stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itsekorostusvinouma

Itsekorostusvinouma tai itsetehostusvinouma  (englannista self-serving bias) on kognitiivinen tai havaitsemiseen liittyvä prosessi, jonka taustalla on tarve ylläpitää ja vahvistaa omaa itsetuntoa tai taipumus nähdä itsensä liian suotuisassa valossa. Tämä perustuu käsitykseen, jossa yksilöillä on taipumus selittää omat menestyksensä sisäisillä tekijöillä, kuten kyvyillä tai ponnisteluilla, mutta omat epäonnistumisensa ulkoisilla tekijöillä, kuten huonolla onnella tai epäreiluilla olosuhteilla.
Kun ihmiset hylkäävät negatiivisen palautteen pätevyyden, keskittyvät omiin vahvuuksiinsa ja saavutuksiinsa mutta sivuuttavat omat virheensä ja epäonnistumisensa tai ottavat enemmän kunniaa ryhmän työstä kuin antavat muille jäsenille, he suojelevat itsetuntoaan uhkalta ja loukkaukselta. Nämä kognitiiviset ja havaitsemiseen liittyvät taipumukset ylläpitävät harhoja ja virheitä. Ne myös tyydyttävät itsetunnon tarvetta. Esimerkiksi opiskelija, joka selittää hyvän arvosanan tentissä omalla älykkyydellään ja valmistautumisellaan, mutta huonon arvosanan opettajan huonolla opetustaidolla tai epäreiluilla tenttikysymyksillä, saattaa osoittaa itsekorostusvinoumaa. Tutkimukset ovat osoittaneet, että samanlaisia selityksiä tehdään erilaisissa tilanteissa, kuten työpaikalla, ihmissuhteissa, urheilussa, ja kuluttajapäätöksissä.
Sekä motivaatioprosessit (esim. itsensä arvioiminen, itsensä esittäminen muille) että kognitiiviset prosessit (esim. hallintakäsitys, itsetunto) vaikuttavat itsekorostusvinoumaan.
Vinoumassa on sekä kulttuurienvälisiä (esim. individualististen ja kollektivististen kulttuurien erot) sekä erityisiä kliinisiä väestöryhmiä, kuten masentuneita koskevia näkökohtia. Suurin osa tutkimuksista, jotka ovat tutkineet sitä, miten ihmiset selittävät omia onnistumisiaan ja epäonnistumisiaan, ovat kysyneet osallistujilta heidän omia näkemyksiään siitä, mikä vaikutti heidän tuloksiinsa. Nämä näkemykset on saatu joko muuttamalla kokeellisesti tehtävien vaikeutta tai lopputulosta tai kysymällä osallistujilta heidän kokemuksistaan oikeissa elämäntilanteissa. Jotkut nykyaikaisemmat tutkimukset ovat kuitenkin siirtäneet painopistettään fysiologisiin manipulaatioihin, kuten tunteiden herättämiseen ja hermoston aktivoimiseen, yrittääkseen ymmärtää paremmin biologisia mekanismeja, jotka vaikuttavat itsetehostusvinoumaan.
Jaroslav Paška

Jaroslav Paška (20. kesäkuuta 1954 Banská Štiavnica – 15. heinäkuuta 2021) oli slovakialainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen. Hän edusti Slovakian kansallispuoluetta ja oli jäsenenä Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -ryhmittymässä.
Paška oli naimisissa Juliana Paškován kanssa ja heillä oli kaksi lasta.
Käännös suomeksi
Jabaran kalmisto

| Jabaran kalmisto> Jabaran kalmed.Sijainti |
| --- | --- |
 Jabaran kalmisto
Koordinaatit:  59°26′9″N, 26°59′33″E
Valtio:  Viro
Historia
Tyyppi:  kalmisto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jabaran kalmisto (tai Jäbara) (vir. Jabaran kalmed) sijaitsee Virossa Jabaran lähellä noin 3 kilometriä Purtsen suulta itään noin 1,5 kilometriä rannasta. Kalmistoalue koostuu yhdeksästä pienemmästä kalmistosta. Kalmistot sijaitsevat peltoaukealla moreeniselänteellä, jota kutsutaan nimellä Kärrismägi, 300 metriä pitkänä hautarivistönä. Näistä kauempana on erillinen kalmisto A. Hautaukset on ajoitettu vanhemmalta rautakaudelta aina kansainvaellusajalle eli 500 eaa. − 500 jaa.
Kalmistossa käytettiin erilaisia hautaustapoja, joita kutsutaan kivikirstu- ja tarhahautaukseksi. Hautoihin tehtiin sekä ruumis- että polttohautauksia. Ruumishautaus oli vallitseva tapa 0−200 jaa., mutta ennenkin käytettyä polttohautausta alettiin käyttää useimmin 200−400 jaa. 300-luvulla pronssiesineet saattoivat sulaa polton seurauksena, mutta sitten 400-luvulla palattiin taas ruumishautaamiseen takaisin.
Kalmistoa tutkittiin vuosina 1925−26 ja 1933−34. Se on suurin Virossa tutkittu vanhemman rautakauden kivikalmistoryhmä.
Kalmistot

Kaivauksissa löydettiin haudoista runsaasti esineistöä. Suuren löytöryhmän muodostavat korut ja työkalut. Koruja olivat muun muassa soljet, sormukset, rannerenkaat ja helmet. Monet kurutyypit ovat Virossa olleet harvinaisuuksia ja siten tuontitavaraa. Eräästä haudasta löytyi rautakampa.
Kalmistot > Kalmisto A

Kalmisto A on kivikirstuhautaus, jossa laakakiviä on ladottu ympyräksi, jonka halkaisija on 8−9 metriä ja korkeus 75 senttimetriä. Se sijaitsee muista haudoista erillään hieman kauempana ja edustaa vanhempaa hautaustraditiota. Keskellä ympyrää oli neljästä laatasta muodostettu kirstu. Päälimmäisessä 20−30 senttimetrin kivikerroksesta löydettiin kivien sekaan kylvettyjä palaneen luunpalasia. Haudasta on peräisin Viron vanhimmat rautaesineet.(A) Hauta ajoitetaan esineiden perusteella esiroomalaisen rautakauden alkuun. Hautaan on haudattu kahdesti. Kirsutussa palamattomia luita. Sen vieressä toinen huonostisäilynyt arkku, jossa oli ruumishauta. Kaakkoisosassa vielä kaksi arkkua, josta toisesta löytyi kaulakoru, rautainen pitkä puukko, pieni veitsi ja pronssinen rannekoru. Muualta kirstun ympäriltä löytyi vielä 8 muuta hautaa alemman kerroksen päältä.
Kalmistot > Kalmisto B

Kalmisto B on tarhakalmisto, jonka ulkomitat ovat 43 metriä pitkä ja 17−18 metriä leveä. Tarhojen kivimuurit oli rakennettu kalkkikivistä ja vähintään 8 tarhaa oli ryhmitetty yhteen pitkään riviin. Tarharivin suuntaus oli lounais-koillis-suuntainen. Maahan oli haudattu sekä palamattomia että poltettuja luita sekaisin niin, ettei yksittäisiä hautoja pystynyt erottamaan. Eteläpuolisten tarhojen I−III löydöt olivat samanlaisia kuin C-kalmistossakin: vaateneuloja, rannerenkaita ja sormuksia. Vaikutti siltä, että tarha V oli ensimmäinen paikalle rakennettu hautaus. Muut tarhat rakennettiin myöhemmin tämän tarhan kummallekin puolelle. Tarhojen IV−VI hauta-antimet olivat erilaisia: ohimosoljet, lasihelmiä, massiivisia käsikoruja ja muita 200-luvulle tyypillisiä koruja. Loput tarhat sisälsivät edellisten hautojen koruja, mutta näissä olivat mukana myös 300-luvun jousisolkia.
Esinelöytöjen valossa tarhat I−III tehtiin 100-luvulla, tarhat IV−VI 200-luvulla ja VII ja VIII 200−300-luvulla. 100-luvulla oli ruumishautaus vallitseva tapa, mutta rinnakkainen polttohautaus yleistyi myöhemmin 200–300-luvulla vallitsevaksi tavaksi.
Kalmistot > Kalmisto C

Kalmisto C on tutkittu 1927 ja se oli 43 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Kalmiston korkeus kohosi 1,6 metrin korkeuteen. Kalmiston eteläosassa oli kaksi kirstua ruumiahautoineen. Viereisessä jälkihautauksessa oli vainajalla ollut vanhempaan roomalaiseen rautaikaan, tai sitä edeltävään aikaan, kuuluva rannekoru. Kalmiston C rakenteissa on joitakin tarhakalmiston piirteitä, vaikka siinä onkin löydetty kivikirstuja.
Kalmiston C keski ja itä-osissa oli alun perin viidestä ryhmästä koostuva tarhakalmisto. Eri tarhoista löyti tasaisesti eri puolille jakaantuneina 25 eri esinetyyppiä, jotka ajoitettiin 100-luvulle.
Kalmistot > Kalmisto E

Kalmisto E oli poikkeavasti pyöreä tarhakalmisto, jossa oli vain yksi suorakulmainen tarha. Kalmiston halkaisija oli 9−10 metriä ja se oli 75 senttimetriä korkea. Hautoihin oli tehty sekä ruumis- että polttohautauksia ja esineet ajoitettiin 500 eaa. − 500 jaa.
James F. Reilly

| James Francis Reilly, II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1954 (ikä 70) Mountain Home Air Force Base,  Idaho
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  geologi
Ura
Tyyppi:  astronautti
Aika avaruudessa:  35 pv. 10 h 34 min.
Lennot

:  STS-89
 
:  STS-104
 
:  STS-117
 
James Francis "JR" Reilly (II) (s. 18. maaliskuuta 1954) on yhdysvaltalainen geologi ja astronautti. Hän on syntynyt Mountain Homen lentotukikohdassa, Idahon osavaltiossa. Hän pitää kuitenkin Mesquitea Teksasin osavaltiossa kotikaupunkinaan. Vapaa-aikanaan Reilly kalastaa, metsästää sekä pelaa eurooppaista jalkapalloa. Reilly on myös upseeri Yhdysvaltain maavoimien reservijoukoissa.
Koulutus

Reilly suoritti Teksasin yliopistossa alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1977 pääaineenaan geologia. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti samasta pääaineesta vuonna 1987. Tohtoriksi Reilly väitteli vuonna 1995.
Astronauttiura

Reilly valittiin astronautiksi vuonna 1994 ja vuotta myöhemmin hän sai valtuudet toimia tehtäväspesialistina avaruuslennoilla. Neitsytlentonsa Reilly suoritti tehtäväspesialistin ominaisuudessa Endeavourilla vuonna 1998, jolloin STS-89 -tehtävä vei hänet Mir-avaruusasemalle. Toisella avaruuslennollaan vuonna 2001 Reilly oli mukana tehtäväspesialistina Atlantiksella. STS-104 -tehtävässä Reilly oli mukana kokoamassa Kansainvälistä avaruusasemaa. Tehtävän aikana hän suoritti kolme avaruuskävelyä yhdessä astronautti Michael Gernhardtin kanssa. Kolmannen avaruuslentonsa Reilly suoritti jälleen Atlantiksella. STS-117 -tehtävän aikana hän suoritti yhdessä astronautti John Olivaksen kanssa kaksi avaruuskävelyä asentaen muun muassa uusia runkoelementtejä. Avaruudessa hän on viettänyt 517 tuntia. Avaruuskävelyä hänellä on takanaan 16 tuntia ja 30 minuuttia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASA:n elämäkertasivut
Jacques Veneruso

Jacques Veneruso
Jacques Veneruso (s. 1959 Bône, Algeria) on ranskalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on tehnyt musiikkia useille artisteille. Veneruso soitti aikoinaan Canada-yhtyeessä yhdessä muun muassa Erick Benzin kanssa. Nykyään Veneruso toimii myös Carole Fredericksin, Patrick Fiorin, Florent Pagnyn ja Michel Sardoun kiertueiden musiikillisena johtajana.
Veneruson musiikin tulkitsijoita

Anggun
Tina Arena
Gildas Arzel
France D'Amour
Cécilia Cara
Céline Dion
Leyla Doriane
Les Enfants de la Terre
Faudel
Florence
Patrick Fiori
Carole Fredericks
Garou
Johnny Hallyday
Ishtar Alabina
Michael Jones
Angélique Kidjo
Marilou
Yannick Noah
Florent Pagny
Michel Sardou
Daniele Stéfani
Roch Voisine
Julie Zenatti
Nanette Workman
Jacob Andersson

| Jacob Andersson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Uumaja, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  76 kg
Seura
Seura:  Frisk Asker
Sarja:  EliteHockey Ligaen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Skellefteå AIK (SHL) VIK Västerås HK (Allsv.) Asplöven HC (Allsv.) Ässät (SML) IF Björklöven (Allsv.) HKm Zvolen (SloEL)
Jacob Andersson (s. 17. maaliskuuta 1995 Uumaja, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Maajoukkueura

Andersson on pelannut neljä nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Pelityyli

Andersson pitää itseään kahden suunnan puolustajana, jonka vahvuudet ovat hyökkäyspelaamisessa. Hän haluaa omien sanojensa mukaan olla monipuolisesti apuna joukkueelle sekä ylivoimapelissä että puolustuspäässä. Ässien kehitysjohtaja Tommi Kerttula on kuvaillut Anderssonia:
»Jacob Andersson on tasapainoinen luistelija, joka pelaa pää ylhäällä ja pystyy liikuttamaan kiekkoa laadukkaasti. Hänellä on hyvät tekniset ominaisuudet; Jacob pystyy haastamaan jalalla ylöspäin, omaa hyvän laukauksen ja kykenee tekemään numerotulosta viivasta. Hänen vahvuutensa ovat offensiivisen pelin puolella.»
Muuta

Anderssonin isoveljet Jimmy ja Johan ovat pelanneet jääkiekkoa Ruotsin alemmissa sarjoissa. Veljesten isä Staffan Andersson pelasi 1980-luvulla maalivahtina IF Björklövenin Elitserien-joukkueessa.
James Naismith

James Naismith koripallon ja korin kanssa.
James Naismith (6. marraskuuta 1861 Ramsay Township, Ontario, Kanada – 28. marraskuuta 1939 Lawrence, Kansas) oli kanadalainen opettaja, lääkäri, sotilaspastori ja urheiluvalmentaja, joka keksi koripallon säännöt vuonna 1891 toimiessaan Springfieldissä, Massachusettsissa paikallisen NMKY:n opettajana. Hänen aloitteestaan alettiin myös käyttää kypärää amerikkalaisessa jalkapallossa.
Elämäkerta > Nuoruus ja opiskelu

James Naismith syntyi vuonna 1861 Ramsay Townshipissä Ontariossa. Hänen vanhempansa Margaret ja John Naismith olivat skotlantilaisia maahanmuuttujia. James oli perheen vanhin poika, mutta hänellä oli myös isosisko ja pikkuveli. Perheen vanhemmat kuolivat vuonna 1870 lavantautiin, ja lapset joutuivat muuttamaan setänsä luokse läheiseen Bennies Cornersiin.
Naismith vietti ison osan vapaa-ajastaan ulkona ja pelasi erilaisia pelejä ystäviensä kanssa. Hänelle syntyikin jo nuorena intohimo urheilua ja liikuntaharrastuksia kohtaan. Naismith kävi high schoolia vain kahden vuoden ajan ja työskenteli vuodesta 1877 kesät setänsä maatilalla ja talvet metsätyöleirillä. Hän palasi kouluun vuonna 1881 ja suoritti high schoolin vuonna 1883. Hän pääsi opiskelemaan McGill-yliopistoon, missä hän opiskeli filosofiaa ja hepreaa. Naismith suoritti alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1887.
Naismith kilpaili yliopistossa haavipallossa, amerikkalaisessa jalkapallossa, rugbyssä, jalkapallossa ja voimistelussa. Hän voitti kaudella 1885–1886 ensimmäisen vuoden opiskelijoiden voimistelumestaruuden ja seuraavana vuonna Wicksteed-kultamitalin valmistuneiden parhaana urheilijana.
Naismith jatkoi McGillistä The Presbyterian Collegeen opiskelemaan teologiaa ja valmistui sieltä vuonna 1890. Hän opetti samaan aikaan liikuntaa McGillissä, ja syksyllä 1889 hänestä tuli yliopiston ensimmäinen kokoaikainen urheilun opettaja.
Elämäkerta > Koripallon kehittäjä

Naismith ajatteli, että hän voisi enemmän vaikuttaa urheilun kuin perinteisen pappeuden kautta. Hän lähtikin vielä vuonna 1890 Massachusettsin Springfieldiin kouluttautumaan NMKY:n liikunnanohjaajaksi. Seuraavana vuonna hän sai paikan koulun opettajana. NMKY:n koulun liikuntaosaston johtaja Luther Gulick pyysi Naismithilta uutta sisäpeliä, joka voisi korvata koulussa talvisin harrastettavat tylsät tai vaaralliset ulkolajit.
Naismith yhdisti uudessa pelissä jalkapalloa, amerikkalaista jalkapalloa, maahockeytä ja sisäpelejä ja käytännössä poisti lajista pelaajien väliset kontaktit. Naismith käytti lisäksi inspiraationa lapsuudensa ”ankka kivellä” -peliä ja kehitti lajin, jossa kilpailijat yrittivät heittää jalkapalloa koriin, jota vastustajajoukkue vartioi. Hän nosti laatikon pelaajien päiden yläpuolella, sillä hän tajusi pian, että laatikon pystyisi helposti blokkaamaan kokonaan.
Naismith järjesti ensimmäisen koepelin 21. joulukuuta 1891 Springfield Collegella. Hän muisteli myöhemmin, että ensimmäiseen peliin ei ollut tarpeeksi määritelty sääntöjä. Monet pojat alkoivat Naismithin mukaan taklata, potkia ja huitoa vastustajiaan vääntötilanteissa. Hän kehitti tämän jälkeen säännön, ettei pallon kanssa saanut juosta, mikä auttoi poistamaan väkivaltaa. Hän kirjoitti koripalloon lopulta 13 sääntöä, jotka julkistettiin 15. tammikuuta 1892 Springfield Collegen The Triangle -lehdessä.
Koripallosta tuli nopeasti suosittua Springfield Collegessa, mistä se levisi erityisesti NMKY:n ohjaajien kautta muualla Pohjois-Amerikkaan. Naismith itse muutti vuonna 1895 Denveriin opiskelemaan lääketieteellistä tutkintoa. Hänet palkattiin myös paikallisen NMKY:n liikuntakoulutuksen ohjaajaksi. Naismith valmistui vuonna 1898 ja aloiti sen jälkeen Kansasin yliopiston ruumiinkulttuurin apulaisprofessorina. Naismith käynnisti Kansasissa yliopiston miesten koripallojoukkueen ja valmensi sitä itse vuoteen 1907, jolloin hänen entinen oppilaansa Phog Allen korvasi hänet.
Elämäkerta > Kenttäpappina ja viimeiset vuodet

Naismith liittyi vuonna 1916 vapaaehtoisena Kansasin maavoimien kansalliskaartiin ja palveli kenttäpappina. Osasto valvoi heinäkuusta lokakuulle Meksikon vastaista rajaa, kun kapinallinen Pancho Villa oli edellisenä vuonna tehnyt hyökkäyksiä. Naismith järjesti pappina urheilusarjoja, piti hengellisiä tilaisuuksia ja tuki sotilaita. Naismith liittyi NMKY:n kautta Yhdysvaltain asevoimiin huhtikuussa 1917, kun maa liittyi ensimmäiseen maailmansotaan. NMKY lähetti syyskuussa Naismithin Ranskaan, missä tämän tehtävänä oli pitää huolta joukkojen hygieniasta. Naismith toimi Ranskassa 19 kuukauden ajan.
Sodan jälkeen Naismith palasi Kansasin yliopistoon, missä hän toimi vielä kampuksen lääkärinä ja urheilujaoston johtajana. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1937 ja kuoli kaksi vuotta myöhemmin kotonaan Kansasin Lawrencessa.
Merkitys

Naismithin kehittämä koripallo levisi nopeasti Yhdysvalloissa ja sitten maailmalla. Ensimmäinen yliopistopeli käytiin todennäköisesti vuonna 1895, ja vuosisadan vaihteessa lajia harrastettiin jo monissa NMKY:issä ja NNKY:issä sekä kouluissa ympäri Yhdysvaltoja ja Kanadaa. Kesäolympialaisissa 1904 koripallo oli näytöslajina ja vuoden 1936 olympialaisissa jo virallisena lajina. Naismith oli itse katsomassa peliä ja sai heittää ottelun avausheiton.
Naismithin nimeä kantava koripallon kunniagalleria perustettiin vuonna 1959 Springfieldin Collegessa. Naismith itse nimettiin ensimmäisten joukossa kunniagalleriaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Naismith Wikimedia Commonsissa
Jalkapallon Italian mestaruuskilpailut 1899

| Italian mestaruuskilpailut 1899 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  4
Mestari:  Genoa CFC
Ottelut:  3
  ← 1898 :  1900 → 
Jalkapallon Italian mestaruudesta pelattiin toista kertaa virallisesti vuonna 1899. Mestaruuden voitti toistamiseen genovalainen Genoa CFC.
1.kierros

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Ginnastica Torino | 2-0 ja. | FC Torinese |
2.kierros

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Internazionale Torino | 2-0 | Ginnastica Torino |
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Genoa CFC | 3-1 | Internazionale Torino |
Iso Luppolampi

| Iso Luppolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kihniö
Koordinaatit:  62°06′28″N, 23°14′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  oja Hirvijokeen 
Järvinumero:  35.538.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168,4 m 
Rantaviiva:  1,397 km 
Pinta-ala:  0,07586 km² 
 fiIso Luppolampi 
Iso Luppolampi  on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Iso Luppolampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 600 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 7,6 hehtaaria. Se sijaitsee Hirvikosken kylän kaakkoispuolella suoalueella Sormusviidan ja Nälkämäen välissä. Siihen laskee kymmenkunta ojaa, joista yksi on samalla sen laskuoja, joka yhtyy Hirvijokeen Hirvikosken kylällä. Hirvijoki laskee Nerkoonjärveen. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Lammen eteläiset rannat ovat kovaa metsämaata ja loput ovat suota. Eteläpäässä on neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Hirvikosken ja Parkanon Karttiperän yhdistävältä tieltä.
Janne Heimonen (pesäpalloilija)

| Janne Heimonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Vimpeli,  Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  Lukkari
Seura:  Vimpelin Veto
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Vimpelin Veto
Ammattilaisjoukkueet
2012– →2011–2013 →2012 →2013:  Vimpelin Veto Ylivieskan Kuula Jyväskylän Kiri Alajärven Ankkurit
Janne Heimonen (s. 14. kesäkuuta 1993 Vimpeli) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Vimpelin Vetoa. Hän on myös seuran omia kasvatteja. Superpesiksen runkosarjassa Heimonen on pelannut 19 ottelua, joissa on lyönyt kaksi ja tuonut neljä juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän keräsi pelaamissaan runkosarjan otteluissa 21.
Kasvattajaseuransa lisäksi Heimonen on pelannut Superpesiksessä lainalla Jyväskylän Kirin sekä Alajärven Ankkureiden joukkueissa, sekä sarjatasoa alempana Vedon farmiseurassa Ylivieskan Kuulassa.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 2016, 2017
3 SM-hopeaa: 2012, 2014, 2015
1 SM-pronssi: 2018
2 Itä-Länsi-ottelua: 2018, 2019
Vuoden lukkari: 2017
Muuta

Heimosen isä Timo Heimonen sekä isoveli Anssi Heimonen ovat molemmat myös pelanneet lukkareina pääsarjatasolla.
Jari Cavernelis

Jari Cavernelis ent. Alasmäki on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Kaudet 1998 ja 1999 Cavernelis toimi Miesten Superpesiksessä Oulun Lipon pelinjohtajana. Kaudella 1998 Lippo saavutti SM-kultaa, Cavernelis valittiin Miesten Superpesiksen Vuoden pelinjohtajaksi ja hän toimi pelinjohtajana Itä-Länsi-ottelussa. Kauden 2002 Cavernelis toimi Koskenkorvan Urheilijoiden pelinjohtajana. Naisten Superpesiksen kaudeksi 2022 Cavernelis tuli Manse PP:n pelijohtajajaksi.
Jambalaya

Jambalaya
Jambalaya on louisianalainen riisiruoka, jolla on vaikutteita espanjalaisesta ja ranskalaisesta keittiöstä. Jambalayaa voidaan valmistaa kolmella eri tavalla: lihasta, vihanneksista, riisistä ja liemestä. Kreolijambalaya on yleisin jambalaya. Siinä lihaa lisätään sellereiden, valkosipulien ja pippurin kanssa. Tavallisin käytetty liha on kana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jambalaya Wikimedia Commonsissa
Jari Aho

Jari Sulevi Aho (s. 14. toukokuuta 1965 Pudasjärvi) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti koko uransa ajan Vihannin Urheilijoita ja hänen valmentajinaan toimivat Pekka Salmi sekä Pentti Kuukasjärvi. Kalevan kisoista Aho saavutti kolmiloikan pronssia vuonna 1992. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista niin ikään kolmiloikan pronssia vuonna 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1996 jälkeen.
John Montgomery (ratsastaja)

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten kenttäratsastus | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten kenttäratsastus | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten kenttäratsastus | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten kenttäratsastus |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | Joukkuekenttäratsastus |  |
Miesten poolo
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | Poolo |  |
John Carter "Jack" Montgomery (22. marraskuuta 1881 Elizabethtown, Kentucky – 7. kesäkuuta 1948 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen kenttä-, este- ja kouluratsastaja sekä poolonpelaaja.
Montgomery osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 ratsastuksessa samalla hevosella, Deceivellä, neljään eri lajiin. Hän sijoittui esteratsastuksen joukkuekilpailussa neljänneksi, kouluratsastuksessa 20:nneksi, kenttäratsastuksen henkilökohtaisessa kisassa yhdeksänneksi ja sai pronssimitalin joukkuekenttäratsastuksesta. Montgomery oli vuoden 1920 olympiakisoissa mukana poolossa, jossa Yhdysvallat voitti pronssia.
Montgomery palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni everstiksi saakka. Hän työskenteli armeijassa vuoteen 1926 saakka, kunnes erosi huonon terveydentilansa takia. Montgomery liittyi First Boston Corporation -yritykseen ja nousi johtajaksi saakka firmassa, josta tuli Yhdysvaltain suurin investointipankki.
Jari Ala-Maskala

| Jari Ala-Maskala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jari Ala-Maskala
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1961 (ikä 63)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1981–1982:  Tampereen Pyrintö
Jari Ala-Maskala (s. 8. kesäkuuta 1961) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Ala-Maskala pelasi Tampereen Pyrinnössä miesten SM-sarjassa kaudella 1981–1982. Runkosarjassa hänelle kirjattiin 35 ottelussa keskiarvoiksi 0,2 pistettä ja 0,1 levypalloa. Pyrintö sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja kohtasi puolivälierissä Torpan Pojat, jolle se hävisi 0–2-otteluvoitoin.
Jang Jin-sung

Jang Jin-sung (kor. 장진성, Jang Jin-seong; s. 1971 Sariwon) on pohjoiskorealaissyntyinen, Etelä-Koreaan loikannut runoilija ja muistelmakirjailija. Hänen käyttämänsä nimi on pseudonyymi. Pohjois-Koreassa kirjoittaessaan hän käytti pseudonyymiä Kim Kyong-min.