stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailut 1965
Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Berit Berthelsen | 12,0 |  Karin Wallgren | 12,0 |  Lone Hadrup | 12,2 |
| 200 m |  Berit Berthelsen | 24,4 |  Karin Wallgren | 24,6 |  Lone Hadrup | 25,1 |
| 400 m |  Berit Berthelsen | 54,4 |  Elisabeth Östberg | 55,6 |  Tove Bakkejord | 55,8 |
| 800 m |  Jette Andersen | 2.12,0 |  Gunilla Olausson | 2.13,0 |  Elisabeth Östberg | 2.14,0 |

| 80 m aidat |  Sirkka Norrlund | 10,9 |  Nina Hansen | 11,3 |  Lena Kindberg | 11,5 |

| 4 × 100 m viesti |  Norja | 47,0 |  Ruotsi | 47,5 |  Suomi | 47,8 |

| Korkeushyppy |  Agneta Falkengren | 1,64 m |  Monica Lidholt | 1,64 m |  Margareta Bergqvist | 1,64 m |
| Pituushyppy |  Berit Berthelsen | 6,37 m |  Oddrun Hokland | 6,08 m |  Maija Koivusaari | 5,90 m |
| Kuulantyöntö |  Marjatta Mäkinen | 15,66 m |  Karen Inge Halkier | 14,23 m |  Gun-Britt Flink | 14,00 m |
| Kiekonheitto |  Marjatta Mäkinen | 51,70 m |  Sirkka Kauppinen | 44,90 m |  Inkeri Lehtonen | 44,70 m |
| Keihäänheitto |  Ellen Kortsen | 47,72 m |  Raija Mustonen | 45,14 m |  Gun-Britt Liljergren | 44,74 m |

| Viisiottelu |  Nina Hansen | 4477 |  Oddrun Hokland | 4475 |  Pirkko Heikkilä | 4311 |
Mitalitaulukko > Miehet

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ruotsi | 9 | 8 | 5 | 22 |
| 2 |  Suomi | 8 | 6 | 13 | 27 |
| 3 |  Norja | 4 | 8 | 3 | 15 |
| 4 |  Islanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 22 | 22 | 21 | 65 |
Mitalitaulukko > Naiset

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Norja | 5 | 2 | 1 | 8 |
| 2 |  Suomi | 3 | 2 | 4 | 95 |
| 3 |  Tanska | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 4 |  Ruotsi | 1 | 6 | 5 | 12 |
| Yhteensä | Yhteensä | 12 | 12 | 12 | 36 |
Mitalitaulukko > Yhteensä

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Suomi | 11 | 8 | 17 | 36 |
| 2 |  Ruotsi | 10 | 14 | 10 | 34 |
| 3 |  Norja | 9 | 10 | 4 | 23 |
| 4 |  Tanska | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 5 |  Islanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 34 | 34 | 33 | 101 |
Warcraft III: Reign of Chaos

| Warcraft III: Reign of Chaos |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Blizzard Entertainment
Julkaisija:  Blizzard Entertainment
Suunnittelija:  Rob Pardo
Pelisarja:  Warcraft
Julkaistu:  2002
Lajityyppi:  reaaliaikainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Mac OS X, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Warcraft III: Reign of Chaos on Blizzard Entertainmentin kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapeli.
Peli on julkaistu vuonna 2002 Mac OS X:lle ja Windowsille.
Peli kuuluu Warcraft-sarjaan.
Pelille on julkaistu lisäosa Warcraft III: The Frozen Throne vuonna 2003.
Pelaaminen

Vanhojen osien tapaan taisteluja käydään erilaisten joukkojen avulla; tälle osalle ominaista on sankarien suurempi merkitys ja kolmiulotteinen grafiikka. Pelin alussa pelaajan on rakennettava itselleen kylä ja aloitettava resurssien kerääminen ja joukkojen tuotanto. Rakentaminen tapahtuu työläisillä kulta- ja puuresurssien avulla. Erilaiset rakennukset mahdollistavat uusien joukkojen kouluttamisen. Jokainen yksikkö vie tietyn määrän kylän ruokavaroja. Ruokavaroja tuotetaan asutuksilla (Farm, Orc Burrow, Moon Well tai Ziggurat riippuen rodusta). Puu- ja kultaresurssien hankkiminen onnistuu työläisten (ihmisillä Peasant, örkeillä Peon, Yöhaltioilla Wisp. Epäkuolleilla Acolyte kerää kultaa ja Ghoul puuta) keräämällä niitä kultakaivoksista ja metsistä kukin omilla keinoillaan. Puut ja kultakaivokset ovat kuitenkin ehtyviä resurssien lähteitä, joten joskus pelaajan täytyy rakentaa ylimääräinen tukikohta taatakseen tarpeelliset resurssit uusien rakennusten ja joukkojen valmistamiseen.
Roolipelaamisen henkeä peliin tuovat sankarit. Sankarit saavat kokemuspisteitä neutraalien hirviöiden (Creeps) tai vihollispelaajien joukkojen tuhoamisesta. Tarpeeksi kokemuspisteitä saatuaan sankarit kehittyvät kokemustason, jolloin sankarista tulee yleisesti vahvempi, ja se saa valita jonkin uuden erikoistaidon tai vahvistaa olemassa olevia erikoistaitoja. Erikoistaidot voivat vahingoittaa vihollisia, parantaa omien joukkojen terveyttä tai kestävyyttä ja jopa tehdä sankarin haavoittumattomaksi taian keston ajaksi. Tasolta viisi lähtien (TFT) sankari saa kokemusta ainoastaan muiden pelaajien joukkojen tappamisesta, kuudennella tasolla sankari saa ylivoimaisen erikoiskyvyn (Ultimate Ability), ja suurin mahdollinen taso on 10. Sankareita voi olla vain kolme jokaista pelaajaa kohden.
Pelissä on neljä pelattavaa rotua. Jokaisella rodulla on kolme (The Frozen Throne -lisäosassa neljä) sankaria, omat joukot rakennuksineen ja omat erikoisominaisuutensa.
Pelaaminen > Moninpeli

Moninpelaaminen tapahtuu Battle.net-palvelun kautta. Siellä pelaajat voivat keskustella keskenään, liittyä satunnaisesti peliin tai vaikkapa pelata fanien tekemiä Warcraft III -kenttiä.
Pelaajat voivat  taistella keskenään tai jopa tiimeinä toisiaan vastaan. Yksi ottelu onnistuu maksimissaan 12 pelaajan kesken.
Pelaaminen > Kenttäeditori

Warcraft III:n mukana toimitetaan kenttäeditori (engl. World Editor), jonka avulla on mahdollista luoda omia kenttiä ja skenaarioita. Editorissa voi luoda ja muokata esim. maastoa, yksiköitä ja rakennuksia. Blizzardin battle.net-palvelussa pelaajat voivat jakaa tekemiään kenttiä toisten pelaajien kanssa. Kenttäeditoriin lisättiin lukuisia uusia ominaisuuksia The Frozen Throne -lisäosassa. Editori ei ole Blizzardin virallisesti tukema.
Tarina

Pelin kampanjatilan tarinaan on panostettu enemmän verrattuna pelisarjan edellisiin osiin. Pelin juoni sijoittuu 15 vuotta Toisen sodan päättymisestä. Tarina jakautuu viiteen osaan, joista ensimmäinen toimii tutoriaalina ja neljä muuta kertovat tapahtumat Lordaeronin ihmisten, epäkuolleiden, örkkien sekä yöhaltioiden näkökulmasta edellä manitussa järjestyksessä.
Pelissä välianimaatiot ovat yleisesti tehty pelin omalla grafiikkamoottorilla, mutta myös muutama tietokonegrafiikalla tehty video on mukana. Näihin kuuluvat alkuvideo ja kampanjoiden läpäisemisvideot. Äänimaailmaan on alkuperäisiä ääniä otettu mm. Warcraft II:sta. Huumoria ei ole unohdettu edes tavallisista kommenteista yksikköjä komennettaessa. Hauskasti yksiköt ärsyyntyvät ja alkavat valittaa, jos niitä klikkailee liian useasti, ja muutenkin ääninäyttely on todella tasokasta. Yksiköt sanovat myös välillä tunnettuja lauseita elokuvista tai Internetistä pelin maailmaan sopivaksi muunneltuina versioina.
Tarina > Örkkien esinäytös

Tarina alkaa kun örkki nimeltä Thrall näkee oudon unen, jossa ennustetaan maailmanloppua. Seuraavana aamuna ensimmäisestä Warcraft-pelistä tuttu Medivh neuvoo Thrallia komentamaan Lauman (engl. Horde) muuttamaan länteen, jossa he voivat puolustautua maailmanlopulta. Kun Lauma on kerääntynyt muuan sotilas kertoo, että Warsong-klaanin päällikkö Grom Hellscreamista ei ole tietoa. Lauma järjestää etsintäpartion etsimään Gromia läheisestä ihmisten keskitysleiristä, josta hänet löydetään vangittuna. Kun Grom on pelastettu, he jatkavat matkaa laivoilla, jotka on varastettu ihmisiltä.
Tarina > Epäkuolleiden kampanja

Arthaksen tapettua isänsä hänestä tulee kuolonritari (engl. Death Knight) ja hänen ensimmäinen tehtävänsä on kerätä epäkuolleiden kultistit jotka ovat piiloutuneet tavallisten ihmisten sekaan. Onnistuttaan tässä kauhulordi (engl. Dreadlord) antaa Arthakselle uuden tehtävän: hänen täytyy herättää Kel'Thuzad henkiin käyttäen apunaan Auringon kaivoa (engl. Sunwell), joka sijaitsee haltioiden pääkaupungissa, Silvermoon Cityssä. Kel'thuzadin ruumis ei kuitenkaan kestäisi matkan rasitusta, joten Arthas varastaa lumotun uurnan, jossa hänen isänsä tuhkat sijaitsevat, tappamalla Utherin ja joukon puolustamassa olleita sotilaita. Tyhjennettyään uurnan hän panee Kel'Thuzadin ruumiin sinne ja lähtee korkeahaltioiden (engl. High Elves) maahan, Quel'Thalakseen, jossa kaupunki ja Auringon kaivo sijaitsevat. Korkeahaltiat koettavat estää Arthasta ja hänen epäkuolleitaan saavuttamasta kaupunkia, mutta Arthas tuhoaa heidät tieltään ja kostoksi tai mielikseen muuttaa voittamansa Sylvanas Windrunnerin ja hänen haltiasoturinsa epäkuolleiksi henkiolennoiksi (Banshee) murskaamaan omaa kaupunkiaan. Saavuttuaan Auringon kaivon luokse, kaupungin sydämeen, Arthas herättää Kel'thuzadin henkiin lichinä. Lich Kel'thuzad kertoo Arthakselle, että heidän täytyy mennä Blackrock-örkkiklaanin luo, jotta Kel'thuzad saisi demoniportin kautta tarvittavat tiedot siihen, miten demonilordi Archimonde saataisiin manattua Lordaeroniin. Voitettuaan örkit, Archimonde kertoo demoniportin avulla, että heidän täytyy valloittaa maagien kaupunki Dalaran, jossa on tarpeeksi magiaa Archimonden tulon varmistamiseksi. Saapuessaan Dalaraniin Arthas törmää kaupunkia ympäröivään kenttään joka heikentää ja tappaa epäkuolleita. Arthas hyökkää kaupunkiin ja tappaa taikekenttää ylläpitävät arkkimaagit ja valtaa Dalaranin. Kel'thuzad aukaisee portaalin jonka kautta Archimonde ja Palava legioona pääsevät Azerothiin. Archimonden saavuttua hän tuhoaa Dalaranin kaupungin kostoksi, sillä Dalaranin vartijat ovat pitäneet hänet poissa Azerothista.
GHost++

GHost++ on pelipalvelinohjelmisto, jota käytetään Battle.net -tai paikallisen pelin tekoon. Tämänlaisella pelipalvelimella voi pelata normaalisti mitä tahansa pelikarttaa. Pelin yleisimpiä moninpelikarttoja ovat muun muassa Wormwar tai Defense of the Ancients. Ohjelman käyttöliittymä vastaa käytännössä komentoriviä, jossa on palvelimen asetuksia voidaan vaihtaa ja peliä voidaan hallinnoida etänä. GHostilla on myös oma keskustelupalsta, josta löytyy ohjeita sen asentamiseen ja käyttöön.
Vastaanotto

Peliä sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton ja sitä myytiin yhteensä 4,5 miljoonaa kappaletta.
Warcraft III: Reforged

Vuoden 2018 BlizzConissa paljastettiin Warcraft III:n uusintaversio Warcraft III: Reforged. Peli julkaistiin 28. tammikuuta 2020.
Uusintaversio sai faneilta tyrmäävän vastaanoton.[lähde? ] Pelissä ilmeni lukuisia ongelmia ja erittäin iso kritiikin aihe oli, että fanit katsoivat, ettei Blizzard Entertainment pitänyt lupauksiaan pelin sisällöstä. Monet sanoivat, että peli julkistettiin pahasti keskeneräisenä. Lisäksi ominaisuudet, joista alkuperäinen versio oli tunnettu ja pidetty, oli leikattu uudesta versiosta. Koska uusi versio yhdisti uuden ja vanhan, pelin hankkineet eivät enää kyenneet palaamaan vanhaan versioon, joka oli fanien mielestä kaiken puolin parempi. Metacritic-sivustolla Reforged sai kaikkien aikojen matalimman arvosanan käyttäjäarvioista, joka sivustolla oli tuolloin koskaan annettu: 0.6/10.
Lisäksi pelin karttaeditorin käyttäjäsääntöihin oli lisätty kohta, joka siirtää pelaajien itse tekemän sisällön suoraan Blizzardin omistukseen. Tämä sai myös paljon kritiikkiä osakseen. Syytä tähän politiikkaan Blizzard ei koskaan kertonut, mutta fanit spekuloivat, että kyse oli Blizzardin yrityksestä varmistaa, ettei mahdollinen DOTA 2:n kaltainen mahdollisuus lipeä heidän käsistään muille peliyhtiöille.
Vuonna 2021 Bloombergin artikkelissa kerrottiin, että peli epäonnistui lukuisista syistä. Suurimmat syyt olivat, että peli ei saanut haluamaansa budjettia, koska Activision ei katsonut pelin olevan mikään vaikuttava kassamagneetti. Tämä johti monen ominaisuuden leikkaamiseen. Kehittäjien keskuudessa kiisteltiin myös siitä, onko peli remasterointi vai uusintaversio. Tästä ei lopulta päästy selvyyteen. Kehittäjät tiesivät pelin julkaisuvaiheessa, että Warcraft III: Reforged ei tule menestymään.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Warcraft III: Reign of Chaos MobyGamesissa (englanniksi)
Warcraft III: The Frozen Throne MobyGamesissa (englanniksi)
Warcraft III -pelikuvaa ihmisten kylästä.
Warcraft III -pelikuvaa: Pimentopeikkojen palkkasoturit ja yöhaltiat sotaretkellä
Takeo Fukuda

| Takeo Fukuda> 福田 赳夫 |
| --- | --- |
 Takeo Fukuda vuonna 1977.
Japanin 67. pääministeri
 24. joulukuuta 1976 – 7. joulukuuta 1978  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Takeo Miki
Seuraaja:  Masayoshi Ōhira
Japanin ulkoministeri
 1971–1973  
Japanin valtiovarainministeri
 1969–1971  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1905 Takasaki, Japani
Kuollut: 5. heinäkuuta 1995 (90 vuotta) Tokio, Japani
Tiedot
Puolue:  Liberaalidemokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Takeo Fukuda (jap. 福田 赳夫; 14. tammikuuta 1905 Takasaki, Japani – 5. heinäkuuta 1995 Tokio, Japani) oli japanilainen Liberaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Japanin pääministeri vuosina 1976–1978. Aikaisemmin hän oli toiminut Japanin ulkoministerinä 1971–1973 ja valtiovarainministerinä 1969–1971.
Fukudalla on viisi lasta, joista vanhin poika Yasuo Fukuda toimi myös lyhyesti Japanin pääministerinä.
Year of the Cat

| Year of the Cat Al Stewart |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu 1976
 Studio : Abbey Road Studios, Lontoo
 Julkaistu: lokakuu 1976
 Tuottaja(t): Alan Parsons
 Tyylilaji: soft rock progressiivinen pop
 Kesto: 38.55
 Levy-yhtiö: RCA, Arista, Janus
Al Stewartin muut julkaisut
| Modern Times 1975 | Year of the Cat 1976 | Time Passages 1978 |
Year of the Cat on skotlantilaisen rock-muusikko Al Stewartin seitsemäs albumi vuodelta 1976. Stewartin varhaistuotannon folk rock -tyylin sijaan albumi edustaa 1970-luvun lopulla suosittua progressiivista popia ja oli eräs tyylilajia määrittäneistä albumeista.
Albumi menestyi hyvin erityisesti Yhdysvalloissa, missä se oli parhaimmillaan listojen viidentenä. Myös singlejulkaisut ”Year of the Cat” ja ”On the Border” menestyivät hyvin. Maailmanlaajuiset myyntilyvyt nousivat useisiin miljooniin kopioihin.
Year of the Catin saamat arvostelut olivat enimmäkseen myönteisiä. Niissä kiiteltiin erityisesti Stewartin rauhallista ulosantia, lempeää yleistunnelmaa, rikkaita sovituksia sekä tuottaja Alan Parsonsin luomaa äänimaailmaa.
Taustaa ja äänitykset

Stewart sävelsi ja sanoitti suurimman osan kappaleista itse, mutta ”Year of the Cat” perustui kosketinsoittaja Peter Woodin kehittelemään pianomelodiaan. Sanoitukset ja jopa kappaleiden nimet Stewart kehitteli yleensä vasta sävellyksen jo valmistuttua. Tyypilliseen kappaleeseen hän saattoi kirjoittaa neljä tai viisikin sanoitusta ennen kuin oli tyytyväinen.
Albumi äänitettiin Abbey Roadin studioilla. Tuottajana toimi Alan Parsons, joka auttoi myös viimeistelemään ja sovittamaan Stewartin säveltämät kappaleet. Esimerkiksi ”Year of the Catiin” lisättiin Parsonsin ehdotuksesta Phil Kenzien soittama saksofonisoolo. Miksaus viimeisteltiin Hollywoodissa, missä Stewart tuohon aikaan asui.
Musiikki

Year of the Catin myötä Stewart uudisti tyyliään akustisen folk rockin parista amerikkalaistyyliseen radioystävälliseen soft rockiin. Don ja Jeff Breithauptin teos Night Moves: Pop Music in the Late ’70s mainitsee ”Year of the Catin” yhtenä 1970-luvun lopun progressiivista popia määritelleistä kappaleista. Kirjoittajat kuvailevat Stewartia ”pehmeä-ääniseksi pop-auteuriksi”. AllMusic-sivustolla Year of the Catia kuvaillaan ”itsetietoiseksi progressiiviseksi popiksi”. Muiksi tyylilajeiksi mainitaan albumirock, soft rock, pop rock ja ”laulaja-lauluntekijä” sekä folk.
Kansikuva

Year of the Catin kissa-aiheisesta kansitaiteesta vastasi brittiläinen Hipgnosis-työryhmä. Stewart ei keskustellut Hipgnosiksen työntekijöiden kanssa, vaan he tekivät kansitaiteen äänitteisiin perustuen, mikä oli tavanomainen käytäntö. Sen seurauksena monet ryhmän suunnittelemista kansikuvista olivat Stewartin mielestä ”melkoisen kummallisia”. Year of the Catin taidetta hän piti kuitenkin yhtenä Hipgnosiksen parhaista.
Julkaisu ja myynti

Year of the Cat ilmestyi lokakuussa 1976. Britanniassa julkaisijana toimi RCA Records ja kannet olivat aukeavaa gatefold-mallia. Yhdysvalloissa ja Kanadassa albumia levittivät Arista ja Janus. Vinyylilevyn ohella albumista julkaistiin 8-raitaversio. Albumilta julkaistiin kolme singleä: nimikappale, ”On the Border” ja ”Sand In Your Shoes (Lady of the Islands)”, näistä viimeisenä mainittu tosin vain Etelä-Afrikassa ja Espanjassa.
Albumi menestyi hyvin erityisesti Yhdysvalloissa, missä sille myönnettiin platinalevy 24. maaliskuuta 1977. Billboardin listalla albumi pysyi 48 viikkoa ja oli parhaimmillaan sijalla 5. Singlejulkaisu ”Year of the Cat” oli Stewartin ensimmäinen hittisingle Yhdysvalloissa ja samalla hänen läpimurtonsa. Nimisingle oli parhaimmillaan Billboardin listan sijalla 8 ja ”On the Border” sijalla 42. Stewartin kotimaassa Britanniassa albumi myi hopea- ja kultalevyihin oikeuttavan määrän 20. maaliskuuta 1981 mennessä. Albumi menestyi hyvin myös Alankomaissa, Saksassa ja Uudessa-Seelannissa. Yksinomaan Yhdysvaltain-myynti ylitti ensimmäisen puolen vuoden aikana miljoona kopiota.
Hyvistä myyntiluvuista huolimatta Stewart ei juurikaan hyötynyt albumista taloudellisesti. Jälkeenpäin hän laskeskeli käyttäneensä albumin äänittämiseen ja promootiokiertueisiin noin 250 000 dollaria ja saaneensa tuotoista itselleen suunnilleen saman verran takaisin.
Kriitikoiden mielipide

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
The All-Music Guide to Rock William Ruhlmann: 
Allmusic Stephen Thomas Erlewine: 
Christgau’s Record Guide Robert Christgau: B−
Billboard kehui Year of the Catia ”lempeäksi” albumiksi, jonka kappaleet ovat ”poikkeuksellisen hyvin sovitettuja” ja ”progressiivisia sortumatta suuruudenhulluuteen”. Alan Parsonsin tuotanto on onnistunut, ja jousisoittimien runsas käyttö tuo musiikkiin ”sinfonista, lähes klassista kauneutta”. Parhaita kappaleita ovat nimiraidan ohella ”On the Border”, ”Midas Shadow” ja ”Broadway Hotel”.
Stereo Review’n Peter Reilly piti albumia ”nippuna ylitunteellisia, pehmeästi paketoituja lauluja”. Stewartin ”suhiseva” S-puhevika on koominen, ja melodramaattinen ”On the Border” naurattaa jo ääneen. Muutoin albumin tunnelma on hienovarainen, lämmin ja levollinen, ja Stewartin kitaristintaidot ovat entisellään.
Village Voicen Robert Christgau huomautti Stewartin enimmäkseen luopuneen aiemmin suosimistaan historiallisista teemoista, mikä Christgau piti myönteisenä kehityksenä. Vakoiluromaanien tunnelmasta muistuttava albumi saa myönteisen arvosanan B−.
David Prakel kehui Rock ’n’ Roll on Compact Discissä albumin sovituksia ja tuotantoa ja mainitsee, että albumia käytetään usein hifi-laitteiden ominaisuuksien esittelyyn. Äänimaailma on kuitenkin ”tämän päivän” (1987) standardeilla ”epädynaaminen”, ja sama pätee jossain määrin myös kappaleisiin. William Ruhlmann kirjoitti The All-Music Guide to Rockissa (1995), että ”Stewartin rauhallinen lausunta antaa kappaleille niiden ansaitseman aistikkaan ja hillityn tunnun”. Erityisesti ”salaperäisestä naisesta” kertova nimikappale on vangitseva.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewine piti albumia Stewartin tyylin täydellistymänä ja mestariteoksena. Albumilta puuttuu edellisten Stewart-albumien kappaleesta toiseen jatkuva tarina, mutta Stewartin tunnelmalliset sanoitukset ja Parsonsin rikas tuotanto tuovat albumille yhtenäisyyden tuntua. ”Albumi voisi olla sietämättömän fiini ellei se toimisi niin hyvin.” Popin, folkin ja progressiivisen musiikin sekoitus on hienostunut ja kuulija pysyy lumoutuneena ensimmäisestä kappaleesta viimeiseen.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on merkitty Al Stewartin kirjoittamiksi, lukuun ottamatta ”Year of the Catia”, jonka ovat kirjoittaneet Stewart ja Peter Wood.
| --- | --- |
 A-puoli ”Lord Grenville” – 5.00  ”On the Border” – 3.22  ”Midas Shadow” – 3.08  ”Sand in Your Shoes” – 3.02  ”If It Doesn’t Come Naturally, Leave It” – 4.28 :  B-puoli ”Flying Sorcery” – 4.20   ”Broadway Hotel” – 3.55  ”One Stage Before” – 4.39  ”Year of the Cat” – 6.40
Kappaleet > Vuoden 2004 uusintapainoksen bonuskappaleet

”On the Border” [live] – 3.48
”Belsize Blues” – 3.30
”Story of the Songs” – 9.42
Kokoonpano

Al Stewart – laulu, kitara, koskettimet
Peter White – kitara, koskettimet
Tim Renwick – kitara
Peter Wood – koskettimet
Don Lobster – koskettimet
George Ford – bassokitara
Stuart Elliott – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
Andrew Powell – jousisovitukset
Bobby Bruce – viulu
Marion Driscoll – triangeli
Phil Kenzie – alttosaksofoni
David Pack – taustalaulu
John Perry – taustalaulu
Tony Rivers – taustalaulu
Graham Smith – huuliharppu
”Al Stewartin kauan odotettu uusi albumi.” Year of the Catin tuoreeltaan julkaistu mainos.
Steven R. McQueen

| Steven R>  McQueen |
| --- | --- |
 Steven R. McQueen Comic-Conissa San Diegossa vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Terrence Steven McQueen II
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005-
Merkittävät roolit:  Kyle Hunter (Everwood) Derek Beaugard (Minutemen) Jeremy Gilbert (Vampyyripäiväkirjat) Jake Forester (Piraija)
Aiheesta muualla
IMDb 
Steven R. McQueen (s. 13. heinäkuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Jeremy Gilbertinä televisiosarjassa Vampyyripäiväkirjat ja Kyle Hunterina draamasarjassa Everwood.
McQueen on näyttelijä Steve McQueenin pojanpoika, näyttelijä/tuottaja Chad McQueenin ja Stacey Totenin poika ja NHL-jääkiekkoilija Luc Robitaillen poikapuoli.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Club Soda | Club Soda | The Kid |
| 2008 | Minutemen | Minutemen | Derek Beaugard |
| 2010 | Piraija | Piranha 3D | Jake Forester |

Televisiosarjat
| Vuosi | Nimi | Rooli | Jaksot |
| 2005 | Kynnys tuntemattomaan | Jordan Peters | ”Blood of the Children” |
| 2005–2006 | Everwood | Kyle Hunter | 7 jaksoa |
| 2008 | Num3rot | Craig Ezra | ”Atomic No. 33” |
| 2008 | Ilman johtolankaa | Will Duncan | ”True/False” |
| 2008 | C.S.I. Miami | Keith Walsh | ”Gone Baby Gone” |
| 2009–2014 | Vampyyripäiväkirjat | Jeremy Gilbert | 119 jaksoa |
| 2015–2016 | Chicago Fire | Jimmy Borrelli | 25 jaksoa |
| 2016 | Chicago P.D. | Jimmy Borrelli | 3 jaksoa |
Palkinnot

McQueen voitti palkinnon Beverly Hillsin elokuvafestivaaleilla roolistaan Club Sodassa vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Steven R. McQueen Wikimedia Commonsissa