Alfons Håkans
Historia > Baltic Pilot ja luotsauskiista (2007-2009)

Vuonna 2007 Alfons Håkans -konserni haastoi Suomen valtion hallitseman luotsausmonopolin perustamalla Baltic Pilot -yhtiön. Yhtiön tavoitteena oli tarjota yksityisiä luotsauspalveluita erityisesti suurille kansainvälisille varustamoille, jotka olivat kohdanneet ongelmia valtionyhtiö Finnpilotin palveluiden riittävyydessä ja joustavuudessa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun yksityinen yritys yritti murtautua Suomen luotsausmarkkinoille, joita Finnpilot oli hallinnut lähes täydellisesti.
Luotsauslaki ei yksiselitteisesti kieltänyt yksityistä luotsausta, ja Finnpilot oli lakimuutoksen myötä siirtynyt pois valtion virkamiesasemasta liikelaitokseksi. Tämä avasi teoreettisesti mahdollisuuden kilpailulle, mutta käytännössä tilanne oli monitulkintainen. Baltic Pilot sai Merenkulkulaitokselta toimiluvat ja aloitti toimintansa Raumalla syyskuussa 2007, palvellen pian myös Poria ja Olkiluodon väylää.
Alfons Håkans Oy:n toimitusjohtaja Joakim Håkans oli keskeisessä roolissa Baltic Pilotin perustamisessa ja toiminnassa. Håkans pyrki täyttämään markkinarakoa, jossa valtionyhtiö Finnpilot ei kyennyt vastaamaan varustamoiden tarpeisiin. Yksityisen luotsausyhtiön perustamien tarkoitti suomalaisen merenkulun vakiintuneiden käytäntöjen haastamista ja juridista taistelua luotsauksen vapauttamiseksi kilpailulle. Baltic Pilotin toiminnan aloitus ei sujunut ongelmitta, sillä heti ensimmäisten luotsausten jälkeen Merenkulkulaitos, Finnpilot ja Luotsiliitto ryhtyivät toimenpiteisiin estääkseen yhtiön toiminnan. Luotsiliiton puheenjohtaja varoitti, että “Merenkulkulaitoksessa voi pudota paljon päitä, jos oikeuskansleri katsoo henkilökunnan toimineen laittomasti.” Baltic Pilot vei tapauksen kilpailuvirastoon, vaatien valtion luotsausmonopolin purkamista ja Finnpilotin mahdollisten väärinkäytösten tutkimista.
Luotsauksen monopolin säilyttämisen puolustajat, kuten Luotsiliitto, vetosivat turvallisuusnäkökohtiin ja väittivät, että vain valtion hallinnoima luotsausjärjestelmä voi taata riittävän turvallisuuden Suomen vaativilla merialueilla. Tästä huolimatta, Joakim Håkans ja Baltic Pilot jatkoivat toimintaansa ja haastoivat rajoitukset kilpailuvirastossa, vedoten siihen, että Suomen perustuslaki takaa elinkeinovapauden.
Baltic Pilotin ja Finnpilotin välinen kiista nousi nopeasti valtakunnallisen median huomion keskipisteeseen. Mediakeskustelua heräsi luotsauksen merkityksestä, turvallisuudesta ja valtion monopoliaseman oikeutuksesta. Oikeustaistelu herätti samalla laajaa keskustelua valtion monopolien oikeutuksesta ja elinkeinovapauden merkityksestä. Joakim Håkans itse esiintyi useissa haastatteluissa, joissa hän puolusti yhtiönsä oikeutta toimia markkinoilla ja kritisoi Finnpilotin toimintaa joustamattomaksi ja tehottomaksi.
Tilanne kärjistyi, kun Luotsiliiton puheenjohtaja uhkasi Håkansia juridisilla ja henkilökohtaisilla seurauksilla. Joakim Håkans kohtasi myös suoria uhkauksia, kuten tappouhkauksen, jonka esitti Luotsiliiton pääluottamusmies.
Liikenneministeri Anu Vehviläinen perusti työryhmän uudistamaan luotsauslakia, ja luotsauskiistan aikana ministeriö vastaanotti 22 lausuntoa eri sidosryhmiltä, joista peräti 18 suosi luotsauspalvelujen avaamista kilpailulle. Lisäksi kihlakunnansyyttäjä sekä kilpailuvirasto linjasivat, että Finnpilot ei nauti laillista monopoliasemaa, ja että luotsausmarkkinoiden avaaminen kilpailulle oli perustuslain mukaista. Apulaisvaltakunnansyyttäjä Jorma Kalske vahvisti tämän näkemyksen ja totesi, ettei Suomen lainsäädäntö erityisesti suojaa Finnpilotin monopolia. Hänen mukaansa laki ei estänyt muiden toimijoiden pääsyä markkinoille, ja näin ollen yksityinen luotsaus olisi ollut juridisesti mahdollista.
Näiden lausuntojen perusteella vaikutti siltä, että juridiselta kannalta ei ollut esteitä kilpailun avaamiselle luotsauspalveluissa. Tämä kuitenkin herätti vastarintaa erityisesti liikenne- ja viestintäministeriössä, jossa suhtauduttiin varauksella markkinoiden avaamiseen. Ministeriön päättäjät olivat huolissaan siitä, miten kilpailu vaikuttaisi luotsauspalvelujen laatuun ja turvallisuuteen, ja näiden huolien vuoksi ministeriö pyrki ylläpitämään Finnpilotin monopoliasemaa.
Viranomaisten vastaukset erosivat toisistaan. Kilpailuvirasto kannatti monopolin purkamista ja tutki Finnpilotin toimintaa, kun taas oikeuskansleri Jaakko Jonkka huomautti liikenneministeriötä ja Merenkulkulaitosta, mutta totesi, ettei virkavelvollisuuksia ollut rikottu. Jonkka pohti luotsauslain tulkintaa, todeten, että Finnpilotin irrottaminen Merenkulkulaitoksesta ei välttämättä tarkoittanut monopolin murtamista. Laki ei selkeästi kieltänyt yksityistä luotsausta, mutta ei sitä myöskään sallinut.
Ministeriö reagoi oikeuskanslerin lausuntoon vetämällä Baltic Pilotin luotseilta toimiluvat. Seurauksena tästä Baltic Pilotin toiminta pysähtyi marraskuussa, ja useat luotsikutterit jäivät toimetonna. Luotsit, jotka olivat täysin päteviä ja luvallisia, joutuivat työttömiksi ja erilleen Luotsiliitosta, joka hyväksyi jäsenikseen vain Finnpilotissa työskenteleviä luotseja. Merenkulkulaitos ilmoitti, että Baltic Pilotin suorittamat luotsaukset olivat laittomia, koska yksityiselle yhtiölle ei ollut myönnetty yksinoikeutta luotsaamiseen. Tämä johti poliisitutkintaan, jossa selvitettiin, oliko Baltic Pilot rikkonut lakia suorittamalla luotsauksia ennen kuin toimiluvat olivat täysin kunnossa.
Vuoden 2008 lopulla Varsinais-Suomen merioikeus antoi päätöksensä, jonka mukaan Baltic Pilotin toiminta oli laillista. Oikeus totesi, että laki ei yksiselitteisesti kieltänyt yksityistä luotsausta, ja näin ollen yhtiön suorittamat luotsaukset olivat olleet laillisia.
Huolimatta oikeuden päätöksestä, Suomen liikenne- ja viestintäministeriö päätti kesäkuussa 2009 tiukentaa luotsauslakia, mikä käytännössä esti yksityisen kilpailun alalla. Ministeriö perusteli päätöstään turvallisuussyillä ja sillä, että markkina oli liian pieni kilpailutettavaksi. Tämä päätös sulki lopullisesti oven yksityisiltä toimijoilta luotsausmarkkinoille Suomessa. Päätös merkitsi huomattavia taloudellisia tappioita Alfons Håkans Oy:lle luotsaustoiminnan takia tehtyjen kalusto- ja henkilöstöinvestointien sekä oikeusprosessin aiheuttamat kulujen myötä.