stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talvivaaran rata
Tietoja radasta

Talvivaaran kaivosrata erkanee Iisalmen ja Kontiomäen väliseltä rataosuudelta Murtomäen rautatieasemalla, jossa on kolmioraide. Kaivoksen kuljetustarpeita palvelevan rataosuuden runkoraiteen pituus on 24 kilometriä. Rata on yksiraiteinen, sähköistetty, kauko-ohjattu ja  varustettu kulunvalvonnalla. Radalla on kolme siltaa, Talvivaaran lähellä Viitapuron, radan keskivaiheilla Kettupuron ja Murtomäen lähellä Katajapuron ratasilta. Tasoristeykset ovat Talvivaarasta päin Haukimäki, Luotomäki, Karsikkosuo, Juutislampi, Sänkiaho, Haukijoki, Lintusuo, Hirsikynnös ja Murtomäki. Viimeksi mainitussa on paripuomi- ja kolmessa muussa puolipuomilaitos. Radan korkeusero on 80 metriä 16 kilometrin matkalla. Suurin sallittu akselipaino radalla on 25 tonnia, junan nopeus 80 km/h ja junapituus 725 metriä. Betonisia pölkkyjä radalla on 1 640 kappaletta kilometrillä, pölkkyväli on 61 senttiä. 50-metriset kiskot on hitsattu ns. leimuhitsausmenetelmällä jatkuviksi ratatyömaalla. Radalla on yhteensä 400 teräsristikkorakenteista 8,7 metriä korkeaa sähköratapylvästä, ajojohdin on noin 6,15 metrin korkeudella kiskon selästä. Radalle on rakennettu vaunuvaaka 1,5 kilometrin päähän Talvivaarasta Murtomäen suuntaan.
Aiheesta muualla

Talvivaaran rata siirtyi valtiolle Yle.fi
Tammerkoski (lehti)

| Tammerkoski |
| --- | --- |
 Tammerkosken kansi vuodelta 2018.
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  Tampere
Kustantaja:  Tampere-Seura 
Julkaisija:  Tampere-Seura
ISSN:  ISSN 0357-1947
Perustettu:  1938
Päätoimittaja:  Matti Rainio
Kotikunta:  Tampere
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  6 numeroa/vuosi (2022)
Kieli:  suomi
Tammerkoski on Tampere-Seuran julkaisema aikakauslehti, joka on ilmestynyt vuodesta 1938 lähtien. Se on Suomen vanhin kotiseutulehti. Tammerkosken jutut käsittelevät Tampereen historiaa ja kaupungin nykypäivää.
Alun perin lehdestä ilmestyi vuoden aikana neljä numeroa, nykyään kuusi.
Kyseessä ei ole Tampere-Seuran jäsenlehti, vaan itsenäinen julkaisu.
Lehden päätoimittajia

Kaapo Murros (1938–1947)
Unto Kanerva (1955–1977)
Uuno Sinisalo (1977–1980)
Arvi Laakso (1981–1988)
Katriina Avonius (1991–2019)
Matti Rainio (2020–)
Aiheesta muualla

Tammerkoski Facebookissa
Tammerkoski-lehden vanhoja numeroita (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot)
Tarja Tallqvist

| Tarja Tallqvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. tammikuuta 1944 (ikä 80) Joensuu
Poliitikko
Puolue:  SDP
Entiset puolueet:  Suomen Kristillisdemokraatit
Asema:  kansanedustaja 2007-2011, kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Espoo
Tarja Tallqvist (o.s. Tainio, s. 18. tammikuuta 1944 Joensuu) on suomalainen hoitotyöaktivistina tunnetuksi tullut tv-ohjaaja, toimittaja, dokumentaristi ja poliitikko. Tallqvist on Espoon kaupunginvaltuutettu, ja toimi Suomen Kristillisdemokraattien kansanedustajana vuodesta 2007 vuoteen 2011. Tällöin Tallqvist oli eduskunnan naisverkoston puheenjohtaja, jäsenenä Työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa, sekä Ympäristövaliokunnassa. ETYJissä Tallqvist oli varajäsen.
Espoolaisen Tallqvistin tavoite oli kerätä Internetissä syksyyn 2006 mennessä miljoona nimeä vanhusten hoitajien työoloja ja omaishoitajia koskevaan adressiin. Nimiä kertyi lopulta runsaat 405 000, ja vetoomus luovutettiin 29. marraskuuta 2006 valtiovarainministeri Eero Heinäluomalle.
Dokumenttien kysynnän hiivuttua Tallqvist opiskeli lähihoitajaksi ja on työskennellyt muun muassa kodinhoidossa, palvelutalossa sekä dementiakodissa. Kerrottuaan kolumnissaan TEHY:n lehdessä millaista on vanhustenkodinhoidon arki, Helsingin kaupungin virkamiehet ilmoittivat, että Tallqvist ei enää saa tehdä Helsingin kaupungille töitä. Tallqvist oli kertonut, että hoitajalla oli enimmillään 15 minuuttia per kotikäynti.
Tarja Tallqvist oli ensimmäinen uusi kansanedustaja 2007, joka teki lakialoitteen (27. huhtikuuta 2007). Tämä lakialoite oli Laki vanhusten, vammaisten ja psyykkisesti sairaiden kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä ja laki rikosrekisterilain 6 §:n muuttamisesta (LA 30/2007 vp).
Tallqvist otti Helsingin Sanomien vaalikoneessa sekä perheen sisäiseen että täyteen adoptio-oikeuteen myönteisen kannan ainoana Kristillisdemokraattien kansanedustajana. Helsingin Sanomien vaalikoneessa Tallqvist perusteli myönteistä kantaansa näin: ”Lapsen onnellisuus on se tärkein. Jos hän saa rakkautta kaikki on hyvin.”
Tallqvist äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan vuonna 2010.
Toukokuussa 2011 Tallqvist ilmoitti eronneensa Kristillisdemokraattisesta puolueesta ja liittyvänsä SDP:hen.
Saavutukset

Tallqvist on saanut lukuisia palkintoja dokumenteistaan ja elämäntyöstään:
Vuoden paras dokumenttisarja: Hopeinen kolmio (MTV3, 1990)
Vuoden paras dokumenttisarja: Telvis-kunniakirja (1990)
Valtion tiedonjulkistamispalkinto: Elämää Suomessa (YLE 1, 1997)
Syöväntorjuntatyön ansiomitali (1998)
Suomen Mielenterveysseuran mitali dokumenteista ja tietoiskuista mielenterveystyön hyväksi (1999)
Vuoden Teko. ET-lehti (2006)
Vuoden Lyyti. UNIONI, naisasialiitto Suomessa ry (2006)
Yhteiskunnallinen teko 2006. Helsingin sosialidemokraatit ry.
Julkaisut

Tarjolla toivoa.  Helsinki:  Tammi, 1997.  ISBN 978-951-3-11051-2
Simonen, Elina & Tallqvist, Tarja: Kuka vierelles jää. Lähihoitajan raportti.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-20991-1
Aiheesta muualla

.aspx Tarja Tallqvist Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| n k Kristillisdemokraattien kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (7):  Kallis  Kankaanniemi  Kärkkäinen  Rauhala  Räsänen  Tallqvist  Palm 
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (34):  Akaan-Penttilä  Blomqvist  Feldt-Ranta  Forsius  Gestrin  Guzenina-Richardon  Harkimo  Hautala  Hemming  Pietari Jääskeläinen (2009–2011)  Kaikkonen  Kalliomäki  Karimäki  Karpela  Kasvi  Kiljunen  Kuusisto  Laakso  Lauslahti  Lehti  Matikainen-Kallström  J. Mäkelä (2007-2010)  O. Mäkelä  Mäkinen  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini (2007–2009)  Tabermann  Tallqvist  Uusipaavalniemi  Vahasalo  Vanhanen  Virén (2010–2011) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Polykrates

Polykrates (m.kreik. Πολυκράτης, kuoli 522 eaa.) oli Samoksen tyranni noin vuosina 540–522 eaa. Suuren laivastonsa ansiosta Samos hallitsi Polykrateen aikana useita lähisaaria ja osaa Vähästä-Aasiasta. Hän rakennutti muun muassa Samoksen Heraionin temppelin ja Eupalinoksen tunnelin, jota pitkin kaupunkiin saatiin vettä.
Elämä > Vallankaappaus

Samos sijaitsee Vähän-Aasian länsirannikolla Miletoksen lähellä. Kaupunki oli kreikkalainen, vaikka se kuuluikin Lyydian kuninkaan Kroisoksen valtapiiriin. Persian kuninkaan Kyyros II Suuren kukistettua Kroisoksen noin vuonna 547 eaa. Samos joutui Persian vallan alle. Persialainen sotapäällikkö Harpagus kukisti persialaisten valtaa vastustaneet kreikkalaiset kaupungit. Samoksella tilanne oli sekava, ja vuonna 540 kolme veljestä, Polykrates, Pantagnostos ja Syloson, kaappasivat vallan itselleen. Heitä tuki osa Samoksen asukkaista, joiden avulla he valtasivat Samoksen linnoituksen. Vuonna 532 eaa. Polykrates antoi kuitenkin teloittaa Pantagnostoksen ja ajoi Sylosonin maanpakoon Persiaan. Tämän jälkeen Polykrates oli yksinvaltias, joita kreikkalaiset kutsuivat nimityksellä tyranni.
Elämä > Samoksen tyrannina

Ilmeisesti Polykrates oli suosittu kansan keskuudessa, ja hänen vastustajansa, etupäässä vanhan aristokratian edustajat, ajettiin maanpakoon. Mahdollisesti Pythagoras oli yksi maanpakoon lähteneistä. Polykrates paransi Samoksen kaupungin puolustusta rakennuttamalla kaupungin ympärille muurit. Samoihin aikoihin hän rakennutti sen satamaan kivisen laiturin, joka suojaisi sitä hyökkääjiltä. Nämä rakennustyöt suunnitteli megaralainen arkkitehti Eupalinos. Hänen suunnittelemansa oli myös noin kilometrin pituinen niin kutsuttu Eupalinoksen tunneli, jota pitkin kaupunkiin johdettiin juomavettä ja jota saatettiin käyttää myös pakoreittinä piirityksen aikana. Polykrates yritti eri tavoin parantaa alamaistensa elinoloja, ja hän rakennutti myös suuren Heraionin temppelin, joka oli pyhitetty Heralle. Polykrateen rakennustöitä arvostettiin suuresti, ja Aristoteles vertasi niitä Egyptin pyramideihin. Polykrateen hovissa vieraili useita oppineita, kuten lääkäri Demokedes, sekä runoilijoita, heidän joukossaan Anakreon ja Ibykos. Polykrates antoi tuoda vuohia Naksoksesta ja lampaita Miletoksesta edistääkseen Samoksen villantuotantoa.
Persialaiset eivät olleet kovin kiinnostuneita Kreikan saariston valtaamisesta, mutta Egyptin faarao Amasis II pelkäsi persialaisten hyökkäystä ja oli siksi rakennuttanut laivaston. Egyptiläiset olivat lisäksi vallanneet Kyproksen. Persialaisilla ei ollut laivastoa, ja egyptiläisten puolustus perustui siihen, että heidän laivastonsa pystyisi estämään persialaisia hyökkäämästä Egyptiin. Amasis liittoutui tämän jälkeen Polykrateen kanssa ja antoi tälle suuria summia rahaa. Rahoilla Polykrates rakennutti laivaston, johon kuului sata laivaa, jokaisessa 50 soutajaa. Tällaisen laivaston ylläpito maksoi lähes kahdeksan tonnia hopeaa vuodessa. Voimakkaan laivaston ansiosta Polykrates saattoi hallita monia lähisaaria ja osia Vähän-Aasian rannikosta. Polykrateen tiedetään myös harrastaneen merirosvousta.
Vuonna 530 eaa. Kyyros kuoli, minkä jälkeen Polykrates päätti liittoutua tämän seuraajan Kambyses II:n kanssa, joka aikoi hyökätä Egyptiin. Egyptin kukistuttua vuonna 525 Polykrates jäi kuitenkin ilman tärkeää tulonlähdettä. Polykrateen vastustajat lähettivät joukkoja saarelle yhdessä Spartan ja Korintin lähettämien joukkojen kanssa. Viholliset eivät kuitenkaan pystyneet murtamaan Samoksen muureja.
Elämä > Kuolema

Vuonna 522 eaa. Persia ajautui melkein sisällissotaan, kun eräs Smerdis kaappasi itselleen vallan. Lyydian satraappi Oroites pelkäsi, että uusi kuningas antaisi teloittaa hänet ja ehdotti liittoa Polykrateen kanssa. Oroites pyysi Polykratesta tulemaan luokseen Sardikseen ja lupasi tälle niin paljon rahaa, että tämä saattaisi hallita koko Kreikkaa. Polykrates, joka tunnettiin rahanahneena, päätti matkustaa tapaamaan Oroitesta. Herodotoksen mukaan Polykrateen tytär näki unen, joka enteili isän kuolemaa. Näin kävikin, kun Oroites murhasi Polykrateen ja ristiinnaulitsi hänen ruumiinsa. Kun Dareios II nousi Persian kuninkaaksi, hän teloitti Oroiteksen ja Polykrateen veljestä Sylosonista tehtiin Samoksen uusi tyranni.
Jälkimaine

Kuolemansa jälkeen Polykrateesta tuli kuuluisa. Herodotos kertoo, kuinka jumalat suosivat häntä. Hänen kerrotaan heittäneen arvokkaan sormuksen mereen – ja saaneen sen pian takaisin kalastajalta, joka oli saanut saaliikseen kalan, joka oli niellyt sormuksen. Herodotoksen mukaan Amasis luopui liitosta Polykrateen kanssa, koska tämä oli niin onnekas, että jumalat tulisivat rankaisemaan häntä.
Samoksen sijainti Kreikan kartalla.
Heraionin eli Heran temppelin raunioita.
Ulla-Sisko Tamminen

| Ulla-Sisko Tamminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. joulukuuta 1942 (ikä 81) Juupajoki
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1967–
Ulla-Sisko Tamminen (o.s. Ahonen, s. 31. joulukuuta 1942 Juupajoki) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. 1960-luvulla taiteellisen uransa aloittanut Tamminen on yksi Keski-Uudenmaan Teatterin perustajajäsenistä.
Ura

Tamminen syntyi Yrjö Ahosen ja Laina Järvenpään perheeseen. Hän suoritti opintoja muun muassa Joensuun musiikkiopistossa. Taiteellisen uransa Tamminen aloitti iltanäyttelijänä Lahden kaupunginteatterissa 1967–1969, minkä jälkeen hän toimi vierailevana näyttelijänä Riihimäen Teatterissa 1969–1972. Ura jatkui tarpeistonhoitajana ja näyttelijänä Joensuun kaupunginteatterissa 1973–1979. Vuosina 1979–1981 Tamminen työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Seinäjoen kaupunginteatterissa ja vuodesta 1982 alkaen vapaana taiteilijana. Vuosina 1998–2011 Tamminen näytteli Keski-Uudenmaan Teatterissa, jonka perustajiin hän kuuluu.
Tammisen roolitehtäviä ovat muun muassa Martta Niskavuori (Niskavuoren naiset), Siipirikko (Niskavuoren Heta), Illusia (Pessi ja Illusia), Siiri (Myöhästynyt hääyö), Celia (Volpone), Sofia (Vaimoke) ja Hulda (Pastori Jussilainen).
Tammisen ohjauksia ovat muun muassa Katupeilin takana, Lumikit, Naisten hurmaaja, Terveisiä Berthalta ja Tuntematon potilas.
Puhenäyttämön ohella Tamminen on näytellyt sivuosia muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Niskavuori, Jäähyväiset presidentille, Kovaa maata, Kun taivas repeää ja Venny.
Tamminen näytteli 1980-luvulla myös radiossa. Lisäksi hän on opettanut näyttelijäntyötä kansalais- ja työväenopistoissa.
Ulla-Sisko Ahonen avioitui näyttelijä Simo Tammisen kanssa 1969.
Aiheesta muualla

Keski-Uudenmaan teatteri ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Tammenkantojäärä

| Tammenkantojäärä |
| --- | --- |
 Tammenkantojäärä (Rhagium sycophanta)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Alaheimo::  Lepturinae
Tribus::  Rhagiini
Suku::  Rhagium
Laji::  sycophanta
Kaksiosainen nimi
 Rhagium sycophanta  Schrank, 1781 
Katso myös
   Tammenkantojäärä Wikispeciesissä   Tammenkantojäärä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tammenkantojäärä (Rhagium sycophanta) on sarvijääriin (Cerambycidae) kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit > Levinneisyys

Lajia ei tavata Suomessa, vaan lähimmillään sitä tavataan Keski-Ruotsissa.
Elintavat

Aikuiset viihtyvät kukissa sekä käyvät puiden mahlalla. Lajin toukat elävät tammenkannoissa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rhagium sycophanta
UniProt: Taxonomy - Rhagium sycophanta (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Rhagium sycophanta (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Rhagium sycophanta (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1301492  Wikispecies: Rhagium sycophanta  BioLib: 11190  BOLD: 155153  EoL: 889790  EPPO: RHAISY  EUNIS: 116343  Fauna Europaea: 115078  Fauna Europaea (new): fca341ee-e30f-4af0-868b-67b4b8793b99  GBIF: 1149901  iNaturalist: 546408  IRMNG: 11046106  NCBI: 1553712  Observation.org: 22456  Open Tree of Life: 3361079
Tannaiitit

Tannaiitit (< aramean teni/tena, 'opettaa') olivat Mišnaa kommentoineita rabbeja, jotka vaikuttivat vuosina 10–220.  Tannaiittien ansiosta juutalainen suullisen lain perinne kehittyi Palestiinassa tarkkaan muotoiltujen ja järjesteltyjen lakien verkostoksi juuri ennen sen kodifiointia. Tannaiittien kausi jaetaan viiteen tai kuuteen sukupolveen. Ensimmäiset tannaiitit olivat Shammain ja Hillelin oppilaita, ja viimeiset Judah ha-Nasin aikalaisia. Tannaiitteja seurasivat amoraiitit, Gemaran kommentoijat.
Shebitku

| Shebitku |
| --- | --- |
 Shebitkua esittävä veistos, Assuanin Nubialainen museo.
Faarao
Hallitsi:  702–690 eaa. (25. dynastia)
Edeltäjä:  Sabako
Seuraaja:  Taharqa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shebitku (myös Shabataka) oli muinaisen Egyptin 25. dynastian hallitsija eli faarao vuosina 702–690 eaa.  Hän oli faarao Sabakon poika.
Shebitku suhtautui Assyriaan edeltäjiään vihamielisemmin. Vuonna 701 eaa hän johdatti armeijansa puolustamaan Jerusalemia, mutta liittouma kärsi tappion Palestiinassa. Juudan kuningas Hiskia antautui Assyrialle ja joutui maksamaan raskaat lunnaat, jotta Jerusalemia ei olisi tuhottu. Vanhan testamentin mukaan Assyrian armeijaan iski rutto, joka pelasti egyptiläiset ja heprealaiset täydelliseltä tappiolta. Herodotos puolestaan kertoo, että assyrialaisten perääntyminen johtui hiiriparvista, jotka söivät heidän aseensa.
Shebitku rakennutti rakennuksia Thebaan sekä Karnakin pyhän järven rannalle kappelin ja Luxoriin reliefejä. Myös Memfisiin ja Kawaan rakennettiin hänen valtakaudellaan. Shebitku on haudattu pyramidiin numero 18 el-Kurrussa. Haudasta on löydetty esineistöä sekä kallo ja luita.
Tandanus

| Tandanus |
| --- | --- |
 Marmoritandani (Tandanus tandanus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Ylälahko::  Ostariophysi
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Alalahko::  Loricarioidei
Heimo::  Korallimonnit Plotosidae
Suku::  Tandanus  Mitchell, 1838
Katso myös
   Tandanus Wikispeciesissä   Tandanus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tandanus on korallimonnien (Plotosidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu neljä lajia, joita tavataan Oseaniasta.
Lajit

Tandanus bellingerensis  Welsh, Jerry, Burrows & Rourke, 2017
Tandanus bostocki Whitley, 1944 – Ruostetandani
Tandanus tandanus (Mitchell, 1838) – Marmoritandani
Tandanus tropicanus Welsh, Jerry & Burrows, 2014
Tammet

| Tammet |
| --- | --- |
 Metsätammi (Quercus robur)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fagales
Heimo::  Pyökkikasvit Fagaceae
Alaheimo::  Quercoideae
Suku::  Tammet Quercus  L.
Katso myös
   Tammet Wikispeciesissä   Tammet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gustave Courbet (1843)
Tammet (Quercus) on pyökkikasvien (Fagaceae) heimon suku. Lajeja esiintyy luonnonvaraisena pohjoisella pallonpuoliskolla ja niihin kuuluu sekä lehtensä varistavia että ainavihreitä lajeja. Lajeja tunnetaan noin 500. Niiden tärkein yhteinen tuntomerkki on tammenterho; kuppimaisessa pohjuksessa kasvava ohutkuorinen, pähkinämäinen siemen.
Tammi on valittu Englannin, Liettuan, Puolan, Ranskan, Saksan, Viron, Walesin ja Yhdysvaltojen kansallispuuksi.
Lajeja

Eurooppalaisia lajeja:
Quercus aucheri – antalyantammi
Quercus brantii – persiantammi
Quercus cerris – turkintammi
Quercus congesta – sisiliantammi
Quercus dalechampii – romaniantammi
Quercus faginea – pyökkitammi
Quercus frainetto – unkarintammi
Quercus hartwissiana – kaukasiantammi
Quercus ilex – rautatammi
Quercus lusitanica – portugalintammi
Quercus petraea – talvitammi
Quercus pubescens – nukkatammi
Quercus pyrenaica – pyreneittentammi
Quercus robur – metsätammi eli tammi
Quercus suber – korkkitammi
Quercus trojana – troijantammi
Quercus virgiliana – napolintammi
Aasialaisia lajeja:
Quercus acuta – peitsitammi
Quercus acutissima – sahatammi
Quercus castaneifolia – kastanjatammi
Quercus dentata – hammastammi
Quercus faberi – silkkitammi
Quercus glauca – bambutammi
Quercus infectoria – rieputammi
Quercus libani – syyriantammi
Quercus macranthera – vuoritammi eli kaukasuksentammi
Quercus mongolica – mongoliantammi
Quercus pontica – georgiantammi
Quercus variabilis – kiinankaarnatammi
Quercus vulcanica – laavatammi
Afrikkalaisia lajeja:
Quercus canariensis – marokontammi
Quercus coccifera – kermestammi eli parkkitammi
Pohjoisamerikkalaisia lajeja:
Quercus bicolor – jokivalkotammi
Quercus rubra – punatammi
Quercus alba – rinnevalkotammi eli valkotammi
Quercus velutina – mustatammi
Quercus macrocarpa – takiaistammi
Quercus coccinea – purppuratammi
Quercus palustris – otatammi
Quercus georgiana
Quercus ilicifolia
Quercus ellipsoidalis – keskilännentammi
Quercus nigra – vesitammi
Quercus prinoides
Quercus muehlenbergii – keltatammi
Quercus virginiana
Quercus douglasii
Quercus lobata – laaksotammi
Quercus garryana
Quercus engelmannii
Quercus agrifolia – kaliforniantammi
Quercus wislizeni
Quercus chrysolepis
Quercus kelloggii
Quercus phellos – pajutammi
Quercus oblongifolia
Quercus gambelii – gambelintammi
Quercus imbricaria – paanutammi
Quercus marilandica – patukkatammi
Quercus myrtifolia – myrttitammi
Quercus vacciniifolia – varputammi
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tammet – Quercus
United States Department of Agriculture (USDA): Quercus (englanniksi)
Flora of China: Quercus (englanniksi)
Oak Name Checklist (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q12004  Wikispecies: Quercus  APDB: 194255  APNI: 435981  BioLib: 3455  CoL: 8W2YL  eFloraSA: Quercus  EoL: 32233  EPPO: 1QUEG  FloraBase: 48314  FNA: 127839  FoAO2: Quercus  FoC: 127839  FoIO: quercus  GBIF: 2877951  GRIN: 10203  iNaturalist: 47851  IPNI: 13507-1  IRMNG: 1022836  ITIS: 19276  NBN: NHMSYS0000462211  NCBI: 3511  NZOR: 328c1599-a74a-472b-939b-7347bbbeb819  Open Tree of Life: 791121  Paleobiology Database: 54594  PLANTS: QUERC  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:325819-2  Tropicos: 40021776  uBio: 4903969  VASCAN: 1609  VicFlora: c6dbad12-0269-4feb-9be3-2c5d0541ae62  WFO: wfo-4000032377
Sidero

Sidero (m.kreik. Σιδηρώ, Sidērō) oli kreikkalaisessa mytologiassa Salmoneuksen toinen vaimo, jonka tämä otti Alkidiken kuoltua. Samalla hänestä tuli äitipuoli Alkidikeen tyttärelle, Tyrolle, jota hän kohteli kaltoin. Poseidonin vieteltyä Tyron Enipeuksen hahmossa tämä synnytti salaa kaksoispojat Peliaan ja Neleuksen. Poikien vartuttua he löysivät äitinsä, ja kostivat tämän äitipuoleltaan saaman kohtelun hyökkäämällä Sideron kimppuun. Sidero pakeni heiltä turvaan Heran temppeliin, jossa Pelias hänet kuitenkin tappoi Heran alttarin päälle.
Tampereen kaupungin pääkirjasto

| Tampereen kaupungin pääkirjasto Metso |
| --- | --- |
 Metso kuvattuna pääsisäänkäynnin suunnalta.
Sijainti:  Pirkankatu 2, Amuri, 33210 Tampere
Perustettu:  1986
Kotisivut
| Tampereen kaupungin pääkirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Tampere, Suomi
Koordinaatit:  61°30′N 23°45′E﻿ / ﻿61.5°N 23.75°E﻿ / 61.5; 23.75
Rakennustyyppi:  Yleinen kirjasto (en) ja kulttuuriomaisuus
Suunnittelija:  Raili Pietilä
Valmistumisvuosi:  10. lokakuuta 1986
 fiTampereen kaupungin pääkirjasto 
  
Näkymä kirjaston aulasta.
Tampereen kaupungin pääkirjasto Metso sijaitsee Tampereen keskustassa Hämeenpuiston puolivälissä. Se on Tampereen kaupunginkirjaston päätoimipiste.
Vuonna 1978 järjestettyyn Tampereen uuden pääkirjaston arkkitehtikilpailuun osallistui 120 ehdotusta, joista voittajaksi valittiin arkkitehtien Raili ja Reima Pietilän ehdotus ”Soidinmenot”. Nimitys Metso tulee kirjaston ulkomuodosta ylhäältä katsottuna.
Palkintolautakunta piti Pietilöiden ehdotusta yksimielisesti selvästi muita ehdotuksia ansiokkaampana. Palkintolautakunta uskoi, että kaupunki saisi ehdotuksesta nykyaikaisen ja hyvin toimivan kirjastorakennuksen, joka samalla toisi kaupunkikuvaan mieliinpainuvasti omaleimaisen ja monumentaalisen lisän.
Metson tieltä purettiin F. L. Caloniuksen suunnittelema Kaipion talo. Kirjastotalon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1983, ja ne kestivät kolme vuotta. Rakennus avattiin yleisölle 21. elokuuta 1986 ja vihittiin 10. lokakuuta 1986.
Kirjaston yhteydessä toimii kirjastokahvila Café Metso. Rakennuksen alakerrassa sijaitsi pitkään myös kaksi museota, Tampereen taidemuseon Muumilaakso ja Tampereen Kivimuseo. Ne joutuivat kuitenkin muuttamaan pois talon remontin vuoksi. Muumilaakso toimi tammikuun 2013 alusta vuoteen 2016 Tampereen taidemuseon alakerrassa. Vuonna 2017 Muumilaakso muutti Tampere-taloon ja sai uudeksi nimekseen Muumimuseo. Kivimuseo avattiin uudelleen Vapriikissa joulukuussa 2014.
Metson remontti vuonna 2017

Kirjastossa tehtiin vuosina 2015–2017 perusteellinen remontti, joka maksoi 11,5 miljoonaa euroa. Remontissa päivitettiin kirjaston kaikki toiminnot. Alakerran museoiden tilalle valmistui hiljainen tila, mikrofilmihuone ja avara oleskelutila sekä muutama luentosali. Lisäksi kirjaston parvikerrokseen siirtyi aiemmin Frenckellin vanhassa pannuhuoneessa toiminut Frenckellin Lehtilukusali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tampereen kaupungin pääkirjasto Wikimedia Commonsissa
Tampereen kaupunginkirjasto, Pääkirjasto Metso
Ilmapanoraamakuva Tampereen kaupungin pääkirjastosta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Panoraamakuvia Tampereen kaupungin pääkirjastosta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Metson näköinen kirjasto - Yle Areena