stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan ympäriajo 2009
Etapit

Etappien 1–11 tulokset
Etappien 12–21 tulokset
|  | päivä | lähtö | maali | pituus | tyyppi | tyyppi | kuvaus | profiili |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 4.7. |  Monaco |  Monaco | 15,5 km |  | Aika-ajo | (englanniksi) |  |  |
| 2. | 5.7. |  Monaco |  Brignoles | 187 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 3. | 6.7. |  Marseille |  La Grande-Motte | 196,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 4. | 7.7. |  Montpellier |  Montpellier | 39 km |  | Joukkueaika-ajo | (englanniksi) |  |  |
| 5. | 8.7. |  Le Cap d'Adge |  Perpignan | 196,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 6. | 9.7. |  Girona |  Barcelona | 181,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 7. | 10.7. |  Barcelona |  Arcalis | 224 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
| 8. | 11.7. |  Andorra la Vella |  Saint-Girons | 176,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
| 9. | 12.7. |  Saint-Gaudens |  Tarbes | 160,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
|  | 13.7. | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä |
| 10. | 14.7. |  Limoges |  Issoudun | 194,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 11. | 15.7. |  Vatan |  Saint-Fargeau | 192 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 12. | 16.7. |  Tonnerre |  Vittel | 211,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 13. | 17.7. |  Vittel |  Colmar | 200 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |  |
| 14. | 18.7. |  Colmar |  Besançon | 199 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 15. | 19.7. |  Pontarlier |  Verbier | 207,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
|  | 20.7. | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä |
| 16. | 21.7. |  Martigny |  Bourg-Saint-Maurice | 159 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
| 17. | 22.7. |  Bourg-Saint-Maurice |  Le Grand-Bornand | 169,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
| 18. | 23.7. |  Annecy |  Annecy | 40,5 km |  | Aika-ajo | (englanniksi) |  |  |
| 19. | 24.7. |  Bourgoin-Jallieu |  Aubenas | 178 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| 20. | 25.7. |  Montélimar |  Mont Ventoux | 167 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |  |
| 21. | 26.7. |  Montereau-Fault-Yonne |  Pariisi, Champs-Élysées | 164 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 3 459,5 km |  |  |  |  |  |
Punaisella kehyksellä merkityt etapit päättyvät mäen tai vuoren päälle.
Doping

Viisi päivää kilpailun päättymisen jälkeen 16. etapin voittaneen Euskaltel-Euskadi-tallin espanjalaisen Mikel Astarlozan ilmoitettiin antaneen positiivisen dopingnäytteen kahdeksan päivää ennen kilpailun alkua. Astarlozan tulokset mitätöitiin, ja etapilla toiseksi tullut Sandy Casar merkittiin voittajaksi.
Lance Armstrongin kaikki tulokset vuodesta 1998 lähtien, myös Ranskan ympäriajo 2009, mitätöitiin lokakuussa 2012 järjestelmällisen dopingin takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan ympäriajo 2009 Wikimedia Commonsissa
Ranskan ympäriajo
Tukholman keskusrautatieasema

| Tukholman keskusrautatieasema> Stockholm Central |
| --- | --- |
 Aseman julkisivu Vasagatanin puolelta vuonna 2017.
Perustiedot
Lyhenne:  Cst
Sijainti:  59°19′49″N, 18°3′30″E
Osoite:  Centralplan 15
Kunta:  Tukholma
Valtio:   Ruotsi
Avattu:  1871
Liikenne
Käyttäjiä:  noin 250 000 päivittäin
Liikennöitsijä(t):  SJ, Arlanda Express, MTR Express
Kansainvälinen:  Osloon, Kööpenhaminaan ja Narvikiin
Kaukoliikenne:  Göteborgiin, Luulajaan, Duvediin ja Moraan
Paikallisjunat:  sisäyhteys maanalaiselle Tukholman keskustan asemalle
Vaihtoyhteydet:   Metron kaikki linjat
Matkustajalaituri(t)
Laiturikatokset:  kaikilla laitureilla, osa rakennuksen sisällä
Laiturinäytöt:  asemahallissa ja laitureilla
Asemarakennus
Tyyppi:  matkustajaterminaali
Suunnittelija:  Adolf W. Edelsvärd
Rakennettu:  1867–1871
Lipunmyynti:  kyllä
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Ratapiha
Raiteisto:  19
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Aseman suuri odotussali
Tukholman keskusrautatieasema (ruots. Stockholms centralstation, Stockholm C, lyh. Cst) on Ruotsin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Tukholman keskustassa Norrmalmilla, Centralplanin vierellä Vasagatanin varrella. Asema ulottuu Vattugatanilta etelässä Kungsbronille pohjoisessa.
Asema on vihitty käyttöön heinäkuussa 1871. Tukholman eteläinen asema Södermalmilla, on kuitenkin avattu jo 10. helmikuuta 1870. Nykyisin Tukholman keskusrautatieasema on Pohjoismaiden suurin matkakeskus noin 250 000 vierailijalla päivässä.
Liikenne

Tukholman keskusrautatieasema on Ruotsin pohjoisen, eteläisen ja läntisen pääradan pääteasema. Lisäksi lukuisat pienemmät radat, kuten Mälarinlaakson rata, alkavat asemalta. Kansallisella rautatieoperaattorilla SJ:llä on laajalti liikennettä kaikkiin ilmansuuntiin; myös kansainvälisessä liikenteessä Kööpenhaminaan, Osloon ja Narvikiin, joista jälkimmäiseen yöjunaliikennettä. Kaukoliikenteessä myös MTR-yhtiö liikennöi Göteborgiin.
Seutuliikenteessä SJ liikennöi useita Intercity-linjoja Mälarinlaakson alueella ja Uppsalaan. Arlandan lentoasemalle keskusrautatieasemalta liikennöi Arlanda Express.
Aiemmin asema toimi myös Suur-Tukholman paikallisliikenteen keskuksena – pendeltåg kulki asemalta 12. toukokuuta 1968 lähtien, kunnes 10. heinäkuuta 2017 liikenne siirtyi maanalaiseen Keskustarata-tunneliin ja aseman korvasi Tukholman keskustan asema.
Rakennus

Arkkitehti Adolf W. Edelsvärdin suunnittelema asema rakennettiin vuosina 1867–1871. Vuoteen 1925 asti junat tulivat aseman sisälle asemahalliin, jossa oli viisi raidetta. 1925–1927 laiturit kuitenkin siirrettiin lännemmäs ja halli rakennettiin odotussaliksi, joka on 119 metriä pitkä, 28 metriä leveä ja 13 metriä korkea.
Odotussalin itäsivulla on kahdeksan John Ericssonin ja Nils Johanssonin maalausta, joissa on maisemia eri puolilta Ruotsia:
Saltoluokta Stora Sjöfalletin kansallispuistoa kohti, Jokimukka, Lappi
Vedasjön Nordingråssa, Kramfors, Ångermanland
Åreskutan Jämtlannissa
Leksandin kirkko Taalainmaalla
Uddeholmin kartano Hagforsin kunnassa, Värmlanti
Vadstenan linna Itä-Götanmaalla
Varbergin linnoitus Hallannissa
Dybäckin kartano, Skurupin kunta, Skoone
Vuonna 1927 asemalle rakennettiin myös sivurakennus sen eteläpuolelle, niin kutsuttu eteläinen paviljonki. 1990-luvun puolivälissä rakennukseen oli tarkoitus sijoittaa aseman poliisivoimat, mutta tilat nähtyään SJ:n sen aikainen johtaja Stig Larsson päätti rakentaa niihin konferenssikeskuksen. Keskuksen ja ravintola Orientexpressenin välissä sijaitsee kuninkaallinen odotushuone, jota kuningasperhe käyttää matkustaessaan Ruotsissa junalla.
Vuonna 1951 Vasagatanin puoleista julkisivua yksinkertaistettiin. 1. joulukuuta 1958 avattiin kävelytunneli T-Centraleniin. Siitä kehittyi aseman alle toinen "odotushalli", jossa on kauppoja ja muita palveluita. Pääodotussalin lattiassa avautuu tunneliin halkaisijaltaan seitsemän metrin suuruinen ympyränmuotoinen aukko, jota kutsutaan paikallisten keskuudessa sylkykupiksi (ruots. spottkoppen).
Tukholman keskusrautatieasema lämpiää matkustajien ruumiinlämmöllä. Rautatieasemalta kertyy ylijäämälämpöä, jolla voidaan kattaa 15 prosenttia 4 000 neliön toimistorakennuksen lämmitysenergian tarpeesta. Rakenteilla oleva siirto maksaa 21 000 euroa.
Kuvia

Aseman paikallisjunalaitureita.
Arlanda Express keskusrautatieasemalla.
Nils Ericsonin patsas aseman edustalla. Ericson oli aateloitu kanava- ja rautatieinsinööri.
Niin kutsuttu Spottkoppen.
Stockholm Central, kaukojunat, Klarabergsviaduktenilta nähtynä.
Käytöstä poistettu paikallisjunien asema Klarabergsviaduktenilta nähtynä.
Aseman pääsisäänkäynti Vasagatanilta kuvattuna vuonna 1890.
Omar Ali Saifuddienin moskeija

| Omar Ali Saifuddienin moskeija |
| --- | --- |

Sijainti:  Bandar Seri Begawan, Brunei
Koordinaatit:  4°53′22″N, 114°56′21″E
Avattu:  26. syyskuuta 1958
Suunnittelija:  Booty and Edward Chartered Architects Cavalieri Nolli
Rakennuttaja:  Omar Ali Saifuddien III
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Omar Ali Saifuddienin moskeija on Brunein pääkaupungissa Bandar Seri Begawanissa sijaitseva moskeija. Vuonna 1958 valmistunut moskeija on nimetty sulttaani Omar Ali Saifuddien III:n mukaan.
Rakennus

Omar Ali Saifuddienin moskeija sijaitsee Brunein pääkaupunki Bandar Seri Begawanin keskustassa lähellä Kampong Ayerin kaupunginosaa. Moskeijan 52 metriä korkea minareetti on kaupungin keskustan korkein rakennus. Moskeijan vieressä on keinotekoinen laguuni, jolle on rakennettu perinteisiin 1500-luvun aluksiin perustuva kuninkaallisen aluksen eli mahligain jäljennös.
Moskeijan takana sijaitsevat Taman Mahkota Julbi Emasin puisto ja Kedayanjoen ylittävä kävelysilta.
Historia

Ennen Omar Ali Saifuddienin moskeijan valmistumista Brunein kaupungissa eli nykyisessä Bandar Seri Begawanissa oli ollut Marbut Pak Tunggal -niminen moskeija, joka oli kuitenkin tuhoutunut toisen maailmansodan aikaisen japanilaismiehityksen aikana. Sodan jälkeen paikalla oli vain pieni Kajangin moskeija. Ajatus uuden kansallisen moskeijan rakennuttamisesta syntyi vuonna 1949. Hanke eteni, kun sulttaani Omar Ali Saifuddien III nousi valtaan kesäkuussa 1950. Sulttaania on joskus kutsuttu ”modernin Brunein arkkitehdiksi”. Sulttaani teki itse joitakin alustavia ideointeja, joita piirsi ylös hänelle työskennellyt piirtäjä Awang Besar Sagap. Helmikuussa 1954 moskeijalle oli varattu tontti ja sitä suunnitteli arkkitehtitoimisto Booty and Edward Chartered Architects ja italialainen arkkitehti Cavalieri Nolli. Innoitusta moskeija sai Intian Suurmogulien valtakunnan arkkitehtuurista ja paikallisesta bruneilaisesta arkkitehtuurista. Rakennustöihin meni muutamia vuosia ja moskeija avattiin virallisesti 26. syyskuuta 1958.
Rukoussali.
Moskeija vuonna 1958.
Dnipropetrovskin alueen lippu

Dnipropetrovskin alueen lippu.
Dnipropetrovskin alueen lippu (ukr. Прапор Дніпропетровської області, Prapor Dnipropetrovskoji oblasti) on Ukrainan Dnipropetrovskin alueen symboli. Lipun tangonpuoleinen alapuolikas on valkoinen ja toinen puolikas sininen; puoliskoja erottavaa, tangonpuoleisesta yläkulmasta vastakkaiseen kulmaan kulkevaa lävistäjää pitkin kulkee valkoisella puolella sininen ja sinisellä puolella keltainen koristekuvio. Valkoisella taustalla on muskettia pitelevä kasakka, kun taas sinisellä taustalla on yhdeksän kahdeksansakaraista tähteä. Lipun mittasuhteet ovat 2:3.
Dnipropetrovskin aluevaltuusto hyväksyi lipun 19. maaliskuuta 2002. Muskettia pitelevä kasakka on historiallinen Kasakkahetmanaatin eli Zaporižžjan sotajoukon symboli. Yhdeksän tähteä ovat peräisin Katerynoslavin (nyk. Dnipro) vanhasta vaakunasta.
Pähkylä

Pähkylän poikkileikkaus.
Poikkileikkaus pähkylästä, jossa on lenninhaivenia, siemen tummanruskea
Pähkylä on kuivien hedelmien tyyppi, joka kehittyy sikiäimestä, jossa on yksi ainoa siemenaihe. Kuivissa hedelmissä sikiäimestä syntyneet seinäkerrokset kuivuvat ja jäävät siemenkuoren ympärille soluseinien paksuuntuessa tai puutuessa. Pähkylät näyttävät sen vuoksi pelkiltä siemeniltä. Esimerkiksi heinäkasvien jyvissä siemenkuori on kasvanut tiiviisti kiinni hedelmän seinään. Pähkylöissä on usein leviämistä helpottavia lisäkkeitä, kuten haivenia (voikukka), lenninsiipiä (koivut) tai koukkuja ja väkäsiä.
Pähkylät ovat yleensä pieniä hedelmiä. Isoista pähkylöistä käytetään nimitystä pähkinä, esimerkiksi pähkinäpensaiden hedelmät ja tammien terhot.
Kuvia erilaisista pähkylöistä

Voikukan pähkylä.
Hoikkakelton (Crepis capillaris) pähkylöitä kukkapohjuksessa.
Hoikkakelton (Crepis capillaris) pähkylöitä.
Mansikan pähkylöitä pohjusmarjan pinnalla.
Kiiltosaran (Carex saxatilis) pähkylöitä eli pullakkoja.
Auringonkukan pähkylän ydin, eli siemen ja pähkylä.
Istana Darul Hana

| Istana Darul Hana |
| --- | --- |
 Ilmakuvassa vuonna 2022.
Sijainti:  Bandar Seri Begawan, Brunei
Koordinaatit:  4°52′47″N, 114°55′43″E
Rakennustyyppi:  palatsi
Valmistumisvuosi:  1950-luku
Rakennuttaja:  Omar Ali Saifuddien III
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Istana Darul Hana on kuninkaallinen palatsi Brunein pääkaupunki Bandar Seri Begawanissa. 1950-luvulla rakennettu palatsi oli aikanaan hallitsijaperheen asunto, mutta nykyisin perhe asuu vuonna 1987 valmistuneessa Istana Nurul Imanin palatsissa.
Kohde

Istana Darul Hana sijaitsee brunein pääkaupunki Bandar Seri Begawanissa. Istana Darul Hana on yksi monista maan kuninkaallisista rakennuksista.
Historia

Brunein sulttaanit rakennuttivat palatsinsa alkujaan Kampong Ayeriin, mutta vuonna 1922 palatseja alettiin rakentaa sen ulkopuolelle. Nykyisen palatsin paikalla sijaitsi aikaisemmin Istana Mahkota-niminen palatsi, joka toimi sulttaani Ahmad Tajuddinin (h. 1924–1950) perheen asuntona.
Istana Darul Hana rakennettiin vanhan palatsin tilalle Brunein sulttaani Omar Ali Saifuddien III:n valtakaudella 1950-luvun puolivälillä. Sen valmistuttua halltisijaperhe muutti uuteen palatsiin aikaisemmasta asuinpalatsistaan Istana Darussalamista. Vuonna 1984 valmistui jälleen uusi palatsi Istana Nurul Iman, jonne sulttaani Hassanal Bolkiah muutti perheineen hieman sen valmistumisen jälkeen. Hallitsijaperheen muuton jälkeen Istana Darul Hanan palatsiin muutti hallitisijan nuorempi veli Sufri Bolkiah, joka järjesti palatsissa esimerkiksi häänsä vuonna 1987.
Asikkalanselkä

| Asikkalanselkä  (Päijänteen järvenosa) |
| --- | --- |
 Aamu Asikkalanselällä. Kuva otettu läheltä Kalkkisten kanavaa kohti Pulkkilanharjua.
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Hämeen maakunta
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°15′00″N, 25°34′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Laskujoki:  Kymijoki 
Järvinumero:  14.211.1.001
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  78,3 m  
Rantaviiva:  211,109 km  
Pinta-ala:  76,9311 km²  
Tilavuus:  0,96515872175 km³  
Keskisyvyys:  12,5458 m  
Suurin syvyys:  77 m   tai 79 m 
Valuma-alue:  26 459,34 km² 
Keskivirtaama:  240 m³/s (MQ)
Saaria:  194 
 fiAsikkalanselkä 
Asikkalanselkä  sijaitsee Päijät-Hämeessä Asikkalassa ja se käsittää Päijänteen eteläpään sen osan, joka jää järveä ylittävän Pulkkilanharjun eteläpuolelle ja joka sisältyy viranomaistiedoissa Asikkalanselän lähialueeseen (vesistöaluetunnus 14.211). Tässä artikkelissa kerrotaan Päijänteestä ne asiat, jotka sisältyvät tähän järvenosaan. Tunnetuin taajama järvenosan rannalla on Vääksy. Jos tämä järvenosa olisi ollut järvi, se olisi Suomen 60. suurin järvi. Päijänne on Suomen toiseksi suurin järvi.
Maantietoa > Järven piirteitä

Asikkalanselän pinta-ala on 7 693 hehtaaria eli 76,9 neliökilometriä, se on pohjois-etelä-suunnassa 17,6 kilometriä pitkä ja itä-länsi-suunnassa 13,4 kilometriä leveä. Se muodostuu suuresta järvenselästä, joka seuraa järvenosan länsirantaa Vääksystä isosaareen. Pohjoisessa Isosaaren takana järvenosa kapenee ja päättyy Sulunpohjaan ja etelässä sitä reunustaa idässä suuri Salonsaari. Salonsaaren pohjoispuolella sijaitsee saaristoinen järvenosa, jonka kaakkoispuolen pohjukassa sijaitsee pieni Kinisselkä. Salonsaaren voi kiertää myötäpäivään Kinisselän kautta Salonsalmeen, joka kapenee Siltasalmessa ennen kuin päädytään takaisin Vääksyyn. Kinisselän koillispäässä sijaitsee Taipaleenpohjan lahti.
Asikkalanselän yhdistää Päijänteen pohjoisosiin Pulkkilanharjun saarien väliset salmet. Etelässä sijaitsee Pulkkilansalmi eli Isosalmi, joka on nykyään kavennettu rakentamalla siihen seututielle 314 pengertie. Pengertien pohjoispäähän on jätetty silta-aukko Vähäsaaren rantaan. Saaren toisella puolella sijaitsee Huutoniemeä vasten Vähäsalmi. Keskimmäisen saaren nimi on kartan mukaan Pulkkilanharju, jonka pohjoispäässä sijaitsee Karinsalmi. Sen pohjoispuolella sijaitsee Pulkkilanharjun pohjoisin saari, jonka erottaa mantereesta Käkisalmi. Näiden salmien kautta virtaa Päijänteen pohjoispäästä tuleva vesi Asikkalanselän puolelle.
Maantietoa > Saaret

Asikkalanselällä on 194 saarta, joiden pinta-ala on yhteensä 2 128,65 hehtaaria eli noin 21,3 neliökilometriä. Saarten osuus on noin 22 % Asikkalanselän pinta-alasta. Suurin saari Salonsaari on 6,6 kilometriä pitkä, 5,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 17 neliökilometriä. Sen itäpuolella sijaitsee toiseksi suurin saari Vesansalo, joka on 2,6 kilometriä pitkä, 1,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna 1,6 neliökilometriä. Saarten välissä kulkee Luopostensalmi, jonka kapein kohta Yläsuu on vain muutaman metrin levyinen. Muista saarista 32 on yli hehtaarin suuruisia, 128 on yli aarin ja loput 32 ovat alle aarin kokoisia. Muita merkittäviä saaria ovat esimerkiksi Pernasaari, joka sijaitsee Vääksystä alkavan laivaväylän varrella, ja sen länsipuolella on pienempi Mäntysaari. Vääksyn lähellä on myös Heinäsaari, Lautasaari ja Vohlastensaari. Kinisselällä sijaitsee yli 50 metriä korkea Kinissaari, joka on luonnonsuojelualuetta. Vesansalon ympärillä on pieniä saaria: Kaakkosaaret, Konkosensaari, Ritosaaret, Savonsaaret, Herrasaari, Humatlahdensaaret ja Verkkosaari. Vesansalon luoteispuolella alueaa saaristoinen järvenosa, josta on mainittava suurimmat saaret: Mustasaari, Vörstinluoto, Kaurissaari, Hatara, Kotasaari, Alimmainen- ja Ylimmäinen Huhtasaari eli Revonsaari, Kaitasaaret sekä Selkäsaaret. Pulkkilanharjun vieressä sijaitsee Isosaari ja Patopäänsaaret. Kun edetään vielä pohjoiseen Sulunpohjaan, ohitetaan siellä Vihtasensaari ja Pikku-Vihtanen, Turansaari, Husu ja Hintto. Pulkkilanharjussa on ollut kolme saarta. Harjun pohjoisin saari, keskimmäisin saari ovat edelleen olemassa, mutta Vähäsaari on yhdistetty keskimmäiseen saareen pengertiellä.
Maantietoa > Syvyysvaihtelut

Asikkalanselän tilavuus on 965,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,96516 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 12,5 metriä ja suurin syvyys on Suomen ympäristökeskuksen mukaan 77 metriä. Asikkalanselän järvenpohjan syvyys vaihtelee suuresti. Esimerkiksi sen länsiosissa Isosaaren eteläpuolella painuu pohja Pulkkilanharjulta alkaen toistuvasti yli 20 metrin syvyyteen ja siellä on paikoin yli 30 ja 40 metriä syviä kohtia . Sulunpohjan lahti on varsin matalaa, koska syvin kohta 11 metriä saavutetaan monessa kohdassa . Sen sijaan Kinisselkä on aivan toisenlainen alue. Sen kaakkoisrannat putoavat jyrkästi veteen ja niiden alla vedenalaiset rinteet laskevat edelleen helposti yli 50 metriin. Taipaleenpohjasta Salonsalmeen ja Kopsuohon jatkuu tällainen syvännejakso, jossa on monia yli 70 metriä syviä kohtia. Vaskoniemen edustalle on peruskarttoihin merkitty 84 metriä syvä kohta  ja Salonsalmen suulla 78-metrinen kohta . Kinisselän keskellä sijaitsee eräs 79 metriä syvä kohta . Vesansalon pohjoispuolella alkaa luoteeseen jatkuva syvännejakso, jonka keskellä on 44 metriä syvää .
Maantietoa > Ympäristö

Asikkalanselän rantaviivan pituus on 211,1 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 109,3 kilometriä eli 52 %. Etelärannat muodostuvat Vääkyssä Salpausselkien toisesta reunamuodostumasta. Pulkkilanharjun jatke, joka yhtyy siihen pohjoisesta päin, muodostaa Asikkalanselän länsirantaa seuraavan harjun. Kinisselän jyrkät metsäiset rannat taas ovat esimerkkinä alueen huuhtoutuneesta moreeni- ja kalliomaastosta, jota esiintyy Asikkalanselän itä- ja pohjoispuolella. Alue on kohtuudella viljeltyä, mutta kangasmetsiä esiintyy paljon. Alue on Haja-asutusaluetta lukuun ottamatta Vääksyä, jonka rannat on viiden kilometrin osalta tiheään rakennettuja. Taajan rakennettua ovat myös Asikkalan kirkonkylä, Pulkkila, Salo, Särkijärvi ja Vähä-Pulkkila. Asikkalanselän rannoille on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niille tulee tiet valtatieltä 24 tai seututieltä 314, joka seuraa Pulkkilanharjua järven poikki. Kalkkisten kautta kiertää yhdystie 3142, josta haarautuu tie Vähä-Pulkkilassa sen niemimaalle. Kalkkisista haarautuu yhdystie 3132, josta poikkeaa kylätiet Särkijärvelle, Vedentaustalle ja Mustjärvelle. Yhdystie jatkaa Kopsuon kautta Vehkoolle ja takaisin Vääksyyn.
Vääksyn laivasatama
Höyrylaiva Vääksyssä
M/S Suometar Kalkkisten kanavassa
Näkymä Aurinkovuorelta Asikkalanselälle
Iltahämärä Asikkalanselällä
Isosaari
Vesistösuhteet > Vesistöalueet

Asikkalanselkä sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Asikkalanselän alueella (14.21), jonka Asikkalanselän lähi-alueeseen (14.211) järvenosa kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy.
Asikkalanselkä sijaitsee Päijänteen alueen eteläpäässä, missä on myös sen laskujoen Kymijoen alkupää, ja luonnollisesti kaikki sen keräämät muiden valuma-alueiden vedet ja sen oman alueen vedet purkautuvat Päijänteen lähialueelta (14.221) Pulkkilanharjun salmien kautta tähän järvenselkään. Näiden lisäksi vesimäärää kasvattaa hieman eteläisen Vesijärven valuma-alue (14.24), joka laskee Asikkalanselkään Vesijärvestä (10 751 hehtaaria, ha) alkavaa Vääksynjokea pitkin. Lopulta voidaan huomioida Urajärven valuma-alue (14.212), jonka latvajärvi Urajärvi (446 ha) laskee järviketjun läpi Taipaleenpohjaan. Järviketjussa tulee vastaan esimerkiksi Säynätjärvi (81 ha), Keskinen (54 ha) ja Myllyjärvi (11 ha).
Vesistösuhteet > Lähialue

Asikkalanselän lähi-alue on ympäröivien valuma-alueiden puristuksessa niin, ettei sen alueelle jää tilaa monellekaan järvelle. Sen länsipuolella ei ole yhtään järveä ja ojatkin ovat lyhyitä. Kinisselän puolella on epätasaisella ylängölle useita pienjärviä. Kopsuon lahdenpohjukkaan laskee metsäoja, jonka valuma-alueella sijaitsevat Iso Valkjärvi (3 ha), Vähä Valkjärvi (2 ha) ja Iso-Pökki (2 ha). Muurlahteen laskee Rominoja, joka on Särkilammin (4 ha) laskuoja. Porttikallion pohjoispuolelle laskee Pahalammin (2 ha) ja Pursijärven (19 ha) yhteinen laskuoja. Taipaleenpohjan pohjoispuolella laskee pieni Ruutananlammi (2 ha) kapeaan, mutta 1,2 kilometriä pitkään Patalahteen. Hieman pohjoisempana sijaitsevat Suosilmänlammi (1 ha), jolla ei ole näkyvää ojaa, ja Kurisjärvi (4 ha), joka laskee Pyhätaipaleenpohjaan Kontusaaren ja Mustasaaren suojaan. Kalkkistenkosken luo laskee vielä Särkijärvi (9 ha).
Vesistösuhteet > Kymijoki

Asikkalanselän, ja samalla muunkin Päijänteen, laskujoki on Kymijoki, joka saa alkunsa Kalkkistenkoskesta. Koski sijaitsee Isosaaren takana Myttyniemen ja Revetniemen välissä. Sen suualue on 500 metriä leveä ja se on saaristoinen (alle 20 saarta). Koski kapenee kuitenkin 600 metrin matkalla 80 metriä leveäksi. Koski loppuu tämän jälkeen, mutta sen taka aukeaa saaristoinen ja järvimäinen Kymijoen alkuosa. Vedet valuvat nyt Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueeseen (14.14), mistä jo alle 7 kilometrin jälkeen alkaa Ruotsalaisen (7 413 ha) järvi. Kosken rinnalla Myttyniemellä sijaitsee Kalkkisten kanava, joka on noin kilometrin mittainen. Kuriositeettina mainittakoon, että Vähä-Pulkkilassa sijaitsee 2,2 kilometriä pitkä Alasenlahti eli Pitkälahti, joka työntyy Kymijoesta kohti Sulunpohjaa. Siihen laskee Sulunpohjasta Myllyoja, joka on siten toinen luonnonmukaisesti virtaava lasku-uoma Päijänteestä.
Historiaa

Järven kaikkien järvenosien yhteistä historiaa esitellään Päijänteen historian osiossa. Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 Asikkalanselkä mahtuu karttalehdelle kokonaan. Kartassa järvenosien ja saarien nimet ovat pysyneet nykypäiviin lähes ennallaan. Joitakin eroja kuitenkin esiintyy. Salonsalmea kutsuttiin kartan mukaan aikaisemmin Halkoniemensalmeksi. Pulkkilansalmi oli tuolloin noin 450 metriä leveä, kun se on nykyään pengertien silta-aukon verran eli 30–40 metriä leveä. Vääksyssä (kartassa ”Wieksiö”) ei ollut tuolloin mainittavaa asutusta, sillä siellä toimi vain kolme vesimyllyä.
Vuoden 1965 peruskartassa oli Pulkkilansalmessa vielä lossi, joka ylitti osittain pengeretyn Pulkkilansalmen viimeistä osaa. Vuoden 1980 kartassa lossi oli korvattu jo sillalla .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Päijänne Wikimedia Commonsissa
(14.2)
Asikkalanselkä ilmakuvassa.
Kalkkisten kanava
Pulkkilanharju