stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Taze Russell
Palvelus > Tunnetuimmat julkaisut

Siionin Vartiotornin Traktaattiseura perustettiin vuonna 1881 ja sen tarkoituksena oli julkaista traktaatteja, lehtiä ja raamattuja. Kaikki materiaali painettiin ja sidottiin paikallisten painotalojen välityksellä, ja sen jälkeen "kolporteeraajat" (nykyisin: tienraivaajat) jakoivat ne ihmisille. Järjestö virallistettiin vuonna 1884. Tästä eteenpäin Russellin palvelus muuttui intensiivisemmäksi. Hänen Raamatuntutkija-ryhmänsä koko oli kasvanut satoihin paikallisiin jäseniin, ja heillä oli seuraajia ympäri maata. Seuraajat kutsuivat Russellia "Pastoriksi". Seurakunnat, joita oli lopulta ympäri maailman, seurasivat tätä perinnettä. Russell antoi suuren osan omaisuudestaan Vartiotorniseuran työhön. Hän myös jakoi ruoka-avustuksia vuonna 1881. Hän julkaisi useita kirjoja kuten "the Tabernacle and its Teachings" ja "Tabernacle Shadows of the Better Sacrafices". Vuonna 1886 hän julkaisi kauan odotetun "The Plan of the Ages" kirjan (Myöhemmin nimettiin "The Divine Plan of the Ages). Kirja on julkaistu myös suomeksi nimellä "Jumalan aikakausisuunnitelma". Se oli ensimmäinen hänen seitsemästä raamatuntutkielma-kirjastaan. Muut osat ovat nimeltään:
The Time is at Hand (1889) / (Aika on lähellä! (1916))
Thy Kingdom Come (1891) / (Tulkoon Valtakuntasi (1920-luvun alku)
The Day of Vengeance (1897) / (Harmagedonin taistelu (1924) (englanninkielisen teoksen nimeksi muutettiin myöhemmin "The Battle of Armageddon", koska ihmiset luulivat teosta romaaniksi!)
The At-one-ment Between God and Men (1899) / (Sovitus ihmisen ja Jumalan välillä (1919))
The New Creation (1904) / (Uusi Luomus (1924))
Viimeisen osan julkaisun viivästymisestä tuli suuri ihmettelyn aihe Raamatuntutkijoiden joukossa. Russellin kuoleman jälkeen vuonna 1916, seitsemäs osa jonka nimi oli "The Finished Mystery" julkaistiin vuonna 1917 ja sitä mainostettiin "kuolemanjälkeisenä työnä". Kirja julkaistiin suomeksi nimellä "Täyttynyt Salaisuus" vuonna 1923. Russellin suunnitelmien mukaan, seitsemäs kirja oli yksityiskohtainen selitys Ilmestyskirjan, Hesekielin ja Laulujen laulun teksteihin. Kirjan julkaisu ja sisältö sai osakseen vastustusta. Raamatuntutkijat eivät uskoneet, että Russell oli kirjoittanut viimeisen kirjan, vaan he epäilivät että Russellin avustajat Clayton J. Woodworth ja George H. Fisher olisivat kirjoittaneet sen. Lopullisen muodon kirjalle oli antanut Joseph Franklin Rutherford, josta tulikin Vartiotorniseuran presidentti Russellin kuoleman jälkeen. Lisäksi kirja hyökkäsi epätavallisen suorasukaisesti ja karkein sanakääntein kristillisiä kirkkoja ja niiden pappeja vastaan, mikä nosti vastustuksen aallon raamatuntutkijoita vastaan.
Russellin kirjoituksia alettiin julkaista sanomalehdissä vuonna 1903. Kirjoitukset käännettiin ympäri maailman ja lukijoita oli arviolta 12–15 miljoonaa Yhdysvalloissa. Pastori Russellin kasvoista tuli erittäin tunnetut ympäri maailman. Hänen opetuksensa keräsivät runsaasti kritiikkiä ja häntä syytettiin kerettiläisyydestä. Mitä kuuluisampi hänestä tuli, sitä enemmän hänen opetuksensa keräsivät kritiikkiä.
Russellin viimeiset vaiheet ja jälkimaine

Vuoden 1914 lähestyessä Russell alkoi arvella, etteivät hänen kyseistä vuotta koskevat spekulaationsa sittenkään toteudu. Hän totesi, ettei juutalaisten paluu Palestiinaan ollut edistynyt niin hyvin kuin hän oli toivonut, ja arveli, että hän oli saattanut erehtyä laskelmissaan muutamalla vuodella. Kesällä 1914 Euroopassa syttynyt ensimmäinen maailmansota sai Russellin kuitenkin ajattelemaan, että sota laajenisi maailmanlaajuiseksi ja johtaisi "suureen ahdistukseen" ja Jumalan valtakunnan syntyyn. Lokakuun 1. päivänä hän saattoi julistaa Brooklynin Beetelissä: "Pakanain ajat ovat päättyneet! Niiden kuninkaiden päivät ovat lopussa!" Hänen kuulijansa taputtivat, ja niin taputtivat raamatuntutkijat kautta maailman.
Maailmansodan edetessä Russell halusi tarkentaa laskelmiaan. Hän muutti raamatuntutkielmiensa vuosilukuja ja arveli maailman valtioiden tuhoutuvan ensin vuonna 1915 ja sitten 1918. Jumalan valtakunnan lähestyessä hän jatkoi innokkaasti saarnaamistyötään, vaikka hänen terveytensä heikkenikin. Russellin ollessa palaamassa saarnamatkalta Länsi- ja Etelä-Yhdysvalloista, hän kuoli lokakuun 31. vuonna 1916 junavaunussa lähellä Pampaa, Texasin osavaltiossa. Hänen kuolemastaan tuli suuri etusivun uutinen monissa sanomalehdissä ympäri maailman. Hänet haudattiin Rosemontin hautausmaalle Pittsburghiin. Hautapaikalla on hautakivi sekä kahdeksan jalkaa korkea pyramidi  (Arkistoitu – Internet Archive) jonka hänen ystävänsä Vartiotorniseurasta lahjoittivat vuonna 1924.
Tammikuussa 1917 Joseph Franklin Rutherford valittiin Vartiotorniseuran toiseksi presidentiksi. Russellin viimeisestä toiveesta ja testamentista tuli kuitenkin erimielisyyksiä Vartiotorniseuran sisällä. Russell toivoi, ettei uutta kirjallisuutta enää painettaisi, mutta Rutherford ei ollut samaa mieltä. Lähes kolme neljännestä seurakunnista eivät hyväksyneet Rutherfordin oppimuutoksia, julkaisivat testamentin helmikuussa vuonna 1927 ja erosivat Vartiotorniseurasta. Jäljelle jääneet ottivat nimen "Jehovan todistajat" käyttöön vuonna 1931. Kun jäsenmäärä alkoi kasvaa, Rutherford teki muutoksia Vartiotorniseuran rakenteeseen ja siirsi seurakunnat järjestön keskushallinnon alle. Monet Jehovan todistajien piiriin jääneet Raamatuntutkijat yrittivät ryhmittäytyä uudelleen vuonna 1929 pidetyssä konventissa, joka pidettiin Pittsburghissa. Paikka oli sama, jota Pastori Russell oli pitkään käyttänyt. Heidän uudelleenryhmittäytymisensä jäi kuitenkin vähäiseksi. Raamatuntutkijoita on kuitenkin vielä nykyäänkin useissa maissa. Näitä ovat esimerkiksi he Worldwide Church of God, the Concordant Publishing Concern, the Assemblies of Yahweh. Sekä Raamatuntutkijoista hajaantuneet pienemmät liikkeet kuten Pastoral Bible Institute ja Maallikoiden kotisaarnaajaliike.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Taze Russell Wikimedia Commonsissa
Resource page luokiteltu linkkikokoelma
Vapaasti ladattavia Charles Taze Russellin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: William H. Conley | Vartiotorniseuran presidentti 1884–1916 | Seuraaja: Joseph Franklin Rutherford |
Charles Taze Russell
Suomen Rahapaja

| Suomen Rahapaja Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  19. huhtikuuta 1860 Helsinki, Suomi (Katajanokka)
Toimitusjohtaja:  Jonne Hankimaa
Puheenjohtaja:  Kaisa Vikkula
Kotipaikka:  Vantaa, Suomi
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Toimiala:  Kolikoiden ja mitalien valmistus
Tuotteet:  Käyttörahat ja kolikkoaihiot Juhla- ja erikoisrahat
Liikevaihto:  85 milj. € (konserni, 2017)
Henkilöstö:  noin 169 (konserni, 2017)
Tytäryhtiöt:  Mint of Finland GmbH (Saksa) Compañia Europea de Cospeles, S.A. (Espanja, 50%)
Omistaja:  Suomen valtio
Kotisivu:  www.suomenrahapaja.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Rahapaja Oy oli Suomen valtion omistama käyttö- ja juhlakolikoita sekä kolikkoaihioita valmistava yritys, jonka kohdemarkkina-alueet ovat Eurooppa, Aasia, Afrikka ja Latinalainen Amerikka. Yhtiön käyttöraha- ja aihioasiakkaita ovat keskuspankit, valtiovarainministeriöt sekä rahapajat eri puolilla maailmaa. Juhlarahojen osalta yhtiö palvelee niin kuluttajia kuin jälleenmyyjiä. Rahapaja toimii Turvalaaksossa Vantaalla. Rahapaja ajetaan alas vuoden 2025 aikana.
Historia

Rahapaja perustettiin keisari Aleksanteri II:n päätöksellä vuonna 1860, ja toiminta käynnistyi elokuussa 1864 Helsingin Katajanokalla. Ensimmäisenä tuotantoeränä oli 30 000 kappaleen erä yhden pennin kolikoita Suomen Pankille. Ensimmäiset markat lyötiin 15. lokakuuta 1864. Vuonna 1951 käynnistyi juhlarahatuotanto, jolloin lyötiin Helsingin vuoden 1952 olympialaisia varten juhlaraha ja samalla maailman ensimmäinen olympiaraha. Vuonna 1988 Rahapaja avasi tuotantolaitoksen Vantaalle.
Vuonna 1993 siihen asti valtiovarainministeriön virastona toiminut laitos muuttui osakeyhtiöksi. Sittemmin Rahapaja on ostanut Tillanderin mitalivalmistuksen ja Kultateollisuus Oy:n ja tekee nykyään rahojen lisäksi erilaisia jalometallituotteita.
Rahapaja oli avainasemassa eurokolikoiden materiaalisuunnittelussa vuonna 1998. Se on myös yksi eurokolikoita lyövistä rahapajoista Euroopassa, ja lyö kolikoita Suomen lisäksi Kreikkaan, Luxemburgiin, Sloveniaan, Kyprokselle, Irlantiin ja Viroon.
Vuonna 2001 Rahapaja osti AB Myntverketin (Ruotsin rahapaja) ja vuonna 2003 puolet Det Norske Myntverketin (Norjan rahapaja) osakkeista. Vuodesta 2007 lähtien Ruotsin kolikot on valmistettu Suomessa, ja Rahapaja lopettikin Ruotsin toimintonsa Myntverketissä vuonna 2011 kannattamattomana. Saman vuoden huhtikuussa Rahapaja osti saksalaisen raha-aihioiden valmistajan Saxonia Eurocoin GmbH:n, josta tuli Saksan tytäryhtiö Mint of Finland GmbH.
Vuonna 2010 tuli kuluneeksi 150 vuotta yhtiön perustamisesta. Juhlavuoden kunniaksi yhtiön nimi vaihdettiin Rahapaja Oy:stä takaisin Suomen Rahapaja Oy:ksi. Samalla julkistettiin uusi ilme ja tunnus; yhtiön logo vaihdettiin runsaudensarvesta leijonaksi, joka on saanut vaikutteita Suomen vaakunasta.
Nykyisin Suomen Rahapaja -konserniin kuuluvat Suomen emoyhtiön lisäksi Saksan yhtiö (Mint of Finland GmbH) sekä Espanjan kuninkaallisen rahapajan (Fábrica Nacional de Moneda y Timbre – Real Casa de la Moneda) kanssa puoleksi omistettu espanjalainen aihiovalmistaja Compañia Europea de Cospeles, S.A. (CECO SA).
Suomen Rahapaja on viennillä mitattuna yksi maailman merkittävistä rahapajoista, ja vuonna 2017 viennin osuus sen liikevaihdosta oli 95%.
Rahapajan johtajat

Vuosina 1864–2006 Rahapajan kulloisenkin johtajan sukunimen ensimmäinen kirjain lyötiin kolikoihin. Vuodesta 2007 lähtien rahapajan johtajan nimikirjain on korvattu Rahapajan logolla.
| Nimi | Virassa | Kirjain |
| --- | --- | --- |
| August Fredrik Soldan | 1861–1885 | S |
| Conrad Lihr | 1885–1912 | L |
| Isak Gustaf Sundell | 1912–1947 | S |
| Vesa Liuhto | 1948 | L |
| Uolevi Helle | 1948–1958 | H |
| Allan Soiniemi | 1958–1975 | S |
| Timo  Koivuranta | 1976–1983 | K |
| Tapio Nevalainen | 1983–1987 | N |
| Raimo Makkonen | 1987–2008 | M |
| Maarit Aarni-Sirviö | 2008–2010 |  |
| Paul Gustafsson | 2010–2016 |  |
| Jonne Hankimaa | 2016– |  |
Aiheesta muualla

Suomen Rahapaja Oy
Markan synty - ja loppu, Seura, 16.08.1939, nro 33, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k  Suomen valtio-omisteiset yhtiöt |
| --- | --- |
Erityistehtävät:  A-Kruunu  Alko  Business Finland  Cinia (77,5 %)  CSC – Tieteen tietotekniikan keskus (70,0 %)  DigiFinland (33,46 %)  FinnHEMS  Finnpilot Pilotage  Finnvera  FVR – Suomen rokotetutkimus (51,0 %)  Gasonia  Governia  Hansel (65,0 %)  HAUS kehittämiskeskus  Hevosopisto (25,0 %)  Ilmastorahasto  Itärata (51,0 %)  Kuntarahoitus (16,0 %)  Liikenteenohjausyhtiö Fintraffic  Länsirata (51,0 %)  Maakuntien tilakeskus  Oppiva Invest  Solidium  STUK International  Suomen Erillisverkot  Suomen Ilmailuopisto (98 %)  Suomen Malmijalostus  Suomen Teollisuussijoitus  Suomi-rata (51,0 %)  Teknologian tutkimuskeskus VTT  Teollisen yhteistyön rahasto (96,04 %)  Työkanava  Veikkaus  Yleisradio 
Strateginen intressi:  Arctia  Boreal Kasvinjalostus (65,0 %)  Finavia  Fingrid (36,9 %)  Gasgrid Finland  Gasum  Leijona Catering  Motiva  Neova (50,1 %)  Patria (50,1 %)  Posti Group  Suomen Lauttaliikenne  Suomen Siemenperunakeskus (22,0 %)  Suomen Viljava  Tapio  VR-Yhtymä 
Sijoitusintressi:  Edita Group  Finnair (55,8 %)  Fortum (51,26 %)  Kemijoki (50,1 %)  Neste (44,22 %)  SSAB (6,3 %)  Suomen Rahapaja 
Solidium:  Anora Group (19,4 %)  Elisa (10,0 %)  Konecranes (11,1 %)  Metso (14,9 %)  Nokia (5,8 %)  Nokian Renkaat (10,10 %)  Outokumpu (15,5 %)  Sampo (6,6 %)  Stora Enso (10,7 %)  Tieto-Evry (10,9 %)  Valmet (10,1 %) 
Päivitetty: 29. tammikuuta 2024
Rahapajan aikaisempi toimitila Helsingin Katajanokalla (nyk. ulkoministeriön tiloja).
Kalle Mikkonen

Kalle Mikkonen (s. 18. kesäkuuta 1976 Tampere) on suomalainen kilpameloja. Tampereella asuva Mikkonen edusti Kangasalan Melojia ja hänen valmentajana toimii Martin Hunter. Myös Mikkosen vaimo Jenni Mikkonen on entinen maajoukkuemeloja.
Pekingin olympialaisissa 2008 Mikkonen meloi parinsa Mika Hokajärven kanssa kajakkikaksikon 500 ja 1 000 metrillä välieriin. Mikkonen toimi myös seuransa valmentajana kilpauran jälkeen.
Saavutukset

MM-välierät kajakkinelikon 500 metrillä 1995
EM-välierät kajakkikaksikon 500 metrillä 1997 (parina Mikko Keso)
Kuudes MM-kilpailuissa kajakkikaksikon 200 metrillä 1998 (parina Mikko Keso)
MM-välierät kajakkikaksikon 1000 metrillä 1998 (parina Mikko Keso)
Viides MM-kilpailuissa kajakkikaksikon 200 metrillä 1999 (parina Mikko Keso)
Kuudestoista MM-kilpailuissa kajakkikaksikon 500 metrillä 1999 (parina Mikko Keso)
MM-välierät kajakkikaksikon 500 metrillä 2006 (parina Kalle Mikkonen)
Kuudes MM-kilpailuissa kajakkikaksikon 1 000 metrillä 2007 (parina Mika Hokajärvi)
MM-alkuerät kajakkikaksikon 500 metrillä 2007 (parina Kalle Mikkonen)
Seitsemästoista EM-kilpailuissa kajakkikaksikon 1 000 metrillä 2007 (parina Mika Hokajärvi)
EM-välierät kajakkikaksikon 500 metrillä 2007 (parina Mika Hokajärvi)
EM-välierät kajakkikaksikon 200 metrillä 2007 (parina Mika Hokajärvi)
EM-välierät kajakkikaksikon 1 000 metrillä 2008 (parina Mika Hokajärvi)
Olympialaisten välierät kajakkikaksikon 500 ja 1 000 metrillä 2008 (parina Mika Hokajärvi)
23. syyskuuta

23. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 266. päivä (267. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 99 päivää.
Syyspäiväntasaus on toisinaan 23., tavallisimmin kuitenkin 22. syyskuuta.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Minja, Miisa, Mielikki
suomenruotsalainen kalenteri: Tekla
ortodoksinen kalenteri: Iira, Raita
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Milot, Mielat
vanhemmissa kalentereissa: Constantius, Joel, Rachel, Tage, Teela, Teila, Thecla
Tapahtumia

480 eaa. – Salamiin taistelu, jossa Themistokleen johtamat ateenalaiset voittivat Kserkseen johtamat persialaiset.
1122 – Wormsin konkordaatti solmittiin.
1459 – Ruusujen sota: Blore Heathin taistelu, joka oli sodan ensimmäinen merkittävä taistelu.
1529 – Turkkilaiset sotajoukot ryhtyivät piirittämään Wieniä sulttaani Suleiman I Suuren johdolla.
1655 – Ruotsi löi Puolan Voinczin taistelussa ja Kaarle X Kustaa julisti itsensä Puolan kuninkaaksi.
1846 – Ranskalaisen tähtitieteilijän Urbain Le Verrierin ja brittiläisen John Couch Adamsin laskelmiin perustuen saksalainen tähtitieteilijä Johann Gottfried Galle löysi planeetta Neptunuksen.
1884 – Herman Hollerith sai patentin mekaaniselle laskukoneelleen.
1889 – Nintendo perustettiin.
1905 – Norja ja Ruotsi sopivat Karlstadissa valtioiden muodostaman personaaliunionin rauhanomaisesta purkamisesta.
1922 – Tampereelle perustettiin Litukan siirtolapuutarha.
1941 – Toinen maailmansota: ensimmäiset kaasukokeet Auschwitzissä.
1943 – Jatkosota: miinalaiva Riilahti upposi meritaistelussa Suomenlahdella.
1944 – Isänmaallinen kansanliike lakkautettiin.
1991 – Armenia itsenäistyi.
2002 – Mozilla Firefox -selain (Phoenix) julkistettiin.
2005 – Dodge Neonin valmistaminen lopetettiin
2008 – Kauhajoella tapahtuneessa ampumavälikohtauksessa kuoli yksitoista ihmistä.
Kuolleita

1241 – Snorri Sturluson, islantilainen historioitsija, runoilija ja poliitikko (s. 1179)
1535 – Katariina Saksi-Lauenburgilainen, Ruotsin kuningatar (s. 1513)
1657 – Joachim Jungius, saksalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi (s. 1587)
1825 – Salomon von Rajalin, ruotsalainen amiraali (s. 1757)
1853 – Emmet O'Neal, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kuvernööri (k. 1922)
1870 – Prosper Mérimée, ranskalainen kirjailija ja arkeologi (s. 1803)
1889 – William Collins (”Wilkie Collins”), englantilainen romaani- ja näytelmäkirjailija (s. 1824)
1892 – John Pope, USA:n armeijan upseeri ja Unionin kenraali USA:n sisällissodassa (s. 1822)
1900 – William Marsh Rice, yhdysvaltalainen liikemies, Ricen yliopiston perustaja (s. 1816)
1913 – Bengt Lidforss, ruotsalainen kasvitieteilijä ja professori (s. 1868)
1915 – Juho Laakso, suomalainen torppari ja kansanedustaja (s. 1854)
1918 – Gustaf Adolf Ramsay (nuorempi), suomalainen kenraalimajuri (s. 1842)
1929 – Richard Adolf Zsigmondy, vuoden 1925 Nobelin kemianpalkinnon saanut itävaltalais-saksalainen kemisti (s. 1865)
1939 – Sigmund Freud, itävaltalainen lääkäri (psykoanalyysin "isä") (s. 1856)
1943 – Osmo Kivilinna, suomalainen kapteeniluutnantti ja Mannerheim-ristin ritari (s. 1910)
1961 – Elmer Diktonius, suomenruotsalainen kirjailija ja säveltäjä (s. 1896)
1965 – Jarl Lundqvist, suomalainen jääkärikenraaliluutnantti ja ilmavoimien komentaja (s. 1896)
1973 – Alexander Sutherland Neill (”A. S. Neill”), skotlantilainen kasvattaja ja kirjailija, Summerhill-koulun perustaja (s. 1883)
1973 – Pablo Neruda, vuoden 1971 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut chileläinen runoilija (s. 1904)
1987 – Bob Fosse, yhdysvaltalainen musikaalien koreografi ja ohjaaja sekä Oscar-palkittu elokuvaohjaaja (Cabaret) (s. 1927)
2005 – Pauli Granfelt, suomalainen muusikko (s. 1921)
2006 – Sir Malcolm Arnold, englantilainen säveltäjä (s. 1921)
2007 – Väinö Kirstinä, suomalainen kirjailija (s. 1936)
2010 – Korlipara Balagangadhara Tilak (”K. B. Tilak”), intialainen itsenäisyysaktivisti, piirtäjä ja elokuvatuottaja (s. 1926)
2013 – Vlatko Marković, kroatialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja (s. 1937)
2013 – Stanisław Szozda, puolalainen maantiepyöräilijä (maailmanmestari) (s. 1950)
2014 – Tapio Reponen, suomalainen tietojärjestelmätieteen professori, Turun kauppakorkeakoulun rehtori 1996–2009 (s. 1947)
2014 – Al Suomi, yhdysvaltalainen jääkiekkoilija (s. 1913)
2014 – Keijo Voutilainen, suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja (s. 1936)
2015 – Tor Arneberg, norjalainen kilpapurjehtija (s. 1928)
2015 – Martti Metsäketo, suomalainen muusikko ja laulaja (s. 1940)
2016 – Esko Alhava, suomalainen kirurgian professori (s. 1941)
2016 – Seija Happonen, suomalainen pesäpalloilija (s. 1935)
2016 – Herman Joseph Sahadat Pandoyoputro, indonesialainen katolinen piispa (s. 1939)
2018 – Charles Kuen Kao (”Charles K. Kao”), vuoden 2009 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut brittiläis-yhdysvaltalainen fyysikko (s. 1933)
2019 – Robert Hunter, yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja runoilija (s. 1941)
2020 – Juliette Gréco, ranskalainen chanson-laulaja ja näyttelijä (s. 1927)
Juhlapäiviä

Japani: Shubun no hi (syystasauksen päivä).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 23. syyskuuta: |  |
:   Lars Gabriel von Haartmanin muotokuva 1122 – Wormsin konkordaatti solmittiin.  1789 – Suomalainen poliitikko ja vapaaherra Lars Gabriel von Haartman syntyi.  1846 – Johann Gottfried Galle löysi Neptunuksen.  1897 – Belgialainen taidemaalari Paul Delvaux syntyi.  1973 – Kirjailija Miika Nousiainen syntyi.  1991 – Armenia itsenäistyi.  
Katso myös: kalenteri ~ 22. syyskuuta, 24. syyskuuta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 23. syyskuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Al-Salehin moskeija

Päätie Sana'assa, Al-Salehin moskeija taustalla vuonna 2007.
Al-Salehin moskeija (arab. جامع الرئيس الصالح‎) on Sana'assa, Jemenissä sijaitseva moskeija. Se rakennettiin presidentti Ali Abdullah Salehille ja avattiin vuonna 2008. Sen pääsalin pinta-ala on 13 596 neliömetriä ja koko moskeijakompleksin 27 300 neliömetriä. Moskeijassa on kuusi minareettia, joista jokainen yltää sadan metrin korkeuteen.
Al-Salehin moskeija oli valmistuessaan Jemenin suurin rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Salehin moskeija Wikimedia Commonsissa
Suvisaaristo

| Suvisaaristo> Sommaröarna |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Suvisaaristo korostettuna.  Espoon kaupunginosat
Kaupunki:  Espoo
Suuralue:  Suur-Espoonlahti
Kaupunginosa nro:  32
Pinta-ala:  899 ha / 8,99 km² 
Väkiluku:  627 (31.12.2023)
Väestötiheys:  ~68,5 as./km²
Osa-alueet:  Suvisaaret, Ulkosaaret
Postinumero(t):  02380
Lähialueet:  Soukka
Lill-svinön tilan rakennuksia 1957
Suvisaaristo (ruots. Sommaröarna) on Espoon merellinen kaupunginosa, johon sisältyvät alueet 451 ja 452. Saaristo sijaitsee Suomenlahteen pistävän Soukan niemen edessä Espoon lounaiskolkassa. Alueella on noin 600 ympärivuotista asukasta, mutta pääosan alueen rakennuskannasta muodostavat kesämökit.
Suvisaaristossa toimii yhdeksän rekisteröityä yhdistystä; jäsenluvuista suurimmat ovat pursiseura ESF, melontaseura Canoa, nuorisoseura SViE, VPK ja asukasyhdistys Sommarö-seura, jonka työn tuloksena Suvisaaristoon perustettiin oma vesiosuuskunta vuonna 1999, sen jälkeen kun Espoon kaupunki ei suostunut vesijohtoverkoston maksumieheksi haja-asutusalueen kalleuteen vedoten. Verkosto toteutettiin uudella tekniikalla, paineistetulla viemärillä, joka on perinteistä huomattavasti hellävaraisempi ympäristölle.
Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Suvisaariston Vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2007.
HSL:n bussilla 163 pääsee arkisin Suvisaaristontien loppuun asti kaksi kertaa tunnissa. Elintarvikemyymälä sijaitsee muutama sata metriä Suvisaariston sillasta itään, ja väylän varrella Skatanissa toimii kesäisin polttoaineasema veneilijöille.
Suvisaariston ja mantereen välisessä Suinonsalmessa (ruots. Svinösund) pysähtyvät kesäisin Espoon saaristoveneet.
Nimi

Suvisaariston ruotsinkielinen nimi Sommarö ja Sommaröarna on tunnettu tilannimenä jo 1800-luvulla. Nimelle syntyi suomenkielisten käytössä käännösvastine, joka esiintyi muodoissa Suvisaaristo ja Suvisaari. Ei ole varmasti tiedossa, onko Sommarö alkujaan kansanomainen saarennimi vai vasta tilannimeksi annettu. Kylän nimeksi Sommarö tuli vuonna 1920 kun Svinön ja Moisön kylät yhdistettiin Suomenkielinen vastine vahvistettin vuonna 1965. Kaupunginosan nimeksi nimipari Suvisaaristo – Sommaröarna tuli vuonna 1976.