stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norman Ross

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Norman Ross vuonna 1919 |  Norman Ross vuonna 1919 |  Norman Ross vuonna 1919 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 400 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 1 500 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 4 × 200 m vapaauintiviesti |  |
Norman DeMille Ross (2. toukokuuta 1896 Portland, Oregon – 19. kesäkuuta 1953 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Ross kilpaili Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920, joissa hän osallistui 100 metrin vapaauintiin, 400 metrin vapaauintiin, 1 500 metrin vapaauintiin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestiin. Samoissa olympialaisissa Ross edusti Yhdysvaltoja myös miesten vesipalloturnauksessa. Antwerpenissä 1920 hän saavutti kolme olympiakultaa 400 metrin vapaauinnista, 1 500 metrin vapaauinnista ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Normal

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Normal voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Normal, Alabama Agricultural and Mechanical Universityn sijaintipaikka Alabamassa, Yhdysvalloissa
Normal, paikkakunta Illinois’ssa, Yhdysvalloissa
Normal, Tanskassa vuonna 2012 perustettu, muissakin maissa toimiva kauppaketju
Normal, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003
Normal, kanadalainen elokuva vuodelta 2007
Normal, Ron ”Bumblefoot” Thalin musiikkialbumi vuodelta 2005.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Normal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nero Wolfe

Nero Wolfe on yhdysvaltalaisen dekkarikirjailija Rex Stoutin luoma kuvitteellinen salapoliisihahmo. Wolfe on Stoutin dekkareiden lihava, kulinarismia rakastava ja orkideoiden hoitoa harrastava huippuälykäs päähenkilö. Stoutin Wolfelle antama rooli on omaperäinen: Wolfe ei käytännössä koskaan poistu suuresta New Yorkin ruskeakivitalostaan vaan antaa apulaisensa Archie Goodwinin hoitaa kaikki kenttäetsivän työt. Huomionarvoista on myös, että vaikka vuosikymmenet dekkarisarjan edetessä vierivät, Wolfe, Goodwin ja heidän läheiseen tuttavapiiriinsä kuuluvat henkilöt eivät vanhene.
Stout kirjoitti 1930-luvulta alkaen 1970-luvulle saakka yhteensä 33 Nero Wolfe -romaania ja 39 novellia. Stout sai työstään Wolfe-dekkaristina paljon tunnustusta, merkittävimpänä ehkä ehdokkuus vuoden 2000 vuosisadan parhaaksi dekkarikirjailijaksi maailman suurimmassa mysteeri- ja scifi-kirjallisuustapahtumassa Boucherconissa. Palkinnon voittaneen Agatha Christien lisäksi ehdolla palkituiksi olivat myös Raymond Chandler, Dashiell Hammett ja Dorothy Sayers.
Stoutin perikunnan luvalla amerikkalainen toimittaja ja kirjailija Robert Goldsborough jatkoi 1980-luvulla Nero Wolfe -dekkareiden kirjoittamista. Hän on julkaissut yhdeksän Nero Wolfe -romaania, näistä yksi Nero Wolfen ja Archie Goodwinin ensi kohtaamista käsittelevä esiosa.
Rex Stoutin Nero Wolfe -tuotanto > Romaanit

Fer-de-Lance, julkaistu 1934 (suom. Keihäskäärme)
The League of Frightened Men, 1935 (Pelokkaitten miesten liitto)
The Rubber Band, 1936 (Puuttuva lenkki)
The Red Box, 1937 (Punaisen rasian arvoitus)
Too Many Cooks, 1938 (Liian monta kokkia)
Some Buried Caesar, 1939 (Caesar on kuollut)
Over My Dead Body, 1939 (Yli kuolleen ruumiini)
Where There’s a Will, 1940 (Missä on testamentti)
The Silent Speaker, 1946 (Kadonnut ääni)
Too Many Women, 1947 (Liian monta naista)
And Be a Villain (myös More Deaths than One), 1948 (Liian monta kuolemaa)
The Second Confession, 1949 (Toinen tunnustus)
In the Best Families (myös Even in the Best Families), 1950 (Parhaissakin perheissä)
Murder by the Book, 1951 (Kuoleman käsikirjoitus)
Prisoner’s Base (myös Out Goes She), 1952 (Nero Wolfe pesee kätensä)
The Golden Spiders, 1953 (Kultaiset hämähäkit)
The Black Mountain, 1954 (Mustan vuoren varjossa)
Before Midnight, 1955 (Ennen keskiyötä)
Might As Well Be Dead, 1956 (Viittä vaille vainaja)
If Death Ever Slept, 1957 (Jos kuolema uinahtaa)
Champagne for One, 1958 (Samppanjaa yhdelle)
Plot It Yourself (myös Murder in Style), 1959 (Murhaajan tyyliin)
Too Many Clients, 1960 (Liian monta asiakasta)
The Final Deduction, 1961 (Lopullinen ratkaisu)
Gambit, 1962 (Viimeinen siirto)
The Mother Hunt, 1963 (Löytölapsi)
A Right To Die, 1964 (Oikeus kuolla)
The Doorbell Rang, 1965 (Ovikello soi)
Death of a Doxy, 1966 (Murha makuuhuoneessa)
The Father Hunt, 1968 (Isätön tyttö)
Death of a Dude, 1969 (Kesävieraan kuolema)
Please Pass the Guilt, 1973 (Kuolema pöytälaatikossa)
A Family Affair, 1975 (Nero Wolfen viimeinen juttu)
Rex Stoutin Nero Wolfe -tuotanto > Novellikokoelmat

Seuraavat sisältävät 2–4 Nero Wolfe -tarinaa.
Black Orchids, julkaistu 1942
Not Quite Dead Enough, 1944 (suom. Ei aivan tarpeeksi kuollut)
Trouble in Triplicate, 1949
Three Doors to Death, 1950
Curtains for Three, 1950
Triple Jeopardy, 1952
Three Men Out, 1954
Three Witnesses, 1956
Three For the Chair, 1957 (suom. Liian monta etsivää)
And Four to Go, 1958
Three at Wolfe’s Door, 1960
Homicide Trinity, 1962
Trio for Blunt Instruments, 1964
Death Times Three, 1985 (tarinat kirjoitettu 1940, 1958, 1961)
Robert Goldsboroughin Nero Wolfe -romaanit

Murder in E Minor, julkaistu 1986
Death on Deadline, julkaistu 1987 (suom. Keltainen lehdistö)
The Bloodied Ivy, julkaistu 1988 (suom. Verenpunainen muratti)
The Last Coincidence, julkaistu 1989 (suom. Liian monta alibia)
Fade to Black, julkaistu 1990 (suom. Musta aukko)
Silver Spire, julkaistu 1992
The Missing Chapter, julkaistu 1994
Archie Meets Nero Wolfe, julkaistu 2012
Murder in the Ball Park, julkaistu 2014
Nina Stemme

Nina Stemme
Nina Stemme (s. 11. toukokuuta 1963 Tukholma) on ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Stemme teki oopperadebyyttinsä Cortonassa vuonna 1989. Hän aloitti laulamisen mezzosopraanona, mutta kouluttautui sitten sopraanoksi ja valmistui Operahögskolanista Tukholmassa vuonna 1994. Vuonna 1993 hän voitti Operalia-kilpailun ja pääsi finalistiksi BBC Cardiff Singer of the World -kilpailussa. Vuosina 1993 ja 1994 hän piti Plácido Domingon kanssa konsertit Bastiljissa.
Varhaisella urallaan Stemme esiintyi muiden muassa Cherubinon (Figaron häät), Mimìn (La bohème), Eurydiken (Orfeus ja Eurydike) ja Rosalinden (Lepakko) rooleissa. Tristanin ja Isolden naispääroolin hän on tulkinnut muun muassa Glyndebournen festivaalilla, Covent Gardenissa ja Bayreuthin musiikkijuhlilla. Hän on tehnyt siitä myös kaksi levytystä. Hän on esiintynyt monissa muissakin Richard Wagnerin teosten rooleissa. Stemme debytoi Metropolitan-oopperassa vuonna 2000 Sentan roolilla Lentävässä hollantilaisessa ja Covent Gardenissa vuonna 2005 Amelian roolilla Un ballo in mascherassa.
Stemmen saamien palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat Ruotsin hovilaulajan sekä Itävallan Kammersängerinin arvot, Laurence Olivier -palkinto (2010), International Opera Award (2013), Litteris et Artibus -mitali (2008) ja Birgit Nilsson -palkinto (2018).
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Niinilampi (Mäntyharju, Vekaranjärvi)

| Niinilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°10′44″N, 26°58′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Väärään 
Järvinumero:  14.984.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,4 m  
Pituus:  680 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,655 km  
Pinta-ala:  8,565 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNiinilampi 
Niinilampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Vekaranjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 680 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,4 metriä mpy.
Nikolai Jakovlev

Nikolai Feofanovitš Jakovlev (ven. Никола́й Феофа́нович Я́ковлев; 22. toukokuuta (J: 10. toukokuuta) 1892 Bulgarinin huuttori nykyisen Saratovin alueen Atkarskin piirissä – 30. joulukuuta 1974 Moskova) oli venäläinen kielitieteilijä.
Nikolai Jakovlev valmistui vuonna 1916 Moskovan yliopistosta. Hän kuului Filipp Fortunatovin koulukuntaan. Vuodesta 1920 lähtien hän johti Pohjois-Kaukasian kielten ja kulttuurien tutkimustyötä valistusasiain kansankomissariaatissa ja Neuvostoliiton kansojen kielten ja kirjallisuuden instituutissa. Jakovlev toimi myös Uuden kirjaimiston keskuskomiteassa. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen hän työskenteli Moskovan idäntutkimusinstituutin ja Vieraiden kielten sotilasinstituutin professorina sekä Neuvostoliiton tiedeakatemian Kielen ja ajattelun instituutissa. Niin sanotun ”kielitieteellisen keskustelun” jälkeen vuonna 1951 Jakovlev erotettiin tehtävistään marrilaisena, minkä jälkeen hän sairastui ja luopui tieteen harjoittamisesta.
Jakovlev oli huomattava kaukasialaisten kielten tutkija ja yksi foneemiteorian kehittäjistä. Hän johti Neuvostoliiton monien vähemmistökielten kirjaimistojen luomista. Hänet tunnetaan myös suunnitelmasta venäjän kielen siirtämiseksi latinalaiseen kirjaimistoon. Jakovlev kirjoitti laajat adygein, kabardin ja tšetšeenin sekä julkaisematta jääneet abhaasin ja inguušin kieliopit.
Niinilampi (Kouvola)

| Niinilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°09′29″N, 26°58′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskupuro:  suopuro Luujärveen 
Järvinumero:  14.981.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,6 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,695 km  
Pinta-ala:  0,803 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNiinilampi 
Niinilampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Vekarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 270 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Repoveden–Luujärven alueeseen (14.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,6 metriä mpy.
Luettelo Ihmeperheen hahmoista

Tämä on Luettelo Ihmeperhe-elokuvasarjan hahmoista.
Herra Ihme

Herra Ihme (engl. Mr. Incredible) (oikealta nimeltään Ilari "Ilu" Vaara (engl. Robert "Bob" Parr)) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä supersankari. Hänellä on mm. yli-inhimillinen fyysinen voima ja hän on lähes haavoittumaton. Hänen perheeseensä kuuluu vaimo Rajaton, tytär Ilona Vaara ja pojat Esa ja Jaska Vaara. Herra Ihmeen loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on Craig T. Nelson.
Herra Ihme > Elokuvat > Ihmeperhe

Ihmeperhe-elokuvan alussa Herra Ihme torjuu useamman kerran Pasi Pätkä nimisen Ihmepojan nimekseen ottaneen lapsen, joka haluaisi olla hänen apurinsa. Herra Ihme tapaa myös Rajattoman, jonka kanssa vuosien päästä menee naimisiin ja perustaa perheen. Tässä ajassa myös Syndrooman nimekseen ottanut Ihmepoika on hautonut kostoa Herra Ihmeelle. Hän on rakentanut robotin, jonka on laittanut useamman supersankarin kimppuun. Jos supersankari selvisi, Syndrooma paranteli robottia, jonka jälkeen se tappoi supersankarin. Viimeiseksi hän aikoo laittaa sen Herra Ihmeen kimppuun. Tämän kuoltua Syndrooman aikomuksena on laittaa robottinsa hyökkäämään kaupunkiin ja sitten pysäyttää se ollakseen supersankari.
Herra Ihme > Elokuvat > Ihmeperhe 2

Ihmeperhe 2-elokuvassa supersankarius on kielletty lailla. Kuitenkin Herra Ihme haluaisi olla jälleen supersankari. Tähän mahdollisuus avautuu, kun Voitto Taival niminen mies kutsuu hänet, Rajattoman ja Hyytäjän tapaamiseen, jossa suunnitellaan kuinka supersankarius saataisiin taas laillistettua. He keksivät, että jos he näyttäisivät, että supersankareita tarvittaisiin, niin supersankarius laillistettaisiin. Voitto Taival valitsee siihen tehtävään vastahakoisen Rajattoman, jonka Herra Ihme saa suostuteltua siihen. Rajattoman lähdettyä tehtävälle Herra Ihme jää huolehtimaan lapsista vaihtelevalla menestyksellä.
Rajaton

Rajaton (engl. Elastigirl) (oikealta nimeltään Elli Vaara (engl. Helen Parr)) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä supersankari. Hän kykenee venyttämään itseään hyvin paljon. Hänen perheeseensä kuuluu mies Herra Ihme, tytär Ilona Vaara ja pojat Esa ja Jaska Vaara. Rajattoman loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on Holly Hunter.
Rajaton > Elokuvat > Ihmeperhe

Ihmeperhe-elokuvan alussa Rajaton tapaa Herra Ihmeen, jonka kanssa vuosien päästä menee naimisiin ja perustaa perheen. Aikuiseksi kasvanut nuorena Ihmepojaksi nimensä ottanut Pasi Pätkä, joka nykyään on ottanut nimekseen Syndrooma on hautonut kostoa Herra Ihmeelle, joka vuosia sitten useamman kerran torjui hänet, kun hän olisi halunnut olla Herra Ihmeen apuri. Hän on rakentanut robotin, jonka on laittanut useamman supersankarin kimppuun. Jos supersankari selvisi, Syndrooma paranteli robottia, jonka jälkeen se tappoi supersankarin. Viimeiseksi hän aikoo laittaa sen Herra Ihmeen kimppuun. Tämän kuoltua Syndrooman aikomuksena on laittaa robottinsa hyökkäämään kaupunkiin ja sitten pysäyttää se ollakseen supersankari. Herra Ihmeen lähdettyä salaiseen tehtävään Rajaton salaa mukaan tulleiden Ilonan, Esan ja Jaskan kanssa lähtee Herra Ihmeen perään selvittämään mitä on tapahtunut.
Rajaton > Elokuvat > Ihmeperhe 2

Ihmeperhe 2-elokuvassa supersankarius on kielletty lailla. Kuitenkin Herra Ihme haluaisi olla jälleen supersankari. Tähän mahdollisuus avautuu, kun Voitto Taival niminen mies kutsuu hänet, Rajattoman ja Hyytäjän tapaamiseen, jossa suunnitellaan kuinka supersankarius saataisiin taas laillistettua. He keksivät, että jos he näyttäisivät, että supersankareita tarvittaisiin, niin supersankarius laillistettaisiin. Voitto Taival valitsee siihen tehtävään vastahakoisen Rajattoman, jonka Herra Ihme saa suostuteltua siihen. Rajattoman lähdettyä tehtävälle Herra Ihme jää huolehtimaan lapsista vaihtelevalla menestyksellä. Tehtävällä Rajaton saa vastaansa salaperäisen Ruutukaapparin.
Ilona Vaara

Ilona Vaara (engl. Violet Parr) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä supersankari. Hän kykenee tekemään itsestään näkymättömän ja luomaan voimakenttiä. Hänen perheeseensä kuuluu isä Herra Ihme, äiti Rajaton ja veljet Esa ja Jaska Vaara. Ilonan loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on Sarah Vowell.
Ihmeperhe 2 -elokuvan alussa Ihmeperhe on saanut vastaansa Raivaajan. Ilona joutuu jäämään vahtimaan Jaskaa, ja raivoissaan siitä, ettei päässyt mukaan toimintaan hän ottaa naamarinsa ja paiskaa sen maahan, minkä hänen ihastuksensa Toni Rytivuo näkee. Ilona kertoo tästä isälleen Herra Ihmeelle, joka Ilonan tietämättä järjestää Tonin muistin menettämisen, jonka johdosta hän unohtaa Ilonan kokonaan. Ilonan tullessa puhumaan Tonille tämä ei näytä muistavan häntä. Herra Ihme kertoo Ilonalle myöhemmin mitä Tonille tehtiin, josta Ilona suuttuu. Hän kuitenkin elokuvan lopussa onnistuu järjestämään Tonin kanssa treffit.
Esa Vaara

Esalias "Esa" Vaara (engl. Dashiell "Dash" Robert Parr) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä supersankari. Hän kykenee juoksemaan yli-inhimillisen nopeasti. Hänen perheeseensä kuuluu isä Herra Ihme, äiti Rajaton, sisar Ilona Vaara ja veli Jaska Vaara. Esan loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on ensimmäisessä elokuvassa Spencer Fox ja toisessa Huck Milner.
Jaska Vaara

Jaska Vaara (engl. Jack-Jack Parr) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä supersankari. Hänen voimansa on vasta muodostumassa, mutta hänellä on ollut kykyjä mm. jakautua ja ampua silmistään lasereita. Hänen perheeseensä kuuluu isä Herra Ihme, äiti Rajaton, sisar Ilona Vaara ja veli Esa Vaara. Jaskan loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on toisessa elokuvassa Eli Fucile.
Eira Kuosi

Eira "E" Kuosi (engl. Edna Mode) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä hahmo. Hän osaa tehdä supersankareille todella hyviä heidän supervoimilleen sopivia asuja. Hän on tehnyt asun mm. Herra Ihmeelle. Eira Kuosin loi Brad Bird, joka myös toimi hänen ääninäyttelijänään.
Hyytäjä

Hyytäjä (engl. Frozone) (oikealta nimeltään Julius Väre (engl. Lucius Best)) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä supersankari, joka auttaa Ihmeperhettä taisteluissa. Hän pystyy hallitsemaan ja luomaan jäätä. Hänen perheeseensä kuuluu vaimo. Hyytäjän loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on Samuel L. Jackson.
Syndrooma

Syndrooma (engl. Syndrome) (aiemmin Ihmepoika (engl. Incrediboy), oikealta nimeltään Pasi Pätkä (engl. Buddy Pine)) on Ihmeperhe-elokuvasarjassa esiintyvä superroisto, ja Ihmeperhe-elokuvan pääantagonisti. Hän on nerokas keksijä, joka on rakentanut mm. hyvin voimakkaan, älykkään ja kestävän robotin. Syndrooman loi Brad Bird ja hänen ääninäyttelijänsä on Jason Lee.
Syndrooma > Ihmeperhe

Kun Syndrooma oli lapsi, hän yritti päästä Herra Ihmeen apuriksi, Ihmepojaksi, mutta joutuu useasti tämän torjumaksi. Vuosien varrella Herra Ihme menee naimisiin Rajattoman kanssa, ja saa hänen kanssaan lapsia. Myös supersankarius kielletään. Samaan aikaan Ihmepoika on hautonut kostoa ja ottanut nimekseen Syndrooman. Syndrooma käyttää hyväkseen supersankarikieltoa, ja yksi kerrallaan huijaa supersankareiksi jälleen haluavia henkilöitä taistelemaan robottiaan vastaan. Jos supersankari selvisi, Syndrooma teki robotistaan paremman, jolloin tämä tappoi supersankarin. Useiden supersankarien jälkeen Syndrooma huijaa samalla tavalla Herra Ihmettä, mikä onnistuu. Tämä kuitenkin pärjää robotille, jolloin Syndrooma tekee siitä paremman. Tällä kertaa Herra Ihme ei pärjää, mutta saa tilaisuuden huijata Syndroomaa lavastamalla kuolemansa tämän tultua paikalle ja vahingossa heitettyä Herra Ihmeen kauas. Tämän jälkeen Syndrooma valmistautuu lähettämään robottinsa kaupunkiin, minkä jälkeen hän pysäyttäisi sen ja hänestä tulisi supersankari. Syndrooma ehtii kuitenkin ensin huomata Herra Ihmeen olevankin elossa, mutta päättää jättää tämän eloon katsomaan suunnitelmansa toteutumista. Puolta vaihtanut Mirage kuitenkin vapauttaa Herra Ihmeen, minkä jälkeen tämä ja häntä seuranneet Rajaton, Esa ja Ilona yrittävät pysäyttää Syndrooman, mutta tämä onnistuu vangitsemaan heidät, minkä jälkeen hän lähtee robottinsa kaupunkiin. Herra Ihme perheensä kanssa onnistuu pakenemaan Ilonan ansiosta ja lähtee perään. Syndrooma onnistuu pääsemään robottinsa kanssa kaupunkiin, mutta hän ei onnistukkaan pysäyttämään sitä. Tämän jälkeen Herra Ihme perheensä kanssa ja Hyytäjä tulevat paikalle taistelemaan robottia vastaan ja onnistuvat tuhoamaan sen. Herra Ihme ja hänen perheensä ollessa matkalla takaisin kotiin Rajaton kuuntelee Jaskan lapsenvahdin vastaajaan jättämät viestit, joista viimeisessä tämä kiittää Rajatonta toisen lapsenvahdin palkkaamisesta, mitä hän ei tehnyt. He ryntäävät sisään ja löytävät Syndrooman Jaska sylissään. Hän pakenee Jaskan kanssa, mutta tämä käyttää juuri saamiaan supervoimiaan ja pääse pois Syndroomalta, joka vannoo vielä nappaavansa Jaskan ja tekevänsä tästä hänen apurinsa. Hän ei kuitenkaan ehdi huomaamaan ajoissa Herra Ihmeen heittämää autoa, joka osuu Syndrooman lentokoneeseen, minkä voimasta Syndrooma joutuu koneen siivelle, jossa hänen viittansa takertuu moottoriin, joka imaisee hänet ja tämän seurauksena räjähtää tappaen Syndrooman.
Muita hahmoja > Molemmissa elokuvissa esiintyneet hahmot

Toni Rytivuo (engl. Tony Rydinger) (Michael Bird, suomeksi Jon-Jon Geitel) on Ilonan ihastus.
Raivaaja (engl. Underminer) (John Ratzenberger, suomeksi Heikki Sankari) on superroisto, joka käyttää aseinaan muun muassa jättimäistä poraa.
Muita hahmoja > Vain ensimmäisessä elokuvassa esiintyneet hahmot

Mirage (Elizabeth Peña, suomeksi Sari Ann Moilanen) on Syndrooman apuri, joka kuitenkin pettää tämän, kun Syndrooma olisi antanut Herra Ihmeen tappaa Miragen.
Bomb Voyage (Dominique Louis, suomeksi Markus Bäckman) on miimikonlainen superroisto.
Gilbert Huph (Wallace Shawn, suomeksi Seppo Kolehmainen) on Herra Ihmeen tiukka entinen pomo.
Muita hahmoja > Vain toisessa elokuvassa esiintyneet hahmot

Voitto Taival (engl. Winston Deavor) (Bob Odenkirk, suomeksi Paavo Kerosuo) on Eveliina Taivalin veli, joka haluaa saada supersankariuden taas lailliseksi.
Eveliina Taival (engl. Evelyn Deavor) (Catherine Keener, suomeksi Krista Kosonen) on Voitto Taivalin sisko.
Ruutukaappari (engl. Screenslaver) on elokuvan antagonisti. Hän saa hakkeroitua minkä tahansa koneen. Hän on keksinyt lasit, jotka päässään pitävä henkilö on hänen hallinnassaan. Elokuvan lopussa selviää, että Eveliina Taival on Ruutukaappari.
Portaali (engl. Voyd) (Sophia Bush, suomeksi Maria Ylipää) on supersankari, jolla on kyky luoda portaaleja.
Murskari (engl. Krushauer) (Phil LaMarr, suomeksi Pasi Ruohonen) on supersankari, jolla on kyky murskata telekineettisesti.
Hapokas (engl. Reflux) (Paul Eiding, suomeksi Petri Hanttu) on supersankari, jolla on kyky oksentaa kuumaa laavaa.
Säkäri (engl. He-Lectrix) (Phil LaMarr, suomeksi Aku Laitinen) on supersankari, jolla on kyky manipuloida sähköä.
Herra Ihme
Rajaton
Ilona Vaara
Esa Vaara
Jaska Vaara
Eira Kuosi
Hyytäjä
Syndrooma
Mynnilän arboretum

Mynnilän arboretum on Sysmässä sijaitseva 120 hehtaarin puulajipuisto eli arboretum, jossa on erityisille lajeille varattu 20 hehtaarin alue. Alueelta löytyy kaikkiaan 800 eri kasvilajia. Kulku puuvartisten kasvien osuudella on vapaata Mynnilässä ja Hörhässä. Arboretumin osoite on Mynniläntie 92, Sysmä.
Mynnilän arboretumin lajeja > Pihdat (Abies)

Abies amabilis, purppurapihta, Pohjois-Amerikan länsirannikko
Abies balsamea, palsamipihta, Itäinen Pohjois-Amerikka ja keskinen Pohjois-Amerikka
Abies concolor, harmaapihta, Pohjois-Amerikan Kalliovuoret
Abies fraseri, virginianpihta, Pohjois-Amerikan itärannikko
Abies koreana, koreanpihta, Korean vuoristot
Abies lasiocarpa, lännenpihta, Pohjois-Amerikan Kalliovuoret
Abies sachaliensis, sahalininpihta, Sahalin, Kuriilit, Hokkaido
Abies sibirica, siperianpihta, Venäjän itäosat, Länsi-Siperia
Abies veitchii, japaninpihta, Japanin vuoristot
Sypressit

Chamaecyparis pisifera, hernesypressi, Japanin vuoristot
Katajat

Juniperus Chinesis-hybr. 'Mint Julep'
Juniperus communis , kataja, Euraasia, Pohjois-Amerikka
Juniperus communis f. columnaris, pilarikataja, Euraasia, Pohjois-Amerikka
Juniperus communis 'Repanda', kääpiökataja
Juniperus horizontalis 'Glauca', sinilaakakataja, Kanada
Juniperus scopulorum, Pohjois-Amerikka, Kalliovuoret
Lehtikuuset (Larix)

Larix decidua, euroopanlehtikuusi, Keski-Euroopan vuoristot
Larix gmelinii , dahurianlehtikuusi, Itä-Siperia
Larix gmelinii var. japonica, kurillienlehtikuusi, Kuriilit, Sahalin
Larix gmelinii var. olgensis, olganlehtikuusi, Itä-Mantsuria, Pohjois-Korea
Larix kaempferi, japaninlehtikuusi, Honsun vuoristo
Larix lariciana, kanadanlehtikuusi, Kanada, Yhdysvaltain koillisosat
Larix sibirica, siperianlehtikuusi, Koillis-Venäjä, Länsi-Siperia