stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle

| Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Bordžomi, Georgia
Talviurheilukeskus:: Bakuriani Ski Resort
Vuoristo:: Trialeti Range
Rinneluokitus:: Punainen
Hissi
Hissi:: D2 DC6 (Half-Pipe), D5 DC6 (Slope-Style)
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h
Lumikouru
Pituus:: 195 m
Leveys:: 20 m
Keskijyrkkyys:: 18°
Kourun korkeus:: 7,5 m
Kourun jyrkkyys:: 81°
MM-kilpailut:: 3.3.2023, 4.3.2023
Slopestyle
Lähtö:: 2 040 m
Maali:: 1 897 m
Korkeusero:: 143 m
Pituus:: 640 m
Keskijyrkkyys:: 22,3 %
Eri elementtejä:: 6 kpl (3 kaideosuutta, 3 hyppyä)
MM-kilpailut:: 27.2.2023, 28.2.2023
1. MC-kilpailut:: 5.3.2022, 6.3.2022
Big air
MM-kilpailut:: 4.3.2023
Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle muodostavat laskettelupuiston Bakurianin talviurheilukeskuksessa Bordžomissa Georgiassa.
Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle -rinteillä järjestettiin vuoden 2023 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailujen lumikouru-, slopestyle- ja big air -kilpailut. Big air -hyppyrinä toimi yksi slopestyle-radan hyppyreistä. Esikilpailuina toimivat talven 2022 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin slopestylekilpailut.
Barachiel

Barachiel, Bartolomé Román, 1600-luvulta.
Barachielia on pidettykenen mukaan? yhtenä seitsemästä arkkienkelistä. Barachielin on ajateltu huolehtivan Jumalan kaitselmuksesta ja siunauksesta. Paitsi hyvien pyrkimystemme siunaamisen, se kattaa myös henkilökohtaisen ristin kantamisen - se on enkeli joka antaa voimaa jokaisen ihmisen oman ristin kantamiseen. Barachielille sopii psalmi 91, jakeet 11 ja 12: "Hän antaa enkeleilleen käskyn varjella sinua, missä ikinä kuljet, ja he kantavat sinua käsillään, ettet loukkaa jalkaasi kiveen."[lähde? ]
Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputki

Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputken reitti.
Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputki on öljyputki, joka kuljettaa raakaöljyä 1 768 kilometrin matkan Azerbaidžanin öljykentiltä Kaspianmeren rannalta Georgian läpi Turkin Horasanin ja Erzurumin kautta Ceyhanin satamakaupunkiin Välimeren rannalle. Se on maailman toiseksi pisin öljyputkisto Venäjän Družban putkiston jälkeen. Putkeen alettiin pumpata öljyä 10. toukokuuta 2005 ja se saavutti Turkin Ceyhanin noin vuotta myöhemmin, 28. toukokuuta 2006.
Kaspianmeren ympäristössä on arvioitu olevan 220 miljardin barrelin öljyvarat, mikä riittää maailman kahdeksan vuoden käyttöön. Öljyntuotannon ennustetaan nousevan 1,5 miljoonaan barreliin päivässä (koko maailman öljyntuotanto on noin 75 miljoonaa barrelia päivässä)
Kaspianmeren ympäristöstä öljyn kuljetus on ongelmallista alueen poliittisen tilanteen vuoksi. Lyhin suora kuljetusreitti olisi Persianlahden rannalle Iranin kautta. Myöskään riippuvuutta Venäjästä ei länsimaissa ole haluttu lisätä. "Western Early Oil" -putkisto Azerbaidžanista Georgiaan Mustanmeren rannikolle oli jo rakennettu, mutta sen kapasiteetti oli erittäin rajallinen, 115 000 barrelia päivässä. Päätös uuden putken rakentamisesta tehtiin 18. marraskuuta 1999 ETYJin kokouksessa Turkissa ja rakennustyö alkoi syyskuussa 2002. Putki vihittiin käyttöön 25. toukokuuta 2005, jolloin paikalla tilaisuudessa olivat presidentit Nursultan Nazarbajev, İlham Əliyev, Mikheil Saakašvili ja Ahmet Necdet Sezer sekä Yhdysvaltain energiaministeri Samuel Bodman.
Putken omistajat ovat BP (30,1 %), Azerbaidžanin valtion öljy-yhtiö (25,0 %), Unocal (USA; 8,90 %), Statoil (Norja, 8,71 %), Türkiye Petrolleri Anonim Ortaklığı (TPAO) (Turkki; 6,53 %), Eni/Agip (Italia; 5,00 %), Total (Ranska 5,0 %), Itochu (Japani; 3,4 %), Inpex (Japani; 2,50 %), ConocoPhillips (USA; 2,50 %) ja Amerada Hess (USA; 2,36 %)
Kuljetusmaksut tuovat Georgialle 1,5 % sen bruttokansantulosta. Muutenkin öljyputki on Kaspian alueen maille hyvin tärkeä osa itsenäisyydestä Venäjästä, koska se on ainoa tapa viedä öljyä Venäjästä riippumatta.
Terroristien hyökkäys 22. joulukuuta 2006 tuhosi osan putkea. Myös 6. elokuuta 2008 tapahtui Turkissa merkittävä putken räjähdys, jota epäiltiin PKK:n aiheuttamaksi, mutta todennäköisesti kyseessä oli tekninen ongelma. Epävarmuuden vuoksi Georgia on joutunut hankkimaan öljyä ja kaasua myös Venäjältä ja Iranista, mikä on ollut sille ongelmallista. Venäjä on kiristänyt hintoja ylöspäin, koska Iran ei ole toimitusvaikeuksien takia pystynyt myymään öljyä Georgialle.
BMH Technology

BMH Technology on Raumalla toimiva yritys, joka  kehittää nykyisin ympäristöystävällisiä energiaratkaisuja.
Yritys aloitti vuonna 1936 nimellä Ammus Oy, ja se sijaitsi Raumalla Kaivopuistossa. Se huolehti muun muassa talvi- ja jatkosodan aikaisesta puolustusmateriaalin tuotannosta. Yhtiön perustaja Rafael "Rafu" Lönnström (1892–1943) oli perustanut myös Helsinkiin Sytytin Oy:n vuonna 1929, joka vuonna 1940 muutti Raumalle ja yhtyi Ammus Oy:n kanssa 1959 Ammus-Sytytin Oy:ksi. Yhtyneistä yhtiöistä tuli 1971 Lönnström Oy, joka 1973 myytiin Huhtamäki-konsernille. Joidenkin lähteiden mukaan yhtiö lakkautettiin 1983 Rauman Venttiili ja Kone Oy:nä. Lukuisten omistaja- ja nimenvaihdosten jälkeen yhtiön nimi on kuitenkin nykyisin BMH Technology Oy, joka valmistaa jätteen sekä kiinteän polttoaineen käsittelyjärjestelmiä .
Sotien jälkeen Ammus Oy:ssä (sekä sen tytäryhtiöissä esimerkiksi Rafu Lönnström Oy:ssä) tehtiin monenlaisia siviili- ja sotakorvaustuotteita, muun muassa maitohinkkejä, alumiinitankkeja ja -kattiloita, kutomokoneita, kuljettimia, LVI-varusteita, ruuveja, poria, sekä rautatievaunuja ja niiden osia. Sotakorvausteollisuuden valtuuskunta oli antanut yhtiölle määräyksen ryhtyä valmistamaan kapearaiteisia rautatievaunuja, joiden raideleveys oli 750 mm, kantavuus 9 tonnia ja jotka olivat varustetut kahdelle telillä à 4 pyörää. Vaunut olivat joko jarrullisia tai jarruttomia avovaunuja. Tilaus käsitti 3882 vaunua, joista yhtiö kerkesi valmistaa 2 147 vaunua ennen Neuvostoliiton taholta tulleita helpotuksia sotakorvausohjelmaan vuonna 1948. Samaan aikaan valmistettiin valetut ja taotut osat Valmetille vastaavanlaisiin vaunuihin noin 2 000 vaunua varten. Sotakorvaushelpotus 1948 lopetti lähes täysin yhtiön tuotannon. Yhtiö tuotti ketjuja vielä vuosia tämän jälkeen.
Kirjallisuutta

Enbom, Sten: Lönnström-yhtiöt.  Sipoo:  Teresia ja Rafael Lönnströmin säätiö, 1996.  ISBN 952-90-7210-4.
Aiheesta muualla

Ammus Oy:n kapearaidevaunumainos vuodelta 1953
BMH Technology Oyn historiaa
Ammus Oyn logo junanvaunun teliin kiinnitettynä
Saksalaisosakkeiden takavarikointi 1944
Suomen sotatarviketeollisuus elää nousukauttaan. Käynti suomalaisessa Sytytin Oy:ssä, joka valmistaa m. m. kotimaassa keksittyjä tykistön sytyttimiä, Hakkapeliitta, 31.08.1937, nro 35, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Baila Conmigo

| ”Baila Conmigo” Adelén |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 21. kesäkuuta 2013
 Tuottaja(t): Quiz & Larossi
 Tyylilaji: pop, dancepop, latinapop
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: Eccentric Music
Adelénin muut singlet
| ”Bombo” 2013 | ”Baila Conmigo” 2013 | ”Always On My Mind” 2014 |
Baila Conmigo on norjalais-laulaja Adelénin toinen kappale. Kappaleen tuottivat Quiz & Larossi ja se julkaistiin singlenä 21. kesäkuuta 2013. "Baila Conmigo" sisältää aiemman singlen, Bombon tapaan Välimeren musiikkityyliä. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Baldassare Galuppi

Galuppin muistomerkki Buranossa
Baldassare Galuppi (18. lokakuuta 1706 – 3. tammikuuta 1785) oli venetsialainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti opera buffa -oopperoistaan. Galuppi syntyi Buranon saarella ja häntä kutsuttiin nimellä Il Buranello.  Galuppi toimi jonkin aikaa Pietarin hovikapellin kuoronjohtajana ja Dmitri Bortnjanskin opettajana. Hän sävelsi myös paljon kosketinsoittimille, erityisesti cembalolle. Tyyliltään cembalomusiikki on galanttia, mutta erityisesti myöhemmissä teoksissa on viitteitä klassismin vaikutteista. Suuri osa näistä on sonaatteja, joita ei toistaiseksi ole vielä luetteloitu kunnolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baldassare Galuppi Wikimedia Commonsissa
Balco

Bay Area Laboratory Co-operative (BALCO) on Burlingamessa, Kaliforniassa toimiva urheilulaboratorio, joka on erikoistunut urheilijoiden mineraali- ja hivenainetasojen arviointiin ja tarjoamaan näiden arvioiden pohjalta urheilijoille lisäravinteita. Myöhemmin paljastui, että laboratorio oli harjoittanut laajamittaista doping-aineiden valmistusta. Laboratorion perusti 1980-luvulla sen nykyinen johtaja Victor Conte.
Balcon kehittämät tuotteet ovat olleet suosittuja amerikkalaisen jalkapallon ja baseballin pelaajien sekä yleisurheilijoiden keskuudessa. Sen tunnetuin tuote on pitkän aikaa ollut sinkki-magnesium -valmiste ZMA. ZMA:n käyttäjistä perustettiin yleisurheilutalli ZMA Track Club, johon kuuluivat muun muassa Marion Jones, Tim Montgomery, Chryste Gaines, Dwain Chambers ja Kelli White.
Doping-skandaali

Balco nousi ensi kertaa laajasti julkisuuteen vuoden 2003 yleisurheilun MM-kisojen yhteydessä, kun kaksi kultamitalia pikajuoksumatkoilla voittanut Kelli White jäi kiinni kielletyn modafiniili-piristeen käytöstä. Lääkettä oli hänelle määrännyt Balcon lääketieteellinen johtaja Brian Goldman. Myös aikaisemmin monet Conten asiakkaat, kuten Randy Barnes, Gregg Tafralis ja C. J. Hunter, olivat kärähtäneet dopingista.
Laboratorion doping-yhteyksiä on tutkittu pitemmän aikaa. Balcon on syytetty kehittäneen ensimmäisen erityisesti doping-käyttöön tarkoitetun, ns. design-steroidin, tetrahydrogestrinonin eli THG:n. THG tuli julkisuuteen, kun yhdysvaltalainen yleisurheiluvalmentaja Trevor Graham lähetti näytteen aineesta Yhdysvaltain antidopingtoimikunnalle USADAlle. 
Aineesta kärähtäneitä urheilijoita ovat muun muassa juoksija Regina Jacobs, kuulantyöntäjä Kevin Toth, moukarinheittäjät John McEwen ja Melissa Price sekä pikajuoksija Dwain Chambers. Lisäksi muun muassa pikajuoksijat Michelle Collins ja Tim Montgomery on asetettu USADAn todisteiden perusteella kilpailukieltoon, vaikka he eivät ole antaneet positiivista dopingnäytettä. Syksyllä 2007 Marion Jones myönsi myös käyttäneensä dopingia kaksi vuotta alkaen vuodesta 1999. Marion Jones palautti Sydneyn olympialaisissa 2000 voittamansa mitalit.
Baikuševin mänty

Baikuševin mänty
Baikuševin mänty (bulg. Байкушевата мура, Baikuševata mura) on bosnianmänty (Pinus heldreichii) Pirinin kansallispuistossa Lounais-Bulgariassa. Se on nimetty löytäjänsä, metsänvartija Kostadin Baikuševin mukaan. Lähellä Bănderitsaa sijaitseva noin 1 300 vuoden ikäinen Baikuševin mänty on yksi maailman vanhimmista puista, ja se on Bulgarian perustajan kaani Asparuhin aikalainen. Sen korkeus on 26 m, halkaisija 2,2 m ja ympärysmitta 7,8 m.
Azaghal

| Azaghal |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1995–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Hyvinkää, Suomi
Laulukieli:  suomi, englanti
Jäsenet:  Narqath, kitara, bassokitara, laulu, kosketinsoitin   Niflungr, laulu, bassokitara   Lima, rummut   Ruho, kitara  
Levy-yhtiö:  Moribund Records, 2008–   Avantgarde Music, 2005–2006   Aftermath Music, 1999–2004   Evil Horde Records–1999–2002   Melancholy Promotion, 1998  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Azaghal on hyvinkääläinen vuonna 1995 perustettu black metal -yhtye. Se on julkaissut urallaan yhteensä kaksitoista studioalbumia.
Historia

Azaghalin perustivat vuonna 1995 kitaristi Narqath ja rumpali Kalma (myöhemmin tunnettu nimillä VRTX & V-KHAOZ). Ensimmäinen demo julkaistiin loppuvuodesta 1997.
Toinen demo, Noituuden Torni nauhoitettiin Cursed Studiolla maaliskuussa 1998. Noituuden Torni oli myös ainoa Azaghalin silloinen nauhoite, jossa esiintyi syntetisaattori.
Syyskuussa 1998 julkaistiin kolmas demo, Kristinusko liekeissä. Samaan aikaan yhtye nauhoitti materiaalia ensimmäiselle EP:lleen, Harmagedonille, jonka Aftermath Studio julkaisi alkuvuodesta 1999.
Esikoisalbumi Mustamaa julkaistiin kesällä 1999. Tällä kertaa alustana toimi Melancholy Productions (myöhemmin tunnettu nimellä ISO666). Albumia julkaistiin alun perin vain 300 kappaletta vinyylinä, ja myöhemmin ISO666 uudelleenjulkaisi kyseisen albumin CD:nä. Mustamaa sisälsi kappaleita kahdesta eri äänityssessiosta: puolet on äänitetty Cursed Studiolla ja puolet Hellkult Studiolla (nykyään Dragonthrone Audio).
Esikoisalbumia äänitettäessä yhtyeellä oli jo koossa aineistoa seuraavalle levylle, ja Evil Horde Recordsin tarjotessa sopimusta kahdesta levystä, he päättivät suostua. Toinen kokopitkä, Helvetin yhdeksän piiriä, julkaistiin joulukuussa 1999. Materiaali kyseisellä albumilla on nopeampaa ja raaempaa kuin edellisellä, ja se on äänitetty jälleen Cursed Studiolla.
Vuonna 2000 Azaghal julkaisi split-albumin Mustan kuun lapsien kanssa. Tällä levyllä oli viisi uutta kappaletta.
Myöhemmin samana vuonna julkaisi Millenium Metal levyn DeathKult MMDCLXVI, joka pääosin koostui uudelleennauhoitetuista demoista. Sen painos oli rajattu 900 kappaleeseen.
Kappaleet kahdelta splitiltä Mustan kuun lasten sekä Beheaded Lambin kanssa päätyivät 300 kappaleeseen rajattuun vinyylipainokseen, joka kantaa nimeä Ihmisviha (2001).
Vuonna 2001 JLNokturnal liittyi virallisesti Azaghaliin ja yhtyeen kolmas kokopitkä Of Beasts and Vultures nauhoitettiin maaliskuussa 2001. Muutamien hidasteiden vuoksi levy julkaistiin kuitenkin vasta keväällä 2002. Albumin nauhoituksen jälkeen Narqath ja Varjoherra päättivät erottaa Kalman.
Aikaisin vuonna 2002 julkaisi Aftermath Music 7"-levyn Helwettiläinen.
Jäsenet

Narqath – kitara
Ruho – kitara
Thirteen - laulu
Lima – rummut
Jarno - basso, taustalaulut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Varjoherra – laulu, rummut
JLNokturnal – bassokitara, sähkökitara, rummut
Chernobog – rummut
T.M. Blastbeast – rummut
Kalma – rummut
Niflungr – laulu, bassokitara
Agares – kitara (live)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Mustamaa (1998)  Helvetin yhdeksän piiriä (1999)  Of Beasts and Vultures (2002)  Perkeleen luoma (2003)  Codex Antitheus (2005)  Luciferin valo (2006)  Omega (2008)  Teraphim (2009)  Nemesis (2012)  Madon sanat (2015)  Valo pohjoisesta (2018)  Alttarimme on Luista Tehty (2023) EP:t Harmagedon (1999)  Helwettiläinen (2001)  Kyy (2004) Kokoelma-albumit DeathKult MMDCLXVI (2001)  Ihmisviha (2001) :  Demot Demo I (1997)  Noituuden Torni (1998)  Kristinusko Liekeissä (1998)  Black Terror Metal (2000) Splitit Uusi Suomalainen Black Metal Tulokas (2000,  w/ Mustan kuun lapset)  Black Metal War (2002,  w/ Misanthropy ja Vultyr)  Omenne (2003,  w/ Tunrida)  Unholy Terror Union (2003,  w/ Gosforth)  Krieg/Azaghal (2004)  None Shall Escape (2004,  w/ Sael)  Neljä Vihan Vasaraa/Four Hammers of Hate (2005,  w/ Black Death Ritual)  Azaghal Terror Cult/Wrath (2006,  w/ Fagyhamu)
Aiheesta muualla

Azaghal Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Azaghal Last.fm:ssä (englanniksi)
Azaghal AllMusic.com-sivustolla (englanniksi)
Azaghal Facebook-sivusto
Azaghal Apple Music -sivustolla (englanniksi)
Azaghal Spirit-of-Metal.com-sivustolla (englanniksi)
Azaghal Spotify-sivustolla
Autopommi

Wall Streetin pommi-iskun jälkiä.
Tämä Irakissa löydetty autopommi on tehty lukuisista tykistön kranaateista, jotka on piilottu avopakettiauton tavaratilaan.
Autopommi on autoon asetettu pommi, joka voidaan laukaista kauko-ohjaimella tai ajamalla räjähteillä täyteen lastattu auto haluttua kohdetta päin riittävällä nopeudella. Autopommi voi olla myös säädetty laukeamaan tietyssä ajonopeudessa tai ajastetusti.
Ensimmäinen autopommia muistuttava laite oli Wall Streetin pommi-iskussa New Yorkissa 16. syyskuuta 1920 käytetty hevosen vetämä vaunu. 30 ihmistä kuoli räjähdyksessä ja kymmenen vammoihinsa myöhemmin. Vakavasti loukkaantuneita oli 143 ja uhreja kaiken kaikkiaan satoja. Syyllistä ei saatu selville, mutta pommin asettajana pidetään italialaista anarkistia Mario Budaa (1883–1963).
Autopommi-iskuja käytetään usein salamurhien, terrorismin tai sissisodankäynnin välineenä. Tavoitteena voi olla ajoneuvossa tai lähellä olijoiden surmaaminen tai vahingon aiheuttaminen rakennuksille ja muulle omaisuudelle. Autopommi toimii itse omana kuljetusmekanisminaan, ja siihen voi sijoittaa suuren määrän räjähteitä sen herättämättä epäilyksiä.
Autopommeja

Beirutin autopommi-isku, 1983
Oklahoma Cityn pommi-isku, 1995
Kampin autopommi, 2002
Oslon autopommi-isku, 2011
Mogadishun isku, 2017
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Autopommi Wikimedia Commonsissa
Austrian Aerospace

Austrian Aerospace (AAE) on itävaltalainen avaruusteknologiayhtiö.
Se syntyi vuonna 1997, kun itävaltalaiset Schrack Aerospace ja ORS yhdistyivät. Yhtiön pääkonttori on Wienissä. Yhtiössä on 120 työntekijää. Sen liikevaihto oli vuonna 2006 17 miljoonaa euroa. Yhtiön omistaa ruotsalainen Saab Space.
ORSin päätuotteet olivat satelliittien lämpöeristeet ja mekanismit, jotka kuuluvat edelleen Austrian Aerospacen tuotantoon.
Yhtiön osti Saab Space 2000-luvun alussa ja vuoden 2008 lopussa Sveitsin valtion RUAG AG osti Saab Spacen.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Bailando (Enrique Iglesiasin kappale)

| ”Bailando” Enrique Iglesias ft>  Gente de Zona, Descemer Bueno & Sean Paul |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sex and Love
 Julkaistu: 28. maaliskuuta 2014
 Tuottaja(t): Carlos Paucar
 Tyylilaji: latin pop, dancepop
 Kesto: 04.03
 Levy-yhtiö: Republic
Enrique Iglesiasin muut singlet
| ”I'm a Freak” 2014 | ”Bailando” 2014 | ”There Goes My Baby” 2014 |
Gente de Zonan muut julkaisut
| ”Pinocho” 2013 | ”Bailando” 2014 | ”Tu Me Quemas” 2014 |
Sean Paulin muut julkaisut
| ”Come On to Me” 2014 | ”Bailando” 2014 | ”Dangerous Love” 2014 |
Bailando (Suomeksi: Tanssimista) on espanjalaislaulaja Enrique Iglesiasin kappale hänen kymmeneltä, Sex and Love-studioalbumilta. 24. elokuuta 2014 mennessä kappaleesta oli musiikkimarkkinoille julkaistu neljä erilaista versiota. Alkuperäinen espanjankielinen versio sisältää myös kaksi kuubalaisartistia, Descemer Buenon ja Gente de Zonan, kun taas spanglishinkielinen versio sisältää jamaikalaislaulaja Sean Paulin. Myöhemmin Enrique Iglesias julkaisi myös kaksi portugalinkielistä versiota kappaleesta. Brasilian markkinoille suunnattu portugalinkielinen versio brasilialaisartisti Luan Santanan sanojen kera sekä toinen Portugalin markkinoille suunnattu portugalinkielinen versio sisältävät myös portugalilaislaulaja Mickael Carreiran esittämiä vokaaleja.
Kappaleen sanoittivat Descemer Bueno, sekä Alexander Delgado ja Randy Malcom Martinez yhtyeestä Gente de Zona, kun taas tuotannosta vastasi Carlos Paucar. Sen julkaisi Universal Republic Records albumin kuudentena singlenä.
"Bailandon" alkuperäistä espanjankielistä versiota käytetään Telemundon kanavalta lähetettävässä televisiosarjassa Reina de corazones.
Käännös suomeksi
Armo (etunimi)

Armo on suomalainen miehen etunimi. Sitä ehdotti nimeksi H. A. Reinholm vuonna 1879 ja Yrjö Karilas vuonna 1919 ja se otettiin almanakkaan huhtikuun 28. päiväksi vuodesta 1929 lukien, mutta sai niin vähän kantajia, että poistettiin vuodesta 1950 lukien. Vuoden 2019 loppuun mennessä Armo on Digi- ja väestötietoviraston  tietojen mukaan annettu nimeksi noin 340 henkilölle, joista melkein puolet on 1920- ja 1930-luvuilla syntyneitä.
Nimi on samaa kantaa kuin Armas.
Tunnettuja Armo-nimisiä

Armo Hormia (1928–1988), psykiatri ja kulttuurivaikuttaja
Armo Keravuori (1899–1983), juristi ja kirjastonhoitaja
Armo Nokkala (1908–1962), kirkkoneuvos, päätoimittaja ja kirjallinen johtaja
Armo Peltonen, Armas Peltonen (1888–1977), opettaja ja näytelmäkirjailija
Armo Vuotila (1905–1951), kirjailija.
Armo taiteilijanimenä

Armo Murha, oik. Miika Helander, rap-artisti
Argentiinan Grand Prix 1975

|  Argentiinan Grand Prix 1975  |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1975. 
Päivämäärä:  12. tammikuuta 1975
Sijainti:  Autódromo Oscar Alfredo Gálvez, Argentiina
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,968 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 316,315 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jean-Pierre Jarier   (Shadow-Ford)
Paaluaika:  1.49,21
Palkintokoroke
Voittaja:   Emerson Fittipaldi   (McLaren-Ford)
Toinen:   James Hunt   (Hesketh-Ford)
Kolmas:   Carlos Reutemann   (Brabham-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   James Hunt   (Hesketh-Ford)
Kierrosaika:  1.50,91 (kierroksella 34)
Argentiinan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla 12. tammikuuta 1975. Kilpailun voitti Emerson Fittipaldi.
Kilpailun paalupaikalle ajoi Shadow-tallin Jean-Pierre Jarier, mutta hän ei voinut lähteä kilpailuun vaihdelaatikon hajoamisen vuoksi. Kilpailun lähdössä Carlos Reutemann nousi kilpailun johtoon ja hän taisteli kilpailun aikana James Huntin ja Emerson Fittipaldin kanssa, kunnes hän pyörähti ja putosi kolmanneksi. Huntin osalta kilpailu vaikeutui, kun hän joutui keskittymään ohjauksensa korjaamiseen sen rikkouduttua kilpailun aikana. Näyttävin keskeytys toteutui Wilson Fittipaldin osalta, kun hän osui ratavalliin ja auto syttyi tuleen, mutta hän pääsi itse ulos mustasti savuavasta autostaan.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Emerson Fittipaldi | McLaren-Ford | 53 | 1:39.26,29 | 5 | 9 |
| 2 | 24 |  James Hunt | Hesketh-Ford | 53 | + 5,91 | 6 | 6 |
| 3 | 7 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 53 | + 17,06 | 3 | 4 |
| 4 | 11 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 53 | + 35,79 | 7 | 3 |
| 5 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 53 | + 54,25 | 8 | 2 |
| 6 | 12 |  Niki Lauda | Ferrari | 53 | + 1.19,65 | 4 | 1 |
| 7 | 28 |  Mark Donohue | Penske-Ford | 52 | + 1 krs. | 16 |   |
| 8 | 6 |  Jacky Ickx | Lotus-Ford | 52 | + 1 krs. | 18 |   |
| 9 | 9 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 52 | + 1 krs. | 12 |   |
| 10 | 22 |  Graham Hill | Lola-Ford | 52 | + 1 krs. | 21 |   |
| 11 | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 52 | + 1 krs. | 9 |   |
| 12 | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 51 | Voimansiirto | 14 |   |
| 13 | 23 |  Rolf Stommelen | Lola-Ford | 51 | + 2 krs. | 19 |   |
| 14 | 2 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 50 | + 3 krs. | 13 |   |
| Kesk. | 8 |  Carlos Pace | Brabham-Ford | 46 | Moottori | 2 |   |
| NC | 20 |  Arturo Merzario | Williams-Ford | 44 | Ei sijoitusta | 20 |   |
| Kesk. | 27 |  Mario Andretti | Parnelli-Ford | 27 | Voimansiirto | 10 |   |
| Kesk. | 14 |  Mike Wilds | BRM | 24 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 5 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 15 | Moottori | 11 |   |
| Kesk. | 21 |  Jacques Laffite | Williams-Ford | 15 | Vaihdelaatikko | 17 |   |
| Kesk. | 30 |  Wilson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 12 | Onnettomuus | 23 |   |
| DSQ | 18 |  John Watson | Surtees-Ford | 6 | Hylättiin | 15 |   |
| DNS | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 0 | Voimansiirto | 1 |   |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Jean-Pierre Jarier – 1.49,21
Nopein kierros: James Hunt – 1.50,91 kierroksella 34
Jean-Pierre Jarier ei lähtenyt paalupaikalta lämmittelykierroksella ilmenneiden voimansiirto-ongelmien takia.
Argentiinan Grand Prix 1974

|  Argentiinan Grand Prix 1974  |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 1974. 
Päivämäärä:  13. tammikuuta 1974
Sijainti:  Autódromo Oscar Alfredo Gálvez, Argentiina
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,968 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 316,315 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Ronnie Peterson   (Lotus-Ford)
Paaluaika:  1.50,78
Palkintokoroke
Voittaja:   Denny Hulme   (McLaren-Ford)
Toinen:   Niki Lauda   (Ferrari)
Kolmas:   Clay Regazzoni   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Clay Regazzoni   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.52,10 (kierroksella 38)
Argentiinan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. tammikuuta 1974 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Denny Hulme. Voitto oli kauden 1967 maailmanmestarin kahdeksas, mutta samalla uran viimeinen. Yleisön huomio keskittyi kilpailun aikana argentiinalaiskuljettaja Carlos Reutemanniin, joka nousi kilpailun kärkeen kolmannella kierroksella, mutta joutui keskeyttämään polttoaineen loputtua kierrosta ennen maalia.