stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muddusjärven tutkimusasema

Muddusjärven tutkimusasema (aiemmin Muddusniemen tutkimusasema) on Inarissa Kaamasen kylässä Helsingin yliopiston maatalouden tutkimuspaikka. Se on ollut myös muiden yliopistojen käytössä. Se tuli yliopiston omistukseen lahjoituksena vuonna 1946, jolloin sen pinta-ala oli 207 hehtaaria. Tilan metsäpinta-ala on 700 hehtaaria, peltoa on 13 hehtaaria. Asemalla tehtiin alkujaan tutkimusta, jonka oli tarkoitus hyödyntää Lapin maataloutta. Sittemmin on toiminta supistunut kesäisiin projektiluontoisiin tutkimuksiin. Vuodesta 1996 alkaen asema oli hallinnollisesti liitetty Viikin opetus- ja tutkimustilaan ja vuodesta 2010 maataloustieteiden laitoksen yhteyteen.
Aiheesta muualla

Muddusjärven tutkimusasema
Mukulanätkelmä

| Mukulanätkelmä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Nätkelmät Lathyrus
Laji::  tuberosus
Kaksiosainen nimi
 Lathyrus tuberosus  L. 
Katso myös
   Mukulanätkelmä Wikispeciesissä   Mukulanätkelmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mukulanätkelmän palkoja ja siemeniä.
Mukulanätkelmä (Lathyrus tuberosus) on monivuotinen myrkyllinen hernekasvi nätkelmien suvussa. Sitä esiintyy Euroopassa. Sen rento ja kalju varsi kasvaa 30:stä 80:een senttimetriä pitkäksi. Lehdissä on yksi pari soikeita lehdyköitä ja kärhellinen kärki. Terttukukinnossa on kahdesta seitsemään ruusunpunaista kukkaa. Palot ovat ruskeita, 2–4 senttimetriä pitkiä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Mukulanätkelmän (Lathyrus tuberosus) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Mukulanätkelmä (Lathyrus tuberosus)
ITIS: Lathyrus tuberosus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lathyrus tuberosus (englanniksi)
Flora of China: Lathyrus tuberosus (englanniksi)
N3-luokka (taistelulaiva)

N3-luokka oli Ison-Britannian Kuninkaalliselle laivastolle ensimmäisen maailmansodan jälkeen suunniteltu taistelulaivaluokka. Alukset olivat samankaltaisia kuin G3-luokan taisteluristeilijät, mutta raskaammin aseistettuja. Vuonna 1922 allekirjoitettu Washingtonin laivastosopimus esti alusten tilaamisen, koska siinä asetettiin rajoituksia alusten koolle ja aseistukselle. Lisäksi vaikutti laivastoille asetetut kokonaistonnistomäärät.
Aluksen pääaseina olisivat olleet kolme 18 tuuman kolmiputkista tykkitornia (18"/45 MkII). Tykkien piti olla uutta 45-kaliiperista tyyppiä ja niiden ammusten paino olisi ollut 2 837 naulaa ja nopeus 864,72 metriä sekunnissa. Kokemukset 16 tuuman tykeistä kuitenkin osoittivat, että 18 tuuman suuliekin ja paineen vaikutukset kansirakenteisiin olisivat olleet liian suuret suhteessa vaikutukseen kohteessa.
Apuaseina olisivat olleet kuusitoista 6 tuuman 50 kaliiperin Mk XXII -tykkiä. Ilmatorjunta olisi muodostunut kuudesta 120 mm 43 kaliiperin ilmatorjuntatykistä ja kymmenestä neliputkisesta 2 naulan tykistä (pom-pom).
Mukulaohra

| Mukulaohra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Poöideae
Suku::  Ohrat Hordeum
Laji::  bulbosum
Kaksiosainen nimi
 Hordeum bulbosum  L. 
Katso myös
   Mukulaohra Wikispeciesissä   Mukulaohra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mukulaohra (Hordeum bulbosum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, ohrien (Hordeum) sukuun kuuluva kasvilaji.
Mukulaohra on monivuotinen heinäkasvi, jonka korret voivat kasvaa 135 cm korkeiksi. Korsien alimmat solmut ovat yleensä sipulimaisia ja sipuleita on kussakin korressa yhdestä neljään kappaletta. Lehdet ovat enintään 6 mm leveitä ja tasapintaisia. Kukintoina olevat tähkät ovat 4,5–16,5 cm pitkiä. Tähkän keskustähkylät ovat vihneellisiä ja vihneet ovat 1,2–5 cm pitkiä. Uloimpien tähkylöiden ulkohelpeet ovat yleensä vihneettömiä, mutta joskus niissäkin voi olla enintään 1,4 cm pitkät vihneet.
Mukulaohra kasvaa luonnossa monenlaisilla kasvupaikoilla kosteilta niityiltä kuiville mäenrinteille, tienpientareilla sekä hylätyillä pelloilla. Mukulaohraa kasvaa luontaisena itäisen Välimeren ympäristössä ja läntisessä Aasiassa, mutta tulokaslajina muuallakin maailmassa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hordeum bulbosum
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hordeum bulbosum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hordeum bulbosum (englanniksi)
Miska Poikkimäki

| Miska Poikkimäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. tammikuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Vuokatti Ski Team
Laji:  maastohiihto
Miska Poikkimäki (s. 6. tammikuuta 2000) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Vuokatti Ski Teamiä. Hänen valmentajansa on Ilkka Jarva.
Poikkimäki saavutti SM-pronssia viestissä hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2019 yhdessä Juho Mikkosen, Tino Tiilikaisen ja Martti Jylhän kanssa.
Moottoripyöräilyn Espanjan Grand Prix

Espanjan Grand Prix on ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan osakilpailu. Kilpailu on yksi neljästä Espanjassa ajettavasta osakilpailusta kaudella 2014.
Mukulapaloyrtti

| Mukulapaloyrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  asteridit
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit
Suku::  Huppupaloyrtit Phlomoides
Laji::  tuberosa
Kaksiosainen nimi
 Phlomoides tuberosa  (L.) Moench 
Synonyymit
 Phlomis tuberosa L. 
Katso myös
   Mukulapaloyrtti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mukulapaloyrtti (Phlomoides tuberosa) on monivuotinen huulikukkaiskasvi. Se on 50–100 senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho, jonka juurissa kasvaa nimen mukaisesti mukuloita. Lehtien lapa on herttamainen-soikea ja nyhälaitainen, aluslehdet ovat pitkäruotisia ja varsilehdet ruodittomia. Kukintona on lehtihankainen valekiehkura, yhdessä kiehkurassa on jopa 40 kukkaa tiheästi. Kukan teriö on kaksihuulinen, vaaleanpunainen.
Mukulapaloyrtti kasvaa alkuperäisenä muun muassa Itä- ja Kaakkois-Euroopassa, Saksassa, Venäjällä, Turkissa ja Kaukasiassa. Suomessa se on harvinainen, joko satunnaisena tai vakiintuneena pidetty uustulokas tai viljelyjäänne.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Mukulapaloyrtti (Phlomoides tuberosa) Suomessa.
Monika Liu

| Monika Liu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1988 (ikä 36) Klaipėda, Liettua
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Monika Liu 
Laulukielet:  englanti, liettua
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu, piano
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Monika Liubinaitė (s. 9. helmikuuta 1988 Klaipėda, Liettua), tunnettu myös nimellä Monika Liu, on liettualainen laulaja ja lauluntekijä. Liubinaitė syntyi Klaipėdassa. Hän opiskeli jazzia Klaipėdan yliopistossa ja jatkoi opintojaan Berklee College of Musicissa.
Liu edusti Liettuaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Sentimentai”. Liu kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin seitsemänneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Liu sijoittui 14:nneksi.
Diskografia > Studioalbumit

I Am (2015)
Lünatik (2019)
Melodija (2020)
Diskografia > Singlet

Journey to the Moon (2015)
On My Own (2016)
Hello (2017)
Komm Zu Mir (2019)
I Got You (2019)
Falafel (2019)
Vaikinai trumpais šortais (2019)
Troškimas (2020)
Sentimentai (2022)
Mukurra

| Mukurra > n. 350–1400-luku |
| --- | --- |
  Mukurran lippu 1300-luvulla 
   Kolme kristittyä maata Nubiassa: Mukurra (nimellä Makuria) sekä Nobatia ja Alwa Niilin varrella 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Dongola
Uskonnot:  koptilaisuus
Edeltäjä:  Kuš
Seuraaja:  Mamelukit
Mukurra oli kuningaskunta nykyisen Sudanin ja Egyptin rajoilla. Se oli Alwan ja Nobatian ohella yksi Nubian kuningaskunnista, jotka nousivat Kushin romahdettua vuoden 350 paikkeilla. Makurra hallitsi aluetta Niilin varrella kolmannelta kataraktilta viidennen tai kuudennen kataraktin paikkeille.[lähde? ] Mukurraa kutsutaan joskus Dongolaksi pääkaupunkinsa mukaan.
500-luvun loppuun mennessä Mukurra oli kääntynyt kristinuskoon, mutta 600-luvulla arabipaimentolaiset valloittivat Egyptin ja Nubia menetti yhteytensä muuhun kristittyyn maailmaan. Vuonna 651 arabit hyökkäsivät Mukurraa vastaan, mutta puolustus piti ja solmittu rauhansopimus kesti 1200-luvulle asti. Makuria kasvoi, ja pohjoinen naapuri Nobatia liittyi siihen. Valtakunta kukoisti etenkin vuosien 750 ja 1150 välillä - Jaksoa kutsutaan sen kultakaudeksi. Mukurra kaatui 1400-luvulla sisäisiin levottomuuksiin ja egyptiläisten toistuviin hyökkäyksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mukurra Wikimedia Commonsissa
Kiina talviolympialaisissa 2018

Kiina osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 80 urheilijaa, jotka kilpailivat 12 urheilumuodossa. Urheilijoista naisia oli 46 ja miehiä 34. Freestylehiihtäjiä oli 15, pikaluistelijoita 13, taitoluistelijoita 11 ja kaukalopikaluistelijoita 10. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi kaukalopikaluistelija Zhou Yang ja päättäjäisissä kaukalopikaluistelija Daijing Wu.
Kiina voitti kisoissa yhden kultamitalin, kuusi hopeaa ja kaksi pronssia. Se sijoittui kisojen mitalitilastossa 16:nneksi.
Mitalistit

| Mitali | Nimi | Urheilumuoto | Laji | Päiväys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Dajing, WuWu Dajing | Kaukalopikaluistelu | Miesten 500 m | 22. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Zongyang, JiaJia Zongyang | Freestylehiihto | Miesten hypyt | 18. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Xin, ZhangZhang Xin | Freestylehiihto | Naisten hypyt | 16. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Dajing, WuWu Dajing   Tianyu, HanHan Tianyu   Hongzhi, XuXu Hongzhi   Dequan, ChenChen Dequan   Ziwei, RenRen Ziwei | Kaukalopikaluistelu | Miesten 5 000 m viesti | 22. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Jinyu, LiLi Jinyu | Kaukalopikaluistelu | Naisten 1 500 m | 17. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Jiayu, LiuLiu Jiayu | Lumilautailu | Naisten halfpipe | 13. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Wenjing, SuiSui Wenjing   Cong, HanHan Cong | Taitoluistelu | Parikilpailu | 15. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Fanyu, KongKong Fanyu | Freestylehiihto | Naisten hypyt | 16. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Tingyu, GaoGao Tingyu | Pikaluistelu | Miesten 500 m | 19. helmikuuta |
Mukusit

| Mukusit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit
Suku::  Mukusit Baikiaea  Benth.
Katso myös
   Mukusit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mukusit (Baikiaea) on afrikkalainen hernekasvisuku, johon kuuluu kuusi lajia. Ne ovat puita, jotka kasvavat trooppisissa alankosademetsissä ja kausikuivissa metsissä. Mukuseja esiintyy Keski-Afrikasta etelään, Nigeriasta Namibiaan. Suomeksi on nimetty yksi laji, sambianmukusi (Baikiaea plurijuga).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Baikiaea
Moržovets

Moržovetsin kartta
| --- | --- |
Sijainti:  66.730°N, 42.559°E Mezenin piiri Arkangelin alue Venäjä
Korkein kohta:  27  m 
Pinta-ala:  110 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  12selvennä
Kieli:  venäjä
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Moržovets (ven. Моржове́ц) on noin 110 neliökilometrin laajuinen saari Vienanmeren Mezeninlahdella Luoteis-Venäjällä. Saaressa asuu kaksitoista ihmistä, se on soikeahko, ja siinä on runsaasti järviä. Hallinnollisesti saari kuuluu Arkangelin alueen Mezenin piiriin.
Aiheesta muualla

BSE:n (Suuri Neuvostotietosanakirja) artikkeli saaresta netissä (venäjäksi) (dic.academic.ru)
Miska Rantanen

Miska Rantanen (s. 30. huhtikuuta 1967)[lähde? ] on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Rantanen työskenteli Helsingin Sanomissa vuosina 1995–2024. Hän on erikoistunut kulttuuriin, politiikkaan ja nettimaailman ilmiöihin. Ennen Helsingin Sanomia hän työskenteli muun muassa Yliopisto-lehdessä, Nurmijärven Sanomissa, Ylioppilaslehdessä sekä avustajana muun muassa Rumba-lehdessä, Imagessa ja Yliopistolainen-lehdessä.
Rantanen on toiminut Politiikan toimittajien yhdistyksen hallituksen jäsenenä ja sihteerinä. Hän on ollut myös Sanoman toimitusosaston (STO) hallituksen puheenjohtaja.
Vuosina 1995 ja 1996 Rantanen oli Helsingin Sanomien kulttuuritoimituksen kesätoimittaja. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli vasta perustetun Helsingin Sanomien Verkkoliitteen toimittajana. Vuosina 1998–1999 Rantanen oli Yle TV1:llä esitetyn ajankohtaissatiirin Uutisvuodon käsikirjoittaja Jari Keräsen ohella. Helsingin Sanomissa Rantanen oli vakituisena toimittajana helmikuusta 2000 huhtikuuhun 2024. Hänen toimituksiaan olivat HS-verkkoliite (nyk. HS.fi), sunnuntaitoimitus, talous ja politiikka sekä kulttuuritoimitus.
Rantanen on julkaissut oman työnsä ohella seitsemän kirjaa. Ensimmäinen, Lepakkoluola – Lepakon ja Liekkihotellin tapahtumia ja ihmisiä ilmestyi vuonna 2000 ja sen kustansi WSOY. Vuonna 2005 ilmestyi Love Records - Tarina, taiteilijat, tuotanto (Schildts & Söderströms). Mustaa huumoria edustava Mies – Yleisimmät tyyppiviat ja niihin sopeutuminen (Schildts) ilmestyi 2011. Rantasesta teki tunnetun hänen toimittamansa syksyllä 2013 julkaistu kirja Kukkiva syyspervo ruukussa, johon on koottu tahattomia kirjallisia tekstimokia muun muassa mainoksista, ilmoituksista ja kylteistä eri vuosikymmeniltä. Kirjan jatko-osa Kaikki ranteet auki ilmestyi syksyllä 2014. Kolmas tekstimokakirja Kivaan kipuun ilmestyi syyskuussa 2016. Helmikuussa 2018 ilmestyi Rantasen kirja Kalsarikänni – Suomalainen opas hyvään elämään (S&S), joka on sekä parodia pohjoismaisista hyvinvointifilosofiakirjoista että kuvaus perisuomalaisesta kalsarikänni-ilmiöstä. Kirjan käännösoikeudet on myyty 13 kielialueelle.
Rantasen kahdeksas kirja on Karri Miettisen elämäkerta Paleface, protestilaulaja ja se ilmestyi syyskuussa 2024. Kirjan kustansi Johnny Kniga.
Vuoden 2016 aikana Rantanen toimitti Love Recordsin viisiosaisen Kaikki singlet -singleboksisarjan.
Oman työnsä ohella Rantanen on toiminut Helsingin kaupungin asettamassa nimistötoimikunnassa vuodesta 1997 lähtien. Helsingin kaupunki palkitsi hänet toimikuntatyöskentelystään kultaisella Helsinki-mitalilla kesäkuussa 2023.
Koulutukseltaan Rantanen on valtiotieteiden maisteri, pääaineena poliittinen historia. [lähde? ]
N43

N43 on  Suomen toisen valtakunnallisen tarkkavaaituksen aikana perustettu, väliaikaiseksi tarkoitettu korkeusjärjestelmä. Geodesian näkökulmasta N43 on yhdistetty korkeusvertausjärjestelmä ja korkeusvertauskehys.
N43:a käytetään edelleen tietyissä yhteyksissä. N43:n lähtötaso on Helsingin keskimerenpinta 1943.0, mistä myös nimitys on peräisin. NN:n lähtötaso on sama. Tarkkavaaituksen aikana tapahtunutta maannousua ei ole otettu huomioon. N43:ssa korkeudet ovat ortometrisiä korkeuksia. N43 on keskivuoksijärjestelmässä.
Montes Carpatus

Montes Carpatus
Montes Carpatus on lähes 400 kilometriä pitkä vuorijono Kuun Maahan päin kääntyneen puolen luoteisosassa, Mare Imbriumin eteläpuolella. Vuorijono kohoaa korkeimmillaan 2000 metriin. Saksalainen tähtitieteilijä Johann Heinrich von Mädler nimesi vuoriston Karpaattien mukaan.
Mudhoney (albumi)

| Mudhoney Mudhoneyn albumi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989
 Julkaistu: 1. marraskuuta, 1989
 Tuottaja(t): Mudhoney
 Tyylilaji: Grunge
 Kesto: 37.32
 Levy-yhtiö: Sub Pop
Mudhoneyn muut julkaisut
| Superfuzz Bigmuff 1988 | Mudhoney 1989 | Superfuzz Bigmuff Plus Early Singles 1990 |
Mudhoney on grungeyhtye Mudhoneyn albumi vuodelta 1989. Se on yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi.
Kappale "Magnolia Caboose Babyshit" on cover versio Blue Cheerin kappaleesta "Magnolia Caboose Babyfinger", vaikka kappale onkin merkitty Mudhoneyn omaksi.
Kappaleet

"This Gift" – 3:34
"Flat Out Fucked" – 2:15
"Get Into Yours" – 3:50
"You Got It" – 2:50
"Magnolia Caboose Babyshit" – 1:07
"Come To Mind" – 4:52
"Here Comes Sickness" – 3:41
"Running Loaded" – 2:50
"The Farther I Go" – 2:07
"By Her Own Hand" – 3:16
"When Tomorrow Hits" – 2:39
"Dead Love" – 4:27
Kokoonpano

Mark Arm - kitara, laulu
Steve Turner - kitara, laulu
Matt Lukin - basso, laulu
Dan Peters - rummut, laulu
Monika Maron

| Monika Maron |
| --- | --- |
 Maron vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1941 Berliini, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tyylilajit:  aikakausiromaanit
Aiheet:  DDR
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Monika Maron (3. kesäkuuta 1941 Berliini, Saksa) on saksalainen kirjailija.
Maron syntyi Berliinissä 3. kesäkuuta 1941. Hän muutti vuonna 1951 Länsi-Berliinistä Itä-Berliiniin isäpuolensa, DDR:n tulevan sisäministerin Karl Maronin kanssa. Hän opiskeli teatteria[lähde? ] ja toimi muun muassa journalistina. 1970-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa kokopäiväisesti ja asui Itä-Saksassa vuoteen 1988 jolloin hän muutti länteen. Asuttuaan Hampurissa vuoteen 1992 asti hän palasi jälleenyhdistyneeseen Berliiniin, jossa hän asuu edelleen.
Sekä Maronin kirjat että hänen terävät artikkelinsa Der Spiegelissä ovat ollet suosittuja. Hänen teoksensa ilmaisevat konservatiivisia poliittisia näkemyksiä. Hänet palkittiin vuonna 1992 kuuluisalla Kleist-palkinnolla, joka myönnetään vuosittain merkittäville saksalaisille kirjailijoille, ja vuonna 2003 Friedrich Hölderlin-palkinnolla.[lähde? ]
Maronia on syytetty kytkennöistä Stasiin, joita hän ei ole kiistänyt.
Teokset

Flugasche (1981)
Herr Aurich (1982)
Das Mißverständnis (1982)
Die Überläuferin (1986)
Stille Zeile Sechs (1991)
Nach Massgabe meiner Begreifungskraft: Essays und Artikel (1993)
Animal Triste (1996)
suomennos: Animal triste – rakkauden jälkeen. Suomentaja Jukka-Pekka Pajunen. Isbn 978-951-1-14564-6
Pawels Briefe (1999)
Endmoränen (2002)
Quer über die Gleise (2002)
Wie ich ein Buch nicht schreiben kann und es trotzdem versuche (2005)
Ach, Glück (2007)
Bitterfelder Bogen: Ein Bericht (2009)
Zwei Brüder: Gedanken zur Einheit (2010)
Zwischenspiel (2013)
Munin oder Chaos im Kopf (2018)
Krumme Gestalten, vom Wind gebissen (2020)
Artur Lanz (2020)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monika Maron Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Montes Apenninus

Montes Apenninus
Montes Apenninus on vuorijono Kuun Maahan näkyvän puoliskon pohjoisosissa. Johannes Hevelius nimesi vuoriston Italian Apenniinien mukaan. Vuorijono kohoaa korkeimmillaan yli 5 000 metriin ja siinä on yli 3 000 huippua. Vuoriston keskellä on Belan kraatteri, joka sijaitsee Mons Bradleyn ja Mons Hadleyn välimaastossa.
Matthew Abt

| Matthew Abt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1993 (ikä 31) Leduc, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Saksa
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Matty, Matti
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Fischtown Pinguins
Sarja:  DEL
Pelinumero:  42
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Wheeling Nailers (ECHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Colorado Eagles (AHL) Utah Grizzlies (ECHL) Lukko (SML)
Matthew Abt (s. 25. heinäkuuta 1993 Leduc, Alberta, Kanada) on kanadalais-saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan DEL-liigan Fischtown Pinguinsissa.
Ura

Abt on Thorsby MHA:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa lähinnä kotikaupungissaan Leduc Oil Kingsin organisaatiossa. Kaudeksi 2010–2011 Abt siirtyi AJHL-junioriliigan St. Albert Steeliin. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan Whitecourt Wolverinesiin, jonka varakapteeniksi Abt nousi. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui tehoilla 10+32=42 koko AJHL:n puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Canmore Eaglesin Trey Phillips. Pudotuspeleissä Abt jakoi tehoilla 3+3=6 Wolverinesin sisäisen pistepörssin voiton Colten Mayorin ja Ryan Berlinin kanssa.
Vuosina 2014–2018 Abt kävi Rochester Institute of Technologya. Hänen kaksi ensimmäistä yliopistokauttaan päättyivät Atlantic Hockeyn mestaruuksiin. Junior-vuotenaan 2016–2017 Abt sijoittui koko NCAA:n jäähypörssissä kolmanneksi. Senior -vuotensa 2017–2018 päätteeksi, maaliskuussa 2018 hän siirtyi loppukevääksi ECHL-joukkue Wheeling Nailersiin, jossa Abt pelasi 12 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6.
Syyskuussa Abt teki Wheeling Nailersin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän kuitenkin osallistui samana syksynä AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin harjoitusleirille. Abt teki lokakuussa seuran kanssa AHL-sopimuksen kaudeksi 2018–2019. Hän pelasi Penguinsissa koko kauden tehden tulokaskautensa aikana 63 runkosarjaottelussa 12 syöttöpistettä. Kesäkuussa 2019 Abt teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. NHL-varaamaton Abt osallistui samana syksynä myös Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille. Hän pelasi kaudesta 2019–2020 reilut puolet Wilkes-Barre/Scrantonissa ja vajaat puolet Wheeling Nailersin ECHL-joukkueen vahvuudessa.
Heinäkuussa 2020 Abt teki vuoden mittaisen sopimuksen AHL-joukkue Colorado Eaglesin kanssa. Hän pelasi osan kaudesta 2020–2021 myös ECHL-joukkue Utah Grizzliesissa. Abt voitti joukkueen sisäisen tehotilaston kerättyään vain 11 ottelussa teholukeman +8.
Kaudeksi 2021–2022 Abt siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Huhtikuussa 2022 seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Abtin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Toukokuussa 2023 hän teki Lukon kanssa taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2024–2025 Abt siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Fischtown Pinguinsiin.
Pelityyli

Abtin entisen seuran Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedtin mukaan hän on jykeväraaminen pelaaja, joka liikkuu tosi hyvin, nopeasti ja sulavasti kokoisekseen. Sahlstedtin mukaan Abt on kahden suunnan puolustaja, joka puolustaa tiiviisti ja tiukasti ja on aina valmis puolustamaan joukkuetovereitaan. Sahlstedtin mukaan arviot hänen luonteestaan kertovat hänen laittavan aina joukkueen edun ensimmäiseksi. Sahlstedtin mukaan Abt omaa hyvät kiekolliset taidot: ykkössyöttö lähtee napakasti ja hän käsittelee kiekkoa isoksi mieheksi pehmeästi. Sahlstedtin mukaan Abtilla on edellytykset ottaa isoa kiekollista roolia, vaikka hän ei aiemmin päässyt pelaamaan AHL:ssä juurikaan ylivoimaa.
Muuta

Abtin isoveli Jordan pelasi omalla urallaan puolustajana ECHL:ssä ja Britanniassa.
Mourniés

| Mourniés Μουρνιές |
| --- | --- |
 Mourniés
 Koordinaatit: 35°29′01″N, 24°00′46″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Chaniá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  7401030101
Väkiluku (2011):  7 553
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mourniés (kreik. Μουρνιές; myös Murniés) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kaupunki kuului Elefthérios Venizéloksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Elefthérios Venizéloksen kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 7 553 (vuonna 2011).
Mourniés sijaitsee noin kolme kilometriä Chanián kaupungin keskustasta etelään ja se on nykyisin käytännössä Chanián esikaupunkialuetta. Mourniés muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μουρνιών, Dimotikí Koinótita Mournión), johon kuuluu varsinaisen Mourniésin kaupungin lisäksi Krýo Nerón kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 7 614.
Mourniés oli merkittävän poliitikko Elefthérios Venizéloksen synnyinpaikka, ja hänen synnyinkotiaan esitellään siellä edelleen. Myös koko kunnallisyksikkö on saanut nimensä tätä kautta.
Elefthérios Venizéloksen kotitalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mourniés Wikimedia Commonsissa