stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luise Rainer
Ura > Uran alku teatterissa ja elokuvissa

Rainerin ensimmäinen koe-esiintyminen oli Düsseldorfissa Frank Wedekindin näytelmään Pandoran lipas. Sen jälkeen hän näytteli Wedekindin näytelmässä Kevään herääminen. Pahamaineisen seksuaalisessa näytelmässä hän oli niin vakuuttava, että Max Reinhardt kutsui hänet Wieniin. Reinhardtin seurueessa Rainer näytteli muun muassa Luigi Pirandellon ja William Shakespearen näytelmissä. Pirandellon näytelmässä Kuusi henkilöä etsii tekijää hän oli niin erinomainen, että häntä kutsuttiin sanomalehdissä ”draaman ihmelapseksi”.
Rainer teki vuosien 1930–1933 aikana joitakin saksalaisia elokuvia. Niistä ensimmäinen oli lyhytelokuva Ja, der Himmel über Wien (1930). Sen jälkeen hän esiintyi elokuvissa Naimatoimisto (1932) ja Heut’ kommt’s drauf an (1933). MGM:n kykyjenetsijä löysi Rainerin vuonna 1934 wieniläisestä Amerikkalaisen murhenäytelmän tuotannosta. Rainer solmi välittömästi seitsenvuotisen sopimuksen MGM:n kanssa.
Ura > Lyhyt tähdenlento Hollywoodissa

Rainerin ensimmäinen elokuva Yhdysvalloissa oli vuoden 1935 elokuva Harha-askel. Hän sai roolin, kun Myrna Loy vetäytyi tuotannosta. Louis B. Mayer ei alkuun olisi halunnut antaa osaa Rainerille, joka sai roolin elokuvan pääosanesittäjä William Powellin painostettua Mayeria. Harha-askel teki Rainerista tunnetun, mutta sen jälkeen hän ajautui ensimmäiseen riitaansa MGM:n johtajan Mayerin kanssa. Mayer olisi halunnut lainata hänet 20th Century Foxin elokuvaan Mies, joka räjäytti Monte Carlon pankin. Rainer puhui kuitenkin itselleen pienen roolin Powellin seuraavasta elokuvasta Ziegfeld, naisten kuningas (1936). Rainer näytteli siinä vain lyhyen tunteikkaan puhelinkohtauksen, jonka hän omien sanojensa mukaan kirjoitti itse Jean Cocteaun Ihmisäänen (La voix humaine) pohjalta. Vaikka Rainerin rooli oli lyhyt, hän voitti siitä parhaan naisnäyttelijän Oscar-palkinnon.
Elokuvan Ziegfeld, naisten kuningas menestyksen jälkeen Rainer näytteli elokuvassa Hyvä maa (1937), josta hän voitti toisen Oscarinsa. Rainer esitti elokuvassa sorrettua kiinalaista talonpoikaisnaista. Rainerin toinen Oscar tuli yllätyksenä, sillä Greta Garbo oli ollut suosikkina elokuvasta Kamelianainen. Palkinnon myötä Rainerista tuli ensimmäinen näyttelijä, joka voitti Oscarin perättäisinä vuosina.
Hyvän maan jälkeen MGM ei onnistunut löytämään Rainerille sopivia rooleja. Vuonna 1937 ensi-iltansa saaneet Keisarin nimessä ja Suurkaupungin vallassa eivät menestyneet. Rainer teki seuraavana vuonna kolme elokuvaa. Niistä vain Unohtumatonta valssia voidaan pitää onnistuneena elokuvana. Siinä hän esitti fiktiivisessä kuvauksessa Johann Strauss nuoremman vaimoa. Samana vuonna Rainer näytteli myös elokuvissa Frou-Frou ja Tyttöjä alle 20:n.
Rainer otti elokuvan Tyttöjä alle 20:n jälkeen puolen vuoden virkavapaan, jonka aikana hän yritti korjata avioliittonsa Clifford Odetsin kanssa. Rainerin huhuttiin lopettavan uransa, eikä MGM uusinut enää hänen sopimustaan. Hän näytteli vuonna 1939 lavalla sekä Lontoossa että Broadwayllä. Tämän jälkeen hän yritti paluuta Hollywoodiin, mutta kukaan ei halunnut palkata MGM:n hylkäämää näyttelijää. Lopulta vuonna 1943 Rainer sai roolin Paramount Picturesin elokuvasta Hostages, joka floppasi pahoin. Tämän jälkeen hän jätti elokuvaroolit useiksi vuosikymmeniksi.
Ura > Harvat roolit Hollywood-uran jälkeen

Rainer jättäytyi Hollywood-uransa jälkeen sivuun laajemman yleisön tietoisuudesta. Hän muutti 1945 Sveitsiin ja näytteli joissakin näytelmissä, kuten Maxwell Andersonin Joan of Lorrainessa, Henrik Ibsenin Merenneidossa ja Anton Tšehovin Lokissa.
Rainer muutti 1950-luvun lopulla Britanniaan, missä hän näytteli muutamissa BBC:n televisionäytelmissä. Sen lisäksi hän jatkoi satunnaista teatteriuraansa, näytteli muun muassa Wienissä Theater in der Josefstadtissa ja teki kertojan roolin Arthur Honeggerin oratoriossa Judith. Elokuvauransa ansiosta Rainer sai 1960 tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuosina 1981–1983 hän teki kiertueen, jossa hän luki Alfred Tennysonin 900-säkeistä runoa ”Enoch Arden”.
Elokuviin Rainer palasi vuonna 1997, kun hänet suostuteltiin valkokankaalle Károly Makkin Fjodor Dostojevski -sovituksessa The Gambler. Vaikka itse elokuvaan suhtauduttiin penseästi, Rainer sai laajaa ylistystä roolistaan.
Yksityiselämä

Rainer oli naimisissa kaksi kertaa, näytelmäkirjailija Clifford Odetsin kanssa 1937−1940 ja kustantaja Robert Knittelin kanssa vuodesta 1945 aina tämän kuolemaan 1989. Rainerin ensimmäinen liitto oli myrskyisä, ja Odetsin turmiollinen vaikutus osaltaan johti Rainerin Hollywood-uran päättymiseen. Knittelin kanssa hän sai Francesca-nimisen tyttären. Rainer kuoli 104-vuotiaana keuhkokuumeeseen kotonaan Lontoossa.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huom! |
| --- | --- | --- | --- |
| 1932 | Sehnsucht 202 | Kitty |  |
| 1932 | Madame hat Besuch |  |  |
| 1933 | Heut’ kommt’s drauf an | Marita Costa |  |
| 1935 | Harha-askel (Escapade) | Leopoldine Dur |  |
| 1936 | Ziegfeld, naisten kuningas (The Great Ziegfeld) | Anna Held | Parhaan naispääosan Oscar-palkinto |
| 1937 | Hyvä maa (The Good Earth) | O-Lan | Parhaan naispääosan Oscar-palkinto |
| 1937 | Keisarin nimessä (The Emperor's Candlesticks) | kreivitär Olga Mironova |  |
| 1937 | Suurkaupungin vallassa (Big City) | Anna Benton |  |
| 1938 | Frou Frou (The Toy Wife) | Gilberte ”Frou Frou” Brigard |  |
| 1938 | Unohtumaton valssi (The Great Waltz) | Poldi Vogelhuber |  |
| 1938 | Tyttöjä alle 20:n (Dramatic School) | Louise Mauban |  |
| 1943 | Hostages | Milada Pressinger |  |
| 1997 | The Gambler | isoäiti |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luise Rainer Wikimedia Commonsissa
Luise Rainer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luise Rainer NNDB:ssä
Luise Rainerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Rainer elokuvan Ziegfeld, naisten kuningas mainoselokuvassa.
Rainer pr-kuvassa Maurice Marsacin kanssa vuonna 1965.
Luise Rainer 101-vuotiaana vuonna 2011.
Tupakkatuote

Sikareita.
Tupakkatuote on tupakasta kokonaan tai osin valmistettu tuote, jota käytetään tupakoimiseen. Yleisin tupakkatuote on savuke, ja muita tupakkatuotteita ovat sikarit, pikkusikarit, piipputupakka, nuuska ja purutupakka.
Suomen lainsäädännön mukaan tupakkatuotteen, tupakan, tupakan vastikkeen, tupakkajäljitelmän ja tupakointivälineen mainonta, epäsuora mainonta ja muu myynninedistäminen on kielletty. Mainonta on kiellettyä kaikissa mainosvälineissä. Tupakan mainontaa ja muuta myynninedistämistä ei saa suunnata kuluttajille eikä edes tupakka-alan ammattilaisille. Myös tupakkasponsorointi on kiellettyä.
Sähkötupakka ei ole Suomen lainsäädännön mukaan tupakkatuote. Tupakkalain tupakointikiellot näin ollen eivät päde sähkösavukkeen käyttöön. Sähkötupakka on tupakkalaissa tarkoitettu tupakkajäljitelmä silloin, kun se muistuttaa muodoltaan läheisesti tupakkatuotetta tai tupakointivälinettä.
Maija Plisetskaja

Maija Plisetskaja vuonna 2011.
Maija Mihailovna Plisetskaja (ven. Ма́йя Миха́йловна Плисе́цкая; 20. marraskuuta 1925 Moskova – 2. toukokuuta 2015 München) oli venäläinen balettitanssija ja koreografi.
Plisetskaja syntyi Moskovassa juutalaiseen taiteilijasukuun. Hän aloitti koulunkäynnin Huippuvuorilla, missä hänen isänsä työskenteli kaivoksen johtajana ja diplomaattina. Kun isä joutui teloitetuksi Stalinin vainojen yhteydessä vuonna 1938 ja äiti, elokuvanäyttelijä Rahil Messerer, karkotettiin Kazakstaniin, Maijan huoltajaksi ryhtyi hänen tätinsä, maineikas balettitanssija Sulamit Messerer.
Moskovassa Plisetskaja sai opetusta Jelizaveta Gerdtiltä. Ensiesiintymisensä Bolšoi-teatterissa hän teki 11-vuotiaana. Hän valmistui koreografiakoulusta vuonna 1943 ja liittyi Bolšoin balettiin, jossa hän nousi sittemmin ensitanssijattareksi ja esiintyi aina vuoteen 1990 saakka. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1959, ja hän sai myöhemmin kolmesti Leninin kunniamerkin. Vuonna 1958 hän avioitui säveltäjä Rodion Štšedrinin kanssa.
Plisetskaja sai kansainvälistä mainetta klassisista rooleistaan muun muassa baleteissa Joutsenlampi ja Prinsessa Ruusunen. Hän työskenteli baletinjohtajana Roomassa 1983–1984 ja Madridissa 1988–1990. Vuonna 2006 Japanin keisari Akihito myönsi hänelle Praemium Imperialen.
Kirjallisuutta

Plisetskaja, Maija: Minä, Maija Plisetskaja.  ((Я, Майя Плисецкая, 1994.) Suomentanut Päivi Tuomi-Nikula)  Jyväskylä:  Atena, 2003.  ISBN 951-796-312-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maija Plisetskaja Wikimedia Commonsissa
Плисецкая Майя Михайловна 20.11.1925–. Герой Соц. Труда. Geroi strany -sivusto (venäjäksi)
Ukko Hietala

Ukko Uuno Hietala (4. elokuuta 1904 Hollola – 31. lokakuuta 1990 Espoo) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija. Hietala kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 yksilökilpailussa sijoittuen 23:nneksi.
Tulitopaasikolibri

| Tulitopaasikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Topaasikolibrit Topaza
Laji::  pyra
Kaksiosainen nimi
 Topaza pyra  (Gould, 146) 
Katso myös
   Tulitopaasikolibri Wikispeciesissä   Tulitopaasikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulitopaasikolibri (Topaza pyra) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Se luokitellaan joskus punatopaasikolibrin alalajiksi. Sen esiintymisalue käsittää Amazonasin alueen länsiosan. John Gould kuvaili lajin holotyypin vuonna 1846.
Tulitornado

Tulitornado on harvinainen tornado, joka koostuu tulesta. Tuorein tapaus on heinäkuussa 2021 riehunut tulitornado Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa.
Mark Randall

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mark Leonard Randall
Syntymäaika: 28. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka:  Milton Keynes, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura:  Arsenal
Pelinumero: 48
Junioriseurat
1999–2001 2001-2007:  Northampton Town  Arsenal
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006- 2008 2010 |  Arsenal  → Burnley (laina)  → Milton Keynes Dons (laina) | 2 (0) 10 (0) 16 (0) |
Maajoukkue
| 2005-2006 2006-2008 | Englanti U-17 Englanti U-18 | 12 (2) 9 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8 toukokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. lokakuuta 2009.
Mark Leonard Randall (s. 28. syyskuuta 1989 Milton Keynes, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Aiheesta muualla

Mark Randallin profiili Arsenal FC:ssä arsenal.com. (englanniksi)
Two Dogs

| Two Dogs |
| --- | --- |

Tyyppi:  sitruunajuoma
Valmistaja:  Kirin Brewery Company of Japan
Alkuperä:  Australia
Valmistus aloitettu:  1993
Infobox OKNimi-testi OK: 
Two Dogs on australialainen fermentoimalla valmistettu sitruunapitoinen virvoitusjuoma. Sitruunat ovat tärkeä osa Two Dogsin valmistusta, eivät pelkästään makuaine. Two Dogsin kehitti Duncan MacGillivray vuonna 1993. Tuotteen osti ranskalainen alkoholijuomayhtiö Pernod Ricard vuonna 1995. Vuonna 2006 tuotteen osti Kirin Brewery Company of Japan -niminen japanilainen yhtiö.
Käännös suomeksi
Tšuvassien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Tšuvassien ASNT:n vaakuna
Tšuvassien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Tšuvassien ASNT tai Tšuvassian ASNT) oli Neuvostoliitolle kuulunut autonominen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssä. Se käsitti nykyisen Tšuvassian alueen.
Tšuvassien autonominen piirikunta perustettiin 14. heinäkuuta 1920 ja siitä tuli Tšuvassian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 21. huhtikuuta 1925. Vuonna 1990 Tšuvassian ASNT antoi suvenerisuusjulistuksen ja muutti nimensä Tšuvassian neuvostotasavallaksi. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen se allekirjoitti Venäjän federaation perustuslain 1992 ja jäi näin suveneriksi tasavallaksi Venäjän yhteyteen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen nationalismi ja kansallistunne on lisääntynyt tšuvassien keskuudessa.
Vuonna 1933 Tšuvassien ASNT:n pinta-ala oli 17 920 km². Samana vuonna tasavallan asukasluku oli 960 500, joista oli tšuvasseja 74,6 prosenttia, venäläisiä 20 prosenttia ja mordvalaisia kaksi prosenttia.
Maitoallergia

Maitoallergiassa maidon proteiini eli valkuaisaine aiheuttaa ihmiselle allergisen reaktion. Allerginen reaktio syntyy kun elimistö yrittää torjua maidon proteiinia. Maitoproteiinin sietokyky voi vaihdella paljon. Osalle allerginen reaktio voi tulla jo muutamasta millilitrasta (litran tuhannesosasta) maitoa. Oireet saattavat ilmetä vasta pitkän aikaa maitoproteiinin saannin jälkeen. 
Maitoallergiassa ei allergisoi maitosokeri eli laktoosi.
Allergiaoireet

Maitoallergiaan liittyy tyypillisesti ruuansulatuskanavan oireita, kuten ilmavaivoja, turvotusta, vatsakipuja sekä väänteitä ja ripulia. Myös lamauttavaa päänsärkyä ja pahoinvointia voi esiintyä. Hengenvaarallinen reaktio anafylaksia on myös mahdollinen. 
Varsinkin lapsilla tyypillisiä oireita ovat atooppinen ihottuma, ihon lehahtelu, nokkosihottuma ja harvemmin oksentelu.
Ruokavalio

Vältettävä maitoproteiinia sisältäviä ruokia, ruoka-aineita ja maitojalosteita kuten esimerkiksi: maito, jogurtti, juusto, kerma, maitojauhe, kaseiini, hera.
Usein maitoallergia ja laktoositon ruokavalio sekoitetaan helposti keskenään. Eron ymmärtäminen on tärkeää, jotta maidottoman ruokavalion toteuttaminen onnistuisi. Laktoositon ei sovi maitoallergiselle. Elintarvikepakkausten pakkausmerkinnöissä tulee ilmoittaa maitoproteiini tai maito . 
Osa laktoosittomaksi ilmoitetuista elintarvikkeista voi olla myös maidottomia, mutta valmistaja ei ole sitä ilmoittanut. Epäselvissä tilanteissa on syytä ottaa yhteys valmistajaan. Allergisen ja allergisille ruokia valmistavan on syytä opetella pakkausmerkintöjen lukeminen huolella. EVIRAn internetsivulla on opas pakkausmerkintöjen lukemiseen. Pakkausmerkinnöissä pitää lukea, mistä tuote on tehty. Jos jotain ainesosaa ei ainesosaluettelosta löydy, tuote ei sitä sisällä. Vapaaehtoiset negatiiviset ilmaisut (esim. maidoton, soijaton) ovat yleistyneet pakkausmerkinnöissä. Merkintöjä voi olla sellaisissa tuotteissa, joiden valmistuksessa on erityisin toimenpitein varmistettu, että kontaminaatiota ei tapahdu. Tuotteen tulee myös poiketa muista vastaavista tuotteista. Esimerkiksi omenamehutölkissä ei saa lukea maidoton, koska omenamehuissa ei muutenkaan ole maitoa tai maitoperäisiä ainesosia.
Aiheesta muualla

Lisäaineet ja yliherkkyys – Ruokavirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Pakkausmerkinnät – Ruokavirasto
Maitikat

| Maitikat |
| --- | --- |
 Kangasmaitikka (Melampyrum pratense)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Maitikat Melampyrum  L.
Katso myös
   Maitikat Wikispeciesissä   Maitikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maitikat (Melampyrum) on pieni kasvisuku, joka kattaa 10–35 pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvää ruohovartista kasvilajia. Maitikat ovat puoliloisia; ne tuottavat itse vain osan tarvitsemistaan ravintoaineista ja hankkivat loput imemällä ympäröivistä kasveista.
Lajeja

Suomessa tavattavia maitikoita ovat:
Kangasmaitikka (Melampyrum pratense )
Helokangasmaitikka (M. pratense var. hians)
Vaaleakangasmaitikka (M. pratense var. pratense)
Lehtomaitikka (Melampyrum nemorosum)
Metsämaitikka (Melampyrum sylvaticum)
Peltomaitikka (Melampyrum arvense)
Tähkämaitikka (Melampyrum cristatum)
Suomessa kangas- ja metsämaitikka ovat koko maassa yleisiä metsäkasveja, muita lajeja esiintyy paikoittain maan etelä- ja lounaisosissa.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Melampyrum
Suomen Lajitietokeskus: Maitikat (Melampyrum)
Maitikat (Melampyrum)
Unsubstantial Blues

| Unsubstatial Blues |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Magdi Rúsza
Säveltäjä(t):  Magdi Rúzsa
Sanoittaja(t):  Magdi Rúzsa, Imre Mózsik
Euroviisutiedot
Vuosi:  2007
Maa:  Unkari
Kieli:  englanti
Sijoitus:  9.
Pisteet:  128
Sijoitus semifinaalissa:  2.
Pisteet semifinaalissa:  224
Unsubstantial Blues oli Unkarin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa vuonna 2007. Kappaleen esitti Magdi Rúzsa. Sen loppusijoitus finaalissa oli yhdeksäs 128 pisteellä.
Rúzsa sanoitti kappaleen itse. Sen idea syntyi, kun hänen entinen poikaystävänsä huijasi häntä. Se sai Magdin niin surulliseksi, että kappaleen sanat ja melodia vain putkahtivat hänen mieleensä. Hän mieltyi siihen niin kovasti, että hän lauloi sen Megasztár-kykyjenetsintäkilpailun esifinaalissa ilman taustamusiikka. Tuomariston jäsen sanoi kilpailun jälkeen, että "hän ei tarvitse instrumentteja, sillä hän on itse sellainen".[lähde? ]
Lylykkäänjärvi

| Lylykkäänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Oulu
Koordinaatit:  65°03′07″N, 25°52′26″E
Järvinumero:  84.114.1.021 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  59,6 m
Rantaviiva:  3,68 km 
Pinta-ala:  0,444 km² 
 fiLylykkäänjärvi 
Lylykkäänjärvi on suoperäinen järviallas seututien 848 ja Kiiminkijoen välisellä alueella Huttukylän kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Se on Loukkojärven jälkeen Kiimingin suuralueen suurimpia vesialtaita. Järvi on muodostunut noin 5 000–6 000 vuotta sitten, jolloin se maannousun myötä erkani Litorinamerestä omaksi vesialtaakseen.
Järveä ympäröivät Siltasuo pohjoisessa sekä Lylykkäänsuo kaakossa, jotka laskevat vetensä järveen. Järven länsiosasta alkava laskuoja virtaa länteen ja laskee soiden ja pienten lampien kautta Kalimeenojaan ja sitä kautta Perämereen. Suurin osa järveä ympäröivistä soista on ojitettu, ainoastaan ranta-alueet ovat luonnontilaisia. Järven länsirannalla sijaitsee kesäasuntoja.
Unstoppable – pysäyttämätön

| Unstoppable – pysäyttämätön> Unstoppable |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tony Scott
Käsikirjoittaja:  Mark Bomback
Tuottaja:  Julie Yorn Tony Scott Mimi Rogers Eric McLeod Alex Young
Säveltäjä:  Harry Gregson-Williams
Kuvaaja:  Ben Seresin
Leikkaaja:  Chris Lebenzon Robert Duffy
Pukusuunnittelija:  Penny Rose
Pääosat:  Denzel Washington Chris Pine Rosario Dawson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Dune Entertainment Scott Free Productions Prospect Park Millbrook Farm Productions
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:  12. marraskuuta 2010
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  85–95 miljoonaa $
Tuotto:  167,8 miljoonaa $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unstoppable – pysäyttämätön (engl. Unstoppable) on Tony Scottin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 2010. Sen pääosia esittävät Denzel Washington ja Chris Pine. Elokuva kertoo vaarallista myrkkylastia kuljettavasta miehittämättömästä junasta, joka ryöstäytyy vahingossa käsistä ja uhkaa tuhota kokonaisen kaupungin. Juoni perustuu löyhästi Ohiossa vuonna 2001 sattuneeseen tapaturmaan, jossa CSX 8888 -juna karkasi yksin liikkeelle ja kulki hallitsemattomasti yli kahden tunnin ajan ennen kuin se saatiin pysäytettyä.
Unstoppable – pysäyttämätön jäi Tony Scottin viimeiseksi ohjaustyöksi hänen tehtyään vuonna 2012 itsemurhan.
Elokuvan budjetti oli 85–95 miljoonaa ja se tuotti yhteensä noin 167,8 miljoonaa dollaria.
Unssi-hieho

Unssi-hieho on nuori punaruskea nauta, rodultaan Ayrshire-karjaa. Se katosi heinäkuuun alussa 2024 Aleksi Kortesalmen tilalta Ranualta. Se nähtiin sittemmin Iin Oijärveltä. Hiehoa pidetään vaarallisena ja se on siksi päätetty lopettaa löydettäessä ja näkijän tulee ainakin poistua vähin äänin paikalta. Se tuntuu heinäkuun loppuun mennessä kadonneen jäljettömiin, mahdollisesti suurpetojen kynsiin.
Two Miles from Heaven

| Two Miles from Heaven Mott the Hoople |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1969–1972
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Dale Griffin
 Tyylilaji: rock, hard rock
 Kesto: 56.28
 Levy-yhtiö: Island Records
Mott the Hooplen muut julkaisut
| Greatest Hits 1976 | Two Miles from Heaven 1980 | Original Album Classics 2009 |
Two Miles from Heaven on Mott the Hooplen kokoelma-albumi vuodelta 1980. Se sisältää tunnetuimpia kappaleita vuosilta 1969–1972, jolloin yhtye levytti Island Recordsille.
Kappaleet

You Really Got Me – 3.07
The Road to Birmingham – 3.29
Thunderbuck Ram – 4.41
Going Home – 3.00
Little Christine – 3.06
Keep a Knocking – 3.25
Black Hills – 1.32
Movin' On* – 2.43 (Bonuskappale vuoden 2003 painoksella)
Ride on the Sun – 3.37
Growin' Man Blues – 2.46
Till I'm Gone – 3.14
One of the Boys – 4.18
Surfin' UK – 2.37
Black Scorpio – 3.36
Ill Wind Blowing – 3.53
The Debt* – 4.14 (Bonuskappale vuoden 2003 uusintapainoksella)
Downtown* – 3.03 (Bonuskappale vuoden 2003 uusintapainoksella)
Tšyžouka-Arena

| Tšižovka-Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Minsk, Valko-Venäjä
Koordinaatit:  53.8486°N, 27.6290°E
Rakennustyöt aloitettu:  heinäkuussa 2009
Avattu:  25. joulukuuta 2013
Käyttäjät
 Junost Minsk 
Katsojakapasiteetti
 8 807 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tšyžouka-arena (valkoven. Чыжоўка-Арэна, Tšižouka-arena, ven. Чижовка-Арена, Tšižovka-arena) on Minskissä Valko-Venäjällä sijaitseva monitoimiareena. Siellä pelattiin jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja vuonna 2014. Areenan rakentaminen alkoi heinäkuussa 2009 ja stadion avattiin käyttöön joulukuussa 2013.
Stadion toimii Junost Minskin kotistadionina. Stadionilla pelattiin vuoden 2017 tenniksen Fed Cupia.
Jäähalli sisältä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšyžouka-Arena Wikimedia Commonsissa
Unstrut-Hainich-Kreis

Unstrut-Hainich-Kreis (saks. Unstrut-Hainich-Kreis) on piirikunta Saksan Thüringenin osavaltiossa. Piirikunnan pinta-ala on 979,69 neliökilometriä ja väkiluku 102 912 asukasta. Pääkaupunki on Mühlhausen.
Piirikunta on saanut nimensä Unstrut-joen ja Hainichin kukkulan mukaan. Paikallishallinnollisesti se kuuluu Pohjois-Thüringenin suunnittelualueeseen ja on osa Planungsgemeinschaft Nordthüringeniä.

Thüringenin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altenburger Land
Eichsfeld
Eisenach
Erfurt
Gera
Gotha
Greiz
Hildburghausen
Ilm-Kreis
Jena
Kyffhäuserkreis
Nordhausen
Saale-Holzland-Kreis
Saale-Orla-Kreis
Saalfeld-Rudolstadt
Schmalkalden-Meiningen
Sömmerda
Sonneberg
Suhl
Unstrut-Hainich-Kreis
Wartburgkreis
Weimar
Weimarer Land
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Unstrut-Hainich-Kreis
Two Prudential Plaza

| Two Prudential Plaza |
| --- | --- |
 Toukokuussa 2016
Tiedot
Sijainti:   Chicago, Illinois
Rakennettu:  1988–1990
Käyttötarkoitus:  monikäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Loebl Schlossman & Hackl Stephen T. Wright
Urakoitsija:  Turner Construction Company
Tekniset tiedot
Kerroksia:  64
Korkeus
Antenni:  303 m
Kattokorkeus:  250 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Two Prudential Plaza on pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa, Yhdysvaltain Illinoisissa. Se on rakennettu vuosina 1988–1990. Noin 303 metrin korkeudellaan se on yksi Chicagon korkeimmista rakennuksista. Sen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Loebl, Schlossman & Hackl. Rakennuksessa on 64 kerrosta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Structurae.de - Two Prudential Plaza
Emporis.com - Two Prudential Plaza