stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Organic Hallucinosis

| Organic Hallucinosis Decapitated |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2005, Hertz Studio, Białystok
 Julkaistu:  7. helmikuuta 2006  13. helmikuuta 2006  22. helmikuuta 2006
 Tuottaja(t): Decapitated
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 32.39
 Levy-yhtiö: Earache
Decapitatedin muut julkaisut
| The Negation 2004 | Organic Hallucinosis 2006 | Carnival Is Forever 2011 |
Organic Hallucinosis on puolalaisen teknisen death metal -yhtye Decapitatedin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Decapitated.
A Poem About an Old Prison Man – 4.42
Day 69 – 3.14
Revelation of Existence (The Trip) – 4.39
Post(?) Organic – 5.45
Visual Delusion – 5.55
Flash-B(l)ack – 3.42
Invisible Control – 4.45
Kokoonpano

Vogg – kitarat
Vitek – rummut
Covan – laulu
Martin – bassokitara
Kokoonpano > Tuotanto

Sławek Wiesławski – äänittäjä
Wojtek Wiesławski – äänittäjä
Spiros Antoniou – kansikuva, design
Jacek Wiśniewski – layout
Arvostelut

Allmusic:
About.com:
Blabbermouth: 8/10
Chronicles of Chaos: 9/10
Imperiumi.net:
Sea of Tranquility:
Stylus Magazine: B–
Aiheesta muualla

Organic Hallucinosis Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Organic Hallucinosis Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Oskari Olematon – Suutari Joonaksen iltapäivä, osa I

| Oskari Olematon – Suutari Joonaksen iltapäivä, osa I Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1971
 Tyylilaji: Lastenmusiikki
 Levy-yhtiö: Love Records
muut julkaisut
| Iso mies ja keijukainen 1970 | Oskari Olematon – Suutari Joonaksen iltapäivä, osa I 1971 | Niemisen pojat ja naapurin äijä - Suutari Joonaksen iltapäivä, osa II 1972 |
Oskari Olematon – Suutari Joonaksen iltapäivä, osa I on suomalainen Pekka Jalkasen sävellyksiä sisältävä lastenmusiikkilevy. Sanoituksista ovat vastanneet Eira Stenberg, M. A. Numminen, ja osa tuli Leea Virtasen toimittamasta lastenkulttuurin perinnekirjasta Antti pantti pakana. Albumi julkaistiin vuonna 1971. CD-versio ilmestyi 17. lokakuuta 2007.
Kappaleet

Päivi Latvala ja Hortto Kaalo: "Ulla ulvoo"
Hortto Kaalo: "Oskari Olematon"
Karoly Garam: "Kivitalo, puutalo"
Tomi Päiväläinen: "Kirppu on jotain niin pientä"
Hortto Kaalo: "Suutari katseli porhoa"
Karoly Garam ja Joonas-kvartetti: "Oskari meni parvekkeelle"
Hortto Kaalo: "Joo, joo, Joonas"
Päivi Latvala: "Yki pyki"
Karoly Garam: "Autolaulu"
Tomi Päiväläinen: "Kuvittelin olevani Tartsan"
Hortto Kaalo: "Yhdessä puistossa"
Marko Putkonen: "Eiran Oskari"
Päivi Latvala: "Kuolemantanssi"
Organ

| Organ> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1981–
Tyylilaji:  synthpop
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Seppo Parkkinen, syntetisaattori, taustalaulu   Pekka Tolonen, syntetisaattori, taustalaulu, tuottaja   Tapani Lahtinen, rumpukone  
Entiset jäsenet:  Mikko Saarela, laulu, kitara, syntetisaattori  
Levy-yhtiö:  Poko Rekords, (1981–1982)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Organ oli vuosina 1981–1982 sekä jälleen vuodesta 2007 toiminut suomalainen synthpop-musiikkia esittänyt yhtye. Yhtye itse kutsui esittämäänsä musiikkia termillä futu.
Yhtyeen ensimmäisen kokoonpanon muodostivat Mikko Saarela sekä Argon-yhtyeen Seppo Parkkinen ja Pekka Tolonen. Organin soitinarsenaaliin kuului muun muassa Pekka Tolosen rakentama  analoginen rumpukone ”Zyrgo”. Kokoonpano levytti singlen Kärpästen juhlat, joka julkaistiin kesäkuussa 1981 Saarelan soolosinglenä. Marraskuussa 1981 yhtyeeltä julkaistiin nimellä Mikko Saarela & Organ single Kundi meikkaa. Tässä kokoonpanossa oli mukana myös progressivisen musiikkityylin basisti Tapani Lahtinen. Helmikuussa 1982 yhtyeeltä julkaistiin albumi Nekrofiilis. Albumin kappaleita työstettiin Helsingin yliopiston elektronisen musiikin studiossa. Levyllä on oodi 1940-luvun Suomi-filmien valovoimaisimmalle tähdelle Regina Linnanheimolle, ja Saarelan yhteiskunnallisesti kantaa ottavissa sanoituksissa käsiteltiin  koe-eläimiä, kehitysapua ja sodanvastaisia teemoja. Myös Parkkinen sanoitti biisejä. Organin ura jäi lyhytaikaiseksi futuinnostuksen laannuttua ja yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi marraskuussa 1982 julkaistu single Suajele mua vähän jostakin päin.
Esiintymiset > 2007

Yhtye esiintyi pitkän hiljaiselon jälkeen comeback-keikalla vuoden 2007 marraskuussa Avanto-festivaalilla Helsingissä.
Esiintymiset > 2008

Vuonna 2008 yhtye esiintyi tammikuussa Tavastia-klubilla Saarelan 50-vuotissyntymäpäivillä sekä toukokuussa Club Denaro -klubilla.
Esiintymiset > 2009

Yhtye esiintyi elokuussa 2009 Flow-festivaaleilla  Helsingissä.
Esiintymiset > 2019

Mikko Saarelan kuoltua Organ Requiem ilmoitettiin esiintyvän hänen muistokonsertissaan Tavastialla 5. maaliskuuta. Organ ei kuitenkaan esiintynyt ilman Saarelaa, vaikka yhtyeen jäsenet oli yleisössä, vaan yhtyeestä nähtiin konsertissa dokumenttielokuva.
Diskografia > Singlet

Mikko Saarela: Kärpästen juhlat / Robotti (Poko Rekords PIS-081, 1981)
Mikko Saarela & Organ: Kundi meikkaa / Kaavakekauhu (Poko Rekords PIS-091, 1981)
Suajele mua vähän jostakin päin / Neekerisuukkoja (Poko Rekords PIS-112, 1982)
Diskografia > Albumit

Nekrofiilis (Poko Rekords PÄLP-33, 1982)
OTR-23 Oka

| OTR-23 Oka |
| --- | --- |
 OTR-23 Oka, SS-23 Spider.
Ohjus
Massa:  4 690 kg
Kantomatka:  480 km
Mitat
Pituus:  7,53 m
Halkaisija:  914 mm
OTR-23 Oka (Nato-raportointinimi SS-23 Spider, myös R-400 Oka, 9M714) on neuvostoliittolainen lyhyen kantaman ohjus.
Se kehitettiin Scud-C:n seuraajaksi. Okasta kehitettiin myöhempi Iskander-tyypin taktinen ohjus eli SS-26 Stone.
OTR-23 Oka:n tekniset tiedot

OTR-23 Oka/SS-23 Spider
| Järjestelmä | OTR-23 Oka |
| --- | --- |
Tunnus: 9M714V
Nato-tunnus: SS-23 Spider
Käyttöönottovuosi: 1980
Rakenne: 1-vaiheinen nesteraketti
Taistelukärki: Ydinkärki 10–50 kT
Tarkkuus (CEP): 30–150 m
Ohjuksen muunnelmia

Vakiomalli  9M714V, jossa ydinkärki AA-60 (9N63), kantomatka 480 km.
9M714F ohjus jossa tavanomainen FRAG-HE-kärki 450 kg, kantomatka 450 km.
9M714K pieniä räjähteitä nipussa  715kg, kantomatka 300 km.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.kapyar.ru/index.php?pg=247 (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.military.cz/russia/ssm/ss23/ss23.htm
http://www.enemyforces.com/missiles/otr_23.htm
Globalsecurity.org
www.dtig.org (Arkistoitu – Internet Archive) Übersicht ballistischer Lenkwaffen aus russischer Produktion (saksaksi)
Missilethreat.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Aeronautics.ru[vanhentunut linkki]
http://svsm.org/gallery/SS-23
http://www.vojenskatechnika.sk/ss23/ss23_album.htm%5Bvanhentunut+linkki%5D
Venäjän ja aikaisemman Neuvostoliiton maasta maahan -ohjukset
SS-designaatio:

SS-1 Scunner |
SS-1 Scud |
SS-2 Sibling |
SS-3 Shyster |
SS-4 Sandal |
SS-5 Skean |
SS-6 Sapwood |
SS-7 Saddler |
SS-8 Sasin |
SS-9 Scarp |
SS-10 Scrag |
SS-11 Sego |
SS-12 Scaleboard |
SS-13 Savage |
SS-14 Scamp\Scapegoat |
SS-15 Scrooge |
SS-16 Sinner |
SS-17 Spanker |
SS-18 Satan |
SS-19 Stiletto |
SS-20 Saber |
SS-21 Scarab |
SS-22 Scaleboard |
SS-23 Spider |
SS-24 Scalpel |
SS-25 Sickle |
SS-26 Stone |
SS-27 Stalin/Sickle B |
RS-28 Sarmat |
RS-24 |
Park Min-young

| Park Min-young> 박민영 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Soul, Korean tasavalta
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Aiheesta muualla
hookenter.com/artist/view?artist_menu=1&artist_id=17
IMDb 
Park Min-young (hangul: 박민영, s. 4. maaliskuuta 1986 Soul, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä ja malli.
Park Min-young  on esiintynyt muun muassa seuraavissa televisiosarjoissa:
2008: Kadonneen aarteen jäljillä
2010: Sungkyunkwan Scandal
2011: City Hunter (Siti hyunteo)
2014–2015: Healer (Hilleo)
2018: What’s Wrong with Secretary Kim (Kimbiseoga wae geureolkka)
2019: Her Private Life (Geunyeoui sasaenghwal)
2020: When the Weather is Fine (Nalssiga joeumyeon chajagagesseoyo)
2024: Marry My Husband (Nae nampyeongwa gyeolhonhaejwo)
Aiheesta muualla

Park Min-young Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
MyDramaList-sivustolla (englanniksi)
Osmo Järvi

| Osmo Järvi |
| --- | --- |
 Osmo Järvi.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1911 Helsinki
Kuollut: 21. maaliskuuta 2000 (89 vuotta) Turku
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  lääkäri, patologisen anatomian professori, yliopiston rehtori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Turun yliopisto (LL ja LT 1937)
Instituutti:  Turun yliopisto
Palkinnot:  Muotokuva (TY), kunniatohtori (ÅA 1968, TY 1980, OY 1983). SL K I, SVR K, VR 4 tlk, VR 4, Mm (1939–40 ja 1941–45), TanskDR K
Osmo Henrik Järvi (1. tammikuuta 1911 Helsinki – 21. maaliskuuta 2000 Turku) oli suomalainen patologian tutkija, professori ja Turun yliopiston rehtori.
Järven vanhemmat olivat kalabiologi ja professori Toivo Järvi sekä Helfrid Helena Suitiala (ent. Söderman). Järvi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937, jolloin hän myös sai tohtorin arvon väiteltyään jo vuonna 1935. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1935) oli otsikoitu Über den Bau der Trachea- und Larynxdrüsen und der Drüsenzellen bei einigen Säugetieren : Beitrag zur Frage von der Bedeutung des Golgi-Apparats und anderer Zellkomponenten für den Sekretionsprozess : Beobachtungen in Betreff der Adenomerentheorie. Järvi oli Helsingin yliopiston mikroskooppisen anatomian dosentti vuosina 1940–1945.
Työurallaan Järvi toimi Helsingin yliopiston anatomian laitoksen amanuenssina (1932-1937) ja patologisen anatomian laitoksen amananuenssina (1939–44). Sotavuosina hän oli kenttä- ja sotasairaalan lääkärinä sekä puolustusvoimien patologina. Järvi toimi Turun yliopiston patologisen anatomian professorina vuosina 1944–1977, vastaperustetun lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1945–1954 ja yliopiston rehtorina 1954–1960. Järven dekaanikaudella rakennettiin lääketieteellisen tiedekunnan laitosrakennukset ja hänen rehtorikaudellaan perustettiin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta. Rehtorikauden jälkeen Järvi palasi hoitamaan professorin virkaan vuodesta 1960 eläkkeelle jäämiseensä saakka (1978).
Hön teki tutkimusta muun muassa sylkirauhasten, haiman ja suonipunosten mikroskooppisesta rakenteesta ja eritteen muodostumisesta niiden soluissa, nenä- ja mahakasvaimista sekä munuaispatologiasta. Tutkijana hän kuvasi ensimmäisenä maailmassa elastofibrooman ja membranoottisen osteodysplasian.
Järvi toimi Suomen edustajana Kansainvälisessä syöväntorjuntajärjestössä. Lisäksi hän oli valtion lääketieteellisen toimikunnan puheenjohtaja, Turun Suomalaisen Yliopistoseuran neuvottelukunnan puheenjohtaja 1976–1983 ja V. A. Koskenniemen seuran puheenjohtaja 1987–1991. Hän oli myös Matti Virkkusen valitsijamies vuoden 1968 presidentinvaalissa. Hänet vihittiin Helsingin, Turun ja Oulun yliopistojen sekä Åbo Akademin kunniatohtoriksi.
Järven puoliso oli vuodesta 1937 lääketieteen lisensiaatti Enne-Maija Kinnunen. Matematiikan professori Timo Järvi on heidän poikansa. Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan rakennuksessa Medisiinassa oleva luentosali on nimetty hänen mukaansa Osmo Järvi -saliksi.
Pikkupystyperä

| Pikkupystyperä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Nirkot Notodontidae
Alaheimo::  Pystyperät Pygaerinae
Suku::  Clostera
Laji::  pigra
Kaksiosainen nimi
 Clostera pigra  (Hüfnagel, 1766) 
Katso myös
   Pikkupystyperä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkupystyperä (Clostera pigra) on nirkkoihin kuuluva yleinen yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Pikkupystyperä on pienehkö, harmaanruskea perhonen. Etusiivet ovat vaihtelevan sävyisesti violetinharmaat ja niissä on epäsäännöllisiä ruskeita varjostumia. Siipien poikki kulkee kolme ohutta, vaaleankellertävää viirua, joista ulommaisen kohdalla siiven etureunassa on valkoinen täplä. Aivan siiven kärkiosassa etureunan tuntumassa on punertavan ruskea laikku ja siiven ulkosyrjän tuntumassa näkyy tavallisesti jono mustia täpliä. Takasiivet ovat tumman ruskeanharmaat, joskus vaalealla poikkiviirulla. Perhosen ruumis on ruskeanharmaa lukuun ottamatta keskiruumiin selkäpuolen punaruskeaa pitkittäisjuovaa. Siipiväli 22–27 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Pikkupystyperän levinneisyys ulottuu Euroopasta Lähi-itään sekä Venäjän poikki kaukoitään ja Pohjois-Kiinaan. Isoilta Välimeren saarilta laji puuttuu. Suomessa pikkupystyperää tavataan jokseenkin koko maassa. Perhoset lentävät kahtena, ehkä jopa kolmena sukupolvena, joista runsaslukuinen ensimmäinen sukupolvi on lennossa toukokuun alusta heinäkuulle ja vähälukuisempi toinen sukupolvi heinä-elokuussa. Mahdollinen kolmas sukupolvi lentää syyskuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Pikkupystyperä on avoimien ympäristöjen, kuten avoimien lehti- ja sekametsien, kulttuuriympäristöjen sekä metsänreunusten asukki. Elinpaikkansa suhteen se ei ole yhtä vaatelias kuin muut pystyperät. Lajilla ei ole erityistä vaeltelutaipumusta, ja sitä tavataan yleensä melko vähälukuisena. Perhoset lentävät illalla ja yöllä, naaraat aikaisemmin illalla ja koiraat riittävän lämpimällä säällä jopa pitkälle aamuyöhön. Satunnaisia havaintoja on myös iltapäivällä lentävistä yksilöistä. Koiraat tulevat hyvin valolle, mutta naaraita valolle tulevista yksilöistä on vain 5–10 %.
Naaras munii 150–200 munaa yksitellen tai pieniksi ryhmiksi ravintokasvien lehdille. Munat kuoriutuvat 10–14 päivän kuluttua, ja toukat elävät joko yksittäin tai pieninä ryhminä. Aluksi toukat oleskelevat yhteensitomiensa lehtien välissä mutta myöhemmin vapaina lehden sivulla. Täysikasvuisia toukat ovat kesäkuun lopulla tai syys-lokakuussa, jolloin ne koteloituvat kotelokoppaan yhteensidottujen lehtien väliin. Kotelo koppineen putoaa syksyllä lehtien mukana maahan ja talvehtii.
Ravintokasvi

Toukka syö metsähaapaa (Populus tremula) ja pajuja (Salix).
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Pikkupystyperä
toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Vlindernet (hollanniksi)
Paikallishistoria

Paikallishistoria on historiantutkimusta maantieteellisesti rajatulla alueella, ja se keskittyy usein paikallisyhteisöön. Paikallishistoriassa korostuvat historian kulttuuri- ja sosiaalihistorialliset näkökulmat. Menneisyyden merkittäviksi koettuja tapahtumia on paikallisyhteisössä usein dokumentoitu esimerkiksi muistolaattoihin ja suulliseksi historiaksi.
Paikallisyhteisön historiaa dokumentoivat usein paikalliset historialliset yhdistykset (esimerkiksi kylä- ja kaupunginosayhdistykset) tai ryhmät, jotka ovat muodostuneet jonkin paikallisen historiallisen rakennuksen tai muun historiallisen kohteen säilyttämiseksi. Paikallishistoriaa käsitelevät teokset voivat olla joko harrastajahistorioitsijoiden tai jonkin organisaation palveluksessa toimivien ammattihistorioitisijoiden kirjoittamia. Yksi paikallishistorian merkittävä ulottuvuus on sellaisten dokumenttien julkaisu ja luettelointi, joita säilytetään jonkin tietyn aihepiirin paikallisissa tai kansallisissa arkistoissa.
Useissa maissa tunnetaan paikallishistorian ohella laajempi paikallisperinteen käsite, joka tarkoittaa kaiken tiettyyn paikkakuntaan littyvän perinteen tutkimusta (esimerkiksi historia, kansatiede, maantiede, luonnontieteet, historia ja niin edelleen).
Aiheesta muualla

Digi: Yleisten kirjastojen digitoimaa aineistoa (avainsana "paikallishistoriat", digitoitu mm. Suomen kuntien historiateoksia)
Pasi Ahonen

| Pasi Ahonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. toukokuuta 1981 (ikä 43) Lahti, Suomi
Mäkihyppääjä
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Maailmancup
Kaudet:  2000-2002
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 9. joulukuuta 2014 
Pasi Ahonen (s. 17. toukokuuta 1981 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka edusti Lahden Hiihtoseuraa. Ahosen isoveli Janne Ahonen on yksi kaikkien aikojen parhaista mäkihyppääjistä. Ahonen toimii myös valmentajana veljenpojalleen Mico Ahoselle
Ahonen on kilpaillut mäkihypyn maailmancupissa kaksi osakilpailua. Hän teki debyyttinsä joulukuussa 2000 Kuopiossa saavuttaen uransa parhaan sijoituksen, sijan 32. Toisen kilpailunsa Ahonen hyppäsi marraskuussa 2002 Rukalla sijoittuen 39:nneksi. Hän ei ole saavuttanut urallaan maailmancupin pisteitä.
Ahonen on kilpaillut myös Continental Cupissa, jossa hän on sijoittunut neljästi kärkikymmenikköön. Hänen paras sijoituksensa on seitsemäs Braunlagen normaalimäen kilpailusta helmikuulta 2002.
Pasi Anttila

Pasi Heikki Mikael Anttila (s. 1972) on suomalainen yritysjohtaja. Hän  aloitti Instru Optiikka Oy:n toimitusjohtajana vuoden 2018 lopussa. Ennen Instru Optiikkaa hän on työskennellyt johtotehtävissä useissa kansainvälisissä yrityksissä Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Saksassa, muun muassa Lantmännen Cerelialla ja tunnettujen brändien, kuten Gilletten (Procter&Gamblen), Mondelez/Kraftin ja Polarican, Lumenen ja Danonen parissa.
Joulukuussa 2019 toimitusjohtaja Anttilan koulutusmenetelmät nousivat julkisuuteen, kun osa niihin osallistuneista työntekijöistä koki koulutustilaisuuden olleen julkinen nöyryytys. Osaa työntekijöistä Pasi Anttila kehotti muun muassa hakeutumaan töihin kilpaileviin yrityksiin.
Anttilan mukaan koulutustilaisuuden tarkoituksena ei missään tapauksessa ollut tarkoituksellinen nöyryytys. Hänen mukaansa ketään ei myöskään kategorisesti kehotettu irtisanoutumaan. Tarkoituksena oli kuitenkin käyttää suoraa puhetta, eikä kaunistella esimerkeissä.
Toimitusjohtaja Anttilan käytöksen tultua julki tiedotusvälineiden kautta hän pyysi anteeksi ryhmäjaon toteutusta ja kovia sanavalintoja koko henkilökunnalta.
Instru Optiikka ja Pasi Anttila kävi tapahtunutta läpi sisäisesti sekä tapaamisissa ammattiliitto Pamin ja Erton kanssa.
Pasi Anttila on Näkeminen ja silmäterveys NÄE Ry:n hallituksen jäsen.  Hän toimii myös Erikoiskaupan liiton hallituksen jäsenenä   ja Silmäsairaala Valon hallituksessa.
Helmikuussa 2023 Näkeminen ja silmäterveys NÄE ry myönsi Pasi Anttilalle Hopeisen ansiomerkin hallitustyöstä. Myöntämisperusteiden mukaan Pasi Anttila on vahvistanut alan asemaa osana erikoiskauppaa ja toiminut aktiivisesti lääkejakelun uudistamiseksi.
Pieni Huuhtlampi

| Pieni Huuhtlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°51′32″N, 26°30′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,3 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,166 km  
Pinta-ala:  4,773 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Huuhtlampi 
Pieni Huuhtlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Puulansalmen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 390 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,3 metriä mpy.
Pieni Ilmojärvi

| Pieni Ilmojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka, Jyväskylä
Koordinaatit:  62°07′55″N, 25°50′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.233.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,8 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,758 km  
Pinta-ala:  2,982 ha  
Tilavuus:  0.000076 km³ 
Keskisyvyys:  2,54 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Ilmojärvi 
Pieni Ilmojärvi  on Keski-Suomessa Toivakassa ja Jyväskylässä Ilmopohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 75 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ilmojärvien valuma-alueeseen (14.233) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,8 metriä mpy.
Palvelusisäänkäynti

Palvelusisäänkäynti on tila asuinkerrostalossa huoneiston ja porrashuoneen, rivi- ja pientaloissa huoneiston ja sisäänkäynnin välissä. Tähän ovien rajaamaan tilaan on mahdollisuus toimittaa tilauksia asukkaan poissa ollessa ilman pääsyä itse asuinhuoneistoon.
Palvelusisäänkäynnin käyttö perustuu sähköiseen lukitusjärjestelmään, joka sallii sähköisen avaimen käytön kotiin toimitettavia tuotteita tilattaessa. Tilaaja hallitsee itse sähköistä avainta ja muuttaa sitä tarvittaessa. Hän voi myös määritellä aikaikkunan jonka sisällä toimitus tapahtuu. Sähköisen avaimen käyttö on perinteisiin avaimiin nähden merkittävästi turvallisempaa, sen korvaaminen uudella on edullista, nopeaa ja yksinkertaista ja sen jakaminen on helppoa. Palvelusisäänkäynti on mitoitettu yleisimmille kotiintoimituksille. Se voidaan varustaa haluttaessa kylmälaitteilla elintarviketoimituksia varten.
Aiheesta muualla

http://palvelusisaankaynti.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Osmo Kivi

Osmo Antero Kivi (1. huhtikuuta 1913 - 14. helmikuuta 1940) oli suomalainen pesäpalloilija.
Upseeri Osmo Kivi pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1932-38 ulkopelipaikkoinaan sieppari ja 2-vahti. Kivi voitti kaksi Suomen mestaruutta v. 1934 ja 1938 ja pelasi yhdessä Itä-Länsi-ottelussa. Kivi kaatui Kuolemajärven Summassa vuonna 1940.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1934, 1938
4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937
1 Itä-Länsi-ottelu: 1935
Port de l’Arsenal

| Port de l’Arsenal |
| --- | --- |
 Näkymä sataman yli kohti Place de la Bastillea
Sijainti
Sijainti:  Pariisi
Koordinaatit:  48°50′58″N, 2°22′02″E
Yksityiskohtia
Avattu:  1800-luvulla rahtilaivoille, 1983 venesatamaksi
Ylläpitäjä:  Fayolle Marine
Omistaja:  Pariisin kaupunki
Tyyppi:  venesatama
Port de l’Arsenal (”Arsenaalin satama”) eli Bassin de l’Arsenal (”Arsenaalin allas”) on Seineen liittyvä satama-allas Pariisissa. Se sijaitsee Seinen pohjoispuolella Quai de la Rapéen ja Place de la Bastillen välissä ja on rajana 4. ja 12. arrondissementtien välillä. Canal Saint-Martin johtaa Port de l’Arsenalista pohjoiseen.  Port de l’Arsenal oli aikoinaan rahtilaivasatama, mutta vuonna 1983 se muutettiin venesatamaksi.