Napier Sabre (lentomoottori)
Tuotanto

Hawker Typhoon oli ensimmäinen operatiivinen Sabrella varustettu lentokone ja se tuli Kuninkaallisten ilmavoimien palvelukseen vuoden 1941 puolivälissä. Ongelmat molempien moottoriversioiden ja koneen rungon kanssa lähes johtivat Typhoonin poistamiseen palveluksesta.
Ongelmat alkoivat yhtä pian kuin tuotanto oli päässyt vauhtiin. Prototyyppimoottoreiden valmistuttua Napierin työntekijöiden oli vaikea omaksua liukuhihnatyöskentelyä,sillä moottorit oli tehty aiemmin puhtaasti käsityönä. Yleensä venttiilit rikkoutuivat mikä johti moottorin pysähtymiseen. Vika aiheutti yksinomaan Martin-Baker MB 3:n tuhoutumisen. 18 eri materiaalin kokeilun ja venttiilien nitraamisen,sekä uudelleenmuotoilun jälkeen ongelma ratkesi.
Laadunvalvonta oli myös suuri ongelma. Moottorit toimitettiin usein huonosti puhdistetuilla valuilla,murtuneilla männänrenkailla,ja moottorin sisälle oli jäänyt lastuja koneistuksesta. Mekaanikot olivat sodassa ylityöllistettyjä jatkuvasti ja kylmällä säällä moottoria täytyi käyttää kahden tunnin välein jotta moottoriöljy ei jähmettyisi. Näiden ongelmien selvittämisessä kului liikaa aikaa ja moottori alkoi saada huonon maineen.Lisäksi mekaanikot sekä lentäjät moittivat Sabrea ongelmista jotka todellisuudessa johtuivat väärästä käsittelystä. Tämä loka tuli suurimmalta kilpailijalta Rolls-Roycelta,joka tavoitteli markkinoita itselleen. 1944 Rolls-Royce valmisti oman vastaavan version nimeltä Eagle.
Vuonna 1942 suuren lentokorkeuden suorituskykyä yritettiin parantaa lisäämällä 3-nopeuksinen ja 2-asteinen ahdin,mutta tämän jälkeen perusmoottori ei enää käynyt luotettavasti. Joulukuussa 1942 English Electric Company osti Napierin ja ahdinprojekti jäädytettiin saman tien.Sen jälkeen koko yritys paneutui tuotannon ongelmiin ja tilanne parani nopeasti.
Vuonna 1944 Sabre V tuotti 2,400 hv (1 800 kW), ja moottorin maine alkoi parantua. Tämä oli viimeinen palveluskäytössä ollut versio, muun muassa Hawker Typhoonissa ja sen edeltäjässä Hawker Tempestissä. Ilman kehittynyttä ahdinta moottorin suorituskyky heikkeni merkittävästi yli 20 000 jalan (6 100 m) korkeudella ja näin ollen lenjäjät ohjeistettiin käydä kaartotaisteluita vain tämän korkeuden alapuolella.Matalalla lennettäessä molemmat koneet olivat erittäin pelottavia vastuksia muun muassa FW 190 vastaan. Luftwaffen tuhon jälkeen 1944 Typhooneja käytti etupäässä hävittäjäpommittajina RAF: Second Tactical Air Force. Tempestistä tuli ensisijainen torjunta-ase V1-ohjusta vastaan (Fieseler Fi 103), sillä se oli liittoutuneiden nopein hävittäjä matalalla lennettäessä. Myöhemmin Tempestillä tuhottiin noin 20 Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjää.
Suunnittelu jatkui, ja Sabre VII tuotti 3 500 hv (2 600 kW) uudella mekaanisella ahtimella varustettuna. Viimeisimmissä testikappaleissa saatiin irti peräti 5 500 hv (4 100 kW) at 45 lb/in2 boost. Toisen maailmansodan loppuun mennessä saman teholuokan moottoreita oli muutamia. The Pratt & Whitney R-4360 Wasp Major tuotti aluksi 3 000 hp (2 280 kW) ja myöhemmät mallit 3 800 hp (2 834 kW), tosin ne vaativat lähes kaksinkertaisen iskutilavuuden eli 4 360 kuutiotuumaa (71 litraa.
Variants
Sabre I (E.107) (1939) 2 000 hevosvoimaa (1 490 kW).
Sabre II (1940) 2 300 hevosvoimaa (1 715 kW). Experimental 0.332:1 potkurin välityssuhde.
Sabre II (production variant) 2 200 hevosvoimaa (1 640 kW). Alennusvaihteen välityssuhde 0.274:1: pääasiassa Hawker Typhoonissa.
Sabre IIA 2 235 hevosvoimaa (1 665 kW). Revised sytytysjärjestelmä: maximum boost +9 lbs.
Sabre IIB 2 400 hevosvoimaa (1 790 kW). Nelikurkkuinen S.U. kaasutin: Pääosin Hawker Tempest V:ssä.
Sabre IIC 2 065 hevosvoimaa (1 540 kW). Vastaava kuin Mk VII.
Napier Sabre III
Sabre III 2 250 hevosvoimaa (1 680 kW). yhtäläinen Mk IIA kanssa,räätälöitiin Blackburn Firebrandiin: 25 kpl valmistettiin ja asennettiin.
Sabre IV 2 240 hevosvoimaa (1 670 kW). Kuten Mk VA Hobsonin polttoaineruiskulla: preliminary flight development engine for Sabre V series. käytetty Hawker Tempestissä I.
Sabre V 2 600 hevosvoimaa (1 940 kW). Parannettu MK II, uudelleensuunniteltu mekaaninen ahdin ja sytytysjärjestelmä.
Sabre VA 2,600 hevosvoimaa (1 940 kW). Mk V varustettuna Hobson-R.A.E polttoaineruiskulla, yhdistetty tehon ja potkurinsäätökahva: käytetty Hawker Tempest VI:ssa.
Sabre VI 2 310 hevosvoimaa (1 720 kW). Mk VA Rotol-jäähdyttimellä: used in 2 Hawker Tempest Vs modified to use Napier designed annular radiators; myös experimental Vickers Warwick V.
Sabre VII 3 055 hevosvoimaa (2 278 kW). Mk VA vahvistettu,jäähdytys vesi-metanoliruiskutuksella.Suurempi ahdinpyörä.
Sabre VIII 3 000 hevosvoimaa (2 240 kW). Intended for Hawker Fury; tested in the Folland Fo.108.
Sabre E.118 (1941) 3-nopeuksinen, kaksiasteinen ahdin, contra-rotating potkuri;koelennetty in Fo.108.
Sabre E.122(1946) 3 500 horsepower. Intended for Napier 500 mph tailless fighter
Moottoria on käytetty monissa lentokoneissa, kuten kahdessa laajalti käytössä olleessa hävittäjässä.
Hawker Tempest
Hawker Typhoon
Lentokoneet - rajoitettu tuotanto sekä prototyypit
Blackburn Firebrand, only in 21 early production aircraft
Fairey Battle, testbed
Folland Fo.108, testbed
Hawker Fury, prototype
Martin-Baker MB 3, prototype
Napier-Heston Racer, prototype
Vickers Warwick, prototype
Entisöinnit ja näytteillä olevat moottorit
Napier Sabre-moottorit entisöitävänä:
National Aeronautics Museum Argentina, one Sabre on restoration project
Canadian Aviation Heritage Centre, Macdonald Campus, McGill University, Montréal.[13]
Preserved Napier Sabre engines julkisessa esittelyssä:
London Science Museum
Royal Air Force Museum London
Solent Sky
Sectioned Napier Sabre engines on public display:
Imperial War Museum, Duxford
Birmingham Museum of Science and Industry
Cambridge University Engineering Department
RNZAF Museum, Wigram
Canadian Aviation and Space Museum (Ottawa)
Specifications (Sabre VA)
Data from Lumsden
Tyyppi: 24-sylinterinen, mekaanisella ahtimella, nestejäähdytyksellä varustettu H-tyypin lentomäntämoottori
Sylinteri: 5.0 tuumaa (127 mm)
iskunpituus: 4,75 in (121 mm)
iskutilavuus: 2 240 kuutiotuumaa (36.65 L)
pituus: 82,25 in (2 089 mm)
leveys: 40 in (1,016 mm)
korkeus: 46 in (1,168 mm)
kuivapaino: 2 360 paunaa (1 070 kg)
Venttiilityyppi: Luistiventtiili
Ahdin: Torsion shaft drive to gear-driven, yksiasteinen, kaksinopeuksinen keskipakoahdin
Polttoainejärjestelmä: Hobson-R.A.E injection-type kaasutin
Polttoainelaatu: 100/130 oktaaninen petroli
Öljyjärjestelmä: Korkeapaine: Öljypumppu ja vapaavirtaussuodatin kolmella paluuöljypumpulla
Jäähdytysjärjestelmä: Nestejäähdytys: 70 % vettä ja 30 % etyleeniglykolin seos, paineistettu.
Teho:
2 850 hevosvoimaa (2 065 kW) at 3,800 rpm and +13 psi (0.9 bar, 56") intake boost
*3 040 hevosvoimaa (2 200 kW) at 4,000 rpm sotateholla
Specific power: 1.36 hp/in³ (59.9 kW/L)
Painesuhde: 7:1
Polttoaineenkulutus: 117 gallonaa/tunti (532 L/h) maksiminopeudella, F.S supercharger gear; 241 gallonaa/hour (1,096 L/hr) taisteluteholla, F.S supercharger
Öljynkulutus: 47 pinttiä/h (27 L/h) maksiminopeudella 3 250 rpm and +7 psi (0.48 bar, 14"); 71 pinttiä/hour (40 L/hr) sodanajan hätäteholla
Teho-painosuhde: 1,29 hp/pauna (2,06 kW/kg)