stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nykytaide
Foorumit

Kaikki taide on ollut joskus aikansa nykytaidetta. Kuuluisa oman ajan taiteen kansainvälinen näyttelyfoorumi oli aikoinaan Pariisin salonki. Sen vaikutus alkoi kuitenkin vähentyä, kun nuoret taiteilijat 1800-luvun lopulla alkoivat vaatia enemmän omintakeisuutta akateemisen salonkitaiteen sijaan. Erilaisten, usein toistensa kanssa kilpailevien taiteilijaryhmien järjestämistä näyttelyistä sekä tapahtumista tuli avantgarden esittelypaikkoja ja taiteilijoiden ideoista kehittyi useita uusia taidesuuntauksia ja liikkeitä. Avantgarden aikakaudella taiteilijaryhmät selostivat usein pyrkimyksiään manifesteissa, joita julkaistiin kirjoitettuina lehdissä ja muissa painotuotteissa.
Modernismin eri suuntaukset 1900-luvulla syntyivät tavallisesti pienyhteisöissä, kiivaasti keskustelevien taiteilijaryhmien toiminnassa. Kysymyksen siitä, mitkä tekijät ja toimijat muodostavat taide-elämän kokonaisuuden herätti amerikkalainen filosofi Arthur C. Danto vuonna 1964 esseessään The Artworld. Se aloitti keskustelun siitä, mitkä ja ketkä ovat ne osatekijät, joista koostuu taidemaailma, jonka osa myös nykytaide on.
Ensimmäiset modernin taiteen museot, kuten Muzeum Sztuki Łódźissa, Puolassa ja Museum of Modern Art eli MoMA New Yorkissa perustettiin 1920-luvun lopulla. Pääasiassa nykytaiteen esittelyyn keskittyviä modernin tai nykytaiteen museoita alettiin rakentaa yhä enemmän toisen maailmansodan jälkeen. Silloin alkoi kasvaa myös biennaalien ja muiden säännöllisesti järjestettävien suurten nykytaiteen näyttelyiden merkitys. Vanhin ja arvostetuin näistä on vuonna 1895 aloittanut Venetsian biennaali ja laajin noin 200 paikkaan ympäristössä sijoittuva Japanin Echigo-Tsumari triennaali Japanissa. Kasselissa, Saksassa järjestettävä documenta, São Paulon biennaali Brasiliassa, sekä Whitney biennaali New Yorkissa ovat myös vanhoja ja arvostettuja globaalin tason taidenäyttelyitä.
Nykytaiteen foorumeiksi ovat tulleet myös erilaiset taidelehdet, joissa esitellään uuden taiteen uutisia, suuntauksia, taiteilijoita, näyttelyitä ja teorioita. Taiteilijamonografiat ja taidekritiikki ovat osa nykytaiteen keskustelu- ja viestintäfoorumia. Vuonna 1960 säännöllisen ilmestymisen alkanut Taide-lehti on myös kotimaisen ja kansainvälisen taiteen foorumi.
Merkittävät kansainväliset taidepalkinnot, kuten Englannin Turner-palkinto pohjoismainen Carnegie Art Award arvioivat ja suuntaavat nykytaidetta.
Nykytaiteen taidekauppa alkoi kasvaa 1960-luvulla ja myös kansainvälisten nykytaiteen taidemessujen asema on vahvistunut. Kansainvälisen nykytaiteen merkittäviksi foorumeiksi ovat tulleet myös Art Basel Baselissa, Sveitsissä vuodesta 1970 ja myöhemmin Art Basel Miami Beach nimisenä Floridassa, Yhdysvalloissa, sekä Lontoossa järjestettävä Frieze Art Fair.
Nykytaide Suomessa > Näyttelytoiminta

Suomessa kansainvälisen taiteen suurehko näyttely- ja tapahtumasarja Ars-näyttelyt on vuodesta 1961 esitellyt uusia nykytaiteen suuntauksia Helsingissä, sekä toisinaan myös Tampereella, Turussa ja Jyväskylässäkin. Taiteen kansainvälistymistä oli aluksi vaikea ymmärtää, koska kotimaisen kulttuurin päätehtäväksi nähtiin 1800-luvun lopulta aina 1950-luvulle kansallisen identiteetin vahvistaminen ja taidekin painottui pitkään kansallisromantiikan ja kansallistunteen ylläpitoon. Kylmän sodan aikana nykytaiteesta tuli valtiollisen edustamisen väline niin idässä kuin lännessäkin.
Uusi taide on tullut Suomeen usein ulkomailta, kuten Venäjältä, Ruotsista, Länsi-Euroopasta tai Yhdysvalloista. Esimerkiksi Wassily Kandinskyn teoksia oli esillä Helsingissä vuoden 1906 jälkeen useita kertoja, ja hänen vaikutuksensa Suomessa kasvoi vuodesta 1962 alkaen, kun Kandinskyn kirja Taiteen henkinen olemus julkaistiin suomeksi. Varsinkin ennen Kiasmaa Tukholman Moderna museet oli merkittävä paikka, jossa suomalaiset tutustuivat uusiin taidevirtauksiin.
Nykytaidetta on arvosteltu eurooppakeskeisyydestä ja amerikkakeskeisyydestä, mutta 2000-luvulla kansainvälinen nykytaide on avannut tarkastelukulmia myös muihin maailmanosiin. Esimerkiksi Kiasmassa on nähty useita eri Aasian maiden nykytaidetta esitteleviä näyttelyitä ja Ars 11:n teemana vuonna 2011 oli Afrikan nykytaide.
Nykytaide Suomessa > Suomalaisia nykytaiteen museoita

Kiasma on Helsingin Mannerheimintiellä sijaitseva nykytaiteen museo. Sen juuret ulottuvat vuonna 1939 perustettuun Nykytaide ry:hyn, joka järjesti nykytaiteeseen keskittyviä näyttelyitä. Järjestö lopetti toimintansa vuonna 1990, kun Nykytaiteen museo perustettiin. Museo toimi aluksi Ateneum-rakennuksessa, mutta sai omat tilat Kiasman valmistuttua 1998. Nykytaiteen museo Kiasma on osa Valtion taidemuseota. Toukokuun 2006 alkuun mennessä Helsingin Nykytaiteen museossa Kiasmassa oli käynyt kaksi miljoonaa kävijää sen avaamisesta 1998 alkaen.
Tampereen nykytaiteen museo perustettiin vuonna 1966. Museo toimii nykyään Tampereen taidemuseon alaisuudessa. Se ilmoittaa tehtäväkseen Tampereen kaupungin yleisen taidekokoelman ja siihen sisältyvien julkisten veistosten ja muistomerkkien hoidon sekä museon oman kokoelman hoitamisen ja kartuttamisen.
Espoon taidemuseo Emma (engl. Espoo Museum of Modern Art ’Espoon modernin taiteen museo’) avattiin vuonna 2006. Museon näyttelytilat ovat Suomen suurimmat. Emma sijaitsee Espoon Tapiolassa WeeGee-talossa.
Turun nykytaiteen museo on Ars Nova. Se sijaitsee Aboa Vetus -museon yhteydessä. Ars Novassa on vaihtuvia nykytaiteen näyttelyitä sekä teoksia museon kokoelmista, joka koostuu muun muassa Matti Koivurinnan säätiön taidekokoelmasta.
Kuntsin modernin taiteen museo avattiin vuonna 2007 Vaasan Tullipakkahuoneella.
Lisäksi monet taidemuseot, taidehallit ja taidegalleriat esittelevät muun muassa nykytaidetta. Kesänäyttelyissä esitetään paljon nykytaidetta ja ajankohtaiseen taiteeseen on erikoistunut Mäntän kuvataideviikot vuodesta 1993.
Nykytaide Suomessa > Muita toimijoita

Nykyisin suomalainen nykytaide on jatkuvassa kansainvälisessä vuorovaikutuksessa ja useat suomalaiset nykytaiteilijat ovat menestyneet kansainvälisen taiteen esitysfoorumeilla. Keskeiseen asemaan on tullut Helsingissä toimiva suomalaisen taideviennin tukisäätiö Frame. Merkittäviä suomalaisia taidepalkintoja on muun muassa Ars Fennica.
Nykytaiteen kentällä toimii myös taiteilijavetoisia taide- ja kulttuuriorganisaatioita:
Hirvitalo on vuodesta 2006 alkaen toiminut kulttuuri- ja sosiaalikeskus, jossa toimivat Pispalan nykytaiteen keskus ja Pispalan kulttuuriyhdistys ry.
T.E.H.D.A.S Ry (Tehdas Ry) on suomalainen taidejärjestö, joka tukee performanssi- ja muiden taiteiden kehitystä järjestämällä taidetapahtumia ja näyttelyitä. Tehdas Ry toimii yhteistyössä Porilaisen Taiteilijaseura NYTEn kanssa.
Checkpoint Helsinki on vuonna 2013 perustettu nykytaideorganisaatio, joka tuottaa tulevaisuuden nykytaidetta kutsumalla kansainvälisiä taiteilijoita ja kuraattoreita työskentelemään osana Helsinkiä ja helsinkiläisten arkea.
Keinot

Nykytaiteen piiri avautuu visuaalisten taide-esineiden esittämisestä moneen suuntaan avautuvaksi käsitteeksi. Rajojen ylittäminen on yleistä ja nykytaide voi ottaa suhdetta lähes mihin tahansa inhimilliseen.
Keinot > Valokuvataide

Valokuvataiteen läpimurto osana nykytaidetta ajoittuu 1990-luvulle, jolloin valokuvateosten julkaiseminen moninkertaistui ja valokuvaus oli kuvataiteen merkittävissä yhteisnäyttelyissä vahvasti esillä. Uusi, koulutettu ja kansainvälistä kokemusta omaava valokuvataiteilijoiden sukupolvi astui esiin. Myös valokuvatekniikassa tapahtuneet uudistukset vaikuttivat. Värivalokuvauksen menetelmät kehittyivät ja digitaaliseen valokuvaukseen kohdistunut kiinnostus lisäsi yleisöpohjaa. Useat taidemaalarit, taidegraafikot, kuvanveistäjät ja performanssitaiteilijat alkoivat käyttää valokuvaa välineenään.
Keinot > Video- ja mediataide

Mediataide käyttää hyväkseen sähköisiä viestimiä. Se yhdistelee perinteisiä taiteita, kuten maalaustaidetta, elokuvaa, musiikkia, videota ja performanssia liittäen niihin mediateknologioiden käytön. Tekniikka ja välineet ovat etusijalla näillä välinetaiteen aloilla.
Keinot > Tila- ja ympäristötaide

Tila- ja ympäristötaiteessa teos ja sen ympäristö tai ympäröivä tila muodostavat kokonaisuuden. Tilataiteen ja ympäristötaiteen ero on siinä, että tilataidetta voi olla rajatuissa, rakennetuissa ympäristöissä, rakennusten sisällä tai ulkopuolella, kun taas ympäristötaide ottaa kokonaisvaltaisempaa suhdetta luontoon tai ihmisen luomaan ympäristöön.
Keinot > Installaatio

Teosta, joka koostetaan löydetyistä (ransk. objet trouvé, engl. found art) ja valmiiksi tehdyistä esineistä (valmisesine engl. ready-made) sanotaan installaatioksi.
Installaatio on erityiseen tilaan tehtyä taidetta, joka käyttää tilan ominaisuuksia hyväkseen. Riippuen installaation kiinnitysalustasta tai sijaintipaikasta puhutaan lattia-, seinä- tai kattoinstallaatioista.
Installaatiot vetoavat usein moneen aistiin, sisältäen esineitä, kuvia, ääntä, tuoksuja ja liikkuvia esineitä. Installaatio voi koostua myös esimerkiksi televisiomonitoreista, jolloin puhutaan videoinstallaatiosta.
Keinot > Käsitetaide

Käsitetaiteessa teoksen suunnittelu, tekoprosessi, tulkinta tai pelkkä idea on tärkeämpi kuin varsinainen materiaalinen ja lopullinen teos. Käsitetaideteokset voivat koostua esimerkiksi teksteistä, valokuvista ja muusta informaatiosta, jotka selittävät teosta.
Keinot > Performanssi

Performanssi on yleisön edessä esitettävä taide-esitys, joka noudattaa ennalta laadittua suunnitelmaa, ja voi sisältää elementtejä tai muistumia eri taidemuodoista. Performanssi tuli erillisenä taidemuotona tunnetuksi 1960-luvulla ja sen tavoitteena on visuaalisen ja ajatuksellisen kokonaisuuden luominen.
Keinot > Yhteisötaide

Yhteisötaide on 1990-luvulta yleistynyt taiteen suuntaus, jossa taidetta tehdään jonkin yhteisön ehdoilla, yhteisön jäsenten kanssa ja heitä varten. Yhteisötaide toteutetaan yleensä hankkeina, tapahtumina tai työpajoina. Taiteilija on tapahtuman, teoksen tai ilmiön tuottaja tai ohjaaja.
Tulevaisuus

Nykytaide on kehittynyt pienistä avantgardetaiteen kokeiluista lähes teollisuuden kaltaiseksi toiminnaksi. Nykytaiteen piirissä oleva koulutus on lisääntynyt ja nykytaiteen museot, taidegalleriat ja taidemarkkinat houkuttelevat lisääntyviä yleisömääriä.
Vaikka nykytaiteen foorumit ja keinot näyttävät tänään melko vakiintuneilta, ainoa varma asia, joka länsimaisen nykytaiteen tulevaisuudesta voidaan sanoa, on sen muutos.
Theodor Adorno (1969):
»On itsestään selvää, että mikään taidetta koskeva ei ole enää itsestään selvää.»
Kirjallisuutta

Ferrari, Silvia: 1900-luvun taide.  ((Arte del novecento, 1999.) Suomentaneet Mirja Itkonen ja Elina Suolahti)  Helsinki:  Tammi, 2000.  ISBN 951-31-1918-1.
Kaitavuori, Kaija: Nykytaiteen museon opas.  Helsinki:  Nykytaiteen museo, 1993.  ISBN 951-47-8097-3.
Levanto, Marjatta & Vuori, Julia: Nykytaide suurin piirtein.  Helsingissä:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15005-7.
Rautio, Pessi: Neljännestunnissa nykytaiteen tuntijaksi.  Helsinki:  Taide, 2011.  ISBN 978-951-608-090-4.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mitä nykytaide on? (Arkistoitu – Internet Archive)
Kysy.fi: Mitä eroa tai yhtäläisyyksiä modernilla ja nykytaiteella (Arkistoitu – Internet Archive)
Arja Tuusvuori, Nykytaiteen mysteeri, Yliopisto-lehti
Aikajana, nykytaide (Arkistoitu – Internet Archive)
Journal of Contemporary Art (englanniksi)
Tampereen nykytaiteen museo
Nykytaiteen museo Kiasma, Helsinki
Venetsian biennaali (italiaksi) ja (englanniksi)
Kasselin documenta. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) ja (saksaksi)
Art Baselin ja Art Basel Miami Beachin verkkosivut
Ars Fennica
Suomalaisen taiteen viennin tukisäätiö Frame
Nykytaiteen keinot
Installaatio
Käsitetaide
Mediataide
Performanssi
Valokuvataide
Videotaide
Yhteisötaide
Ympäristötaide
Äänitaide
Ilja Kabakov, Pudonnut kattokruunu.
Nykytaiteen museo Kiasma Helsingissä.
Taiteilija Clara Ianni Kiasmassa vuonna 2015.
Troy Brooksin pop-surrealismia vuodelta 2014.
Angie Heisl, performanssi Kölnissä 2008.
Underground-taidejulkaisu.
Installaatio.
Motopark Academy

| Motopark |
| --- | --- |
Päämaja:   Saksa
Perustettu:  1998
Tallipäällikkö:   Timo Rumpfkeil
Kilpakuljettajat:   Joel Eriksson    Marino Sato    Keyvan Andres Soori    Jonathan Aberdein    Logan Sargeant    Sebastián Fernández    Charles Weerts
Nykyiset sarjat:  Euroopan Formula 3, ADAC Formula 4
Aikaisemmat sarjat:  GP2, Formula 3 Euroseries, Eurocup Formula Renault, Formula Renault NEC, Porsche Supercup, Saksan Formula 3, ADAC Formel Masters, Britannian Formula 3
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  2004 FR 2000 Eurocup   2007 FR 2.0 NEC   2008 FR 2.0 NEC   2009 FR 2.0 NEC   2011 ADAC Formel Masters   2012 ADAC Formel Masters   2013 Saksan F3   2013 GP2   2014 Saksan F3
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  2004 FR 2000 Eurocup (Speed)   2004 FR 2000 Germany (Speed)   2006 Eurocup Formula Renault (Albuquerque)   2006 Formula Renault NEC (Albuquerque)   2007 Formula Renault NEC (Kechele)   2008 Eurocup Formula Renault (Bottas)   2008 Formula Renault NEC (Bottas)   2009 Formula Renault NEC (Félix da Costa)   2012 Saksan F3 (Eriksson)   2012 ADAC Formel Masters (Kirchhöfer)   2013 Saksan F3 (Kirchhöfer)   2014 Saksan F3 (Pommer)
Motopark Academy on saksalainen pikkuformulatalli. Tallin perusti vuonna 1998 saksalainen Timo Rumpfkeil. Tallin päämaja sijaitsee Oscherlebenissä. Talli on kilpaillut Formula Renault ja Saksan F3-sarjoissa vuodesta 2000 lähtien. Talli on voittanut neljä mestaruutta Formula Renault-sarjoissa vuosina 2004 ja 2007-09. Kuljettajien mestaruuksia talli on saavuttanut kahdeksan kappaletta Formula Renault-sarjoissa vuosina 2004 ja 2006-09. Huomattavia tallin kuljettajia ovat mm Scott Speed, Filipe Albuquerque, Valtteri Bottas ja António Félix da Costa. Nykyään talli kilpailee Euroopan F3 ja ADAC Formula 4-sarjoissa.
Vuonna 2013 talli teki yhteistyötä uuden venäläisen GP2-tallin Russian Timen kanssa, joka voitti ensimmäisellä kaudellaan tiimienmestaruuden Sam Birdin ja Tom Dillmannin voimin. Vuonna 2014 tallin perustaja Igor Mazepa kuoli äkilliseen sairauteen, joten Motopark -talli joutui lopettamaan yhteistyön ja keskittyy oman tallinsa kotimaansarjoihin.
Kaudella 2016 tallissa Euroopan formula 3 -sarjaa ajoi 16-vuotias suomalainen Niko Kari.
Michelle Dockery

| Michelle Dockery |
| --- | --- |
 Dockery Golden Globe -gaalassa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1981 (ikä 42) Romford, Lontoo, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  John Dineen (2013–2015)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Merkittävät roolit:  Lady Mary Crawley (Downton Abbey)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Michelle Suzanne Dockery (s. 15. joulukuuta 1981 Romford, Lontoo) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Lady Mary Crawleyn roolista draamasarjassa Downton Abbey. Roolistaan näytelmässä Auringon polttama hän sai Olivier-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta. Dockery näyttelee Letty Rainesia draamasarjassa Good Behavior.
Ura

Dockery valmistui Guildhall School of Music and Drama -korkeakoulusta vuonna 2004 ansaiten suorituksestaan the Gold Medal for Drama -palkinnon. Sittemmin hän on esiintynyt teatterissa, lukuisissa televisiosarjoissa ja pienrooleissa elokuvissa, kuten vuoden 2012 Anna Kareninassa.
Läpimurtoroolinsa Dockery teki brittiläisessä draamasarjassa Downton Abbey vuonna 2010 esittäen sarjan yhtä päähenkilöistä, aristokraattiperheen vanhinta tytärtä Lady Mary Crawleya. Sarja osoittautui menestykseksi ja keräsi lukuisia palkintoja tuoden Dockerylle näkyvyyttä. Maaliskuussa 2015 ilmoitettiin, että kuudes kausi jäisi sarjan viimeiseksi ja sarja lopetettiin vuoden 2015 joulujaksoon. Myöhemmin sarjalle on ollut suunnitteilla jatkoa elokuvaversion muodossa, mihin Dockery on ilmaissut halunsa osallistua.
Downton Abbeyn jälkeen Dockery otti roolin yhdysvaltalaisessa rikosdraamasarjassa Good Behavior esittäen Letty Rainesia, joka eroaa suuresti Dockeryn tunnetuimmasta roolista, Lady Marysta. Sarjasta on tehty kaksi kautta, mutta kolmannelle ei ole vielä saatu varmistusta.
Vuonna 2017 Dockery esiintyi Netflixin villiin länteen sijoittuvassa draamasarjassa Jumalattomat esittäen yhtä päähenkilöistä, leskeksi jäänyttä Alice Fletcheriä. Sarja on kerännyt hyviä arvosteluja, mutta vielä ei ole tiedotettu saako se jatkoa.
Dockery on myös osallistunut hyväntekeväisyystyöhön, jota hän on tukenut muun muassa Instagram-tilillään. Vuonna 2014 Dockery julistettiin Oxfamin ensimmäiseksi humanitaariseksi lähettilääksi. Hän tukenut myös syövän vastaista taistelua esiintymällä lyhytelokuvassa Stand Up for Cancer.
Yksityiselämä

Dockery on pitänyt yksityiselämänsä ja suhteensa poissa julkisuudesta. Hän oli kihloissa irlantilaisen John Dineenin kanssa tämän kuolemaan asti. Dineen menehtyi syöpään joulukuussa 2015. Tämän jälkeen Dockery otti taukoa julkisuudesta ja palasi takaisin näyttelemisen pariin vuonna 2016 yhdysvaltalaisessa sarjassa Good Behavior. Dockery mieltää itsensä leskeksi ja kokee samaistuvansa roolihahmoihinsa Lady Maryyn ja Alice Fletcheriin, koska he ovat molemmat menettäneet aviomiehensä.
Vuonna 2014 Dockery muutti Pohjois-Lontooseen lähelle hyvää ystäväänsä Laura Carmichaelia, joka esitti Downton Abbey -sarjassa hänen hahmonsa sisarta Lady Edith Crawleya. Näyttelemisen ohella Dockery on myös jazzlaulaja.
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Shades of Beige | Shades of Beige | Jodie | lyhytelokuva |
| 2011 | Hanna | Hanna | väärä Marissa |  |
| 2012 | Out of Time | Out of Time | Christine | lyhytelokuva |
| 2012 | Anna Karenina | Anna Karenina | Prinsessa Myagkaya |  |
| 2014 | Non-Stop | Non-Stop | Nancy Hoffman |  |
| 2014 | Tough Justice | Tough Justuce | Connie Tough | lyhytelokuva |
| 2015 | Self/less | Self/less | Claire Hale |  |
| 2017 | Kuin jokin päättyisi | The Sense of an Ending | Susie Webster |  |
| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Jaksot | Televisio> Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Fingersmith | Fingersmith | Betty |  | TV-sarja |
| 2007 | Yorkshiren etsivät | Dalziel and Pascoe | Aimee Hobbs | 2 | TV-sarja |
| 2008 | Sydämen asialla | Heartbeat | Sue Padgett | 1 | TV-sarja |
| 2009 | Murhan jäljet | Waking the Dead | Gemma Morrison | 2 | TV-sarja |
| 2009 | Cranfordin naiset | Cranford | Erminia Whyte | 2 | TV-sarja, BBC |
| 2012 | Ontto kruunu | The Hollow Crown | Kate Percy | 2 | TV-sarja, BBC |
| 2010–15 | Downton Abbey | Downton Abbey | Lady Mary Crawley | 52 | TV-sarja, ITV |
| 2017 | Angie Tribeca | Angie Tribeca | Victoria Nova | 1 | TV-sarja |
| 2017 | Jumalattomat | Godless | Alice Fletcher | 7 | Netflix-sarja |
| 2016–17 | Good Behavior | Good Behavior | Letty Raines | 20 | TV-sarja, TNT |
| Teatteri> Vuosi | Teatteri> Nimi | Teatteri> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2004 | His Dark Materials | Jessie |
| 2005 | Pillars of the Community | Dina |
| 2007 | Dying for It | Klepatra |
| 2007 | Pygmalion | Eliza Doolittle |
| 2008 | Uncle Vanya | Yelena |
| 2008 | Pygmalion | Eliza Doolittle |
| 2009 | Burnt by the Sun | Yelena |
| 2010 | Hamlet | Ofelia |
| 2017–18 | Network | Diana Christensen |
Aiheesta muualla

Michelle Dockery Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michelle Dockery Wikimedia Commonsissa
Monte Rite

Monte Rite
| --- | --- |
Sijainti:  Bellunon maakunta, Veneto, Italia
Vuoristo:  Dolomiitit 
Korkeus merenpinnasta:  2 183 m
Prominenssi:  605 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Monte Rite on Bellunon maakunnassa Venetossa Italiassa sijaitseva 2 183 metriä korkea vuori.
Historia

1900-luvun sodissa Monte Rite nähtiin hyvänä puolustuspaikkana Itävalta-Unkarin keisaria Frans Joosefia vastaan. Lopulta huipulle rakennettiin linnoitus 1912–1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana linnoitus kesti hyvin ja kesti molempien armeijoiden yrityksiä kaataa se. Myöhemmin se tarjosi suojaa partisaaneille ja toimi toisen maailmansodan jälkeen kylän asukkaiden varastona. Vuonna 1998 Reinhold Messner löysi Monte Riten. Linnoituksesta muokattiin museo vuonna 2002 YK:n kansainvälisenä vuoristovuotena.
Metsälauha

| Metsälauha |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Metsälauhat Avenella  Drejer
Laji::  flexuosa
Kaksiosainen nimi
 Avenella flexuosa  (L.) Drejer 
Synonyymit
 Deschampsia flexuosa (L.) Trin. 
Katso myös
   Metsälauha Wikispeciesissä   Metsälauha Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metsälauha (Avenella flexuosa) on laajalle levinnyt metsissä ja hakkuuaukioilla kasvava hento, tuulipölytteinen heinäkasvi. Se on yksi Suomen tavallisimmista heinistä.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen metsälauha kasvaa löyhinä, pyöreinä mättäinä, jotka ovat matalampia kuin samantyyppisillä alueilla viihtyvän metsäkastikan tuppaat. Metsälauhan kukkiva korsi kasvaa 30-70 cm korkeaksi. Sen varsi on alkukesästä selvästi tiilenpunainen, ylöspäin tummeneva, mutta tuleentuu syksyä kohti oljenkeltaiseksi. Vihreät, rihmamaiset lehdet ovat rentoina lähellä maanpintaa. Röyhy on harva, kevyen harsomainen. Kellertävän sinipunaisia tähkylöitä kannattelevat kukinnon haarat ovat hiuksenohuet, mikä luo vaikutelman ilmassa leijuvasta siemenpölystä. Näiden haarojen mutkaisuus on yksi metsälauhan tuntomerkeistä, jolla sen voi erottaa sukulaislajeistaan. Metsälauha kukkii kesä-heinäkuussa.
Metsälauha lisääntyy sekä siemenistä että kasvullisesti. Kukkiminen ja siementuotanto on runsainta aurinkoisilla kasvupaikoilla, varjoisissa paikoissa metsälauha ei kuki lainkaan, mutta leviää silti kasvullisesti.
Levinneisyys

Metsälauha kasvaa lähes koko Euroopassa aivan itäisimpiä osia lukuun ottamatta, Japanissa, Grönlannissa sekä Pohjois-Amerikan itäosassa. Lajia tavataan myös eteläisellä pallonpuoliskolla Etelä-Amerikan eteläosissa.
Metsälauha on yksi tavallisimmista heinistä Suomessa ja sitä tavataan koko maassa.
Elinympäristö

Metsälauha viihtyy valoisilla paikoilla, kuten hakkuuaukeilla, tuoreissa ja kuivahkoissa kangasmetsissä, kallioilla, poluilla, pientareilla ja kedoilla. Maaperä lajin kasvupaikoilla on yleensä hapan ja se välttää kalkkipitoisia kasvupaikkoja. Se sietää hyvin ilman epäpuhtauksia ja varsinkin raskasmetalleja. Länsi-Euroopassa metsälauha onkin runsastunut herkimpien lajien taantuessa pitkään jatkuneiden typpilaskeumien takia.
Muuta

Metsälauha on jäkälän ja lupon ohella talviaikaan tärkeä ravinto poroille.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Metsälauha (Avenella flexuosa)
Kasviatlas 2022: Metsälauhan (Avenella flexuosa) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Metsälauha (Avenella flexuosa)
Valokki – nettikasvio: Metsälauha (Deschampsia flexuosa)
ITIS: Deschampsia flexuosa (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Deschampsia flexuosa (englanniksi)
Flora of China: Deschampsia flexuosa (englanniksi)
Metsälauhan röyhy
Palau Nacional

| Palau Nacional |
| --- | --- |

Sijainti:  Montjuïc, Barcelona, Espanja
Koordinaatit:  41°22′06″N, 2°09′12″E
Valmistumisvuosi:  1929
Suunnittelija:  Eugenio Cendoya, Enric Catà
Käyttäjä:  Museu Nacional d’Art de Catalunya
Tyylisuunta:  espanjalaisesta renessanssista inspiroitunut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palau Nacional (suom. kansallispalatsi) on rakennus Montjuïcin mäellä Barcelonassa. Se oli vuoden 1929 maailmannäyttelyn päärakennus ja on toiminut vuodesta 1934 Katalonian taiteen museon rakennnuksena.
Rakennuksen suunnittelivat Eugenio Cendoya ja Enric Catà, Pere Domènech i Rouran alaisuudessa. Se edustaa tyylisuunnaltaan eniten espanjalaista renessanssia. Rakennuksen keskellä on suuri kupoli ja kummallakin sivulla pienet kupolit.
Käännös suomeksi