stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oh!

| Oh! Girls’ Generation |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–joulukuu 2009
 Julkaistu: 28. tammikuuta 2010
 Tuottaja(t): Lee Soo Man
 Tyylilaji: pop, dancepop, elektropop, synthpop
 Kesto: 43.40
 Levy-yhtiö: SM Entertainment
Muut kannet
 Uudelleenpakatun version Run Devil Run kansikuva
Girls’ Generationin muut julkaisut
| Tell Me Your Wish (Genie) 2009 | Oh! 2010 | Hoot 2010 |
Singlet albumilta Oh! ja Run Devil Run
 ”Oh!” Julkaistu: 25. tammikuuta 2010  ”Run Devil Run” Julkaistu: 17. maaliskuuta 2010  ”Day By Day” Julkaistu: 27. toukokuuta 2010  ”Echo” Julkaistu: 24. elokuuta 2010
Oh! on eteläkorealaisen Girls’ Generation -tyttöyhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin Etelä-Koreassa 28. tammikuuta 2010. Albumi sisältää pääsinglen "Oh!". Uudelleenpakattu versio Run Devil Run julkaistiin maaliskuussa 2010 uuden kappaleen "Run Devil Run" kanssa.
Gaon Chart listasi albumin vuonna 2010 Etelä-Korean toiseksi myydyimmäksi albumiksi 197 934 myydyllä kappaleella ja uudelleenpakatun version neljänneksi 136 851 myydyllä kappaleella.
Historia

Albumia ennakkotilattiin 150 000 kappaletta. Ensimmäisenä päivänä albumia myytiin 30 000 kappaletta. 8. helmikuuta 2010 albumi julkaistiin iTunesin kautta yli 80 maassa, mukaan lukien Yhdysvallat, Kanada, Englanti, Ranska, Japani, Kiina ja Irlanti.
Yhtye aloitti albuminsa mainostuksen MBC:n Music Coressa 30. tammikuuta. Yhtye esitti myös kappaleen "Show! Show! Show!" osana heidän comebackiaan Music Coressa ja SBS:n Inkigayossa.
Huhtikuussa 2010, yksi albumin kappaleista nimeltä "영원히 너와 꿈꾸고 싶다 (Forever)" oli mukana draamassa Pasta.
Historia > Uudelleenpakattu versio

"Uudelleenpakattu" versio albumista julkaistiin maaliskuussa uuden konseptin kanssa. Uusi single "Run Devil Run", julkaistiin digitaalisena singlenä 17. maaliskuuta 2010. Kappaleen demon oli alun perin levyttänyt Kesha;  kappaleen oikeudet myytiin kuitenkin SM Entertainmentille ja luovutettiin myöhemmin Girls’ Generationille. Musiikkivideo julkaistiin 18. maaliskuuta.
SM Entertainment totesi myöhemmin, että Yoona oli albumin kannen tyttö.
Singlet

Kenzie, lauluntekijä, joka aiemmin teki yhtyeen debyyttisinglen "Into the New World", sävelsi myös kappaleen "Oh!". "Oh!" julkaistiin digitaalisille musiikkisivuille 25. tammikuuta 2010. Kappale nousi nopeasti kärkeen digitaalisilla musiikkilistoilla 10 minuutin aikana sen julkaisusta[lähde? ]. Lisäksi kappale sijoittui ensimmäiseksi Gaon Music Chart-listalla.[lähde? ]
"Run Devil Runin" kirjoitti yhdysvaltalaiset lauluntekijät, Alex James ja Busbee, yhdessä ruotsalaisen lauluntekijän Kalle Engströmin kanssa. Kappaleen levytti ensin yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Kesha vuonna 2008. Kappale jäi koskemattomaksi seuraavaksi kahdeksi vuodeksi ennen kuin Universal Music Groupin toimitusjohtajat myivät kappaleen oikeudet SM Entertainmentille. Tämän jälkeen korealainen lauluntekijä Hong Ji-yoo tuotiin kääntämään ja järjestämään englanninkielinen versio koreaksi. [lähde? ]
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Oh!" | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Show! Show! Show!" | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Sweet Talking Baby" (뻔 & Fun)  | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Forever" (영원히 너와 꿈꾸고 싶다; Yeongwonhi Neowa Kkumkkugo Sipda)  | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Be Happy" (웃자)  | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Boys & Girls" (화성인 바이러스  ) (ft. Key Shineestä)  | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Star Star Star (☆★☆)" (별별별; Byeol Byeol Byeol)  | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "Stick wit U" (무조건 해피엔딩; Mujogeon Haepiending)  | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Day by Day" (좋은 일만 생각하기; Joheun Ilman Saenggakhagi) (Taeyeon, Jessica, Tiffany, Seohyun, Sunny)  | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Gee" (Bonuskappale)  | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Tell Me Your Wish (Genie)" (소원을 말해봐; Sowoneul Malhaebwa) (Bonuskappale)  | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 44.18 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Kappaleet uudelleenpakatussa versiossa (Run Devil Run)

Seuraavat kappaleet lisättiin uudelleenpakattuun albumiin.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Run Devil Run" (UUSI)  | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Oh!" | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Echo" (UUSI)  | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Star Star Star (☆★☆)" (별별별; Byeol Byeol Byeol) (☆★☆)  (Akustinen R&B versio)  | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Show! Show! Show!" | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "뻔&Fun (Sweet Talking Baby)" | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "영원히 너와 꿈꾸고 싶다 (Forever)" | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "웃자 (Be Happy)" (Utja)  | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "화성인 바이러스 (Boys & Girls)" (ft. Key Shineestä) (Hwaseong-in Baireoseu)  | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "카라멜 커피 (Talk to Me)" (Jessican ja Tiffanyn duetto) (Kalamel Keopi)  | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "별별별 (☆★☆)" (Byeol Byeol Byeol) (☆★☆)  | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "무조건 해피엔딩 (Stick wit U)" (Mujogeon Haepiending)  | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "좋은 일만 생각하기 (Day by Day)" (Taeyeon, Jessica, Tiffany, Seohyun, Sunny) (Joh-eun Ilman Saeng-gakhagi)  | 3.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | "Gee" (Bonuskappale)  | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | "소원을 말해봐 (Genie)" (Bonuskappale) (Sowon-eul Malhaebwa)  | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 55.40 |  |  |  |  |  |  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Oh! (Girls' Generation album)
Girls’ Generation
| --- | --- |
Studioalbumit:   Girls’ Generation  Oh!  Girls’ Generation  The Boys  Girls & Peace  I Got a Boy  Love & Peace  Lion Heart  Holiday Night  Forever 1 
EP:t:   Gee  Tell Me Your Wish (Genie)  Hoot  Mr.Mr. 
Singlet:   ”Into the New World”  ”Girls’ Generation”  ”Kissing You”  ”Baby Baby”  ”Gee”  ”Way to Go!”  ”Tell Me Your Wish (Genie)”  ”Chocolate Love”  ”S.E.O.U.L.”  ”Oh!”  ”Mr. Taxi/Run Devil Run”  ”Hoot”  ”Visual Dreams”  ”The Boys”  ”Paparazzi”  ”All My Love Is for You”  ”Flower Power”  ”Dancing Queen”  ”I Got a Boy”  ”Love & Girls”  ”Galaxy Supernova”  ”My Oh My”  ”Mr.Mr.” 
Muuta:   Diskografia  SM Entertainment  Girls’ Generation-TTS 
Käännös suomeksi
Oravivaaran seisake

Oravivaaran seisake oli liikennepaikka rataosuudella Kontiomäki–Ämmänsaari. Se sijaitsi muutaman kilometrin päässä Hyrynsalmen kuntakeskuksesta. Etäisyyttä Helsingin rautatieasemalle Pieksämäen ja Kontiomäen kautta oli noin 700 kilometriä. Laiturirakennus oli rakennettu vuonna 1935 Thure Hellströmin piirustusten mukaisesti ja tehtiin peilikuvana. Rakennus siirrettiin vuonna 1958 läheiselle Karppilan seisakkeelle.
Tavaraliikenne lakkautettiin 1. lokakuuta 1946. Samalla myös miehitys loppui. Henkilöliikenne lakkautettiin 23. toukokuuta 1982 ja liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 29. toukokuuta 1983.
Patricia Bredin

Patricia Bredin (14. helmikuuta 1935 Hull, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 14. elokuuta 2023 Nova Scotia, Kanada) oli brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Bredin oli vuonna 1957 Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäinen edustaja Eurovision laulukilpailussa kappaleella "All". Kappale sijoittui kilpailussa seitsemänneksi. 1959 Bredinillä oli pääosa komediaelokuvassa Left Right and Centre ja 1961 elokuvassa The Treasure of Monte Cristo. Bredin esitti Gueneverea Broadway-musikaalissa Camelot vuonna 1962.
Bredin nai vuonna 1964 laulaja Ivor Emmanuelin. Heillä ei ollut lapsia, ja liitto päättyi kaksi vuotta myöhemmin. Myöhemmin Brendin meni naimisiin kanadalaisen liikemiehen Charles MacCullochin kanssa, mutta mies kuoli häämatkalla.
Valikoitu filmografia

Left Right and Centre (1959)
The Bridal Path (1959)
Make Mine a Million (1959)
Desert Mice (1959)
The Treasure of Monte Cristo (1961)
To Have and to Hold (1963)
Paavo Raivonen

Paavo Alvar Raivonen (24. syyskuuta 1909 Kuorevesi – 24. kesäkuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen hanuristi. Hän oli Dallapé-orkesterissa hanuristina 1930-luvulla ja teki tällöin useita levytyksiä.
Kymmenlapsiseen perheeseen syntynyt Raivonen opetteli hanurinsoittoa jo 5-vuotiaasta lähtien lainahanurilla ja hän esiintyi Kuorevedellä talkootansseissa, häissä ja hautajaisissa. Raivonen muutti 1921 äitinsä kuoltua Helsinkiin, jossa hänen vanhemmat veljensä jo asuivat. Täällä hän sai myös ensimmäisen oman hanurinsa. Raivonen opetteli soittamaan myös tenorisaksofonia, klarinettia ja viulua ominpäin sekä opetteli itse myös lukemaan nuotteja.
Raivonen pääsi 1928 Martti Jäppilän perustamaan Dallapé-orkesteriin hanuristiksi, hän soitti orkesterissa tenorisaksofonia, klarinettia ja viulua. Hän oli 1930-luvulla mukana kaikissa Dallapén tekemissä levytyksissä ja teki levytyksiä myös muiden kokoonpanojen kanssa. Ensimmäisen soololevytyksensä Raivonen teki keväällä 1929 Berliinissä Niilo Saarikon Levytukku Oy:n Columbus-levymerkille, kaikkiaan hän teki 27 soololevytystä vuoteen 1942 mennessä. Osa näistä oli harmonikkaduettoja Viljo Vesterisen ja Onni Laihasen kanssa. Raivonen ei osallistunut harmonikkakilpailuihin, joten ei ollut hanuristina yhtä tunnettu kuin Viljo Vesterinen. Raivosella oli Helsingissä myös Kaisaniemenkadulla oma musiikkikauppa, joka kuitenkin tuhoutui sota-ajan pommituksissa.
Sotien jälkeen Raivonen ei enää esiintynyt tiettävästi muusikkona. Hän vieraili Yhdysvalloissa ja hän oli merillä laivoissa apumiehenä. Raivonen asettui 1960-luvun alussa asumaan Ruotsiin ja hän kuoli 71-vuotiaana Tukholmassa kesäkuussa 1981. Raivosen hanuri on nykyisin esillä Kuoreveden kotiseutumuseossa.
Aiheesta muualla

Dallapé-orkesteri Toverien Kerholla Lönnrotinkadulla vuonna 1932, eturivi vasemmalta Matti Jurva, Pauli Impivaara, Eino Katajavuori, Helge Pahlman ja Martti Jäppilä; takarivi vasemmalta Erkki Majander, Eero Lindroos ja Paavo Raivonen, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Paul Hawkins

| Paul Hawkins |
| --- | --- |
 Paul Hawkins vuonna 1966.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Australia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1965
Talli(t):  Brabham,  Team Lotus
Kilpailuja:  3
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1965
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1965
Robert Paul Hawkins (12. lokakuuta 1937 – 26. toukokuuta 1969) oli australialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kaudella 1965. Hän oli parhaimmillaan 9. Etelä-Afrikan GP:ssä 1965.
Hawkins on Alberto Ascarin lisäksi ainoa kahdesta F1-kuljettajasta, jotka ovat ajaneet Monacon satama-altaaseen kilpailussa. Hän pyörähti shikaanissa kierroksella 79, mutta ei loukkaantunut. Hawkins kuoli vuonna 1969 Oulton Parkin Tourist Trophy -kilpailussa, kun hänen ohjaamansa auto törmäsi puuhun ja syttyi tuleen.
Papinsaari (Kuhmoinen)

Papinsaari
| --- | --- |
Sijainti:  Kuhmoinen Pirkanmaa Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  97,5 m 
Pinta-ala:  31,2 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Papinsaari on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa. Se sijaitsee Päijänteen Tehinselältä länteen työntyvän lahden pohjukassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla.
Maantietoa

Saari on 1,1 kilometriä pitkä, 390 metriä leveä ja sen pinta-ala on 31,2 hehtaaria . Se sijaitsee kirkonkylän edustalla noin 100–400 etäisyydellä mantereen rannasta. Saaren länsipuolelle jää Vastiainen, joka on pieni Vorikanniemen taakes jäävä järvenosa. Saaren eteläpuolella on Lintusalmi, joka erottaa saaren Vorikanniemestä 50 metriä leveänä salmena. Saaren itäranta on alle 200 metrin etäisyydellä sen itäpuolella olevasta rannasta. Saarelta ei näe suoraan Päijänteen järvenselille, koska Uotilansaari sijaitsee niiden edessä. Saari on matala ja sillä on kaksi yhtä korkeaa mäkeä. Niiden huiput sijaitsevat Papinsaaren hautausmaalla siunauskappelin ja hautausmaan eteläpuolella olevalla kalliomäellä. Niiden huiput yltävät noin 97,5 metrin korkeuteen merenpinnasta ja 19 metrin korkeuteen Päijänteestä.
Saari on asuttu, siellä on viljelyssä kuusi peltopalstaa ja toiminnassa jätevedenpuhdistamo. Vapaa-ajan asuntojakin on pari. Hautausmaa sijaitsee saaren pohjoispäässä sen länsirannassa. Saarelle tulee kirkonkylän taajamasta penergtie, jossa on lyhyt silta. Sillan juurella on venesatama laitureineen ja lahdenpohjukkaan tulee veneväylä.
Papintodistus

Papintodistus vuodelta 1918.
Papintodistus (ruots. prästbevis) oli aiemmin Suomessa asiakirja, jonka antoi pappi erilaisiin tarkoituksiin. Nykyään vastaavan todistuksen nimenä on virkatodistus.
Säännökset papintodistuksesta

Papintodistusten antamisesta säädettiin vuonna 1918 annetussa asetuksessa.
Jos yksityinen henkilö halusi toista kuin itseään, vaimoaan tai lastaan taikka hänen hoitonsa ja suojeluksensa alaista henkilöä koskevaa todistusta kirkonkirjan mukaan iästä, maineesta, sukulaisuudesta tai syntymä- tai kuolinajasta, hänen tuli saada sellainen, mutta tarkoitus, johon todistusta pyydettiin, oli samalla ilmoitettava ja merkittävä todistukseen.
Sen sijaan niin kutsutun mainetodistuksen tuli sisältää ainoastaan tieto siitä, nauttiko henkilö kansalaisluottamusta siihen aikaan, kun todistus kirjoitettiin.
Papintodistuksen antamista koskevia säännöksiä sovellettiin myös eriuskolaisseurakunnan johtajaan sekä siviilirekisteriviranomaiseen.
Nukufetau

| Nukufetau |
| --- | --- |
 Ilmakuva Nukufetausta
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  37
Suurin saari:  Motulalo
Muita saaria:  Fale, Savave
Pinta-ala:  2,99 km²
Valtio
Valtio:  Tuvalu
Väestö
Väkiluku:  540 (2012)
Nukufetau on atolli Tuvalun saarivaltiossa ja yksi sen kahdeksasta hallintoalueesta. Siihen kuuluu 37 saarta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 3 neliökilometriä. Saarista suurin on Motulalo. Muita suuria saaria ovat esimerkiksi Fale, Lafanga ja Savave. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan atollilla asui 540 ihmistä. Nukufetauta johtaa saarineuvosto ja sillä on kaksi paikkaa Tuvalun 15-paikkaisessa parlamentissa. Atollilla on koulu, sairaala ja kirkko. Atollin nimi tulee tuvalunkielisistä sanoista te fetau, joka on yleinen puu saarella, ja nuku, joka tarkoittaa asumapaikkaa.
Maantiede

Nukufetau sijaitsee melkein Tuvalun valtion keskikohdassa 106 kilometriä Funafutista luoteeseen. Atollin maapinta-ala on noin 3 neliökilometriä, mikä tekee siitä Tuvalun kolmanneksi suurimman atollin. Sen kokonaispinta-ala laguuni mukaan lukien on 116,5 neliökilometriä. Siitä 22 prosenttia on riuttaa ja 78 prosenttia sen sisälle jäävää laguunia. Paikoittain 30 metriä syvään hiekkapohjaiseen laguuniin johtaa kaksi kanavaa, Te Ava Lasi ja Te Ava Amua, joita pitkin voi säännöllisesti kulkea laguuniin. Te Ava Lasia voivat käyttää myös isommat veneet.
Eroosio on kuluttanut saarien rantoja huomattavasti. Tämä on johtanut maapinta-alan ja kookospalmujen vähenemiseen.
Atollin 35 nimettyä saarta ovat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Asau  Faiava Lasi  Faiava Foliki  Fale  Funaota  Kongo Loto Lafanga  Lafanga  Matanukulaelae  Motufetau  Motulalo  Motuloa  Motulua  |  Motumua  Muliafua  Niualei  Niualuka  Niuatui  Niuatali  Niuelesolo  Niutepu  Oua  Sakalua  Savave  Teafatule  |  Teafuafaleniu  Teafualetia  Teafuamua  Teafuaniua  Teafuanonu  Teafuapolau  Teafuatutu  Teafuavea  Teafuatakalau  Teafuone  Temotuloto  |
Maantiede > Ilmasto ja ilmastonmuutos

Nukufetaulla on trooppinen ilmasto. Atollin keskimääräinen vuosittainen sademäärä on noin 2 800 millimetriä, ja sillä sijaitseva sääasema mittaa vain sademääriä. Atollilla tehtyjen tutkimusten mukaan meriveden lämpötila laguunissa on noin 28–31 °C.
Merenpinta on noussut Nukufetaulla ja muualla Tuvalussa noin 5 millimetriä vuodessa, ja vuosina 1993–2011 se nousi yhteensä 9 senttimetriä. Uhkana on atollin jääminen kohoavan merenpinnan alle. Tutkimusten mukaan vuonna 2100 ainakin suurin osa atollista olisi merenpinnan alapuolella. On myös arvioitu, että trooppiset hirmumyrskyt olisivat 2000-luvun loppupuolella harvinaisempia mutta toisaalta voimakkaampia kuin nykyään.
Vuoden 2015 maaliskuussa trooppinen hirmumyrsky Pam aiheutti Nukufetaulla tulvia ja lähes kaikkien viljelyskasvien tuhoa. 13 prosenttia saarien asukkaista joutui pakenemaan Pamia ja jättämään kotinsa. Tilanne alkoi normalisoitua noin viikon kuluttua myrskystä. Seuraavana vuonna atollille rakennettiin puoli kilometriä pitkä rantavalli suojaamaan aluetta tulevilta hirmumyrskyiltä.
Maantiede > Eläimistö ja kasvisto

Nukufetaulla kasvaa esimerkiksi kookospalmuja, lastamangroveita, polynesianmilopuita ja Nephrolepis acutifolia -sulkasaniaisia. Myös Calophyllum inophyllum, jonka tuvalunkielisestä nimestä tulee osa atollin nimestä, on yleinen saarilla.
Nukufetau tunnetaan runsaista kala-apajistaan, kookosravuistaan ja simpukoistaan. Kaloista yleinen on esimerkiksi Caranx sexfasciatus.
Nukufetaulla on myös Microtechnites-suvun luteita, jotka vaikuttavat alueen kasveihin. Atollilla on tavattu tämän lisäksi esimerkiksi haita, pyöriäisdelfiinejä ja paholaisrauskuja.
Historia

Nukufetaun asuttamisen ajankohta ei ole varma. Atolli on luultavasti asutettu aikaisintaan 2 000 vuotta sitten, kun pääosin samoalaisia saapui saarille. On myös mahdollista, että atolli olisi asutettu vasta 1300-luvulla. Nukufetaulta on myös löytynyt huomattava määrä vanhoja ihmisten hautoja, etenkin Falen saarelta.
Ensimmäinen Nukufetaun löytänyt länsimaalainen oli yhdysvaltalainen kapteeni Arent de Peyster, joka löysi sen vuonna toukokuussa 1819. Hän nimesi atollin itsensä mukaan De Peysterin ryhmäksi. Vuonna 1856 Yhdysvallat vaati atollia itselleen Guano Islands Actilla.
Louis Becke saapui Nukufetaulle vuonna 1881, ja hänestä tuli atollin kauppias. Myöhemmin hän kirjoitti kirjan kokemuksistaan. Samoihin aikoihin myös Alfred Restieaux toimi kauppiaana atollilla.
Vuonna 1892 Nukufetau liitettiin muiden nykyään Tuvalulle kuuluvien atollien ja saarien lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan Gilbert- ja Ellicesaarten protektoraattiin, josta tuli vuonna 1916 siirtomaa. Nukufetausta tuli osa Tuvalua maan itsenäistyttyä vuonna 1978.
Yhdysvallat rakensi Motulalon saarelle toisen maailmansodan aikana lentokentän, joka tuli käyttöön marraskuussa 1943 ja oli käytössä vuoden 1944 puolivälin paikkeille asti. Nykyään lentokenttä on hylätty ja käyttämätön.
Nukufetaun atollilla avattiin postitoimisto vuonna 1925.
Väestö

Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan atollilla asui 540 ihmistä, ja sen väestöntiheys oli noin 180 as./km². Kymmenen vuotta aiemmin asukasluku oli 586. 1980-luvulla atollilla asui yli 700 ihmistä. Atollin asutus on keskittynyt Savaven saarelle atollin lounaiskulmaan, jossa sijaitsevat atollin kaksi suurinta asutuskeskittymää, Aulotu, jonka asukasluku oli vuonna 2012 yli 300, sekä Maneapa, jonka asukasluku oli samana vuonna lähes 200. Atollilla puhutaan pääasiassa tuvalun kielen etelätuvalun murretta mutta myös englantia.
Suurin osa Nukufetaun asukkaista kuuluu protestanttiseen Tuvalun kirkkoon. Atollilla on myös pieni Jehovan todistajien yhteisö ja muita pieniä uskonnollisia ryhmiä.
Talous

Atollin asukkaat saavat toimeentulonsa rahasiirroista, kalastamisesta, käsitöistä, työskentelystä kyläneuvostossa ja pienistä yrityksistä. 124 Nukufetaun kotitaloutta harjoittaa kalastusta, ja kalaa syödään yli 180 kg henkilöä kohden vuodessa. Vuonna 1997 atollille rakennettiin kalastuskeskus Australian avulla, mutta sen toiminta on ollut taloudellisesti kannattamatonta. Monet atollin asukkaat työskentelevät pääkaupunki Funafutissa tai muissa maissa.
Euroopan unioni on avustanut Nukufetaulla ja kahdella muulla Tuvalun atollilla aurinkoenergian käyttöönottoa. Niinpä niillä voidaan nykyään käyttää sähköä vuorokauden ympäri. Aikaisemmin sähköä tuotettiin saarilla dieselillä, ja sitä riitti vain 18 tunniksi vuorokaudessa.
Talous > Liikenne

Nukufetaulle pääsee muualta Tuvalusta vain laivoilla, jotka käyvät atollilla pari kertaa kuukaudessa. Suurella osalla asukkaista on moottorivene, jolla pääsee liikkumaan atollin saarien välillä.
Outi Sarpila

Outi Sarpila (s. 1984 Pori) on sosiologian professori Turun yliopistossa. Sarpilan tutkimusala on talousssosiologia ja ulkonäkö pääomana. Hän on valmistunut vuonna 2007 kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta ja väitteli tohtoriksi 2013 suomalaisten ulkonäköön kohdistuvasta kulutuksesta Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta. Vuonna 2019 Sarpila oli yksi neljästä Ulkonäköyhteiskunta 2000-luvun Suomessa -tietokirjan kirjoittajista.
Teoksia

Outi Sarpila: Beauty for Sale - An Empirical Study of Appearance-Related Consumption in Finland.  (väitöskirja)  Turun yliopisto, 2013.  ISBN 978-951-29-5486-5.  Teoksen verkkoversio.
Outi Sarpila, Iida Kukkonen, Tero Pajunen, Erica Åberg: Ulkonäköyhteiskunta : ulkoinen olemus pääomana 2000-luvun Suomessa.  Into, 2019.  ISBN 9789523511576.
Outi Sarpila, Iida Kukkonen, Tero Pajunen, Erica Åberg: Appearance as capital: the normative regulation of aesthetic capital accumulation and conversion.  Bingley, UK:  Emerald Publishing Limited, 2021.  ISBN 978-1-80043-711-1.
Aiheesta muualla

Radio Suomi Helsinki, 1.7.2020, Korona-aika voi jopa lisätä ulkonäkökeskeisyyttä, väittää ulkonäkötutkija Outi Sarpila (Yle Areena)
Osmo Osva

Osmo Osva (vuoteen 1946 asti Salonen; 2. kesäkuuta 1923 Viipuri – 21. toukokuuta 2016) oli suomalainen Kirkkonummella asunut kuvittaja, lavastaja ja salapoliisitarinoiden kirjoittaja.
Osva alkoi piirtää piirroksia ja sarjakuvia sekä kirjoittaa kertomuksia lehtiin jo koulupoikana Viipurissa ja Tampereella 1930-luvulla. Sodan jälkeen Osva työskenteli lukemistolehdissä toimittajana ja kirjoitti myös omia kertomuksiaan lehtiin. Hän julkaisi sodan aikana ja sen jälkeen myös muutamia salapoliisi- ja jännitysromaaneita. Osa kirjoista käsitteli sodanaikaisia tapahtumia.
Osva muutti aiemman sukunimensä Salonen uudeksi sukunimeksi Osvaksi pian sodan jälkeen. Nimellä Osmo Osva hän julkaisi joitain kirjoituksia jo ennen nimen muutosta.
Osva toimi 1950-luvun alussa lavastajana useissa elokuvissa, tunnetuin näistä oli Erik Blombergin 1952 ohjaama Valkoinen peura. Myöhemmin Osva on toiminut karttojen piirtäjänä, kuvittajana, kansikuvien suunnitteljana ja pilapiirtäjänä.
Teoksia

Me nuolihaukat : partiopoikien seikkailuja. Poikien seikkailukirjasto 102.   Otava 1942
Levoton loma : romaani.    Karisto 1943
Telakka on tulessa : salapoliisiromaani. Valittuja salapoliisiromaaneja 22.     Karisto 1943
Kuoleman päivä on perjantai : jännitysromaani.    Karisto 1946
One Step Further

| One Step Further Francine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 3. syyskuuta 2008
 Tyylilaji: rock and roll
 Kesto: 48.53
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 21.
Francinen muut julkaisut
| The Story of Francine 2007 | One Step Further 2008 | Still Burning 2013 |
One Step Further on suomalaisen Francine-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 3. syyskuuta 2008.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Kappaleet

I Don’t Give a Damn – 4.02
Never Grow Up – 4.41
Feelin’ Fine – 2.44
Whatever – 3.32
Bad Boy – 3.47
Last Wish Refused – 5.03
Rude – 3.31
Through Heaven, Through Hell – 3.28
Lost Inside – 3.28
You Wanna Have It All – 3.16
Drivin’ Around – 2.56
Little Girl of Mine – 3.09
Pretty Boy – 5.10
Arviot

Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Poko Rekordsin sivuilla[vanhentunut linkki]