stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lappeenranta Big Band

Kuva Lappeenranta Big Bandin 60-vuotisjuhlakonsertista Lappeenranta-salista 1.11.2015. 



Kuvassa: Johannes Salomaa - cond, Sille Kosonen - as 1, Jarno Häkkinen - as 2, Esa Niiva - ts 1, Reima Pekkonen - ts 2, Kati Näppäri & Inka Puhakka - bs; Vladimir Sgurev & Jussi Kosonen - trb 1, Janne Hyvönen & Outi Tervonen - trb 2, Kiia Kuittinen - trb 3, Pultti Saarnia - btrb; Ismo Varis - trp 1, Juhani Lehtonen - trp 2, Leuka Paljakka & Jatta Sederholm - trp 3, Ilkka Pajari - trp 4; Rene Reinikainen - guit, Poku Piili - pno, Ari Häkkinen - bass, Tomi Salesvuo - dr
Ismo Varis hotelli Patriassa, Lappeenrannassa 31.1.2014
Lappeenranta Big Band on lappeenrantalainen big band -orkesteri.
Historiaa

Vuonna 1949 sotilasmuusikko Kauko Lahti perusti Lappeenrantaan tanssiorkesterin, johon kuului kolme saksofonia, kaksi trumpettia, pasuuna ja rytmiryhmä. Tämän yhtyeen hajottua vuonna 1954 päättivät innokkaat muusikot perustaa oikean big bandin. Kapellimestarina toimi kultaseppä Yrjö Haikonen, joka soitti myös baritonisaksofonia. Orkesteri nimettiin vuonna 1955 Lappeenrannan muusikkojen suureksi tanssiorkesteriksi vasta perustetun muusikkojen ammattiosaston mukaan.
Orkesteri on toiminut yhtäjaksoisesti siitä lähtien. Suureen nousuun se kuitenkin lähti vuonna 1978, kun orkesterin kapellimestariksi palkattiin Olavi ”Olli” Spännäri. Orkesteri myös nimettiin uudelleen Lappeenranta Big Bandiksi, ja vuodesta 1981 lähtien se itsenäistyi ja alkoi toimia yhdistysmuotoisena.
Orkesteri on sijoittunut Suomen Big Band -mestaruuskilpailuissa kolmesti ensimmäiseksi (1989 senior-sarjassa, sekä 1991 ja 1998 junior-sarjassa), sekä toiseksi ja kolmanneksi lukuisia kertoja. Myös vuonna 1991 se sijoittui toiseksi, mutta parhaimpana suomalaisena orkesterina (kilpailun voiton vei ruotsalainen Sandvik Big Band).
Orkesteri on esiintynyt parhaimmillaan 50 kertaa vuodessa niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Nykyisin keikkatahti on vakiintunut 10–20 välille vuodessa.
Toiminta

Orkesterin nykyinen kapellimestari on Ismo Varis. Orkesteri tekee yhteistyötä muiden lappeenrantalaisten yhtyeiden kanssa. Yhtye työskentelee pääasiassa omissa tiloissaan Lappeenrannan Snellmaninkadulla.
Solistivieraina vuosien varrella on nähty muun muassa Reija Lang, Sonja Lumme, Bianca Morales, Sami Saari, Antti Sarpila, Aki Sirkesalo ja Maria Tyyster.
Kokoonpano

Kapellimestari: Ismo Varis
1. alttosaksofoni: Tatu Kosonen
2. alttosaksofoni: Jarno Häkkinen
1. tenorisaksofoni: Petri Suikki
2. tenorisaksofoni: Mika Inkinen
Baritonisaksofoni: Kati Näppäri
1. trumpetti: John Airesvuo
2. trumpetti: Lauri Vilkko
3. trumpetti: Jatta Sederholm
4. trumpetti: Lauri Tirronen
1. pasuuna: Vladimir Sgurev
2. pasuuna: Outi Tervonen
3. pasuuna: Kiia Kuittinen
Bassopasuuna: Petteri Saarnia
Piano: Poku Piili
Kitara: Rene Reinikainen
Basso: Ari Häkkinen
Rummut: Roni Haikala
Levytykset

For the Memory of Glenn Miller (1984), LPRBB-1
Samantha (1987), LPRBB-2
Puzzle (1993), LBBCD-3
The Best of Lappeenranta Big Band (1999), LBBCD-4
Aiheesta muualla

Lappeenranta Big Bandin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lappeenranta Big Bandin Youtube-kanava
Italian kuningaskunta (Napoleon)

Italian kuningaskunta (ital. Regno d’Italia, mutta myös Regno Italico) oli Napoleonin Ranskan vasallivaltio 17. maaliskuuta 1805 – 11. huhtikuuta 1814 nykyisessä Pohjois-Italiassa. Se syntyi, kun vuonna 1801 perustettu Italian tasavalta muutettiin kuningaskunnaksi.
Kuningaskunnan kuninkaana oli Napoleon I ja varakuninkaana Eugène de Beauharnais, joka oli valtion syntyessä 24-vuotias. Napoleon kruunattiin Milanon katedraalissa 26. toukokuuta Lombardian rautakruunulla. Napoleonin titteli oli ”Ranskan keisari ja Italian kuningas” (ransk. Empereur des Français et Roi d’Italie), koska tämä korosti Italian tärkeyttä hänelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian kuningaskunta (Napoleon) Wikimedia Commonsissa
Ranskan vasallivaltiot vallankumoussotien (1792–1802) ja Napoleonin sotien (1803–1815) aikana
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ranskan vasallit | Balkanilla | Illyrian provinssit | Illyrian provinssit | Illyrian provinssit |  |
| Ranskan vasallit | Saksassa | Cisrhenia • Danzig • Mainz | Cisrhenia • Danzig • Mainz | Cisrhenia • Danzig • Mainz |  |
| Ranskan vasallit | Irlannissa | Connaught | Connaught | Connaught |  |
| Ranskan vasallit | Italiassa | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania |  |
| Ranskan vasallit | Alankomaissa | Batavia • Bouillon | Batavia • Bouillon | Batavia • Bouillon |  |
| Ranskan vasallit | Sveitsissä | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Saksassa | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Italiassa | Etruria • Italia • Napoli | Etruria • Italia • Napoli | Etruria • Italia • Napoli |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Alankomaissa | Hollanti | Hollanti | Hollanti |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Puolassa | Varsova | Varsova | Varsova |  |
Iranin vallankumouskaarti

| Iranin vallankumouskaarti سپاه پاسداران انقلاب اسلامی |
| --- | --- |
 Järjestön tunnus.
Toiminnassa:  1979–
Valtio:   Iran
Puolustushaarat:  maavoimat  ilmavoimat  laivasto  Quds-joukot  Basij
Koko:  n. 190 000 sotilasta
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Hossein Salami
Tunnettuja komentajia:  Mohammad Ali Jafari
Islamilainen vallankumouskaarti (pers. ‏ سپاه پاسداران انقلاب اسلامی‎, Sepāh-e Pāsdārān-e Enqelāb-e Eslāmi, ”kaartilaisten armeija”), Pāsdārān-e Enqelāb (pers. ‏پاسداران انقلاب‎), "vallankumouskaartit", Pāsdārān, ”kaartilaiset”, Iranissa myös Sepāh, ”armeija”, on Ruhollah Khomeinin vuonna 1979 perustama sotilaallinen järjestö. Vallankumouskaartin on määrä suojata Iranin islamilaista valtiojärjestystä mm. sotilaskaappauksia ja toisinajattelijoita vastaan. Niinpä Iranissa on tämä vakinaiselle armeijalle rinnakkainen sotilasorganisaatio. Vallankumouskaartilla on 190 000 sotilasta maa-, meri ja ilmavoimissaan. Kaartilla on tiedustelupalvelu ja erikoisjoukkoja, mm. Quds-joukot, joka Yhdysvaltain mielestä tukee ulkomaisia terroristeja. Kaarti kontrolloi myös Iranin strategisia ohjuksia. Vallankumouskaarti valvoo kansanmiliisi Basijia. Vallankumouskaartilla on suuria yritysomistuksia ja sen arvioidaan olevan nykyisessä vuoden 2011 Iranissa 3. suurin liikelaitos. Vahvan sosiaalisen, poliittisen, sotilaallisen ja liiketaloudellisen asemansa vallankumouskaarti on saanut Mahmud Ahmadinežadin presidenttikaudella varsinkin vuoden 2009 mielenosoitusten aikana ja sen jälkeen.
Organisaatio

Sekä Iranin vallankumouskaarti että asevoimat ovat vuonna 1989 perustetun Iranin puolustuksen ja asevoimien logistiikan ministeriön alaisuudessa. Vallankumouskaarti oli siihen asti toiminut itsenäisesti, mutta organisaatiouudistus toi sen puolustushallinnon alaisuuteen. Iranin korkeimmalla johtajalla ajatollah Ali Khameneilla on lopullinen päätäntävalta kaikkiin turvallisuuspalveluihin. Iranissa ei ole läpinäkyvää hallintokoneista, mutta Khameneilla on valta erilaisten puolisalaisten verkostojen kautta.
Ajatuspaja International Institute for Strategic Studiesin mukaan Iranin vallankumouskaartilla on noin 190 000 sotilasta, joista puolet on asevelvollisia. Maavoimat on suurin osasto, ja siihen kuuluu noin 150 000 sotilasta. Vallankumouskaartin maavoimilla on osasto jokaisessa Iranin provinssissa. Provinssien joukot perustettiin 2008, mikä hajautti kaartin organisaatiota. Taustalla saattoi olla sen suurempi vaikutusvalta Iranin sisäpolitiikassa.
Vallankumouskaartiin kuuluu puolisotilaallinen Basij, joka väittää pystyvänsä aseistamaan noin 600 000 vapaaehtoista. Quds-joukot ovat puolestaan ulkomaiden operaatioihin keskittyvä ryhmittymä, jossa on noin 20 000 sotilasta. Sillä on läheiset suhteet Afganistanin, Irakin, Libanonin, Syyrian ja Palestiinan sotilaallisiin ryhmittymiin.
Vallankumouskaartin merivoimissa on noin 20 000 ja ilmavoimissa 15 000 sotilasta. Merivoimat vastaavat Iranin merirajojen valvonnasta. Se vartioi muun muassa Hormuzinsalmea. Ilmavoimien vastuulla on muun muassa Iranin ohjusjoukot.
Vallankumouskaartiin kuuluu myös kyberjoukot, jotka tekevät sotilastiedustelua ja teollisuusvakoilua sekä levittää propagandaa. Iranilla on lisäksi valtiollisia hakkereita, mutta vallankumouskaartin suhde näihin ei ole tiedossa.
Historia > Tausta ja perustaminen

Vallankumouskaarti perustettiin vallankumouksen jälkeen 1979 kokoamaan yhteen islamilaiselle vallankumoukselle uskolliset puolisotilaalliset joukot ja vastineeksi vakinaisille asevoimille. Asevoimat oli kertonut olevansa neutraali vallankumouksen suhteen, mutta vallankumoukselliset pelkäsivät armeijan ottavan aktiivisen roolin, kuten vuoden 1953 vastavallankumouksessa, jossa Mohammad Mossadeq syrjäytettiin ja šaahi palautettiin valtaan.
Ajatollah Khomeini antoi Teheranissa 5. toukokuuta 1979 määräyksen kaartin perustamisesta. Se oli aluksi suoraan kaksitoistajäsenisen vallankumousneuvoston uskonoppineiden alainen ja siihen kuului noin 30 000 jäsentä.
Historia > Kehittyminen Irakin–Iranin sodan aikana

Vallankumouskaarti kehittyi Irakin–Iranin sodan (1980–1988) aikana länsimaistyyliseksi asevoimaksi, jolla on kehittynyt komentorakenne. Sodan alettua Irakin hyökkäyksellä syyskuussa 1980 Pāsdārān sai nopeasti siirrettyä joukkoja rintamalle. Sitä käytettiin aluksi kurdikapinallisia vastaan, mutta myöhemmin myös armeijan yksikköjen rinnalla rintamalla.
Iranin ensimmäinen presidentti Abolhassan Banisadr oli ristiriidoissa vallankumouskaartin kanssa, joka ei ollut poliittisessa kontrollissa. Banisadr syrjäytettiin 1981, ja hänen seuraajansa Mohammad Ali Rajai ja Ali Khamenei olivat huomattavasti suotuisampia. Khamenei myönsi kaartille huomattavasti uusia varoja.
Vallankumouskaarti sai tehtäväkseen organisoida kansanmilitia Basijin. Vuonna 1985 Iranin uutistoimisto ilmoitti Basijissa olevan lähes kolme miljoonaa vapaaehtoista. Basij-joukkoja käytettiin ihmisaaltohyökkäyksissä irakilaisia vastaan.
Vallankumouskaartin ensimmäinen komentaja oli opettaja Abbas Zamani, joka oli yksi Hizbollahin perustajista 1971. Pāsdārān oli aktiivinen myös Libanonissa, ja Israelin hyökättyä maahan kesällä 1982 sillä oli noin tuhat henkeä Bekaan laaksossa. Pasdaran tuki Libanonin sisällissodassa Islamilaista Amalia, joka oli Amalin pääsuuntauksesta irronnut ryhmittymä.
Vallankumouskaartilla oli 1986 Basij-joukkojen lisäksi noin 350 000 sotilasta, jotka oli järjestetty pataljoonan kokoisiin yksiköihin, jotka toimivat itsenäisestä tai vakinaisen armeijan rinnalla. Se perusti 1986 myös pienet ilma- ja merivoimat.
Historia > Poliittiseksi ja taloudelliseksi toimijaksi

Ruhollah Khomeinin kuoleman jälkeen 1989 Ali Khameneista tuli Iranin korkein johtaja. Sen jälkeen vallankumouskaartin vaikutusvalta alkoi kasvaa, vaikka Akbar Hašemi Rafsandžani presidenttikaudella 1989–1997 se pysyi poissa julkisuudesta.
Vuonna 1997 presidentiksi valittiin Mohammad Khatami, jonka uudistuspyrkimykset aiheuttivat levottomuutta vallankumouskaartissa ja konservatiivisessa papistossa.  Vallankumouskaarti alkoi osallistua politiikkaan, ja Khamenei perusti sille uuden tiedustelusiiven.
Vuonna 2005 presidentiksi nousi entisen vallankumouskaartilainen Mahmud Ahmadinežad, jonka kaudella monia kaartin entisiä upseereja sai merkittäviä virkoja hallinnosta. Vallankumouskaarti sai myös suuria urakkasopimuksia ja mijardien dollarin lainan niiden toteuttamiseen. Ahmadinežadin uudelleenvalinta synnytti vuonna 2009 mielenosoitusaallon, jota turvallisuusministeriö ei pystynyt tukahduttaman. Khamenei määräsi tämän seurauksen vallankumouskaartin tiedustelusiiven vahvistamisen.
Vuosina 2007–2019 vallankumouskaartin komentajana toimi kenraali Mohammad Ali Jafari.
Iranille asetettiin 2010-luvun alussa kovia pakotteita maan ydinohjelman takia. Pakotteet iskivät myös vallankumouskaartiin, joka kuitenkin myös hyötyi niistä. Kaarti perusti monia peiteyrityksiä, joilla se pystyi kiertämään sanktioita salakuljetuksen avulla. Tämän seurauksena kaartin vaikutusvalta Iranin taloudessa kasvoi entisestään.
Vallankumouskaarti kuitenkin hyväksyi 2015 Iranin ydinsopimuksen, jonka tarkoituksena on rajoittaa maan ydinohjelmaa. Yhdysvallat vetäytyi kuitenkin sopimuksesta 2018 ja otti kaartin uusien sanktioiden kohteeksi. Yhdysvallat määritteli huhtikuussa 2019 vallankumouskaartin terroristijärjestöksi, joka rahoittaa ja edistää terrorismia. Yhdysvallat tappoi drone-iskussa tammikuussa 2020 kaartin Quds-joukkojen komentajan Qassem Suleimanin. Se synnytti kaartin sisällä valtataisteluja, ja samalla järjestöä epävakautti myös tietovuodot ja korruptioskandaalit.
Iso Virkajärvi

| Iso Virkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen, Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°43′31″N, 23°06′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  Myllyoja 
Järvinumero:  35.521.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,6 m 
Rantaviiva:  1,335 km 
Pinta-ala:  0,07194 km² 
 fiIso Virkajärvi 
Iso Virkajärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrön ja Ikaalisten rajalla Virkajärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Iso Virkajärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa

Järvi on 600 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,2 hehtaaria. Sen ympäristö on metsämaan ja peltomaiden välissä. Kolme tulo-ojaa ovat metsäojia ja yksi on pelto-oja. Järven 3,4 kilometriä pitkä laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja laskee Vähä Virkajärven ja Kaakkurilammen läpi Sikurinlahteen Kyrösjärvessä. Oja alajuoksusta on nimeltään Myllyoja. Myllyoja toimii samalla Hämeenkyrön ja Ikaalisten välisenä rajana. Rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja se muodostaa järvelle suoreunuksen. Järven lähiympäristössä on neljä maatilaa, mutta rannalle ei ole rakennettu vapaa-ajan asuntoja. Järvelle ei johda teitä.
Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace

| Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace Kronos Quartet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 1988, Skywalker Ranch, Nicasio, Kalifornia
 Julkaistu: 27. lokakuuta 1988
 Tuottaja(t): Robert Hurwitz
 Tyylilaji: taidemusiikki, minimalismi
 Kesto: 118.33
 Levy-yhtiö: Nonesuch (79217)
Kronos Quartetin muut julkaisut
| Steve Reich: Different Trains/Electric Counterpoint 1989 | Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace 1989 | Black Angels 1990 |
Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin tupla-albumi, joka julkaistiin vuonna 1989 levymerkillä Nonesuch. Levy sisältää Terry Rileyn sävellyksiä. Levy oli ehdolla Grammy Award for Best Classical Contemporary Composition.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Terry Riley.
Kappaleet > CD 1 > I: Anthem of the Great Spirit

The Summons – 4.56
Peace Dance – 11.02
Fanfare in the Minimal Kingdom – 4.30
Ceremonial Night Race – 4.39
At the Ancient Aztec Corn Races Salome Meets Wild Talker – 2.06
More Ceremonial Races – 0.51
Oldtimers at the Races – 3.50
Half Wolf Dances Mad in Moonlight – 9.06
Kappaleet > CD 1 > II: Conquest of the War Demons

Way of the Warrior – 5.08
Salome and Half Wolf Descend Through the Gates to the Underworld – 4.36
Breakthrough to the Realm of the War Demons – 2.38
Combat Dance – 3.54
Victory: Salome Re-Enacts for Half Wolf Her Deeds of Valor – 0.43
Discovery of Peace – 3.40
The Underworld Arising – 10.08
Kappaleet > CD 2 > III: The Gift

Echoes of Primordial Time – 11.14
Mongolian Winds – 4.10
Kappaleet > CD 2 > IV: The Ecstasy

Processional – 2.10
Seduction of the Bear Father – 3.12
The Gathering – 5.42
At the Summit – 5.24
Recessional – 1.53
Kappaleet > CD 2 > V: Good Medicine

Good Medicine Dance – 3.28
Kokoonpano

David Harrington – viulu
John Sherba – viulu
Hank Dutt – alttoviulu
Joan Jeanrenaud – sello
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace discogs.com -sivustolla
James Shirley

| James Shirley |
| --- | --- |
 James Shirley
Henkilötiedot
Syntynyt: 1596 Lontoo
Kuollut: 1666 (69–70 vuotta)
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
James Shirley (1596 Lontoo – 1666) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hän oli pari vuotta opettajana koulussa mutta keskittyi sittemmin pelkästään kirjoittamiseen. Pikku runojen lisäksi Shirley kirjoitti 39 näytelmää, lähinnä komedioita (1833 ja 1886), joille tunnusomaista on kekseliäisyys, tekninen valmius, säerakenteen säännöllisyys ja kieli, joka on sukua suurille englantilaisille dramaatikoille.
Shirley jälkimaine perustuu lähinnä hänen lontoolaista hienostoelämää kuvaaviin komedioihinsa, kuten The Wittie Faire One, Hyde Park ja The Lady of Pleasure. Ne ennakoivat restauraatioajan komediaa. Parhaita tragedioita ovat The Traytor ja The Cardinal.
Teokset (valikoima)

The Wittie Faire One (1628)
The Grateful Servant (1630)
Hyde Park (1632)
The Traytor (1635)
The Lady of Pleasure (painettu 1637)
The Young Admiral (1637)
The Cardinal (1641)
The Doubtful Heir (1652)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Shirley Wikimedia Commonsissa
Janne Mollberg

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
1992–1993: JäPS
1994–1999: Honka
2000: Jokerit
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Honka | 91 | (32) |
| 2005–2007 | Viikingit | 55 | (20) |
| 2008 | Atlantis | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 146 | (52) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Janne Mollberg (s. 5. toukokuuta 1981 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija.
Mollberg on FC Hongan kasvatti. Hän pelasi Hongassa neljä kauden ajan, tehden yhteensä 32 maalia Ykkösessä. Ykkösen kaudelle 2005 Mollberg siirtyi FC Viikinkeihin ollen joukkueensa paras maalintekijä kymmenellä maalilla. Hän teki Viikingeissä pääsarjadebyyttinsä kaudella 2007 21. huhtikuuta pelatussa vierasottelussa AC Oulua vastaan ja ensimmäisen pääsarjamaalinsa 29. kesäkuuta vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Yhteensä hän pelasi Veikkausliigassa 10 ottelua, tehden niissä kaksi maalia. Kaudelle 2008 Mollberg solmi sopimuksen Atlantis FC:n kanssa, mutta mursi sääriluunsa alkukaudesta harjoitusottelussa Viikinkejä vastaan. Loukkaantumisen johdosta Mollberg oli sivussa koko loppukauden.
Laktoositon ruokavalio

Laktoositon ruokavalio on laktoosi-intorelantikoiden erityisruokavalio, joka sisältää laktoosittomia elintarvikkeita. Niiden valmistamisessa käytetyissä laktoosittomissa maitotuotteissa kaikki maidon sisältämä sokeri laktoosi on pilkottu osiin. Vähälaktoosisissakin lähes kaikki laktoosi on pilkottu tai se on maitotuotteen valmistuksessa muuten saatu erittäin vähäiseksi.
Lievästi laktoosi-intoleranttiset ihmiset sietävät enimmillään 10 g laktoosia päivässä. Heidän tarvitsee välttää vain runsaasti laktoosia sisältäviä ruoka-aineita, joita ovat tavalliset maito, jäätelö ja herajuusto. Hieman pahemmin laktoosi-intoleranttiset ihmiset joutuvat välttämään myös tavallista kotijuustoa, raejuustoa, rahkaa ja kermaa. Jotkut saavat oireita pienestäkin määrästä laktoosia ja heille sopii täysin laktoositon ruokavalio. Laktoositonta ruokavaliota noudattavien pitää huolehtia riittävästä kalsiumin ja proteiinin saannista. Tämä edellyttää joko laktoosittomien tai vähälaktoosisten maitotuotteiden käyttöä tai muiden kalsiumia ja proteiineja runsaasti sisältävien ruoka-aineiden syömistä tai apteekista saatavien kalsiumvalmisteiden käyttöä.
Irina Palm

| Irina Palm |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sam Garbarski
Käsikirjoittaja:   Philippe Blasband  Sam Garbarski  Martin Herron 
Tuottaja:   Sébastien Delloye  Diana Elbaum  Georges van Brueghel 
Säveltäjä:  Ghinzu
Kuvaaja:  Christophe Beaucarne
Leikkaaja:  Ludo Troch
Pääosat:   Marianne Faithfull  Miki Manojlović  Kevin Bishop 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Belgia, Luxemburg, Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa, Ranska
Tuotantoyhtiö:   Pallas Film  Entre Chien et Loup  Ipso Facto  Les Films du Plat Pays  Liaison Cinématographique  Samsa Film Production 
Levittäjä:  Teodora Film
Ensi-ilta:  2007
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Irina Palm (Irina Palm) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Sam Garbarskin ohjaama elokuva. Siinä Marianne Faithfull esittää pojanpoikansa leikkaukseen rahaa tarvitsevaa lontoolaista naista, joka pestautuu Sohon seksipalveluun tyydyttämään miehiä käsillään. Hän keksii taiteilijanimekseen ”Irina Palm”, menestyy uudessa työssään todella hyvin ja rakastuu seksipalvelun omistajaan. Lopulta hänen poikansa saa selville millaisella työllä rahat on ansaittu.
Janne Mattila

| Janne Mattila |
| --- | --- |
 Janne Mattila vuonna 2023.
Henkilötiedot
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Janne Mattila on suomalainen näyttelijä.
Ura

Mattila on näytellyt lyhytelokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Salatuissa elämissä Matti Virtasena, Sinisessä enkelissä poliisipäällikkönä, Moderneissa miehissä lääkärinä ja Sykkeessä. [lähde? ]
Vuodesta 2018 lähtien Mattila on esiintynyt avustavana näyttelijänä Suomen Kansallisoopperan oopperoissa Innocence, Valkyyria ja Hoffmannin kertomukset.tarkistettava
Virtuaalinäytelmässä Love Simulation EVE, hän näytteli isää nimeltä Jussi Virta. Näytelmä katsottiin virtuaalilaseilla Espoon kaupunginteatterissa maaliskuussa 2023.
Lahti-Set

Lahti-Set, tai toisessa kirjoitusmuodossa Lahti ’Set, oli suomalainen iskelmämusiikkiyhtye, jolta julkaistiin kolme laulua äänitteillä vuosina 1983 ja 1984. Vähäisestä levytysmäärästä huolimatta yhtyeellä oli nimekkäitä lauluntekijöitä ja muusikoita taustavoimissaan: Vexi Salmi, Matti Siitonen, Kai Hyttinen ja Markku Johansson. Lahti-Set esiintyi kerran myös Levyraadissa. Yhtye keikkaili Lahden seudulla alkuvuodesta 1986 Mikko Alatalon ja Pirjo Lehden säestäjänä.
Yhtyeessä soittivat Jarmo Poutiainen (basso), Raimo Hast (kitara), Heikki Sihvonen (rummut) ja Kimmo Parviainen (koskettimet). [lähde? ]
Levytykset

Al Capone / Disco Siperia (single), 1983
Rannanjärven jälkeläinen (julkaistu Suomen huiput 5 -kasetilla), 1984
Aiheesta muualla

Lahti-Set -yhtyeen kappale Al Capone The Music Hutch -sivustolla
Keikkailmoitus Etelä-Suomen Sanomissa vuodelta 1984