stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Allergia

| Allergia |
| --- | --- |
 Allerginen reaktio miehen selän ihossa.
Ala:  immunologia
Syyt:  allergeeni, immuunijärjestelmän toiminta
Oireet:  iho-, hengitystie- ja suolisto-oireita
Esiintyvyys:  kaikenikäisillä
Diagnosointi:  ihopistokoe yleisimpänä
Hoito:  antihistamiinit, siedätyshoito ym.
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Allergia on elimistön immuunijärjestelmän häiriö, immunologisten mekanismien käynnistämä haitallinen yliherkkyysreaktio. Allergisen reaktion aiheuttaa yleensä jokin elimistöön tullut proteiini, allergeeni, jolle henkilö on herkistynyt. Allerginen reaktio voi aiheuttaa erilaisia oireita iholla, hengitysteissä ja suolistossa.
Allergian ilmenemismuodoista valtaosan muodostavat atopiaan liittyvät sairaudet. Atopialla tarkoitetaan henkilön periytyvää taipumusta herkistyä elinympäristön tavallisille allergeeneille. Herkistyminen tapahtuu yleensä lapsuudessa tai nuoruudessa.
Allergian ja intoleranssin raja on usein epäselvä. Esimerkiksi keliakia on allergian ja intoleranssin rajatapaus.
Synty ja aiheuttajat

Allerginen reaktio syntyy, kun atooppisen ihmisen immuunijärjestelmä toimii liian voimakkaasti ja epätarkoituksenmukaisesti. Kun elimistö puolustautuu harmittomia aineita vastaan tulehdusreaktiolla, ilmenee allergialle tyypillisiä sairausoireita.
Allergisen reaktion aiheuttaa yleensä jokin elimistön ulkopuolelta tullut aine eli allergeeni, joka on tavallisesti jokin proteiini. Allergeeneja voi tulla elimistöön hengityksen, nielemisen tai kosketuksen kautta. Allergeeneja saadaan esimerkiksi siitepölystä, eläinpölystä, pistävän hyönteisen myrkystä ja ruoka-aineista (tavallisimmin lapsilla maito, kananmuna ja vehnä, aikuisilla lisäksi pähkinät, soija, kala ja äyriäiset). Kosketusihottumaa aiheuttavia allergeeneja eli hapteeneja ovat kemikaalit ja metallit. Lääkeallergiassa allergeenina voi toimia itse lääke, sen aineenvaihdunnan tuote tai lääkevalmisteen apuaine. Myös jokin fysikaalinen tekijä, kuten auringon ultraviolettivalo, voi muuttaa aineen allergeeniksi.
IgE-välitteisessä allergiassa allergisen reaktion käynnistävät IgE-isotyyppiin kuuluvat vasta-aineet. Ei-IgE-välitteisessä allergiassa vasta-aine voi kuulua IgG-luokkaan. Joissain tapauksissa voi esiintyä sekä IgE- että IgG-vasta-aineita.
Allergian kehityksessä on kaksi vaihetta, herkistyminen ja allerginen reaktio. Herkistyminen on prosessi, jossa ihmisen immuunijärjestelmä kohtaa allergeenin ja alkaa sen vaarattomuudesta huolimatta tuottaa sille vasta-ainetta (IgE). Näin immuunijärjestelmään jää muistijälki allergeenista, mutta oireita ei vielä synny. Myöhemmin kun sama allergeeni kohdataan uudelleen, se kiinnittyy IgE:hen. Silloin vapautuu myrkyllisiä hiukkasia, jotka sisältävät voimakkaita ärsyttäviä kemikaaleja, kuten histamiinia ja erilaisia entsyymejä. Näiden kemikaalien tarkoitus on normaalisti tuhota elimistöön tunkeutuneet eliöt. Ne aiheuttavat elimistössä kuitenkin nyt hyödytöntä verenkierron lisääntymistä ja nesteiden poistumista pienistä verisuonista, mistä seuraa allergisia oireita, kuten kuumotusta, punoitusta, kutinaa ja turvotusta.
Oireet ja sairaudet

Keskeisimpiä allergisia sairauksia ja oireita ovat atooppinen oireyhtymä eli moniallergia; astma ja nuha-silmäoireet kuten heinänuha; ihottumat; ruoasta saatavat iho- ja suolioireet; sekä rokkotauteja muistuttavat eksanteemat, joita saadaan lääkereaktioista. Allergiseen reaktioon voi liittyä myös esimerkiksi päänsärkyä, väsymystä tai äänen menetystä. Ruoka-aineallergia saattaa olla osasyyllinen nivelreuman puhkeamiseen.
Allerginen reaktio voi joskus ilmetä nopeasti muutamassa minuutissa altistumisesta, kuten kissan aiheuttama astma tai siitepölyn aiheuttamat nuhaoireet. Joskus reaktio ilmenee vasta tuntien tai vuorokausien kuluttua altistumisesta, kuten nikkelin aiheuttama kosketusihottuma tai homehtuneen karjarehun aiheuttama homepölykeuhko.
Anafylaksia on vakava äkillinen, voimakas ja yleisoireita aiheuttava yliherkkyysreaktio, joka voi vaatia ensiapua. Se voi aiheutua ruoka-aineesta, kuten pähkinästä, lääkkeestä, kuten antibiootista, allergeenivalmisteesta tai ampiaisen pistosta.
Esiintyminen

Allergiaa on kaikenikäisillä, mutta kaikkein eniten lapsilla ja nuorilla aikuisilla. Varhaislapsuudessa yleisimpiä ovat ruoka-allergiat ja iho-oireet. Myöhemmällä iällä yleistyvät hengitystieallergiat. Teini-ikäiset ja nuoret aikuiset kärsivät muita pahemmin siitepöly- ja eläinallergioista sekä monista ihottumista. Kosketusallergiasta kärsivät ovat yleisimmin aikuisia. Astmaa on eniten 50–65-vuotiailla.
Allergiaoireet saattavat helpottua Iän myötä, kun ihmisen immuunijärjestelmän toiminta heikkenee. Pienen lapsen ruoka-allergia yleensä katoaa kouluikään mennessä, ja todetuista kosketusallergioista häviää noin puolet.
Allergia näyttäisi olevan yleisempää pojilla kuin tytöillä. Mieshormoni testosteroni kuitenkin rauhoittaa murrosiässä allergista tulehdusta ja naishormoni estrogeeni pahentaa.
Allergiaa on kehittyneissä ja vauraissa maissa enemmän kuin köyhemmissä maissa. Allergisten sairauksien on myös todettu lisääntyneen niin Suomessa kuin muissakin korkean elintason maissa. Lisääntymisen on arveltu johtuvan kaupungistumisesta, hygienian paranemisesta ja väestön infektiokuvan muutoksista. Esimerkiksi maatilalla syntyneillä lapsilla esiintyy atopiaa selvästi vähemmän kuin kaupunkioloissa kasvaneilla lapsilla. Maatilaympäristön ja sen eläinten suojaavan vaikutuksen etenkin varhaislapsuuden aikana on uskottu johtuvan monipuolisesta mikrobialtistuksesta, joka vaikuttaa lapsen immuunijärjestelmän kehittymiseen.
Tuhkarokon ja hepatiitin lapsena sairastaneilla on havaittu esiintyvän muita vähemmän atooppisia sairauksia, mutta rokottamatta jäämisellä ei ole havaittu korreloivan allergioiden vähenemiseen. Atooppinen allergia on vahvasti perinnöllistä. Yksi atooppisesta sairaudesta kärsivä vanhempi kaksinkertaistaa lapsensa riskin sairastua allergiaan.
Diagnoosi

Allergian diagnosointi aloitetaan allergiaoireista kärsivän potilaan haastattelulla, jossa hän kertoo lääkärille oireistaan. Sen pohjalta lääkäri tekee tutkimussuunnitelman taudin selvittämiseksi. Lääkäri voi selvittää potilaan läheisimpien sukulaisten allergiahistorian, potilaan mahdolliset allergiaan viittaavat oireet lapsuudessa sekä potilaan aiemmat lääkärikäynnit, tutkimukset ja lääkityksen. Jos oireet ovat lievät ja niiden syy vaikuttaa selvältä, diagnoosia ei tarvitse varmistaa allergiatesteillä. Esimerkiksi vuosittain koivun siitepölykautena ilmestyvät oireet sopivat koivun siitepölyallergiaan eikä sitä tarvitse erikseen varmentaa.
Oireista riippuen lääkäri tekee potilaalle erilaisia tutkimuksia. Atooppista allergiaa epäiltäessä tehdään ihopistokoe, jossa käytetään tavallisimpia allergeeneja. Ihopistokokeella nähdään, onko potilas herkistynyt ympäristön allergeeneille. Yleisin ihopistotesti on prick-testi, jossa iholle tiputetaan allergeeniliuoksia ja iho lävistetään tipan läpi. Muita testausmenetelmiä ovat intrakutaanimenetelmä, jossa allergeeni ruiskutetaan ihon sisään, ja naarmumenetelmä, jossa allergeeni laitetaan iholle vedettyyn naarmuun. Myönteisen reaktion merkkinä on pistopaikalle noin 15 minuutin kuluessa syntynyt kutiava punoitus ja paukama.
Ihon viivästyneiden allergisten reaktioiden selvittämiseksi kosketusihottumassa käytetään lappukoetta. Allergeenit sekoitetaan sopivaan kantaja-aineeseen ja kiinnitetään ihoon laastarilapuksi. Tulokset luetaan muutaman päivän kuluttua.
Allergiaa voidaan tutkia myös vasta-ainemäärityksillä ja muilla verikokeilla.
Käyttötestissä matkitaan tavanomaista altistumista mahdollisille allergian aiheuttajille. Tätä testiä voidaan käyttää, kun lappukokeen tulos ja ihottuman ulkonäkö, sen kulku tai altistumistiedot eivät sovi yhteen. Altistuskokeita voidaan tehdä ihon ohella myös silmän sidekalvolle, nenään tai keuhkoputkiin.
Ammattitaudiksi epäiltävää allergiaa tutkitaan suoralla altistuskokeella esimerkiksi hengitysteihin.
Muita tutkimustyyppejä ovat esimerkiksi nenän limakalvon solututkimus, ysköstutkimukset, ylähengitysteiden tähystys ja keuhkoputkitähystys.
Hoito

Allergista reaktiota voidaan hoitaa antihistamiinia sisältävillä lääkkeillä, jotka estävät allergisia oireita aiheuttavan histamiinin vaikutuksen. Anafylaktista reaktiota torjutaan adrenaliinipistoksella. Allergian oireista voi päästä yksinkertaisimmin eroon sillä, että altistuminen estetään eli allergiaa aiheuttavat tekijät poistetaan tai niitä vältetään.
Siedätyshoitoa käytetään etenkin siitepölyallergian ja hyönteispistoallergian hoidossa. Siedätyshoidossa elimistö totutetaan sietämään vierasta allergeenia. Yleisimpiä menetelmiä ovat pistoshoito ja siedätyshoitotabletit. Siedätyshoidossa saadaan hyvä hoitotulos noin neljä kertaa viidestä.
Täydentäviin hoitomuotoihin kuuluu muun muassa rohdosten ja ravinnelisien käyttöä. Esimerkiksi mustaherukan siemenöljyn käytön raskausaikana on todettu vähentävän pikkulasten atooppisia allergioita ja ihottumia yhdellä kolmasosalla.
Historia

Ihmisillä on ollut allergioita jo kauan, ja allergisia oireita on kuvailtu vanhoissa kirjoituksissa kautta maailman. Allergian olemusta alettiin ymmärtää kuitenkin vasta 1800-luvun puolivälissä, kun englantilainen lääkäri Charles Harrison Blackley tunnisti siitepölyn heinänuhan syyksi vuoden 1859 jälkeen oman kokemuksensa perusteella. Hän ei kuitenkaan löytänyt hoitokeinoa heinänuhaan, ja suurin osa allergioista oli tuolloin yhä tunnistamattomia.
Vuonna 1905 itävaltalainen lastenlääkäri Clemens von Pirquet tunnisti allergian syyksi immuunijärjestelmän toiminnan antigeenejä vastaan. Seuraavana vuonna hän otti käyttöön nimityksen allergia. Sen jälkeen immuunijärjestelmän yliherkkyysreaktio todettiin monen oireen syyksi ja alan tutkimus laajeni nopeasti. Toisen maailmansodan jälkeen myös ruoka-aineallergioiden ymmärrys lisääntyi nopeasti, ja allergioiden lääkehoitoon kehitettiin erilaisia lääkkeitä.
Immunoglobuliini E:n (IgE) osuus allergioissa havaittiin vuonna 1967. Vuoden 1982 lääketieteen Nobel-palkinto myönnettiin allergiaan liittyvästä leukotrieenitutkimuksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Allergia- ja Astmaliitto
Terveyskirjasto, Allergia
Filha ry
Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry: Hajusteallergia
Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry: 26 yleisintä hajusteallergeenia
Terveysportti: Matti Hannuksela, Kasvien aiheuttamat ihokosketusreaktiot (pdf)
Allergiaepäilyä voidaan testata ihopistokokeella eli niin sanotulla prick-testillä.
Ambigrammi

Sanan "ambigrammi" ambigrammi. 180° kiertosymmetria.
"Wikipedia" kääntöambigrammeina.
"ABBA" heijastusambigrammina.
Ambigrammi (lat. ambi- 'molemminpuoleinen' + kreik. -gram 'kirjoitus') on sana, joka voidaan lukea joko useammalla kuin yhdellä tavalla tai useammasta kuin yhdestä suunnasta. Kääntöambigrammi luetaan samalla tavoin 180 astetta käännettynä. Heijastusambigrammi luetaan samalla tavoin peilikuvanaan.
Ambigrammit ovat vanha keksintö. Tunnettuja ambigrammimerkkejä ovat esimerkiksi daavidintähti, jin ja jang -merkki sekä hakaristi. Ambigrammit ovat myös keskeisessä roolissa Dan Brownin romaanissa Enkelit ja demonit vuodelta 2000. Kirjan ambigrammit on suunnitellut yhdysvaltalainen taiteilija John Langdon, jonka mukaan kirjan päähenkilö Robert Langdon on nimetty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ambigrammi Wikimedia Commonsissa
Ambigrammeja John Langdonin kotisivuilla
Amasis (savenvalaja)

| Amasis> Ἀμάσις |
| --- | --- |
 Amasiksen signeeraus, n. 550–530 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 500-luku eaa.?
Ammatti:  savenvalaja
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 560/550–530/520 eaa.
Taidesuuntaus:  mustakuviokeramiikka
Amasis (m.kreik. Ἀμάσις) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän oli mahdollisesti egyptiläistä sukujuurta, ja toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 560/550–530/520 eaa.
Amasiksen nimi perustuu oletettavasti faarao Ahmose II:n eli kreikkalaisittain Amasis II:n (faaraona noin vuodesta 569/568 eaa.) nimeen. Näin savenvalaja Amasis on voinut syntyä aikaisintaan noin vuonna 569 eaa. Savenvalajan perinteisen ajoituksen ja iän suhteen on ongelmia, jotka voivat johtua joko väärästä ajoituksesta tai henkilön nuoresta iästä aloittaessaan uransa.
Amasis teki vaaseja, joista osan signeerasi omalla nimellään. Näitä vaaseja maalasi erityisesti hänestä tutkimuksessa käytetyn nimensä saanut Amasis-maalari. Usein heitä on pidetty samana henkilönä. Ilmeisesti Amasiksen signeeraamia vaaseja maalasivat kuitenkin myös muut vaasimaalarit, mistä voi päätellä, että signeeraukset olivat savenvalajan, ei vaasimaalarin tekemiä.
Teoksia

Amasiksen tekemä ja Amasis-maalarin maalaama olpe, n. 540 eaa.
Amasiksen tekemä ja Amasis-maalarin maalama kyliks, n. 550–540 eaa.
Altstätten

| Altstätten |
| --- | --- |
 Altstättenin vanhakaupunki ja uusi kaupungintalo ympäristöineen.
 vaakuna

 Altstätten
 Koordinaatit: 47°23′N, 9°32′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Sankt Gallenin kantoni
Hallintoalue (Wahlkreis):  Rheintalin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,46 km²
Korkeus:  409–1 793 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  11 733
 – Väestötiheys:  297 as./km²
 
 www.altstaetten.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Altstätten on kaupunki Koillis-Sveitsissä Sankt Gallenin kantonissa. Siellä on noin 13 000 asukasta.
Sijainti

Altsätten sijaitsee Alppi-Reinin laakson länsipuolella ja Appenzellin Alpeilla, toistakymmentä kilometriä Bodenjärveltä etelään ja parikymmentä kilometriä Buchsista pohjoiseen. Kunnan korkein vuori on Hoher Gasten (1 793 m mpy.). Vuorelle on köysiratayhteys vuoren länsipuolelta Appenzell Innerrhodenin Rütestä.
Liikenne

Moottoritie A13 St. Margrethenista Buchsiin ja edelleen Churin kautta Ticinoon kulkee Reinin länsirantaa seuraten.
SBB:n rautatie St. Margrethenista Sargansiin kulkee samaa reittiä.
Aiheesta muualla

Vogel, Johannes: Altstätten (Gemeinde) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  7.10.2010. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Altstätten Wikimedia Commonsissa
| n k Sankt Gallenin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Wahlkreis) ja kunnat (77 kpl, 1.1.2013–)
 Rheintal: Altstätten •  Au • Balgach • Berneck • Diepoldsau • Eichberg • Marbach • Oberriet • Rebstein • Rheineck • Rüthi • St. Margrethen • Widnau
 Rorschach:  Berg • Goldach • Mörschwil •  Rorschach • Rorschacherberg • Steinach • Thal • Tübach • Untereggen
 Sarganserland: Bad Ragaz • Flums •  Mels • Pfäfers • Quarten • Sargans • Vilters-Wangs • Walenstadt
 See-Gaster: Amden • Benken • Eschenbach • Gommiswald • Kaltbrunn •  Rapperswil-Jona • Schänis • Schmerikon • Uznach • Weesen
 St. Gallen: Andwil • Eggersriet • Gaiserwald • Gossau • Häggenschwil • Muolen • St. Gallen • Waldkirch • Wittenbach
 Toggenburg: Bütschwil-Ganterschwil • Ebnat-Kappel • Hemberg • Kirchberg • Lichtensteig • Lütisburg • Mosnang • Neckertal • Nesslau • Oberhelfenschwil • Wattwil • Wildhaus-Alt St. Johann
 Werdenberg:  Buchs • Gams • Grabs • Sennwald • Sevelen • Wartau
 Wil: Degersheim • Flawil • Jonschwil • Niederbüren • Niederhelfenschwil • Oberbüren • Oberuzwil • Uzwil •  Wil • Zuzwil
Arturo Ambrosio

Arturo Ambrosio
Rinaldo Arturo Ambrosio (3. joulukuuta 1870 Torino – 25. maaliskuuta 1960 Pancalieri, Torino) oli italialainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän oli yksi Italian elokuvateollisuuden perustanlaskijoista.
Arturo Ambrosio syntyi torinolaiseen pikkuporvariperheeseen. Hän valmistui kirjanpitäjäksi, mutta kiinnostui valokuvauksesta ja perusti vuonna 1902 pienen optiikka- ja valokuvausliikkeen. Opiskeltuaan elokuvatekniikkaa ulkomailla Ambrosio ryhtyi vuonna 1904 kuvaamaan Roberto Omegnan ja Giovanni Vitrottin kanssa lyhytelokuvia ajankohtaisista tapahtumista. Vuonna 1905 hän perusti Società Ambrosio & C. -nimisen tuotantoyhtiön. Pienimuotoinen yhtiö tuotti lyhyitä näytelmäelokuvia, komedioita, dokumentteja ja uutiselokuvia.
Società Ambrosio & C. muutettiin vuonna 1907 Società Anonima Ambrosio -nimiseksi osakeyhtiöksi, jonka muihin omistajiin kuuluivat Alfredo Gandolfi, Pietro Canonica ja Eugenio Pollone. Yhtiö laajensi voimakkaasti toimintaansa ja rakensi Torinoon nykyaikaisen elokuvastudion. Ambrosio Film saavutti kansainvälistä menestystä ja osallistui elokuvatuotannon käynnistämiseen Venäjällä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Ambrosio Filmin studio joutui sotateollisuuden haltuun ja yhtiön tuotanto supistui voimakkaasti. Sodan jälkeen Ambrosio myi osuutensa yhtiössä ja ryhtyi Unione cinematografica italianan tekniseksi neuvonantajaksi. Vuonna 1919 hän perusti Armando Zanottan kanssa uuden tuotantoyhtiön, joka tuotti kolme elokuvaa. Vuonna 1923 toteutetun uuden Quo vadisin epäonnistumisen jälkeen hän vetäytyi alalta. Vuonna 1935 Ambrosio teki fransiskaaniveljeskunnalle Palestiina-aiheisen dokumenttielokuvan ja vuosina 1940–1943 hän työskenteli Scalera Filmin tuotantopäällikkönä.
Uransa aikana Ambrosio tuotti 1478 eri lajityyppejä edustavaa elokuvaa. Charles Pathén ja Adolph Zukorin veroisena elokuva-alan kehittäjänä hän oli ensisijaisesti kiinnostunut tuotantonsa kaupallisesta menestyksestä.
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Arturo Ambrosio (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Italia  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani
Alumiinifluoridi

| Alumiinifluoridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7784-18-1
PubChem CID:  2124 ja 10129892
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AlF3
Moolimassa:  83,98 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoisia kiteistä jauhetta
Sulamispiste:  1 291 °C  (sublimoitumislämpötila 1 272 °C)
Tiheys:  2,9 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,5 g/100ml (20 °C)
Alumiinifluoridi (AlF3) on alumiinin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Alumiinifluoridia käytetään pääasiassa alumiinimetallin valmistukseen.
Valmistus

Alumiinifluoridia valmistetaan pääasiallisesti käsittelemällä alumiinioksidia heksafluoripiihapolla. Menetelmä on kannattava, koska heksafluoripiihappoa syntyy edullisesti fosforihappotuotannon sivutuotteena.
Alumiinifluoridia voidaan valmistaa myös johtamalla vetyfluoridikaasua kuuman, hehkuvan alumiinimetallin tai alumiinioksidin yli.
Käyttö

Alumiinifluoridia käytetään pääasiassa alumiinin elektrolyyttisessä valmistuksessa. Yhdisteen lisääminen alentaa lämpötilaa, jossa reaktio tapahtuu ja parantaa sulan materiaalin sähkönjohtavuutta.
Lisäksi alumiinifluoridia käytetään fluksina emalien ja lasin valmistuksessa, katalyyttinä orgaanisessa kemiassa, estämään käymistä ja poistamaan epäpuhtauksia vetyperoksidista.
Myrkyllisyys

Alumiinifluoridi ei ole nieltynä pieninä määrinä myrkyllistä johtuen sen heikosta liukenevuudesta veteen. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa hengenahdistusta ja yskimistä. Silmiin tai iholle joutuessaan alumiinifluoridi aiheuttaa kipua ja punoitusta. Alumiinifluoridin on todettu voivan altistaa astman syntymiseen pitkäaikaisen altistuksen seurauksena.
Amatsoni-maalari

| Amatsoni-maalari |
| --- | --- |
 Amatsoni-maalarin nimivaasi, pelike, n. 350–325 eaa. Metropolitan Museum of Art.
Henkilötiedot
Syntynyt: 300-luku eaa.
Kuollut: 300-luku eaa.?
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 340–320 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka (Kertš-tyyli)
Amatsoni-maalari (englanninkielisessä tutkimuksessa Amazon Painter) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista niin kutsutun Kertš-tyylin punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisen kauden lopulla noin vuosina 340–320 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hänen tunnetuin maalauksensa esittää amatsoneja.
Amatsoni-maalari koristeli erityisesti pelikejä. Maalarin nimivaasi, sekin pelike, on nykyisin Metropolitan Museum of Art -museossa. Sen toisen puolen maalaus esittää kreikkalaisia taistelemassa amatsoneja vastaan, ja toisen puolen maalaus mainadia kahden satyyrin välissä.
Rugby kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Naisten rugbyturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Ajinomoto-stadionilla, Tokiossa. Ottelut pelattiin 29.–31. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Australia.
Turnauksen voitti Uusi-Seelanti, joka ei hävinnyt turnauksessa otteluakaan. Se voitti loppuottelussa Ranskan. Pronssia saavutti Fidži.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Näistä yksi paikka oli varattu isäntämaa Japanille. Neljä paikkaa valittiin World Rugby Sevens Series 2018–19 perusteella. Kuudelle maanosalle (Aasia, Afrikka, Etelä-Amerikka, Eurooppa, Oseania ja Pohjois-Amerikka) oli varattu yksi paikka, joka ratkaistaan omassa karsintaturnauksessa. Viimeinen paikka ratkaistiin erillisessä karsintaturnauksessa, johon osallistui kaksi maata jokaisesta kuudesta maanosasta. Koska Pohjois-Amerikasta pääsi World Rugby Sevens Seriesin kautta kaksi joukkuetta, siirrettiin Pohjois-Amerikan karsintaturnauksen paikka erilliseen karsintaturnaukseen.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| World Rugby Sevens Series 2018–19 | 20. lokakuuta 2018 – 16. kesäkuuta 2019 | 4 |  Uusi-Seelanti    Yhdysvallat    Kanada    Australia |
| Etelä-Amerikan karsintaturnaus | 1. – 2. kesäkuuta 2019 | 1 |  Brasilia |
| RAN Sevens 2019 (Pohjois-Amerikka) | 6. – 7. heinäkuuta 2019 | 0 |  |
| Euroopan karsintaturnaus | 13. – 14. heinäkuuta 2019 | 1 |  Iso-Britannia |
| Afrikan mestaruuskilpailut | 12. – 13. lokakuuta 2019 | 1 |  Kenia |
| Oseanian mestaruuskilpailut | 7. – 9. marraskuuta 2019 | 1 |  Fidži |
| Aasian karsintaturnaus | 9. – 10. marraskuuta 2019 | 1 |  Etelä-Korea |
| Erillinen karsintaturnaus | 19.–20. kesäkuuta 2021 | 2 |  Ranska    Venäläiset olympiaurheilijat |
Alkulohkot > Lohko A

| Sij>  | Joukkue | O | V | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Uusi-Seelanti | 3 | 3 | 0 | 88 | 28 | +60 | 9 | Etenee puolivälieriin |
| 2 |  Iso-Britannia | 3 | 2 | 1 | 66 | 38 | +28 | 7 | Etenee puolivälieriin |
| 3 |  Venäjän olympiakomitea | 3 | 1 | 2 | 47 | 59 | −12 | 5 |  |
| 4 |  Kenia | 3 | 0 | 3 | 19 | 95 | −76 | 3 |  |
Alkulohkot > Lohko B

| Sij>  | Joukkue | O | V | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ranska | 3 | 3 | 0 | 83 | 10 | +73 | 9 | Etenee puolivälieriin |
| 2 |  Fidži | 3 | 2 | 1 | 72 | 29 | +43 | 7 | Etenee puolivälieriin |
| 3 |  Kanada | 3 | 1 | 2 | 45 | 57 | −12 | 5 |  |
| 4 |  Brasilia | 3 | 0 | 3 | 10 | 114 | −104 | 3 |  |
Alkulohkot > Lohko C

| Sij>  | Joukkue | O | V | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 3 | 3 | 0 | 59 | 33 | +26 | 9 | Etenee puolivälieriin |
| 2 |  Australia | 3 | 2 | 1 | 86 | 24 | +62 | 7 | Etenee puolivälieriin |
| 3 |  Kiina | 3 | 1 | 2 | 53 | 54 | −1 | 5 |  |
| 4 |  Japani (I) | 3 | 0 | 3 | 7 | 94 | −87 | 3 |  |
.
Alkulohkot > Lohkokolmosten vertailu

Lohkovaiheen päätyttyä lohkossaan kolmanneksi sijoittuneet joukkueet asetettiin keskinäiseen vertailuun, josta kaksi parasta joukkuetta selvisi puolivälieriin.
| Sij>  | Loh>  | Joukkue | O | V | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | C |  Kiina | 3 | 1 | 2 | 53 | 54 | −1 | 5 | Puolivälierät |
| 2 | A |  Venäjän olympiakomitea | 3 | 1 | 2 | 47 | 59 | −12 | 5 | Puolivälierät |
| 3 | B |  Kanada | 3 | 1 | 2 | 45 | 57 | −12 | 5 | Sijat 9.–12. |