stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itä-Karjalan valtaus 1941
Hyökkäys Seesjärvelle ja Karhumäkeen

Välittömästi Petroskoin valtaamisen jälkeen suomalaiset jatkoivat etenemistään. Pohjoisessa prikaati K sai vallattua poltetun Porajärven. 18. lokakuuta mennessä suomalaiset olivat edenneet vain 30 kilometriä. Syinä tähän olivat yhä useammin toistuvat omien joukkojen kieltäytymiset ja neuvostojoukkojen vahvistusten sitkeä vastarinta. 15. lokakuuta muodostettiin pohjoisensuunnan- ja täydennysjoukoista uusi, II armeijakunta. Sen komentajaksi tuli Taavetti Laatikainen. Armeijakunta eteni nopeasti Soutjärven kautta Seesjärvelle, jonka sen joukot saavuttivat 25. lokakuuta. 7. marraskuuta armeijakunnan joukot kohtasivat Rukajärven suunnan 14. divisioonan Volomajoella. Etelässä VII armeijakunta oli juuttunut taisteluihin Kontupohjasta, mistä neuvostojoukot irtautuivat marraskuun alussa.
Mannerheim antoi 6. marraskuuta käskyn, jonka mukaan suomalaisten joukkojen tuli saavuttaa Seesjärven ja Äänisen välinen kannas ja ryhmittyä sitten puolustukseen. Marraskuun alusta aina sen loppuun saakka suomalaisten hyökkäys oli hidasta Äänisen rannan tietämillä, sillä neuvostojoukot olivat tehneet vahvat puolustusasemat Karhumäen ympärille. Marraskuun lopussa suomalainen 8. divisioona eteni Karhumäkeä puolustaneiden neuvostojoukkojen pohjoiseen sivustaan Suurlahteen, mutta neuvostojoukkojen vahvistusten vastahyökkäys pysäytti suomalaisjoukot siihen. Karjalan armeijan suurhyökkäys Karhumäkeä vastaan alkoi 29. marraskuuta ja johti kaupungin valtaukseen 5. joulukuuta. Karhumäen taistelussa neuvostojoukkojen tappiot olivat 8 000 kaatunutta ja 2 800 antautui suomalaisille. Suomalaisten kokonaistappiot olivat noin 1 500.
Lopputaistelut

Karhumäen valtauksen jälkeen suomalaiset etenivät käskyn mukaan Poventsaan. Neuvostojoukot räjäyttivät 8. joulukuuta Stalinin kanavan sulkuja, mutta tulvan vaikutukset jäivät pieniksi. Poventsan valtauksen jälkeen suomalaiset ryhmittyivät asemiin Maaselän kannaksella ja alkoi asemasotavaihe.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Hyökkäys Aunuksen Karjalaan 1941
Ylen Elävä arkisto: Karhumäen valtaus 1941
Vihollisen Karilahteen perääntyessään jättämää kalustoa.
Suomalaisten valtaama alue Itä-Karjalassa
Onnenarpa

| Onnenarpa |
| --- | --- |
Kestoaika:  1h 55min
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  1. tammikuuta 2015 – 30. elokuuta 2024
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Randomex Ab Londur Oy
Seuraaja:  Tähtiarpa
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Onnenarpa oli hyväntekeväisyysarpajaisohjelma Nelosella. Ohjelman tuotti Oy Randomex Ab. Ohjelmaa  esitettiin  vuodesta 2015 lähtien. Ohjelmaa on kuvattu Unkarissa mutta kuvaaminen on siirtynyt Suomeen 2020-luvulla. Ohjelmaa esitettiin suorana kello 12:00 - 13:55. Ohjelman viimeinen esitys oli 30. elokuuta 2024.
Onnenarvassa on erilaisia hyväntekeväisyyskampanjoita. Ohjelmassa esitetään erilaisia tietokilpailuja, joihin voi osallistua ostamalla hyväntekeväisyysarvan. Arvan ostaminen onnistuu soittamalla tai lähettämällä tekstiviestin maksulliseen numeroon. Arvan ostamisesta lähtee pieni rahasumma hyväntekeväisyyteen. Arvan ostohetkellä saa heti tietää voittiko arpa. Arvan ostamisella on mahdollisuus päästä suoraan TV-lähetykseen vastaamaan tietokilpailun kysymykseen. Jos henkilö vastaa oikein, voittaa hän TV-ruudussa näkyvän rahasumman lahjakortin muodossa.
Ohjelman tietokilpailut ovat usein kaupunki- tai eläinpelejä.
Ohjelmaa juonsi Janne Antin 18.6.2024 asti. Tämän jälkeen ohjelmaa on juontanut Katrie Daler.
Isokyrö

| Isokyrö Storkyro |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Isonkyrön kunnanvirasto.
Sijainti:  63°00′00″N, 022°19′30″E
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Seinäjoen seutukunta
Kuntanumero:  152
Hallinnollinen keskus:  Isonkyrön kirkonkylä
Perustettu:  1300-luku
Kokonaispinta-ala:  356,91 km² 248:nneksi suurin 2022 
– maa:  354,13 km²
– sisävesi:  2,78 km²
Väkiluku:  4 320 184:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  12,20 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  16,1 %
– 15–64-v.:  55,4 %
– yli 64-v.:  28,5 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,5 %
– ruotsinkielisiä:  0,7 %
– muut:  1,8 %
Kunnallisvero:  9,5 % 60:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Tero Kankaanpää
Kunnanvaltuusto:  27 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Kok.   • SDP   • PS   • KD:   14 6 3 3 1
www.isokyro.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isokyrö (ruots. Storkyro) on Suomen kunta, joka sijaitsee suunnilleen Vaasan ja Seinäjoen puolivälissä Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 4 320 ihmistä, ja sen pinta-ala on 356,91 neliökilometriä, josta 2,78 neliökilometriä on vesistöjä. Väestötiheys on 12,20 asukasta neliökilometriä kohden. Ennen Ylistaron kappeliseurakunnan perustamista vuonna 1658, hallintoalueen nimi oli Ylistaro.
Isokyrö tunnetaan Kyrönjokilaakson kulttuuripitäjänä. Kyrönjoen kulttuurimaisema näyttäytyy ominaispiirteissään juuri Isonkyrön kohdalla. Esihistorialliset hautapaikat kertovat jokilaakson vuosituhantisesta asutuksesta. Myöhemmän vallan merkkinä maisemassa korostuu Isonkyrön keskiaikainen kivikirkko.
Liikenne- ja viestintäviraston teettämien tilastojen mukaan Isossakyrössä oli helmikuussa 2020 kaikista Manner-Suomen kunnista eniten henkilöautoja väkilukuun suhteutettuna, 718 autoa tuhatta asukasta kohden. 1. tammikuuta 2021 Isokyrö siirtyi Pohjanmaan maakunnasta osaksi Etelä-Pohjanmaan maakuntaa.
Historia > Esihistoria

Isonkyrön alue on Etelä-Pohjanmaan historiallista ydinkeskusta. Isonkyrön alueelta on löydetty kymmeniä kivikautisia esineitä. Pronssikaudella asutus oli varsin tiheää, mistä merkkinä ovat lukuisat hautarauniot. Laurolan kylästä löydetty kieliruotomiekka on eräs arvokkaimmista pronssikauden löydöistä. Skandinaavinen vaikutus ulottui siis tähän aikaan Etelä-Pohjanmaalle.
Rautakaudella koko Kyrönjoen seudulla levisi esineellinen hautaustapa, joista osoituksena ovat mm. Perttilästä löydetyt torvipäinen kaularengas ja poltetut luut. Kansainvaelluskaudella Vaasan itäpuolinen seutu oli Suomen vaurainta aluetta.  Mm. Pukkilan haudasta on löydetty samassa verstaassa valmistettuja esineitä kuin Monzan tuomiokirkon kuninkaallisesta haudasta. Isostakyröstä on löydetty myös virolaisten emakoristeisten solkien jäljitelmiä, minkä on tulkittu kertovan kaupankäynnistä.
Alueen merkittävimpiä esihistoriallisia löytöjä ovat Leväluhdan muinaisjäännökset, jotka ovat Suomen suurin historiallinen luulöytö. Leväluhtaa on perinteisesti pidetty rikollisten ja ei-toivottujen lasten hukutus- tai uhripaikkana, josta sen vanha nimitys "uhrilähde" periytyy. Nykykäsityksen mukaan kyseessä on kuitenkin hautapaikkana toiminut vesikalmisto, joskin sinne haudattujen epäillään olleen jollain lailla poikkevia Leväluhdan asutukseen nähden kaukaisesta sijainnista johtuen. Leväluhdan tutkimus ja sinne haudattujen henkilöiden geeniperimän selvitys on tutkijoita kansainvälisesti kiinnostava aihe. Tutkijat tutkivat myös toista Isonkyrön läheltä, Vöyriltä löytynyttä vesikalmistoa Käldamäkeä. Kalmistot muodostavat yhdessä poikkeavan kokonaisuuden esihistoriallisen Suomen hautaustavassa.
Löydöt Isonkyrön seudulla päättyvät vuoden 800 seudulla. Seudun heikentymisen syyksi on arveltu ruttoa, luonnonkatastrofia, kansanrunojen kuvaamaan Kalevalan ja Pohjolan välistä taistelua tai taloudellisesta romahdusta.
Historia > Kyrön emäpitäjä – vilkas kirkkokaupunki

Kyrön asutus alkoi tihentyä uudestaan vuosien 1000–1100 välillä, jolloin Sastamalasta ja Pirkkalasta saapunutta väestöä asettui Kyrönjoen alajuoksulle. Isonkyrön seurakunta perustettiin todennäköisesti 1300-luvulla ja seurakunta jakautui myöhemmin korkeimmillaan 28 seurakuntaan. Isonkyrön emäpitäjään on kuulunut valtaosa nykyisestä suomenkielisestä Etelä-Pohjanmaasta.
Isoonkyröön rakennettiin 1300-luvun alussa Pohjanmaan ensimmäinen kivikirkko, joka oli omistettu Pyhälle Laurille. Kirkolla pidettiin keskiajalta lähtien Heikin- ja Laurinpäivän markkinoita, joihin kerääntyi aina Turusta ja Tukholmasta asti. Kirkon ympärille kohosi kokonainen kirkkokaupunki.
Pohjankyrönä ja Kyrönä alkujaan tunnettu Isokyrö alkoi hajaantua 1500-luvun alussa, kun ensin Kyröstä irrotettiin Vöyri ja Mustasaari omiksi kirkkopitäjiksi ja tämän jälkeen perustettiin omat kappeliseurakunnat Laihialle vuonna 1508 ja Ilmajoelle vuonna 1516. Vuoden 1557 seudulla nykyisen Isonkyrön alueella oli 141 taloa ja isoimmat kylät olivat Orismala ja Napue.
Vöyri erosi Kyröstä pian myös omaksi hallintopitäjäksi. Suurin piirtein 1500-luvun puolesta välistä 1600-luvun alkuun ulottuvalla ajanjaksolla myös Ilmajoki, Laihia ja Lapua itsenäistyivät suurpitäjästä osin sekä kirkollisesti että hallinnollisesti. Vuonna 1607 hallitus ryhtyi jakamaan Pohjanmaan suuria pitäjiä edelleen ja Vähäkyrö erotettiin kirkkopitäjäksi. Hallinnollinen jako seurasi jälleen perästä ja entisestä Suur-Kyröstä jäi jäljelle Isonkyrön pitäjä. Aiemmin kunnan nimi on ollut Kyrö. Isonkyrön "kirkkokaupunki" määrättiin purettavaksi 1600-luvulla.
Historia > Kyrön emäpitäjä – vilkas kirkkokaupunki > Nuijasota

Isonkyrön kirkolla alkoi 25. marraskuuta 1596 nuijasodaksi kutsuttu kansannousu, jossa talonpojat vaativat linnaleirirasituksen poistamista. Tunnetuimmat isokyröläiset kapinan johtajat olivat Yrjö Kontsas ja Perttu Palo. Talonpoikien jouduttua tappiolle Jaakko Ilkka ja eräät muut kapinan johtajat mestattiin Isonkyrön kirkolla ja Yrjö Kontsas perimätiedon mukaan läheisessä Kontsaansaaressa, joka olisi saanut nimensä muistoksi tästä tapahtumasta.
Historia > Orisbergin kartanoaika

Orismalan kylään perustettiin vuonna 1676 Pohjanmaan vanhin rautatehdas ja ruukinkartano Orisberg. Kartano joutui rappiolle venäläimiehityksen aikana, mutta vuonna 1783 sen omistajaksi tuli Björkenheimin suku, jonka aikana siitä tuli seudun mallitila. Vuosina 1830–1869 Orisberg oli omana tehdasseurakuntanaan, ja tältä kaudelta on peräisin pieni Carl Ludvig Engelin suunnittelema kirkko kellotapuleineen. Vuonna 1749 pitäjän asukasluku oli 1659 ja 1805 jo 4458.
Historia > Orisbergin kartanoaika > Napuen taistelu

Suuren Pohjan sodan aikana 19. helmikuuta 1714 käytiin Suomen kannalta ratkaiseva Napuen taistelu Napuen ja Laurolan kylissä sekä niiden välissä virtaavan Kyrönjoen jäällä. Taistelupaikalla on vuonna 1920 paljastettu muistomerkki, ja lähistöllä on myös Zachris Topeliuksen Välskärin kertomuksista tuttu Perttilän talo.
Historia > Kehittyminen kuntana

Vuoden 2021 alusta Isokyrö siirtyi Etelä-Pohjanmaan maakuntaan. Isokyrö toivoi maakuntavaihdosta jo ennen sote- ja maakuntauudistusta vuoden 2020 alusta. Isonkyrön siirtymän myötä Laihia jäi Pohjanmaan maakunnan ainoaksi yksikielisesti suomenkieliseksi kunnaksi.
Maantiede

Isokyrö sijaitsee Kyrönjoen varressa 40 km:n päässä niin Vaasasta, Seinäjoesta kuin Lapuastakin.
Isonkyrön naapurikunnat ovat Ilmajoki, Laihia, Vaasa, Vöyri, Kauhava ja Seinäjoki. Entiset naapurikunnat ovat Seinäjoen kanssa yhdistynyt Ylistaro, Vaasan kanssa yhdistynyt Vähäkyrö sekä Kauhavan kanssa yhdistynyt Ylihärmä.
Maantiede > Vesistöt

Isonkyrön kunnassa on vain neljä järveä: Kotilammi, Lamminjärvi, Vähä-Tervajärvi ja nimetön, 2,18 hehtaarin kokoinen järvi.
Maantiede > Kylät

Hevonkoski, Ikola, Kuivila, Kylkkälä, Laurola, Lehmäjoki, Naarajoki, Napue (keskeisin), Orismala, Orisberg, Palhojainen, Palonkylä (suurin), Ritaala, Tuurala, Ulvila, Yryselä, Valtaala, Ventälä.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Isossakyrössä oli 4 673 asukasta, joista 3 295 asui taajamissa, 1 351 haja-asutusalueilla ja 27:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Isonkyrön taajama-aste on 70,9 %. Isonkyrön taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Isonkyrön kirkonkylä | 2 407 |
| 2 | Vähänkyrön kirkonkylä* | 885 |
| 3 | Ylistaron kirkonkylä* | 3 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Vähänkyrön kirkonkylä ulottuu pääosin Vaasan kaupungin alueelle ja Ylistaron kirkonkylä Seinäjoen kaupungin alueelle.
Talous

Isonkyrön työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (12.6%)
Jalostus (20.9%)
Palvelusektori (64.8%)
Muut sektorit (1.7%)
Talousalueena Isokyrö kuuluu Seinäjoen seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 39 715 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 32. suurin.
Isossakyrössä oli vuonna 2022 yhteensä 1 382 työpaikkaa ja kunnassa asui 1 792 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 43,0 prosenttia. Isonkyrön työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 64,8 prosenttia, jalostuksen 20,9 prosenttia ja alkutuotannon 12,6 prosenttia.
Isonkyrön työpaikkaomavaraisuus on 77,1 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 78,8 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 5,5 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Isossakyrössä on 145,9 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Elinkeinot

Isonkyrön elinkeinorakenteessa suuri osa yrityksistä keskittyy metalli-, alumiini- ja muovialan alihankintaan. Isonkyrön suurimpia yrityksiä ovat mm. lastuavaa koneistusta tekevä Nortech metal, muovialan yritys Polyno, gini- ja viskitislaamo Kyrö Distillery Company sekä autoliikkeet Rinta-Joupin autoliike ja Arton Auto. Erityisesti Tervajoen taajama on tunnettu autokaupan keskittymänä. Isonkyrön suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuuluivat vuonna 2021 myös Kat-Metal, Lakeuden Harjateräs sekä ilmanvaihtojärjestelmien maahantuoja Westmoor.
Kalliojärven viihdekeskus on tanssikeskuksen, lomamökkikylän, vapaa-ajan toimintojen ja karavaanarialueen muodostama laajempi kokonaisuus.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Isonkyrön väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 5 383 | 5 383 |
| 1985 | 1985 |    | 5 394 | 5 394 |
| 1990 | 1990 |    | 5 340 | 5 340 |
| 1995 | 1995 |    | 5 279 | 5 279 |
| 2000 | 2000 |    | 5 151 | 5 151 |
| 2005 | 2005 |    | 5 044 | 5 044 |
| 2010 | 2010 |    | 4 965 | 4 965 |
| 2015 | 2015 |    | 4 785 | 4 785 |
| 2020 | 2020 |    | 4 510 | 4 510 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Kieli ja etnisyys

Isonkyrön väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 97,5 prosenttia, ruotsinkielisiä 0,7 prosenttia ja vieraskielisiä 1,8 prosenttia. Isossakyrössä asui vuoden 2023 lopussa 61 ulkomaan kansalaista, mikä on 1,4 prosenttia kunnan väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on ukrainalaiset, joita asuu Isossakyrössä 22 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat virolaiset (15).
Väestö > Uskonto

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Isossakyrössä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Isonkyrön seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Isonkyrön alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Isossakyrössä toimii Isonkyrön helluntaiseurakunta.
Kulttuuri > Ruoka

Isonkyrön pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla lihaperunat.
Kulttuuri > Nähtävyydet

Isonkyrön vanha kirkko
Kyrönmaan Osuusmeijeri
Laurinlakson piilopirtti
Napuen taistelun muistomerkki
Perttilän riippusilta
Orisbergin kartano
Orisbergin kirkko
Leväluhdan uhrilähde
Tuomaanmäen hautaröykkiö
Isonkyrön 1700-luvun markkinat vuosittain elokuun toisena viikonloppuna
Kulttuuri > Tapahtumat

Herättäjäjuhlat järjestettiin Isossakyrössä vuonna 2012.
Kulttuuri > Urheilu

Isokyröläinen Kyrön Voima on perinteikäs pohjalainen urheiluseura. Seuralla on aktiivista toimintaa muun muassa telinevoimistelussa, hiihdossa, jalkapallossa, lentopallossa, yleisurheilussa ja painissa. Seura omistaa Pukkilansaari-nimisen tanssikeskuksen, joka sijaitsee pienellä saarella keskellä Kyrönjokea, Isonkyrön keskustan välittömässä läheisyydessä. Saareen pääsee lossilla.
Salibandyssä hallitseva seura on FBC Remix, joka on perustettu vuonna 2001. Isossakyrössä on myös voimisteluseura Isonkyrön Voimistelijat (IsVo).
Isossakyrössä toimivassa Kyrönmaan lukiossa on saatavilla liikuntapainotteinen urheilulinja.
Hallinto ja politiikka

Isonkyrön kunnanjohtaja on vuoden 2018 alusta Tero Kankaanpää.
Kunnanvaltuustossa on 27 paikkaa, joista neljätoista on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Hallinto ja politiikka > Politiikka

Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | KESK | KESK | KOK | KOK | SDP | SDP | PS | PS | KD | KD | VAS | VAS | muut | muut | Johto |
| Vuosi | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Johto |
| 2008 | 1 190 | 49,1 | 541 | 22,7 | 363 | 13,6 | 100 | 3,8 | 208 | 7,3 | 115 | 4,3 |  |  | 26,4 |
| 2012 | 1 182 | 46,5 | 629 | 24,7 | 300 | 11,8 | 261 | 10,3 | 114 | 4,5 | 57 | 2,2 |  |  | 21,8 |
| 2017 | 1 287 | 53,2 | 511 | 21,1 | 329 | 13,6 | 164 | 6,8 | 128 | 5,3 | – | – |  |  | 32,1 |
| 2021 | 1 059 | 48,5 | 503 | 23,0 | 256 | 11,7 | 235 | 10,8 | 132 | 6,0 | – | – |  |  | 25,5 |
Tunnettuja isokyröläisiä

| --- | --- |
 Nils Johansson Aejmelaeus, kirkkoherra ja valtiopäivämies  Väinö Airo, kunnanlääkäri  Edvard Björkenheim, entinen puolustusministeri  Rose-Marie Björkenheim, entinen kansanedustaja, kunnallisneuvos  Axel Fabian af Enehjelm, suomalainen sotilas ja virkamies  Matti Haapoja, puukkojunkkari  Jukka Kailio, kansanedustaja (Maalaisliitto)  Mika Kalliomaa, Maanpuolustuskorkeakoulun rehtori  Kustaa Killinen, valtiopäivämies ja kirjailija  Risto Knaapi, maanviljelijä, opettaja ja päätoimittaja, maanviljelysneuvos  Yrjö Kontsas, yksi nuijasodan päälliköistä  Anssi Kujala, poliittinen vaikuttaja  Mikko Kytömäki, pesäpalloilija  Lydia Lagus, laulaja :  Matti Lakari, maanviljelijä ja valtiopäivämies  Matti Nummensalo, runoilija ja kirjailija  Herman Ojala, opettaja  Esa Paavo-Kallio, opettaja, kirjailija ja kansanperinteen kerääjä  Isak Penttala, entinen kansanedustaja  Heikki Piuhola, MTV:n uutistuottaja  Matti Pohto (Kirja-Matti), kirjojen keräilijä  Eino Prykä, näyttelijä, Neuvostoliiton Vorkutan vankileirikapinan johtohenkilö  Eino S. Repo, Yleisradion pääjohtaja  Linda Saukko-Rauta, kuvittaja ja pilapiirtäjä  Ilmari Turja, kirjailija ja lehtimies  Jaakko Wallenberg, lasimestari, böhmeläisen herätysliikkeen johtaja  Marjo Yli-Kiikka, ampumaurheilija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isokyrö Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Eräs taikatutkinto Isovihan ajoilta on Wikiaineistossa
Armas Luukko: Etelä-Pohjanmaan historia I–II Osa II Keskiaika ja 1500-luku.
Armas Luukko: Etelä-Pohjanmaan historia III Sisältää jakson nuijasodasta isoonvihaan eli koko 1600-luvun.
Aulis J. Alanen: Etelä-Pohjanmaan historia IV Isosta vihasta Suomen sotaan 1700–1809
Palonkylän historia. Isokyrö: Palonkylän historiatoimikunta, 1998. ISBN 952-90-9991-6.
Isonkyrön kunnan kotisivu
Tilastokeskus - Isonkyrön avainluvut
360-asteinen panoraamakuva Akkaansillasta[vanhentunut linkki]
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
Isokyrö Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Kyrönmaan osuusmeijeri, nykyinen Kyrö Distillery Company
Isonkyrön vanha kirkko
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1934 loppuottelu

Kapteenit Gianpiero Combi ja František Plánička kättelevät ennen ottelun alkua.
Vuoden 1934 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelu pelattiin 10. kesäkuuta 1934 Roomassa Nazionale del PNF -stadionilla. Ottelussa olivat vastakkain Italia ja Tšekkoslovakia. Se päättyi Italian 2–1-voittoon jatkoajan jälkeen.
Tausta

Vuoden 1934 MM-lopputurnaus oli järjestyksessään historian toinen. Cup-muotoisena pelatussa turnauksessa oli mukana yhteensä 16 maata, joista 12 oli Euroopasta, 3 Etelä-Amerikasta ja yksi Afrikasta. Välierissä kohtasivat Italia ja Itävalta sekä Tšekkoslovakia ja Saksa. Turnauksen suursuosikki oli "Ihmejoukkueeksi" kutsuttu Itävalta, joka oli huhtikuusta 1931 lähtien hävinnyt ainoastaan kerran 28:ssa ottelussa. Sen ensimmäinen tappio sitten joulukuun 1932 tuli välieräottelussa Italiaa vastaan.
Ottelu

Loppuottelu alkoi Rooman Nazionale del PNF -stadionilla sunnuntaina 10. kesäkuuta kello 17.30 paikallista aikaa. Joukkueen menestystä poliittisiin tarkoitusperiinsä käyttänyt diktaattori Mussolini oli edellisenä iltana tavannut Italian pelaajat ja pitänyt heille puhuttelun. Ottelussa oli vastakkain kaksi erityylistä joukkuetta; Italia koostui fyysisistä pelaajista, kun taas Tšekkoslovakia luotti taitaviin yksilöihinsä. Avausmaalia saatiin odottaa 71. peliminuutille, kunnes Antonín Puč sai pallon takaisin antamansa kulmapotkun jälkeen ja siirsi Tšekkoslovakian johtoon lähes nollakulmasta tekemällään maalilla. Joukkueella oli hetkeä myöhemmin mahdollisuus ratkaista ottelu, mutta František Svobodan laukaus osui tolppaan. Italia onnistui tasoittamaan ottelun yhdeksän minuuttia ennen loppua, kun Raimundo Orsi karkasi Enrique Guaitan pystysyötön jälkeen Tšekkoslovakian puolustukselta ja sijoitti pallon valelaukauksen jälkeen maalivahti František Pláničkan yli.
Jatkoajalle Italia joutui lähtemään altavastaajana Giuseppe Meazzan loukkaantumisen vuoksi. Tuohon aikaan jalkapallossa ei tunnettu pelaajavaihtoja, joten Meazza joutui olemaan kentällä loukkaantuneena. Tšekkoslovakian pelaajat eivät kuitenkaan vaivautuneet vartioimaan ontuvaa Meazzaa ja niin hän pääsi ottelun 95. peliminuutilla käynnistämään Italian hyökkäyksen syöttämällä pallon Enrique Guaitalle, joka puolestaan vapautti Angelo Schiavion maalintekoon. Italia onnistui pitämään johtoasemansa ottelun loppuun saakka ja pääsi näin juhlimaan ensimmäistä maailmanmestaruuttaan. Joukkueen pelaajista Luis Monti oli aikaisemmin edustanut Argentiinaa ja pelannut sen riveissä myös vuoden 1930 MM-finaalissa.
Tilastot

| --- | --- |
           }}   Italia :            }}   Tšekkoslovakia 
Angelo Schiavion jatkoaikamaali.
Ahdistuneisuushäiriö

| Ahdistuneisuushäiriö |
| --- | --- |
 Edvard Munchin teos Huuto
Ala:  Psykiatria, Psykologia
Oireet:  Pelko-oireet, autonomiset oireet, välttämiskäyttäytyminen
Esiintyvyys:  Noin 5 % (viimeisen vuoden aikana vuonna 2000)
Luokitus
ICD-10:  F40–F41
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Ahdistuneisuushäiriö on oireyhtymä, jossa esiintyy poikkeavan voimakasta, pitkäaikaista ja toiminnallista haittaa aiheuttavaa ahdistuneisuutta, autonomisen hermoston oireita (kuten sydämentykytystä, hengenahdistusta, rintatuntemuksia ja vapinaa), sekä välttämiskäyttäytymistä. Ahdistuneisuudella tarkoitetaan huonosti tiedostetun uhan ennakoimisesta johtuvaa pelon tunnetta.
Tavallisimmat ahdistuneisuushäiriöt ovat julkisten paikkojen pelko, sosiaalisten tilanteiden pelko, paniikkihäiriö ja yleistynyt ahdistuneisuushäiriö. Monilla on useita ahdistuneisuushäiriöitä samanaikaisesti; esimerkiksi noin 60 %:lla sosiaalisten tilanteiden pelosta kärsivillä on muita ahdistuneisuushäiriöitä. Ahdistuneisuushäiriöiksi on luokiteltu myös määräkohteiset pelot (esim. lentäminen, korkeat paikat, eläimet, neulat tai veri) ja pakko-oireinen häiriö.