stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Appropriaatio (taiteessa)
Appropriaatiota käyttäneitä taiteilijoita

Ghada Amer,
J. Tobias Anderson,
Cory Arcangel,
Anne Zahalka,
Martin Arnold,
Gordon Bennett,
Mike Bidlo,
Pierre Bismuth,
Georges Braque,
Glenn Brown,
Reginald Case,
Jake and Dinos Chapman,
Joseph Cornell,
Mark Divo,
Marcel Duchamp,
James Cairney,
Benjamin Edwards,
Max Ernst,
Jodi,
Shepard Fairey,
Rico Gatson,
Joy Garnett,
Thomas Gillett,
Leon Golub,
Douglas Gordon,
Hans Haacke,
Damien Hirst,
Pierre Huyghe,
Jasper Johns,
Deborah Kass,
Karen Kilimnik,
Jeff Koons,
Joseph Kosuth,
Barbara Kruger,
Matthieu Laurette,
Louise Lawler,
Lennie Lee,
Nikki s. lee,
Sherrie Levine,
Roy Lichtenstein,
Damian Loeb,
Robert Longo,
Norm Magnusson,
Miltos Manetas,
Christian Marclay,
John McHale,
Aleksandra Mir,
Joan Miró,
Yasumasa Morimura,
Malcolm Morley,
Vik Muniz,
Claes Oldenburg,
Meret Oppenheim,
Tom Phillips,
Pablo Picasso,
Bern Porter,
Rick Prelinger,
Richard Prince,
Robert Rauschenberg,
Graham Rawle,
Gerhard Richter,
Thomas Ruff,
Stephanie Sailor,
Rob Scholte,
David Salle,
Peter Saville,
Kurt Schwitters,
Cindy Sherman,
Cornelia Sollfrank,
Nancy Spero,
Haim Steinbach,
Elaine Sturtevant,
Philip Taaffe,
Kelley Walker,
Andy Warhol,
Aiheesta muualla

Randy Kennedy: Apropos Appropriation The New York Times.  28.12.2011. The New York Times Company. Viitattu 3.1.2012. (englanniksi)
Estetiikka ja taidefilosofia
| --- | --- |
Aiheet:   Taidekäsitys  Estetismi  Esteettinen arvostelma  Esteettinen kontemplaatio  Esteettinen relativismi  Maku  Tyyli 
Estetiikan teoriat:   Imitaatio  Institutionaalinen taideteoria  Mimesis  Reseptioestetiikka  Symptomaattinen taideteoria 
Esteettiset kategoriat:   Kauneus  Ylevä  Pittoreski 
Sovellettu estetiikka:   Clauden lasi  Musiikkifilosofia  Myyttikritiikki  Ympäristöestetiikka  Taidepsykologia 
Taidefilosofit:   Alexander Gottlieb Baumgarten  Arthur Danto  George Dickie  Nelson Goodman  Hegel  Yrjö Hirn  Immanuel Kant  Aarne Kinnunen  Wilhelm Worringer 
Artikkeleita aiheesta:   Abjektio  Aihe  Alkuperäisyys  Appropriaatio  Arvostelu  Autenttisuus  Arvostelija  Esittävä taide  Formalismi  Kertomus  Kitsch  Korkeasta tyylistä  Motiivi  Pastissi  Pastoraali  Representaatio  Reproduktio  Samastuminen  Taidemaailma  Taidetta taiteen vuoksi 
Marcel Duchamp, Suihkulähde, 1917..
Monologi

Näyttelijä Christopher Walken esittämässä monologia vuonna 1984 näytelmässä Hurlyburly.
Monologi on näyttämötaiteessa käytetty termi yksinpuhelulle. Siinä yksi henkilö suuntaa yleisölle pidemmän vuorosanajakson. Näyttelijä voi myös puhua kuin itsekseen tai jollekin toiselle henkilölle, joka ei ole paikalla. Termi tulee kreikan sanoista mono (yksi) ja logos (sana).
Monologi on yksinpuhelu, teksti joka on kirjoitettu yhdelle esiintyjälle. Monologeiksi kutsutaan myös yhden näyttelijän näytelmiä. Monologien muodot voivat vaihdella suuresti: jotkut monologit ovat tajunnanvirtaa tai tekstifragmentteja, toiset taas kertomuksen muotoon kirjoitettuja esityksiä. Monologiin voi sisältyä ”sisäiskatsoja” - eli teksti voi olla suunnattu yleisölle, jumalalle tai tietylle roolihenkilölle, tai sitten monologi voi olla roolihahmon yksinäistä pohdintaa – sitä ei siis ole suunnattu kenellekään muulle. Tällä perusteella monologit voidaan jakaa ulkoisiin tai sisäisiin.
Kuuluisia monologeja ovat Shakespearen Hamletin monologi isänsä haamun ilmestyttyä (”ollako vai eikö olla”) ja hautausmaamonologi, jossa hän pitelee entisen ystävänsä pääkalloa.
Miss Israel

Sapir Koffmann, Miss Israel 1984
Miss Israel (Heprea:מלכת היופי של ישראל) on israelilainen vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu, jonka voittaja edustaa maataan Miss Universum -kilpailussa. Ensimmäistä kertaa kilpailu järjestettiin vuonna 1950.
Mountain Records

Mountain Records oli skotlantilaisen Derek Nicolsin perustama englantilainen levy-yhtiö, joka toimi vuosina 1975-1982. Sille levyttivät mm. Nicolsin manageroimat Nazareth ja Sensational Alex Harvey Band. Muita artisteja olivat mm. Krazy Kat ja Baker Gurvitz Army.
Aiheesta muualla

Mountain Recordsin katalogi
Antinlampi (Laukaa, Vuontee)

| Antinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°18′59″N, 25°58′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskuoja:  oja Juntuslampeen 
Järvinumero:  14.311.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,2 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  0,885 km  
Pinta-ala:  4,665 ha  
Tilavuus:  0,0001409 km³ 
Keskisyvyys:  3,02 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAntinlampi 
Antinlampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Vuonteen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 140 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Leppäveden lähialueeseen (14.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,2 metriä mpy.
Milorad Čavić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Milorad Čavić |  Milorad Čavić |  Milorad Čavić |  |
Maa:   Serbia
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 100 m perhosuinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 50 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 2009 | 100 m perhosuinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Eindhoven 2008 | 50 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Debrecen 2012 | 100 m perhosuinti |  |
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Dublin 2003 | 100 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Helsinki 2006 | 100 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Debrecen 2007 | 50 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Debrecen 2007 | 100 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Rijeka 2008 | 100 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Dublin 2003 | 50 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2006 | 50 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Rijeka 2008 | 50 m perhosuinti |  |
Milorad Čavić (serb. Милорад Чавић, s. 31. toukokuuta 1984 Anaheim, Yhdysvallat) on serbialainen uimari.
Čavić syntyi Yhdysvalloissa ja osallistui vuoden 2000 kesäolympialaisiin Sydneyssä Jugoslavian edustajana. Hän voitti kultaa Dublinin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2003 100 metrin perhosuintimatkalla uudella maailmanennätysajalla 50,02 ja hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Vuonna 2006 hän voitti Helsingni lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Debrecenissä 2007 hän voitti lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 50 ja 100 metrin perhosuinneissa. Hän voitti pitkän radan Euroopan-mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa Eindhovenissa 2008 ajalla 23,11.
Čavić oli lähellä murtaa Pekingissä 2008 yhdysvaltalaisen Michael Phelpsin unelman kahdeksasta kultamitalista. Čavić johti 100 metrin perhosuinnissa lähes koko matkan. Phelpsin viimeinen veto kurotti kuitenkin hänet Čavićin edelle sekunnin sadasosalla. Saman vuoden Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 100 ja hopeaa 50 metrin perhosuinnissa.
Rooman MM-kilpailuissa 2009 Čavić voitti kultaa 50 metrin perhosuinnissa ajalla 22,67.. 100 metrin perhosuinnissa hän teki välierässä maailmanennätyksen 50,01. Loppukilpailussa hän sai hopeaa ajalla 49,95 Michael Phelpsin voittaessa ME-ajalla 49,82.
Čavić voitti 100 metrin perhosuinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2012 ajalla 51,45.
Käännös suomeksi
Mpg

MPG voi viitata muun muassa seuraaviin:
.mpg, eräs MPEG-videotiedostojen nimipääte
mailia gallonalla (engl. miles per gallon, MPG), polttoaineenkulutusta kuvaava yksikkö
Max Planck -instituutti (saks. Max-Planck-Gesellschaft, MPG), saksalainen tutkimuskeskus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mpg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asteranae
Alaryhmät ja lahkot

Asteranae-ylälahko käsittää seuraavat alaryhmät ja lahkot:
Lahko Cornales (mm. kanukkakasvit)
Lahko Ericales (mm. kanervakasvit)
Aito- eli euasteridit
Lamidit (asteridien ryhmä 1)
Lahko tuntematon: heimot Oncothecaceae, Metteniusaceae, Icacinaceae ja suvut massimarjat (Apodytes), Cassinopsis, Emmotum
Lahko Garryales
Lahko Gentianales (mm. katkerokasvit)
Lahko Solanales (mm. koisokasvit)
Lahko Boraginales (mm. lemmikkikasvit)
Lahko Lamiales (mm. huulikukkaiskasvit)
Kampanulidit (asteridien ryhmä 2)
Lahko Aquifoliales (orjanlaakerikasvit)
Lahko Asterales (mm. asteri- eli mykerökukkaiskasvit)
Lahko Escalloniales
Lahko Bruniales
Lahko Apiales (mm. sarjakukkaiskasvit)
Lahko Paracryphiales
Lahko Dipsacales (tesmayrtti- ja kuusamakasvit)
Anni Polva

| Anni Polva |
| --- | --- |
 Kirjailija Anni Polva vuonna 1961.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1915 Pietari, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 23. heinäkuuta 2003 (88 vuotta) Turku
Ammatti:  kirjailija, kirjanpitäjä, tarjoilija
Puoliso:  Unto Polviander
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Aikakausi:  1945–1993
Esikoisteos:  Rakasta minua hiukan (1945)
Pääteokset:  Tiina-kirjat
Palkinnot
 Plättä-palkinto Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anni Kyllikki Polva (oik. Polviander, o.s. Heinonen; 6. tammikuuta 1915 Pietari – 23. heinäkuuta 2003 Turku) oli suomalainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti Tiina-kirjoista, jotka ilmestyivät vuosina 1956–1986.
Varhainen elämä

Syntymänsä jälkeen Polva asui lapsuutensa, nuoruutensa ja opiskeluaikansa Tampereella. Hän työskenteli kirjanpitäjänä, tarjoilijana ja kutojana. Avioiduttuaan Unto Polvianderin kanssa vuonna 1938 hän muutti Turkuun, jossa asui kuolemaansa saakka.
Ura

Polva kirjoitti niin lasten, nuorten kuin aikuistenkin kirjoja. Hän kirjoitti urallaan 106 kirjaa." Hänen kirjojaan on myyty lähes kolme miljoonaa kappaletta, joista Tiina-kirjojen osuus on yli miljoona kappaletta.
Vuonna 2000 Polva sai Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon. Lisäksi hän sai Tiina-kirjoistaan kolme Plättä-palkintoa.
Lounais-Suomen kirjailijat ry on jakanut vuodesta 2007 joka toinen vuosi Anni Polva -palkintoa kirjasarjassa ilmestyneelle lasten- tai nuortenkirjalle.
Kirjallisuutta

Vikström, Tarja: Kauppatavarana rakkaus: Anni Polva -brändin rakentuminen 1940–60-luvulla.  Helsinki:  Helsingin yliopisto.  ISBN 978-951-51-4779-0.  URN.
Aiheesta muualla

Kirjailijat. Karisto. Arkistoitu = 15.7.2016 Arkistoitu
Aunila, Seija: Kirjailija Anni Polva kertoo Tiina-kirjoista Yle Elävä arkisto.  9.7.2009 (päivitetty 19.3.2018).
Mountain Province

Mountain Provincen sijainti
Mountain Province on Filippiinien Cordilleran hallinnollisella alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Bontoc. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Kalinga, Apayao ja Abra, etelässä Benguet ja Ifugao ja lännessä Ilocos Sur. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 154 187.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mountain Province Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay
Máximo Diego Pujol

Máximo Diego Pujol (2018)
Máximo Diego Pujol (s. 1957 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä ja kitaristi.
Pujol valmistui Juan José Castro -maakuntakonservatoriosta. Hänen soitonopettajiensa joukossa oli Miguel Ángel Girollet. Harmonian ja sävellyksen opetusta hän sai Leónidas Arnedolta. Pujol on esiintynyt eri puolilla Argentiinaa ja vieraillut soittajana kitarafestivaaleilla Euroopassa sekä Australiassa. Hän on saanut kitarasävellyksillään palkintoja Kolumbiassa, Ranskassa ja Martiniquella. Vuonna 1989 hänelle myönnettiin Argentiinan säveltäjäliiton parhaan klassisen musiikin säveltäjän palkinto.
Pujolin työhön on vaikuttanut vahvasti Astor Piazzolla. Myös Pujol on käyttänyt värikylläisten, melodisesti rikkaiden teosten pohjalla olevana perustyylinä tangoa. Hänen sävellystensä joukossa on sarja Tres piezas rioplatenses, jossa ovat yhdistettyinä tangon, milongan ja candomben tyylilajit.
Milorad Pavić (jalkapalloilija)

Pavić vuonna 1975
Milorad ”Miša” Pavić (tunnetaan Jugoslavian ulkopuolella lempinimellä Michel, 11. marraskuuta 1921 Valjevo – 16. elokuuta 2005 Valjevo) oli jugoslavialainen jalkapallopelaaja ja -valmentaja. Hän valmensi pitkään Belgiassa, Espanjassa ja Portugalissa. Kotimaassaan Pavić valmensi Belgradin Punaista tähteä ja FK Vojvodinaa.
Pelaajana Pavić pelasi Belgradin Punaisessa tähdessä.
Aiheesta muualla

UEFA.com news 18-8-2005 (englanniksi)
Munakas

Munakas
Munakas on kananmunasta paistamalla valmistettu ruoka, jota kutsutaan myös omeletiksi. Munakas valmistetaan rikkomalla munan rakenne esimerkiksi haarukalla, ja munan valkuaisaineet hyydytetään rasvatulla tai tarttumattomalla paistinpannulla. Toinen vaihtoehto on tehdä uunimunakas eli frittata, jota paistetaan uunissa 200°C:ssa ja johon voi laittaa kasviksia, kinkkua tai pekonia.
Usein munakkaaseen lisätään ennen paistoa hiukan vettä, maitoa tai kermaa ja mausteeksi esimerkiksi suolaa ja pippuria. Munakkaan täytteeksi voidaan laittaa esimerkiksi juustoa, kinkkua tai juureksia ja vihanneksia, kuten esimerkiksi perunaa, porkkanaa, sipulia, herneitä ja tomaattia. Munakkaaseen sopivat myös liha- ja kalatuotteet, kuten kinkku, makkara tai tonnikala. Munakkaaseen voidaan käyttää myös yrttejä.
Munakasta syödään yleensä aamiaisella tai lounaalla.
Espanjalainen munakas

Espanjalainen munakas tortilla de patatas tai tortilla española on tunnettu perinneruoka. Siihen käytetään munia, perunaa ja sipulia, ja se maustetaan suolalla ja mustapippurilla. Viipaloidut tai kuutioidut perunat ja sipulit kypsennetään hitaasti runsaassa öljyssä ja sekoitetaan munamassaan, ja munakas paistetaan miedolla lämmöllä. Toisen puolen paistamiseksi munakas käännetään esimerkiksi kattilankannen avulla.
Munakokkeli

Munakokkelia raastetulla juustolla.
Munakokkelia paistinpannussa.
Munakokkeli on munista valmistettu ruokalaji.
Munakokkeli valmistetaan rikotuista munista, jotka sekoitetaan maidon tai kerman kanssa. Seos kypsennetään rasvassa kattilassa tai paistinpannulla.  Munat sekoitetaan lastalla yhteen, jolloin niistä muodostuu keltainen, pehmeä seos. Munakokkelissa voi olla muitakin täytteitä tai sen voi koristella valmiina.
Ruokalajin oletetaan olevan peräisin Rooman valtakunnan tienoilta, koska roomalaiset kehittivät monia aamiaisruokia, kuten tavallisen munakkaan. Valtakunnan romahtaessa idea aamupalasta katosi ja kaikki paitsi työläiset, lapset ja vanhat ihmiset jättivät aamupalan välistä. 1300-luvulla italialainen keittokirja Libro Della Cucina kertoi roomalaisten ansaitsevan kiitoksen kuohkean munakokkelin luomisesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Munakokkeli Wikimedia Commonsissa
Moran

Moran tai Morán on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brad Moran (s. 1979), kanadalainen jääkiekkoilija
Caitlin Moran (s. 1975), brittiläinen kriitikko, kirjailija ja feministi
Crissy Moran (s. 1975), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Dylan Moran (s. 1971), irlantilainen koomikko, käsikirjoittaja ja näyttelijä
Erin Moran (1960–2017), yhdysvaltalainen näyttelijä
George Moran, Bugs Moran (1893–1957), yhdysvaltalainen gangsteri ja kieltolain aikainen salakuljettaja
Jerry Moran (s. 1954), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Kevin Moran (s. 1956), irlantilainen jalkapalloilija
Miguel Angel Morán Aquino (s. 1955), elsalvadorilainen katolinen piispa
Paddy Moran (1877–1966), kanadalainen jääkiekkoilija
Pauline Moran (s. 1947), brittiläinen näyttelijä
Pedro Morán (s. 1990), paraguaylainen beachfutispelaaja
Peter Antony Moran (s. 1935), brittiläinen katolinen piispa
Robert Moran (s. 1937), yhdysvaltalainen säveltäjä
Tony Moran, yhdysvaltalainen miksaaja, tuottaja ja DJ.
Kuvitteellisia henkilöitä

Summer Moran, Clive Cusslerin Dirk Pitt -kirjoissa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Antinlampi (Kouvola)

| Antinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°10′13″N, 26°57′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.981.1.030
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,6 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,823 km  
Pinta-ala:  2,543 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAntinlampi 
Antinlampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Vekarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Repoveden–Luujärven alueeseen (14.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,6 metriä mpy.
Asterales

| Asterales |
| --- | --- |
 Isoauringonkukka (Helianthus annuus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales  Lindl.
Synonyymit
 Alseuosmiales Doweld  Ambrosiales Dumort.  Anthemidales Link  Boopidales Bercht. & J.Presl  Brunoniales Lindl.  Calendulales Link  Calycerales Link  Campanulales Bercht. & J.Presl  Carduales Small  Cichoriales Link  Cynarales Raf.  Echinopales Link  Goodeniales Bercht. & J.Presl  Lobeliales Link  Menyanthales J.Presl  Pentaphragmatales Doweld  Phellinales Doweld  Rousseales Doweld  Scaevolales Martius  Stylidiales Bercht. & J.Presl 
Katso myös
   Asterales Wikispeciesissä   Asterales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterales on kaksisirkkaisten asteridien Euasteridae II -ryhmään kuuluva kasvilahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat kellokasvit (Campanulaceae) ja mykerökukkaiset eli asterikasvit (Asteraceae).
Lahkon fytokemiaan kuuluvat eräät iridisoivat eli välkehtivät yhdisteet ja fruktosaanit, kuten inuliini, joka tavallisesti korvaa tärkkelyksen vararavintona. Nivelten anatomiaan kuuluu kolme johtojännelieriön aukkoa, joista kustakin lähtee kolme johtojännettä lehteen. Lehtiasento on kierteinen. Kukassa on teriöstä erilliset heteet ja pohjuskehrä eli diskus. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita ja pitkä vartalo. Siemenen endospermi (vararavintosolukko) on runsas ja siinä on imuelimiä eli haustorioita.
Heimot

Lahkoon kuuluu 11 heimoa, joista mykerökukkais-, kello- ja raatekasveja tavataan myös Suomessa.
Rousseaceae
4 sukua, 13 lajia Mauritiuksella ja Uudesta-Guineasta Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella
synonyymit: Abrophyllaceae, Carpodetaceae
Campanulaceae – kellokasvit
84 sukua, 2380 lajia yleismaailmallisesti
synonyymit: Cyananthaceae, Cyphiaceae, Cyphocarpaceae, Dortmannaceae, Jasionaceae, Lobeliaceae, Nemacladaceae
Pentaphragmataceae
1 suku (Pentaphragma), 30 lajia Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa
Alseuosmiaceae
4 sukua, 10 lajia Uudessa-Guineassa, Itä-Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa
synonyymi: Platyspermataceae
Phellinaceae
1 suku (Phelline), 12 lajia Uudessa-Kaledoniassa
Argophyllaceae
2 sukua, 21 lajia lounaisella Tyynenmeren alueella
synonyymi: Corokiaceae
Stylidiaceae
6 sukua, 245 lajia Kaakkois-Aasiasta Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella ja Etelä-Amerikan eteläosissa
synonyymi: Donatiaceae
Menyanthaceae – raatekasvit
5 sukua, 58 lajia yleismaailmallisesti
Goodeniaceae – siniviuhkakasvit
12 sukua, 430 lajia tropiikissa, enimmäkseen Australiassa
synonyymit: Brunoniaceae, Scaevolaceae
Calyceraceae – neulatupsiokasvit
4 sukua, 60 lajia Etelä-Amerikassa
synonyymi: Boopidaceae
Asteraceae (eli Compositae) – asterikasvit eli mykerökukkaiskasvit
1620 sukua, 23000 lajia (suurin koppisiemenisheimo) yleismaailmallisesti
synonyymit: Acarnaceae, Ambrosiaceae, Anthemidaceae, Aposeridaceae, Arctotidaceae, Artemisiaceae, Athanasiaceae, Calendulaceae, Carduaceae, Centaureaceae, Cichoriaceae, Cnicaceae, Coreopsidaceae, Cynaraceae, Echinopaceae, Eupatoriaceae, Gnaphaliaceae, Heleniaceae, Helianthaceae, Helichrysaceae, Inulaceae, Lactucaceae, Madiaceae, Matricariaceae, Mutisiaceae, Nassauviaceae, Partheniaceae, Perdiciaceae, Picridaceae, Santolinaceae, Senecionaceae, Serrulataceae, Tanaceataceae, Vernoniaceae, Xanthiaceae
Lahkon yhteyteen on aiemmin sijoitettu myös systemaattiselta asemaltaan epävarma bruniakasvien (Bruniaceae) heimo, jota nykyisin kuitenkin usein pidetään omana lahkonaan Bruniales.
Bruniaceae – bruniakasvit
12 sukua, 75 lajia Etelä-Afrikassa
synonyymi: Berzeliaceae
Aiheesta muualla

Evoluutiopuu: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/trees/asteralesnotl2.gif
Asterales-lahkon heimojen kladogrammi
Moision junaonnettomuus

Moision junaonnettomuus tapahtui 29. huhtikuuta 1939 Lempäälässä Moision pysäkin lähellä kun koeajolla ollut veturi törmäsi vian vuoksi radalle pysähtyneen Pohjanmaan pikajunan viimeiseen vaunuun. Onnettomuudessa loukkaantui vakavasti kaksi ihmistä, joista toinen myöhemmin kuoli vammoihinsa. Koeajolla ollut veturi ja kaksi pikajunan matkustajavaunua vaurioituivat pahoin.
Lempäälän rautatieasemalta kello 16.33 Tampereelle lähtenyt Pohjanmaan pikajuna n:o 61 joutui pysyähtymään radalle noin 1,5 kilometriä Moision pysäkiltä Tampereelle päin, kun veturin kampitanko murtui. Pikajunan perässä tuli Toijalasta Tampereelle matkannut koeajoaan suorittamassa ollut veturi n:o 944, joka törmäsi kello 16.40 pikajunan viimeiseen vaunuun. Ratavartija oli yrittänyt pysäyttää veturia, mutta sen nopeus oli ollut niin suuri, ettei törmäys ollut vältettävissä jarrutuksesta huolimatta. Onnettomuuspaikalla radassa ollut kaarre ja mäki haittasivat jonkin verran näkyvyyttä. Törmäyksen seurauksena pikajunan viimeisen vaunun etuosa irtosi pyöristään, kohosi ylös ja tunkeutui osittain seuraavan vaunun sisälle. Molemmissa vaunuissa särkyi ikkunoita ja penkit irtautuivat kiinnikkeistään. Rautatievirkamies Valdemar Sandberg ja KTR 1:n kapteeni Erkki Väänänen loukkaantuivat vaikeasti. Kolme pahimmin loukkaantunutta kuljetettiin sitten junalla Tampereelle sairaalahoitoon. Sandberg kuoli saamiinsa vammoihin parin viikon päästä.