stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oda (yritys)
Oda Suomessa

Oda aloitti Suomen pääkaupunkiseudulla vuoden 2022 tammikuussa, mutta lopetti kesäkuussa 2023 kuluttajaliiketoimintansa kannattamattomana rahoitusmarkkinoiden muututtua äkillisesti.
Oda teki Suomessa vuonna 2022 ison lanseerauskampanjan teemoilla ”Sehän kävi helposti”, ”Hyvästi kauppareissut” ja ”Joko odasit?”. Kampanja palkittiin Suomen Effie-kilpailussa kauppa & kuluttaja -sarjan pronssilla ja Vuoden huiput -kilpailussa Hopeahuipulla. Osia siitä ylsi finaaliin myös Voitto-mainoselokuvakilpailussa ja Kaiku-radiomainoskilpailussa.
Vuoden 2022 lopulla Oda kertoi ottaneensa Suomen pääkaupunkiseudun ruokakaupan kotiinkuljetuksista vajaassa vuodessa noin neljänneksen osuuden ja suunnittelevansa toiminnan laajentamista Tampereelle ja Turkuun. Maailmanlaajuinen korkotason nopea nousu teki kuitenkin Suomen-toiminnasta Odan omistavien kansainvälisten pääomasijoitusyhtiöiden mukaan huonosti kannattavaa. Vantaalle rakennetun automaattivaraston toimintaa pyritään jatkamaan myymällä sen kapasiteettia ja palveluja muille ruokakaupan toimijoille. Oda jatkaa alkuperäisellä konseptilla toisella Norjan ulkopuolisella toiminta-alueellaan Berliinissä, joka on Suomen pääkaupunkiseutua väestömäärältään monin verroin suurempi.
Uutta Suomen-liiketoimintamallia rakentaakseen Oda sanoi kesäkuun 2023 lopulla irti 20 kuluttajamarkkinoinnin ja asiakaspalvelun toimihenkilöä ja lomautti kuljetus- ja logistiikkaväkensä enintään kolmeksi kuukaudeksi. Kesä-heinäkuun vaihteessa se myi loput varastonsa asiakkailleen 50 prosentin alennuksella.
Käännös suomeksi
Océane Dodin

| Océane Dodin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1996 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  58 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2012–
Palkintorahat:  2 789 377 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  93. (19.9.2016)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  422–270
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2015, 2017)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2017)
Wimbledon:  1. kierros (2017
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2015, 2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  375  (23. lokakuuta 2017)
Voitot/tappiot:  3–6
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Océane Dodin (s. 24. lokakuuta 1996 Lille) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 93 syyskuussa 2016. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä. Grand Slam -debyyttinsä hän teki vuoden 2015 Australian avoimissa.
Marraskuussa 2014 Dodin pääsi WTA 125K -turnauksen välieriin Limoges'ssä, jossa hän hävisi Kristina Mladenovicille. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa hän saavutti syyskuussa 2016 pelatussa Quebecin turnauksessa, jonka loppuottelussa hän voitti Lauren Davisin. Voiton myötä Dodin nousi ensimmäistä kertaa maailmanlistalla sadan parhaan joukkoon.
Aiheesta muualla

Océane Dodin WTA:n sivuilla (englanniksi)
Océane Dodin ITF:n sivuilla (englanniksi)
Ophthalmosaurus

| Ophthalmosaurus |
| --- | --- |
 Ophthalmosaurus icenicus
 Jurakausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Ylälahko::  †Ichthyopterygia
Lahko::  †Kalaliskot Ichthyosauria
Heimo::  †Ophthalmosauridae
Alaheimo::  †Ophthalmosaurinae
Suku::  †Opthalmosaurus  Seeley, 1874
Synonyymit
 Ancanamunia Rusconi, 1942  Khudiakovia Arkhangelsky, 1999  Yasykovia Efimov, 1999 
Lajit
 †O. discus Marsh, 1879  †O. icenicus Seeley, 1874  †O. monocharactus Appleby, 1956  †O. natans Marsh, 1879  †O. pleydelli Lydekker, 1890  †O. undorensis Efimov, 1991  †O. yasykovi Efimov, 1999 
Katso myös
   Ophthalmosaurus Wikispeciesissä   Ophthalmosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ophthalmosaurus yasikovi.
Ophthalmosaurus verrattuna ihmiseen
O. icenicus.
Ophthalmosaurus (”silmälisko”) oli suurisilmäinen kalalisko jurakadelta. Eläimen silmät olivat läpimitaltaan jopa 220–230 millimetriä ja kokoonsa nähden valtavat, mikä viittaa sen saalistaneen yöllä tai syvässä meressä. Sen hampaattomat leuat osoittavat sen syöneen pehmeäruumisia saaliita, kuten kalmareita ja mustekaloja. Ophthalmosauruksen on arvioitu voineen sukeltaa yli 500 metrin syvyyteen.
Ophthalmosauruksen kiekkomaiset selkänikamat antoivat sille varsin jäykän ruumiinmuodon.
Oklo

Oklon luonnon ydinreaktorit (1) ovat saaneet alkunsa kun hiekkakivessä (2) on pohjaveden mukana muodostunut erittäin rikas uraanimalmikerros (3) graniitin (4) päälle. Reaktoreiden synnyttämät "ydinjätteet" ovat nykyisin suuren kiinnostuksen kohteena, sillä ne ovat pysyneet aloillaan jo vuosimiljoonien ajan.
Oklo on alue Gabonissa Keski-Afrikassa Francevillen kaupungin lähellä. Alueella sijaitsee ainoa tunnettu luonnon fossiilinen fissioreaktori, jossa esiintyi toimintaa arvioiden mukaan 1,5–1,7 miljardia vuotta sitten (Proterotsooisen kauden keskivaihe). Kaikkiaan alueelta on tähän mennessä löydetty 16 erillistä reaktorimuodostumaa. Löydön tästä ilmiöstä teki ranskalainen fyysikko Francis Perrin. [lähde? ]
Vuonna 1972 havaittiin alueelta louhitun uraanimalmin isotoopeissa poikkeuksia. Uraanin isotooppi U235 määrä oli laskenut normaalista 0,72 prosentista 0,62 prosenttiin, paikoin jopa 0,265 prosenttiin. [lähde? ] Lisätutkimuksissa paljastui myös että muiden alueen isotooppien suhteet olivat häiriintyneet. Tutkijoiden mukaan alueella oli tapahtunut luonnollinen fissioreaktio. Fissioreaktio alkoi mahdollisesti kun kivien halkeamien kautta suodattunut pohjavesi sekoittui uraanimalmin kanssa. [lähde? ] Alueella tapahtuvat fissioreaktiot toimivat sykäyksittäin 100 000–1 000 000 vuotta. [lähde? ] Tutkijat arvioivat ettei nykyisin ydinreaktiota voisi tapahtua luonnollisesti, koska luonnossa esiintyvän U235:n suhde U238:een on nykyään liian alhainen. [lähde? ] Tämä johtuu U235:n lyhyemmästä puoliintumisajasta. Oklon luonnollinen ydinreaktori tuotti myös paljon ydinjätettä, [lähde? ] mutta se on pysynyt kaiken aikaa samassa paikassa. Kohde on siten myös kiinnostava paikka ydinjätteen loppusijoittamiselle ja siihen liittyvälle tutkimukselle.
Aiheesta muualla

Oklo: Natural Nuclear Reactors (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Oklon fossiilinen fissioreaktori (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF-muodossa)
Nicky Hilton

| Nicky Hilton |
| --- | --- |
 Nicky Rothschild vuonna 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicholai Olivia Rothschild
Syntynyt: 5. lokakuuta 1983 (ikä 41)
Ammatti:  näyttelijä, malli, muotisuunnittelija
Muusikko
Aktiivisena:  1992–
Aiheesta muualla
www.nickyhilton.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nicholai ”Nicky” Olivia  Rothschild, o.s. Hilton, (s. 5. lokakuuta 1983 New York) on yhdysvaltalainen Hilton-hotelliketjun perijätär, malli sekä muotisuunnittelija.
Nicky Hiltonin vanhemmat ovat Richard Hilton ja Kathy Richards. Hänellä on vanhempi sisar Paris Hilton ja kaksi nuorempaa veljeä, Conrad Hughes Hilton ja Barron Nicholas Hilton. Hiltonin suku omistaa noin kuusi prosenttia Hilton-hotelliketjusta.
Nuoruus

Osan lapsuudestaan Nicky ja Paris Hilton asuivat hotelli Wöadorf-Astorian kattohuoneistossa. Perhe muutti usein ja Hilton on asunut myös Beverly Hillsissä Kaliforniassa ja The Hamptonsissa, joka sijaitsee Long Islandilla New Yorkissa.
Hilton valmistui Convent of the Sacred Heart -lukiosta New Yorkissa. Hän on opiskellut muotisuunnittelua Fashion Institute of Technology ja Parsons School of Design -kouluissa, mutta ei saanut opintojaan valmiiksi.[lähde? ]
Ura > Muotisuunnittelija

Vuonna 2004 julkaistiin Hiltonin suunnittelema vaatemerkki Chick by Nicky Hilton, jonka kohderyhmänä oli ensisijaisesti nuoriso. Hän suunnitteli vuosina 2002–2005 laukkuja japanilaiselle Samantha Thavasalle. Vuonna 2007 julkaistiin Hiltonin toinen vaatemerkki Nicholai, jonka debyyttimuotinäytös kevät-kesä 2008 oli Mercedes-Benz-muotiviikolla New Yorkissa 9.9.2007. Hilton tavoitteli uudella merkillään hienostuneempaa kohderyhmää. Vaatteiden ja laukkujen lisäksi hän on suunnitellut myös asusteita ja koruja.
Ura > Malli

Hilton aloitti uransa mallina. Hän on Heatheretten vakiomalli, ja yhdessä sisarensa Paris Hiltonin kanssa he usein aloittavat ja päättävät muotinäytökset. Lisäksi Hilton on ollut oman vaatemerkkinsä Chick by Nicky Hiltonin mallina.
Ura > Näyttelijä

Nicky ja Paris näyttelivät ensimmäiset elokuvaroolinsa komediaelokuvassa National Lampoon’s Pledge This!. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle vuonna 2006.
Yksityiselämä

Nicky Hilton meni 2004 naimisiin Todd Andrew Meisterin kanssa Las Vegasissa. Avioliitto mitätöitiin kolme kuukautta myöhemmin. Parin edustajat eivät kommnetoineet avioliiton mitätöimisen syytä. Julkisuudessa olleiden huhujen mukaan syynä oli muun muassa se, että pariskunta asui mantereen eri puolilla, Meisten New Yorkissa ja Hilton Los Angelesissa. Yhtenä syynä arveltiin olleen myös parin 13 vuoden ikäeron. Hilton on käynyt katolista tyttökoulua New Yorkissa.
Vuonna 2015 Hilton meni naimisiin James Rothschildin kanssa. Hän myös vaihtoi sukunimensä Rothschildiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicky Hilton Wikimedia Commonsissa
Nicky Hiltonin viralliset kotisivut
Lisätietoa hotellisyytteestä (englanniksi)
Ontamojärvi

| Ontamojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pudasjärvi
Koordinaatit:  65°17′45″N, 26°51′30″E
Järvinumero:  61.153.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108  m 
 fiOntamojärvi 
Ontamojärvi on järvi Pudasjärven kaupungissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päästä kaupungin keskustasta lounaaseen Taipaleenlammen ja Kaakkurijärvien välissä. Sen länsipuolella on Risusuo.
Aiheesta muualla

Sijainti Suomen kartalla
Satelliittikuva[vanhentunut linkki]
Pudasjärvi
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Aittojärvi: Aittojärvi  Hetekylä: Hetekylä – Keinäsperä  Hirvaskoski: Ervasti – Hirvaskoski – Kurki – Poijula  Iinattijärvi: Iinattijärvi  Jaurakkajärvi: Jaurakkajärvi   Kipinä: Kipinä – Kollaja –  Panuma – Taipaleenharju  Kurenala: Kurenalus (keskustaajama)  Pintamo: Pintamo  Pudasjärvi: Jaalanka – Jonku – Pudasjärven kirkonkylä – Ruottisenharju – Siivikko  Puhos: Puhos   Pärjänsuo: Livo – Pärjänsuo – Rytinki – Yli-Livo  Sarakylä: Kipinäsuo – Ruuhensuo – Sarajärvi  Siurua: Ala-Siurua – Siurua  Syötekylä: Syötekylä
Järviä, jokia ja muita vesistöjä:  Aittojärvi – Iijoki – Jaaskamonkoski – Jaurakaisjärvi – Jaurakkajärvi– Jongunjärvi – Mikanlampi – Ontamojärvi – Pudasjärvi – Sorvarinjärvi – Sotkajärvi
Nähtävyyksiä:  Pudasjärven kirkko – Sarakylän kappeli – Syötteen kansallispuisto
Muuta Pudasjärveen liittyvää:  Hirsikampus – Hirvisuo – Iijokiseutu – Iso-Syöte – Jyrkkäkoski – Kesäpilkin MM-kisat – Niemitalon Juustola – Pudasjärven lentokenttä – Litokaira – Olvassuo – Virkistysuimala Puikkari – Pudasjärven ufot – Syöte – Umpihankihiihdon MM-kisat
↑  Modèle [[Modèle:Lien web|Malline:Lien web]] : parametri  url  puuttuu. Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosUrl . Tieto on haettu Wikidatasta.
Noto

| Noto |
| --- | --- |

 vaakuna
 Noto
 Koordinaatit: 36°53′50″N, 15°4′13″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Sisilia
Maakunta:  Syrakusa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Corrado Valvo 
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  555,0 km²
Korkeus:  0–717 m
Väkiluku (31.12.2015):  23 913
 – Väestötiheys:  43 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  96017
Suuntanumero(t):  0931
 
 http://www.comune.noto.sr.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Noto on Italian kaupunki ja kunta, jossa on noin 24 000 asukasta. Se sijaitsee Sisilian saarella, Syrakusan maakunnassa. Kunnan pinta-ala on 555 neliökilometriä.
Kunnan rajanaapurit ovat Avola, Canicattini Bagni, Ispica, Modica, Pachino, Palazzolo Acreide, Rosolini ja Syrakusa
Historia

Noton perustivat sikulit antiikin aikana. Tämän jälkeen sen valloittivat kreikkalaiset ja se joutui Syrakusan tyrannin Hieron I:sen alaisuuteen. Kaupunki tunnettiin tuona aikana nimellä Netum. Kreikkalaisilta Noto siirtyi roomalaisille, Bysantille ja arabeille.
Arabihallinnon aikana Noto nostettiin Val di Noton alueen pääkaupungiksi ja kaupunki kukoisti. Talous ja kulttuuri jatkoi nousuaan edelleen normannien ja Aragonian alaisuudessa ja kaupunki saavutti huippukautensa juuri ennen vuoden 1693 maanjäristystä, joka tuhosi koko kaupungin. Kaupunki jälleenrakennettiin Asinarojoen vasemmalle rannalle kuusi kilometriä kaakkoon vanhasta kaupungista. Nykyinen Noton kaupunki sijaitsee tällä paikalla 10 kilometrin päässä Joonianmeren rannasta. Uudelleenrakentaminen tehtiin Espanjaa edustaneen Camastran herttuan johdolla. Projektia työstivät monet sisialaiset taiteilijat, kuten Paolo Labisi, Vincenzo Sinatra ja Rosario Gagliardi. Uusi paikka oli sopiva lineaariselle barokkityylisellä kaupunkisuunnittelulle. Kaupunki rakennettiin ylimystön tarpeiden mukaan, sillä he saivat kaupungin korkeimmat paikat, kun papistojen rakennukset pääsivät kaupungin keskustaan. Tavalliset kansalaiset jäivät näiden ympärille. Kaupunki rakennettiin kalkkikivestä, joka on saanut vuosien mittaan tunnusomaisen hunajankultaisen värinsä.
Maanjäristyksessä horjunut talous elpyi 1700-luvun puoliväliin mennessä, mutta kaupungin merkitys väheni vuoden 1817 jälkeen. Syrakusasta tuli tuolloin alueen pääkaupunki. Toisen maailmansodan jälkeen Noton vanha keskusta on hiljalleen autioitunut, kun kaupungin eteläpuolella on rakennettu uusia kortteleita.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Noton pääkatu Corso Vittorio Emanuele jakaa kaupungin kahtia. Katu alkaa itäpäässä Porta Reale -portista, joka 1800-luvulla rakennettu massiivinen riemukaarimainen portti. Corsto Vittorio Emanuelelle on kolme aukiota, joista länteen kuljettaessa ensimmäinen on Piazza Immacolata. Aukiota hallitsee koruton Sinatran suunnittelema kirkko Chiesa di San Francesco, jossa on useita merkittäviä taideoteoksia, joita siirrettiin tänne tuhoutuneen vanhan kaupungin fransiskaanikirkosta. Kirkon vasemmalta puolelta lähtee Via San Francesco d'Assisi -katu, jolla on vanhasta vartiotornistaan tunnettu luostari Monastero del Santissimo Salvatore.
Piazza Municipio on komein ja vilkkain kaupungin aukioista. Vasemmalla reunalla on Palazzo Ducezio -palatsi ja tätä vastapäätä kaupungin katedraali (Chiesamadre San Nicolò). Katedraalin katto romahti vuonna 1996. Rakennuksessa säilytetään kaupungin suojelupyhimyksen Corrado Confalonierin uurnaa. Palatsin julkisivu on kaarevalinjainen ja sitä reunustaa Sinatran suunnittelema portiikki. Palatsin yläosa on lisätty 1950-luvulla. Aukion vasemmalla sivustolla näkyy vielä Basilica del Santissimo Salvatore -kirkon julkisivu.
Oikealle pääkadusta johtava katu Via Nicolaci nousee Chiesa di Montevergine -kirkolle, jonka koveraa fasadia reunustaa kaksi kellotornia. Kadun varrella on monia barokkirakennuksia, joista merkittävin lienee Palazzo Nicolaci di Villadorata -palatsi koristeellisine parvekkeineen. Palatsi on 1600-luvulta ja siinä on nykyään kaupunginkirjasto. Kolmas pääkadun aukioista on Piazza XVI Maggio, jonka huomiota herättävin piirre on Gagliardin suunnittelema Chiesa di San Domenico -kirkon kupera julkisivu. Kirkon edessä on julkinen puutarha Villetta d'Ercole, jossa 1700-luvulta peräisin oleva suihkulähde ja vastapäätä on Teatro Vittorio Emanuele III -teatteri 1800-luvulta.
Pääkadun vasemmalla puolella Via Ruggero VII -kadun varrella on kovera Chiesa del Carmine -kirkon julkisivu. Toisella puolella pääkatua sen rinnalla kulkevalla kadulla Via Cavour on monia mielenkiintoisia rakennuksia, kuten Palazzo Astuto ja Palazzo Trigona Cannicarao. Vähän matkan päässä on myös Gagliardin suunnittelema kirkko Chiesa del Santissimo Crocefisso, jossa on Francesco Lauranan maalaus.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin ympäristö

Entinen Noton kaupunki, Noto Antica, sijaitsee vajaan kymmenen kilometrin matkan päässä luoteessa. Matkan varrella on 1700-luvulta oleva pyhäkkö Eremo di San Corrado fuori le Mura, joka on rakennettu Pyhän Corradon 1300-luvulla asuinpaikkanaan käyttämän luolan viereen. Noto Antica sijaitsee Monte Alveria -vuoren harjanteella kahden syvän rotkon välissä helposti puolustettavalla paikalla. Noto Antican vanha katujärjestelmä on säilynyt koskemattomana ja kivimurskan sekä kasvillisuuden seasta löytyy edelleen muutamia raunioita.
Muita kunnan alueella löytyviä nähtävyyksiä ovat Castelluccion esihistoriallinen kylä ja rannan suunnasta löytyvä Eloron kreikkalaisen kaupungin rauniot. Lido di Noton kylässä on hyvät hiekkarannat ja rannikolla on myös Vendicarin luonnonsuojelualue.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivut (italiaksi)
Kuvia Notosta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Katedraalin nettikamera (italiaksi)
Syrakusan maakunta
Augusta | Avola | Buccheri | Buscemi | Canicattini Bagni | Carlentini | Cassaro | Ferla | Floridia | Francofonte | Lentini | Melilli | Noto | Pachino | Palazzolo Acreide | Portopalo di Capo Passero | Priolo Gargallo | Rosolini | Syrakusa | Solarino | Sortino
Porta Reale
Kreikkalaisen Eloron siirtokunnan jäänteet
Chiesa di Montevergine -kirkon koveraa julkisivua
Yleiskuva katedraalista.
Vendicarin luonnonsuojelualueen soista maisemaa
Nivalan kirkko

| Nivalan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kirkkotie, Nivala
Koordinaatit:  63°55′47″N, 024°57′23″E
Seurakunta:  Nivalan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1803
Suunnittelija:  Simon Jylkkä-Silven (alkuperäissuunnitelma) Frans Wilhelm Lüchow (vuoden 1874 korjaustyöt)
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  600
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nivalan kirkko on Nivalan seurakunnan kirkko Nivalan kirkonkylässä. Kirkko on valmistunut vuonna 1803 Nivalan tultua omaksi seurakunnaksi edellisvuonna. Simon Jylkkä-Silvenin suunnittelemaan kirkkoon mahtuu noin 600 ihmistä. Kirkkorakennuksen nykyinen ulkomuoto syntyi vuonna 1874 uuden kellotapulin ja seinien laudoituksen myötä.
Nykyinen kirkko on Nivalan kolmas kirkko, ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1682 noin puolen kilometrin päähän nykyisen kirkon paikasta lounaaseen Sarparannalle Malisjoen törmälle. Paikalle on pystytetty muistokivi, ensimmäinen kirkkorakennus oli olemassa vuoteen 1802 asti. Toinen kirkko valmistui vuonna 1761 suurin piirtein nykyisen kirkon paikalle. Kirkon käyttöikä jäi lyhyeksi, sillä isompaa kirkkoa tarvittiin pian.
Historia

Nykyinen kirkko korvasi seurakunnan toisen kirkon, joka oli paitsi huonossa kunnossa, myös liian pieni seurakuntalaisten määrään nähden. Uudesta kirkosta tehtiin tasavartinen torniton ristikirkko. Kirkon suunnitteli Simon Jylkkä-Silven, suunnitelmat saivat hyväksynnän Yli-intendentinvirastossa vuonna 1801. Kirkon rakennustyötä johti Niilo Koskela, seurakuntalaiset rakensivat itse kirkon, joka valmistui vuonna 1803. Silvénin suunnitelmassa ei ollut kellotornia, koska tarkoitus oli säästää paikoillaan vanhan pieneksi jääneen kirkon kellotorni. Toisin kävi, seurakuntalaiset rakensivat kirkon valmistuttua uuden erillisen kellotapulin, joka valmistui vuonna 1806. Uusi kellotapuli osoittautui kuitenkin heikoksi: siinä ei ollut perustuksia ja routa liikutteli sitä. Kirkonkellojen paino ja käyttö uhkasi tornin vakautta.
Kellotapulin uusimista onnistuttiin lykkäämään aina vuoteen 1874, jolloin kirkkoa muutoinkin korjattiin Tuolloin vanha kellotapuli purettiin ja kirkon länsisakaran jatkeeksi tehtiin uusi erillinen kellotapuli, joka liitettiin kirkkoon pienellä väliosalla. Lääninarkkitehti Frans Wilhelm Lüchowin suunnittelema korjaus oli mittava: kirkkoon tehtiin uusi kivijalka niin, että rakennus korottui metrin verran, lattiat korjattiin, kattomuoto muutettiin, tehtiin ulkolaudoitus ja sisäseinät paperoitiin.
Kirkkoa korjattiin myöhemminkin, sinne tehtiin keskuslämmitys 1950-luvulla, jolloin korjattiin myös perustuksia ja tehtiin kirkon alle ruumishuone. Kirkon nykyinen keltainen väri on myös alkuperäinen. Tyyliltään kirkko on uusgotiikkaa ja siellä on tilaa noin 600 hengelle.
Historia > Sisustus ja irtaimisto

Alttaritaulu esittää ristiinnaulittua, sen on maalannut A. Vendelin ja se on vuodelta 1875. Etelä- ja ristisakaroiden päätyseinillä on vanhoja maalauksia, muun muassa kaksiosainen alttaritaulu, joiden tekijöistä ei ole tietoa. Kuorin yläosassa olevat Jeesuksen kärsimyshistoriaa esittävät maalaukset on tehnyt Lauri Välke vuonna 1952.
Kirkossa on ollut urut vuodesta 1897 lähtien. Ne uusittiin vuonna 1956. Nykyiset urut ovat kirkon kolmannet urut. Ne on rakentanut Urkurakentamo Veikko Virtanen vuonna 2009 ja ne ovat 43-äänikertaiset.
Kirkon ympäristö

Seurakunnalla on nykyään viisi hautausmaata, joista kirkon ympärillä oleva Vanha kirkkopuisto on ollut käytössä 1760-luvulta lähtien. Alavalla maalla olevaa hautausmaata on korotettu kirkon ympäriltä 1870-luvulta alkaen. Vuonna 1873 hautausmaata levennettiin ja samalla se aidattiin kiviaidalla, jota korjattiin noin kymmenen vuoden kuluttua. Seurakuntalaisilla oli velvoite toimittaa hautausmaalle täyttömaata ja kiviä aidan tekoon ja korjauksiin. Vanha kirkkopuisto oli käytössä 1920-luvulle asti. Sankarihautausmaata kirkon itäpuolella on laajennettu 1943, jonka takia hautoja jouduttiin siirtämään ja vanhaa kirkkopuistoa laajentamaan hiukan länsipäästä.
Nykyään päähautausmaana on Uusi hautausmaa, joka on vihitty käyttöön 1890 ja on historiansa aikana ollut täyttö- ja korotustöiden takia ajoittain pois käytöstä. Uusi hautausmaa on noin neljän kilometrin päässä kirkosta.
Kirkon ympäristö > Muistomerkit

Vanhassa kirkkopuistossa on Suomen neljännen presidentin Kyösti Kallion ja hänen vaimonsa Kaisan hauta. Hautamuistomerkki on heidän poikansa kuvanveistäjä Kalervo Kallion suunnittelema ja paljastettu vuonna 1949. Kalervo Kallio on suunnitellut myös Nivalan sankarihautojen talvi- ja jatkosodan muistomerkin, joka on paljastettu 1960 sekä hautausmaalla olevan Karjalaan jääneiden muistomerkin, jonka on vuodelta 1966. Sankarihautojen vuoden 1918 muistomerkin on suunnitellut Emil Wikström.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nivalan kirkko Wikimedia Commonsissa
Alttariseinä.
Nivalan sankarihaudat kesällä 2017. Talvi- ja jatkosodan muistomerkin on suunnitellut Kalervo Kallio ja vuoden 1918 sankarimuistomerkin Emil Wikström.
Kyösti ja Kaisa Kallion hauta.
Oikeudenhoito

Oikeudenhoito tarkoittaa toimintaa, jolla valtio järjestää ja hoitaa lakien soveltamisen käytäntöön. Siihen kuuluu tuomiovallan käyttö sekä oikeushallinnosta ja vapaaehtoisesta oikeudenhoidosta eli hakemuslainkäytöstä huolehtiminen. Tuomiovallan käyttö jaetaan yksityis-, rikos- ja julkisoikeudenhoitoon. Toinen jakotapa on jako riitaisaan (lat. jurisdictio contentiosa) ja vapaaehtoiseen (jurisdictio voluntaria) oikeudenhoitoon.
Oikeudenhoitoon kuuluu kaikki oikeusasteet sekä sotaoikeuden ja erityistuomioistuimet käsittävän oikeuslaitoksen hallinto ja toiminta, syyttäjä-, ulosotto- ja oikeusapuviranomaisten toiminta, rikoksentorjuntaohjelmat, riita-asioiden sovittelu, Euroopan unionia koskeva oikeudellinen neuvonta, vaalien ja kansanäänestysten järjestäminen sekä vaaliluetteloiden ja puoluerekisterin pitäminen.
New Hope Jazz Mass

| New Hope Jazz Mass Heikki Sarmanto |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 7. syyskuuta 1979, Temppeliaukion kirkko, Helsinki
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: 2-LP (FA 201)
 Tyylilaji: Free Jazz
 Levy-yhtiö: Finlandia Records
Heikki Sarmannon muut julkaisut
| Moment Musical 1978 | New Hope Jazz Mass 1979 | Magic Song 1980 |
New Hope Jazz Mass on Heikki Sarmannon  kaksoisalbumi vuodelta 1979. Sille on taltioitu Sarmannon jazzmessu, jonka esittävät Heikki Sarmanto Ensemble sekä yhdysvaltalaiset Gregg Smith Vocal Quartet ja Long Island Symphonic Choral Association. Laulusolisteina toimivat sopraanot Fay Kittelson, Rosalind Rees ja Maija Hapuoja, tenori Thomas Bogdan sekä basso Walter Richardson. Levy nauhoitettiin Temppeliaukion kirkossa 7. syyskuuta 1979.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Heikki Sarmanto.
Kappaleet > A-puoli

Duke and Trane – 10.27
Glory to God in the Highest – 10.40
Kappaleet > B-puoli

We Are God's Holy Temple – 4.07
Hymn for the Day – 5.05
We Believe in One God – 5.50
Intercessions – 2.55
Kappaleet > C-puoli

Northern Dance – 7.30
Gracious Father – 7.36
Holy, Holy, Holy – 5.25
Kappaleet > D-puoli

Through Him – 2.17
Have Mercy On Us – 6.03
Thank the Lord – 3.43