stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jason Allison
Ura

Allison aloitti uransa kotikaupunkinsa collegen joukkueessa. Juniorijääkiekkoa hän pelasi Torontossa, ennen kuin siirtyi OHL:ään pelaamaan London Knightsissa. Vakuuttavan 1992–93 kauden jälkeen Washington Capitals varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 17. Allison jatkoi vielä seuraavan kauden OHL:ssä, ja voitti liigan sekä koko CHL:n parhaan pelaajan tittelin.
Kolmen vajaan kauden Capitalsissa jälkeen Allison myytiin huippumaalivahti Jim Careyn kanssa Boston Bruinsiin, jossa Allison nousi huipulle. Hän oli kahdella Bruins-kaudellaan NHL:n kymmenen parhaan pistemiehen joukossa. Hänet kuitenkin myytiin kauden 2000–01 jälkeen Los Angeles Kingsiin. Kingsissä hän pelasi maineikkaassa LAPD-ketjussa Žigmund Pálffyn ja Adam Deadmarshin kanssa, kunnes hänen uransa katkesi sopimuskiistaan ja loukkaantumiseen.
Allison palasi NHL:ään kaudella 2005–06 Toronto Maple Leafsin pelipaidassa. Toronto ei kuitenkaan uusinut Allisonin yksivuotista sopimustaan kauden jälkeen koska päävalmentaja Paul Mauricen ja GM John Ferguson Jr:n mukaan Allison oli käynyt liian hitaaksi ja vanhaksi. Allison ei pelannut kolmeen kauteen, mutta elokuun 2009 lopulla Toronto kutsui Allisonin kautta 2009–2010 edeltävälle harjoitusleirilleen.
Saavutukset

1994 OHL All-Star -joukkue
1994 OHL:n arvokkain pelaaja
1994 CHL All-Star -joukkue
1994 CHL:n vuoden pelaaja
John James

John James on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
John James (s. 1951), australialainen tennispelaaja
John James (1914–2002), brittiläinen kilpa-autoilija
John James (s. 1937), brittiläinen soutaja
John James (s. 1949), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
John James (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John James”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Johan Koch

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Johan Koch
Syntymäaika: 26. marraskuuta 1984 (ikä 39)
Syntymäpaikka: ,  Ruotsi
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 186 cm
Lempinimi: Kochen
Seura
Seura:  IFK Vänersborg
Junioriseurat
–2003: Selånger SK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2007 |  Selånger SK | – | (–) |
| 2007–2009 |  Broberg/Söderhamn Bandy | – | (–) |
| 2009– |  IFK Vänersborg | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | – | (–) |
Maajoukkue
| 2019– |  Saksa | 4 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. maaliskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. maaliskuuta 2019.
Johan Koch (s. 26. marraskuuta 1984 Söderfors[lähde? ]) on ruotsalais-saksalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa IFK Vänersborgia.
Johan Koch aloitti uransa syksyllä 2003 Sundsvallin Selånger SK:ssa, joka pelasi hänen pelivuosinaan toiseksi korkeinta sarjatasoa. Syksyllä 2007 hän siirtyi Broberg/Söderhamn Bandyyn, jossa hän nousi joukkueen keskeiseksi pelaajaksi. Kahden Broberg-kauden jälkeen Koch siirtyi toiseen Eltserien-seuraan IFK Vänersborgiin, jossa hän on edustanut kevääseen 2019[lähde? ] mennessä kymmenen kautta.
Kochin isänäiti oli kansallisuudeltaan saksalainen. Tällä perusteella Koch sai syksyllä 2018 kaksoiskansalaisuuden eli Ruotsin kansalaisuuden lisäksi Saksan. Kansalaisuuden ottamista ja Saksan joukkueeseen liittymistä edisti kisojen järjestäminen hänen kotipaikkakunnallaan Vänersborgissa. Koch pelasi MM-kisoissa neljä ottelua ja oli vaikuttamassa Saksan menestykseen kisoissa Saksan sijoittuessa seitsemänneksi. Koch oli maalipörssissä korkealla tehtyään kaikkiaan 11 maalia.
Saavutukset

Maajoukkueessa
MM-kisat: 2019
Johan Daniel Frederik Petersen

Johan Daniel Frederik Petersen (21. joulukuuta 1757 Kristiania, Norja – 24. syyskuuta 1816 Kristiania) oli norjalainen kenraalimajuri ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja, sekä kokouksen perustuslakikomitean jäsen.
Tausta

Petersen syntyi Kristianiassa lääninvirkamies Christian Petersenin (k. 1775) perheeseen. Nuoruudessaan Petersen osallistui lyhyen aikaa preussilaiseen sotapalvelukseen ja hänestä tuli ensin kamarijunkkeri ja myöhemmin kamariherra.
Ura > Sotilasura

Petersenistä tuli 2. luutnantti 1773 ja hänet siirrettiin Tanskaan 1780, missä hän palveli ensin Fynin ja myöhemmin Slesvigin jalkaväkirykmenteissä. Vuonna 1788 hän yleni kapteeniksi ja hän palasi Norjaan, 2. Akershusin Jalkaväkirykmenttiin. Bohuslänin sisäänmarssilla hän palveli majurina kenraalimajuri Hesselbergin alaisuudessa. Vuonna 1790 hänestä tuli komppanianpäällikkö norske gevorbne Jægerkorpsissa. Hän palasi 2. Akershusin rykmenttiin 1801 majurina. Kun sota Englantia vastaan syttyi 1807, hän johti rykmentin musketööripataljoonaa, joka suojasi Larvikia. Sodassa Ruotsia vastaan 1808 hän palveli Prikaati Holstissa, joka ei joutunut suurempiin taisteluoperaatioihin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1808 ja hänestä tuli søndenfjældske gevorbne Infanteriregimentin komentaja. Vuonna 1810 hänet ylennettiin everstiksi.
Ura > Kansalliskokousedustaja ja kenraali 1814

Petersen valittiin rykmenttinsä edustajana Eidsvollin kansalliskokoukseen, missä hänet valittiin myös perustuslakikomiteaan. Hän kuului itsenäisyyspuolueen tanskalaismielisimpään siipeen. Hän ei ollut aktiivisimpia keskustelijoita, mutta 18. toukokuuta hän yritti vetää Nicolai Wergelandia vastuuseen tämän huhtikuisista sanomisista, joissa hän oli kritisoinut prinssi Kristian Fredrikin asemaa kokouksessa ja kuningaskandidaattina.
Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi kesän 1814 Ruotsi-sodassa, missä hän toimi Frederiksstenin linnoituksen toisena komentajana. Jouduttuaan luovuttamaan linnoituksen ruotsalaisille aselevon yhteydessä hän jäi eläkkeelle asevoimista.
Harrastukset ja yksityiselämä

Petersen oli innokas harrastajanäyttelijä ja vilkkaana persoonana tunnettu henkilö Kristianian kulttuuripiireissä. Hänen puolionsa oli Henriette Frederikke Scheel, pääministeri ja salaneuvos Jørgen Erik Scheelin tytär, minkä kautta hänellä oli hyvät suhteet prinssi Christian Augustiin. Petersen oli eräs Christiania dramatiske Selskabin ensimmäisiä jäseniä ja hänellä oli rooli ryhmän ensimmäisessä näytännössä 1780. Palattuaan Tanska-komennuksensa jälkeen Kristianiaan hän kuului ryhmän aktiivisimpiin näyttelijöihin. 1799 hän oli vaimonsa kanssa eräs pysyvän teatteritoiminnan perustajia Kristianiaan.
Joakim Donner

Joakim Jalmar Donner (s. 19. joulukuuta 1926 Helsinki) on suomalainen professori ja kvartäärigeologi. Hän oli Helsingin yliopiston geologian ja paleontologian professori vuosina 1965–1990, ja hän kuuluu maailman merkittävimpiin kvartäärigeologian tutkijoihin.
Donnerin isä oli kielitieteilijä ja itsenäisyysmies Kai Donner. Hänen veljiään ovat eläintieteilijä Kai Otto Donner sekä kirjailija ja elokuvaohjaaja Jörn Donner.
Donner valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1959 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1973.
Aiheesta muualla

Donner, Joakim hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Jessica Lucas

| Jessica Lucas |
| --- | --- |
 Jessica Lucas vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1985 (ikä 39) Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jessica Lucas (s. 24. syyskuuta 1985 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan rooleistaan televisiosarjoissa Edgemont (2001–2005), Melrose Place (2009–2010), Cult (2013) ja Gotham (2015–2019), sekä elokuvissa The Covenant (2006), Cloverfield (2008) ja Evil Dead (2013).
Aiheesta muualla

Jessica Lucas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jason-3

| Jason-3 |
| --- | --- |

COSPAR ID:  2016-002A
SATCAT №:  41240
Organisaatio:  NASA CNES NOAA EUMETSAT
Valmistaja:  Thales Alenia Space
Tehtävätyyppi:  tiedesatelliitti
Laukaisu:  17. tammikuuta 2016 18.42 UTC Vandenberg AFB SLC-4E
Laukaisualus:  Falcon 9 v1.1
Kiertorata
Viitejärjestelmä:  Maakeskeinen
Kiertorata:  LEO
Isoakselin puolikas:  7719 km
Eksentrisyys:  0,0007912
Inklinaatio:  66,0°
Kiertoaika:  112,5 min
Apoapsis:  1357,4 km
Periapsis:  1342,5 km
Epookki:  15. huhtikuuta 2016 9.19 UTC
Jason-3 on kansainvälinen Maan meriä ja ilmastonmuutosta tutkiva tieteellinen satelliitti. Sen pääinstrumentti on tutka-altimetri, jolla mitataan merenpinnan korkeutta.
Jason-3 on jatkumoa vuosina 2001 ja 2008 laukaistulle Jason-1- ja Jason-2-satelliiteille. Jason-3 on Yhdysvaltain NASAn ja NOAAn, Ranskan CNES’n ja Euroopan EUMETSATin yhteishanke. Satelliitti laukaistiin onnistuneesti SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla 17. tammikuuta 2016 kello 18.42 UTC-aikaa 66 asteen inklinaation polaariradalle Kaliforniasta.
Satelliitin rakensi Thales Alenia Space.
Historia

Jason-3 oli alun perin tarkoitus laukaista 22. heinäkuuta 2015, mutta laukaisua lykättiin ensin 9. elokuuta, kun satelliitin yhdestä moottorista löydettiin epäpuhtauksia. Moottori jouduttiin korvaamaan uudella. Laukaisu viivästyi jälleen tämän jälkeen, kun Falcon 9 -raketin CRS-7 -rahtilento epäonnistui raketin tuhouduttua noin kaksi minuuttia laukaisun jälkeen. Jason-3 laukaistiin lopulta onnistuneesti 17. tammikuuta 2016 kello 18.42 UTC-aikaa Vandenberg Air Force Basesta, Kaliforniasta. Laukaisun yhteydessä SpaceX saada raketin ensimmäisen vaiheen laskeutumaan ASDS-lautalle. Raketti osui onnistuneesti lautalle, mutta kaatui yhden tukijaloista petettyä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jason-3 NASAn JPL:n verkkosivuilla
Jason-3 NASAn JPL:n Ocean Surface Topography -ohjelman verkkosivuilla
Jason-3 NOAAn verkkosivuilla
Jason-3 CNES’n verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jason-3 EUMETSATin verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jason-3 ESAn eoPortal -verkkosivulla
Jason-3-satelliitin kiertoradalle laukaissut Falcon 9 -raketti laukaisualustalla 16. tammikuuta 2016.
John James (kilpa-autoilija)

| John James> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   brittiläinen
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1951
Talli(t):  Maserati
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1951
Viimeinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1951
John Martin James (10. toukokuuta 1914 Packwood, Englanti – 27. tammikuuta 2002 St. Julian's, Malta) oli brittiläinen F1-kuljettaja ja insinööri. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1951, Britannian GP:hen, joka päättyi keskeytykseen eikä hän saavuttanut pisteitä. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa, mutta vuoden 1952 sääntömuutokset rajoittivat hänen osallistumistaan itsemuokatulla Maseratillaan Formula Libreen ja saivat hänet lopettamaan kilpa-ajamisen vuonna 1953.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 | John James | Maserati 4CLT/48 | Maserati S6 | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR Kesk. | GER | ITA | ESP | - | 0 |
Jessica Lindell-Vikarby

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lindell-Vikarby Semmeringissä 2008. |  Lindell-Vikarby Semmeringissä 2008. |  Lindell-Vikarby Semmeringissä 2008. |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Vail / Beaver Creek 2015 | suurpujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Serre Chevalier 2003 | suurpujottelu |  |
Jessica Lindell-Vikarby (s. 7. helmikuuta 1984 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän kilpaili pääasiassa syöksylaskussa, supersuurpujottelussa ja suurpujottelussa.
Lindell-Vikarby voitti vuonna 2003 suurpujottelun junioreiden maailmanmestaruuden ja sijoittui St.Moritzin MM-kilpailuissa kahdeksanneksi alppiyhdistetyssä ja 13:nneksi super-G:ssä. Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005 hän oli syöksylaskussa kuudes ja alppiyhdistetyssä yhdestoista. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kahdeksanneksi. Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli supersuurpujottelussa kahdestoista. Seuraavana päivänä hän loukkaantui syöksylaskun harjoituksissa niin pahoin, ettei kilpaillut enää loppukauden aikana. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui supersuurpujottelussa 14:nneksi ja suurpujottelussa seitsemänneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli supersuurpujottelussa 15:s ja suurpujottelussa 13:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sai pronssia suurpujottelussa.
Lindell-Vikarby sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan seitsemäs Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2002. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän sai oltuaan kolmas Lake Louisen supersuurpujottelussa 2. joulukuuta 2007. Toisen palkintosijansa – ja ensimmäisen voittonsa – hän saavutti Cortina d’Ampezzon super-G:ssä 26. tammikuuta 2009. Kuusi päivää myöhemmin hän sijoittui Garmisch-Partenkirchenin super-G:ssä kolmanneksi. Toisen voittonsa Lindell-Vikarby saavutti Beaver Creekin suurpujottelussa 1. joulukuuta 2013. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli toinen Sankt Moritzin suurpujottelussa. Hän sijoittui toiseksi myös Lienzin suurpujottelussa. Åren ja Lenzerheiden suurpujotteluissa hän oli kolmas. Hän sijoittui kauden 2013–2014 suurpujottelucupissa toiseksi.
Lindell-Vikarby voitti Ruotsin mestaruuden syöksylaskussa 2006, 2008 ja 2011, supersuurpujottelussa 2006, 2008, 2011 ja 2013 ja suurpujottelussa 2007, 2008, 2011, 2012 ja 2013.
Lindell-Vikarby ilmoitti lopettavansa uransa 14. heinäkuuta 2015 muun muassa selkävaivojen vuoksi.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
John Williams

John Williams -nimisiä henkilöitä ovat:
John Williams (1903–1985), brittiläinen näyttelijä
John George Williams (1913–1997), englantilainen lintutieteilijä
John A. Williams (1925–2015), yhdysvaltalainen kirjailija
John Edward Williams (1925–1994), yhdysvaltalainen kirjailija
John Sharp Williams (1854–1932), yhdysvaltalainen poliitikko
John Williams (s. 1941), brittiläis-australialainen kitaristi
John Williams (s. 1932), yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä
John Williams (s. 1953), yhdysvaltalainen jousiampuja
John Williams (1962–2015), yhdysvaltalainen koripalloilija
John Williams (s. 1966), yhdysvaltalainen koripalloilija
John Williams (s. 1965), yhdysvaltalainen kenttäratsastaja
John Williams (1946–1978), brittiläinen ratamoottoripyöräilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Williams”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jere Aallikko

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jere Julius Aallikko
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Imatra, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: OTP
Junioriseurat
: PaSa
2006–2011: IPS
2012–2013: Honvéd
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2011 | IPS | 39 | (10) |
| 2012–2013 | Honvéd | 0 | (0) |
| 2014–2015 | Levadia | 7 | (0) |
| 2014–2015 | → Levadia II | 21 | (3) |
| 2015 | Notodden | 6 | (0) |
| 2015 | → Notodden 2 | 19 | (6) |
| 2016 | Kultsu | 9 | (1) |
| 2017–2020 | AC Oulu | 93 | (12) |
| 2021– | OTP | 19 | (2) |
Maajoukkue
| 2013 | Suomi U19 | 3 | (0) |
| 2013 | Suomi U20 | 1 | (0) |
| 2015 | Suomi U21 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. helmikuuta 2022.
Jere Julius Aallikko (s. 28. helmikuuta 1994 Imatra) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Kakkosen OTP:ssa. Aallikko on pelannut Viron Meistriliigassa Levadian riveissä.
Seurajoukkueet

Jere Aallikon pelaajaura aikuisten tasolla alkoi Kolmosessa IPS:n riveissä kaudella 2010. Aallikko siirtyi tammikuussa 2012 unkarilaisen Honvédin organisaatioon, jossa pelejä kertyi vain juniorijoukkueissa. Aallikko siirtyi kaudeksi 2014 Viron Meistriliigan Levadiaan, jossa hän pelasi seitsemän Viron liigan ottelua. Aallikko pelasi myös yhdessä Mestarien liigan karsintaottelussa heinäkuussa 2014 sekä Levadian reservijoukkueessa Viron kakkostasolla Esiliigassa. Levadia voitti kaudella 2014 Meistriliigan ja Viron mestaruuden. Aallikko aloitti kauden 2015 Levadiassa, mutta siirtyi loppukaudeksi Norjan 2. divisjonissa pelanneeseen Notoddeniin.
Aallikko palasi Suomeen kaudella 2016, kun hän teki loppukauden sopimuksen Kakkosessa pelanneen Kultsun kanssa. Aallikko pelasi loppukauden aikana yhdeksän ottelua Kakkosessa. Tammikuussa 2017 Aallikko siirtyi Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2017 yhteensä 24 Ykkösen ottelua. Kaudella 2018 Aallikko pelasi 25 Ykkösen ottelua ja teki niissä neljä maalia. Aallikko teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa myös kausista 2019–2020. Aallikko pelasi kaudella 2019 yhteensä 22 Ykkösen ottelua ja kaudella 2020 niin ikään 22 sarjaottelua, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Hän siirtyi kaudeksi 2021 Kakkosessa pelaavan OTP:n riveihin.
Maajoukkue

Jere Aallikko debytoi ikäluokkansa (1994) maajoukkueessa 19-vuotiaana 22. maaliskuuta 2013 Traiskirchenissä pelatussa ottelussa Itävalta–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kolme maaottelua ja yhden ottelun vuotta vanhempien (1993) maajoukkueessa.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Aallikko debytoi 20-vuotiaana 16. tammikuuta 2015 Pietarissa pelatussa ottelussa Viro–Suomi. Aallikko pelasi kaksi nuorten maaottelua.
Aiheesta muualla

Jere Aallikko Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jere Aallikko Soccerwayn sivuilla
John Williams (kitaristi)

John Williams (s. 24. huhtikuuta 1941 Melbourne, Australia) on brittiläis-australialainen kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten taidemusiikin esittäjänä, mutta hän on toiminut monien erilaisten musiikkityylien parissa.
Williamsia opetti aluksi hänen isänsä Len Williams. 12-vuotiaana hän siirtyi Espanjaan Andrés Segovian oppilaaksi. Myöhemmin hän opiskeli pianonsoittoa Royal College of Musicissa Lontoossa, koska koulussa ei ollut tuolloin kitaransoiton osastoa. Williamsin valmistuttua hänelle tarjottiin mahdollisuus perustaa kyseinen osasto. Hän tarttui tilaisuuteen ja johti osastoa ensimmäiset kaksi vuotta. Williams on siitä lähtien pitänyt yhteyttä Collegeen ja Northern Collegeen Manchesterissa. Hän toimii Royal Academy of Musicissa vierailevana professorina.
Williams on tehnyt yhteistyötä Julian Breamin ja Paco Peñan kanssa ja soittanut Sky-yhtyeessä. Hän on toiminut myös säveltäjänä ja sovittajana. Useat säveltäjät, kuten Stephen Dodgson, André Previn, Patrick Gowers, Richard Harvey ja Steve Gray, ovat omistaneet Williamsille kitarasävellyksiä. Hän on luonut myös australialaisten säveltäjien, kuten Phillip Houghtonin, Peter Sculthorpen ja Nigel Westlaken, kanssa kitarasävellyksiä, jotka tuovat esiin hänen kotimaansa tunnelmaa.
Johan Miklin

Johan Miklin (4. maaliskuuta 1726 Gagnef – 21. kesäkuuta 1787 Linköping) oli ruotsalainen urkuri.
Miklin oli Linköpingin tuomiokirkon urkuri ja musiikkijohtaja (director musices) vuosina 1754–1787. Hän toimi urkurina myös Uppsalan tuomiokirkossa ja mahdollisesti Västeråsissa. Hänestä tuli hovikapellin jäsen vuonna 1751 ja 1752. Miklin keräsi vuonna 1760 koraalikirjan (Koralbok av Johan Mecklin/Miklin), joka nykyään kuuluu Musik- och teaterbiblioteketin kokoelmaan. Miklin oli Johan Adolph Mecklinin isä.
Jigotai

| Jigotai ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1970
Paikkakunta:   Jyväskylä, Suomi
Lajit:  aikido, iaido, judo,jujutsu, karate, kickboxing, taido, taiji
Puheenjohtaja:  Jaakko Vilmusenaho
Jigotai ry on 1970 perustettu Jyväskylän ja Keski-Suomen suurin budoseura. Tällä hetkellämilloin? budolajeja Jigotaissa ovat aikido, iaido, judo, jujutsu, karate, kickboxing, taido ja taiji. Seuralla on monissa lajeissa aktiivista junioritoimintaa.
Jigotain judovöitä tatamilla
Aiheesta muualla

Jigotai Ry:n kotisivut
Europen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Europe esiintymässä Ruotsissa Tukholmassa vuonna 2016.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 11 |  |
| ↙Livealbumit | 8 |  |
| ↙Kokoelmat | 5 |  |
| ↙EP:t | 1 |  |
| ↙Singlet | 35 |  |
| ↙Musiikkivideot | 24 |  |
Europe on Ruotsin Upplands Väsbyssä vuonna 1979 perustettu rockmusiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen perustivat laulaja Joey Tempest, kitaristi John Norum, basisti Peter Ollson ja rumpali Tony Reno ja yhtye tunnettiin alun perin nimellä Force, ennen kuin se muutti nimensä Europeksi vuonna 1982.
Studiojulkaisut

Europe (1983)
Wings of Tomorrow (1984)
The Final Countdown (1986)
Out of This World (1988)
Prisoners in Paradise (1991)
Start from the Dark (2004)
Secret Society (2006)
Last Look at Eden (2009)
Bag of Bones (2012)
War of Kings (2015)
Walk the Earth (2017)
Kokoelmat

1982–1992 (1993)
Definitive Collection (1997) (sisältää ennen julkaisemattoman kappaleen Break Free)
Europe: Super Hits (1998)
1982–2000 (1999) (1982–1992:n uudelleenjulkaisu, uutena kappaleena "The Final Countdown 2000", tekno-mix)
Rock the Night: The Very Best of Europe (2004)
Steel Box Collection: Europe Greatest Hits (2009)
Europe: The Collection (2009)
Livealbumit

The Final Countdown Tour 1986 (2004)
Extended Versions (2007)
Almost Unplugged (2008)
Live! At Shepherd’s Bush, London (2011)
Live Look at Eden (2011)
Live at Sweden Rock – 30th Anniversary Show (2013)
EP:t

On the Loose (1985)
Singlet

| --- | --- |
 Seven Doors Hotel (1983)  Lyin' Eyes (1983)  Dreamer (1984)  Stormwind (1984)  Open Your Heart (1984)  Rock the Night (1985)  The Final Countdown (1986)  Love Chaser (1986)  Rock the Night (1986)  Carrie (1987)  Cherokee (1987)  Open Your Heart (1988)  Superstitious (1988)  Open Your Heart (1988)  Let the Good Times Rock (1989)  More Than Meets the Eye (1989)  Sign of the Times (1989)  Tomorrow (1989) :  Priseners in Paradise (1991)  I'll Cry for You (1991)  Halfway to Heaven (1992)  Sweet Love Child (1993)  The Final Countdown 2000 (1999)  Got to Have Faith (2004)  Hero (2004)  Always the Pretenders (2006)  Last Look at Eden (2009)  New Love in Town (2009)  Not Supposed to Sing the Blues (2012)  Firebox (2012)  Bring it All Home (2013)  War of Kings (2015)  Days of Rock 'n' Roll (2015)  The Final Countdown (30th Anniversary Edition)  Walk the Earth (2017)  Hold Your Head Up (2023)
DVD-julkaisut

Rock the Night: Collectors Edition (2004) (Yhdysvalloissa nimellä Rock the World)
The Final Countdown Tour 1986 (2004) (julkaistu vain Japanissa)
Live from the Dark (2005)
The Final Countdown Tour 1986, Live in Sweden 20th anniversary edition (2006)
Balls ’N’ Banners Tour 2011, Live At Shepherd’s Bush, London (2011)
Musiikkivideot

In the Future to Come (1983)
The Final Countdown (1986)
Rock the Night (1986)
Carrie (1986)
Cherokee (1987)
Superstitious (1988)
Open Your Heart (1988)
Let the Good Times Rock (1988)
Prisoners in Paradise (1991)
I'll Cry for You (1991)
Halfway to Heaven (1992)
The Final Countdown 2000 (1999)
Got to Have Faith (2004)
Hero (2004)
Always the Pretenders (2006)
Last Look at Eden (2009)
New Love in Town (2009)
Not Supposed to Sing the Blues (2012)
Firebox (2012)
War of Kings (2015)
Days of Rock 'n' Roll (2015)
Walk the Earth (2017)
The Siege (2018)
Turn to Dust (2019)
Hold Your Head Up (2023)