stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Biljardi
Historia

Biljardin historia ulottuu lajin alkulähteille 1400-luvulle. William Shakespeare mainitsee lajin useasti teoksissaan, mukaan lukien kuuluisat vuorosanat: ”let’s to billiards” näytelmässä Antonius ja Kleopatra (1606–07). Muita innokkaita lajin harrastajia ovat olleet muun muassa Mozart, Ludvig XIV, Marie Antoinette, Immanuel Kant, Napoleon, Abraham Lincoln, Mark Twain, George Washington, Charles Dickens, George Armstrong Custer, Theodore Roosevelt, Lewis Carroll, W. C. Fields, Babe Ruth, Bob Hope ja Jackie Gleason.
Kaikkien biljardilajien katsotaan kehittyneen sisällä pelattaviksi peleiksi ulkona pelattavista keppi-ja-pallo-nurmikenttäpeleistä. Ne ovat siis sukua kroketille ja golfille.lähde?
Englanninkielisestä kirjallisuudesta löytyy sanan ”billiards” maininta ensimmäisen kerran Edmund Spenserin kirjasta Mother Hubberd’s Tale, vuodelta 1591. Kirja mainitsee nopin, kortein ja ”balliardsein” pelattavat pelit. Sanan ”biljardi” alkuperä saattaa olla ranskan kielen keppiä tarkoittava sana ”billart” tai ”billette”. Sanan alkuperä saattaa olla ranskan kielen palloa tarkoittava sana ”bille”. Myös biljardikepin nimitys ”köö” juontaa juurensa ranskan kieleen, häntää tarkoittavaan sanaan ”queue”. Pelissä alun perin käytetty maila muistutti muodoltaan enemmän golf- tai jääkiekkomailaa. ”Köö”, eli ”häntä” viittaa tapaan käyttää mailan häntäpäätä lyötäessä vallissa kiinni olevaa palloa.
Biljardiksi tunnistettavissa olevaa, krokettia muistuttavaa peliä pelattiin ulkotiloissa 1340-luvulla. Ranskan kuningas Ludvig XI:llä oli ensimmäinen tunnettu sisätiloissa sijaitseva biljardipöytä. Ludvig XIV kehitti peliä eteenpäin ja kasvatti sen suosiota, ja se levisi nopeasti Ranskan aateliston keskuudessa. Vaikka peliä oltiin pitkään pelattu paljaalla maalla, tämä muoto näyttää hävinneen 18. vuosisadalla kroketin, golfin ja keilapelien tieltä, kun taas pöytäbiljardi on yleistynyt sisätilojen aktiviteettina. Skotlannin kuningatar Maria Stuart väitti, että hänen ”table de billiard” vietiin pois niiden toimesta, joista lopulta tuli hänen teloittajansa (ja jotka käärivät hänen ruumiinsa pöydän verkaan). Vuonna 1588 Norfolkin herttuan on kirjoitettu omistaneen vihreällä veralla päällystetyn biljardipöydän, kolme biljardikeppiä ja 11 norsunluista biljardipalloa. Biljardin suosio kasvoi niin, että vuoteen 1727 mennessä sitä pelattiin lähes jokaisessa pariisilaisessa kahvilassa. Englannissa peli oli kehittymässä herrasväen hyvin suosituksi toiminnaksi. Biljardi levisi Venäjältä Suomeen ranskalaisen kulttuurin myötä 1800-luvulla.
Urheilulajina

Etenkin kansainvälisiä säädeltyjä ammattilaiskisoja on viimeistään vuodesta 1893 alkaen kutsuttu urheilutapahtumiksi eikä pelkästään peleiksi. Monista eri biljardilajeista järjestetään nykyisin kisoja, etenkin ysipallosta, snookerista, kolmen vallin karasta ja kasipallosta.
Vuonna 2005 pidetyssä World Games -urheilutapahtumassa Saksan Duisburgissa oli mukana biljardiosio, johon sisältyi pool, snooker ja kara. Myös vuoden 2006 Aasian kisoissa esiteltiin biljardilajien luokka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Biljardi Wikimedia Commonsissa
Suomen Biljardiliitto r.y.
CueTable - Online Visualization Tool for Billiard Sports (Arkistoitu – Internet Archive).
Biljardipallo pyörii, Seura, 17.08.1938, nro 33, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Jollei jouluna ole lunta

Jollei jouluna ole lunta (alkuperäiseltä nimeltään If It Doesn’t Snow on Christmas) on yhdysvaltalaisten Gerald Marksin ja Milton Pascalin kirjoittama joululaulu, johon suomenkieliset sanat teki Sauvo ”Saukki” Puhtila. Kappaleen alkuperäinen englanninkielinen versio julkaistiin vuonna 1949 Gene Autryn esittämänä, singlen ”Rudolph the Red-Nosed Reindeer” B-puolena. Suomeksi sen ovat levyttäneet muun muassa Vieno Kekkonen vuonna 1961, Pasi Kaunisto vuonna 1975 ja Jari Sillanpää vuonna 1996. Se on mukana myös Saukin ja Pikkuoravien sikermässä Pikkuoravien joulupotkuri 2 vuodelta 1964.
Kirjoitus

Thomas Eakins, The Writing Master, 1882.
Kirjoitus on kielen saattamista luettavaan muotoon jollekin kestävälle alustalle piirretyillä tai muuten tuotetuilla merkeillä, joilla on sovittu yhteys kieleen. Kirjoituksella on viestinnällinen tarkoitus.
Kirjoituksella tieto säilyy sen alkuperäisestä esitystapahtumasta riippumattomasti. Kirjoitustaidon myötä on tullut mahdolliseksi välittää tietoja sekä kaukaisiin maihin että tuleville sukupolville.
Kirjoitus on keksitty maailmanhistoriassa vain kaksi tai kolme kertaa itsenäisesti. Varhaisin kirjoitusjärjestelmä on muinaisten sumerien nuolenpääkirjoitus, joka keksittiin 3000-luvulla eaa. Kirjoitusjärjestelmien kolme perustyyppiä ovat sanakirjoitus, tavukirjoitus ja aakkoskirjoitus.
Merkitys

Toisin kuin puhe, joka on ihmiselle luontainen ominaisuus, kirjoitus on keksintö ja melko tuore kulttuurillinen saavutus. Kirjoitus on keksitty itsenäisesti vain muutaman kerran, ja monesta kulttuurista se on aina puuttunut kokonaan. Kirjoitus on käytössä kaikissa monimutkaisissa ja kehittyneissä yhteiskunnissa, mutta yksinkertaisista yhteisöistä se puuttuu. Kirjoituksella on ollut kokonaisvaltainen vaikutus kulttuureihin, ja se on ollut melkein kaikkien nykyaikaisten yhteiskuntien piirteiden edellytyksenä kirjoista uskontoon ja tieteeseen. Kirjoitus on nähty samanaikaisesti korkeakulttuurin ehtona ja sen tuotoksena.
Funktiot

Kirjoitus toimii muistin tukena. Sen avulla mikä tahansa vaikeasti muistettava tieto, joka aiemmin välittyi muistinvaraisesti ihmisiltä toisille ja sukupolvilta toisille puheen avulla, voidaan tallentaa pysyvästi. Kirjoituksen tätä funktiota on kiittäminen tiedon kasaantumisesta sekä historian olemassaolosta ja kaikesta siitä, mitä nykyaikana tiedetään muinaisista kulttuureista.
Kirjoituksen avulla voidaan laajentaa viestinnän ajallista ja paikallista kantamaa. Siinä kun puhe vaatii puhujan ja kuuntelijan, kirjoituksen avulla voidaan viestiä miten tahansa suuren etäisyyden yli ja kauas tulevaisuuteen. Kirjoituksella viesti pystytään myös toistamaan sanatarkasti, toisin kuin puheella. Näin kirjoituksen avulla on yhteiskunnissa voitu laajentaa valtaa ja sosiaalista kontrollia.
Kirjoitettu viesti muuttuu käsin kosketeltavaksi ja persoonattomaksi esineeksi, eli se menettää hetkellisyytensä ja yhteyden puhujaan. Kirjoitetun viestin tulkinnassa on siksi kyse sanojen tarkoituksesta, eikä siitä, mitä puhuja tarkoittaa. Kirjoituksen tulkinta riippuu siis kielellisten muotojen ja merkitysten tulkinnasta, eikä se ole enää tilannekohtaista kuten puheen tulkinta.
Kirjoituksen avulla voidaan kontrolloida sosiaalista käyttäytymistä. Ihmiset luottavat kirjoitettuun sanaan yleensä enemmän kuin puhuttuun. Lain ja oikeuden sekä käytäntöjen ja oikeellisuuden käsitteet liittyvät läheisesti kirjoitukseen. Myös esimerkiksi verotus, kutsunnat ja äänestäminen liittyvät kirjoitukseen, ja ihmisen identiteetti todistetaan kirjoittamalla.
Kirjoitus laajentaa ja vapauttaa ihmisten vuorovaikutusta tekemällä mahdolliseksi esimerkiksi kirjeviestinnän ja kaikenlaiset ohjeet, joilla viestijä voi vaikuttaa suuren joukon käyttäytymiseen.
Kirjoituksella on myös esteettinen funktio, joka tulee esiin kirjallisuudessa, teatterissa ja runoudessa sekä kalligrafiassa.
Kirjoitusjärjestelmät

Kirjoitusjärjestelmät jaetaan pääosin kolmeen ryhmään: logografinen eli sanakirjoitus, syllabinen eli tavukirjoitus ja äänne- eli aakkoskirjoitus. Kirjoitusjärjestelmissä on kuitenkin usein piirteitä kahdesta tai kolmesta ryhmästä, mikä tekee yksiselitteisen jaottelun vaikeaksi.
Tärkein ja lähes ainoa nykyisin käytössä oleva logografinen eli sanakirjoitus­järjestelmä on kiinan kirjoitusjärjestelmä, jota on käytetty pienin muutoksin kiinassa, japanissa, koreassa, vietnamissa ja eräissä muissa itäaasialaisissa kielissä.
Syllabisessa eli tavukirjoituksessa kirjoitusmerkit vastaavat tavuja, joista sanat koostuvat. Tavukirjoitus soveltuu parhaiten kieliin, joiden tavutus on suhteellisen yksinkertaista, kuten japanin kieleen. Lähes kaikki spontaanisti syntyneet tai luodut kirjoitusjärjestelmät,selvennä kuten cherokeen järjestelmä, ovat tavukirjoitusjärjestelmiä.
Aakkosto on joukko kirjaimia, joista kukin vastaa karkeasti puhutun kielen foneemia. Täydellisesti foneettisessa aakkostossa foneemit ja kirjaimet vastaavat toisiaan yksikäsitteisesti: kirjoittaja voi päätellä sanan kirjoitusasun sen äänneasusta, ja lukija voi päätellä sanan äänneasun sen kirjoitusasusta. Latinalainen kirjaimisto on laajimmin levinnyt aakkoskirjoitusjärjestelmä.
Abjadit olivat varhaisimpia aakkostoja. Niissä jokaiselle konsonantille on oma kirjaimensa, mutta vokaalikirjaimet puuttuvat kokonaan, tai niitä käytetään vain poikkeustapauksissa. Käytännössä kaikki tunnetut abjadit periytyvät seemiläiselle kielelle kehitetystä aakkostosta. Muiden muassa heprealainen ja arabialainen kirjoitus kuuluvat abjadeihin.
Abugida-aakkostoissa perusmerkit edustavat konsonanttia ja sitä seuraavaa perusvokaalia, ja kyseistä konsonanttia seuraavat muut vokaalit esitetään tekemällä kirjaimeen pieni säännöllinen muutos. Suurimman ryhmän abugida-aakkostoja muodostavat brahmi-kirjoituksesta kehittyneet aakkostot, joihin kuuluvat lähes kaikki Intian ja Kaakkois-Aasian kotoperäiset kirjoitusjärjestelmät.
Kirjoitusjärjestelmät, joissa symbolien muodot jäljittelevät joitain foneettisia ominaisuuksia, kuten ääntöelimistön asemaa foneemia äännettäessä. Korean hangul on näistä tunnetuin esimerkki.
Kuvamerkkien (yläriveillä) kehitys abstrakteiksi kirjoitusmerkeiksi (alariveillä) Mesopotamiassa, Egyptissä ja Kiinassa. Sarakkeet vasemmalta oikealle: 'kala', 'lintu', 'kirves', 'nuoli', 'pullo'.
Kirjakäärö oli kirjan edeltäjä.
Hei tonttu-ukot hyppikää

Hei tonttu-ukot hyppikää (ruots. Hej tomtegubbar) on ruotsalainen kansanlaulu. Se on alkuperältään juomalaulu, mutta Suomessa se on vakiintunut joululauluksi. Kappaleen ovat suomeksi levyttäneet muun muassa Kai Lind, Markku Aro ja Viktor Klimenko.
Petteri Punakuono (kappale)

”Petteri Punakuono” (engl. Rudolph the Red-Nosed Reindeer) on Johnny Marksin vuonna 1949 säveltämä ja sanoittama joululaulu. Suomenkieliset sanat kirjoitti Sauvo Puhtila. Kappaleen tunnetuin esittäjä on yhdysvaltalainen laulaja Gene Autry, jonka nauhoitusta on myyty yli 50 miljoonaa kappaletta. Tämä tekee ”Petteri Punakuonosta” maailmanlaajuisesti toiseksi myydyimmän joululaulusinglen Bing Crosbyn ”White Christmasin” jälkeen. Suomeksi kappaleen ovat äänittäneet Olavi Virta, Laila Kinnunen ja lukuisat muut artistit.
Laulun sanoituksessa kerrotaan Joulupukin rekeä vetävästä punakuonoisesta porosta nimeltä Petteri Punakuono.
Beer Barrel Polka

Jaromir Vejvodalle ja hänen sävellykselleen omistettu muistolaatta Prahassa.
Beer Barrel Polka, Roll out the Barrel tai Rosamunde on Jaromír Vejvodan (1902–1988) vuonna 1927 säveltämä polkka, joka aluksi tunnettiin instrumentaaliversiona ensimmäisen esityspaikkansa, Prahan esikaupunki Modřanyn mukaan nimellä Modřanská polka. Kappaleen sanoitti tšekiksi Václav "Vašek" Zeman, jolloin nimeksi tuli Škoda lásky (suomeksi "onneton rakkaus").

Toisen maailmansodan aikaan kappale tunnettiin jo useissa maissa lukuisilla nimillä. Vuonna 1938 kappaleen levytti saksalainen hanuristi Will Glahé nimellä "Rosamunde". Saksankieliset sanat oli kirjoittanut Klaus S. Richter vuonna 1934. Nimi "Beer Barrel Polka" liittyy Lew Brownin ja Wladimir Timmin sanoitukseen. Englanniksi kappale tuli tunnetuksi useina versioina, joita levyttivät muun muassa The Andrews Sisters, Glenn Miller Orchestra, Benny Goodman, Bobby Vinton, Billie Holiday ja Joe Patek.
Ruotsiksi kappale tunnetaan Nils Pernen sanoittamana nimellä Ut i naturen. Suomalaisia versioita kappaleesta ovat Böömiläinen polkka, Hei hei mukaan jokainen (sanoittajina Kullervo, Eine Laine ja Jukka Kuoppamäki) sekä Tonttujen joulupolkka -niminen lastenlaulu, jonka sanoitti Reino Helismaa.
Arkihuolesi kaikki heitä

Arkihuolesi kaikki heitä on Alpo Noposen sanoittama ja Leevi Madetojan säveltämä joululaulu.
Laulu alkaa sanoilla: "Arkihuolesi kaikki heitä / mieles' nuorena nousta suo! / Armas joulu jo kutsuu meitä / taasen muistojen suurten luo." Toinen säkeistö kertoo joulun merkityksestä ihmiskunnalle. "Syttyi siunattu joulutähti / yöhön maailman raskaaseen / hohde määrätön siitä lähti / viel on auvona ihmisten."
Alpo Noponen kirjoitti tekstin tunnelmalliseen lauluun kesäasunnollaan Inkoon Mäntylässä kesällä 1916. Laulu julkaistiin saman vuoden joulun alla Joulupukki-lehdessä.
Laulun ovat levyttäneet muun muassa Tapiolan kuoro, Mauno Kuusisto ja Candomino-kuoro.
Liitteet

↑  Arkihuolesi kaikki heitä - Lyrics LetSingIt.com. Viitattu 23.11.2020.
↑  Paavo Rytsä: Arkihuolesi kaikki heitä YLE Areena.  27.11.2006. Viitattu 23.11.2020.
↑  Arkihuolesi kaikki heitä Äänitetietokanta fono.fi. Viitattu 23.11.2020.
Antifulanismi

Antifulanismi eli fulanivastaisuus tarkoittaa vihamielistä suhtautumista fulaneihin heidän etnisen taustansa vuoksi. Antifulanismia esiintyy Nigeriassa, Malissa ja muissa Länsi-Afrikan valtioissa, joihin fulanit ovat paimentolaiskansana asettuneet. Fulanit edustavat noin kuutta prosenttia Nigerian väestöstä. Antifulanismia voi esiintyä yksilö-, tai ryhmävihana, ja se voi ilmentyä esimerkiksi väkivaltana tai terrorismina fulaniväestöön.
Terrorismi taustainen viha

Fulaneista enemmistö harjoittaa islaminuskoa mutta tästä huolimatta jihadistijärjestöt, kuten Boko Haram tai rotusyrjintää harjoittavat igbonationalistit, kuten IPOB ovat tehneet useita terrori-iskuja fulenihin ja nämä ryhmät samalla myös levittävät Fulani vastaista retoriikkaa.
Puustellin Työkylä

Puustellin Työkylä
Puustellin Työkylä, eli Puustellin hyvän työn kylä, on työ-, toiminta-, oppimis- ja valmennusympäristö. Puustellin Työkylää ylläpitää vuonna 1979 perustettu Puustellin Tuki ry. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on tukea ja edistää työllistymisessään erityistä tukea tarvitsevien kouluttautumista, työllistymistä ja työelämään sijoittumista sekä itsenäistä asumista. Laukaan Kuhankoskella sijaitseva Puustellin Työkylä on tuottanut sosiaalipalveluja vuodesta 1982. Työkylän yhteydessä sijaitsee myös Puustellin Työkylän puoti, jossa myydään kuntoutujien ja valmentautujien valmistamia kädentaitotuotteita.
Puustellin hyvän työn kylän toiminta

Puustellin Työkylän kädentaitotuvilla on tarkoitus oppia omien kykyjen mukaan uusia taitoja. Päivän tehtävien suunnittelussa otetaan huomioon kuntoutujan ja valmentautujan vahvuudet, kiinnostuksen kohteet ja olemassa olevat taidot. Valtaosa myynnissä olevista tuotteista valmistuu usean henkilön yhteistyön tuloksena. Tuotteita myydään eteenpäin Puustellin Työkylässä sijaitsevassa Puodissa. Kädentaitotupia ovat puu-, keittiö-, ylä- ja alatupa. Kuntoutujat ja valmentautujat yhdessä ohjaajan kanssa pohtivat kullekin sopivimmat tehtävät.
Puutuvalla työstetään puuta ja vastataan kiinteistöhuollosta. Valmennusta on mahdollista saada puutuvalla myös viittomakielellä.
Keittiössä valmistetaan päivittäin yhteistyönä aamupala, lounas ja päiväkahvi. Keittiö vastaa pesulatoiminnasta ja työtilojen siivouksen fasilitoinnista.
Ylätuvalla työstetään pehmeitä materiaaleja. Alihankintana tehdään muun muassa hammaslappuja ja pakataan kynttilöitä.
Alatussa harjoitetaanmatalan kynnyksen toimintaa.
Puustellin Työkylässä voi suorittaa opintoja muun muassa oppisopimusta hyödyntäen. Myös työkyvyn arviointeja tehdään sitä tarvitseville valmentautujille.
Puustellin Työkylän historia tiivistetysti

Puustellin Tuki ry on perustettu vuonna 1979. Sosiaalineuvos Eila Ollikainen, apulaisprofessori Erkki Saari ja käsityönopettaja Sirkka Rautala ystävineen olivat perustajajäseniä.
Raha-automaattiyhdistyksen osittaisella tuella perustettiin Puustellin Työkylä, jossa ensimmäiset työntekijät aloittivat kesällä 1982. Työkylän ensimmäinen toiminnanjohtaja oli Eila Ollikainen. Muut toiminnanjohtajat: Ilpo Värre, Marja-Liisa Pitkänen, Martti Wilhelms, Aune Kinnunen, Petri Wirzenius, Tuija Hämäläinen
Puustellin Työkylälle myönnettiin Laukaan kulttuuripalkinto vuonna 1992.
Puustellin Tuki ry

Puustellin Tuki ry on riippumaton kolmannen sektorin toimija, jonka toiminnan tarkoitus on ylläpitää ja kehittää osatyökykyisten mahdollisuuksia tehdä työtä ja hankkia toimeentuloa. Tarkoitusta varten yhdistys ylläpitää Puustellin Työkylää Laukaan Kuhankoskella.
Puustellin Tuki ry:n hallitukseen kuuluu puheenjohtaja, kolme varsinaista jäsentä, kaksi asiantuntijajäsentä ja kaksi varajäsentä. Puustellin Tuki ry on jäsenenä seuraavissa yhteisöissä: Keski-Suomen työpajayhdistys, Keski-Suomen yhteisöjen tuki (KYT Osk.), Laukaan yrittäjät ry, Valtakunnallinen Työpajayhdistys, Soste, Vates-säätiö.
Puoti

Puustellin Työkylässä sijaitseva Työkylässä valmistettuja tuotteita myyvä puoti toimii oppimisympäristönä. Valmentautujien oman osaamisen ja taitojen puitteissa valmistuvat tuotteet jatkavat matkaansa asiakkaille Puodin kautta.
Aiheesta muualla

Työhönvalmennus
Tuettu oppisopimuskoulutus
Kettu juoksi yli järven

Kettu juoksi yli järven (ruots. Räven raskar över isen) on vanha ruotsalainen joululaulu, johon kuuluu piirileikki. Lauluun liittyvässä roolileikissä jokainen säkeistö on omistettu jollekin ihmisryhmälle: ensin esitetään tyttöjen, poikien, eukkojen ja ukkojen laulut, minkä jälkeen siirrytään erilaisiin ammatteihin. Kullervon laatimassa suomenkielisessä sanoituksessa aloitetaan suoraan ammateista ja heti ensimmäiseen säkeistöön sisältyy leipurin laulu. Ruotsiksikaan laulun sanat eivät liity erityisesti jouluun ja ketun juoksun mainitsemisen merkitys on epäselvä.
Laulu mainitaan jo Olof Rudbeck vanhemman vuonna 1689 julkaiseman Atlantica-kirjan toisessa osassa nimellä ”Hå, hå Räfwen han låckar på isen”. Laulu ja leikki levisivät laulukirjojen myötä 1900-luvun alkupuolella myös Suomen ruotsinkielisten keskuuteen.
Chihuahuan aavikko

Chihuahuan aavikko kartalla.
Näkymä aavikolle.
Chihuahuan aavikko (engl. Chihuahua Desert) on aavikko Yhdysvaltojen ja Meksikon rajalla. Yhdysvalloissa tämä aavikko sijaitsee laaksoissa ja altaissa Pecos-joelta länteen ja Meksikossa Chihuahuasta suurimman osan ja Coahuilan pohjoisosan. Alueen vuoristoissa, esimerkiksi Sierra Madren vuoristossa, kasvaa havupuita, jopa metsiä ja ne ovat alueen "taivassaaria".
Chihuahuan aavikko on hieman korkeammalla kuin Sonoran aavikko, 600–1675 metrin korkeudella. Heinäkuussa lämpötila nousee usein  35–40 °C:seen. Talvella on leutoa tai melko kylmää korkeudesta riippuen. Chihuahuan aavikko on hieman kosteampi kuin Great Basinin eteläosa tai Sonoran ja Mojaven autiomaat. Alueella yleisiä kasveja ovat esimerkiksi jukat (Yucca), opuntiakaktukset (Opuntia), kreosoottipensas (Larrea tridentata) ja kaktuslajit Ferocactus pringlei ja Echinocereus polyacanthus. Chihuahuan aavikolle tyypillinen kasvi on Lechuguilla, joka on mätäsmäinen leveä heinämäinen kasvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chihuahuan aavikko Wikimedia Commonsissa
Äidin porsaat

Äidin porsaat (ruots. Morsgrisar) on ikivanha ruotsalainen laululeikki, joka on Skandinaviassa suosittu joululauluna. Laulu on ensi kerran äänitetty vuonna 1901. Sana morsgris viittaa äidin hemmottelemiin lapsiin, nykyään myös miessukupuoleen.
Joy to the World

Näyte
Instrumentaalinen versio.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Joy to the World on joululauluna tunnettu englantilainen virsi.
Laulun sanat on kirjoittanut tunnettu englantilainen virsiensanoittaja Isaac Watts. Ne sisältyvät hänen vuonna 1719 julkaisemaansa Raamatun Psalmien kirjan innoittamaan teokseen The Psalms of David, Imitated in the Language of the New Testament, jossa ne esiintyvät psalmin 98 toisen osan kohdalla. Laulun sävel perustuu nuotteihin, jotka yhdysvaltalainen Lowell Mason julkaisi vuonna 1839 kokoelmassa The Modern Psalmist. Masonin teoksessa sävelen mainitaan olevan peräisin Georg Friedrich Händeliltä, ja sen alkulähteeksi on yleisesti oletettu Händelin Messias-oratorio. Musiikintutkijat ovat kuitenkin sittemmin tulleet siihen tulokseen, että sävel ei luultavasti ole peräisin Händelin teoksista, ja Mason lienee säveltänyt sen itse lainaten vain ensimmäiset tahdit Messias-oratorion eräästä kohdasta.
Vuoteen 1979 ulottuvan tietokannan mukaan ”Joy to the World” oli Pohjois-Amerikassa kaikkein useimmin julkaistu virsi, sillä se sisältyi lähes 1 400:aan virsikirjaan.
Anna-Mari Kaskinen on suomentanut laulun nimellä ”Riemuitse maa”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joy to the World Wikimedia Commonsissa
Fatwa

Damaskoslaisen Umaijadi-moskeijan imaamin Muaz al-Khatibin käsinkirjoittama fatwa vuodelta 2008.
Fatwa (arab. فتوى‎) on kirjallinen lainopillinen lausuma, jonka islamilainen uskonoppinut antaa jostain šariaa eli Jumalan lakia koskevasta kysymyksestä. Šarian lähteitä ovat Koraani ja Muhammedista kertovat hadithit, joiden joukossa niin sanotut Kuusi kirjaa ovat sunnimuslimeille tärkeimmät.
Islam on kaikenkattava uskonto, jonka sisältämät Jumalan lain määräykset ulottuvat koko inhimillisen elämän kirjolle. Islam kuitenkin kieltää tavallista maallikkoa itse tulkitsemasta pyhiä tekstejä. Näistä syistä muslimit joutuvat kääntymään uskonoppineiden puoleen erilaisissa asioissa saadakseen tietää, mikä on šarian mukainen menettelytapa. Fatwa on uskonnollinen mielipide, jonka antaa uskonasioihin perehtynyt mufti. Hänen tehtävänsä eroaa oikeusistuimessa toimivan uskonnollisen tuomarin eli qadin tehtävistä. Mufti ei ratkaise oikeusjuttuja vaan antaa uskonnollista taustatietoa ja ratkaisuja tilanteisiin, jotka eivät yleensä kuulu oikeusistuimille.
Neuvon kysyminen uskonasiassa

Kun muslimi haluaa tietää, mikä on islamin kanta johonkin asiaan, hän kysyy sitä uskonoppineelta, joka osaa tulkita Koraania ja haditheja. Šarian asiantuntijoita ovat etenkin muftit, joiden antamansa lausunnot, fatwat, ovat Jumalan laista annettuja tulkintoja. Muftin tehtäviin ei ole virallista tutkintoa. Mufti saavuttaakin asemansa luottamuksen kautta, jota uskovat tuntevat hänen asiantuntemustaan kohtaan. Keskiajalla eläneeltä oppineelta Ahmad ibn Hanbalilta kysyttiin, kuinka monta hadithia piti osata, että pystyi antamaan asiantuntevan mielipiteen lakiasioissa. Hanbali arveli, että lukumäärä oli jossain 300 tuhannen ja 500 tuhannen välissä.
Yksinkertaisimmin muslimi voi kysyä neuvoa imaamilta, joka johtaa rukouksia moskeijassa. Perinteisesti kysymyksiin vastataan perjantairukouksen jälkeen, missä lainoppineen avustajat keräävät paperilapulle kirjoitetut kysymykset. Fatwa on yleensä suullista vastausta perusteellisempi kirjallinen lausunto, jonka laatiminen vie uskonoppineelta aikaa. Fatwa voi silti olla myös lyhyt suullinen lausunto. Nykyisin on perustettu fatwa-neuvostoja, joita toimii myös internetissä palvelemassa uskovia.
Fatwoilla voi olla poliittinen ulottuvuus. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Osmanien valtakunnan hallitus tilasi oppineilta fatwan, joka todisti, että muslimien velvollisuus oli taistella ympärysvaltoja vastaan jihadin eli uskonosodan merkeissä.
Fatwat voivat koskea esimerkiksi oikeaa kehonhoitoa. Parran ja viiksien pituus on islamissa uskonnollinen kysymys. Al-Bukharin erään hadithin mukaan miehellä pitää olla parta, mutta sen ja viiksien pitää olla lyhyet. Kysymykseen, voiko miehelle lahjoittaa partakoneen, uskonoppinut vastasi nettisivuillaan, että se ei ole luvallista, jos lahjoittaja uskoo, että lahjan saaja, aikoo ajaa sillä partansa pois, minkä teon Jumala on kieltänyt.
Jotkut fatwat voivat muistuttaa psykologista neuvontaa. Nuori mies kysyi, onko mahdollista harrastaa seksiä islamilaisen henkiolennon eli jinnin kanssa, kuten hän arvelee itselleen tapahtuneen. Uskonoppineen vastaus oli, että oppineitten mielipiteet jakautuvat. Toisten mielestä se oli mahdollista, toisten ei. Hän neuvoi miestä jatkamaan uskonnollisten velvollisuuksiensa suorittamista, välttämään humpuukin puhujia ja kääntymään lääkärin puoleen.