stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Halobacterium salinarum
Sopeutuminen ääriolosuhteisiin > UV-suoja ja väri

H. salinarum altistuu suurille määrille UV-säteilyä, koska suola-altaissa on vähän suojaa auringolta. Kompensoidakseen vaurioita H. salinarumilla on kehittynyt DNA-korjausjärjestelmä. Genomi koodaa DNA-korjausentsyymejä, jotka ovat homologisia sekä bakteereilla että eukaryooteilla. Tämän ansiosta H. salinarum pystyy korjaamaan DNA:n vaurioita nopeammin ja tehokkaammin kuin muut organismit, ja siksi se sietää ultraviolettisäteilyä paremmin kuin monet muut organismit.[lähde? ]
Bakterioruberiini on 50-hiilinen karotenoidi (polyoli) -pigmentti, joka on läsnä H. salinarum -bakteerin kalvossa, mikä antaa sille punaisen värin. Bakterioruberiinin ensisijainen tehtävä solussa on suojata UV-valon aiheuttamilta DNA-vaurioilta. Bakterioruberiini suojaa DNA:ta toimimalla antioksidanttina sen sijaan, että se suoraan estäisi tai absorboisi UV-valoa. Se suojaa solua UV-altistumisesta syntyneiltä reaktiivisilta happiradikaaleilta reagoimalla itse partikkelien kanssa. Tuotettu bakterioruberiiniradikaali on vähemmän reaktiivinen kuin alkuperäinen happiradikaali, jolloin se todennäköisemmin reagoi toisen radikaalin kanssa, ja seurauksena on radikaaliketjureaktion päättyminen.
H. salinarumin on havaittu olevan vastuussa joidenkin hypersuolaisten järvien, kuten Melbournessa Westgate Parkissa sijaitsevan järven kirkkaan vaaleanpunaisesta tai punaisesta ulkonäöstä. Järven väri riippuu Dunaliella salina -levän ja H. salinarumin välisestä tasapainosta.. Tutkimukset Hillierjärvellä Länsi-Australiassa ovat osoittaneet, että järvien vaaleanpunainen väri johtuu eri bakteerilajien, erityisesti Salinibacter ruber, synergiasta sekä levistä ja muista tekijöistä. Tutkijat löysivät kymmenen halofiilistä bakteeri- ja arkkilajia sekä useita Dunaliella-levälajeja, jotka lähes kaikki sisältävät vaaleanpunaista, punaista tai lohenväristä pigmenttiä.
Sopeutuminen ääriolosuhteisiin > Suoja ionisoivaa säteilyä ja kuivumista vastaan

H. salinarum on polyploidi, joka kestää erittäin hyvin ionisoivaa säteilyä ja kuivumista, jotka olosuhteina yleensä aiheuttavat DNA:n kaksoisjuosteiden katkeamisen. Vaurioituneet kromosomit regeneroidaan hyödyntämällä päällekkäisiä fragmentteja. Regeneraatiossa hyödynnetään DNA:n yksijuosteista sitoutumisproteiinia homologiseen rekombinaatioon.
Perimä

Koko genomisekvenssi on saatavilla kahdelle H. salinarum -kannalle, NRC-1 ja R1. Halobacterium sp. NRC-1-genomi koostuu 2 571 010 emäsparista yhdessä suuressa kromosomissa ja kahdessa minikromosomissa. Genomi koodaa 2 360 proteiinia. Suuri kromosomi on GC-rikas (68 %), mikä lisää vakautta äärimmäisissä ympäristöissä. Proteomivertailut osoittavat tämän halofiilin olevan arkeoni, jolla on yhtäläisyyksiä grampositiivisen Bacillus subtilis -bakteerin ja muiden bakteerien kanssa.[lähde? ]
Malliorganismina

H. salinarum on helppo kasvattaa, ja sitä käytetään malliorganismina monissa tutkimuksissa samalla tavoin kuin E. colia. Se soveltuu erinomaisesti arkeonien genetiikan ja funktionaalisen genomiikan tutkimukseen.[lähde? ]
Vanhin eristetty DNA

H. salinarumin läheisestä geneettisestä sukulaisesta peräisin olevan kapseloidun näytteen arvioidaan olevan 121 miljoonaa vuotta vanha. Materiaali oli eristetty jo aikaisemmin, mutta se oli niin samanlainen kuin nykyinen H. salinarum, että tutkijat olivat vahingossa tunnistaneet sen kontaminoiduksi H. salinarum genomiksi.[lähde? ]
Kemiosmoottinen kytkentä aurinkoenergian, bakteerirodopsiinin ja ATP-syntaasin (kemiallinen energia) aiheuttaman fosforylaation välillä fotosynteesin aikana Halobacterium salinarumissa (syn. H. halobium). Arkeaalinen soluseinä on jätetty pois.
Bakterioruberiini
Käännös suomeksi
Jacques Cassini

Jacques Cassini
Jacques Cassini (1677–1756) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hän oli Giovanni Domenico Cassinin poika. Cassini laati taulukot Saturnuksen kuiden liikkeiden laskemiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Cassini Wikimedia Commonsissa
Jacques Charles Brunet

| Jacques Charles Brunet |
| --- | --- |
 Jacques Charles Brunet
Henkilötiedot
Syntynyt: 1780
Kuollut: 1864 (83–84 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  bibliografi
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jacques Charles Brunet (1780−1864) oli ranskalainen bibliografi. Hän julkaisi uudestaan abbé R. Duclos’n Manuel du libraire et de l’amateur de livres (1860−1865, 6 nidettä), johon Pierre Deschamps ja Pierre-Gustave Brunet ovat 1878−1880 julkaisseet kaksi täydennysnidosta. Se on tärkeä apu harvinaisten teosten tunnistamisessa. Merkittävä on myös Recherches sur les éditions originales de Rabelais (1852).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Charles Brunet Wikimedia Commonsissa
Isiksen pyhäkkö (Dion)

| Isiksen pyhäkkö |
| --- | --- |
 Isiksen pyhäkön rauniot.
Sijainti:  Dío, Dío-Ólympos, Pieria, Keski-Makedonia, Kreikka
Koordinaatit:  40°10′34″N, 22°29′43″E
Rakennustyyppi:  pyhäkkö
Valmistumisvuosi:  100-luku eaa. / 100-luku jaa.
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isiksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Isis-jumalattarelle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Isiksen pyhäkön rauniot.
Pyhäkön Niiliä symbolisoiva käytävä.
Pyhäkkö sijaitsi Dionin kaupunginmuurin kaakkoiskulman ulkopuolella, kaupungin itäpuolelta virranneen Bafyras-joen toisella puolella. Paikalla oli antiikin aikana pyhänä pidetty lähde. Pyhäkkö oli alun perin omistettu Afroditelle sekä synnytyksen suojelijalle Artemiille. Hellenistisellä ajalla 100-luvulla eaa. se omistettiin Isikselle, jonka kultti tuli Kreikkaan Egyptistä. Paikan vesistöt symbolisoivat todennäköisesti Niili-virtaa, ja se oli siksi sopiva paikka egyptiläiselle pyhäkölle. Paikalla vietettiin suurta Isiksen juhlaa aina keväisin ja syksyisin. Siihen kuului pyhiinvaeltajien yöpyminen pyhäkössä siinä toivossa, että Isis ilmestyisi heille unessa.
Pyhäkön rakennukset oli ryhmitelty keskuspihan ympärille. Pääsisäänkäynti oli itäsivulta. Toinen pienempi sisäänkäynti, jossa oli propylon-portti, oli pohjoissivulla. Pihan poikki kulki itäiseltä sisäänkäynniltä alkanut kivetty käytävä, joka kuvasi Niiliä. Pyhäkön keskellä sen länsilaidalla oli nelipylväinen Isis Lokhian temppeli alttareineen. Tämä Isis suojeli naisia synnytyksen jälkeen. Temppelin vieressä sen oikealla puolella oli pieni Afrodite Hypolympidian eli ”Olympoksen juuren Afroditen” temppeli, ja vasemmalla puolella pieni Isis Tykhen temppeli. Lisäksi pyhäkössä oli neljäs, todennäköisesti myös Afroditelle omistettu pieni temppeli.
Pyhäkössä oli lukuisia mainittujen jumalatarten kuvapatsaita. Kokonaisuuteen kuului marmorinen vesiallas, josta patsaat heijastuivat. Pyhäkössä oli myös kaksi marmorista Apis-härkäpatsasta sekä dionlaisten Julia Frugiane Alexandran kunniaksi pystyttämä suuri patsas. Rakennuksen pohjoissivulla oli stoa eli pylväshalli, joka toimi enkoimeterionina eli pyhiinvaeltajien yöpymispaikkana. Rakennuksen pylväät edustivat joonialaista tyyliä.
Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat peräisin roomalaiselta ajalta 100-luvulta jaa., ja vanhempien rakennusvaiheiden rauniot ovat niiden alla. Pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä ja tulvissa 300-luvulla jaa. Rauniot ovat suurelta osin vedessä, joka on peräisin samasta lähteestä, joka paikalla oli myös antiikin aikana.
Pyhäköstä löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isiksen pyhäkkö Wikimedia Commonsissa
Honeyboy Edwards

David "Honeyboy" Edwards
David ”Honeyboy” Edwards (28. kesäkuuta 1915 – 29. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen delta blues -laulaja ja -kitaristi Mississippin osavaltiosta.
Edwards oli Robert Johnsonin ystävä ja läsnä yönä, jona tämä kuoli juotuaan myrkytettyä viskiä. Hän julkaisi muusikonuransa ohessa kirjan The World Don't Owe Me Nothin' (1997).
Edwards otettiin Blues Hall of Fameen 1996. Hän kuoli 96-vuotiaana elokuussa 2011.
Aiheesta muualla

Honeyboy Edwardsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ivar Hallström

Ivar Hallström
Ivar Christian Hallström (5. kesäkuuta 1826 Tukholma – 11. huhtikuuta 1901 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän oli säveltäjänä itseoppinut, mutta hänestä tuli Ruotsin 1800-luvun menestynein oopperasäveltäjä.
Elämä ja ura > Opinnot ja varhainen ura

Hallström syntyi keskuspankin korkea-arvoisen virkamies Paul Fredrik Hallströmin ja Anna Maria Casparssonin pojaksi. Hän aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja sai siinä opetusta Edmond Passylta sekä Theodor Steinilta. Hallström kävi koulunsa loppuun Uppsalassa vuonna 1844 ja opiskeli sitten oikeustiedettä, jossa sai oppiarvon vuonna 1849. Tämän jälkeen hän työskenteli Tukholman lakitoimistoissa eri tehtävissä. Hallström oli Uppsalassa tutustunut musikaalisesti lahjakkaaseen Ruotsin ja Norjan prinssi Gustafiin. Gustaf oli säveltänyt musiikin koomiseen oopperaan Hvita frun på Drottningholm, johon Hallström sai lisätä omaa sisältöään. Teos esitettiin Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1847 rajallisella suosiolla. Prinssi Gustafin aloitteesta Hallström sai vuonna 1853 työn tulevan kuningas Oskar II:n kirjastonhoitajana. Hän avusti Oskar II:ta hovin lukuisissa musiikkitapahtumissa ja esitteli kuninkaalle nuoria laulajia kuninkaalliseen oopperaan värväämistä silmällä pitäen. Tehtyään opintomatkan Ranskaan Hallström jätti lakiuransa ja omistautui vuodesta 1854 lähtien kokonaan sävellystyölleen.
Elämä ja ura > 1860–1880-luvut

Hallström valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1861. Samana vuonna hän alkoi johtaa Adolf Fredrik Lindbladin musiikkikoulua, jossa oli toiminut pianonsoiton opettajana jo sen perustamisesta lähtien. Hallström johti koulua, kunnes se suljettiin vuonna 1872. Hallströmin sävellystuotanto 1860-lukua edeltäneeltä ajalta koostui lähinnä romanttisista lauluista ja pienimuotoisista pianoteoksista. Vuodelta 1860 on hänen kantaattinsa Blommornas undran, jonka hän teki Oskar II:n sanoihin samoin kuin kantaatin Herr Hjalmar och skön Ingrid. Hallströmin ensimmäinen näyttämöteos oli Hertig Magnus och sjöjungfrun (1867). Teos oli välitön menestys, mutta yhden esiintyjän sairauden johdosta alkuperäistä tuotantoa jatkettiin vain kuuden esityksen ajan. Hallström oli kuitenkin osoittanut kykynsä näyttämömusiikin säveltäjänä ja sai säännölliseksi yhteistyökumppanikseen libretisti Frans Hedbergin. Hallström keskittyikin jatkossa näyttämömusiikkiin. Tulevina vuosina hän sävelsi ranskalaisesta koomisesta oopperasta innoitusta saaneet operetit Den förtrollade katten (1869), Silverringen (1870) ja Mjölnarvargen (1871). Tuotannon joukossa ovat myös ranskalaisvaikutteiset baletit En dröm (1870), Ett äventyr i Skottland (Conrad Nordqvistin kanssa, 1871) ja Melusina (1882).
Toukokuussa 1874 kantaesitettiin Hallströmin suosituin ja esitetyin teos, grand opéra Den bergtagna (libretto: Frans Hedberg). Siitä tuli 1800-luvun esitetyin ruotsalainen ooppera. Alkuperäistä versiota kuitenkin pidettiin liian pitkänä, joten Hallström laati teoksesta useita revisioita. Den bergtagna sai osakseen myös kansainvälisiä esityksiä. Vuodelta 1877 on Hallströmin läpisävelletyimpänä pidetty Wagner-vaikutteinen ooppera Vikingarna (1877). Vuosina 1881–1885 Hallström toimi lauluvalmentajana Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Hän koulutti Arvid Ödmannia, Olof Lemonia ja Oscar Bergströmiä. Vuodesta 1879 Hallström oli yhteydessä Romanian kuningatar Elisabetiin. Hän matkusti Arvid Ödmannin kanssa Romaniaan. Matkasta Hallström sai innoituksen oopperaan Neaga, joka kantaesitettiin Tukholman kuninkaallisessa oopperassa helmikuussa 1885. Ooppera on vallankumousteemainen draama, joka oli alun perin viisinäytöksinen, mutta supistettiin neljään näytökseen. Ooppera oli Hallströmin aiempia tummasävyisempi. Säveltäjä sisällytti teokseen romanialaisia kansanmusiikkiaineksia. Myös muita Hallströmin näyttämöteoksia kantaesitettiin 1880-luvulla, mutta hänen läpi vuosikymmenen työstämäänsä Intiaan sijoittuvaa oopperaa Jaguarita l'Indienne ei koskaan tuotettu, mikä todennäköisesti johtui potentiaalisen esityksen vaatimista erittäin korkeista kustannuksista.
Elämä ja ura > Myöhäinen ura ja kuolema

Hallströmin luomistyö oli vähäisempää 1890-luvulla. Vuonna 1892 tuotettiin Granadas dotter, joka sai hyvän vastaanoton, mutta jonka kantaesitys jäi viimeiseksi Hallströmin teoksen kantaesitykseksi Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Vanha oopperatalo purettiin uuden tieltä, ja tämän yhteydessä pidettiin tammikuussa 1894 oopperakilpailu, johon Hallström ja libretisti Hedberg osallistuivat oopperalla Liten Karin. Teoksen aiheina olivat Eerik XIV ja Kaarina Maununtytär. Viisihenkinen tuomaristo ei kuitenkaan pitänyt mitään lähetettyä teosta ensimmäisen tai edes toisen palkinnon arvoisena. Hallströmille myönnettiin silti kolmas palkinto. Vuonna 1900 Hallströmin viimeisenä oopperana esitettiin Göteborgin Stora Teaternissa satunäytelmä Hin Ondes snaror. Hallström kärsi monien vuosien ajan sydänsairaudesta ennen kuolemaansa huhtikuussa 1901. Hänet on haudattu Tukholman Maria Magdalena kyrkogårdiin.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
IKO Matsushima

| IKO Matsushima |
| --- | --- |
Perustettu:  1998
Perustaja:  Yoshikazu Matsushima
Kotipaikka:  Japani
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  kyokushin karate
Kotisivu:  kyokushin-matsushima.jp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
International Karate Organization Matsushima, myös Kyokushin Kaikan, myös IKO3 on japanilainen kyokushinjärjestö, joka perustettiin 1998. Järjestön puheenjohtaja on Yoshikazu Matsushima.
Historia

Kyokushinin perustaja Mas Oyama perusti kansainvälisen järjestön 1964 ja kuoltuaan 1994 Shokei Matsui jatkoi IKO:n tehtävissä puheenjohtajana. Erimielisyyksien vuoksi Matsushima perusti neljä vuotta myöhemmin oman Kyokushin järjestön. Hän jatkoi omalla järjestöllään vuonna 2000 Oyaman 1975 perustamaa maailmanmestaruuskilpailuja, jotka käydään joka neljäs vuosi.
Turnauksia

Painoluokalliset EM-kilpailut (1999–)
Maailmanmestaruuskilpailut (2000–)
Painoluokalliset MM-kilpailut (2000–)
EM-kilpailut (2008–)
Iterointi

Iterointi on yleinen nimitys menetelmille, joissa samoja työvaiheita toistetaan niin kauan, kunnes toistot halutaan lopettaa. Iteroinnissa toistettavaa työvaihetta kutsutaan iteraatioksi tai iterointiaskeleeksi. Iterointi ei välttämättä aina konvergoidu kohti haluttua lopputulosta.
Funktion  (1+z/N)^{N} kuvaaja, kun  N lähestyy ääretöntä. Kuvan iteraatiossa  N saa arvoja välillä 1 − 100. Tällöin  (1+i\pi /N)^{N} lähestyy arvoa −1.
Esimerkki yksinkertaisesta iteraatiosta on vaikkapa lautasella olevan kakun leikkaaminen osiin siten, että ensin kakku leikataan puoliksi, jonka jälkeen puolikkaat leikataan puoliksi ja palasten puolittamista jatketaan kunnes palat ovat halutun kokoisia. Tässä menetelmässä iterointiaskel on "Leikkaa lautasella olevat palat puoliksi" ja tätä iterointiaskelta toistetaan haluttuun rajaan asti.
Matematiikassa

Matematiikassa iteroinniksi kutsutaan esimerkiksi menetelmiä joissa esimerkiksi yhtälö ratkaistaan approksimatiivisesti toistamalla laskutoimituksia, jotka tuottavat yhä tarkemman lopputuloksen, kunnes haluttu tarkkuus on saavutettu.
Tietojenkäsittelyssä

Ohjelmointikielissä yleisen silmukkarakenteen yhtä kierrosta kutsutaan iteraatioksi.
Java-koodi, joka tulostaa lukujonosta (0,1,2,...,9) yhden termin kerrallaan.
for (int i = 0; i < 10; i++){
    System.out.println(i);
}
Ohjelmistotuotannossa iteraatio voidaan myös yhdistää iteratiiviseen ohjelmistokehitykseen.
Terveydenhuollossa

Lääkkeen määrääjä voi rajoittaa lääkkeen saannin tapahtuvaksi määräajoin iteroinnilla eli määräämällä lääkemääräyksen toimitettavaksi uudelleen. Iterointia varten lääkemääräykseen merkitään "iter semel" (toimitetaan kerran uudelleen), "iter bis" (toimitetaan kahdesti uudelleen) tai "iter ter" (toimitetaan kolmesti uudelleen)..
Hodeida

| Hodeida (Al Hudaydah) الحديدة |
| --- | --- |
 Hodeidan torikauppaa.
 Hodeida
 Koordinaatit: 14°48′N, 42°57′E 
Valtio:  Jemen
Maakunta:  Hodeida
Väkiluku (2004):  402 560
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hodeida (arab. الحديدة‎, Al Hudaydah, myös Hodeidah, Hudaida) on kaupunki Hodeidan maakunnassa Jemenissä. Asukkaita kaupungissa on 402 560 (2004).
Maantiede

Kaupunki sijaitsee Punaisenmeren rannalla Tihamahin rannikkotasangolla. Hodeida on kaupungin mukaan nimetyn Hodeidan maakunnan keskus.
Historia

Hodeida on mahdollisesti sama paikka, kuin jo Ibn Battutan mainitsema Marsa al-hadith. Voi myös olla, että nimi ei viitannut varsinaisesti kaupunkiin vaan koko sen rannikkoalueeseen yleensä. Ensimmäinen maininta Hodeidasta on joko vuodelta 1454 tai 1455 islamilaisessa historiikissa. Osmanit valtasivat 1520-luvulla Yemeni Tihamahin alueen, jolla Hodeidakin sijaitsi. Alueen tärkein satama oli kuitenkin pitkään Mokkan kaupunki. Hodehidan merkitys satamana alkoi kasvaa vasta 1800-luvulla.
Italian–Turkin sodan aikana vuosina 1911–1912 italialaiset sota-alukset tulittivat Hodeidaa. Yhdistynyt kuningaskunta luovutti ensimmäisen maailmansodan jälkeen Hodeidan Asirille, mutta Jemen otti kaupungin haltuunsa vuonna 1925. Vuonna 1934 saudit miehittivät Hodeidan. Samana vuonna solmitulla Aṭ-Ṭāʾifin sopimuksella kaupunki palautui takaisin Jemenille.
Hodeidan talouselämä muuttui huomattavasti vuonna 1961, kun Neuvostoliitto rakensi Al-Kathibin lahden laguuniin Aḥmadīn syväsataman. Syväsatama sijaitsee kaupungista pohjoiseen. Pian sataman kautta kulki jo 70–80 % Jemenin koko ulkomaankaupasta. Samana vuonna kiinalaiset insinöörit rakensivat myös uuden tien Sanaasta Hodeidaan. Myös Taizziin valmistui kaupungista uusi tie. Sen rakensivat länsisaksalaiset ja neuvostoliittolaiset.
Jemeinin huthit valtasivat Hodeidan lokakuussa 2014 aikana hieman pääkaupunki Sanaan valtauksen jälkeen. Seuraavana vuonna konflikti kärjistyi Jemenin sisällissodaksi. Satamana Hodeidalla on ollut erityistä merkitystä väylänä huthien hallitsemalle alueelle, jonka kautta on tuotu esimerkiksi ruoka- ja lääkeapua. Toukokuussa 2018 kansainvälisesti tunnustetun Jemenin hallituksen joukot etenivät kaupungin tuntumaan.
Liikenne ja talous

Hodeidassa on yksi Jemenin tärkeimmistä satamista, josta viedään kahvia, puuvillaa, nahkaa ja khatia. Satamaan tuodaan vastaavasti muun muassa kulutustavaraa, metallituotteita sekä jalostettuja ja jalostamattomia elintarvikkeita. Hodeidan pohjoispuolella sijaitsee lentoasema, jolta liikennöidään pääasiassa Taiziin, Adeniin ja pääkaupunki Sanaahan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hodeida Wikimedia Commonsissa
Hodeidan katunäkymää piirroksessa vuodelta 1893.
Jaana Lyytikäinen

Jaana Lyytikäinen (s. 22. lokakuuta 1982 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Åland Unitedin liigajoukkueessa ja Suomen maajoukkueessa.
Lyytikäinen on aiemmin pelannut Kuopion MimmiFutiksessa, FC Hongassa ja PK-35 Vantaalla. Hän on voittanut kolme Suomen-mestaruutta FC Hongan ja yhden PK-35:n paidassa. Maajoukkueeseen Lyytikäinen nousi ensi kerran vuonna 2007 ja hän on pelannut lokakuun 2013 loppuun mennessä kaikkiaan 37 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua.
Hounijoki

| Hounijoki Бусловка, Buslovka |
| --- | --- |
Alkulähde:  Telkjärvi
Laskupaikka:  Rakkolanjoki
Maat:   Suomi,  Venäjä
Valuma-alue:  622 km²
Hounijoki (ven. Бусловка, Buslovka) on Rakkolanjoen sivujoki Suomen ja Venäjän alueella. Hounijoki virtaa Suomen puolella Lappeenrannan alueella ja Venäjän puolella Viipurin piirin alueella. Venäjänpuoleiset osat ovat entisen Vahvialan kunnan alueella. Hounijoen valuma-alueesta on Suomen puolella 370 km² ja Venäjän puolella 252 km².
Hounijoen vesistö alkaa Lappeenrannan eteläosien järvistä ja lammista. Vesistön yläosassa joen nimi on Sarvijoki Simolan kylän seudulle saakka. Simolasta Vainikkalan luona olevaan Telkjärveen joesta käytetään nimeä Alajoki. Hounijoki alkaa Telkjärvestä, rajavyöhykkeen tuntumasta ja virtaa Suomen puolella noin 500 metriä ja sen jälkeen rajajokena noin 800 metriä ennen siirtymistään Venäjän puolelle. Hounijoki virtaa Venäjän puolella Hounijärven läpi, sivuaa Vahvialan kirkonkylää (Jašino) ja laskee Rakkolanjokeen (Seleznovka) Nurmissa.
Jacques Charles

Jacques Charles
Jacques Alexandre César Charles (12. marraskuuta 1746 Beaugency, Loiret – 7. huhtikuuta 1823 Pariisi) oli ranskalainen keksijä, tiedemies, matemaatikko ja kuumailmapalloilija.
Charles ja Robertin veljekset laukaisivat maailman ensimmäisen (miehittämättömän) vedyllä täytetyn kuumailmapallon elokuussa 1783, ja myöhemmin saman vuoden joulukuussa Charles ja hänen apuohjaajansa Nicolas Louis Robert kohosivat noin 550 metrin korkeuteen miehitetyllä kuumailmapallolla. Heidän uraauurtava keksintönsä vedyn käyttämiseksi kuumailmapallon nostamiseksi johti tällaisen pallotyypin nimeämiseen Charlièreksi.
Louis-Joseph Gay-Lussac julkaisi vuonna 1802 Charlesin lain, jonka mukaan kaasu laajenee kuumennettaessa, mutta hän antoi kunnian tästä Charlesille, joka oli havainnut saman asian mutta ei julkaissut sitä.
Charles valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1793 ja tämän jälkeen hänestä tuli fysiikan professori.
Elämäkerta

Charles syntyi Beaugencyssä, Ranskassa vuonna 1746. Hän meni naimisiin Julie Françoise Bouchaud des Hérettesin, häntä 37 vuotta nuoremman naisen kanssa. Kerrotaan myös, että runoilija Alphonse de Lamartine rakastui samaan naiseen, ja Hérettes toimi inspiraationa Elvireen, Lamartinen vuoden 1820 omaelämäkertaan.[lähde? ] Charles eli vaimoaan kauemmin ja kuoli Pariisissa 7. huhtikuuta 1823. Häntä pidettiin myös hyvin älykkäänä vastakkaista sukupuolta kohtaan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Charles Wikimedia Commonsissa
Insomniac (Enrique Iglesiasin albumi)

| Insomniac Enrique Iglesias |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu:  11. kesäkuuta 2007  12. kesäkuuta 2007  13. kesäkuuta 2007
 Tuottaja(t): John Shanks, Kristian Lundin, Sean Garrett, Anders Bagge, Mark Taylor, Stargate, Maratone
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 59.34
 Levy-yhtiö: Interscope
Enrique Iglesiaksen muut julkaisut
| 7 2003 | Insomniac 2007 | 95/08 Exitos 2008 |
Singlet albumilta Insomniac
 ”Do You Know? (The Ping Pong Song) / Dímelo” Julkaistu: 15. toukokuuta 2007  ”Somebody's Me / Alguien Soy Yo” Julkaistu: 8. elokuuta 2007  ”Tired of Being Sorry” Julkaistu: 14. syyskuuta 2007  ”Push” Julkaistu: 14. helmikuuta 2008
Insomniac on Enrique Iglesiaksen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 11. kesäkuuta 2007.
Insomniac sisältää 15 kappaletta. Ensimmäisten 12 jälkeen mukana on Luis Gómez-Escolarin uudelleen sanoittamat espanjankieliset versiot kappaleista Do You Know? (The Ping Pong Song) (Dímelo), Somebody's Me (Alguien Soy Yo) ja Tired of Being Sorry (Amigo Vulnerable). Albumin ainoa vierailija on rap-artisti Lil Wayne, joka on mukana Push-kappaleessa.
Albumilla on mukana kaksi kappaletta, jotka Iglesias oli esittänyt eri yhteyksissä neljän vuoden mittaisen julkaisutaukonsa aikana. Ensimmäinen on Ring My Bells, josta kuultiin puolen minuutin ote Tommy Hilfigerin True Star -tuoksun tv-mainoksessa, jossa Iglesias oli mukana. Toinen on Somebody's Me, jonka Iglesias kävi esittämässä Extreme Makeover: Home Edition -tv-ohjelmassa Yhdysvalloissa.
Kaksi Insomniacin kappaleista on niin kutsuttuja cover-versioita; kappaleen Tired of Being Sorry levytti alun perin Ringside-yhtye ja Sweet Isabelin American Radio -yhtye.
Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli Do You Know? (The Ping Pong Song). Toinen singlejulkaisu oli Yhdysvalloissa Somebody's Me ja Euroopassa Tired of Being Sorry. Neljäntenä julkaistiin Step Up 2: The Streets -elokuvan soundtrackiltäkin löytyvä Push. Kaikista singlejulkaisuista on tehty myös musiikkivideot.
Insomniac julkaistiin MuchMusicin internetsivuilla kuunneltavaksi 5. kesäkuuta, jo viikkoa ennen virallista julkaisupäivää.