Juutalaisuuden vaikutus islamiin
Uskontojen rakenneyhtäläisyys: Mooses ja Muhammed

Geigerin työ käsitteli pelkästään Koraanista löytyvien asioiden samankaltaisuutta juutalaisen uskon kanssa. Myöhemmät tutkijat ovat laajentaneet Geigerin työtä tarkastelemalla islaminuskon muita yhtäläisyyksiä juutalaisuuteen, sillä Koraanista jäävät vielä puuttumaan monet islamin keskeiset opit. Yehuda Nevo ja Judith Koren kirjoittavat, että abbasidien tullessa valtaan 750-luvulla islaminuskolta puuttui profeetta Muhammedia koskeva historia ja elämäkerta, jollainen oli Mooseksella ja Jeesuksella.  Profeetan elämäkerran laati lopulta suullisten kertomusten pohjalta Ibn Ishaq  Bagdadissa 760-luvulla. Vertaileva uskontotiede on kiinnittänyt huomiota uskontojen mytomorfiaan eli siihen, että eri uskonnoissa esiintyy samankaltaisia myyttisiä rakenteita. Profeetta Muhammedin yhtäläisyydet Vanhan Testamentin Mooseksen kanssa ovat pitkälle meneviä ja tekevät Muhammedista tavallaan uudelleensyntyneen Mooseksen. Islaminuskon yleisrakenne seuraa vastaavasti juutalaisuuden rakennetta. Islamilaiset uskonoppineet tulkitsevat näitä yhtäläisyyksiä siten, että tällä tavoin juutalaisuus ennakoi Muhammedin saapumista. Seuraavia vastaavuuksia on lueteltu hahmojen välillä.
Molemmat profeetat olivat orpoja.
Oikeiden vanhempiensa sijaan he varttuvat päällikön perheessä (faarao ja klaanijohtaja Abu Talib).
Kummastakin tulee vainotun kansan uskonnollinen ja poliittinen johtaja (juutalaiset Egyptissä, muslimit Mekassa).
Molemmille Jumala ilmestyy vuorella (Siinai tai Hira) ja antaa pyhän kirjan (Tooran tai Koraanin).
Profeetan sanoma kohtaa aluksi vastarintaa (Kultainen vasikka ja Mekan monijumalaisuus), joka kuitenkin voitetaan.
Oman identiteettinsä löytänyt kansa (muslimit tai juutalaiset) joutuu vainotuksi, jolloin lähdetään pakomatkalle (Siinain erämaa tai pako Etiopiaan ja sitten Medinaan eli hidžra).
Mooses saa apua veljeltään Aaronilta, Muhammed ystävältään Abu Bakrilta.
Molemmat profeetat johdattavat väkensä vaikeuksien kautta voittoon, jolloin vesi, todellinen tai symbolinen, tarjoaa pelastuksen (Punainen meri vs. Vallihautasota).
Hyvästejä jättäessään molemmat nimittävät työlleen kaksitoista jatkajaa.
Luvattu maa eli Palestiina jää molemmilta näkemättä, sillä vasta heidän seuraajansa (Joosua tai kalifi Umar) johdattaa kansansa sinne.
Tällöin ylitetään joki (Jordan tai sen sivujoki Jarmuk).
Profeetat jättävät kansalleen Jumalan lain määräykset pyhässä kirjassaan (Toora tai Koraani).
Sitä täydentää heidän henkilökohtainen esimerkkinsä (sunna).
Profeettojen sunna kootaan talteen vasta myöhemmin suullisesta perimätiedosta (mišna tai šaria).
Muhammed ja Mooses ovat molemmat poliittisia ja sotilaallisia johtajia, joiden johdolla kansa valloittaa oman valtionsa (Mooseksen kohdalla tehtävä siirtyy hänen seuraajalleen Joosualle). Toiseksi heillä on suora yhteys Jumalaan, jolta he saavat Pyhän kirjan ja uskonnon. Kolmanneksi heidän kauttaan annetaan lainsäädäntö siten, että suullinen muistitieto heidän antamastaan esikuvasta kirjataan talteen, tosin vasta myöhemmin (mišna tai šaria). Näin heillä molemmilla on kolme suurta ja keskenään identtistä roolia.
Muuan yhtäläisyys liittyy vain šiialaisuuteen ja koskee imaamien roolia. Mooseksen ja Muhammedin profeetallinen perintö ei jatkunut heidän omien poikiensa kautta, sillä Muhammedin pojat kuolivat nuorina, ja Mooseksen poikien osalta Raamattu esittää monimutkaisia selityksiä. Molempien osalta perintö jatkui heidän läheisen auttajansa ja sukulaisensa kautta. Moosekselle se oli hänen veljensä Aaron, josta perinnöllinen juutalainen papisto katsoi polveutuvansa. Aaronin sanottiin olleen ensimmäinen pappi. Islamissa šiialaisuuteen kuuluu näkemys, että imaamien ketju alkoi Ali ibn Abi Talibista, joka oli profeetta Muhammadin ottopoika, vävy ja hänen serkkunsa.