Minnesotan historia
Aluejako ja uudisasutus > Minnesota osavaltiona

Vuoden 1856 joulukuussa Rice teki kongressissa kaksi lakialoitetta. Toinen koski lakia, joka sallisi Minnesotan osavaltion perustuslain sallimisen, ja toinen maanluovutuslakia rautateitä varten. Ricen perustuslakia koskeva laki määritteli sekä preeria- että metsäalueita sisältävän osavaltion. Osavaltion rajasi etelässä Iowa, idässä Wisconsin, pohjoisessa Kanada ja lännessä Red River- ja Bois de Sioux -joet, Lake Traverse- ja Big Stone Lake -järvet sekä etelään Iowan rajaa kohti vedetty viiva. Rice teki tämän aloitteen Minnesotan väkiluvun lisääntymisen takia.
Tuohon aikaan pohjoisvaltioiden ja etelävaltioiden välit olivat kiristymässä, ja sattui useita konflikteja, joista lopulta seurasi Yhdysvaltojen sisällissota. Yhdysvaltojen edustajainhuoneessa oltiin myötämielisiä, mutta kun Stephen A. Douglas esitteli lain Yhdysvaltojen senaatissa, siitä seurasi myrskyisä väittely. Pohjoisvaltiolaiset näkivät mahdollisuutensa lisätä kaksi senaattoria vapaiden osavaltioiden puolelle, etelävaltiolaiset taas olivat varmoja, että menettäisivät valtaa. Monet senaattorit antoivat kohteliaita vastustavia lausuntoja sanoen, että asutus oli liian harvaa ja että osavaltioksi tuleminen oli ennenaikaista. Etenkin kentuckyläinen senaattori John Burton Thompson oli sitä mieltä, että uusien osavaltioiden tiet, kanavat, linnakkeet ja majakat tulisivat hallitukselle liian kalliiksi. Vaikka Thompson ja 21 muuta senaattoria äänesti osavaltiota vastaan, laki hyväksyttiin 26. helmikuuta 1857.
Kun laki oli hyväksytty, alueellisilla lainsäätäjillä oli vaikeuksia osavaltion perustuslain kirjoittamisessa. Heinäkuussa 1857 muodostettiin perustuslaillinen konventti, mutta republikaanit ja demokraatit olivat vahvasti erimielisiä. Itse asiassa he perustivat kaksi erillistä perustuslaillista konventtia ja laativat kaksi erillistä perustuslakia. Lopulta ryhmät muodostivat yhteiskomitean ja saivat laadituksi yhteisen perustuslain. Erimielisyydet kuitenkin jatkuivat, koska republikaanit kieltäytyivät allekirjoittamasta asiakirjaa, jossa oli demokraattien allekirjoituksia, ja päinvastoin. Perustuslaista tehtiin kaksi kappaletta, joista toinen kirjoitettiin valkoiselle paperille ja sen allekirjoittivat vain republikaanit, ja toinen kirjoitettiin sinertävälle paperille ja sen allekirjoittivat demokraatit. Nämä kaksoiskappaleet allekirjoitettiin 29. elokuuta 1857. 13. lokakuuta 1857 pidettiin äänestys, jossa Minnesotan asukkaat äänestivät perustuslain hyväksymisestä. 30 055 äänestäjää hyväksyi perustuslain, ja 571 hylkäsi sen.
Osavaltion perustuslaki lähetettiin Yhdysvaltojen kongressiin vahvistettavaksi joulukuussa 1857. Hyväksymismenettely kesti useita kuukausia kongressin kiistellessä Kansas-Nebraska-laista seuranneista kysymyksistä. Etelävaltiolaiset olivat halunneet seuraavasta osavaltiosta orjavaltion, joten kun Kansas lähetti käsiteltäväksi orjuutta kannattavan Lecomptonin perustuslain, Minnesotan osavaltiolakiasia viivästyi. Tämän jälkeen pohjoisvaltiolaiset pelkäsivät, että Minnesotan demokraattiedustajisto kannattaisi orjuutta Kansasissa. Kun Kansasin kysymys oli lopulta ratkaistu ja kun kongressi oli päättänyt, montako edustajaa Minnesota saisi edustajainhuoneeseen, laki hyväksyttiin.  Henry Mower Ricen määrittelemästä Minnesotan territorion itäosasta tuli Yhdysvaltojen 32. osavaltio 11. toukokuuta 1858. Länsiosa ei kuulunut virallisesti mihinkään alueeseen, kunnes se liitettiin Dakotan territorioon 2. maaliskuuta 1861.