stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Eagle (R05)
Palvelus

Vuosien 1954-1955 modernisoinnin aikana alukselle rakennettiin 5,5 asteen viistolentokansi minimaalisella peilijärjestelmällä. Alus otti 1956 osaa Suezin kriisiin, joka oli samalla aluksen ensimmäinen sotatoimi. Aluksella oli hävittäjäpommittajina 17 de Havilland Sea Venomia, 24 Armstrong Whitworth Sea Hawkia ja 9 Westland Wyvern S.4 sekä ilmavalvontakoneina neljä 849 laivueen Douglas Skyraider AEW.1 ja sukellusveneentorjuntantahelikoptereina neljä Westland Whirlwind HAR.3.
Amiraliteetti suunnitteli rakentavansa aluksen uudelleen käyttäen pohjana HMS Victoriousta, mutta se osoittautui liian kalliiksi. Alus siirrettiin 1959 Devonportin telakalle, jossa sille tehtiin suppeampi, vaikkakin erittäin laaja modernisointi. Muutoskohteina olivat muun muassa majoitustilat, joihin asennettiin ilmastointi. Komentosilta rakennettiin uudelleen ja uudet tyyppien 984 ja 965 3D tutkat asennettiin. Lentokanneksi rakennettiin 2,5 tuuman teräskansi, jossa oli toteutettu 8,5 asteen viistorakenne. Kannelle asennettiin kaksi BH5-höyrykatapulttia, uudet jarruvaijerit sekä peililaskeutumisjärjestelmä. Aluksen sähköjärjestelmä uusittiin.
Aluksen etuosan 4,5 tuuman ja kaikki 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin kuudella Sea Cat -ohjusjärjestelmällä. Propulsiojärjestelmä huollettiin kokonaan. Modernisointiin oli varattu noin 11 miljoonaa puntaa, joka oli kuitenkin vain kolmannes uuden aluksen kustannuksista. Kustannukset kuitenkin nousivat modernisoinnin aikana ja siten alkuperäisen suunnitelman mukainen panssaroitu kansi jäi pois. Alus palautettiin palvelukseen vuonna 1964.
Uppouma oli kasvanut modernisoinnin aikana 43 750 tonniin. Lentokoneiden määrä oli laskenut 42:een 899 laivueen de Havilland Sea Vixen FAW.2 -koneeseen, 800B laivueen neljään Supermarine Scimitariin ja Fairey Gannetiin.
Tammikuussa 1966 Eagle vapautti sisaraluksensa HMS Ark Royalin Beiran sataman valvomisesta. Valvonnan tehtävänä oli estää aseiden ja varusteiden kuljettaminen Rhodesiaan. Alus palasi 10. toukokuuta Singaporeen.
Alus siirrettiin 1966 huollettavaksi Devonportiin, jolloin alukselle asennettiin voimakkaammat katapultit, jotta se kykenisi paremmin operoimaan Blackburn Buccaneereilla. Alus palautettiin 1967 palvelukseen. Marraskuussa se osallistui brittijoukkojen evakuointiin Adenista.
Aluksen palvelustehtävien Kauko-Idässä päättyessä, sen lentokonekalustoksi vaihdettiin maaliskuussa 1969 McDonnell Douglas F-4 Phantomit.
Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1972 Portsmouthissa, jossa alukselta poistettiin käyttökelpoinen materiaali, kuten tutkat ja aseet. Alus hinattiin Devonportin reserviin. Se myytiin lokakuussa 1978 romutettavaksi Cairnryanille Skotlantiin.
Aiheesta muualla

Maritimequest HMS Eaglen kuvagalleria (englanniksi)
HMS Eagle (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Audacious-luokan lentotukialukset
Työpaikkademokratia

Työpaikkademokratia tarkoittaa kansainvaltaisten periaatteiden soveltamista työelämään, sekä työntekijöiden mahdollisuutta vaikuttaa työtään ja työyhteisöään koskeviin päätöksiin. Demokraattisia päätöksentekomenetelmiä voivat olla mm. äänestykset, keskustelut ja neuvottelut.
Osuuskuntatoiminta usein on demokraattista, mutta työpaikkademokratian käsite poikkeaa osuuskuntamallista siten, ettei työpaikkademokratian edellytyksenä ole, että työpaikka on työntekijöiden yhteisomistuksessa.
Jako osuuskuntatoiminnan ja työpaikkademokratian välillä ei olekaan täysin selvä. Silti tyypillisenä erona voitaneen pitää sitä, että työpaikkademokratian tapauksessa yrityksen omistus on harvemmissa käsissä kuin osuuskunnan tapauksessa.
Hierarkisuus ja edustuksellisuus

Demokratia on laaja-alainen käsite ja työpaikkademokratian yhteydessäkin termi on monitulkintainen. Demokratia voi olla osittaista tai absoluuttista sekä suoraa tai edustuksellista.
Organisaatio voi toimia joko suoran demokratian pohjalta tai edustuksellisuuden lähtökohdasta. Jos organisaatiossa on hyvin matala hierarkia, työntekijöille luonnollisesti usein päätyy enemmän päätösvaltaa. Jos hierarkiaa ei ole ollenkaan, on kyseessä absoluuttinen suora demokratia.
Joissain organisaatioissa pidetään vaaleja ja valitaan edustajia edustuksellisen demokratian keinoin. Äänestysmenettelyt voivat poiketa toisistaan runsaastikin, eikä muutoinkaan voida yksikäsitteisesti sanoa, mitä työpaikan demokraattisuus kussakin yrityksessä tarkoittaa tutustumatta niihin tarkemmin.
Esimerkkejä > Kaukas

Sellu- ja paperiyhtiö Oy Kaukas Ab oli 1970-luvulla työpaikkademokratian pioneereja Suomessa. Yritysdemokratia-asioita valmistelleen työryhmän oikeusministeri Matti Louekosken työn pohjalta laatimat ehdotukset hyväksyttiin yksimielisesti sekä yritysjohdossa että kaikissa ammattiosastoissa. Niiden luomaa ”Kaukaan henkeä” pidettiin esimerkillisenä.
Esimerkkejä > Forward Technology

IT-alan yritys Forward Techonolgy on toiminut ohjelmoija-anarkian lähtökohdasta, mikä tarkoittaa sitä, että ohjelmistosuunnittelijoilla on täysi valta päättää omaan työhönsä liittyvistä asioista.
Esimerkkejä > Google

"Johtajat ja työnantajat itse eivät päätä, kuka palkataan. Google perustaa komiteoita päättämään uusista työntekijöistä. Googlella ajatellaan, että palkkauksen pitäisi olla vähemmän hierarkiaan perustuvaa."
Esimerkkejä > Mondragon

Baskien Mondragon mainitaan usein työpaikkademokratian yhteydessä, vaikka kyseessä onkin varsinaisesti osuuskuntien federaatio, jossa on melkein 100 000 jäsentä.
Esimerkkejä > Semler

Brasilialainen liikemies Ricardo Semler on menestyksekkäästi käyttänyt työpaikkademokratiaa omissa yrityksissään ja on kirjoittanut siitä myös kirjan Maverick! : The Success Story Behind the World's Most Unusual Workplace.lähde?
Esimerkkejä > Supercell

Suomalaisessa mobiilipelialan yrityksessä, Supercellissä, ei ole hierarkiaa. Bloombergin mukaan tämä on merkittävä menestystekijä yritykselle.
Esimerkkejä > Valve

Työpaikkademokratia on tehnyt uutta nousua ainakin IT-alalla, jossa hyvin tunnettu ja merkittävä yritys Valve on pyrkinyt poistamaan hierarkiat lähes täydellisesti.
Esimerkkejä > Vincit

Vincit on suomalainen ohjelmistoyritys, jossa työntekijät voivat vaikuttaa asiakkaisiin ja esimiehiinsä ja kuka tahansa halukas voi ottaa projektin vetääkseen. Yrityksessä oli vuonna 2014 100 työntekijää ja 2 esimiestä (toimitusjohtaja, henkilöstöpäällikkö).
Esimerkkejä > Worldblu

Worldblu on organisaatio, jonka tehtävänä on edistää työpaikkademokratiaa. Worldblu julkaisee vuosittain demokraattisten yritysten listan.
Käännös suomeksi
HMS Sundew (K57)

| HMS Sundew |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Lewis and Sons, Aberdeen
Kölinlasku:  4. marraskuuta 1940
Laskettu vesille:  28. toukokuuta 1941
Palveluskäyttöön:  19. syyskuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  Vapaan Ranskan laivastossa 1942-1947
Loppuvaihe:  romutettu toukokuu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x DP 3"/L50 -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Sundew (viirinumero K57) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Aberdeenista J. Lewis and Sonsilta, missä köli laskettiin 4. marraskuuta 1940 telakkanumerolla 155. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1941 ja valmistui 19. syyskuuta.
Palvelus

Alus luovutettiin 1942 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä FNFL Roselys. Alus palautettiin 1947. Alus myytiin 23. lokakuuta 1947 uuden omistajan nimetessä sen Setter II:ksi. Alus saapui romutettavaksi Trooniin toukokuussa 1948.
HSO-sihteeri

HSO-sihteeri on kauppaopiston ja kauppakorkeakoulun tutkintojen väliin sijoittuva alin korkea-asteen tutkinto, joka tarkoitettu vain ylioppilastutkinnon suorittaneille ja jonka saattoi suorittaa Helsingin Sihteeriopistossa (HSO).  Kannatusyhdistyspohjaisen oppilaitoksen ylioppilaskunta HSOY ry toimii edelleen HAAGA-HELIA ammattikorkeakoulun assistenttiopiskelijoiden ainejärjestönä. Helsingin Sihteeriopisto perustettiin vuonna 1967 ja toimi alkuaikoina ensin Sturenkadulla.
HSO-sihteerit ry, nykyisin Skilla ry, perustettiin vuonna 1970 palvelemaan Helsingin Sihteeriopistosta valmistuneita sihteereitä.
Ammattikorkeakoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1992 Sihteeriopistosta tuli osa Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu Heliaa, ja HSO-sihteerien tutkintonimike muuttui tradenomiksi. Vuonna 1991 perustettu Haaga Instituutin ammattikorkeakoulu ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu fuusioitiin vuoden 2007 alusta lähtien, ja yhdistynyt koulu toimii nykyisin Haaga-Helia ammattikorkeakouluna. Koulutusohjelma oli vuoteen 2020 asti nimeltään Johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelma, ja se oli sekä suomen- että englanninkielinen. Mikäli näistä kulutusohjelmista valmistuva henkilö on Skilla ry:n jäsen, voi hän käyttää nimikettä "tradenomi, HSO".
Aiheesta muualla

Skilla ry
HSOY ry
Luettelo Kuopion puistoista

Luettelo Kuopion puistoista sisältää Kuopion tärkeimpiä kaupunkimaisen ympäristön hoidettuja puistoja. Listaan eivät kuulu metsäiset ulkoilualueet.
Puistoluettelo

| Puisto | Paikka | Alue | Kartalla | Kuvaus | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Brahenpuisto |  |  | 62.8872°N, 27.6862°E |  |  |
| Hapelähteen puisto |  |  | 62.8955°N, 27.6897°E |  |  |
| Minna Canthin puisto |  |  | 62.8965°N, 27.686°E |  |  |
| Piispanpuisto | Sepänkatu 9 |  | 62.8886°N, 27.6887°E |  |  |
| Sankaripuisto | Tulliportinkatu 50 |  | 62.8934°N, 27.6734°E |  |  |
| Satamapuisto |  |  | 62.8918°N, 27.6937°E |  |  |
| Snellmaninpuisto | Kuninkaankatu 15 | Vahtivuori | 62.8915°N, 27.6862°E | Muutettu puistoalueeksi 1800-luvun puolivälissä. Aiemmin tunnettu Kirkkopuistona. Puiston keskellä Johannes Takasen veistämä J. V. Snellmanin rintakuva vuodelta 1886. |  |
| Valkeisenpuisto (Valkeisenlammen puisto) |  |  | 62.8904°N, 27.6601°E |  |  |
| Väinölänniemi |  |  | 62.8834°N, 27.7027°E |  |   |
Perttu Kenttäaho

Perttu Kenttäaho (s. 28. elokuuta 2007) on suomalainen pesäpalloilija. Kenttäaho edustaa Superpesiksessä pelaavia Kouvolan Pallonlyöjiä. Hänen kasvattajaseuransa on Jokioisten Koetus. Kenttäaho saavutti SM-pronssin kaudella 2024.  Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkokentällä kopparina. Kenttäaho on pelannut kolme Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut yhden juoksun ja kerännyt viisi kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Polaris Celebration Band

Polaris Celebration Band on suomalainen vuonna 1981 perustettu klassisen jazzin yhtye. Yhtyeen ohjelmisto on perinteistä klassista jazzia eli dixielandiä, swingiä ja New Orleans -jazzia. Yhtyeen alkuperäisistä jäsenistä osa oli tietotekniikan ja oikeustieteen ammattilaisia,he olivat soittaneet monissa yhteisissä kokoonpanoissa jo 1960-luvulta lähtien. Yhtye on esiintynyt esimerkiksi Pori Jazzissa, Kaamosjazzissa ja Classic Jazz -festivaaleilla sekä myös muun muassa Saksassa, Unkarissa ja Virossa.
Yhtyeen perustajajäseniä olivat Pekka Iiramo, Ilkka Virto ja Jukka Järvelä. Mukaan kutsuttiin trumpetisti Aaro Louhi, pianisti Lauri Tornivuori ja rumpali Mikko Virto. Ensimmäinen basisti oli Reima Virolainen, mutta työkiireittensä vuoksi hän suositteli basistiksi Tuomas Kallialaa, joka tuli yhtyeeseen 1982 syksyllä.
Seuraava muutos kokoonpanossa tapahtui 1991 kun Tuomas jäi pois ja tilalle tuli Curt Quarnström. 2010 Aaro Louhi muutti Ruotsiin jolloin hänen tilalleen tuli Jermu Nyberg.
Yhtyeen muutokset 2020-luvulla

Yhtyeen pianisti Lauri Tornivuori kuoli 3.4.2023. Pasunisti Ilkka Virto kuoli 12.6.2023. Näiden menetysten jälkeen yhtyeen jäljellä olevat jäsenet päättivät, että Polaris Celebration Band ei ole instituutio vaan kaverien kesken syntynyt yhtye. Tornivuoren ja Ilkka Virton tilalle ei otettu uusia soittajia, mutta yhtye jatkaa keikkailua kvintettinä.
Kokoonpanot

Toukokuussa 1984 PCB vieraili jazzfestivaaleilla Itä-Saksan Dresdenissä seuraavalla kokoonpanolla, josta jäi sairauden takia pois saksofonisti Seppo Rannikko:
Aaro Louhi, flyygelitorvi
Pekka Iiramo , klarinetti ja sopraanosaksofoni
Ilkka Virto, pasuuna
Jukka Järvelä, banjo
Tuomas Kalliala, basso
Lauri Tornivuori, piano
Mikko Virto, rummut
Vuonna 2006 kokoonpano oli lähes sama, mutta mukana oli myös Curt Quarnström ja vierailevana laulajana Hannah Wilson.lähde? Vuodesta 2000 lähtien yhtyeen vierailevana solistina on usein ollut Jussi Raittinen.
1990-luvulla Polaris Celebration Band teki ahkerasti keikkoja esiintyen usein mm. 1993 avatussa Storyville -ravintolassa Helsingissä. Vuona 1991 Polaris Celebration Band esiintyi M/S Silja Symphony'n neitsytmatkalla sekä vuonna 1993 M/S Silja Europalla.
Kokoonpanot > Kokoonpano 2024

Jermu Nyberg, trumpetti ja laulu.
Pekka Iiramo, saksofonit ja klarinetti.
Jukka Järvelä, kitara ja banjo.
Curt Quarnström, basso ja laulu.
Mikko Virto, rummut ja laulu.
Diskografia

1983: Aamu Asemalla. Spotify
1986: Jazz Me Blues (CD-julkaisu 1994). Spotify
2007: It Was a Long Way. Spotify
Sound of Music

| Sound of Music> The Sound of Music |
| --- | --- |
 40-vuotisjuhlajulkaisun juliste.
Ohjaaja:  Robert Wise
Käsikirjoittaja:  Ernest Lehman
Tuottaja:  Robert Wise
Säveltäjä:  Richard Rodgers Oscar Hammerstein II Irwin Kostal
Kuvaaja:  Ted D. McCord
Leikkaaja:  William H. Reynolds
Pukusuunnittelija:  Dorothy Jeakins
Pääosat:  Julie Andrews Christopher Plummer Richard Haydn Peggy Wood
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:   2. maaliskuuta 1965  17. joulukuuta 1965
Kesto:  174 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  8 200 000 dollaria
Tuotto:  286 214 286 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sound of Music (tunnettu myös nimellä Sound of Music – laulava Trappin perhe, engl. The Sound of Music) on vuonna  1965 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva. Sen ohjasi Robert Wise. Elokuva perustuu Richard Rodgersin ja Oscar Hammersteinin samannimiseen Broadway-musikaaliin, joka puolestaan perustuu tositarinaan itävaltalaisesta von Trappin perheestä. Elokuvan pääosia näyttelivät Julie Andrews ja Christopher Plummer. Lapsia näyttelivät Charmian Carr (Liesl), Nicholas Hammond (Friedrich), Heather Menzies (Louisa), Duane Chase (Kurt), Angela Cartwright (Brigitta), Debbie Turner (Marta) ja Kym Karath (Gretl). Elokuva on edelleen kaikkien aikojen katsotuin ja tunnetuin musikaalielokuva ja yksi kaikkein aikojen katsotuimmista elokuvista. Aikanaan se pelasti suurilla lipputuloillaan konkurssilta vararikon partaalla olleen tuotantoyhtiö 20th Century Foxin.
Elokuva oli ensimmäinen MTV3:n edeltäjällä Kolmoskanavalla esitetty ohjelma 1. joulukuuta 1986.
American Film Institute valitsi Sound of Musicin vuonna 2006 yhdeksi sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Juoni

Nonnbergin luostarin postulantti Maria lähetetään itävaltalaisen leski-kapteeni Georg von Trappin seitsemän lapsen kotiopettajaksi. Perheen äidin kuoltua surun murtama isä on pitänyt lapsilleen yhtä tiukkaa kuria kuin alaisilleen laivastossa. Leikkejä ja musiikkia ei talossa suvaita. Helläsydäminen ja lempeä Maria ei suvaitse isän ankaraa suhtautumista lapsiinsa ja sinnikkyydellään saa kapteenin ymmärtämään miten väärin tämä lapsiaan kohtelee. Marian saapuessa taloon kapteeni seurustelee paronitar Elsa Schröderin kanssa, mutta lämmin ja rakastava Maria lumoaa vähitellen lasten lisäksi myös heidän isänsä. Kapteenin uudet, aiempaa pehmeämmät lastenkasvatusmenetelmät sulattavat myös Marian sydämen. Silti kapteeni ja Maria torjuvat tunteensa: kapteeni velvollisuudesta Elsaa kohtaan ja Maria tulevan nunnanvalansa vuoksi. Lopulta Maria pakenee tunteitaan luostariin, mutta luostarin abbedissa lähettää Marian takaisin Trappin taloon, sillä hänen mielestään Mariaa ei ole tarkoitettu nunnaksi.
Vastahakoisesti Maria palaa von Trappien luokse ja lopulta kapteeni ja Maria uskaltavat paljastaa toisilleen tunteensa. Maria avioituu kapteenin kanssa ja samalla hänestä tulee seitsemän lapsen äiti. Pian häiden jälkeen natsit haluavat kapteenin joukkoihinsa taistelemaan. Kapteeni, joka ei hyväksy natsien julmuutta ja ajatusmaailmaa, ei kestä ajatusta, että liittyisi Adolf Hitlerin joukkoihin. Kieltäytyminen olisi kuitenkin kohtalokasta, joten eräänä yönä perhe pakenee vuorten yli Sveitsiin kohti uutta elämää poissa natsien valloittamasta Itävallasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julie Andrews   | … |   Maria von Trapp   |
|  Christopher Plummer   | … |   kapteeni von Trapp   |
|  Bill Lee   | … |   kapteeni von trappin lauluääni   |
|  Eleanor Parker   | … |   paronitar Elsa von Schraeder   |
|  Richard Haydn   | … |   Max Detweiler   |
|  Peggy Wood   | … |   the Abbedissa    |
|  Charmian Carr   | … |   Liesl von Trapp   |
|  Nicholas Hammond   | … |   Friedrich von Trapp   |
|  Heather Menzies   | … |   Louisa von Trapp   |
|  Duane Chase   | … |   Kurt von Trapp   |
|  Angela Cartwright   | … |   Brigitta von Trapp   |
|  Debbie Turner   | … |   Marta von Trapp   |
|  Kym Karath   | … |   Gretl von Trapp   |
|  Anna Lee   | … |   Sisar Margaretta   |
|  Portia Nelson   | … |   Sisar Berthe   |
|  Ben Wright   | … |   Herr Zeller   |
|  Daniel Truhitte   | … |   Rolfe   |
|  Norma Varden   | … |   Frau Schmidt   |
|  Gil Stuart   | … |   Franz   |
|  Marni Nixon   | … |   Sisar Sophia   |
|  Evadne Baker  | … |   Sisar Bernice   |
|  Doris Lloyd   | … |   paronitar Ebberfeld   |
Palkinnot > Oscarit

Paras elokuva
Paras ohjaus: Robert Wise
Paras sovitettu musiikki (palkinto poistunut käytöstä)
Paras äänitys
Paras editointi
Ehdokkuudet:
Paras naispääosa: Julie Andrews
Paras naissivuosa: Peggy Wood
Paras lavastus
Paras kuvaus
Paras puvustus
Uisko (täsmennyssivu)

Uisko voi viitata johonkin näistä:
uisko, vanha suomalainen venetyyppi
Uisko-luokan joukkojenkuljetusvene, merivoimien kuljetusveneitä
VL Uisko, merivartioston vartiolaiva
Saattaja Uisko, sodanaikainen saattaja-alus
Uisko 600, Suomen merivoimien joukkojenkuljetusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uisko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Toomemägi

Toomemäen puiston kartta.
Tarton tuomiokirkko Toomemäellä.
Vanha anatomianlaitos, 1860.
Rotunda on nykyisin kahvila.
Nelikopterilla ilmasta kuvattu video Toomemägissa ja Tartussa
Toomemägi (suom. Toomemäki ) on puisto Viron Tartossa. Puistossa on historiallisia nähtävyyksiä, kuten tuomiokirkon rauniot, jossa on museo ja torneissa yleisölle avoin maisemien katselupaikka. Puistossa on lisäksi Tarton vanha observatorio.
Historia

Venäjän keisari Paavali I lahjoitti Toomemäen alueen Tarton yliopistolle. Se oli aiemmin ollut karjan laidunnusaluetta. Alue on saanut nimensä mäelle rakennetuista Tarton tuomiokirkosta ja piispanlinnasta. Alue on todennäköisesti ollut asuttuna jo nuoremmalla kivikaudella. Vuonna 1708 venäläiset tuhosivat alueelta lähes kaikki keskiaikaiset linnoitteet. Nykyisin paikka on Tarton omaleimaisin puisto, jossa on yliopiston maineikkaimmille opiskelijoilleen ja opettajilleen pystyttämät muistomerkkejä. Puiston puusto koostuu vaahteroista, lehmuksista ja jalavista.
Nähtävyyksiä

Tarton tuomiokirkko oli aikanaan koko Baltian merkittävimpiä goottilaistyylisiä tiilirakennuksia. Sen rakentaminen aloitettiin ilmeisesti 1200-luvun puolivälissä; tiilikirkkoa laajennettiin 1300-luvulla. Kirkon kuoriosaa laajennettiin 1400-luvun jälkipuoliskolla; samalla länsipäätyyn lisättiin kaksoistornit ja muuri.
Kirkko jäi käytöstä uskonpuhdistuksen myötä, ja se raunioitui Liivinmaan sodassa tulipalossa vuonna 1624. Vuosina 1804–1807 Tarton yliopiston arkkitehti J. W. Krause suunnitteli kirkon kuoriosan yliopiston pääkirjastoksi. Kirjasto muutti vuonna 1982 uuteen kirjastotaloon, ja nykyään tiloissa on Tarton yliopiston museo. Tornit on kunnostettu näköalapaikaksi, jotka ovat yleisölle avoinna kesäkausina. Raunioissa järjestetään kesäisin teatteriesityksiä ja konsertteja.
Tuomiokirkon vieressä on Kristjan Jaak Petersonin (1801–1822) patsas. Riiassa syntynyt Peterson ehti lyhyen elämänsä aikana luoda vironkielisen kirjallisuuden perustan. Lisäksi hän käänsi viroksi maailman runouden klassikoita ja käänsi myös ruotsista saksaksi Christfried Gananderin Mythologia Fennican.
Toinen muistomerkki Toomemäellä on K. E. von Baerin patsas. Keski-Virossa syntynyt baltiansaksalainen von Baer (1792–1876) oli 1800-luvun monipuolisimpia luonnontieteilijöitä ja Tarton yliopiston tunnetuimpia kasvatteja ja professoreita. Mäellä on myös Johan Skytten muistomerkki.
Toomemäen lounaislaidalla sijaitsee Tarton tähtitorni (J. W. Krause, 1805). Se rakennettiin entisen bastionin päälle. Vuonna 1825 valmistui uusi, kääntyvä torni. Lisäksi Toomemäellä on Vanha anatomianlaitos eli Vana anatoomikum (J. W. Krause, 1805), korkeimman oikeuden rakennus, kahvilakäytössä oleva rotunda sekä vanha klinikka.
Toomemäelle johtaa katujen kaksi siltaa: niin sanotut Enkelinsilta ja Pirunsilta. Niistä etenkin vuonna 1838 valmistunut Enkelinsilta on suosittu nähtävyys. Toomemäen toisella puolella sijaitseva vaatimattomampi Pirunsilta on rakennettu 1913 Romanovien hallitsijasuvun 300-vuotisjuhlien kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toomemägi Wikimedia Commonsissa
Toomemäe 360° aeropanoraam / aerofoto.
George Eastham

George Eastham
George Edward Eastham (23. syyskuuta 1936 Blackpool, Englanti – 20. joulukuuta 2024) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai ns. piilokärki. Hän toimi myös peliuransa jälkeen Stoke Cityn managerina.
Eastham aloitti uransa isänsä George R. Easthamin valmentamassa pohjois-irlantilaisessa Ardsissa, josta siirtyi Newcastleen vuonna 1956. Neljän Newcastle -kauden jälkeen hän siirtyi Arsenaliin, jossa hän teki debyyttinsä Boltonia vastaan joulukuussa 1960. Elokuussa 1966 Arsenalin kapteeninakin toiminut Eastham siirtyi 223 "Gunners" ottelun ja 41 maalin jälkeen Stoke Cityyn. Eastham vietti seuraavat 8 kautta Stokessa ja oli mukana voittamassa liigacupia vuonna 1972. Liigacupin loppuottelussa Eastham laukoi voittomaalin Chelseaa vastaan.
Englannin maajoukkuetta Eastham edusti 19 kertaa, tehden 2 maalia. Hänet valittiin Englannin joukkueeseen vuoden 1962 -ja 1966 MM-kisoihin. Vuoden 1966 kisoissa Englanti voitti maailmanmestaruuden.
El Salvadorin colón

| El Salvadorin colón |
| --- | --- |
 10 colónin seteli vuodelta 1959
ISO 4217 -koodi:  SVC
Keskuspankki:  Banco Central de El Salvador
Esitelty:  1892
Symboli:  ₡
Käyttäjät:  El Salvador
Jaettava yksikkö:  centavo
Colón oli El Salvadorin rahayksikkö virallisesti vuodesta 1892 vuoteen 2001, jolloin El Salvador siirtyi käyttämään Yhdysvaltain dollaria. Yksi colón jakautui sataan centavoon. Valuutta on nimetty Kristoffer Kolumbuksen mukaan (esp. Cristóbal Colón).
Valuuttamerkki

Colónin valuuttamerkki on c-kirjain, jonka poikki on kaksi vinoviivaa: ₡. Sen Unicode-koodi on U+20A1. Samaa symbolia käytetään edelleen käytössä olevasta Costa Rican colónista. Merkkiä ei pidä sekoittaa sentin symboliin (¢), jonka Unicode-koodi on U+00A2, eikä Ghanan cedin symboliin ₵, jonka Unicode-koodi on U+20B5. Tästä huolimatta sentin symbolia on usein käytetty viittaamaan colóniin.