stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oliver Onions

The War Illustratedissa heinäkuussa 1915 julkaistu kuva.
George Oliver Onions (13. marraskuuta 1873 – 9. huhtikuuta 1961) oli brittiläinen kirjailija ja kuvittaja. Hänen esikoisteoksensa ilmestyi 1899, ja läpimurtonsa hän saavutti vuonna 1913 julkaistulla romaanilla The Story of Louie. Onionsin eläessä hänen menestynein teoksensa oli historiallinen romaani The Story of Ragged Robyn (1945). Seuraavana vuonna ilmestynyt Poor Man’s Tapestry (1946) voitti James Tait Black Memorial Prize -palkinnon. Onions julkaisi myös lukuisia novelleja, ja nykyään hänet muistetaan parhaiten kummitusjutuistaan ja muista yliluonnollisista kauhutarinoistaan.
Onions oli naimisissa walesiläisen kirjailijan Berta Ruckin kanssa. Pariskunta avioitui 1909 ja pysyi yhdessä Oliverin kuolemaan saakka. Vuonna 1918 Onions vaihtoi virallisen nimensä George Oliveriksi mutta julkaisi jatkossakin teoksensa Oliver Onionsin nimellä.
Suomennetut teokset

”Kutsuva kaunokainen” (The Beckoning Fair One, 1911). Antologiassa Englantilaiset aaveet.  (Toim. Markku Sadelehto)  Suomentanut Sari Kallioinen ja Anita Puumalainen. Porvoo, Helsinki, Juva:  WSOY, 1994.  ISBN 9510194131.
”Maalatut kasvot” (The Painted Face, 1929). Antologiassa Paha vieras.  (Toim. Markku Sadelehto)  Suomentanut Matti Rosvall. Porvoo, Helsinki, Juva:  WSOY, 1996.  ISBN 9510210137.
Nanopainatuslitografia

Kuva 1. Prosessikaaviot NIL:lle ja SFIL:lle. Substraattia kuvataan tumman sinisellä värillä. Vasemmalla muottia kuvataan punaisella ja resistiä keltaisella värillä. Oikealla vaalean sinisellä värillä kuvataan muottia. Keltainen väri kuvaa fotopolymeroituvaa kerrosta ja vihreä väri siirtokerrosta. UV-valotusta kuvataan kuvan yläreunassa olevilla nuolilla.
Nanopainatuslitografia jaetaan yleensä NIL (nanoimprint lithography)- ja SFIL (step and flash imprint lithography)-menetelmiin. NIL-menetelmässä (kuva 1 vasemmalla) substraatin pintaan levitetään resistikerros, minkä jälkeen muotti painetaan kiinni substraattiin kuvioiden siirtämiseksi resistiin. Resistinä käytetään termoplastista materiaalia, joka kuumennetaan siirtymälämpötilan yläpuolelle nestemäisen käyttäytymisen aikaansaamiseksi. Kun muotti on paikallaan, resisti jäähdytetään siirtymälämpötilan alapuolelle sen kiinteyttämiseksi, jonka jälkeen muotti irrotetaan. Puristetuilta alueilta poistetaan ylimääräinen resisti substraatin pinnan paljastamiseksi epäisotrooppisella etsauksella. NIL-menetelmässä voidaan myös käyttää termoplastin sijaan UV-säteilyllä kovetettavaa resistiä.
SFIL-menetelmässä (kuva 1 oikealla) substraatin pintaan levitetään siirtokerros (transfer layer), joka on yleensä jotain orgaanista ainetta kuten fotoresistiä. Tämän jälkeen muotti tuodaan siirtokerroksen lähelle ja niiden väliin laitetaan pisara fotopolymeroituvaa organopiitä. Seuraavaksi muotti painetaan kiinni siirtokerrokseen ja rakennetta valotetaan UV-säteilyllä muotin läpi. Sen jälkeen muotti irrotetaan ja siirtokerros kuvioidaan O2-RIEllä organopiistä olevan etsausesteen toimiessa maskina. Lopuksi etsauseste poistetaan, jolloin substraatin pintaan jää siirtokerrosmaski.
Sekä NIL- että SFIL-menetelmien muotit tehdään yleensä elektronisuihkulitografialla. SFIL-muotin on oltava läpinäkyvä, mutta NIL-muotti voi olla valoa läpäisemätönkin. Muoteille voidaan joutua tekemään erilaisia pintakäsittelyjä tarttumisen estämiseksi. Nanopainatuslitografia ja erityisesti SFIL-menetelmä on vielä kehitysvaiheessa, mutta kyseessä on fotolitografiaa halvempi ja yksinkertaisempi menetelmä. NIL:n etuna on SFIL:iin nähden se, ettei UV-valotusta ja etsausestekerrosta tarvita, mutta SFIL:ssä muotin kohdistus on helpompaa. Nanopainatus on massatuotantoprosessi, jolla on periaatteessa mahdollista tehdä jopa alle 10 nanometrin rakenteita. Mahdollisia sovelluksia nanopainatuslitografialle ovat fotoniikka, resonaattorit, kvanttipisteet ja -langat sekä kehätransistorit.
Nissim Vaturi

Nissim Vaturi
Nissim Vaturi (hepr. ‏ניסים ואטורי‎; s. 23. lokakuuta 1969) on israelilainen Likud-puolueen poliitikko. Hän on toiminut Knessetin varapuhemiehenä.
Vaturi korvasi Knessetissä Gideon Sa’arin vuonna 2020. Hän on kertonut saaneensa tohtorin arvon H’ersonin kansainvälisestä liiketoiminnan ja oikeustieteen yliopistosta Ukrainassa. Hän kuitenkin poisti oppiarvon virallisista tiedoistaan, koska Israelin korkeakoulutuksen neuvosto ei katsonut tutkintoa Israelissa päteväksi.
Vaturi on ollut lokakuussa 2023 alkaneen Gazan sodan aikana usein otsikoissa radikaalien lausuntojensa johdosta. Hänet muun muassa estettiin Facebookista Gazan kaistan polttamista koskeneen vaatimuksen johdosta. Kun Vaturi kuvattiin kannustamassa mielenosoittajia ryntäämään Sde Teimanin sotilastukikohtaan ja pidätyskeskukseen, Merav Ben-Ari vaati Knessetin puhemies Amir Ohanalta Vaturin erottamista varapuhemiehen tehtävistä.
Vaturin mukaan ansio Israelin olemassaolon säilymisestä on Benjamin Netanjahun. Hänen mukaansa Israel olisi voinut tuhoutua puolustusministeri Yoav Gallantia kuuntelemalla. Kesäkuussa 2024 Vaturi väitti, että hallitukselta panttivankien vapauttamisesta Hamasin kanssa neuvottelemalla sopimista vaatineet mielenosoittajat edustivat Hamasia. Hän pahoitteli lausuntoaan myöhemmin. Vaturin mukaan nuoret israelilaiset homomiehet ovat aivopesun uhreja.
Oliver Oken

| Oliver Oken |
| --- | --- |
 Oliver Okenia näyttelee Mitchel Musso.
Luoja(t):  Michael Poryes  Richard Correll  Barry O'Brien
Näyttelijä(t):  Mitchel Musso
Ensi- esiintyminen:  Tosi siisti salaisuus
Kustantaja:  Disney Channel
Henkilötiedot
Koko nimi:  Oliver Oscar Oken
Ammatti:  Koululainen
Sukupuoli:  Mies
Ikä:  13–14 (1. tuotantokausi) 14–16 (2. tuotantokausi) 16–17 (3. tuotantokausi)
Suhteet
Muut sukulaiset:  Nancy Oken (äiti) Harriet (täti)
Tutut:  Miley Stewart ja Lilly Truscott.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oliver Oken  on kuvitteellinen henkilö Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana ja on yksi päähenkilöistä tuotantokausilla 1–3. 4. tuotantokaudella Oliver on sivuhenkilö. Häntä näyttelee Mitchel Musso ja suomeksi dubatuissa jaksoissa hahmoa ääninäyttelee Oskari Tamminen.
Hahmo

Oliver Oken on Mileyn ja Lillyn paras ystävä. Oliver on kuvattu luonteeltaan hassuksi, hieman huolimattomaksi, muuta ystävälliseksi teini-ikäiseksi pojaksi. Häntä ei pidetä erityisen fiksuna, koska hänen koetuloksensa eivät ole kovin hyviä. Hän kutsuu välillä itseään nimellä 'Smoken Oken'. Oliverin eräs lempipuuha on surffaus ja hän on myös kiinnostunut skeittauksesta ja eri urheilulajeista. Hän oli ollut ihastunut Hannah Montanaan, mutta sai tietää Mileyn olevan Hannah Montana sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella. Oliver kutsui itseään Mike Standley III, kun hän oli valepuvussa Hannah Montanan keikalla, kuten Lola Luftnagle (Lilly Truscott). 3. tuotantokaudella Oliver eroaa tyttöystävästään Joanniesta, ja alkaa myöhemmin seurustella Lillyn kanssa. Oliver on erittäin deittaileva. Sarjassa Oliverila on monia tyttöystäviä. Oliver inhoaa purukumia ja siihen onkin pätevä selitys: nimittäin, kun Oliver oli vauva hänen mumminsa sylkäisi vahingossa purukumin hänen suuhunsa. Oliver on myös eräässä jaksossa töissä rantabaarissa.
Hannah Montana
| --- | --- |
Hahmot:: Miley Stewart | Lilly Truscott | Oliver Oken | Jackson Stewart | Robbie Ray Stewart | Rico Suave
Muuta:: Hannah Montana (albumi) | Hannah Montana (elokuva) |  Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus | Luettelo televisiosarjan Hannah Montana jaksoista
Nanna Susi

| Nanna Susi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. lokakuuta 1967 (ikä 56) Asikkala
Ammatti:  kuvataiteilija
Taiteilija
Aktiivisena:  1995–
Palkinnot
 Vuoden nuori taiteilija (2000) 
Aiheesta muualla
[nannasusi.fi Kotisivut]
Nanna Susi (s. 12. lokakuuta 1967 Asikkala) on suomalainen kuvataiteilija. Hän maalaa ekspressiiviseen tyyliin käyttäen paksuja maalikerroksia ja vahvoja pigmenttejä. Suden maalaukset ovat tyypillisesti isokokoisia ja värikylläisiä. Susi asuu ja työskentelee Helsingin Kalliossa ja Roomassa.
Elämä ja ura

Asikkalan Vääksyssä syntynyt Susi opiskeli Kankaanpään taidekoulussa 1988–1990 sekä Kuvataideakatemiassa 1990–1994, josta hän valmistui kuvataiteen maisteriksi 1997. Vuonna 2000 Susi valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi.
Suden teoksia on useissa kotimaisissa kokoelmissa, kuten Helsingin, Tampereen ja Lahden taidemuseoissa, Espoon modernin taiteen museossa sekä Jenny ja Antti Wihurin rahaston kokoelmassa. Suden taidetta on myös Suomen Ranskan-suurlähetystössä Pariisissa ja Egyptin-suurlähetystössä Kairossa sekä muun muassa Kansas Cityn Christy and Bill Gautreaux -kokoelmassa Yhdysvalloissa ja Xi'anin taidemuseossa Kiinassa.
Yksi Suden suurimmista näyttelyistä oli Helsingin taidemuseossa 2012–2013. Vuosina 2018–2020 Sudella oli kuusi yksityistä taidemuseonäyttelyä TangBon ja Xi'anin taidemuseoissa Kiinassa sekä Salon, Jyväskylän, Joensuun ja Rovaniemen taidemuseoissa. Ulkomailla hänen töitään on ollut esillä myös muun muassa Italiassa, Irlannissa, Bosniassa, Ranskassa, Tanskassa, Yhdysvalloissa ja Egyptissä.
Vuonna 1998 Susi toteutti alttarimaalauksen Vantaan Rekolan Pyhän Andreaan kirkkoon.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Nanna Suden kotisivut
Nopeusmittari

Auton nopeusmittari, jossa digitaalinen matkamittari ja huoltokehotus
Digitaalinen nopeusmittari
Nopeusmittari on mittari, jonka tehtävänä on mitata nopeutta eli kuljettua matkaa aikayksikössä. Useimmiten nopeusmittarit mittaavat nopeuden sijasta sen itseisarvoa eli vauhtia, mutta nämä ovat arkikielessä lähes synonyymejä. Nopeutta mitataan lähes kaikissa kulkuneuvoissa polkupyörästä lentokoneeseen, moottorikäyttöisissä tieliikenteessä käytettävissä ajoneuvoissa se on pakollinen, ja ilmailussa välttämätön. Nopeusmittaria käytetään myös käänteisesti, tällöin mittari pysyy paikallaan ja mitattava asia liikkuu. Esimerkkeinä poliisin käyttämä nopeustutka ja tuulennopeusmittari.
Nopeusmittari ilmoittaa nopeutta yleisimmin kilometreinä tunnissa (SI-järjestelmä) tai maileina tunnissa (mailia matkan yksikkönä käyttävät maat). Vesiliikenteessä ja ilmailussa nopeutta ilmoitetaan solmuina (merimailia tunnissa) ja tuulennopeutta metreinä sekunnissa.
Mittaustapoja on useita. Mittarit mittaavat matkan yleensä renkaan tai mittarin oman potkurin pyörimisnopeudesta. Ajalla jakaminen on toteutettu elektronisesti tai dynamon kaltaista toimintatapaa hyödyntäen (Otto Schulze Autometer, OSA). Analogisessa nopeusmittarissa on yleensä viisari, joka osoittaa mittaritaululla nopeuden. Digitaalisessa nopusmittarissa nopeus näytetään numeroin digitaalisessa numeronäytössä, tai vaihtoehtoisesti se voidaan välittää askelmoottorilla perinteiselle mittaritaululle.
Historiaa

Nopeusmittarin tarve syntyi ensin veneen paikanmäärityksessä, navigoinnissa. Kompassilla saadun suunnan lisäksi tarvittiin matka, joka saatiin nopeudesta. Laivan keulasta veteen heitetty kelluva esine ja tiimalasin valumisen aikana esineen kulkema matka kertoivat laivan nopeuden.
Nopeusmittarin keksi ennen vuotta 1888 Josip Belušić.  Hän patentoi keksintönsä vuonna 1888 Wienissä ja esitteli sen vuonna 1889 Pariisin Exposition Universellessa.  Toinen versio keksittiin myöhemmin vuonna 1902.
Toiminta > Pyörrevirtanopeusmittari

Pyörrevirtatyyppinen nopeusmittari eli analoginen nopeusmittari on edelleen yleisin käytössä oleva nopeusmittari. Sen patentoi saksalainen Otto Sculze 7. lokakuuta 1902.
Mittarissa on taipuisasta jousesta valmistettu kaapeli, joka on yleensä yhdistetty ajoneuvon voimansiirtoon. Moottoripyörissä kaapeli on yhdistetty etupyörään. Ajoneuvon liikkuessa kaapeli pyörittää siihen yhdistettyä kestomagneettia. Magneetti puolestaan on sijoitettu alumiinisen kupin sisälle. Pyöriessään magneetti synnyttää kupin sisälle pyörrevirtoja, joiden synnyttämä magneettikenttä "kiskoo" alumiinikuppia ja siihen kiinteästi liitettyä osoitinta magneetin pyörimissuuntaan.
Osoittimen akseliin on kiinnitetty pieni vääntöjousi, joka pitää osoitinta mittarin nollakohdassa. Alumiinikupin vääntö kasvaa magneetin pyörimisnopeuden kasvaessa. Näin ollen kuppi ja siihen liitetty osoitin kiertyvät jousta vasten ajoneuvon nopeuden kasvaessa. Koska kupin vääntö on suhteessa ajoneuvon nopeuteen ja jousen kiertyminen suhteessa vääntöön, on osoittimen kulma suoraan verrannollinen nopeuteen, jolloin mittaritaulussa nopeusmerkinnät voidaan tehdä tasavälein.
Palautusjousi on kalibroitu niin, että mittarin kaapelin pyörimisnopeus vastaa oikeaa nopeutta mittaritaulussa. Kalibroinnissa on otettava huomioon useita tekijöitä, kuten mittarin kaapelia pyörittävän pyörästön välityssuhde, tasauspyörästön välityssuhde, sekä renkaiden läpimitta.
Toiminta > Elektroninen nopeusmittari

Useimmat nykyaikaiset nopeusmittarit ovat elektronisia. Perinteisestä pyörrevirtamittarissa johdetussa elektronisessa nopeusmittarissa voimansiirtoon asennettu pyörimisnopeusanturi lähettää pulsseja jotka vastaavat akselin pyörimisnopeutta. Näin saadaan selville ajoneuvon nopeus, olettaen että renkailla on täysi pito. Sensorissa on yleensä yhden tai usemmasta magneetin sarja, joka on kiinnittetty ulostuloaskeliin tai tasauspyörästön kruunupyörään, tai hammastettu metallilevy magneetin ja magneetikenttäanturin välissä. Kulloinkin kyseessä olevan osan pyöriessä, magneetit tai hampaat pyörivät anturin ohitse synnyttäen pulsseja magneetikentän muuttuessa. Viime aikoina jotkut valmistajat ovat siirtyneet pelkästään pyörän ABS-anturilta tulevan signaalin käyttöön.
Tietokone muuntaa pulssit nopeudeksi, joka voidaan esittää numeroina, tai askelmoottorilla ohjatulla osoittimella perinteisellä mittaritaululla.
Mittausvirhe

EU:n alueella nopeusmittari ei saa koskaan näyttää liian pientä lukemaa, toisaalta liian suurta lukemaa voi olla jopa 10 %. Näin ollen autojen mittarit näyttävät aina liian suurta nopeutta.
Perinteisen nopeusmittarin osat. 1. pyörivä kaapeli ajoneuvon akselilta 2. pyörivä magneetti 3. alumiinikuppi 4. palautusjousi 5. osoitin 6. mittaritaulu
Norjanluikka

| Norjanluikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Pilliluikat Eleocharis
Laji::  austriaca
Kaksiosainen nimi
 Eleocharis austriaca  Hayek 
Synonyymit
 Eleocharis mamillata subsp. austriaca (Hayek) Strandh. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Norjanluikka (Eleocharis austriaca) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon ja pilliluikkien (Eleocharis) sukuun kuuluva kasvilaji. Laji voidaan luokitella myös mutaluikan alalajiksi.
Norjanluikka on juurakollinen kasvi, jonka samasta juurakosta voi nousta lukuisia ilmaversoja ja se voi muodostaa yhtenäisiä kasvustoja. Norjanluikan ilmaversot ovat millimetrinpaksuisia ja kasvavat noin 10 cm korkeiksi. Norjanluikan kukintona on varren päässä sijaitseva yksittäinen tähkä, joka on yli 4 mm pitkä. Tähkän kaksi alinta suojuslehteä ovat pituudeltaan alle puolet koko tähkän pituudesta. Tähkä on monikukkainen ja sen kaikki kukat ovat kaksineuvoisia ja tuulipölytteisiä. Norjanluikka kukkii kesä–heinäkuussa. Norjanluikka lisääntyy sekä kasvullisesti että siementen kautta.
Norjanluikka kasvaa keväisin tulvivilla kasvupaikoilla.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eleocharis austriaca (englanniksi)
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1980

Nyrkkeily
Vuoden 1980 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 20. heinäkuuta – 2. elokuuta 1980 Moskovan olympiastandionilla, Moskovassa, Neuvostoliitossa. Tämä oli 16. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 271 osanottajaa 51 eri maasta. Tapahtumia oli yksitoista, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kevyt kärpässarja −48 kg |  Neuvostoliitto Šamil Sabirov |  Kuuba Hipólito Ramos |  Bulgaria Ivailo Marinov |
| Kevyt kärpässarja −48 kg |  Neuvostoliitto Šamil Sabirov |  Kuuba Hipólito Ramos |  Pohjois-Korea Li Byong-Uk |
| Kärpässarja 48–51 kg |  Bulgaria Pjotr Lesov |  Neuvostoliitto Viktor Mirošnitšenko |  Unkari Hugh Russell |
| Kärpässarja 48–51 kg |  Bulgaria Pjotr Lesov |  Neuvostoliitto Viktor Mirošnitšenko |  Irlanti János Váraldi |
| Kääpiösarja 51–54 kg |  Kuuba Juan Bautista Hernández Pérez |  Venezuela Bernardo Piñango |  Guyana Michael Anthony |
| Kääpiösarja 51–54 kg |  Kuuba Juan Bautista Hernández Pérez |  Venezuela Bernardo Piñango |  Romania Dumitru Cipere |
| Höyhensarja 54–57 kg |  Itä-Saksa Rudi Fink |  Kuuba Adolfo Horta |  Puola Krzysztof Kosedowski |
| Höyhensarja 54–57 kg |  Itä-Saksa Rudi Fink |  Kuuba Adolfo Horta |  Neuvostoliitto Viktor Rybakov |
| Kevytsarja 57–60 kg |  Kuuba Ángel Herrera Vera |  Neuvostoliitto Viktor Demjanenko |  Itä-Saksa Richard Nowakowski |
| Kevytsarja 57–60 kg |  Kuuba Ángel Herrera Vera |  Neuvostoliitto Viktor Demjanenko |  Puola Kazimierz Adach |
| Kevyt välisarja 60–63,5 kg |  Italia Patrizio Oliva |  Neuvostoliitto Serik Konakbajev |  Yhdistynyt kuningaskunta Tony Willis |
| Kevyt välisarja 60–63,5 kg |  Italia Patrizio Oliva |  Neuvostoliitto Serik Konakbajev |  Kuuba José Aguilar |
| Välisarja 63,5–67 kg |  Kuuba Andrés Aldama |  Uganda John Mugabi |  Itä-Saksa Karl-Heinz Krüger |
| Välisarja 63,5–67 kg |  Kuuba Andrés Aldama |  Uganda John Mugabi |  Puola Kazimierz Szczerbra |
| Kevyt keskisarja 67–71 kg |  Kuuba Armando Martínez |  Neuvostoliitto Aleksander Koškin |  Itä-Saksa Detlef Kästner |
| Kevyt keskisarja 67–71 kg |  Kuuba Armando Martínez |  Neuvostoliitto Aleksander Koškin |  Tšekkoslovakia Ján Franek |
| Keskisarja 71–75 kg |  Kuuba José Gómez |  Neuvostoliitto Viktor Savtšenko |  Romania Valentin Silaghi |
| Keskisarja 71–75 kg |  Kuuba José Gómez |  Neuvostoliitto Viktor Savtšenko |  Puola Jerzy Rybicki |
| Raskas keskisarja 75–81 kg |  Jugoslavia Slobodan Kačar |  Puola Paweł Skrzecz |  Kuuba Ricardo Rojas |
| Raskas keskisarja 75–81 kg |  Jugoslavia Slobodan Kačar |  Puola Paweł Skrzecz |  Itä-Saksa Herbert Bauch |
| Raskassarja +81 kg |  Kuuba Teófilo Stevenson |  Neuvostoliitto Pjotr Zajev |  Itä-Saksa Jürgen Fanghänel |
| Raskassarja +81 kg |  Kuuba Teófilo Stevenson |  Neuvostoliitto Pjotr Zajev |  Unkari István Lévai |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kuuba | 6 | 2 | 2 | 10 |
| 2. |  Neuvostoliitto | 1 | 6 | 1 | 8 |
| 3. |  Itä-Saksa | 1 | 0 | 5 | 6 |
| 4. |  Bulgaria | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5. |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Jugoslavia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Puola | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 8. |  Uganda | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8. |  Venezuela | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10. |  Unkari | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 10. |  Romania | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 11. |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11. |  Guyana | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11. |  Irlanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11. |  Pohjois-Korea | 0 | 0 | 1 | 1 |
Ompelu

William-Adolphe Bouguereaun maalaus Ompelu vuodelta 1898.
Ompelu on yleisimmin kahden tekstiilikappaleen kiinnittämistä toisiinsa langalla neulan avulla, joko ompelukoneella tai käsin. Ommeltavat kappaleet voivat olla myös turkista tai nahkaa. Ompelemista on harrastettu kaikissa kulttuureissa kivikaudelta asti: ompelemisesta on jäänteitä jo ajalta ennen kankaankudonnan keksimistä. Vanhimmat tunnetut ompeluneulat on löydetty Etelä-Ranskasta ja ne ovat peräsiin paleoliittiselta ajalta noin 25 000 vuotta sitten.
Kankaita ei ommella aivan reunasta, vaan ompeleen ja kankaan reunan väliin jätetään saumanvara. Saumanvara huolitellaan, ettei se purkautuisi. Kankaan avoimeksi jäävään reunaan, esimerkiksi hameen helmaan tai verhon reunaan, ommellaan kaksin- tai kolminkertainen taite eli päärme estämään kankaan purkautuminen.
Ompelun jälki on pistoista muodostuva tikki. Ompeleita tehdään myös koristeeksi, jolloin puhutaan tikkauksesta tai kirjonnasta, esimerkiksi ristipistot tai kanavatyö.
Ompelutarvikkeita säilytetään ompelulaatikossa.
Ompelija

Suomessa ompelijan ammattikoulutus on nimeltään tekstiili- ja muotialan perustutkinto, jonka erikoistumisaloja ovat muun muassa ompelija, mittatilausompelija, vaatturi tai sisustustekstiilien valmistaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ompelu Wikimedia Commonsissa
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1984

Nyrkkeily
Vuoden 1984 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 29. heinäkuuta – 11. elokuuta 1984 Memorial Sports Arenalla Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli 17. kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 354 osanottajaa 81 eri maasta. Tapahtumia oli 12, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kevyt kärpässarja − 48 kg |  Yhdysvallat Paul Gonzales |  Italia Salvatore Todisco |  Venezuela Marcelino Bolivar |
| Kevyt kärpässarja − 48 kg |  Yhdysvallat Paul Gonzales |  Italia Salvatore Todisco |  Sambia Keith Mwila |
| Kärpässarja 48–51 kg |  Yhdysvallat Steve McCrory |  Jugoslavia Redzep Redzepovski |  Kenia Ibrahim Bilali |
| Kärpässarja 48–51 kg |  Yhdysvallat Steve McCrory |  Jugoslavia Redzep Redzepovski |  Turkki Eyüp Can |
| Kääpiösarja 51–54 kg |  Italia Maurizio Stecca |  Meksiko Héctor López |  Kanada Dale Walters |
| Kääpiösarja 51–54 kg |  Italia Maurizio Stecca |  Meksiko Héctor López |  Dominikaaninen tasavalta Pedro Nolasco |
| Höyhensarja 54–57 kg |  Yhdysvallat Meldrick Taylor |  Nigeria Peter Konyegwachie |  Turkki Türgüt Aykaç |
| Höyhensarja 54–57 kg |  Yhdysvallat Meldrick Taylor |  Nigeria Peter Konyegwachie |  Venezuela Omar Catari |
| Kevytsarja 57–60 kg |  Yhdysvallat Pernell Whitaker |  Puerto Rico Luis Ortiz |  Kamerun Martin Ndongo-Ebanga |
| Kevytsarja 57–60 kg |  Yhdysvallat Pernell Whitaker |  Puerto Rico Luis Ortiz |  Etelä-Korea Chun Chil-Sung |
| Kevyt välisarja 60–63,5 kg |  Yhdysvallat Jerry Page |  Thaimaa Dhawee Umponmaha |  Romania Mircea Fulger |
| Kevyt välisarja 60–63,5 kg |  Yhdysvallat Jerry Page |  Thaimaa Dhawee Umponmaha |  Jugoslavia Mirko Puzović |
| Välisarja 63,5–67 kg |  Yhdysvallat Mark Breland | {{lippu|Etelä-Korea|1949 An Young-Su |  Suomi Joni Nyman |
| Välisarja 63,5–67 kg |  Yhdysvallat Mark Breland | {{lippu|Etelä-Korea|1949 An Young-Su |  Italia Luciano Bruno |
| Kevyt keskisarja 67–71 kg |  Yhdysvallat Frank Tate |  Kanada Shawn O'Sullivan |  Ranska Christophe Tiozzo |
| Kevyt keskisarja 67–71 kg |  Yhdysvallat Frank Tate |  Kanada Shawn O'Sullivan |  Länsi-Saksa Manfred Zielonka |
| Keskisarja 71–75 kg |  Etelä-Korea Shin Joon-Sup |  Yhdysvallat Virgin Hill |  Algeria Mohamed Zaoui |
| Keskisarja 71–75 kg |  Etelä-Korea Shin Joon-Sup |  Yhdysvallat Virgin Hill |  Puerto Rico Arístides González |
| Raskas keskisarja 75–81 |  Jugoslavia Anton Josipović |  Uusi-Seelanti Kevin Barry |  Algeria Mustapha Moussa |
| Raskas keskisarja 75–81 |  Jugoslavia Anton Josipović |  Uusi-Seelanti Kevin Barry |  Yhdysvallat Evander Holyfield |
| Raskassarja 81–91 kg |  Yhdysvallat Henry Tillman |  Kanada Willie de Wit |  Italia Angelo Musone |
| Raskassarja 81–91 kg |  Yhdysvallat Henry Tillman |  Kanada Willie de Wit |  Alankomaat Arnold Vanderlyde |
| Superraskas sarja +91 kg |  Yhdysvallat Tyrell Biggs |  Italia Francesco Damiani |  Yhdistynyt kuningaskunta Robert Wells |
| Superraskas sarja +91 kg |  Yhdysvallat Tyrell Biggs |  Italia Francesco Damiani |  Jugoslavia Aziz Salihu |