Elvis Presleyn kuolema
Viimeisen päivän tapahtumat

Elvis heräsi 15. elokuuta iltapäivällä neljän aikoihin ja kutsui seitsemältä Billy Smithin luokseen. Hän katseli Smithin kanssa jonkin aikaa televisiota. Elvikselle oli järjestetty illaksi puoli yhdentoista aikaan hammaslääkärin vastaanotto tohtori Lester Hofmanin luona. Elvis puki ylleen DEA-verryttelypukunsa ja nahkasaappaat, mutta ei saanut jalkineiden vetoketjuja kiinni, koska hänen nilkkansa olivat niin turvoksissa. Hän otti mukaan pistoolin ja lähti vastaanotolle seuranaan Ginger Alden, ystävänsä Charlie Hodge ja Billy Smith. Kiertuemanageri Joe Esposito saapui samaan aikaan Gracelandiin. Vastaanotolla Hofman puhdisti Elviksen hampaat ja täytti pari pientä reikää. Hofman puhdisti Elviksen kehotuksesta myös Aldenin hampaat ja tarkasti tämän suun perusteellisesti. Elvis kutsui Hofmanin vaimoineen kotiinsa katsomaan hänen Ferrariaan. Hofman pohti, voisiko hän joskus saada kyydin Elviksen lentokoneella Kaliforniaan katsomaan tytärtään. Elvis ja Hofman suunnittelivat lentävänsä tulevan kiertueen jälkeen Kaliforniaan lounaalle ja tervehtimään tyttäriään. Elvis oli vastaanotolta lähtiessään hyvällä tuulella, kumpikaan Hofmanin hoitamista hampaista ei kuulemma kiusannut häntä, mutta hän hankki varmuuden vuoksi kodeiinitabletteja siltä varalta, että hampaita alkaisi särkeä.
Heidän palatessaan Gracelandiin kello oli noin 0:30 yöllä. Tältä matkalta on ikuistettu Gracelandin portilta viimeinen kuva Elviksestä elossa, jossa Elvis ajaa Stutz Blackhawk autoaan ja vilkuttaa portilla päivystäville faneilleen. Elvis meni Gracelandin yläkertaan tapaamatta ketään. Hän soitti Espositolle alakertaan viime hetken kiertuejärjestelyistä ja keskusteli myös henkivartija Sam Thompsonin kanssa Lisa Marien paluusta Kaliforniaan Priscilla Presleyn luokse myöhäisiltapäivän reittilennolla. Larry Geller toi Elvikselle joitakin uusia kirjoja, jotta hän pääsisi tutustumaan niihin. Eräs kirjoista oli Torinon käärinliinan mysteeriä käsittelevä tutkielma Scientific Search for the Face of Jesus. Elvis keskusteli myös henkivartija Dick Grobin kanssa tulevasta konserttikiertueesta yläkerran toimistossa. Grob on kertonut, että Elvis oli huumorintajuinen ja vaikutti hyvinvoivalta, joskin myös stressaantuneelta. Grob ei kuitenkaan huomannut Elviksessä mitään merkkejä siitä, että jokin olisi ollut huonosti.
Elvis ja Ginger Alden alkoivat keskustella jälleen avioliitosta. Elvis arveli joulun tai syntymäpäivänsä olevan kenties sopivia päivämääriä; ehkäpä hän voisi kertoa asiasta kiertueen päättävässä Memphisin konsertissa. Noin kello 2:15 Elvis soitti Nichopoulokselle ja kertoi että toinen Hofmanin paikkaamista hampaista kiusasi ja että hän tarvitsisi Dilaududia. Nichopoulos määräsi kuusi tablettia ja Elvis käski henkivartija Ricky Stanleyn lunastamaan reseptin Baptist Memorial -sairaalan apteekista.
Elvis soitti Billy Smithille pari tuntia myöhemmin kysyäkseen haluaisiko tämä ja vaimonsa Jo pelata squashia. Vaikka pariskunta oli jo ollut nukkumassa he suostuivat. Koko illan oli ollut sadekuuroja ja vettä alkoi taas sataa heidän kävellessään Gracelandin squash-rakennukselle katettua käytävää. Billy Smith sanoi kyllästyneensä sateeseen ja toivovansa että se loppuisi. ”Se ei ole mikään ongelma”, Elvis sanoi hyväntuulisesti. ”Minäpä hoidan homman.” Elvis levitti kätensä ja sade lakkasi. ”Katsohan vain, minähän sanoin”, hän sanoi iskien silmää. ”Sateen saa lakkaamaan jos vain on vähän uskoa.” Ginger Alden ja Jo Smith pelasivat ensin vähän aikaa ja sitten oli Elviksen ja Billy Smithin vuoro, mutta Elvis väsähti nopeasti ja pian peli taantui pelkäksi pelleilyksi Elviksen yrittäessä osua joka lyönnillä serkkuunsa. Lopulta hän osui itseään sääreen mailallaan ja lopetti. ”Voi pojat, miten tuo sattuu”, hän sanoi ja nosti lahjettaan näyttäen rumaa mustelmaa. ”Jos se ei vuoda niin siihen ei satu”, Billy Smith tokaisi lainaten yhtä serkkunsa mielisanonnoista ja hän purskahti nauruun Elviksen heittäessä häntä mailallaan. Tämän jälkeen Elvis istahti pianon ääreen squash-rakennuksen aulassa ja soitti joitakin kappaleita päätyen lopulta laulamaan Willie Nelsonin kappaletta ”Blue Eyes Crying in the Rain”. Heidän palattuaan Gracelandiin Billy Smith auttoi Elvistä pesemään ja kuivaamaan hiuksensa samalla kun Elvis katseli hajamielisesti kirjaa Torinon käärinliinasta.
Billy Smith lähti juuri ennen kuin Ricky Stanley saapui mukanaan ensimmäinen niistä kolmesta reseptilääkepakkauksesta, jotka Nichopoulos jätti joka yö annosteltaviksi. Jokaisessa paketissa oli erisuuruisia määriä Seconalia, Placidyliä, Tuinalia, Demerolia ja valikoima muita unilääkkeitä ja plaseboita jotka yleensä auttoivat Elvistä nukkumaan useita tunteja. Elvis oli yhä hereillä muutamaa tuntia myöhemmin kun Stanley toi seuraavan paketin. Myöhemmin Elvis soitti alakertaan kolmatta varten, jossa oli Placidyl-plaseboita. Elviksen tädin Delta Presleyn saapuessa lääkkeiden kanssa Elvis ilmoitti hänelle aikovansa nousta kello 19:00. Vähän myöhemmin Elvis ilmoitti menevänsä kylpyhuoneeseen lukemaan.
Ginger Alden heräsi puoli kahdelta iltapäivällä ja soitti äidilleen. ”Kuinka Elvis voi?” Aldenin äiti kysyi ja Alden kertoi ettei tiennyt, koska Elvis ei ollut palannut sänkyyn, ehkäpä hänen pitäisi käydä tarkistamassa tilanne. Alden peseytyi ja meikkasi omassa kylpyhuoneessaan ennen kuin koputti Elviksen kylpyhuoneen ovelle. Kun vastausta ei kuulunut hän työnsi oven auki ja löysi Elviksen makaamasta elottomana lattialta. Järkyttyneenä Alden soitti alakertaan ja pyysi saada puhua jonkun töissä olevan kanssa. Palvelijatar yhdisti puhelun Gracelandin turvamies Al Stradalle. Alden kertoi että hänen mielestään jotakin oli vialla; Stradan olisi parasta tulla nopeasti. Strada ja Esposito saivat yhdessä käännettyä ruumiin ja yrittivät elvytystä. Kylpyhuone alkoi täyttyä ihmisistä ja Vernon saapui huutaen: ”Herrajumala, poika, ole kiltti, älä mene, ole kiltti äläkä kuole.” Esposito yritti epätoivoisesti elvytystä vaikka Elviksen kasvot olivat turvonneen purppuraiset ja silmät olivat verenpunaiset. Lisa Marie saapui paikalle; ”Mitä minun isälläni on?” hän tiukkasi Aldenin sulkiessa kylpyhuoneen oven, joka ehdittiin sulkea ajoissa. Ambulanssi saapui paikalle ja Elviksen lähipiirin ihmiset parkuivat ja kirkuivat. Miltei tunnistamatonta ruumista ympäröi toistakymmentä ihmistä pyytäen ambulanssin henkilökuntaa tekemään jotakin. Strada kertoi uskovansa, että Elvis oli saanut yliannostuksen. Mitään elonmerkkejä ei ollut heidän nostaessaan ruumiin paareille ja kantaessa sen Stradan, Espositon ja Hodgen avustuksella ambulanssiin. Vernon yritti turhaan päästä heidän mukaansa mutta häntä estettiin. ”Minä tulen, poika”, hän huusi epätoivoisena. ”Minä tulen sinne.” Nichopoulos tuli paikalle juuri kun ambulanssi ajoi pitkin pihatietä ja hän pääsi mukaan ambulanssiin. ”Hengitä, Elvis, älä viitsi, hengitä minun vuokseni”, hän hoki yrittäessään elvyttää ruumista koko seitsemän minuutin ajomatkan Baptist Memorial -sairaalaan. Ambulanssin  henkilökunnan mielestä hänen kasvoiltaan kuvastui šokki, aivan kuin hänestä olisi vaikea uskoa, että Elvis voisi kuolla. He saapuivat sairaalaan kello 14:55, kaksikymmentäkaksi minuuttia hätäpuhelun jälkeen. Ensiapuhuone täynnä lääkäreitä ja elvytysspesialisteja, jotka olivat valmiina. He eivät kuitenkaan pystyneet tekemään juuri mitään ja lopettivat elvytyksen yhteisestä päätöksestä kello 15:30. Sairaalan ylilääkäri Eric Muirhead julisti Elviksen lopulta kuolleeksi. Ruumiinavaus suoritettiin välittömästi tämän jälkeen sairaalan tiloissa Memphisin poliisin tutkinnanjohtajan ja patologin Jerry Franciscon, ylilääkäri Muirheadin ja Nichopouloksen johdolla. Ruumiinavauksessa hänen elimistöstään löydettiin 14 eri lääkettä, esimerkiksi suuret määrät kodeiinia ja metakvalonia sekä morfiinia, meperidiinia, etklorvynolia, diatsepaamia ja barbituraatteja. Ruumiinavauksessa sydän ja maksa huomattiin laajentuneiksi, sydänverisuonissa oli huomattavasti kalkkeumaa ja paksusuoli oli ulosteen tukkima, mikä viittasi tuskalliseen ja pitkäaikaiseen ruoansulatusvaivaan. Kuolinsyyksi kerrottiin sydämen rytmihäiriö.