Adam Smith
Ajatukset

Moraalituntojen teoriassa (The Theory of Moral Sentiments, 1759) Smith esittää moraalifilosofisen tutkimuksen moraalista. Moraalin keskeinen osa on sympatia. Ulkopuolinen tarkastelija voi tutkia tekojen moraalisuuden luonnetta ja tasoa. Smith katsoi moraalituntojen teorian pääteoksekseen.
Kansojen varallisuudessa (An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations, lyhyemmin The Wealth of Nations, 9. maaliskuuta 1776) Smith kuvaili ihmisten yksittäisten vapaaehtoisten vaihtokauppojen verkostoa eli markkinataloutta vastapainona silloin vallinneelle, kansalliseen sääntelyyn ja etuoikeuksiin perustuvalle merkantilismille (Smithin keksimä nimitys). Tosin muut valistusfilosofit olivat esittäneet samantapaisia ajatuksia aiemmin, suomalainen Anders Chydenius melkein täsmälleen samat ajatukset, ja moni muu samantapaisia vieläkin aiemmin. Siksi Smithin merkitys onkin ensisijaisesti popularisoinnissa: hänen kirjansa levisi laajalle ja vaikutti paljon. Smith tosin piti itseään ensisijaisesti moraalifilosofina ja vasta toissijaisesti taloustieteilijänä.
Smithin keksimä on muun muassa vertauskuva "näkymätön käsi". Kansojen varallisuudessa Smith puhuu näkymättömästä kädestä tuontirajoitusten yhteydessä.
»Tukemalla mieluummin kotimaista kuin ulkomaista teollisuutta hän pyrkii pelkästään lisäämään omaa turvallisuuttaan, ja ohjaamalla tätä teollisuutta sillä tavalla, että se tuottaa mahdollisimman suuren tuloksen, hän tavoittelee pelkästään omaa etuaan, ja tällöin kuten monissa muissakin tapauksissa häntä ohjaa näkymätön käsi edistämään sellaisen tavoitteen saavuttamista, jolla ei ollut vähintäkään osaa hänen tarkoitusperissään. Yhteiskunta ei myöskään kärsi minkäänlaista vahinkoa siitä, ettei sillä ole ollut osuutta tässä eduntavoittelussa» 
(Adam Smith, Kansojen varallisuus IV)
Smith kannatti vapaakauppaa samasta syystä kuin maiden sisäistäkin kauppaa: hän näki työjaon ja erikoistumisen periaatteen olevan hyödyllistä myös kansainvälisellä tasolla. Käytännön politiikassa Smith kannatti silti joitakin protektionistisia lakeja Britannian edun ajamiseksi. Smith kuitenkin ajatteli, että pääomien liikkuvuus on sen verran vähäistä, että kaupan vapauttamisen hyödyt yhdessä maassa eivät koituisi toisten valtioiden asukkaiden hyödyiksi (tämän opin on puolestaan arveltu olleen vain taktinen keino käännyttää hallitsijoita vapaakaupan kannalle).
Poikkeuksena liberalismiinsa Smith kannatti Englannissa tuolloin vallinnutta korkosääntelyä. Hän kuitenkin muutti kantansa, kun filosofi Jeremy Bentham perusteli hänelle, miksi se olisi haitallista Smithin oman teoriansakin mukaan.
Smith esittelee markkinoiden itseorganisoitumista muun muassa työvoimaesimerkin avulla. Työvoiman kysynnän noustessa  palkat nousevat – kysyntää nostaa työnantajien erikoistuminen ja uusiin koneisiin investoiminen. Palkkojen noustessa kotitaloudet voivat hankkia parempaa ruokaa, jolloin imeväis- ja lapsikuolleisuus pienenee, mikä kasvattaa työvoiman määrää, mikä taas alentaa palkkoja työvoiman tarjonnan lisääntyessä. Smithin aikakaudella kymmenvuotias osallistui työntekoon, lapsikuolleisuus oli suurta, ei ollut yhteiskunnallisia lakeja, melkein kaikki ammattiliitot olivat kiellettyjä, mutta kaikkein suurin ongelma oli se, että ihmiset olivat enimmäkseen hyvin köyhiä..
Smith suhtautui yleensä kielteisesti valtion liiketoimintaan ja piti julkista velkaa tuhoisana. Hän myös perusteli, että hyvinä aikoina valtiot eivät pysty säästämään rahaa sota-aikoja varten, joten on epärealistista olettaa, että sodan aikana maksettua velkaa pystyttäisiin maksamaan hyvinä aikoina takaisin. Siksi Smith piti velkaantumista kestämättömänä.
Smithin mielestä valtion tehtävät olivat puolustus, hallitus, oikeuslaitos, tiet ja kulkuväylät, koulutus ja osittain julkisten laitosten ylläpito. Hän määritteli hyvän verojärjestelmän ominaisuuksiksi I. Laajan veropohjan, II Ennustettavuuden, III Verovelvolliselle sopivaan aikaan perimisen ja IV Veron perimisen heti mahdollisimman oikean suuruisena.