stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joseph P. Kennedy
Ura

Joe Kennedy opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui 1912. Pian sen jälkeen hän suoritti pankkitarkastajan tutkinnon ja kierteli tarkastusmatkoillaan puolentoista vuoden ajan itäisen Massachusettsin pankkeja. Joen isällä Patrick Joseph Kennedyllä oli Bostonissa itsenäinen pankki Columbia Trust Company. Kennedy ei hyväksynyt toisen pankin ostotarjousta ja pyysi poikaansa Joeta johtamaan taistelua fuusiota vastaan. Joe onnistui ja hänestä tuli pankin pääjohtaja vain 25-vuotiaana.
Vuoden 1917 alussa Kennedy luovutti Columbia Trustin isälleen ja siirtyi telakan apulaispääjohtajaksi Quincyyn, Massachusettsiin. Ensimmäinen maailmansota toi telakalle paljon tilauksia. Sodan jälkeen Kennedy siirtyi pörssialalle ja myöhemmin pankkisektorille. Hän osti myös elokuvateattereita ja elokuvastudioita. Hän perusti RKO-studion, joka oli yksi ajan suurimmista elokuvastudioista. Hän kuitenkin veti useimmat sijoituksensa elokuvamaailmasta vuosien 1929–1930 aikana.
Vuonna 1931 Kennedy alkoi tukea demokraatti Franklin D. Rooseveltia tämän presidenttikampanjassa. Kennedy matkusti vuonna 1933 Eurooppaan ja neuvotteli sopimukset englantilaisten ja skottilaisten alkoholintuottajien kanssa, ennakoiden tuottoisasti Yhdysvaltain kieltolain loppumisen. Hänet nimettiin arvopaperi- ja pörssikomission puheenjohtajaksi 1934, ja hän avusti presidentti Rooseveltia tutkijana. Vuonna 1937 Kennedy alkoi johtaa liittovaltion merenkulkutoimikuntaa presidentin pyynnöstä. Presidentti nimitti Kennedyn Yhdysvaltain Lontoon-suurlähettilääksi 1938. Lontoossa Kennedy teki paljon työtä auttaakseen juutalaisia pakenemaan Hitlerin vainoja Etelä-Amerikkaan, Kaliforniaan ja Afrikkaan. Toinen maailmansota alkoi kuitenkin ennen kuin Kennedyn suunnitelma voitiin toteuttaa. Kennedy jätti suurlähettilään tehtävät Lontoossa 1941.
Kennedy tuki 1940-luvulla poikansa John F. Kennedyn orastavaa poliittista uraa.
Perhe

Joe Kennedy ja Rose Fitzgerald menivät naimisiin lokakuussa 1914. He saivat yhdeksän lasta:
Joseph Patrick Kennedy Jr.
John Fitzgerald Kennedy
Rosemary Kennedy
Kathleen Agnes Kennedy
Eunice Mary Kennedy
Patricia Kennedy
Robert Francis Kennedy
Jean Ann Kennedy
Edward Moore Kennedy
Yksityiselämä ja kuolema

Ihmisenä Joe Kennedy oli melko syrjäänvetäytyvä eikä viihtynyt meluisilla cocktailkutsuilla. Hän nautti rauhallisesta perhe-elämästä ja lastensa kanssa touhuamisesta. Kennedy halvaantui joulukuussa 1961 ja menetti puhekykynsä. Hän kuoli 18. marraskuuta 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph P. Kennedy Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Kéros-Sýros-kulttuuri

Kéros-Sýros-kulttuuri on nimitys kykladiselle kulttuurille, joka vaikutti varhaiskykladisella kaudella II (EC II) noin 2800–2300 eaa. Se seurasi varhaisempaa kaudella EC I vaikuttanutta Grótta-Pilós-kulttuuria.
Kulttuuri on saanut nimensä sen kahdesta keskeisestä löytöpaikasta, Kéroksen ja Sýroksen saarista Kykladeilla. Kéroksella kulttuurin merkittävimmät löytöpaikat ovat Kávoksen kulttipaikka sekä sen lähellä sijaitseva Daskalión saari. Sýroksella kulttuurin merkittävin paikka on Chalandrianín asutus. Merkittäviä kulttuurin löytöjä on tehty myös Amorgókselta (mm. Dokathísmata, Kápsala) ja Náxokselta (mm. Spedós).
Kulttuurin aika oli kykladisten idoleiden tuotannon huippukautta. Aikakauden idolityyppejä olivat löytöpaikkojen mukaan nimetyt Kápsala-tyyppi, Spedós-tyyppi, Dokathísmata-tyyppi ja Chalandrianí-tyyppi. Aikakaudelle olivat tyypillisiä myös niin kutsutut kykladiset ”paistinpannut”.
Kykladinen ”paistinpannu”, 2800–2300 eaa.
Arseniikuparisia työkaluja, n. 2700–2200 eaa.
Kanoninen naispuolinen ikoni, Spedós-tyyppi, n. 2800–2300 eaa.
Miespuolinen metsästäjä- tai sotilasidoli, n. 2300–2200 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kéros-Sýros-kulttuuri Wikimedia Commonsissa
FS Kerguélen (1872)

| Kerguélen |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Cherbourg
Kölinlasku:  elokuu 1868
Laskettu vesille:  19. lokakuuta 1872
Palveluskäyttöön:  16. joulukuuta 1878
Poistui palveluskäytöstä:  1894
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 300 t
Pituus:  62,56 m
Leveys:  10,42 m
Syväys:  4,39 m
Koneteho:  917 hv
Nopeus:  11,3-11,9 solmua
Miehistöä:  154
Aseistus
Aseistus:  6 × 140 mm tykkiä 1 × 40 mm tykki
Kerguélen oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu Bourayne-luokan aviso, joka luokiteltiin myöhemmin 3. luokan risteilijäksi.
Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin elokuussa 1868. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1872 ja se otettiin palvelukseen 16. joulukuuta 1878.
Palvelus

Alus lähti 28 joulukuuta 1878 Cherbourgista Kiinaan, mistä se palasi Ranskaan 8. kesäkuuta 1881. Kerguélen poistettiin alusluettelosta vuonna 1894.
Luettelo pikkuplaneetoista: 60001–61000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
60001:stä ja päättyen 61000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Ritva Kerkkonen

Ritva Kaarina Kerkkonen (o.s. Bister, s. 5. marraskuuta 1944 Hämeenlinna) on suomalainen yleisurheilija, joka oli 1960-luvulla Suomen parhaita korkeushyppääjiä. Hän edusti Suomea useissa maaotteluissa vuosina 1965–1969. Kotimaassa hän edusti Koskenpään Kiriä.
Kerkkonen voitti korkeushypyssä Suomen-mestaruuden vuosina 1967, 1968 ja 1969. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1963 ja 1965 sekä SM-pronssia vuosina 1964 ja 1970. Vuosien 1962 ja 1966 Kalevan kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Suomi–Ruotsi-maaottelussa Kerkkonen voitti korkeushypyn vuosina 1967 ja 1968.
Kerkkosen ennätys korkeushypyssä on vuonna 1965 hypätty 169 cm, joka jäi yhden senttimetrin Leena Kaarnan edellisenä vuonna tekemästä Suomen-ennätyksestä.
Parhaat tulokset vuosittain

| Vuosi | Tulos (cm) | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1963 | 160 | Huittinen | 28.7. |
| 1964 | 166 | Vaasa | 25.7. |
| 1965 | 169 | Vammala | 31.7. |
| 1966 | 161 | Vammala | 4.9. |
| 1967 | 167 | Tampere | 9.9. |
| 1968 | 167 | Oslo | 11.9. |
| 1969 | 164 | Helsinki | 27.8. |
| 1970 | 161 | Kouvola | 15.8. |
Lähde:
Kersantti Napalm

| Kersantti Napalm |
| --- | --- |
Luoja(t):  Vesa Vitikainen, Markus Tuppurainen
Kustantamo:  Musta Ritari Crime Time
Henkilötiedot
Ryhmäsidokset:  Patriot American Force
Suhteet
Sukulaiset:  vaimo Francis
Kersantti Napalm on Vesa Vitikaisen ja Markus Tuppuraisen luoma sarjakuvahahmo, Patriot American Forcen supersankari. Napalm-tarinoita ovat piirtäneet useat kuvittajat, tunnetuimpina Petri Hiltunen, Kristian Huitula,  Anssi Rauhala ja Kari Sihvonen.
Aiheesta muualla

Tero Mielonen: Turpaan vaan ja onnea. Kvaak.fi 14.12.2014.
Vesa Vitikainen: Twistaten Sirkkeliin, Kersantti Napalm! Sarjainfo 3/2004. (PDF)
Toni Jerrman: Kersantti Napalm: Best of 1996–2005. Tähtivaeltaja 1/2015.
Jokke Saharinen: Arvio: Kersantti Napalm - Supisuomalainen supersankari. Keskisuomalainen 26.03.2016.
Kéniéban piiri

| Kéniéban piiri Cercle de Kéniéba |
| --- | --- |
 Kéniéban piiri Malin kartalla.
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kéniéba
Pinta-ala:  16 800 km²
Väkiluku (2009):  197 100
Kéniéban piiri (ransk. Cercle de Kéniéba) on hallintoalue Kayesin alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Kéniéba. Piirin pinta-ala on 16 800 neliökilometriä. Asukkaita on 197 100 henkeä (vuonna 2009).
Maantiede, ilmasto ja luonto

Kéniéban piiri rajoittuu pohjoisessa Kayesin alueen Kayesin ja Bafoulabén ja idässä Kitan piireihin, etelässä Guineaan ja lännessä Senegaliin. Sen maisemaa leimaavat etelästä pohjoiseen ulottuva Tambaouran kalliorinne ja sen länsipuolella sijaitseva Faléméjoen laakso. Tärkeimmät vesistöt ovat Fouta Djallonin ylängöltä virtaavat Senegalin sivujoet Bafing ja Falémé.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on etelässä yli 1200 ja pohjoisessa alle 900 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi tai kolme: kuiva ja viileä kausi marras-helmikuussa, kuiva ja kuuma kausi maalis-toukokuussa ja sadekausi kesä-lokakuussa. Lämpötilat vaihtelevat 25 ja 42 asteen välillä.
Kasvillisuus on puu- ja metsäsavannia, harvaa metsää tai galleriametsiä. Ihmisen toiminnasta kärsinyt eläimistö käsittää muun muassa simpansseja, antilooppeja, leopardeja, leijonia, virtahepoja ja krokotiileja. Piirissä sijaitsee osa Bafing Makanan luonnonpuistosta.
Hallinnollinen jako ja asutus

Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Baye, Dabia, Dialafara, Dombia, Faléa, Faraba, Guenegoré, Kassama, Kéniéba, Kroukoto, Sagalo ja Sitakilly. Kyliä on virallisesti 207.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja (80 %) ja fulbeja (15 %). Mandinkat muodostavat enemmistön kaikissa kunnissa paitsi Faléassa ja Sagalossa, joissa enemmistönä ovat fulbet. Dabiassa ja Faléassa asuu jahankoja ja jälkimmäisessä myös djalonkeja. Uusia tulokkaita ovat soninket ja bambarat. Yleisin uskonto on islam, mutta Guenegoréssa ja Kassamassa on myös paljon kristittyjä. Kaikkialla vaikuttaa perinteinen animismi.
Liikenne, talous ja palvelut

Piirin liikenneyhteydet ovat parantuneet huomattavasti Bamakosta Kéniéban kautta Senegaliin johtavan päällystetyn maantie RN24:n ansiosta. Kéniébasta Kayesiin ja Mahinaan on huonokuntoiset hiekkatiet. Kaivosyhtiöillä on lentokentät pienkoneita varten Kéniébassa, Djidjanissa ja Faléassa.
Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kullankaivuu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä, riisi, fonio ja hirssi. Lisäksi kasvatetaan vihanneksia, hedelmiä, puuvillaa ja tupakkaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja sekä vähäisessä määrin aasit, hevoset ja siat. Kultaa kaivetaan sekä perinteisin että nykyaikaisin menetelmin. Teollisia kultakaivoksia ovat Gounkoto, Loulo ja Tabakoto. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja hyödynnetään metsiä. Käsityöammattien merkitys on vähäinen. Kaupankäynti keskittyy maatalous- ja keräilytuotteisiin, karjaan, kultaan ja puutavaraan.
Piirissä toimii yli 200 ala- ja yläkoulua sekä Kéniéban lyseo. Vuonna 2012–2013 koulua kävi 60,9 % alakouluikäisistä (tytöistä 50,4 %). Terveyspalveluihin kuuluu piirin poliklinikka ja 17 toimivaa terveyskeskusta. Vesihuolto käsittää yli 400 käsikäyttöistä pumppukaivoa ja kuuden paikkakunnan vesijohdot.
Nähtävyydet ja matkailu

Seudun nähtävyyksiä ovat Tambaouran kalliorinne, perinteinen kullankaivuu ja Bafingin luonnonpuiston eläimet. Matkailu on toistaiseksi hyvin vähäistä. Kéniébassa on pieni hotelli ja muita majoituspalveluita.
Kerrossammalet

| Kerrossammalet |
| --- | --- |
 Metsäkerrossammal (Hylocomium splendens)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Kerrossammalet   Hylocomiaceae   (Broth.) M.Fleisch.
Katso myös
   Kerrossammalet Wikispeciesissä   Kerrossammalet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kerrossammalet (Hylocomiaceae) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva heimo. Siihen kuuluu Suomessa neljän suvun lajeja.
Hylocomiastrum – pohjankerrossammalet
Hylocomium – metsäkerrossammalet Suomessa sukuun kuuluu yksi laji metsäkerrossammal (Hylocomium splendens)
Pleurozium – seinäsammalet Suomessa lukuun kuuluu yksi laji seinäsammal (Pleurozium schreberi)
Rhytidiadelphus – liekosammalet
Aiheesta muualla

ITIS: Hylocomiaceae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q150322  Wikispecies: Hylocomiaceae  EoL: 3827  EPPO: 1HCMF  FloraBase: 23046  FNA: 10430  GBIF: 4652  iNaturalist: 71051  IRMNG: 113478  ITIS: 16371  NBN: NHMSYS0020959447  NCBI: 28466  NZOR: 877f85f1-a2e9-49b6-890c-96619aea2158  Open Tree of Life: 427298  Plazi: 3975EB73-3F2B-6F02-E909-73AC7E8E5CA3  Tropicos: 35002739  uBio: 4942598  WFO: wfo-7000000289
Keryksit

Keryksit (m.kreik. Κήρυκες, Kērykes, lat. Ceryces) oli antiikin kreikkalainen eleusislainen eupatridi- eli ylimyssuku, joka katsoi periytyvänsä Keryksistä, jota pidettiin joko Eumolpoksen nuorempana poikana tai Hermeen ja Aglauroksen poikana. Suku oli yksi Attikan vanhoista papillisista suvuista, ja sen tehtäviin kuului Eleusiin mysteereistä vastaaminen yhdessä eumolpidien suvun kanssa.
Eleusiin mysteereissä kerykseille kuuluivat hierokeryksin eli uhriairuen ja dadukhoksen eli soihdunkantajan tehtävät. Lisäksi keryksien tuli tietyissä tilanteissa rukoilla valtion puolesta yhdessä eumolpidien kanssa. Suvuille kuului yhdessä myös kultin varoista huolehtiminen.
Kerykseihin kuului 500–300-luvuilla eaa. vaikuttanut Kalliasten ja Hipponikosten rikas ylimyssuku.
Kenttätykistörykmentti 1 (1918–1939)

| Kenttätykistörykmentti 1 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1918–1939
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Kenttätykistö
Marssi:  K. von Collan: Suomalainen veljeslaulu (Hangon marssi) F. Pacius: Sotilaspoika (1937-)
Sodat ja taistelut:  Tampere, Viipuri
Vuosipäivät:  29. huhtikuuta 2. helmikuuta (1927-)
Ansiomerkit:  IV lk:n vapaudenristi (VR4)
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  kenraaliluutnantti Lauri Malmberg
Kenttätykistörykmentti 1 (KTR 1) oli Suomen armeijan tykistöyhtymä, joka perustettiin sisällissodan päätyttyä 1918 ja lakkautettiin talvisodan alettua.
Perustaminen

Suomen sisällissodan lopulla perustettu jääkäritykistöprikaati hajotettiin sodan päätyttyä armeijakäskyllä numero 20/19.7.1918. Jääkärieverstiluutnantti Lauri Malmberg ja saksalainen majuri Butz järjestivät Suomen tykistökoulussa Lappeenrannassa tykistöjoukot uudelleen. Armeijan päiväkäskyllä numero 24/24.7.1918 perustettiin kenttätykistörykmentti 1, jonka komentajaksi määrättiin Malmberg. Rykmentti perustettiin muodollisesti tykistökoulun A-osaston haupitsiryhmästä ja C-osaston miehistöstä 19. elokuuta.
Historia

Rykmentti nimettiin 23. elokuuta uudelleen Hämeen kenttätykistörykmentti N:o 1:ksi. Kolmipatteristoinen rykmentti oli Lappeenrannassa, kunnes se siirtyi marraskuussa Tuusulaan. Sotaministeriön käskyllä rykmentin II patteristo siirrettiin muodostettavan kenttätykistörykmentti 3:n rungoksi, jolloin III patteristo nimettiin II patteristoksi. Rykmenttiin perustettiin uusi III patteristo 19. huhtikuuta 1919 komentajanaan jääkärikapteeni E. G. Melin. Sotaministeriö palautti 7. toukokuuta rykmentin nimen kenttätykistörykmentti 1:ksi. Rykmentin I patteristo siirtyi 30. toukokuuta Helsinkiin Kampin kasarmeille.
Organisaatio muuttui 1921 nelipatteristoiseksi, mutta kaksipatteristen patteristojen muodostamisen seurauksena yksi patteri lakkautettiin. Patteristoista kaksi (I ja IV) olivat Helsingissä ja kaksi Tuusulassa. IV patteristo hajotettiin vuonna 1926 ja I patteristo siirrettiin Turkuun. III patteristo siirrettiin vuonna 1929 Hämeenlinnaan, missä se liitettiin jääkäritykistörykmenttiin. Hämeenlinnasta siirrettiin vastaavasti ruotsinkielinen patteristo Turkuun rykmentin I patteristoksi. Saman vuoden lopulla hajotettiin vielä III patteristo.
Rykmentti siirtyi 1. toukokuuta 1934 Hämeenlinnaan, missä jääkäritykistörykmentti oli hajotettu 31. joulukuuta 1933. Hajotetun rykmentin jäänteet olivat muodostaneet kenttätykistörykmentti 1:n Hämeenlinnan patteriston. Rykmentin I patteristosta muodostettiin kenttätykistörykmentti 4 ja se siirrettiin Vaasaan.
Talvisodan suojajoukkojen perustamisesta annettiin 5. – 6. lokakuuta 1939 käskyt, joiden mukaan rykmentin piti perustaa 1. prikaatin patteristo ja siirtyä 8. lokakuuta mennessä suojajoukkokokoonpanossa Leipäsuolle.
Historia > Komentajat

Rykmentin komentajina ovat olleet:
eversti Lauri Malmberg 1918–1921
eversti Erik Gunnar Melin 1921–1938
I patteriston komentajat:
jääkärikapteeni Jarl F. Lundqvist 20. elokuuta 1918–1921
kapteeni Alfred Holström 1921
kapteeni Urho Stelander 1921–1922
jääkärikapteeni Veikko Räsänen 18. elokuuta 1922 alkaen
kapteeni Toivo Söderman 1923
kapteeni Alfred Holström 1924
jääkärimajuri Veikko Räsänen 1924
jääkärikapteeni William Häkli 17. syyskuuta 1924– 16. toukokuuta 1928
majuri Per Sundman 1928–1932
everstiluutnantti Carl G. Schauman 1933–1934
everstiluutnantti Toivo Sarparanta (ent. Söderman) 1934–1936
everstiluutnantti Elias Viktor Simolin 1936–1939
II patteriston komentajat:
jääkärimajuri Paul Sievert 1918–1919
jääkärikapteeni Gunnar Stenmark 1919–1920
kapteeni Toivo Lehtonen 1920–1923
kapteeni Per Sundman 1923–1924
kapteeni Toivo Sarparanta (ent. Söderman) 1924
jääkärimajuri Veikko Räsänen 1924–1925
kapteeni Toivo Sarparanta (ent. Söderman) 1925–1929
majuri Per Sundman 1929–1932
III patteriston komentajat:
jääkärikapteeni Jarl O. Vegelius 1918–1919
jääkärimajuri Gunnar Melin 1919–1921
kapteeni Alfred Holmströn 1921–1922
kapteeni Urho Stelander 1922–1927
kapteeni Lars V. Klärich 1927–1928
IV patteriston komentajat:
jääkärikapteeni Oskar Sippola 1920–1924
kapteeni Per Sundman 1924–1926
Luettelo pikkuplaneetoista: 58001–59000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
58001:stä ja päättyen 59000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Keraia

| Keraia> Κεραία.Sijainti |
| --- | --- |
 Keraia
Koordinaatit:  35°24′17″N, 23°57′47″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Mesklá (?), Mousoúroi, Plataniás, Chaniá, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keraia (m.kreik. Κεραία, lat. Ceraea) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijoitetaan lähelle nykyistä Plataniáksen kunnan Mesklán kylää.
Maantiede

Keraia sijaitsi Kreetan läntisissä keskiosissa, oletettavasti nykyisen Mesklán kylän tienoilla. Kaupunki oli rakennettu kahdelle tai kolmelle kukkulalle, jotka tunnetaan nykyisin nimillä Teichídia, Poulé ja Zagré (Zagropapoúra). Keraian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia

Keraian historiasta ei tiedetä juuri mitään. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Se oli polis varmuudella hellenistisellä kaudella, mutta sen luettelointi jo klassisen kauden polikseksi perustuu lähinnä siihen, että sen tiedetään lyöneen omaa hopearahaa noin vuosina 330–280/270 eaa.
Hellenistisellä kaudella Keraia oli mukana Kreetan liitossa, joka teki liiton Eumenes II:n kanssa. Kaupungin paikka säilyi asuttuna ainakin roomalaiselle kaudelle saakka. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Keraïtas (Κεραΐτας), Keraiitēs (Κεραιίτης) ja Keretēs (Κερέτης).
Rakennukset ja löydökset

Keraian kaupungin paikalta Teichídian ja Poulén kukkuloilta on löydetty linnoitusmuurien ja muiden linnoitteiden jäänteitä. Zagrén kukkulalta on löydetty puolestaan roomalaisaikaisten talojen jäänteitä. Kaupungin paikasta etelään on löydetty kahden vartioaseman jäänteet, toinen nykyisessä Ellinikóssa ja toinen Vyssalóporoksessa.
Kérkis

Kérkis-vuori ja Sámoksen etelärannikkoa.
| --- | --- |
Tyyppi:  sammunut tulivuori
Sijainti:  Dytikí Sámos, Sámos, Pohjois-Egean saaret, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 434 m
Prominenssi:  1 434  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kérkis (kreik. Κέρκης), antiikin Kerketeus (m.kreik. Κερκετεύς, myös Kerketeas, Κερκετέας; lat. Cerceteus), on vuori Sámoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Marathókampoksen luoteispuolella ja hallitsee saaren länsipäätä. Kérkiksen korkeimman huipun Víglan (Βίγλα) korkeus on 1 434 metriä. Vuori on Egeanmeren saarten korkeimpia ja Pohjoisen Egean saariston korkein Samothrákin Sáos-vuoren jälkeen.
Kérkis on sammunut tulivuori. Vuoren nimi tarkoittaa ”sukkulaa” ja voi liittyä etymologisesti myös Kirkeen. Vuoren rinteillä sijaitsee useita luostareita, kuten Evangelístrian luostari (Moní Evangelistrías). Vuoren kaakkoisrinteessä sijaitsee niin kutsuttu Pythagoraan luola.
3. elokuuta 1989 Olympic Aviationin lento 545 Thessalonikista Sámokselle törmäsi huonoissa sääoloissa vuoreen, minkä seurauksena kaikki koneessa olleet 3 miehistön jäsentä ja 31 matkustajaa kuolivat.
Vaellusreitit

Kérkis-vuoren Víglan huipulle kulkee useita vaellusreittejä. Niistä suosituin saa alkunsa Kámpoksesta eli Votsalákiasta ja kulkee vuoren jyrkähköä etelärinnettä ensin Evangelístrian luostarille, joka sijaitsee noin 700 metrin korkeudessa, ja siitä merkittyä polkua profeetta Elian kappelille (Profítis Ilías) noin 1 100 metrin korkeuteen ja edelleen huipulle. Huipulle pääsee myös vuoren itä- ja länsirinteiltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kérkis Wikimedia Commonsissa
Profeetta Elian (Profítis Ilías) kappeli, taustalla Sámoksen etelärannikkoa.
Kérkis-vuoren huippu.
FTX
Tuomio

Maaliskuussa 2024 Sam Bankman-Fried tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen. Tuomari Lewis Kaplan sanoi, että Bankman-Fried rikkoi valansa kun tämä kielsi tietävänsä Alameda Researchin käyttävän FTX:n asiakkaiden sijoituksia. Kaplanin mukaan Bankman-Fried peukaloi todistajia ennen oikeudenkäyntiä. Sijoittajat ja asiakkaat menettivät miljardeja rahaa, jonka valossa Bankman-Friedin väite takaisinmaksusta konkurssiprosessin myötä ei ole uskottava. Bankman-Fried tuomittiin seitsemästä syytteestä liittyen petokseen ja rahanpesuun. Bankman-Fried siirsi miljardeja perustamaansa Alameda Research -yhtiöön ja FTX:n toiminnot mahdollistivat Alameda Researchin vetävän FTX:stä rajattomasti rahaa, jota Alameda Research käytti epäonnistuneisiin kohteisiin.
Keijo Kervinen

Keijo Kervinen
| --- | --- |
Syntynyt:  13. joulukuuta 1931  Jaakkima  
Kuollut:  7. lokakuuta 1994  (62 vuotta) Helsinki  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Keijo Kervinen (13. joulukuuta 1931 Jaakkima – 7. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen poliittinen pilapiirtäjä ja sarjakuvien tekijä.
Karvinen piirsi etenkin ammattiyhdistyslehtiin, säännöllisesti Metallityöväen Liiton Ahjoon ja Palkkatyöläiseen. 1980-luvulla Kervisen piirroksia ilmestyi myös Alueuutiset-lehdessä. Kervisen Rautakoura-sarkakuvasta on julkaistu kaksi kokoelmakirjaa.
Antikvariaatti.net kuvaustekstissään kertoo Rautakouran olevan sarjakuva työläisten puolesta ei yksinomaan metalliteollisuudessa vaan koko työelämässä yleensä.
Albumi

Kervinen, Keijo: Rautakoura.  (Sarjakuvat ilmestyneet aiemmin Ahjo-lehdessä)  Pirkkala:  Lehtijussi, 1981.  ISBN 978-952-270-016-2
Kervinen, Keijo: Rautakoura.  Helsinki:  Jalava, 1986.  ISBN 951-9201-18-1
Kenttärangaistusleiri III

Saksalainen armeijan tavarajuna lumen keskellä joulukuussa 1943. Kuva on Hyrynsalmen–Kuusamon kenttäradalta, jota rangaistusvangit rakensivat.
Kenttärangaistusleiri III (saks. Feldstraflager III) oli jatkosodan aikainen natsi-Saksan vankileiri, joka sijaitsi vuonna 1942 Taivalkoskella Pohjois-Suomessa. Sinä aikana kun leiri sijaitsi Suomessa, lähes puolet vangeista menehtyi tauteihin, aliravitsemukseen tai vartijoiden surmaamana.
Leirin perustaminen ja aika Suomessa

Kenttärangaistusleiri III perustettiin Torgau-Brükenkopsin sotilasvankilassa Saksassa 1. elokuuta 1942. Rangaistusvangit olivat pääasiassa poliittisia vankeja, Saksan hallituksen vastustajia, mutta leirillä oli myös tavanomaisia rikollisia. Noin 550 rangaistusvankia laivattiin elokuun aikana Pietarsaareen. Sieltä matka jatkui junalla ja jalkamarssilla Taivalkosken Metsäkylän Isokumpu nimisen tilan maille. Tilan mailla sijaitsi jo ennestään neuvostoliittolaisille sotavangeille perustettu leiri.
Kenttärangaistusleiri III muutettiin vuoden 1943 alusta Kenttärangaistusosasto 19:ksi (saks. Feldstraf-Abteilung 19) ja sijoitettiin Seplinoon Leningradin edustalle, mutta muutamia kurinpitovankeja jätettiin Hyrynsalmen–Kuusamon kenttäradan rakennustöihin.