stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saariselkä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saariselkä Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Saariselkä Wikimatkoissa
Wikitravel: Saariselkä
Saariselän historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Saariselän alueesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Inari-Saariselkä matkailualueesta
Urho Kekkosen kansallispuisto-Sompio-Kemihaara
| --- | --- |
UK-kansallispuiston perusosa:   Saariselkä  Rumakuru  Luulampi  Kiilopää  Lankopää  Lankojärvi  Kopsusjärvi  Luttojoki  Suomujoki  Kopsusjärvi 
Saariselän erämaaosa:   Tuiskupää  Lupukkapää  Ukselmapää  Sokosti 
Nuorttin erämaaosa: 
Kemi-Sompion erämaaosa: 
Pajuaavan rajoitusosa: 
Repoaavan rajoitusosa: 
Lamminaavan rajoitusosa: 
Valtakunnan rajavyöhyke:   Rajajooseppi  Kiertämäpää  Talkkunapää  Iso Kokkopää  Korvatunturi 
Inarin kylät
Akujärvi
Angeli
Inari
Ivalo
Kaamanen
Keväjärvi
Koppelo
Kuttura
Lisma
Menesjärvi
Nellimö
Näätämö
Partakko
Riutula
Saariselkä
Sevettijärvi
Törmänen
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti) 
Riekonlinna, yksi Saariselän lomakeskuksen hotelleista.
Saariselän hiihtokeskuksen rinteet on rakennettu Kaunispäälle (kuvassa taaempi huippu) ja viereiselle Iisakkipäälle (josta kuva on otettu).
Suomen ilmavoimien Bristol Blenheim Mk. IV (BL-129) (ei liity välttämättä kyseisiin pommituksiin).
Paul Feyerabend

| Paul Feyerabend |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1924 Wien, Itävalta
Kuollut: 11. helmikuuta 1994 (70 vuotta)
Koulutus ja ura
Koulukunta:  Tietoteoreettinen anarkismi
Vaikutusalueet:  Tieteenfilosofia, epistemologia, falsifioinnin kritiikki
Tunnetut työt:  Tietoteoreettinen anarkismi
Väitöstyön ohjaaja:  Victor Kraft
Opettaja:  Karl Popper
Postmodernismi
Robert Venturi: , 1959–1964. Chestnut Hill, Pennsylvania.
Pääartikkelit
Postmoderni filosofia | Postmoderni taide | Postmodernismi (arkkitehtuuri) | Postmoderni kirjallisuus
Aiheet
Dekonstruktio | Kriittinen teoria | Memphis-ryhmä | Oulun  koulu
Tekijät
Jean Baudrillard | Pierre Bourdieu | Rosi Braidotti | | Gilles Deleuze | Jacques Derrida | Paul Feyerabend | Michael Graves | Hans Hollein | Philip Johnson | Emmanuel Lévinas | Jean-François Lyotard | Jarmo Mäkilä | Reima Pietilä | Kimmo Sarje | Ettore Sottsass | James Stirling
Paul Feyerabend (13. tammikuuta 1924 – 11. helmikuuta 1994) oli itävaltalaissyntyinen tieteenfilosofi, joka tunnetaan tietoteoreettisesta anarkismista: ajattelutavan mukaan ei voida esittää johdonmukaista säännöstöä, jota tieteen tekemisessä olisi noudatettava – tai että jos sellainen välttämättä halutaan esittää, niin ainoa mahdollisuus on ”Anything goes”. Ankara johdonmukaisuuden vaatimus voi Feyerabendin mukaan vain tukahduttaa tieteen kehityksen: jos jo hyväksytyn tieteen kanssa ristiriitaiset teoriat on hylättävä, mitään aidosti uutta ei voi esittää. Näkemyksensä hän perustaa tieteen historiaan, jossa hän näkee useita esimerkkejä myöhemmin hyväksytyistä teorioista, jotka aikanaan olivat ristiriitaisia ja jopa järjen ja kokemuksen vastaisia. Erityisen perusteellisesti hän on eritellyt kopernikaanista vallankumousta ja Galileo Galilein käyttämää retoriikkaa. Feyerabend oli itse koulutukseltaan tähtitieteilijä.
Feyerabend vaati myös tieteentekijöitä alistamaan väitteensä yleiseen keskusteluun tasa-arvoisina ja samoin ehdoin kuin muut: koska ei ole kriteerejä, jotka jakaisivat kaikki väitteet tieteellisiin ja ei-tieteellisiin, ei voida hyväksyä, että tieteellisillä väitteillä olisi etuoikeutettu asema ei-tieteellisiin nähden.
Elämä

Feyerabend liittyi sotaan saksalaisten rivissä vuonna 1942, ja sai vuonna 1944 toisen luokan rautaristin. Hän haavoittui Puolassa 1945 pahasti konekiväärin luodista, minkä seurauksena hän halvaantui hetkeksi ja hänestä tuli impotentti. Feyerabend oli tästä huolimatta kolmesti naimisissa sodan jälkeen. Hän toimi professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuosina 1958–1990. Feyerabend kuoli aivokasvaimen seurauksena vuonna 1994.
Työ

Feyerabend ei itse kutsunut itseään filosofiksi vaan korkeintaan virkamieheksi, jonka virkanimike on ”filosofian professori”. Hänen klassinen ihanteensa oli, että tieteentekijät samoin kuin vapaat kansalaiset itse olisivat kyllin valistuneita huolehtiakseen filosofiasta ilman ammattimaisia filosofeja.
Feyerabendin pääteoksia ovat Against Method (1975), Science in a Free Society (1978) ja Farewell to Reason (1987).
Kritiikki

Feyerabendia arvosteltiin hyvin voimakkaasti. Häntä syytettiin tieteenvastaiseksi sekä pseudotieteen ja uskomuslääketieteen kannattajaksi. Eräissä kirjoituksissaan Feyerabend tuomitsee joukon tieteentekijöitä, jotka olivat allekirjoittaneet julistuksen astrologiaa vastaan, ja omien kokemustensa perusteella (hän kärsi sotavamman aiheuttamista kivuista) hän kehuu kiinalaista lääketiedettä. Hän sanoi kuitenkin puolustavansa astrologiaa, jota hän piti jonninjoutavana, vain sananvapauden nimissä ja syytti tieteentekijöitä siitä, että nämä argumenttien sijasta käyttivät pelkkää tieteen arvovaltaa tukahduttaakseen itselleen epämieluisan ilmiön. Hän ei myöskään kiistänyt tieteen tuloksia, mutta hän väitti tieteen historiaa tarkoitushakuisesti yksinkertaistetun valtavirran tieteenfilosofian mukaiseksi.
Kirjallisuutta

Feyerabend, Paul K.: Against method: Outline of an anarchistic theory of knowledge.  (Fourth reprint 1986)  London:  NLB, 1975.  ISBN 0-86091-700-2  (englanniksi)
Feyerabend, Paul K.: Against method.  (3. painos)  London:  Verso, 1993.  ISBN 0-86091-646-4  (englanniksi)
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Feyerabend, Paul K.: ”Metodia vastaan”, Ajatukset: uuden ajan filosofian lukemisto, s. 229–232.  (Lyhyt johdanto suomennettu kirja kiinalaisen laitoksen johdannosta. Kirjan toimittaneet: Pekka Elo & Toivo Salonen)  Suomentanut Juha Savolainen. Alkuperäisteos: ”Against method”(1988). 2. korjattu laitos. Helsinki:  Helsingin yliopisto, Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1993.  ISBN 951-45-5858-8  ISSN 0784-0640
Feyerabend, Paul K: ”Kuinka olla hyvä empiristi: Meidän aikamme empirismi on taipuvainen johtamaan dogmaattiseen metafysiikan perustamiseen”, Yhteiskuntatieteiden filosofiset perusteet osa I, s. 325–362.  (Toimittaneet Raimo Tuomela & Ilkka Patoluoto)  Suomentanut Sirkka Tuomela. Alkuperäisjulkaisu: ”How to be a Good empiricist” (1963), teoksesta: Philosophy of Science. Helsinki:  Gaudeamus, 1976.  ISBN 951-662-156-2
Koggi

Koggilaivan replika Lisa von Lübeck
Koggin hylky 1380-luvulta, Bremerhavenin merimuseo
Koggi eli yleisesti myös hansalaiva oli 1200-luvulla Hansan käyttöön ottama purjealustyyppi, joka oli suunniteltu Itämeren rahtiliikenteeseen. Syvällä uiva ja tasapohjainen alustyyppi pystyi kuljettamaan entistä suurempia tavaramääriä edeltäjiään turvallisemmin. Ensimmäinen tunnettu maininta koggista on vuodelta 948. Laivatyyppi on mahdollisesti kehitetty Friisinmaalla.
Mahdollisesti viikinkien knarri-laivatyypistä vaikutteita saanut limisaumainen koggi oli yleensä noin 20–27 metriä pitkä ja pystyi kuljettamaan noin 100–200 tonnia rahtia. Vielä ennen 1000-lukua rahtia mahtui merialuksiin muutama kymmenen tonnia, joten alusten koon kasvu oli merkittävää ja mahdollisti pienemmät kuljetuskustannukset yksikköä kohden. Miehistö koostui 15–20 miehestä. Aluksessa oli yleensä yksi tai kaksi (harvemmin kolme) raakatakiloitua mastoa. 1200-luvun lopulta lähtien perään saatettiin lisätä ohjauksen helpottamiseksi latinalaistakiloitu mesaanimasto. Jokaisessa mastossa oli yleensä yksi tai korkeintaan kaksi raakapurjetta. Perässä ja keulassa oli korkeat, ampuma-asemia tarjoavat kastellit. Raakatakilan ja runkomuodon vuoksi koggit purjehtivat useimmiten vain myötätuuleen, sillä luoviminen oli hankalaa. Nimitys koggi kuvaa aluksen runkotyyppiä eikä takilaa, kuten myöhempinä aikoina oli tapana. Purjeet oli yleensä parkittu lahoamisen estämiseksi. Tämän vuoksi purjeet olivat väriltään punertavia, mutta myös täysin mustia sekä puna-valko- että vihreä-valkoraitaisia purjeita mainitaan tuon ajan käsikirjoituksissa.
Käyttökautensa lopulla 1380-luvulla mainitaan koggeissa jo olleen aseistuksena kanuunoita.
Varhaisia koggeja ohjattiin sivuairolla. Peräsin tuli käyttöön 1200-luvun lopulla. Navigointi tapahtui tuohon aikaan kompassin, paikallistuntemuksen ja merikarttojen avulla. Tuon ajan merikartat olivat yleensä erittäin vajavaisia. Avomerellä koggit eivät yleensä purjehtineet, ja miehistö pyrki välttelemään saaristoja merirosvojen sekä tuntemattomien karikkojen vuoksi.
Koggin merkitys

Koggi oli yleinen Hansan kauppalaivatyyppi yli sadan vuoden ajan. Sillä oli myös sodankäynnin kannalta hyödyllisiä ominaisuuksia, kuten kastellit ja myöhemmin tykkiaseistusta. Vasta 1300-luvun lopulla se joutui alustyyppinä antamaan tietä uudelle, kantavammalle tyypille holkille.
Koska koggi pystyi ottamaan suuren määrän lastia ja kulki syvässä, on löydetty mainintoja jopa siitä, että sisämaahan jokien alajuoksulle rakennettuja kaupunkeja olisi siirretty kokonaan meren äärelle.
Hansakaupan ajan jäänteitä

Bremenin satamasta löydettiin vuonna 1962 lähes täydellisenä säilynyt 23 metriä pitkä koggi, jonka runko on ajoitettu vuodelle 1380.
Hansakaupan ajan jäänteinä on Suomenlahden saaristossa edelleen useita koggi-laivaan viittaavia paikannimiä.
Kuggbergen, Dragsfjärd
Kuggen, Pernaja (saari)
Kuggholm (saari, useita)
Kuggsund (lahti tai poukama, useita)
Ilmakitaransoiton MM-kisat

Ilmakitaransoiton MM-kisat on vuosittain Oulussa järjestettävä tapahtuma, jossa osallistujat kilpailevat ilmakitaran soittamisen taidossa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996. Nykyään kansallisia osakilpailuja järjestetään ympäri maailmaa.
Ilmakitaran soittamisessa on kyse kitaran soittamisen jäljittelystä. Musiikkityyli vaihtelee, mutta yleisimmät tyylit ovat heavy metal ja rock. Ilmakitaransoitto vaatii yleensä heittäytymistä ja luovuutta.
Ilmakitaransoiton MM-kisat ideoi muusikko Jukka Takalo ja ne järjestettiin ensimmäistä kertaa elokuussa 1996 osana Oulun musiikkivideofestivaaleja. Vuosien saatossa kisoista on muodostunut oma itsenäinen tapahtumansa. Vuodesta 2011 lähtien tapahtuman on tuottanut ja brändistä vastannut Airnest Productions Oy.
Ilmakitaransoiton MM-kisoissa osallistujat ympäri maailman kisaavat siitä, kuka soittaa parhaiten ilmakitaraa. Tuomaristoon kuuluu esittävän kulttuurin ammattilaisia, kuten kitaristi Juha Torvinen. Pääpalkintona on Matti ja Saara Nevalaisen käsin tehty ‘Flying Finn’ -kitara. Eräänä vuonna Queenin kitaristi Brian May lahjoitti VOX BM Special -vahvistimen voittajalle.
Viralliseen kisaverkostoon kuuluvia kansallisia kisoja järjestetään vuosittain ympäri maailman. Verkostoon kuuluvat muun muassa Yhdysvallat, Japani, Ranska, Saksa, Australia, Belgia, Ruotsi ja Irlanti .
Eric "Mean Melin" voitti Ilmakitaransoiton maailmanmestaruuden vuonna 2013.
Ilmakitaransoiton MM-kisojen motto on ”Make Air Not War”. Kilpailun tarkoituksena on edistää maailmanrauhaa. Kisan ideologian mukaan sodat loppuvat, ilmastonmuutos pysähtyy ja pahat asiat katoavat, jos kaikki maailman ihmiset soittavat ilmakitaraa. Kun soitat ilmakitaraa, et voi pidellä asetta. Siksi kaikki maailman ihmiset kutsutaan kisan lopuksi soittamaan ilmakitaraa yhdessä.
Nanami "Seven Seas" Nagura, ilmakitaransoiton maailmanmestari 2014, Oulussa 29. elokuuta 2014.
Voittajat

| Vuosi | Esittäjä | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Oikku Ylinen |  Suomi |
| 1997 | Ville Paakkari |  Suomi |
| 1998 | Juha Hippi |  Suomi |
| 1999 | Johanna Ala-Siurua |  Suomi |
| 2000 | Markus "Black Raven" Vainionpää |  Suomi |
| 2001 | Zac Monro |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2002 | Zac Monro |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2003 | David "C-Diddy" Jung |  Yhdysvallat |
| 2004 | MiRi "Sonyk-Rok" Park ja Tarquin "The Tarkness" Keys |  Yhdysvallat ja  Uusi-Seelanti |
| 2005 | Michael "The Destroyer" Heffels |  Alankomaat |
| 2006 | Ochi "Dainoji" Yosuke |  Japani |
| 2007 | Ochi "Dainoji" Yosuke |  Japani |
| 2008 | Craig "Hot Lixx Hulahan" Billmeier |  Yhdysvallat |
| 2009 | Sylvain "Günther Love" Quimene |  Ranska |
| 2010 | Sylvain "Günther Love" Quimene |  Ranska |
| 2011 | Aline "The Devil's Niece" Westphal |  Saksa |
| 2012 | Justin "Nordic Thunder" Howard |  Yhdysvallat |
| 2013 | Eric "Mean Melin" Melin |  Yhdysvallat |
| 2014 | Nanami "Seven Seas" Nagura |  Japani |
| 2015 | Kirill "Your Daddy" Blumenkrants |  Venäjä |
| 2016 | Matt "Airistotle" Burns |  Yhdysvallat |
| 2017 | Matt "Airistotle" Burns |  Yhdysvallat |
| 2018 | Nanami "Seven Seas" Nagura |  Japani |
| 2019 | Rob ”The Marquis” Messel |  Yhdysvallat |
| 2021 | Justin "Nordic Thunder" Howard: Champion of Championslähde? |  Yhdysvallat |
| 2022 | Kirill "Guitarantula" Blumenkrants |  Ranska |
| 2023 | Nanami "Seven Seas" Nagura |  Japani |
| 2024 | Zachary "Ichabod Fame" Knowles  |  Kanada |
Aiheesta muualla

Air Guitar World Championships
Kevin "Narvalwaker" Leloux vuoden 2010 MM-kisoissa
Kihti

| Kihti |
| --- | --- |
 Akuutti kihtikohtaus vasemmassa jalkaterässä.
Luokitus
ICD-10:  M10
ICD-9:  274.00-274.1-274.8-274.9
OMIM:  138900
MedlinePlus:  000422
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Tyypillisiä uraattikiteitä mikroskoopissa
Kihti on sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön. Sairauden syynä voi olla virtsahapon aineenvaihdunnan häiriö tai munuaisten toiminnan heikentyminen, jolloin uraatit eli virtsahapon suolat eivät pääse virtsaan vaan kertyvät elimistöön.
Puriinia sisältävät ruuat kiteyttävät virtsahappoa ja lisäävät tulehdusriskiä. Tutkimusten mukaan erityisesti eläinperäinen, puriinia sisältävä ravinto on haitallista. Erityisen runsaina puriinilähteinä mainitaan mm. anjovis, sardiini, silli, tietyt sisäelimet, riistaliha ja äyriäiset.
Kihdin ensioireena on yleensä yöllä alkava nivelkipu isovarpaan tyvessä. Sen aikana koko varvas muuttuu punoittavaksi, kuumaksi ja aristavaksi. Oireen yleensä laukaisee tietty ruoka-aine, alkoholin käyttö, runsas ateriointi tai vamma.
Tulehdus häviää runsaassa viikossa, mutta se uusiutuu ja leviää alaraajojen muihin niveliin, jos sairautta ei huomata ja hoitoa aloiteta. Pitkäaikainen kihti muodostaa ihonalaisia virtsahappokertymiä jänteisiin ja rustoihin.
Vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan kihdillä tai lähinnä elimistöön kertyvällä, sitä aiheuttavalla virtsahapolla saattaa olla dementiaa ehkäisevä vaikutus. Britanniassa vuosina 1995–2013 tehdyssä tutkimuksissa ilmeni, että kihtipotilaiden riski sairastua Alzheimerin tautiin oli 24 prosenttia pienempi kuin vertailuryhmällä. Tutkimuksesta kertoi brittiläinen reumatautien tieteellinen julkaisu Annals of the Rheumatic Diseases.
Kihti todetaan tutkimalla nivelnestettä, ja sitä hoidetaan lääkkeillä ja ruokavaliomuutoksilla.
Anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa (ATC) kihtilääkkeinä käytetään seuraavia eri tavoin vaikuttavia lääkeaineita:
Virtsahapon muodostumista estävät valmisteet:
Allopurinoli
Tisopuriini
Febuksostaatti
Virtsahapon eritystä lisäävät valmisteet:
Probenesidi
Sulfiinipyratsoni
Bentsbromaroni
Isobromindioni
Virtsahappometaboliaan vaikuttamattomat valmisteet:
Kolkisiini
Sinkofeeni
Muut kihtilääkkeet:
Uraattioksidaasi
Peglotikaasi
Syy

Virtsahapon kiteytyminen, johon liittyy usein suhteellisen korkea veren virtsahappopitoisuus, on kihdin pääasiallinen syy. Se voi johtua ruokavaliosta, geneettisestä alttiudesta tai virtsahapon suolan, uraatin, riittämättömästä erittymisestä. 90 prosentissa tapauksista hyperurikemian ensisijainen syy on munuaisten riittämätön virtsahapon tuotanto, kun taas alle 10 prosentissa tapauksista syynä on ylituotanto. 10 prosentilla hyperurikemiaa sairastavista ihmisistä kehittyy kihti jossain vaiheessa elämäänsä. Riski kuitenkin vaihtelee hyperurikemian asteen mukaan. Tasoilla 415-530 µmol/l (7-8,9 mg/dl) riski on 0,5 % vuodessa, kun taas tasoilla yli 535 µmol/l (9 mg/dl) riski on 4,5 % vuodessa.
Syy > Elämäntapa

Ruokavalioon liittyvät syyt aiheuttavat noin 12 % kihti-tapauksista, ja niillä on vahva yhteys alkoholin, makeutettujen juomien, lihan ja merenelävien kulutukseen. Runsaasti virtsahappoa sisältäviä puriinipitoisia elintarvikkeita ovat mm. kuivatut sardellit, katkaravut, lihan sivutuotteet, kuivatut sienet, merilevä ja oluthiiva. Myös kananliha ja peruna näyttävät liittyvän asiaan. Muita laukaisevia tekijöitä ovat mm. fyysiset traumat ja leikkaukset.
Fyysinen kunto, terve paino, vähärasvaiset maitotuotteet ja vähäisemmässä määrin kahvi sekä C-vitamiinin saanti näyttävät vähentävän kihdin kehittymisen riskiä; C-vitamiinilisällä ei kuitenkaan näytä olevan merkittävää vaikutusta henkilöillä, joilla on jo diagnosoitu kihti. Myös maapähkinöillä, mustalla leivällä ja hedelmillä on suojaava vaikutus, minkä uskotaan johtuvan osittain niiden insuliiniresistenssiä alentavasta vaikutuksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kihti ja muut kideartriitit, Terveyskirjasto: Lääkärikirja Duodecim, Kustannus Oy Duodecim 2009
Jakob Kettler

Jakob Kettler
Jakob Kettler (28. lokakuuta 1610 Goldingen, Latvia – 1. tammikuuta 1682 Mitau, Latvia) oli Kuurinmaan herttuakunnan hallitsija vuodesta 1641 vuoteen 1682.
Lapsuus ja nuoruus

Jakob Kettler oli Wilhelm Kettlerin poika ja opiskeli Leipzigin ja Rostockin yliopistoissa. Vuonna 1633 Jakob osallistui venäläisiä vastaan käytyyn sotaan Puola-Liettuan armeijassa.
Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan hallitsija

Kettlerin alaisuudessa pieni nykyisen Latvian alueella sijainnut herttuakunta saavutti suurimman taloudellisen mahtinsa. Se kävi kauppaa tuon ajan eurooppalaisten suurvaltojen kanssa. Kettler toimi aktiivisesti myös ulkopolitiikassa. Hän pyrki takaamaan Kuurinmaan puolueettomuuden solmimalla sopimuksia ulkovaltojen kanssa ja toimimalla välittäjänä Ruotsin ja Puola-Liettuan välisissä rauhanneuvotteluissa.
Kettler kehitti herttuakuntaansa poikkeuksellisen tarmokkaasti merkantilistisessa hengessä. Kuurinmaan herttuakunnan vientituotteita olivat vilja, pellava, puu ja terva. Naapurialueitaan vauraammaksi Kuurinmaan teki Kettlerin siirtomaa- ja teollistamispolitiikka. Teollisuuslaitoksia perustettiin lähes poikkeuksetta herttuan maille ja hänen omalla kustannuksellaan, jolloin suurin hyöty tuli Kettlerille itselleen ja hänen lähipiirilleen. Kuurinmaalle syntyi rauta- ja kuparisulattoja, salpietarikeittämöitä, lasitehtaita sekä saippua- ja paperitehtaita. Rautamalmia hankittiin Norjasta.
Vuonna 1651 Kettler lähetti laivaston perustamaan Fort Jacobin (nykyinen Kunta Kintehin saari) Gambiajoen saarelle. Vuonna 1654 hän valloitti Tobagon Das Wappen der Herzogin von Kurland -aluksellaan, joka oli varustettu 45 tykillä, ja jossa oli 25 virkamiestä, 124 sotilasta ja 80 uudisasukasperhettä. Tobagoon siirtyi kaiken kaikkiaan pari tuhatta kuurinmaalaista ja Gambiaankin muutamia kymmeniä. Kettlerin rakennuttaman suuren laivaston avulla molemmilta alueilta tuotiin runsaasti siirtomaatavaroita.
Kettlerin hallitsijakauden jälkeen Kuurinmaan teollinen toiminta taantui selvästi, ja ulkomaankauppa supistui murto-osaan huippukauden luvuista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuurinmaa Kettlerin aikana (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM
Harjanne

Harjanne on vuoren tai vuorijonon pitkänomainen selkäosa rinteineen. Muita merkityksiä:
Aaro Harjanne (1874–1940), asessori, apteekkari ja toimitusjohtaja
Atte Harjanne (s. 1984), diplomi-insinööri ja kansanedustaja (Vihreä liitto)
Jouko Harjanne (s. 1962), trumpetisti
Kaisa Harjanne (1921–2009), arkkitehti
Maikki Harjanne (1944–2023), lastenkirjailija ja kuvittaja
Mikko Harjanne (1940–2024), elokuvaohjaaja
Mikko Harjanne (s. 1979), jalkapalloilija
Oskari Harjanne (1908–1979), kauppias ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Samuel Harjanne (s. 1987), näyttelijä, Jouko Harjanteen poika
Seppo Harjanne (s. 1948), entinen rallin kartanlukija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harjanne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Flanger

Ibanez CF7 -flanger/chorus efektipedaali, jossa valittavissa kaksiasentoisella kytkimellä käytettävä efekti.
Flanger on ääniefekti, jossa manipuloidaan äänen viivettä ja sävelkorkeutta niin, että ääni vaikuttaa kiertyvän tai huojuvan. Flanger-efekti kuuluu useimpiin sähkökitaroiden tai muiden soitinten monipuolisiin ääniefekti-laitteisiin. Sähkökitaraan sitä myydään myös erillisenä efektinä. Flangeria muistuttava ääniefekti on chorus. Sillä on kuitenkin flangeria lyhyempi viiveaika ja nopeampi modulaatio. Lisäksi on phaser, joka muistuttaa etäisesti periaatteeltaan flangeria, mutta siinä huojunnan ja kiertymisten ääni on selvästi erilainen.
Tekniikka > Manuaalinen toteutus

Flanger voidaan manuaalisesti toteuttaa esimerkiksi siten, että pyöritetään yhtäaikaisesti kahta nauhaa, joissa on täsmälleen sama sisältö. Toisen nauhan ääneen aiheutetaan viive nauhojen toistuessaselvennä. Tämä voidaan tehdä koskettamalla kopioidun nauhan kelaa  halutulla voimakkuudella, jolloin pyörimisnopeus ja analogisesti sävelkorkeus l. taajuudetselvennä muuttuvat. Kuultu efekti syntyy, kun toteutetut taajuudet summautuvat, korostuvan ja vaimentuvat eri tavoin. Alkuperäinen musiikki kuuluu toteutettujen taajuuksien alta. Efektiä voidaan korostaa panoroimallaselvennä ääntä äänikentässä esimerkiksi kaiuttimesta toiseen.
Mekaanisen menetelmän haittana on kopionauhan signaalin jääminen jälkeen alkuperäisestä nauhasta.
Tekniikka > Digitaalinen toteutus

Nykyään flanger-efekti on toteutettu yleensä digitaalisesti. Digitaalisen toteutuksen etuna on vähäinen tai olematon taustakohina, joka korostuu runsaalla efektiasetuksella sekoittaen instrumentin ääntä.