stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Xiaomi Mi 8

| Xiaomi Mi 8 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Xiaomi
Julkaistu:  5. kesäkuuta 2018
Mitat:  154,9 x 74,8 x 7,6 mm
Paino:  175 g
Näyttö:  6,2" Full HD+ AMOLED
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 x 2 248
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 845 8-ydin, 2,8 GHz, Kryo 385, 64-bittinen, 10 nm
Grafiikkapiiri:  Adreno 630
Muisti:  256 Gt
Keskusmuisti:  6 Gt
Takakamera:  kaksi 12 megapikselin kennoa
Etukamera:  20 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 8.0 (Oreo), päivitettävissä Android 9.0 (Pie) -versioon, molemmat käyttöjärjestelmät toimivat Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä
Akku:  3 400 mAh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Xiaomi Mi 8 on Xiaomin 5. kesäkuuta 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 8.0 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot > Muotoilu

Xiaomi Mi 8 -älypuhelimessa on 6,2-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,8 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 256 Gigatavua sisäistä muistia.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kaksi 12 Megapikselin takakameraa. Etukameran tarkkuus on puolestaan 20 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Tekniset tiedot > Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.0 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Åmotin piiri

| Åmotin piiri |
| --- | --- |
 Åmotin kirkko
 fiÅmotin piiri 
 60°57′58″N, 16°26′53″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Gästrikland
Lääni:  Gävleborgin lääni
Kunta:  Ockelbon kunta
Piirikoodi:  316016
Väestö
Väkiluku (2022):  397 
Åmotin piiri (ruots. Åmots distrikt) sijaitsee Ockelbon kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 397  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Ockelbon kunnan piirit
Zhan Shuping

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 |  |  |
Zhan Shuping (kiin. 展淑萍, s. 24. huhtikuuta 1964 Liaoning) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Zhan saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Barcelonassa 1992. Hän heitti loppuottelussa Yhdistynyttä joukkuetta vastaan kymmenen pistettä.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Cong |
5 Li X. |
6 Liu J. |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Peng |
11 Zheng H. |
12 Zheng X. |
13 Li D. |
14 Liu Q. |
15 Zhan |
Valmentaja Li Y.
Åmot (Vinje)

| Åmot |
| --- | --- |
 Åmot
 Koordinaatit: 59°34′18″N, 7°59′18″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Telemark
Kunta:  Vinje ja Tokke
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,1 km²
Väkiluku (2023):  725
 – Väestötiheys:  659,1 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Åmot on taajama Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 725 vuonna 2023. Åmot ulottuu pieneltä osin myös Tokken kunnan puolelle; 98,8 prosenttia taajaman asukkaista asuu kuitenkin Åmotin puolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åmot (Vinje) Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1948 – naisten keihäänheitto

Lontoon olympiakisojen 1948 naisten keihäänheittokilpailuun osallistui 15 urheilijaa kymmenestä maasta. Kilpailu käytiin suoraan loppukilpailuna 31. heinäkuuta Empire Stadiumilla. Kultamitalin voitti olympiaennätystuloksella Itävallan Herma Bauma, hopealle ylsi Suomen Kaisa Parviainen ja pronssille Tanskan Lily Carlstedt: jokainen heistä oli maansa ensimmäinen naispuolinen yleisurheilun olympiamitalisti.
Voimassa olleet ennätykset

| Voimassa olleet ennätykset ennen Lontoon olympiakisoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys |  Herma Bauma | 48,21 m  | 29. kesäkuuta 1947 | Wien, Itävalta |
| Olympiaennätys |  Tilly Fleischer | 45,18 m  | 2. elokuuta 1936 | Berliini, Saksa |
Tulokset

Kilpailu käytiin suoraan loppukilpailuna Empire Stadiumilla 31. heinäkuuta kello 14.30 alkaen. Kolmen heittokierroksen jälkeen kuusi pisimmälle heittänyttä urheilijaa jatkoivat kolmelle viimeiselle kierrokselle.
Kilpailun taso kärsi muiden heittolajien tavoin Neuvostoliiton urheilijoiden, kuten kahden vuoden takaisen Euroopan mestarin ja ensimmäisenä epävirallisesti yli 50 metriä heittäneen Klavdija Majutšajan, puuttumisesta: neuvostoliittolaiset olisivat kilpailukauden siihen mennessä parhaiden tulosten perusteella voittaneet kaikki naisten keihäänheiton mitalit.
Olympiavoittajaksi heitti uudella olympiaennätyksellä 45,57 metriä jo Berliinin kesäolympialaisissa 1936 kilpaillut Itävallan Herma Bauma, joka myöhemmin saman kauden aikana paransi lajin virallista maailmanennätystään. Bauman olympiakulta oli Itävallan ensimmäinen yleisurheilun olympiamitali, ja se on vuoteen 2020 mennessä yhä ainoa Itävallan olympiakulta yleisurheilusta. Hopealle ylsi maansa ennätyksellä ja uransa pisimmällä heitolla Suomen Kaisa Parviainen, josta tuli maansa ensimmäinen olympiamitalin saavuttanut suomalainen naisyleisurheilija, ja pronssille heitti 12 senttimetrin erolla neljänteen sijaan Tanskan Lily Carlstedt, joka oli maansa ensimmäinen ja 68 vuoden ajan ainoa naispuolinen yleisurheilun olympiamitalisti.
| Sija | Nimi | Maa | Tulos (m) | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | Herma Bauma |  Itävalta | 45,57 | OR |
| 02  | Kaisa Parviainen |  Suomi | 43,79 | NR |
| 03  | Lily Carlstedt |  Tanska | 42,08 |  |
| 4. | Dorothy Dodson |  Yhdysvallat | 41,96 |  |
| 5. | Jo Teunissen-Waalboer |  Alankomaat | 40,92 |  |
| 6. | Johanna Koning |  Alankomaat | 40,33 |  |
| 7. | Dana Zátopková |  Tšekkoslovakia | 39,94 |  |
| 8. | Elly Dammers |  Alankomaat | 38,23 |  |
| 9. | Gerda Schilling |  Itävalta | 38,01 |  |
| 10. | Ingrid Almqvist |  Ruotsi | 37,26 |  |
| 11. | Melania Sinoracka |  Puola | 35,74 |  |
| 12. | Theresa Manuel |  Yhdysvallat | 33,82 |  |
| 13. | Nicole Saeys |  Belgia | 31,77 |  |
| 14. | Kay Long |  Iso-Britannia | 30,29 |  |
| 15. | Gladys Clarke |  Iso-Britannia | 29,59 |  |
AR: Maanosan ennätys | CR: Kisaennätys | NR: Kansallinen ennätys | OR: Olympiaennätys | PB/PR: Henkilökohtainen ennätys | SB: Kauden paras | WL: Maailman kauden kärkitulos | WR: Maailmanennätys
Lontoon olympiakisojen naisten keihäänheittokilpailu käytiin Empire Stadiumilla.
Hopealle heittäneestä Kaisa Parviaisesta tuli Lontoossa ensimmäinen olympiamitalin saavuttanut suomalainen naisyleisurheilija.
Åmselen piiri

| Åmselen piiri |
| --- | --- |
 Åmselen kirkko
 fiÅmselen piiri 
 64°31′41″N, 19°20′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västerbotten
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Vindelnin kunta
Piirikoodi:  323017
Väestö
Väkiluku (2022):  474 
Åmselen piiri (ruots. Åmsele distrikt) sijaitsee Vindelnin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 474  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Vindelnin kunnan piirit
Åmotin kirkko (Nordre Land)

| Åmotin kirkko Åmot kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Nordre Land, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1823
Suunnittelija:  Abraham Pihl
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  700
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Åmotin kirkko (norj. Åmot kirke) on Nordre Landin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen kahdeksankulmainen kirkko vuodelta 1823.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åmotin kirkko (Nordre Land) Wikimedia Commonsissa
Šulgi

Šulgi oli vanhalla ajalla Uus-Sumerin merkittävin kuningas, joka nousi valtaistuimelle isänsä Ur-Nammun kuoleman jälkeen. Šulgi hallitsi
lyhyen kronologian mukaan vuosina 2047–1999 eaa., yhteensä 48 vuotta. Auringonpimennyksen mukaan Šulgi olisi hallinnut 2161–2113 eaa. Šulgin hallintokausi osuu uussumerialaisen renessanssiin, akkadilaishallinnon jälkeiseen aikaan. Šulgia palvottiin jumalana jo hänen eläessään.[lähde? ] Šulgi soti isänsä kuoleman jälkeen gutilaisia vastaan.
Šulgin aikana valtio omisti koko liike-elämää temppelin avulla, ja maa oli todellinen byrokraattisten virkamiesten paratiisi päätellen säilyneistä savitauluista.
Šulgi teki sotaretkiä muun muassa Karhariin, Simurrumiin ja Lullubumiin, Urbilumiin, Kimshiin ja Hurtiin, jotka lienevät sijainneen Iranin vuorilla. Šulgi eteni myös Anšaniin Elamiin.
Ur-Nammun seuraaja Šulgi keskitti ja yhtenäisti maata. Valtaan Šulgi nousi nuorena, kun hänen isänsä kuoli taistelussa gutilaisia vastaan. Šulgi kosti tämän lähettämällä nuorena, ehkä vielä kruununprinssinä rangaistusretkikuntia gutilaisten maahan. Šulgin ensimmäiset 20 hallitusvuotta sujuivat melko rauhallisesti, maa sai liittolaisia naimakaupoin.
Hänelle kirjoitettiin monia ylistysrunoja, ja hän julisti 20. hallitusvuonnaan itsensä jumalaksi. Hallituskautensa puolivälissä Šulgin taktiikka muuttui, hän loi armeijan, yhtenäisen hallinnon, talousjärjestelmän ja uudisti kalenterin ja perusti suuria teollisuuskeskuksia työskentelemään suoraan kruunulle. Sotia käytiin luultavasti eniten kurdialueen eteläosissa.
Joidenkin kirjoitusten mukaan Šulgi hoiti jotkut rituaalit huonosti ja varasti Babylonin Esagilan temppelin omaisuuden. Myöhään hallitusaikanaan Šulgi laajensi valtakuntaansa, muttei kyennyt valtaamaan vuoristolaisten heimoja, ja rakennutti muurin maan suojaksi. Hän kunnostutti, parannutti ja rakennutti tieverkkoa jonka varrelle rakennutti lepotaloja, eräänlaisia majataloja. Ur-Nammun lakia pidetään vaihtoehtoisesti Šulgin laatimana. Šulgi päätti Urin zikkuratin eli rakennustyöt, jotka hänen isänsä Ur-Nammu aloitti. Tämä porraspyramidi oli pohjaltaan 62×43 metriä, ja korkeus 20 metriä. Pyramidin sisusta oli auringosta kuivettuja savitiiliä ja pinta säänkestävää poltettua tiiltä.
Šulgi laajensi Urin palatsia. Jumalaksi eläessään julistettua Šulgia alettiin palvoa jumalanpalvelusmenoin ja hänelle rakennettiin oma temppeli. Šulgi rakennutti isänsä tavoin itselleen valtavan hautakammion. Šulgin pojan Amar-Sinin ja Shu-Silin hallitessa maa kukoisti yhä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Šulgi Wikimedia Commonsissa
Äetsän voimalaitos

| Äetsän vesivoimalaitos |
| --- | --- |

Valtio:  Suomi 
Sijainti:  Sastamala 
Koordinaatit:  61°16′44″N, 22°41′46″E
Rakentaminen alkoi:  1919 (vanha ) 1993 (uusi )
Sähköverkkoon:  1921 
Valmistunut:  1921 (vanha ) 1996 (uusi )
Perustaja:  Björneborgs Kraft Ab 
Pääurakoitsija:  Ab Skånska Cementgjuteriet 
Suunnittelija:  Brax, A. J. & Juselius, Axel (tekninen, vanha) Frosterus, Sigurd & Gripenberg, Bertel (arkkitehdit, vanha)  Uki Arkkitehdit Oy (uusi) 
Omistaja:  UPM-Kymmene Oyj
Vesistö:  Kokemäenjoen vesistö
Joki tai koski:  Kokemäenjoki, Meskalankoski 
Keskivirtaama:  173 m³/s  
Yläpuolinen patoallas
Nimi:  Kokemäenjoen uoma Tyrvään voimalalle
Pituus:  12 km 
Leveys:  0,65 km 
Keskikorkeus:  48,9 m  
Alapuolinen allas
Nimi:  Kokemäenjoen uoma Kolsin voimalalle
Keskikorkeus:  43,1 m mpy.
Voimalaitos
Tyyppi:  jokivoimalaitos
Pudotuskorkeus:  6 m   
Rakennevirtaama:  360 m³/s  
Turbiinit:  2 × Kaplan (1,5 MW) 5 × Kaplan (1,1 MW) 2 × Kaplan (3,3 MW) 
Kapasiteetti:  16 – 17 MW  
 fiÄetsän vesivoimalaitos 
Äetsän voimalaitos on Sastamalassa Kokemäenjoen Meskalankoskessa sijaitseva kahden vesivoimalaitoksen kokonaisuus. Niiden omistaja on UPM-Kymmene Oyj.
Voimalaitoksen pato toimii myös Kokemäenjoen ylittävänä kevyen liikenteen siltana.
Äetsän voimalaitos ympäristöineen kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Vanha voimalaitos

Äetsän vanhan voimalaitoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1919. Arkkitehti Sigurd Frosteruksen suunnittelema tiilirakenteinen voimalaitosrakennus valmistui kaksi vuotta myöhemmin.
Voimalaitoksen rakennutti porilaisen Oy W. Rosenlew Ab:n tytäryhtiö Björneborgs Kraft, joka oli hankkinut omistukseensa kolme Keikyässä ja Tyrväällä sijainnutta koskea.
Vanhassa voimalaitoksessa on seitsemän 1920- ja 1930-luvuilla asennettua turbiinia, joista osa on yhä käytössä.
Voimalaitoksen pato rakennettiin Meskalankoskessa sijainneelle Kaijalan kalliolle. Se on vanhin koko joen ylittävä pato Kokemäenjoessa. Rakentamisen yhteydessä perattiin myös Meskalankosken yläpuolella oleva Äetsänkoski.
Uusi voimalaitos

Vuonna 1993 aloitettiin padon eteläpuolelle rakentamaan toista jokiuomaa sekä uutta voimalaitosta. Kokonaan kallion sisään louhittu voimalaitos otettiin käyttöön 1996. Uudessa laitoksessa on kaksi turbiinia.
Voimalaitoksen suunnitteli oululainen Uki Arkkitehdit.
Aiheesta muualla

Äetsän voimalaitos Teknillisessä aikakauslehdessä 1.3.1921
Kokemäenjoen vesivoimalaitokset
Harjavallan vesivoimalaitos
Kolsin voimalaitos
Äetsän voimalaitos
Tyrvään voimalaitos
Äetsän voimalaitos Kokemäenjoessa kuvattuna keskustan suunnalta. Kuvassa näkyy katonkorjaustyöt kesällä 2012.
Zefýri

| Zefýri Ζεφύρι |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Zefýri
 Koordinaatit: 38°4′00″N, 23°43′4″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Länsi-Attika
Kunta:  Fylí
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  500502
Väkiluku (2011):  9 454
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  134 51
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zefýri (kreik. Ζεφύρι; myös Zefíri) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Fylín kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ζεφυρίου, Dimotikí Enótita Zefyríou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 9 454 (vuonna 2011).
Zefýrin kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 10 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta. Se on Ateenan esikaupunkeja, ja sen läpi kulkevat A6-valtatie eli Attikan valtatie sekä Aerodrómio–Kiáto-rautatie.
Zefýri oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Fylín kuntaan yhdessä Áno Liósian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Zalman Schachter-Shalomi

Zalman Schachter-Shalomi
Zalman M. Schachter-Shalomi (28. elokuuta 1924 Puola – 3. heinäkuuta 2014 Boulder, Colorado, Yhdysvallat), Reb Zalman, oli rabbi ja yksi Jewish Renewal -liikkeen johtohahmoista. Hän syntyi Puolassa, kasvoi Wienissä, pakeni vuonna 1941 Yhdysvaltoihin ja kouluttautui Chabad-Lubavitchin hasidisen yhteisön ortodoksijuutalaiseksi rabbiksi.
Schachter-Shalomi alkoi irtautua puhtaasti ortodoksijuutalaisista arvoista 1960-luvun alussa. Hän julkaisi lukuisia juutalaisuutta käsitteleviä kirjoja ja tutki antaumuksella muun muassa paradigmanvaihdoksia juutalaisuuden sisällä.
Itsenäisten valtioiden yhteisö

| Itsenäisten valtioiden yhteisö> Содружество Независимых Государств Sodruzhestvo Nezavisimykh Gosudarstv |
| --- | --- |

   Jäsenvaltiot  Kiistanalainen alue  Liitännäisvaltiot
Perustettu:  1991
Tyyppi:  kansainvälinen järjestö
Päämaja:  Minsk, Valko-Venäjä
Jäsenet:  8 jäsenvaltiota
Viralliset kielet:  venäjä
Toimeenpaneva sihteeri:   Sergei Lebedev
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itsenäisten valtioiden yhteisö (lyh. IVY; ven. Содружество Независимых Государств, Sodružestvo Nezavisimyh Gosudarstv, lyh. СНГ, SNG) on löyhästi organisoitunut useimpien entisen Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen muodostama yhteisö. Sen jäsenvaltiot ovat Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Uzbekistan, Valko-Venäjä ja Venäjä. Moldova ilmoitti eroavansa yhteisöstä 15. toukokuuta 2023, mutta eroon liittyvä lainsäädännön valmistelu arvioitiin kestävän viikkoja. Yhteisön päämaja sijaitsee Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Sen puolivuosittain pidettävät parlamenttienvälisen komission istunnot pidetään Taurian palatsissa Pietarissa, Venäjällä.
Perustaminen

Neuvostoliiton viimeisen johtajan Mihail Gorbatšovin tavoitteena oli Neuvostoliiton korvaava uusi liittosopimus. Sen toteutuminen kaatui lopulta elokuun vallankaappausyritykseen 1991. Vallankaappausyrityksen jälkeen heikentynyt Gorbatšov oli maan johtaja enää nimellisesti, kun todellista valtaa käytti Venäjän SFNT:n ensimmäinen presidentti Boris Jeltsin. Valko-Venäjän SNT julistautui itsenäiseksi Valko-Venäjän tasavallaksi 19. syyskuuta 1991. Ukrainan kansanäänestyksessä 1. joulukuuta 1991 yli 92 prosenttia ukrainalaisista antoi tukensa maansa itsenäistymiselle. Näin uusi liittosopimus oli lopullisesti haudattu.
8. joulukuuta 1991 Venäjän, Ukrainan ja Valko-Venäjän johtajat kokoontuivat Belovežan metsässä neuvotteluihin ja sopivat Neuvostoliiton lakkauttamisesta sekä Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) perustamisesta sen seuraajaksi. Perussopimuksessa, Belavežan sopimuksessa nimettiin jäsenvaltiot itsenäisiksi, jolloin ne de facto tunnustivat toisensa, ja mikä merkitsi Neuvostoliiton lakkauttamista.
Alma-Atan pöytäkirjassa kahdeksan entistä neuvostotasavaltaa eli Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Kirgisistan, Moldova, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan liittyivät IVY:n jäseneksi. Georgia liittyi yhteisöön joulukuussa 1993. Näin 15 neuvostasavallasta 12 oli IVY:n jäseniä. IVY ei koskettanut Baltian maita, jotka olivat joutuneet neuvostomiehitysten 1940 ja 1944 kautta Neuvostoliiton jäseniksi, sekä palauttaneet vuonna 1918 saavutetut itsenäisyytensä elokuun vallankaappausyrityksen myötä. Liettua oli virallisesti palauttanut itsenäisyytensä jo maaliskuussa 1990.
Georgia erosi IVY:stä vuonna 2009 edeltävänä vuonna Venäjää vastaan käydyn 8 päivän sodan myötä. Myös Venäjän aggression kohteeksi joutunut Ukraina lopetti osallistumisensa IVY:ssä vuonna 2018. Ukrainan asema IVY:ssä oli monimutkainen. Ukraina oli Belovežan sopimusosapuolena IVY:n perustajajäsen, mutta se ei koskaan allekirjoittanut perussopimusta, koska se ei tunnustanut Venäjän federaation asemaa Neuvostoliiton ainoana seuraajavaltiona. Näin ollen Ukraina ei koskaan ollut IVY:n täysjäsen, mutta se jatkoi osallistumista IVY:n toimintaan. Vuonna 1993 Ukrainasta tuli IVY:n talousliiton liitännäisjäsen. Turkmenistan muutti statuksensa liitännäisjäseneksi. Vuoden 2014 Krimin miehityksen ja Itä-Ukrainan sodan myötä Ukraina ilmoitti osallistuvansa jatkossa IVY:n toimintaan ”valikoivasti”, kunnes lopulta 2018 se ilmoitti jäädyttävänsä jäsenyytensä kokonaan. Turkmenistan muutti asemansa IVY:ssa liitännäisjäseneksi vuonna 2005, koska se ei ole allekirjoittanut IVY:n perussopimusta ja katsoi täysjäsenyyden olevan ristiriidassa sen Yhdistyneissä kansakunnissa (YK) tunnustetun puolueettomuuden kanssa. Moldovan ulkoministeri Nicu Popescu ilmoitti 30. marraskuuta 2022, että Moldova ei aio enää osallistua IVY:n toimintaan. Moldova ilmoitti virallisesti eroavansa yhteisöstä 15. toukokuuta 2023.
Jäsenvaltiot > Nykyiset

Armenia (1991)
Azerbaidžan (1991)
Kazakstan (1991)
Kirgisia (1991)
Tadžikistan (1991)
Uzbekistan (1992)
Valko-Venäjä (1991)
Venäjä (1991)
Jäsenvaltiot > Entiset

Georgia (1993–2008)
Moldova (1991–2023)
Ukraina (1991–2018)
Jäsenvaltiot > Liitännäisvaltiot

Turkmenistan  (2005)
Yhteisö

IVY:stä ei ole tullut kiinteää yhteisöä sen jäsenvaltioiden Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tapahtuneen eriytyvän kehityksen ja poliittisten epäluulojen vuoksi. Yhteisö on jäänyt paljolti symboliseksi koordinoimaan Neuvostoliiton entisten tasavaltojen välistä kauppaa, rahoitusta, lainsäädäntöä ja turvallisuutta siinä määrässä ja laajuudessa kuin se on ollut poliittisesti mahdollista.
IVY:n johdossa on valtionpäämiesten ja pääministerien muodostama neuvosto, jota avustavat keskeisten ministerien komiteat. Jäsenmaat lupasivat pitää neuvostoaikaiset ydinaseet ja sotavoimat omilla alueillaan yhteisen sotilasjohdon alaisina.
Vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä ja Barcelonan kesäolympialaisissa IVY-valtioiden sekä Georgian urheilijoiden muodostamaa Yhdistettyä joukkuetta (engl. Unified Team) kutsuttiin usein IVY:n joukkueeksi, vaikkei Georgia ollutkaan vielä yhteisön jäsen. Joukkue käytti lippunaan olympialippua ja sen kultamitalisteille soitettiin talvikisoissa kansallislaulun sijasta olympiahymni. Kesäkisoissa puolestaan IVY:n yksilöurheilijoiden kohdalla salkoon nostettiin urheilijan kotimaan lippu ja soitettiin sen maan kansallislaulu, mutta olympialippua ja -hymniä käytettiin joukkuelajien mitaliseremonioissa, vaikka joukkueen kaikki urheilijat olisivatkin olleet samasta maasta. Talvikisoissa joukkueen urheilijat tulivat Venäjältä, Valko-Venäjältä, Ukrainasta, Kazakstanista, Uzbekistanista ja Armeniasta. Kesäkisoissa urheilijat tulivat kaikista 12 maasta.
Toiminta

Tärkein IVY:n tavoite on sen valtioiden välinen vapaakauppa-alue ja talousliitto, jonka oli tarkoitus astua voimaan 2005.
Kazakstanin, Venäjän ja Valko-Venäjän kesken on sovittu talousyhteistyöstä jo 2003, ja maat solmivat tulliliiton 2009, ja sen jälkeen laajemman talousliiton, joka tuli voimaan vuonna 2012.
IVY:n sihteeristö on osallistunut vaalitarkkailuun joissain entisissä neuvostotasavalloissa ja sen vaalitarkkailutulokset ovat jossain määrin eronneet Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) sekä ETYJ:n parlamenttivaltuuskunnan tuloksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itsenäisten valtioiden yhteisö Wikimedia Commonsissa
Itsenäisten valtioiden yhteisön kotisivut (venäjäksi)
Belavežan sopimuksen allekirjoittaminen 8. joulukuuta 1991.
IVY-valtioiden johtajien tapaaminen Biškekissä Kirgisiassa 10. lokakuuta 2008.
Zeferino Zeca Martins

Zeferino Zeca Martins SVD (s. 8. maaliskuuta 1966 Cacolo) on angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. elokuuta 1995 ja nimitettiin Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tanaramusan titulaaripiispaksi 19. toukokuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Damião António Franklin, jota avustivat José Manuel Imbamba ja António Francisco Jaca. 1. lokakuuta 2018 Zeca Martins nimitettiin Huambon arkkipiispaksi.
Zeev Friedman

Zeev Friedman (10. kesäkuuta 1944 Siperia, Neuvostoliitto – 5. syyskuuta 1972 Fürstenfeldbruck, Baijeri, Saksa) oli israelilainen olympiapainonnostaja ja vuoden 1972 olympialaisten verilöylyn uhri.
Zeev syntyi Siperiassa mutta asui jonkin aikaa Puolassa kunnes muutti Israeliin vuonna 1960. Friedman oli Israelin armeijan terrorismin vastaisessa yksikössä. Huhujen mukaan Friednannilla oli suhde palestiinalaisen naisen kanssa.
Friedman sijoittui 12:nneksi Münchenin olympialaisten painonnoston kääpiösarjassa. Hän oli panttivankina kun palestiinalaiset ottivat vangiksi 11 israelilaista urheilijaa ja kuoli kun terroristit surmasivat hänet ja muut urheilijat.
Włocławek

| Włocławek |
| --- | --- |
 Ulica 3 Maja -katu.
 lippu:  vaakuna
 Włocławek
 Koordinaatit: 52°39.2′N, 19°03.4′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Kujavia-Pommeri
Piirikunta:  ei piirikuntaa
Kunta:  ei kuntaa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marek Wojtkowski
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  84,3 km²
Väkiluku (2019)  (arvio):  109 883
 – Väestötiheys:  1 303,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.wloclawek.pl/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Włocławek [vwɔt​͡sˈwavɛk] (saks. Leslau) on kaupunki Kujavia-Pommerin voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee Veikseljoen varrella noin 140 kilometriä Varsovasta luoteeseen. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 109 883 asukasta.