stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bostonin piiritys
Taistelut alkavat

Lexingtonin ja Concordin taistelut aloittivat avoimen sodan Amerikan siirtokuntien ja Ison-Britannian välillä 19. huhtikuuta 1775. Brittijoukot kärsivät raskaita menetyksiä, ja pakenivat saman päivän aikana Bostoniin, joka oli runsaasti asutettu siirtokuntakaupunki. Bostonia ympäröivät monet pikkukylät ja kaupungin satama oli vilkkaassa käytössä. Britit miehittivät Bostonin ja ottivat hallintaansa sen sataman.
Massachusettsin maakuntakongressi kutsui värväykseen liki 30 000 amerikkalaista miestä omasta ja ympäröivistä siirtokunnista. Vaikka vain puolet tästä määrästä värvättiin, nousi piirittäjien luku 15 000 miliisiin. He korvasivat alkuperäiset värvätyt, joiden palvelusaika oli vain pari kuukautta. Uudet värvätyt kutsuivat itseään valvonta-armeijaksi, koska heidän pääasiallinen tehtävänsä oli pitää silmällä Bostonia. Heidän komentajanaan toimi kenraali Artemas Ward.
Brittijoukkojen asema oli epävarma. Vaikka heillä oli avoin pääsy merelle, he kärsivät jatkuvasta muona- ja tarvikepulasta. 17 000 siviiliä ja 6 500 sotilasta näkivät nälkää ja altistuivat taudeille. Monet brittiupseerit toivoivat piirityksen päättyvän rauhaan, mutta Amerikan itsenäisyystaistelijat eivät suostuneet tähän. Lopulta brittikenraali Thomas Gage päätti ryhtyä suoraan toimintaan ja määräsi sotilaansa miehittämään Dorcaster Heightsin, joka kohosi Bostonin eteläpuolella. Amerikkalaiset vakoojat saivat tiedon Gagen suunnitelmista, ja veivät tiedon esimiehilleen. Tilanne johti Bunker Hillin taisteluun, joka käytiin 17. kesäkuuta 1775.
Piiritys pitkittyy

Bunker Hillin taistelun jälkeen Bostonin piiritys ajautui pattitilanteeseen uudelleen. Heinäkuun alussa George Washington otti amerikkalaiset joukot komentoonsa ja hänen alaisuudessaan itsenäisyystaistelijat muotoutuivat siirtokuntien armeijaksi. Washingtonilla oli ratkaistavanaan monia ongelmia, jotka viivyttivät piirityksen etenemistä. Upseerit ja miehistö oli otettu palvelukseen vain muutamaksi kuukaudeksi, ja kun tuo aika täyttyi miehet jättivät sotakentän. Washington teki kaikkensa saadakseen palvelusajan pitkäaikaisemmaksi. Hänen suosituksestaan kongressi antoi kaapparioikeudet monille pienille aluksille, jotka alkoivat häiritä brittien laivaliikennettä ja sieppasivat ase- ja tarvikekuljetuksia. Erääksi ongelmaksi muodostui isorokkoepidemia, joka levisi kesän 1775 aikana Bostoniin ja sen ympäristöön. Howe määräsi sotilaansa rokotettaviksi, mutta Washington päätyi karanteeniin. Hän eristi sairastuneet siviilit sotilaistaan ja lähetti taudin oireita kantavat alaisensa läheiseen sairaalaan.
Syksyn ja talven aikana brittijoukkojen muonavarastot vähenivät, sillä Euroopasta lähteneet muona-alukset jäivät saapumatta Bostoniin. Tammikuussa 1776 kenraali Howe lähetti tutkimusaluksia Länsi-Intian saaristoon etsimään kadonneita laivoja. Yli 20 brittiläistä laivaa löytyi Antiguasta pahoin vaurioituneina myrskyjen jäljiltä.
Piirityksen päätös

Maaliskuun alussa tilanne Bostonissa lähestyi kriittistä pistettä. Ruokatavaroita oli vain kolmeksi viikoksi ja Howe oli halukas jättämään kaupungin. Samaan aikaan amerikkalaisten piiritys alkoi edistyä. Ticonderorgn taistelupaikalta kuljetettu raskas tykistö oli viimein saapunut perille ja Washingtonin sai luottamuksensa joukkojensa iskuvalmiuteen. Yöllä 4. maaliskuuta 1776 hänen joukkonsa miehittivät Dorchester Heights -nimisen harjun, jonne sijoitetut 59 tykkiä kohdistettiin Bostonin satamassa oleviin brittiasemiin. Britit olivat aikoneet itse vallata Dorchesterin harjun talven aikana, mutta jättäneet sen toteuttamisen tuonnemmaksi. Aamulla he havaitsivat amerikkalaisten ehtineen edelle. Ankaran lumimyrskyn puhjettua saman aamun aikana Howen joukot eivät voineet tehdä hyökkäystä harjulle. Seuraavana päivänä se oli myöhäistä, sillä Dorchester heightsistä avattiin ankara tykkituli kaupunkiin ja satamaan. Englantilaiset tunsivat asemansa tukalaksi ja viikon kestäneiden pommitusten jälkeen Howe antoi armeijalleen käskyn jättää kaupungin. 17. maaliskuuta britit jättivät Bostonin lopullisesti. Yli 70 alusta irtaantui kaupungin satamasta täynnä sotilaita, lojalisteja, varusteita ja hevosia. Kun amerikkalaisaet valtasivat Bostonin he saiivat saaliikseen suuret määrät tykkejä ja muita sotatarvikkeita.
Joitakin päiviä myöhemmin lähes 8 000 brittisotilasta ja tuhat lojalistia saapui Halifaxiin, joka sijaitsi lojalistien provinssissa Nova Scotiassa. Washingtonin joukot siirtyivät kevään lopulla New York Cityyn ja ryhtyivät rakentamaan sen puolustusta tulevien brittihyökkäysten varalle.
Eugène Boudin

Eugène Boudin
Eugène Boudin (12. heinäkuuta 1824 Honfleur – 8. elokuuta 1898 Deauville) oli ranskalainen taidemaalari ja impressionismin edelläkävijä.
Eugène Boudin: Auringonlasku
Boudin oli kotoisin Honfleurin satamakylästä, joka sijaitsee Seinen suulla Englannin kanaalin rannalla. Siellä hän tottui Normandian rannikon jatkuvasti muuttuvaan valoon ja säähän. Tätä hän käytti maalauksissaan, ja hän olikin yksi ensimmäisistä ranskalaisista taidemaalareista, joka maalasi ulkona. Claude Monet sai Boudinilta vaikutuksia maalaustyyliinsä, jonka hän sittemmin jalosti impressionismiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugène Boudin Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  South Australia  KulturNav  Museum of Modern Art  Musée d'Orsay  National Gallery of Canada  Victoria  Prado  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Borneo

Borneo
Borneon topografia
| --- | --- |
Muut nimet:  Kalimantan
Sijainti:  Kaakkois-Aasia  Indonesia: Länsi-Kalimantan, Keski-Kalimantan, Etelä-Kalimantan, Itä-Kalimantan, Pohjois-Kalimantan,  Brunei: Belait, Brunei ja Muara, Temburong,Tutong,  Malesia: Sabah, Sarawak  Malesia,  Indonesia,  Brunei
Saariryhmä:  Malaijien saaristo
Vesialue:  Etelä-Kiinan meri, Jaavanmeri, Sulunmeri Celebesinmeri, Makassarinsalmi
Korkein kohta:  Kinabalu, 4 095 m
Pinta-ala:  743 330 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  18 590 000
Suurin kaupunki:  Kuching
Asutuskeskukset:  Balikpapan, Banjarmasin, Martapura, Pontianak Samarinda, Sandakan, Bandar Seri Begawan
Kieli:  malaijin kieli, indonesian kieli
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Borneo (malaijiksi Pulau Borneo, indonesiaksi Kalimantan) on maailman kolmanneksi suurin saari. Se sijaitsee Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa Tyynenmeren länsireunalla. Borneon eteläosat kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Malesialle ja Bruneille. Borneon pinta-ala on 743 330 km². Trooppisella Borneon saarella on runsas kasvisto ja eläimistö, mutta sademetsien laajat hakkuut uhkaavat luonnon monimuotoisuutta. Suhteellisen harvaan asutulla Borneolla on noin 21 miljoonaa asukasta, jotka asuvat pääosin saaren rannikkoalueilla.  Borneota ovat historian aikana hallinneet niin hindulaiset kuningaskunnat, muslimisulttaanikunnat kuin eurooppalaiset siirtomaavallat.
Maantiede ja luonto

Borneo sijaitsee Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa Tyynenmeren äärimmäisessä lounaisosassa Malakan niemimaasta kaakkoon. Saaren luoteispuolella on Etelä-Kiinan meri, koillisessa Sulunmeri, idässä Celebesinmeri ja etelässä Jaavanmeri. Borneo sijaitsee päiväntasaajan molemmilla puolilla, ja sen pituus koillisesta lounaaseen on noin 1 300 kilometriä ja suurin leveys 960 kilometriä. Suurin osa saaresta kuuluu Indonesialle, jonka alueet jakautuvat viiteen provinssiin: Länsi-Kalimantaniin, Keski-Kalimantaniin, Etelä-Kalimantaniin, Itä-Kalimantaniin ja Pohjois-Kalimantaniin. Malesia hallinnoi suurta osaa Borneon pohjoisosista, jossa sen osavaltiot Sarawak ja Sabah sijaitsevat. Näiden kahden välissä sijaitsee Brunein valtio.
Saari on hyvin vuoristoinen, erityisesti sisäosiltaan. Korkein vuori on 4 095 metrin korkuinen Kinabalu Pohjois-Borneossa, joka on myös samalla Malesian korkein vuori. Toisaalta etenkin Keski-Kalimantanin ja Sarawakin alueilla on laajoja tasankoja, joiden rannikkoalueet ovat soisia. Saarella on monia jokia, jotka ovat tärkeitä kulkuväyliä kaupankäynnin kannalta. Pisimmät joet ovat Kapuas saaren länsiosassa ja Mahakam sen itäosassa. Malesian puolella tärkein joki on Rajang. Saaren pohjoisosissa harvat joet ovat purjehduskelpoisia, minkä vuoksi saaren sisäiset pohjoisosat ovat olleet maailman vähiten tunnettuja alueita.
Borneon ilmasto on trooppinen, eli lämmin ja kostea. Vuosi jakautuu melko selkeästi kahteen vuodenaikaan, lokakuusta maaliskuuhun kestävään sadekauteen ja suhteellisesti kuivempaan kesään. Keskimääräinen vuosittainen sademäärä on noin 3 800 millimetriä. Suurimman osan saaresta kattaa tiheä sademetsä, jossa on rikas eläimistö ja kasvisto. Saarella elää esimerkiksi sarvikuonoja, norsuja, orankeja, gibboneita, krokotiileja, 105 eri liskolajia, kilpikonnia, puuleopardeja, 420 eri lintulajia, sekä hyönteis- ja kalalajeja. Puusto koostuu esimerkiksi tiikeistä, siipipuista ja tammista. Borneo tunnetaan Rafflesia arnoldii -kasvista, jolla on maailman suurimmat kukat. Yhteensä saarella on havaittu noin 15 000 eri kukkalajia ja suunnilleen 3 000 puulajia.
Merkittävä osa Borneon sademetsistä on hakattu 1980-luvun puolivälin ja vuoden 2020 välillä. Kun 1980-luvun puolivälissä metsät peittivät kolme neljäsosaa saaresta, vuonna 2020 metsien on arvioitu peittävän vain 24 prosenttia saaren pinta-alasta. Metsiä on hakattu erityisesti palmuöljyviljelmien tieltä, mutta myös laittomat hakkuut ja metsäpalot ovat johtaneet metsittyneen pinta-alan vähentymiseen. Kehityksellä on ollut negatiivisia vaikutuksia saaren kasvistolle ja eläimistölle. On arvioitu, että satoja lajeja kuolisi sukupuuttoon. Borneolla on käytössä suojelulakeja metsien hakkuiden estämiseksi, mutta ne ovat osin riittämättömiä ja niiden noudattamista ei valvota riittävästi.
Historia

Borneon saari muodostui noin 10 000 vuotta sitten, kun merenpinta nousi jääkauden loppuessa. Aiemmin Borneolta oli maayhteys Aasian mantereelle. Sarawakissa sijaitsevista Niahin luolista on löydetty todisteita esihistoriallisesta asutuksesta. On arveltu, että Borneon ensimmäiset asukkaat saapuivat sinne noin 40 000 vuotta sitten. Noin 3 000–4 000 vuotta sitten saarelle saapui lisää asukkaita eteläisestä Kiinasta. Löydettyjen roomalaisten helmien ja indojaavalaisten artefaktien perusteella on todistettu, että Borneolla on ollut menestyvä sivilisaatio 100- tai 200-luvulla. Samaan aikaan intialaisia ja kiinalaisia kauppiaita alkoi käymään saarella. Hindulaisuus ja buddhalaisuus saapuivat näiden kauppiaiden mukana Borneolle. Saaren itäosassa on arveltu olleen hindulainen kuningaskunta noin 400-luvun alkupuolella. Sumatralaisen Srivijayan kuningaskunnan valta ylettyi ilmeisesti Borneolle asti.
Ensimmäiset Borneon löytäneet eurooppalaiset saapuivat saarelle 1300-luvulla. Borneolla oli Majapahitin vasallivaltioita, kunnes islam saapui saarelle joskus 1400-luvulla tai 1500-luvun alkupuolella, ja saarelle perustettiin useita muslimivaltiota, kuten Banjarin sulttaanikunta. Kun Portugali valloitti alueita Malakalta, islamilaiset valtiot alkoivat käydä Malakan sijaan kauppaa Borneolla. Samoihin aikoihin portugalilaiset ja espanjalaiset alkoivat myös käydä kauppaa saaren asukkaiden kanssa. 1500-luvulla Brunei oli Borneon vaikutusvaltaisin valtio halliten koko saarta, mutta sen valta alkoi kaventua seuraavien vuosisatojen aikana sisäisten selkkausten, kapinoiden ja merirosvouksen vuoksi. Se joutui luovuttamaan Sabahin Sulun sulttaanikunnalle vastineeksi avusta vuonna 1701 tapahtuneen kapinan tukehduttamisessa. Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta alkoivat kilpailemaan Borneon saaresta 1600-luvulla. He joutuivat kuitenkin sotimaan parisataa vuotta sekä toisiaan että alkuperäisasukkaita vastaan ennen kuin saivat jalansijan saarella.lähde? Hollantilaiset haukkasivat leijonanosan, Kaakkois-Borneon, kun taas britit valloittivat saaren luoteisosan, joka jaettiin Sarawakin ja Pohjois-Borneon siirtomaiksi sekä Brunein sulttaanikunnaksi.
Toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1942 Japani miehitti saaren, ja vuonna 1944 liittoutuneet alkoivat miehittämään saarta takaisin. Lopulta vuonna 1945 Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta saivat alueensa takaisin. Vuonna 1949 Alankomaille kuuluneesta saaren eteläosasta tuli osa Indonesiaa, mikä virallistettiin Indonesian vuoden 1950 perustuslaissa. Sarawak ja Sabah (entinen Pohjois-Borneo) puolestaan tulivat osaksi Malesiaa vuonna 1963. Brunei itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta vuonna 1984.
Politiikka

Indonesian presidentti Joko Widodo ilmoitti vuonna 2019, että maa alkaa valmistella pääkaupungin siirtoa Itä-Kalimantanin provinssiin Borneolla. Syitä ovat esimerkiksi Jakartan saasteet, ruuhkat ja alttius luonnonkatastrofeille. Siirron kustannuksiksi arvioidaan 30 miljardia euroa, ja uuden pääkaupungin sijainniksi on suunnilteltu Balikpapanin ja Samarindan läheistä aluetta.
Indonesian hallitus on tukenut maansisäistä muuttoliikettä tiheään asutuilta saarilta Borneolle, mikä on johtanut levottomuuksiin alkuperäisten asukkaiden ja muuttajien välillä. Malesian hallitus on tukenut malaijeja ja dajakeja rahallisesti ja antanut näille etuoikeuksia etnisten kiinalaisten jäädessä ilman etuuksia.
Talous ja liikenne

Borneolla ei ole paljon mineraaleja, mutta sieltä on löydetty pieniä määriä kultaa, timantteja, antimonia, elohopeaa, kipsiä ja rautaa. Balikpapanissa ja Bruneissa on öljykenttiä, samoin kuin saaren pohjoispuolella mannerjalustassa. Brunein talous hyvin on riippuvainen öljystä. Saaren lounaisosassa kaivetaan hiiltä ja bauksiittia. Borneon maaperä on ravinneköyhää lukuun ottamatta muutamia tuliperäisiä alueita, ja tärkein viljelykasvi on riisi. Maissia, kurkkua ja kurpitsaa viljellään jonkin verran. Kahvia, kaakaota ja hamppua on kasvatettu pienissä määrin. Kumia, saagoa ja kopraa viedään rannikkoalueilta.
Matkailun merkitys saaren taloudelle on kasvanut tasaisesti 1900-luvun lopulla ja 2000-luvulla.
Borneolla on useita lentoasemia, joihin suurin osa lennoista saapuu Singaporesta, Jakartasta tai Kuala Lumpurista. Malesian puolella merkittävimmät lentoasemat sijaitsevat Kota Kinabalussa ja Kuchingissa, Indonesian puolella Balikpapanissa ja Banjarmasinissa ja Bruneissa pääkaupunki Bandar Seri Begawanissa. Borneon saarella on yksi 134 kilometrin mittainen rautatie, joka sijaitsee Sabahin osavaltiossa Malesiassa. Junat kulkevat Tanjung Arusta Tenomiin vuonna 1896 käyttöön otetulla radalla kaksi kertaa päivässä. Borneolta kulkee lauttoja esimerkiksi Mindanaon saarelle Filippiineillä sekä Jaavalle ja Sulawesille Indonesiassa. Laivat kulkevat useilla joilla, ja usein ne ovat ainoa tapa päästä syrjäisille alueille, sillä etenkin Indonesian puolella tieverkko on suhteellisen rajallinen. Suurimpien kaupunkien väleillä on kuitenkin tiheät linja-autoyhteydet.
Väestö

Suhteellisen harvaan asutulla Borneon saarella on yli 21 miljoonaa asukasta, joista suurin osa asuu Indonesiassa. Vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan Indonesialle kuuluvissa viidessä provinssissa oli yhteensä noin 15,3 miljoonaa asukasta. Malesialle kuuluvissa kahdessa osavaltiossa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa noin 5,68 miljoonaa asukasta. Bruneissa puolestaan oli vuoden 2016 väestönlaskennassa noin 417 000 asukasta. Borneon väestö on keskittynyt rannikkoalueille ja Etelä-Kalimantaniin. Väestö koostuu pääosin malaijeista, kiinalaisista ja  saaren alkuperäisasukkaista eli dajakeista. Siellä on myös pieni eurooppalaisvähemmistö. Pääosa Borneon asukkaista on muslimeja, mutta siellä harjoitetaan myös kristinuskoa ja alkuperäisuskontoja.
Borneolla sijaitsevista valtioista Malesian ja Brunein virallinen kieli on malaiji ja Indonesian indonesia. Näiden lisäksi kiinalaisia kieliä, tamilia, englantia ja alkuperäiskieliä, esimerkiksi murutia ja bajauta, puhutaan saarella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Borneo Wikimedia Commonsissa
Borneo – Aasia WWF Suomi. Viitattu 26.9.2020.
Jensen, Tiina: Borneon orangeilla on toivoa, vaikka takaisin luontoon on pitkä matka Yle Luonto.  24.11.2017. Viitattu 26.9.2020.
Simola, Liisa: Ainutlaatuinen luonto on Borneon valtti Turun Sanomat.  31.3.2010. Arkistoitu 26.2.2021. Viitattu 26.9.2020.
Palonen, Ville: Borneo – opas seikkailujen saarelle Kerran elämässä. Viitattu 26.9.2020.
Borneon saarella sijaitseva Kinabalu on Malesian korkein vuori
Klaus Mann

| Klaus Mann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1906 München
Kuollut: 21. toukokuuta 1949 (42 vuotta) Cannes
Kansalaisuus:   Saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Klaus Heinrich Thomas Mann (18. marraskuuta 1906 München – 21. toukokuuta 1949 Cannes) oli saksalainen kirjailija.
Klaus Mannin isä oli kirjailija Thomas Mann. Klaus Mann alkoi kirjoittaa novelleja vuonna 1924, ja hänestä tuli myös kriitikko Berlin-nimiseen sanomalehteen. Mann oli homoseksuaali. Hänellä oli erimielisyyksiä isänsä Thomas Mannin kanssa, joka ei juuri arvostanut häntä. Mann lähti Saksasta vuonna 1933 ja muutti Amsterdamiin. Natsit riistivät häneltä Saksan kansalaisuuden vuonna 1934. Hänestä tuli Tšekkoslovakian kansalainen 1937. Vuonna 1938 Klaus muutti Yhdysvaltoihin ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1943.
Klaus Mann oli töissä Yhdysvaltain maavoimissa toisen maailmansodan aikana ja palasi sodan jälkeen Saksaan.
Mannin kuuluisin teos oli Mefisto, jonka hän kirjoitti vuonna 1936 ja joka julkaistiin Amsterdamissa. Teoksen päähenkilön esikuvan, näyttelijä Gustaf Gründgensin, poika vei teoksen oikeuteen Länsi-Saksassa 1960 Mannin kuoleman jälkeen. Oikeusjutun myötä teoksesta tuli entistä suositumpi ja siitä tehtiin  myös samanniminen elokuva 1981. Seitsemän vuoden oikeuskäsittelyn jälkeen teos kiellettiin Länsi-Saksassa. Mannin romaani Der Vulkan on tunnetuimpia sodanaikaisia saksalaisia maanpakolaisia kuvaavia teoksia.
Klaus Mann rakastui 1932 ja hänellä oli suhde Ruoveden Pekkalan kartanon tilanomistaja Hans Aminoffin (1904–1968) kanssa. Klaus ja sisarensa Erika vierailivat Suomessa 1932 ja tekivät Aminoffin kanssa pitkän kiertomatkan ympäri Suomea. Matkakokemukset julkaistuivat myöhemmin Klaus Mannin teoksessa "Flucht in den Norden" (1934). Kun Aminoff päätti vastentahtoisesti mennä naimisiin ja perustaa perheen, Mann oli katkerasti pettynyt.
Mann kuoli Cannesissa vuonna 1949 unilääkkeiden yliannostukseen.
Teoksia

Mann, Klaus: Mefisto: Romaani.  (Mephisto, 1936.) Suomentanut Markku Mannila. Otavan kirjasto (3. painos: Seven, 2001)  Helsingissä:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-07974-3
Mann, Klaus: Pako pohjoiseen.  ((Flucht in den Norden, 1934.) Suomentanut Klaus Karttunen.)  Helsingissä:  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07345-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klaus Mann Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Bourbon Street (kappale)

| ”Bourbon Street” Hurriganes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: 10/80
 B-puoli: ”Just for You”
 Äänitetty : lokakuu 1980
 Julkaistu: loppuvuosi 1980
 Formaatti: 7" ja 12" vinyylisingle
 Tekijä(t): säv. & sov. Remu Aaltonen & Albert Järvinen  san. Jim Pembroke
 Kesto: 02.32
 Levy-yhtiö: Scandia
Hurriganesin muut singlet
| ”Desirée” 1979 | ”10/80” 1980 | ”Night’n Day” 1981 |
Musiikkinäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Bourbon Street on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Se ilmestyi albumilla 10/80 sekä singlenä loppuvuodesta 1980. Kappaleen säveltäjiksi ja sovittajiksi on merkitty Remu Aaltonen ja Albert Järvinen, sanoittajaksi Jim Pembroke.
”Bourbon Street” oli Hurriganesin isoin hitti pitkään aikaan. Kappale vetosi pitkästä aikaa moniin kuulijaryhmiin ikä- ja makutottumuksista riippumatta. Single ylsi Seura-lehden singlelistalla sijalle 14 ja Mitä Suomi soittaa -listalla sijalle 20. Suosikki-lehden listalla se ei sijoittunut. RAY:n soitetuimpien kappaleiden listalla ”Bourbon Street” oli kuudentena maaliskuussa 1981. Kappale soi paljon myös radiossa.
Singlen B-puoli on rautalankatyylinen ”Just for You”. Singlen kappaleista julkaistiin myös 12 tuuman maxisingle, jota painettiin noin 200 kappaletta. Sitä jaettiin ilmaiseksi muun muassa keikoilla ja kilpailupalkintoina.
Alexander Bournonville

Alexander Bournonville.
Alexander, Bournonville herttua ja Henninin kreivi (noin 1620–1690) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan armeijan marsalkka.
Bournonville johti keisarillisia joukkoja vuonna 1674 Henri Turennea vastaan Ranskan–Hollannin sodassa Reinin rintamalla, mutta Turenne esti tehokkaasti saksalaisten tunkeutumisen Ranskaan. Bournonville hävisi Turennelle Enzheimin (4. lokakuuta) ja Türkheimin (4. tammikuuta 1675) taistelut, ja keisari Leopold I korvasi hänet armeijansa johdossa Raimondo Montecuccolilla.
Bournonville oli Katalonian varakuningas vuosina 1678–1685, josta palkkioksi Espanjan kuningas antoi hänelle Bournonvillen ruhtinaan arvonimen.
Kai Meyer

| Kai Meyer |
| --- | --- |
 Kai Meyer vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1969  Lyypekki 
Kansalaisuus:  saksalainen
Aiheesta muualla
kaimeyer.com (saksaksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kai Meyer (s. 1969 Lyypekki) on saksalainen kirjailija.
Suomennettu romaani

Jäinen valtakunta.  ((Frostfeuer, 2005.) Suom. Tiina Hakala)  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-22966-7
Aiheesta muualla

Kotisivut. (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Anders Fager

Fager Göteborgin kirjamessuilla vuonna 2014.
Anders Fager (aik. Johansson, s. 1964) on ruotsalainen pelisuunnittelija ja yrittäjä. Fagerin ensimmäinen kaunokirjallinen teos on 2009 ilmestynyt kauhunovellikokoelma Pohjoiset kultit.
Ura

Kun Ruotsin roolipeliala oli vielä nuorta, Fager työskenteli Target Gamesille. Hänen suunnittelemansa on ensimmäinen Ruotsissa julkaistu roolipeliseikkailu Spindelkonungens pyramid, ja hän teki myös pari lautapeliä ennen kuin hän siirtyi pariksi vuodeksi pois pelialalta. Hän palasi alalle 2000-luvun alussa pelillä Hellgame. Sittemmin hän on tehnyt lauta- ja korttipelejä ja on ollut yhteistyössä muun muassa The Gamersin, The Gard Cabinetin ja MultiMan Publishingin kanssa. Vuodesta 2006 on Fager on toiminut yritysnimellä Gottick.
Palkinnot ja tunnustukset

Catahya-palkinto 2010, novellista "Mormors resa" kokoelmassa Svenska kulter.
Pelejä

Comrade Coba (2007)
Swärje (2004, 2005)
The Hellgame (2003)
Lützen (1983)
Monstret som slukade Stockholm (1983)
Spindelkonungens pyramid, (1982, 1984)
Novellikokoelma

Pohjoiset kultit: Kauhukertomuksia.  ((Svenska kulter: Skräckberättelser, 2009.) Suomentanut Ulla Lempinen)  Jyväskylä:  Atena, 2012.  ISBN 978-951-796-836-2
Aiheesta muualla

Gottick Games.
Anders Fager (Arkistoitu – Internet Archive).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef