stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarle II (Napoli)
Lapset

Kaarle järjesti lapsiaan Euroopan hoveihin ja loi siten liittosuhteita eri maihin. Hänen lapsistaan Kaarle Martel julistettiin nimelliseksi Unkarin kuninkaaksi, Filipistä tuli Taranton ruhtinas, Blankasta Aragonian ja Eleonoorasta Sisilian kuningatar ja Margareetasta Anjoun kreivitär. Lisäksi Ludvigista tuli Toulousen piispa ja kuoltuaan pyhimys. Vanhin poika Kaarle Martel kuoli vuonna 1295, tämän poika Kaarle Robert syrjäytettiin perimysjärjestyksestä ja Ludvig luopui perimysoikeudestaan, joten Kaarle II:n kruununperijäksi tuli hänen kolmanneksi vanhin poikansa Robert, joka seurasi isäänsä kuninkaana vuonna 1309. Pojanpojasta Kaarle Robertista tuli Unkarin kuningas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle II (Napoli) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Ethan Pinnock

Ethan Pinnock vuonna 2015.
Ethan Pinnock (s. 29. toukokuuta 1993) on Englannissa syntynyt jamaikalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 194-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.
Pinnock edusti aikuisuransa alkupuolella Englannin alemmilla sarjatasoilla Dulwich Hamletia ja Forest Green Roversia. Kausina 2017–2019 hän edusti Barnsleya, joka ensimmäisellä kaudella pelasi mestaruussarjassa ja jälkimmäisellä yhtä sarjatasoa alempana ykkösliigassa.
Pinnock siirtyi kesällä 2019 Brentfordiin ja oli kahdella mestaruussarjakaudella pääasiassa avauskokoonpanon pelaaja. Keväällä 2021 Brentford nousi Valioliigaan. Pinnock pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan ja oli Brentfordin maalein 2–0 voittamassa ottelussa kentällä täydet minuutit. Hän pelasi ensimmäisellä valioliigakaudellaan 32 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa tasapeliin 3–3 päättyneessä kotiottelussa Liverpoolia vastaan. Kaudella 2022–2023 hän oli sivussa kahdeksasta ensimmäisestä valioliigaottelusta edellisen kauden loppupuolella tulleen takareisivamman ja sen jälkeen tulleen polvivamman vuoksi mutta pelasi kentille päästyään täydet minuutit Brentfordin kaikissa 30 ottelussa. Hän teki maalin maaliskuussa Fulhamia, huhtikuussa Brightonia ja toukokuussa 1–0-voittomaalin kauden päätösottelussa Manchester Cityä vastaan.
Kaudella 2023–2024 Pinnock pelasi Valioliigassa 29 ottelua, joista yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa. Hän oli kevätkaudella yhdeksän ottelua sivussa nilkkavamman vuoksi. Hän teki maalin Chelseaa vastaan lokakuussa ja Lutonia vastaan huhtikuussa. Kaudella 2024–2025 hän on 18. joulukuuta mennessä pelannut täyden ajan Brentfordin kaikissa 16 valioliigaottelussa. Hän teki lokakuussa maalin peräkkäisissä otteluissa Wolverhamptonia ja Manchester Unitedia vastaan.
Pinnock pelasi Englannin C-maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2016. Jamaikan maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan ja on sen jälkeen pelannut MM-karsinnoissa ja CONCACAF:in Kansojen liigassa. Hän on joulukuun 2024 puoliväliin mennessä pelannut 17 maaottelua.
Justin Schultz

| Justin Schultz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1990 (ikä 34) West Kelowna, BC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–2024
Seurat:  Edmonton Oilers (NHL) Oklahoma City Barons (AHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Washington Capitals (NHL) Seattle Kraken (NHL) HC Lugano (NL)
NHL-varaus:  43. varaus, 2008 Anaheim Ducks
Justin Schultz (s. 6. heinäkuuta 1990 West Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Oikealta laukoneen Schultzin suurin vahvuus oli hänen peliälynsä. Hänen muihin vahvuuksiin kuuluivat kiekollinen peli ja laukaus. Schultzin heikkouksiin kuului kiekoton peli. Hän pelasi useimmiten ykköspuolustajaparin kiekollisena puolustajana ja sai vastuuta myös ylivoimalla.
Ura > Maajoukkueura

Schultz edusti Kanadaa vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa kahdeksan ottelua ja sai neljä syöttöpistettä. Kanadan turnaus päättyi puolivälierätappioon isäntämaa Ruotsille. Schultz edusti myös Canada Westin joukkuetta alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2008, jolloin hän voitti hopeaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justin Schultz Wikimedia Commonsissa
Danilho Doekhi

Danilho Raimundo Doekhi (s. 30. kesäkuuta 1998 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä, johon hän siirtyi kesällä 2022.
Doekhi pelasi pitkään SBV Excelsiorin junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa kentälle maaliskuussa 2016 Eredivisien ottelussa AZ Alkmaaria vastaan. Hän siirtyi vuonna 2016 Ajaxiin mutta ei mahtunut edustusjoukkueeseen. Kaudet 2018–2022 hän edusti SBV Vitesseä, jossa hän pelasi pudotuspelit mukaan lukien 115 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Konferenssiliigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki yhden maalin.
Doekhi siirtyi kesällä 2022 Saksan Bundesliigassa pelaavaan Union Berliniin. Tulokaskaudellaan hän pelasi 25 bundesliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki viisi maalia, joista  kaksi Hoffenheimia vastaan tammikuussa 2023. Eurooppa-liigan kahdeksassa ottelussa hän teki yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän on talvitaukoon mennessä pelannut kahdeksan ottelua ja tehnyt yhden maalin. Mestarien liigassa hän on pelannut kolme ottelua.
Doekhi on pelannut Alankomaiden alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 Alankomaiden yltäessä välieriin mutta ei päässyt kertaakaan kentälle.
Doekhin setä Winston Bogarde sekä serkut Melayro Bogarde ja Lamare Bogarde ovat myös jalkapalloilijoita.
Isopoliteia

Isopoliteia (m.kreik. ἰσοπολιτεία) tarkoitti antiikin Kreikassa ”kansalaisoikeuksien samanarvoisuutta” eli sitä, että jollekin toisen kaupungin kansalaiselle tai koko kaupungille myönnettiin toisen kaupungin kansalaisuuden edut. Tämä oli kuitenkin voimassa vain silloin, kun toisen kaupungin kansalaiset muuttivat kansalaisuuden myöntäneeseen kaupunkiin. Kyseessä olevat kaupungit olivat yleensä poliksia eli kaupunkivaltioita.
Yksilön tapauksessa tällaisessa potentiaalisten kansalaisoikeuksien myöntämisessä saattoi olla kyse henkilökohtaisesta kunnianosoituksesta, kun taas kaupunkien välillä asiasta voitiin sopia molemminpuolisella sopimuksella. Jos kaupungit menivät vielä pidemmällä ja sopivat, että niillä oli kokonaan yhteinen kansalaisuus, tällöin kyseessä oli sympoliteia.
Tunnettuja isopoliteia-sopimuksia

Isopoliteia-sopimus tunnetaan piirtokirjoitus- tai muiden lähteiden perusteella muun muassa seuraavien kaupunkien väliltä:
Ateena ja Plataiai (400-luku eaa.)
Ateena ja Rhodos (n. 200 eaa.)
Byzantion ja Ateena (n. 339 eaa.)
Henna ja Entella (300–200-luku eaa.)
Hierapytna ja Arkades (200-luku eaa.)
Hierapytna ja Priansos (100-luku eaa.)
Keoksen tetrapolis ja Histiaia/Oreos (364 eaa.)
Keoksen tetrapolis ja Eretria (364 eaa.)
Khalke ja Knidos (300-luku eaa.)
Korintti ja Argos (300-luku eaa.)
Ksanthos ja Myra
Kyrene ja Thera (300-luku eaa.)
Messene ja Figaleia
Miletos ja Istros (300-luku eaa.)
Miletos ja Kios (n. 228 eaa.)
Miletos ja Kyzikos (300-luku eaa.)
Miletos ja Mylasa (209/208 eaa.)
Miletos ja Olbia (329 eaa.)
Miletos ja Pygela (300-luku eaa.)
Pergamon ja Tegea (100-luku eaa.)
Priene ja Bargylia
Smyrna ja Magnesia (n. 243 eaa.)
Temnos ja Teos
Matti Jalasvuori

| Matti Jalasvuori> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1982 
Ammatti:  dosentti, tutkija
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Jyväskylän yliopisto
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto
Tutkimusalue:  virologia, virukset
Palkinnot:  Akatemiapalkinto tieteellisestä rohkeudesta (2018)
Matti Jalasvuori (s. 1982) on suomalainen virologi. Hän on tutkinut virusten hyödyntämistä antibiooteille vastustuskykyisten bakteeritartuntojen hoitoon. Jalasvuori on toiminut PrecisionPhage Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 2022 alkaen. Sen ohella hän on tutkinut muun muassa astrobiologiaa ja virusten käyttämistä syöpien hoitoon.
Jalasvuori valmistui vuonna 2010 tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan molekyylibiologia. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston virusgenetiikan dosentiksi 2014.
Aiheesta muualla

Jyväskylän yliopisto : Converis-tutkimustietojärjestelmä : Matti Jalasvuori
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Tšekki 
Tieteilijät:  ORCID
Susanna Huovinen

| Susanna Huovinen |
| --- | --- |
 Susanna Huovinen vuonna 2010.
Suomen peruspalveluministeri
 Kataisen hallitus 24.5.2013–24.6.2014 Stubbin hallitus 24.6.2014–29.5.2015  
Edeltäjä:  Maria Guzenina-Richardson
Seuraaja:  Juha Rehula
Suomen liikenne- ja viestintäministeri
 Vanhasen I hallitus 24.9.2005–18.4.2007  
Edeltäjä:  Leena Luhtanen
Seuraaja:  Anu Vehviläinen (liikenne) Suvi Lindén (viestintä)
Kansanedustaja
 24.3.1999–14.6.2018  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Keski-Suomen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Liminka
Puoliso:  Timo Koivisto (2003–)
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  yhteiskuntatieteiden maisteri (1998)
Krista Anri Susanna Huovinen (s. 10. kesäkuuta 1972 Liminka) on suomalainen poliitikko ja virkamies. Huovinen on toiminut vuodesta 2022 hallintopolitiikan alivaltiosihteerinä valtiovarainministeriössä. Huovinen oli 1999–2018 SDP:n kansanedustaja Keski-Suomen vaalipiiristä. Vuosina 2005–2007 hän oli Vanhasen I hallituksen liikenne- ja viestintäministeri ja vuosina 2013–2015 Kataisen ja Stubbin hallitusten peruspalveluministeri. Vuosina 1992–2008 Huovinen oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen.
Koulutus ja ura

Huovinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1991 Jyväskylän normaalikoulun lukion liikuntalinjalta ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1998 pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli Nuorisoyhteistyö Allianssin rasisminvastaisen kampanjan yhteyssihteerinä ja teki myös pro gradu -tutkielmansa suvaitsevaisuudesta.
Huovinen kiinnostui politiikasta 15-vuotiaana ja toimi demarinuorissa. 19-vuotiaana hän oli ehdolla vuoden 1991 eduskuntavaaleissa, joissa sai 1 116 ääntä. Vuoden 1992 kuntavaaleissa Huovinen valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon. Hän oli valtuutettu vuoteen 2008, jolloin jättäytyi kuntapolitiikasta.
Huovinen oli ehdolla eduskuntaan jälleen vuoden 1995 vaaleissa mutta jäi toiselle varasijalle 3 122 äänellä. Hänet valittiin ensimmäisen kerran kansanedustajaksi vuoden 1999 vaaleissa. Vaalikaudella hän oli talousvaliokunnan, ympäristövaliokunnan ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen. Vuoden 2003 vaaleissa Huovinen valittiin jatkokaudelle. Hän oli vuosina 2003–2005 sosialidemokraattien eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Syyskuussa 2005 SDP kierrätti ministereitään ja Huovinen nostettiin Leena Luhtasen tilalle Vanhasen I hallituksen liikenne- ja viestintäministeriksi, jona hän toimi vaalikauden loppuun.
Huovinen valittiin eduskuntaan myös vuosien 2007 ja 2011 vaaleissa. Hän toimi ympäristövaliokunnan puheenjohtajana kahteen otteeseen vaalikaudella 2007–2011 mukaan lukien vuonna 2010 kun ympäristövaliokunta äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan. Vuosina 2011–2013 Huovinen toimi sekä Euroopan neuvoston että Itämeren parlamentaarikkokonferenssin Suomen valtuuskuntien puheenjohtajana.
Koulutus ja ura > Peruspalveluministeri

Toukokuussa 2013 SDP kierrätti jälleen ministereitään ja Huovinen valittiin Kataisen hallituksen peruspalveluministeriksi Maria Guzenina-Richardsonin seuraajaksi. Vasemmistoliiton vetäydyttyä hallituksesta huhtikuussa 2014 myös tasa-arvoasiat siirrettiin Huoviselle. Hänen kaudellaan suurena hankkeena oli myös sote-uudistus. Huovinen on kannattanut alkoholilainsäädännön tiukentamista ja ehdottanut esimerkiksi alkoholiveron korottamista ja keskioluen myynnin siirtämistä kaupoista takaisin Alkoon.
Koulutus ja ura > Kansanedustajauran jälkeen

Huovinen valittiin 17. huhtikuuta 2018 Keski-Suomen ensi- ja turvakodin toi­min­nan­joh­ta­jak­si. Hän ilmoitti hakevansa vapautusta eduskuntatyöstä. Hänen tilalleen eduskuntaan tuli Riitta Mäkinen.
Elokuussa 2022 Huovinen nimitettiin valtiovarainministeriön hallintopolitiikan alivaltiosihteeriksi 19. syyskuuta 2022 alkaen viisivuotiskaudeksi.
Yksityiselämä

Huovinen on ollut naimisissa vuodesta 2003 Jyväskylän kaupunginjohtaja Timo Koiviston kanssa ja heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Jyväskylän Säynätsalossa.
Huovinen harrasti nuorena yleisurheilua.
Langalla Jaska ja Ari

| Langalla Jaska ja Ari |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnusteksti
Tyyli:  visailuohjelma
Kestoaika:  30–35 minuuttia
Luoja(t):  Veikko Koski (toimittaja)
Pääosissa:  Ari Lauanne (juontaja)
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  6. kesäkuuta 1991 – 5. syyskuuta 1991
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  14
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Taavi Vartia, Antero Ojala
Lavastaja(t):  Johanna Wuethrich
Kuvaaja(t):  Jaakko Kiiveri
Tuotantoyhtiö(t):  TV2 Visailu/puheryhmä
Vatsastapuhuja Ari Lauanne Jaska-nukkensa kanssa arvuuttelivat katsojilta tietokilpailukysymyksiä vuonna 1991 esitetyssä visailuohjelmassa.
Langalla Jaska ja Ari oli suomalainen kesä-syyskuussa 1991 Yle TV2-kanavalla esitetty visailuohjelma. Ohjelmaa tehtiin yhteensä 14 jaksoa.
Ohjelman juontajana toimi vatsastajapuhuja Ari Lauanne, joka juonsi ohjelmaa Jaska-nimisen käsinukkensa kanssa. Ihmiset pystyivät osallistumaan ohjelmaan lähettämällä postikortteja, joista valittiin ohjelmaan osallistujat. Kysymyksiin oikein vastanneet voittivat palkintoja, mutta niille jotka vastasivat väärin lähetettiin lohdutuspalkintona T-paita.
Seuraavana vuonna Lauanne juonsi Jaska-käsinukkensa sekä Mia Halosen kanssa saman tyylistä visailuohjelmaa Jaska ja sen sisko.
Parodia

Sketsisarjan Kummeli ensimmäisellä tuotantokaudella esitettiin sketsijatkumoa "Missä mennään?", joka oli parodia Langalla Jaska ja Ari -visailuohjelmasta. Sketsissä Heikki Silvennoinen esittää Jouko -nimistä juontajaa ja Timo Kahilainen Kosti -nimistä käsinukkea. Ohjelmassa arvuutellaan nähtävyyksiä, joista vihjeet kertoo reportteri Mauno Ahonen.
Nosturi

Torninostureita rakennustyömaalla.
Trispastos.
Nosturi on tavaroiden nostamiseen ja lyhyeen siirtämiseen tarkoitettu laite. Henkilöiden nostamiseen käytettävää nosturilaitetta kutsutaan henkilönostimeksi.
Varhaista historiaa

Vivut ja kaltevat tasot ovat varhaisimpia teknologioita, joita ihminen on käyttänyt tehostaakseen nostamista. Ensimmäisiä nosturiksi ymmärrettäviä sovelluksia oli veden nostaminen kaivosta vivun ja vastapainon avulla ns. shadufilla, jonka periaatteeseen perustuu myös Suomessa pitkään käytetty vinttikaivo. Shaduf on tunnettu Mesopotamiassa jo noin 2000 eaa. ja sitä käytetään Afrikassa ja Aasiassa paikoin edelleenkin.
Nosturien varhaisesta historiasta esimerkiksi antiikin ajalta ei ole säilynyt juurikaan jäänteitä itse laitteista. Sen sijaan rakennusten jäänteitä tutkimalla voidaan tehdä päätelmiä myös rakentamisessa käytetystä nostoteknologiasta. Lisäksi on olemassa joitakin teksti- ja kuvalähteitä, kuten Vitruviuksen laaja latinankielinen tutkielma De Architectura sekä Heron Aleksandrialaisen kirjoitukset. Heronin kokoelman Mekhaniká-osassa kuvataan mekaniikan peruslaitteita ja edelleen niiden soveltamista nostokoneisiin. Samassa kirjoituksessa Heron kuvaa myös torninosturin.
Nostoliikkeen muuntaminen vetämiseksi väkipyöriä ja niistä koostuvia pylpyröitä yhdistelemällä merkitsi huomattavaa edistysaskelta. Väkipyörää alkoivat käyttää kreikkalaiset 600–500-luvuilla eaa. Heiltä sen omaksuivat roomalaiset.
Yhden väkipyörän avulla voidaan vaihtaa nostamiseen tarvittavan liikkeen suuntaa, mutta voima ei lisäänny, päinvastoin väkipyörän ja köyden kitka aiheuttaa häviötä. Käyttämällä nostolaitteessa kolmea väkipyörää (kreik. trispastos), kahta nosturin rungossa ja yhtä liikkuvassa nosto-osassa kasvaa nostovoima kolminkertaiseksi. Vitruvius on tutkielmassaan kuvannut myös tämän nosturityypin.
Viiden väkipyörän avulla (kreik. pentaspostos) saavutetaan viisinkertainen voiman kasvu. Samalla noston nopeus kuitenkin vähenee vastaavasti. Kitkan lisääntyminen vähentää väkipyörien lisäämisestä koituvaa etua.
Lihasvoimaa välitettiin nostureihin käyttämällä köyden vetämiseen esimerkiksi laivojen ankkuripeleistä tuttua vorokkia ihmisvoimin, hevos- tai härkäkiertona. Isoissa rakennustöissä, kuten keskiaikaisia kirkkoja rakennettaessa voitiin käyttää polkumyllyä, jossa voiman tuottaa 4–5 metriä läpimitaltaan olevan pyörän sisällä kävelevä ihminen.
Teollistumisen ja höyryvoiman aikakausi

Teollistuminen lisäsi nosturien tarvetta ja kapasiteettivaatimuksia ja eräät siihen vaikuttaneet keksinnöt olivat hyödyllisiä myös nosturien kehityksen kannalta. Etenkin höyrykoneen tulo nosturien käyttövoimaksi sekä kehittyneempien rauta- ja teräsrakenteiden käyttö nosturien ulottuvuuden ja kapasiteetin lisäämiseen merkitsivät suurta muutosta varhaisempiin kehitysvaiheisiin nähden. Muun raskaan teollisuuden ja rakentamisen ohella nostureita tarvittiin laivojen rakentamiseen ja käytettäväksi satamissa laivoja lastattaessa ja purettaessa. Monet nykyäänkin toimivat nosturivalmistajat ovat peräisin teollisen vallankumouksen ajoilta.
Höyrykäyttöiset nosturit voitiin asentaa kiskoille, jolloin niistä tuli liikuteltavia verrattuna kiinteisiin rakennelmiin. Ennen nostureihin soveltuvan teräsvaijerin kehittämistä lastin ja nostopuomin kantamiseen ja tukemiseen käytettiin teräsketjua.
Teollisuusnosturit

Nostureita käytetään tavallisesti rakennuksilla, tehtailla ja raskaiden laitteiden valmistuksessa. Tyypilliset rakennuksilla käytetyt nosturit, torninosturit, ovat yleensä väliaikaisia rakennelmia. Teollisuudessa käytetään yleisesti kiinteästi asennettuja siltanostureita. Nostureiden ohjaus tapahtuu yleensä joko nosturin yläosassa olevasta ohjaamosta tai kauko-ohjauksella alhaalta läheltä nostettavaa kuormaa. Siltanosturit voivat olla myös pitkälle automaattiohjattuja.
Ajoneuvo- ja satamanosturit

Ajoneuvonosturit ovat pyörillä varustettuja nostureita, jotka voidaan helposti ajaa nostopaikkaan. Näiden koneiden nostotehot ovat 20 – 1 200 tonnia ja puomin pituudet 20–180 metriä. Akseleita näissä koneissa on 2–9 kappaletta.
Satamissa käytetään satamanostureita irtotavaran siirtoon ja konttinostureita konttien siirtoon. Nosturialukset ovat erikoisrakenteisia laivoja tai ponttoneita. Niiden nosturilaitteistoilla voidaan esimerkiksi kääntää kaatunut alus oikein päin tai liikutella merellisten rakennelmien osia.
Nostureita käyttökohteissaan

Siltanosturi betonielementtitehtaalla.
Raiteilla kulkeva pukkinosturi ratapihalla.
Kuormausnosturi talvisella rakennustyömaalla.
Konttinostureita satamassa.
Uiva nosturi.
Torninosturi.
Ajoneuvonosturi.
Nuojuan voimalaitoksen siltanosturi.
Siltanosturi nosto-orren kanssa.
Nosturivalmistajia

| --- | --- |
 Austin Western (USA)  Coles (Englanti)  Comansa Tower  Erikkila (Suomi)  Grove (USA)  Hitachi (Japani)  IHI (Japani)  Jaso Tower  JDN Monocrane (Australia)  Jones (Englanti)  Kato (Japani)  Kobelco (Japani)  Konecranes (Suomi) :  Liebherr (Saksa)  Linmac (Australia)  Lima (USA)  Luna Equipos Industriales (Espanja)  MAN Wolfkran (Saksa)  Mantsinen Group Ltd Oy (Suomi)  Marchetti Truck  Merlo (Italia)  Manitou (Ranska)  P&H (USA)  PPM (Ranska)  Sumitomo (Japani)  Terex (USA)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta nosturit Wikimedia Commonsissa
Uiva nosturi Matador 3 (Arkistoitu – Internet Archive)
Kiven nostojärjestely kolmijalalla ja taljalla.
Torninosturi työssään.
Seppä (kauppakeskus)

| Seppä |
| --- | --- |
 Kauppakeskus Sepän rakennustyömaa
Sijainti:  Seppälä, Jyväskylä
Koordinaatit:  62.2560°N, 25.7750°E
Avattu:  syksyllä 2017
Omistaja:  LähiTapiola
Rakennuskustannukset:  noin 70 milj. €
Liikkeiden määrä:  50+
Päävuokralaisia:  XXL, Power
Kerrospinta-ala:  24 000 m²
Kävijämäärä:  2,6 Milj. (2020)
Vuosimyynti:  60,5 Milj. € (2020)
Pysäköintipaikkoja:  2 200
Seppä on kauppakeskus Seppälän alueella Jyväskylässä. Kauppakeskus avattiin syksyllä 2017 ja sen kerrospinta-ala on noin 24 000 m².
Keskuksen ankkurivuokralainen oli urheiluvälineketju XXL, jonka pinta-ala on 3 700 neliömetriä.
Zhao Xintong

| Zhao Xintong |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Zhao Xintong
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1997 (ikä 27) Xi'an, Kiina
Kansalaisuus:   Kiina
Snookerpelaaja
Ammattilaisena:  2016–
Korkein ranking:  86 (2016)
Palkintorahat:  £62 537
Korkein breikki:  145
Sadan breikit:  21
Zhao Xintong (kiin.: 赵心童; pinyin: Zhào Xīntóng; s. 3. huhtikuuta 1997) on kiinalainen snooker-ammattilainen. Hänen suurin lyöntisarjansa on 145.
RAC-ralli 1987

|  RAC-ralli 1987 |
| --- | --- |
 13. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1987. 
Ajankohta:  22. – 25. marraskuuta 1987
Pituus:  48 erikoiskoetta, 493,87 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Juha Kankkunen    Juha Piironen  (Martini Lancia)
Toinen:   Stig Blomqvist    Bruno Berglund  (Ford Motor Co)
Kolmas:   Jimmy McRae    Ian Grindrod
Markku Alén RAC-rallissa vuonna 1987.
RAC-ralli 1987 (viralliselta nimeltään 43. Lombard RAC Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan viimeinen kilpailu kaudella 1987. Kilpailu järjestettiin 22. – 25. marraskuuta 1987 Chesterissä. Ensimmäistä kertaa rallin historiassa nuotitus oli sallittu, tosin vain ensimmäisen päivän puistoerikoiskokeille.
Reitti

Erikoiskokeiden yhteispituus oli 493,87 kilometriä (suunniteltu pituus oli 513,29 kilometriä). Kilpailun kaikki muut tauot olivat Chesterissä paitsi tiistain ja keskiviikon välinen yö Carlislessa. Skotlannin ja etelä-Walesin erikoiskokeita jätettiin pois, mutta Yorkshiren erikoiskokeet palasivat reitille edellisvuoden tauon jälkeen.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Juha Kankkunen |  Juha Piironen | Lancia Delta HF 4WD | 5:26.36 | 0.0 |  |
| 2. |  Stig Blomqvist |  Bruno Berglund | Ford Sierra RS Cosworth | 5:30.16 | +3.40 |  |
| 3. |  Jimmy McRae |  Ian Grindrod | Ford Sierra RS Cosworth | 5:33.15 | +6.39 |  |
| 4. |  Mikael Ericsson |  Claes Billstam | Lancia Delta HF 4WD | 5:35.11 | +8.35 |  |
| 5. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Lancia Delta HF 4WD | 5:35.26 | +8.50 |  |
| 6. |  David Llewellin |  Phil Short | Audi Coupé Quattro | 5:45.41 | +19.05 |  |
| 7. |  Mats Jonsson |  Johnny Johansson | Opel Kadett GSI | 5:48.36 | +22.00 |  |
| 8. |  Carlos Sainz |  Antonio Boto | Ford Sierra RS Cosworth | 5:49.16 | +22.40 |  |
| 9. |  Kenneth Eriksson |  Peter Diekmann | Volkswagen Golf GTI 16V | 5:49.16 | +22.40 |  |
| 10. |  Roger Ericsson |  Per Rosendahl | Subaru RX Turbo | 5:58.36 | +32.00 |  |
Lähde:
Pistetilanteet

Edellisen Sanremon osakilpailun voitti Miki Biasion, joka johti kuljettajien MM-sarjaa 14 pisteellä ennen toisen sijan jakanutta Kankkusta ja Alénia. Biasionia ei ilmoitettu mukaan RAC-ralliin koska hän oli jo ajanut kauden aikana seitsemän kilpailua, jotka hänelle oli suunniteltu. RAC-ralli oli sekä Alénille että Kankkuselle kauden seitsemäs kilpailu.
Kilpailussa Kankkunen ja Alén molemmat ajoivat Lancialla ja kilpailivat kuljettajien mestaruudesta. Mestaruuden voitti Kankkunen.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1987
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Yhdysvallat
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Norsunluurannikko
Italia
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Walesin rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019