stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kinnusen talo
Historia > 1930–50-luvut

1930-luvulla talossa toimi vaatturinliike ja välirauhan aikaan 1941 talossa avattiin ravintola- ja kahvilaliike ”Kahvi-Kulma”. Nimensä mukaisesti kahvila sijaitsi kulmahuoneistossa kenkäkaupan paikalla. Kahvilan omisti Aili Nykänen. Jatkosodan aikana taloon muutti Eino Karvisen osto- ja myyntiliike ja vuonna 1945 Ferdinand Tiihosen Wiipurista siirtynyt kultasepänliike. Ilmari Pajusen vuonna 1946 tekemästä muutospiirroksesta käy ilmi asuntojako sekä myymälätilojen käyttäjät. Ensimmäisessä kerroksessa on Valtakadun puolella itäpäädyssä edelleen 30m2 laajuinen asunto. Sen vieressä, aikaisemmin Singerin toimitiloina olleet tilat ovat Veljekset Sihvosella ja Kansan Yhtiöllä. Kulmassa olevassa suuressa liiketilassa on Kuusaan Auto Oy:n tilat. Snellmaninkadun puolella pienemmissä liiketiloissa toimivat Telimon liike ja Kaijansinkko. Tiihosella ja Sirkka-Liikkeellä on käytössä sekä kadun että pihan puolen tiloja. Rakennuksen eteläpäädyssä on kaksi pientä asuntoa, toinen kadun ja toinen pihan puolella. Toisen kerroksen asuintiloja oli jaettu pienemmiksi asunnoiksi, niin että yläkerrassa oli seitsemän asuntoa. Kaikkiin asuntoihin kuului toisen kerroksen tilojen lisäksi ullakkohuone – kulma-asunnossa niitä oli kaksi.
Vuoteen 1937 mennessä Pekka Kinnusen yritys oli monien takauksien vuoksi joutunut taloudellisiin vaikeuksiin. Pekka Kinnunen siirtyi tuolloin pois yhtiön johdosta ja osake-enemmistön sai hänen poikansa Urho Kinnunen. Vaikeuksista selvittiin, ja 1940- ja 50-luvulla jalkineliike P.Kinnunen Oy kuului edelleen alansa suurimpiin yrityksiin kaupungissa. Pekka Kinnunen kuoli vuonna 1944. Vuonna 1944 esitettiin kaupungin rakennusjärjestyksessä viisikerroksista rakennusten sijaintipaikkoja. Kinnusen talon tontille on esitetty viisikerroksisen talon sijoittamista. Korkeampi rakentaminen ei kuitenkaan pääosin toteutunut ja 1950-luvulla keskustan asemakaavoituksessa palattiin suosimaan matalia 1-3-kerroksisia rakennuksia.
Muutokset

Julkisivussa on tapahtunut pieniä muutoksia ja kokonaisuus on säilynyt eheänä. Eteläpäähän tehty laajennusosa noudattaa rakennuksen tyyliä eikä kadun puolella juuri erotu vanhasta päämassasta. Snellmaninkadun puoleisten erkkerien päältä on purettu tornit 1970-luvulla. Ovia ja näyteikkunoita on ensimmäisessä kerroksessa muutettu vähän. Pihan puolelle on lisätty puurakenteinen porrashuone ja kuistimainen osa mahdollisesti jo 1920-luvulla. 2000-luvulla tehty kadun puolen julkisivukorjaus on onnistuneesti säilyttänyt ja palauttanut alkuperäistä ilmettä. Julkisivuissa on säilynyt runsaasti alkuperäisiä rakennusosia, kuten ovia ja ikkunoita.
Sisätiloissa on tapahtunut melko vähän muutoksia. 1920-luvulla asuntoihin on lisätty kylpyhuoneet ja siinä yhteydessä on tehty pieniä väliseinämuutoksia. Ulkorakennuksen purkamisen jälkeen 1980-luvulla on tehty uusia wc-tiloja rakentamalla kevytrakenteisia väliseiniä. Muutoin tiloja on muokattu lähinnä sulkemalla ja avaamalla oviaukkoja tilojen välille, niin että liiketilat ja asunnot ovat muokkaantuneet tarpeen mukaan. Alkuperäiset tilat ovat edelleen tunnistettavissa, vaikka pintamateriaaleja on muutettu. Sisätiloissa on kuitenkin säilynyt alkuperäisiä pintamateriaalia, kuten klinkkerilattiaa ja panelointeja. Myös alkuperäiset rakennusosia kuten väliovia ja kaakeliuuneja on säilynyt. Monet tilat ovat edelleen alkuperäisessä käyttötarkoituksessa – esimerkiksi alakerran kadun puolen liiketilat, porrashuoneet ja yläkerran asuntojen keittiöt.
Aiheesta muualla

Kinnusen talon rakennushistoriaselvitys 2016 (Arkistoitu – Internet Archive) Arkkitehtitoimisto LPV Jyväskylä Oy
Suomen kuningas

Suomen kuningas viittaa seuraaviin asioihin:
Suomen muinaiset kuninkaat
Ruotsin kuninkaat, jotka hallitsivat Suomea
Suomen kuningaskuntahanke vuonna 1918
Suomen kuningaskuntahanke (1742)
Suomen kuningas Gustav, hahmo elokuvassa Kuningas Ralph (näyttelijä Julian Glover)
Suomen kuningas, Martti Santavuoren romaani vuodelta 1965
Suomen kuningas, Jukka Takalon albumi vuodelta 2016
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suomen kuningas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Smile Like You Mean It

| ”Smile Like You Mean It” The Killers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hot Fuss
 B-puoli: ”Get Trashed”
 Julkaistu: 2. toukokuuta 2005
 Formaatti: CD, vinyyli
 Tekijä(t): Brandon Flowers, Mark Stoermer
 Tuottaja(t): The Killers
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: Island Records, Lizard King
The Killersin muut singlet
| ”All These Things That I’ve Done” 2004 | ”Smile Like You Mean It” 2005 | ”When You Were Young” 2006 |
Smile Like You Mean It on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta Hot Fuss 2. toukokuuta 2005. Kappale on yhtyeen jäsenten Brandon Flowersin ja Mark Stoermerin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Smile Like You Mean It” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 11.
Kappaleet > CD-julkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Smile Like You Mean It |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Get Trashed |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > 12 tuuman vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Smile Like You Mean It (Ruff & Jam Eastside Mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Mr. Brightside (Jacques Lu Cont's Thin White Duke Dub Mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Brandon Flowers – laulu
Dave Keuning – kitara
Mark Stoermer – basso
Ronnie Vannucci – rummut, lyömäsoittimet
Stockholm–Helsinki

| ”Stockholm–Helsinki” Fintelligens feat>  Petter & Pee Wee |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Renesanssi
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CD, vinyyli
 Tuottaja(t): Wretch
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Fintelligensin muut singlet
| ”Kellareiden kasvatit” 2000 | ”Stockholm–Helsinki” 2000 | ”Kelaa sitä” 2000 |
Stockholm–Helsinki on rap-yhtye Fintelligensin kolmas single yhtyeen ensimmäiseltä Renesanssi-albumilta. Single julkaistiin vuonna 2000 ja se sijoittui Suomen singlelistan ensimmäiseksi ja on myynyt kultasingleen oikeuttavan määrän. Kappaleen tuotti Trilogia-yhtyeen Wretch. Kappaleella vierailivat ruotsalaiset räppärit Petter ja Pee Wee.
Kappaleet

Stockholm–Helsinki (originaali)
Stockholm–Helsinki (instrumentaali)
Stockholm–Helsinki (a cappella)
Store Smørskredtind

Store Smørskredtind
| --- | --- |
Sijainti:  Møren ja Romsdalin lääni,  Norja
Vuoristo:  Sunnmørsalpene, Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 631 m
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Store Smørskredtind tai Vestre Smørskredtinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Norjassa Ørstan kunnassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 631 metriä. Se kuuluu Ørstan ja Strandan kuntien rajalla sijaitsevaan Smørskredtindanen vuorimassiiviin ja on kahdesta siihen kuuluvasta huipusta korkeampi. Matalampi Austre Smørskredtinden on 1 606 metriä korkea.
Sonus Borealis

Sonus Borealis on suomalainen vanhaa musiikkia esittävä orkesteri. Sen muusikot ovat pääosin kotoisin Imatralta ja muualta Etelä-Karjalasta. Taiteellisena johtajana toimii yhtyeen vuonna 1999 perustanut kanttori Johannes Vesterinen. Orkesterin kokoonpano vaihtelee esitettävän ohjelmiston mukaan.
Vuonna 2008 Sonus Borealis julkaisi toistaiseksi ainoan levytyksensä, joka sisältää 1700-luvulta peräisin olevien Porin triviaalikoulun nuottikirjojen musiikkia. Se äänitettiin Imatralla Kolmen Ristin kirkossa.
Levytykset

Musiikkia Porin triviaalikoulun nuottikirjoista – Music from the partbooks of Pori trivial school (Fuga 2008)
Sontiainen (laiva)

Sontiainen (joissain lähteissä väärin kirjoitettuna Dontiainen) on siirtolaisen ja harrastelija-laivanrakentajan Tom Sukasen Kanadassa tekemän laivan nimi. Nykyisin Sontiaisesta jäljellä olevat osat ovat nähtävillä Moose Jawin kaupungin lähellä sijaitsevassa Sukanen Ship Pioneer Village and Museumissa.
Aiheesta muualla

Museon kotisivut
Museon vanhat sivut: (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Leith Knight: The Tom Sukanen Story Village of Macrorie. Arkistoitu 15.7.2013. Viitattu 3.12.2011. (englanniksi)
The ship that Tom built  8.9.2007. The Leader-Post. Viitattu 3.12.2011. (englanniksi)
Laiva aavikon keskellä. Merkillinen tarina suomalaisen miehen laivanrakennuspuuhista, Aamulehti, 16.04.1939, nro 101, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sojuz TMA-22

Sojuz TMA-22 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Avaruusalus oli tarkoitus laukaista syyskuussa 2011  mutta laukaisu siirtyi Progress M-12M huoltoaluksen epäonnistuneen laukaisun takia. Alus laukaistiin avaruuteen 14. marraskuuta 2011 kello 04.14 UTC. Miehistö laskeutui maahan 27. huhtikuuta 2012 kello 11.45 UTC. Kyseessä oli Sojuz-TMA sarjan viimeinen lento. Sarjan korvaa modernisoitu Sojuz-TMA-M sarja.
Miehistö

ISS:n Retkikunta 29:n eli 29. pitkäkestoisen miehistön lennolle matkaavat ja Retkikunta 30:ltä palaavat jäsenet olivat
Anton Škaplerov, Venäjän avaruusjärjestö, Sojuz-aluksen päällikkö
Anatoli Ivanišin, Venäjän avaruusjärjestö
Daniel Burbank, NASA
Miehistö > Varamiehistö

Gennadi Padalka, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Sergei Revin, Venäjän avaruusjärjestö
Joseph Acaba, NASA
Store Rieppefjell

Store Rieppefjell
Store Rieppefjellin massiivin eteläosaa nähtynä kaakon suunnalta maaliskuussa 2012. Korkein huippu ei esiinny tässä kuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 295 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Store Rieppefjell on Skandeihin kuuluva vuori Tromssan kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Fjerdedalenin eteläpuolella. Vuoren korkein kohta on 1 295 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Subandrio

Subandrio vuonna 1963.
Subandrio (15. syyskuuta 1914 Malang, Itä-Jaava – 3. heinäkuuta 2004) oli indonesialainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Indonesian ulkoministerinä presidentti Sukarnon aikana vuodesta 1957 vuoteen 1966, jolloin hän joutui 29 vuodeksi vankilaan epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen.
Subandrio oli koulutukseltaan kirurgi. Opiskeluaikanaan Jakartan lääketieteellisessä yliopistossa hän otti osaa Indonesian itsenäistymiseen tähtäävään toimintaan. Hän otti toisen maailmansodan aikana osaa Japanin vastaiseen liikkeeseen, kun taas Sukarno ja puolustusministeri Abdul Haris Nasution olivat yhteistoiminnassa japanilaisten kanssa. Sodan jälkeen Subandrio toimi suurlähettiläänä Lontoossa 1950–1954 ja Moskovassa vuoteen 1957, jolloin hänet nimitettiin ulkoministeriksi, toiseksi varapääministeriksi ja tiedustelupalvelun johtajaksi.
Vuoden 1965 vallankaappausyrityksen jälkeen Subandrio tuomittiin kuolemaan, mutta Britannian avulla tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Hänet vapautettiin 81 vuoden iässä heikentyneen terveydentilan vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Subandrio Wikimedia Commonsissa
Sojuz TMA-5

Sojuz TMA-5:n laukaisu
Sojuz TMA-5 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Laukaisu Baikonurin kosmodromilta tapahtui 14. lokakuuta 2004 ja paluu tapahtui 193 vuorokautta myöhemmin 24. huhtikuuta 2005.
Miehistö

Laukaisu:
Saližan Šaripov (päällikkö), Venäjän avaruusjärjestö
Leroy Chiao, NASA
Juri Šargin, Venäjän avaruusjärjestö
Paluu:
Saližan Šaripov, Venäjän avaruusjärjestö
Leroy Chiao, NASA
Roberto Vittori, ESA
Rata

Perigeum ~200 km
Apogeum 252 km
Inklinaatio 51,7°
Periodi 88,7 minuuttia
South African Broadcasting Corporation

| South African Broadcasting Corporation Suid-Afrikaanse Uitsaaikorporasie |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Vuka Sizwe!
Yritysmuoto:  valtionomisteinen osakeyhtiö
Perustettu:  1936
Toimitusjohtaja:  Madoda Mxakwe
Kotipaikka:   Johannesburg, Etelä-Afrikka
Toimiala:  viestintä
Omistaja:  Etelä-Afrikan valtio
Kotisivu:  sabc.co.za
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
South African Broadcasting Corporation (SABC) on Etelä-Afrikan julkinen yleisradioyhtiö.
SABC:tä hallinnoi johtokunta, jonka julkisten kuulemistilaisuuksien jälkeen nimittää Etelä-Afrikan presidentti. SABC:llä on nykyisin noin 3 500 työntekijää, joista 59 % on mustia ja 41 % valkoisia. SABC:n rahoituksesta 76 % tulee mainostuloista ja sponsorisopimuksista, 16 % televisiolupamaksuista ja 8 % muun muassa vuokra- ja korkotuloista.
SABC:lla on kahdeksantoista radiokanavaa, joista 15 on keskittyneet julkisen palvelun tehtävän suorittamiseen. Yksitoista kanavaa lähettää ohjelmia kukin yhdellä maan virallisista kielistä. Kuuntelututkimusten mukaan 78 % maan aikuisväestöstä kuuntelee SABC:n radiokanavia. Maan katsotuin televisiokanava on SABC1, jonka ohjelmistoon kuuluu uutisia, viihdettä ja urheilua useilla eri kielillä. SABC2 lähettää valtaosan SABC:n afrikaansinkielisestä ohjelmasta ja sisältää myös paljon paikallisesti tehtyjä ohjelmia. SABC3 on pääsääntöisesti englanninkielinen ja sen ohjelmistoon kuuluu paljon yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä komedioita ja draamoja. SABC:n katsojaosuus on noin 74 %.
Historia

Ensimmäiset radiolähetykset aloitettiin Etelä-Afrikassa vuosina 1923–24 ja seuraavina vuosina paikallisia radiokanavia syntyi Johannesburgiin, Kapkaupunkiin ja Durbaniin. Kolme paikallista radiokanavaa yhdistyi 1. huhtikuuta 1927 African Broadcasting Corporationiksi. 1930-luvun laman aiheuttamien talousvaikeuksien vuoksi maan pääministerin James Barry Munnik Hertzogin aloitteesta SABC perustettiin parlamentin päätöksellä (Act 22) 1. elokuuta 1936. Aluksi SABC lähetti vain englanninkielistä ohjelmaa, mutta parlamentin päätöksen mukaisesti rinnakkainen afrikaansinkielinen palvelu aloitettiin vuonna 1937. 1940-luvulla SABC aloitti myös lähetykset eri afrikkalaisilla kielillä.
Televisiolähetykset alkoivat Etelä-Afrikassa vasta vuonna 1975. SABC:llä oli monopoli televisiolähetyksissä vuoteen 1986 asti, jolloin tilausperiaatteella toiminut MNet-kanava perustettiin. Vuoden 1994 jälkeen maahan on perustettu lukuisia uusia kanavia niin SABC:n kun yksityisten toimijoiden taholta.
Vuonna 2018 yhtiön toimitusjohtajaksi valittiin Madoda Mxakwe.
Kanavat > Televisio

SABC 1
SABC 2
SABC 3
SABC News
SABC Education
SABC Children
SABC Sport
SABC Encore
Kanavat > Radio

SAfm
5FM
Metro FM
Radio 2000
Good Hope FM
RSG
Ukhozi FM
Umhlobo Wenene FM
Lesedi FM
Thobela FM
Motsweding FM
Phalaphala FM
Munghana Lonene FM
Ligwalagwala FM
iKwekwezi FM
tru fm
Lotus FM
X-K FM
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
SABC:n pääkonttori
Slovenian jalkapallomaajoukkue

Slovenian jalkapallomaajoukkue on Slovenian edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Slovenian jalkapalloliiton alaisuudessa. Ennen Slovenian itsenäistymistä maan pelaajat edustivat Jugoslaviaa.
Slovenian ensimmäinen menestyskausi ajoittui 2000-luvun alkuun, jolloin se osallistui kahden vuoden aikana ensimmäistä kertaa sekä EM-kilpailuihin 2000 että MM-kilpailuihin 2002. Se varmisti kisapaikkansa Belgian ja Alankomaiden EM-kilpailuihin 2000 voitettuaan jatkokarsinnassa Ukrainan. Lopputurnauksessa Slovenia johti avausotteluaan Jugoslaviaa vastaan jo 3–0, mutta joutui lopulta tyytymään 3–3-tasapeliin. Jatkossa Slovenia hävisi Espanjalle 1–2 ja pelasi Norjan kanssa 0–0-tasapelin jääden lohkossa viimeiseksi.
Slovenia selvitti tiensä Japanin ja Etelä-Korean MM-kilpailuihin 2002 kukistettuaan jatkokarsinnassa Romanian yhteismaalein 3–2. Lopputurnauksessa se hävisi kaikki ottelunsa: Espanjalle ja Paraguaylle maalein 1–3, Etelä-Afrikalle 0–1. Kolmannen kerran Slovenia esiintyi jalkapallon arvoturnauksessa Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa 2010. Se varmisti kisapaikkansa kukistettuaan jatkokarsinnassa Venäjän vierasmaalisäännön perusteella. MM-turnauksessa joukkue karsiutui alkulohkon jälkeen. Se voitti Algerian 1–0, pelasi Yhdysvaltojen kanssa tasapelin 2–2, mutta hävisi Englannille 0–1.
EM-kilpailuissa 2024 Slovenia selviytyi alkulohkostaan jatkoon. Se hävisi neljännesvälierissä Portugalille rangaistuspotkukilpailussa.
Kesäkuussa 2012 Slovenia oli FIFA-rankingissa sijalla 30. Parhaimmillaan se on ollut 16:s helmikuussa 2011.
Eniten otteluita

Päivitetty 13. helmikuuta 2024.
| Sija | Pelaaja | Vuodet | Ottelut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Boštjan Cesar | 2003–2018 | 101 |
| 2. | Bojan Jokić | 2006–2019 | 100 |
| 3. | Valter Birsa | 2006–2018 | 90 |
| 4. | Jasmin Kurtić | 2012– | 89 |
| 5. | Samir Handanovič | 2004–2015 | 81 |
| 6. | Milivoje Novaković | 2006–2017 | 80 |
|  | Zlatko Zahovič | 1992–2004 | 80 |
| 8. | Josip Iličić | 2010–2021 | 79 |
| 9. | Mišo Brečko | 2004–2015 | 77 |
| 10. | Milenko Ačimovič | 1998–2007 | 74 |
|  | Aleš Čeh | 1992–2002 | 74 |
| 12. | Andraž Kirm | 2007–2016 | 71 |
|  | Džoni Novak | 1992–2002 | 71 |
| 14. | Marinko Galič | 1994–2002 | 66 |
Muita tunnettuja pelaajia

Zlatko Dedić
Primož Gliha
Srečko Katanec
Aleksander Knavs
Rene Krhin
Tim Matavž
Branko Oblak
Jan Oblak
Milan Osterc
Ermin Šiljak
Sašo Udovič
Päävalmentajat

1991–1993  Bojan Prašnikar
1994–1997  Zdenko Verdenik
1997–1998  Bojan Prašnikar
1998–2002  Srečko Katanec
2002–2004  Bojan Prašnikar
2004–2006  Branko Oblak
2007–2011  Matjaž Kek
2011–2012  Slaviša Stojanovič
2013–2017  Srečko Katanec
2017–2018  Tomaž Kavčič
Aiheesta muualla

Kaikki Slovenian pelaamat maaottelut
Sophie von Chotek

| Sophie |
| --- | --- |
 Hohenbergin herttuatar
 
Syntynyt:  Sophie Maria Josephine Albina Chotek von Chotkow und Wognin 1. maaliskuuta 1868 Stuttgart, Württemberg
Kuollut:  28. kesäkuuta 1914 (46 vuotta) Sarajevo, Itävalta-Unkari
Hautapaikka:  Artstettenin linna, Artstetten-Pöbring
Puoliso:  Frans Ferdinand (vih. 1900)
Lapset:  3
Suku:  Chotek
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Sophie von Chotek, Hohenbergin herttuatar (1. maaliskuuta 1868 Stuttgart,  Württemberg – 28. kesäkuuta 1914 Sarajevo, Itävalta-Unkari) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttuan Frans Ferdinandin puoliso, joka salamurhattiin yhdessä aviomiehensä kanssa Sarajevossa kesäkuussa 1914. Sarajevon laukauksina tunnettu tapahtuma johti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen.
Elämä

Sophie von Chotek kuului vanhaan böömiläiseen Chotekin aatelissukuun, jolla oli ollut vuodesta 1556 paronin, vuodesta 1723 kreivin ja vuodesta 1745 valtakunnankreivin arvo. Hänen vanhempansa olivat itävaltaunkarilaisena diplomaattina toiminut kreivi Bohuslav Chotek von Chotkow ja kreivitär Wilhelmine Chotek, joka oli syntyjään Kinskyn vanhaa aatelissukua. Chotekit eivät kuitenkaan kuuluneet niihin harvoihin sukuihin, joiden kanssa Habsburgin keisarisuvun edustajilla oli oikeus solmia samansäätyinen avioliitto.
Sophie tutustui arkkiherttua Frans Ferdinandiin vuonna 1894 työskennellessään arkkiherttuatar Isabella von Croÿlle, joka oli keisariperheen lähisukulaisen, arkkiherttua Fredrikin puoliso. Kun Frans Ferdinandista tuli vuonna 1896 keisarikunnan kruununprinssi, koko suku ja varsinkin keisari Frans Joosef yrittivät estää häntä avioitumasta alempisäätyisen kreivitär Chotekin kanssa. He solmivat lopulta kesäkuussa 1900 morganaattisen avioliiton. Itävallan ja Unkarin parlamentit vahvistivat päätöksen, että pariskunnan tulevat lapset poistettaisiin kruununperimysjärjestyksestä. Keisari antoi Sophielle vuonna 1905 Hohenbergin ruhtinattaren ja vuonna 1909 herttuattaren arvon, johon liittyi myös puhuttelunimi ylhäisyys. Sophie von Chotek ja Frans Ferdinand saivat yhdessä kolme lasta, jotka olivat Sofie (s. 1901), Max (s. 1902) ja Ernst (s. 1904). Hartaan uskovaisen Sophien on arveltu ohjailleen myös aviomiehensä poliittisia mielipiteitä konservatiivisempaan suuntaan.
Salamurha

Sophie von Chotek osallistui Frans Ferdinandin kesäkuun lopussa 1914 suorittamaan symboliseen vierailuun Bosniaan, joka oli liitetty osaksi Itävalta-Unkaria kuusi vuotta aiemmin. Wienissä Sophie ei protokollan vuoksi voinut seremoniallisissa yhteyksissä matkustaa samoissa vaunuissa miehensä kanssa, mutta Sarajevossa he istuivat autossa yhdessä. Tämän seurauksena serbinationalistinen salamurhaaja Gavrilo Princip ampui heidät molemmat, vaikka hänen todennäköisenä tarkoituksenaan olikin murhata vain Frans Ferdinand ja auton etupenkillä istunut Bosnian sotilaskuvernööri, kenraali Oskar Potiorek. Pariskunta haudattiin Artstettenin linnan kryptaan, koska alempisäätyisenä Sophieta ei suostuttu hautaamaan Habsburgien perinteiseen hautapaikkaan, Wienin kapusiinikirkkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie von Chotek Wikimedia Commonsissa
Sophien ja Frans Ferdinandin ruumiit.
Stepan Tšarnetskyi

| Stepan Tšarnetskyi |
| --- | --- |
 Stepan Tšarnetskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1881 Šmankivtsi, Tšortkivin piiri, Galitsia
Kuollut: 2. lokakuuta 1944 (63 vuotta) Lviv
Ammatti:  kirjailija, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja, toimittaja
Kirjailija
Salanimi: Tyberii Horobets
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Stepan Mykolajovytš Tšarnetskyi (ukr. Степан Миколайович Чарнецький; 21. tammikuuta 1881 Šmankivtsi, Tšortkivin piiri, Galitsia – 2. lokakuuta 1944 Lviv), salanimi Tyberi Horobets  (ukr. Тиберій Горобець), oli ukrainalainen runoilija, kirjailija, teatterituottaja, -johtaja ja -ohjaaja sekä teatterikriitikko. Hän oli Moloda Muza -kirjailijaryhmän jäsen.
Tšarnetsky oli 1913–1914 Lvivin Ruska Besida -teatterin johtaja. Hän työskenteli päätoimittajana lviviläisessä Ukrajinske slovo -sanomalehdessä  1916–1918 ja myöhemmin Ukrajinske slovo -viikkolehdessä. Hän kirjoitti niihin pakinoita nimellä Tyberi Horobets. Hän julkaisi runokokoelmia ja useita kokoelmia novelleja ja pakinoita. Hänen kirjoittamansa Galitsian ukrainalaisen teatterin historia ilmestyi 1934. Hän käänsi kirjallisuutta saksasta ja puolasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stepan Tšarnetskyi Wikimedia Commonsissa
South Bend

| South Bend |
| --- | --- |

 lippu
 Sijainti St. Joseph Countyssä ja Indianassa
 South Bend
 Koordinaatit: 41°40′21″N, 86°15′19″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Indiana
Piirikunta:  St. Joseph
Kaupunkioikeudet:  1865
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  107,4 km²
Korkeus:  211 m
Väkiluku (2010):  101 168
 – Metropolialue:  318 586
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
 
 www.southbendin.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
South Bend on yli sadantuhannen asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Indianan osavaltion pohjoisosassa. South Bend sijaitsee St. Joseph -joen varrella noin 150 km Chicagosta itäkaakkoon.
Maantiede

South Bend sijaitsee Indianan osavaltion pohjoisosassa 151 kilometriä Chicagosta itäkaakkoon. St. Joseph -joki virtaa kaupungin halki. Joki tekee kaupungin alueella yhdeksänkymmenen asteen käännöksen, ja sen virtaus kääntyy pohjoiseen. Kaupungin nimikin tulee siitä, että se sijaitsee St. Josephin eteläisessä mutkassa.