stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luminurmikka
Ulkonäkö ja koko

Luminurmikka kasvaa 30 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa maanalaisia rönsyjä. Varret ovat liereitä ja kasvavat joko yksittäin tai mättäinä. Lehdet ovat 1–2 mm leveitä, melko lyhyitä ja tummanvihreitä. Kieleke on noin 2 mm pitkä. Luminurmikan kukinto on harvatähkyläinen röyhy, jonka haarat ovat sileitä tai hieman karheita. Tähkylät ovat usein tummanpunavioletteja, ja niissä on kahdesta neljään kukkaa. Ulkohelpeet ovat melko leveitä sekä tylppäkärkisiä ja niissä on epätyypillinen suonitus. Ulkohelpeiden etuosissa on pilkkuja ja tyvillä suoria silkkimäisiä karvoja. Luminurmikka kukkii heinä–elokuussa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Luminurmikka kasvaa suurtunturialueilla sekä kuivilla että kosteilla, mutta usein kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Luminurmikkaa tavataan tunturiniityillä, vuotomaa-alueilta, lapinvuokkonummilta sekä rannoilta. Suomessa luminurmikkaa tavataan lähinnä vain Käsivarren Lapin pohjoisosista, mutta havaintoja luminurmikasta on tehty Enontekiön lisäksi myös Utsjoen ja Inarin kuntien alueilta.
Alalajeja

Poa arctica ssp. arctica
Poa arctica ssp. caespitans – mätäsluminurmikka
Poa arctica ssp. depauperata – sunndalinluminurmikka
Poa arctica ssp. elongata – dovrenluminurmikka
Poa arctica ssp. microglumis – abiskonluminurmikka
Poa arctica ssp. stricta – norjanluminurmikka
Poa arctica ssp. tromsensis – tromssanluminurmikka
Kuvia

Luminurmikan tähkylöitä.
Luminurmikan kielekkeitä ja niveliä.
Dave Winfield

| Dave Winfield |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1951 St. Paul, Minnesota
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Uran tiedot
Laji:  baseball
Aiheesta muualla
www.davewinfieldhof.com
Dave Winfield.
David Mark ”Dave” Winfield (s. 3. lokakuuta 1951 St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 19. kesäkuuta 1973 ja viimeisensä 1. lokakuuta 1995.
Winfield sai vuonna 1969 stipendin Minnesotan yliopistoon. Hän oli yliopistolla Golden Gophersin tähti sekä baseballissa että koripallossa, mutta valitsi lopulta lajikseen baseballin. Hänen ensimmäinen ammattilaisjoukkueensa oli San Diego Padres, josta hän siirtyi vuonna 1981 New York Yankeesiin. Lähdettyään Yankeesista vuonna 1990 hän pelasi vielä neljässä eri joukkueessa ennen vetäytymistään juuri ennen 44-vuotispäiväänsä.
Winfield sai Babe Ruth Awardin vuonna 1992, jolloin hän pelasi Toronto Blue Jaysissa. Hänet kelpuutettiin Baseball Hall of Fameen vuonna 2001. Hän on kuulunut vuodesta 2006 myös vähemmän tunnettuun College Baseball Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dave Winfield Wikimedia Commonsissa
Creed III

| Creed III |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael B. Jordan
Käsikirjoittaja:   Keenan Coogler  Zach Baylin 
Tarina:   Ryan Coogler  Keenan Coogler  Zach Baylin 
Tuottaja:   Irwin Winkler  Charles Winkler  William Chartoff  David Winkler  Ryan Coogler  Michael B. Jordan  Elizabeth Raposo  Jonathan Glickman  Sylvester Stallone 
Säveltäjä:  Joseph Shirley
Kuvaaja:  Kramer Morgenthau
Leikkaaja:  Tyler Nelson
Pääosat:   Michael B. Jordan  Tessa Thompson  Jonathan Majors  Wood Harris  Florian Munteanu  Phylicia Rashād 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Metro-Goldwyn-Mayer  Chartoff-Winkler Productions  Balboa Productions  Proximity Media  Outlier Society 
Levittäjä:   United Artists Releasing (Yhdysvallat)  Warner Bros. Pictures (kansainvälisesti) 
Ensi-ilta:   2023-3-33. maaliskuuta 2023 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Creed II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Creed III on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen urheiludraamaelokuva, jonka on ohjannut Michael B. Jordan. Jordan palaa samalla myös pääosaan esittämään Adonis Johnson Creediä, Apollo Creedin poikaa. Elokuvassa näyttelevät myös Tessa Thompson, Jonathan Majors, Wood Harris, Florian Munteanu ja Phylicia Rashād. Elokuva on Rocky-elokuvasarjan yhdeksäs elokuva, ja samalla jatko-osa elokuville Creed: The Legacy of Rocky (2015) ja Creed II (2018). Se on myös elokuvasarjan ensimmäinen elokuva, jossa Sylvester Stallone ei palaa Rocky Balboan rooliin. Elokuva ilmestyi elokuvateattereihin Yhdysvalloissa ja Suomessa 3. maaliskuuta 2023.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael B. Jordan  | … |  Adonis ”Donnie” Creed   |
|  Tessa Thompson  | … |  Bianca Taylor   |
|  Jonathan Majors  | … |  Damian ”Dame” Anderson   |
|  Wood Harris  | … |  Tony ”Little Duke” Evers   |
|  Florian Munteanu  | … |  Viktor Drago   |
|  Phylicia Rashād  | … |  Mary Anne Creed   |
|  Alex Henderson  | … |  15-vuotias Adonis ”Donnie” Johnson   |
|  Spence Moore II  | … |  18-vuotias Damian ”Dame” Anderson   |
|  Anthony Bellew  | … |  ”Pretty” Ricky Conlan   |
|  Mila Davis-Kent  | … |  Amara Creed   |
|  José Benavidez Jr.  | … |  Felix Chavez   |
|  Selenis Leyva  | … |  Laura Chavez   |
|  Canelo Álvarez  | … |  oma itsensä   |
|  Kehlani  | … |  oma itsensä   |
Aiheesta muualla

Creed III Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Demetat

Walesin heimot vuonna 40.
Demetat (Demetae) olivat rautakautinen kelttiheimo, joka asui nykyisessä Dyfedissä, Walesin lounaisosassa. Heidän mäkilinnansa olivat samantyyppisiä kuin Lounais-Englannin niemimaan linnoitukset. Roomalaisten valloitettua Britannian demetoilla oli Carmarthenin roomalaisen sotilasleirin ulkopuolella tienvarsiasutus, josta heimoa on mahdollisesti hallittu. Se tunnettiin sittemmin nimillä Moridunum Demetarum tai civitas Demetarum.
Lapin Kulta

| Lapin Kulta |
| --- | --- |
 Lapin Kullan logo

Tyyppi:  olut
Oluttyyppi:  lager
Valmistaja:  Hartwall
Alkuperä:  Tornio
Valmistus aloitettu:  1963
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapin Kulta on suomalainen Hartwallin valmistama olutmerkki. Olutta on perinteisesti valmistettu Torniossa, mutta tuotanto siirrettiin kokonaan Lahteen, kun Tornion panimo suljettiin 31. elokuuta 2010. Lapin Kullan vaaleat lager-tyyppiset III- ja IVA-versiot kuuluvat Suomen ostetuimpien olutmerkkien joukkoon. Suurimmat kilpailijat ovat Sinebrychoffin Karhu ja Koff sekä Olvin Olvi ja Sandels. Myös Hartwallin toinen suuri olutmerkki Karjala kuuluu suurimpien suomalaisten oluiden joukkoon. Lapin Kullan raaka-aineet ovat vesi, ohramallas ja humala.
Historiaa > Panimon perustaminen Tornioon

Joukko torniolaisia kauppiaita ja liikemiehiä perusti 22. marraskuuta 1873 Tornionjoen rannalle Tornion kaupungin alueelle Suensaareen Torneå Bryggeri Aktiebolagetin. Kolme vuotta synnyinsanojen lausumisesta ilmestyivät ensimmäiset olut- ja portteripullot. Panimon omistaja ja nimi vaihtuivat taajaan, ensimmäisen kerran jo vuonna 1880, jolloin siitä tuli Tornion Portteri- ja Oluttehdas. Johtajaksi tuli tällöin G. A. Nordberg. Toiminta laajeni niin, että Ouluun tehtiin oma pullottamo ja vuonna 1894 tehtaan valmistusohjelmaan tulivat virvoitusjuomat.
Historiaa > Weikko Gellin panimon johtajana

Vuonna 1899 panimon toimitusjohtaja sai työtoverikseen 23-vuotiaan Weikko Gellinin. Hänen ansiostaan panimo saatiin vakaaseen kasvuun. Taloutta kohennettiin myös oluen ja virvoitusjuomien hintoja nostamalla, luottokauppaa vähennettiin ja Oulun yksikkö lakkautettiin. Gellin kohosi nopeasti panimon isännöitsijäksi ja vuonna 1910 sen toimitusjohtajaksi. Kieltolain kumoamisen jälkeen vuonna 1933 yhtiö osti Autin höyrypanimon Rovaniemeltä, joka tuhoutui kuitenkin Lapin sodassa lokakuussa 1944. Rovaniemen yksikkö oli nimeltään Lapin Olut Oy.
Historiaa > Sotien jälkeinen aika – Tornion Olut Oy

Weikko Gellinin jälkeen vuonna 1946 yhtiön toimitusjohtajaksi nousi varatuomari Frederik Stormbom. Hän keskittyi yhdessä vaimonsa Irma Stormbomin kanssa panimon tuotannon laajentamiseen ja nykyaikaistamiseen. Irma Stormbom oli Weikko Gellinin tyttärenä tehnyt pienestä pitäen töitä panimossa. Häntä oli opiskellut panimomestariksi Saksassa. Kun sota oli ohi, yhtiössä harkittiin oluen valmistuksen siirtämistä Rovaniemelle. Se kuitenkin kariutui siihen, että Rovaniemen uusi asemakaava ei sallinut tehdastontin laajennusta. Tehdas rakennettiin Rovaniemellä entiselle tontille uudelleen. Yrityksellä oli sodan jälkeen myös Kemissä Kemin Virvoke Oy, joka valmisti virvoitusjuomien lisäksi jäätelöä.
Tornion tehtaalla uudistukset seurasivat toinen toistaan. Panimon nimikin muutettiin Tornion Olut Oy:ksi vuonna 1958. Oluen valmistus keskitettiin Tornioon; Rovaniemellä oli virvoitusjuomien valmistusta. Pullotuskapasiteettia nostettiin kaiken aikaa. Vuoden 1960 laajennukset toivat ajanmukaiset varastointi- ja pullotushallit. 1960-luvun alussa yhtiö myi virvoitusjuomia noin kuusi miljoonaa litraa, mikä nosti yhtiön maan panimoiden vertailussa viidennelle sijalle. Työntekijöitä oli tällöin noin sata.
Historiaa > Lapin Kulta -olut syntyy

Uusi tuote Lapin Kulta -olut ja sen tunturipurojen raikas imago luotiin 1960-luvun alussa. Panimossa uuden oluen nimen ideointi annettiin mainosmies Eugen Ulveksen tehtäväksi. Alussa nimellä ei ollut vaikutusta vain Lapissa myytävän oluen menekkiin. Vuosi 1963 oli käännekohta, kun toimitusjohtaja Irma Stormbom lähetti Lapin Kulta A -oluen Brysselin kansainväliseen olutkilpailuun. Olut saavutti siellä kultamitalin, mikä päätettiin hyödyntää heti. Kultamitalin kuva painettiin etikettiin ja Lapin Kullasta tuli Export Lapin Kulta. Yhtiön tuotanto oli vuonna 1963 noin 1,2 miljoonaa litraa.
Ensimmäinen iskulause kuului: ”Lapin vedellä askeleen edellä”. Ensimmäiset mainokset ilmestyivät vuonna 1963 Helsingin Sanomiin: ”Tunturipurojen raikkautta – Vantaan varsille”. Ilmoituksesta jouduttiin poistamaan kaksi viimeistä sanaa etelässä nousseen hälyn vuoksi. Myynnin vauhdittamiseksi lähetettiin suoramainontana Lappi-aiheinen postikortti kaikille Helsingissä asuville, jotka olivat käyneet Lapissa vuoden 1964 kesällä tai syksyllä. Postikortissa kerrottiin, että Lapin Kultaa sai Helsingistä, Helsingin maalaiskunnasta ja Espoosta. Vajaassa kahdessa kuukaudessa Lapin Kulta nousi neljänneksi olutmerkiksi Helsingissä. Seuraavana vuonna eli 1965 Lapin Kulta Oy käynnisti viennin Ruotsiin.
Yhtiö jatkoi laajentumistaan 1960-luvulla. Tuotantolaitosten neljäs laajennusvaihe oli harjakorkeudessa kesällä 1968. Vuoden 1969 keskiolutlaki paransi yhtiön tulosta yhä enemmän. Tuotanto nousi nopeasti lähes kaksinkertaiseksi yltäen vuonna 1969 jo kahdeksaan miljoonaan litraan. Tornion panimo työllisti tuossa vaiheessa 140 henkeä. Vuonna 1968 aloitettiin yhteistyö Hartwall Oy:n kanssa. Tällöin Torniossa alettiin valmistaa lisenssillä Jaffa-virvoitusjuomia.
Historiaa > Lapin Kulta -yritys syntyy

Vuonna 1969 panimosta tehtiin Lapin Kulta Oy. Ennen tätä muutosta yritys joutui ostamaan vuonna 1924 perustetun ja valtion omistukseen joutuneen Lapin Kulta -nimisen kullankaivuuyrityksen. Yhtiöjärjestyksissä lukikin pitkään, että yhtiön toimialaan kuuluvat juomien valmistus ja kaivannaisteollisuus. Samana vuonna rovaniemeläinen Lapin Olut Oy fuusioitiin yhtiöön. Yhtiön tuotanto oli tässä vaiheessa 10 miljoonaa litraa.
Pari vuotta sen jälkeen vuonna 1970 yhtiön pitkäaikainen toimitusjohtaja Irma Stormbom jäi eläkkeelle siirtyen johtokunnan puheenjohtajaksi. Samalla lähes 60 vuotta Gellinin–Stormbomin suvun hallussa ollut toimitusjohtajuus siirtyi Leo ”Kixi” Laaksoselle. Vuonna 1974 Irma Stormbom sai teollisuusneuvoksen arvon ensimmäisenä naisena Lapin läänissä.
Yhtiö vietti vuonna 1973 satavuotisjuhlia, joihin kunniavieraana osallistui muun muassa presidentti Urho Kekkonen. Hänelle tarjottiin silloin yhtiön juhlaolutta, jota maisteltuaan presidentti totesi kutsuvieraita huvittaen ”hyvästi selvä päivä”. Tässä vaiheessa yhtiön tuotanto oli 20 miljoonaa litraa – kaksi kolmannesta olutta ja loput virvoitusjuomia. Olutta markkinoitiin tällöin koko Suomeen, mutta virvoitusjuomia Lapin ja Oulun lääneissä. Lapin Kulta -oluen rinnalle luotiin uusi olutmerkki ”Julma Ölkky”, joka vedettiin kuitenkin muutaman vuoden jälkeen markkinoilta. Sen jälkeen yritys keskittyi pelkästään päämerkkiin eli Lapin Kultaan. Työntekijöiden määrä oli tällöin sesongista riippuen 250–350.
Yhtiön tuotannon kasvu oli koko 1970-luvun voimakasta. Myynti kasvoi 12–13 prosentin vuosivauhtia, kun yleensä panimoalan myynti kasvoi 2–3 prosenttia. Uuden keittämön rakentaminen panimoon oli merkittävä investointi.
Historiaa > Hartwallista Lapin Kullan omistaja

Lapin Kulta onnistui ajoittamaan laajennus- ja uudistushankkeensa kasvun mukaan ja toimimaan korkealla käyttöasteella. Yhteistyö Hartwall Oy:n kanssa auttoi myynnin levityksessä koko maahan. Ulkopuoliset yllättyivätkin, kun keväällä 1980 uutisoitiin näyttävästi pitkäaikaisten omistajien luopumisesta Lapin Kulta -panimon omistajina. Stormbom-suku teollisuusneuvos Irma Stormbomin johdolla luopui panimoyrityksen omistuksesta. Lapin Kulta säilyi kaupassa itsenäisenä yhtiönä. Yhtiön henkilökunta siirtyi uuden omistajan palvelukseen vanhoina työntekijöinä. Tässä vaiheessa Lapin Kulta -panimo valmisti olutta 32 miljoonaa litraa. Lapin Kullan markkinaosuus Suomen olutmarkkinoilla oli tällöin noin 10 prosenttia ja virvoitusjuomien noin kaksi prosenttia.
Keväällä 1981 Tornion panimo siirtyi osaksi Hartwallia, ja sen nimi muutettiin Oy Hartwall Lapin Kulta Oy:ksi. Lapin Kulta jäi markkinointiyhtiöksi. Lapin Kulta -oluen menekki kasvoi edelleen niin, että markkinaosuus Suomen olutmarkkinoista kasvoi 1980-luvun lopulla lähes 30 prosenttiin. Vuosituotanto 1990-luvun alussa oli lähes 150 miljoonaa litraa eli lähes kymmenkertainen 1970-luvun alun tuotantolukuihin verrattuna. Virvoitusjuomien osuus tuotannossta putosi kaiken aikaa. Panimon johtajana 1980-luvulla toimi pitkän linjan panimomies, jo 1960-luvulla yrityksen palvelukseen tullut panimomestari Leo Andelin.
Merkittävä muutos Lapin Kulta -tuotteessa oli sen muuttuminen entistä enemmän vientituotteeksi. Vienti Ruotsiin käynnistyi vuonna 1986. Seuraavalla vuosikymmenellä kohteena oli Englanti. Sen jälkeen vientikohteita olivat Tanska, Japani ja Baltian maat. Lapin Kullan myynti kasvoi edelleen huimasti eli yli 20 prosenttia vuosittain. Laajennuksia tuotantolaitokseen tehtiin kaiken aikaa. Tällöin uusittiin muun muassa pullottamo. Työntekijämäärä pysyi kuitenkin samana eli 200–300 henkeä johtuen kasvaneesta automaatiosta.
Vuonna 1994 Lapin Kulta toi markkinoille uuden tuotteen, light-oluen, jonka sanottiin olevan ”suurin uutinen sitten keskioluen”. Vuosi 1998 oli Lapin Kullan historiassa erikoinen – Lapin Kullan menekki laski ensi kerran yrityksen historiassa. Markkinaosuus säilyi kuitenkin Suomen olutmarkkinoista 34 prosentissa. Tornion panimon johtoon tuli tässä vaiheessa Lauri Multanen.
Historiaa > Omistajuus kansainvälistyy ja panimon sulkeminen

Vuoden 2002 alussa brittiläinen suurpanimno Scottish & Newcastle hankki Hartwallin omistukseensa. Yrityksen johdosta kuitenkin vakuutettiin, että tuotanto Torniossa jatkuisi, koska ei olisi mitään päällekkäisyyksiä. Tuotantokapasiteetti oli noin 100 miljoonaa litraa vuodessa. Siitä meni noin viidennes vientiin. Merkkinä panimon kehityksestä vielä siinä vaiheessa voi pitää vuoden 2003 aikana tehtyjä investointeja valmistusprosessiin. Muutosta huonompiin aikoihin ennakoi vuonna 2005 tehdyt henkilöstövähennykset. Silloin työntekijämäärä väheni viidelläkymmenellä, kun osa pullotuksesta siirrettiin Lahteen.
Hartwallin suomalaiset panimot siirtyivät vuonna 2008 hollantilaisen Heinekenin omistukseen. Kiristyneen kilpailun vuoksi uusi omistaja katsoi tarpeelliseksi keskittää oluttuotantoa Suomessa. Sen seurauksena 8. lokakuuta 2009 uusi omistaja ilmoitti oluenvalmistuksen loppumisesta Torniosta, ja Lapin Kulta -oluen valmistuksen siirtämisestä yrityksen Lahden tuotantoyksikköön. Perusteina tuotannon lakkautukselle kerrottiin kiristynyt kilpailu ja lisääntynyt tuonti. Viime vaiheessa tuotantoyksikössä oli vajaa 100 työntekijää.
Oluen tuotanto Torniossa loppui elokuun alussa 2010, ja tehdaslaitos suljettiin kuun lopussa. Sulkemishetkellä olutta oli tuotettu Torniossa Lapin Kullan panimossa vuodesta 1873 alkaen eli kaikkiaan 137 vuotta.
Tuotteet

Lapin Kulta I (2,7 %)
Lapin Kulta IVA (5,2 %)
Lapin Kulta Pure Luomulager (4,5 %)
Lapin Kulta 0,0 % Arctic Malt Vaalea (alkoholiton olut)
Lapin Kulta 0,0 % Arctic Malt Tumma (alkoholiton olut)
Tuotteet > Markkinoilta poistuneet tuotteet

Lapin Kulta Strong (8,0 %)
Lapin Kulta Ice
Lapin Kulta Arctic Malt Dark Lager (4,6 %)
Lapin Kulta Arctic Malt Pils (4,6 %)
Lapin Kulta Jouluolut (kausituote)
Lapin Kulta Tuisku (luomu, kausituote)
Lapin Kulta III (4,5 %)
Aiheesta muualla

Lapin Kullan kotisivut
Oy Hartwall Ab
Lapin Kulta III
Pure Lapin Kulta
Davyn lamppu

Kaaviopiirrosselvennä.
Davyn lamppu on turvavalaisin, jota käytetään helposti syttyvää kaasua tai pölyä sisältävissä tiloissa, kuten hiilikaivoksissa. Lampun on keksinyt Humphry Davy 1810-luvulla. Lampun rakenne koostuu liekkiä räjähtäviltä kaivoskaasuilta suojaavasta vahvistetusta lasikuvusta, jonka sisällä on lämpöä varastoiva sekä kaasun räjähtämistä estävä metalliverkko.
Davyn lamppu perustuu öljylamppuun, jonka liekki on suljettu tiheän verkon sisään. Verkko toimii liekinestäjänä. Ilma ja mikä tahansa kaivoskaasu voi kulkea verkon läpi riittävästi pitääkseen palamista yllä, mutta verkon reiät ovat niin pieniä, ettei liekki voi levitä niiden läpi ja sytyttää verkon ulkopuolista kaasua. Alkujaan Davyn lampuissa käytettiin raskasta kasviöljyäselvennä.
Lamppua voitiin käyttää kaasunilmaisimena. Jos lamppuun pääsi syttyvää kaasuseosta, liekki voimistui ja siihen ilmaantui sinertävä sävy. Kun lamppu sijoitettiin esimerkiksi kaivoskäytävän lattialle, se toisaalta ilmaisi hapen vähyyden liekin tukahtumisella.
César-palkinto

Näyttelijä Elsa Zylberstein vuoden 2009 palkintogaalassa elokuvasta Olen aina rakastanut Sinua saamansa parhaan naissivuosan pokaalin kanssa.
César-palkinto on vuosittain myönnettävä ranskalainen elokuvapalkinto, jonka jakaminen aloitettiin vuonna 1975. Palkinnonsaajaehdokkaat valitsee Académie des Arts et Techniques du Cineman jäsenistö. Televisioitu palkintogaala järjestetään vuosittain helmikuussa Pariisissa Théâtre du Châtelet'ssa.
Palkinto on nimetty kuvanveistäjä César Baldaccinin (1921–1998) mukaan. Palkinnot olivat alun perin hänen veistämiään.
Kaikkiaan kahdestakymmenestä palkintokategoriasta keskeiset ovat:
Paras elokuva
Paras ohjaaja
Paras miespääosa
Paras miessivuosa
Paras naispääosa
Paras naissivuosa
Paras ulkomainen elokuva
Martin Provostin elokuva Seraphine palkittiin vuonna 2009 kaikkiaan seitsemällä Césarilla. Ranskalaistaiteilija Séraphine de Senlisin (1864–1942) elämästä kertova elokuva sai parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen (Marc Abnelnour ja Provost) ja naispääosan (Yolanda Moreau) lisäksi Césarin puvustuksesta, lavastuksesta, kuvauksesta ja musiikista.
Parhaana ulkomaisena elokuvana palkittiin vuonna 2006 Million Dollar Baby. Muut palkitut ovat tunnettuja lähinnä Ranskassa. Esimerkiksi Daniel Auteuil on saanut César-palkinnon kahdesti, vuonna 1986 elokuvasta Jean de Florette ja vuonna 2000 elokuvasta Tyttö sillalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta César-palkinto Wikimedia Commonsissa
http://www.lescesarducinema.com (ranskaksi)
Daveigh Chase

| Daveigh Chase |
| --- | --- |
 Daveigh Chase vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daveigh Elizabeth Chase
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Daveigh Elizabeth Schwallier (syntymänimi)
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Samara Morgan (Ring) Lilo Pelekai (Lilo ja Stitch)   Rhonda Volmer   (Big Love)
Palkinnot
 Young Artist (2003) MTV Movie Award (2003) Annie (2003) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Daveigh Elizabeth Chase (synt. Schwallier, s. 24. heinäkuuta 1990 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia rooleja on Samara Morgan Ring-elokuvassa ja Rhonda Volmer Big Love -televisiosarjassa.
Ura

Daveigh Chase syntyi Las Vegasissa ja kasvoi Albanyssa Oregonissa yksinhuoltajaäitinsä Cathy Chasen luona. Hänelle annettiin syntyessään isänsä sukunimi Schwallier, mutta se vaihdettiin Chaseksi vanhempien erotessa. Chase piti esiintymisestä jo lapsena ja voitti Little Miss America -missikisan laulukilpailun. Vuonna 1998 hän esitti mormonia lasta musikaalissa Utah. Seitsemänvuotiaana hän esiintyi Campbell's Soupin mainoksessa.
Vuonna 2001 Chase ääninäytteli japanilaista kymmenvuotiasta tyttöä Henkien kätkemä -elokuvassa, joka dubattiin japanista englanniksi.
Chasen läpimurto tapahtui vuonna 2002, kun hän ääninäytteli Lilo Pelekaita Disneyn animaatioelokuvassa Lilo ja Stitch. Chase teki ehkä tunnetuimman roolinsa esittäen kaltoin kohdeltua, ihmisiä tappamaan ryhtynyttä pikkutyttöä Samara Morgania kauhuelokuvassa Ring (2002). Hän voitti roolisuorituksestaan ”parhaan vihollisen” palkinnon MTV Movie Awards -gaalassa. Chase ei kuitenkaan enää saanut roolia elokuvan jatko-osasta, Ring 2 (2005), koska hän oli kasvanut liian isoksi esittämään kahdeksanvuotiasta. Hänet korvasi Kelly Stables. Hänellä oli rooli elokuvassa Beethovenin viides vuonna 2003.
Chasella oli sivurooli vuoden 2001 elokuvassa Donnie Darko, jossa hän näytteli päähenkilön sisarta. Hän uusi roolinsa elokuvan jatko-osassa S. Darko vuonna 2009. Tilannekomediasarjassa Oliver Beene Chase esitti päähenkilön tyttöystävää. Hän on lisäksi vieraillut useissa tv-sarjoissa, kuten Enkelin kosketuksessa ja Teho-osastossa.
Chase esiintyi sivuroolissa HBO-kanavan sarjassa Big Love vuosina 2006–2011. Hän myös ääninäytteli elokuvan Leroy & Stitch, joka on jatkoa elokuvalle Lilo & Stitch.
Steven Spielberg huomasi Chasen laululahjakkuuden ja valitsi hänet laulamaan kappaleen ”God Bless America” elokuvassa A.I. – Tekoäly. Hän on lisäksi tehnyt laulukohtauksia televisiosarjoissa Big Love ja Oliver Beene.
Aiheesta muualla

Daveigh Chase Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Daveigh Chase Elonetissä.
Clipse

| Clipse |
| --- | --- |
 Clipse Cambridgessa, Yhdysvalloissa, helmikuussa 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  1992–
Kotipaikka:   Bronx, New York/Virginia Beach, Virginia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Malice   Pusha T  
Levy-yhtiö:  Re-Up, 2004–   Star Trak, 2001–   Jive, 2004–2007   Arista, 2001–2004   Elektra, 1997–1998  
Aiheesta muualla
www.clipsemusic.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Clipse on yhdysvaltalainen Virginiassa perustettu hip hop -duo. Sen perustivat veljekset Malice (s. 1972) ja Pusha T (s. 1977) vuonna 1992. Veljekset ovat syntyneet Bronxissa, New Yorkissa.
Diskografia > Albumit

1999 – Exclusive Audio Footage
2002 – Lord Willin'
2006 – Hell Hath No Fury
2009 – Till the Casket Drops
Diskografia > Singlet

| Vusoi | Single | Listasijoitus> U.S. Hot 100 | Listasijoitus> U.S. R&B | Listasijoitus> UK | Albumilta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | "The Funeral" | — | — | — | Exclusive Audio Footage |
| 2002 | "Grindin'" | 30 | 10 | — | Lord Willin' |
| 2002 | "When the Last Time" (feat. Kelis & Pharrell) | 19 | 8 | 41 | Lord Willin' |
| 2002 | "Ma, I Don't Love Her" (feat. Faith Evans) | 86 | 40 | 38 | Lord Willin' |
| 2003 | "Hot Damn" (feat. Ab-Liva, Rosco P. Coldchain) | — | 58 | — | The Neptunes Present... Clones |
| 2006 | "Mr. Me Too" (feat. Pharrell) | — | 65 | — | Hell Hath No Fury |
| 2006 | "Wamp Wamp (What It Do)" (feat. Slim Thug) | — | 93 | — | Hell Hath No Fury |
| 2009 | "Kinda Like a Big Deal" (feat. Kanye West) | 119 | — | — | Till the Casket Drops |
| 2009 | "I'm Good" (feat. Pharrell) | — | 35 | — | Till the Casket Drops |
Diskografia > Mixtapet

2004: We Got It 4 Cheap, Volume 1
2005: We Got It 4 Cheap, Volume 2
2008: We Got It 4 Cheap, Volume 3: The Spirit of Competition (We Just Think We're Better)
2008: Road To Till The Casket Drops
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clipse Wikimedia Commonsissa
David Berlinski

David Berlinski (s. 1942 New York) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja kirjailija. Hän on yksi johtava evoluutiokriitikko älykkään suunnitelman teorian sisällä . Itseään Berlinski on kuvannut "sekulaariksi juutalaiseksi".
Hän on journalisti ja novelisti Claire Berlinskin isä.
Aiheesta muualla

David Berlinski väittelee Christopher Hitchensin kanssa (Arkistoitu – Internet Archive)