stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osamu Maeda
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1988
1 Tsuchida |
2 Ueno |
3 Horiike |
4 Taguchi |
5 Sakakura |
6 Motoyoshi |
7 Ihara |
8 Ōtake |
9 Shirasawa |
10 Oenoki |
11 Ikenoue |
12 Nakayama |
13 Kurosaki |
14 Noda |
15 Minoguchi |
16 Maeda |
17 Sukigara |
18 Matsuyama |
19 Sanada |
20 Takagi |
Valmentaja Yokoyama
Dogma

Dogma voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Dogmi, opinkappale, oppilause tai uskonkappale
Dogma 95, tanskalainen elokuvakoulukunta ('dogmaelokuva')
Dogma, Saila Susiluodon runokokoelma (Otava 2012)
Dogma, Kevin P. Smithin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1999
The Dogma, italialainen metalliyhtye
Dogma (Gegen die Zeit), Taktlossin ja MC Basstardin albumi
Dogma, Tall Dwarfin albumi
”Dogma”, Marilyn Mansonin kappale albumilta Portrait of an American Family.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dogma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
O.S. Engines

O.S. 10 FP Stunt
O.S. Engines on Japanilainen laivamalli-, pienoisauto-, ja lennokkimoottoreiden valmistaja.
Historiaa

Vuonna 1936 Japanilainen koneenrakentaja Shigeo Ogawa (perint. "Ogawa Shigeo") aloitti pienoishöyrykoneiden valmistamisen. Samana vuonna hän aloitti 2-tahtisten bensiinimoottorien tuotannon. O.S. type 1 (Pixie) moottorin iskutilavuus oli 1,665 kuutiosenttimetriä ja ensimmäinen sarja käsitti 200 moottoria.
Toisen maailmansodan jälkeen O.S. aloitti O.S. MAX moottorisarjan - ja sama tavaramerkki on edelleen käytössä. 
Moottoreiden hyvät ominaisuudet (mm. laatu, käyntivarmuus ja kestävyys) ovat johtaneet siihen, että muita merkkejä verrataan O.S:ään - ja eräät moottorimerkit (ASP, SC) ovat pitkälti O.S:n kopioita.
O.S:n valmistamat moottorityypit

O.S. on valmistanut yksi-viisisylinterisiä moottoreita sekä käyttötarkoitukseltaan tai toimintaperiaatteeltaan erilaisia moottorityyppejä. Huipputehon kierrosluku on, moottorityypistä riippuen, alle 10 000 kierroksesta minuutissa jopa yli 30 000 kierrokseen
Useimmat moottoreista ovat kaksitahtisia. Tämän moottorityypin etuina ovat yksinkertaisuus, helppokäyttöisyys ja vähäinen huollon tarve. 
Kaksitahtimoottoreissa on myös malleja tiettyihin käyttötarkoituksiin: nestejäähdytteisiä venemoottoreita, autonmoottoreita, puhallinlennokkien (engl. ducted fan) moottoreita, helikopterimoottoreita jne.
Nelitahtimoottorit ovat toinen suuri ryhmä. Näitä valmistetaan myös monisylinterisinä, lähinnä mallilennokkeja varten.
Lisäksi tehdas on kehittänyt pienoiskokoisia wankel- ja sysäysputkimoottoreita (engl. pulsejet). Polttoainejärjestelmänsä osalta, elektronisesti ohjatulla polttoaineensuihkutuksella varustetut mallit, ovat oma ryhmänsä. O.S: on toteuttanut myös mekaanisen ahtimen ja polttoainepumpun. Lennokkimoottoreissa nämä ovat melko harvinaisia ratkaisuja.
Malliston ääripäinä voidaan pitää pieniä kaksitahti moottoreita (esimerkiksi O.S. 15 LA) ja suuria, monisylinterisiä, nelitahtimoottoreita (esimerkiksi vuonna 2007 esitelty nelisylinterinen rivimoottori IL-300 ). Tuotannossa on noin 50 eri moottorimallia. Tämä lukumäärä vaihtelee: uusia malleja kehitetään ja vanhoja jää pois.
Moottoreiden lisäksi O.S. valmistaa varaosia ja tarvikkeita (moottoripukkeja, hehkutulppia, äänenvaimentimia, ilmansuodattimia ja viritettyjä pakoputkia ns. "pillejä".)
Aiheesta muualla

O.S:n sivusto (englanniksi)
O.S. Engines USA- maahantuojan sivusto (englanniksi)
O.S. Engine's historia (englanniksi)
O.S. FS-30S, nelitahtinen hehkutulppamoottori
Ourense

| Ourense Orense |
| --- | --- |
 Roomalainen silta Miñojoen yli kaupungin keskustassa.
 lippu:  vaakuna
 Ourense
 Koordinaatit: 42°20′11″N, 7°51′48″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Galicia
Maakunta:  Ourense
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  85,2 km²
Väkiluku (2015):  106 231
 – Väestötiheys:  1250 as./km²
 
 www.ourense.es 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ourense (galegoa, esp. Orense) on kaupunki Galician itsehallintoalueella Luoteis-Espanjassa. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2015 siellä oli 106 231 asukasta.
Kaupungin historia alkaa roomalaisten kuumien lähteiden luo perustamasta kylpylästä. Ourensen vanhassakaupungissa on kylpylän ("As Burgas", esp. "Las Burgas") jäänteitä. Roomalaisten jälkeen aluetta ovat hallinneet ja sinne hyökkäilleet niin arabit kuin normannitkin. Kaupungin katedraali perustettiin vuonna 572; nykyinen rakennus on peräisin 1100–1200-luvuilta.
Nykyisin kaupunki jakautuu teolliseen asemanseutuun Miñojoen länsipuolella, sekä varsinaiseen asuma-alueeseen itäpuolella.
Kuvia

Catedral de San Martiño (1100–1200-luku)
Casa do Concello (kaupungintalo)
Claustro de San Francisco (1300-luku)
Praza Maior
Rautatieasema (Ourense–Empalmo)
As Burgas
As Burgas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ourense Wikimedia Commonsissa
Ourensen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi) (galegoksi)
Oulunkylän Kiekko-Kerho

| Oulunkylän Kiekko-Kerho |
| --- | --- |
Perustettu:  1973
Kaupunki:   Helsinki, Suomi
Kotiareena:  Malmin jäähalli
Sarjataso:  II-divisioona
Värit:                     
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oulunkylän Kiekko-kerho ry eli OKK on helsinkiläinen vuonna 1973 perustettu jääkiekkoseura. Seura toimii pohjois-Helsingin alueella. Joukkueen kotihalli on Malmin jäähalli.
Oulunkylän Kiekko-kerhon toiminnan painopiste on juniorikiekkoilussa. Sillä on n. 350 junioria ja joukkue kaikissa ikäluokissa, paitsi 00-ikäluokassa. Seuran A-juniorit pelasivat kaudella 2007–08 3. divisioonassa ja B-juniorit 4. divisioonassa. OKK:lla on myös viisi aikuisten joukkuetta, joista edustusjoukkue pelaa II-divisioonassa.
Oulunkylän Kiekko-kerho sai vuonna 1996 Nuori Suomi -laatusinetin. Se oli ensimmäinen pääkaupunkiseudun jääkiekkoseuralle myönnetty.
Kasvatit ammattilaissarjoissa

Jani-Petteri Helenius
Joel Lehtinen
Markus Piispanen
Teemu Tallberg
Janne Tavi
Juha Jääskä
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Paavo Mustala

Paavo Ilmari Mustala (25. tammikuuta 1890 Tuulos – 8. heinäkuuta 1975 Helsinki) oli pappi, opettaja ja sosiaalineuvos.
Henkilöhistoria

Paavo Mustalan vanhemmat olivat opettaja Fredrik Mustala ja Hanna Amalia Martin ja puoliso vuodesta 1915 opettaja, kirjailija ja suomentaja Hellin Louhivuori. Mustala tuli ylioppilaaksi 1908, valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja vihittiin papiksi 1916, jolloin hän myös työskenteli pappina Helsingissä. Mustala oli Helsingin suomalaisen yhteiskoulun ja Suomalaisen normaalilyseon opettaja 1913–1918 ja normaalilyseon vanhempi lehtori 1919–1920, oikeusministeriön vankeinhoidon tarkastaja 1920–1937 ja köyhäinhoidon ylitarkastaja 1937–1959, aina eläkkeelle siirtymiseensä asti. Vankilaoikeuden jäsenenä Mustala toimi 1937–1946. Hän  oli myös vakuutusoikeuden jäsen, useiden eri komiteoiden ja työryhmien jäsen ja Vankeinhoito-lehden toimittaja 1920–1937. Omalta alaltaan Mustala julkaisi useita teoksia. Sosiaalineuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1950, valtiotieteen kunniatohtori hänestä tuli 1966. Mustala toimi Suomen "mustalaiskysymystä" vuosina 1953–1955 käsitelleen valtiollisen komitean puheenjohtajana.
Julkaisuja

Vankeinhoidon käsikirja, 1919
Vankeinhoidon oppikirja, 1934
Rikollishuolto uusintarikollisuutta vastustavana toimenpiteenä, 1937
Epäsosiaalisten henkilöiden huolto, 1938
Nuorisorikollisuutta koskevan lainsäädännön uudistaminen: Den nya lagstiftningen angående ungdomsbrottsligheten, 1940
Kodin heikentynyt asema ja nykyiset vaarat, 1942
Vapaan huoltotyön järjestely Suomessa ja Suomen huolto r.y, 1942, Paavo Mustala ja Heikki Waris
Paikallisen avustustoiminnan järjestely: alustukset, 1943, Paavo Mustala ja Hagar Sarasto
Keskitetty vapaa huoltotyö 1939-1949: Centraliserad fri vårdverksamhet = Centralized voluntary relief in Finland, 1949, S. Mattsson, Paavo Mustala, Arvo Puukari ja Greta Littonen
Rikollisten huoltoa kahdeksan vuosikymmenen ajalta: Vankeusyhdistys vuosina 1870–1949, 1950
Köyhäinhoito, 1958
Vanhuksistamme, 1962
Vanheneva ihminen: Muutamia psykologisia ja mentaalihygienisiä näkökohtia, 1963, Gunnar Lundquist, suom. Paavo Mustala
Dogliola

| Dogliola |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Rocco D'Adamio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,85 km²
Väkiluku (31.12.2017):  346
 – Väestötiheys:  29 as./km²
Postinumero:  66050
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dogliola on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 346 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 389 asukasta.
Eino Björn

Eino Aukusti Björn (2. marraskuuta 1884 Haapavesi – 31. tammikuuta 1939 Haapavesi) oli suomalainen pienviljelijä ja maastohiihtäjä.
Haapaveden Vatjusjärven Etelälahdella köyhän mökin poikana syntynyt Eino Björn joutui jo nuorena lähtemään töihin vieraille ja hän teki talvisin suksilla pitkiäkin matkoja työpaikoilleen. Naimisiin mentyään hän hankki itselleen pientilan kotiseudultaan.
Eino Björnin kilpailu-ura kesti vuodesta 1905 vuoteen 1916. Hän osallistui useisiin Oulun hiihtoihin ja voitti vuonna 1908 pidetyn 60 kilometrin kilpailun. Hänen pahimpana kilpailijanaan näissä hiihdoissa oli Matti Koskenkorva, jolle Björn useimmiten hävisi muutamilla sekunneilla. Vuonna 1913 Björn tuli Oulun hiihtojen 60 kilometrin kisassa vielä toiseksi. Björn osallistui myös Ruotsissa pidettyihin kilpailuihin mutta ei menestynyt niissä. Hän osallistui 1909 Pohjoismaisten kisojen 60 kilometrin hiihtoon ja vuonna 1913 hän joutui keskeyttämään Östersundissa pidetyn 90 kilometrin hiihdon liian rankan radan vuoksi. Björn lopetti kilpailemisen voitettuaan viimeksi vuonna 1916 Oulun piirimestaruuden. Kilpailemisen lopettamiseen vaikutti myös se että kilpailuissa ei voittajille enää jaettu rahapalkintoja eikä Björnin köyhänä mökkiläisenä kannattanut matkustaa kilpailuihin pelkän maineen ja kunnian vuoksi.
Eino Björn kuoli talvella 1939 54-vuotiaana kotonaan Haapaveden Vatjusjärvellä. Myös hänen poikansa Sulo Björn saavutti mainetta hiihtäjänä.
Elaine Wu

Elaine Wu on kahdesta eri henkilöstä käytetty vaihtoehtoinen nimi:
Elaine Ng, hongkongilainen näyttelijä ja missi
Wu Yili, kiinalainen pianisti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elaine Wu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
P.A.R.C.E.

| P> A.R.C.E. Juanes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010–2011
 Julkaistu: 2011
 Tuottaja(t): Juanes, Stephen Lipson
 Tyylilaji: rock, latin rock
 Kesto: 37.05
 Levy-yhtiö: Universal Music Latino
Listasijoitukset
  Billboard 200: 165.
Juanes muut julkaisut
| La vida es un ratico 2007 | P.A.R.C.E. 2011 | MTV Unplugged 2012 |
Singlet albumilta P’A.R.C.E.
 ”Yerbatero” Julkaistu: 10. kesäkuuta 2010  ”Y No Regresas” Julkaistu: 12. lokakuuta 2010  ”Regalito” Julkaistu: 1. maaliskuuta 2011
P.A.R.C.E. on kolumbialaisen Juanesin vuonna 2011 julkaistu albumi. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 165.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Amigos | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Yerbatero | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | La Soledad | 3.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | La Razón | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Segovia | 3.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | El Amor Lo Cura Todo | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Todos Los Días | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Y No Regresas | 3.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Lo Nuestro | 4.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Esta Noche | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Allmusic:
Otto Tiuppa

| Otto Tiuppa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1872 Uusikirkko
Kuollut: 8. toukokuuta 1914 (42 vuotta) Helsinki
Kirjailija
Tyylilajit:  lyriikka, kertomakirjallisuus, näytelmäkirjallisuus
Aiheet:  työväenkirjallisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Otto Tiuppa (23. maaliskuuta 1872 Uusikirkko – 8. toukokuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Tiuppa oli alkuaan puuseppä ja sorvari, mutta siirtyi myöhemmin kokonaan kirjalliselle alalle kirjoittaen runoja, kertomuksia ja näytelmiä. Kertomuksissaan hän käsitteli pääasiassa lakkoaiheita. Tiupan näytelmiä esitettiin muun muassa Helsingin Työväen Teatterissa.
Elämä

Tiuppa liittyi Helsingin työväenyhdistykseen jo 1890-luvun puolivälissä. Hän kuului sen johtokuntaan ja toimi myös yhdistyksen sihteerinä. Tiuppa osallistui HTY:n edustajana muun muassa Suomen Työväenpuolueen perustavaan kokoukseen vuonna 1899. Hän oli myös Suomen Rauta- ja Metallityöntekijäin Liiton perustajia. Ensimmäisen sortokauden aikana 1904 Tiuppa oli perustamassa työläisaktivistien järjestöä.
Tiuppa toimi muun muassa Työmies-lehden avustajana. Vuonna 1899 hän julkaisi puolen vuoden ajan Oulussa ilmestynyttä Kompia-nimistä pilalehteä, joka oli Suomen ensimmäinen työväenliikettä tukenut pilalehti. Lehteen kirjoitti muun muassa A. B. Mäkelä. Tiuppa joutui lopettamaan lehden julkaisun, koska sensuurin kanssa syntyneiden kiistojen vuoksi painoviranomaiset eivät uusineet sen julkaisulupaa. Hän kuului myös Kurikka-pilalehden toimitukseen.
Tiuppa eli viimeiset vuotensa vailla vakituista toimeentuloa ja kärsi terveysongelmista. Hän kuoli Humaliston sairaalassa vatsakatarriin ja keuhkotautiin.
Teoksia

Kun on herra ja mestari : 3-näytöksinen näytelmä.  tuntematon, 1901.
Tienhaarassa : yksinäytöksinen kuvaus.  Helsinki:  Työväen Sanomalehti, 1901.
Ensitaistelujen ajoilta : romaani.  (Uusintapainos Pilot-kustannus 2008)  Helsinki:  Työväen Sanomalehti, 1905.
Paikanvälitystoimistossa : 1:ssä näytöksessä.  Helsinki:  Työväen Sanomalehti, 1907.
Helsingin Työväenyhdistyksen 25-vuotisvaiheita.  Helsinki:  Helsingin Työväenyhdistys, 1910.
Lakonjohtaja.  tuntematon, 1911.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Otto Tiupan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Elia Benedettini

Elia Benedettini (s. 22. kesäkuuta 1995 Borgo Maggiore) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa seuratasolla kotimaassaan Cailungoa. Aiemmin hän on edustanut San Marinoa, Cesenaa, Pianesea ja Novaraa. Hän pelasi Pianesen joukkueessa Italian Serie B:ssä viisi ottelua kausilla 2016–2018. Benedettini on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä San Marinon maajoukkueessa 42 maaottelua maaliskuusta 2015 lähtien.
Elaine Stritch

| Elaine Stritch |
| --- | --- |
 Elaine Stritch vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1925 Detroit, Michigan
Kuollut: 17. heinäkuuta 2014 (89 vuotta) Birmingham, Michigan
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Elaine Stritch (2. helmikuuta 1925 Detroit, Michigan – 17. heinäkuuta 2014 Birmingham, Michigan) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä televisiossa, elokuvissa että teatterissa, ja eräs tunnetuimmista rooleista oli musikaalissa Company (1970).
Stritch syntyi katoliseen perheeseen Detroitissa, Michiganissa. Hän muutti vuonna 1972 Lontooseen, johon hän jäi mentyään 2. helmikuuta 1973 naimisiin näyttelijä John Bayn kanssa. Hän asui kuitenkin jälleen Yhdysvalloissa miehensä kuoltua syöpään vuonna 1982.
Eräs elokuvaosa Stritchillä oli Woody Allenin Syyskuussa (1987). Stritch oli neljästi ehdolla Tony-palkinnon saajaksi, ja hänelle myönnettiin kolme Emmy-palkintoa vuosina 1993, 2004 ja 2007.
Pablo Iglesias Posse

| Pablo Iglesias Posse |
| --- | --- |

PSOE:n puheenjohtaja
 25. elokuuta 1888 – 9. joulukuuta 1925  
Seuraaja:  Julián Besteiro
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1850 El Ferrol, Espanja
Kuollut: 9. joulukuuta 1925 (75 vuotta) Madrid, Espanja
Puoliso:  Amparo Meliá
Tiedot
Puolue:  PSOE
 Nimikirjoitus
Pablo Iglesias Posse (18. lokakuuta 1850 El Ferrol – 9. joulukuuta 1925 Madrid) oli espanjalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, jonka katsotaan perustaneen Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) ja maan johtavan ammattijärjestön Unión General de Trabajadoresin (UGT). Hän johti kumpaakin järjestöä usean vuosikymmenen ajan.
Köyhästä perheestä lähtöisin ollut Iglesias oli alkuperäiseltä ammatiltaan latoja. Hän liittyi vuonna 1870 ensimmäisen internationaalin paikallisosastoon ja vuonna 1873 Espanjan kirjapainotyöntekijöiden liittoon, jonka johdossa hän toimi vuosina 1874–1885. Hän osallistui Espanjan sosialistisen työväenpuolueen perustamiseen toukokuussa 1879 ja tuli pian puolueen sihteeriksi. Hän johti vuonna 1882 Espanjan ensimmäistä lakkotaistelua sitten vuoden 1875 monarkian palauttamisen. Vuonna 1885 Iglesiasista tuli PSOE:n keskuskomitean puheenjohtaja. Seuraavana vuonna aloitti ilmestymisensä Iglesiasin toimittama puolueen lehti El Socialista. Hän oli mukana perustamassa myös UGT-keskusammattijärjestöä puolueen rinnalle vuonna 1888. Iglesias johti vuodesta 1899 alkaen sekä PSOE:ta että UGT:ta kuolemaansa asti. Hän oli puolueensa edustajana toisen internationaalin perustavassa kokouksessa vuonna 1889.
Iglesiasin pitkällä puheenjohtajakaudella sosialistinen puolue kasvatti vähitellen kannatustaan ja vaikutusvaltaansa. Iglesias valittiin yhtenä ensimmäisistä sosialisteista Madridin kaupunginvaltuustoon vuonna 1905 ja Espanjan parlamenttiin vuonna 1910. Hän vastusti alun perin yhteistyötä ei-sosialististen puolueiden kanssa, mutta lievensi kantaansa vuoden 1909 Barcelonan niin sanotun murheellisen viikon tapahtumien jälkeen. Viimeisinä vuosinaan Iglesias vastusti työväenliikkeen kommunistista suuntausta, ja hänen kantansa vaikutti siihen, että PSOE ei vuonna 1921 liittynyt kommunistiseen internationaaliin. Vuodesta 1923 alkaen PSOE:n ongelmana oli suhtautuminen Miguel Primo de Riveran diktatuuriin. Iglesiasin hautajaiset Madridissa vuonna 1925 muodostuivat valtavaksi mielenosoitukseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pablo Iglesias Posse Wikimedia Commonsissa
Fundación Pablo Iglesias (espanjaksi)
Eduard Marxsen

Eduard Marxsen kuva 1840–1850-luvulta.
Eduard Marxsen (23. heinäkuuta 1806 – 18. marraskuuta 1887) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä.[lähde? ] Hän opiskeli Ignaz von Seyfriedin, Simon Sechterin, Johann Heinrich Clasingin ja Karl Maria von Bockletin johdolla.[lähde? ] Hänen omiin oppilaisiinsa lukeutui Johannes Brahms, joka omisti hänelle toisen pianokonserttonsa. Brahmsin opinnot Marxsenin johdolla alkoivat vuonna 1845.
Käännös suomeksi
Eduard Lewandowski

| Eduard Lewandowski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. syyskuuta 1980 (ikä 44) Krasnoturjinsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Saksa  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  Kölner Haie (DEL) Eisbären Berlin (DEL) Adler Mannheim (DEL) Spartak Moskova (KHL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL) Atlant (KHL) Avtomobilist Jekaterinburg (KHL) Düsseldorfer EG (DEL) Löwen Frankfurt (DEL2)
NHL-varaus:  242. varaus, 2003 Phoenix Coyotes
Eduard Voldemarovitš Lewandowski (s. 7. syyskuuta 1980 Krasnoturjinsk, Venäjä) on venäläissyntyinen saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Lewandowski on NHL-seura Phoenix Coyotesin kahdeksannen kierroksen varaus vuodelta 2003.
Ebba Sommardahl

Ebba Cecilia Sommardahl (22. marraskuuta 1867 Karjalohja – 26. elokuuta 1902) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Teoksia

Tankar och stämningsbilder.   Helsingfors 1901
Ebba von Sydow

Johan Kleberg ja Ebba von Sydow
Ebba von Sydow (s. 19. helmikuuta 1981 Göteborg) on ruotsalainen toimittaja ja muotibloggaaja.
Von Sydow on ollut muun muassa Expressenin toimittajana ja kirjoittaa edelleen kolumneja lehteen. Hän oli VeckoRevyn-lehden päätoimittaja vuodesta 2005 ja vuodesta 2007 lehden verkkosivujen www.veckorevyn.com päätoimittaja. Vuonna 2009 hän lähti Veckorevynistä.
Ebba von Sydowin blogissa kävi 50 000 lukijaa viikossa vuonna 2011. Vuonna 2018 blogi oli edelleen yksi Ruotsin suosituimmista muotiblogeista ja hänellä oli Instagramissa satatuhatta seuraajaa.
Ebba von Sydow on myös kirjoittanut kirjasia, joiden nimi on Säker stil, sekä raskaudesta kertovan kirjan vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Ebban blogi Veckorevyn (päivitetty 2009) (ruotsiksi)
Ebban oma blogi (ruotsiksi)
Ebbe Grims-land

Ebbe Grims-land
Ebbe Grims-land (11. kesäkuuta 1915 Malmö – 27. tammikuuta 2015 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, alttoviulisti ja mandolinisti.
Grims-land debytoi viulistina Malmössä 1932 ja opiskeli Kööpenhaminassa, Tukholmassa ja Wienissä. Hänen varhaisimmat teoksensa olivat kamariorkesterille.
Ebbe Grims-land oli Ruotsin radion sinfoniaorkesterin aktiivinen jäsen 31 vuotta. Hänen teosluetteloonsa kuuluu mm. kamarimusiikkia ja sinfonia.
Aiheesta muualla

STIM/Swedish Music – Ebbe Grims-land, biography (Arkistoitu – Internet Archive)
Swedish Radio Symphony Orchestra
Music Library of Sweden (Arkistoitu – Internet Archive)
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1973

Vuoden 1973 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin syyskuussa Teheranissa, Iranissa. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaista painia ja vapaapainia kymmenessä painoluokassa.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Vladimir Zubkov |  Ryszard Swierad |  Ferenc Seres |
| 52 kg |  Nicu Ginga |  Jan Michalik |  Rahim Aliabadi |
| 57 kg |  Józef Lipień |  Rustam Kasakov |  Hristo Traikov |
| 62 kg |  Kazimierz Lipień |  Anatoli Kavkajev |  László Réczi |
| 68 kg |  Šamil Hisamutdinov |  Sreten Damjanović |  Heinz-Helmut Wehling |
| 74 kg |  Ivan Kolev |  Jan Karlsson |  Klaus-Peter Göpfert |
| 82 kg |  Leonid Liberman |  Milan Nenadić |  Miroslav Janota |
| 90 kg |  Valeri Rezantsev |  Czesław Kwieciński |  Stojan Ivanov |
| 100 kg |  Nikolai Balbošin |  Kamen Lozanov |  Andrzej Skrzydlewski |
| yli 100 kg |  Aleksandăr Tomov |  Petr Kment |  Šota Morsiladze |
Mitalistit > Vapaapaini

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Roman Dmitrijev |  Hasan Isajev |  Orchirdolgor Enhtaivan |
| 52 kg |  Ibrahim Javadi |  Arsen Allahverdijev |  Yuji Takada |
| 57 kg |  Mohsen Farahvashi |  Migid Choilogdorj |  Vladimir Jumin |
| 62 kg |  Zagalav Abdulbekov |  Heinz Stahr |  Mohammadreza Navai |
| 68 kg |  Lloyd Keaser |  Nasrula Nasrulajev |  János Kocsis |
| 74 kg |  Mansour Barzegar |  Ruslan Ašuralijev |  Jan Karlsson |
| 82 kg |  Vasili Šulžin |  Vasile Iorga |  Ismail Abilov |
| 90 kg |  Levan Tediašvili |  Horst Stottmeister |  Benjamin Peterson |
| 100 kg |  Ivan Jarygin |  József Csatári |  Dimitar Jekov |
| yli 100 kg |  Soslan Andijev |  Bojan Bojev |  Ladislau Simon |
Dorothy McGuire

| Dorothy McGuire |
| --- | --- |
 McGuire 1940-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1916 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat
Kuollut: 13. syyskuuta 2001 (85 vuotta) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  John Swope  (vih. 1943; k. 1979)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1943–1990
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Dorothy Hackett McGuire (14. kesäkuuta 1916 Omaha, Nebraska – 13. syyskuuta 2001 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär.
McGuiren tunnetuimpia elokuvia ovat Kierreportaat (1946), Hiljainen sopimus (Gentleman's Agreement, 1947), 3 kolikkoa lähteessä (Three Coins in the Fountain, 1954), Onnellisen laakson kansa (Friendly Persuasion, 1956), Erämetsän sankarit (Old Yeller, 1957), Robinsonin perhe (Swiss Family Robinson, 1960) ja Mies Nasaretista (The Greatest Story Ever Told, 1965). Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
McGuire oli naimisissa John Swopen kanssa vuodesta 1943 tämän kuolemaan 1979 asti. Pariskunnalla oli kaksi lasta. McGuire kuoli 85-vuotiaana sydänsairauteen.
Aiheesta muualla

Dorothy McGuire Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dorothy McGuire NNDB:ssä
TCM Movie Databasessa (Arkistoitu – Internet Archive)