stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scuderia Toro Rosso
Historia > Kausi 2018

Kaudella 2018 Toro Rosso siirtyi käyttämään Hondan voimayksikköjä ja osallistui sarjaan nimellä Red Bull Toro Rosso Honda. Kilpakuljettajina jatkoivat Pierre Gasly ja Brendon Hartley. Bahrainin Grand Prix’ssa Gasly ajoi neljänneksi, joka oli parhain tulos Hondan moottorilla sitten Hondan paluun jälkeen.
Historia > Kausi 2019

Kausi 2019 oli toinen kausi, jolloin talli käytti Hondan moottoreita. Kauden aloittivat talliin paluun tehnyt Daniil Kvjat ja tulokaskuljettaja Alexander Albon. Kausi alkoi hyvin ja talli sai pisteitä useista kilpailuista. Daniil Kvjat sijoittui Saksan GP:ssä kolmanneksi, mikä oli tallin paras tulos sitten Italian GP:n 2008, jolloin Vettel voitti. Red Bull vaihtoi Unkarin GP:n jälkeen emotallin Pierre Gaslyn ja Alexander Albonin ajopaikkoja keskenään. Gasly ajoi Brasilian GP:ssä toiseksi. Täten Toro Rosso saavutti ensimmäisen kerran historiassaan kaksi palkintopallisijoitusta yhden kauden aikana.
Historia > Kausi 2020

Kaudeksi 2020 talli vaihtoi nimekseen Scuderia AlphaTauri Honda ja valmistajanimekseen AlphaTauri.
Saavutukset

Voitot
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Italian Grand Prix 2008 | Sebastian Vettel |
Paalupaikat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Italian Grand Prix 2008 | Sebastian Vettel |
Palkintokorokesijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Italian Grand Prix 2008 | Sebastian Vettel |
| 2 | Saksan Grand Prix 2019 | Daniil Kvjat |
| 3 | Brasilian Grand Prix 2019 | Pierre Gasly |
Nopeimmat kierrokset
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Espanjan Grand Prix 2016 | Daniil Kvjat |
Formula 1 -tulokset > Kaudet numeroina

| Kausi | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Paalu- paikat | Nopeimmat kierrokset |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 9. | 18 | 1 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2007 | 7. | 17 | 8 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2008 | 6. | 18 | 39 | 1 | 1 | 0 |  |
| 2009 | 10. | 17 | 8 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2010 | 9. | 19 | 13 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2011 | 8. | 19 | 41 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2012 | 9. | 20 | 26 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2013 | 8. | 19 | 33 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2014 | 7. | 19 | 30 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2015 | 7. | 19 | 67 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2016 | 7. | 21 | 63 | 0 | 0 | 1 |  |
| 2017 | 7. | 20 | 53 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2018 | 9. | 21 | 33 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2019 | 6. | 21 | 85 | 0 | 0 | 0 |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 268 | 500 | 1 | 1 | 1 |  |
Kuljettajat

Vitantonio Liuzzi (2006–2007)
Scott Speed (2006–2007)
Sebastian Vettel (2007–2008)
Sébastien Bourdais (2008–2009)
Sébastien Buemi (2009–2011)
Jaime Alguersuari (2009–2011)
Daniel Ricciardo (2012–2013)
Jean-Éric Vergne (2012–2014)
Daniil Kvjat (2014, 2016–2017, 2019)
Max Verstappen (2015–2016)
Carlos Sainz (2015–2017)
Pierre Gasly (2017–2019)
Brendon Hartley (2017–2018)
Alexander Albon (2019)
Henkilökunta

Dietrich Mateschitz (2006–)
Franz Tost (2006–)
Gianfranco Fantuzzi (2006–)
Jon Tomlinson (2012–)
James Key (2012–)
Corrado Cardinali (2012–)
Pierre Hamelin (2014–)
Jody Egginton (2014–)
Graham Watson (2014–)
John Booth (2016–)
Henkilökunta > Entinen henkilöstö

Gerhard Berger (2006–2008)
Massimo Rivola (2006–2008)
Riccardo Adami (2006–2012)
Laurent Mekies (2006–2013)
Gabriele Tredozi (2006)
Alex Hitzinger (2006–2007)
Giorgio Ascanelli (2007–2012)
Andrea Landi (2007–2012)
Nicolo Petrucci (2008–2012)
Gerard Lecoq (2010–2011)
Luca Furbatto (2012–2014)
Marco Matassa (2012–2017)
Steve Nielsen (2013–2014)
Phil Charles (2013–2016)
Xevi Pujolar (2013–2016)
Brendan Gilhome (2013–2017)
Sponsorit

Red Bull (2006–2019)
Michelin (2006)
Cosworth (2006)
Volkswagen (2006–2013)
Alpinestars (2006–2007, 2009–2015, 2017–)
Amik (2007)
Bridgestone (2007–2010)
Avus Wheels (2007)
USAG (2007–2015)
Puma (2008–2009, 2016)
Magneti Marelli (2008–2010)
Advanti (2008–2012)
Dalco (2010)
Hangar-7 (2010–2017)
Hexagon Metrology (2010)
Siemens (2010–2015, 2017)
Money Service Group (2010–2011)
OMP (2011–2014)
Pirelli (2011–2017)
Falcon Private Bank (2011–2013)
Nova Chemicals (2011–2015)
Cepsa (2011–2015)
Del Conca (2012–2015)
Facom (2012)
Moreschi (2012)
Duravit (2012–2014)
Hansgrohe (2012–2014)
CD adapco (2012–2016)
App Tech (2013–2015)
Renault (2014–2015)
Sapinda (2014–2016)
Estrella Galicia (2015–2017)
Riedel (2015–2017)
Apptech (2016–2017)
Edifice Watches (2016)
AT&T (2016)
Aston Martin (2016)
Exness (2016)
Hisense (2016)
Pepe Jeans (2016)
Platform (2016)
Rauch (2016)
TAG Heuer (2016)
Total (2016)
Acronis (2016–2017)
Gigroup (2016)
Simplivity (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scuderia Toro Rosso Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Scuderia Toro Rosso Twitterissä
Italialaiset Formula 1 -tallit
Alfa Romeo
Andrea Moda Formula
Arzani-Volpini
Automobili Turismo e Sport
Bellasi
Benetton Formula
Cisitalia
Dallara
De Tomaso
Enzo Coloni Racing Car Systems
EuroBrun
FIRST
Fondmetal
Forti
Lancia
Life
Maserati
Merzario
Minardi
Modena
OSCA
Osella
Racing Bulls
Scuderia AlphaTauri
Scuderia Ambrosiana
Scuderia Ferrari
Scuderia Italia
Scuderia Milano
Scuderia Toro Rosso
Tec-Mec
Tecno
Formula 1 -valmistajat
| --- | --- |
Kaudella 2024:  Red Bull Racing  Mercedes  Ferrari  McLaren  Aston Martin Aramco  Alpine  Williams  RB  Kick Sauber  Haas 
Entiset valmistajat:  AFM  AGS  Alfa Romeo  AlphaTauri  Alta  Amon  Andrea Moda  Apollon  Arrows  Arzani-Volpini  Aston-Butterworth  ATS (Italia)  ATS (Saksa)  BAR  Behra-Porsche  Bellasi  Benetton  BMW Sauber  Boro  Brabham  Brawn  BRM  BRP  Bugatti  Caterham  Cisitalia  Coloni  Connaught  Connew  Cooper  Dallara  De Tomaso  Derrington-Francis  Eagle  Eifelland  Emeryson  EMW  ENB  Ensign  ERA  EuroBrun  Ferguson  FIRST  Fittipaldi  Fondmetal  Footwork  Force India  Forti  Frazer Nash  Fry  Gilby  Gordini  Hesketh  Hill  HWM  Honda  HRT  Jaguar  JBW  Jordan  Kauhsen  Klenk  Kojima  Kurtis Kraft  Lancia  Larrousse  LDS  LEC  Leyton House  Life  Ligier  Lola  Lotus  Lotus  Lyncar  Maki  Manor  March  Martini  Marussia  Maserati  Matra  McGuire  Merzario  Midland  Milano  Minardi  Modena  Onyx  OSCA  Osella  Pacific  Parnelli  Penske  Porsche  Prost  Racing Point  RAM  Rebaque  Renault  Rial  Sauber  Scarab  Scirocco  Shadow  Shannon  Simtek  Spirit  Spyker  Stebro  Stewart  Super Aguri  Surtees  Talbot  Talbot-Lago  Tec-Mec  Tecno  Theodore  Token  Toleman  Toro Rosso  Toyota  Trojan  Tyrrell  Vanwall  Veritas  Virgin  Williams (FWRC)  Wolf  Zakspeed 
Indianapolis 500 -tallit (1950–1960):  Adams  Deidt  Del Roy  Dunn  Elder  Epperly  Ewing  Hall  Kuzma  Langley  Lesovsky  Marchese  Meskowski  Moore  Nichels  Olson  Pankratz  Pawl  Phillips  Rae  Schroeder  Sherman  Stevens  Sutton  Trevis  Turner  Watson  Wetteroth 
Toro Rosson logo 2006–2017.
Vitantonio Liuzzi Toro Rosson ratissa Brasilian GP:n 2007 harjoituksissa.
Sébastien Bourdais Japanin GP:ssä kaudella 2008.
Daniel Ricciardo Malesian GP:n harjoituksissa kaudella 2013.
Scuderia Toro Rosson logo 2018–2019.
Nammo

| Nammo |
| --- | --- |

Kotipaikka:  Norja
Toimiala:  aseteollisuus
Kotisivu:  www.nammo.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nammo on ilmailu- ja puolustusalan yritys, jonka pääkonttori on Norjassa. Yhtiöllä on yli 2 700 työntekijää.
Vuodesta 2005 Nammon omistavat puoliksi Patria ja Norjan valtio.
Suomessa konserniin kuuluu Nammo Lapua.
Nammo osti Yhdysvalloissa sijaitsevan Talley Defense Systemsin vuonna 2007.
Nammo valmistaa muun muassa ohjusten moottoreita.
Heracles

Euroopan avaruusjärjestö ESA myönsi vuonna 2019 Nammolle sopimuksen kehittää rakettimoottori Heracles-tehtävän kuulaskeutujaa varten. Tehtävässä on tarkoitus laskea avaruusalus Kuun napa-alueelle vuonna 2026, kerätä näytteitä ja toimittaa ne Gateway-asemalle, jossa astronautit vastaanottavat ne ja toimittavat edelleen Maahan.
Heraclesin on korvannnut European Large Logistics Lander -projekti (EL3), joka kytkeytyy Artemis-ohjelmaan.
Paavo Niiles

Paavo Niiles (s. 1950) on suomalainen yrittäjä ja kristillisdemokraatteja edustava poliitikko.
Niiles on vaikuttanut pitkään Petäjäveden kunnallispolitiikassa, sekä kunnanvaltuustossa että -hallituksessa. Hän on ollut kunnan kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1977 ja vuosina 1989–2004 hän toimi kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Kun Niiles valittiin Petäjäveden kunnanvaltuuston johtoon, hänestä tuli ensimmäinen kunnanvaltuuston puheenjohtajana toiminut silloisen Suomen Kristillisen Liiton poliitikko. Hän on myös puolueensa puoluevaltuuston jäsen, jona hän on toiminut vuodesta 1984. Vuosina 2001–2007 hän toimi puoluevaltuuston puheenjohtajana.
Useiden kunnallisvaaliehdokkuuksien lisäksi Niiles on ollut neljästi eduskuntavaaliehdokkaana, 1999, 2003, 2007 ja 2011. Vaaleissa 1999, joissa hän sai 648 ääntä, ja vaaleissa 2003, joissa hänelle annettiin 660 ääntä, hän pääsi puolueensa varaedustajaksi Keski-Suomen vaalipiirissä. Vaaleissa 2007 hän sai 461 ääntä, viidenneksi eniten kristillisdemokraattien ehdokkaista Keski-Suomessa. Vuosina 1990–1996 Niiles toimi Suomen Kristillisen Liiton Keski-Suomen piirin puheenjohtajana.
Niiles on ammatiltaan yrittäjä. Hänen yrityksensä on nimeltään Puusepänliike Paavo Niiles. Vuonna 1983 ja vuosina 1987–1988 hän toimi Petäjäveden Yrittäjien puheenjohtajana ja 1994 hänet valittiin Petäjäveden vuoden yrittäjäksi.
Niiles on kirjoittanut kirjan Torpparista talolliseksi, joka kertoo Petäjäveden torppariasutuksesta. Kirja ilmestyi omakustanteena vuonna 2002.
Niiles on naimisissa opettaja Paula Niileksen kanssa. Heillä on kaksi aikuista lasta, poika Jaakko ja tytär Kristiina.
Jesus de Tavarangue

Jesus de Tavarangue on jesuiittojen entinen lähetysasema Paraguayssa. Se on perustettu nykyisen Encarnaciónin kaupungin lähelle Kaakkois-Paraguayhyn vuonna 1685. Lähetysaseman tarkoitus oli toimia pienoiskaupunkina, joka tutustuttaa paikallisia guaraneita kristinuskoon. Alueella on edelleen jäljellä kellotorni, jolla kutsuttiin asukkaita jumalanpalvelukseen mutta myös varoitettiin lähestyvistä orjakauppiaista. Massiivisen kivikirkon rakennustyöt aloitettiin 1750-luvulla, mutta kirkko ei koskaan valmistunut. Siitä piti tulla italialaisen Loyalan kirkon kopio, ja sen rakennustyöhön osallistui noin kolmetuhatta guarania. Kun jesuiitat karkotettiin Paraguaysta vuonna 1767, kirkko jäi kesken.
Raunioitunut luostari on Unescon maailmanperintökohde.
Bindi Irwin

| Bindi Sue Irwin |
| --- | --- |
 Bindi Irwin vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1998 (ikä 26)  Buderim, Queensland, Australia
Kansalaisuus:  Australia
Ammatti:  näyttelijä, televisiojuontaja
Vanhemmat:  Terri Irwin (äiti) Steve Irwin (isä)
Sukulaiset:  Robert "Bob" Irwin (isoisä)
Muut tiedot
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
Kotisivu
Bindi Sue Irwin (s. 24. heinäkuuta 1998 Buderim, Queensland, Australia) on australialainen näyttelijä ja televisiojuontaja. Hän voitti Dancing with the Stars -tanssikilpailun 21. kauden. Yhdysvaltalainen Time-lehti nimesi Irwinin vuonna 2015 yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.
Bindi on Terri ja Steve Irwinin tytär. Hänen isänsä antoi hänelle nimen Bindi Australian eläinpuistossa eläneen krokotiilin mukaan ja keskimmäinen nimi Sue viittaa perheen Sui-koiraan.
Ura

Irwin esiintyi ensimmäisen kerran kaksivuotiaana isänsä The Crocodile Hunter Diaries -dokumenttielokuvissa. Hän on toiminut kertojana Discoveryn tuottamassa luontoelokuvasarjassa Bindi the Jungle Girl.
Syyskuussa 2006 kahdeksanvuotiaasta Irwinistä tuli nuorin australialaisen New Idea -lehden kanteen päässyt henkilö.
Vuoden 2007 kesäkuussa Irwin juonsi My Daddy the Crocodile Hunter -erikoisjakson televisioon. Samana vuonna hän tanssi ja lauloi Bindi Kidfitness -ryhmän Fitness-DVD:llä. Hieman myöhemmin hän lauloi oman hip hop tyylisen Trouble in the Jungle -kappaleen The Today Show -ohjelmassa.
Irwin kiinnitettiin Kirran rooliin vuonna 2010 valmistuneeseen Free Willy 4: Pako Afrikasta -elokuvaan.
2015 hän otti osaa Dancing with the Stars tanssikilpailuun 21. kaudelle parinaan moninkertainen voittaja Derek Hough.
Palkinnot

Irwin voitti "Most Popular New Female Talent" Logie-palkinnon toukokuussa 2008. Heti perään kesäkuussa hänestä tuli "Outstanding Performer in a Children's Series" kategorian voitollaan nuorin Daytime Emmy -palkinnon saanut henkilö.
Australian Geographic palkitsi Irwinin vuoden 2014 luonnonsuojelija-palkinnolla (Young Conservationist).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Free Willy 4: Pako Afrikasta | Free Willy: Escape from Pirate's Cove | Kirra Cooper |  |
| 2013 | Return to Nim's Island | Return to Nim's Island | Nim Rusoe |  |
Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huom. |
| 2007–08 | Bindi the Jungle Girl | Bindi the Jungle Girl | omana itsenään | dokumenttielokuvasarja |
| 2012 | My Babysitter's a Vampire | My Babysitter's a Vampire | Sunday Clovers | Jakso: "Mirror, rorriM" |
| 2012 | Bindi's Bootcamp | Bindi's Bootcamp | kisan vetäjä | lasten peliohjelma |
| 2012 | Steve Irwin's Wildlife Warriors | Steve Irwin's Wildlife Warriors | omana itsenään |  |
| 2012 | Curious George | Curious George | Bindi Bungee | Jakso: "Monkey Down Under/Bright Lights, Little Monkey", äänirooli |
| 2015 | Dancing with the Stars | Dancing with the Stars | omana itsenään | 21. kausi |
| 2016 | Galaxy World of Alisa | Galaxy World of Alisa | Alisa Selezneva | äänirooli |
Webisode
| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huom. |
| 2012 | Growing Up Wild | Growing Up Wild | omana itsenään | Bindi ja Robert esittelevät Australia Zoon eläimiä suositulla YouTube-kanavalla |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bindi's Say (englanniksi)
Bindi's Profile from Australia Zoo (englanniksi)
Bindi Irwin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Trove
Triana Park

| Triana Park |
| --- | --- |
 Yhtye vuonna 2017.
Tiedot
Toiminnassa:  2008––
Tyylilaji:  elektroninen musiikki, poprock, funkrock
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Agnese Rakovska  Artūrs Strautiņš  Edgars Viļums  Kristaps Ērglis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Triana Park (latv. Triānas Parks) on latvialainen yhtye, joka voitti Latvian Euroviisukarsinnan, Supernovan, vuonna 2017 kappaleellaan Line. Se edusti Latviaa Kiovassa järjestetyssä Eurovision laulukilpailussa 2017.
Triana Park on osallistunut Latvian Euroviisukarsintoihin aikaisemminkin. Vuonna 2008 se sijoittui neljänneksi kappaleella ”Bye Bye”, vuonna 2009 neljänneksi kappaleella ”Call Me Any Time You Need A Problem”, ja vuonna 2010 kuudenneksi kappaleella ”Lullaby For My Dreammate (Diamond Lullaby)”. Vuonna 2011 se pääsi finaaliin kappaleella ”Upside Down”, mutta ei osallistunut siihen sairastapauksen vuoksi. Vuonna 2012 yhtye sijoittui finaalissa yhdeksänneksi kappaleella ”Stars Are My Family”.
Nykyiset jäsenet

Agnese Rakovska (laulu)
Artūrs Strautiņš (kitara)
Edgars Viļums (rummut)
Kristaps Ērglis (basso)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Rockin’ Tug

Rockin' Tug
Rockin’ Tug on italialaisen Zamperlan valmistama huvipuistolaite. Se muistuttaa hinauslaivaa. Se on julkaistu vuonna 2002. IAAPA palkitsi laitteen heti vuonna 2002 vuoden uutena perhelaitteena. Siihen mahtuu kerralla 24 asiakasta, kun jokaiselle kuudelle riville mahtuu neljä. Tunnissa se pystyy kuljettamaan 600 matkustajaa. Laitteesta on saatavana sekä huvipuistoihin sopiva ja liikuteltava malli. Paino sen päällä voi olla maksimissaan 6 000 kg. Laitteessa laiva kulkee raiteilla. Vauhti annetaan pyörillä. Laiva kulkee puolelta toiselle U:n muotoista rataa pitkin ja pyörähtää 360 astetta ympäri kiskon kummassakin päässä. Suomessa laitteita on yhteensä kolme. Tivoli Sariola hankki laitteen vuodeksi 2003. Särkänniemi ja Wasalandia hankkivat sen vuodeksi 2004. Wasalandia käyttää laitteesta nimeä Heiluva Hinaaja. Särkänniemessä laite kulkee nimellä Pikku Hinaaja ja on sijoitettu lasten laitteiden kanssa Ipanaarioon. Vuonna 2007 Zamperla valmisti suositusta laitteestaan rullalaudan näköisen version. Laitteen perusteella on rakennettu myös useita muita samankaltaisia laitteita. Valmistajan suosittelema pituusrajoitus laitteeseen on 105 senttimetriä ja yhteispainoraja 6 000 kg.
Kapybara

| Kapybara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Piikkisikamaiset jyrsijät Hystricomorpha
Osalahko::  Piikkisikamaiset Hystricognathi
Heimo::  Marsut Caviidae
Alaheimo::  Kapybarat Hydrochoerinae
Suku::  Hydrochoerus
Laji::  hydrochaeris
Kaksiosainen nimi
 Hydrochoerus hydrochaeris  (Linnaeus, 1766) 
Synonyymit
 Sus hydrochaeris  Hydrochoerus hydrochaeris  Hydrochaeris hydrochaeris 
 Kapybaran levinneisyys
Alalajit
 H. h. hydrochaeris  H. h. isthmius 
Katso myös
   Kapybara Wikispeciesissä   Kapybara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kapybara eli vesisika (Hydrochoerus hydrochaeris) on maailman suurin jyrsijä. Se elää Etelä-Amerikassa.
Etymologia

Nimi kapybara on peräisin muinaistupin kielen sanasta ka'apiûara, joka tarkoittaa ”ruohonsyöjää”.
Koko ja ulkonäkö

Kapybara muistuttaa ulkonäöltään suurta marsua, jolle se onkin läheistä sukua. Kapybaralla on raskas ja tynnyrimäinen ruumiinrakenne sekä lyhyt pää. Kuono on tylppä, ja silmät, korvat ja sieraimet ovat lähellä päälakea. Turkki on selkäpuolella punertavanruskeaa ja vatsapuolella vaihtuu kellertävänruskeaksi. Hikirauhasia on ihossa karvojen peittämällä alueella, mikä on epätavallinen piirre jyrsijöillä. Karvat ovat harvassa, mutta turkki on karkeaa.
Se kasvaa 100–134 cm pitkäksi, saavuttaa 50–62 cm säkäkorkeuden ja voi painaa 35–66 kiloa.. Naaraat ovat hiukan painavampia kuin urokset. Painavimmat tunnetut yksilöt ovat olleet luonnonvarainen 91 kg painanut naaras Brasiliassa ja 73,5 kg painanut luonnonvarainen uros Uruguayssa.
Kapybaran takajalat ovat hiukan pidemmät kuin etujalat, ja varpaiden välissä on osittaiset räpylät. Kapybaralla on myös surkastunut häntä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kapybaraa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikassa Andien itäpuolella. Sen levinneisyysalue ulottuu Kolumbiaan, Venezuelaan, Ecuadoriin, Peruun, Guayanan alueelle, Brasiliaan, Boliviaan, Paraguayyn, Uruguayyn ja Argentiinaan.
Kapybara tarvitsee veden läheisyyttä, joten sitä tavataan soilla, estuaareissa ja virtavesien varrella. Elinympäristöistä suosituimpia ovat tulvaruohikot, soiden reuna-alueet ja alankometsät. Kapybaroja tavataan kuitenkin kuivametsissä, pensaikoissa ja ruohomailla.
Käyttäytyminen > Ravinto

Kapybaran ravinto koostuu lähinnä vesikasveista, esimerkiksi vesihyasinteista, mutta ne voivat myös laiduntaa ruohoa.
Lajisukulaisensa marsun tapaan kapybaran elimistö ei pysty itse valmistamaan C-vitamiinia, ja häkeissä pidetyt kapybarat, joiden ravinto ei sisällä C-vitamiinia, voivat saada ienoireita keripukin seurauksena.
Käyttäytyminen > Elintavat

Kapybara on sosiaalinen laumaeläin. Vaikka kapybarat voivat joskus elellä yksin, useimmin niitä tavataan 10–20 eläimen ryhmissä, joissa on 2–4 aikuista urosta, 4–7 aikuista naarasta ja loput nuorempia yksilöitä. Kapybaralaumat voivat koostua jopa 50–100 yksilöstä kuivan kauden aikaan, kun eläimet kerääntyvät vesilähteiden lähettyville.
Kapybaroilla on kahdenlaisia hajurauhasia: morillo, joka on kuonon yläosassa, sekä anaalirauhaset.
Vesisiat parittelevat vedessä, ja naaraan kantoaika on viisi kuukautta. Poikaset ovat syntyessään varsin kehittyneitä ja alkavat jo ensimmäisen elinviikkonsa aikana syödä emon maidon ohella myös kiinteää ravintoa. Kapybara elää 5–10 vuotta.
Vaikka kapybarat ovat melko ketteriä maalla, ne ovat myös yhtä taitavia vedessä. Kapybarat ovat hyviä uimareita ja voivat pysyä veden alla jopa viisi minuuttia, esimerkiksi petoeläimiä vältelläkseen.
Vesisian pahin luonnollinen vihollinen on jaguaari. Vaaran uhatessa vesisiat pakenevat yleensä veteen.
Kapybara ja ihmiset

Kapybaraa ei pidetä uhanalaisena. Populaatio on vakaa miltei koko sen esiintymisalueella Etelä-Amerikassa, vaikkakin metsästys on harventanut sen määrää joillain alueilla. Lajin kyky lisääntyä nopeasti auttaa kantojen säilymistä.
Kapybaroja metsästetään joillain alueilla niiden lihan ja turkin vuoksi, tai jos niiden laidunnuksen katsotaan vievän ravintoa karjalta. Etelä-Amerikassa kapybaroja kasvatetaan tiloilla niistä saatavan lihan ja turkkien vuoksi. Joillain alueilla niiden lihaa ei haluta syödä, kun taas joillain alueilla sitä pidetään tärkeänä proteiininlähteenä. Joissain osissa Etelä-Amerikkaa, erityisesti Venezuelassa, kapybaran liha on suosittua suuren paaston ja hiljaisen viikon aikaan, koska katolinen kirkko on antanut erityisen luvan syödä kapybaraa, kun taas muut liharuoat ovat yleensä ottaen kiellettyjä.
Kapybaroja pidetään Yhdysvalloissa joskus lemmikkeinä, vaikkakin se on joissain osavaltioissa laitonta.
Aiheesta muualla

Animal Diversity Web (englanniksi)
ARKive: Capybara (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Hydrochoerus hydrochaeris:  Wikidata: Q131538  Wikispecies: Hydrochoerus hydrochaeris  ADW: Hydrochoerus_hydrochaeris  BioLib: 37031  BOLD: 73385  CoL: 6MK7J  EoL: 326517  EPPO: HYUSHY  GBIF: 5786666  iNaturalist: 74442  IRMNG: 10223073  ISC: 114852  ITIS: 825303  IUCN: 10300  MDD: 1001209  MSW: 13400218  NAS: 2587  NCBI: 10149  Observation.org: 200689  Open Tree of Life: 744018  Paleobiology Database: 128740  Paleobiology Database: 128740  Xeno-canto: Hydrochoerus-hydrochaeris 
Sus hydrochaeris:  Wikidata: Q28545647  GBIF: 7475476
Hisor

| Hisor (Ҳисор, حصار) |
| --- | --- |

 Hisor
 Koordinaatit: 38.5261°N, 68.5523°E 
Valtio:  Tadžikistan
Alue:  Erityisalue
Väkiluku (1.1.2016)  ():  27 400
Aikavyöhyke:  UTC+5
Rekisterikilpi:  07TJ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hisor (tadžikiksi Ҳисор, pers. ‏حصار‎; ven. ), on kaupunki keskushallinnon vastaamalla erityisalueella, Keski-Aasiassa sijaitsevan Tadžikistanin länsiosassa. Kaupunki sijaitsee maanteitse noin 20 kilometriä pääkaupunki Dušanbesta länteen.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 20 220(VL1989), 20 000 (VL2000), 23 200 (VL2010) ja 27 400 (arvio, 1.1.2016).
Clivus Palatinus

Clivus Palatinus oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se nousi Sacra vialta ylös Palatium-kukkulalle.
Clivus Palatinuksen nimitys on nykyaikainen ja perustuu vastaaviin esimerkkeihin muualla (esim. Clivus Capitolinus Capitoliumilla). Kadun antiikin aikaista nimeä tunneta; erään ehdotuksen mukaan se voisi olla eräässä piirtokirjoituksessa mainittu Vicus Apollonis.
Clivus Palatinus sai alkunsa Tituksen riemukaaren läheltä, jossa oli sen risteys Sacra vian kanssa. Pian tästä etelään oli risteys Nova vian kanssa. Sitten katu nousi ylös Palatiumin pohjoisrinnettä kohdasta, jossa luonnonrinne oli loivimmillaan. Clivus Palatinuksen päällyskiveyksestä on löydetty osia, jotka ajoittuvat Sullan, Augustuksen ja Neron ajoille. Neron aikainen osuus on noin 17 metriä leveää katua. Kadun kulkua ylempänä Palatiumilla ei tunneta.