stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abel Nyholm

| Abel Nyholm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. tammikuuta 1845 Suodenniemi
Kuollut: 2. joulukuuta 1907 (62 vuotta) Virrat
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Vanhemmat:   Gustaf Nyholm  Hilma Annell 
Puoliso:   Elisabet Forsman (1874–) 
Lapset:   Yrjö Airila  Martti Airila 
Sukulaiset:  Eugén Nyholm (veli) Hilma Nyholm (sisko)
Ura
Uskontokunta:  Luterilaisuus
Abel Nyholm (25. tammikuuta 1845 Suodenniemi – 2. joulukuuta 1907 Virrat) oli suomalainen kirkkoherra, valtiopäivämies ja suomentaja.
Henkilöhistoria

Nyholmin vanhemmat olivat Merikarvian kirkkoherra Gustaf Nyholm (1820–1879) ja Hilma Annell. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1866 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1869. Nyholm vihittiin papiksi 1870. Nyholm toimi kirkkoherrana Vaasassa 1879–1894 ja Virroilla 1894–1907. Hän sai rovastin arvon 1885. Nyholm osallistui valtiopäiville pappissäädyssä 1885 ja 1888.
Nyholm oli naimisissa vuodesta 1874 Ilmajoen kirkkoherran Carl Rudolf Forsmanin tyttären Elisabet Forsmanin (1854–1910) kanssa. Heidän lapsiaan olivat professori Yrjö Airila ja kielentutkija Martti Airila.
Teoksia

Kertomus uskonnon opetuksesta Ruotsissa ja Württemberg'issä. Helsinki 1889
Afskedspredikan i Wasa den 22 april 1894. Nikolaistad 1894
Suomennoksia

Manuel Juan Diana : Kuinka anopeista päästään : komedia yhdessä näytöksessä. Teateri-kirjasto 2. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1869, 2. painos 1876, 3. painos 1897
Otto Funcke : Jumalan koulu eli kristillisiä elämän kuvaelmia Joonaan kirjan valossa. 2. saksalaisen alkuteoksen mukaan parannettu painos Hagelberg, Tampere 1883
Frédéric Godet : Kuusi luomispäivää : Raamatun tutkinto. Waasan paino-yhtiö, Waasa 1886
Hokka

Hokka eli Hokankylä on kylä Kangasniemellä. Se sijaitsee kunnan eteläosassa, Hokanniemellä.  Hokka oli Etelä-Savon vuoden kylä 2011.
Kaikki Hokankylän osa-alueet ovat Puulaan rajoittuvia niemiä. Hokan palveluja ovat esimerkiksi Hokan tori sekä Mannilan kesäkauppa ja baari.
Kirjailija Otto Manninen on syntynyt ja elänyt kylässä, Rasinkankaalla. Hänen kotitalonsa edustalla on tästä muistuttava muistomerkki. Kylän tärkeä vetovoimatekijä oli kevätlukukauteen 2021 saakka Otto Mannisen koulu (alakoulu, Hokan koulutie 21). Sen kunnanvaltuusto kuitenkin lakkautti tekemällä aiemman laittomaksi todetun lakkautuspäätöksen jälkeen uuden kouluverkkoselvityksen, josta jätettiin muualta kouluun tulleet oppilaat huomioimatta.
Kylässä toimii Hokan seudun kyläyhdistys.
Alice Bah Kuhnke

| Alice Bah Kunke |
| --- | --- |
 Alice Bah Kunke 2018
Ruotsin kulttuuri- ja demokratiaministeri
 Löfvenin I hallitus 3.10.2014–21.1.2019  
Edeltäjä:  Lena Adelsohn Liljeroth (kulttuuriministeri) Birgitta Ohlsson (demokratiaministeri)
Seuraaja:  Amanda Lind
Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019 lähtien  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1971 (ikä 52) Malmö, Ruotsi
Ammatti:  toimittaja
Puoliso:  Henrik Johnsson (1998–2002) Johannes Bah Kuhnke (2003–)
Tiedot
Puolue:  Ympäristöpuolue Vihreät
Alice Bah Kuhnke (s. 21. joulukuuta 1971) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi 2019. Vuosina 2014–2019 hän toimi Löfvenin I hallituksessa Ruotsin kulttuuri- ja demokratiaministerinä. Hän on ennen politiikkaan siirtymistään toiminut televisiojuontajana ja on yksi ajatushautomo Sector3:n perustajista. 1980-luvun lopulla Alice Bah oli nuorten sarjoissa ikäluokkansa parhaita pikajuoksijoita Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alice Bah Kuhnke Wikimedia Commonsissa
Alice Bah Kuhnke Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k  Vihreät/EVA-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Andresen  Bloss  Boeselager  Cavazzini  Freund  Geese  Häusling  Lagodinski  Langensiepen  Marquardt  Neumann  Paulus  Reintke  Riehl  Tegethoff 
Ranska:  Camara  Cormand  Satouri  Sbai  Toussaint 
Italia:  Guarda  Marino  Orlando  Scuderi 
Espanja:  Asens Llodra  Marzà Ibáñez  Miranda Paz  Riba 
Romania:  Ştefănuță 
Alankomaat:  Eickhout  Strik  Strolenberg  Van Lanschot  Van Sparrentak  Vieira 
Belgia:  Bricmont  Matthieu 
Tšekki:  Gregorová 
Ruotsi:  Holmgren  Kuhnke  Lövin 
Itävalta:  Schilling  Waitz 
Tanska:  Nordqvist  Peter-Hansen  Søvndal 
Suomi:  Niinistö  Ohisalo 
Kroatia:  Bosanac 
Liettua:  Sinkevičius 
Slovenia:  Prebilič 
Latvia:  Staķis 
Luxemburg:  Metz 
Ruotsin europarlamentaarikot
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Kokalari  Lega  Polfjärd  Skyttedal  Tobé  Warborn 
Renew:  Al-Sahlani  Federley (2019–2020)  Karlsbro  Wiesner (2021–) 
G-EFA:  Dalunde (2020–)  Holmgren  Kuhnke 
S&D:  Bergkvist (2019–2024)  Danielsson (2019–2021)  De Basso (2021–)  Fritzon  Glanzelius (2024–)  Guteland (2019–2022)  Incir  Ohlsson (2022–) 
ECR:  Lundgren  Nissinen (2022–)  Stegrud (2019–2022)  Weimers 
GUE/NGL:  Björk 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Kokalari  Polfjärd  Teodorescu Måwe  Tobé  Warborn 
Renew:  Al-Sahlani  Karlsbro  Wiesner 
G-EFA:  Holmgren  Kuhnke  Lövin 
S&D:  Danielsson  Dibrani  Eriksson  Fritzon  Incir 
ECR:  Erixon  Timgren  Weimers 
GUE/NGL:  Gedin  Sjöstedt 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Ruotsi 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  MEP-hakemisto
Akkalansaame

| Akkalansaame> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Venäjä
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  0
Sija:  sammui 2003
Kirjaimisto:  ei kirjakieltä
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  suomalais-ugrilaiset kielet suomalais-permiläiset kielet suomalais-volgalaiset kielet suomalais-saamelaiset kielet saamelaiskielet itäsaamelaiskielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  fiu (muut suomalais-ugrilaiset kielet)
ISO 639-3:  sia
 Ohje 
Akkalansaame on kuollut uralilainen kieli. Se kuului saamelaiskielten itäsaamelaiseen haaraan. Sen lähimpiä sukukieliä olivat inarinsaame, koltansaame, kiltinänsaame ja turjansaame. Kielellä oli 1990-luvulla enää alle kymmenen puhujaa. Heistä kaikki asuivat Venäjällä, useat Juonnin kylässä toista maailmansotaa edeltäneen Suomen rajan tuntumassa. Akkalansaame on hyvin samankaltainen kiltinänsaamen kanssa ja niitä pidetäänkin joskus vain toistensa murteina.
Viimeinen tunnettu akkalansaamen osaaja oli Marja Sergina, joka kuoli 29. joulukuuta 2003. Tällöin akkalansaame elävänä kielenä sammui.
Saamen kielialueet Venäjän kartalla:
  Akkala (venäjäksi Babinski)

A-1 Aʹkkel (Babinski, Akkala)

A-2 Čuʹkksuâl (Ekostrovski)

A-3 Juonni (Jona/Jonski)

A-4 Sââʹrvesjäuʹrr (Girvasozero, Hirvasjärvi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ethnologue: Saami, Akkala (englanniksi)
Edder Delgado

Edder Gerardo Delgado Zerón (s. 20. marraskuuta 1986 San Manuel, Honduras) on hondurasilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja edustaa Hondurasin pääsarjassa pelaavaa Real Sociedadia.
Delgado edusti uransa alkuvuodet Real Españaa ja voitti kolmesti pääsarjamestaruuden kausina 2010–2011, 2013–2014 ja 2017–2018. Hän liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen kesäkuussa 2009 ja pelasi joukkueessa 34 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2014 ja kesäolympialaisissa 2008.
Asenne (psykologia)

Asenne on johonkin sosiaalisesti merkitykselliseen kohteeseen liittyvä myönteinen tai kielteinen suhtautumistapa.
Persoonallisuuspsykologi Gordon W. Allportin mukaan asenteeseen kuuluu oleellisesti valmius reagoida tietyllä tavalla asenteen kohteeseen. Tämä asenteen kohde voi olla esimerkiksi yksi tai useampi asia, ihminen, paikka, käsitys, toiminta tai tilanne. Asenteella on motivoiva tai ohjaava merkitys, eli asenne voi yllyttää tai rohkaista ihmistä tai vaikuttaa hänen tapaansa käyttäytyä.
Joidenkin pelkistetympien määritelmien mukaan asenne on vain jokin myönteinen tai kielteinen käsitys.
Erään käsityksen mukaan asenteet on säilötty muistiin henkilön kokemusrakenteena. Toisen käsityksen mukaan asenteet muodostetaan suurelta osin tilannekohtaisesti vanhojen kokemusten sekä nykyisen mielialan ja ympäristön perusteella.
Osa tutkijoista korostaa sitä, että asenteet ovat opittuja. Toisten tutkijoiden mukaan joillain asenteilla on kuitenkin ainakin osittain biologinen tai perinnöllinen lähde.
Monien asenteiden, etenkin tärkeisiin asioihin kohdistuvien asenteiden, on havaittu olevan suhteellisen pysyviä, joskus jopa vuosikymmenien ajan. Vähemmän merkittävät tai vasta omaksutut asenteet ovat sen sijaan muuttuvampia.
Yellowstone (televisiosarja)

| Yellowstone |
| --- | --- |

Tyyli:   draama  western 
Kestoaika:  42–92 minuuttia
Kehittäjä(t):   Taylor Sheridan  John Linson 
Pääosissa:   Kevin Costner  Luke Grimes  Kelly Reilly  Wes Bentley  Cole Hauser  Kelsey Asbille  Brecken Merrill  Jefferson White  Danny Huston  Gil Birmingham  Ian Bohen  Denim Richards  Forrie J. Smith 
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    Paramount Network   Paramount Network 
Esitetty:   20. kesäkuuta 2018  2. lokakuuta 2019 –  jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuottaja(t):   John Vohlers  Michael Polaire 
Vastaava(t) tuottaja(t):   John Linson  Art Linson  Taylor Sheridan  Kevin Costner  David C. Glasser 
Käsikirjoittaja(t):   Taylor Sheridan  John Linson 
Leikkaaja(t):   Gary D. Roach  Evan Ahlgren 
Kuvaaja(t):  Ben Richardson
Tuotantoyhtiö(t):   Linson Entertainment  Bosque Ranch Productions  Treehouse Films  101 Studios (kausi 2) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Yellowstone on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka ovat luoneet Taylor Sheridan ja John Linson. Sarjan pääosissa esiintyy Kevin Costner, Wes Bentley, Kelly Reilly, Luke Grimes, Cole Hauser ja Gil Birmingham.
Yhdysvalloissa sarjan esittäminen alkoi 20. kesäkuuta 2018 ja Suomessa Paramount Network aloitti sarjan esittämisen 2. lokakuuta 2019.
Aiheesta muualla

Goodman, Tim: ‘Yellowstone’: TV Review The Hollywood Reporter.  18.6.2018. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
Bramesco, Charles: Yellowstone review – Kevin Costner's big budget series is a soapy mess The Guardian.  20.6.2018. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
Travers, Ben: ‘Yellowstone’ Review: Kevin Costner Plays Cowboy in Taylor Sheridan’s Brutal Western Trainwreck IndieWire.  19.6.2018. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
Mykolai Tšarnetskyi

Mykolai Tšarnetskyi (ukr. Миколай Чарнецький, puol. Mikołaj Czarnecki, länsimaissa myös Charnetsky ym.; 14. joulukuuta 1884 Semakivtsi, Itävalta-Unkari – 2. huhtikuuta 1959 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kreikkalaiskatolinen pappi, piispa, redemptoristi, teologian tohtori, hengellinen ohjaaja, professori Stanislavivin seminaarissa ja marttyyri. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 24. huhtikuuta 2001 ja autuaaksi Ukrainassa 27. kesäkuuta 2001. Hänen muistopäiväänsä vietetään 2. huhtikuuta tai yhtenä Ukrainan marttyyreistä 6. tammikuuta tai yhtenä kommunistihallintojen alaisista marttyyreistä Itä-Euroopassa 27. kesäkuuta.
Elämä

Tšarnetskyi syntyi 1884 Semakvitsissä Etelä-Ukrainassa, meni Stanislavivin seminaariin 1903 ja opiskeli lopulta Roomassa ja valmistui teologian tohtoriksi. Hän tuli papiksi 2. lokakuuta 1909 ja sittemmin professoriksi Stanislavivin seminaarissa. Hän meni noviisiksi redemptoristeihin vuonna 1919 ja vannoi valan 16. syyskuuta 1920. Tšarnetskyin vihki piispaksi Roomassa 8. helmikuuta 1931 piispa Hryhori Homyšyn. Neuvostoliiton salainen poliisi pidätti hänet hänen uskonsa vuoksi 11. huhtikuuta 1945, ja hänet tuomittiin kuudeksi vuodeksi Siperiaan pakkotyöhön, joka jatkui kuitenkin 11 vuotta. Vapautumisensa jälkeenkin hän eli jatkuvassa seurannassa, ja häntä kidutettiin satunnaisesti. Hän kuoli Lvivissä 2. huhtikuuta 1959. Nykyäänkin monet uskovat rukoilevat hänen haudallaan.
Markkola

Markkola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Markus Markkola (s. 1995), salibandyn pelaaja
Paavo Markkola (1915–2003), ammattiyhdistysjohtaja ja päätoimittaja, asessorin arvonimi
Pirjo Markkola (s. 1959), historioitsija ja professori
Timi Teuho-Markkola (s. 2005), jääkiekkoilija
Tomi Markkola (s. 1976), iskelmälaulaja ja vuoden 1996 tangokuningas.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jevgeni Aleinikov

| Mitalit> Miesten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Miesten ammunta> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Stavanger 1991 | 10 m ilmakivääri |  |
|  Hopeaa | Stavanger 1991 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
Maa:   Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 10 m ilmakivääri |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
|  Kultaa | Lahti 2002 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
|  Pronssia | Lahti 2002 | 10 m ilmakivääri |  |
Jevgeni Vasiljevitš Aleinikov (ven. Евгений Васильевич Алейников, 29. toukokuuta 1967 Vladikavkaz, Neuvostoliitto – 7. joulukuuta 2024) oli venäläinen ampuja. Hänen paras saavutuksensa on olympiapronssi 10 metrin ilmakivääristä Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000. Olympialaisissa hän on yltänyt vuonna 1996 neljänneksi samassa lajissa. Hän saavutti kyseisestä lajista vielä MM-kilpailuissa kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja pronssia.
Olympialaiset

| Laji | 1996 | 2000 |
| --- | --- | --- |
| 10 m ilmakivääri | 4. 692,9 (591+101,9) |  Pronssia 693,8 (592+101,8) |
| 50 m pienoiskiväärin asentokilpailu | — | 7. 1265,5 (1166+99,5) |
Johannes Schwartzberg

Johannes Schwartzberg (15. helmikuuta 1846 Pyhäjärvi – 18. syyskuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Schwartzbergin vanhemmat olivat Säräisniemen kappalainen Henrik Schwartzberg (1811–1857) ja Laura Katarina Stenbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1864 ja hän suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1867. Schwartzberg oli Kuopion lyseon lehtori 1876–1893 ja koulun rehtori 1887–1893.
Ura pappina

Schwartzberg vihittiin papiksi 1867. Hän toimi Kuopion tuomiorovastina 1893–1915 ja raamatunkäännöskomitean jäseenä vuodesta 1886. Hän osallistui valtiopäiville pappissäädyn edustajana 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905 ja oli kirkolliskokouksen jäsen 1886–1913. Teologian kunniatohtorin arvon hän sai 1907.
Ura pappina > Kuopion hiippakunnan piispanvaali 1900

Schwartzberg oli ehdolla Kuopion hiippakunnan piispaksi 1900 ja hän sai piispanvaalissa eniten ääniä. Schwartzberg kuitenkin syrjäytettiin valinnasta yhden vallanpitäjien näkökulmasta harkitsemattomana pidetyn lehtikirjoituksen vuoksi. Kenraalikurvernööri Nikolai Bobrikovin suosituksesta Kuopion piispaksi nostettiin myöntyväisyysmies J. R. Forsman.
Yksityiselämä

Schwartzberg oli naimisissa vuodesta 1870 Johanna (Hanna) Rahmin kanssa. Heillä oli kaikkiaan kolmetoista lasta, joista yksi, Paavo, kuoli tulirokkoon n. 2 -vuotiaana. Muut lapset kasvoivat aikuisiksi. Heidän poikiansa olivat insinööri ja Lahden Rautateollisuus Oy:n toimitusjohtaja Henrik Schwartzberg ja sokeainkoulun johtaja, kouluneuvos Juho Mustakallio, toiseksi vanhin tyttärensä tekstiilitaiteilija Maria Schwartzberg ja nuorin poikansa lääkäri ja professori Sakari Mustakallio. Schwartzbergin veljiä olivat lähetysjohtaja Jooseppi Mustakallio ja rovasti, runoilija Heikki Mustakallio.
Aiheesta muualla

Hannu Mustakallio: / Schwartzberg, Johannes (1846–1915) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  28.10.2003 (päivitetty 24.5.2016). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Vartan Achkarian

Vartan Achkarian (22. tammikuuta 1936 – 28. heinäkuuta 2012) oli libanonilainen armenialaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Congregazione Mechitarista di Venezian papiksi 22. tammikuuta 1961 ja nimitettiin Cilician patriarkaatin kuuriapiispaksi sekä Tokat degli Armenin titulaaripiispaksi ja Beirutin vihkipiispaksi 28. syyskuuta 1987. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. tammikuuta 1988 Jean Pierre XVIII Kasparian, jota avustivat Krikor Ayvazian ja André Bedoglouyan.
Achkarian erosi Cilician kuuriapiispan tehtävistä vuonna 2002. Beirutin vihkipiispana hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. kesäkuuta 2011.
Vartán Waldir Boghossian

Vartán Waldir Boghossian (s. 27. helmikuuta 1940 Penápolis) on brasilialainen armenialaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 22. joulukuuta 1966 ja nimitettiin America Latina e Messicon apostoliseksi eksarkiksi sekä Mardin degli Armenin titulaaripiispaksi 3. heinäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hemaiagh Pierre XVII Ghedighian, jota avustivat André Bedoglouyan ja Mikail Nersès Sétian.
Boghossian sai 18. helmikuuta 1989 nimityksen San Gregorio de Narek en Buenos Airesin eparkian johtoon Argentiinaan. Hänet poistettiin samalla titulaarihiippakunnan johdosta, mutta hän jatkoi toimintaansa America Latina e Messicon apostolisena eksarkkina.
Gabriel Aivazovski

Gavril Aivazovski. Tuntemattoman taiteilijan maalaus.
Gabriel Konstantinovitš Aivazovski (ven. Габриэл Константинович Айвазовский, arm. Գաբրիել Այվազյան, Gabrijel Aivazjan; 1812–1880) oli armenialainen kirjailija, syntynyt Krimillä. Hän oli ensin opettajana lähellä Venetsiaa olevassa San Lazzaron luostarissa, siirtyi 1848 Pariisiin armeenialaiseen kouluun ja perusti sitten oman koulun Grenelleen Pariisin lähelle. Hänen teoksiaan ovat 'Venäjän historia pääpiirteissään' (1836) ja 'Turkin valtakunnan historia' (1843), molemmat armeniaksi. Hän oli huomattavimpia avustajia teoksessa Grand dictionnaire de la langue arménienne.
Otto Immanuel Colliander

| Otto Immanuel Colliander |
| --- | --- |
 Otto Immanuel Colliander.
Savonlinnan piispa
 1899–1924 
Edeltäjä:  Gustaf Johansson
Seuraaja:  Erkki Kaila
Kuopion piispa
 1897–1899 
Edeltäjä:  Gustaf Johansson
Seuraaja:  Juho Koskimies
Henkilötiedot
Koko nimi:  Otto Immanuel Colliande
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1848 Valkeala
Kuollut: 17. joulukuuta 1924 (76 vuotta) Savonlinna
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Ammatti:  piispa, käytännölisen teologian professori, genealogi
Vanhemmat:  Alexander Magnus Colliander Wendla Magdalena Appelberg
Puoliso:  Johanna Hjelt (vih. 1871)
Muut tiedot
Koulutus:  pappisvihkimys (1877) teologian tohtori (1881)
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Otto Immanuel Colliander (9. huhtikuuta 1848 Valkeala – 17. joulukuuta 1924 Savonlinna) oli käytännöllisen teologian professori 1883–1897, silloisen Kuopion hiippakunnan (josta myöhemmin tuli Oulun hiippakunta) piispa 1897–1899 ja Savonlinnan hiippakunnan (myöhemmin Viipurin ja Mikkelin hiippakunta) piispa 1899–1924. Piispana hän osallistui pappissäädyssä valtiopäiville 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.
Teologina Colliander oli huomattavimpia raamatullisen suunnan eli beckiläisyyden edustajia Suomessa. Yhteiskunnalliselta ajattelultaan hän oli arvokonservatiivi. Hänen kirjallisista töistään tärkein on kesken jäänyt Suomen papiston matrikkeli Suomen kirkon paimenmuisto 19:n vuosisadan alusta nykyaikaan, joka on edelleen keskeinen lähdeteos. Käytännöllisen teologian tutkijana Collianderin erikoisalaa oli hymnologia eli virsitutkimus, ja 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä hän Suomessa tämän alan merkittävimpiä asiantuntijoita.
Elämänvaiheet

Collianderin isoisä oli Valkealan kartanon omistaja, luutnantti Gustaf Adolf Colliander, joka oli herännäisyyden keskeisiä henkilöitä. Myös isä Alexander Magnus Colliander lukeutui heränneisiin, ja O. I. Colliander kävi tunnetun herännäispapin Johan Fredrik Berghin rippikoulun Rantasalmella.
Colliander valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1871 ja teki sen jälkeen yli vuoden mittaisen opintomatkan Ruotsin ja Tanskan kautta Saksaan, jossa hän opiskeli teologiaa Erlangenissa. Teologian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1877. Samana vuonna hänet vihittiin papiksi. Valmistuttuaan Colliander toimi teologisen tiedekunnan katekeettisten (kristillinen opetus) ja homileettisten (saarnaoppi) harjoitusten ohjaajana ja hoiti Suomen kaartinpataljoonan kirkkoherran virkaa. Teologian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1881 ja sai samalla myös teologian tohtorin arvon. Collianderin lisensiaatinväitöskirja Om den kyrkliga psalmen jemte inledning till evangelisk-luthersk hymnologi 1880 käsitteli virsitutkimusta. Käytännöllisen teologian professorin virkaa varten hän julkaisi Raamatun kirkkokäsitystä käsittelevän väitöskirjan Grunddragen af det bibliska kyrkobegreppet (1882).
Käytännöllisen teologian professorina Colliander oli vuosina 1883–1897. Sen ohella hän hoiti kirkkohistorian professorin virkaa vuosina 1892–1897. Colliander jätti yliopistovirat saatuaan nimityksen Kuopion hiippakunnan piispaksi vuonna 1887.
Elämänvaiheet > Savonlinnan piispa 1899–1924

Colliander nimitettiin vuonna 1899 Savonlinnan piispaksi kolmannelta vaalisijalta. Nimityksen taustalla vaikuttivat venäläistämisvuosien valtapolitiikka. Colliander tunnettiin myöntyväisyysmiehenä ja nimitykset tsaari Nikolai II:lle valmisteli kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov. Piispaksi haluttiin tuolloin mahdollisimman epäpoliittinen henkilö. Colliander hoiti virkaa kuolemaansa saakka.
Piispa Collianderin suhteet viranomaisiin olivat hyvät. Hänen käsityksensä yhteiskunnasta oli hierarkkinen: hän korosti, että kirkon on toteltava hallitsijaa silloinkin, kun tämä on väärässä. Tämän takia hän oli ehdottoman lojaali Venäjän keisarille ja tämän edustajille Suomessa. Collianderia myös arvosteltiin taantumuksellisena. Yksi kriittisistä näkemyksistä on Joel Lehtosen Kerran kesällä -romaanin piispa Collopaeus.