stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hoikkarölli
Ulkonäkö ja koko

Hoikkarölli kasvaa 30–70 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on monikortinen; korret ovat pystyjä tai kohenevia. Lehdet ovat litteät, viitisen millimetriä leveät ja vaalean vihreät. Ylimmän korsilehden kieleke on 1,3–2,5 mm pitkä. Kukinto on laaja, pitkähaarainen, niukkatähkyläinen ja 8–25 cm pitkä röyhy. Ulkohelve on vihneetön, sisähelve puuttuu tai on hyvin pieni. Hoikkarölli heilimöi kesä-heinäkuussa. Laji on yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen kasvi.
Hoikkarölli muistuttaa suuresti rikkarölliä (A. scabra) ja nurmirölliä (A. capillaris).
Levinneisyys

Hoikkarölli on pohjoinen, mantereisen ilmaston kasvi, jota tyypillisesti tavataan taigametsäalueella. Levinneisyysalue ulottuu Keski-Ruotsista ja -Suomesta hyvin laikuttaisena läpi Venäjän Itä-Siperiaan, Kamtšatkaan ja Japaniin asti. Lajia tavataan myös Pohjois-Amerikan puolella Alaskassa. Suomessa hoikkarölliä on tavattu hajanaisella alueella Uudeltamaalta ja Hämeestä läpi Keski- ja Itä-Suomen Etelä-Lappiin saakka noin 40 kasvupaikalta. Runsaimmin sitä kasvaa Pohjois-Savossa, Kainuussa ja Etelä-Lapissa. Laji löydettiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1901 Maaningan Korkeakoskelta.
Elinympäristö

Hoikkarölli kasvaa lehdoissa purojen, jokien ja lähteiden ympärillä sekä kosteissa kuusikoissa. Sitä tavataan myös ihmisen muokkaamassa ympäristössä polkujen ja teiden varsilla, ojissa, metsäkoneiden urissa ja hakkuuaukioiden aurausvaoissa. Laji on muuttunut harvinaisemmaksi luontaisilla kasvupaikoillaan metsätalouden tehostumisen tuhotessa sen kasvupaikkoja. Ihmisen luomissa kasvupaikoissa hoikkarölli esiintyy yleensä vain lyhyen aikaa, vaikka saattaa muodostaa monen hehtaarin kasvustoja.
Uhanalaisuus

Nykyään vain pieni osa hoikkaröllin esiintymisistä on täysin luonnontilaisia. Hoikkaröllin havaituista esiintymisistä vuoden 1990 jälkeen 16% on suojeltu. Laji on uhanalainen Leningradin alueella ja Karjalan tasavallassa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Hoikkaröllin levinneisyys Suomessa.
ITIS: Agrostis clavata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Agrostis clavata (englanniksi)
Flora of China: Agrostis clavata (englanniksi)
Ian Bargh

| Ian Bargh> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: tammikuu 1935 Ayrshire, Skotlanti
Kuollut: 1. tammikuuta 2012
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1953 - 2011
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  Sackville Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ian Bargh (tammikuu 1935 Ayrshiren maakunta, Skotlanti – 1. tammikuuta 2012) oli skotlantilaissyntyinen, vuonna 1957 Kanadaan asettunut jazzpianisti. Hän toimi pääasiallisesti Torontossa.
Bargh työskenteli jo 17-vuotiaana klassisena pianistina ja soitti lisäksi jazzyhtyeiden kanssa eri puolilla Isoa-Britanniaa. Muutettuaan Torontoon vuonna 1957 hän oli keskeinen toimija kaupungin jazzpiireissä koko loppuelämänsä ajan. 1960-luvulla Barghista tuli säännöllinen vieras Toronton jazzklubeilla, joissa hän alkoi säestää kiertueillaan kaupunkiin saapuvia jazztähtiä. 1980-luvun aikana Bargh toimi vakituisena pianistina Jim Gallowayn Toronto Alive! -radio-ohjelmassa. Radiossa livenä lähetetyissä sessioissa Bargh soitti muiden muassa Zoot Simsin, Al Cohnin ja Lee Konitzin kanssa. Hän myös kiersi 1980-luvulla maailmaa osallistuen jazzfestivaaleihin, joiden pitopaikat vaihtelivat Ottawasta Budapestiin.
1980-luvun loppupuolella Bargh aloitti viisitoista vuotta kestäneen yhteistyönsä Toronto Downtown Jazz Festivalin kanssa. Hän oli myös pitkäaikainen Jim Gallowayn Echoes of Swing -sekstetin pianisti. Sekstetin kanssa Bargh kiersi esiintymässä risteilyaluksilla eri puolilla maailman meriä. Hän kuoli joitain päiviä ennen kuin olisi täyttänyt 77 vuotta.
Ian Blackford

| Ian Blackford |
| --- | --- |

Skotlannin kansallispuolueen parlamenttiryhmän johtaja
 14. kesäkuuta 2017–  
Edeltäjä:  Angus Robertson
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsen
 Ross, Skye and Lochaberin vaalipiiri 7. toukokuuta 2015–  
Edeltäjä:  Charles Kennedy
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1961 Edinburgh
Puoliso:  Ann Yeoman
Tiedot
Puolue:  Skotlannin kansallispuolue
Aiheesta muualla
www.ianblackford.scot
Ian Blackford (s. 14. toukokuuta 1961) on skotlantilainen Skotlannin kansallispuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2015 ja puolueensa parlamenttiryhmän johtajana vuodesta 2017 lähtien.
Ennen poliittista uraansa Blackford työskenteli pankki- ja rahoitusalalla. Hän oli ensi kertaa ehdolla parlamenttivaaleissa vuonna 1997 Ayrin vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi. Hän oli samana vuonna ehdolla myös Paisleyn vaalipiirin täytevaalissa. Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa, joissa SNP:n kannatus ja paikkamäärä moninkertaistuivat ja joissa se voitti lähes kaikissa Skotlannin vaalipiireissä, Blackford tuli valituksi Ross, Skye and Lochaberin vaalipiiristä voittaen liberaalidemokraattien Charles Kennedyn.
Vuoden 2017 vaaleissa SNP:n parlamenttiryhmän johtaja Angus Robertson menetti paikkansa alahuoneessa, ja Blackford valittiin hänen seuraajakseen.
Ian Boswell

| Ian Boswell |
| --- | --- |
 Ian Boswell Kalifornian ympäriajossa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pyöräilijä
Pituus:  185 cm
Paino:  70 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2010 2011 2012 2012:  Bissell Trek-Livestrong U23 Bontrager Livestrong Team Argos-Shimano (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
2013–2017 2018–2019:  Team Sky Katjuša-Alpecin
 Tiedot päivitetty: 14. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.ian-boswell.com
Ian Boswell (s. 7. helmikuuta 1991 Bend, Oregon) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Häm aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Argos-Shimano-tallissa syksyllä 2012, edusti Team Skyta 2013–2017 ja Katjuša-Alpecinia viimeisillä ammattilaiskausillaan 2018–2019.
Boswell sijoittui kolmanneksi Tour of Utahin kokonaiskilpailussa 2010. Hän oli kolmas 11. etapilla Espanjan ympäriajossa 2015. Hän sijoittui viidenneksi Kalifornian ympäriajossa 2017.
Infinite

Infinite voi tarkoittaa seuraavia:
Infinite, Eminemin albumi vuodelta 1995
Infinite, Statovariuksen albumi vuodelta 2000
Infinite, Deep Purplen albumi vuodelta 2017
Infinite, Antoine Fuquan ohjaama elokuva vuodelta 2021
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Infinite”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
I-56 (1928)

| I-56 |
| --- | --- |
 I-56

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastontelakka
Kölinlasku:  3. marraskuuta 1926
Laskettu vesille:  23. maaliskuuta 1928
Palveluskäyttöön:  31. maaliskuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  30. marraskuuta 1945
Loppuvaihe:  miehistönsä upottama 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 800 t (pinnalla) 2 300 t (sukellus)
Pituus:  98,9 m (vesiraja) 101,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,9 m
Syväys:  4,90 m
Koneteho:  6 800 bhp (pinnalla) 1 800 shp (sukellus)
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  79
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 ilmatorjuntatykki 8 × 53 cm torpedoputkea
I-56 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1929 valmistunut I-56-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1923 hankintoja Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. marraskuuta 1926. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1929.
Palvelus

Alus nimettiin 20. toukokuuta 1942 uudelleen I-156:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945. Miehistö upotti aluksensa 1. huhtikuuta 1946.
I-5 (1931)

| I-5 |
| --- | --- |
 I-5

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kobe
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1929
Laskettu vesille:  19. kesäkuuta 1931
Palveluskäyttöön:  31. heinäkuuta 1932
Poistui palveluskäytöstä:  10. syyskuuta 1944
Loppuvaihe:  upotettu 19. heinäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 243 t (pinnalla) 2 921 t (sukellus)
Pituus:  94,06 m (vesiraja) 97,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,06 m
Syväys:  4,94 m
Koneteho:  6 000 bhp (pinnalla) 2 600 shp (sukellus)
Nopeus:  18 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  93
Aseistus
Aseistus:  1 × 14 cm/40 ilmatorjuntatykki 6 × 53 cm torpedoputkea 1 × lentokone
I-5 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1932 valmistunut Junsen-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1927 hankinnoissa Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1929. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1932.
Palvelus

Alus  upotettiin 19. heinäkuuta 1944 lähellä Saipania. Se julistettiin samana päivänä kadonneeksi merellä ja poistettiin alusluettelosta 10. syyskuuta.
I-63 (1927)

| I-63 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  12. elokuuta 1926
Laskettu vesille:  28. syyskuuta 1927
Palveluskäyttöön:  20. joulukuuta 1928
Poistui palveluskäytöstä:  1. kesäkuuta 1940
Loppuvaihe:  uponnut kolaroituaan 2. helmikuuta 1939
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 800 t (pinnalla) 2 300 t (sukellus)
Pituus:  98,9 m (vesiraja) 101,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,9 m
Syväys:  4,90 m
Koneteho:  6 800 bhp (pinnalla) 1 800 shp (sukellus)
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  79
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 ilmatorjuntatykki 8 × 53 cm torpedoputkea
I-63 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1928 valmistunut I-56-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1926. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 20. joulukuuta 1928.
Palvelus

Alus upposi Bungonsalmessa 2. helmikuuta 1939 kolaroituaan I-60:n kanssa ja poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1940.
Ihmisen jälkeen

| Ihmisen jälkeen: Tulevaisuuden eläinkunta> After Man: A Zoology of the Future.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Dougal Dixon
Kieli:  englanti
Genre:  sci-fi
Julkaistu:  1981
Suomennos
Suomentaja:  Ilona Sevelius
Kustantaja:  Kirjayhtymä
Julkaistu:  1983
ISBN:  951-26-2359-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ihmisen jälkeen: Tulevaisuuden eläinkunta (engl. After Man: A Zoology of the Future) on Dougal Dixonin vuonna 1981 julkaistu teos. Sen on suomentanut Ilona Sevelius. Esipuheen on kirjoittanut Desmond Morris. Teoksessa esitetään teoriaa, millainen maailmasta tulee ajan myötä.
Kirjassa Dixon olettaa, että Eurooppa ja Afrikka lähenevät lopulta toisiaan ja Välimeri katoaa. Myös Aasia ja Pohjois-Amerikka törmäävät toisiinsa. Kirjassa Etelä-Amerikka irtaantuu Väli-Amerikasta. Australian ja Etelä-Aasian törmäyksessä syntyy aivan uusi vuorijono. Myös uusia saaria syntyy, kun osa Itä-Afrikkaa irtoaa ja muodostaa uuden Lemurian saaren, sekä tulivuoren purkauksissa syntyy uusia saaria kuten Bacaus ja Batavia.
Kirjan kertomuksen mukaan esimerkiksi kaniineista kehittyy suuria, tukevasti neljällä jalalla kulkevia nisäkkäitä konikaneja, jotka täyttävät ekologisen lokeron, joka oli tyhjentynyt sitä myötä, että monet laiduntavat eläimet kuolivat sukupuuttoon ihmisen mukana koska olivat tulleet ihmisestä niin riippuvaisiksi.
Aiheesta muualla

Johannes Blom, Tulevaisuuden eläinkunta Yle 25.12.2021
Risingshadow.net: Ihmisen jälkeen: Tulevaisuuden eläinkunta
I-6 (1934)

| I-6 |
| --- | --- |
 I-6

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kobe
Kölinlasku:  14. lokakuuta 1932
Laskettu vesille:  31. maaliskuuta 1934
Palveluskäyttöön:  15. toukokuuta 1935
Poistui palveluskäytöstä:  10. syyskuuta 1944
Loppuvaihe:  kadonnut 30. kesäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 243 t (pinnalla) 3 061 t (sukellus)
Pituus:  95,7 m (vesiraja) 98,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,06 m
Syväys:  5,31 m
Koneteho:  8 000 bhp (pinnalla) 2 600 shp (sukellus)
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Miehistöä:  97
Aseistus
Aseistus:  1 × 14 cm/40 ilmatorjuntatykki 6 × 53 cm torpedoputkea 1 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääri 1 × lentokone
I-6 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1935 valmistunut Junsen-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1931 hankinnoissa Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 1932. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta 1935.
Palvelus

Alus katosi 30. kesäkuuta 1944 lähellä Saipania ja poistettiin alusluettelosta 10. syyskuuta.
Hondurasin lippu

| Hondurasin lippu |
| --- | --- |
   
Käyttö:  Kansallis-, kauppa- ja valtiolippu
Suhde:  1:2
Käyttöön:  7. maaliskuuta 1866 (muutettu väriä 27. tammikuuta 2022)
| Hondurasin laivaston lippu |
| --- | --- |

Käyttö:  Laivaston lippu
Suhde:  1:2
Hondurasin lippu (esp. Bandera de Honduras) on Hondurasin tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin virallisesti käyttöön 9. tammikuuta 1866. Lipun lähtökohtana on Keski-Amerikan liittovaltion lippu.
Hondurasin lipun kaksi sinistä raitaa kuvaavat Tyyntämerta ja Karibianmerta. Viisi sinistä viisisakaraista tähteä valkoisella pohjalla kuvaavat Keski-Amerikan liittovaltion valtioita (El Salvador, Costa Rica, Nicaragua, Honduras ja Guatemala) ja siihen sisältyy toive näiden valtioiden uudelleen yhdistymisestä.
Historia

26. tammikuuta 1949 – 27. tammikuuta 2022
27. tammikuuta 2022 –
Infinite Flight Simulator

| Infinite Flight |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Infinite Flight LLC
Suunnittelija:  Matthieu Laban, Philippe Rollin
Julkaistu:  25. huhtikuuta 2011 (Windows Mobile)
Lajityyppi:  lentosimulaatio
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Android, iOS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Infinite Flight on Infinite Flight LLC:n kehittämä lentosimulaattoripeli, joka on suunnattu mobiililaitteille.
Pelissä on saatavilla 60 eri lentokonetta, joista osa on ilmaisia ja osa maksullisia. Pelissä on myös autopilotti-järjestelmä ja pelaaja voi halutessaan vaihtaa erilaisia säätilavaihtoehtoja, lentokoneen painoa, matkustajamäärää ja kellonaikaa. Peli on saatavilla ainoastaan Android- ja iOS-käyttöjärjestelmille. Sitä voi pelata myös moninpelinä eri maksua vastaan.
Pelin suosituimmat lentokoneet vuonna 2014 olivat Airbus A380, Boeing 747-400 ja Boeing 737-700. Maksullisista lentokoneista ylivoimaisen voiton vei Boeing 777-300.
Ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus

Ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus on aihealue, jota on alettu tutkia varsinaisesti 1980-luvulla. Kyseinen tutkimuskenttä (antrozoologia) käsittää kaiken vuorovaikutuksen ihmisten ja eläinten välillä, mutta lähinnä kiinnostuksen kohteena ovat olleet vuorovaikutuksen myönteiset puolet. Tutkimuksissa onkin pääasiassa tarkasteltu eläimiä joko ihmisen terveyden edistäjinä tai erityisen terapian tarjoajina. Varhaisissa tutkimuksissa ihmisten ja lemmikkieläinten välillä havaittiin vahva psykologinen ja emotionaalinen kiintymys, jota alettiin kutsua termillä ”human-animal bond”. Termin käyttö huomioitiin varsinaisesti Skotlannissa vuonna 1979, vaikka käsitettä olivat jo aiemmin käyttäneet Konrad Lorenz ja Boris Levinson. Tutkimuskentän edistäjinä on toiminut lähinnä eläinlääketieteellisen alan edustajia. Muissa ammattikunnissa tutkimuskentän merkitys on huomattu hitaammin, vaikkakin Levinson pyrki psykiatriassa ja psykologiassa jo varhain tuomaan aihetta esille saaden osakseen kritiikkiä kollegoiltaan. Levinson käytti aiheesta muun muassa nimitystä lemmikkiterapia (pet therapy).
Levinsonin panos ihmisen ja eläimen välistä vuorovaikutusta käsittelevälle tutkimuskentälle toimi lopulta suunnannäyttäjänä tutkimuksille psykiatriassa ja vastaavissa ammateissa. Yleisen kiinnostuksen kohteeksi ovatkin nousseet vuorovaikutuksen emotionaaliset ja myönteiset puolet terapeuttisissa tilanteissa erityistä tukea tarvitsevilla henkilöillä, minkä vuoksi tutkimuskentän pioneerina on pidetty nimenomaan Levinsonia. Eläinten suosion kasvaessa terveydenhuollon palveluissa 1980-luvulla heräsi ammattilaisten keskuudessa tarve määritellä lemmikkiterapia tarkemmin, ja lopulta uskottavuuden ja ammattilaisuuden tarve johti ensimmäisten kokonaisvaltaisten käytännön normien kehittämiseen 1990-luvulla. Siitä lähtien ovat olleet käytössä Delta Societyn määrittelemät termit eläinavusteinen terapia (Animal-Assisted Therapy) ja eläinavusteinen toiminta (Animal-Assisted Activities). Eläinavusteisesta terapiasta puhutaan silloin, kun ammattihenkilö käyttää eläimiä apuna työssään. Ammattihenkilö on määritellyt asiakkaalle erityiset tavoitteet, joiden edistymistä seurataan. Eläinavusteinen toiminta sitä vastoin on edellistä vapaamuotoisempaa toimintaa, jossa esimerkiksi vapaaehtoiset tuovat eläimiä ihmisten luokse.
Aiheesta muualla

The International Society for Antrozoology (ISAZ) (Arkistoitu – Internet Archive)
Anthrozoology.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Delta Society
vuorovaikutus.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Eläintiede
| --- | --- |
Osa-alueita:   antrozoologia  araknologia  entomologia  etologia  helmintologia  herpetologia  iktyologia  malakologia  mammalogia  myrmekologia  nematologia  ornitologia  paleozoologia  planktologia  primatologia 
Tieteilijöitä:   Karl Ernst von Baer  Georges Cuvier  Charles Darwin  Jean-Henri Fabre  William Kirby  Carl Linnaeus  Konrad Lorenz  Thomas Say  Jakob von Uexküll  Alfred Russel Wallace
Hoo-Jii-Koo

| ”Hoo-jii-koo” HJK:n Edustusjoukkue 1973 |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1973
 Julkaistu: 1973
 Tyylilaji: kannatuslaulu
 Levy-yhtiö: Decca
Hoo-Jii-Koo (usein puhekielessä nykyään Taas kansa täyttää) on vuonna 1973 julkaistu Helsingin Jalkapalloklubin kannatuslaulu. Vexi Salmen sanoittama kappale tunnetaan nykyään paremmin avaussanojensa mukaan nimellä Taas kansa täyttää. Kappale soitetaan ennen jokaista HJK:n kotipeliä.
Hoo-Jii-Koon esittäjänä on seuran vuoden 1973 edustusjoukkue, orkesteria levyllä johtaa Eino Virtanen. B-puolen kappaleen esittää Kai Pahlmanin johtama HJK:n futiskvartetti. Molemmat laulut ovat mukana myös vuonna 1986 julkaistulla albumilla Musiikkiklubi.
Hoo-Jii-Koo perustuu Daniel Boonen ja Rod McQueenin säveltämään kappaleeseen ”Blue is the Colour”, joka on englantilaisen Chelsean kannatuslaulu. Singlen B-puolella on Jukka Virtasen sanoittama Pitkä potku - kaikki perään.
Singlen kappaleet

Hoo-Jii-Koo – 1.56 (säv. Daniel Boone ja Rod McQueen, san. Vexi Salmi)
Pitkä potku - kaikki perään – 2.04 (säv. Kai Pahlman, san. Jukka Virtanen)
I-60 (1929)

| I-60 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  10. lokakuuta 1927
Laskettu vesille:  24. huhtikuuta 1929
Palveluskäyttöön:  20. joulukuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  15. maaliskuuta 1942
Loppuvaihe:  upotettu 17. tammikuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 800 t (pinnalla) 2 300 t (sukellus)
Pituus:  98,9 m (vesiraja) 101,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,9 m
Syväys:  4,90 m
Koneteho:  6 800 bhp (pinnalla) 1 800 shp (sukellus)
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  79
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 ilmatorjuntatykki 8 × 53 cm torpedoputkea
I-60 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1929 valmistunut I-56-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. lokakuuta 1927. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 20. joulukuuta.
Palvelus

Alus upotettiin Sundasalmessa 17. tammikuuta 1942 ja poistettiin alusluettelosta 15. maaliskuuta.
Iissalo

Iissalo tarkoittaa seuraavia saaria:
Iissalo, saari Saarijärvellä
Iissalo, saari Säkylässä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iissalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iissalo (Säkylä)

Iissalo Katismaan saaresta kuvattuna.
Iissalo on Säkylän Pyhäjärvellä sijaitseva saari. Sen laajuus on 8 hehtaaria ja on tämän myötä pinta-alaltaan koko järven suurin saari. Saari on kiinteä muinaisjäännös ja se on ollut myös yksityistä luonnonsuojelualuetta vuodesta 1923 lähtien. Iissalossa on rannikon läheisyyden myötä runsas pesimälinnusto, sillä siellä tavataan esimerkiksi punasotkaa, isokoskeloa ja telkkää. Iissalon läheisyydessä sijaitsee myös muutama muu pieni saari, esimerkiksi Murhassaari ja Huilauskari.
Iemand als jij

|  Iemand als jij> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Barbara Dex
Säveltäjä(t):  Marc Vliegen
Sanoittaja(t):  Tobana
Euroviisutiedot
Vuosi:  1993
Maa:  Belgia
Kieli:  hollanti
Sijoitus:  25.
Pisteet:  3
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Bert Candries
Iemand als jij on Barbara Dexin esittämä kappale, joka edusti Belgiaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viimeiseksi 3 pisteellä.
Ieremia Tabai

| Ieremia Tabai |
| --- | --- |

Kiribatin presidentti
 1979–1991  
Edeltäjä:  -
Seuraaja:  Teatao Teannaki
Henkilötiedot
Syntynyt: 1950
Ieremia Tienang Tabai (s. 1950) oli Kiribatin ensimmäinen presidentti. Hän toimi virassaan vuosina 1979–1991 lukuun ottamatta muutamaa kuukautta vuosina 1982–1983, jolloin presidenttinä toimi Rota Onorio. Vuonna 1991 Tabain seuraajaksi valittiin Teatao Teannaki.
Tabai on kotoisin Nonoutin atollilta eteläisillä Gilbertsaarilla, ja on presidenttikautensa jälkeen edustanut Nonoutia maan parlamentissa. Hän opiskeli Uudessa Seelannissa.
Tabai on myös yksi Kiribati Newstar -sanomalehden perustajista.
ILife

| iLife |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Apple
Kehityshistoria
Vakaa versio:  iLife '11 / 20. lokakuuta 2010
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Kuluttajaohjelmisto
Alusta:  iOS, OS X
Lisenssi:  Omisteinen ohjelmisto
Aiheesta muualla
apple.com
iLife on Applen OS X -käyttöjärjestelmälle kehittämä ohjelmistopaketti, joka sisältää ohjelmat iPhoto, iMovie, iDVD, GarageBand ja iWeb. Ohjelmistopaketti on pyritty suunnittelemaan mahdollisimman helppokäyttöiseksi mutta kuitenkin riittävän monipuoliseksi tavallisille kuluttajille.
iMovien, iTunesin, iDVD:n, iPhoton, GarageBandin ja iWebin ensimmäiset versiot julkaistiin erikseen edellä mainitussa järjestyksessä. iMovie, iTunes ja iPhoto olivat alun perin saatavilla ilmaisena Applen verkkosivuilta, kun iDVD oli saatavilla vain tietokoneille, joissa oli SuperDrive-asema. Ohjelmistot koottiin yhteen pakettiin tammikuussa 2003, jolloin julkaistiin iLifen ensimmäinen versio.
iLife '11 julkaistiin lokakuussa 2010, ja se vaatii Mac OS X:n version 10.6.3 tai uudemman. Ohjelmisto toimitetaan uusien Macintosh-koneiden mukana, mutta sen voi ostaa myös erikseen.
Julkaisut

| Versio | Esittelytapahtuma | OS X | iPhoto | iTunes | iMovie | iDVD | GarageBand | iWeb |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| iLife | Macworld Conference & Expo – 3. tammikuuta 2003 | 10.1 | 2 | 3 | 3 | 3 | - | - |
| iLife '04 | Macworld Conference & Expo – 6. tammikuuta 2004 | 10.2.6 | 4 | 4.2 | 4 | 4 | 1 | - |
| iLife '05 | Macworld Conference & Expo – 11. tammikuuta 2005 | 10.3.4 | 5 | 4.7.1 | HD 5 | 5 | 2 | - |
| iLife '06 | Macworld Conference & Expo – 10. tammikuuta 2006 | 10.4.3 | 6 | 6.0.2 | HD 6 | 6 | 3 | 1 |
| iLife '08 | Erityistapahtuma – 7. elokuuta 2007 | 10.4.9 | 7.0 | Ei sisällytetty | 7.0 | 7.0 | 4.0 | 2.0 |
| iLife '09 | Macworld Conference & Expo – 6. tammikuuta 2009 | 10.5.6 | 8.0 | Ei sisällytetty | 8.0 | 7.0.3 | 5.0 | 3.0 |
| iLife '11 | Erityistapahtuma – 20. lokakuuta 2010 | 10.6.3 | iPhoto '11 | Ei sisällytetty | iMovie '11 | 7.1 | GarageBand '11 | 3.0.2 |
Aiheesta muualla

Apple: iLife