stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo yleisurheilun olympiamitalisteista – naisten kenttälajit
Nykyiset tapahtumat > Keihäänheitto

|  Naisten keihäänheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1932 Los Angeles tulokset |   Babe Didrikson (USA) |   Ellen Braumülle (GER) |   Tilly Fleischer (GER) |  |
| 1936 Berliini tulokset |   Tilly Fleischer (GER) |   Luise Krüger (GER) |   Maria Kwasniewska  (POL) |  |
| 1948 Lontoo tulokset |   Herma Bauma (AUT) |   Kaisa Parviainen (FIN) |   Lily Carlstedt (DEN) |  |
| 1952 Helsinki tulokset |   Dana Zátopková (TCH) |   Aleksandra Tšudina (URS) |   Jelena Gortšakova (URS) |  |
| 1956 Melbourne tulokset |   Inese Jaunzeme (URS) |   Marlene Ahrens (CHI) |   Nadežda Konjajeva (URS) |  |
| 1960 Rooma tulokset |   Elvira Ozolina (URS) |   Dana Zátopková (TCH) |   Birute Kalediene (URS) |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Mihaela Penes (ROU) |   Márta Rudas (HUN) |   Jelena Gortšakova (URS) |  |
| 1968 México tulokset |   Angéla Németh (HUN) |   Mihaela Penes (ROU) |   Eva Janko (AUT) |  |
| 1972 München tulokset |   Ruth Fuchs (GDR) |   Jacqueline Todten (GDR) |   Kate Schmidt (USA) |  |
| 1976 Montréal tulokset |   Ruth Fuchs (GDR) |   Marion Becker (FRG) |   Kate Schmidt (USA) |  |
| 1980 Moskova tulokset |   María Caridad Colón (CUB) |   Saida Gunba (URS) |   Ute Hommola (GDR) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Tessa Sanderson (GBR) |   Tiina Lillak (FIN) |   Fatima Whitbread (GBR) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Petra Felke (GDR) |   Fatima Whitbread (GBR) |   Beate Koch (GDR) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Silke Renk (GER) |   Natalja Šikolenko (EUN) |   Karen Forkel (GER) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Heli Rantanen (FIN) |   Louise McPaul (AUS) |   Trine Hattestad (NOR) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Trine Hattestad (NOR) |   Mirela Maniani-Tzelili (GRE) |   Osleidys Menéndez (CUB) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Osleidys Menéndez (CUB) |   Steffi Nerius (GER) |   Mirela Maniani (GRE) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Barbora Špotáková (CZE) |   Christina Obergföll (GER) |   Goldie Sayers (GBR) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Barbora Špotáková (CZE) |   Christina Obergföll (GER) |   Linda Stahl (GER) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Sara Kolak (CRO) |   Sunette Viljoen (RSA) |   Barbora Špotáková (CZE) |  |
| 2020 Tokio tulokset |   Liu Shiying (CHN) |   Maria Andrejczyk (POL) |   Kelsey-Lee Barber (AUS) |  |
| 2024 Pariisi tulokset |   Haruka Kitaguchi (JPN) |   Jo-Ane van Dyk (RSA) |   Nikola Ogrodniková (CZE) |  |
  Lähde: Athletics — Javelin Throw, Women Olympedia. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi) Olympic Athletics Schedule – Women's Javelin Throw – Paris 2024 olympics.com. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi)
Nykyiset tapahtumat > Seitsenottelu

|  Naisten seitsenottelun olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Glynis Nunn (AUS) |   Jackie Joyner (USA) |   Sabine Everts (FRG) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Jackie Joyner-Kersee (USA) |   Sabine John (GDR) |   Anke Behmer (GDR) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Jackie Joyner-Kersee (USA) |   Irina Belova (EUN) |   Sabine Braun (GER) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Ghada Shouaa (SYR) |   Natallja Sazanovitš (BLR) |   Denise Lewis (GBR) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Denise Lewis (GBR) |   Jelena Prohorova (RUS) |   Natallja Sazanovitš (BLR) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Carolina Klüft (SWE) |   Austra Skujyte (LTU) |   Kelly Sotherton (GBR) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Natalja Dobrynska (UKR) |   Hyleas Fountain (USA) |   Kelly Sotherton (GBR) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Jessica Ennis (GBR) |   Lilli Schwarzkopf (GER) |   Austra Skujyte (LTU) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Nafissatou Thiam (BEL) |   Jessica Ennis-Hill (GBR) |   Brianne Theisen-Eaton (CAN) |  |
| 2020 Tokio tulokset |   Nafissatou Thiam (BEL) |   Anouk Vetter (NED) |   Emma Oosterwegel (NED) |  |
| 2024 Pariisi tulokset |   Nafissatou Thiam (BEL) |   Katarina Johnson-Thompson (GBR) |   Noor Vidts (BEL) |  |
  Lähde: Athletics — Heptathlon, Women Olympedia. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi) Official Reports Athletics olympics.com.  undefined. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi)
Poistetut tapahtumat > Viisiottelu

|  Naisten viisiottelun olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Irina Press (URS) |   Mary Rand (GBR) |   Galina Bystrova (URS) |  |
| 1968 México tulokset |   Ingrid Becker (FRG) |   Liese Prokop (AUT) |   Annamária Tóth (HUN) |  |
| 1972 München tulokset |   Mary Peters (GBR) |   Heide Rosendahl (FRG) |   Burglinde Pollak (GDR) |  |
| 1976 Montréal tulokset |   Siegrun Siegl (GDR) |   Christine Laser (GDR) |   Burglinde Pollak (GDR) |  |
| 1980 Moskova tulokset |   Nadežda Tkatšenko (URS) |   Olga Rukavišnikova (URS) |   Olga Kuragina (URS) |  |
  Lähde: Athletics Women's Pentathlon Medalists Sports-Reference. Viitattu 4.10.2015. (englanniksi)
Niin tapahtui Pariisissa

| Niin tapahtui Pariisissa> Reunion in France |
| --- | --- |
 Elokuvan alkuperäinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Jules Dassin
Käsikirjoittaja:  Jan Lustig Marvin Borowsky Marc Connelly Charles Hoffman
Perustuu:  Leslie Bush-Feketen tarinaan
Tuottaja:  Joseph L. Mankiewicz
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Robert H. Planck
Leikkaaja:  Elmo Veron
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Irene Lentz
Lavastaja:  Cedric Gibbons
Pääosat:  Joan Crawford John Wayne Philip Dorn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   25. joulukuuta 1942  18. helmikuuta 1945
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti (myös saksa ja ranska)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Niin tapahtui Pariisissa (engl. Reunion in France) on vuonna 1942 ensi-iltansa saanut Jules Dassinin ohjaama yhdysvaltalainen sotadraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, John Wayne ja Philip Dorn.
Elokuvan käsikirjoituksen laativat Jan Lustig, Marvin Borowsky ja Marc Connelly Leslie Bush-Feketen alkuperäisen tarinan pohjalta. Joseph L. Mankiewicz tuotti elokuvan ja Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Juoni

Niin tapahtui Pariisissa sijoittuu vuoden 1940 Pariisiin ja toisen maailmansodan pyörteisiin. Ranskalaisnainen Michele de la Becque (Crawford) epäilee varakkaalla rakastajallaan olevan natsiyhteyksiä ja yrittää auttaa amerikkalaista lentäjää pakenemaan maasta ja natsien kynsistä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Michele de la Becque   |
|  John Wayne  | … |  Pat Talbot   |
|  Philip Dorn  | … |  Robert Cortot   |
|  Reginald Owen  | … |  Schultz   |
|  Albert Bassermann  | … |  Kenraali Hugo Schroeder   |
|  John Carradine  | … |  Ulrich Windler   |
|  Ann Ayars  | … |  Juliette   |
|  J. Edward Bromberg  | … |  Durand   |
|  Moroni Olsen  | … |  Paul Grebeau   |
|  Henry Daniell  | … |  Emile Fleuron   |
|  Howard Da Silva  | … |  Anton Stregel (nimellä Howard da Silva)   |
|  Charles Arnt  | … |  Honoré   |
|  Morris Ankrum  | … |  Martin   |
|  Edith Evanson  | … |  Genevieve   |
|  Ernst Deutsch  | … |  Kapteeni (nimellä Ernest Dorian)   |
|  Margaret Laurence  | … |  Clothilde   |
|  Odette Myrtil  | … |  Madame Montanot   |
|  Ava Gardner  | … |  Marie   |
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat 30. kesäkuuta 1942 ja päättyivät 9. syyskuuta 1942. Lisäotokset otettiin 15. syyskuuta 1942.
Alun perin elokuvan ensi-illan ajankohtaksi oli suunniteltu helmikuu 1943 ja elokuvan nimike olisi ollut Reunion, mutta ensi-iltaa siirrettiin jouluun 1942 Ranskassa käydyn sodan kiinnostuksen takia.
Julkaisu ja vastaanotto

Niin tapahtui Pariisissa sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. joulukuuta 1942. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin 24. toukokuuta 1943. Isossa-Britanniassa elokuvasta käytettiin nimikettä Mademoiselle France. Muu nimike elokuvalle on myös Reunion. Suomessa elokuva sai ensi-illan 18. helmikuuta 1945. Film Daily kehui elokuvaa: ”Elokuvan on ohjannut taitavasti Jules Dassin ja Joseph L. Mankiewicz on antanut elokuvalle ensiluokkaisen tuotannon.”
Vuosia elokuvan tekemisen jälkeen Joan Crawford sanoi Niin tapahtui Pariisissa -elokuvasta: ”Voi Luoja. Jos on kuolemanjälkeinen elämä ja minua tullaan rankaisemaan synneistäni, tämä on yksi niistä elokuvista, jotka minut pakotetaan katsomaan yhä uudelleen ja uudelleen. Molemmat John Wayne ja minä olimme tajuttomia, eikä vain typerän käsikirjoituksen takia, vaan me olimme niin yhteensopimattomia. Hanki John pois satulasta ja olet saanut ongelmia.”
Niin tapahtui Pariisissa julkaistiin VHS:lle 5. joulukuuta 1990 ja DVD:lle 22. toukokuuta 2007.
Aiheesta muualla

Niin tapahtui Pariisissa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Niin tapahtui Pariisissa Elonet.
Niin tapahtui Pariisissa AllMoviessa. (englanniksi)
Niin tapahtui Pariisissa TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Niin tapahtui Pariisissa Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Niin tapahtui Pariisissa Joancrawfordbest.comissa (englanniksi)
Niin tapahtui Pariisissa Legendary Joan Crawford.comissa (englanniksi)
Mihail Semjonovitš Tsvet

| Mihail Semjonovitš Tsvet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1872 Asti, Italia
Kuollut: 26. kesäkuuta 1919 (47 vuotta) Voronež, Venäjä
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kasvitiede
   
Mihail Semjonovitš Tsvet (ven. Михаил Семёнович Цвет; 14. toukokuuta 1872 Asti, Italia – 26. kesäkuuta 1919 Voronež, Venäjä) oli venäläinen kasvitieteilijä, jota pidetään kromatografian keksijänä.
Elämä ja ura

Tsvetin äiti oli italialainen ja isä Venäjän keisarikunnan ulkoasiainhallinnossa työskennellyt ukrainalainen. Hänen äitinsä kuoli pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hänen isänsä vei hänet Geneveen, ja jätti hänet siellä erään naisen hoiviin. Tsvet kasvoi Sveitsissä ja kävi koulu Genevessä ja Lausannessa. Hän opiskeli ja väitteli tohtoriksi Genevessä vuonna 1896, ja sai venäläisen tutkintotodistuksen Kazanin yliopistosta vuonna 1901. Vuonna 1902 hänestä tuli Varsovan yliopiston laboratorioapulainen, ja vuonna 1908 hän alkoi opettaa kasvitiedettä ja mikrobiologiaa Varsovan teknillisessä yliopistossa. Tsvet osallistui yliopiston evakuointiin Moskovaan ja sitten Nižni Novgorodiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Vuonna 1917 hänestä tuli professori ja kasvitieteellisen puutarhan johtaja Jurjevin (Tarton) yliopistossa, joka vuonna 1918 siirrettiin ainakin osittain Venäjän Voronežiin pakoon Viroa miehittäneitä saksalaisjoukkoja.
Tsvet tunnettiin tutkimuksistaan, jotka koskivat kasvipigmenttejä, erityisesti klorofylliä, josta hän löysi useita uusia muotoja, ja karotenoideja. Hän oli karotenoidi-termin keksijä. Kasvipigmenttejä koskevan työnsä aikana vuonna 1903 hän kehitti pigmenttien erotusmenetelmän, jossa ne erotetaan toisistaan uuttamalla ne lehdistä eetterillä ja alkoholilla ja liuos johdetaan jauhetusta kalkkikivestä tehdyn pylvään läpi. Tämän löydön vuoksi Tsvetiä pidetään kromatografia keksijänä, vaikkakin menetelmä oli käyttökelvoton yli kaksikymmentä vuotta, ennen kuin muut tutkijat kehittivät sitä. Tsvet julkaisi tutkimuksensa venäjäksi, mikä hidasti suuresti niiden leviämistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihail Semjonovitš Tsvet Wikimedia Commonsissa
Nokia 2323

| Nokia 2323 Classic |
| --- | --- |

Julkaistu:  marraskuu 2008
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800'/1900
Mitat:  107 × 46 × 13,8
Paino:  78
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 160
Värien lukumäärä:  65 000
Muisti:  sisäinen 4 Mt, ei muistikorttipaikkaa
Kamera:  ei
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  maks. 528 h
Puheaika:  maks. 4 h 50 min
Tiedonsiirto:  GPRS
Liitännät:  Bluetooth 2.0
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 2323 Classic on Nokian marraskuussa 2008 julkaistu matkapuhelin. Markkinoille puhelin tuli elokuussa 2009.
Ominaisuudet

ennakoiva tekstinsyöttö
äänimuistiinpanot
värit : musta
Aiheesta muualla

Nokia 2323 Classic - Tuki (englanniksi)
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
No Absolution

| No Absolution Lost Society |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. helmikuuta 2020
 Tuottaja(t): Joonas Parkkonen
 Tyylilaji: metalcore, groove metal, thrash metal
 Kesto: 47.23
 Levy-yhtiö: omakustanne
Listasijoitukset
  6. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
Lost Societyn muut julkaisut
| Braindead 2016 | No Absolution 2020 | If the Sky Came Down 2022 |
No Absolution  on suomalaisen thrash metal -yhtye Lost Societyn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2020. Albumi on viimeinen, jolla soittaa vuonna 2020 yhtyeestä pois jättäytynyt rumpali Ossi Paananen.
Kappaleet

Nonbeliever – 4.31
No Absolution – 4.09
Blood On Your Hands – 3.54
Artificial – 4.31
Pray For Death – 3.43
Outbreak (No Rest For The Sickest) – 4.38
My Prophecy – 3.41
Mark Upon Your Skin – 3.57
Worthless – 3.03
Deliver Me – 5.03
Into Eternity – 6.32 (feat. Apocalyptica)
Kokoonpano

Samy Elbanna – laulu, kitara
Arttu Lesonen – kitara
Mirko Lehtinen – basso
Ossi Paananen - rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

No Absolution Discogsissa. (englanniksi)
Albumi No Absolution Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mohammad Sidique Khan

Mohammad Sidique Khan (20. lokakuuta 1974 – 7. heinäkuuta 2005) oli yksi Lontoon pommi-iskujen tekijöistä 7. heinäkuuta 2005. Hän räjäytti Edgware Roadin metrojunan, jossa kuoli vähintään seitsemän ihmistä. Yksi heistä oli Khan itse. Khan oli pommi-iskujen tekijöistä vanhin.
Khan syntyi Leedsissä ja oli pakistanilaistaustainen. Hän oli naimisissa Hasina Patelin kanssa. Parilla oli yksi tytär, toukokuussa 2004 syntynyt Maryam. Ennen pommi-iskuja Khan oli työskennellyt apuopettajana koulussa. Khanin nauhoittama videonauha esitettiin 1. syyskuuta 2005 al-Jazeera-televisiokanavalla. Videossaan Khan nimeää Osama bin Ladenin, al-Qaidan kakkosmiehenä pidetyn Ayman al-Zawahrin ja Irakissa toimineen sissijohtajan Abu Musab al-Zarqawin esikuvikseen.
Mihail Sadoveanu

Mihail Sadoveanu vuonna 1949.
Mihail Sadoveanu (5. marraskuuta 1880 Pașcani, Iașin piirikunta – 19. lokakuuta 1961 Bukarest) oli romanialainen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Elämäkerta

Sadoveanun isä oli asianajaja ja äiti talonpoikaisnainen. Ensimmäiset teoksensa Sadoveanu julkaisi jo lukiovuosina. Vuonna 1904 hän muutti Bukarestiin, jossa hän työskenteli opetusministeriössä. Samana vuonna ilmestyivät kertomuskokoelmat Povestiri, Dureri înăbușite (”Tukahdetut kärsimykset”) ja historiallinen kertomus Șoimii (”Haukat”).
Vuonna 1906 Sadoveanu liittyi Viața Românească -aikakauslehden ympärille syntyneeseen kirjailijaryhmään. Lehden ajama poporanismi vaikutti kirjailijan tuotantoon ja yhteiskunnalliseen toimintaan. Talonpoikaiston elämää kuvaavat kertomuskokoelmat Crîșma lui Moș Precu (”Precu-sedän krouvi”, 1904), Mormîntul unui copil (”Lapsen hauta”, 1906), La noi în Viișoară (”Meillä Viișoarăssa”, 1907), O istorie de demult (”Vanha tarina”, 1908), Bordeienii (”Maakuoppien asukit”, 1912) ja Un instigator (”Kansanvillitsijä”, 1912). Sadoveanu julkaisi myös maaseudun väestölle tarkoitettuja kirjasia ja sanomalehteä. Hän osallistui Romanian kirjailijaseuran perustamiseen ja toimi vuosina 1909–1911 sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Vuosina 1909–1918 hän johti Iașin kansallisteatteria.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Sadoveanu tuli tunnetuksi yhteiskunnallisten romaanien kirjoittajana. Romaanit Strada Lăpușneanu. Cronică din 1917 (”Lăpușneanun katu. Vuoden 1917 kronikka”, 1921) ja Venea o moară pe Siret (”Mylly lipui Siret-jokea pitkin”, 1925) kritisoivat porvaristoa ja suurmaanomistajia. Romanialaista kansanluonnetta kuvaavat pienoisromaani Hanu Ancuței (”Ancutan majatalossa”, 1928) ja romaani ”Etsin miestäni” (oik. ”Tappara”, Baltagul, 1930).
Vuonna 1921 Sadoveanu valittiin Romanian akatemian jäseneksi, ja vuonna 1926 hänelle myönnettiin kansallinen kirjallisuuspalkinto. Vuodesta 1926 lähtien hän toimi kansanedustajana, senaattorina ja vuodesta 1931 senaatin puheenjohtajana. 1930-luvulla Sadoveanu laati historiallisia romaaneja: Nunta domniței Ruxandra (”Prinsessa Ruxandran häät”, 1932), Creanga de aur (”Kultainen jousi”, 1934), Nopțile de Sînziene (”Juhannusaatto”, 1934), Viața lui Ștefan cel Mare (”Tapani Suuren elämä”, 1934), trilogia Frații Jderi (”Jderin veljekset”, 1935–1942). Toisen maailmansodan aikana hän kirjoitti muistelmateosta Anii de ucenicie (”Oppivuodet”, 1944).
Vuonna 1945 Sadoveanu valittiin Romanian parlamentin puheenjohtajaksi ja vuonna 1946 kansalliskokouksen varapuheenjohtajaksi. Kirjailijan myöhäiskauden merkittävimpiä teoksia ovat köyhän talonpojan yhteiskunnallisesta heräämisestä kertova pienoisromaani Mitrea Cocor (1949) ja historiallinen romaani Nicoară Potcoavă (1952).
Sadoveanun tuotanto toimii yhdistävänä lenkkinä Romanian 1800-luvun kirjallisuuden ja nykykirjallisuuden välillä. Kirjailija tunnetaan värikkään kansankielen taitavana käyttäjänä. Kommunistivallan pystyttämisen jälkeen hän toimi Romanian kirjailijaliiton puheenjohtajana, akatemian varapresidenttinä, Rauhanpuolustajien komitean puheenjohtajana ja Maailman rauhanneuvoston jäsenenä. Vuonna 1955 hänelle myönnettiin Romanian sosialistisen työn sankarin arvonimi. Vuonna 1960 hän sai Leninin kansainvälisen rauhanpalkinnon.
Suomennetut teokset

Etsin miestäni (Baltagul). Suom. Hilkka Koskiluoma. Helsinki: Suomen kirja, 1944.
Mitrea Cocor: romaani (Mitrea Cocor). Helsinki: Kansankulttuuri, 1953.
Kertomuksia (Rasskazy). Venäjän kielestä suom. E. Salo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
Kukkasaari. Venäjän kielestä suom. Elina Timonen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1959.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihail Sadoveanu Wikimedia Commonsissa
Mediatakojat

| Mediatakojat Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Sampsa Jolma
Puheenjohtaja:  Sami Tenkanen
Kotipaikka:  Pori
Liikevaihto:   2,5 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:  22 000 € (2019)
Henkilöstö:   23 (2019)
Emoyhtiö:  Bauer Media
Omistaja:  Bauer Media Group
Kotisivu:  www.mediatakojat.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mediatakojat Oy oli suomalainen radiotoimintaa harjoittava mediayhtiö. Yrityksen kotipaikka oli Pori.
Historia

Mediatakojat osti Turun Paikallisradio Oy:stä 66 % osuuden ja Salon Alueradio Oy:stä 57 % osuuden vuonna 2016.
Radio Mikkelin taajuudella aloitti Radio City vuonna 2020.
Mediatakojat teki aiemmin tehnyt yhteistyötä Sanoma-konsernin kanssa ja yhteistyön tuloksena syntyivät radiokanavat Helmiradio ja HitMix.
Maaliskuussa 2021 Bauer Media osti Mediatakojat Oy:n.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
No Anaesthesia!

| No Anaesthesia! Stone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989, MTV Studios
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mikko Karmila & Stone
 Tyylilaji: thrash metal, speed metal
 Kesto: 44.44
 Levy-yhtiö: Megamania
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Stonen muut julkaisut
| Stone 1988 | No Anaesthesia! 1989 | Colours 1990 |
Singlet albumilta No Anaesthesia!
 ”Back to the Stone Age” Julkaistu: joulukuu 1988
No Anaesthesia! on Stonen vuonna 1989 julkaistu toinen albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtyeen läpimurtolevynä, sekä suomalaisen metallimusiikin pioneeriteoksena. Levyltä julkaistiin singlenä kappale ”Back to the Stone Age”. Albumin nimi on viittaus Metallican ensimmäisellä levyllä julkaistuun basisti Cliff Burtonin soolokappaleeseen ”Anesthesia (Pulling Teeth)”. Albumilla Stonen musiikki on paljon monimutkaisempaa ja teknisempää kuin ensimmäisellä levyllä.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Stone.
A-puoli
Intro: Finlandia – 0.54 (säv. Jean Sibelius)
Sweet Dreams – 4.45 (säv. Janne Joutsenniemi, Roope Latvala)
Empty Corner – 6.17 (säv. Roope Latvala)
Back to the Stone Age – 6.58 (säv. Janne Joutsenniemi, Roope Latvala)
Concrete Malformation – 3.37 (säv. Roope Latvala)
B-puoli
No Anaesthesia – 10.39 (säv. Janne Joutsenniemi, Roope Latvala)
Light Entertainment – 5.12 (säv. Roope Latvala)
Kill the Dead – 0.10 (säv. Stone)
Meat Mincing Machine – 06.13 (säv. Janne Joutsenniemi, Roope Latvala)
Kokoonpano

Janne Joutsenniemi – laulu, basso
Jiri Jalkanen – kitara
Roope Latvala – kitara
Pekka Kasari – rummut
Arvostelut

Imperiumi
Aiheesta muualla

No Anaesthesia! Discogsissa. (englanniksi)
Albumi No Anaesthesia! Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Stone
| --- | --- |
Studioalbumit:   Stone  No Anaesthesia!  Colours  Emotional Playground 
Kokoelmat:   Stoneage  Stoneage 2.0 
Livealbumit:  Free
Singlet:   Real Delusion  Back to the Stone Age  Empty Suit / Friends 
DVD:t:  Get Stoned, Stay Stoned
Nykykulttuuri

Nykykulttuuri on Jyväskylän yliopiston nykykulttuurin tutkimuskeskuksen julkaisusarja, joka perustettiin vuonna 1986. Sarja on monitieteinen ja tieteidenvälinen. Siinä ilmestyy tutkimuksia nykykulttuurista ja kulttuuriteoriasta. Myös modernin kulttuurin vaiheisiin liittyvät kulttuuri- ja sosiaalihistorialliset tutkimukset kuuluvat kustannuslistalle. Sarjassa julkaistavat käsikirjoitukset valitaan asiantuntija-arvioiden perusteella.
Nykykulttuuri-julkaisusarja on ottanut käyttöönsä Tieteellisten seurain valtuuskunnan myöntämän vertaisarviointitunnuksen ja sen julkaisufoorumi-luokka on 1.
Aiheesta muualla

https://www.jyu.fi/hytk/fi/laitokset/mutku/tutkimus/nykykulttuurin-tutkimuskeskus/nykykulttuuri-julkaisusarja/nykykulttuuri-julkaisusarja/%5Bvanhentunut+linkki%5D
Medazzaland

| Medazzaland Duran Duran |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995– 1997
 Julkaistu: 14. lokakuuta 1997
 Tuottaja(t): TV Mania
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 53.12
 Levy-yhtiö: Capitol/EMI
Duran Duranin muut julkaisut
| Thank You 1995 | Medazzaland 1997 | Pop Trash 2000 |
Medazzaland on Duran Duranin vuonna 1997 julkaistu studioalbumi. Se nousi Billboardin listalla Yhdysvalloissa sijalle 58. Levyä ei koskaan julkaistu Euroopassa.
Albumi oli seuraaja huonon vastaanoton saaneelle cover-kappaleita sisältäneelle albumille Thank You. Basisti John Taylor jätti yhtyeen tammikuussa 1997 ennen äänitysten valmistumista. Trioksi kutistunut Duran Duran (Nick Rhodes, Simon Le Bon ja Warren Cuccurullo) kirjoitti ja äänitti useita uusia kappaleita levylle ja äänitti uudelleen joitakin, joilla Taylor soitti. John Taylorin soittoa jäi neljälle albumin kappaleista.
Medazzalandin heikko menestys johti Duran Duranin sopimuksen päättymiseen EMI:n kanssa lähes kahden vuosikymmenen jälkeen. "Läksiäislahjaksi" EMI antoi yhtyeelle tekijänoikeudet ja master-nauhat albumiin. Huhuttiin yhtyeen julkaisevan Medazzalandin itsenäisesti Britanniassa, mutta sen sijaan he sopivat levytyssopimuksen Hollywood Recordsin kanssa ja julkaisivat Pop Trash -albumin.
Singlet

Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "Out of My Mind" maaliskuussa 1997 ja "Electric Barbarella" 16. syyskuuta 1997.
"Out of My Mind" nousi brittilistalla sijalle 21 toukokuussa ja se julkaistiin myös Val Kilmerin tähdittämän Pyhimys-elokuvan soundtrackilla. Singlen julkaisi kansainvälisesti Virgin Records: kyseessä oli ensimmäinen Duran Duranin single tai albumi, jota ei julkaissut EMI/Parlophone (tai Capitol/EMI Pohjois-Amerikassa).
"Electric Barbarella" (kunnianosoitus elokuvalle Barbarella) nousi Billboardin Hot 100 -listalla sijalle 52 1. marraskuuta. Se oli eräs ensimmäisistä digitaalisesti ladattavissa olleista myyntikappaleista ja siitä tehtiin lukuisia remiksauksia. Dom T mix oli ladattavissa ainoastaan internetistä Yhdysvalloissa 99 sentin hintaan. Tämä pelotti monia yhdysvaltalaisia jälleenmyyjiä ja he joko kieltäytyivät ottamasta albumia myyntiin tai tekivät hyvin vähän sen myynnin edistämiseksi.