stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Towerin prinssit
Luut Westminster Abbeyssa

Huhuista huolimatta nuorten prinssien kohtalosta tai hautauspaikasta ei saatu varmuutta ennen vuotta 1674, jolloin työmiehet löysivät White Towerin portaikkoa korjatessaan puisen kirstun, joka sisälsi ihmisen luita.Ymmärtämättä luiden mahdollista merkitystä, työmiehet olivat heittäneet ne pihalle muiden roskien kanssa. Vasta myöhemmin tarinan tullessa esille, oli luut kerätty pihamaalta talteen. Tämän prosessin aikana on enemmän kuin mahdollista että kaksisataa vuotta vanhat luut vaurioituivat ja niistä myös luultavasti katosi osia. Luut haudattiin Westminster Abbeyhin vuonna 1678 ja vasta vuonna 1933 hauta avattiin uudelleen mahdollisen todistusaineiston keräämiseksi. Radiohiiliajoitusta ei voitu käyttää hyväksi, mutta luiden ikää yritettiin päätellä hammastutkimusten kautta. Lääketieteen asiantuntijoiden mukaan luut olisivat kuuluneet kahdelle samanikäiselle lapselle kuin prinssit olivat kadotessaan vuonna 1483. Myöhemmät tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, ettei luiden perusteella pystytä arvioimaan poikien ikää tarkalleen, vaan heitto saattaa olla jopa 2–4 vuotta suuntaan tai toiseen. Koska kyse on lasten luista, ei niiden perusteella pystytä myöskään selvittämään lasten sukupuolta, eli ne ovat yhtä hyvin voineet kuulua kahdelle tytölle. Luut ovat siis nykytutkimuksen valossa vain aihetodistuksen piiriin kuuluvaa, ja koska luut ovat ainoa johtolanka mikä tutkijoilla tällä hetkellä on, on todennäköistä, ettei mysteeri ratkea ikinä.
Tikkurila (täsmennyssivu)

Tikkurila voi tarkoittaa seuraavia:
Tikkurila, kaupunginosa Vantaalla
Tikkurila, rautatieasema
Tikkurila, maaleja ja lakkoja valmistava yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tikkurila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tulevaisuus (lehti)

Tulevaisuus (vuoteen 1943 saakka Toveritar) oli Helsingissä vuosina 1922–1973 ilmestynyt Suomen sosialidemokraattisen työläisnaisliiton aikakauslehti.
Suomen sosialidemokraattisen naisliiton ja sen lehden Työläisnaisen jouduttua kommunistien käsiin vuonna 1920 SDP:n naiset perustivat seuraavana vuonna Suomen sosialidemokraattisen työläisnaisliiton. Vuonna 1922 sen äänenkannattajana alkoi ilmestyä aikakauslehti Toveritar aluksi kerran ja vuoden 1927 alusta lähtien kahdesti kuukaudessa. Edeltäjäänsä verrattuna Toveritar korosti alaotsikkonsa työläiskotien perhelehti mukaisesti perhettä ja äitiyttä. Lehdessä käsiteltiin ajankohtaisia kysymyksiä kuten perhesuunnitelua, lasten päivähoitoa, miesten ja naisten palkkaeroja sekä naimattoman naisen asemaa. Lisäksi julkaistiin kevyempää aineistoa kuten kaunokirjallisuutta ja käsityöohjeita.
Vuonna 1944 lehti sai poliittisesti neutraalimmalta kuulostavan nimen Tulevaisuus. Entiseen tapaan se korosti perinteistä koti-perhe-avioliitto -ajattelua. Vuoden 1957 puoluehajaannuksessa naisliitto siirtyi skogilaisten kannalle ja myöhemmin Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton jäseneksi. SDP:n naiset perustivat vuonna 1959 Sosialidemokraattisten naisten keskusliiton, jonka lehti Aikamme Kuvastin alkoi ilmestyä syksyllä 1962. TPSL:n Tulevaisuuden julkaiseminen jatkui vuoteen 1973 saakka.
Aiheesta muualla

Toveritar digitoituna kansalliskirjastossa
FC Futura

FC Futura on vuonna 1992 perustettu porvoolainen jalkapalloseura. Perustajajäseninä toimivat porvoolaiset jalkapallomiehet Ari Juha Alvari, Markku Hautala ja Vesa Kemppainen. Seuran toiminta keskittyy miesten edustusjoukkueeseen. Edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Kakkosessa.
Vuonna 2010 perustettiin FC Futuran junioreille oma seura, FC Futura Juniorit ry (FCFJ).
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
EuroFloorball Challenge

| EuroFloorball Challenge |
| --- | --- |

Laji:  salibandy
Maa(t):   Eurooppa
Perustettu:  2016
Hallitseva mestari:  Miehet:  Leganes Naiset:  Komarom
Eniten mestaruuksia:  Miehet:  Phoenix (2) Naiset:  CDE El Valle (2)
Sarjataso:  3.
Ylempi taso:  EuroFloorball Cup
Sivusto:  EuroFloorball Challenge
EuroFloorball Challenge (EFCh) on Kansainvälisen Salibandyliiton järjestämä vuosittainen seurajoukkueiden salibandykilpailu. Turnaus on tarkoitettu Champions Cupin ja EuroFloorball Cupin ulkopuolella olevien maiden seurajoukkueille.
EuroFloorball Challengen voittaja pääsee mukaan seuraavan vuoden EuroFloorball Cupiin.
Turnaukset ja mitalistit > Turnausten pelipaikat

20160 Budapest
20170 Trencin
20180 Madrid
20190 Besançon
Turnaukset ja mitalistit > Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Miehet | Miehet | Miehet |  |

| Vuosi | Mestari | Hopeaa | Pronssia |  |
| 2016 |  Phoenix |  Krokodilok |  FBC Bozen |  |
| 2017 |  Tsunami |  Skala |  AS Trencin |  |
| 2018 |  Phoenix |  CDE El Valle |  Utrecht |  |
| 2019 |  Leganes |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Naiset

| Vuosi | Mestari | Hopeaa | Pronssia |
| 2016 |  CDE El Valle |  Pillangok |  Phoenix |
| 2018 |  CDE El Valle |  |  |
| 2019 |  Komarom |  |  |
Tuomas Kauppi

Tuomas Jaakko Kauppi (s. 28. maaliskuuta 1977 Vaasa) on suomalainen jazzpianisti. Hän syntyi kanttoriperheen toiseksi lapseksi ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1996 Rauman Lyseon lukiosta. Musiikin kandidaatiksi Kauppi valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2010.
Hän opiskeli aluksi klassista pianonsoittoa yksityisesti Jarmo Eerikäisen johdolla, jonka jälkeen jatkoi opintojaan Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa vuosina 1996–1997 sekä Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolla. Hänen opettajiaan ovat olleet muun muassa Frank Carlberg, Jarmo Savolainen, Jukkis Uotila, Jim Beard sekä Phil Markowitz. Tuomas Kaupin tärkeitä pianistiesikuvia ovat muun muassa Oscar Peterson, Wynton Kelly, Bill Evans, George Shearing ja Benny Green. Pianistina Kauppi tunnetaan erityisesti tradition tuntemuksestaan ja vahvasta, svengaavasta rytmin käsittelystään.
Kaupin uran merkkipaaluja ovat olleet esiintymiset yhdysvaltalaisten Kevin Mahoganyn (April Jazz 2009) ja Benny Golsonin kanssa. Hän on esiintynyt myös Tallinnassa ja Luxemburgissa. Kauppi on julkaissut albumin Very Late yhdessä laulaja Kirsti Alhon kanssa saksalaiselle Laika Records -levymerkille. Syksyllä 2009 duo Kauppi & Alho esiintyi Saksassa basisti Wayne Dockeryn kanssa. Suomessa Kaupin pitkäaikainen soittokumppani on basisti Pekka Sarmanto.
Vuonna 2012 Kauppi oli mukana The Great Helsinki Swing Big Band -kokoonpanon Ranskalaiset korot -levyllä, joka sisälsi säveltäjä Erik Lindströmin musiikkia ja joka julkaistiin säveltäjän 90-vuotissyntymäpäivän kunniaksi.
Tuomas Kaupin isoisä on säveltäjä Sakari Mononen.
Diskografia

Very Late (2009)
Evankelisluterilainen Todistajaseura

| Evankelisluterilainen Todistajaseura |
| --- | --- |
Perustettu:  1919
Tyyppi:  kristillinen järjestö
Toimiala:  evankelinen herätysliike
Toiminta-alue:  Suomi
Jäsenlehti:  Todistaja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Evankelisluterilainen Todistajaseura ry on Suomen evankelis-luterilaisen kirkkoon kuuluva ja on osa evankelista herätysliikkettä maallikkojohtoisena liikkeenä, joka perustettiin Kurikassa 10. lokakuuta 1919 ja nimeksi oli suunniteltu Suomen Evankelisten Todistajain seura. Varsinainen perustamiskokous pidettiin Vaasassa 15. helmikuuta 1920. Yhdistys rekisteröitiin 21. toukokuuta 1921 nimellä Suomen Evankelis-Lutherilaisten Todistajain Seura ry. Todistajaseuran kannatusaluetta on lähinnä Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla. Todistajaseura käyttää laulukirjaa Uusi Veisu.
Todistajaseura on lojaali luterilaisen ortodoksian opetuksille. Se tunnustaa kasteen uudestisyntymisen pesona eikä hyväksy naispappeutta vaan pitää sitä Raamatun vastaisena. Todistajaseuralla on omaa kustannustoimintaa. Seura on julkaissut muun muassa Svebiliuksen katekismusta sekä kuukausittain ilmestyvää Todistaja-lehteä.
Aiheesta muualla

Todistaja-lehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Eteläiset ja pohjoiset dynastiat

Soturi ratsailla
Pohjoinen Wei-dynastia (386 – 534)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eteläiset ja pohjoiset dynastiat (南北朝 [nán běi cháo]) on yhteisnimitys Kiinan eri osia välillä 386–589 hallinneille dynastioille.
Pohjoiset dynastiat 386–581
Eteläiset dynastiat 420–589
Oikeastaan jo Han-dynastian päättymisestä alkanut hajanaisuus Kiinassa jatkui Jin-dynastian luoman hetkellisen yhtenäisyyden jälkeen. Pohjoisten ja eteläisten alueiden ei-kiinalaisen väestön kiinalaistuminen kiihtyi. Myös buddhalaisuus levisi ympäri maata.
Poliittisesta hajanaisuudesta huolimatta teknologista kehitystä tapahtui. Ruuti (jota käytettiin ilotulitteissa) ja kottikärryt ovat ilmeisesti peräisin 500-luvulta tai 600-luvulta. Lisäksi aikakaudella tapahtui merkittävää kehitystä lääketieteessä, astronomiassa ja karttojen tekemisessä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Itäinen Jin-dynastia | Kiinan dynastiat | Seuraaja: Sui-dynastia |
The Secret of Monkey Island

| The Secret of Monkey Island |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Lucasfilm Games
Julkaisija:  Lucasfilm Games
Suunnittelija:  Ron Gilbert, Dave Grossman ja Tim Schafer
Säveltäjä:  Michael Land
Pelisarja:  Monkey Island
Pelimoottori:  SCUMM
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Amiga, Atari ST, FM Towns, Macintosh, MS-DOS, Sega Mega-CD
Jakelumuoto:  levyke, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Secret of Monkey Island on LucasArtsin kehittämä ja julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1990 Amigalle ja DOS:lle ja seuraavina vuosina Atari ST:lle, FM Townsille, Macintoshille ja Sega Mega-CD:lle.
Peli on Monkey Island -sarjan ensimmäinen osa. Peli on toteutettu SCUMM-pelimoottorilla.
Aiempiin SCUMM-peleihin verrattuna The Secret of Monkey Island on helpohko. Lukuun ottamatta yhtä helposti vältettävää tapaa kuolla, peliä on mahdoton saattaa umpikujaan. Peli on koomisempi kuin aiemmat SCUMM-pelit. Sen yksi innovaatio oli miekkailukohtaukset, joissa paremmuus ratkaistiin solvauksilla ja humoristisilla vastauksilla.
Pelin juoni

The Secret of Monkey Islandin päähahmo on merirosvoksi pyrkivä Guybrush Threepwood. Peli alkaa Karibianmerellä kuvitteellisella Mêlée-saarella, jossa Guybrush tapaa kolme merirosvopäällikköä. Päästäkseen merirosvoksi hänen on läpäistävä kolme koitosta, joilla osoittaa taitonsa miekkailussa, aarteenmetsästyksessä ja rosvouksessa. Hänellä ei kuitenkaan ole ennestään taitoja näiltä aloilta, ja Mêlée-saari jostain syystä kuhisee merirosvoja, jotka pelkäävät lähteä merille.
Karibianmerta pitää hallussaan kuolleen merirosvo LeChuckin kummitus. Hän oli jo eläessään vesien kauhu, ja hänen palattuaan kummituslaivallaan häntä pelätään vielä enemmän. Lisäksi hän on soluttautunut elävien joukkoon ja esittää Mêlée-saaren šeriffiä varmistaakseen, ettei kukaan nouse uhmaamaan hänen merien yksinvaltaansa.
Guybrush tapaa kolmea koitostaan läpäistessään Mêlée-saaren kauniin kuvernöörittären Elaine Marleyn ja he rakastuvat toisiinsa. LeChuck on rakastunut myös häneen, ja ryöstää hänet Apinasaaren (Monkey Island) piilopaikkaansa. Guybrush päättää pelastaa Elaineen.
Hankittuaan laivan ja miehistön Guybrush päätyy voodoo-loitsun avulla Apinasaarelle. Siellä hän tapaa alkuasukkaita ja haaksirikkoutuneen Herman Toothrotin, joka on rakentanut useita laivoja ja kerran kouluttanut apinoista miehistön, mutta odottaa silti, että hänet tullaan pelastamaan haaksirikkoutuneen velvollisuuksien mukaan.
Voitettuaan alkuasukkaiden ystävyyden he valmistavat Guybrushille lientä, joka sulattaa kummitukset pois. Saapuessaan LeChuckin piilopaikkaan hän saa tietää, että tämä on laivoineen palannut Mêlée-saarelle avioituakseen saaren kirkossa. Mêlée-saarella hän kamppailee LeChuckia vastaan, ja tuhoaa tämän.
Pelin julkaisut

Peli julkaistiin ensimmäisen kerran lokakuussa 1990 Atari ST:lle ja MS-DOSille EGA-versiona 16-värisin grafiikoin. Myöhemmin samana vuonna peli julkaistiin MS-DOSille VGA-versiona 256-värisin grafiikoin sekä Amigalle, jonka käännös käytti VGA-version taustoja 32-värisinä ja alkuperäisten julkaisujen 16-värisiä hahmoja. 256-väriset kuvitukset piirrettiin erikseen ja hieman eri tyylillä, eikä vain värittämällä 16-värisiä kuvituksia toisen kerran, kuten aiemmin oli ollut tapana. Nämä julkaisut käyttivät SCUMMin versiota 4.
Vuonna 1991 The Secret of Monkey Island julkaistiin Macintoshille 256-värisenä. Vuonna 1992 peli julkaistiin uusilla taustamusiikeilla ja ääniefekteillä 256-värisenä MS-DOSille ja FM Townsille CD-ROMilla. Vuonna 1993 peli julkaistiin 32-värisenä Sega Mega-CD:lle. Nämä julkaisut käyttivät SCUMMin versiota 5.
Pelistä julkaistiin demo Amigalle ja MS-DOSin EGA-versiolle. Peli on julkaistu englanniksi, saksaksi, ranskaksi, italiaksi, espanjaksi ja japaniksi. Pelille tehtiin 1991 jatko-osa; Monkey Island 2: LeChuck's Revenge.
Pelin julkaisut > Special Edition

The Secret of Monkey Island: Special Edition on grafiikoiltaan ja yksityiskohdiltaan paranneltu versio alkuperäisestä pelistä. Se ilmestyi heinäkuussa 2009 PlayStation 3:lle, Windowsille, Xbox 360:lle sekä iPhonelle ja iPod Touchille.
Special editionissa hahmot ja ympäristö on piirretty uudestaan HD-resoluutiolle ja käyttöliittymä on muokattu siten, että toiminta- ja inventaarivalikot ovat näppäinkomentojen takana, jolloin itse pelikuva täyttää koko ruudun. Tämän lisäksi pelihahmojen ääninä toimivat sarjan kolmannessa osassa esitellyt äänet.
Erikoisuutena Special Edition tarjoaa kolmiportaisen vihjesysteemin sekä mahdollisuuden siirtyä missä vaiheessa tahansa pelaamaan alkuperäistä 256 värin versiota pelin keskeytymättä.
Pelin tekijät

The Secret of Monkey Islandin suunnitteli Ron Gilbert.
Pelin SCUMM-komentosarjat kirjoittivat Tim Schafer, Ron Gilbert ja Dave Grossman.
Pelin kuvitukset tekivät Steve Purcell, Mark Ferrari ja Mike Ebert. Hahmojen animaatiot tekivät Steve Purcell, Mike Ebert ja Martin Cameron.
Pelin musiikit sävelsivät Michael Land, Barney Jones, Andy Newell ja Patrick Mundy.
Miekkailukohtausten solvausdialogin kirjoitti Orson Scott Card.
Vastaanotto

Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 92 %.
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin DOS-versiolle 93 pistettä sadasta.
Aiheesta muualla

The Secret of Monkey Island MobyGamesissa (englanniksi)
The Secret of Monkey Island: Special Edition MobyGamesissa (englanniksi)
The Secret of Monkey Island Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
The world of Monkey Island. Monkey Island 1 (Arkistoitu – Internet Archive)
SCUMM Bar. The Secret of Monkey Island
-pelisarja
| --- | --- |
Pelit:   The Secret of Monkey Island  LeChuck’s Revenge  The Curse of Monkey Island  Escape from Monkey Island  Tales of Monkey Island  Return to Monkey Island 
Hahmot:   Guybrush Threepwood  Elaine Marley  LeChuck  Herman Toothrot  Voodoo Lady  Stan  Ozzie Mandrill  Luettelo Monkey Island -pelisarjan hahmoista 
Saaret:   Blood Island  Booty Island  Dinky Island  Jambalaya  Lucre  Mêlée  Monkey  Phatt  Plunder  Scabb  Skull 
Muuta:   SCUMM  GrimE  iMuse 
Guybrush Threepwood ja Scumm-baarin merirosvot
The Secret of Monkey Islandin Amigan demo
The Secret of Monkey Islandin MS-DOSin CD-ROM-julkaisu
Eteläiset dynastiat

Eteläiset dynastiat (南朝 [nán cháo]) hallitsivat osaa Kiinasta 420–589. Ajanjaksoa kutsutaan Pohjoisten ja eteläisten dynastioiden kaudeksi, sillä samaan aikaan Kiinan pohjoisosia hallitsivat Pohjoiset dynastiat.
Eteläiset dynastiat olivat:
Song-dynastia 420–479
Qi-dynastia 479–502
Liang-dynastia 502–557
Chen-dynastia 557–589
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2015

Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2015 oli 25. nykyiselle Eurocup Formula Renault-sarjalle. Kausi alkoi 25. huhtikuuta Espanjan Alcañizissa ja päättyi 18. lokakuuta Espanjan Jezerissä.
Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Jack Aitken. Toiseksi tuli sveitsiläinen Louis Delétraz ja kolmanneksi sveitsiläinen Kevin Jörg.
Kilpailukalenteri

Uusi muutos kilpailukalenteriin oli starttien lukumäärä joka oli lisätty 17 starttiin. Kaudella ajettiin Aragonin, Silverstonen ja Jerezin kilpailuissa samana viikonloppuna kolme starttia.
| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivä | Paalupaikka | Voittanut kuljettaja | Nopein kierros |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 25. huhtikuuta |  Louis Delétraz |  Louis Delétraz |  Louis Delétraz |
| 1 | 2 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 25. huhtikuuta |  Louis Delétraz |  Louis Delétraz |  Kevin Jörg |
| 1 | 3 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 26. huhtikuuta |  Dennis Olsen |  Dennis Olsen |  Ignazio D'Agosto |
| 2 | 4 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 30. toukokuuta |  Jake Hughes |  Ukyō Sasahara |  Matevos Isaakjan |
| 2 | 5 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 31. toukokuuta |  Ukyō Sasahara |  Jake Hughes |  Matevos Isaakjan |
| 3 | 6 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 13. kesäkuuta |  Louis Delétraz |  Jack Aitken |  Louis Delétraz |
| 3 | 7 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 14. kesäkuuta |  Louis Delétraz |  Louis Delétraz |  Kevin Jörg |
| 4 | 8 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 5. syyskuuta |  Jack Aitken |  Jack Aitken |  Louis Delétraz |
| 4 | 9 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 5. syyskuuta |  Jack Aitken |  Kevin Jörg |  Anthoine Hubert |
| 4 | 10 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 6. syyskuuta |  Anthoine Hubert |  Anthoine Hubert |  Simon Gachet |
| 5 | 11 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 12. syyskuuta |  Louis Delétraz |  Jack Aitken |  Max Defourny |
| 5 | 12 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 13. syyskuuta |  Ben Barnicoat |  Ben Barnicoat |  Jack Aitken |
| 6 | 13 |  Le Mans, Ranska | Bugatti Circuit | 26. syyskuuta |  Kevin Jörg |  Ben Barnicoat |  Ben Barnicoat |
| 6 | 14 |  Le Mans, Ranska | Bugatti Circuit | 27. syyskuuta |  Anthoine Hubert |  Anthoine Hubert |  Martin Kodrić |
| 7 | 15 |  Jerez de la Frontera, Espanja | Circuito Permanente de Jerez | 17. lokakuuta |  Jack Aitken |  Jack Aitken |  Jack Aitken |
| 7 | 16 |  Jerez de la Frontera, Espanja | Circuito Permanente de Jerez | 17. lokakuuta |  Jack Aitken |  Jack Aitken |  Jack Aitken |
| 7 | 17 |  Jerez de la Frontera, Espanja | Circuito Permanente de Jerez | 18. lokakuuta |  Ben Barnicoat |  Ben Barnicoat |  Anthoine Hubert |
Kuljettajien loppupisteet

| Sija | Numero | Kuljettaja | Lisenssi | Talli | Pisteet | Kisat | Voitot | Paalut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 | Jack Aitken |  Iso-Britannia | Koiranen GP | 206 | 17 | 5 | 4 |
| 2 | 14 | Louis Delétraz |  Sveitsi | Josef Kaufmann Racing | 193 | 17 | 3 | 5 |
| 3 | 15 | Kevin Jörg |  Sveitsi | Josef Kaufmann Racing | 193 | 17 | 1 | 1 |
| 4 | 6 | Ben Barnicoat |  Iso-Britannia | Fortec Motorsports | 174 | 17 | 3 | 2 |
| 5 | 22 | Anthoine Hubert |  Ranska | Tech 1 Racing | 172 | 17 | 2 | 2 |
| 6 | 2 | Jake Hughes |  Iso-Britannia | Koiranen GP | 160 | 17 | 1 | 1 |
| 7 | 9 | Ukyō Sasahara |  Japani | ART Junior Team | 116 | 17 | 1 | 1 |
| 8 | 17 | Dennis Olsen |  Norja | Manor MP Motorsport | 101 | 17 | 1 | 1 |
| 9 | 19 | Ignazio D'Agosto |  Italia | Manor MP Motorsport | 94 | 17 | 0 | 0 |
| 10 | 35 | Matevos Isaakjan |  Venäjä | JD Motorsport | 87 | 17 | 0 | 0 |
| 11 | 5 | Martin Kodrić |  Kroatia | Fortec Motorsports | 47 | 17 | 0 | 0 |
| 12 | 27 | Harrison Scott |  Iso-Britannia | AVF | 45 | 17 | 0 | 0 |
| 13 | 10 | Darius Oskoui |  Sveitsi | ART Junior Team | 36 | 17 | 0 | 0 |
| 14 | 7 | Callan O'Keeffe |  Etelä-Afrikka | Fortec Motorsports | 31 | 12 | 0 | 0 |
| 15 | 36 | Thiago Vivacqua |  Brasilia | JD Motorsport | 24 | 17 | 0 | 0 |
| 16 | 21 | Simon Gachet |  Ranska | Tech 1 Racing | 19 | 17 | 0 | 0 |
| 17 | 26 | James Allen |  Australia | ARTA Engineering | 10 | 17 | 0 | 0 |
| 18 | 1 | Anton de Pasquale |  Australia | Koiranen GP | 4 | 12 | 0 | 0 |
| 19 | 32/46/8 | Valentin Hasse-Clot |  Ranska | Strakka Racing/Manor MP Motorsport/ Fortec Motorsports | 2 | 17 | 0 | 0 |
| 20 | 28 | Matthew Graham |  Iso-Britannia | AVF | 2 | 3 | 0 | 0 |
Tuomas Karhunen

| Tuomas Karhunen |
| --- | --- |
 Tuomas Karhunen Deathchainin riveissä vuoden 2013 Tuska Open Air -festivaalilla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1981 (ikä 42)
Ammatti:  muusikko, mediasuunnittelija, aloitteleva kirjailija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Cult, Thomas Fiend
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  black metal, death metal, thrash metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Deathchain, Forgotten Horror, Jess and the Ancient Ones, True Black Dawn, Urn, Flame
Levy-yhtiöt:  Svart Records World Terror Committee Woodcut Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tuomas Karhunen (s. 14. joulukuuta 1981) on suomalainen metallimusiikin kitaristi, joka tunnetaan parhaiten death metal -yhtye Deathchainista, jossa hän on vaikuttanut vuodesta 2007 lähtien. Lisäksi hän soittaa Forgotten Horrorissa ja True Black Dawnissa, ja hänen aiempia yhtyeitään ovat Flame sekä Jess and the Ancient Ones. Hän on myös hoitanut Urnissa keikkakitaristin virkaa.
Karhunen harrastaa vapaaottelua ja pyrkii ammattilaisuralle. Lisäksi hän on aloitteleva kirjailija, pitää blogia sekä toimii kannabiksen ja psykedeelien puolestapuhujana, sekä vuonna 2016 perustamansa Suomen Kannabisliiton puheenjohtajana. Marraskuussa 2015 Savon Sanomat päätyi poistamaan Karhusen blogin kokonaisuudessaan hänen kirjoitettua lehden toimittajan kannabisvastaiselle kirjoitukselle vastineen, joka ehti kerätä kahdessa päivässä 20 000 lukijaa.
Lokakuussa 2017 karhunen esiintyi Ylen Akuutin -ohjelmassa Hyvä/paha lääkekannabis.
Aiheesta muualla

Tuomas Karhunen Twitterissä
Tuomas Karhunen Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
To the Bone

To the Bone voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
To the Bone, Kris Kristoferssonin albumi vuodelta 1981
To the Bone, The Kinksin live-albumi vuodelta 1994
To the Bone, Steven Wilsonin albumi vuodelta 2017
To the Bone, yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2017
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”To the Bone”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emily Hampshire

| Emily Hampshire |
| --- | --- |
 Hampshire vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 1982 Montreal, Quebec, Kanada
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Matthew Smith (vih. 2006–15)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:   Jennifer Goines  (12 apinaa)  Stevie Budd  (Schitt's Creek) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Emily Hampshire (s. 1982, Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista 12 apinaa ja Schitt's Creek, sekä elokuvista Boy Meets Girl ja Snow Cake.
Vuonna 2006 Hampshire ja entinen jalkapalloilija Matthew Smith menivät naimisiin. He erosivat vuonna 2015.