stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjurinluoto Arena
Yleistä > Teknisiä tietoja

Konserttipuisto on pinta-alaltaan noin 10 hehtaaria. Lisäksi vieressä sijaitsee 4 hehtaarin alue, jota voidaan käyttää pysäköintiin tai leirintään. Luotoon liikennöidään kaupungin keskustasta Raumansiltaa pitkin, lisäksi saareen johtaa kiinteä kevyenliikenteen käyttöön tarkoitettu Pormestarinsilta sekä kesäaikaan käytössä oleva ponttoonisilta. Kirjurinluoto Arenalle on tapahtumien aikana myös maantieyhteys valtatie 8:lta Porin läntisen ohitustien kautta. Lisäksi alueella on helikopterin laskeutumispaikka sekä Kokemäenjoen rannassa sijaitseva pienvenesatama.
Esiintymislavaa varten on oma paikka, josta löytyvät muun muassa kiinteät sähkö- ja tietoliikenneliitännät. Lavan takana on 0,6 hehtaarin kokoinen huoltoalue, joka on tarkoitettu myös esiintyjien sekä median käyttöön. Esiintymislavan eteen on mahdollista sijoittaa istumapaikkoja 12 000 hengelle ja lisäksi amfiteatterimaiseen maavallikatsomoon mahtuu noin 20 000 ihmistä. Katsomotilojen vieressä on 2,5 hehtaarin laajuinen asfalttipäällysteinen palvelualue, jossa konserttien aikana toimii erilaisia myyntipisteitä. Konserttipuisto on myös valaistu.
Tapahtumia ja kävijämääriä

Pori Jazzin pääkonserttien lisäksi areenan käyttö on suunnitelmista huolimatta jäänyt suhteellisen vähäiseksi. Konserttipuistossa on järjestety Raumalta siirretty RMJ Party Camp -juhannusjuhla vuosina 2008–2009 sekä Sonisphere-festivaali kahdesti 2009 ja 2010. Vuonna 2008 areenalla pidettiin Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertti, jossa esiintyi lukuisia porilaisia tai kaupungista kotoisin olevia artisteja. Valtakunnallinen Farmari-maatalousnäyttely järjestettiin 2011 ja heinäkuussa 2014 areena toimii karavaanarien 80. kansainvälisen FICC Rallyn kokoontumispaikkana.
Kirjurinluoto Arenan yhden päivän yleisöennätys on vuoden 2009 Sonisphere-festivaalilta, jolloin Metallican esiintymistä seurasi 60 000 ihmistä. Seuraavana vuonna tapahtuman yleisömäärä rajattiin tungoksen välttämiseksi 40 000 henkeen. Myös heinäkuussa 2008 järjestetyssä Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertissa oli noin 40 000 kuulijaa. Stingin konserttia Pori Jazzin pääesiintyjänä vuonna 2006 oli seuraamassa noin 37 000 henkeä ja Carlos Santanan esiitymistä seuraavana vuonna noin 36 000. Usean päivän mittaisista tapahtumista Farmari-maatalousnäyttelyssä oli vuonna 2011 kolmen päivän aikana noin 70 000 kävijää.
Esiintyjiä eri vuosina

| --- | --- |
 2001 Eros Ramazzotti 2002 Paul Simon, Miriam Makeba (Pori Jazz) 2005 Jamie Cullum, Lauryn Hill (Pori Jazz) 2006 Sting, Kanye West (Pori Jazz) 2007 Paul Anka, The Roots, Sly and The Family Stone (Pori Jazz) 2008 Santana, Mary J Blige, Bob Geldof (Pori Jazz) 2009 Metallica, Linkin Park (Sonisphere)  Duffy, Erykah Badu (Pori Jazz) :  2010 Iron Maiden, Slayer, Iggy & The Stooges, Alice Cooper, Alice In Chains, Anthrax (Sonisphere)  Toto, John Fogerty, Tori Amos, Massive Attack, Jeff Beck (Pori Jazz) 2011 Elton John, Ricky Martin, Tom Jones (Pori Jazz) 2012 Norah Jones, Emeli Sandé, Paul Anka (Pori Jazz) 2013 Bonnie Raitt, Bobby Womack, Eric Burdon, Earth, Wind & Fire, Vesa-Matti Loiri (Pori Jazz) 2014 Pet Shop Boys, Bob Dylan, Jamie Cullum, James Blunt, Suzanne Vega, Patti Smith (Pori Jazz) 
Sonisphere 2009.
Aiheesta muualla

Kirjurinluoto Arena (Arkistoitu – Internet Archive) Porin kaupunki
Kirjurinluoto Arena Porin Seudun Matkailu Oy
Pori Jazzin yleisöä vuonna 2010.
Olivia Axeen

Olivia Axeen (o.s. Tammelander; 11. huhtikuuta 1832 Loppi - 26. maaliskuuta 1914 Riihimäki) oli suomalainen ravintola- ja hotellialan yrittäjä sekä Riihimäen Asemaravintolan että Riihimäen Rautatienhotellin perustaja.   
Axeen aloitti Pietarin radan rakennusvaiheen aikana ruokatarpeiden myynnin Lopentien varrella.
Olivia ja Henrik Axeenin Fanny-tytär avioitui H.G. Branderin kanssa v. 1892, vuonna 1906 Brander muutti nimensä Paloheimoksi. Olivia Axeen avusti rahallisesti myös vävynsä liiketoimia, lisäksi Olivia Axeen lahjoitti mm. kirkonkellot v.1905 Riihimäen vihittyyn kirkkoon.  Axeen tuki rahallisesti myös Lopen kirkon alttaritaulua.
Olivia Axeen on haudattu aikaisemmin kuolleen miehensä viereen Lopen hautausmaalle.
Olivia Axeen oli yksi Riihimäen Puhelinyhdistyksen perustajista vuonna 1896 ja hänen puhelinnumeronsa oli 4.
Olivia Axeenin hoitama Riihimäen Asemaravintola oli esimerkkinä monelle muulle Suomen asemaravintolalle.
Baalshamin

Palmyralaisia jumalia. Vasemmalta oikealle: Kuun jumala Aglibol, taivaan jumala Baalshamin ja auringonjumala Malakbel. Louvre.
Baalshamin, Baal-Sammin tai Baal-Šamem (foinikiaksi "Taivaan herra") on taivaan jumala, jota palvottiin laajalla alueella muinaisessa Lähi-idässä ja Välimeren ympärillä. Jumala tunnettiin muun muassa Palmyrassa, Mesopotamiassa, Kyproksella ja Karthagossa. Baalshamin kuvataan seleukidien kolikoissa puolikuu kulmillaan ja toisessa kädessään aurinko, josta lähtee seitsemän sädettä. Roomalaiset kutsuivat häntä nimellä Caelus.
Albert Kivikas

Albert Kivikas vuonna 1930.

Albert Kivikas (6. tammikuuta 1898 Suure-Jaani, Viljandimaa, Viro – 19. toukokuuta 1978 Lund, Ruotsi) oli virolainen kirjailija ja toimittaja.
Kivikas pakeni 1943 Virosta Suomeen ja 1944 edelleen Ruotsiin. Hän kirjoitti todenmukaisia maalaiskuvauksia, joista tärkeimpänä on pidetty Viron vapaussodan jälkeistä maareformia kuvaavaa trilogiaa Jüripäev (1921), Jaanipäev (1924) ja Mihklipäev (1924). Kivikas on kirjoittanut futurismista innoittuneena myös teoksen Lendavad sead (1921).
Elokuva Nimet marmoritaulussa perustuu Kivikasin samannimiseen romaaniin vuodelta 1936. Kivikas on kääntänyt viroksi muun muassa Hella Wuolijoen näytelmän Niskavuoren leipä.
Teokset (valikoima)

Sookaelad, 1919 (novelleja)
Verimust, 1920 (novelleja)
Maareformiromaanitrilogia:
Jüripäev, 1921
Jaanipäev, 1924)
Mihklipäev, 1924
Ristimine tulega, 1923 (romaani)
Punane ja valge, 1927 (novelleja)
Vekslivöltsija, 1931 (romaani)
Nimed marmortahvlil, 1936 (romaani), Nimet marmoritaulussa, suom. Kerttu Mustonen WSOY, 1944, 2. p. 2002 ISBN 951-0-27667-7
Karuskose, 1943 (romaani)
Nimed marmortahvlil II, Vadstena 1948 (romaani)
See on see maa, Lund 1950 (runoja)
Nimed marmortahvlil III, Lund 1951 (romaani)
Nimed marmortahvlil IV, Lund 1954 (romaani)
Tulililled, Lund 1957 (novelleja)
Kodukäija, Lund 1963 (romaani)
Kirjotupsukas

| Kirjotupsukas |
| --- | --- |
 koiras ylhäällä, naaras alhaalla
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Villakkaat Lymantriidae
Suku::  Orgyia
Laji::  recens
Kaksiosainen nimi
 Orgyia recens  (Hübner, 1819) 
Katso myös
   Kirjotupsukas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjotupsukas (Orgyia recens) on helposti tunnistettava, mutta harvinainen ja vähälukuinen perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Kirjotupsukkaan koiras on yleisväritykseltään tummanruskea yöperhonen. Etusiiven kärjessä on etureunan puolella oranssi-valkoinen laikku ja takareunan puolella pienempi valkoinen laikku. Siipien poikki kulkevat tummanruskeina ulompi ja sisempi poikkiviiru, joiden välissä on laaja, tummanruskea ja valkoreunainen keskitäplä. Tyvipoikkiviiru on ulospäin kaartuva ja valkoisenkirjava. Takasiivet ovat suklaanruskeat ja niissä on vaaleat reunaripset. Tuntosarvet ovat näyttävän kaksoiskampahampaiset. Koiraan siipiväli on 28–33 mm.
Tupsukkaille tyypilliseen tapaan naaras on täysin siivetön, huomattavan tukevaruumiinen ja noin 15–19 mm:n pituinen hyönteinen. Sen ruumis on kauttaaltaan harmaiden karvamaisten suomujen peittämä.
Toukka on villakkaille tyypilliseen tapaan värikäs ja karvainen. Toukan pohjaväri on musta ja siinä on leveät oranssit pitkittäisjuovat. Jaokkeiden 4–7 selkäpuolella on tuuheat oranssinruskeat karvatupsut ja muissa jaokkeissa parilliset, vaaleankeltaiset karvakiehkurat. Pään molemmin puolin on pitkät, eteenpäin suuntautuneet mustat karvatupsut ja toukan peräpäässä on mustasta karvatupsusta muodostuva sarvi. Muutoin toukan pinnassa on kiehkuroittain vaaleita karvoja. Täysikasvuinen toukka on 30–40 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika

Euraasialainen laji, jota tavataan Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan ja Venäjän poikki Japaniin. Etelä- ja Itä-Suomessa havainnot jäävät melko kapealle vyöhykkeelle etelärannikolta likimain Rauma-Ilomantsi-linjalle, mutta Pohjanmaan rannikkoa pitkin lajia tavataan ainakin Oulun korkeudelle saakka. Sen sijaan lounaisrannikolta ja Turun saaristosta se puuttuu kokonaan. Perhoset lentävät kesäkuun alusta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat

Kirjotupsukasta tavataan pääasiassa kosteissa lehtimetsissä ja soilla, mutta myös kosteissa notkelmissa, hakkuuaukeilla ja voimalinjojen alusilla. Esiintymät ovat aina hyvin paikallisia. Koiraat lentävät päivällä, etenkin ennen puoltapäivää kirkkaassa auringonpaisteessa korkealla maanpinnan yläpuolella etsien naaraita. Naaraat pysyttelevät paikoillaan entisen kotelokoppansa päällä ja kutsuvat koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla.
Parittelu kestää noin tunnin, minkä jälkeen naaras munii kotelokoppansa päälle 250–800 munaa, jotka se peittää takaruumiinsa alapinnalta irtoavalla karvoituksella. Munat kuoriutuvat 2–3 viikkoa myöhemmin ja pienet toukat levittäytyvät ympäristöön heittäytymällä silkkirihman avulla tuulen mukaan. Toukat kasvavat aluksi hitaasti ja talvehtivat rullatun lehden sisällä. Toukat ovat aktiivisia päivällä eivätkä piilottele. Täysikasvuisia toukat ovat kesäkuun alussa ja ne koteloituvat tukevan kotelokopan sisään noin puolen metrin korkeudelle maanpinnasta. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä viikon-kahden kuluessa.
Ravintokasvi

Toukat syövät monia lehtipuita, pensaita ja varpuja.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kirjotupsukas (Orgyia recens)
Suomen perhostutkijain seura: Kirjotupsukas (Orgyia recens) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen perhostutkijain seura: ohjeita villakaslajien erottamiseksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjotupsukas (Orgyia recens) toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Orgyia recens (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Orgyia recens (englanniksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Vlindernet (hollanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q45904  Wikispecies: Telochurus recens  BioLib: 54722  BOLD: 204422  EoL: 3896102  EPPO: ORGYGO  EUNIS: 309156  Fauna Europaea: 447080  Fauna Europaea (new): 0248faf7-960d-4bba-a0a9-74fb7c21dd64  GBIF: 7657803  iNaturalist: 483380  LoB: 4306  MaBENA: OrgyRecen  NBN: NHMSYS0021144385  NCBI: 198700  Observation.org: 10015  Open Tree of Life: 172751  Laji.fi: MX.62158 
Kirjotupsukkaan toukka.
Baba (jumalatar)

Istuva Bau-jumalatar. Isin-Larsa-kaudelta, noin 1800 EAA. Musta dioriitti. Näytteillä Irak-museossa Baghdadissa, Irakissa.
Baba tai Bau oli sumerilainen jumalatar ja Lagašin kaupunkivaltion suojelusjumalatar. Hän oli taivaan jumala Anin tytär ja hedelmällisyyden jumala Ningirsun puoliso. Baba on luultavasti ollut alun perin äitijumalatar, ”Äiti Baba”. Vanhan Babylonian aikana hänet tunnettiin parannustaidon jumalattarena, ”mustapäiden naistohtorina”, ja hänet rinnastettiin usein Gulaan. Lagašin kuningas Gudea ylisti Babaa yltäkylläisyyden valtiattareksi.
Avoimen dialogin hoitomalli

Avoimen dialogin hoitomalli (Keroputaan hoitomalli) on psykiatrinen hoitotapa, joka on kehitetty 1980–90-luvulla Keroputaan sairaalassa Torniossa. Aikoinaan mallin kehitys aloitettiin Suomessa valtakunnallisesti toteutetun skitsofreniaprojektin ja psykoosin tarpeenmukaisen hoidon periaatteiden kehittämisen innoittamana. Skitsofrenian hoitoon tuolloin kehitettyä hoitomallia on sittemmin sovellettu laaja-alaisemmin erilaisten elämänkriisien kohtaamiseen.  Avoimen dialogin hoitomalli on useissa tutkimuksissa todettu edistävän mielenterveyspotilaiden sosiaalista toimintakykyä ja omaa toimijuutta perinteistä mielenterveyshoitoa tehokkaammin. Avoimen dialogin hoitomalli on mukana maailman terveysjärjestö WHO:n uusissa ohjeistuksissa, joiden avulla pyritään edistämään toipumisorientaation ja ihmisoikeuksien toteutumista mielenterveyspalveluissa.
Hoitomallin periaatteet

Avoimen dialogin hoitomalli perustuu näkemykseen, jonka mukaan mielenterveysongelmissa on kyse enemmän ihmisten normaaleista reaktioista haastavissa elämäntilanteissa kuin sairauksien oireista. Ongelmaksi tai oireiksi nämä reaktiot muodostuvat vasta tietynlaisessa tilanteessa, jonka vuoksi ne eivät ole palautettavissa vain yksilön ominaisuuksiin. Koska kysymys on tässä mielessä vuorovaikutuksellisista ongelmista, ei mallin mukaan hoitoa ole tarkoituksenmukaista kohdentaa ainoastaan yhteen ihmiseen, vaan laajemmin niihin sosiaalisiin verkostoihin, joita hankala tilanne koskettaa. Hoitomallin tavoitteena on jaetun ymmärryksen rakentaminen hankalasta tilanteesta, sekä potilaan ja hänen lähiverkostonsa oman toimijuuden ja resurssien tukeminen jaettujen tulkinta- ja päätöksentekoprosessien avulla. Dialogisen ja verkostokeskeisen hoitokäytännön on katsottu näin eroavan perinteisemmästä oirekeskeisestä ja yksilöön kohdistuvasta mielenterveyshoidosta, jota toteutetaan pitkälti asiantuntijavetoisesti.
1980- ja 1990-luvuilla Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirin alueellisten kehityshankkeiden yhteydessä tutkittiin takautuvasti psykiatrisia hoitoprosesseja. Tutkimuksissa havaittiin, että onnistuneessa hoitoprosessissa toteutui seitsemän asiaa, jotka näyttivät olevan yhteydessä suotuisampaan ennusteeseen. Nämä seitsemän tekijää on myöhemmin tunnettu Avoimen dialogin hoitomallin seitsemänä periaatteena. Periaatteet kuvaavat samanaikaisesti sekä tapaa kohdata hädässä oleva ihminen että keinoja organisoida palvelujärjestelmää niin, että tällainen kohtaaminen mahdollistuu. Ne eivät pois sulje jo olemassa olevien hoitokeinojen käyttämistä sen jälkeen, kun jaettu ymmärrys tilanteesta on saatu muodostettua. Hoitomallissa jokainen periaate nähdään dialogisen kohtaamisen kannalta yhtä tärkeänä, ja Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirissä niitä pyrittiin mallin implementoinnin aikaan soveltamaan kaikessa mielenterveyshoidossa diagnoosista riippumatta.
Hoitomallin periaatteet > 1. Välitön apu kriisissä

Etenkin psykoottisissa kriiseissä apua pyritään mallissa tarjoamaan vuorokauden sisällä yhteydenotosta, jotta haastava tilanne ei pitkity tai aiheuta uusia ongelmia. Välittömän reagoinnin katsotaan auttavan huomioimaan ne asiat, jotka kriisiin ovat johtaneet. Hoitomallissa kriisi itsessään esitetään näin mahdollisuutena muutokseen. Tämän turvaamiseksi hoitomallissa on oltava ympärivuorokautinen päivystys, johon kuka tahansa voi ottaa yhteyttä, ja hoitoon pääsee heti ilman lähetettä. Hoitomallissa kaikkiin yhteydenottoihin on vastattava ja ketään ei käännytetä toiselle luukulle. Mikäli muunlaista asiantuntemusta tarvitaan, voidaan hoitomallissa viranomaisia muista palveluista kutsua mukaan verkostotapaamisiin hoidon kaikissa vaiheissa.
Hoitomallin periaatteet > 2. Sosiaalinen verkoston huomioiminen

Hoitomalli lähtee ajatuksesta, että mielenterveysongelmat ilmenevät ennen kaikkea ihmisten välisessä vuorovaikutuksessa. Tämän vuoksi hoidossa korostetaan sellaisen tasa-arvoisen keskustelun merkitystä, johon osallistuvat potilaan ja hoitohenkilökunnan lisäksi kaikki, jotka nähdään tilanteen ratkaisemisen kannalta tärkeinä. Sosiaalisen verkoston mukana oleminen hoitoprosessissa nähdään hoitomallissa tärkeänä myös siksi, että kriisi voi herkästi uusiutua, jos ihmisellä ei ole hoidon loputtua sosiaalisia kontakteja tai merkittäviä ihmissuhteita. Ensisijaista hoitomallissa on jaetun ymmärryksen rakentaminen tilanteesta kaikkien asianomaisten kesken. Eri viranomaisten kutsumisen mukaan verkoston jäseniksi voidaan katsoa edistävän tiedonkulkua, jakavan resursseja ja vähentävän päällekkäisen työn määrää.
Hoitomallin periaatteet > 3. Joustavuus ja liikkuvuus

Mallissa varsinainen hoito pyritään järjestämään mahdollisimman joustavasti kunkin tilanteen ja mukana olevien ihmisten tarpeiden mukaan. Tärkeänä mallissa on nähty jo olemassa olevien hoitomenetelmien joustava soveltaminen, jolloin näitä ei nähdä keskenään kilpailevina, vaan täydentävinä. Asianomaiset pyritään mallissa kohtaamana heidän omassa ympäristössään – useimmiten kotona. Mallin tavoitteena on integroida hoito mahdollisimman nopeasti potilaan todelliseen elinympäristöön, jotta erilaisiin kuormitustekijöihin ja psyykkistä pahoinvointia ruokkiviin tekijöihin pystyttäisiin paremmin vaikuttamaan.
Hoitomallin periaatteet > 4. Vastuullisuus

Hoitopäätökset pyritään tekemään mallissa keskustellen ja siirtelemättä vastuuta taholta toiselle. Vaikka lääkäri on  edelleen vastuussa hoitoprosessista,  pyritään mallissa jakamaan päätöksentekoa ja vastuuta tasaisesti kaikkien tilanteessa mukana olevien välille sosiaaliset verkostot mukaan luettuna. Hoitomallin mukaisesti se työntekijä, johon ensimmäisenä ollaan yhteydessä, on vastuussa ensimmäisen verkostokokouksen järjestämisestä. Tämän jälkeen ne työntekijät, jotka ensimmäiseen kokoukseen osallistuvat, ovat ammattitaustasta riippumatta vastuullisia ylläpitämään hoitokontaktia ja turvaamaan dialogisen vuorovaikutuksen. Tällaisen vastuullisuuden toteutumisen on mallissa katsottu edellyttävän riittävän pitkän psykoterapeutti- tai vastaavan koulutuksen järjestämistä kaikille työntekijöille ammattitaustasta riippumatta.
Hoitomallin periaatteet > 5. Psykologinen jatkuvuus

Mallissa hoitava työryhmä ottaa vastuun koko prosessista sekä sairaala- että avohoitojaksojen aikana. Mallissa nähdään tärkeänä, että samat ihmiset pysyvät hoidossa mukana yli organisaatiorajojen, jotta avoimessa dialogissa luotu jaettu ymmärrys ja luottamus säilyy, eikä hoitoprosessia tarvitse aloittaa uudelleen. Tämän turvaamiseksi hoitavan työryhmän on oltava hoitomallissa alusta alkaen riittävän suuri ja hoitoa toteutetaan pääasiassa työpareittain.
Hoitomallin periaatteet > 6. Epävarmuuden sietäminen

Dialogisen vuorovaikutuksen, moniäänisyyden ja jaetun ymmärryksen kannalta hoitomallissa nähdään tärkeänä, etteivät erilaiset ennakko-oletukset ja käsitykset suuntaa liikaa ammattilaisten tulkintoja ja näin vuorovaikutuksen sisältöä kriisin alkuvaiheessa. Tämän vuoksi esimerkiksi diagnostisia määritelmiä ja liian nopeita hoidollisia päätöksiä on hoitomallissa pyritty välttämään, ja välitöntä apua on tarjottu yhteistyössä arvioidun tarpeen mukaan. Tällaisen ei-tietämisen position omaksuminen sekä tästä aiheutuvan epävarmuuden sietäminen edellyttää mallin mukaan sitä, että kaikki osapuolet tuntevat olonsa kriisin akuuttivaiheessa riittävän turvalliseksi. Hoitomallissa tähän on pyritty järjestämällä tapaamisia riittävän tiheästi  kriisin yli. Kun jaettu ymmärrys tilanteesta on saatu synnytettyä, voidaan mallissa kaikkia jo olemassa olevia hoitomenetelmiä käyttää ja kohdentaa tämän ymmärryksen mukaisesti. On havaittu, että näin toimimalla voidaan vähentää esimerkiksi psykoosilääkityksen tarvetta sekä ehkäistä hoitoprosessin pitkittymistä.
Hoitomallin periaatteet > 7. Dialogisuus

Hoitomallin ensisijaisena tavoitteena on tasa-arvoiseen dialogiin pääseminen. Läpinäkyvyyden ja asianomaisten toimijuuden lisäämiseksi kaikki hoitoa tai tilannetta koskevat näkemykset ja päätökset on hoitomallissa käytävä avoimesti keskustellen läpi kaikkien asianomaisten kesken. Tämän lisäksi potilasta ja hänen läheisiään pyritään mallissa osallistamaan yhteiseen päätöksentekoprosessiin ja ottamaan tällä tavoin yhdessä hoitavan henkilökunnan kanssa vastuuta prosessin etenemisestä, jolloin hoidon on katsottu siirtyvän tehokkaammin potilaan todelliseen elinympäristöön. On havaittu, että pelkästään ihmisten tasa-arvoinen ja kunnioittava kohtaaminen voi helpottaa tilannetta, kun asianomaiset alkavat paremmin ymmärtää toisiaan ja mistä on kysymys. Lisäksi tätä ymmärrystä voidaan hoitomallissa käyttää hankalien tilanteiden ratkaisemiseksi ja erilaisten hoitokäytäntöjen soveltamiseksi tarpeenmukaisen hoidon periaatteiden mukaisesti.
Koulutus

Suomessa dialoginen hoitokäytäntö ei ole muotoutunut omaksi terapiamenetelmäkseen. Osaltaan tähän on vaikuttanut mallin kehitystyöhön osallistuneiden näkemykset, joiden mukaan dialoginen kohtaaminen on perustavanlaatuinen osa ihmisenä olemista, jonka vuoksi kyseessä ei voi olla manualisoitava tai lisenssoitava hoitomenetelmä- tai käytäntö. Sen sijaan on esitetty, että palvelujärjestelmän ja hädässä olevan ihmisen kohtaamisen tulisi lähtökohtaisesti perustua dialogiseen vuorovaikuttamiseen, joka nähdään mallissa itsessään hoidollisesti vaikuttavana. Tänä päivänä dialogiset ja verkostokeskeiset hoitokäytännöt on Suomessa osin sisällytetty yliopistojen pari- ja perheterapiakoulutuksiin, jotka oikeuttavat psykoterapeutin ammattinimikkeen käytön. Vastaavasti mallin alkuperäisen implementoinnin aikana yli 80 % Länsi-Pohjan alueen mielenterveyspalveluiden hoitohenkilöstöstä osallistuivat psykoterapeutin ammattinimikkeen oikeuttaneeseen perhe- tai yksilöpsykoterapeuttikoulutukseen, joka toteutettiin muun työn ohella, ja jolla pyrittiin saamaan hoitohenkilöstö toimimaan yhtäläisten psykoterapeuttisten periaatteiden mukaan. Muuten alkuperäisen hoitomallin implementointi Länsi-Pohjan alueella pohjautui alueellisiin kehitys- ja tutkimushankkeisiin, joiden avulla resursseja pyrittiin kohdentamaan ja organisoimaan hoidon onnistumisen kannalta optimaalisella tavalla. On esitetty, että mallilla saadut lupaavat hoitotulokset kuvaavat ainakin osittain tällaista kehitys- ja tutkimustyötä, eivät tarkkarajaisen menetelmän tai käytännön vaikuttavuutta.
Länsi-Pohjasta poiketen avoimen dialogin hoitomallia on Suomen ulkopuolella alettu kouluttamaan omana koulutusohjelmana ja esimerkiksi Yhdysvalloissa hoitomallin ympärille on alkanut muotoutua useita yksityisiä koulutusorganisaatioita. Toistaiseksi on kuitenkin epäselvää, mikä merkitys koulutuksella, palveluiden organisointitavalla tai laajemmalla ajattelutavan muutoksella on ollut hoitokäytännön toteutumisen ja tuloksellisuuden kannalta. Tätä selvittäviä etnografisia tutkimuksia on viime vuosina aloitettu useissa maissa.