stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ethel Leginska
Opinnot ja ura pianistina

Leginska opiskeli Frankfurtin Hoch-konservatoriossa pianonsoittoa James Kwastin johdolla. Wienissä häntä opetti Theodor Leschetizky. Leginska täydensi opintojaan Berliinissä. Näihin aikoihin hän otti käyttöön Leginska-sukunimen mahdollisesti uraa edistääkseen, koska slaavilaiset pianistit olivat suosittuja. Ensimmäisen solistisen esiintymisensä Leginska teki Lontoossa vuonna 1902. Vuonna 1907 hän meni naimisiin yhdysvaltalaisen säveltäjä Emerson Whithornen kanssa. Avioliitosta syntyi poika Cedric, mutta pariskunta muutti erilleen vuonna 1912 ja sai muutama vuosi myöhemmin avioeron. Leginska hävisi vaikean huoltajuuskiistan. Hän teki menestyksekkään Yhdysvaltain-debyyttinsä New Yorkissa vuonna 1913. Hän tuli pianistina tunnetuksi varsinkin saksalaisten säveltäjien ja Frédéric Chopinin teosten tulkinnoistaan.
Aika ajoin Leginskan uraa varjostivat mielenterveysongelmat. Esimerkiksi tammikuussa 1925 Leginska katosi New Yorkissa ja poliisi etsi häntä neljän päivän ajan. Hänen todettiin matkustaneen Bostoniin, vaikka hänen oli ollut määrä mennä esiintymään Carnegie Halliin. Myöhemmän kuvauksensa mukaan Leginska oli vaeltanut Bostonissa sekavassa mielentilassa. Hän oli ilmoittamatta poissa eräistä muistakin konserteistaan. Ongelmat jatkuivat vuonna 1926 ja lääkärit Buffalossa katsoivat Leginskan kärsineen "vakavasta hermoromahduksesta". Tämän jälkeen hän päätti kiertueuransa pianosolistina. Leginska oli samanaikaisesti kiertänyt pianistina, työskennellyt kapellimestarina ja säveltänyt.
Työ kapellimestarina ja säveltäjänä

1920-luvun alkupuolella Leginska opiskeli orkesterinjohtoa Lontoossa Eugene Aynsley Goossensin johdolla ja sitten Münchenissä Robert Hegerin johdolla. Vuonna 1924 Leginska esiintyi vierailevana kapellimestarina useissa Euroopan kaupungeissa. Tuohon aikaan naispuolisia kapellimestareita oli erittäin vähän. Leginskaa pidettiin yhtenä johtavista musiikkielämän feministeistä Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa hän teki ensimmäisen esiintymisensä kapellimestarina 9. tammikuuta 1925 johtamalla New Yorkin sinfoniaorkesteria Carnegie Hallissa. Samana vuonna hän esiintyi Los Angelesin Hollywood Bowlissa.
Leginska perusti Boston Philharmonic -orkesterin, joka toimi vain yhden kauden ajan. Vuonna 1927 hän perusti Boston Woman's Symphonyn, joka teki laajat kansalliset kiertueet vuosina 1928 ja 1929. Boston Woman's Symphony jatkoi toimintaansa vuoteen 1930 saakka. Leginska johti naisten sinfoniaorkesteria myös Chicagossa. Joulukuussa 1928 hän johti Bostonissa Giuseppe Verdin Rigoletton esityksen. Vuonna 1930 hän teki kiertueen kapellimestarina useiden eurooppalaisten orkesterien johdossa. Vuonna 1933 Leginska johti Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian esityksen Havannassa. Hän esiintyi välillä myös johtamiensa orkesterien pianosolistina.
Leginska sai sävellysopetusta Ernest Blochilta ja sävelsi noin vuodesta 1914 lähtien. Hän johti Chicago Civic Operaa oman oopperansa Gale kantaesityksessä vuonna 1935. Myös Leginskan ooppera The Ring and the Rose oli sävelletty jo 1930-luvun alkupuolella, mutta se kantaesitettiin vasta vuonna 1957. Leginskan muuhun tuotantoon kuuluu orkesteriteoksia ja kamarimusiikkia, kuten vuonna 1921 Lontoossa kantaesitetty Four Poems for string quartet.
Myöhemmät vaiheet

1930-luvun loppupuolelta lähtien Leginska työskenteli enimmäkseen opetustehtävissä, vaikkakin palasi välillä tekemään esiintymisiä kapellimestarina. Hänen opiskelijoidensa joukossa oli Daniel Pollack. Leginska asui vuodesta 1940 lähtien pysyvästi Los Angelesissa. Hän kuoli 83-vuotiaana aivoverenkiertohäiriöön.
Farrah el-Dibany

Farrah el-Dibany
Farrah el-Dibany (arab. فرح الديباني‎; s. 1989 Aleksandria) on egyptiläinen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.
El-Dibany pääsi vuonna 2005 Aleksandrian kirjaston taidekeskukseen ja siirtyi vuonna 2010 Berliinin Hanns Eisler -musiikkiyliopistoon. Hän sai maisterin arvon Universität der Künste Berlinistä ja kandidaatin arvon arkkitehtuurissa Technische Universität Berlinistä. Vuonna 2013 el-Dibany sai kolmannen palkinnon kansainvälisessä Giulio Perotti -laulukilpailussa. Hän pääsi esiintymään Georg Friedrich Händelin oopperassa Giulio Cesare Cornelian roolissa Kairon oopperataloon ja alkoi tulkita myös Saksassa rooleja Wolfgang Amadeus Mozartin ja Henry Purcellin oopperoissa. Opernwelt-lehti nimesi el-Dibanyn parhaaksi nuoreksi oopperalahjakkuudeksi. Syyskuussa 2016 el-Dibany liittyi Pariisin oopperan akatemiaan.
Vuonna 2017 el-Dibany sai palkinnon Kammeroper Schloss Rheinsberg -festivaalissa ja vuonna 2018 Wagner-Stiftungin palkinnon. Hän pääsi tämän myötä esiintymään Komische Oper Berliniin ja Bayreuthin musiikkijuhlille. El-Dibanylla on ollut oopperarooleja muiden muassa Mozartin, Händelin, Pjotr Tšaikovskin, Christoph Willibald Gluckin, Johann Strauss II:n, Benjamin Brittenin ja Philippe Boesmansin teoksissa. Hänen konserttiohjelmistoonsa on kuulunut teoksia muiden muassa Giovanni Battista Pergolesiltä, Mozartilta, Gioacchino Rossinilta, Ludwig van Beethovenilta ja David Langilta.
Vuonna 2019 el-Dibany sai Pariisin oopperatalosta Prix Lyrique de l'Arop -tunnustuksen. Keväällä 2022 el-Dibany lauloi Ranskan kansallislaulun Marseljeesin tilaisuudessa, jossa juhlistettiin Emmanuel Macronin uudelleenvalintaa Ranskan presidentiksi. Eiffel-torni oli taustalla, ja sekä Macron että tämän vaimo Brigitte Macron pysyivät lavalla el-Dibanyn laulaessa. Vuonna 2022 el-Dibany sai Ordre des Arts et des Lettres'n Chevalier-arvon.
El-Dibanylla on sujuva osaaminen arabian, englannin, saksan, ranskan ja italian kielissä.
Fikseri

Fikseri on ulkomaankirjeenvaihtajan, sotakirjeenvaihtajan tai sotakuvaajan paikallinen apulainen kohdemaassa. Fikseri voi oman suhdeverkostonsa ja kielitaitonsa avulla auttaa ulkomailta tullutta journalistia muun muassa haastattelujen järjestämisessä ja niiden tulkkauksessa, kuvauspaikkojen etsinnässä, autonkuljettajana, muun matkustuksen ja majoitusten järjestämisessä ja muissa käytännön asioissa.
Ulkomaantoimittaja Heikki Aittokoski kuvaa fikserin roolia viittaamalla legendaan piispa Henrikistä, jolle kävi huonosti tuntemattomissa oloissa Suomen-matkallaan:
”Fikseri on turvallisuustekijä. Fikseri tuntee paikat. Hän tietää minne voi ja minne ei pidä mennä, kenen kanssa kannattaa ja kenen kanssa ei kannata puhua, milloin on syytä irrottautua tilanteesta. Jos fikseri ei ole tehtäviensä tasalla, tai jos fikserin kanssa ei käy asioita kunnolla läpi, voi käydä henrikit. Tämä tietysti korostuu kriisialueilla.”
Fila

Fila tai Phila voi viitata seuraaviin::
Fila, antiikin aikainen kaupunki Makedoniassa
Fila, Filippos II:n vaimo
Fila, Antiokhos II:n ja Stratonike I:n tytär
Fila brasileiro, Brasiliasta kotoisin oleva koirarotu
FILA, nykyinen UWW, Kansainvälinen painiliitto
Fila, vaateyritys
Fila Helsinki, helsinkiläinen kaupunkiseurakunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
FS Surcouf (F711)

| Surcouf |
| --- | --- |
 Surcouf

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCNS
Kölinlasku:  6. heinäkuuta 1992
Laskettu vesille:  3. heinäkuuta 1993
Palveluskäyttöön:  7. helmikuuta 1997
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 200 t (standardi) 3 600 t (kuormattu)
Pituus:  125 m
Leveys:  15,4 m
Syväys:  4,8 m
Koneteho:  21 000 hv (15 400 kW
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  12 upseeria 68 aliupseeria 61 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x 100 mm TR automaattitykki 2 x 20 mm modèle F2 8 x Exocet MM40 1 x Crotale CN2 1 x helikopteri
Surcouf (runkonumero F711) on Ranskan laivaston 1997 palvelukseen otettu La Fayette-luokan monitoimifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin DCNS:ltä, missä köli laskettiin 6. heinäkuuta 1992. Se laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1993 ja otettiin palvelukseen 7. helmikuuta 1997.
Palvelus

Alus oli 2014 palveluksessa kotisatamanaan Toulon.
Fagerstrand

| Fagerstrand |
| --- | --- |
 Fagerstrand
 Koordinaatit: 59°44′15″N, 10°35′39″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Akershus
Kunta:  Nesodden
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,9 km²
Väkiluku (2023):  2 932
 – Väestötiheys:  1 543,2 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fagerstrand on taajama Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,9 neliökilometriä ja asukasluku 2 932 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fagerstrand Wikimedia Commonsissa
Ethel

| Ethel, Etel |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  Etel: 13. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Etta, Etti 
Vastineita eri kielissä:  Edla, Edle, Eedla 
Nimen alkuperä:  muinaisenglannin sana aethel (’jalo’), joka on esiintynyt alkuosana useissa nimissä 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ethel on naisen etunimi. Se on lyhentymä Ethel-alkuisista nimistä (esim. Ethelburga ja Etheldred), joissa alkuosana on muinaisenglannin sana aethel. Nimen merkitys on ’jalo’. Ethelin rinnakkaismuotona on käytössä nimiasu Etel.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu 1 166 Ethel-nimistä ja noin 1 150–1 160 Etel-nimistä naista.
Nimipäivät

Suomen almanakassa nimi Etel esiintyi Tellervon rinnalla vuosina 1908–1923 ja 1925–1927. Nimipäivä oli 13. huhtikuuta, joka nykyään on Etelin nimipäivä suomenruotsalaisessa kalenterissa.
Nimi Ethel sisältyi Ruotsin almanakkaan vuosina 1986–2000. Nimipäivä oli 10. maaliskuuta.
Tunnettuja Ethelejä ja Etelejä

Ethel Barrymore (1879–1959), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ethel Catherwood (1908–1987), kanadalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja
Ethel Clayton (1882–1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ethel Karlsson (1914–1994), suomalainen runoilija
Ethel Kennedy (1928–2024), Kennedy-suvun jäsen ja Robert F. Kennedyn puoliso
Ethel Lackie (1907–1979), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Ethel Thomson Larcombe (1879–1965), brittiläinen tennispelaaja
Ethel Leginska (1886–1970), brittiläinen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä
Ethel Merman (1908–1984), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Ethel Muckelt (1885–1953), brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti
Ethel F. L. Robertson, Henry Handel Richardson (1870–1946), australialainen kirjailija
Ethel Rosenberg (1915–1953), vakoilusta syytetty yhdysvaltalainen kommunisti
Ethel Rosenfield (1910–2000), kanadalainen kuvanveistäjä
Etel Röhr (s. 1991), suomalainen tanssija
Ethel Smith (1907–1979), kanadalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Ethel Smyth (1858–1944), brittiläinen säveltäjä ja feministi
Ethel Stark (1910–2012), kanadalainen viulisti ja kapellimestari
Ethel Swahn-Luutonen (1908–1985), suomalainen taidemaalari
Ethel Turner (1873–1958), englantilaissyntyinen australialainen kirjailija
Ethel Lilian Voynich (1864–1960), englantilainen kirjailija
Ethel Walker (1861–1951), skotlantilainen taidemaalari
Ethel Warwick (1882–1951), englantilainen näyttelijä
Ethel Waters (1896–1977), yhdysvaltalainen näyttelijä sekä blues- ja jazzlaulaja
Ethel Lina White (1876–1944), brittiläinen rikoskirjailija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Ethel ja Etel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
FS Chaptal (1845)

| Chaptal |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cavé, Asnières
Kölinlasku:  heinäkuu 1844
Laskettu vesille:  9. joulukuuta 1845
Palveluskäyttöön:  1. elokuuta 1846
Poistui palveluskäytöstä:  27. tammikuuta 1863
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 007 t
Pituus:  53,40 m
Leveys:  9,53 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  390 ihp
Nopeus:  9,8 solmua
Miehistöä:  123
Aseistus
Aseistus:  2 × 220 mm tykkiä 2 × 300 mm tykkiä
Chaptal oli Ranskan laivaston 1846 palvelukseen otettu rautarunkoinen 1. luokan aviso, joka luokiteltiin myöhemmin 2. luokan korvetiksi.
Valmistus

Mathurin Boucherin suunnittelema alus tilattiin Asnières'stä Cavélta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1844. Se laskettiin vesille 9. joulukuuta 1845 ja otettiin palvelukseen 1. elokuuta 1846.
Palvelus

Chaptal poistettiin alusluettelosta 27. tammikuuta 1863.
Etelä-Korean alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Etelä-Korean alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa ikäluokan kansainvälisissä otteluissa.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1990 – C-sarja; 5.  1991 – C-sarja; 5.  1992 – C-sarja; 6.  1993 – C-sarja; 8.  1994–2002 – Ei osallistunut  2003 – 3. divisioona; 1.  2004 – 2. divisioona, ryhmä B; 2.  2005 – 2. divisioona, ryhmä B; 2.  2006 – 2. divisioona, ryhmä B; 3.  2007 – 2. divisioona, ryhmä B; 4.  2008 – 2. divisioona, ryhmä A; 3.  2009 – 2. divisioona, ryhmä A; 3.  2010 – 2. divisioona, ryhmä A; 4.  2011 – 2. divisioona, ryhmä B; 3.:  2012 – 2. divisioona, ryhmä A; 6.  2013 – 2. divisioona, ryhmä B; 2.  2014 – 2. divisioona, ryhmä B; 1.  2015 – 2. divisioona, ryhmä A; 3.  2016 – 2. divisioona, ryhmä A; 6.  2017 – 2. divisioona, ryhmä B; 1.  2018 – 2. divisioona, ryhmä A; 2.  2019 – 2. divisioona, ryhmä A; 6.  2020 – 2. divisioona, ryhmä B; 1.  2021 – 2. divisioona, ryhmä A:n turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2022 – 2. divisioona, ryhmä A; 2.  2023 – 1. divisioona, ryhmä B; 6.  2024 – 2. divisioona, ryhmä A; 1.
Aiheesta muualla

Etelä-Korean jääkiekkoliiton sivusto (koreaksi)
Etelä-Korea nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Jääkiekon nuorten maajoukkueet
| --- | --- |
Eurooppa:  Alankomaat ·  Belgia ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Irlanti ·  Islanti ·  Iso-Britannia ·  Italia ·  Itävalta ·  Kreikka ·  Kroatia ·  Latvia ·  Liettua ·  Luxemburg ·  Norja ·  Puola ·  Ranska ·  Romania ·  Ruotsi ·  Saksa ·  Serbia ·  Slovakia ·  Slovenia ·  Suomi ·  Sveitsi ·  Tanska ·  Tšekki  ·   Ukraina ·  Unkari · Viro  ·  Valko-Venäjä (Suljettu ulos toistaiseksi) ·  Venäjä (Suljettu ulos toistaiseksi)
Amerikka:  Jamaika ·  Kanada ·  Meksiko ·  Yhdysvallat
Aasia:  Arabiemiraatit ·  Armenia ·  Etelä-Korea ·  Filippiinit · Indonesia · Intia ·  Israel ·  Japani ·  Kazakstan  ·  Kiina ·  Kirgisia ·  Kuwait ·  Malesia · Mongolia · Pohjois-Korea ·  Taiwan ·  Thaimaa · Turkki
Oseania:  Australia ·  Uusi-Seelanti
Afrikka:  Etelä-Afrikka
Entiset joukkueet: Jugoslavia · Neuvostoliitto & Itsenäisten valtioiden yhteisö · Serbia ja Montenegro · Tšekkoslovakia
Esther de Lange

| Esther de Lange |
| --- | --- |
 Esther de Lange vuonna 2014.
Euroopan parlamentin jäsen
 12.4.2007–15.2.2004  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1975 (ikä 49) Spaubeek, Alankomaat
Kansalaisuus:  hollantilainen
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraattinen puolue
Aiheesta muualla
estherdelange.nl
Esther de Lange (s. 19. helmikuuta 1975 Spaubeek, Alankomaat) on hollantilainen poliitikko. De Lange edustaa kristillisdemokraattista puoluetta. De Lange on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä huhtikuusta 2007 helmikuuhun 2024 saakka. Hän edusti Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Esther de Lange Wikimedia Commonsissa
Esther de Lange Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
FS Surcouf (D621)

| Surcouf |
| --- | --- |
 Surcouf

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  heinäkuu 1951
Laskettu vesille:  3. lokakuuta 1953
Palveluskäyttöön:  1. marraskuuta 1955
Poistui palveluskäytöstä:  5. toukokuuta 1972
Loppuvaihe:  upotettu maalilaivana
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 750 t (standardi) 3 740 t (kuormattu)
Pituus:  128,6 m
Leveys:  12,7 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  63 000 shp (47 000 kW
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  347
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm Mle 1948 -tykkiä 6 x 57 mm/60 Modèle 1951 4 x 20 mm tykkiä 12 x 550 mm torpedoputkea
Surcouf (runkonumero D621) oli Ranskan laivaston 1955 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1951. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1955.
Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus sijoitettiin Brestiin, mistä se siirrettiin 1961 Touloniin. Alus osallistui 1956 Suezin kriisin aikana operaatio Musketeeriin. Alukseen törmäsi 26. maaliskuuta 1960 Groizin edustalla rahtialus Léognan. Algerian sodassa maaliskuussa 1962 alus määrättiin tulittamaan Bab el-Ouedia, mutta aluksen päällikkö capitaine de frégate Picard-Destelan kieltäytyi annetusta käskystä.
Alus muutettiin 1960-luvun alussa komentotehtäviin, jolloin etummainen 57 millimetrin tykki poistettiin sillan laajennuksen tieltä.
Neuvostoliittolainen tankkeri General Busharov törmäsi alukseen 6. kesäkuuta 1971 Välimerellä hieman alle 100 kilometriä Cartagenasta etelään. Alukselta lensi yhdeksän miestä mereen ja yksi paloi pahoin kuollen saamiinsa vammoihin myöhemmin. Tartun yrittäessä ottaa pahoin vaurioitunut alus hinaukseen Surcouf katkesi kahtia, jolloin keula upposi nopeasti. Perä hinattiin Cartagenan kautta Touloniin. Perä upotettiin Exocet-ohjuksella palveluksesta poiston jälkeen 5. toukokuuta 1972.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:French destroyer Surcouf (D621)
Käännös suomeksi
FS Chevalier Paul (D621)

| Chevalier Paul |
| --- | --- |
 Chevalier Paul

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCNS & Thales Group, Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  13. tammikuuta 2005
Laskettu vesille:  12. heinäkuuta 2006
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 2009
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 050 t
Pituus:  152,87 m
Leveys:  20,3 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  62 560 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  26 upseeria 110 aliupseeria 38 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 x Otobreda 76 mm 2 x 20 mm modèle F2 1 x PAAMS 1 x Sadral 8 x Exocet MM40 Block 3 2 x MU90 1 x NH90
Chevalier Paul (runkonumero D621) on Ranskan laivaston 2009 palvelukseen otettu Horizon-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 27. lokakuuta 2000 DCNS:n ja Thales Groupin yhteisyritykseltä Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 2005. Se laskettiin vesille 12. heinäkuuta 2006. Aluksen avomeritestit aloitettiin lokakuussa 2007. Alus siirrettiin laivastolle 21. joulukuuta 2009 ja otettiin palvelukseen 10. kesäkuuta 2011.
Palvelus

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:French frigate Chevalier Paul (D620)
Alus lähti 29. elokuuta 2013 Toulonista. Joidenkin lähteiden mukaan se suuntasi itäiselle Välimerelle seuraamaan Syyrian sisällissotaa, mutta laivastolähteet kieltäytyivät vahvistamasta aluksen tehtävää.
Käännös suomeksi
Etenijä

Etenijä Teemu Isoketo (oik.) ykköspesällä.
Etenijä tarkoittaa pesäpallopelaajaa, joka yrittää sisävuorossa juosta pesältä toiselle ja lopulta takaisin kotipesään. Hyvän etenijän ominaisuuksiin kuuluu nopeuden lisäksi kärkkyminen, palon varominen, hyvä pelinlukutaito ja kyky itsenäisiin ratkaisuihin. Etenijän tehtäviin kuuluu omalla lyönnillä kentälle pääsy ja pesävälien eteneminen mahdollisimman nopeasti palamatta tai haavoittumatta. Etenijän onnistuminen kentälle pääsyssä vaikuttaa myös lyöntijärjestyksessä seuraavan olevien pelaajien ratkaisuihin, sillä tilanteiden rakentaminen ja kotiuttaminen on sitä helpompaa, mitä nopeammat etenijät kentällä juoksevat.
Yleinen miesten kentällemenolyönti on pystymailalyönti. Lyönti putoaa nopeasti polttajien ja koppareiden väliin, joten ulkokentän on vaikea ehtiä ottamaan sitä kiinni. Naisilla yleinen kentällemeno lyönti on joko vaakamailalyönti tai saumalyönti. Kentälle päästyään etenijä käy pääasiassa taistelua ulkokenttää, etenkin lukkaria vastaan. Etenijä on saatava mahdollisimman joustava, nopea ja hyvä lähtö, jotta hän ehtii seuraavalle pesälle ennen palloa.
Etenemisen fyysisiä vaiheita ovat reaktio, kiihdytys, maksimaalinen nopeus ja nopeuskestävyys.
Tunnetuja etenijöitä

Teemu Isoketo
Sami Haapakoski
Virpi Hukka
Jarmo Heikkinen
Kari Kuusiniemi
Emma Körkkö
Emmi Viitala
Tuula Rantanen
Janne Vuorinen
FS Forbin (D635)

| Forbin |
| --- | --- |
 Forbin

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  elokuu 1954
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1955
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1958
Poistui palveluskäytöstä:  1981
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 750 t (standardi) 3 740 t (kuormattu)
Pituus:  128,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,7 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  63 000 shp (47 000 kW
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  346
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm Mle 1948 -tykkiä 6 x 57 mm/60 Modèle 1951 4 x 20 mm tykkiä 1 x Bofors 357 mm sukellusveneentorjuntaheitin 6 x 550 mm K2 tai L3 torpedoputkea
Forbin (runkonumero D635) oli Ranskan laivaston 1958 palvelukseen otettu Duperré-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1954. Se laskettiin vesille 15. lokakuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1958.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1981.
FS Francis Garnier (L9031)

| Francis Garnier |
| --- | --- |
 Francis Garnier

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  1973
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 1973
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1975
Poistui palveluskäytöstä:  22. helmikuuta 2011
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 330 t (kuormattu)
Pituus:  80 m
Leveys:  13 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  2 x SACM Wärtsilä UD33V12M4 -dieselmoottoria, 3 600 hv
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  4 upseeria 25 aliupseeria 23 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 x Bofors 40 mm 2 x 12,7 mm konekivääriä 2 x 81 mm kranaatinheitintä
Francis Garnier (runkonumero L9031) oli Ranskan laivaston 1975 palvelukseen otettu Champlain-luokan kuljetusalus (ransk. BÂtiment de Transport Léger).
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1973. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1974.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 22. helmikuuta 2011.
Estelle Getty

Estelle Getty vuonna 1989
Estelle Getty, o.s. Estelle Scher, (25. heinäkuuta 1923 New York, Yhdysvallat – 22. heinäkuuta 2008 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Emmy- ja Golden Globe -palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Getty tunnettiin erityisesti komediasarjasta Tyttökullat, jossa hän näytteli vuosina 1985–1992 Sophia Petrilloa. Rooli oli hänen läpimurtonsa ja hän sai siitä Emmy-palkinnon 1986 ja Golden Globe -palkinnon 1988. Hän sai yhteensä seitsemän Emmy-ehdokkuutta ja kolme Golden Globe -ehdokkuutta.
Getty oli naimisissa Arthur Gettlemanin kanssa vuodesta 1946 aina miehen kuolemaan vuonna 2004 saakka. Heillä on kaksi lasta.
Jo Tyttökullat-sarjan aikaan Getty huomasi, että hän alkoi unohtaa vuorosanojaan ja joitakin sanoja ylipäätään. Myöhemmin hänelle diagnosoitiin Lewyn kappale -tauti.
Valikoitu filmografia

Tootsie – lyömätön lyyli (1982)
Tyttökullat (1985–1992)
Mask (1985)
Copacabana (1985)
Mannequin (1987)
The Golden Palace (1992)
Seis! Tai mamma ampuu (1992)
Empty Nest (1994–1995)
Stuart Little (1999)
Aiheesta muualla

Estele Gettyn virallinen kotisivu
Estelle Getty Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fiksdalin kirkko

| Fiksdalin kirkko Fiksdal kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Vestnes, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1866
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fiksdalin kirkko (norj. Fiksdal kyrkje) on Vestnesin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiksdalin kirkko Wikimedia Commonsissa