Mykene
Rakennukset ja löydökset

Nykyään paikalla ovat nähtävissä lähinnä mykeneläisen linnavuoren eli yläkaupungin rauniot. Mainitsemisen arvoisia ovat kyklooppimuurin jäänteet, Leijonaportti sekä palatsi, joka tunnetaan ennen kaikkea megaron-huoneestaan. Mykenen kaupunki levittäytyi linnavuoren ympärille. Asutus ja hauta-alueet sijaitsevat pääosin linnavuoren länsi- ja lounaispuolella.
Muurit ja portit
Mykenen linnavuorta ympäröi korkea ja jopa 6 metriä paksu kyklooppimuuri. Muuri on rakennettu kolmessa vaiheessa: ensimmäinen ajoittuu noin vuoteen 1350 eaa., keskimmäinen noin vuoteen 1250 eaa. vahvistaen sitä etelään ja länteen, ja nuorin vuoden 1200 eaa. paikkeille vahvistaen ja laajentaen muuria entisestään lisäämällä siihen vesisäiliöitä ja varastohuoneita. Muurin kokonaispituus oli laajimmillaan noin 900 metriä.
Muurien pääportti, niin kutsuttu Leijonaportti, sijaitsee linnavuoren lounaislaidalla. Se on nimetty kahden leijonan mukaan, joiden reliefit on veistetty portin sisäänkäynnin päällä olevaan koristekolmioon. Leijonat symboloivat oletettavasti Mykenen kuninkaiden valtaa. Leijonaportti on rakennettu muurien ensimmäisessä laajennusvaiheessa vuoden 1250 eaa. paikkeilla. Muurin itäpäässä on kolme pienempää porttia, niin kutsutut pohjoisportti, kaakkoisportti ja koillisportti.
Palatsi
Mykenen palatsi sijaitsi linnavuoren korkeimmalla kohdalla. Se oli tyypillinen mykeneläistyylinen palatsi, jonka keskuksena oli megaron. Megaron oli kolmiosainen ja koostui pylväshallista, prodromoksesta eli eteishallista sekä dromoksesta eli valtaistuinsalista. Lisäksi palatsissa oli muun muassa palatsipiha, kulttitiloja, merkittävien henkilöiden huoneistoja, vierashuoneeksi oletettu tila sekä työpaja- ja varastotiloja.
Palatsista on jäljellä vain vähäisiä jäänteitä sen tuhouduttua suurelta osin tulipalossa; tuhotuneen palatsin päälle on myös rakennettu uusia rakennuksia useaan otteeseen. Osa megaronin seinämaalauksista on säilynyt. Palatsiin Leijonaportilta johtanut jyrkkä nousutie, jota sen jyrkkyyden takia voidaan kulkea ainoastaan jalkaisin, on sen sijaan säilynyt suurimmaksi osaksi.
Hautakehät
Mykenestä on löydetty kaksi hautakehää, jotka oli merkitty steeloilla ja sisältävät useita kuiluhautoja. Kehiä kutsutaan nimillä hautakehä A ja hautakehä B. Hautakehä B sijaitsee Leijonaportin länsipuolella. Se on kehistä vanhempi ja rakennettiin noin 1700 eaa. Se kaivettiin esiin vuonna 1952 ja siitä on löydetty 14 hautaa. Hautakehä A, jonka jo Schliemann aikanaan löysi, sijaitsee muurien sisäpuolella pian Leijonaportin jälkeen. Se rakennettiin noin 1600–1500 eaa. ja jäi myöhempien muurin laajennusten yhteydessä muurien sisäpuolelle. Siitä on löydetty kuusi hautaa.
Haudoissa oli runsaasti hautajaisiin liittyviä tavaroita kuten kultaisia kuolinnaamioita, kultalevyistä tehtyjä koruja, terrakottaesineitä ja saviastioita. Kultaesineiden uskotaan kuuluneen Mykenen hallitsijoille. Tunnetuimpia hautalöytöjä on niin kutsuttu Agamemnonin kuolinnaamio, joka on nykyään näytteillä Ateenan kansallisessa arkeologisessa museossa. Viidestä haudasta löytyi 17 luuta, jotka olivat enimmäkseen miesten luita.
Tholos-haudat
Mykenen alueelta on löydetty yhdeksän mehiläispesän muotoista kupolihautaa, tholosta, jotka toimivat aikanaan hautaholveina. Niissä on ahdas holvikattoinen sisäänkäytävä, ja ne oli rakennettu kerrostamalla suuria neliönmuotoisia kiviä, jotka olivat jopa 12 tonnin painoisia. Kupolihaudat on nimetty satunnaisesti kreikkalaisen mytologian Mykenessä vaikuttaneiden hahmojen mukaan. Leijonaportin länsipuolella hautakehä B:n lähellä olevia hautoja kutsutaan nimellä Leijonien hauta, Aigisthoksen hauta, Klytaimnestran hauta sekä Atreuksen aarrekammio. Muut haudat ovat nimiltään Kyklooppien hauta, Henkien hauta, Páno Foúrnoksen hauta, Káto Foúrnoksen hauta sekä Panagítsan hauta.
Atreuksen aarrekammio
Niin kutsuttu ”Atreuksen aarrekammio” tai ”Agamemnonin hauta” on tholos-haudoista tunnetuin ja vaikuttavin. Se on rakennettu noin vuonna 1250 eaa. ja ollut käytössä pitkään. Hautakammioon johtaa 36 metriä pitkä ja 6 metriä leveä käytävä. Oviaukon korkeus on 5,4 metriä ja leveys 2,45–2,7 metriä. Oviaukon yläpuolella on kolmionmuotoinen aukko, jossa on ollut koristelaatta. Pyöreän hautakammion korkeus on 13,2 metriä ja halkaisija 14,2 metriä. Sen sivussa on erillinen kammio, jonka koko on 6 × 6 × 5 metriä. Hautakammio on ollut rikkaasti koristeltu.
Hautakammio oli näkyvissä vielä 100-luvulla jaa., jolloin Pausanias mainitsi sen ”aarrekammiona”. Tuolloin hauta oli jo ryöstetty. Kammiota käytettiin pitkään paimenten suojana, minkä johdosta sen sisäseinät ovat mustuneet. Se siivottiin ja tutkittiin vuonna 1878.
Muut rakennukset
Muihin rakennuksiin kuuluu muun muassa asuntoja, kulttitiloja, käsityöläisten pajoja sekä varastoja. Hautakehä A:n ja palatsin välisellä alueella on joukko rakennuksia, joiden uskotaan olleen merkittävien henkilöiden asuntoja. Etelämuurin laidalla on joukko kulttirakennuksia, kuten niin kutsutut Seinämaalausten talo, Idolien temppeli, Papin talo sekä Tsoúntaksen talo. Ne on yhdistetty palatsiin portaikon ja kulkuekäytävän välityksellä. Hautakehä B:n eteläpuolella on joukko rakennuksia, jotka tunnetaan nimillä Kilpien talo, Öljykauppiaan talo, Sfinksien talo ja Länsitalo. Öljykauppiaan talosta löydetyt lineaari-B-taulut osoittavat, että kaupunki on vienyt muun muassa parfymoituja öljyjä.
Leijonaportin vieressä sijaitsee viljavarastoksi arveltu rakennus. Linnoituksen koillisosassa lähellä pohjoisporttia on suuri maanalainen vesisäiliö, joka takasi linnoituksen vesihuollon. Siihen johdettiin vesi luonnonlähteestä.
Hellenistisenä aikana rakennettu teatteri oli sijoitettu Klytaimnestran haudan sisäänkäyntikäytävän päälle.
Tiet
Mykene oli yhdistetty lähialueen muihin keskuksiin, kuten Tirynsiin, Argokseen ja Asineen, kehittyneellä tieverkostolla. Osia teistä ja yhdestä sillasta on säilynyt linnavuoren ympärillä. Teissä on kärrynpyörien kuluttamia uria.