stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010

| Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010 Irina |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2002–2010
 Julkaistu: 22. syyskuuta 2010
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 74.55
 Levy-yhtiö: EMI Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8.
Irinan muut julkaisut
| Miten valmiiksi tullaan 2009 | Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010 2010 | Askeleita 2013 |
Singlet albumilta Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010
 ”Kielletyt käskyt” Julkaistu: elokuu 2010  ”Kunnon syy” Julkaistu: syyskuu 2010
Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010 on Irinan 22. syyskuuta 2010 julkaistu ensimmäinen kokoelmalevy.
Kokoelma sisältää kaikki Irinan julkaistut singlet sekä kaksi uutta singleä. Ensimmäisenä julkaistu single on alun perin Kristina Hautalan vuonna 1968 levyttämä ”Kielletyt käskyt”. Myöhemmin julkaistiin Irinan ensimmäiselle Vahva-albumille sisältyneen ”Kunnon syy”-kappaleen päivitetty versio, jossa on mukana Maija Vilkkumaa.
Kokoelmasta julkaistiin kaksi erilaista versiota. Perusversio sisältää yhden CD:n, joka sisältää kaikki singlet sekä kaksi uutta singleä. Spesiaaliversio sisältää perusversion lisäksi 18 kappaleen bonuslevyn, jossa on mukana b-puolia, erilaisilla teemalevyillä julkaistuja kappaleita, julkaisemattomia kappaleita ja seitsemän helmikuussa 2010 Tavastialla äänitettyä liveversiota. Spesiaaliversiossa on mukana myös DVD, joka sisältää kaikki musiikkivideot.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  CD 1 (perusversio) Kunnon syy (2010) (feat. Maija Vilkkumaa)  Juulian totuudet  Vastaukset  Kuurupiiloa  Vahva  Katujen kuningatar  Älä sano mitään  Hiljaisuus  Kymmenen kirosanaa  Älä riko kaavaa  Kaunis luonne  Pokka  Miksi hänkin on täällä  Selkä selkää vasten  Liiba laaba  Et huomaa  Näe minut tässä  Jälki  Kielletyt käskyt  |  CD 2 (Special Edition) Sanoinko sen ääneen  Olkapää  Alta viikatteen  Pidä kii  Raja  Astutaan vaikka pelätään  Vieras (live)  Älä sano mitään (live)  Kuolee hiljaa (live)  Pokka (live)  Kuurupiiloa (live)  Mistä minua palkitaan? (live)  Kymmenen kirosanaa (live)  Siipeni murtuneet  Sateenkaariunet  Kissa pakkasessa  Sydämeeni joulun teen  Varpunen jouluaamuna  Hiljaisin Helsinki (Irina & Mikko Kuustonen)  |  DVD (Special Edition) Juulian totuudet (video)  Vahva (video)  Hiljaisuus (video)  Kymmenen kirosanaa (video)  Pokka (video)  Miksi hänkin on täällä (video)  Näe minut tässä (video)  Jälki (video)  |
Arvostelut

Soundi:
Pastori Pohjalainen & Defiers (albumi)

| Pastori Pohjalainen ja Defiers Pastori Pohjalainen & Defiers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mikael Wiik
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 32.06
 Levy-yhtiö: EMI (5E 062-35021)
Pastori Pohjalainen ja Defiers on Pastori Pohjalainen & Defiers-yhtyeen vuonna 1974 ilmestynyt esikoisalbumi.
Kappaleet > A-puoli

Rock’n’Roll tää (Rock’n’Roll Band)  – 3.57 (säv. Michael Des Barres, san. Eero Peltonen)
Oli mulla nainen (Mean Woman Blues) – 2.56 (säv. Claude Metruis, san. Pekka Pajula)
Nyt muistellaan baby (Let the Good Times Roll) – 3.35 (säv. Leonard Lee, Shirley Goodman, san. Pajula)
Helppo pala oon (When i Come Home) – 3.10 (säv. Jackie Edwards, Muff Winwood, san. Peltonen)
Geronimo – 2.32 (säv. Hank Marvin)
Kappaleet > B-puoli

Arvaamaton neiti (Aimless Lady) – 3.40 (säv. Mark Farner, san. Peltonen)
Mary Anne (Mary Ann) – 3.52 (säv. Errol Brown, Tony Wilson, san. Pajula)
Tää on musiikkimme (Listen to the Music) – 3.46 (säv. Tom Johnston, san. Pajula)
Oh! Carol – 2.28 (säv. Howard Greenfield, Neil Sedaka, san. Pajula)
Ei ollut parempaa (I Saw Her Standing There) – 4.15 (säv. John Lennon, Paul McCartney, san. Pajula)
Kokoonpano

Pekka Pajula – laulu
Hannu Koskela – basso, laulu
Pastori Pohjalainen – rummut
Keijo Koski – kitara
Eero Peltonen – kitara, laulu
Aiheesta muualla

discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Patricija Šulin

| Patricija Šulin |
| --- | --- |
 Patricija Šulin vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1965 Šempeter pri Gorici
Kuollut: 1. marraskuuta 2021 (55 vuotta)
Kansalaisuus:   Slovenia
Poliitikko
Puolue:  Slovenian demokraattinen puolue
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen (2014–2019)
Patricija Šulin (25. marraskuuta 1965 – 1. marraskuuta 2021) oli slovenialainen poliitikko demokraattisesta puolueesta (SDS). Hän toimi vuosina 2014–2019 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Ura

Šulin liittyi Slovenian demokraattisen puolueen jäseneksi vuonna 2006. Hän oli poliittisen uransa alussa muun muassa Nova Gorican kunnanvaltuuston jäsen ja puolueensa valtuustoryhmän puheenjohtaja kaudella 2010–2014. Vuosina 2012–2013 hän toimi myös Slovenian parlamentin eli kansalliskokouksen jäsenenä varaedustajan paikalta.
Šulin valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2014 vaaleissa. Hän kuului Euroopan kansanpuolueen ryhmään (EPP) ja oli budjettivaliokunnan jäsen. Vuosina 2014–2017 hän toimi valiokunnan varapuheenjohtajana. Šulin oli ehdolla myös europarlamenttivaaleissa 2019, mutta ei tullut valituksi.
Šulin työskenteli ennen poliittista uraansa muun muassa verotarkastajana.
Yksityiselämä

Patricija Šulin kuoli 55-vuotiaana vakavaan sairauteen. Hän oli naimisissa ja hänellä oli yksi lapsi, poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patricija Šulin Wikimedia Commonsissa
Patricija Šulin Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ágios Elefthérios

| Ágios Elefthérios Άγιος Ελευθέριος |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Ágios Elefthérios korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  5.
Koordinaatit:  38°01′15″N, 23°43′46″E
Lähialueet:  Ágioi Anárgyroi, Ágios Loúkas, Patísia, Treis Géfyres
Ágios Elefthérios (kreik. Άγιος Ελευθέριος) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan pohjoisosassa ja kuuluu kaupungin 5. suuralueeseen. Kaupunginosa on saanut nimensä sen alueella sijaitsevasta samannimisestä kirkosta, joka on omistettu Pyhälle Eleutheriokselle (Elefthériokselle).
Kaupunginosassa sijaitsee Ágios Elefthérioksen metroasema. Kaupunginosan eteläpuolella sijaitsee Káto Patísian ja pohjoispuolella Áno Patísian kaupunginosa, kaakkoispuolella Ágios Loúkas, lounaispuolella Treis Géfyres ja länsipuolella Ágioi Anárgyroin kaupunki.
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Zichyújfalu

| Zichyújfalu |
| --- | --- |

 vaakuna
 Zichyújfalu
 Koordinaatit: 47°7′47.68″N, 18°40′12.07″E 
Valtio:  Unkari
Lääni:  Fejér
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ilona Füzesiné Kolonics
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,82 km²
Korkeus:  125 m
Väkiluku (1.1.2011):  944
 – Väestötiheys:  87,25 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  8112
Suuntanumero(t):  22
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zichyújfalu on kunta Unkarissa, Fejérin läänissä. Zichyújfaluin naapurikyliä ovat ja kaupungit Seregélyes, Pusztaszabolcs, Gárdony, Szabadegyháza.
Historia

Ensimmäinen kirjallinen merkintä Zichyújfaluistä on 1239.
Aiheesta muualla

Zichyújfalu (Arkistoitu – Internet Archive)
Zichyújfalu in Google Maps
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zh

Zh tarkoittaa seuraavia:
kiina, ISO 639-1 -koodi zh, kieli
Shenzhen Airlines, IATA-koodi ZH, lentoyhtiö
tseptohenry, tunnus zH, induktanssin yksikkö
tsettahenry, tunnus ZH, induktanssin yksikkö
ž, teknisten rajoitusten vuoksi kirjoitetaan myös zh, latinalainen kirjain.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Zh”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ąžuolų Būda

Ąžuolų Būda.
Ąžuolų Būda on kylä Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Kazlų Rūdan kunnassa lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 363 asukasta.
Kylän sijainti kartalla
Ć

Ć (ć) on latinalainen kirjain, jota käytetään bosnian, kroatian, puolan ja serbian kielessä. Se ääntyy /ʨ/. Kyrillisessä kirjaimistossa se korvataan Ћ–kirjaimella.
Zgierzin piirikunta

Zgierzin piirikunta (puol. powiat zgierski) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 166 113. Piirikunnan kolme kaupunkikuntaa ovat Głowno, Ozorków ja hallintokeskus Zgierz. Kuusi maalaiskuntaa taas ovat Aleksandrów Łódzki, Głowno, Ozorków, Parzęczew, Stryków sekä Zgierz ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Aleksandrów Łódzki ja Stryków.
Zgierzin piirikunnan pinta-alasta 18,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Zgierzin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,7 prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Zgierzin piirikunnassa oli 166 113 asukasta, joista 52,5 prosenttia naispuolisia ja 47,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 164 227 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 156 725 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 17,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,9 prosenttia ja eläkeikäiset 23,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,9 vuotta. Piirikunnassa syntyi 2019 elävänä yhteensä 1 372 lasta.
Papyrus

Papyruskaisla (Cyperus papyrus)
Papyrus on papyruskaislasta (Cyperus papyrus) valmistettava paperinkaltainen materiaali, jota käytettiin erityisesti muinaisessa Egyptissä. Papyruskaislaa kasvoi laajalti Niilin suistoalueella, mutta nyttemmin se on sieltä kadonnut ja sitä kasvaa luonnonvaraisena Niilin yläjuoksulla ja Etiopiassa. Paitsi kirjoitusmateriaalina, papyruskaislaa on käytetty myös muihin tarkoituksiin, muun muassa veneiden rakentamiseen, ravinnoksi ja sandaaleiksi.
Papyrus-nimen alkuperä

Nimitys papyrus tulee muinaiskreikan sanasta πάπυρος, papȳros, josta se on latinan sanan papyrus kautta kulkeutunut muihin kieliin. Sanan alkuperästä ei ole varmuutta, mutta sen uskotaan tulevan muinaisegyptistä, jossa sanan tunnettuja vastineita ovat kuitenkin wadj, tjufy ja djet.
Historia

Papyrusta käytettiin Egyptissä jo ennen 3000 eaa. Noin 1000 eaa. mennessä sen käyttö oli levinnyt myös muiden Vähän-Aasian kansojen keskuuteen. Suurin osa papyruksesta viljeltiin Egyptissä vuoteen 200 eaa. asti, kunnes Seleukidit alkoivat tuottaa papyrusta Mesopotamiassa. Papyrus oli antiikin yleisin kirjoitusmateriaali. Papyruksen etuja olivat sen keveys ja joustavuus. Papyrusta oli runsaasti saatavilla Egyptissä, koska siellä kasvoi myös papyruskaisla. Muualla oli usein pulaa papyruksesta, ja sitä korvattiin esimerkiksi pergamentilla eli nahalla sitten kun nahkojen soveltuvuus kirjoittamiseen havaittiin. Papyrus oli kuitenkin huomattavasti pergamenttia halvempi materiaali.
Papyruksen valmistus loppui 1000-luvun alussa, kun arabit oppivat kiinalaisilta vangeilta kuinka paperia valmistetaan paperimassasta. Papyruksen valmistukseen tarvitaan tiettyä kaislaa, kun taas paperia voidaan tehdä kaikkialla missä vain on kasveja, joiden selluloosa soveltuu paperin valmistukseen. Paperi myös kestää kosteutta paremmin kuin papyrus, joka on herkkä homehtumaan.
Papyruksen valmistustapa unohtui, kun sitä ei enää tuotettu. Valmistusta yritettiin uudestaan 1700-luvulta lähtien, mutta se ei onnistunut. Vuonna 1962 egyptiläinen insinööri Hassan Ragab alkoi tehdä kokeita papyruksen valmistamiseksi. Ragab haki Etiopiasta ja Sudanista kaislansiemeniä, joista yritti kasvattaa uusia kasveja, sillä papyruskaislaa ei enää kasvanut Egyptissä. Papyruskaislaa on kuitenkin vaikea lisätä siemenistä. Sen jälkeen Ragab hankki papyruskaislan juurakoita ja kasvatti niistä uusia kasveja. Kesti vuosia ennen kun papyruksen valmistus onnistui: vanhoissa kirjoituksissa ei kuvattu valmistusprosessia riittävän tarkasti, ja niissä oli jopa vääriä tietoja. Vanhoissa maalauksissakaan ei ollut kuvia papyruksen valmistuksesta.
Papyruksen valmistus

Papyruskaislojen sato kerätään loka–marraskuussa. Papyruksen valmistukseen käytetään kolmiomaisen kaislanvarren alapäästä noin 60 senttimetriä pitkä pätkä, joka on riittävän leveä, että siitä saa sopivan kokoisia suikaleita. Varresta poistetaan vihreä kuori, ja kuitumainen sisäosa suikaloidaan nauhoiksi. Nauhoja voidaan kuivata, ja siten varastoida myöhempää käyttöä varten. Sisäosasta saatuja nauhoja liotetaan, nuijitaan tai valssataan, kunnes nauhat ovat täysin vettyneet. Näin niistä saadaan poistettua ei-toivottu orgaaninen materiaali.
Arkkien koot olivat muinaisessa Egyptissä suurimmillaan noin 30 × 40 senttimetriä. Egyptiläiset käyttivät pellavakangasta, jolle nauhat ladotaan ensin yhteen suuntaan niin, että uusi nauha menee hieman vanhan päälle. Sama toistetaan sen jälkeen toiseen suuntaan ristiin, jonka jälkeen arkki puristetaan. Puristuksessa poistuu vettä. Kankaita arkin molemmin puolin vaihdetaan kuiviin, kunnes arkki on saatu kuivattua. Puristuksen aikana kuidut liittyvät yhteen ja pysyvät toisissaan kiinni, kun ne ovat kuivuneet. Kuivumisen jälkeen kuituja vielä kiillotetaan.
Arkeista kääröiksi

Papyrusarkkien korkeus oli tavallisesti 16–20 cm; joskus harvoin ne kuitenkin olivat noin 50 cm korkeita. Arkkeja liimattiin yhteen, ja näin niistä saatiin käärö eli rulla. Käärössä oli tavallisesti noin 20 arkkia, jolloin sen pituus oli noin 1,5–2 metriä. Pisin tunnettu papyruskäärö on noin 40-metrinen. Uusi papyrus oli väriltään vaaleaa, ja se kellastui ajan myötä kellertävänruskeaksi.
Papyruksessa on kaksi puolta: yhdellä puolella papyrusnauhat ovat vaakasuorassa ja toisella taas pystysuorassa. Yleensä vaakasuora puoli jäi rullan sisälle ja pystysuora tuli ulkopintaan, koska pystysuoran puolen kuidut joustivat paremmin, kun käärö rullattiin. Rullaaminen sopi papyrukselle taittelua paremmin, sillä se ei kestä taitoksia samaan tapaan kuin pergamentti tai paperi.
Käärojä luettiin rullaamalla niitä auki aina sopivalta matkalta. Kääröön kiinnitettiin joskus telat rullaamisen helpottamiseksi samalla tavalla kun toorakääröissä. Kirjoittaessa kääröä taas rullattiin sitä mukaa kun teksti edistyi.
Kirjoittamistapa

Muinaisessa Egyptissä papyrusrullaan kirjoitettiin hieroglyfeillä oikealta vasemmalle ja ylhäältä alas pystyriveihin –  tai sitten oikealta vasemmalle vaakariveihin, jolloin käytettiin palstoitusta. Jälkimmäinen kirjoitussuunta on edelleen käytössä arabiassa ja hepreassa. Useissa antiikinaikaisissa teoksissa esiintyvä jaottelu kirjoihin viittaa näihin papyrusrulliin, joita käytettiin ennen kuin koodeksit korvasivat ne.
Papyruksien kestävyys ja tutkiminen

Papyrus kesti hyvin Egyptin autiomaiden kuivaa ilmastoa.  Muualla – esimerkiksi Niilin suistossa – se helposti homehtui, kun materiaali imi kosteutta. Poikkeuksen tähän muodostavat lähinnä tulipaloissa hiiltyneet tai hapettomissa tiloissa olleet papyrukset, jotka eivät ole voineet maatua.
Papyrusten tutkiminen on oma tieteenalansa, papyrologia. Professori Jaakko Frösénin johdolla suomalaisilla on kansainvälisesti tunnustettua erityistaitoa hiiltyneiden papyrusten tutkimuksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Papyrus Wikimedia Commonsissa
Emily: How to Make a Scroll Dartmouth Ancient Books Lab.  25.5.2016. Viitattu 22.2.2020. (englanniksi)
Warras, Riikka: Tarunhohtoinen rauniokaupunki Petra – kuinka hiiltyneet papyrukset paljastivat salaisuutensa kerros kerrokselta Yle Areena – Radion Tiedeykkönen.  28.6.2019. Viitattu 22.2.2020.
Oksyrhynkhoksesta löydetty papyrus. Reiät ovat madonreikiä.
Eri tapoja tehdä suikaleita papyruksen varresta ja papyrusarkin ladonta.
Yhdeksän kuukautta

| Yhdeksän kuukautta> Nine months |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris Columbus
Käsikirjoittaja:  Chris Columbus Patrick Braoudé
Tuottaja:  Chris Columbus
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Donald McAlpine
Leikkaaja:  Raja Gosnell Stephen E. Rivkin
Pääosat:  Hugh Grant Julianne Moore Tom Arnold Joan Cusack Jeff Goldblum Robin Williams
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:   12. heinäkuuta 1995  27. lokakuuta 1995
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yhdeksän kuukautta (Nine months) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Chris Columbus.
Tarina

Elokuva kertoo San Franciscossa asuvasta pariskunnasta, jonka mies pelkää ajatustakin isyydestä yli kaiken. Hänellä on yhdeksän kuukautta aikaa rohkaistua ja kasvaa suureen tehtäväänsä.
Tarina > Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hugh Grant   | … |  Samuel Faulkner   |
|  Julianne Moore   | … |  Rebecca Taylor   |
|  Tom Arnold   | … |  Marty Dwyer   |
|  Joan Cusack   | … |  Gail Dwyer   |
|  Jeff Goldblum   | … |  Sean Fletcher   |
|  Robin Williams   | … |  Dr. Kosevich   |
|  Mia Cottet   | … |  Lili   |
|  Joey Simmrin   | … |  Truman   |
|  Ashley Johnson   | … |  Shannon Dwyer   |
|  Alexa Vega   | … |  Molly Dwyer   |
|  Aislin Roche   | … |  Patsy Dwyer   |
Vastaanotto

Roger Ebertin mielestä kukaan katsoja tuskin tosissaan uskoo, että lapsensaantia stressaava mies kävelisi elokuvan lopulla ulos avioliitosta, ja niinpä elokuvan pääparin hahmot ovat olemassa vain tämän ennalta arvattavan juonen kuljettamiseksi. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Yhdeksän kuukautta on huono aikuiskomedia, jonka käsikirjoitus on kliseekokoelma eikä Columbus hallitse sofistikoidun komedian tyylilajia: ”Harvoin näkee näin teennäistä ja sievistelevää komediaa, joka vasta lopussa antaa muutaman kaavasta poikkeavan iskun ja hauskuuden.”
Elokuvan pariskunta Samuel Faulkner (Hugh Grant) ja Rebecca Taylor (Julianne Moore).
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1924

Nykyaikainen viisiottelu.
Vuoden 1924 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 12. – 17. heinäkuuta 1924. Tämä oli kolmas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 38 osanottajaa 11 eri maasta. Tapahtumia oli yksi, joka oli ainoastaan miehille. Osakilpailut järjestettiin Stade Olympique Yves-du-Manoirissa, Piscine des Tourellessa, Fontainebleaussa ja Le Stand de Tir de Versaillesissa. Osakilpailuja olivat ammunta, uinti, miekkailu, ratsastus ja maastojuoksu.
Koko kilpailun voitti se, joka sai vähiten pisteitä. Kustakin osakilpailusta pisteitä sai sijoituksensa verran. Jos kaksi tai useampi sijoittui samalle sijoitukselle osakilpailussa, laskettiin sijoituksista keskiarvo.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Yksinkilpailu |  Ruotsi Bo Lindman |  Ruotsi Gustaf Dyrssen |  Ruotsi Bertil Uggla |
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Urheilija | Maa |  |  |  |  |  |  |  | Pisteet |
| 1. | Bo Lindman |  Ruotsi |  | 9 | 1 | 3 | 4 | 1 |  | 18 |
| 2. | Gustaf Dyrssen |  Ruotsi |  | 20 | 4 | 1 | 3 | 11,5 |  | 39,5 |
| 3. | Bertil Uggla |  Ruotsi |  | 7 | 21 | 5 | 5 | 7 |  | 45 |
| 4. | Ivan Duranthon |  Ranska |  | 4 | 18 | 17,5 | 11 | 4 |  | 54,5 |
| 5. | Henrik Avellan |  Suomi |  | 17 | 6 | 17,5 | 1 | 14 |  | 55,5 |
| 6. | Helge Jensen |  Tanska |  | 2 | 19 | 11,5 | 9,5 | 19 |  | 61 |
| 7. | George Vokins |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 24 | 11 | 10 | 8 | 11,5 |  | 64,5 |
| 8. | Christiaan Tonnet |  Alankomaat |  | 22 | 12 | 13,5 | 16 | 2 |  | 65,5 |
| 9. | Väinö Bremer |  Suomi |  | 13 | 7 | 11,5 | 25 | 10 |  | 66,5 |
| 10. | Carl Årmann |  Ruotsi |  | 3 | 9 | 15,5 | 27 | 20 |  | 74,5 |
| 11. | George Bare |  Yhdysvallat |  | 16 | 15 | 26,5 | 6 | 13 |  | 76,5 |
| 12. | Charles-Jean LeVavasseur |  Ranska |  | 28 | 13 | 7 | 19,5 | 15 |  | 82,5 |
| 13. | David Turquand-Young |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 10 | 3 | 30,5 | 36 | 5 |  | 84,5 |
| 14. | Marius Christensen |  Tanska |  | 12 | 10 | 4 | 24 | 35 |  | 85 |
| 15. | Otto Olsen |  Tanska |  | 1 | 32 | 8 | 29 | 16 |  | 86 |
| 16. | Olliver Smith |  Norja |  | 18 | 8 | 34,5 | 21 | 6 |  | 87,5 |
| 17. | Léopold Buffin de Chosal |  Belgia |  | 21 | 20 | 13,5 | 2 | 33 |  | 89,5 |
| 18. | J. L. M. van Loocke |  Belgia |  | 30 | 16 | 15,5 | 9,5 | 21 |  | 92 |
| 19. | Brian Horrocks |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 35 | 14 | 34,5 | 12 | 3 |  | 98,5 |
| 20. | René Dignon |  Ranska |  | 8 | 34 | 9 | 31 | 17 |  | 99 |
| 21. | Leif Knudtzon |  Norja |  | 15 | 17 | 30,5 | 15 | 22 |  | 99,5 |
| 22. | Carolus Stoffels |  Alankomaat |  | 6 | 23 | 26,5 | 23 | 24 |  | 102,5 |
| 23. | Guillaume de Tournemire |  Ranska |  | 31 | 29 | 6 | 13 | 28 |  | 107 |
| 24. | Omero Chiesa |  Italia |  | 29 | 2 | 22,5 | 19,5 | 36 |  | 109 |
| 25. | Emil Hagelberg |  Suomi |  | 19 | 5 | 37,5 | 26 | 23 |  | 110,5 |
| 26. | Don Scott |  Yhdysvallat |  | 34 | 33 | 22,5 | 14 | 8 |  | 111,5 |
| 27. | Karel John van den Brandeler |  Alankomaat |  | 23 | 27 | 19,5 | 7 | 37 |  | 113,5 |
| 28. | Frederick Barton |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 16 | 24 | 37,5 | 36 | 9 |  | 122,5 |
| 29. | Jacques de Wykerslooth de Rooyesteyn |  Belgia |  | 25 | 31 | 22,5 | 17,5 | 27 |  | 123 |
| 30. | Ernesto Corradi |  Italia |  | 26 | 22 | 26,5 | 22 | 31 |  | 127,5 |
| 31. | Barnet Momma |  Alankomaat |  | 11 | 30 | 30,5 | 30 | 29 |  | 130,5 |
| 31. | Ernest N. Harmon |  Yhdysvallat |  | 5 | 37 | 30,5 | 32 | 26 |  | 130,5 |
| 33. | Giuseppe Micheli |  Italia |  | 32 | 35 | 22,5 | 17,5 | 30 |  | 137 |
| 34. | Frederick Pitts |  Yhdysvallat |  | 33 | 25 | 26,5 | 36 | 18 |  | 138,5 |
| 35. | Jules Hulsmans |  Belgia |  | 27 | 26 | 34,5 | 28 | 25 |  | 140,5 |
| 36. | Gaspare Pasta |  Italia |  | 36 | 36 | 2 | 36 | 32 |  | 142 |
| 37. | Karel Tůma |  Tšekkoslovakia |  | 37 | 28 | 34,5 | 33 | 34 |  | 166,5 |
| 38. | Jindřich Lepiere |  Tšekkoslovakia |  | 38 | 38 | 19,5 | 36 | 38 |  | 169,5 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ruotsi | 1 | 1 | 1 | 3 |
Yumbo

| Yumbo |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Yumbo
 Koordinaatit: 3.5834°N, 76.4955°W 
Valtio:   Kolumbia
Departementti:  Valle del Cauca
Väkiluku (2005)  ():  92 192
 
 www.yumbo.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yumbo on kaupunki ja kunta Kolumbian Valle del Caucan departementissa, noin 15 kilometriä miljoonakaupunki Calista pohjoiseen. Vuonna 2005 Yumbon väkiluku oli 92 192 asukasta ja väestöennuste arvioi vuoden 2017 kesäkuun lopun väkiluvuksi 122 718 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yumbo Wikimedia Commonsissa