stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tengeliönjoki
Tengeliönjoen alajuoksun valuma-alue > Sivujoet

Tengeliönjoki alkaa Pessasaarilta ja se virtaa leveimmillä Lialompolossa yli 700-metrisenä jokena ja laskee sitten Isoon Lohijärveen noin kuuden kilometrin jälkeen. Lohijärven kaakkoispäähän laskee Kuijasjoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 351,9 km². Se on Tengelinjoen suurin sivujoki, jonka sivuhaaroja ovat muun muassa Ahvenjoki, Mellajoki, Kivijoki, Kertunjoki, Haukkariivinoja ja Kuusiriivinoja. Lohijärveen laskee etelästä vielä pieni Merijoki, jonka valuma-alue on 27,2 km². Järven länsipää kapenee luusuaksi ja laskee Lihinivana Majamalompolon Paskalahteen.
Majamalompoloon laskee pohjoisesta Lumiojoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 120,7 km². Se on Majamajärven kaksi kilometriä pitkä laskujoki. Majamajärvee laskee pohjoisesta Torasjoki ja luoteesta Pahtajoki, jonka valuma-aluetta kutsutaan Ajankijoen valuma-alueeksi. Majamalompolo loppuu lounaassa sijaitsevaan lyhyeen Törmäsnivaan, jossa joki laskee Törmöslompoloon. Aivan Törmäsnivan niskalle laskee etelästä Harjusoja, joka laskee jokeen Törmäsjärven vedet. Ojan valuma-alue on 28,2 km² suuruinen.
Törmäslompolo aloittaa jatkossa kapeaan jokivaiheen, jossa matkaa Törmäsnivalta Portimojärveen on linnuntietä 11 kilometriä. Matkalla joki laskee pitkän Luonionkosken ja Juopakosken alas ja saapuu Kallivaarassa joenmutkaan, missä Kallijoki yhtyy Tengeliönjokeen. Kallijoen valuma-alueen pinta-ala on 115,6 km² ja sen pääjärvi on Iso Kallijärvi. Yläjuoksulla on vielä Mikkelijoki ja Hosiojoki.
Joki saapuu Portimojärveen, jonka Lapinlahteen joki laskee. Samaan lahteen laskee etelästä pieni Sonkajoki, jonka nimi on sen yläjuoksulla Matalajoki. Sen pääjärvenä on Matalajärvi. Sonkajoen valuma-alueen pinta-ala on 24,9 km².
Aiheesta muualla

Pohjois-Suomen ympäristölupavirasto: Portimokosken voimalaitoksen rakentamisesta Tengeliönjoen raputaloudelle aiheutuneen vahingon korvaaminen (PDF), päätös 13.12.2005
ÅF-Consult OY: Suomen vesivoimalaitokset (Arkistoitu – Internet Archive), Hydro Power, päiväys 29.3.2016
Kaulanen, Kari: Tornionlaakson Sähkö Oy 1947–2017: 70 vuotta virtaa väylänvarteen (Arkistoitu – Internet Archive), 23.03.2017, julkaisija: asiakaspolar.fi
Tengeliönjoki kuvattuna Aavasaksalta syyskuussa 2007.
Häivähdys purppuraa (elokuva)

| Häivähdys purppuraa> The Color Purple |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Steven Spielberg
Käsikirjoittaja:  Alice Walker   Menno Meyjes
Tuottaja:  Steven Spielberg   Kathleen Kennedy   Quincy Jones   Frank Marshall
Säveltäjä:  Quincy Jones
Kuvaaja:  Allen Daviau
Leikkaaja:  Michael Kahn
Pääosat:  Whoopi Goldberg   Danny Glover   Oprah Winfrey   Margaret Avery   Akosua Busia   Willard Pugh
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Amblin Entertainment
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  153 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  15 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häivähdys purppuraa (The Color Purple) on Steven Spielbergin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1985. Se perustuu Alice Walkerin samannimiseen romaaniin. Tarina kertoo Celie-nimisestä afroamerikkalaisesta naisesta ja kuvaa afroamerikkalaisten naisten elämää 1900-luvun alussa, johon kuului köyhyyttä, rasismia ja seksismiä.
Elokuva oli ehdolla yhteentoista Oscar-palkintoon mutta jäi palkitsematta. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsui elokuvaa rakastettavan falskiksi ja maalaukselliseksi suurfilmatisoinniksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ”Spielbergin kaksi ja puolituntinen vakava elokuva olisi kaivannut tiivistämistä ja turhan silotellun otteen karsimista”, kirjoitti Iltalehdessä Olli Manninen. Hänestä elokuva antaa odottaa liian kauan loppuhuipentumaansa, joka latistuu ja vesittää tarinan sisältöä. Kaikesta huolimatta hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä.
Aiheesta muualla

Häivähdys purppuraa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Steven Spielbergin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
 Amblin’ (1968)  Kauhun kilometrit (1971)  Something Evil (1972)  Kovat ratsastajat (1974)  Tappajahai (1975)  Kolmannen asteen yhteys (1977)  1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1979)  Kadonneen aarteen metsästäjät (1981)  E.T. (1982)  Hämärän pelottavat varjot (1983)  Indiana Jones ja tuomion temppeli (1984)  Häivähdys purppuraa (1985)  Auringon valtakunta (1987)  Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (1989)  Always – ikuisesti (1989)  Hook – Kapteeni Koukku (1991)  Jurassic Park (1993)  Schindlerin lista (1993)  Amistad (1997)  Kadonnut maailma – Jurassic Park (1997)  Pelastakaa sotamies Ryan (1998)  A.I. – Tekoäly (2001)  Minority Report (2002)  Ota kiinni jos saat (2002)  Terminaali (2004)  Maailmojen sota (2005)  München (2005)  Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta (2008)  Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus (2011)  Sotahevonen (2011)  Lincoln (2012)  Vakoojien silta (2015)  Iso kiltti jätti (2016)  The Post (2017)  Ready Player One (2018)  West Side Story (2021)  The Fabelmans (2022)
Arto Teronen

Arto Teronen (s. 18. syyskuuta 1947 Jyväskylä) on suomalainen urheilutoimittaja, joka on ollut Yleisradion radion urheilutoimituksen päällikkö vuodesta 1993 vuoteen 2006, ja sen jälkeen jatkanut Yle Urheilun tuottajana. Teronen toimi Urheilulehden päätoimittajana vuodesta 1981 vuoteen 1993. Hänen vuosinaan saavutettiin Urheilulehden huippulevikki.
Teronen on ollut paikalla toimittajana olympialaisissa vuoden 1980 Moskovan kisoista vuoden 2012 Lontoon kisoihin lukuun ottamatta Calgaryä 1988. Teronen on erikoistunut urheiluhistoriaan ja kirjoittanut yhdessä Jouko Vuolteen kanssa aiheesta useita kirjoja.
Teokset

Ikuisesti nuori: Jarno Saarista etsimässä.  Helsinki:  Suomen Urheilumuseosäätiö, 2012.  ISBN 978-952-6644-00-4
Teokset > Jouko Vuolteen kanssa

Kiveen hakatut: Urheilusankaruuden jäljillä.  Helsinki:  Kirjapaja, 2009.  ISBN 978-951-607-980-9
Suomalaisia urheilijakohtaloita: Kiveen hakatut.  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-952-247-109-3
Urheilijat maineen poluilla: Kiveen hakatut.  Helsinki:  Kirjapaja, 2011.  ISBN 978-952-247-223-6
Taiteilijakukkulalla: Suomalaisia taiteen tekijöitä.  Helsinki:  Kirjapaja, 2012.  ISBN 978-952-247-280-9
Pelimies Jerry Salmi: Seikkailua koko elämä.  Helsinki:  Kirjapaja, 2013.  ISBN 978-952-247-421-6
Urheilun tunteita ja tarinoita: Kiveen hakatut. Helsinki. Kirjapaja, 2013. ISBN 978-952-247-437-7.
Urana olympiakisat: Peter Tallbergin tuulinen elämä. Helsinki. Kirjapaja, 2014. ISBN 978-952-288-140-3.
Urheilun valoja ja varjoja: Kiveen hakatut. Helsinki. Kirjapaja, 2015. ISBN 978-952-288-220-2.
Syntymälahjana Suomi : itsenäisyyden lapsia. Helsinki. Kirjapaja, 2016. ISBN 9789522882493.
Urheilun nousuja ja laskuja: Kiveen hakatut. Helsinki. Kirjapaja, 2017. ISBN 978-952-288-769-6.
Vastatuulesta myötämäkeen: Naiset suomalaisessa urheilussa.  Helsinki:  Kirjapaja, 2018.  ISBN 9789522886583
Terttu (etunimi)

| Terttu |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  26. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  terttu, kukinto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Terttu on suomalainen naisen etunimi.  Nimi tulee tietyntyyppistä pitkälapakkoista kukintoa tarkoittavasta sanasta terttu. Terttua ehdotettiin etunimeksi jo vuonna 1879, ja kun se vuonna 1929 otettiin almanakkaan, se oli jo yleistynyt. Tertun nimipäivä on 26. huhtikuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Terttu-nimen on saanut 29 515 henkilöä. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana.
Tunnettuja Terttuja

Terttu Aarnivala, koripalloilija ja koripallovalmentaja
Terttu Arajärvi, lastentautien erikoislääkäri, lastenpsykiatri
Terttu Autere, kirjailija
Terttu Eskelinen, kirjailija ja suomentaja
Terttu Huttu-Juntunen, poliitikko, ministeri ja sosiaalijohtaja
Terttu Jurvakainen, taidemaalari ja runoilija
Terttu Järvilehto, kirjailija ja suomentaja
Terttu Kainuvaara, pikajuoksija ja uimahyppääjä
Terttu Kähkipuro, kieltenopettaja ja kirjailija
Terttu Kätkä, kirjailija
Terttu Laine, korkeushyppääjä
Terttu Lyytikäinen, Miss Suomi 1935
Terttu Nevalainen, englantilaisen filologian professori
Terttu Nousiainen, lastenkirjailija
Terttu Pajunen-Kivikäs, näyttelijä, lausuja, puheopettaja ja kirjailija
Terttu Pakarinen, arkkitehti ja yhdyskuntasuunnittelun professori
Terttu Raitio, o.s. Nyman, Miss Suomi 1948 ja 1949
Terttu Rusila, päätoimittaja
Terttu Sarkkinen, keihäänheittäjä
Terttu Savola, poliitikko (Köyhien asialla-puolue)
Terttu Savolainen, Pohjois-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja
Terttu Soinvirta, näyttelijä
Terttu Suni, iskelmäsanoittaja
Terttu Talonen, dramaturgi, tuottaja, ohjaaja, kääntäjä ja toimituspäällikkö
Terttu Tupala, äidinkielen opettaja ja kirjailija
Terttu Uhlenius, laulaja ja näyttelijä
Terttu Utriainen, rikosoikeuden professori
Terttu Vartiainen, kemisti, tutkimusprofessorina ja ympäristökemian professori
Terttu Vikström, neuvostoliitonsuomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija
Mika Terho

| Mika Terho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. joulukuuta 1968 Uusikaupunki, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, runoilija
Kirjailija
Esikoisteos:  Paradoksi (1993)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mika Terho (s. 25. joulukuuta 1968 Uusikaupunki) on suomalainen prosaisti ja runoilija, joka on asunut Forssassa ja asuu Turussa. Kirjailijantyönsä ohessa Terho työskentelee mielenterveyshoitajana ja luovan kirjoittamisen opettajana.
Elämä ja ura

Terhon esikoisrunokokoelma Paradoksi ilmestyi Pikku-idiksen kustantamana vuonna 1993. Terho on tehnyt runonlausuntakeikkoja vuodesta 1994, muun muassa Lahden kansainvälisessä kirjailijakokouksessa 1995. Hänen tekstejään on julkaistu omien teosten lisäksi useissa antologioissa ja muuan muassa Parnassossa, Tuli&savu -lehdessä sekä Kulttuurivihkoissa. Monen nykykirjailijan tapaan Terho on uransa aikana vaihtanut kustantajia. Pikku-Idiksen jälkeen Terhon kirjoja kustansi Sammakko (2000–2001; 2004) ja Enostone (2003–2014). Viimeisimmät kolme kirjaa ovat kustantaneet Turbator (2016), Kovasana (2021) ja Käsite-kirjat (2022).
Toukokuussa 2014 kustantaja veti pois myynnistä maaliskuussa 2014 ilmestyneen Terhon romaanin Niittyvilla-Pattaya All Night Long, kun nousi esiin, että Terho oli kuvannut autofiktiivisessä romaanissaan forssalaisen hoitokotityöpaikkansa asukkaita heidän oikeilla nimillään. Asukkaiden omaiset ottivat yhteyttä Forssan kaupunkiin, joka vei asian poliisille, jonka tehtäviin kuului arvioida, oliko kirjan julkaisemisessa tapahtunut rikos. Vuonan 2016 Terho julkaisi hitaasti etenevästä oikeusprosessista romaanin Syytetty. Pian Syytetyn ilmestymisen jälkeen marraskuussa 2016 tuli syyttämättäjättämispäätös.
Kirjailija Timo Montonen on tehnyt Syytetystä seikkaperäisen analyysin, jossa hän erottaa kymmenen Terhon tyylille ominaista lausetyyppiä. Montonen on jatkanut ja syventänyt Terhon lauseiden analyysia romaanissaan Julkaisemattomien kirjojen kirjasto kuvitteellisen FM Ari Kallion tutkimussuunnitelmassa, jonka hypoteesina on, "että Terhon teokset ovat kehittyneet yksiäänisistä moniäänisiksi." Terhon tuottamalla kakofonialla testataan lukijaa, miten hän sietää erilaisia tekstin häiriötekijöitä, kohosteisuutta, lukemisen katkonaisuutta, esteitä eläytymiseen. Lisäksi tutkimussuunnitelmassa luvataan selvittää, onko Terho teoksessaan Niittyvilla – Pattaya all night long profetoinut "kärsimyksen tiensä" tai provosoinut sen, halunnut syytä tai toisesta tulla syytetyksi ja tuomituksi, se kun "sisältää kuvitelmia syytetyksi joutumisesta".
Terho julkaisi myynnistä vedetyn kirjansa uudelleen vuonna 2021 nimellä Pattaya, rakastettuni. Juha Siro kirjoittaa kritiikissään: "Pattaya all night long [pitäisi olla: Pattya, rakastettuni] on inspiroiva, erottuva ja omaääninen romaani, jolle on vaikea hakea vertailukohtaa kotimaisesta kirjallisuudesta. Jos punaista lankaa hakisi, se on intohimoinen suhde itse kirjallisuuteen ja alati pakeneva täydellisen lauseen metsästys. Kirjan viimeisen luvun otsikkoa ja ainoaa lausetta lainatakseni: '41. Sano se vielä / Hän luki ja kirjoitti.'" Jälkisanat on kirjoittanut romaanin toimittanut Timo Montonen, joka myös hankki romaanille kustantajan.
Terhon uusin kirja Ajopuuna umpikujassa ilmestyi vuonna 2022.
Tuotanto

Paradoksi; kuvittanut Jari Tammi. Pikku-idis/Lukutikku, 1993 ISBN 952-9589-06-9
Kokonaisnäkemys. Pikku-idis, 1995 ISBN 952-9589-32-8
Kokovartalopesu. Pikku-idis, 1995 ISBN 952-9589-27-1
Holopainen. Pikku-idis, 1996 ISBN 952-9589-33-6
90-luvun kuvat; esipuhe: Pekka Kejonen. Sammakko, 2000 ISBN 952-5194-11-6
Intohimon hullu huhtikuu: runoja miehestä ja naisesta, Marjo Isopahkala & Mika Terho. Sammakko, 2001 ISBN 952-5194-25-6
Alastomana: runoja. Enostone, 2003 - (Enostonen runokirjat). ISBN 951-9036-32-6
Afrikan päiväkirja. Enostone, 2004 ISBN 951-9036-44-X
Intohimon hullu huhtikuu: runoja rakkaudesta: runoja miehestä ja naisesta, Marjo Isopahkala, Mika Terho. Sammakko, 2004 - (Sammakon kaunopokkarit). ISBN 952-5194-73-6
Kunnes taivas tulee esiin: runoja. Enostone, 2005 ISBN 951-9036-59-8
Olen yksinäinen planeetta: kertomus matkasta Turku - Bangkok - Rio de Janeiro. Enostone, 2007 ISBN 978-951-9036-73-1
Ghana: kertomus. Enostone, 2010 ISBN 978-951-9036-91-5
Muodonmuutoksia?: Nihil Interit ry:n juhlakirja useita tekijöitä, mm. Mika Terho; toimittaneet Sirpa Kyyrönen & Tiina Lehikoinen; runoyhdistys Nihil Interit] Nihil Interit, [2013] - (Tuli&savu, ISSN 1239-9213; 74.). ISBN 978-952-9886-25-8.
Niittyvilla-Pattaya All Night Long, Enostone 2014 ISBN 978-952-5960-26-6
Syytetty, Turbator 2016. ISBN 978-952-7012-37-6
Pattaya, rakastettuni, jälkisanat: Timo Montonen. Kovasana 2021. ISBN 978-952-7410-07-3
Ajopuuna umpikujassa, Käsite-kirjat 2022. ISBN 978-952-7374-08-5
Aiheesta muualla

Mika Terho Turun kaupunginkirjaston sivuilla[vanhentunut linkki]
Mika Terho Pispalan kirjastotalon lauteilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mika Terho esittää Runoraadissa runon Lapsuuden lohi siikaverkossa...
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Termiitit

| Termiitit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Ylälahko::  Rososiipiäiset Dictyoptera
Lahko::  Torakat Blattodea
Yläheimo::  Blattoidea
Kladi::  Termiitit Termitoidae  Latreille, 1802
Synonyymit
 Isoptera 
Heimot
 †Archeorhinotermitidae  Archotermopsidae  †Cratomastotermitidae  Hodotermitidae  Kalotermiitit Kalotermitidae  Mastotermitidae  Rhinotermitidae  Serritermitidae  Stolotermitidae  Stylotermitidae  Termiitit Termitidae  †Termopsidae 
Katso myös
   Termiitit Wikispeciesissä   Termiitit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Termiitit (Termitoidae, syn. Isoptera) on torakoiden lahkoon kuuluva hyönteisryhmä, jonka jäsenet elävät yhdyskunnissa. Tavallisen termiitin ruumis on pehmeä ja kooltaan alle 10 millimetriä.
Yhdyskunta

Termiittiyhdyskuntien koko vaihtelee muutamasta sadasta jopa useaan miljoonaan yksilöön. 
Tavallisesti yhdyskunnassa on yksi kuningatar ja yksi kuningas. Työläiset puolestaan hoitavat ravinnon hankinnan, huolehtivat jälkeläisistä ja pesästä. Muurahaisista poiketen termiittikuningas elää kuningattaren kanssa ja jatkaa parittelua tämän kanssa. Kuningatar voi kasvaa jopa satakertaiseksilähde? työläiseen verrattuna, mutta kuningas on yleensä vain hivenen työläistä isompi.
Sotilastermiitit ovat erilaistuneet anatomialtaan ja käyttäytymiseltään. Niiden leuat voivat olla jopa niin suuret, että ne eivät kykene itse syömään, joten työläisten tulee syöttää niitä. Sotilaiden tehtävänä on puolustaa pesää ja sen asukkaita esimerkiksi muurahaiskarhuja ja -käpyjä sekä muurahaisia yms. hyönteisiä vastaan. Joillakin lajeilla on myös erikoistuneita muotoja, joilla on otsassaan suutin, josta ne voivat ruiskuttaa liimamaista nestettä.
Tietyt termiitit voivat tuhota lähes kaiken eteen tulevan.  Esimerkiksi Thaimaassa esiintyy asunnoissa termiittejä, jotka voivat syödä huonekaluja ja jopa sähköjohtoja, aiheuttaen oikosulkuja. Siksi niiden hävitystoimiin kehotetaan ryhtymään heti, kun  kellertävää purua ja pieniä pyöreitä reikiä ilmestyy asuntoon
Toisin kuin muurahaisilla, termiittikoiraat eivät ole haploideja, vaan koiraita ja naaraita syntyy yhtä paljon, joskin vain hyvin harvat niistä kehittyvät sukukypsiksi.
Luokitus ja kehityshistoria

Termiitit luokiteltiin pitkään omaksi lahkokseen, mutta 2000-luvulla se on siirretty torakoiden lahkon ryhmäksi. Entomological Society of America siirsi esimerkiksi omassa taksonomiassaan termiitit torakoiden lahkoon vuonna 2018. DNA:n sekvensoinnin perusteella termiitit erosivat torakoista 150 miljoonaa vuotta sitten ja kehittyivät eusosiaalisiksi. Termiittien yhteiskuntakäyttäytyminen kehittyi noin 50 miljoonaa vuotta aiemmin kuin esimerkiksi muurahaisten tai mehiläisten vastaava käyttäytyminen. Vanhinta termiittityyppiä edustaa Mastotermitidae-heimo. Ne ovat suurikokoisia ja torakkamaisia. Heimon ainoa nykyisen elävä laji on Mastotermes darwiniensis. Sen suvusta on fossiileja eoseenikaudelta ja ne ovat hyvin samanlaisia kuin nykyään elävä laji. Meiatermes-suvun fossiileja on varhaisliitukaudelta. 130 miljoonaa vuotta vanha työläisfossiili on ensimmäinen todiste eusosiaalisesta käyttäytymisestä.
Termiittien heimoista nuorin on Termitidae-ryhmä. Termitidae-heimon jäsenillä ei ole suolessaan selluloosaa hajottavia alkueläimiä, mutta niillä on symbioottista elämää sienten ja bakteerien kanssa, mikä on tehnyt niistä suurimman termiittiryhmän.
Elämänkierto

Termiitit parveilevat kuten muurahaiset. Vuosittain osasta toukkia kehittyy siivekkäitä ja termiitit lähtevät häälennolle. Naaras houkuttelee koiraan rauhasistaan erittyvällä hajulla. Kun naaras ja koiras pariutuvat, niiden siivet putoavat pois. Ne perustavat pesän ja kasvattavat ensimmäiset työläiset itse. Työläiset ovat sekä naaraita että koiraita. Ne hoitavat poikasia ja rakentavat pesää.
Pesän perustaneita naarasta ja koirasta kutsutaan kuningattareksi ja kuninkaaksi. Kuningatar voi tuottaa tuhansia munia päivässä. Joillain lajeilla pesässä saattaa olla myös muutamia muita lisääntymiskykyisiä jäseniä. Lisääntymiskykyiset ovat termiittipesän ainoita täysikasvuisia. Työläiset ja sotilaat ovat kaikki keskenkasvuisia, mutta ne voivat kasvaa oikeissa olosuhteissa sotilaiksi tai lisääntyjiksi.
Kun työläisiä on tarpeeksi pesän hoitoon, osasta toukkia kehittyy sotilaita, joiden tehtävänä on suojella työläitä. Pesän edelleen kehityttyä osasta toukkia kehittyvät taas siivekkäät, lisääntymiskykyiset yksilöt. Ne lähtevät pariutumislennolle, jolla suurin osa niistä tulee syödyksi, mutta osa pariutuu ja perustaa uuden pesän.
Kuningatar ja kuningas erittävät feromoneja, jotka estävät muiden termiittien kehittymisen lisääntymiskykyisiksi. Molempien feromit vaikuttavat vain niiden oman sukupuolen jäseniin. Kun toinen kuninkaallisista kuolee tai pesän koko kasvaa tarpeeksi, vähenee feromonin vaikutus ja osasta termiittejä kehittyy lisääntymiskykyisiä. Pesä voi myös jakautua, jos siinä on useita lisääntymiskykyisiä.
Luettelo lentoasemista, joihin on raideyhteys

Tämä on luettelo lentoasemien rautatielinkkijärjestelmistä, jotka yhdistävät lentoasemat eri maiden kaupunkeihin.
Pääradalla tai lähijunalla > Suurnopeusjunayhteys ja kaupunkien välinen junayhteys > Aasia

| Lentokenttä | Kaupunki | Maa |
| --- | --- | --- |
| Pekingin Daxingin  kansainvälinen lentoasema | Beijing |  Kiina |
| Chengdun Tianfun kansainvälinen lentoasema | Chengdu |  Kiina |
| Chengdu Shuangliun kansainvälinen lentoasema | Chengdu |  Kiina |
| Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema | Guangzhou |  Kiina |
| Guiyangin Longdongbaon kansainvälinen lentoasema | Guiyang |  Kiina |
| Haikoun Meilanin kansainvälinen lentoasema | Haikou |  Kiina |
| Jieyangin Chaoshanin kansainvälinen lentoasema | Jieyang |  Kiina |
| Changchunin Longjian kansainvälinen lentoasema | Jilin |  Kiina |
| Kunming Changshuin kansainvälinen lentoasema | Kunming |  Kiina |
| Lanzhoun Zhongchuanin kansainvälinen lentoasema | Lanzhou |  Kiina |
| Nanningin Wuxun kansainvälinen lentoasema | Nanning |  Kiina |
| Qingdaon Jiaodongin kansainvälinen lentoasema | Qingdao |  Kiina |
| Sanya Phoenixin kansainvälinen lentoasema | Sanya |  Kiina |
| Shanghai Hongqiaon kansainvälinen lentoasema | Shanghai |  Kiina |
| Shenzhen Bao'an kansainvälinen lentoasema | Shenzhen |  Kiina |
| Turpanin Jiaohen lentoasema | Turpan |  Kiina |
| Wuhanin Tianhen kansainvälinen lentoasema | Wuhan |  Kiina |
| Xuzhounin Guanyinin kansainvälinen lentoasema | Xuzhou |  Kiina |
| Yinchuan Hedong kansainvälinen lentoasema | Yinchuan |  Kiina |
| Zhengzhou Xinzhengin kansainvälinen lentoasema | Zhengzhou |  Kiina |
| Zhuhain Jinwanin lentoasema | Zhuhai |  Kiina |
| Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema | Jedda |  Saudi-Arabia |
Pääradalla tai lähijunalla > Suurnopeusjunayhteys ja kaupunkien välinen junayhteys > Eurooppa

| Lentokenttä | Kaupunki | Maa |
| --- | --- | --- |
| Wienin kansainvälinen lentoasema | Wien |  Itävalta |
|     Brysselin lentoasema | Bryssel |  Belgia |
|  Aalborgin lentoasema | Aalborg |  Tanska |
| Kööpenhaminan lentoasema | Kööpenhamina |  Tanska |
| Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema | Lyon |  Ranska |
| Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema | Pariisi |  Ranska |
| Kölnin–Bonnin lentoasema | Köln ja Bonn |  Saksa |
| Düsseldorfin lentoasema | Düsseldorf |  Saksa |
| Frankfurt am Mainin lentoasema | Frankfurt |  Saksa |
| Leipzig/Hallen lentoasema | Halle ja Leipzig |  Saksa |
| Kerryn lentoasema | Kerry |  Irlanti |
| Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema | Rooma |  Italia |
| Riian lentoasema | Riga |  Latvia |
| Schipholin kansainvälinen lentoasema | Amsterdam |  Alankomaat |
| Gardermoenin lentoasema | Oslo |  Norja |
| Geneven kansainvälinen lentoasema | Geneve |  Sveitsi |
| Zürichin lentoasema | Zürich |  Sveitsi |
Pääradalla tai lähijunalla > Suurnopeusjunayhteys ja kaupunkien välinen junayhteys > Pohjois-Amerikka

| Lentokenttä | Kaupunki | Maa |
| --- | --- | --- |
| Baltimore/Washington International Thurgood Marshall Airport | Baltimore, Maryland |  Yhdysvallat |
| Hollywood Burbankin lentoasema | Burbank, Kalifornia |  Yhdysvallat |
|  |  |  Yhdysvallat |
| Bradleyn kansainvälinen lentokenttä | Hartford, Connecticut ja Springfield, Massachusetts |  Yhdysvallat |
| Miamin kansainvälinen lentoasema | Miami, Florida |  Yhdysvallat |
| Milwaukeen kansainvälinen lentoasema | Milwaukee, Wisconsin |  Yhdysvallat |
| Newarkin kansainvälinen lentoasema | Newark, New Jersey |  Yhdysvallat |
| Oaklandin kansainvälinen lentoasema | Oakland, Kalifornia |  Yhdysvallat |
| Orlandon kansainvälinen lentoasema | Orlando, Florida |  Yhdysvallat |
| San Franciscon kansainvälinen lentoasema | San Francisco, Kalifornia |  Yhdysvallat |
| San Josén kansainvälinen lentoasema | San Jose, Kalifornia |  Yhdysvallat |