Brendan Shanahan
Jääkiekkoura > Seurajoukkueissa > Kolme Stanley Cupia Detroitissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Brendanista tuli tärkeä osa joukkuettamme. Me olimme aina taitava joukkue, ja hän oli juuri se voimahyökkääjä, jonka tarvitsimme. Hän oli todella voimakas. Hän pystyi tekemään maaleja, tappelemaan ja taklaamaan. Shanahanin kauppa ja Larionovin hankinta vuotta aikaisemmin olivat kaupat, jotka nostivat joukkueemme uudelle tasolle. | ” |
– Detroitin mestarivalmentaja Scotty Bowman. 
Kautta 1996–1997 oli ehditty pelata vain kaksi ottelua, kun Hartford kauppasi Shanahanin ja Brian Glynnin Detroit Red Wingsiin, mistä Hartford sai vastineeksi Paul Coffeyn, Keith Primeaun ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuden varaustilaisuudessa 1997. Detroitin valmentajan Scotty Bowmanin mukaan Shanahan hankittiin taitavaan joukkueeseen, koska hän oli isona voimahyökkääjänä siitä ”puuttuva pala”. Detroit oli jo monena vuotena pelannut loistavasti runkosarjassa mutta ei ollut kuitenkaan pärjännyt pudotuspeleissä. Shanahan toi Detroitiin tarvittavaa päättäväisyyttä. Hän teki runkosarjassa 47 maalia ja 88 tehopistettä ja nousi liigan maalintekijätilastossa jaetulle kuudennelle sijalle. Ylivoimamaaleja Shanahan teki 20, mikä oli eniten koko liigassa. Hän pelasi kauden aikana myös NHL:n tähdistöottelussa, ja hänet valittiin helmikuussa 1997 NHL:n kuukauden pelaajaksi. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä sekä eniten ottelun voitto-, ylivoima- ja alivoimamaaleja tehnyt pelaaja. Pudotuspeleissä Detroit eteni Stanley Cup -finaaleihin ja voitti Philadelphia Flyersin suoraan voitoin 4–0. Shanahanille Stanley Cup oli ensimmäinen. Hän oli myös pudotuspeleissä joukkueensa paras maalintekijä ja voittomaalien tekijä.
Detroitin valmentaja Bowman tiesi, että hänen piti muokata Shanahanin pelityyliä puolustavammaksi, jotta Detroit pystyisi pitämään Stanley Cupin itsellään. Hän oli jo aiemmin saanut tyyliltään hyökkääviä pelaajia, kuten Steve Yzermanin ja Sergei Fjodorovin, pelaamaan hyvin myös puolustussuuntaan. Vaikka Shanahan keskittyikin kaudella 1997–1998 paremmin puolustuspeliin, hän aloitti kauden tehokkaasti ja teki ensimmäisessä 29 ottelussa 14 maalia. Lopulta Shanahan teki kuitenkin koko kaudella vain 28 maalia. Viimeksi hän oli jäänyt alle 30 maalin kaudella 1990–1991. Shanahan oli kuitenkin mukana jo neljännen kerran tähdistöottelussa. Stanley Cup -finaaleissa Detroit voitti Washington Capitalsin 4–0.
Kahden Stanley Cup -voittonsa jälkeen Detroit ei menestynyt enää aivan yhtä hyvin kuin ennen, mutta Shanahan ylitti kaudella 1999–2000 viidennen kerran 40 maalin rajan, kun hän teki runkosarjassa 41 maalia. Se riitti NHL:n maalitilaston kuudenteen sijaan. Shanahan pelasi jälleen NHL:n tähdistöottelussa sekä keväällä 1999 että 2000.
Kausi 2001–2002 toi Shanahanille kolmannen Stanley Cupin. Pudotuspeleissä hän teki 19 pistettä 23 ottelussa sekä oli Detroitin toiseksi ja koko liigan kolmanneksi tehokkain pelaaja. Runkosarjassa Shanahan saavutti kaksi merkkipaalua: tammikuussa 2002 hän ylitti Dallas Starsia vastaan 1 000 pisteen rajan, ja maaliskuussa hän sai NHL-historian 30. pelaajana 500 maalia täyteen ottelussa Colorado Avalanchea vastaan. Shanahan pelasi jälleen kauden aikana NHL:n tähdistöottelussa, ja hänet valittiin keväällä sarjan kakkostähdistökentälliseen. Seuraavan kahden kauden aikana Shanahanin pistemäärät putosivat, mutta kauden 2002–2003 jälkeen hänet palkittiin humanitaarisesta työstään King Clancy Memorial Trophyllä.