stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paholaislaivan merirosvot
Aiheesta muualla

Paholaislaivan merirosvot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paholaislaivan merirosvot Elonet.
Paholaislaivan merirosvot AllMoviessa. (englanniksi)
Paul-Henri Sandaogo Damiba

| Paul-Henri Sandaogo Damiba |
| --- | --- |
 Damiba 27. tammikuuta 2022.
Burkina Fason valtionpäämies
 24. tammikuuta – 30. syyskuuta 2022  
Edeltäjä:  Roch Marc Christian Kaboré
Seuraaja:  Ibrahim Traoré
Henkilötiedot
Syntynyt: 1981
Tiedot
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Burkina Faso
Puolustushaara:  maavoimat
Sotilasarvo:  Everstiluutnantti
Paul-Henri Sandaogo Damiba (s. 1981 Ouagadougou) on burkinalainen upseeri, joka toimi Burkina Fason johtajana tammikuusta lokakuulle 2022. Hänen johtamansa juntta syrjäytti demokraattisilla vaaleilla valitun Roch Marc Christian Kaborén maan turvallisuustilanteen heikkenemisen takia. Ibrahim Traoré syrjäytti kuitenkin Damiban samasta syystä.
Damiba syntyi tammikuussa 1981 ja aloitti 1992 sotilaskoulun Burkina Fasossa. Pôn kaupungissa hän sai sissikolutuksen. Hän oli presidentti Blaise Compaorén turvallisuusjoukoissa vuoteen 2011, ja sen jälkeen hän toimi pohjoisten Dorin ja Ouahigouyan sotilasjoukkojen komentajana. Hän osallistui vuonna 2015 upseerikoulutukseen Pariisin sotilasakatemiassa. Burkina Fason eliitin jäsenille on tavallista saada koulutusta Pariisista. Damiba opiskeli lisäksi kriminologiaa ja suorittanut kursseja strategiasta ja johtamisesta.  Damibaa kuvataan hyväksi sotilaaksi ja vaativaksi komentajaksi, ja hän on myös kirjoittanut kirjan Länsi-Afrikan turvallisuusongelmista.
Damiba oli vuosina 2019–2020 taistelemassa rykmentinkomentajana ääriaineksia vastaan. Tuolloin hänelle selvisi, miten heikosti koulutettu ja aseistettu maan armeija on. Se ei pärjännyt liikkuvia militantteja vastaan. Damiba nimettiin joulukuussa 2020 pääkaupunkia Ouagadougouta suojaavien joukkojen komentajaksi. Damiba oli hyvin pettynyt hallituksen toimiin islamisteja vastaan.
Burkina Fasossa syttyi myös laajoja prosteteja Roch Marc Christian Kaboréa hallintaan vastaan. Damiba joukkoineen kaappasi 24. tammikuuta 2022 vallan ja asetti Kaborén kotiarestiin. Vallankumousjohtajat ilmoittivat uuden Suojan ja ennallistamisen isänmaallinen liike MPSR:n muodostamisesta. Damiba ilmoitti kaapauksen johtuneen siitä, että Kaborén virkakaudella Burkina Fason turvallisuustilanne on heikentynyt merkittävästi. Damibasta tuli uuden liikkeen johtaja, ja 16. helmikuuta Burkina Fason presidentti asevoimien ylipäällikkö. Damiba kertoi, että hänen tärkein priotettiinsa oli kukistaa levottomuudet. Hän sanoi virkaanastujaispuheessaan myös uudistavansa asevoimia ja taistelevansa korruptiota vastaan.
Damiban juntta kaatui lokakuussa 2022, kun Ibrahim Traoré johti uutta vallankaappausta. Traorén mukaan Damiban syrjäytettiin edelleen heikentyneen turvallisuustilanteen takia.
Palair Macedonian Airlinesin lento 301

| Palair Macedonian Airlinesin lento 301 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone Stuttgartissa kaksi viikkoa ennen onnettomuutta.
Yhteenveto
Päivämäärä:  5. maaliskuuta 1993
Onnettomuustyyppi:  jäätyminen, lentäjän virhe
Tapahtumapaikka:  Petrovec, Makedonia
 :  41°58′33″N, 021°36′59″E
Lähtöpaikka:  Skopjen lentoasema, Skopje, Makedonia
Määränpää:  Zürichin lentoasema, Zürich, Sveitsi
Kuolleita:  83
Loukkaantuneita:  13
Eloonjääneitä:  14
Lentokone
Konetyyppi:  Fokker 100
Lentoyhtiö:  Palair Macedonian Airlines
Rekisteritunnus:  PH-KXL
Matkustajia:  92
Miehistöä:  5
Palair Macedonian Airlinesin lento 301 oli Palair Macedonian Airlinesin reittilento Makedonian tasavallan Skopjesta Zürichiin, Sveitsiin. Lennolla käytetty Fokker 100 syöksyi maahan 5. maaliskuuta 1993 lähellä Skopjen kansainvälistä lentoasemaa, jolta se oli hetkeä aiemmin noussut. Onnettomuuden aiheutti siipiin kertynyt jää, jota miehistö ei ollut poistattanut ennen lähtöä.
Lennolla oli 92 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä, mistä 83 kuoli onnettomuudessa. Eloon jäi 13 matkustajaa, jotka loukkaantuivat vakavasti, sekä yksi miehistön jäsen, joka selvisi lähes vammoitta. Onnettomuus on sekä toiseksi pahin lento-onnettomuus Pohjois-Makedoniassa että toiseksi pahin Fokker 100 -konetyypille sattunut onnettomuus.
Lentokone ja miehistö

Onnettomuuskone oli Fokkerin Schipholin tehtaalla valmistettu Fokker 100 (rekisteritunnus PH-KXL, valmistenumero 11393), jonka voimalaitteena oli kaksi Rolls-Royce Tay 650-15 -puhallinturbiinia. Kone oli lentänyt ensilentonsa 23. huhtikuuta 1992 ja toimitettu Palairille uutena 27. tammikuuta 1993. Sillä oli lennetty ennen onnettomuutta 136 lentoa, joilla oli kertynyt 188 lentotuntia.
Kone oli vuokralla alankomaalaiselta Aircraft Financing and Trading B.V. -yhtiöltä (AFT), jonka omistivat yhdessä Fokker ja Rolls-Royce. AFT:n vastuulla oli myös Palairin lentäjien kouluttaminen. Niinpä Palairin koulutuslennoilla, jollainen myös onnettomuuslento oli, kapteeni tuli AFT:ltä, ja kapteeniksi koulutettava perämies sekä matkustamohenkilökunta kuuluivat Palairin henkilöstöön.
Onnettomuuslennon päällikkö, joka toimi lennolla tarkkailijana ja perämiehenä, oli 49-vuotias alankomaalainen. Hänen työnantajansa oli Fokker, joka oli siirtänyt hänet AFT:lle lentotoiminnan johtajaksi. Hänellä oli 11 200 lentotunnin kokemus, josta 1 180 tuntia oli Fokker 100:lla. Makedonialainen 34-vuotias perämies toimi lennolla ohjaajana ja samalla käytännössä kapteenina. Hän oli ollut Palairin palveluksessa lokakuusta 1992 lähtien. Hänellä oli lentotunteja 5 580, joista 65 Fokker 100:lla.
Lennolla oli mukana kolme matkustamohenkilökunnan jäsentä, joilla kaikilla oli Jugoslavian siviili-ilmailuviranomaisen myöntämä toimilupa, ja he olivat suorittaneet Palairin tyyppikoulutuksen Fokker 100:lle.
Onnettomuuden syyt

Onnettomuustutkinnassa todettiin hallinnan menetyksen ja maahansyöksyn johtuneen siipiin kertyneestä jäästä ja lumesta. Jäänpoistoa ei tehty jäätävistä olosuhteista huolimatta, koska miehistö ja mekaanikko eivät hahmottaneet jään kertymisen määrää ja vakavuutta. Onnettomuuden syntyyn vaikutti myös eri yhtiöiltä ja taustoista peräisin olleiden miehistön jäsenten yhteisten toimintatapojen puute.
Aiheesta muualla

Kuvia onnettomuuspaikalta ja raivaustöistä
Parhaat (Pepe Willberg/Overdisc)

| Parhaat Pepe Willberg |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: MC
 Tuottaja(t): Pepe Willberg
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 40.40
 Levy-yhtiö: Overdisc
Listasijoitukset
  Suomi: Ei sijoitusta.
Pepe Willbergin muut julkaisut
| Yksi ruusu 1986 | Parhaat 1987 | Parhaat 1989 |
Parhaat on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1987. Alun perin sen julkaisi Overdisc MC-formaatissa, mutta vuonna 1998 Poptori julkaisi sen kappaleet CD:nä ja kasettina nimellä 14 suomalaista kestosuosikkia. Kokoelma sisältää Willbergin suurimpia hittejä uudelleen levytettyinä, sekä yhden aiemmin julkaisemattoman kappaleen, "Merisairaat kasvot".
Kaksi vuotta myöhemmin Willbergiltä tuli toinen Parhaat -niminen kokoelma, mikä on Fazer Finnlevyn julkaisema.
Kappaleet > A-puoli

Hermes – 2.50 (alkup. Pandora's Box, säv. Gary Brooker, san. Hector)
Rööperiin – 2.54 (alkup. Penny Lane, säv. ja san. John Lennon & Paul McCartney, suom. san. Juha Vainio)
Elämältä kaiken sain – 3.00
Aamu – 3.00 (säv. Pepe Willberg & Markku Johansson, san. Salmi)
Saat miehen kyyneliin – 3.17 (alkup. To Make a Big Man Cry, säv. Les Reed, san. Jyrki Lindström, sov. Willberg)
Merimies – 5.20 (alkup. A Salty Dog, säv. Gary Brooker, san. Artto Blom)
Kappaleet > B-puoli

Alusta mä kaiken alkaisin – 2.29 (alkup. Everybody Knows, säv. Reed, suom. san. Juha Vainio)
Taivas vain tietää – 2.47 (alkup. God Only Knows, säv. Brian Wilson, suom. san. Jyrki Lindström)
Sotilaat, kansat, maat – 2.36 (alkup. Joy to the World, säv. Hoyt Axton, suom. san. Vexi Salmi)
Äiti – 3.59 (alkup. La Mamma, säv. Charles Aznavour, suom. san. Tuula Valkama)
Merisairaat kasvot – 4.23 (alkup. A Whiter Shade of Pale, säv. Gary Brooker & Keith Reid, suom. san. Jyrki Lindström)
Syvähiljaisuus – 4.05 (säv. Johansson, san. Vainio)
Osmo I. Kaila

Osmo Iivari Kaila (6. lokakuuta 1924 Oulu – 10. huhtikuuta 2010 Hämeenlinna) oli suomalainen Naantalissa asunut kirjailija.
Kailan isä oli jääkärimajuri Kaarlo Kaila ja isoisä arkkipiispa Erkki Kaila.
Teoksia

Eurooppalainen maili : romaani. Weilin + Göös, Helsinki 1968
Pakkopeli. WSOY 1968, 2. painos 1971
Viimeinen kesäloma : romaani. WSOY 1980
Ollin sota. WSOY 1990
Uskoisimmeko yhä urheiluun? : kysymyksiä ja vastauksia. O. Kaila, Hämeenlinna 1990
Seitsemän nuoruuden vuotta : muistelmia sota-ajalta. Siniplaneetta, Tampere 2003
Toimitustöitä

Vansjärveltä Ilomantsiin : Venttiprikaatin taistelujen tie 1943-1944 ; toimituskunta Osmo I. Kaila ym. 21. prikaatin kilta, Helsinki 1993, lisäpainos 1994
Palkinnot

II palkinto Pirkanmaan nuorisokirjakilpailussa 1968
Suomen Nuorisokirjailijat ry:n tunnustuspalkinto 1969
Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1969
Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1981
Paavillinen Cor Unum -neuvosto

Inhimillisen ja kristillisen kehityksen Paavillinen Cor Unum –neuvosto oli katolisen kirkon Rooman kuurian virasto vuosina 1971–2016.
Historia

Paavillisen neuvoston perusti paavi Paavali VI on 15. heinäkuuta 1971 ja se sijaitsi Palazzo San Callistossa Roomassa.
1. tammikuuta 2017 Neuvoston toimiala yhdistettiin Virastoon kokonaisvaltaisen inhimillisen kehityksen palvelemiseksi, mikä tapahtui paavi Franciscuksen, joka oli perustanut uuden viraston, päätöksestä. Uuteen virastoon yhdistettiin kolme muutakin paavillista neuvostoa.
Toimenkuva

Paavillisen neuvoston nimi "Cor Unum" tarkoittaa "yksi sydän", minkä Paavali VI selitti seuraavasti vuonna 1972: "Joten meille oli mahdollista antaa kirkollinen toimintanne avuksi yhden sydämen nimissä, yhden sydämen joka lyö samassa tahdissa Kristuksen sydämen kanssa, jonka sääli nälkäisiä joukkoja kohtaan saavuttaa heidät myös heidän hengellisessä hädässään."
Cor Unum:in tehtävänä oli ilmaista "katolisen kirkon huolenpito tarvitsevista, siten kannustaa ihmisten yhteenkuuluvuutta ja ilmentää Kristuksen hyväntekeväisyyttä." Sen tehtävänä oli avustaa paavia tekemään erityisiä toimenpiteitä humanitaariseksi avuksi katastrofien yhteydessä sekä ihmisten kokonaisvaltaisen auttamisen alalla. Se myös edisti hyväntekeväisyyteen liittyvää opetusta ja rohkaisi uskovia katolisia antamaan konkreettinen todistus uskostaan hyväntekeväisyydellään. Lisäksi se rohkaisi ja koordinoi katolisten organisaatioiden aloitteita tiedonvaihdon avulla sekä tukemalla yhteistyötä kokonaisvaltaisen inhimillisen kehityksen hyväksi.
Viranhaltijat > Puheenjohtajat

Kardinaali Jean-Marie Villot (15. heinäkuuta 1971 – 4. syyskuuta 1978) (Ranska)
Kardinaali Bernardin Gantin (4. syyskuuta 1978 – 8. huhtikuuta 1984) (Benin)
Kardinaali Roger Etchegaray (8. huhtikuuta 1984 – 2. joulukuuta 1995) (Ranska)
Kardinaali Paul Josef Cordes (2. joulukuuta 1995 – 7. lokakuuta 2010) (Saksa)
Kardinaali Robert Sarah (7. lokakuuta 2010 – 24. marraskuuta 2014) (Guinea)
Viranhaltijat > Varapuheenjohtajat

Piispa Ramón Torrella Cascante (22. heinäkuuta 1971 – 20. joulukuuta 1975) (Espanja)
Kardinaali Bernardin Gantin (1976 – 4. syyskuuta 1978) (Benin)
Arkkipiispa Alfredo Bruniera (6. marraskuuta 1978 – 1981) (Italia)
Arkkipiispa Alois Wagner (12. lokakuuta 1981 – 8. heinäkuuta 1999) (Itävalta)
Viranhaltijat > Sihteerit

Isä Henri de Riedmatten, O.P. (1971 – 1979) (Sveitsi)
Isä Roger du Noyer, M.E.P. (1979 – 1988) (Ranska)
Iván Antonio Marín López (1992 – 19. huhtikuuta 1997) (Kolumbia)
Monsignore Karel Kasteel (28. maaliskuuta 1998 – 2. kesäkuuta 2009) (Alankomaat)
Monsignore Giovanni Pietro Dal Toso (22. kesäkuuta 2010 – 1. tammikuuta 2017) (Italia)
Viranhaltijat > Alivaltiosihteerit

Isä Lajos Kada (1972 – 20. kesäkuuta 1975) (Unkari)
Isä Roger du Noyer, M.E.P. (1975 – 1979) (Ranska)
Isä Henri Forest, S.J. (1979 – 1987)
Iván Antonio Marín López (1987 – 1992) (Kolumbia)
Monsignore Karel Kasteel (1992 – 28. maaliskuuta 1998) (Alankomaat)
Monsignore Francisco Azcona San Martín (1998 – 2003) (Espanja)
Monsignore Giovanni Pietro Dal Toso (21. kesäkuuta 2004 – 22. kesäkuuta 2010) (Italia)
Monsignore Segundo Tejado Muñoz (5. tammikuuta 2011 – 1. tammikuuta 2017) (Espanja)
Aiheesta muualla

Pontifical Council Cor Unum
Palsa

Palsa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
palsa, palsasoilla tavattava sisältä ikiroudassa oleva turvekumpu
Palsa, kylä Padasjoella
Kalervo Palsa ja kuriton käsi -elokuvan työnimi
Palsa, lampi Hartolassa
Henkilöt

Kalervo Palsa (1947–1987), kuvataiteilija
Taru Palsa (s. 1988), kestävyysjuoksija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Palsa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pauli Vainio

Pauli Veli Vainio (7. tammikuuta 1923 Sippola – 23. helmikuuta 2018 Mikkeli) oli suomalainen urheilija.
Pauli Vainio kuului aktiiviurallaan kahden lajin harrastajiin, sillä talvisin hän kilpaili mäkihypyssä ja kesäisin pelasi pesäpalloa.
Mäkihypyssä Vainio voitti akateemisen maailmanmestaruuden vuosina 1949 ja 1951. Hän toimi mäkihypyn arvostelutuomarina Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960 ja Zakopanen MM-kisoissa 1962. Hän toimi FIS:n tuomarivaliokunnan ja mäkivaliokunnan jäsenenä 1959–1978 ja Suomen Hiihtoliiton johtokunnan jäsenenä 1954–1978.
Pesäpallossa Vainio voitti Suomen mestaruuden vuonna 1943 Haminan Palloilijoissa ja vuonna 1947 lyöjäkuninkuuden Myllykosken Kilpa-Veikkojen joukkueessa pelatessaan. Vuosina 1945 ja 1946 hän osallistui Itä–Länsi-otteluun kakkosvahtina.
Vainio toimi Mikkelin lyseossa voimistelunopettajana vuodesta 1954 alkaen. Lyseon rehtorina hän toimi vuosina 1961–1984 ja lukion rehtorina vuodesta 1974 alkaen. Ansioistaan urheilussa Vainiolle myönnettiin Suomen Urheilun Kultainen ansioristi.
Laulaja ja lauluntekijä Juha Vainio oli Pauli Vainion veljenpoika ja sanoittaja Ilkka Vainiolle hän on isosetä. Hänen puolisonsa oli taitoluistelijana ja taitoluistelutuomarina tunnettu Leena Vainio.
Saavutukset pesäpallossa > Pelaajana

1 SM-kulta: 1943
2 Itä–Länsi-ottelua: 1945, 1952
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1947
Aiheesta muualla

Pauli Vainion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
OneRepublicin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 3 |  |
| ↙EP:t | 3 |  |
| ↙Singlet | 15 |  |
| ↙Musiikkivideot | 14 |  |
Tämä on yhdysvaltalaisen pop rock-musiikkia esittävän yhtyeen OneRepublicin diskografia.
Albumit > Studioalbumit

| Nimi | Tiedot | Korkeimmat listasijoitukset> US  | Korkeimmat listasijoitukset> AUS  | Korkeimmat listasijoitukset> AUT  | Korkeimmat listasijoitukset> CAN  | Korkeimmat listasijoitukset> GER  | Korkeimmat listasijoitukset> IRL  | Korkeimmat listasijoitukset> NLD  | Korkeimmat listasijoitukset> NZ  | Korkeimmat listasijoitukset> SWI  | Korkeimmat listasijoitukset> UK  | Sertifiointi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dreaming Out Loud |  Julkaistu: 20. marraskuuta 2007  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 14 | 4 | 14 | 7 | 7 | 4 | 71 | 3 | 8 | 2 |  RIAA: Kultaa  ARIA: Kultaa  BPI: Platinaa  BVMI: Platinaa  IFPI AUT: Kultaa  IFPI SWI: Kultaa  MC: Kultaa  RMNZ: Kultaa |
| Waking Up |  Julkaistu: 17. marraskuuta 2009  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: CD, LP, digital download | 21 | — | 28 | — | 19 | 29 | 88 | — | 14 | 29 |  RIAA: Kultaa  BVMI: Kultaa  IFPI AUT: Kultaa |
| Native |  Julkaistu: 26. maaliskuuta 2013  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: CD, LP, digital download | 4 | 8 | 5 | 12 | 4 | 15 | 24 | 12 | 4 | 17 |  RIAA: Kultaa  ARIA: Platinaa  BPI: Kultaa  BVMI: Kultaa  IFPI AUT: Platinaa  IFPI SWI: Kultaa  MC: Kultaa |
| Oh My My |  Julkaistu: 7. lokakuuta 2016  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: CD, LP, digital download | 3 | 8 | 8 | 4 | 6 | 5 | 14 | 5 | 3 | 6 |  |
| Human |  Julkaistu: 27. elokuuta 2021  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Albumit > EP:t

| Nimi | Tiedot |
| --- | --- |
Hit 3 Pack: Stop and Stare – Video EP (The Stripped Sessions):  Julkaistu: 19. helmikuuta 2008  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: Digitaalinen
Live Session (iTunes Exclusive):  Julkaistu: 28. lokakuuta 2008  Levy-yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: Digitaalinen
Live from Zurich:  Julkaistu: 5. lokakuuta 2010  Levy.yhtiö: Mosley Music Group, Interscope  Formaatti: Digitaalinen
Singlet

| Nimi | Vuosi | Korkeimmat listasijoitukset> US  | Korkeimmat listasijoitukset> AUS  | Korkeimmat listasijoitukset> AUT  | Korkeimmat listasijoitukset> CAN  | Korkeimmat listasijoitukset> GER  | Korkeimmat listasijoitukset> IRL  | Korkeimmat listasijoitukset> NLD  | Korkeimmat listasijoitukset> NZ  | Korkeimmat listasijoitukset> SWI  | Korkeimmat listasijoitukset> UK  | Sertifiointi | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Apologize" (Remix) (Timbaland feat. OneRepublic) | 2007 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 3 |  RIAA: 5× Platinaa  ARIA: 4× Platinaa  BPI: Platinaa  BVMI: 2× Platinaa  IFPI SWI: 3× Platinaa  MC: Platinaa  RMNZ: Platinaa | Dreaming Out Loud and Shock Value |
| "Stop and Stare" | 2008 | 12 | 11 | 5 | 16 | 6 | 5 | 46 | 11 | 8 | 4 |  RIAA: 2× Platinaa  ARIA: Platinaa  BPI: Hopeaa | Dreaming Out Loud |
| "Say (All I Need)" | 2008 | 106 | — | — | 75 | 41 | 48 | — | — | — | 51 |  | Dreaming Out Loud |
| "Mercy" | 2008 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Dreaming Out Loud |
| "Come Home" (feat. Sara Bareilles) | 2009 | 80 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Dreaming Out Loud |
| "All the Right Moves" | 2009 | 18 | — | 9 | 27 | 14 | 5 | 42 | 8 | 2 | 26 |  RIAA: 2× Platinaa  IFPI SWI: Kultaa  MC: Platinaa | Waking Up |
| "Secrets" | 2009 | 21 | 93 | 4 | 32 | 3 | 77 | 57 | 27 | 19 | 77 |  RIAA: 2× Platinaa  BVMI: Kultaa | Waking Up |
| "Marchin On" | 2010 | — | — | 7 | — | 6 | — | — | 23 | 37 | — |  | Waking Up |
| "Good Life" | 2010 | 8 | 62 | 9 | 5 | 19 | 41 | 58 | 22 | 14 | — |  RIAA: 3× Platinaa | Waking Up |
| "Christmas Without You" | 2011 | — | — | 74 | — | — | — | — | — | — | — |  |  |
| "Feel Again" | 2012 | 36 | — | 19 | 59 | 9 | — | — | — | 34 | — |  RIAA: Platinaa | Native |
| "If I Lose Myself" | 2013 | 74 | 14 | 5 | 41 | 6 | 14 | 89 | 18 | 9 | 8 |  ARIA: Platinaa  BVMI: Kultaa  RMNZ: Kultaa | Native |
| "Counting Stars" | 2013 | 2 | 2 | 4 | 1 | 3 | 2 | 7 | 2 | 9 | 1 |  RIAA: 4× Platinaa  ARIA: 5× Platinaa  BPI: Platinaa  BVMI: Platinaa  IFPI SWI: Platinaa  MC: 4× Platinaa  RMNZ: 2× Platinaa | Native |
| "Something I Need" | 2013 | — | 6 | 5 | — | 74 | — | — | 4 | 21 | — |  ARIA: 3× Platinaa  RMNZ: Platinaa | Native |
| "Love Runs Out" | 2014 | 34 | 22 | — | 12 | — | — | 72 | 22 | — | — |  | Native |
Singlet > Promosinglet

| Nimi | Vuosi | Korkeimmat listasijoitukset> US | Korkeimmat listasijoitukset> CAN  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Everybody Loves Me" | 2009 | 105 | 61 | Waking Up |
| "What You Wanted" | 2013 | — | — | Native |
Singlet > Muut listoille päässeet kappaleet

| Nimi | Korkeimmat listasijoitukset> GER  | Albumi |
| --- | --- | --- |
| "Burning Bridges" | 96 | Native |
Vierailevana artistina

| Nimi | Vuosi | Artisti | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| "Lost Then Found" | 2009 | Leona Lewis | Echo |
| "Marchin On" (Timbo Version) | 2009 | Timbaland | Shock Value |
Musiikkivideot

| Nimi | Vuosi | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| "Apologize" | 2007 | Mark Edwards |
| "Apologize" (Remix) (versio 1) (Timbaland feat. OneRepublic) | 2007 | Robert Hales |
| "Apologize" (Remix) (versio 2) (Timbaland feat. OneRepublic) | 2007 | David Schlussel |
| "Stop and Stare" | 2008 | Anthony Mandler |
| "Say (All I Need)" | 2008 | Anthony Mandler |
| "Mercy" | 2008 | Chris Sims |
| "All the Right Moves" | 2009 | Wayne Isham |
| "Secrets" | 2009 | Chris Sims |
| "Marchin On" | 2010 | Chris Sims |
| "Good Life" | 2011 | Ethan Lader |
| "Feel Again" | 2012 | Tim Nackashi |
| "If I Lose Myself" | 2013 | Michael Muller |
| "Counting Stars" | 2013 | James Lees |
| "Something I Need" | 2013 | Cameron Duddy |
The Illustrated London News

Ensimmäisen numeron ensimmäinen sivu.
Napoleon III kuolinvuoteellaan lehden numerossa, joka ilmestyi 25. tammikuuta 1873.
The Illustrated London News oli brittiläinen aikakauslehti, jonka perustivat Herbert Ingram ja hänen ystävänsä, Punch-lehden toimittaja Mark Lemon. Lemon toimi Ingramin neuvontantajana, kun Illustrated London Newsin ensimmäinen numero julkaistiin 14. toukokuuta 1842. Siinä oli kuusitoista sivua ja 32 puupiirrosta. Ensimmäisessä painoksessa oli kuvitettuja artikkeleita muun muassa Ranskan junaonnettomuudesta, Afganistanissa riehuneesta sodasta sekä Buckinghamin palatsin pukujuhlista.
Vaikka ensimmäistä numeroa saatiin kaupattua 26 000 kappaletta, väheni levikki merkittävästi seuraavien numeroiden yhteydessä. Herbert Ingram toteutti kuitenkin kekseliään kampanjan lehden markkinoimiseksi. Hän lähetti kaikille Englannin papeille kopion Canterburyn arkkipiispan virkaanastujaisia käsitelleestä numerosta, joka sisälsi kuvia tapahtumasta. Lehti saikin näin lukuisia uusia tilaajia. Levikki lähti nousuun, ja vuoteen 1856 mennessä se oli kohonnut jo 200 000:een.
The Illustrated London News oli ensimmäinen valokuvia käyttänyt aikakauslehti. Lehteä julkaistiin viikoittain vuoteen 1971 asti, jolloin se alkoi ilmestyä kuukausittain. Vuodesta 1989 lähtien sitä julkaistiin kaksi kertaa kuussa, sitten neljännesvuosittain kunnes vuonna 2003 se lakkasi ilmestymästä.
Nykyisin The Illustrated London News toimii Illustrated London News Group -nimisenä viestintäyrityksenä.
Paul Nizan

| Paul Nizan |
| --- | --- |
 Paul Nizan
Henkilötiedot
Syntynyt: 1905 Tours, Ranska
Kuollut: 1940 (34–35 vuotta) Audruicq, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paul Nizan (1905 Tours, Ranska – 1940 Audruicq, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja vuodesta 1929 filosofian lehtori. Hän oli lähtöisin vaatimattomista oloista. Jean-Paul Sartre kuvaa hänen lähtökohtiaan teoksessaan Sanat. Hän oli kommunisti mutta erosi puolueesta Hitlerin ja Stalinin tehtyä hyökkäämättömyyssopimuksen. Hän kaatui rintamalla toisessa maailmansodassa.
Nizania on pidetty sotien välisen ajan merkittävimpiin kuuluvana ranskalaisena kirjailijana. Hän ilmentää teoksissaan eksistentiaalista ahdistusta, ja keskeisiä teemoja ovat ihminen, kuolema ja petos. Unohduksen jälkeen hänen tuotantonsa löydettiin uudestaan 1960-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Nizan Wikimedia Commonsissa
Pak Ou

Buddhan patsaita Pak Oussa.
Pak Ou -luolat sijaitsevat Laosissa Mekong-joen varrella noin 25 kilometriä Luang Prabangin kaupungista ylävirtaan. Ne ovat tärkeä osa kaupungin historiaa. Pak Ou -luolia on kaksi: alempi Tham Ting- ja ylempi Tham Phum. Luolat olivat lähiseudun kyläläisten tärkeitä palvontapaikkoja jo ennen buddhalaisuuden omaksumista valtauskonnoksi. Myöhemmin kuninkaalliset ottivat luolatemppelit suojelukseensa. Uudenvuoden aikaan kuningas seuranaan joukko Luang Prabangin silmäätekeviä teki luolille pyhiinvaellusmatkan.
Pak Ou -luolissa on yhteensä yli 4000 buddhapatsasta, joista suurin osa seisoo "sadetta kutsumassa" -asennossa kädet alas ojennettuna. Tämä on erityisesti Laosissa yleinen tapa kuvata Buddha, muualla se on harvinaisempi.
Kuvagalleria

Pak Ou
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pak Ou Wikimedia Commonsissa