stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parland
Suvun jäseniä

John Parland, Paavali I:n englannin kielen opettaja
John Parland nuorempi, keisarillisen henkivartiokaartin kapteeni
Alfred Aleksandrovitš Parland (1842–1919), venäläinen arkkitehti, John Parlandin pojanpoika
Oswald Parland, insinööri Venäjän rautateillä, Alfred Parlandin veljenpoika, Maria Sesemannin puoliso
Henry Parland (1908–1930), suomenruotsalainen runoilija ja kirjailija, Oswald Parlandin poika
Oscar Parland (1912–1997), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä, Nikkilän mielisairaalan ylilääkäri, Henry Parlandin veli
Heidi Parland, o.s. Runeberg (1902–1990), Oscar Parlandin puoliso
Ralf Parland (1914–1995), suomenruotsalainen runoilija ja lehtimies, Henry Parlandin veli, Eva Wichmanin puoliso
Herman Parland (1917–2019), diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja professori, Henry Parlandin veli
Thomas Parland (1939–2004), politiikan tutkija, Ralf Parlandin poika
Camilla Kivilahti-Parland (1939–2016), kuvataiteilija, Thomas Parlandin puoliso
Heli Parland, o.s. Gestrin (1915–1963), suomenruotsalainen runoilija
Mark Parland (s. 1964), suomalainen freelancetoimittaja, Thomas Parlandin poika
Stella Parland, (1974–2015), suomenruotsalainen kirjailija, Oscar Parlandin pojantytär
Jessica Parland-von Essen (s. 1970), Helsingin yliopiston tutkija, Stella Parlandin sisko, Oscar Parlandin pojantytär.
Jarmo Parviainen

Jarmo Parviainen
Jarmo Uolevi Parviainen (6. syyskuuta 1928 Helsinki – 12.elokuuta 1994 Espoo) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko. Hän oli yksi musiikkipedagogi Lauri Parviaisen (1900–1949) lapsista.
Parviainen aloitti musiikkiopintonsa käymällä viulutunneilla. Sittemmin hän suoritti diplomin urkurina ja valmistui filosofian kandidaatiksi. Parviainen työskenteli Espoossa ja Helsingissä kanttori-urkurina vuodesta 1949, kunnes joutui vuonna 1961 terveyssyistä eroamaan virasta. Hänen uransa kirkkomuusikkona katkesi ja hänen Sibelius-Akatemiaan suunnitellun opetusvirkansa toteuminen estyi hänen sairastuttuaan vakavasti aivoverenvuodon seurauksena elokuussa 1958. Tuolloin Parviainen myös halvaantui. Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen.
Parviaisen sävellyksiä ovat levyttäneet Alba Recordsille urkuri Tomi Satomaa ja Esko Kallion johtama Hämäläis-Osakunnan Laulajat. Parviaisen säveltämästä teoksesta Partita suomalaisesta kansankoraalista Aurinko nyt mailleen vaipuu (1954) teki vuonna 1977 äänityksen Yleisradiolle urkuri Tauno Äikää. Parviaisen tunnetuin urkuteos on Toccata con Fuga (1958). Sen ovat levyttäneet mm. Tauno Äikää ja James D. Hicks.
Parhaat (Yö)

| Parhaat Yö |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–1995
 Julkaistu: 25. syyskuuta 1995
 Formaatti: CD, MC
 Tyylilaji: Suomirock
 Kesto: 71.11
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 3. (42–43/1995)
Yön muut julkaisut
| Hyviä vuosia 1994 | Parhaat 1995 | Satelliitti 1996 |
Parhaat on vuonna 1995 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi, jolle on koottu yhtyeen siihen astisen uran suosituimpia kappaleita. Lisäksi se sisältää kaksi ennenjulkaisematonta kappaletta Sua muistoistani pois en saa ja Levoton. Kokoelmaa myytiin tuplaplatinaan oikeuttava määrä ja se käänsi Yön uran uuteen nousuun lukuisten vaisumpien vuosien jälkeen.
Taustaa

Levyn julkaisemisen syynä oli vuotta aikaisemmin ilmestyneen Hyviä vuosia -albumin kappale Ihmisen poika, josta muodostui Yön suurin hitti sitten 1980-luvun alkupuolen menestysvuosien. Esimerkkiä otettiin Bon Jovin vuoden 1994 kokoelmasta Cross Road, jota maailmanlaajuisesti myytiin yli 21 miljoonaa ja Suomessakin 123 000. Bon Jovin albumi sisälsi kaksi uutta kappaletta, joista jättihitiksi nousi Always ja myös Yön kokoelmalle tuli kaksi kokonaan uutta kappaletta. Niistä hitiksi muodostui Sua muistoistani pois en saa. Levyn myyntiä edistettiin suurella televisiokampanjalla.
Listamenestys ja myyntimäärät

Suomen viralliselle listalle Parhaat -kokoelma nousi ilmestymisviikollaan sijalle 28 ja pysyi listalla yhtäjaksoisesti 24 viikon ajan. Korkeimmillaan albumi oli kolmantena viikoilla 42–43/1995. Yhteensä listaviikkoja kertyi syyskuun 1995 ja elokuun 1999 välisenä aikana 45.
Albumia myytiin ilmestymisvuonnaan kultalevyyn oikeuttava määrä eli yli 20 000 kappaletta. Platinalevyn rajan (40 000 kpl) se saavutti seuraavana vuonna ja tuplaplatinan 1999. Yhteensä albumia on myyty yli 97 000 kappaletta.
Kappaleet

Sua muistoistani pois en saa – 4.39 (säv. Olli Lindholm & Jani Viitanen, san. Pauli Hanhiniemi)
Joutsenlaulu – 5.27 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Tia-Maria – 3.46 (säv. Yö, san. Juice Leskinen)
Ihmisen poika – 3.29 (säv. Olli Lindholm, san. Juice Leskinen)
Niin paljon me teihin luotettiin – 4.58 (säv. Yö, san. Olli Lindholm)
Likaiset legendat I – 3.30 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Kuorotyttö – 4.41 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Laulu rakkaudelle – 2.50 (säv. & säv. Olli Lindholm)
Vie mut minne vaan – 3.44 (säv. Olli Lindholm, san. Ari Ahonen)
Kuuhullu – 3.48 (säv. Costello Hautamäki, san. Ari Ahonen)
Mustat päivät jäädä saa – 3.45 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Särkynyt enkeli – 2.41 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Pieni ihminen suuressa maailmassa – 3.54 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Laulu meille kahdelle – 4.17 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Enkelille – 3.24 (säv. Yö, san. Olli Lindholm)
Lasisilmä – 4.14 (säv. Yö, san. Olli Lindholm)
Tuhat kilometriä luotasi – 4.26 (säv. Yö, san. Olli Lindholm)
Levoton – 3.37 (säv. Costello Hautamäki, san. Pauli Hanhiniemi)
Aiheesta muualla

Parhaat discogs.com -sivustolla (englanniksi)
| n k Yö |
| --- | --- |
 Olli Lindholm  Jussi Turpeinen  Timo Mynttinen  Mikko Kangasjärvi  Jari Latomaa  Ari Toikka   Entiset jäsenet:  Jussi Hakulinen  Juha Rauäng  Jani Viitanen  Veikko Lehtiranta  Markku Petander  Juha Mielonen  Jesu Hämäläinen  Jukka Mänty-Sorvari  Antti Mäkinen  Daffy Terävä  Jukka Lewis 
Studioalbumit:  Varietee  Nuorallatanssija  Myrskyn jälkeen  Äänet  Lanka palaa  Toinen puoliaika  Antaa soittaa  Tänä yönä  Kymmenes kevät  Hyviä vuosia  Satelliitti  Pirstaleet  13. Yö  Valo  Rakkaus on lumivalkoinen  Kuolematon  Valtakunta  Loisto  Pelko ja rakkaus  Hyvässä ja pahassa  Mitä jos mä rakastan 
Livealbumit:  ...ja tapahtui niinä päivinä  Täältä tulee Yö...live  Yhden yön tarinoita  Kolmen illan varietee  Yön ensimmäinen keikka 
Kokoelmat:  Poko klassikot  Suurimmat hitit 1983–88  Parhaat  Yön pimeä puoli  Legenda  Yön valoisa puoli  Sound Pack  Kiitos ja kunnia – 30v. juhlakokoelma  1983–2011  Klassikot 
VHS / DVD:  Yö Live – 20-vuotisjuhlakonsertti  Kolmen illan varietee  Yö-karaoke 2  Kiitos ja kunnia live – Hartwall Areena 10.12.2011
Parker Hannifin

| Parker Hannifin |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: PH
ISIN:  US7010941042
Perustettu:  1917
Perustaja:  Arthur Parker Carl Klamm
Toimiala:  koneteollisuus
Tuotteet:  hydrauliikka pneumatiikka sähkömekaniikka
Liikevaihto:  19 mrd. USD (2023)
Henkilöstö:  62 730 (6 / 2023)
Kotisivu:  parker.com/fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Parker Hannifin (usein vain Parker) on yhdysvaltalainen hydrauliikkaan ja pneumatiikkaan erikoistunut koneteollisuusyritys. Sen itsensä käyttämä määritelmä puhuu ”liikkeenhallintateknologioista”. Sen pääkonttori on Mayfield Heightsissa Ohion osavaltiossa.
Yrityksen perustivat Arthur Parker ja Carl Klamm Ohion Clevelandiin vuonna 1917 tuottamaan raskaan liikenteen ajoneuvoihin pneumaattisia jarrujärjestelmiä. 1900-luvun mittaan yrityksestä on kasvanut Fortune 500 -listalle kuuluva globaali suuryritys, jonka osake noteerataan New Yorkin pörssissä.
Parkerin tuotteita käytetään kaikenlaisessa liikkuvassa kalustossa raskaasta tieliikenteestä juniin ja lentokoneisiin, ja lisäksi muun muassa terveydenhoidossa, öljy- ja kaasuteollisuudessa, energiantuotannossa, kylmätekniikassa ja ilmastoinnissa.
Parker Hannifin Suomessa

Yrityksellä on Suomessa toimintaa Vantaalla sekä Pirkanmaalla, jonne yritys keskitti vuonna 2016 Euroopan ja Lähi-idän alueiden hydrauliikan ja voiteluainesuodatuksen tutkimus- ja kehitystoiminnan. Yksikkö sijaitsee Tampereen teknillisen yliopiston yhteydessä Tampereen Hervannassa ja tuotantoyksikkö Parker Hannifin Manufacturing Finland Oy Urjalassa. Toiminta Suomessa juontaa juurensa vuoteen 1994, jolloin Parker Hannifin osti Kemiralta Urjalassa ja Hyrynsalmella toimineen Finn-Filter Oy:n. Hyrynsalmen tehdas lakkautettiin 2009 ja vuonna 2014 irtisanottiin väkeä myös Urjalan ja Forssan tehtailta tuotannon siirtämiseksi halvempiin maihin. Vielä 2010-luvun alussa Parker Hannifin oli Urjalan suurin yksityinen työnantaja, vuosikymmen myöhemmin 57 työntekijällään kolmanneksi suurin Urjala Worksin ja YIT-Kalusto Oy:n jälkeen.
Aiheesta muualla

Parker Hannifin’s 100-Year Journey, satavuotishistoriikki, 2017. PDF, 437 sivua. ISBN 978-1-945389-96-2. (englanniksi)
Tere Vadén

| Tere Vadén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1969 (ikä 55–56)
Kansalaisuus:   Suomi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  filosofia, kognitiotiede
Tere Vadén (s. 1969) on suomalainen filosofi, jonka teokset käsittelevät useita nykyfilosofian kysymyksiä kognitiotieteestä ja tekoälyn tutkimuksesta taiteenfilosofiaan ja yhteiskuntateoriaan. Vadén on Tampereen yliopiston teoreettisen filosofian ja Lapin yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan kognitiotieteen filosofian dosentti.
Vadén väitteli vuonna 1996 kognitiotieteen filosofian alaan kuuluvalla tutkimuksella ja osallistui Tampereen yliopistossa syntyneen fenomenologiryhmittymän toimintaan. Vadén on suuntautunut kulttuuri- ja yhteiskuntafilosofiaan teoksillaan Kalervo Palsasta, suomalaisesta ajattelusta ja vapaiden ohjelmistojen filosofiasta sekä taiteen tutkimuksen menetelmäopista. Lisäksi hän on kirjoittanut ja suomentanut useita Martin Heideggerin ajattelua käsitteleviä tekstejä. Viime vuosina Vadén on käsitellyt politiikan ja kulttuurin materiaalisia ja henkisisiä edellytyksiä, erityisesti energian kokemuksellisia ulottuvuuksia. Pekka Torvinen luonnehti Helsingin Sanomissa Vadénin yhdessä Antti Salmisen kanssa kirjoittamaa energiafilosofiaa "poikkeukselliseksi jopa koko maailmassa."
Vadén on toiminut filosofian opettajana ja luennoitsijana Skövden yliopistossa Ruotsissa, interaktiivisen median ja filosofian ma. professorina Tampereen yliopistossa ja ma. professorina Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun taiteen laitoksella. Hän on globaaleja ympäristö- ja resurssikriisejä ja niiden vaikutuksia suomalaiseen yhteiskuntaan tutkivan BIOS-tutkimusyksikön jäsen ja toimii Statistical Studies in Peer Production-tutkimushankkeessa. Vuonna 2011 hän oli mukana perustamassa nimettömän tutkimusrahoituksen palvelua.
Vadén toimi vuosina 2006-2010 filosofisen aikakauslehden Niin & näin päätoimittajana Jarkko S. Tuusvuoren rinnalla. Vuonna 2015 hänestä tuli Robin Hood Asset Management osuuskunnan toiminnanjohtaja.
Esa Leskisen ja Sami Keski-Vähälän dokumenttiteatteria edustavassa näytelmässä 11. hetki, joka sai ensi-iltansa Kansallisteatterissa maaliskuussa 2019, esiintyi roolihahmo ”Tere Vadén”. Helsingin Sanomien arvio kuvasi esitystä: ”Näyttelijät lukevat pimeällä lavalla filosofi Tere Vadénin sanoja. Hän saarnaa uusliberalismista, siitä, miten se on muodostunut yhteiskunnan ohjaavaksi voimaksi."
Aiheesta muualla

Tere Vadénin blogi.
Pasi Takkinen: Öljyn sumu peittää energiatulevaisuuden – Filosofi Tere Vadénin haastattelu Elonkehä 1/2023.
Jukka Huusko: Voittaako ihmiskunta öljyn kirouksen ajoissa vai tuhoutuuko sivilisaatio? Filosofi Tere Vadén vertaa ihmisen öljyriippuvuutta huumeaddiktioon. Helsingin Sanomat 4.5.2019.
Korkkula, Vesa: Tere Vadénin haastattelu Minervan Pöllö 1/2011.
Pelttari, Mikko: Paikallisen ajattelun jäljillä – Tere Vadénin haastattelu. Paatos 1/2007
Vadén, Tere: Tieto olkoon vapaata. Voima 10/2003.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
C. Northcote Parkinson

Cyril Northcote Parkinson vuonna 1961
Cyril Northcote Parkinson (30. heinäkuuta 1909 Durham – 9. maaliskuuta 1993 Guernsey) oli englantilainen historiantutkija ja kirjailija. Parhaiten hänet tunnetaan luomistaan Parkinsonin laeista.
Akateemisella urallaan Parkinson keskittyi merenkulun historiaan, etenkin Napoleonin aikaan. Hän luennoi Englannin, Malaijan ja Yhdysvaltain yliopistoissa. Vuonna 1960 hän luopui akateemisesta urastaan ja keskittyi kirjoittamiseen ja vierailuluentoihin. Hän kävi Suomessa vuonna 1961. Parkinson kirjoitti useita julkista hallintoa ja byrokratiaa ruotivia satiirisia teoksia, jotka aluksi ilmestyivät esseinä The Economistissa.
Lait

Parkinsonin ensimmäisen lain mukaan työllä on taipumus paisua ja viedä tekijältään kaikki aika, joka siihen on käytettävissä. Tästä seuraa välillisesti, että henkilökunnan määrä virastoissa kasvaa ennalta määrätyllä nopeudella riippumatta suoritettavan työn määrästä. Byrokraatit pyrkivät moninkertaistamaan alaistensa lukumäärän ja keksimään työtä toisilleen. Parkinson kehitti tämän kuuluisimman lakinsa tutkittuaan Brittiläisen imperiumin kehitystä. Hänen tunnetuin esimerkkinsä koski Ison-Britannian siirtomaaministeriötä, jonka virkamiesten lukumäärä oli kasvanut vuosikymmenien ajan keskimäärin 5,7 prosenttia vuodessa, ja näin tapahtui jonkin aikaa vielä senkin jälkeen, kun monet suurimmat siirtomaat olivat itsenäistyneet.lähde?
Parkinsonin toisen lain mukaan menot nousevat automaattisesti yhtä suuriksi kuin tulot. Tämä pätee niin yksityisiin ihmisiin kuin kokonaisiin valtioihinkin. Kun henkilön – tai valtion – tulot nousevat, ryhdytään miettimään, miten ja mihin tulojen lisäys käytetään. Tulonlisä hupenee vähin äänin, ja lopulta menot kasvavat tulojen ohi.
Parkinsonin kolmas laki on vähenevän pätevyyden laki, jonka mukaan etenkin ylimmän virkamiesluokan epäpätevyys kasvaa ja koulutus jää riittämättömäksi virka-aseman vaativuuteen nähden.
Parkinsonin triviaalisuuden lain mukaan organisaatiot keskittyvät suhteettoman paljon triviaaleihin asioihin. Syynä tähän on se, että kaikki pystyvät esittämään näkemyksiään suhteellisen triviaaleista asioista, kuten polkupyöräsuojan katon materiaalista, mutta eivät oleellisimmista asioista, kuten ydinvoimalan rakentamisesta.lähde?
Teoksia

Parkinsonin laki eli tie menestykseen paperisodan kautta, Tammi 1958
Tuhlaamisen taito eli Parkinsonin toinen laki, Tammi 1960
Rouva Parkinsonin laki, Tammi 1969
Viivytyksen laki, Tammi 1971
Parkinsonin lait (kokoomateos), Tammi 1980
Magnus Vaasa

| Magnus |
| --- | --- |
 Itä-Götanmaan herttua
 Magnus Vaasa arviolta vuonna 1580.
Syntynyt:  25. heinäkuuta 1542 Tukholma, Ruotsi
Kuollut:  20. kesäkuuta 1595 (52 vuotta) Linköping, Ruotsi
Hautapaikka:  Vadstenan luostarikirkko
Puoliso:  naimaton
Lapset:  Virginia Lucretia Helena
Suku:  Vaasa
Isä:  Kustaa Vaasa
Äiti:  Margareeta Leijonhufvud
Magnus Vaasan vaakuna Vadstenassa.
Magnus Vaasa (25. heinäkuuta 1542 Tukholman linna – 20. kesäkuuta 1595 Kungsbron kartano, Linköping), Itä-Götanmaan ja Dalslandin herttua, oli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan ja hänen toisen vaimonsa, kuningatar Margareeta Leijonhufvudin neljäs lapsi. Hänen velipuolensa Eerik sekä veljensä Juhana ja Kaarle nousivat kukin aikanaan kuninkaiksi.
Magnusin tiedetään suunnitelleen avioituvan Katariina Jagellonican vanhemman sisaren Annan kanssa, mutta loppujen lopuksi hän pysyi koko elämänsä naimattomana. Hän sai kuitenkin tiettävästi kolme aviotonta tytärtä.
Eerikin ja Juhanan riitauduttua pahasti Magnusin mielenterveys alkoi horjua. Hän oli tuohon aikaan noin 20–21-vuotias. Sairaus eteni niin pitkälle, että lopulta Magnus tuli kykenemättömäksi hoitamaan läänityksiään ja muutti asumaan Vadstenan luostariin. Häntä hoidettiin luostarissa loppuikänsä, joskin viimeisinä vuosinaan hän oleili omistamassaan Kungsbron kartanossa. Magnus kuoli 52-vuotiaana Kungsbrossa.
Elämä

Magnus syntyi 25. heinäkuuta 1542 Tukholman linnassa. Vanhoista asiakirjoista on käynyt ilmi, että Kustaa Vaasa välitti paljon kaikkien lastensa hyvinvoinnista, ja saattoi antaa tarkkojakin ohjeita heidän hoidostaan. Hän myös halusi kaikille pojille parhaan mahdollisen koulutuksen ja kasvatuksen. Eerik ja Juhana saivat jollain tapaa erilaisen koulutuksen kuin Magnus, koska siinä painotettiin tulevaa hallitsijuutta, mutta ainakin he oppivat latinaa, saksaa ja ranskaa, historiaa, klassista roomalaista kirjallisuutta, Lutherin katekismusta, puhetaitoa sekä filosofiaa. Oppituntien välillä he harjoittelivat miekkailua, jousiammuntaa ja pallopelejä.
Magnus tunnettiin kansanomaisena ja anteliaana ihmisenä. Hän oli kaikista Kustaa Vaasan pojista pisin ja häntä pidettiin komeana. Ainakin vuodelta 1558 on todisteita siitä, että Magnus olisi ottanut isänsä puolesta vastaan joitain rahalähetyksiä. 1560-luvun alussa hän asui jo Vadstenan linnassa. Hänen tiedetään olleen kiinnostunut pallopeleistä ja metsästyksestä sekä musiikista ja kirjoista. Hän piti linnassa myös juhlia.
Magnus sai isältään testamenttina koko Taalainmaan sekä osia Itä-Götanmaasta, Smålandista, Länsi-Götanmaasta ja Närkestä herttuakunnakseen. Arvonimeltään hänestä tuli kuitenkin Itä-Götanmaan herttua. Jo ennen Kustaa Vaasan kuolemaa Magnus oli kerännyt veroa Itä-Götanmaalta. Vuonna 1560 hänen hoviinsa tiedetään kuuluneen noin 90 henkeä, ja vuonna 1561 Vadstenan linnan henkilökuntaan kuului 200 henkeä. Keväällä 1561 Eerik rajoitti huomattavasti sekä Juhanan että Magnusin vapauksia hallita läänityksiään.
Elämä > Avioliittosuunnitelmat

Syyskuussa 1561 Magnusin ollessa 19-vuotias Eerik lähti Englantiin kosimaan kuningatar Elisabet I:ä. Mukana matkalla olivat muiden velipuolten ohessa myös Magnus. Elisabet torjui Eerikin. Pian Eerikin kosiomatkan jälkeen Magnusin isoveli Juhana alkoi itse tavoitella Puolan kuninkaan sisarta Katariina Jagellonicaa. Koska kuningas halusi naittaa ensin Katariinan vanhemman siskon Annan, Juhana lupasi kuninkaalle, että Magnus menisi Annan kanssa naimisiin. Ei tiedetä varmasti, mitä Magnus ajatteli suunnitelmasta. Tuohon aikaan hän asui Vadstenan linnassa rakastajattarensa Valborg Eriksdotterin ja aviottomien tyttäriensä kanssa. Kesällä 1562 Magnus ei jostain syystä saapunutkaan Juhanan perässä Puolaan, eivätkä avioliittosuunnitelmat Annan kanssa toteutuneet.
Eräs toinen puolisoehdokas Magnusille oli Maria Stuart, jota Eerik oli jossain vaiheessa myös kosiskellut. Hänelle lähetettiin myös Magnusin muotokuva. Pidemmälle avioliittoneuvottelut etenivät Mecklenburgin herttuan sisaren Annan kanssa. Magnus jäi kuitenkin lopulta naimattomaksi.
Elämä > Sairastuminen ja loppuelämä

Tiedetään, että Magnusilla oli aina hyvät suhteet velipuoleensa Eerikiin. Kesäkuussa 1562 Tukholman valtiopäivät tuomitsi Eerikin johdolla Juhanan kuolemaan. Saman vuoden joulukuussa Juhana palasi vastanaineen morsiamensa kanssa Ruotsiin, jossa heidät molemmat lopulta vangittiin. Aihe oli pinnalla koko perheessä, ja muut sisarukset olivat vahvasti eri mieltä Eerikin kanssa. Magnus otti koko tilanteen hyvin raskaasti ja alkoi kokea surumielisyyttä ja ahdistusta. Tiedetään, että Eerik lähetti henkilääkärinsä hoitamaan Magnusia. Magnus oli saanut ensimmäisen kerran mielialaansa varten lääkkeitä jo vuonna 1561. Kaikki muutkin sisarukset kohtelivat veljeään myötätuntoisesti.
Magnusin kunto vaihteli muutaman vuoden aikana niin, että toisinaan hän voi paremmin ja matkusteli esimerkiksi sisarustensa luokse. Toisinaan hän voi huonosti, ja tiedetään, että sairaus sai hänet ajoittain käyttäytymään väkivaltaisesti. Magnusin vointi heikkeni lopulta niin paljon, että hän ei pystynyt enää hallitsemaan läänityksiään. Vuonna 1566 Eerikin tiedetään ohjeistaneen lääkäreitä, että veljeä pitäisi hoitaa niin, ettei hän pääsisi vahingoittamaan itseään. Samana vuonna Eerik otti haltuunsa Magnusin läänitykset ja lähetti hänet asumaan Vadstenan luostariin, jossa hänestä pystyttäisiin huolehtimaan. Luostarissa asui ainakin joitain nunnia, ja paikalla oli aina useampia vartijoita Magnusia varten. Magnus asui jossain erillisessä rakennuksessa, ja hänellä oli myös pääsy puutarhaan.
Kun Magnus muutti luostariin, Valborg-rakastajatar muutti pois Vadstenan linnasta ja meni naimisiin. Tiedetään, että vuonna 1567 Magnus kuljetettiin Nyköpingiin turvaan, kun Tanskan armeija tuli Ruotsiin sotaretkelle. Samana vuonna myös Juhana vapautui vankeudesta. Magnus jäi kuitenkin pysyvästi sairaaksi. Ainakin ajoittain Magnus ei ymmärtänyt, että Juhanasta oli tullut kuningas. Vuonna 1572 Juhana ja Kaarle jättivät Magnusin erään perinnönjaon ulkopuolelle sillä perusteella, että hänen mielensä ja järkensä olivat edelleen niin järkkyneet.
Viimeisinä vuosinaan Magnus asui Linköpingin ulkopuolella sijaitsevassa Kungsbron kartanossa. 1580-luvun loppupuolella hänen hoviinsa kuului 35–40 henkeä. Magnus kuoli 20. kesäkuuta 1595 Kungsbron kartanossa ollessaan 52-vuotias, ja hänet haudattiin Vadstenan luostarikirkkoon. Tiedetään, että kuningasperhe halusi pitää Magnusille arvokkaat hautajaiset.
Perhe

Magnus pysyi koko ikänsä naimattomana ja sai tiettävästi yhteensä kolme aviotonta lasta. Valborg Eriksdotterin kanssa Magnus sai kaksi tytärtä, joista molemmat muuttivat jossain vaiheessa asumaan Tukholman linnaan Eerikin hoviin. Eerik oli kuninkaana vuosina 1560–1568. Toisen rakastajattarensa Anna von Haubitzin kanssa hän sai yhden tyttären. Niin Annasta kuin tyttärestäkään ei tiedetä paljoa.
Sukunimen Gyllenhielm tyttäret saivat vuonna 1577 kuningas Juhanan määräyksestä. Saman sukunimen saivat muutkin Vaasa-suvun aviottomat lapset eli yhteensä kahdeksan lasta. Magnusin tytärten tiedetään saaneen hyvä kasvatus, ja he menivät naimisiin aatelismiesten kanssa.
Lapset Valborg Eriksdotterin kanssa:
Virginia Magnusdotter (k. lapsena)
Lucretia Magnusdotter Gyllenhielm (1562–1624), puoliso Christoffer von Warnstedt
Lapset Anna von Haubitzin kanssa:
Helena Magnusdotter Gyllenhielm, puoliso Wollmar Yxkull
Kulttuurissa

Magnusin kohtalo on innoittanut kansantarinoitsijoita ja taiteilijoita. Erään tarinan mukaan Magnus olisi hypännyt merenneidon lumoamana Vadstenan linnan ikkunasta alas, mutta pudonnut vahingoittumattomana vallihautaan. Keskiajalta tunnetaan myös lauluja ja balladeja, jotka kertovat herttua Magnusista ja eri taruolennoista, kuten merenneidosta, meripeikosta ja keijuista. Vuonna 1865 Ivar Hallström sävelsi romanttisen operetin nimeltään Hertig Magnus och sjöjungfrun (suom. Herttua Magnus ja merenneito), jonka ensiesitys oli kahta vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Magnus Vaasa Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Ruotsi
Antti Parviainen

Antti Parviainen (s. 1976)lähde? on suomalainen yrittäjä ja kirjailija. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Turun kauppakorkeakoulusta pääaineenaan kansantaloustiede. Parviainen aloitti uransa valuuttakauppiaana MeritaNordbankenissa vuonna 2000, jonka jälkeen hän johti Nordean strukturoidut sijoitustuotteet -osastoa (2005–2014). Pankkiirin uran jälkeen Parviainen siirtyi yrittäjäksi ja perusti venture capital -sijoituksiin erikoistuneen sijoituspalveluyhtiö Innovestor Oy:n vuonna 2014. Parviainen on perustanut myös rahoituksen ja it -alan konsultointiin erikoistuneen Sterly Oy:n, jossa hän toimii edelleen hallituksen puheenjohtajana.
Parviainen on kirjoittanut kolme sijoittamiseen, sijoittajapsykologiaan ja startup -sijoittamiseen keskittyvää tietokirjaa. Kaksi ensimmäistä on kirjoitettu yhdessä Ph.D. Sami Järvisen kanssa. Parviainen kirjoitti vuosina 2009–2012 viikoittaista sijoittajablogia Arvopaperi-lehteen.
Teokset

Järvinen, Sami ja Parviainen, Antti: Pääomaturvattu sijoittaminen.  Helsinki:  Talentum Oy, 2011.  ISBN 978-952-14-1615-6
Parviainen, Antti ja Järvinen, Sami: Sijoittamalla miljonääriksi. Helsinki: Talentum Oy, 2012. ISBN 978-952-14-1900-3.
Parviainen, Antti: Startup-sijoittaminen. Helsinki: Alma Talent, 2017. ISBN 978-952-14-2977-4
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle