stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cry

| ”Cry” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Invincible
 B-puoli: ”Shout ja Streetwalker”
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 3. joulukuuta 2001
 Tuottaja(t): R. Kelly, Michael Jackson
 Tyylilaji: R&B, soul, gospel
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”You Rock My World” 2001 | ”Cry” 2001 | ”Butterflies” 2002 |
Cry on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin toinen vuoden 2001 albumilta Invincible julkaistu single. Se julkaistiin joulukuussa 2001. Kappaleen on kirjoittanut ja tuottanut R. Kelly. Singlen B-puolella on albumin Bad erikoisversiolla vuonna 2001 julkaistu ”Streetwalker” sekä uusi kappale ”Shout”, jonka oli tarkoitus olla Invinciblella, mutta jonka korvasi kappale ”You Are My Life”.
Kappaleet

”Cry” (kirj. R. Kelly) – 5:00
”Shout” (kirj. Jackson, Riley, C. Forbes, S. Hoskins, C. Lampson ja R. Hamilton) – 4:20
”Streetwalker” (kirj. Jackson) – 5:49
David Lindley

| David Lindley |
| --- | --- |
 David Lindley Norjassa vuonna 1981.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1944
Kuollut: 3. maaliskuuta 2023 (78 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1966–
Tyylilajit:  rock, country, etno
Soittimet:  laulu, kielisoittimet
Yhtyeet:  Kaleidoscope, El Rayo-X
Levy-yhtiöt:  Asylum, Atlantic, Epic, RCA Victor, Shanachie
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
David Perry Lindley (21. marraskuuta 1944 – 3. maaliskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän työskenteli monien tunnettujen artistien kanssa, kuten Jackson Browne, Warren Zevon, Curtis Mayfield ja Dolly Parton. Hän oli multi-instrumentalisti, joka soitti muun muassa kitaraa, sähköbassoa, kontrabassoa, viulua, banjoa, Steel-kitaraa, mandoliinia, hardingfele-viulua, bouzoukia, sisteriä, sazia, Yaylı tanburia, charangoa, cümbüşia, udia, sitraa ja ukulelea.
Teini-iässä Lindley alkoi soittaa banjoa ja viulua sekä voitti myöhemmin viisi kertaa Topangan banjo- ja viulukilpailun. Vuosina 1966– 1970 hän oli perustajajäsen Kaleidoscope-nimisessä bändissä, joka soitti psykedeelistä musiikkia. Bändi julkaisi neljä albumia Epic Records -levymerkille.
Kaleidoscopen hajottua Lindley lähti Englantiin ja soitti Terry Reidin bändissä muutaman vuoden. Vuonna 1972 hän ryhtyi yhteistyöhön Jackson Brownen kanssa ja soitti tämän bändissä vuoteen 1980. 1970-luvulla hän kävi kiertueilla myös muiden artistien, kuten Crosby-Nash, Linda Ronstadt ja James Taylor, kanssa.
Vuonna 1981 Lindley perusti oman bändinsä, El Rayo-X:n. Jackson Browne tuotti heidän ensimmäisen albuminsa. Heidän viimeinen esiintymisensä ennen hajoamista tapahtui 31. joulukuuta 1989. Sen jälkeen Lindley teki kiertueita soolo-artistina ja myös duona Hani Naserin ja myöhemmin Wally Ingramin kanssa. Hän soitti myös lukemattomissa studio-sessioissa. Kiertueiden ja studiotöiden välissä hän opetteli soittamaan uusia instrumentteja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
David Lindleyn viralliset kotisivut
Hunky Dory

| Hunky Dory David Bowie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Trident-studiot, Lontoo, huhtikuu 1971
 Julkaistu: 17. joulukuuta 1971
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Ken Scott, David Bowie
 Tyylilaji: poprock   taidepop   taiderock   folkrock   glam rock   kamaripop
 Kesto: 41.39
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  3. (syyskuu 1972)   15. (marraskuu 1972)   33. (heinäkuu 2002)   93. (1975)
David Bowien muut julkaisut
| The Man Who Sold the World 1970 | Hunky Dory 1971 | The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars 1972 |
Hunky Dory on englantilaisen popmuusikko David Bowien soolouran neljäs albumi ja se julkaistiin 17. joulukuuta 1971. Levy äänitettiin Trident Studiossa Lontoossa huhtikuussa 1971 ja sen tuottivat Ken Scott ja David Bowie.
Levyä on luonnehdittu osin glam rockiksi, mutta levyllä kuuluu paljon vaikutteita folkista. Levyllä on myös kunnianosoituksia Bowien henkilökohtaisille suosikkimuusikoille Lou Reedille (kappale "Queen Bitch") ja Bob Dylanille (kappale "Song for Bob Dylan"). Kappale Kooks taas on osoitettu hänen pojalleen Zowie Bowielle.
Kriitikot kehuivat levyä, mutta alkuun se ei menestynyt listoilla. Seuraavana vuonna 1972, Bowien lyödessä läpi albumillaan The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars, myös Hunky Dory nousi listoille Britanniassa. Samoin single "Life on Mars?" nousi Britannian listalle vasta kesäkuussa 1973.
Herman's Hermits -yhtyeestä tunnettu Peter Noone julkaisi singlenä oman versionsa kappaleesta "Oh! You Pretty Things" huhtikuussa 1971. Bowie oli alun perin kirjoittanut kappaleen nimenomaan Noonelle.
Menestyssinglen "Life on Mars?" ovat levyttäneet suomeksi Hector albumillaan Hectorock I (1974) nimellä "Sudenkorento" sekä Johnny Liebkind nimellä ”Jonglöörit” samannimiselle albumilleen vuotta aiemmin.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut David Bowie, ellei toisin mainita.
Changes – 3.33
Oh! You Pretty Things – 3.12
Eight Line Poem – 2.53
Life on Mars? – 3.48
Kooks – 2.49
Quicksand – 5.03
Fill Your Heart – 3.07 (säv. Paul Williams, Biff Rose)
Andy Warhol – 3.53
Song for Bob Dylan – 4.12
Queen Bitch – 3.13
The Bewlay Brothers – 5.21
Uusintapainoksen bonuskappaleet (Rykodisc 1990)
Bombers – 2.38 (vuonna 1971 äänitetty ennenjulkaisematon kappale)
The Supermen – 2.41 (1971 äänitetty vaihtoehtoversio)
Quicksand – 4.43 (1971 äänitetty demoversio)
The Bewlay Brothers – 5.19 (vaihtoehtoinen miksaus)
Kokoonpano

David Bowie – laulu, kitara, altto- ja tenorisaksofoni, piano
Mick Ronson – kitara, laulu, mellotron
Trevor Bolder – basso, trumpetti
Mick Woodmansey – rummut
Rick Wakeman – piano
Singlet

Changes / Andy Warhol (julkaistu 7. tammikuuta 1972)
US#77 (huhtikuu 1972)
Life on Mars? / The Man Who Sold the World (julkaistu 22. kesäkuuta 1973)
UK#3 (heinäkuu 1973)
Arvostelut

Allmusic:
Blender:
Pitchfork: 10/10
Clementine Ford

| Clementine Ford |
| --- | --- |
 Clementine Ford vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Chad Todhunter (2000–2004)   Cyrus Wilcox (2013–)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Clementine Shepherd-Ford
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Molly Kroll (L-koodi)   Mackenzie Browning (Tunteita ja tuoksuja)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Clementine Ford (s. 29. kesäkuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt Molly Krollia draamasarjassa L-koodi ja MacKenzie Browningia saippuasarjassa Tunteita ja tuoksuja.
Ura

Clementine Ford sai ensimmäisen roolinsa vuonna 1998 televisiosarjasta Cybill, jossa hänen äitinsä Cybill Shepherd esitti pääosaa. Ford esiintyi sarjassa kahdessa jaksossa. Tämän jälkeen hänellä oli sivurooleja muun muassa elokuvissa American Pie, Neitsytjahti ja Anna palaa!
Ford näytteli Molly Krollia sarjassa L-koodi vuosina 2007–2009. Cybill Shepherd esitti sarjassa Fordin roolihahmon äitiä Phyllis Krollia. Ford esitti Mackenzie Browningia saippuasarjassa Tunteita ja tuoksuja vuosina 2009–2010. Vuonna 2012 hän esiintyi sisarensa Ariel Shepherd Oppenheimin kirjoittamassa näytelmässä Phantoms Go Down Los Angelesissa.
Yksityiselämä

Clementine Ford on yökerhoyrittäjä David Fordin ja näyttelijä Cybill Shepherdin tytär. Hänellä on sisarpuoli Molly ”Ariel” Shepherd Oppenheim ja velipuoli Cyrus ”Zack” Shepherd Oppenheim äitinsä myöhemmästä avioliitosta Bruce Oppenheimin kanssa.
Ford oli naimisissa näyttelijä Chad Todhunterin kanssa vuosina 2000–2004. Hän on seurustellut laulaja-lauluntekijä Linda Perryn kanssa. Hän on sanonut, ettei halua määritellä seksuaalista suuntautumistaan. Ford kihlautui näyttelijä Cyrus Wilcoxin kanssa vuonna 2012. Pari meni naimisiin keväällä 2013.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999 | American Pie | tietokonetyttö |
| 2000 | Neitsytjahti | Annette Duwald |
| 2000 | Anna palaa! | cheerleader |
| 2004 | Last Goodbye | Agnes Shelby |
| 2010 | The Latin & the Gringo | Deb |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Cybill | Leah Addison | 2 jaksoa, nimellä Clementine Shepherd-Ford |
| 2003 | Yli synkän virran | nuori nainen | 1 jakso |
| 2004 | House | Samantha Campbell | 1 jakso |
| 2007–2009 | L-koodi | Molly Kroll | 9 jaksoa |
| 2009–2010 | Tunteita ja tuoksuja | Mackenzie Browning | vakituinen rooli |
Aiheesta muualla

Clementine Ford Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cláudio Nori Sturm

Cláudio Nori Sturm (s. 12. toukokuuta 1953 Ubiretama) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini 2. maaliskuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä Geraldo Claudio Luiz Micheletto Pellandalta 6. tammikuuta 1980. Hänet nimitettiin Patos de Minasin piispaksi 8. lokakuuta 2008, ja hänet konsekroi 5. joulukuuta Moacyr José Vitti, jota avustivat Sérgio Arthur Braschi ja Mário Marquez. Nori Sturm asetettiin virkaansa 4. tammikuuta 2009.
Crwn Thy Frnicatr

| Crwn Thy Frnicatr Psyclon Nine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Corrosive Audio Studios San Francisco, Kalifornia
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2006
 Tuottaja(t): Marshalla Carnage & Da5id Din
 Tyylilaji: aggrotech, industrial metal
 Kesto: 57.37
 Levy-yhtiö: Metropolis
Psyclon Ninen muut julkaisut
| INRI 2005 | Crwn Thy Frnicatr 2006 | We the Fallen 2009 |
Crwn Thy Frnicatr on Psyclon Ninen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2006. Albumin kannessa lukee englanniksi "All those who stand before me shall be judged." (suom. Kaikki edessäni seisovat tullaan tuomitsemaan.)
Kappaleet

Bellum in Abyssus – 1.26
Parasitic – 4.53
Better Than Suicide – 5.10
Anaesthetic (For the Pathetic) – 4.02
The Room – 1.23
Flesh Harvest – 4.21
Scar of the Deceiver – 4.03
Crwn Thy Frnicatr – 4.33
Visceral Holocaust – 5.11
Proficiscor of Terminus Vicis – 4.01
The Purging (A Revelation of Pain) – 18.30
Evangelium Di Silenti (Track 0) – 4.45
"Evangelium Di Silenti" on Metropolis Recordsin julkaisussa piilotettu kappale, joka alkaa 8:54 kohtalla "The Purging (A Revelation of Pain)" kappaletta, yli 4 minuutin hiljaisuuden jälkeen.
Kokoonpano

Nero Bellum – laulu, kitara
Josef Heresy – kitara, syntentisaattori
Rotny Ford – kitara, syntentisaattori
Filip Abbey – rummut
Inga Linna

| Inga Linna |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Inga Maaria Linna
Syntynyt: 21. helmikuuta 1995 (ikä 29)
Yleisurheilija
Laji:  moukarinheitto
Seura:  Riihimäen Kisko
Valmentaja:  Hannu Rinnekari
Ennätykset:  68,79 (Helsinki 2018)
Uran alku:  2013
 Tietolaatikko päivitetty 27. maaliskuuta 2019 
Inga Maaria Linna (s. 21. helmikuuta 1995 Hausjärvi) on suomalainen moukarinheittäjä. Linna edustaa Riihimäen Kiskoa ja hänen henkilökohtaisena valmentajanaan toimii Hannu Rinnekari.
Ennen kautta 2015 Linnan ennätys oli toukokuussa 2014 Kotkassa heitetty 60,63. Heinäkuussa 2014 hän oli mukana alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa jääden karsintaan.
Toukokuussa 2015 Linna heitti Helsingissä uuden ennätyksensä 65,41. Kesäkuussa 2015 hän voitti yllättäen Kaustisen moukarikarnevaalin pääkilpailun parannettuaan ennätystään lähes kolme metriä lukemiin 68,25. Heinäkuussa 2015 Linna eteni loppukilpailuun alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Tallinnassa ja sijoittui 12:nneksi tuloksella 60,73. Elokuussa Linna voitti Porin Kalevan kisoissa SM-kultaa tuloksella 67,29. Kahdeksan aiempaa suomenmestaruutta voittanut Merja Korpela tuli toiseksi.
Linna karsiutui loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän uusi Suomen mestaruuden Oulun Kalevan kisoissa 2016. Hän voitti Suomen talvimestaruuden 2017, mutta karsiutui loppukilpailusta Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 hän sai hopeaa. Hän karsiutui loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Talvisin Linna harjoittelee Nurmijärvellä sijaitsevan maatilan navetan vintillä.
Inga Dambe

Inga Dambe ' (s. 15. elokuuta 1977 Riika) on latvialainen suunnistaja.
Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän oli mukana viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras MM-kisasaavutuksensa on yhdeksäs sija keskimatkalla Lausannen MM-kilpailuissa 2012. EM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on pitkän matkan kymmenes sija Falunin EM-kilpailuissa 2012. Dambe edustaa Paimion Rastia, jonka joukkueessa hän oli Venlojen viestin toinen vuonna 2012.
Hämeen lennosto

| Hämeen lennosto |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. tammikuuta 1957 -
Hämeen Lennosto (lyh. HämLsto) perustettiin 1. tammikuuta 1957 nimeämällä Tikkakoskella toiminut 1. lennosto uudelleen. Joukko-osasto siirrettiin Rovaniemelle 16. elokuuta 1973 Pohjois-Suomen ilmatilan koskemattomuuden valvonnan ja vartioinnin tehostamiseksi. Hämeen Lennoston nimi muutettiin 6. joulukuuta 1974 Lapin Lennostoksi.
Historia

Vuoden 1957 alussa nimettiin Suomen ilmavoimien lennostot maakuntien mukaan, jolloin Tikkakoskelle sijoitettu 1. lennosto sai nimen Hämeen lennosto. Nimen vaihto ei vaikuttanut lennoston kokoonpanoon eikä henkilömäärään. Lennoston kokoonpano oli tuolloin komentaja, jonka johtamisen apuna oli esikunta. Esikuntaan kuuluivat komento-, koulutus-, viesti-, operatiivinen- ja järjestely-, huolto- ja tekninen toimisto. Lennoston perusyksiköinä olivat kaksi hävittäjälentue, tiedustelulentue, korjaamo, lennonjohto, lentokuvakeskus, esikuntakomppania ja autokuljetusjoukkue. Lennostoon perustettiin 1958 hävittäjälentolaivue, Rovaniemelle sijoitettu viestikeskus 5 aloitti toimintansa vuonna 1962 ja vuotta myöhemmin lennoston korjaamo laajeni lentokonehuoltokorjaamoksi.
Luutnantti Kalervo Myssylä ampui lennoston komentajan eversti Suonperän työpöytänsä ääreen 6. kesäkuuta 1973.
Komentajat

Lennoston komentajana olivat:
everstiluutnantti Yrjö Malmari 31. maaliskuuta 1956–
everstiluutnantti Reino Turkki 9. helmikuuta 1957–
everstiluutnantti Georg-Eric Stömberg 10. joulukuuta 1960–
eversti Aimo Huhtala (s. 1920, k. 1994) 5. heinäkuuta 1963–4. lokakuuta 1969
eversti Teppo J. Suonperä 4. lokakuuta 1969–6. kesäkuuta 1973
everstiluutnantti Veikko Tähtinen (vt) 6. kesäkuuta 1973–
eversti Rauno Meriö 16. elokuuta 1973–
Irmeli Jung

Leena Irmeli Jung (s. 29. toukokuuta 1947 Tampere) on suomalainen valokuvaaja.
Henkilöhistoria

Jung suoritti valokuvaajan kisällintutkinnon Hannoverissa Saksassa 1960-luvun lopulla, mutta siirtyi 1970-luvun alussa Pariisiin, jossa hän toimi valokuvaajana. Hänen erikoisalaansa ovat muotokuvat, ja erityisesti hänet tunnetaan ranskalaisen chansonlaulaja Juliette Grécon kuvaajana. Grécosta hän on tehnyt myös valokuvakirjan (1991), samoin kuin filosofi Emil Cioranista (1989). Jung on työskennellyt Suomessa vuodesta 2003. Hän on ottanut presidentti Tarja Halosen toisen kauden alussa otetun virallisen muotokuvan.
Jungille myönnettiin valtion taiteilijaeläke keväällä 2008.
Teokset

Cioran. L'Elan vers le pire, Irmeli Jung, Gallimard, 1989.
Juliette Gréco, Irmeli Jung. Textes de Régine Deforges, Imprimerie Nationale, 1990.
Juliette Gréco, Josyane Savigneau, Actes Sud, 1998.
Emil Cioran, Irmeli Jung, Centrul Cultural Sindan Cluj, 2000.
Aiheesta muualla

Irmeli Jungin sivusto
Cláudio Hummes

Kardinaali Hummes.
Cláudio Hummes (8. elokuuta 1934 Montenegro, Brasilia – 4. heinäkuuta 2022) oli brasilialainen katolisen kirkon kardinaali. Hän työskenteli kardinaalin tehtäviensä lisäksi Congregatio pro Clericis -kongregaation prefektinä. Hummes oli myös fransiskaanien jäsen. Sukujuuriltaan Hummes oli saksalais-brasilialaista sukua.
Pappisvihkimyksen Hummes sai 1958. Hän opiskeli nuoruudessaan muun muassa filosofiaa, mitä hän opetti myös fransiskaaniseminaarissa. Vuonna 1996 hänestä tuli paavi Johannes Paavali II:n päätöksellä Fortalezan arkkipiispa, ja 1998 hänet siirrettiin São Pauloon. 21. helmikuuta 2001 Johannes Paavali II teki Hummesista kardinaalin.
Vuoden 2005 konklaavissa Hummes mainittiin useasti yhtenä mahdollisena seuraajaehdokkaana Johannes Paavali II:lle. Valituksi tuli kuitenkin saksalainen kardinaali Joseph Ratzinger, joka otti nimekseen Benedictus XVI:n.
Crwth

Crwth
Crwth (lat. chorus, keskienglanti: crouth) on walesilainen lyyra, jota soitettiin yleisesti keskiajalta noin vuoteen 1800. Se vastaa kooltaan viulua. Alun perin crwth valmistettiin näppäiltäväksi, mutta 1000-luvulla sitä alettiin soittaa jousella. 1200-luvun jälkipuoliskolla kielten taakse lisättiin otelauta. Kieliä oli aluksi neljä (kahtena parina), mutta määrä lisääntyi 1400-lukuun mennessä kuuteen kieleen, joista neljä sijaitsee otelaudan yläpuolella ja kaksi sen vasemmalla puolella. Näitä kahta kieltä on voitu soittaa peukalolla näppäilemällä tai jousella. Melodia oli tarkoitettu korkeimmalla äänellä tuotettavaksi.
Crwthin kielten nimet ovat llorfdant, byrdwn y llorfdant, crasdant, byrdwn y crasdant, cyweirdant ja byrdwn y cyweirdant.
600-luvulla itämaisia lyömä- ja näppäilysoittimista kehitettyjä jousisoittimia alettiin soittaa myös lännessä. Yksi näistä läntisistä muunnoksista oli crwth. Crwth on suomalaisen jouhikon hyvin läheinen sukulainen.
Crwthiin on viitattu säilyneissä kirjoituksissa ensimmäisen kerran 900-luvulla Hywel Ddan laeissa. Soitin oli Walesissa suosittu halki keskiajan, jolloin sen soitosta nautittiin aristokraattisissa piireissä. Hywel Ddan laeissa crwthiin viitataan harpun ja säkkipillin ohella aatelisten käyttämänä, statusta ilmentävänä soittimena. Crwthkilpailu järjestettiin jo eisteddfod-tapahtumassa, jonka piti Rhys ap Gruffydd Aberteifin (Cardiganin) linnassa vuonna 1176. Rhys Goch Eryrin cywyddruno vuodelta 1436 viittaa taikureihin, akrobaatteihin ja muusikoihin (kuten crwthin soittajiin), joita varakkaat suojelijat päästivät taloihinsa.
Crwthin sosiaalinen rooli muuttui noin vuodesta 1600 alkaen, sillä se alettiin yhdistää kansanmusiikkiperinteeseen. Vuonna 1770 luennossaan Society of Antiquaries of Londonille instrumentin näytille tuonut Daines Barrington väitti, että koko Walesissa oli elossa enää yksi crwthin soittaja, joksi hän nimesi John Morganin Newboroughista ((kymriksi Niwbwrch). Yleinen näkemys onkin ollut, että soitin jäi käytöstä 1700-luvun lopussa, mutta joitain viitteitä soittimen myöhemmästäkin käytöstä osissa Walesia on. Viulun tai fiidelin aseman vahvistuminen vaikutti heikentävästi crwthin asemaan, kuten kävi myös kolmoisharpulle. Viulun kaltainen soitin on kevyempi, tarjoaa monipuolisemmat mahdollisuudet ja on todennäköisesti helpompi soittaa. Yleinen kiinnostus perinteistä musiikkia kohtaan kasvoi 1900-luvun loppupuolella. Crwthiä on pyritty jossain määrin elvyttämään, mutta työ on paljon vaikeampi kuin kolmoisharpun kohdalla, sillä perinne on katkennut sekä kaikki kuvaukset tekniikasta ja ohjelmistosta kadonneet.
Tärkeä ero crwthin ja viulun välillä on tallan muodossa; sen takia crwthin kieliä ei soiteta erikseen. Toinen ero on tavassa, jolla soitinta pidetään; crwthiä ei pidetä leuan alla vaan rintaa vasten. Käytössä on ollut GG–CC–DD-viritys.
Crwth nykyään

Isossa-Britanniassa on jäljellä kolme historiallista crwthia. Pentrefoelasin alueelta oleva St Fagansin crwth (rakentanut Richard Evans, 1742) on Walesin kansallismuseossa, jolle sen lainasi eversti J. C. Wynne-Finch vuonna 1935. Soitin on yhä hänen sukunsa omistuksessa. Walesin kansalliskirjastossa on Aberystwythin crwth, jonka sen pääperustaja Sir John Williams lahjoitti sille sen avaamisen yhteydessä vuonna 1907. Kolmas jäljellä oleva kappale on Warrington Museum and Art Galleryssa oleva Warringtonin crwth, jonka James Kendrick osti vuonna 1843 ja lahjoitti Warringtonin kaupungille, jossa se otettiin yhdeksi varhaisimmista paikallismuseon näyttelykappaleista. Warringtonin crwth ei ole säilynyt yhtä täydellisenä kuin muut kaksi esimerkkiä.
Bostonissa, Museum of Fine Artsissa on yksi säilynyt crwth.
St Fagansin crwthistä löydettiin konservointityön yhteydessä piilossa otelaudan alla ollut toinen kaikukoppa. Tällainen löytö on jousisoitinten joukossa ainutlaatuinen. Myös Aberystwythin ja Warringtonin crwthien lähempi tarkastelu viittasi siihen, että tällainen rakenne on saattanut olla crwthien yleinen ominaisuus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Crwth Wikimedia Commonsissa
Ilmajoen rautatieasema

Ilmajoen rautatieasema (lyh. Ilj) oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Seinäjoki–Kaskinen. Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen ja V-luokan tyyppipiirustusten mukaan tehty asema sijaitsee Ilmajoen Palonkylässä.
Henkilöliikenne lopetettiin koko rataosan tavoin vuonna 1968. Miehitys poistettiin 1990, tavaraliikenne lopetettiin 2002, ratapiha purettiin 2006 ja liikennepaikka lakkautettiin 2007. Asemarakennus on myyty yksityisomistukseen kunnostettavaksi. Museovirasto on luokitellut asema-alueen Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Cuba Libre

Cuba Libre
Cuba Libre on kuuluisa kolajuomaa, limettimehua ja rommia sisältävä drinkki. Se valmistetaan jäillä täytettyyn highball-lasiin ja koristellaan sitruunalla tai limetillä. Sen nimi on suomennettuna Vapaa Kuuba.
Drinkki luotiin Kuuban pääkaupungissa Havannassa noin vuonna 1900, Espanjan ja Yhdysvaltojen sodan yhteydessä.
Aiheesta muualla

Cuba Libre Webtender-sivustolla
Ilmajoen lento-onnettomuus

| Ilmajoen lento-onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuustutkijoiden ottama kuva turmakoneesta.
Yhteenveto
Päivämäärä:  14. marraskuuta 1988
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Ilmajoki
 :  62°41.03′N, 022°49.49′E
Lähtöpaikka:  Helsinki-Vantaan lentoasema
Määränpää:  Ilmajoen lentoasema
Kuolleita:  6
Loukkaantuneita:  6
Eloonjääneitä:  6
Lentokone
Konetyyppi:  Embraer 110 Bandeirante
Lentoyhtiö:  Oy Wasawings Ab
Rekisteritunnus:  OH-EBA
Matkustajia:  10
Miehistöä:  2
Ilmajoen lento-onnettomuus tapahtui 14. marraskuuta 1988, kun Wasawingsin Embraer 110 EMB-P1 Bandeirante -lentokone törmäsi maahan Ilmajoen lentoaseman lähistöillä. Kone oli ollut reittilennolla Helsingistä Ilmajoelle. Onnettomuudessa kuolivat heti koneen päällikkö, perämies ja kolme matkustajaa. Yksi matkustaja menehtyi vammoihinsa viikkoa myöhemmin sairaalassa. Lisäksi kaksi koneen matkustajista sai vakavia vammoja, neljä lieviä.
Kone putosi metsään osuen puihin 180 metriä pitkällä törmäysurallaan ja sen osia osui myös voimajohtoon aiheuttaen kahden minuutin sähkökatkon mm. lentokenttäalueelle. Koneen siivet ruhjoutuivat pahoin ja sen rungon etuosa ohjaamo mukaan lukien tuhoutui kokonaan neljän metrin pituudelta. Matkustamo säilyi kuitenkin suurelta osin ehjänä, eikä kone syttynyt tuleen pientä moottoripaloa lukuun ottamatta. Koneen rahtina olleita iltapäivälehtinippuja levisi ympäri maastoa törmäysuran varrelle.
Tutkimuslautakunta arvioi onnettomuuden syyksi lentäjän tekemän päätöksen jatkaa kentän lähestymistä, vaikka näkyvyysolosuhteet olivat huonot eikä koneesta ollut näköyhteyttä kentän valoihin tai kiitotiehen. Myös Wasawings-lentoyhtiön puutteellisen turvallisuuskulttuurin katsottiin myötävaikuttaneen onnettomuuteen. Tutkimuslautakunta arvosteli tiukasti sekä lentoyhtiötä että sen toimilupien myöntäjää ilmailuhallitusta. Onnettomuuden uhrien omaiset nostivat vahingonkorvauskanteen lentoyhtiötä vastaan.
Aiheesta muualla

www.airliners.net OH-EBA haku
www.solutek.fi OH-EBA konekierros viimeisenä kuvana
Photo of Embraer 110P1 Bandeirante OH-EBA Copyright Werner Fischdick
www.baaa-acro.com Photo of the crashed aircraft OH-EBA Copyright Tii-Maria Siitonen
www.baaa-acro.com Photo of OH-EBA Copyright Anders Nilsson
Ihmisen Poika

Ihmisen Poika on Raamatussa esiintyvä ilmaus, jota Jeesus käytti puhuessaan itsestään. Hänen juutalaisille kuulijoilleen ilmaus liittyi messiaan tulemiseen aikojen lopulla.