stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sauli Niinistö
Yksityiselämä > Uskonto

Sauli Niinistö kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Vuosittaisen tasavallan presidentin uudenvuodenpuheen hän on päättänyt toivottamalla ”Jumalan siunausta”, toisin kuin useimmat edeltäjänsä.
Kunnianosoituksia > Ritarikunnat

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi ketjuineen (2012)
Vapaudenristin ritarikunnan suurristi (2012)
Suomen Leijonan suurristi (2012)
Serafiimiritarikunnan ritari ketjun kera (Ruotsi, 2012 /ketju 2014)
Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (Norja, 2012)
Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 2013)
Islannin Haukan ritarikunnan suurristi ketjuineen (Islanti, 2013)
Vytautas Suuren ritarikunnan suurristi kultaisen ketjun kera (Liettua, 2013)
Marianmaan ritarikunnan 1. luokan risti (suurristi) ketjun kera (Viro, 2014)
Valkoisen kotkan ritarikunta (Puola, 2015)
Italian tasavallan ansioritarikunnan suurristi (Italia, 2017)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunnan 1. luokan risti (Ukraina, 2021)
Kunnianosoituksia > Palkinnot

Tapaseura ry:n Vuoden käyttäytyjä -kunnianosoitus (2009)
Suomen Tiedeseuran 175-juhlavuoden hopeinen mitali erityisestä Seuran hyväksi tehdystä työstä (2013)
Friedrich-August-von-Hayek -säätiön talouspalkinto valtiovarainministerikauden talouspoliittisista ansioista Suomessa ja Euroopan talous- ja rahaliitossa (2013)
Suomen Reserviupseeriliiton kultainen ansiomitali (2015)
Suomen paikallislehtien Vuoden Antti-palkinto (2020)
Global Citizen -kunniapalkinto (2022)
Tanskan Venstre-puolueen rauhanpalkinto (2023)
Kunnianosoituksia > Kunniatohtorinarvot

Hallintotieteiden kunniatohtori, Tampereen yliopisto 2010
Oikeustieteen kunniatohtori, Turun yliopisto 2011
Oikeustieteen kunniatohtori, Budapestin yliopisto, Unkari 2012
Liikuntatieteiden kunniatohtori, Jyväskylän yliopisto 2013
Eläinlääketieteen kunniatohtori, Helsingin yliopisto 2015
Kauppatieteiden kunniatohtori, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu 2016
Oikeustieteen kunniatohtori, Helsingin yliopisto 2017
Sotatieteiden kunniatohtori, Maanpuolustuskorkeakoulu 2018
Filosofian kunniatohtori, Helsingin yliopisto 2023
Teokset

Viiden vuoden yksinäisyys.  Helsinki:  Teos, 2005.  ISBN 978-951-8-51040-9
Hiljaisten historia.  Helsinki:  Teos, 2007.  ISBN 978-951-8-51132-1
Kirjallisuutta

Häikiö, Martti: ”Niinistö, Sauli (1948–)”, Suomen kansallisbiografia, osa 7, s. 64–65.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-448-7  / Teoksen verkkoversio.
Mörttinen, Matti: Sauli Niinistö: Mäntyniemen herra.  Helsinki:  Into, 2018.  ISBN 978-952-264-942-3
Nevalainen, Petri: Nimismiehen kiharat. Sauli Niinistön henkilökuva.  Helsinki:  Ajatus, 2010.  ISBN 978-951-20-8105-9
Tikka, Juha-Pekka: 130 päivää. Sauli Niinistön presidentinvaalikampanjan tarina.  Helsinki:  Kansalliskustannus, 2012.  ISBN 978-952-93-0438-7
Uimonen, Risto: Puolivallaton presidentti: Sauli Niinistön pitkä kiri Mäntyniemeen.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39350-5
Uimonen, Risto: Sauli Niinistö. Tasavallan presidentti.  Helsinki:  WSOY, 2018.  ISBN 978-951-0-43482-6
Tuomo Yli-Huttula: Presidentti ja porvarivalta. Helsinki: Otava, 2018. ISBN 978-951-1-32647-2.
Lokakuun 7. päivän hyökkäys Israeliin

Alueet, joille Israeliin hyökänneet palestiinalaisryhmät etenivät 7.-8. lokakuuta.
Lokakuun 7. päivän hyökkäys Israeliin (palestiinalaisryhmien mukaan operaatio al-Aqsan tulva tai al-Aqsan myrsky, arab. عملية طوفان الأقصى‎) oli islamistisen Hamasin ja muiden palestiinalaisryhmien 7.–10. lokakuuta 2023 Israeliin tekemä yllätyshyökkäys. Hamasin johtamat palestiinalaisryhmät murtautuivat hyökkäyksessä Gazan kaistan raja-aidan läpi eteläiseen Israeliin, hyökkäsivät sotilastukikohtiin ja tappoivat siviilejä.
Palestiinalaisryhmät surmasivat hyökkäyksessä 1 139 ihmistä, joista 764 oli siviilejä ja 373 israelilaisiin turvallisuusjoukkoihin kuuluvia henkilöitä. Lisäksi Hamas otti noin 250 panttivankia. Hyökkäys oli Israelin itsenäisyysajan verisin.
Hyökkäys tuomittiin laajasti terroristisena. Vuorokauden sisällä hyökkäyksestä Israel julisti sotatilan ja Gazan sota alkoi. Hamas on puolustanut hyökkäystä, jota se on perustellut Israelin toimilla palestiinalaisia vastaan.
Hyökkääjät

Hamas on palestiinalainen islamistinen poliittinen puolue ja aseellinen järjestö, jonka muun muassa Yhdysvallat ja Euroopan unioni luokittelevat terroristijärjestöksi. Hamas on hallinnoinut Gazan kaistaa vuodesta 2007. Järjestön aseellinen siipi on nimeltään Qassamin prikaatit.
Hamasin aseellisen siiven johtamaan lokakuun 7. päivän hyökkäykseen liittyi mukaan viisi aseistautunutta palestiinalaisryhmää: Ali Abu Mustafan prikaatit, Al-Aqsan marttyyrien prikaatit, Omar al-Qasimin joukot, Palestiinan islamilainen jihad (PIJ) ja Mujahideen-prikaatit. BBC:n mukaan ryhmät olivat harjoitelleet yhdessä hyökkäystä varten ainakin vuodesta 2020.
Al Jazeeran haastattelussa Hamasin johtohahmo Saleh al-Arouri sanoi, että 7. lokakuuta tehtyyn hyökkäykseen osallistui ”noin 1 200 taistelijaa”.
Tapahtumat

Hyökkäyspäivä oli juutalainen lepopäivä ja Simhat Tora -juhla. Sitä edeltävänä päivänä oli tullut täyteen 50 vuotta jom kippur -sodan alkamisesta. Operaationimi al-Aqsan tulva viittaa Jerusalemissa sijaitsevaan Al-Aqsan moskeijaan, joka on islamin kolmanneksi pyhin paikka.
Tapahtumat > Hyökkäyksen alku

Hyökkäys alkoi noin kello 6.30 aamulla. Hamasin johtamat palestiinalaisryhmät ampuivat tuhansia ohjuksia Etelä-Israeliin. Hamas kertoi ampuneensa 5 000 rakettia. Israelin mukaan raketteja ammuttiin 2 500 kappaletta. Ilmahälytyssireenit soivat muun muassa Tel Avivissa, Jerusalemissa ja Beersebassa.
Tulitus toimi peitteenä palestiinalaisten etenemiselle. Hamasin aseellisen siiven taistelijat suuntasivat kymmeniin pisteisiin Gazan kaistaa ja Israelia erottavan 59 kilometrin pituisen raja-aidan varrella. Israelin asevoimat ilmoitti kello 7.40, että palestiinalaiset asemiehet olivat ylittäneet Israelin rajan. Vartiotorneja neutralisoitiin räjähteillä aseistetuilla miehittämättömillä ilma-aluksilla. Raja-aitoihin räjäytettiin kymmeniä aukkoja, joista moottoripyörillä ja lava-autoilla liikkuvat hyökkääjät tunkeutuivat nopeasti Israelin alueelle. Palestiinalaisryhmät käyttivät myös moottoriveneitä päästäkseen Israeliin meriteitse ja moottoroituja varjoliitimiä tunkeutuakseen maahan ilmateitse. Useissa paikoissa rajan varrella puhkesi yhteenottoja.
Kello 6.30–8.30 Hamas otti kohteekseen useita Israelin sotilastukikohtia. Iskut etenivät pohjoisesta etelään Gazan kaistan ja Israelin rajalla. Hamas iski sotilastukikohtiin Erezissä, Zikimissä, Nahal Ozissä, Sufassa, Re'imissä sekä kahteen tukikohtaan Be'erin ja Kerem Shalomin lähellä. Tukikohtiin hyökättiin kranaateilla, raketinheittimillä ja automaattiaseilla. Nahal Ozissa tapettiin ainakin viisikymmentä sotilasta. Myös Israelin armeijan Gazan divisioonan päämaja Re'imissä vallattiin. Israelin joukot saivat sen takaisin haltuunsa vasta päivän lopulla.
Palestiinalaisryhmät hyökkäsivät myös lukuisiin Gazan kaistan rajalla sijaitseviin kibbutseihin. Kibbutseista hyökkäyksen kohteeksi joutuivat Yahini, Be'eri, Nirim, Nir Oz, Nir Yitzhak, Netiv HaAsara ja Kfar Aza. Be'erin kibbutsin hyökkäys oli yksi eniten siviiliuhreja vaatineista yksittäisistä iskuista. Kibbutsilla tapettiin yhteensä 101 siviiliä.
Tapahtumat > Supernova-musiikkifestivaalin joukkomurha

Lokakuun 7. päivän hyökkäyksen eniten uhreja vaatinut joukkomurha tapahtui elektronisen musiikin Supernova Sukkot Gathering -musiikkifestivaaleilla.
Noin puoli tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen palestiinalaisryhmät iskivät Supernova-festivaalille, johon osallistui 3 000 ihmistä. Festivaalialue sijaitsi maaseudulla lähellä Re’imin kibbutsia Gazan kaistan tuntumassa.
Festivaalialueella ja sen läheisyydessä tapettiin liki 400 ihmistä, yli neljännes koko päivän kuolonuhrien määrästä. Festivaaliin osallistuneiden lisäksi kuolleiden joukossa on israelilaisia sotilaita. Palestiinalaistaistelijat ottivat festivaalilta lisäksi kymmeniä panttivankeja.
Israelin turvallisuusviranomaisten mukaan Hamasilla ei todennäköisesti ei ollut etukäteistietoa festivaalista, vaan festivaali joutui iskun kohteeksi spontaanisti. Myöhemmin kävi ilmi, että Israelin joukot ampuivat Apache-helikoptereilla Gazaan pakenevia autoja ja ottivat käyttöön Hannibal-direktiivin, jolla pyritään estämään panttivankien ottaminen jopa omien siviilien tappamisen uhalla.
Tapahtumat > Israelin vastahyökkäys

Israelin armeijan komentajat antoivat päivän ensimmäiset sijoitusohjeet kello 7.43, yli tunti rakettihyökkäyksen alkamisen jälkeen. Israelin armeija totesi kello kymmeneltä, että aseistautuneet palestiinalaiset olivat tunkeutuneet ainakin kolmeen sotilaskohteeseen. Samoihin aikoihin Israelin ilmavoimat aloitti ilmaiskut Gazaan. Kello 11.34 pääministeri Benjamin Netanjahu antoi ensimmäisen lausuntonsa, jossa hän julisti Israelin olevan sodassa. Iltapäivällä Israelin armeija kutsui 360 000 reserviläistä vahvistamaan 170 000 sotilaan armeijaansa.
Israelin turvallisuusjoukot ottivat iltapäivällä takaisin haltuunsa yli 20 aluetta Etelä-Israelissa. Armeija pyrki erityisesti saamaan Re'imin sotilastukikohdan ja Sderotin poliisiaseman takaisin hallintaansa. Myöhään iltapäivällä ja illalla Hamas ampui lisää raketteja muun muassa Tel Aviviin, Askaloniin ja Sderotiin. Taistelut Be'erin kibbutsissa jatkuivat pitkään. Kibbutsi saatiin takaisin haltuun 17 tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen.
Lokakuun 7. päivän yötä kohden hyökkääjien etsinnät jatkuivat yhä. Israelin armeija ilmoitti vasta lokakuun 10. päivänä saaneensa takaisin kaikki palestiinalaisryhmien valtaamat alueet hallintaansa.
Vuorokauden sisällä 7. päivän hyökkäyksestä Israel julisti sotatilan ja jatkoi laajaa Gazan kaistalle kohdistuvaa pommituskampanjaa. Lokakuun 27. päivänä Israel aloitti myös maahyökkäyksen. Sota jatkuu yhä vuonna 2025. Israelin sotatoimet ovat johtaneet humanitaariseen kriisiin ja nälänhätään Gazan kaistalla. Sotatoimet olivat tammikuussa 2025 vaatineet Gazan terveysministeriön mukaan yli 45 000 uhria. Israelia on syytetty kansanmurhasta YK:n alaisessa kansainvälisessä tuomioistuimessa ja ihmisoikeusjärjestöjen toimesta.
Kuolonuhrit ja panttivangit

Israelin viranomaiset ilmoittivat 14. lokakuuta, että Israeliin hyökänneet palestiinalaiset olivat tappaneet alustavasti yli 1 400 ihmistä. Marraskuun 10. päivänä ulkoministeriö julkaisi päivitetyn arvion, jonka mukaan ”kylmäverisesti murhattujen” määrä oli noin 1 200 ihmistä. Joulukuussa 2023 Israel julkaisi edelleen uusia tietoja uhreista, joita oli yhteensä 1 139. Heistä 695 oli israelilaista siviileitä ja 373 israelilaisten turvallisuusjoukkojen jäseniä. Lisäksi hyökkäyksessä kuoli yhteensä 71 ulkomaiden kansalaista.
Muun muassa Yhdysvallat, Ranska, Britannia, Ukraina, Nepal ja Thaimaa ovat vahvistaneet maiden kansalaisten saaneen surmansa hyökkäyksessä. On epäselvää, kuinka monta palestiinalaistaistelijaa kuoli hyökkäyksen aikana Israelin maaperällä.
Hamas otti lisäksi noin 250 panttivankia, jotka vetäytyvät taistelijat veivät mukanaan Gazan kaistalle. Marraskuussa 2023 heistä noin sata vapautettiin seitsemän päivän aselevon aikana vastineeksi satojen palestiinalaisvankien vapauttamisesta Israelin vankiloista. Syyskuuhun 2024 mennessä yhteensä 97 lokakuussa panttivangiksi otettua henkilöä oli yhä kateissa. Israelin virallisten lukujen mukaan Gazan kaistalla yhä pidettäviä panttivankeja on yhteensä 101, mutta maa laskee mukaan neljä vuosina 2014 ja 2015 otettua panttivankia, joiden uskotaan kuolleen.
Kuolonuhrit ja panttivangit > Syytteet sotarikoksista

Ihmisoikeusjärjestöjen mukaan Hamasin johtamat aseelliset ryhmät syyllistyivät hyökkäyksen aikana lukuisiin sotarikoksiin ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan siviilejä vastaan. Palestiinalaistaistelijat syyllistyivät joukkomurhiin, panttivankien ottamiseen ja muihin sotarikoksiin sekä murhiin ja laittomaan vangitsemiseen. Hamas on torjunut syytökset.
Kansainväliset elimet, kuten Haagin kansainvälinen rikostuomioistuin ja YK:n alainen kansainvälinen tuomioistuin, ovat sittemmin aloittaneet tutkinnat Israelin ja Hamasin edustajien mahdollisista kansainvälisen oikeuden rikkomuksista, joista osa liittyy lokakuun 7. päivän hyökkäyksen tapahtumiin.
Kuolonuhrit ja panttivangit > Syytteet sotarikoksista > Seksuaalinen väkivalta

Muun muassa YK on raportoinut, että Hamasin taistelijat todennäköisesti syyllistyivät lokakuun 7. päivän iskuissa seksuaaliseen väkivaltaan. Seksuaalisen väkivallan mittakaavasta ja järjestelmällisyydestä on erimielisyyttä. Israelilaisten silminnäkijöiden mukaan Hamasin taistelijat raiskasivat ja silpoivat naisia. Hamas on kieltänyt väitteet. Niiden vahvistamista on vaikeuttanut israelilaisviranomaisten mukaan henkiin jääneiden uhrien vähäinen määrä ja se, että tavanomaista rikospaikkatutkintaa ei saatu tehtyä taisteluiden takia.
Al-Jazeeran selvityksessä seksuaalisen väkivallan väitetty systemaattisuus kyseenalaistettiin. Israelilaiset pelastustyöntekijät ovat vetäneet joitakin antamiaan lausuntoja seksuaalisesta väkivallasta takaisin. Useita kansainvälisessä mediassa levinneitä silminnäkijälausuntoja antoivat puolisotilaallisen ortodoksijuutalaisen Zaka-vapaaehtoisjärjestön työntekijät. Zakan antamien tietojen luotettavuus on kyseenalaistettu.
Reaktioita ja arvioita Israelissa ja palestiinalaisten keskuudessa > Israel

Israelin armeijan vastausta hyökkäykseen on kritisoitu huonosti koordinoiduksi ja hitaaksi. The New York Timesin raportin mukaan Israelin puolustusvoimilla ei ollut lainkaan suunnitelmaa Israelin maaperällä tapahtuvan laajamittaisen Hamasin hyökkäyksen varalta.
Israelin tiedustelu on saanut kritiikkiä epäonnistumisestaan hyökkäyksen ennakoimisessa. Egypti sanoi varoittaneensa Israelia jo päiviä ennen hyökkäystä tilanteen eskaloitumisesta. Israel kiisti saaneensa tällaista varoitusta, mutta Yhdysvaltain edustajainhuoneen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja vahvisti Israelin saaneen varoituksen Egyptiltä kolme päivää ennen hyökkäystä.
Israelin vanhin päivälehti Haaretz kirjoitti pääkirjoituksessaan 8. lokakuuta, että maan pääministeri Benjamin Netanjahu on vastuussa iskusta. Samalla se syytti Netanjahua palestiinalaisten olemassaolon ja oikeuksien täydellisestä sivuuttamisesta.
Ennen sotaa Israelissa oli nähty maan historian suurimpia mielenosoituksia, jolla protestoitiin Netanjahun hallituksen ajamaa oikeusjärjestelmäuudistusta. Sodanjulistuksen jälkeen Kaplan Force -ryhmä keskeytti mielenosoituksensa ja siirtyi tukemaan Israelin asevoimia. Gazan sodan aikana Israelissa on osoitettu mieltä Netanjahua vastaan ja panttivankien vapauttamisen puolesta.
Reaktioita ja arvioita Israelissa ja palestiinalaisten keskuudessa > Palestiinalaiset

Palestiinalaishallinnon presidentti Mahmud Abbas korosti välittömästi hyökkäyksen jälkeen palestiinalaisten oikeutta puolustautua "Israelin rikoksia ja loukkauksia vastaan al-Aqsan moskeijan alueella ja palestiinalaisalueilla”. Muutamia päiviä myöhemmin Abbas tuomitsi siviileihin kohdistuvan väkivallan molemmin puolin.
Tammikuussa 2024 ensimmäisessä julkisessa raportissaan lokakuun 7. päivän jälkeen Hamas sanoi, että hyökkäys oli ”välttämätön askel ja normaali vastaus" Israelin toimiin palestiinalaisia vastaan. Raportin mukaan Hamas otti kohteekseen israelilaisia sotilaallisia kohteita ja pyrki ottamaan kiinni sotilaita, joiden avulla Israelin viranomaisia voitaisiin painostaa vapauttamaan Israelin vankiloissa olevia palestiinalaisia. Hamas myönsi raportissaan, että hyökkäyksen aikana tapahtui ”ehkä joitakin virheitä”, jotka johtuivat ”Israelin turvallisuus- ja sotilasjärjestelmän nopeasta romahtamisesta ja Gazan lähialueilla aiheutuneesta kaaoksesta”.
Kansainväliset reaktiot

Välittömästi lokakuun 7. päivän hyökkäyksen jälkeen yli 40 valtiota tuomitsi Hamasin ja sen taktiikat terroristisina. Erityisesti Yhdysvallat ja sen liittolaiset lännessä, Afrikassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa ovat tuominneet hyökkäyksen terroristiseksi teoksi ja korostaneet Israelin vastahyökkäyksen oikeutusta.
Kansainväliset reaktiot > Suomi

Ulkoministeriö suositteli välttämään tarpeetonta matkustamista Israeliin ja kaikkea matkustamista joillekin alueille sekä ilmoitti päivittävänsä virallisen matkustustiedotteen pian. Ulkoministeri Elina Valtonen, presidentti Sauli Niinistö ja monet muut tuomitsivat Hamasin johtaman hyökkäyksen. Suomen ulkopoliittisen johdon mukaan Israelilla on oikeus puolustaa itseään sotalakien sallimissa rajoissa.
Kansainväliset reaktiot > Muu maailma > Eurooppa ja Yhdysvallat

Pohjois-Amerikan ja Euroopan maat antoivat valtaosin julkilausumia, joissa tuettiin voimakkaasti Israelia ja sen oikeutta puolustautua.
Yhdysvaltain presidentti Joe Biden lupasi Israelille kaiken mahdollisen avun ja korosti, että Israelilla on "oikeus puolustaa itseään".
Euroopan komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen tuomitsi Hamasin toimet ja kutsui niitä "terrorismiksi sen halveksittavimmassa muodossa". Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimiva Josep Borrell ilmoitti siviilien ottamisen panttivangeiksi olevan "kaikkien lakien räikeä rikkomus" ja tekevänsä kaikkensa edistääkseen heidän vapauttamistaan.
Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğan kehotti kaikkia osapuolia "maltillisuuteen".
Kansainväliset reaktiot > Muu maailma > Lähi-itä

Iran, Qatar, Syyria, Kuwait, Jemen ja Afganistan syyttivät eskalaatiosta Israelia ja korostivat palestiinalaisten taistelun oikeutusta.
Iranin hengellisen johtajan Ali Khamenein neuvonantaja onnitteli palestiinalaistaistelijoita. Presidentti Ebrahim Raisi puolestaan sanoi Iranin kannattavan palestiinalaisten oikeutta itsepuolustukseen, kutsui Israelia vaaraksi koko alueelle ja totesi, että ”Israelin sionistihallinto ja sen tukijat ovat vastuussa alueen valtioiden turvallisuuden vaarantamisesta”. Iran uhkasi Israelia "kauaskantoisilla seurauksilla", mikäli maa ei lopeta taisteluita.
Kansainväliset reaktiot > Muu maailma > Afrikka

Afrikan unionin komission johtaja Moussa Faki kommentoi, että Israelin ja Palestiinan välisen jatkuvan jännitteen pääsyy on palestiinalaisten perusoikeuksien kieltäminen. Hän vetosi molempia osapuolia lopettamaan sotilastoimet ja palaamaan ehdoitta neuvottelupöytään.
Useat Afrikan maat, muun muassa Etelä-Afrikka ja Algeria, painottivat välittömänä reaktiona hyökkäykseen Israelin vastuuta. Yhdysvaltojen ja Israelin kanssa läheisemmät valtiot, muun muassa Ghana, Kenia ja Kongon demokraattinen tasavalta, ilmaisivat tukea Israelin vastahyökkäykselle. Suurin osa Saharan eteläpuolisista Afrikan maista ei antanut välittömästi hyökkäyksen jälkeen minkäänlaista julkista lausuntoa.
Kansainväliset reaktiot > Muu maailma > Aasia

Useimmat Aasian maat tuomitsivat väkivallan yleisesti. Kiina antoi lausunnon, jonka mukaan konflikti voidaan ratkaista toteuttamalla kahden valtion malli ja perustamalla itsenäinen Palestiinan valtio. Myöhemmin Kiina muutti alkuperäistä lausuntoaan siten, että se tuomitsi nimenomaisesti israelilaisten siviilien tappamisen ja sieppaamisen.
Intia, Georgia, Japani, Singapore, Nepal, Etelä-Korea, Taiwan ja Thaimaa erottuvat muista Aasian maista ilmaisemalla tukensa nimenomaisesti Israelille. Pohjois-Korea tuomitsi Israelin hyökkäyksen.
Kansainväliset reaktiot > Muu maailma > Muut tahot

YK:n turvallisuusneuvosto ei päässyt yksimielisyyteen Hamasin tekemän hyökkäyksen tuomitsemisesta, koska osa turvallisuusneuvoston jäsenvaltioista vastusti sitä. YK:n alainen UN Women -järjestö kuitenkin reagoi kaksi kuukautta myöhemmin ja tuomitsi terrori-iskun ja siihen liittyneet raiskaukset.
Poltettu talo Be’erin kibbutsissa.
Hamasin terroristi tähtäämässä pommisuojaan.
Hyökkäyksen tuhoja ja surmattuja ihmisiä Be’erin kibbutsissa.
Hamas otti Re’imin musiikkifestivaalin joukkosurman yhteydessä 40 panttivankia.
Israelin Tel Aviviin tehty graffiti, joka kritisoi kansainvälisten naisjärjestöjen reaktiota lokakuun 7. päivän hyökkäyksessä tehtyyn seksuaaliseen väkivaltaan.
Iranilaisia juhlimassa Hamasin hyökkäystä.
Jukka Hildén

| Jukka Hildén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jukka Henry Mikael Hildén
Syntynyt: 3. elokuuta 1980 (ikä 44) Helsinki
Ammatti:  stunt-esiintyjä
Puoliso:  Chachi Hildén
Lapset:  5
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Duudsonit
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Jukka Henry Mikael Hildén (s. 3. elokuuta 1980 Helsinki) on Duudsonit-ryhmän jäsen.
Ura

Hildén on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Hänen televisiouransa alkoi Duudsonit-ryhmässä vuonna 2001, ja hän on myös ryhmän tuotantoyhtiön Rabbit Filmsin osakas. Hildén on ollut mukana myös esimerkiksi Jackass 3D -elokuvassa (2010) ja Ice Age -animaatioelokuvissa ääninäyttelijänä.
Hildén oli vastaanottamassa palkintoa tammikuussa 2011, kun Duudsonit palkittiin Kultaisella Venlalla parhaasta kotimaisesta tv-ohjelmasta.
Lokakuussa 2022 ilmestyi Johnny Knigan julkaisema, Jani Niipolan kirjoittama elämäkertakirja Jukka Hildén – Kivun perintö.
Yksityiselämä

Hildén on Duudsonien ainoa jäsen, joka ei ole syntynyt Seinäjoella. Hän syntyi Helsingissä mutta kasvoi Alahärmässä ja Seinäjoella.
Hildén on suorittanut asepalveluksen laskuvarjojääkärinä Utin Jääkärirykmentissä.
Hildén meni naimisiin pitkäaikaisen tyttöystävänsä Outi Haapasalmen kanssa 2011. Pariskunnan ensimmäinen lapsi, poika, syntyi tammikuussa 2012 ja toinen lapsi, tytär, vuonna 2014. He asuivat yhdessä Yhdysvalloissa. Helmikuussa 2018 he jättivät avioeropaperit. Hildénin mukaan he olivat tehneet eroamispäätöksen jo edellisenä vuonna. Elokuussa 2018 Hildén kihlautui 22-vuotiaan yhdysvaltalaisen Chachi Gonzalesin kanssa. Chachi on ammatiltaan tanssija, mutta hänet tunnetaan paremmin sosiaalisen median supertähtenä, sillä hänen Instagram-tiliään seuraa yli 1,6 miljoonaa ihmistä. Pari meni naimisiin Suomessa syyskuussa 2019. Heidän ensimmäinen tyttärensä syntyi marraskuussa 2019, toinen heinäkuussa 2021 ja kolmas elokuussa 2024.
Yksityiselämä > Oikeudenkäynnit ja riita- ja rikostuomiot

Hildén tuomittiin helmikuussa 2019 Helsingin käräjäoikeudessa maksamaan Nordea-pankille oikeudenkäyntikuluineen 214 000 euroa hänen jätettyä toukokuussa 2018 maksamatta pankin saatavat. Hilden tuomittiin syyskuussa 2021 Helsingin käräjäoikeudessa huumausaineen käyttörikoksesta kymmeneen päiväsakkoon, joka teki hänen tuloillaan 380 euroa. Rikos oli tapahtunut kesällä ja syksyllä 2019 Helsingissä.
Filmografia > TV-sarjat

Maailmankiertue (2001–2003)
Viva La Bam (2003–2005)
Duudsoni Elämää (2004)
Duudsonit (2006–2015)
Piilokamerapäälliköt (2008)
Teräspallit (Duudsoneiden Turvallisuuslaboratorio-osio, 2010)
Duudsonit Amerikassa (2010)
Duudsonit tuli taloon (2012–2014)
Lauantaiprojekti (2012)
Paparazzit (2012)
Posse (2014–2016)
Huippujengi (2016)
Duudsonit: Päällikkö (2019)
Suurmestari (2020)
Ultimate Escape Suomi (2021, 2023)
Filmografia > Elokuvat

Duudsonit-elokuva (2006)
Ice Age 2 (ääni, 2006)
Bam Margera Presents: Where the ♯$&% Is Santa? (2008)
Minghags (2009)
Ice Age 3: Dinosaurusten aika (ääni, 2009)
Up – kohti korkeuksia (ääni, 2009)
Jackass 3D (2010)
Ice Age 4: Mannerten mullistus (ääni, 2012)
Ice Age 5: Törmäyskurssilla (ääni, 2016)
Iron Sky: The Coming Race (2017)
Ice Age: Buck Wildin seikkailut (ääni, 2022)
Pelit

Let It Die (ääninäyttelijänä)
Elämäkerta

Hildén, Jukka & Niipola, Jani: Jukka Hildén: kivun perintö.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2022.  ISBN 978-951-0-47832-5
Kirjallisuutta

Niipola, Jani: Duudsonit: Härmästä Hollywoodiin.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2014.  ISBN 978-951-0-40324-2