Ava Gardner
Ura > Huippuvuodet

Vuonna 1946 Gardner teki ensimmäisen suuren roolinsa film noir -elo­kuvassa Rohkeita otteita, mutta myöhemmin samana vuonna ilmestynyt Universal Picturesin menestynyt film noir -elo­kuva Tappajat osoittautui hänen läpi­murrokseen. Hänellä oli siinä femme fatalen osa, jonka ansiosta hänestä tuli niin kriitikoiden kuin elo­kuva­yleisön suosikki. MGM ei kuitenkaan mieltynyt Gardnerin suoritukseen ja yritti roolittaa häntä ”kilttien ja sympaattisten” tyttöjen rooleihin. Vuonna 1947 hän näytteli Clark Gablen ja Deborah Kerrin kanssa elo­kuvassa Saippua­kauppias, joka heikoista arvosteluista huolimatta sai kaupallista menestystä.lähde?
1950-luvun alussa Gardner näytteli suur­menestyksen saaneessa musikaali­elo­kuvassa Teatteri­laiva (1951), joka toi hänelle Utah Film Critics Association -palkinto­ehdokkuuden. Vuonna 1952 hän palasi yhteis­työhön Clark Gablen kanssa lännen­elo­kuvaan Kohtalon tähti. Myöhemmin samana vuonna hän oli Gregory Peckin vasta­näyttelijä Afrikkaan sijoittuvassa elo­kuvassa Kilimanjaron lumet, joka oli vuoden suurimpia kassa­magneetteja.
Vuonna 1953 Gardner palasi westernin pariin elo­kuvassa Ratsasta, vaquero!, jossa hän näytteli Robert Taylorin kanssa. He olivat vasta­näyttelijöitä myös samana vuonna ilmestyneessä historiallisessa elo­kuvassa Pyöreän pöydän ritarit, joka oli MGM:n ensimmäinen CinemaScope-elo­kuva. Gardnerin suurin menestys­elo­kuva vuonna 1953 oli John Fordin ohjaama Mogambo, jonka tapahtumat sijoittuvat niin ikään Afrikkaan. Gardner näyttelee hahmoa nimeltä Eloise Kelly, ja hänen rooli­suorituksensa sai jopa ylistäviä arvioita. Mogambo on uudelleen­filmatisointi vuonna 1932 ilmestyneestä Saigonin kaunottaresta. Clark Gable näytteli mies­pää­osan molemmissa elokuvissa, kun taas Jean Harlow oli vuoden 1932 elokuvan nais­pää­osassa. Gardner sai suorituksestaan ainoaksi jääneen parhaan nais­pää­osan Oscar-ehdokkuutensa, mutta palkinto meni Audrey Hepburnille.
Gardner näytteli Joseph L. Mankiewiczin draama­elo­kuvassa Paljasjalkakreivitär (1954) viettelijätär Maria Vargasia, vasta­näyttelijänään Humphrey Bogart. Elokuva on niin sanottu ”ryysyistä rikkauksiin” -tarina, jossa oli kaikuja Gardnerin omasta elämän­tarinasta. Gardner sai rooli­suorituksestaan siihen astisen uransa parhaat arvostelut. Paljas­jalka­kreivitärtä pidettiin tuoreeltaan ”glamour-elokuvana”, ja se oli myös vuoden 1954 suurimpia yleisömenestyksiä. Vuonna 1956 ensi-iltansa saaneesta Risteysasema-elo­kuvasta Gardner sai arvostelijoilta kehuja ja brittiläisen Bafta-ehdokkuuden. Risteys­asema ei hyvistä arvioista huolimatta saavuttanut kaupallista menestystä. Vuonna 1958 Gardnerin sopimus MGM:n kanssa päättyi, minkä jälkeen hän jatkoi uraansa freelancerina. Gardner muutti Espanjaan, ja sen myötä hän alkoi näytellä yhdys­valtalaisten elo­kuvien ohella myös eurooppalaisissa tuotannoissa. Vuonna 1959 Gardner näytteli Stanley Kramerin ohjaaman Viimeisellä rannalla -elo­kuvan nais­pää­osan. Elokuva kertoo ydin­sodan jälkeisestä maailmasta, ja hänen vasta­näyttelijänään oli jälleen Gregory Peck. Elokuva ei menestynyt kaupallisesti, mutta Gardnerin rooli­työ sai huomiota ja toi hänelle hänen toisen Bafta-ehdokkuutensa.
Vuonna 1960 ilmestynyt Gardnerin elokuva Punainen enkeli ei ollut kaupallinen menestys, ja seuraavan elo­kuvansa Gardner teki vasta kolme vuotta myöhemmin. Vuonna 1963 ensi-iltansa saanut historiallinen spektaakkeli­elo­kuva 55 päivää Pekingissä oli aikaansa nähden hyvin kallis tuotanto, jossa Gardner näytteli yhtä pääosaa Charlton Hestonin ja David Nivenin rinnalla. Elokuva sijoittuu vuoteen 1900, jolloin Kiinassa on käynnissä boksarikapina. Se oli suurten kustannustensa vuoksi taloudellinen pettymys.
Vuonna 1964 Gardner näytteli poliittisessa jännitys­elo­kuvassa Toukokuun 7 päivää, joka oli arvostelu­menestys. Elokuvan näyttelijäkokoonpano oli hyvin miesvaltainen, ja Gardnerin vasta­näyttelijöinä olivat Burt Lancaster, Kirk Douglas ja Fredric March. Samana vuonna ilmestynyt John Hustonin ohjaama Liskojen yö oli Gardnerin suurin menestys sitten Paljasjalkakreivittären. Elo­kuva perustuu Tennessee Williamsin saman­nimiseen näytelmään, ja hänen vasta­näyttelijöinään olivat Richard Burton ja Deborah Kerr. Liskojen yö menestyi sekä arvosteluissa että taloudellisesti, ja Gardner oli rooli­suorituksestaan Bafta- ja Golden Globe -ehdokkaana ja sai elo­kuva­uransa parhaimmat arvostelut.
Kahden vuoden kuluttua Gardner pyrki rouva Robinsonin rooliin elo­kuvaan Miehuuskoe (1967). Kerrotaan, että Gardner soitti elo­kuvan ohjaaja Mike Nicholsille ja sanoi: ”Haluan tavata sinut! Haluan puhua tästä Miehuus­koe-jutusta!” Vaikka Nichols ei koskaan vakavissaan harkinnut häntä rooliin, hän kuitenkin kävi tapaamassa Gardneria tämän hotellissa. Nichols palkkasi rooliin 44-vuotiaan Gardnerin sijasta 35-vuotiaan Anne Bancroftin. Vuonna 1966 Gardner näytteli Raamatun Saaraa spektaakkeli­elo­kuvassa Raamattu – alussa loi Jumala..., josta tuli arvostelu­menestys ja vuoden katsotuin elokuva. Gardner kertoi, ettei ollut koskaan nauttinut yhdenkään aikaisemman elo­kuvan tekemisestä yhtä paljon. Hänen viimeinen 1960-luvun elo­kuvansa Mayerling sai ensi-iltansa vuonna 1968. Se sai hyvän vastaan­oton niin yleisöltä kuin kriitikoiltakin, ja Gardner näyttelee siinä historiallista keisarinna Elisabetia.