stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skogin piiri

Skogin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Skogin piiri (Hälsingland), piiri Söderhamnin kunnassa
Skogin piiri (Ångermanland), piiri Kramforsin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Skogs distrikt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Siri von Essen

Siri von Essen
Sigrid Sofia Mathilda Elisabet (Siri) von Essen (17. elokuuta 1850 Porvoo –  21. huhtikuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka sai julkisuutta avioliitostaan kirjailija August Strindbergin kanssa.
Ura

Siri von Essenin ensimmäinen esiityminen oli 27. tammikuuta 1877 tukholmalaisen Kuninkaallisen draamateatteri Dramatenin näyttämöllä. Ensiesiintymisensä jälkeen hänelle tarjottiin paikkaa Dramatenista, jossa hän työskenteli 1881 saakka. Ensiesiintymisensä vuonna hän esiintyi myös Charlotte Birch-Pfeifferin ohjaamassa Charlotte Brontën romaaniin Kotiopettajattaren romaani perustuvassa näytelmässä.
Dramatenin jälkeen von Essen näytteli yhä joissakin teattereissa. Keväällä 1882 hän näytteli helsinkiläisessä Svenska Teaternissa ja hänen työskentelyään kuvattiin teknisesti taitavaksi ja havainnointikykyään älykkääksi, joskin omintakeisuutta pidettiin hieman puuttellisena. Saman syksynä hän näytteli puolisonsa näytelmässä Herr Bengts hustru, josta hän suoriutui hyvin nauttien yleisön suosiosta. Työt näyttelijänä kuitenkin vähenivät ja von Essen ryhtyi kirjoittamaan aiempaa aktiivisemmin, joskin lastenhoitaminen ja kotitalouden pyörittäminen veivät merkittävän osan hänen ajastaan perheen asuessa Ranskassa ja Sveitsissä.
Von Essen ja Srindberg perustivat Kööpenhaminaan Skandinavisk försöksteaterin 1888, jonka johtohahmona von Essen myös toimi. Vuosien tauon jälkeen hän näytteli Strinbergin kirjoittaman näytelmän Neiti Julien pääroolissa. Nimiroolin lisäksi hän vastasi yhdessä Strinbergin kanssa näytelmän ohjauksesta ja skenografiasta. Teatteri joutui kuitenkin lopettamaan toimintansa talousvaikeuksien takia pian.
Muutettuaan Helsinkiin von Esseen hankki elannon kääntämällä ja opettamalla sivutoimisesti nuoria näyttelijöitä. Hänen opiskeijoinaan olivat muun muassa Harald Svensson, Ingeborg Björkell, Ella Kenmp, Arhur Lindberg, Nanny Luther, Arvid Nyberg ja Leopold Maacewicz.
Elämä

Siri von Essenin vanhemmat olivat kapteeni Carl Reinhold von Essen ja näyttelijä Elisabet Charlotta in de Betou. Siri von Essen oli 1872–1876 naimisissa luutnantti Carl Gustaf Wrangel af Saussin kanssa ja 1877–1891 August Strindbergin kanssa. Hänen tyttärensä oli Karin Smirnoff. Hänet on haudattu Tukholman lähelle Solnaan Pohjoiselle hautausmaalle.
Von Essenillä oli lapsena ranskankielinen kotiopettaja. 13-vuotiaana hän matkusti perheensä mukana Pariisiin, jossa hän kävi muutamia kuukausia luostarikoulua. Kun perhe oli joutunut myymään omaisuutensa, kaikki muuttivat Tukholmaan 1868. Ensimmäisen puolisonsa kanssa von Essen sai 1873 tyttären Sigridin, joka kuoli 1877. Vuonna 1875 hän tutustui August Strindbergiin. Keväällä 1876 Wrangel ja von Essen päättivät erota. Yksi eron syy oli von Essenin halu työskennellä näyttelijänä, mikä ei sopinut puolison arvolle. 30. joulukuuta 1877 Siri von Essen ja August Strindberg avioituivat. Pian avioitumisen jälkeen syntynyt ensimmäinen lapsi kuoli muutaman päivän ikäisenä.
Strindberg kirjoitti 1882 kaksi näytelmää vaimoaan varten: Herr Bengts hustru ja Lycko-Pers resa. Tytär Karin syntyi 1880 ja Greta 1881. Perhe matkusti 1883 ulkomaille ja asui Ranskassa ja Sveitsissä. Poika Hans syntyi 1884. Giftas (Naimakauppoja) -oikeudenkäynnin jälkeen 1884 August sanoi, ettei ollut koskaan aikonut palata Ruotsiin. Grez-sur-Loingissa von Essen ystävystyi muun muassa tanskalaisen Marie Davidin kanssa. Strindberg syytti heitä lesbolaisesta suhteesta. Pariskunta muutti jälleen Tukholmaan 1889 ja aloitti avioeroneuvottelut 1890. Helmikuussa 1891 oli avioero selvä, ja von Essen sai lasten huoltajuuden itselleen. Hän muutti lapsineen Suomeen. Hän hankki elannon perheelle kääntämällä ja antamalla opetusta näyttelemisessä.
August Strindberg kirjoitti vuosina 1887–1888 kirjan Hullun puolustuspuhe, joka käsittelee heidän suhdettaan.
Historiantutkija Kati Katajisto pahoittelee, että von Essen on jäänyt julkisuudessa muistetuksi Strindbergin puolisona vaikka hän oli modernin murroksen teatteritaiteen keskeinen tekijä.
Kirjallisuutta

Erkki Kivalo: August Strindberg ja neljä naista: tutkimus kirjailijan elämäntarinasta, s. 22–145.  Recallmed, 1998.  ISBN 951-9221-92-1.
Maj Dahlbäck: Siri von Essen, näyttelijävaimo.  Suomentanut Kaarina Turtia. Otava, 1991.  ISBN 951-1-11345-3.
David Norrman: Strindbergs skilsmässa från Siri von Essen, 1953.
Karin Smirnoff: Strindbergs första hustru, 1926 (faksimilejulkaisu 1977).
↑  Kati Katajisto, Kirja-arvio. Lahjakkaat naiset rajoitusten ja odotusten puristuksissa. Kanava 7/2021 s. (78–)79
Serve & Collect

| Serve & Collect Boss Hogg Outlawz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006-2007
 Julkaistu: 27. helmikuuta 2007
 Tyylilaji: Hip hop
 Levy-yhtiö: Boss Hogg Outlawz/Koch Records
Slim Thug muut julkaisut
| Already Platinum 2006 | 'Serve & Collect' 2007 | Boss of All Bosses 2008 |
Serve & Collect on rap-artisti Slim Thugin Boss Hogg Outlawz -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| # | Nimi | Esittäjä(t) |
| 1 | We Boss Hoggin | Slim Thug |
| 2 | Wood Wheel | Slim Thug, PJ, Sir Daily |
| 3 | Recognize A Playa | Chris Ward, PJ, Sir Daily, Slim Thug |
| 4 | Ride On 4's | J-Dawg, Slim Thug |
| 5 | Badge On My Neck | Killa Kyleon |
| 6 | Back To Front | Killa Kyleon, Slim Thug, Sir Daily |
| 7 | Straight Outta Texas | Killa Kyleon, PJ, J-Dawg |
| 8 | Rollin | Chris Ward |
| 9 | This Is For My G's | PJ, Young Black, Chris Ward, Slim Thug |
| 10 | I'm A Hogg | PJ, Slim Thug, J-Dawg |
| 11 | It's That PJ | PJ |
| 12 | Cheatin | Rob Smallz, Slim Thug |
| 13 | I'm Fresh | Young Black |
| 14 | I Gotta Get It | Chris Ward, PJ, Slim Thug |
| 15 | Heat On My Side | Killa Kyleon, PJ, J-Dawg |
Kappaleet > Bonuskappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| # | Nimi | Esittäjä(t) |
| 1 | I'm A G | Killa Kyleon, Chris Ward, Slim Thug |
| 2 | Side To Side | Killa Kyleon, Slim Thug, Sir Daily |
| 3 | Give It Up | Slim Thug, Chris Ward |
Julia Wierscher

| Julia Wierscher> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 1971 Hannover
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  168 cm
Paino:  65 kg
Pelinumero:  71
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–
Julia Wierscher (s. 10. toukokuuta 1971 Hannover) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Saksan naisten jääkiekkomaajoukkueessa Salt Lake Cityn talviolympialaisten 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa. Seuratasolla Wierscher on edustanut Saksan naisten pääsarjatason EC Bergkamenia.
Skogfossin voimalaitos

| Skogfossin voimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  vesivoimalaitos, 2 vesiturbiinia
Teho:  60 MW
Tuotanto:  258 GWh/a
Pudotuskorkeus:  20 metriä
Omistaja:  Pasvik Kraft AS
Valmistunut:  1964
Sijainti:  Etelä-Varanki, Norja
Koordinaatit:  69°22′22″N, 29°41′38″E
Joki:  Paatsjoki
Skogfossin voimalaitos (norj. Skogfoss kraftverk) on rakennettu 1964. Voimala sijaitsee Finnmarkissa Venäjän ja Norjan rajalla Paatsjoen länsirannalla.
Sähkövesivoimalaitoksen teho on 60 MW ja keskimääräinen vuosituotanto on 258 GWh/a. Laitoksella on kaksi sähkögeneraattoria. Voimalaitoksen omistaa tytäryhtiö Pasvik Kraft AS.
Jarl Louhija

Jarl Louhija vuonna 1978.
Jarl Albin Louhija (vuoteen 1938 Lindgren; 29. toukokuuta 1908 Helsinki – 11. tammikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kielitieteilijä (fennisti).
Jarl Louhijan vanhemmat olivat lennätinvirkailija, hovineuvos Axel Leonard Lindgren (1864–1937) ja kansakoulunopettaja Lydia Sofia Finander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930, filosofian maisteriksi 1932, filosofian lisensiaatiksi 1957 ja filosofian tohtoriksi 1959.
Louhija oli Helsingin suomalaisen yhteiskoulun opettajana 1932–1938 ja Helsingin ruotsalaisen lyseon suomenkielen lehtorina 1938–1942. Louhija oli lehtorina Kööpenhaminan ja Aarhusin yliopistoissa 1942–1943, Sotainvalidien veljesliiton toimitusjohtajana 1943–1945 ja Kauppakorkeakoulun kotimaisten kielten lehtorina 1948–1967. Hän toimi Suomen näytelmäkirjailijaliiton sihteerinä 1947–1965 sekä puheenjohtajana 1965–1969 ja Suomen kirjailijaliiton sihteerinä 1948–1959. Louhija oli pohjoismaisen kirjailijaneuvoston jäsenenä 1948–1959.
Louhija toimi Helsingin Kauppakorkeakoulussa suomen kielen ja tyyliopin dosenttina 1960–1967, v.t. apulaisprofessorina 1965–1967 ja apulaisprofessorina 1957–1972. Hän oli lisäksi Turun kauppakorkeakoulussa v.t. professorina 1960–1974.
Louhija oli vuosina 1930–1945 naimisissa lehtori Aino Sadeniuksen (1905–1982) kanssa. Heidän tyttärensä on rovasti Liisa Tuovinen. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1946 oli Aura Järvilehto. Jarl Louhijan sisar oli toimittaja, näyttelijä ja kirjailija Ruth Dahl.
Louhija teki käsikirjoituksen TV-näytelmiin Virhelaskelma (1963) ja Asiantuntijat (1977).
Teokset

Suomen kielen oppikirja ruotsinkielisiä joukko-osastoja ja suojeluskuntia varten. Otava 1936
Kaksiteräinen miekka: Romaani. Otava 1937, 2. painos 1938.
Kauppamerenkulun suomalaista ja ruotsalaista erikoissanastoa. Moniste. Kauppakorkeakoulu A 11. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1949.
Svenska handelsbrev – Ruotsalaisia kauppakirjeitä. Otava 1949.
Kotimaisen kauppakirjeenvaihdon ruotsinkielen harjoitustehtäviä: 65 loppututkinnossa ja kertauskuulustelussa Kauppakorkeakoulussa vv. 1943-1949 annettua koetehtävää. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1952.
Ruotsalais-suomalaista pankkisanastoa "Mina bankaffärer"-nimisen teoksen mukaan. Moniste. Kauppakorkeakoulu B 12. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1952.
Ruotsin kauppakirjeenvaihdon harjoitustehtäviä. Otava 1952, 4. painos 1971.
Suomenkielen koetehtäviä vv. 1944–1952. Moniste. Kauppakorkeakoulu A 12. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1952.
Tyylioppia. Moniste. Kauppakorkeakoulu A 19. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1952.
Miten hyvä kauppakirje syntyy: Kauppakirjeenvaihdon oppi- ja käsikirja. Tekijät Jarl Louhija ja Lauri V. Jalovaara. Otava 1954, 2. painos 1963, 3. painos 1969.
Suomalaisen kauppakirjeenvaihdon harjoitustehtäviä. Tekijät Jarl Louhija ja Lauri V. Jalovaara. Otava 1955, 4. täysin uus. painos nimellä Liikekirjeen laadinnan ongelmia: Harjoitustehtäviä, Otava 1969.
Ruotsia kaupanharjoittajille. Kirjoittaneet Jarl Louhija ja Martin Sevelius. Otava 1956, 4. painos 1967.
Utdrag ur svensk skönlitteratur. Kirjoittaneet Jarl Louhija ja Martin Sevelius. Kauppakorkeakoulun ylioppilasyhdistyksen kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1956, 1965.
Affärsbrevet av i dag. Tekijät Jarl Louhija, Martin Sevelius ja Aarre Nenonen. Otava 1958, 5. upplaga 1969.
Symbolit ja kielikuvat Bertel Gripenbergin tuotannossa. Väitöskirja. Helsinki 1959.
Hotellin ja ravintolan kirjeenvaihto. Hotelli- ja ravintolakoulun julkaisuja 4. Otava 1962.
Lehtimainontamme kielen ja tyylin hahmottuminen 1. Suomen myynti- ja mainosyhdistys, Helsinki 1963, 3. painos 1970.
Lehtimainontamme kielen ja tyylin hahmottuminen 2. Suomen myynti- ja mainosyhdistys, Helsinki 1965, 3. painos 1972.
Kohenna kirjoitustaitoasi. Kauppkorkeakoulu, Helsinki 1967, 7. painos Gaudeamus, Helsinki 1974.
Mainosteksti luettavuustutkimuksen kohteena. Laatineet Jarl Louhija ja tutkijaryhmä. Kauppakorkeakoulun julkaisuja C 2:14. Kyriiri, Helsinki 1972.
Ruokalistaopas. Kirjoittaneet Jarl Louhija, Hannu Karhu ja Mikko Valve. Ravintoloitsijain liiton kustannus, Helsinki 1978, uusi painos 1984.
Suomennoksia

Mies ja minä. Piirtänyt Engholm, kertonut Hast. Suomentanut Jarl Louhija. Tammi 1948. (Alkuteos Mand og mig.)
Tito Colliander: Sallinen. Tammi 1949. 2., kuviltaan uud. laitos Weilin + Göös, Espoo 1979.
Kelvin Lindemann: Kultaiset kahleet: Romaani. Suomentaneet Aura ja Jarl Louhija. Otava 1950. (Alkuteos Gyldne Kaeder.)
Seppo Mattinen

Seppo Mattinen elokuussa 2011
Seppo Mattinen (21. tammikuuta 1930 Helsinki – 13. tammikuuta 2022) oli suomalaissyntyinen tanskalainen taidemaalari ja -graafikko, joka asui vuodesta 1954 Tanskassa ja 1980-luvun keskivaiheilta alkaen Italiassa. Hänet tunnetaan Suomea paremmin Tanskassa värikkäästä, naivistisesta ja humoristisesta tyylistään sekä maalauksissaan että puupiirroksissaan, aiheina ihmishahmot, sisänäkymät ja asetelmat. Marc Chagallia, Giorgio de Chiricoa ja Henri Rousseauta ihaileva Mattinen käytti usein niin sanottua ideaperspektiiviä: tärkeät asiat ovat kuvassa isoja, vähemmän tärkeät pienempiä.
Mattinen syntyi Helsingissä uskonnolliseen ja usein asuinpaikkaa vaihtaneeseen perheeseen. Hän opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa, Göteborgin Slöjdföreningens skolassa sekä vuodesta 1954 Kööpenhaminassa Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Hän jäi asumaan Tanskaan, jossa hän toimi kööpenhaminalaisessa Grønningen- ja odenselaisessa Den blå Citron -taiteilijaryhmässä. Mattinen sai vaikutteita myös Arthur Køpckeltä ja Fluxus-taiteilijaryhmältä.
Mattisen töitä on muun muassa Tanskan valtion taidemuseon, Malmön museon, Tukholman Moderna Museetin, Lontoon British Museumin ja Victoria & Albert Museumin sekä yhdysvaltalaisen Oregonin osavaltionyliopiston kokoelmissa. Suomessa Mattisen töitä on ainakin Kansallisgalleriassa, Tampereen nykytaiteen museossa js Villa Gyllenbergissä.
Mattinen teki myös kirjankuvituksia. Vuonna 2007 Tanskan posti julkaisi Mattisen maalauksen Via Trionfale postimerkkinä.
Teoksia

Fladstrandin kirkon alttaritaulu, Frederikshavn
Varden kirjastoauto, 2002
Aiheesta muualla

Mattisen töitä Clausens-taidegallerian sivustolla (tanskaksi)
Mattisen töitä Artnetissä (englanniksi)
Den poetiske hverdagsmaler, Mattisen esittely Berlingske-lehdessä (tanskaksi)
Kirjallisuutta

Mattinen, Seppo. Sormet välissä. Erikoispainos. Anders Nyborg A/S, 1985.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Seppo Mattinen & da:Seppo Mattinen
Käännös suomeksi
Joseph-Ignace Guillotin

Joseph-Ignace Guillotin, tuntemattoman taiteilijan maalaama muotokuva.
Joseph-Ignace Guillotin (28. toukokuuta 1738 Saintes – 26. maaliskuuta 1814 Pariisi) oli ranskalainen lääkäri, jonka mukaan on nimetty pään irrottava mestauslaite giljotiini (ransk. guillotine), vaikka hän ei varsinaisesti keksinytkään sitä. Uusi teloitusmenetelmä otettiin käyttöön Ranskan vallankumouksen aikana tohtori Guillotinin aloitteesta. Sen alkuperäisenä tarkoituksena oli vähentää teloitettavan kärsimystä.
Ura

Guillotin valmistui lääkäriksi Pariisin yliopistosta. Hän työskenteli muun muassa jesuiitoille ja Bordeaux’n irlantilaisessa collègessa sekä opetti myöhemmin Pariisissa. Hän oli jäsenenä vuonna 1784 asetetussa kuninkaallisessa komissiossa, joka tutki Franz Mesmerin epätieteellisiä teorioita animaalisesta magnetismista. Guillotin valittiin Pariisin porvariston edustajana Ranskan vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen. Hän oli saavuttanut kansan suosion vaatimalla kolmannelle säädylle suurempaa edustusta säätykokoukseen. Kolmannen säädyn edustajien muodostamassa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa hän kuului maltillisiin uudistusmielisiin, kokouksen oikeistoon. Hänet valittiin myös kansalliskokouksen tammikuussa 1790 asettaman terveydenhoitovaliokunnan puheenjohtajaksi. Valiokunta teki monia ehdotuksia sairaanhoidon ja lääketieteellisen koulutuksen uudistamiseksi.
Giljotiini

Guillotin oli humanisti, joka halusi lakkauttaa kuolemanrangaistuksen. Mikäli sitä ei lakkautettaisi kokonaan, ainakin tulisi lopettaa julmat ja tuskalliset teloitustavat kuten roviolla polttaminen, hukuttaminen, silpominen ja hirttäminen. Hän piti vääryytenä myös sitä, että vain aatelisilla oli oikeus nopean kuoleman varmistavaan mestaukseen. Lisäksi hän toivoi julkisista teloituksista luopumista. Guillotin nosti asian esiin lokakuussa 1789 kansalliskokouksen käsitellessä rangaistuslakeja. Hän ehdotti kaikkien kuolemaantuomittujen mestaamista ja lisäksi epävarmojen ihmiskäsien korvaamista luotettavalla koneella, ”yksinkertaisella mekanismilla”, joka minimoisi kärsimyksen. Ehdotus hyväksyttiin myöhemmin. Laitteen suunnitteli kuitenkin saksalainen mekaanikko Tobias Schmidt, ei Guillotin, ja sen suunnittelua valvoi kirurgi Antoine Louis, jonka mukaan sitä kutsuttiin aluksi nimillä louison ja louisette. Laite otettiin Ranskassa käyttöön huhtikuussa 1792, kun Guillotin oli jo luopunut politiikasta ja Louis kuollut. Nimi giljotiini esiintyi ensi kerran Les Actes des apôtres -nimisen rojalistisen lehden julkaisemassa pilkkarunossa. Vastaavantyyppisiä mestauskoneita oli ollut käytössä jo aiemmin muissa maissa.
Toisinaan väitetään, että tohtori Guillotin olisi joutunut itsekin vallankumouksen aikaan giljotiiniin, mutta tämä ei pidä paikkaansa. Hänet kyllä vangittin terrorin aikana, mutta hän vältti kuolemantuomion. Hän menehtyi olkapäässä olevan tulehduksen aiheuttamaan myrkytykseen 20 vuotta myöhemmin, vuonna 1814. [lähde? ] Hänen jälkeläisensä vaihtoivat myöhemmin nimensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph-Ignace Guillotin Wikimedia Commonsissa
Jurik Vardanjan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jurik Vardanjan kuvattuna armenialaisessa postimerkissä vuodelta 2010. |  Jurik Vardanjan kuvattuna armenialaisessa postimerkissä vuodelta 2010. |  Jurik Vardanjan kuvattuna armenialaisessa postimerkissä vuodelta 2010. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 82,5 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1977 | 75 kg |  |
|  Kultaa | Gettysburg 1978 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Thessaloniki 1979 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Lille 1981 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Moskova 1983 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Södertälje 1985 | 82,5 kg |  |
|  Hopeaa | Ljubljana 1982 | 90 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1977 | 75 kg |  |
|  Kultaa | Havířov 1978 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Belgrad 1980 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Lille 1981 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Moskova 1983 | 82,5 kg |  |
|  Hopeaa | Ljubljana 1982 | 90 kg |  |
|  Hopeaa | Vittorio 1984 | 82,5 kg |  |
Jurik Noriarovitš Vardanjan (13. kesäkuuta 1956 Gjumri, Širak, Armenian SNT, Neuvostoliitto – 1. marraskuuta 2018) oli armenialainen, Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja ja olympiavoittaja.
Vardanjan voitti Moskovan 1980 olympialaisissa kultaa alle 82,5-kiloisten sarjassa maailmanennätystuloksella 400 kg. Myös hänen tempaustuloksensa 177,5 kg ja työntötuloksensa 222,5 kg olivat uusia maailmanennätyksiä. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei voinut osallistua itäblokin maiden olympiaboikotin vuoksi.
Vardanjan voitti MM-kilpailuissa kultaa alle 75-kiloisissa vuonna 1977 sekä alle 82,5-kiloisissa vuosina 1978, 1979, 1981, 1983 ja 1985. Hän saavutti MM-hopeaa alle 90-kiloisissa vuonna 1982. Hän voitti EM-kultaa alle 75-kiloisissa vuonna 1977 sekä alle 82,5-kiloisissa vuosina 1978, 1980, 1981 ja 1983. Hän saavutti EM-hopeaa alle 90-kiloisissa vuonna 1982 sekä alle 82,5-kiloisissa vuonna 1984.
Vardanjan teki urallaan 42 maailmanennätystä: 15 tempauksessa, 15 työnnössä ja 12 yhteistuloksessa. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1991.
Moskovan olympialaisten mitalikolmikko - Vardanjan olympiavoittajana korkeimmalla korokkeella.
Jurijus Veklenko

| Jurijus Veklenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1990 (ikä 33–34) Klaipėda, Liettua
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jurijus
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jurijus Veklenko (s. 1990 Klaipėda, Liettua) on liettualainen laulaja. Hän edusti Liettuaa kappaleella ”Run with the Lions” vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa.
Jurijus on aiemmin toiminut taustalaulajana vuonna 2015 Monika Linkytėlle ja Vaidas Baumilalle heidän kappaleellaan ”This Time”.
Johan Svensson

Johan Bernhard Svensson
Johan Bernhard Svensson (16. huhtikuuta 1896 Helsinki – 7. huhtikuuta 1918 Lempäälä) oli jääkärivaravääpeli.
Svensson oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Helsingin eteläisessä ruotsalaisessa seurakunnassa. Hänet on haudattu yksityishautaan Helsingin vanhalle hautausmaalle. Hän kirjautui Saksaan jääkäripataljoona 27:ään Lockstedtin leirille 3. maaliskuuta 1916.
JiiPee

| Jiipeenetti> fi (aiemmin JiiPee) |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  verkkolehti
Julkaisija:  Suomen Poikien ja Tyttöjen Keskus, Suomen Lähetysseura, Kirkon kasvatus ja perheasiat -yksikkö
Perustettu:  2012
Lakkautettu:  2019
Päätoimittaja:  Juha Kinanen
Sitoutuneisuus:  kristillinen
Kotimaa:   Suomi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Jiipeenetti.fi
Jiipeenetti.fi (aiemmin JiiPee) oli Suomen Poikien ja Tyttöjen Keskuksen (PTK), Suomen Lähetysseuran ja Kirkon kasvatus ja perheasiat -yksikön yhdessä julkaisema lasten ja nuorten verkkolehti, joka ilmestyi vuosina 2012–2019. Tämän jälkeen lukijat ohjattiin TTila-nimiselle YouTube-kanavalle. Sen tuottaminen päättyi vuoteen 2021.
Jiipeenetti.fi oli kristilliseltä arvopohjalta toimitettu lehti, jonka lukijakuntaa olivat 9–13-vuotiaat tytöt ja pojat. Lehden päätoimittaja oli PTK:n koulutussihteeri Juha Kinanen.
Historia

Verkkolehden taustalla oli Joka Poika -lehti, joka alkoi ilmestyä paperimuodossa vuonna 1938. Vuonna 1985 sen nimeksi vaihdettiin JP, koska lehti suunnattiin poikien lisäksi tytöille. Lehti ilmestyi paperimuodossa kuusi kertaa vuodessa 32–48-sivuisena. Lehdessä ilmestyi sarjakuva Billy Binnsin ihmerillit (piirtäjä Ted Cowan). Päätoimittajia olivat muun muassa Pentti Tapio ja Eero Jokela.
Aiheesta muualla

Jiipeenetti.fi-verkkolehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Just the 3 of Us

| Just the 3 of Us |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Cathy Garcia Molina
Käsikirjoittaja:   Charo Santos-Concio  Malou Santos 
Tuottaja:   Kiko Abrillo  Gillian Ebreo  Katherine Labayen  Vanessa R. Valdez 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Filippiinit
Tuotantoyhtiö:  Star Cinema
Levittäjä:  Star Cinema
Ensi-ilta:  30. marraskuuta 2011
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  tagalog
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Just the 3 of Us on Cathy Garcia Molina ohjaama vuonna 2016 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen elokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Lloyd Cruz  | … |  Uno Abusado   |
|  Jennylyn Mercado  | … |  CJ Manalo Abusado   |
|  Richard Yap  | … |  Alex Gatchalian   |
|  Joel Torre  | … |  Arturo Manalo   |
|  Billy Roque  | … |  Jill   |
|  Ketchup Eusebio  | … |  Tyson   |
|  Maria Isabel Lopez  | … |  Lulu Manalo   |
|  Joem Bascon  | … |  BJ Manalo   |
|  Yana Asistio  | … |  Pauline   |
|  Victor Silayan  | … |  Tim   |
|  Fifth Solomon  | … |  Felix   |
Skogmo

| Skogmo |
| --- | --- |
 Skogmo
 Koordinaatit: 64°30′30″N, 12°00′46″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Trøndelag
Kunta:  Overhalla
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2023):  277
 – Väestötiheys:  461,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skogmo on taajama Overhallan kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 277 vuonna 2023.
Jonna Pirinen

| Jonna> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. joulukuuta 1982 (ikä 41)
Ammatti:  laulaja, tanssija
Muusikko
Tyylilajit:  R&B, pop, elektroninen
Aiheesta muualla
www.jonna.fi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonna Marika Christensen (o.s. Pirinen, taiteilijanimeltään Jonna, s. 28. joulukuuta 1982) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja tanssija.