stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The History of Middle-earth
Osat

The Book of Lost Tales, Part One (1983)
The Book of Lost Tales, Part Two (1984)
The Lays of Beleriand (1985)
The Shaping of Middle-earth (1986)
The Lost Road and Other Writings (1987)
The Return of the Shadow (1988)
The Treason of Isengard (1989)
The War of the Ring (1990)
Sauron Defeated (1992)
Morgoth’s Ring (1993)
The War of the Jewels (1994)
The Peoples of Middle-earth (1996)
Sarjan osat 6–8 sekä 9. osan alku muodostavat Tarun sormusten herrasta kirjoitushistoriaa käsittelevän kokonaisuuden The History of The Lord of the Rings.
Vuonna 2002 julkaistiin erillinen hakemisto-osa The History of Middle-earth: Index, johon on koottu kaikkien sarjan osien hakemistot.
Kirjallisuutta

Tolkien’s Legendarium: Essays on The History of Middle-earth.  (Toim. Verlyn Flieger & Carl F. Hostetter)  Westport, Connecticut:  Greenwood Press, 2000.  ISBN 0-313-30530-7
Pablo Tusset

| Pablo Tusset> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1965 Barcelona, Espanja
Kansalaisuus:  espanja
Kirjailija
Tuotannon kieli: espanja
Tyylilajit:  rikoskirjallisuus, tieteiskirjallisuus
Esikoisteos:  Parasta mitä voisarvelle voi tapahtua (2001)
Palkinnot
 Premio Tigre Juan (2001) 
Aiheesta muualla
(espanjaksi) Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pablo Tusset (s. 1965 Barcelona, Espanja) on espanjalainen rikos- ja tieteiskirjailija, joka toimi ennen päätoimista kirjailijanuraansa kirjallisuuskriitikkona. Tussetin esikoisteos Parasta mitä voisarvelle voi tapahtua ilmestyi vuonna 2001 ja voitti arvostetun Premio Tigre Juan -kirjallisuuspalkinnon. Suomessa Tussetia on julkaissut Sammakko.
Edward Lear

Edward Lear (1870).
Learin maalaama fasaani.
Learin tyylinäyte limerikistä ja siihen liittyvästä piirroksesta.
Edward Lear (12. toukokuuta 1812 Highgate – 29. tammikuuta 1888 San Remo, Italia) oli brittiläinen taiteilija, kuvittaja ja runoilija. Hänet tunnetaan erityisesti nonsense-runoista ja limerikeistä.
Lear syntyi Highgatessa, eräässä Lontoon esikaupungissa, 20-lapsisen perheen nuorimmaksi. Hänen vanhempansa olivat lontoolainen pörssimeklari Jeremiah Lear ja Ann Clark Skerritt. Viidentoista ikäisenä hän muutti yhden sisaruksensa kanssa omaan asuntoonsa. Lear aloitti työskentelyn kuvittajana ja hänen ensimmäinen julkaisunsa, 19 vuoden iässä, oli Illustrations of the Family of Psittacidae, or Parrots. Hän myi osan teoksen maalauksista rahapulassa John Gouldille. Maalaukset saivat hyvän vastaanoton ja niitä verrattiin John James Auduboniin. Hän jatkoi maalaamista koko elämänsä ajan. Learin haaveena oli kuvittaa Alfred Tennysonin runoja; lopulta hieman ennen hänen kuolemaansa julkaistiin pieni painos, mutta hänen haaveensa eivät koskaan toteutuneet.
Learilla ei ollut koskaan kovin hyvä terveys. Seitsemänvuotiaana hänelle puhkesi epilepsia, myöhemmin hänellä oli keuhko- ja hengityselinsairauksia. Vanhemmalla iällä häntä vaivasi myös osittainen sokeus.
Vuonna 1846 hän julkaisi limerikkejä sisältävän kirjan nimeltä A Book of Nonsense (suom. Hölynpölykirja), josta otettiin kolme painosta. Vuonna 1865 julkaistiin The History of the Seven Families of the Lake Pipple-Popple ja vuonna 1867 hänen kuuluisin nonsense-teoksensa, The Owl and the Pussycat.
Suomeksi Learin tuotannosta on julkaistu Mielikuvituksellinen matka maailman ympäri (1980) ja Hölynpölykirja (2016).
Työt

Illustrations of the Family of the Psittacidæ (1832)
Tortoises, Terrapins, and Turtles, J. E. Grayn teos
Views in Rome and its Environs (1841)
Gleanings from the Menagerie at Knowsley Hall (1846)
Illustrated Excursions in Italy (1846)
Book of Nonsense (1846)
Journal of a Landscape Painter in Greece and Albania (1851)
Journal of a Landscape Painter in Souther Albania (1852)
Book of Nonsense and More Nonsense (1862)
Views in the Seven Ionian Isles (1863)
Journal of a Landscape Painter in Corsica (1870)
Nonsense Songs and Stories (1871)
More Nonsense Songs, Pictures, etc. (1872)
Laughable Lyrics (1877)
Nonsense Alphabets
Nonsense Botany (1888)
Tennyson’s Poems, illustrated by Lear (1889)
Facsimile of a Nonsense Alphabet (1849, julkaistu vasta 1926)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edward Lear Wikimedia Commonsissa
Edward Lear’s Books of Nonsense. (englanniksi)
Edward Lear Home Page Nonsenselit.org -sivustolla. (englanniksi)
The Daddylonglegs and The Fly ääneen luettuna Reelyredd’s Poetry Pages -sivustolla. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Auckland  South Australia  Discography of American Historical Recordings  Scientific illustrators  MusicBrainz  National Gallery of Canada  Victoria  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Ian Watson

| Ian Watson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1943 (ikä 80–81)
Aiheesta muualla
www.ianwatson.info
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ian Watson (s. 1943) on brittiläinen tieteiskirjailija. Watsonilta on suomennettu useita novelleja ja romaani Yhteyksiä (1973), joka sisältää aineksia kielitieteestä, antropologiasta ja ekologiasta. Kokopäiväinen kirjailija Ian Watson on ollut vuodesta 1976.
Watsonin tuotantoon kuuluu teossarja Lucky's Harvest (1993) ja The Fallen Moon (1994), joka soveltaa vapaasti Kalevalan taruja.
Suomennettu romaani

Yhteyksiä.  ((The embedding, 1973.) Suom. Veikko Rekunen. Galaxy scifi 10)  Book Studio, 1993.  ISBN 951-611-639-6
Aiheesta muualla

Ian Watson Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Kotisivut. (englanniksi)
Ian Watson Aikakoneessa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Theodoros Smyrnalainen

Theodoros Smyrnalainen (kreik. Θεόδωρος Σμύρνης, Theodōros Smyrnēs; n. 1050–1112) oli bysanttilainen filosofi. Hän seurasi Johannes Italosta Konstantinopolin filosofisen koulun johdossa.
Ajattelussaan Theodoros vaikuttaa seuranneen Mikael Pselloksen filosofista perinnettä Johannesta enemmän. Theodoros tutki muun muassa luonnonfilosofiaa ja kirjoitti aiheesta teoksen Tiivistelmä kaikista luontoon ja luonnon periaatteisiin kuuluvista asioista, jota pidettiin johdantona Aristoteleen teokseen Fysiikka.
Kirjallisuutta

Trizio, M.: Ancient Physics in the mid-Byzantine Period: The Epitome of Theodore of Smyrna, Consul of the Philosopher under Alexios I Komnenos (1081–118). Bulletin de Philosophie Médiévale, 2012, 53. vsk, s. 77–99.  Artikkelin verkkoversio.
Christopher Marlowe

Christopher Marlowe.
Christopher "Kit" Marlowe (kastettu 26. helmikuuta 1564 – 30. toukokuuta 1593) oli englantilainen näytelmäkirjailija, runoilija ja kääntäjä. Häntä pidetään Elisabetin ajan suurimpana englantilaisena kirjailijana William Shakespearen jälkeen. Hänet muistetaan vaikuttavasta silosäkeestään, liikaa tavoittelevista päähenkilöistään ja ennenaikaisesta kuolemastaan.
Marlowe sai surmansa kapakkatappelussa vain 29-vuotiaana. Hän oli muiden muassa Shakespearen henkilökohtaisesti tuntema ja arvostama. Raymond Chandlerin kuuluisa etsivähahmo Philip Marlowe lienee  nimetty Christopher Marlowen mukaan.
Näytelmät

Dido, Queen of Carthage (n. 1586) (Thomas Nashen kanssa)
Tamburlaine, osa 1 (n. 1587)
Tamburlaine, osa 2 (n. 1587)
The Jew of Malta (n. 1589)
Doctor Faustus (n.  1589 tai n. 1593)
Edward II (n. 1592, suom. Edvard II)
The Massacre at Paris (n. 1593)
Suomennettu teos

Edvard II.  ((Edward II, noin 1592.) Suomentaneet Jarmo Haapanen ja Lasse Kekki)  Turku:  Faros-kustannus, 2003.  ISBN 951-98968-3-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sanna Nyqvist: Englantilainen murhenäytelmä. Kiiltomato.net 16.6.2004.
Jukka Kajava: Edvard II, kaunis, rohkea ja paheellinen[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 15.5.2004.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
John Donne

John Donne.
John Donne (1572 – 31. maaliskuuta 1631) oli englantilainen runoilija ja saarnaaja.
Donne syntyi katolisille vanhemmille, mutta kääntyi anglikaaniksi vuoden 1600 vaiheilla. Ennen kirkollista uraansa Donne opiskeli asianajajan tointa varten sekä osallistui sotaretkille Espanjan laivastoa vastaan Englannin ja Espanjan välisessä sodassa 1590-luvulla.  Pappisvihkimyksensä Donne sai vuonna 1615. Hänet nimitettiin vuonna 1621 St Paulin katedraalin tuomiorovastiksi.
Donne kärsi vuonna 1623 vakavan kuumetaudinpuuskan ja sairastui sittemmin mahasyöpään, johon hän menehtyi 31. maaliskuuta 1631.
Donnen kirjallinen tuotanto edustaa niin kutsuttua metafyysistä runoutta. Useat tunnetuista runoista käsittelevät rakkautta. Julkaisujen joukkoon lukeutuu myös tunnettu sairaan elämää käsittelevä Rukouksia sairasvuoteelta, jonka Donne kirjoitti itse vakavan sairauden runtelemana 1620-luvulla.
Biathanatos

Kaunokirjallisen tuotannon ohella Donne tunnetaan itsemurhaa käsitelleen Biathanatos -teoksen kirjoittajana. Vuoteen 1610 mennessä valmistunut teos julkaistiin vasta kuusitoista vuotta tekijänsä kuoleman jälkeen, vuonna 1647. Donne tarkasteli oikeutta tehdä itsemurha - joka hänen aikanaan oli rikollinen teko - niin maallisen kuin uskonnollisen oikeuden näkökulmasta. Hän esitti vallalla olleesta käsityksestä poiketen, ettei itsemurha riko Jumalan, Luonnon tai Järjen lakia vastaan, eikä itsemurhan tekijää näin ollen tulisi rangaista. Donne tiesi johtopäätöstensä arkaluontoisuuden ja oli aikeissa polttaa teoksensa käsikirjoituksen. Hän kuitenkin säästi kirjoituksensa ja ohjeisti poikaansa säilyttämään käsikirjoituksen, mutta jättämään se julkaisematta.
Kirjallisuutta

Donne, John: Rukouksia sairasvuoteelta.  ((Devotions upon emergent occasions.) Johdanto, suomennos, selitykset Paavo Rissanen)  Helsinki:  Kirjaneliö, 1988.  ISBN 951-600-746-5
Williamson, George: The Donne Tradition.  (A Study in English Poetry from Donne to the Death of Cowley)  Cambridge:  Harvard University Press, 1930.  (englanniksi)
Edith Nesbit

| Edith Nesbit |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1858 Kennington, Surrey
Kuollut: 4. toukokuuta 1924 (65 vuotta) New Romney, Kent
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Aiheesta muualla
www.edithnesbit.co.uk
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edith Nesbit (15. elokuuta 1858 Kennington, Surrey, Englanti – 4. toukokuuta 1924 New Romney, Kent, Englanti), naimisiinmenon jälkeen Edith Bland, oli englantilainen kirjailija, jonka lapsille suunnattuja tarinoita julkaistiin nimellä E. Nesbit. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu yli 60 kirjaa, joista osasta on myös tehty televisio- ja elokuvasovituksia. Kirjallisen uransa lisäksi hän toimi myös politiikassa ja osallistui esimerkiksi nykyisen Työväenpuolueen edeltäjän Fabian Societyn toimintaan.
Vaikutus

E. Nesbitin tuotanto on vaikuttanut moniin myöhempiin lastenkirjailijoihin. J. K. Rowling on maininnut hänet yhdeksi innoittajistaan ja lapsuutensa suosikkikirjailijoista. J. R. R. Tolkienin Roverandomissa esiintyvä hiekkatietäjä Psamatos Psamatides on ulkonäöltään ja luonteeltaan varsin suoraviivainen viittaus Yksitoista toivomusta -kirjan psammeadiin – käsikirjoitusvaiheessa sitä jopa nimitettiin psammeadiksi. 1940-luvun lopulla C. S. Lewis kuvaili Chad Walshille tekeillä olevaa lastenkirjaansa ”E. Nesbitin perinteen mukaiseksi”. Teos oli mahdollisesti Velho ja leijona, ensimmäinen Narnian tarinoista. Nesbit oli Lewisin elinikäinen suosikki, johon hän oli tutustunut jo 1900-luvun alkuvuosikymmenellä lukien The Strand Magazinen jatkokertomuksia. Tammikuussa 1923, 24-vuotiaana, Lewis merkitsi päiväkirjaansa: ”Uneksin, että löysin asemahallin odotushuoneesta E. Nesbitin kirjoittaman lastenkertomuksen, jota en ollut nähnyt koskaan aikaisemmin, ja kiinnostuin niin kovasti, että myöhästyin junasta.”
Suomennetut teokset

Yksitoista toivomusta.  ((Five children and it, 1902.) Ruotsinkielisestä laitoksesta De elva önskningarna suomentanut I. Sara)  Helsinki:  Lehtipaino, 1947.
Rautatielapset.  ((The railway children, 1906.) Suomentanut Laila Järvinen. 2. painos (1. painos 1962.) Lasten toivekirjasto 28)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1975.  ISBN 951-0-06996-5  Elokuvaesitys nimellä Aseman lapset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Edith Nesbitin teoksia Gutenberg-projektissa
E. Nesbitin teoksia e-kirjoina. (englanniksi)
E. Nesbitin teoksia äänikirjoina LibriVoxissa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
D. H. Lawrence

| D>  H. Lawrence |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  David Herbert Lawrence
Syntynyt: 11. syyskuuta 1885 Eastwood, Nottinghamshire
Kuollut: 2. maaliskuuta 1930 (44 vuotta) Vence, Ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
David Herbert (D. H.) Lawrence (11. syyskuuta 1885 Eastwood, Nottinghamshire – 2. maaliskuuta 1930 Vence, Ranska) oli yksi merkittävimmistä, tuotteliaimmista ja kiistellyimmistä englantilaisista 1900-luvun kirjailijoista.
Tuotanto ja sen vastaanotto

Lawrencen tuotanto käsittää romaaneja, novelleja, runoutta, näytelmiä, esseitä, matkakertomuksia, maalauksia, käännöksiä, kirjallisuuskritiikkiä ja kirjeitä. Kokonaisuutena tuotanto edustaa pitkällistä pohdintaa modernin ajan ja teollistumisen ihmisarvoa rapauttavista vaikutuksista. Lawrence käsittelee henkistä terveyttä ja elinvoimaa, spontaanisuutta, seksuaalisuutta sekä vaistomaista toimintaa ja nousi oman aikakautensa ikoniksi; aikana, johon Sigmund Freudilla ja Friedrich Nietzschellä oli suuri vaikutus.
Lawrence tunsi voimakasta vetoa runouteen. Runoissaan hän kuvasi välittömiä kokemuksia ja vaistoja. Romaaneissaan hän tilitti lapsuudenkokemuksiaan: Sons and Lovers kuvaa hänen tunnettaan äitiään kohtaan ja useissa romaaneissaan vanhempiensa aviollisia ristiriitoja. Hänen teoksissaan naiset usein rakastuvat suinpäin sellaisiin miehiin, joiden kanssa heillä ei ole yhteistä pohjaa, jolle yhteiselämän voisi rakentaa.
Lawrencen mielipiteet ja teokset olivat useille hänen aikalaisilleen liian radikaaleja. Ne toivat hänelle paljon vihamiehiä ja vaikeuksia. Hän joutui hankaluuksiin viranomaisten kanssa, hänen töitään sensuroitiin (The Rainbow ja Women in Love) ja tuotantoaan vääristeltiin etenkin hänen elämänsä jälkipuoliskolla, josta hän vietti suuren osan vapaaehtoisessa maanpaossa. Hän ei itsekään ollut sovitteleva luonne: hän julisti epäluottamustaan tieteeseen ja älylliseen pohdintaan, pilkkasi kristinuskoa, sentimentaalisuutta, idealismia ja freudilaisuutta.  Kuollessaan häntä pidettiin pornografina, joka oli tuhlannut lahjakkuutensa. E. M. Forster kyseenalaisti tämän näkemyksen kirjoittamassaan kuolinuutisessa ja sanoi Lawrencen olevan "sukupolvemme kekseliäin kirjailija".
Myöhemmät arviot

Myöhemmin vaikutusvaltainen cambridgeläinen kriitikko F. R. Leavis nosti korkealle sekä Lawrencen taiteellisen lahjomattomuuden että moraalisen horjumattomuuden ja kohotti valtaosan tämän tuotannosta englantilaisen kirjallisuuden merkkiteosten joukkoon. Lawrencen ehkä tunnetuin teos Lady Chatterleyn rakastaja vapautui julkaisukiellosta Britanniassa marraskuussa 1960. Nykyisin Lawrencea pidetään englantilaisessa kirjallisuudessa näkemyksellisenä ajattelijana ja merkittävänä modernismin edustajana. Tosin osa feministeistä on kyseenalaistanut hänen asenteensa naisia ja seksuaalisuutta kohtaan lähde?.
Suomennettuja teoksia

Sons and Lovers (1912)  (Poikia ja rakastajia, suom. Aune Brotherus)
Women in Love (1920) (Rakastuneita naisia, suom. Rauno Ekholm)
St. Mawr (1925) (suom. Elina Hytönen)
The Plumed Serpent (1926) (Sulkakäärme, suom. Jorma Partanen)
John Thomas and Lady Jane (1927) (John Thomas ja Lady Jane, suom. Risto Lehmusoksa)
Lady Chatterley's Lover (1928) (Lady Chatterleyn rakastaja, suom. Jorma Partanen)
The Man Who Died (1931) (Mies joka kuoli, suom. Elina Hytönen)
Kun ihmiset ovat olevinaan jumalia. Valikoima D.H. Lawrencen runoutta.  (Suomentaneet ja toimittaneet Pertti Nieminen ja Tuulia Toivanen)  Helsinki:  Basam Books, 2014.  ISBN 978-952-260-255-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta D. H. Lawrence Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta D. H. Lawrence Wikisitaateissa
D. H. Lawrencen teoksia Gutenberg-projektissa
Lauri Viljanen : D. H. Lawrence Uudessa Meksikossa, Helsingin Sanomat, 11.09.1933, nro 243, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  RISM  SNAC 2  IdRef
Allen Carr

| Allen Carr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1934 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 29. marraskuuta 2006 (72 vuotta) Málaga, Espanja
Ammatti:  Allen Carr's Easyway, kirjailija, kirjanpitäjä
Muut tiedot
Koulutus: kirjanpitäjä
Merkittävät teokset: The Easy Way to Stop Smoking Stumppaa Tähän!
Aiheesta muualla
Kotisivu
Allen Carr (2. syyskuuta 1934 – 29. marraskuuta 2006) oli brittiläinen kirjailija, joka kirjoitti useita kirjoja tupakoinnin lopettamisesta ja nikotiiniriippuvuudesta vapautumisesta. Allen Carr oli aiemmin menestyvä tilintarkastaja, jonka elämää varjosti tupakointi. Hän poltti pahimmillaan jopa sata savuketta päivässä yli 30 vuoden ajan ja yritti lopettaa tupakanpolton lukemattomia kertoja, kunnes hän vuonna 1983 keksi menetelmänsä.
Carr väitti, että vastoin tupakoitsijoiden näkemyksiä he eivät saa tyydytystä polttamalla savukkeita. Sen sijaan polttaminen ainoastaan lievittää edellisen tupakan aiheuttamia vieroitusoireita, jotka alkavat välittömästi, kun edellinen savuke tumpataan. Näin tupakkariippuvuus hänen mukaansa toimii. Hänen mukaansa pelko saa ihmisen jatkamaan tupakointia. Carrin mukaan oleellista on poistaa tupakoinnin lopettamiseen liittyvä pelko.
"Ainoa asia, mikä estää meitä lopettamasta, on pelko. Pelko, että tiedossa on epämääräisen pitkä kärsimyksen, puutteen ja tyydyttämättömän tupakanhimon aika. Tärkein päämäärä on päästä eroon tuosta pelosta".
Ura

Allen Carr jätti tilintarkastajan työnsä vuonna 1983 ja perusti ensimmäisen Allen Carr's Easyway -klinikan tupakkariippuvaisille. Allen Carr's Easyway klinikoita on yli  150, yli 58 maassa ja tuotevalikoimissa on CD:tä, VHS-nauhoja ja DVD:tä.
Allen Carr's Easyway

Allen Carr kirjoitti 10 bestseller-kirjaa, joista esimerkiksi The Easy Way to Stop Smoking-kirjaa myyty käännöksineen yli 14 miljoonaa kappaletta . Allen Carr kirjoitti myös oppaita muun muassa painonpudotukseen ja alkoholinkulutuksen hallintaan. Klinikoilla autetaan pääasiassa tupakoinnin lopettamisessa. Tupakoinnin lopetus tapahtuu yleensä 5-20 hengen ryhmätilaisuuksissa, jotka kestävät noin 5-6 tuntia, koko tilaisuuden ajan on tupakointitaukoja ja tilaisuuden lopussa poltetaan viimeinen tupakka. Allen Carr's Easyway tarjoaa menetelmälleen kolmen kuukauden Rahat takaisin-takuun.
Yksityiselämä

Allen Carr oli naimisissa kahdesti ja hän sai neljä lasta vaimonsa Joycen kanssa. Hänellä oli myös kaksi lapsipuolta.
Carr aloitti tupakoinnin 18-vuotiaana ja jatkoi sitä kolme vuosikymmentä. Carrin ollessa 71-vuotias heinäkuussa 2006 hänellä diagnosoitiin keuhkosyöpä. Hän kuoli keuhkosyöpään 29. marraskuuta 2006 kotonaan Espanjassa lähellä Málagaa. Hän oli kuollessaan 72-vuotias.
Julkaisut > Suomenkieliset

2001 – Vihdoin vapaa tupakasta! Helppo tapa lopettaa tupakointi.
2006 – Stumppaa tähän! (edellisen kirjan uusittu painos)
Stumppaa tähän! Helppo tapa lopettaa tupakointi.  ((Allen Carr’s easy way to stop smoking, 1985.) Suomentanut Helinä Kangas. 3. painos)  Helsinki:  Bazar, 2008.  ISBN 978-952-5635-74-4
2009 - Kilot kuriin
2010 - Vihdoinkin savuton, helppo tapa lopettaa tupakointi (uusipainos/nimi kirjoista 2001, 2006, 2008)
2012 - Stumppaa tähän! Helppo tapa lopettaa tupakointi.  ((Allen Carr’s easy way to stop smoking, 1985.) Suomentanut Helinä Kangas. 5. painos)  Helsinki:  Bazar, 2012.  ISBN 978-952-5635-74-4  (luovuttu kirjan 2010 nimestä ja palattu takaisin 2008 nimeen. Kirjaan klinikkalistaukseen yhteystietoihin lisätty Suomi)
2020 - Korkki kiinni!
Julkaisut > Englanninkieliset

1985 – The Easy Way to Stop Smoking
The Only Way to Stop Smoking
Allen Carr's Easy way for Women to Stop Smoking
Allen Carr's Easy way to Control Alcohol
Allen Carr's Easy weigh to Lose Weight
The Easyway to Enjoy Flying
The Easyway to Stop Worrying
Allen Carr's Easy way to Be Successful
The Little Book of Quitting
2006 – The illustrated Easy Way to Stop Smoking
2006 – SCANDAL
2007 Burning Ambition
Allen Carr's How to be a Happy Non-smoker
Aiheesta muualla

Dailymail
Mediauutiset (Arkistoitu – Internet Archive)
Allen Carrin kansainväliset verkkosivut
Allen Carrin suomalaiset verkkosivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Allister Sparks

Allister Sparks (10. maaliskuuta 1933 Cathcart, Itä-Kap – 19. syyskuuta 2016 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen lehtimies, kirjailija ja luennoitsija. Hän työskenteli lehtimiesuransa aikana toimittajana Queenstown Daily Representativessä ja Rand Daily Mailissa, jonka päätoimittajana hän myös toimi vuosina 1977–1981.
Päätoimittaja-aikanaan Sparks osallistui muun muassa Steve Bikon kuoleman yksityiskohtien paljastamiseen. Sparks toimi myös The Washington Postin ja brittiläisen the Observerin Etelä-Afrikan-kirjeenvaihtajana. Hän oli ehdokkaana Pulitzer-palkintoon ja nimetty vuoden ulkomaantoimittajaksi.
Nelson Mandela nimitti Sparksin vuonna 1995 Etelä-Afrikan julkisen palvelun viestintäyhtiön, South African Broadcasting Corporationin, johtokuntaan, missä hän myöhemmin toimi myös ajankohtaistoimituksen päätoimittajana. Sparks kirjoitti useita arvostettuja kirjoja Etelä-Afrikan politiikasta, kuten siirtymäajasta apartheidista demokratiaan kertova Tomorrow is Another Country ja uuden Etelä-Afrikan haasteista kertova Beyond the Miracle.
Kirjoja

Allister Sparks: Tomorrow Is Another Country.  The University of Chicago Press, 1995.  ISBN 0-226-76855-4
Allister Sparks: Beyond the Miracle: Inside the New South Africa.  University of Chicago Press, 2003.  ISBN 0-226-76858-9