stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Early Beatles

| The Early Beatles The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 11. syyskuuta 1962– 11. helmikuuta 1963 
 Julkaistu: 22. maaliskuuta 1965 
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: rock and roll, beat, pop
 Kesto: 26.26
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Listasijoitukset
  43. (1965)
The Beatlesin muut kokoelmalevyt
|   | The Early Beatles 1965 | The Beatles' Greatest 1965 |
The Early Beatles on The Beatles -yhtyeen ensimmäinen Yhdysvalloissa julkaistu kokoelma-albumi, jonka julkaisi Capitol Records 22. maaliskuuta 1965. Kaikki kappaleet ovat peräisin Britanniassa maaliskuussa 1963 julkaistulta debyyttialbumilta Please Please Me. The Early Beatlesin kaikki kappaleet oli julkaistu Yhdysvalloissa jo tammikuussa 1964 Introducing... The Beatles, mutta kyseisen albumin oli julkaissut Capitolin sijaan Vee-Jay Records.
Albumin kansikuva on peräisin Britanniassa joulukuussa 1964 julkaistun Beatles for Sale -albumin sessioista.
The Early Beatles sisältyy vuonna 2006 julkaistuun boksiin The Capitol Albums, Volume 2.
Kappaleet

A-puoli
Love Me Do – 2.22 (säv. John Lennon/Paul McCartney)
Twist and Shout – 2.33 (säv. Phil Medley/Bert Russell)
Anna (Go to Him) – 2.57 (säv. Arthur Alexander)
Chains – 2.27 (säv. Gerry Goffin/Carole King)
Boys – 2.27 (säv. Luther Dixon/Wes Farrell)
Ask Me Why – 2.28 (säv. Lennon/McCartney)
B-puoli
Please Please Me – 2.04 (säv. Lennon/McCartney)
P.S. I Love You – 2.06 (säv. Lennon/McCartney)
Baby It’s You – 2.38 (säv. Burt Bacharach/Hal David/Barney Williams)
A Taste of Honey – 2.05 (säv. Ric Marlow/Bobby Scott)
Do You Want to Know a Secret? – 2.00 (säv. Lennon/McCartney)
Kokoonpano > The Beatles

George Harrison – laulu, kitara
John Lennon – laulu, kitara, huuliharppu
Paul McCartney – laulu, bassokitara, piano
Ringo Starr – laulu, rummut, tamburiini, marakassi
George Martin – piano kappaleessa "Baby It's You"
Kokoonpano > Vierailijat

Andy White – rummut kappaleissa "Love Me Do" ja "P.S. I Love You"
Herman’s Hermits on Tour

| Herman’s Hermits on Tour Herman’s Hermits |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: toukokuu 1965
 Tuottaja(t): Mickie Most
 Tyylilaji: beat   pop
 Levy-yhtiö:  MGM Records
Listasijoitukset
  2. (1965)
Herman’s Hermitsin muut julkaisut
| Herman’s Hermits 1965 | Herman’s Hermits on Tour 1965 | Hold On! 1966 |
(Their Second Album!) Herman’s Hermits on Tour on Herman’s Hermits -yhtyeen vuonna 1965 julkaistu toinen albumi.
Kappaleet

A-puoli
Can’t You Hear My Heartbeat
I’m Henry VIII, I Am
The End of the World
For Your Love (Graham Gouldman)
I Gotta Dream On
B-puoli
Don’t Try to Hurt Me
Silhouettes
Heartbeat (Bob Montgomery, Norman Petty)
I’ll Never Dance Again
Tell Me Baby
Traveling Light
Hardcore

Käsitettä Hardcore (lyh. HC) käytetään usein kuvaamaan jotain ilmiötä, joka edustaa tyylilajinsa kovempaa tai äärimmäistä linjaa.
hardcore punk, musiikin tyylilaji, josta on muotoutunut edelleen uusia tyylilajeja.
hardcore, metallimusiikin käsite, joka viittaa mm. punk rockista kehittyneeseen grindcoreen ja thrash metalliin.
hardcore, hard dance -musiikin suuntaus.
digital hardcore, technoa ja punk rockia yhdistelevä tyylilaji
hardcore hip hop, hip hopin tyylilaji
hardcore-porno,  yhdyntää sisältävää seksimateriaalia
hardcore-säännöt, showpainin säännöt, jotka sallivat aseet
Hardcore, Paul Schraderin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1979
Hardcore, Ilja Naišullerin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 2015
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hardcore”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hardbass

Hardbass on elektronisen musiikin alalaji, joka syntyi Pietarissa 2000-luvun alussa. 2010-luvun alussa musiikkityyli levisi muualle Venäjälle, Ukrainaan ja Valko-Venäjälle ja seuraavaksi Tšekkiin, Slovakiaan, Serbiaan ja Liettuaan. Suomessa genre ei ole kuitenkaan saanut järin merkittävää huomiota.
2010-luvun lopulla hardbass-videot levisivät YouTuben ja Internetin kautta maailmanlaajuiseen levitykseen. Hardbass kuuluu venäläiseen gopnik-nuorisokulttuuriin. Kuuluisia Hardbass-artisteja ovat XS Project, DJ Blyatman ja Hard Bass School. Tunnetuimpia hardbass-kappaleita ovat Nash Gimn (Hard Bass School), Bochka Bass Kolbaser (XS Project), Tri Poloski (Davay), Cyka Blyat (DJ Blyatman), Cheeki Breeki Hardbass Anthem (Apartje), Kamaz, Gopnik ja Slav King (DJ Blyatman), Narkotik Kal (Hardbass School), Vodovorot (XS Project) ja Disco Panzer (Alan Aztec). [lähde? ]
Henry Sanfourche

Henry Sanfourche (24. maaliskuuta 1775 Sarlat-la-Canéda – 10. huhtikuuta 1841 Sarlat-la-Caneda) oli Ranskan imperiumin eversti.
Vuonna 1802 hänestä tuli luutnantti, sitten vuonna 1805 hänet nimitettiin luutnantiksi, 54. jalkaväkirykmentin jäsenenä hän osallistui Saksan kampanjaan (1805) ja Ulmin kampanjaan, joka oli tärkein toimenpide Itävallan armeijan valloittamiseksi. Kenraali Karl Mack von Leiberich ja taistelu Slavkovissa. Hänestä tuli kunnialeegonin upseeri ja St.Louisin ritarin ritari. Hän osallistui yhteensä 24 sotilaalliseen kampanjaan, joita johti Napoleon Bonaparte. Hänet on haudattu Sarlatin hautausmaalle lähellä kenraali François Fournier-Sarlovèzen hautaa.[lähde? ]
Hermansverk/Leikanger

| Hermansverk/Leikanger |
| --- | --- |

 Hermansverk/Leikanger
 Koordinaatit: 61°11′05″N, 6°51′01″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Sogndal
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,1 km²
Väkiluku (2023):  2 208
 – Väestötiheys:  1 051,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hermansverk/Leikanger on taajama Sogndalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 2 208 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hermansverk/Leikanger Wikimedia Commonsissa
Heart Station

| Heart Station Hikaru Utada |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2008
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2008 (Japani)   7. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): Hikaru Utada
 Tyylilaji: J-pop   rhythm and blues   dancepop
 Kesto: 56.54
 Levy-yhtiö: EMI Music Japan
Hikaru Utadan muut julkaisut
| Ultra Blue 2006 | Heart Station 2008 | This Is the One 2009 |
Heart Station on Hikaru Utadan viides japaninkielinen albumi, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2008.
Kappaleet

Fight the Blues – 4.10
HEART STATION – 4.36
Beautiful World – 5.17
Flavor of Life -Ballad Version- – 5.25
Stay Gold – 5.14
Kiss & Cry – 5.06
Gentle Beast Interlude – 1.13
Celebrate – 4.26
Prisoner of Love – 4.46
Teiku 5 (Take 5) – 3.42
Boku wa Kuma – 2.23
Niji-iro Basu (Rainbow-colored Bus) – 5.50
Flavor of Life (Bonus Track) – 4.53
Fly Me to the Moon (In Other Words) 2007 mix – 3.26
Aiheesta muualla

Heart Station discogs.com -sivustolla
Henrik Snellman

Henrik Snellman (24. huhtikuuta 1780 Kokkolan maalaiskunta – 11. toukokuuta 1835 Vaasa) oli suomalainen kirkkoherra ja Turun akatemian teologian professori ja rehtori.
Snellmanin vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Johan Snellman (1741–1800) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Sidensnöre. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1797. Snellman valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1802, ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1808. Hänestä tuli teologian tohtori vuonna 1818.
Snellman oli Vaasan triviaalikoulun vt. apologistana vuodesta 1802, Turun akatemian kirjaston ylimääräisenä amanuenssina vuodesta 1803, kaunopuheisuuden dosenttina vuodesta 1804, Turun katedraalikoulun vt. konrehtorina 1804–1806 sekä kasvatusopillisen seminaarin lehtorina vuodesta 1807. Hän oli Turun akatemian kolmas teologian professori 1812–1822, ja samalla hän oli palkkapitäjänsä Paimion kirkkoherrana vuodesta 1813. Snellman toimi Turun akatemian rehtorina 1816–1817 ja oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1812–1822. Viimeksi Snellman toimi Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherrana vuodesta 1822 alkaen. Hänestä tuli vt. lääninrovasti 1823 ja vakinainen lääninrovasti 1824.
Snellman oli naimisissa vuodesta 1806 Anna Katarina Gottschickin (k. 1840) kanssa. Heidän poikiansa olivat Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherra ja valtiopäivämies Frans Arvid Snellman (1818–1873) ja kapteeni Niklas Henrik Snellman (1817–1855), joka oli Krimin sodan aikana englantilaisten sotavankina 1854–1855.
The Eagle Has Landed

| The Eagle Has Landed Saxon |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1981
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Saxon
 Tyylilaji: Heavy metal
 Kesto: 44.55
 Levy-yhtiö: Carrere
Saxonin muut julkaisut
| Denim and Leather 1981 | The Eagle Has Landed 1982 | Power and the Glory 1983 |
The Eagle Has Landed on Saxon-yhtyeen ensimmäinen livealbumi. Se saavutti Britannian listoilla viidennen sijan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet: Byford/Quinn/Oliver/Dawson/Gill
Motorcycle Man – 4.19
747 (Strangers In The Night) – 4.38
Princess Of The Night – 4.19
Strong Arm Of The Law – 4.41
Heavy Metal Thunder – 4.09
20,000 Ft – 3.27
Wheels Of Steel – 8.50
Never Surrender – 3.54
Fire In The Sky – 2.41
Machine Gun – 3.52
And the Bands Played On – 3.04
See thr Light Shining – 5.24
Frozen Rainbow – 6.02
Midnight Rider – 5.21
Dallas 1PM – 6.13
Hungry Years – 5.52
Kokoonpano

Biff Byford - laulu
Graham Oliver - kitara
Paul Quinn - kitara
Steve Dawson -basso
Nigel Glockler - rummut
Tuotanto

Tuottaja : Saxon
Suunnittelu : Andy Lydon & Steward Eales
Äänitys : Britannian ja Euroopan esiintymisey 1981
Miksaus: Manor and Bray Sound Studio
Aiheesta muualla

The Eagle Has Landed Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Eagle Has Landed Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
The Groundhogs

| The Groundhogs |
| --- | --- |
 MC Phee vuonna 1991
Tiedot
Toiminnassa:  1963–
Tyylilaji:  blues rock, psykedeelinen rock
Kotipaikka:   Englanti
Laulukieli:  englannin kieli
Jäsenet:  Tony McPhee   Dave Anderson   Joanna Deacon   Carl Stokes  
Levy-yhtiö:  Interphon Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Groundhogs on brittiläinen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1963. Yhtye on vaikuttanut 6 vuosikymmenellä, mutta oli aktiivisimillaan 1960-luvulla.
Jäsenet > Nykyiset

Tony McPhee - kitara, laulu  (1963-1974, 1976, 1982-2004, 2007-)
Dave Anderson - basso  (1987-1988, 2001-2003, 2007-)
Joanna Deacon - laulu  (2001-2003, 2011-)
Carl Stokes - rummut  (2011-)
Jäsenet > Entiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Cruickshankin - basso  (1963-1974, 2003-2004)   Dave Boorman - rummut  (1963-1965)   Bob Hall - koskettimet  (1963-1965)   John Cruickshankin - huuliharppu, laulu  (1963-1964)   Ken Pustelnik - rummut  (1965-1972, 2003-2004)   Tom Parker - koskettimet  (1965)   Steve Rye - huuliharppu  (1969, kuoli 1992)   Clive Brooks - rummut  (1972-1974)   Dave Thompson - basso  (1972)   |  Mick Cook - rummut  (1976 kuollut)   Martin Kent - basso  (1976)   Dave Wellbelove - kitara  (1976)   Rick Adams - kitara  (1976)   Alan Kala - basso  (1982-1994)   Wilgar Campbell - rummut  (1982-1984; kuoli 1989)   "Mighty" Joe Young - kitara  (1982-1983)   Mick Kirkton - rummut  (1984-1989)   |  Mick Jones - rummut  (1989-1994, 2000-2003, 2009-2011)   Jon Camp - basso  (1989, 2001)   Eric Chipulina - basso, live;kitara  (1994-1996, 1996-2000)   Pete Correa - rummut  (1994-1996, 1996-2000)   Pete Chymon - basso  (1996)   Dale Iviss - rummut  (1996)   Brian Jones - basso  (2000-2001)   Marco Anderson - rummut  (2007-2009)   |
Diskografia > Albumit

| --- | --- |
 The Groundhogs: Scratching the Surface (1968)  The Groundhogs with John Lee Hooker and John Mayall (1968)  Blues Obituary (1969)  Thank Christ for the Bomb (1970)  Split (971)  Who Will Save the World? The Mighty Groundhogs (1972)  Hogwash (1972)  Solid (1974)  Crosscut Saw (1976)  Black Diamond (1976)  Hoggin' the Stage (livealbumi) (1984)  Razor's Edge (1985)  Moving Fast, Standing Still (1986)  Back Against the Wall (1987)  Extremely Live (1988)  Hogs on the Road (live) (1988)  Groundhog Night... Groundhog Live (1993)  Who Said Cherry Red (1996)  Live at Leeds 71 (live) (1998)  Hogs in Wolf's Clothing (1998)  No Surrender - Razors Edge Tour 1985 (live) (1998)  The Muddy Waters Song Book (1999)  UK Tour '76 (1999)  Live at the Astoria (2001)  Live at the New York Club, Switzerland 1991 (2007) :    Tony McPhee and the Groundhogs: No Surrender (live) (1989)   Tony McPhee (soolo): The Two Sides Of T.S. McPhee (1973)  Foolish Pride (1993)  Bleaching the Blues (1997) DVD:t ja videot Live At The Astoria (1999) [Video]  60/40 Split (2005) [DVD] 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hellepuu

| Hellepuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Bignoniakasvit Bignoniaceae
Suku::  Hellepuut Radermachera
Laji::  sinica
Kaksiosainen nimi
 Radermachera sinica  (Hance) Hemsl. 
Katso myös
   Hellepuu Wikispeciesissä   Hellepuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hellepuu eli huonesaarni (Radermachera sinica) on ainavihanta pensas, jolla on suuret kerrannaiset, jopa 75 cm:n pituiset lehdet ja kiiltävät syväsuoniset lehdykät. Kasvi kestää hyvin kuivaa keskuslämmitysilmaa. Huonesaarninakin tunnettu hellepuu voi kasvaa metrin korkuiseksi. Tuoksuvia syvänkeltaisia kukkia tulee vain täysikasvuisiin kasveihin; ei viherkasveina pidettyihin hellepuihin.
Hoito

Hellepuu viihtyy tavallisessa huonelämpötilassa hajavalossa. Multa pidetään jatkuvasti kosteana. Se ei saa päästä märäksi eikä kuivaksi, sillä muutoin alimmat lehdet varisevat ennenaikaisesti. Kasvia lannoitetaan keväästä syksyyn kahden viikon välein nestemäisellä huonekasvilannoitteella. Keväällä ja kesällä kasvista voi ottaa 10 cm:n pituisia latvapistokkaita, jotka juurrutetaan kylvömullassa.
Hellweg

Westfalenin Hellweg (merkitty punaisella) Dortmundissa. Kartan on laatinut Detmar Muhler vuonna 1610.
Hellweg (saksaa) oli keskiajalla virallinen ja yleinen nimitys, joka annettiin Saksan huomattavimmille kulkuteille. Teiden leveys oli määrätty noin kolmeksi metriksi ja maanomistajien velvollisuus oli pitää tie kunnossa.
Saksassa pelkällä Hellweg-nimityksellä tarkoitetaan yleensä Westfalenin Hellwegiä, josta on runsaasti tutkimusta. Westfalenin Hellweg oli pääkulkuyhteys Reinin alajuoksulta itään Teutoburgin metsää kohti. Tie ulottui Duisburgista Reinin ja Ruhrin yhtymäkohdasta Paderbornin keisarilliseen kaupunkiin. Sen eteläpuolelle jäivät Sauerlandin rinteet. Paderbornista tie jatkui hyvin todennäköisesti kahdelle muulle merkittävälle keisarilliselle tielle itään Harz-vuoristoon ja Elben keskijuoksulle sekä pohjoiseen Elben alajuoksulle ja Weser-joelle.
Westfalenin Hellweg oli tärkeä kulkuyhteys, joka toimi kaukokaupan kauppareittinä. Kaarle Suuri käytti tietä saksilaissodissaan ja myöhemmin tietä ylläpidettiin keisarillisessa valvonnassa. 900- ja 1000-luvuilla tie oli Liudolfingien ja saalilaisten kuninkaiden ja keisarien suosima reitti näiden matkatessa ainakin vuosittain Saksissa sijainneiden päätilustensa ja Aachenin keisarillisen kaupungin välillä
Varhaismodernina aikana hiili- ja terästeollisuuden syntyessä Westfalenin Hellwegin muodostaman kauppareitin varrella sijainneet keskiaikaiset kaupungit, kuten Gelsenkirchen, Bochum, Essen ja Dortmund, kehittyivät teollisuuskeskuksiksi ja ottivat vastaan suurimman osan alueen talouskasvusta.
Nimitys Hellweg viittaa leveään "kirkkaaseen" puhdistettuun reittiin (heller Weg) metsän läpi, ja se on peräisin samaa asiaa tarkoittavasta alasaksan kielen sanasta helwech. Muita mahdollisia merkityksiä ovat "Suolatie" tai "Kuolleiden tie". Kreikan kielen hál-s ja keltin kielen hal merkitsevät suolaa; toisaalta Helvegr tarkoittaa reittiä vainajalaan Heliin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hellweg
Hertta

Hertta voi tarkoittaa
Hertta, naisen etunimi
hertta, maa korttipakassa
hertta, korttipeli
Hertta, romanttinen nuortenlehti 1969–1975
Hertta, Heidi Köngäksen romaani vuodelta 2015
Hertta, Mustan Pekan apuri ja naisystävä Mikki Hiiri -sarjakuvissa
Hertta, ympäristötiedon hallintajärjestelmä
Hertta, CERT, infarktin tai sydänkuoleman riskin arvioimiseksi kehitetty testi
FC Hertta, Joensuussa toimiva naisten jalkapalloseura.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hertta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Henrik Sovelius (1772–1817)

Henrik Sovelius (15. joulukuuta 1772 Raahe – 17. heinäkuuta 1817 Raahe) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.
Henrik Soveliuksen vanhemmat olivat Uppsalassa ja Turun Akatemiassa opiskellut kauppias Matias Sovelius (1726–1795) ja Brita Katarina Possenius (k. 1818). Henrik Soveliuksen puoliso oli Anna Liisa Stenius. Myös Soveliuksen veljistä Johanista (1770–1852) ja Fredrikistä (1778–1837) tuli kauppiaita. Henrik Sovelius kuului Raahen kaupunginvanhimpiin. Hän oli porvarissäädyssä edustaja  Porvoon valtiopäivillä 1809.
Aiheesta muualla

Sovio–Sovelius: suvun historia.
Henry Savery

| Henry Savery> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. elokuuta 1791 Butcombe Court, Somerset, Englanti
Kuollut: 8. helmikuuta 1842 (50 vuotta) Port Arthur, Tasmania
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Quintus Servinton
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henry Savery (4. elokuuta 1791 Butcombe Court, Somerset, Englanti – 8. helmikuuta 1842 Port Arthur, Tasmania (kuuluu nyk. Australiaan)) oli englantilaissyntyinen kirjailija ja toimittaja ja Australiassa rangaistusta suorittanut vanki, joka kirjoitti ensimmäisen Australiassa julkaistun romaanin.
Savery oli englantilaisen pankkiirin poika. Yritystoiminnan epäonnistuttua hän turvautui maksuvälineväärennökseen. Hän yritti ensin 1824 paeta Yhdysvaltoihin mutta jäi kiinni hypättyään laivasta. Kuolemantuomio muutettiin karkotukseksi rangaistussiirtolaan Van Diemenin maahan (=Tasmania), jonne hän saapui 1825. Koska hän oli saanut oppia, sikäläinen virasto palkkasi hänet, mikä taas suututti paikallista lehdistöä, joka karsasti ajatusta, että virasto työllisti vangin. Kiista päätyi Englantiin viranomaisten korviin, ja lopputuloksena oli että Saveryn omaisuus huutokaupattiin.
Saveryn vaimo Eliza ja poika Oliver tulivat perässä Australiaan, mutta kohtasivat siellä rahattoman ja maineettoman miehen. Savery yritti itsemurhaa mutta joutui velkavankeuteen. Vaimo ja poika palasivat 1829 Englantiin. Vankila-aikana Savery kirjoitti tarinoita, joita julkaistiin paikallisessa lehdessä Colonial Timesissa otsikolla The Hermit in Van Diemen’s Land, mutta koska hänellä ei vankina ollut oikeutta julkaista, hän käytti salanimeä Simon Stukeley. Tarinat koottiin yhteen 1829, ja niistä tuli ensimmäinen Australiassa julkaistu esseekokoelma. Jo vankeusaikana aloittamansa vain heikosti naamioidun omaelämäkerrallisen romaanin Quintus Servinton hän sai valmiiksi toimiessaan kotiopettajana. Kirja ilmestyi 4. maaliskuuta 1831 ja seuraavana vuonna Englannissa, vielä silloin ilman tekijännimeä. Kirja sai myönteisen vastaanoton, joskaan ei Saveryn toivomaa myyntimenestystä.
Saveryn elämä ei kirjan ilmestyttyäkään sujunut hyvin, vaan hän päätyi rikoksenuusijoiden vankilaan Port Arthuriin, jossa hän kuoli.
Saveryn kunniaksi on nimetty kirjallisuuspalkinto Henry Savery National Short Story Award, jonka myöntäjä on tasmanialainen kirjailijayhdistys. Canberrassa ja Victoriassa on hänen mukaansa nimetty katu. Quintus Servinton julkaistiin 1964 uudestaan ja jälleen 1984 mutta uudella nimellä The Bitter Bread of Banishment.
Kunnia ensimmäisen Australiassa kirjoitetun romaanin kirjoittamisesta kuuluu kuitenkin Mary Leman Grimstonelle. Hänen kirjoittamansa kirja Woman’s Love valmistui 1829 mutta ilmestyi vasta 1832 Lontoossa.
The Voidz

| The Voidz |
| --- | --- |

 The Voidz esiintymässä vuonna 2014
Tiedot
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  alternative rock, progressiivinen rock, psykedeelinen rock, electronica
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Julian Casablancas   Jeramy Gritter  Amir Yaghmai  Jacob Bercovici  Alex Carapetis  Jeff Kite 
Levy-yhtiö:  Cult Records, RCA Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Voidz (aiemmin nimellä Julian Casablancas+The Voidz) on yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka The Strokes -yhtyeestä tunnettu Julian Casablancas perusti vuonna 2013. Yhtye levyttää Casablancasin omistamalle Cult Records -levy-yhtiölle.
The Voidz julkaisi debyyttialbuminsa Tyranny syyskuussa 2014. Yhtyeen toinen albumi, Virtue julkaistiin 30. maaliskuuta 2018.
Kokoonpano

Julian Casablancas – laulu
Jeramy Gritter – kitara, koskettimet
Amir Yaghmai – kitara, koskettimet
Jacob Bercovici – basso, syntetisaattori
Alex Carapetis – rummut, lyömäsoittimet, basso
Jeff Kite – koskettimet
Diskografia > Studioalbumit

Tyranny (2014)
Virtue (2018)
Diskografia > Singlet

”Human Sadness” (2014)
”Where No Eagles Fly” (2014)
”Leave It in My Dreams” (2018)
”QYURRYUS” (2018)
”Pointlessness” (2018)
”All Wordz Are Made Up” (2018)
”ALieNNatioN” (2018)
Heliadit

Heliadit olivat kreikkalaisessa mytologiassa auringonjumala Helioksen lapsia.
Heliades

Helioksen tyttäret (m.kreik. Ἡλιάδες, Hēliades, yksikössä Ἡλιάς, Hēlias) olivat Helioksen ja Klymenen lapsia ja Faethonin sisaria.
Ovidius mainitsee sisaruksia olevan kolme; nuorinta hän ei nimeä, mutta vanhin on Faetusa, ja keskimmäinen Lampetia.. Hyginus puolestaan kertoo sisaruksia olevan seitsemän ja luettelee heidän nimensä: Merope, Helie, Aigle, Lampetia, Foibe, Aitherie ja Dioksippe.
Kun Faethon oli ajanut isänsä vaunuilla liian lähelle maata ja polttanut kaiken ympäriltään, Zeus surmasi hänet salamalla estääkseen häntä tuhoamasta koko maata. Faethonin ruumis putosi Pojokeen, joka tunnettiin ennen Eridanosjokena. Häntä surevat sisaret, heliadit, muuttivat muotoaan poppeleiksi ja juurtuivat joen varteen, ja heidän kyynelensä muuttuivat meripihkaksi.
Heliadai

Helioksen pojat (m.kreik. Ἡλιάδαι, Hēliadai, yksikössä Ἡλιάδης, Hēliadēs) olivat Helioksen ja Rhoden lapsia. Heidän lukumääräkseen kerrotaan seitsemän, ja he olivat nimiltään Okhimos, Kerkafos, Makareus, Aktis, Tenages, Triopas ja Kandalos. Heidän ainoan sisarensa nimi oli Elektryone. Heidät mainitaan muita ihmisiä taitavammiksi, mutta heidät tunnettiin erityisesti taitavina astrologeina ja merenkävijöinä. Heidän väitettiin olleen ensimmäiset, jotka jakoivat päivän tunteihin.
Faethonin sisarten muodonmuutos, Santi di Titon fresko 1500-luvun jälkipuoliskolta
Hardangerjøkulen

Hardangerjøkulen Hårteigenin suunnasta.
Hardangerjøkulen on lakijäätikkö Hordalandin läänissä, Vestlandetissa, Norjassa. Pinta-alaltaan 73 km² laajuinen jäätikkö on Norjan kuudenneksi suurin, ja sijaitsee kahden kunnan, Eidfjordn ja Ulvikin, alueilla. Sen korkeus on enimmillään 1 876 metriä.