Unkarin pyhä kruunu
Kruunun osat ja rakenne

Kruunu painaa noin kaksi kiloa ja koostuu kahdesta erilaatuisesta kullasta tehdystä osasta, jotka on jälkikäteen liitetty yhdeksi. Alaosa, "kreikkalainen kruunu" (corona graeca), on rengasdiadeemi, jonka pienten emalilaattojen kuvissa on kreikankielisiä tekstejä. Yläosa, "latinalainen kruunu" (corona latina), muodostuu ristiin menevistä kultaisista kaarikaitaleista, joissa on kuvia ja latinankielistä tekstiä.
Kummankin kruunun osan alkuperästä on esitetty monenlaisia teorioita, mutta kaikki todisteet viittaavat siihen, että mikään kruunun osista ei ole Tapanin ajoilta peräisin eikä suoranaisesti yhdistettävissä häneen.
Kruunun alaosan, corona graecan, pienissä emalikuvissa on kuvattuna mm. kuningas Géza I sekä Bysantin keisari Mikael VII Dukas, jonka on oletettu lähettäneen kruunun Gézan kruunausta varten keväällä 1075. On jopa arveltu, että kuvassa Gézan päässä oleva kruunu esittäisi nimenomaan corona graecaa. Se on kuitenkin malliltaan enemmänkin naiselle tarkoitettu, ja koska Géza tuskin olisi käyttänyt kruunua, jossa oli hänen oma kuvansa, kruunua saattoi todennäköisemmin kantaa esimerkiksi Gézan toinen puoliso, bysanttilainen ylhäisönainen Synadene.
Corona graecan 5,1 cm leveää kultarengasta koristavat kultalankaan pujotetut helmet, jalokivet ja pienet emalikuvat. Kuvissa nähdään kruunun otsapuolella valtaistuimella istuva Kristus Pantokrator, vierellään arkkienkelit Mikael ja Gabriel, näiden vierellä molemmin puolin idän kirkon sotilaspyhimykset Pyhä Yrjänä ja Pyhä Demetrios, ja näiden vierellä kuninkaan terveyttä varjelemassa lääkäri- ja marttyyripyhimykset Kosmas ja Damianos. Kruunun selkäpuolelle on kuvattu keisari Mikael VII, hänen alapuolellaan molemmin puolin hänen poikansa Konstantinos sekä kuningas Géza I. Keisari Mikaelin kuva vaikuttaa jälkikäteen kiinnitetyltä, sen paikalla on alun perin voinut olla toinen kuva. Kruunun sivuilla riippuu ketjuissa kummallakin puolella neljä almandiiniriipusta, takana yksi.
Kruunun yläosan, corona latinan, kultalankafiligraanilla ja almandiineilla koristeltuihin kultakaariin kiinnitetyissä emalikuvissa esiintyvät kahdestatoista apostolista kahdeksan: Pietari, Paavali, Jaakob, Johannes, Andreas, Filippus, Bartolomeus ja Tuomas. Keskellä, kaarten risteyskohdassa on Kristus Pantokratorin kuva, jonka lävistää ilmeisesti jälkikäteen kruunun huipulle kiinnitetty risti. Myös tämä, samoin kuin se, että apostolien kuvia on näkyvissä vain kahdeksan, viittaa siihen, että kruunu on koottu aiemmin valmistetuista osista, eikä kokoamistyö ole ollut yhtä taidokasta kuin osien valmistus.
Näkyvin merkki kruunun vuosisatojen mittaan kokemista kolhuista on sen tunnusmerkiksi muodostunut vinoon taipunut risti. 1600-luvun alusta säilyneissä kuvissa risti on vielä pystysuora, mutta vuonna 1784, kun Joosef II:n käskystä kruunu tuotiin Wieniin, aikalaiskuvauksissa mainitaan jo ristin olleen vinossa. Luultavasti risti vääntyi vinoon vuonna 1638 Pozsonyssa, kuningatar Maria Anna Espanjalaisen kruunauksen yhteydessä. Kruunun säilytysarkun vartijat olivat vahingossa jättäneet arkun oikeat avaimet Wieniin, joten arkku ja kruunun suojana ollut pronssilipas jouduttiin murtamaan auki. Toisen teorian mukaan risti vääntyi vinoon jo 1300-luvulla, kun kruununtavoittelija Otto Wittelsbach saapui Unkariin valepuvussa ja toi kruunun mukanaan vesileiliin piilotettuna; tarinan mukaan kruunu välillä putosi ja joutui hukkaan mutta löytyi sitten kuin ihmeen kautta.