stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hear in the Now Frontier
Kappaleet > Vuoden 2003 uusintajulkaisun bonuskappaleet

Chasing Blue Sky – 3.41 (Scott Rockenfield, Tate)
Silent Lucidity (MTV Unplugged) – 5.25 (DeGarmo)
The Killing Words (MTV Unplugged) – 3.53 (DeGarmo, Tate)
I Will Remember (MTV Unplugged) – 3.59 (DeGarmo)
Kokoonpano

Chris DeGarmo – kitara
Michael Wilton – kitara
Geoff Tate – laulu
Scott Rockenfield – rummut
Eddie Jackson – basso
Aiheesta muualla

Queensrÿche.com – Hear in the Now Frontier
Hear in the Now Frontier Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hear in the Now Frontier Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Queensrÿche |
| --- | --- |
 Michael Wilton  Eddie Jackson  Todd La Torre  Casey Grillo  Mike Stone   Chris DeGarmo  Scott Rockenfield  Geoff Tate  Kelly Gray  Parker Lundgren 
Studioalbumit:  The Warning  Rage for Order  Operation: Mindcrime  Empire  Promised Land  Hear in the Now Frontier  Q2K  Tribe  Operation: Mindcrime II  Take Cover  American Soldier  Dedicated to Chaos  Frequency Unknown  Queensrÿche  Condition Hüman  The Verdict  Digital Noise Alliance 
EP:t:  Queensrÿche 
Singlet:  ”Queen of the Reich”  ”Breaking the Silence” (promo)  ”Eyes of a Stranger”  ”Revolution Calling” (promo)  ”I Don’t Believe in Love”  ”Last Time in Paris”  ”Empire”  ”Silent Lucidity”  ”Jet City Woman”  ”Best I Can”  ”Real World”  ”I Am I”  ”Bridge”  ”Disconnected”  ”Sign of the Times”  ”You”  ”Breakdown”  ”Open” 
Livealbumit:  Operation: Livecrime  Live Evolution  The Art of Live  Mindcrime at the Moore 
Kokoelmat:  Greatest Hits  Classic Masters  Sign of the Times 
Tallenteet:  Video: Mindcrime
Erkki Virtanen

| Erkki Virtanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. elokuuta 1952 (ikä 72) Jämsänkoski
Poliitikko
Puolue:  Vasemmistoliitto
Asema:  Kansanedustaja 2003–2015
Vaalipiiri:  Pohjois-Savon vaalipiiri
Kotipaikka:  Kuopio
Puoliso:  Ritva Kaarina Virtanen 1974–
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Erkki Alvar Virtanen (s. 15. elokuuta 1952 Jämsänkoski) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 2003–2015. Virtanen on ollut mukana Kuopion kaupunginvaltuustossa vuosina 1993–1997 ja jälleen vuodesta 2005 alkaen sekä kaupunginhallituksessa 1995–1996.
Virtanen ilmoitti 15. kesäkuuta 2009 eroavansa Kuopion kaupunginvaltuustosta. Päätöksen taustalla oli KHO:n keskustan kansanedustaja Janne Seurujärvelle antama päätös, jonka mukaan hän ei ollut vaalikelpoinen 2008 kunnallisvaaleissa, koska oli kunnan omistaman yhtiön toimitusjohtaja. Virtanen on Seurujärven tavoin kansanedustajatyön takia virkavapaalla kunnan omistaman yhtiön toimitusjohtajan tehtävistä.
Virtanen oli vasemmistoliiton ehdokas EU-vaaleissa 2014.
Aiheesta muualla

Erkki Virtanen
.aspx Erkki Virtanen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Vasemmistoliiton kansanedustajat
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (19):  Huotari  Immonen  Kangas  Kauppila  Korhonen  Kuoppa  Laakso  Lapintie  Mustajärvi  Ojala  Polvi  Puhjo  Siimes  Sirnö  Tennilä  Tiusanen  Uotila  Valpas  Virtanen 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (17):  Andersson (2007–2008)  Arhinmäki  Kangas  Kauppila  Korhonen  Kuoppa  Kyllönen  Laakso  Lapintie  Mustajärvi  Puhjo  Sirnö  Tennilä  Tiusanen  Uotila (2008–)  Valpas  Virtanen  Yrttiaho 
1 2  Claes Andersson erosi eduskunnasta syyskuussa 2008 terveydellisten syiden vuoksi, jolloin hänen tilalleen nousi Kari Uotila.   
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Arhinmäki  Hänninen (2014–2015)  Kalliorinne  Kontula  Korhonen  Kyllönen (2011–2014)  Lapintie  Modig  Mustajärvi (2011)  Myllykoski  Pekonen  Tiainen  Uotila  Virtanen  Yrttiaho (2011) 
1 2  Merja Kyllönen valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi toukokuussa 2014, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Katja Hänninen.  1 2  Markus Mustajärvi ja Jyrki Yrttiaho erotettiin vasemmistoliiton eduskuntaryhmästä kesäkuussa 2011.   
Pohjois-Savon vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Hannakaisa Heikkinen
Elsi Katainen
Jyrki Katainen
Kari Kärkkäinen
Seppo Kääriäinen
Pentti Oinonen
Kari Rajamäki
Markku Rossi
Erkki Virtanen
Tuula Väätäinen
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Pekka Vilmi

Petter (Pekka) Alfred Vilmi (1. lokakuuta 1915 Simo – 16. helmikuuta 1999 Simo) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Maalaisliitto/Keskustapuolueen kansanedustaja.
Vilmin vanhemmat olivat maanviljelijä Iisakki Robert Vilmi ja Hilja Henriika Haapaniemi. Käytyään kansakoulun hän työskenteli maa- ja metsätaloustöissä sekä viljeli omaa maatilaansa Simossa. Vilmi toimi Maaseudun nuorten liiton Peräpohjolan piirin järjestöneuvojana 1945–1950 ja Maalaisliiton Peräpohjolan piirin toiminnanjohtajana 1945–1963. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1980.
Vilmi oli kansanedustajana 1963–1979 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan huhtikuussa 1963 kuolleen Markus Niskalan tilalle. Vilmi oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 ja 1978 presidentinvaaleissa. Hän toimi Simon kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kuului Simon kunnallislautakuntaan ja kunnanhallitukseen. Vilmi kuului myös Maalaisliiton ja Keskustapuolueen puoluevaltuuskuntiin ja oli Maalaisliiton ja Keskustapuolueen Peräpohjolan piirin puheenjohtajana.
Pekka Vilmi oli naimisissa vuodesta 1942 Olga Emilia Martimon kanssa.
Aiheesta muualla

Presidentti Urho Kekkosen kirja Vilmille kesäkuussa 1964
Maalaisliiton ja Keskustapuolueen kansanedustajat
| n k Maalaisliiton ja keskustapuolueen kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Antila  Erkkilä (1962–1963†)  Halinen  Hasu  Hautala  Holopainen  Honkanen  Häppölä  Jaakkola  Juntunen  Jussila  Jämsén  Kaasalainen  Kangas  Karpola  Kauppi (1963–1966)  Kekkonen  Kervinen  Kinnunen  Kleemola  Kähönen  Lahtela  Lahti  Laine  Liinamaa  Lintilä  Luukka  Mattila  Niemelä  Niskala (1962–1963†)  Paarman  Paaso  Pakkanen  Partanen  Pekkarinen  Pentti  Pohjonen  Ruutu  Ryhtä  Ryömä  Räsänen  Rönkkö  Saloranta  Sarjala  Savela  Sukselainen  Suorttanen  Svinhufvud  Sääskilahti  Timonen  Uusitalo  Vilmi (1963–1966)  Virolainen  Väänänen 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Antila (1967–1970†)  Eskelinen  Halinen  Hanhirova  Hasu (1967–1970)  Haukipuro  Holopainen  Honkanen (1967–1970)  Häppölä  Jussila  Jämsén  Kaarlonen  Kaarna  Kaasalainen  Kangas  Kankaanpää (1970)  Karjalainen  Karpola  Kekkonen  Lahtela (1966–1968†)  Lahti (1966–1967†)  Linna  Lintilä  Lottanen  Mattila  Niemelä  Niinikoski  Paarman (1968–1970)  Paaso  Pakkanen  Partanen  Pekkarinen  Pentti  Pohjonen  Ruutu (1967-1970)  Ryhtä (1966–1967)  Räsänen  Rönkkö  Saalasti  Saimo  Saloranta  Sarjala  Savela  Sileäkangas  Sinkkonen  Sukselainen  Suorttanen  Sääskilahti  Tiitu  Timonen (1966–1967)  Uusitalo  Vilmi  Virolainen  Volotinen 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (36):  Eskelinen  Hanhirova  Haukipuro  Härkönen  Jämsén (1970–1971)  Kaarlonen  Kaarna  Kaasalainen  O. Kangas  R. Kangas  Karjalainen  Karpola  Linna  Lintilä  Lottanen  Maijala  Mattila  Niemelä  Niinikoski  Partanen  Pekkala  Pekkarinen  Pekonen  Pohjonen (1971–1972)  Poutanen  Ruokola  Rönkkö  Saimo  Siikaniemi  Sinkkonen  Sutinen  Tähkämaa  Uusitalo  Vilmi  Virolainen  Väyrynen  Ääri 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Eskelinen  Haukipuro (1972–1973)  Härkönen  Jokela  Kaarna  O. Kangas  R. Kangas  Ah. Karjalainen  Ai. Karjalainen  Karpola  Linna  Lottanen  Manninen (1973–1975)  Martikainen  Mattila  Nieminen  Niinikoski  Pekkala  Pekkarinen (1972–1975†)  Pihlajamäki  Poutanen  Ruokola  Saimo  Saloranta  Saukkonen  Siikaniemi  Sileäkangas  Sukselainen  Suorttanen  Sutinen  Tähkämaa  Virolainen  Väyrynen  Yläjärvi (1975)  Ääri 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Eskelinen  Hanhirova  Härkönen  Jokela  Kaarna  Kangas  Ahti Karjalainen  Aino Karjalainen  Karpola  Linna  Maijala  Martikainen  Mattila  Nieminen  Pekkala  Pekonen  Pesälä  Pihlajamäki  Poutanen  Raudaskoski  Saimo  Saukko  Saukkonen  Savola  Sukselainen  Sutinen  Tenhiälä  Tuomaala  Tähkämaa  Uusitalo  Vesterinen  Vilmi  J. Virolainen  K. Virolainen (1977–1979)  Väyrynen  Väänänen  Yläjärvi  Äikäs  Ääri 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Eduskunta
Matti Väistö

Matti Kalervo Väistö (s. 14. marraskuuta 1949 Kitee) on suomalainen Joensuun Kiihtelysvaarassa asuva Suomen Keskustan entinen kansanedustaja. Hän oli eduskunnassa 1987–2007. Vuoden 2007 vaaleissa hän ei enää ollut ehdokkaana. Väistö oli valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1988.
Koulutukseltaan Väistö on vuonna 1976 Helsingin yliopistosta valmistunut agronomi. Hän on työskennellyt toimittajana Karjalan Maassa. Väistön sotilasarvo on yliluutnantti (2004). Väistö sai valtiopäiväneuvoksen arvonimen vuonna 2007.
Väistön aviopuoliso on kasvatustieteen maisteri ja lastentarhanopettaja Reija Eevi Aulikki Väistö o.s. Hämäläinen. Heillä on kolme lasta.
Kaarlo Wikman

Karl Oskar (Kaarlo Oskari, K. O.) Wikman (12. kesäkuuta 1877 Kymi – 5. maaliskuuta 1925 Lahdenpohja) oli suomalainen filosofian tohtori, kansakoulujen apulaistarkastaja ja nuorsuomalaisten kansanedustaja.
Wikmanin vanhemmat olivat sahamies, maanviljelijä Otto Emil Wikman ja Maria Priha. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1901 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1911. Wikman suoritti myös kasvatusopn tutkinnon 1906.
Wikman toimi Karjalan kansanopiston johtajana Virolahdella 1902–1909, Suomalainen Kansa-lehden päätoimittajana 1907–1908 ja Helsingin kaupungin suomenkielisten kansakoulujen apulaistarkastajana 1909–1912. Myöhemmin hän oli asianajajana Jaakkimassa, Kurkijoella ja Kouvolassa.
Wikman oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1909 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä.
Kaarlo Wikman oli naimisissa 1902–1911 Ellen Constance Nordenswanin kanssa.
Teoksia

Nimellä K. O. Wikman:
Kymmenen vuotta Lounais-Karjalan kansanopistossa ; opiston 10-vuotisjuhlaan toim. K. O. Wikman. Lounais-Karjalan kansanopisto, Hamina 1905
Suomen kansan lukutaidon synty ja kehitys Ruotsin vallan aikana, Helsingin yliopiston väitöskirja. Tekijä, Helsinki 1910
Seppo Westerlund

| Seppo Westerlund> Suomen puolustusministeri |
| --- | --- |
 Miettusen III hallitus 29.9.1976 - 15.5.1977  
Edeltäjä:  Ingvar S. Melin 
Seuraaja:  Taisto Tähkämaa 
Kansanedustaja
 23.03.1970–23.03.1979  
Ryhmä/puolue:  Liberaalisen kansanpuolueen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan läänin vaalipiiri 
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1930 Oulu
Kuollut: 22. helmikuuta 2014 (83 vuotta) Espoo
Ammatti:  diplomi-insinööri
Tiedot
Puolue:  Liberaalinen Kansanpuolue
Seppo Assar Kustaa Westerlund (2. marraskuuta 1930 Oulu – 22. helmikuuta 2014) oli suomalainen poliitikko. Hän oli koulutukseltaan rakennusalan diplomi-insinööri.
Westerlund työskenteli 1950- ja 1960-luvuilla rakennusyrityksissä Espoossa ja Helsingissä. Pisimmän uransa hän teki liikenneministeriön rakennusneuvoksena (1974–1993), josta jäi eläkkeelle.
Westerlund toimi Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1970–1979 ja Espoon kauppalan- ja kaupunginvaltuutettuna vuosina 1965–1992. Hän oli Vapaamielisten liiton puoluehallituksen jäsen (1964–1965) ja myöhemmin LKP:n varapuheenjohtaja (1968–1970). Westerlund hävisi vuoden 1968 puoluekokouksessa puheenjohtajuuden arvalla Pekka Tarjanteelle.
Seppo Westerlund oli puolustusministeri Martti Miettusen III hallituksessa vuosina 1976–1977. Hänet valittiin Edistysliiton puheenjohtajaksi vuonna 1982. Vuosina 1988–1989 Westerlund oli Tapiolan sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen puheenjohtaja.
Westerlund oli varsin voimakkaasti mukana myös urheiluelämässä. Hän oli perustamassa Espoon Tapioita ja toimi vuosia seuran puheenjohtajana. Hän toimi pitkään myös toisen espoolaisen urheiluseuran Tapion Hongan puheenjohtajana.
Westerlund kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 22. helmikuuta 2014 83-vuotiaana.
Aiheesta muualla

.aspx Seppo Westerlund Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Seppo Westerlundin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ingvar S. Melin | Suomen puolustusministeri 1976–1977 | Seuraaja: Taisto Tähkämaa |
Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (8):  Aro  Berner  Hemmi  Landström  Orrenmaa  Tarjanne  Toivanen  Westerlund 
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (7):  Aro  Borg  Hemmi  Laitinen  Tarjanne  Toivanen  Westerlund 
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Hemmi  Kivitie  Nieminen  Orrenmaa  Sipiläinen  Tarjanne (1975–1977)  Toivanen  Westerlund  Wiio 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta
Otto Åkesson

| Otto Åkesson |
| --- | --- |

Suomen oikeusministeri
 Kallion I hallitus 14.11.1922–21.12.1923  
Edeltäjä:  Frans Oskar Lilius
Seuraaja:  Elias Sopanen
Kansanedustaja
 1.11.1917–31.3.1919 5.9.1922–30.4.1924  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1872 Viipuri
Kuollut: 29. marraskuuta 1939 (67 vuotta) Helsinki
Ammatti:  asianajaja
Tiedot
Puolue:  Maalaisliitto
Muut puolueet:  RKP (vuoteen 1919)
Koulutus:  yleinen oikeustutkinto (1893) varatuomari (1896)
Ernst Otto Åkesson (14. lokakuuta 1872 Viipuri – 29. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja Maalaisliiton ministeri.
Åkessonin vanhemmat olivat hovineuvos, lääketieteen ja kirurgian tohtori Axel Eric Åkesson ja Boije af Gennäs -aatelissuvun vapaaherralliseen haaraan kuulunut Anna Mathilda Boije af Gennäs. Åkesson pääsi ylioppilaaksi 1890 ja hän suoritti yleisen oikeustutkinnon 1893 ja sai varatuomarin arvon 1896.
Åkesson oli Viipurin kaupungin maistraatin notaarina 1901, mutta joutui sitten lähtemään maanpakoon vuosiksi 1903–1905 vastustettuaan venäläistämistoimia. Palattuaan Suomeen hän toimi maistraatin oikeusneuvosmiehenä 1906 ja raastuvanoikeuden nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1906–1913 sekä Viipurin hovioikeuden apujäsenenä eri aikoina 1908–1912 ja Viipurin kaupunginvaltuuston notaarina 1910–1911. Hän oli vangittuna Pietarin Krestyn vankilassa yhdenvertaisuuslain vastustamisesta 1913–1914. Vapauduttuaan Åkesson oli asianajajana Helsingissä 1914–1917. Åkesson osallistui sittemmin itsenäisyysaktivistien toimintaan. Hän kuului ruotsalaista kansanpuoluetta edustaen Aktiivisen Komitean johtoon.
Suomen itsenäistyttyä Åkesson oli eduskunnan oikeusasiamiehen varamies 1921, Viipurin hovioikeuden sihteeri 1922, Rajajoen tuomiokunnan tuomari 1924–1932 ja viimeksi hän toimi asianajajana Helsingissä 1936–1939.
Åkesson oli Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1917–1919 ja Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1922–1924. Åkesson oli oikeusministerinä Kallion I hallituksessa 1922–1923.
Etsivä keskuspoliisi pidätti 3. elokuuta 1923 oikeusministeri Otto Åkessonin käskystä vuonna 1920 perustetun Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) johtajat ja koko eduskuntaryhmän, kaikkiaan yli 200 ihmistä epäiltynä valtiopetoksen suunnittelusta. Lisäksi Etsivä keskuspoliisi takavarikoi SSTP:n arkiston ja sulki kirjapainot, jotka olivat tekemisissä puolueen kanssa. Teon yllättämä Kallion hallitus teki kyselyitä asiasta, mutta Åkesson ja Etsivän keskuspoliisin päällikkö Frans Klemetti lupasivat että todisteita, jotka sitoisivat puolueen vallankumoukselliseen ja epäisänmaalliseen toimintaan, löytyisi. Riittäviä todisteita ei kuitenkaan löytynyt.
Aiheesta muualla

Otto Åkesson Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Otto Åkesson Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Otto Åkesson. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Frans Oskar Lilius | Suomen oikeusministeri 1922−1923 | Seuraaja: Elias Sopanen |
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1917–1919 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (21):  Björk  Bäck  Colliander  Estlander  A. Furuhjelm  R. Furuhjelm  Gädda  Hedberg  Hornborg  Hästbacka  Inborr  Ottelin  Palmgren  von Rettig  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Sundblom (1917–1919)  Tåg  Wrede  Åkesson 
Maalaisliiton kansanedustajat
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (45):  Alestalo (1923–1924)  Arffman  Hahl  Hautamäki  Hirvensalo  Honkavaara  Hyvönen  Joukahainen  Junes  Juutilainen  Kallio  Kalliokoski  Kankkunen  Kanniainen  Kauranen  Kirra  Kivilinna  Koivuranta  Kopsa  Kuisma  Kukkonen  Kärki  Lahdensuo  Lohi  Loukko  Makkonen  Manner  Mustakallio  Mäkinen  Niskanen  Niukkanen  Perälä  Pesonen  Pilkka  Pitkänen  Reinikka  Ryynänen  Sallinen  Salo  Seppänen  Sunila  Tarkkanen  Vainio  Vesterinen  Westermarck (1922–1923)  Åkesson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Taavi Vilhula

Taavi Vilhula (1940-luvun loppu)
David (Taavi) Nikolai (T. N.) Vilhula (26. marraskuuta 1897 Multia – 20. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen maalaisliittolainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana 1929–1930 ja 1933–1954 ja ministerinä ensin kansanhuoltoministerinä 1946–1948 Pekkalan hallituksessa ja myöhemmin maatalousministerinä 1950–1951 Kekkosen I hallituksessa. Hän oli presidentin valitsijamiehenä 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950.
Vilhulan isä oli David Vilhula ja äiti Helena, o.s. Koistinen, kotoisin Savosta Tuusniemen Jäätsalon saaresta. Vilhulan puoliso oli Ellen Vilhelmiina Partanen.
Työura

Vilhula oli konsulentin apulainen 1922, jonka jälkeen hän toimi Keski-Suomen maanviljelysseuran sihteerinä ja toiminnanjohtajana Jyväskylässä 1923–1954. Hänestä tuli Suomen maalaisten keskinäisen vakuutusyhtiön pääjohtaja Helsingissä ja Vilhula oli tässä tehtävässä vuodet 1954–1957, kunnes siirtyi Aura-vakuutusyhtiöiden johtokunnan puheenjohtajaksi 1958. Hän oli Auran puheenjohtajana vuoteen 1964.
Vilhula kouluttautui ylioppilaaksi 1917 ja agronomiksi 1923. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1948.
Politiikka

Vilhula valittiin eduskuntaan Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän toimi muun muassa seuraavien organisaatioiden toimielinten puheenjohtajana: Maalaisten keskinäisen vakuutusyhtiön hallintoneuvosto, Jyväskylän seudun osuuskassan hallintoneuvosto, Keskimaa oy:n johtokunta, Keskisuomalainen-lehden hallitus, Keski-Suomen maakuntaliitto, Maanomistajain liiton liittovaltuusto, Tarvaalan maamieskoulun johtokunta, Suomen maakeskus oy:n hallitus ja Suomen sotaveteraaniliiton liittoneuvosto. Eduskunnassa hän toimi perustuslaki-, ulkoasiain- ja valtiovarainvaliokunnassa sekä Yleisradio Oy:n hallintoneuvostossa. Hän oli maatalousvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1938–1946 ja 1951–1953.
Ole Wasz-Höckert

Bror Ole Wasz-Höckert [uːle vas'hökkärt] (28. elokuuta 1918 Helsinki – 23. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen lastenlääkäri, professori ja kansanedustaja. Hän edusti Ruotsalaista kansanpuoluetta Helsingin vaalipiiristä 1983–1991. Presidentin valitsijamies Ole Wasz-Höckert oli 1988. Lastentautien lääkärinä uransa tehnyt Wasz-Höckert toimi Oulun yliopiston lastentautiopin professorina vuosina 1964–1972 ja Helsingin yliopiston lastentautiopin ruotsinkielisenä professorina vuosina 1972–1985.
Elämä ja ura

Ole Wasz-Höckertin äiti oli Maria Marcella Schmidt ja isä eläinlääkäri, jääkärieläinlääkintäluutnantti Arne Höckert, joka hukkui pian Olen syntymän jälkeen matkalla Dresdeniin laivan ajettua miinaan Viron rannikolla. Arne Höckert oli kaksikielisestä (suomi ja ruotsi) kodista. Hän oli avioitunut Dresdenissä eläinlääketieteellisessä opiskellessaan saksalaisen Schmidtin kanssa ja aviopari oli saanut jo yhden pojan ennen Olen syntymää vuonna 1914. Sotaorvoksi jääneen Olen adoptoivat vuonna 1920 Dresdenistä valmistunut eläinlääkäri Hugo Wasz ja hänen vaimonsa Dagmar Tyyne Lukander, joka oli Helsingin poliisipäällikön tytär. Ole Wasz-Höckert varttui Uudessakaupungissa.
Wasz-Höckert pääsi ylioppilaaksi Ruotsalaisesta normaalilyseosta 1937, aloitti lääketieteen opinnot Helsingin yliopistossa 1938 ja liittyi lääkintäsuojeluskuntaan. Jo heti talvisodan ensimmäisenä päivänä hänet nimitettiin Väestönsuojelun paikallisen ensiapuryhmän johtajaksi. Seuraavien sotavuosien aikana hän toimi yhteensä neljän vuoden ajan lääkintäupseerina etulinjassa. Hänen sotilasarvonsa oli lääkintäluutnantti (1943).
Sodan jälkeen 1950-luvulla Wasz-Höckert uudisti lasten tuberkuloosihoidon Suomessa. Sittemmin hän toimi lastentautiopin ja lastenklinikan organisoijana. 1980-luvun alun rauhanliikkeessä Ole Wasz-Höckert tuli tunnetuksi Lääkärit ydinsotaa vastaan -järjestön Suomen toimikunnan puheenjohtajana 1981–1995. WHO:n ja UNICEFin asiantuntijatehtäviä hänellä on ollut vuodesta 1949. Wasz-Höckert toimi YK:n 2. aseidenriisunnan erikoisistunnon kokousedustajana New Yorkissa 1982.
Wasz-Höckert väitteli tohtoriksi vuonna 1950 ja sai lastentautien erikoislääkärin pätevyyden 1951. Hän julkaisi useita lukuja käsi- ja oppikirjoissa, monografioita sekä yli 250 tieteellistä alkuperäisartikkelia, kongressireferaattia ja muuta kirjoitusta kansainvälisissä sarjoissa.
Wasz-Höckertin puoliso vuodesta 1940 oli hammaslääkäri Nina Gorbatow, perheeseen syntyi neljä lasta.
Aiheesta muualla

Korppi-Tommola, Aura: / Wasz-Höckert, Ole (1918–2015). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007 (päivitetty 4.11.2015). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ole Wasz-Höckertin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
RKP (10):  Hellström (1985–1987)  Malm  Nordman  Norrback  Rehn  Renlund  Stenbäck (1983–1985)  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
RKP (12):  Björkstrand  Donner  Lax  Malm  Melin  Nordman  Nyman  Rehn  Renlund  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Johan Kvarnström

| Johan Kvarnström> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 17.4.2019–  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Tammisaari
Tiedot
Puolue:  Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Koulutus:  Filosofian maisteri (2012)
Aiheesta muualla
www.kvarnstrom.fi
Johan Birger Matias Kvarnström (s. 27. maaliskuuta 1986 Tammisaari) on suomalainen päätoimittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri, valmistunut Åbo Akademista. Hänet valittiin kansanedustajaksi (SDP) vuonna 2019.
Kvarnström toimii eduskunnan liikenne- ja viestintävaliokunnan sekä ympäristövaliokunnan jäsenenä. Lisäksi hän toimii sivistysvaliokunnan varajäsenä. Hän on Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan varajäsen.
Kvarnström on toiminut Raaseporin kuntapolitiikassa kaupunginvaltuutettuna ja on sivistyslautakunnan varapuheenjohtaja ja kaavoituslautakunnan jäsen. Rap-musiikkia hän on tehnyt nimellä Qruu. Hän on ollut Arbetarbladetin päätoimittaja maaliskuusta 2017.
Kvarnström on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.