stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Meksikon Grand Prix 2017

|  Meksikon Grand Prix 2017  |
| --- | --- |
 18. osakilpailu 20 osakilpailusta kaudella 2017. 

Päivämäärä:  29. lokakuuta 2017
Rata:  Autódromo Hermanos Rodríguez
Sijainti:  México, Meksiko
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,304 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 305,354 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Paaluaika:  1.16,488
Palkintokoroke
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Toinen:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Kolmas:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.18,785 (kierroksella 68)
Meksikon Grand Prix 2017 (virallisesti Formula 1 Gran Premio de México 2017) oli Formula 1 -kauden 2017 18. osakilpailu, joka ajettiin 29. lokakuuta Autódromo Hermanos Rodríguezin moottoriradalla Méxicossa Meksikossa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27. lokakuuta | 10:00–11:30 | 18:00–19:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 15–19 °C | 27–36 °C | 36–58 % |
| 27. lokakuuta | 14:00–15:30 | 22:00–23:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 22–24 °C | 44–47 °C | 16–23 % |
| 28. lokakuuta | 10:00–11:00 | 18:00–19:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 12–15 °C | 24–32 °C | 53–68 % |
| 28. lokakuuta | 13:00–14:00 | 21:00–22:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 19–21 °C | 43–49 °C | 29–36 % |
| 29. lokakuuta | 13:00–15:00 | 21:00–23:00 | Kilpailu |  Puolipilvinen | 21 °C | 42 °C | 33 % |
Lähde:
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Osioiden ajat> 1. osio | Osioiden ajat> 2. osio | Osioiden ajat> 3. osio | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1.16,870 | 1.17,665 | 1.16,488 | 1 |
| 2 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.17,630 | 1.16,524 | 1.16,574 | 2 |
| 3 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.17,518 | 1.17,035 | 1.16,934 | 3 |
| 4 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1.17,578 | 1.17,161 | 1.16,958 | 4 |
| 5 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.18,148 | 1.17,534 | 1.17,238 | 5 |
| 6 | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 1.18,336 | 1.17,827 | 1.17,437 | 6 |
| 7 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.18,208 | 1.17,631 | 1.17,447 | 16 |
| 8 | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 1.18,322 | 1.17,792 | 1.17,466 | 7 |
| 9 | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 1.18,405 | 1.17,753 | 1.17,794 | 8 |
| 10 | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 1.18,020 | 1.17,868 | 1.17,807 | 9 |
| 11 | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 1.18,570 | 1.18,099 |  | 10 |
| 12 | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 1.18,902 | 1.19,159 |  | 11 |
| 13 | 28 |  Brendon Hartley | Toro Rosso-Renault | 1.18,683 | Ei aikaa |  | 17 |
| 14 | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 1.17,710 | Ei aikaa |  | 18 |
| 15 | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Honda | 1.18,578 | Ei aikaa |  | 19 |
| 16 | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 1.19,176 |  |  | 12 |
| 17 | 94 |  Pascal Wehrlein | Sauber-Ferrari | 1.19,333 |  |  | 13 |
| 18 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.19,443 |  |  | 14 |
| 19 | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 1.19,473 |  |  | 15 |
| 20 | 10 |  Pierre Gasly | Toro Rosso-Renault | Ei aikaa |  |  | 20 |
107 % aika: 1.22,944
Lähde:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 71 | 1:36.26,552 | 2 | 25 |
| 2. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 71 | +19,678 | 4 | 18 |
| 3. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 71 | +54,007 | 5 | 15 |
| 4. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 71 | +1.10,078 | 1 | 12 |
| 5. | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 70 | +1 kierros | 6 | 10 |
| 6. | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 70 | +1 kierros | 11 | 8 |
| 7. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 70 | +1 kierros | 9 | 6 |
| 8. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 70 | +1 kierros | 14 | 4 |
| 9. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 70 | +1 kierros | 3 | 2 |
| 10. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 70 | +1 kierros | 18 | 1 |
| 11. | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 70 | +1 kierros | 10 |  |
| 12. | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Honda | 70 | +1 kierros | 19 |  |
| 13. | 10 |  Pierre Gasly | Toro Rosso-Renault | 70 | +1 kierros | 20 |  |
| 14. | 94 |  Pascal Wehrlein | Sauber-Ferrari | 69 | +2 kierrosta | 13 |  |
| 15. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 69 | +2 kierrosta | 15 |  |
| Kesk. | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 59 | Ohjaus | 8 |  |
| Kesk. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 55 | Voimayksikkö | 12 |  |
| Kesk. | 28 |  Brendon Hartley | Toro Rosso-Renault | 30 | Voimayksikkö | 17 |  |
| Kesk. | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 24 | Voimayksikkö | 7 |  |
| Kesk. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 5 | Voimayksikkö | 16 |  |
Lähteet:
Muuta

Lewis Hamilton varmisti neljännen kuljettajien maailmanmestaruuden.
Sebastian Vettelin 50. paalupaikka.
Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meksikon Grand Prix 2017 Wikimedia Commonsissa
Meksikon GP 2017 - F1-ruutu (Arkistoitu – Internet Archive)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Kiina |  Bahrain |  Venäjä |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Azerbaidžan |  Itävalta |  Britannia |
|  Unkari |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Malesia |  Japani |  Yhdysvallat |  Meksiko |  Brasilia |  Abu Dhabi |
Formula 1 -luokan Meksikon Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Autódromo Hermanos Rodríguez (1963–1970, 1986–1992, 2015–2019, 2021–)
Do You Believe in Magic

| Do You Believe in Magic The Lovin' Spoonful |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä–syyskuu 1965
 Julkaistu: marraskuussa 1965
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Erik Jacobsen
 Tyylilaji: folk rock
 Kesto: 30.08
 Levy-yhtiö: Kama Sutra
The Lovin' Spoonfulin muut julkaisut
|   | Do You Believe in Magic 1965 | Daydream 1966 |
Do You Believe in Magicon on The Lovin' Spoonfulin esikoisalbumi vuodelta 1965.
Kappaleet > A-puoli

Do You Believe In Magic – 2.07 (säv. John Sebastian)
Blues In The Bottle – 2.12 (säv.  Traditional)
Sportin' Life – 4.04 (säv. Traditional)
My Gal  – 2.38 (säv. Traditional)
You Baby – 2.56 (säv. Barry Mann, Phil Spector, Cynthia Weil)
Fishin' Blues – 2.02 (säv.  Traditional)
Kappaleet > B-puoli

Did You Ever Have To Make Up Your Mind – 1.59 (säv. Sebastian)
Wild About My Lovin' – 2.36 (säv. Traditional)
Other Side Of This Life – 2.30 (säv. Fred Neil)
Younger Girl – 2.20 (säv. Sebastian)
On The Road Again – 1.51 (säv. Sebastian)
Night Owl Blues – 3.05 (säv. Steve Boone, Joe Butler, Sebastian, Zal Yanovsky)
Kokoonpano

John Sebastian – laulu, kitara, autoharp, huuliharppu, urut
Steve Boone – basso, laulu
Joe Butler – rummu, lyömäsoittimet, laulu
Zal Yanovsky – sähkökitara, akustinen kitara, laulu
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: A–
Markus Tervo

| Markus Tervo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  taikuri
Aiheesta muualla
Kotisivut
Markus Tervo on ammattitaikuri, Suomen Taikurit ry:n puheenjohtaja ja taikatapahtumien tuottaja. Hän on voittanut lukuisia taikurikilpailuja: Ravintolataikuuden Suomenmestaruuden 2018, Lähitaikuuden Solmu Mäkelä -palkinnon ja alle 18-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden. Vuonna 2020 Tervo osallistui Talent Suomi -ohjelmaan, jossa hän ylsi semifinaaliin asti. Markus Tervo esiintyy One Man Show:llaan Uudenmaan yksityisjuhlissa.
Aiheesta muualla

Karjaainen, Katariina: Taikurilta ainutlaatuinen temppu Talentissa – taustalla koskettava henkilökohtainen tarina MTV3 Uutiset.  15.3.2020. Viitattu 24.9.2021.
Etusivu Taikuri Markus Tervo. Viitattu 24.9.2021.
Markus Tervo Stagent ohjelmatoimisto. Viitattu 24.9.2021.
Malakai Fekitoa

| Malakai Fekitoa |
| --- | --- |
 Fekitoa vuoden 2015 MM-kisoissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1992 (ikä 32) Ha'apai, Tonga
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Uran tiedot
Pituus:  187 cm
Laji:  rugby union
Seura:  Blues (2013) Highlanders (2014–)
Kilpauran kesto:  2012–
Saavutukset
Voitot:  maailmanmestaruus 2015
 Tietolaatikko päivitetty 24. toukokuuta 2016 
Malakai Fekitoa (s. 10. toukokuuta 1992 Ha'apai, Tonga) on uusiseelantilainen ammattilaisrugbypelaaja. Fekitoa on pelannut Uuden-Seelannin rugbymaajoukkueessa, voittaen maailmanmestaruuskilpailuista kultaa vuonna 2015.
Nuoruus

Fekitoa syntyi Tongalla, yhdellä Ha'apain saarista. Hän oli turistimatkalla Uudessa-Seelannissa vuonna 2009, ja anoi stipendiä Wesleyn collegeen. Stipendi myönnettiin, kun Fekitoa näytti pelitaitonsa rugby-ottelussa, jonka jälkeen hän on asunut Uudessa-Seelannissa.
Ura

Fekitoa aloitti ammattilaisuransa pelaamalla Aucklandin riveissä vuonna 2012.
Super Rugby -joukkueista hän on pelannut Auckland Bluesissa (2013) sekä nykyään Highlanderseissa (2014–), ollen voittamassa näin myös super rugby -kautta vuonna 2015 Highlandersien riveissä.
Ura > Maajoukkue

Fekitoa pelasi ensimmäisen ottelunsa Uuden-Seelannin maajoukkueessa Englantia vastaan 7. kesäkuuta 2014. Hän osallistui vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuihin ollen osallisena voittamassa kultaa.
Aiheesta muualla

itsrugby.co.uk: Pelaajaprofiili
Ed Allen

Ed Allen (s. 1948 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän valmistui Goddard Collegesta ja oli mukana Iowa Writers’ Workshopissa vuonna 1972. Hän valmistui Ohion yliopistosta master of artsiksi vuonna 1986 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1989. Hän opetti Rhodes Collegessa Memphisissä, Central Oklahoman yliopistossa, Jagellon yliopistossa Krakovassa Puolassa, San Jose State Universityssa ja Etelä-Dakotan yliopistossa. Allenin töitä on julkaistu The New Yorkerissa, Story Magazinessa, Gentlemen's Quarterlyssa sekä Southwest Reviewissä. Allen asuu Vermillionissa Etelä-Dakotassa.
Matti Palo

Matti Palo (6. huhtikuuta 1938 Kokkola – 14. helmikuuta 2014 Jalasjärvi) oli suomalainen metsäntutkija ja professori.
Palo valmistui metsänhoitajaksi ja väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1969. Hän toimi metsäekonomian professorina Metsäntutkimuslaitoksessa Helsingissä. Hän oli seitsemän vuotta tutkijana ja professorina myös ulkomailla.
Palo kuoli auto-onnettomuudessa Jalasjärvellä ollessaan matkalla Helsingistä Toholammille, jossa sijaitsi hänen äitinsä kotitalo.
Teoksia

Ostajaotantaan perustuva hakkuutilasto - Removal statistics based on a sample of buyers, Helsingin yliopiston väitöskirja. Metsäntutkimuslaitoksen julkaisuja 68:1. Helsinki 1969
Regression models for estimating the solid wood content of roundwood lots. Folia forestalia 66. Metsäntutkimuslaitos, Helsinki 1969
A systems-oriented frame model for planning research projects in forestry - Metsällisen tutkimusprojektin suunnittelun systeemiteoreettinen kehysmalli. Metsäntutkimuslaitoksen julkaisuja 72, 4. Helsinki 1971
Valtion metsäteollisuus- ja metsätalousyritysten koordinointi - Coordination of state-owned forestry and forest industry firms in Finland. Folia forestalia 126. Metsäntutkimuslaitos, Helsinki 1971
Hakkuumäärien lyhytjaksoinen ennustaminen ; kirj. Matti Palo, Mikko Tervo. Folia forestalia 176. Metsäntutkimuslaitos, Helsinki 1973
Waste paper recycling : economic and ecological prospects ; kirj. Matti Palo, Olli Nissilä. Metsäntutkimuslaitoksen julkaisuja 82, 5. Helsinki 1975
Puutavarapörssin toteutettavuus ; kirj. Ritva Toivonen ja Matti Palo. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 547. Helsinki 1995
Forests in global warming ; kirj. Patrick Humphreys ja Matti Palo. Wider, Helsinki 1998
Toimitustöitä

Deforestation or development in the Third World? ; toim. Matti Palo ja Jyrki Salmi. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 272. Helsinki 1987
Deforestation or development in the Third World?. Vol. 2. ; toim. Matti Palo ja Jyrki Salmi. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 309. Helsinki 1988
Deforestation or development in the Third World?. Volume 3 ; toim. Matti Palo ja Jyrki Salmi. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 349. Helsinki 1990
Forest transitions and carbon fluxes : global scenarios and policies. Wider, Helsinki 1999
Ed Atkins

Atkins Kiasmassa vuonna 2016.
Ed Atkins (s. 1982) on brittiläinen taiteilija. Hän käyttää töissään monipuolisesti tekniikan suomia mahdollisuuksia: teräväpiirtotelevisioita, surround-ääniä ja digitaalista editointia.
Atkins on opiskellut kuvataidetta Lontoossa. Hän suoritti kandidaattitutkinnon Central Saint Martinsin taidekoulussa ja jatkoi maisteriksi Slade School of Fine Artissa.
Taiteilijan työnsä ohella Atkins luennoi Goldsmiths’ Collegessa Lontoossa.
Atkins oli yksi Helsingin Ars 17 -näyttelyn keskeisistä taiteilijoista. Hänen teoksensa täyttivät lähes kokonaisen kerroksen Kiasmassa.
Dikarboksyylihapot

Dikarboksyylihapot ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa funktionaalisena ryhmänä on kaksi karboksyyliryhmää -COOH. Molekyylikaavoissa dikarboksyylihapot voidaan ilmaista yleisessä muodossa ”HOOC-R-COOH”, jossa R kuvaa jotain hiilivetyketjua.
Esimerkkejä dikarboksyylihapoista

| Triviaalinimi | IUPAC-nimi | Kemiallinen kaava | Rakenne |
| --- | --- | --- | --- |
| Oksaalihappo | etaanidihappo | HOOC-COOH |  |
| Malonihappo | propaanidihappo | HOOC-(CH2)-COOH |  |
|  Meripihkahappo    Sukkiinihappo | butaanidihappo | HOOC-(CH2)2-COOH |  |
| Glutaarihappo | pentaanidihappo | HOOC-(CH2)3-COOH |  |
| Adipiinihappo | heksaanidihappo | HOOC-(CH2)4-COOH |  |
| Pimeliinihappo | heptaanidihappo | HOOC-(CH2)5-COOH |  |
| Suberiinihappo    Korkkihappo | oktaanidihappo | HOOC-(CH2)6-COOH |  |
| Atselaiinihappo | nonaanidihappo | HOOC-(CH2)7-COOH |  |
| Sebasiinihappo | dekaanidihappo | HOOC-(CH2)8-COOH |  |
|  | dodekaanidihappo | HOOC-(CH2)10-COOH |  |
| Fumaarihappo | (E)-buteenidihappo   trans-1,2-etyleenidikarboksyylihappo | HOOC-(CH)2-COOH |  |
| Maleiinihappo | (Z)-buteenidihappo   cis-1,2-etyleenidikarboksyylihappo | HOOC-(CH)2-COOH |  |
| Ftaalihappo | 1,2-bentseenidikarboksyylihappo orto-ftaalihappo | C6H4(COOH)2 |  |
| Isoftaalihappo | 1,3-bentseenidikarboksyylihappo meta-ftaalihappo | C6H4(COOH)2 |  |
| Tereftaalihappo | 1,4-bentseenidikarboksyylihappo para-ftaalihappo | C6H4(COOH)2 |  |
Doggerland

Doggerland sijaitsi jääkaudella nykyisen Pohjanmeren paikalla.
Doggerlandin eri vaiheet.
Vasemmalla nykyisen Doggermatalikon kohta. Keskellä Doggerlandin ja Pohjanmeren rantaviivojen kehitys aikavälillä 16000 eaa. – 5500 eaa. Oikealla mannerjäätikön suurin laajuus noin vuonna 20000 eaa.
Doggerland oli jääkaudella ja jonkin aikaa sen jälkeenkin Pohjanmerellä sijainnut maa-alue, joka peittyi mannerjäätiköiden sulamisvesien alle noin 5200 eaa. Tämä kadonnut maa-alue on saanut nimensä Doggermatalikosta. Ainakin osa Doggerlandista oli jäätöntä viime jääkauden kylmimpänä aikanakin.
Doggerlandin kehitys

Noin 20 000–18 000 vuotta sitten Doggerland oli laaja alue, jossa oli vuolaita virtoja. Käytännössä koko Pohjanmeri oli Doggerlandia, lukuun ottamatta esimerkiksi Norjan hautaa. Doggerland kattoi Englannin kanaalin ja ulottui Orkneysaarille ja Shetlandsaarille asti. Pohjoinen Britannia ja Norja olivat jäässä. Koko Doggerland ei todennäköisesti ollut jään peitossa, vaan se oli tundraa. Vedenpinta oli noin 120 metriä nykyistä alempana.
Kun jääkausi päättyi, jää suli nopeasti ja vedenpinta nousi Doggerlandissa. Toisaalta jääkauden huippukaudella mahdollisesti autio Doggerland asutettiin luultavasti viimeistään noin 15 000–14 000 vuotta sitten. Asuttajat olivat kivikautisia metsästäjä-kalastajia, jotka lienevät eläneet vuodenkierron mukaan. Noin 10 000 vuotta sitten Englannin kanaali oli yhä kuivaa maata, samoin kuin nykyinen Doggermatalikko, joka oli yhteydessä Eurooppaan. Jääkauden loppuaikoina lämpötilojen vaihdellessa Doggerland on ollut ajoittain ihmisasutukselle Euroopan suotuisimpia paikkoja. Ennen veden alle jäämistään alue oli lehtimetsän peitossa ja siellä kasvoi muun muassa pähkinäpensaita sekä tammia.
Vedenpinnan nousu 9 000 vuotta sitten erotti nykyisen Doggermatalikon omaksi saarekseen. Noin 8 200 vuotta sitten Agassiz-jääjärven nopea tyhjeneminen nosti merenpintaa noin 60 senttimetriä, mikä luultavasti hävitti kutistuneen Doggerlandin rippeen. Samoihin aikoihin Norjan rannikolla tapahtui valtava Storeggan maanvyöry, joka nosti nykyisen Doggermatalikon alueelle ulottuneen hyökyaallon. Kaivausten perusteella ei tiedetä esimerkiksi, miten Doggerlandin viimeisille asukkaille kävi. He saattoivat hukkua Doggerlandin kanssa tai muuttaa kanooteilla tai lautoilla pois. Esimerkiksi Englannin, Saksan ja Tanskan mesoliittisissa kulttuureissa uskotaan olleen samaa kuin Doggerlandin kulttuurissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doggerland Wikimedia Commonsissa
Spinney, Laura: Searchinge for Doggerland National Geographic.  joulukuu 2012. (englanniksi)
Matka muinaiseen Suomeen

| Matka muinaiseen Suomeen: 11 000 vuotta ihmisen jälkiä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Ilari Aalto
Kuvittaja:  Elina Helkala
Kieli:  suomi
Genre:  Suomen historia, muinaisjäännökset
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  264
ISBN:  978-952-300-328-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Matka muinaiseen Suomeen: 11 000 vuotta ihmisen jälkiä on vuonna 2017 ilmestynyt Ilari Aallon kirjoittama ja Elina Helkalan kuvittama tietokirja Suomen muinaisjäännöksistä. Teoksen kustansi Atena. Kirjalle myönnettiin Vuoden arkeologinen teko 2017 -tunnustus. Teos oli myös 12 finalistin joukossa ehdolla vuoden historiateos -palkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

Atena Kustannus: Matka muinaiseen Suomeen.
Dahlbom, Taika: Suomen muinaismuistot jäävät arvoituksellisiksi, sillä kirjallisia lähteitä ei ole. Helsingin Sanomat 6.8.2017.
Puukka, Päivi: Oho, kävelit muinaismuiston yli! Suomessa on paljon merkkejä historiasta, mutta aina niitä ei huomaa. Yle uutiset 25.6.2017.
Matti Pajula

Matti Heikki Pajula (31. joulukuuta 1936 Kuopio – 30. lokakuuta 2021 Kuopio) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja ohjaaja.
Elämä ja ura

Pajulan vanhemmat olivat rakennusmestari Esko Pajula ja Helmi Virsu. Hän pääsi ylioppilaaksi Haapaveden yhteiskoulusta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1963 Helsingin yliopistosta. Pajula asui vuodesta 1979 Nilsiässä. Hän oli Kuopion läänin kirjallisuuden läänintaiteilijana 1983–1984.
Pajula kirjoitti näytelmiä ja radiokuunnelmia. Hän on tehnyt näytelmäsovituksia sekä toiminut ohjaajana ja elokuva- ja näytelmäkriitikkona. Hän teki myös elokuvakäsikirjoituksia yhdessä Mikko Niskasen ja Pekka Parikan kanssa.
Teoksia

Amerikan Antti : radiokuunnelma. Yleisradio 1975, esitetty televisionäytelmänä 1979
Pastori : televisionäytelmä. 1977
Purkajat : kuunnelma. Yleisradio 1977
Moskovitsit : kaskukokoelma. Weilin & Göös, Espoo 1978
Tosimiehiä : 5-osainen televisionäytelmä. MTV 1981
Suomalaisia tunnustuksia : 4-osainen televisiomonologinäytelmä. 1983
Kalajoen käräjät : näytelmä körttiläisistä. 1982
Meidän Gananderimme : näytelmä. Rantsila 1985
Ehdottomat : näytelmä 1700-luvun separatisteista. Keski-Pohjanmaan opisto 1986
Käki selällään : dramatisoitu televisiodokumenttisarja. MTV-teatteri 1986
Herra alikersantti : näytelmä. Mikkelin kaupunginteatteri 1989
Kallis oli maa - kenttäpostia kotirintamalta : televisiosarja kotirintamasta. YLE TV2 1990
Jokilaakson sota : näytelmä Suomen sodasta 1808. 1991
Herrain herkut : näytelmä naisista Lapin sodassa. 1991
Mies ja joki : henkilömuotokuva. YLE TV2 1991
Yölinnut : näytelmä. 1991
Armon vilaus : näytelmä Paavo Ruotsalaisesta. 1992
Letukka : musiikkinäytelmä sodan jäljistä. 1995
Rajasusi : musiikkinäytelmä Täyssinän rauhasta, näytelmä perustuu todellisiin tapahtumiin Pohjois-Savossa vuosina 1595–1597. 1995
Hunajan pisara : näytelmä Paavo Ruotsalaisesta. 1996
Tirektiivi : eurohupailu. 1997
Valkeapukuinen tyttö: näytelmä jääkärietapista. 1997
Jääkärin sulhanen : musiikkinäytelmä Sihvon malliin. 1998
Tanssiinkutsu : näytelmä sodasta palaavasta suomalaisesta maalaisihmisestä. 1998
Tuulen koira : draamallinen matka Riitta ja Paavo Korhosen sielunmaisemaan : matkailudraama. Aholansaari 1999
Välittäjä : näytelmä Kristfrid Grananderista. Rantsila 1999
Pyhä näky : näytelmä Pekka Halosesta. Lapinlahti 1999
Pietari Toropaisen pilvilinna : komedia. 2001 (dramatisointi Kalle Isokallion romaanista)
Tulitikkuja lainaamassa. 2002 (dramatisointi Maiju Lassilan romaanista)
Maailmannainen : näytelmä merkillisestä naiskohtalosta sodanjälkeisessä Suomessa. 2003
Kahakka : näytelmä Krimin sodan tapahtumista Kokkolassa 1854. Kokkola 2004
Otot ja panot : juhlanäytelmä osuuskassojen synnystä Suomen maaseudulle. Nilsiän harrastajateatteri 2004
Patruuna : näytelmä ruukinpatruunan murhasta Juankoskella 1810. 2004
Punka - väärä mies : näytelmä kuuluisasta itäsuomalaisesta rosvosta kansalaissodan ajoilta. 2004
Orpopojan tango : näytelmä asekätkennästä suomalaisessa pikkukaupungissa 1944-45. 2005
Varpajaisia  : näyttämökuvia varpaisjärveläisestä itsenäisyydestä, juhlanäytelmä kunnan 100-vuotisen itsenäisyyden päättymisestä. Korpiteatteri 2010
Hunajan pisaroita : Matti Pajulan kootut draamat osat 1–6 ; toimittaneet Matti Pajula ja Asko Korpela. 2013
Dikastírian metroasema

| Dikastíria> Δικαστήρια |
| --- | --- |
 Dikastírian metroaseman rakennustöitä.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 4
Sijainti:  37°59′44″N, 23°44′28″E
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Dikastírian metroasema (kreik. Δικαστήρια eli Σταθμός Δικαστήρια, Stathmós Dikastíria; ”Tuomioistuimet”) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Ateenan pohjoisosissa Pedíon Áreos -puiston koillispuolella.
Aseman lähellä sijaitsee Pedíon Áreos -puiston lisäksi muun muassa Ateenan ensimmäisen asteen oikeusistuimen (Protodikeío Athinón) eli alioikeuden rakennus, josta asema on saanut nimensä. Seuraava asema pohjoiseen on Kypséli ja etelään Alexándras.