittaja:   Giórgos Lánthimos  Efthýmis Filíppou 
Perustuu:  Euripideen tragediaan Ifigeneia Auliissa
Tuottaja:   Ed Guiney  Giórgos Lánthimos 
Kuvaaja:  Thýmios Bakatákis
Leikkaaja:  Giórgos Mavropsarídis
Pääosat:   Colin Farrell  Nicole Kidman  Barry Keoghan  Raffey Cassidy  Sunny Suljic  Alicia Silverstone  Bill Camp 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Levittäjä:  Curzon Artificial Eye
Ensi-ilta:   2017-5-2222. toukokuuta 2017 (Cannes)  2017-11-33. marraskuuta 2017 (Suomi)  
Kesto:  121 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Killing of a Sacred Deer on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut psykologinen trilleri, jonka on ohjannut Giórgos Lánthimos. Elokuva perustuu löyhästi Euripideen kirjoittamaan antiikin kreikkalaiseen tragediaan Ifigeneia Auliissa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Colin Farrell, Nicole Kidman sekä Barry Keoghan. Se sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 22. toukokuuta 2017, ja sen Suomen ensi-ilta oli 3. marraskuuta 2017.
Juoni

Steven Murphy (Colin Farrell), arvostettu sydänkirurgi, on ystävystynyt teinipojan, Martinin (Barry Keoghan) kanssa. Martinin isä joutui aikanaan auto-onnettomuuteen eikä Steven saanut tätä pelastettua, ja Steven tahtoo nyt auttaa poikaa käsittelemään suruaan. Hän kutsuu Martinin luokseen päivälliselle, ja Martin ystävystyy Stevenin tyttären, Kimin, kanssa. Martin kutsuu vuorostaan Stevenin kotiinsa päivälliselle, ja vähitellen hänen pyrkimyksensä viettää aikaa Stevenin kanssa käyvät tiheämmiksi ja ahdistavammiksi. Steven koittaa ottaa etäisyyttä Martiniin, mikä ei miellytä Martinia. Eräänä aamuna Stevenin poika on halvaantunut vyötäröstä alaspäin, mutta lääkärit eivät löydä hänestä mitään fyysistä vikaa.
Martin paljastaa Stevenille syyttävänsä tätä isänsä kuolemasta, ja vaatii tätä tappamaan yhden omista perheenjäsenistään. Mikäli Steven ei suostu tähän uhkavaatimukseen, hänen vaimonsa, tyttärensä ja poikansa kuolevat kaikki kolmen kuolemaa edeltävän vaiheen jälkeen: havaantuminen, oma-aloitteinen nälkiintyminen ja verenvuoto silmistä. Steven pitää Martinin uhkauksia tyhjänä puheena, mutta huomaa pian että hänen poikansa Bob on menettänyt ruokahalunsa, ja pian tämän jälkeen hänen tyttärensä Kim menettää myös kävelykykynsä eikä suostu enää syömään.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Colin Farrell  | … |  Steven Murphy   |
|  Nicole Kidman  | … |  Anna Murphy   |
|  Barry Keoghan  | … |  Martin Lang   |
|  Raffey Cassidy  | … |  Kim Murphy   |
|  Sunny Suljic  | … |  Bob Murphy   |
|  Alicia Silverstone  | … |  Martinin äiti   |
|  Bill Camp  | … |  Matthew   |
Vastaanotto

The Killing of a Sacred Deer sai ilmestyessään pääosin positiivisia arvosteluita, vaikka jakoikin myös mielipiteitä. Rotten Tomatoes -elokuvasivustolla 80 prosenttia kriitikoista on pitänyt elokuvasta.
Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Juho Typpö antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, ja sanoi elokuvan yllättävän "vain puuduttavuudellaan ja ennalta-arvattavuudellaan". Typön mukaan elokuva on askel taaksepäin Lánthimosin aiemmista onnistumisista, elokuvista The Lobster ja Kulmahammas. The Killing of the Sacred Deerin televisioesityksen yhteydessä Helsingin Sanomien Kaisu Tervonen puolestaan antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, kehuen sitä yhtä aikaa "hyytäväksi" ja "kiherryttävän hauskaksi".
Yanbu

| Yanbu ينبع البحر |
| --- | --- |

 Yanbu
 Koordinaatit: 24°05′0″N, 38°0′0″E 
Valtio:   Saudi-Arabia
Provinssi:  Al Madinah
Väkiluku (2010):  233 236
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yanbu' al Bahr (arab. ينبع البحر‎, Yanbu‘ al-Baḥr, myös yksinkertaisemmin Yanbu, Yambo tai Yenbo) on merkittävä Punaisenmeren satamakaupunki Al Madinahin provinssissa Saudi-Arabiassa. Se on myös huomattava teollisuuden keskus. Kaupunki on kasvanut etenkin 1970-luvulla aloitetun suuren kehityshankkeen jälkeen, mutta sen historia ulottuu paljon pidemmälle. Yanbun väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 233 236.
Maantiede

Yanbu sijaitsee Saudi-Arabiassa Al Madinahin provinssissa Hijazin alueella Punaisenmeren rannikolla. Matkaa Yanbusta Jeddaan koillisessa on noin 320 km ja Medinaan idässä noin 160 km. Kaupungilla on luonnonsatama, jota pohjoisesta suojaa mantere. Kuitenkin kuten monilla muillakin Punaisenmeren satamilla, koralliriutat tukkivat suuren osan sataman sisäänkäynnistä. Alkuperäinen kaupunki on sijainnut keitaalla sisämaassa päin, mutta myöhemmin asutus on keskittynyt rannikolle.
Historia > Varhaiset vaiheet

Historiallinen Yanbu on alkujaan sijainnut rannikolta hieman sisämaahan päin. Nimi Yanbu viittasi erityisesti lähteisiin jonkin matkaa sisämaahan päin kaupungin nykyiseltä paikalta Hijazin vuorilla pitkin Wadi al-Yanbua. Alkujaan paikan asutus on ollut tämän keitaan varassa. Kun keitaalta on alettu viedä taateleja myytäväksi muille alueille, syntyi asutusta myös nykyisen luonnonsataman paikalle. Yanbu al-Bahr eli "Yanbu meren rannikolla" kasvoi myöhemmin sisämaan Yanbua merkittävämmäksi keskukseksi. Ensimmäiset viittauksen Yanbun lähiseutuun historiallisissa lähteissä ovat peräisin antiikin kreikkalaisista teksteistä. Kreikkalaiset mainitsivat Kinana- tai Kinaidokolpites-nimisen heimon, joka asutti aluetta rannikolla nykyisestä Yanbusta kohti Jeddaa. Rooman valtakunnan aikana alueen poikki vietiin suitsukkeita, kuten frankinsensia ja mirhaa Jemenistä ja Dhofarista kohti Välimerta. Aelius Galluksen johtamat roomalaiset yrittivät vallata aluetta ja kokosivat joukkojaan "Iambiassa", eli Yanbussa.
Roomalaisten jälkeen alueella vaikuttivat muun muassa nabatealaiset ja Aksumin valtakunta. Monet alueen keidaskaupungeista olivat autonomisia kaupunkivaltioita. Bysantin valtakunnan kaudella Yanbu oli näistä autonomisista kaupungeista pohjoisin. Muita kaupunkeja pohjoisessa hallitsivat Bysantin vasallihallitsijat, kuten ghassanidit. Uskonnollisesti Yanbussa sijaitsi arabialaisille jumaluuksille kuten Manatille ja Suwalle omistettuja pyhättöjä. Islamilaisessa perimätiedossa aluetta hallinnut Beni Kelbin heimoliitto kuului Muhammadin ensimmäisiin tukijoihin. Islamissa Yanbu on myös Muhammadin uskollisena pidetyn aasin Duldulin hautapaikka. Kaupungilla oli myös läheiset kauppayhteydet Mekkaan ja Medinaan. Kaikki kolme kaupunkia olivat eri aikoina omien kauppiaidensa käytännössä autonomisia emiraatteja.
Historia > Islam

Myöhempinä vuosisatoina Yanbusta tuli tärkeä šiialainen ja erityisesti zaidilainen keskus. Samalla kun šiiat menettivät jalansijaa Mekassa, he saattoivat siirtyä Yanbuun. Yanbussa syntyneen Qatada ibn Idrisin onnistui jopa vallata Mekka ja perustaa uusi Mekan šarifien sukulinja, josta myös kaikki myöhemmät Mekan šarifit polveutuivat. Yanbusta lähtivät myös Marokkoon saapuneet niin sanotut šarifilaiset, jotka perustivat Marokossa ensin Sijilmassan ja nousivat myöhemmin 1500- ja 1600-luvuilla koko maan hallitsijoiksi, joista myös nykyinen Marokon kuningas polveutuu. Itse Yanbua uhkasivat 1500-luvun alussa Punaisellamerellä liikkuneet portugalilaiset. Egyptin mamelukit juuri kukistaneet osmanit tarjosivat suojelustaan, ja Yanbusta tuli heidän Punaisenmeren laivastonsa tukikohta. He hallitsivat lopulta koko Hijazin aluetta nimittämiensä kuvernöörien kautta.
1700-luvun lopulla Yanbua uhkasi Arabian niemimaalla vahvistuva saudien wahhabilainen valtio. Saudit olivat vallanneet Mekan ja Medinan vuonna 1803, mutta Egyptin hallitsija Muhammad Alinjoukot nousivat maihin Yanbussa vuonna 1811 ja kukistivat saudien joukot. Myöhemmin Yanbu ja muu Hijaz annettiin muodollisesti Osmanivaltion alaisen Muhammad Alin hallintaan. Hijaz kuului Egyptiin vuoteen 1840 saakka, jolloin osmanivalta palautettiin alueelle. Suezin kanavan avautuminen vuonna 1869 vähensi Yanbun sataman merkitystä meriteitse kulkevien kauppareittien ohittaessa sen. Samoin sen ohitti osmanien rakennuttama Hijazin rautatie, joka rakennettiin sisämaassa kulkenutta pyhiinvaellusreittiä pitkin. Osmanien hallinnollisissa uudistuksissa Yanbusta tehtiin kuitenkin kaupunki vuonna 1870.
Historia > Nykyaika

Ensimmäisen maailmansodan aikaisen osmanivastaisen arabikapina aikana Yanbu oli arabikapinallisille tärkeä joukkojen kokoamisalue. Sen kautta uhattiin osmanien hallitsemaa Medinaa ja tuotiin täydennyksiä kapinallisille Britanniasta. Esimerkiksi Akaba ja lopulta Damaskos vallattiin Yanbusta lähteneillä joukoilla. Britannian tukemat arabikapinalliset ja turkkilaisjoukot taistelivat kaupungin hallinnasta joulukuussa 1917. Sodan jälkeen Hijazia hallitsivat hašemiitit, kunnes se liitettiin Saudi-Arabiaan vuonna 1925. Yanbu hyötyi liitoksesta, koska se pääsi osaksi suurempia markkinoita.
Saudit olivat myös valmiita sijoittamaan suuria summia rahaa Yanbun kehittämiseen. Vuonna 1975 Yanbussa aloitettiin yksi tuon ajan suurimmista kaupunkien kehityshankkeista. Yanbusta oli tarkoitus tulla Saudi-Arabian portti Välimerelle, Eurooppaan ja Amerikkaan. Samalla rakennettiin Jubail, joka palveli samaa tehtävää Aasian suuntaan. Kahden kaupungin kehittämiseen sijoitettiin ensimmäisen 10 vuoden aikana 250 miljardia dollaria. Alkuperäinen kaupunkisuunnitelma ennusti kaupungin asukasluvun kasvavan 135 000:eenselvennä. Kasvu on myöhempinä vuosikymmeninä hidastunut esimerkiksi talousongelmien takia, mutta se on kuitenkin jatkunut.
Talous ja liikenne

Yanbun satama on yksi maailman nykyaikaisimmista syväsatamista. Sataman kautta Saudi-Arabiaan tuodaan esimerkiksi suuria määriä elintarvikkeita ulkomailta. Yanbun öljyterminaalista viedään puolestaan ulkomaille Saudi-Arabian maaöljyä, joka tuodaan Yanbuun satoja kilometrejä pitkiä öljyputkia pitkin. Kaupungissa on öljynjalostamoja. Se on myös muuten tärkeä teollisuuden keskus. Yrityksiä kaupunkiin on houkuteltu esimerkiksi korottomilla lainoilla.
Yanbussa on oma pienehkö lentoasemansa. Maantiet yhdistävät kaupungin Medinaan ja kulkevat myös pitkin Punaisenmeren rannikkoa. Kaupungissa on myös Saudi-Arabian laivaston tukikohta.
Väestö

Yanbun asukasluku oli Saudi-Arabian vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan yhteensä 233 236. Heistä Saudi-Arabian kansalaisia oli 157 494 ja ulkomaalaisia 75 742. Vuonna 1993 sen asukasluku oli noin 40 000. Historiallisesti satamakaupungin asukasluku liikkui 4 000–5 000 välillä. Hijazin rautatien valmistuminen tosin pudotti sen aikanaan lukemaan 1 500.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yanbu Wikimedia Commonsissa
Paikallista katukuvaa.
Yanbun vanhempia rakennuksia.
Arabikapinalliset kokoontuvat leirillä lähellä Yanbua.
Yanbun lentoaseman terminaali.
Nykyaikaista asuinaluetta.
The Caller

| The Caller |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matthew Parkhill
Käsikirjoittaja:  Sergio Casci
Tuottaja:   Amina Dasmal  Robin C. Fox  Piers Tempest  Luillo Ruiz  The Pimienta Film Company 
Pääosat:   Rachelle Lefevre  Stephen Moyer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Puerto Rico
Tuotantoyhtiö:  Bankside Films
Ensi-ilta:   2011-4-1515. huhtikuuta 2011 (Gulf Film Festival)  2011-8-2626. elokuuta 2011 (Yhdysvallat)  
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Caller, esitetty myös nimellä The Caller – Tuntematon soittaja, (The Caller) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut, Puerto Ricossa kuvattu trillerielokuva. Elokuvan on ohjannut Matthew Parkhill ja käsikirjoittanut Sergio Casci. Elokuvan pääosissa näyttelevät Rachelle Lefevre ja Stephen Moyer.
Juoni

Elämän kolhima Mary (Rachelle Lefevre) muuttaa Puerto Ricossa vanhaan kerrostalohuoneistoon aloittaakseen elämässään uuden vaiheen. Heti muuton jälkeen Mary alkaa saamaan outoja puheluita lankapuhelimeen vanhalta naiselta. Jatkuva puhelinterrori horjuttaa jo ennestään hauraan Maryn mielen vakautta kohtalokkain seurauksin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rachelle Lefevre  | … |  Mary Kee   |
|  Stephen Moyer  | … |  John Guidi   |
|  Gladys Rodríguez  | … |  rouva Guidi   |
|  Lorna Raver  | … |  Rose   |
|  Luis Guzmán  | … |  George   |
|  Ed Quinn  | … |  Steven   |
|  Marisé Alvarez  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Alfredo De Quesada  | … |  asianajaja Davies   |
|  Cordelia González  | … |  tuomari   |
|  Aris Mejias  | … |  nuori nainen   |
|  Brian Tester  | … |  Attorney Kirkby   |
|  Grace Connelly  | … |  tohtori Hain   |
|  Abimael Linares  | … |  nuori mies   |
|  Wilfred Perez  | … |  nuori poika   |
|  David Lee Rittenhouse  | … |  kiinteistönvälittäjä   |
Yhdistymiskirkko

Yhdistymiskirkon tunnus vuosina 1954–1994.
Yhdistymiskirkko eli moonilaisuus on korealaislähtöinen uusi uskonnollinen liike. Sen perustaja on messiaaksi julistautunut Sun Myung Moon. Moonin kuoltua liikettä on johtanut hänen vaimonsa Han Hak-ja.
Moonilaisuus perustuu kristinuskoon, mutta se pyrkii yhdistämään kaikki uskonnot, kansakunnat ja kansat. Liikkeen perusteos on Moonin laatima Taivaallinen periaate, ja sen tärkeitä oppeja ovat dualismi sekä Jumalan ja luomakunnan alkuperäisen yhteyden palauttaminen.
Yhdistymiskirkko on perustanut myös useita kansainvälisiä humanitaarisia järjestöjä. Kirkolla arvioidaan olevan jäseniä ja kannattajia vajaasta miljoonasta kolmeen miljoonaan. Arvostelijat pitävät yhdistymiskirkkoa vaarallisena kulttina.
Perustaminen

Moonilaisuuden perusti Sun Myung Moon (1920–2012), jonka perhe oli tämän lapsuudessa kääntynyt protestanttiseen kristinuskoon. Yhdistymiskirkko uskoo, että Jeesus ilmestyi 16-vuotiaalle Moonille pääsiäisenä 1935. Moonin uskotaan jatkavan työtä, jonka Jeesus aloitti kaksi vuosituhatta aiemmin. Moonin mukaan myöhemmin myös Buddha ja muut uskonnolliset johtajat ilmestyivät hänelle ja välittivät saman viestin.
Moon perusti vuonna 1954 Maailman kristinuskon yhdistämisseuran eli Yhdistymiskirkon. Hän otti tavoitteekseen kuitenkin myös kaikkien muiden uskontojen sekä kansakuntien ja kansojen yhdistämisen uuden uskontonsa sateenvarjon alle. Moon alkoi nopeasti kerätä itselleen kannattajia Etelä-Koreasta ja Japanista. Pian oppi levisi Yhdysvaltoihin ja muualle maailmaan. Moon perusti järjestönsä seuraajaksi vuonna 1996 Perheiden maailmanrauhajärjestön.
Oppi

Yhdistymiskirkon teologia tiivistyy Moonin laatimaan Taivaalliseen periaatteeseen, jota kutsutaan ”viimeistellyksi testamentiksi”. Sen uskotaan selventävän vanhan ja uuden testamentin merkitystä ja analyysin kautta selittävän Jumalan suunnitelman ihmiskunnan suhteen. Kirkon teologin Kim Yeong-unin mukaan ymmärtämällä Luojan ja luomakunnan suhde voidaan löytää Jumalan todellisuus ja voima sekä ihmisen luonto ja kohtalo, maailmankaikkeuden arvo ja tarkoitus, ihmiskunnan historian merkitys sekä iankaikkisen elämän toivomisen syyt.
Yhdistymiskirkon mukaan Jumala on ominaisuuksiltaan kaikin tavoin dualistinen, esimerkiksi samanaikaisesti mies- ja naispuolinen. Näin ollen kaikessa olevaisessa on kaksi vastakohtaista mutta välttämätöntä ominaisuutta, jotka täydentävät toisensa. Kummankin näistä piirteistä tulee olla olemassa ja toimia keskenään oikein.
Yhdistymiskirkon mukaan Jumala loi maailman saadakseen iloa. Jumalan oleellisin aspekti on Sydän, halu rakastaa, joten hän suoritti luomistyön saadakseen jotain jota rakastaa ja josta pitää huolta. Kirkon mukaan ihmiskunnan esivanhemmat Aadam ja Eeva olivat Jumalan jatkeita fyysisessä maailmassa ja heijastivat Jumalan mies- ja naispuolisia ominaisuuksia. Jos Aadam ja Eeva olisivat täyttäneet Jumalalta saamansa kolme siunausta (kasvaa kypsäksi, mennä naimisiin ja lisääntyä, sekä hallita luomakuntaa), he olisivat perustaneet Maan päälle Taivasten valtakunnan. Koska Eeva lankesi Saatanan houkutukseen ennen kasvuaan loppuun, ja koska Aadamin ja Eevan suhde perustui himoon eikä rakkauteen, heidän syntinsä on välittynyt seuraavien sukupolvien kautta nykyaikaan. Tämän synnin voi pyyhkiä pois vain messias. Ihmiskunnan historia onkin Yhdistymiskirkon mukaan ollut sekä yksilötasolla että maailmanlaajuisella tasolla Jumalan ja Saatanan välistä kamppailua. Yhdistymiskirkon pyrkimyksistä huolimatta Jumalan ja luomakunnan alkuperäistä yhteyttä ei ole vielä saatu palautettua.
Vaikka Jumala lähetti Jeesuksen maan päälle palauttamaan Jumalan ja ihmiskunnan yhteyden, Jeesus ei tähän kyennyt, sillä hän ei mennyt naimisiin ja tehnyt lapsia. Yhdistymiskirkko ei tunnusta Jeesuksen ristiinnaulitsemista osaksi Jumalan alkuperäistä suunnitelmaa, vaan kirkko pitää sitä vakavana virheenä, joka johti siihen, että Saatana otti Jeesuksen ruumiin haltuunsa ja esti häntä tarjoamasta fyysistä pelastusta, ainoastaan hengellisen pelastuksen. Uuden messiaan täytyy kuitenkin kirkon mukaan tuoda myös fyysinen pelastus Jumalan valtakunnan saattamiseksi maan päälle.
Koska Jeesuksen tehtävä jäi toteuttamatta, Jumalan täytyi lähettää maan päälle uusi messias (”toinen tuleminen”). Taivaallinen periaate ei kerro, että Moon on tämä toinen messias, mutta annettu tieto johtaa siihen päätelmään. Moon alkoi kutsua itseään ja vaimoaan Han Hak-jaa messiaaksi 1990-luvulla.