Lentolaivue 16
Jatkosota

Äänisen lohkolle sijoitettu lentolaivue 16 (lyhenne 3. toukokuuta 1942 alkaen LeLv 16) siirtyi lentorykmentti 2:n alaisuuteen 3. toukokuuta 1942 toteutetussa aluejakoon perustuvassa organisaatiomuutoksessa. Laivueen esikunta ja yksi lentue oli tuolloin sijoitettuna Äänislinnaan ja kaksi muuta lentuetta Karhumäen Vitskaan. Laivueen kaluston muodostivat ensimmäisen lentueen Gloster Gladiatorit, toisen lentueen Westland Lysanderit ja kolmannen lentueen Fokker C.X:t. Laivue vastasi Maaselän lähialueiden tiedustelusta. Kolmannen lentueen Fokker C.X FK-78 lensi 28. heinäkuuta Hirvaksesta yötiedustelulennon, jolla havaittiin kymmenkunta leirinuotiota Maaselän kannaksen Tuubajärven läheisyydessä. Kone joutui lennolla ilmataisteluun kahden kaksitasoisen viholliskoneen kanssa, joista toista tulitettiin ohjaajan- ja toista tähystäjän kiväärillä. Koneet hävisivät, eikä niitä löydetty enää hämärässä. Ilmavoimien esikunta kirjasi koneen ohjaajalle ja 3. lentueen päällikölle kapteeni Saxellille lennolta ilmavoiton.
Vuoden 1943 alussa laivueen kaikki lentueet olivat Hirvaksessa, jossa sen esikunnalla oli käytössään kaksi Westland Lysanderia ja yksi Fokker F.VIII, 1. lentueella viisi- ja 2. lentueella neljä Gloster Gladiatoria sekä 3. lentueella kaksi Fokker C.X:tä. Lentueen Gladiator-partio joutui 15. helmikuuta 1943 ilmataisteluun neuvostoliittolaisen Polikarpov R-5 -koneen kanssa, joka starttasi Kärkijärven kentältä. Gladiatorit olivat palaamassa normaalilta Kumsjärvi-Vojatsu-Sekehe-Kärkijärvi-Kumsjärvi -reitillä lennetyltä tiedustelulennolta, jolla laskettiin Muurmannin radan ja siihen liittyvien tieosuuksien liikennettä noin kilometrin lentokorkeudesta. Partion johtaja, luutnantti Strömberg ampui vihollisen R-5-koneen alas toisella sarjalla. Strömbergin pudottama R-5 jäi Gladiatoreiden ainoaksi ilmavoitoksi jatkosodassa.
Lentorykmentti 2:n komentaja vaihtui 16. kesäkuuta 1943 sen pitkäaikaisen komentajan, eversti Lorentzin siirtyessä ilmavoimien esikuntaan ilmasodan tarkastajaksi. Uusi komentaja everstiluutnantti Raoul Harju-Jeanty tarkensi rykmentin laivueiden tehtäviä, määräten lentolaivue 16 tehtäväksi Äänisjärven laivaliikenteen, satamien ja alusten tiedustelun, Vodla- ja Vytegrajoen suiden kuvauksen ja Tsolmitsan, Vodlajoen ja Vytegran satamien, laiturien ja varastojen pommituksen. Loppuvuosi 1943 oli sotatoimien puolesta hiljainen.
Vuoden 1944 alussa laivueen esikunta ja kolmella Fokker C.X:llä varustettu 3. lentue olivat Hirvaksessa, kolmella Gloster Gladiatorilla varustettu 1. lentue Vitskassa ja neljällä Lysanderilla varustettu 2. lentue Äänislinnassa. Rintamalaivueille annettiin 14. helmikuuta 1944 tehtävän mukaiset etuliitteet, jolloin lentolaivue 16:sta tuli tiedustelulentolaivue 16 (TLeLv 16). Jatkosodan vetäytymisvaiheessa laivue sai kalustoonsa myös sotasaaliina saatuja Polikarpov I-153 -hävittäjiä. Laivueen viisi I-153-konetta joutuivat ilmataisteluun kahden Bell P-39 Airacobran kanssa Korpiselän yllä, jolloin toista konetta onnistuttiin vaurioittamaan. Kymmenen päivää myöhemmin tulleen sotavankitiedon mukaan se oli myös pudonnut, minkä seurauksena ylikersantti Rinkinevalle kirjattiin yksi ilmavoitto. Laivue sai elokuun 1944 lopulta alkaen käyttöönsä kotimaisia VL Myrsky -hävittäjiä, mutta sotalennoille ne eivät ehtineet. Laivue vastaanotti kuusi Myrskyä ennen sodan loppua. Laivue suoritti vuoden 1944 kolmen kesäkuukauden aikana 910 lentoa. Se menetti lentorykmentti 2:een liitettynä kolme Fokker C.X:tä, kaksi Gloster Gladiatoria ja kaksi lentäjää. Laivue ampui alas samana aikana kolme viholliskonetta. Sodan lopulla laivueen tukikohta siirrettiin Hollolaan uuden valtakunnanrajan tuntumasta Värtsilästä 3. syyskuuta 1944.