stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juuso Walden
Ura

Juuso Walden valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1929. Hän työskenteli Walkiakoski Oy:n  konttoripäällikkönä vuosina 1932–1934, Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n myyntipäällikkönä Valkeakoskella vuosina 1935–1938 ja Myllykoskella vuosina 1938–1940 sekä Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1940–1969. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1948. Työuransa ohella Walden oli jäsenenä tai puheenjohtajana useiden puunjalostusyritysten hallintoelimissä. Walden siirsi Yhtyneiden Paperitehtaiden pääkonttorin Valkeakoskelle vuonna 1952.
Juuso Walden rakennutti edustusasunnokseen Valkeakosken keskustan tuntumassa sijaitsevan Antinkärjen vuonna 1952. Talon suunnitteli arkkitehti Pekka Saarema. Waldenilla oli hyvät henkilökohtaiset suhteet presidentti Urho Kekkoseen ja muuhun Suomen valtiojohtoon. Kekkonen ohjasi monet Suomessa vierailleet valtionpäämiehet Waldenin kestittäviksi Valkeakoskelle, ja Antinkärjessä vierailivat muiden muassa Jugoslavian presidentti Josip Broz Tito, Neuvostoliiton presidentti Kliment Vorošilov, Yhdysvaltain myöhempi presidentti Richard Nixon ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Harold Macmillan.
Yhtyneiden Paperitehtaiden jouduttua 1960-luvun loppupuolella pahoihin talousvaikeuksiin Kansallis-Osake-Pankki otti määräysvallan yhtiössä, ja Walden joutui jättämään toimitusjohtajan paikan. KOP nimitti Yhtyneiden uudeksi pääjohtajaksi diplomi-insinööri Niilo Hakkaraisen, jonka kanssa Walden ei tullut toimeen. 1960-luvun lopulla myös Waldenin terveys alkoi heiketä. Vuonna 1970 Walden muutti perheineen pois Antinkärjestä, joka muutettiin Yhtyneiden vieraskerhoksi.
Jalkapallo

Juuso Walden kuului vuonna 1932 perustetun urheiluseura Valkeakosken Hakan perustajajäseniin ja oli seuran jalkapallojaoston merkittävä taustavaikuttaja ja taloudellinen tukija. Myöhemmin 1990-luvulla FC Haka erosi vanhasta Valkeakosken Haka ry:stä omaksi yhdistyksekseen.
Walden perusti jalkapallon Suomen Cupin 1950-luvulla. Hän lahjoitti myös cupin kiertopokaalin, Antero Nymanin muistopalkinnon, Suomen Palloliitolle vuonna 1954. Walden toimi myös Palloliiton puheenjohtajana vuodet 1953–1963. Waldenin vahvalla taustatuella perustettiin vuonna 1953 urheiluseura Kaipolan Vire.
Yksityiselämä

Juuso Waldenin puoliso vuodesta 1932 oli filosofian maisteri Tellervo Arvola. Heillä oli kaksi tytärtä ja kolme poikaa.
Sotilasarvoltaan Walden oli reservin majuri. Hän kuoli 65-vuotiaana.
Teokset

Walden, J. W.: Minua sanotaan Juusoksi. Toimittanut Tapio Karreinen. Tapiola: Weilin+Göös, 1971.
Kirjallisuutta

Hoffman, Kai: ”Walden, Juuso (1907–1972)”, Suomen kansallisbiografia, osa 10, s. 255–257.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-451-2.  / Teoksen verkkoversio.
Klemola, Pertti: Juuso Walden – viimeinen patruuna.
Nordberg, Toivo: Yhtyneet paperitehtaat Osakeyhtiö 1952-1969. 1980
Virtapohja, Kalle: Juuso Walden: Urheilumies ja viimeinen patruuna. Helsinki: ReadMe, 2021.
Aiheesta muualla

Museo 24: Juuso Waldenin aika
Juuso Walfrid Walden (Arkistoitu – Internet Archive) Akseli – Pirkanmaan teollisuushistoria.
Walden, Juuso hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Juuso Walden (oik.) ja Richard Nixon huhtikuussa 1965.
Kaarlo Anttinen

Kaarlo Erkki Kustavi Anttinen (synt. Andersin, 10. maaliskuuta 1915 Kuopio – 21. kesäkuuta 2005 Kankaanpää) oli suomalainen ratsastaja ja upseeri.
Kuopion Lyseosta ylioppilaaksi vuonna 1935 kirjoittanut Anttinen valmistui upseeriksi 1938 ja palveli sen jälkeen Mikkelissä Kenttätykistörykmentti 3:ssa sekä Ratsastavassa patterissa, jonka riveissä hän osallistui talvisotaan. Jatkosodassa Anttinen toimi aluksi Ratsastavan patterin päällikkönä Itä-Karjalassa 1941–1942 ja sen jälkeen Kevyt patteristo 12 komentajana. Rauhan tultua hän palveli muun muassa Ypäjälla Hevoshuoltokoulussa sekä myöhemmin Pääesikunnassa komentotoimiston päällikkönä, josta tehtävästä Anttinen jäi eläkkeelle vuonna 1965 everstiluutnanttina.
Anttinen oli 1950-luvulla Suomen parhaita kenttäratsastajia. Hän osallistui Locarno-ratsunsa kanssa vuoden 1956 kesäolympialaisten Tukholmassa järjestettyihin ratsastuskilpailuihin mutta joutui keskeyttämään sekä kenttäratsastuksen yksilö- että joukkuekisan.
Armeijan palveluksesta erottuaan Anttinen toimi aluksi Suomen Ravirenkaan puheenjohtajana sekä myöhemmin sen seuraajaksi perustetun Suomen Hippoksen ensimmäisenä toimitusjohtajana yhdessä Yrjö Heiskasen kanssa vuosina 1973–1974. Hänet tunnettiin myös ravihevosten kasvattajana. Anttinen oli Suomen Hippoksen kunniajäsen kuolemaansa saakka.
Jouki Tikkanen

| Jouki Tikkanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Vantaa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  166 cm
Laji:  rytminen voimistelu
Seura:  Rekolan Raikas
Valmentaja:  Titta Heikkilä
Saavutukset
Voitot:  Pohjoismaiden mestari 2016 Suomen mestari 2012 Suomen mestari 2013 Suomen mestari 2014
Paras sijoitus maailmancupissa:  4. sija 
Jouki Tikkanen (s. 5. heinäkuuta 1995) on uransa lopettanut suomalainen rytminen voimistelija. Hän edusti Rekolan Raikasta ja hänen valmentajansa oli Titta Heikkilä. Tikkanen ylsi vuonna 2014 MM-finaaliin ja voitti Suomen mestaruuden neljästi vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2017. Tikkanen jatkaa uraansa valmentajana.
Kilpailut > SM-kilpailut

Tikkanen aloitti voimistelun vuonna 1999 ja kilpaili ensimmäisen kerran SM-sarjassa vuonna 2008 ja tuli viidenneksi nuorten neliottelussa. Vuonna 2009 Tikkanen voitti nuorten Suomen mestaruuden. Naisten sarjassa Tikkanen on voittanut neljä SM-kultaa vuosina 2012-2014 ja 2017 sekä viisi SM-hopeaa vuosina 2011, 2015, 2016, 2018 ja 2019.
Kilpailut > MM- ja EM-kilpailut

Tikkanen on osallistunut MM-kilpailuihin vuosina 2011, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018 ja 2019. Vuonna 2014 hän pääsi karsinnan sijalta 22 neliottelun finaaliin, jossa nousi  sijalle 17., mikä on kautta aikojen paras suomalaistulos.
EM-kilpailuihin Tikkanen on osallistunut viidesti: junioreissa 2010 ja naisissa 2011, 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019. Vuonna 2010 juniorien sarjassa Tikkanen edusti pallo-ohjelmalla Suomea team-kilpailussa yhdessä Meri Kontkasen (keilat), Iina Linnan (vanne) ja Kati Rantsin (naru) kanssa. Team sijoittui 14. ja täten Suomi nousi kuumaan ryhmään seuraaviin juniorien EM-kilpailuihin.
Naisten sarjassa vuoden 2013 EM-kilpailuissa Tikkanen oli yhdessä Ekaterina Volkovan kanssa joukkuekilpailun kymmenes. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Volkova ja Tikkanen ylsivät kautta aikojen Suomen kovimpaan joukkuekilpailutulokseen sijoittuen kuudenneksi. Tikkasen henkilökohtainen sijoitus oli ottelussa 21. Vuonna 2016 Tikkanen kilpaili EM-neliottelun finaalissa, jossa hän sijoittui 17.
Kilpailut > MM- ja EM-kilpailut > EM-tulokset

2019 sija 29
2017 sija 28
2016 sija 17
2015 sija 21
2013 sija 25
2011 sija 33
2010 sija 14 (juniorit, pallo)
Kilpailut > MM- ja EM-kilpailut > MM-tulokset

2015 sija 35
2014 sija 17
2013 sija 28
2011 sija 56
Kilpailut > Grand Prix

Tikkanen on kilpaillut Grand Prix -sarjassa vuodesta 2011 alkaen. Parhaita tuloksia ovat vuoden 2016 Bukarestin osakilpailun 8. sija neliottelussa, vuoden 2015 Holonin 8. sija nauhafinaalissa, vuoden 2012 Brnon 4. sija pallofinaalissa sekä Berliinin 6. sija keila- ja nauhafinaalissa. Vuoden 2018 Moskovan Grand Prix:ssä Tikkanen ylsi nauhafinaalin neljänneksi ja pallofinaalin seitsemänneksi.
Kilpailut > PM-kilpailut

Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Tikkanen on kilpaillut kolmesti. Vuoden 2018 kisoissa Askerissa Tikkanen voitti mestaruudet vanteella ja nauhalla. Ottelussa Tikkanen otti hopeaa. Vuonna 2016 hän voitti kultaa neliottelussa, pallolla, keiloilla ja nauhalla. Vuonna 2014 Tikkanen otti hopeaa ottelussa, vanteella, pallolla ja nauhalla sekä pronssia keiloilla. Sekä 2018, 2016 että 2014 Tikkanen oli Suomen tiimissä voittamassa joukkuekultaa.
Palkinnot

Tikkanen on saanut Kansainvälisen Voimisteluliiton kultaisen World Class Gymnast -tunnustuksen.
Tikkanen on saanut Voimisteluliiton ja TUL:n vuoden paras rytminen voimistelija -palkinnon vuosina 2014 ja 2012.
Tikkanen on valittu myös Mäkelärinteen lukion urheilukapteeniksi vuonna 2015.
Aiheesta muualla

http://www.voimistelu.fi/fi/Voimistelu/Rytminen-voimistelu/Maajoukkue/Jouki-Tikkanen (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaarlo Artturi Järvilehto

| Kaarlo Artturi Järvilehto> Kaarlo Artturi Sjölund.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. joulukuuta 1886 Kauhajoki
Kuollut: 21. toukokuuta 1959 (72 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Arvonimi: varatuomari
Titteli:  hovioikeudenneuvos
Vanhemmat:  kansakolunopettaja Karl Fredrik Järvilehto (Sjölund) ja Vilhelmiina Elisabet Järvilehto (o.s. Waldemann)
Puoliso:  Aune Kerttu Järvilehti (o.s. Korjonen)
Lapset:  2
Muut tiedot
Tunnustukset:  VR 4 m.k. VR 3 m.k. SVR K
Kaarlo Artturi Järvilehto (ent. Sjölund) (29. joulukuuta 1886 Kauhajoki – 21. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja hovioikeudenneuvos.
Artturi Järvilehto syntyi Kauhajoella kansakoulunopettaja Karl Fredrik (Kaarlo) Järvilehdon ja vaimonsa Vilhelmiinan perheen kolmantena lapsena. Artturi Järvilehto kirjoitti ylioppilaaksi 1906 ja suoritti oikeustutkinnon 1910. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1913 ja pääsi seuraavana vuonna Viipurin hovioikeuden kanslistiksi. Hän yleni hovioikeuden notaariksi jo seuraavana vuonna ja viskaaliksi 1920. Hovioikeuden asessoriksi hänet nimitettiin vuonna 1923 ja 1932 hän sai hovioikeudenneuvoksen tittelin.
Vuosina 1927–1939 Järvilehto toimi Jääkäripataljoona 1:n ja 2:n sotatuomarina ja vuosina 1939–1940 II Armeijakunnan sotatuomarina. 1940 hänet nimitettiin vanhemmaksi sotaylituomariksi. Vuosina 1941–1944 Järvilehto toimi Viipurin sotilashallinnon päällikkötuomarina ja 1944–1945 Päämajan ja Pääesikunnan päällikkötuomarina.
Siviilissä hän toimi Viipurin Kaupungin taksoituslautakunnan puheenjohtajana vuosina 1927–1930 ja vuodesta 1946 Hauhon tuomiokunnan tuomarina.
Harrastuksenaan hän toimi Karjalan laulun puheenjohtajana vuosina 1932–1946 ja tämän jälkeen sen kunniapuheenjohtajana.
Artturi Järvilehto oli naimisissa Aune Kerttu Korjosen (1892–1954) kanssa vuodesta 1916 ja heillä oli kaksi lasta: Aune (s. 1919) ja Eero Veikko Artturi (s. 1921).
Artturi Järvilehdolle on myönnetty Vapauden ristin 4.luokan risti sekä tammenlehvien että miekkojen kera sekä 3.luokan risti miekkojen kera sekä Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki.
Kansallinen liittouma (Latvia)

| Kansallinen liittouma> Nacionālā Apvienība |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  23. heinäkuuta 2011
Johto:   Raivis Dzintars (pj.) 
Ideologia:   kansalliskonservatismi  nationalismi 
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Värit:  viininpunainen, kulta
Saeima:  13 / 100 (2018)
Euroopan parlamentti:  2 / 8 (2019)
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssi – Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä
Kotisivu:  nacionalaapvieniba.lv
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansallinen liittouma, virallisesti: ”Kaikki Latvian Puolesta!” – ”Isänmaa ja vapaus/LNNK” (latv. Nacionālā apvienība „Visu Latvijai!” – „Tēvzemei un Brīvībai/LNNK”, lyh. NA) on latvialainen kansalliskonservatiivinen puolue, joka syntyi kahden puolueen, Kaikki Latvian Puolesta! ja Isänmaa ja vapaus/LNNK, yhdistyessä. LNNK on lyhenne sanoista ”Latvian Kansallisen Itsenäisyysliike” (Latvijas Nacionālās Neatkarības Kustība), poliittinen puolue Latviassa 1988–1997.
Puolueella on Krišjānis Kariņšin hallituksessa kaksi ministeriä ja parlamentissa puhemiehen paikka. Puolueen tavoite on "latvialainen Latvia", ja puolue saa voimansa latviankielisten ja venäjänkielisten välisestä jännitteestä.
Puolueen puoluesihteerillä Raivis Zeltitsillä on paljastunut äärioikeistolaisia yhteyksiä. Ne eivät kuitenkaan Latvian yliopiston politiikan tutkimuksen professorin Janis Ikstensin arvioiden mukaan vaikuttane puolueen vahvaan kannatukseen.
Kannusjärvi (järvi Haminassa)

Kannusjärvi sijaitsee Haminassa, Kymenlaaksossa. Se kuuluu Vehkajoen vesistöalueeseen ja on sen Kannusjärven haaran latvajärvi. Järven pinta-ala on 165 hehtaaria, keskisyvyys 3,5 metriä ja syvin kohta 9,6 metriä. Kannusjärvestä vesi virtaa Välijoen, Myllyjoen ja Vehkajoen kautta Suomenlahteen. Järvessä on vain yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria. Kannusjärven kylä sijaitsee järven etelärannalla, pohjoisen puolella on Kitula.
KNM Vidar (N52)

| KNM Vidar |
| --- | --- |
 Liettuan laivaston N42 Jotvingis

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Skaaluren SB, Rosendal
Kölinlasku:  11. kesäkuuta 1975
Laskettu vesille:  18. maaliskuuta 1977
Palveluskäyttöön:  21. lokakuuta 1977
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Liettuan laivastolle 2006
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 673 t
Pituus:  64,8 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4 m
Koneteho:  2 x Wichman 7AX -dieselmoottoria 4 200 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  2 x Bofors 40 mm/L70 Mistral Mk 6 syvyyspommit
KNM Vidar oli Norjan laivaston Vidar-luokan miinalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Skaaluren SB:ltä Rosendalista, missä köli laskettiin maaliskuussa 1976. Se laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1977 ja valmistui 21. lokakuuta 1977.
Palvelus

Alus muutettiin esikuntalaivaksi ja oli MCMFORNORTHin komentoaluksena 2004 ja 2005. Alus myytiin 2006 Liettualle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Jotvingis. Liettuan laivastossa alus on komento- ja apualuksena.
KNM Valkyrjen

| KNM Valkyrjen |
| --- | --- |
 KNM Valkyrien 1900

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  F. Schichau, Elbing, Saksa
Laskettu vesille:  1896
Palveluskäyttöön:  1896
Poistui palveluskäytöstä:  27. syyskuuta 1920
Loppuvaihe:  myyty 1923
Tekniset tiedot
Uppouma:  375 t
Pituus:  57,98 m
Leveys:  7,42 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  3 300 hv
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  59
Aseistus
Aseistus:  2 x 76 mm tykkiä 4 x 37 mm tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
KNM Valkyrjen oli Norjan laivaston ensimmäinen hävittäjä.
Valmistus

Norjalaiset naiset keräsivät aluksen hankintaan tarvittavat varat., ja se nimettiin naisten työn kunnioittamiseksi Norjan sankaritarujen valkyrioiden mukaan.
Alus tilattiin Schichaulta Saksasta ja se laskettiin vesille 1896. Alus aloitti koeajot 11. toukokuuta 1896 ja se siirrettiin Horteniin viimeisteltäväksi. Alus luovutettiin 17. toukokuuta Norjan puolustusministerille, minkä jälkeen se aloitti palveluksensa laivastossa. Alus oli hitaampi kuin muiden maiden vastaavat, mutta muuten se oli verrattavissa Saksan keisarikunnan laivaston D-sarjan torpedoveneisiin.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 27. syyskuuta 1920 ja se myytiin 1923.
Kalliojärvi (Puolanka, läntinen)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Puolanka
Koordinaatit:  64°46′48″N, 27°23′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järveen tulevat joet:  Kuivikonjoki
Laskujoki:  Kalliojoki
Järvinumero:  59.249.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168 m 
Rantaviiva:  8,07 km 
Pinta-ala:  1,63 km² 
Tilavuus:  0,00805 km³ 
Keskisyvyys:  4,9 m 
Suurin syvyys:  18,6 m 
Saaria:  Isosaari Pikkusaari
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi on soiden ja vaarojen ympäröimä järvi Puokion pohjoispuolella Puolangalla Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 63 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Kalliojärven pituus lounaasta koilliseen on 2,6 kilometriä. Järvi koostuu selkävedestä, jonka eteläosa on pohjoisosaa leveämpi. Lahdet ovat suiltaan leveitä eikä niillä ole karttanimiä. Noin seitsemäsosa Kalliojärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvänteet sijaitsevat järven keskiosassa ja koillisessa, jossa on syvin piste, 19 metriä. Järven eteläisin osa on hyvin matala.
Kalliojärven laajin saari on altaan eteläosassa sijaitseva Isosaari (noin 70 aaria). Sen länsipuolella sijaitsee Pikkusaari. Kalliojärven rannoilla on useita pientaloja ja joitakin peltoalueita. Itärannan Kalliovaara kohoaa noin 205 metriä merenpinnan yläpuolelle eli lähes 40 metriä järven pintaa korkeammalle. Kalliojärven länsipuolitse kulkee seututie 800.
Kalliojärveen laskee Kuivikonjoki idästä Kuivikkojärveltä (178,5 metriä mpy) ja Härköpuro järven eteläpuoliselta suoalueelta. Kalliojärvi laskee järven länsirannan Jokiniemen ja Aittoniemen välistä virtaavaa noin 30 metriä leveää salmea länteen Jokilampeen, joka on lähes samantasoinen Kalliojärven kanssa. Jokilampi kaventuu luusuaksi, josta alkaa länteen Piltunginjärveen (156,2 metriä mpy) virtaava Kalliojoki. Kalliojärven ja Piltunginjärven välinen etäisyys on runsaat viisi kilometriä.
Kalliojärven vesitilavuus on 8 046 000 kuutiometriä.
Kalliojärvi (59.249.1.002) kuuluu Kalliojärven valuma-alueeseen (59.249), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Utosjoen yläosan valuma-alue (59.24) ja ensimmäinen on Ylä-Oulujoen alue (59.2). Kalliojärvi on Kalliojärven valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Kuivikkojärvi ja Avainlampi. Alueeseen kuuluu 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Jääkiekon Elitserien-kausi 1995–1996

| Jääkiekon Elitserien-kausi 1995–1996 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  21.
Maa:   Ruotsi
Joukkueiden määrä:  12
Runkosarjan voittaja:  Luleå HF
Mestari:  Luleå HF
Pistepörssin voittaja:  Esa Keskinen
Jääkiekon Elitserien-kausi 1995–1996 oli Ruotsin Elitserienin 21. kausi. Sarjaan osallistui 12 joukkuetta, ja sen voitti Luleå HF, joka oli myös runkosarjan ensimmäinen. Runkosarjan pistepörssin voitti Esa Keskinen, ja Pudotuspelien pistepörssin voitti Marko Jantunen. Rögle BK putosi sarjasta, ja sinne nousi Södertälje SK.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti HV71. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen kesken 22 ottelun alkusarja, josta kymmenen parasta jatkoi jatkosarjaan. Alkusarjan kaksi viimeistä joutuivat pelaamaan Allsvenskaniin paikastaan Elitserienissä.
Runkosarja > Perussarja

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Luleå HF | 22 | 15 | 1 | 6 | 88 | 59 | +29 | 31 |
| 2 | Djurgårdens IF | 22 | 11 | 4 | 7 | 75 | 59 | +16 | 26 |
| 3 | Västra Frölunda HC | 22 | 11 | 4 | 7 | 71 | 56 | +15 | 26 |
| 4 | HV71 | 22 | 11 | 3 | 8 | 91 | 72 | +19 | 25 |
| 5 | Malmö IF | 22 | 10 | 5 | 7 | 82 | 77 | +5 | 25 |
| 6 | Leksands IF | 22 | 9 | 5 | 8 | 63 | 61 | +2 | 23 |
| 7 | Västerås IK | 22 | 9 | 4 | 9 | 80 | 86 | -6 | 22 |
| 8 | MODO | 22 | 8 | 4 | 10 | 64 | 80 | -16 | 20 |
| 9 | Färjestads BK | 22 | 8 | 3 | 11 | 76 | 68 | +8 | 19 |
| 10 | AIK | 22 | 7 | 4 | 11 | 55 | 76 | -21 | 18 |
| 11 | Rögle BK | 22 | 6 | 5 | 11 | 55 | 80 | -25 | 17 |
| 12 | Brynäs IF | 22 | 3 | 6 | 13 | 60 | 86 | -25 | 12 |
Runkosarja > Jatkosarja

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Luleå HF | 40 | 22 | 6 | 12 | 153 | 109 | +44 | 50 |
| 2 | Västra Frölunda HC | 40 | 20 | 10 | 10 | 130 | 95 | +35 | 50 |
| 3 | Färjestads BK | 40 | 20 | 6 | 14 | 150 | 117 | +33 | 46 |
| 4 | HV71 | 40 | 18 | 8 | 14 | 156 | 131 | +25 | 44 |
| 5 | Djurgårdens IF | 40 | 17 | 9 | 14 | 122 | 119 | +3 | 43 |
| 6 | MODO | 40 | 15 | 12 | 13 | 126 | 133 | -7 | 42 |
| 7 | Leksands IF | 40 | 15 | 10 | 15 | 123 | 117 | +6 | 40 |
| 8 | Malmö IF | 40 | 15 | 7 | 18 | 129 | 147 | -18 | 37 |
| 9 | AIK | 40 | 11 | 11 | 18 | 96 | 126 | -30 | 33 |
| 10 | Västerås IK | 40 | 12 | 6 | 22 | 123 | 163 | -40 | 30 |
Runkosarja > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Jäähyminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Esa Keskinen | HV71 | 39 | 18 | 41 | 59 | 18 |
| 2. | Kai Nurminen | HV71 | 40 | 31 | 24 | 55 | 30 |
| 3. | Håkan Loob | Färjestads BK | 40 | 17 | 32 | 49 | 37 |
| 4. | Robert Burakowsky | Malmö IF | 40 | 23 | 21 | 44 | 34 |
| 5. | Jonas Höglund | Färjestads BK | 40 | 32 | 11 | 43 | 18 |
| 6. | Stefan Nilsson | Luleå HF | 40 | 14 | 27 | 41 | 26 |
| 7. | Christian Ruuttu | Västra Frölunda HC | 32 | 13 | 25 | 38 | 98 |
| 8. | Jiří Kučera | Luleå HF | 39 | 15 | 19 | 34 | 18 |
| 9. | Petter Nilsson | Luleå HF | 50 | 15 | 19 | 34 | 36 |
| 10. | Peter Hammarström | HV71 | 39 | 17 | 16 | 33 | 24 |
Pudotuspelit > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Jäähyminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Marko Jantunen | Västra Frölunda HC | 13 | 8 | 8 | 16 | 10 |
| 2. | Stefan Nilsson | Luleå HF | 13 | 5 | 9 | 14 | 8 |
| 3. | Christian Ruuttu | Västra Frölunda HC | 12 | 4 | 7 | 11 | 34 |
| 4. | Petter Nilsson | Luleå HF | 13 | 5 | 5 | 10 | 35 |
| 5. | Jiří Kučera | Luleå HF | 12 | 4 | 6 | 10 | 6 |
| 6. | Jonas Esbjörs | Västra Frölunda HC | 13 | 3 | 7 | 10 | 4 |
| 7. | Petteri Nummelin | Västra Frölunda HC | 12 | 2 | 7 | 9 | 4 |
| 8. | Lars Hurtig | Luleå HF | 13 | 1 | 8 | 9 | 12 |
| 9. | Tomas Holmström | Luleå HF | 11 | 6 | 2 | 8 | 22 |
| 10. | Peter Berndtsson | Västra Frölunda HC | 13 | 5 | 3 | 8 | 12 |
KNM Æger (1936)

| KNM Æger |
| --- | --- |
 Æger

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hortenin laivastontelakka, Horten, Norja
Laskettu vesille:  25. elokuuta 1936
Palveluskäyttöön:  1936
Poistui palveluskäytöstä:  Saksan ilmavoimien tuhoama 9. huhtikuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  735 t
Pituus:  74,30 m
Leveys:  7,75 m
Syväys:  4,15 m
Koneteho:  12 500 hv
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  72 (rauhan aikana) 83 (sodan aikana)
Aseistus
Aseistus:  3 × 100 mm tykkiä 1 × Bofors 40 mm/L60  -ilmatorjuntatykki 2 × Colt 12,7 mm -ilmatorjuntakonekivääri 2 × 533 mm torpedoputkea 4 × syvyyspomminheitintä
KNM Æger oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä, joka osallistui toisessa maailmansodassa Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940.
Alus oli Norjan laivaston ensimmäinen alus, joka kohtasi Saksan laivaston maihinnousuosastot huhtikuussa 1940 sen pysäyttäessä Stavangerin edustalla saksalaisen rahtialus Rodan.
Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 122. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1936 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.