stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sininen aukko

Great Blue Hole, Belize.
Sininen aukko on kalkkikivisessä merenpohjassa oleva jyrkkäreunainen aukko. Se erottuu ympäröivästä matalammasta vedestä tummemman sinisenä. Aukot ovat syntyneet kuivalle maalle jääkauden aikana sadeveden kuluttaessa kalkkikiveä tuhansien vuosien kuluessa.
Maailman syvin meressä oleva sininen aukko sijaitsee Etelä-Kiinan merellä Paracelsaarilla (kiinalaisille Xisha-saaret) ja on nimeltään Lohikäärmeaukko, joka on yli 300,89 metriä syvä, ja sen yläosan halkaisija on 130 metriä. Aukossa elää yli 20 kalalajia, vaikka aukossa yli sadan metrin syvyydessä sen vesi on lähes hapetonta.
Luettelo Karhunvartijan tähdistön tähdistä

|  |  |  | 124678 | 69585 | 14h 14m 35.66s | +13° 58′ 30.9″ | 6.45 | 0.51 | 502 | K2 |  |
|  |  |  | 125658 | 70051 | 14h 20m 08.67s | +30° 25′ 44.9″ | 6.45 | 1.76 | 283 | A5III |  |
|  |  |  | 118839 | 66594 | 13h 39m 02.31s | +18° 15′ 55.3″ | 6.46 | −0.31 | 738 | K3III |  |
|  |  |  | 125632 | 69958 | 14h 18m 55.93s | +54° 51′ 49.6″ | 6.47 | 1.42 | 334 | A5Vn |  |
|  |  |  | 135944 | 74690 | 15h 15m 50.68s | +50° 56′ 18.8″ | 6.47 | 2.56 | 197 | G5 |  |
|  |  |  | 118660 | 66522 | 13h 38m 07.86s | +14° 18′ 07.1″ | 6.49 | 2.21 | 234 | A9Vs |  |
|  |  |  | 131040 | 72508 | 14h 49m 32.37s | +51° 22′ 28.2″ | 6.49 | 2.93 | 168 | F5IV |  |
|  |  |  | 125076 | 69704 | 14h 16m 02.41s | +45° 33′ 58.0″ | 6.50 | 1.00 | 410 | K0 |  |
|  |  |  | 126009 | 70236 | 14h 22m 14.03s | +29° 22′ 11.9″ | 6.50 | −0.19 | 709 | MIII |  |
|  |  |  | 132145 | 73156 | 14h 57m 03.61s | +21° 33′ 19.7″ | 6.50 | 0.83 | 444 | A1V |  |
| μ2 Boo | μ2 | 51 | 137392 | 75415 | 15h 24m 30.97s | +37° 20′ 49.5″ | 6.51 | 3.65 | 122 | G1V | μ Boo-järjestelmän osatähti |
| κ1 Boo | κ1 | 17 | 124674 | 69481 | 14h 13m 27.75s | +51° 47′ 16.4″ | 6.62 | 2.73 | 196 | F1V | κ Boo -järjestelmän osatähti |
| HD 128311 |  |  | 128311 |  |  |  | 7.48 |  | 54 |  | jolla kaksi planeettaa |
| R Boo |  |  | 128609 |  | 14h 37m 11.70s | +26° 44′ 10.0″ | 11.70 |  |  |  | Mira-muuttuja |
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:List of stars in Boötes
Silponlampi (Luumäki, läntinen)

| Silponlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  61°03′38″N, 27°20′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Silponlampeen 
Järvinumero:  14.194.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,3 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,559 km  
Pinta-ala:  1,341 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSilponlampi 
Silponlampi Silponlampi (l) on Etelä-Karjalassa Luumäellä Joentauksen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,3 metriä mpy.
Sininen Snellman

| Johan Vilhelm Snellman |
| --- | --- |

Nimi:  Johan Vilhelm Snellman
Tekijä:  Oskar Nylander
Valmistumisvuosi:  1849
Taiteenlaji:  öljymaalaus
Sijainti:  Tuhoutunut tulipalossa
Sininen Snellman oli Oskar Nylanderin vuonna 1849 maalama J. V. Snellmanin muotokuva, joka tuhoutui Ostrobotnian tulipalossa vuonna 2008.
Oululainen Nylander matkusti Kuopioon keväällä 1849 maalatakseen muotokuvia Kellgrenin ja Frosteruksen perheiden jäsenistä. Kauppias August Kellgrenin ensimmäinen vaimo oli ollut Nylanderin täti. Kuopion yläalkeiskoulun rehtorina toiminut J. V. Snellman oli Kellgrenien hyvä ystävä ja näin Nylander lienee saanut mahdollisuuden myös Snellmanin muotokuvan maalaamiseen. Snellmanin itsensä mukaan maalaus tehtiin nimenomaan Nylanderin pyynnöstä, koska tämä oli työn puutteessa.
Biedermeier-tyylin maalaus esittää 42-vuotiasta Snellmania kirjoittamassa sulkakynällä sinisessä työtakissa. Hänen edessään on lakikirja. Snellmanin olemuksesta heijastuu hänen elämäntilanteestaan johtuva huoli. Mallina oleminen ei myöskään miellyttänyt Snellmania, niinpä Nylander säästi Snellmanin aikaa käyttämällä Ch. E. Frosteruksen kättä Snellmanin käden mallina.
Pohjalainen Osakunta maksoi maalauksesta Nylanderille 25 ruplaa Tornion piirilääkärin C. R. Ehrströmin kuvataiteiden tukemiseen lahjoittamista varoista. Ostrobotnian toisen kerroksen Snellman-kabinetissa syttyi 29. marraskuuta 2008 tulipalo, joka tuhosi kabinetin täysin ja sen mukana Sinisen Snellmanin sekä myös Fredric Westinin maalaaman Frans Mikael Franzénin muotokuvan.
Sparbu

| Sparbu |
| --- | --- |
 Katunäkymää vuonna 2005.
 Sparbu
 Koordinaatit: 63°55′08″N, 11°25′58″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Trøndelag
Kunta:  Steinkjer
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  615
 – Väestötiheys:  1 537,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sparbu on taajama Steinkjerin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 615 vuonna 2023.
Vuoteen 1964 saakka Sparbu oli itsenäinen kunta.
Tunnettuja henkilöitä

Hans Ystgaard (1882–1953), poliitikko
Sokerivero

Sokerivero on Suomessa 1939–1949 ja 1975–1994 käytössä ollut valmistevero. Sitä oli velvollinen maksamaan jokainen, joka ansiotarkoituksessa valmisti tai toi maahan sokeria. Vuosina 1939–1949 veron nimenä oli sokerista suoritettava valmistevero, jota maksettiin sokerijuurikkaasta valmistetusta raaka- eli kidesokerista. Vuonna 1975 veron nimenä oli sokerijuurikkaasta valmistettujen tuotteiden valmistevero ja 1976–1979 sokerituotteiden valmistevero.
Sokeriveron suuruus vaihteli lähes vuosittain. Sitä maksettiin tietty summa kiloa kohden. Nestemäisen sokerin veronalaiseksi painoksi katsottiin kuivapaino. Verotonta oli Suomessa valmistettu sokeri, joka vietiin maasta tai siirrettiin vapaa-alueelle, tullivarastoon tai verottomien tavaroiden myymälään. Samoin verotonta oli hiivan, lääkkeiden ja rehujen valmistukseen käytetty sokeri.
Simo Tavaste

Simo Tavaste on suomalainen teatterialan ammattilainen, joka on toiminut muun muassa Tampereen Työväen Teatterin pääjohtajana ja johtajana sekä Tampereen Teatterin talousjohtajana. Hän oli myös yksi tamperelaisen lastenteatteri Teatteri 2000:n perustajista.
Ura

Simo Tavaste toimi Tampereen Työväen Teatterin pääjohtajana vuosina 1986-1989. Hän kaudellaan teatterin johdossa oli johtoryhmä, johon kuului hänen lisäkseen Jorma Kairimo, Mauri Kuosmanen, Juhani Raiskinen ja Veikko Sinisalo.
Solveig Hedengran

| Solveig Hedengran |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1910 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 29. huhtikuuta 1956 (46 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Solveig Hedengran (26. huhtikuuta 1910 Tukholma, Ruotsi – 29. huhtikuuta 1956 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä.
Filmografia

1919 – Synnöve Solbakken
1928 – Ådalens poesi
1929 – Rågens rike
1934 – Synnöve Solbakken
1935 – Skärgårdsflirt
1936 – Raggen – det är jag det
1937 – Laila
1938 – Kamrater i vapenrocken
1939 – Melodin från Gamla stan
1939 – Mot nya tider
1940 – Swing it, magistern!
1942 – Tre glada tokar
1945 – Barnen från Frostmofjället
1947 – Mästerdetektiven Blomkvist
1949 – Kärleken segrar
1953 – Mästerdetektiven och Rasmus
1953 – All jordens fröjd
Aiheesta muualla

Solveig Hedengran Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Simple Dreams

| Simple Dreams Linda Ronstadt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 23. toukokuuta –   22. heinäkuuta, 1977   The Sound Factory,   Los Angeles
 Julkaistu: 23. elokuuta 1977
 Formaatti: LP, MC
 Tuottaja(t): Peter Asher
 Tyylilaji: Folkrock
 Levy-yhtiö: Asylum Records
Linda Ronstadtin muut julkaisut
| Hasten Down the Wind 1976 | Simple Dreams 1977 | Living in the USA 1978 |
Simple Dreams on yhdysvaltalaisen laulaja Linda Ronstadtin studioalbumi vuodelta 1977. Levyn on julkaissut Elektra/Asylum Records ja sen on tuottanut Peter Asher.
Albumilla esiintyvistä vierailijoista tunnetuimpia on kappaleella ”I Never Will Marry” duetoiva Dolly Parton.
Levyn on äänittänyt ja miksannut Val Garay The Sound Factory -studiossa Los Angelesissa 23. toukokuuta ja 22. heinäkuuta välisenä aikana 1977. Garayn apulaisena on ollut Mark Howlett. Miksaus on tehty Aphex Aural Exciter -systeemillä. Masteroinnin on tehnyt Doug Sax Los Angelesissa The Mastering Labissa.
Kannen graafinen suunnittelija on Kosh ja valokuvat on ottanut Jim Shea.
Kappaleet

Sivu 1
It's So Easy
Carmelita
Simple Man, Simple Dream
Sorrow Lives Here
I Never Will Marry
Sivu 2
Blue Bayou
Poor Poor Pitiful Me
Maybe I’m Right
Tumbling Dice
Old Paint
Musiikkikasetin kansipaperissa ei ole tietoja kappaleiden tekijöistä, mutta "It's So Easy" on tuttu Buddy Hollyn, "Simple Man, Simple Dream" John David Southerin, "Blue Bayou" Roy Orbisonin, "Poor Poor Pitiful Me" Warren Zevonin ja "Tumbling Dice" The Rolling Stonesin tuotannosta. "Old Paint" puolestaan on perinteinen cowboylaulu.
Muusikot

Peter Asher – taustalaulu, tamburiini, marakassit
Mike Auldridge – dobro
David Campbell – alttoviulu, jousisovitus
Dan Dugmore – akustinen kitara, steel-kitara, sähkökitara
Kenny Edwards – basso, taustalaulu, mandoliini
Richard Feves – kontrabasso
Steve Forman – marimba
Don Grolnick – klavinetti, urut, sähköpiano, piano
Larry Hagler – taustalaulu
Don Henley – taustalaulu
Dennis Karmazyn – sello
Linda Ronstadt – laulu, taustalaulu, akustinen kitara
Rick Marotta – rummut, rumpukone (Syn-Drums), ravistin, lehmänkello
Dolly Parton – lauluharmonia
Herb Pedersen – taustalaulu
John David Souther – taustalaulu
Charles Veal – viulu
Waddy Wachtel – sähkökitara, akustinen kitara, taustalaulu, slide-kitara
Seuraavat muusikot esiintyvät levy-yhtiönsä suosiollisella luvalla: Mike Auldridge (Flying Fish Records Inc.), Dolly Parton (RCA Records) ja Herb Pedersen (Epic Records).
Kappale-erittely

"It's So Easy"
Akustinen kitara: Dan Dugmore
Sähkökitarat: Waddy Wachtel
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Rick Marotta
Klavinetti: Don Grolnick
Taustalaulu: Peter Asher, Kenny Edwards, Linda Ronstadt, Waddy Wachtel
"Carmelita"
Akustiset kitarat: Dan Dugmore ja Waddy Wachtel
Sähkökitara: Waddy Wachtel
Basso: Kenny Edwards
Rummut ja rumpukone (Syn-Drums): Rick Marotta
Urut: Don Grolnick
Taustalaulu: Kenny Edwards ja Waddy Wachtel
"Simple Man, Simple Dream"
Steel-kitara: Dan Dugmore
Basso: Kenny Edwards
Rummut ja ravistin (Shaker): Rick Marotta
Sähköpiano: Don Grolnick
Viulu: Charles Veal
Alttoviulu: David Campbell
Sello: Dennis Karmazyn
Kontrabasso: Richard Feves
Jousisovitus: David Campbell
"Sorrow Lives Here"
Akustinen piano: Don Grolnick
"I Never Will Marry"
Akustiset kitarat: Linda Ronstadt ja Waddy Wachtel
Dobro: Mike Auldridge
Lauluharmoniat: Dolly Parton
"Blue Bayou"
Akustinen kitara: Waddy Wachtel
Steel-kitara: Dan Dugmore
Basso ja mandoliini: Kenny Edwards
Rummut, rumpukone ja lehmänkello: Rick Marotta
Sähköpiano: Don Grolnick
Marimba: Steve Forman
Taustalaulu: Kenny Edwards ja Don Henley
"Poor Poor Pitiful Me"
Akustinen kitara: Dan Dugmore
Sähkökitara: Waddy Wachtel
Basso: Kenny Edwards
Rummut ja rumpukone: Rick Marotta
Klavinetti: Don Grolnick
Tamburiini ja marakassit: Peter Asher
Taustalaulu: Kenny Edwards ja Larry Hagler
"Maybe I’m Right"
Akustinen kitara ja sähkökitarat: Waddy Wachtel
Basso: Kenny Edwards
Taustalaulu: Peter Asher, John David Souther ja Waddy Wachtel
"Tumbling Dice"
Sähkökitarat: Dan Dugmore ja Waddy Wachtel
Slide-kitarasoolo: Waddy Wachtel
Basso: Kenny Edwards
Rummut: Rick Marotta
Piano: Don Grolnick
Taustalaulu: Kenny Edwards ja Waddy Wachtel
"Old Paint"
Akustinen kitara: Linda Ronstadt
Dobro: Mike Auldridge
Taustalaulu: Peter Asher ja Kenny Edwards
Taustalaulu viimeisessä säkeistössä: Peter Asher, Kenny Edwards, Herb Pedersen ja Linda Ronstadt
Konsertit

Albumin ilmestymisen aikoihin Linda Ronstadt esiintyi Wolf & Russmillerin järjestämissä konserteissa Fresnon Selland Arenalla 16. syyskuuta 1977 ja kaksi päivää myöhemmin San Diegon Sports Arenalla mukanaan entinen The Eaglesien jäsen Bernie Leadon ja Michael Georgiades Band. Euroopan-kiertue oli suunnitteilla loppuvuodeksi.
Sokeritoukat

| Sokeritoukat |
| --- | --- |
 Sokeritoukka (Lepisma saccharina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Toukkasukahäntäiset Thysanura
Heimo::  Sokeritoukat Lepismatidae  Latreille, 1802
Katso myös
   Sokeritoukat Wikispeciesissä   Sokeritoukat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sokeritoukat (Lepismatidae) on toukkasukahäntäisten lahkoon kuuluva hyönteisheimo. Suomessa heimon edustajia ovat sokeritoukka ja uunitoukka.
Heimoon kuuluvat suvut ovat:
Acrotelsa
Acrotelsella
Allacrotelsa
Anallacrotelsa
Ctenolepisma
Lepisma
Leucolepisma
Mirolepisma
Prolepismina
Stylifera
Thermobia
Spark-Renault SRT 01E

| Spark-Renault SRT_01E |
| --- | --- |
 Spark-Renault SRT_01E Frankfurtin Motor Showssa vuonna 2013.
Talli:  / Amlin Aguri   Andretti Autosport   Audi Sport ABT   China Racing   Dragon Racing   e.dams Renault   Mahindra Racing   Trulli GP   Venturi Grand Prix   Virgin Racing
Suunnittelija(t):   Frédéric Vasseur
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Runko:  Dallara (Hiilikuitu)
Moottori:  McLaren
Voimansiirto:  Renault
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Kiinan GP 2014
Spark-Renault SRT_01E on Formula E -sarjaan suunniteltu sähköauto kaudeksi 2014–15. Auto esiteltiin virallisesti Frankfurtin Motor Show’ssa 10. syyskuuta 2013. Auto on suunniteltu yhdessä Spark Racing Technologiesin, Williamsin, McLarenin, Dallaran ja Renault’n kanssa. Suunnittelusta on vastannut Frédéric Vasseur. Auto on läpikäynyt myös FIAn törmäystestin, jonka myös Formula 1 -autot käyvät läpi.
Renkaat toimittaa autoille ranskalainen rengasvalmistaja Michelin. Renkaat on suunniteltu siten, että niillä voi ajaa kilpaa sekä kuivalla että märällä säällä. Autoissa on Dallaran valmistama hiilikuiturunko ja Hewlandin vaihdelaatikko. Sähkömoottorit toimittaa McLaren. Akustosta vastaa Williams. Formula E:n sähkömoottorin teho on noin 200 kilowattia, joka vastaa 270 hevosvoimaa. Auton huippunopeudeksi on mitattu 250 kilometriä tunnissa. Sarjan ensikaudella kaikki tallit käyttivät kyseisiä autoja.
Tunnin mittaisissa kisoissa kuljettajilla oli käytössään kaksi autoa, joita vaihdettiin kilpailun aikana.
Autoa testasi ensimmäisen kerran 21. marraskuuta 2013 Lucas di Grassi La Ferté Gaucherin radalla. Di Grassi toimi alussa myös auton kehittäjänä ja testikuljettajana.
Auton korvasi toisen sukupolven Formula E -auto Spark SRT05e.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spark-Renault SRT 01E Wikimedia Commonsissa
Virallinen Formula E-sarjan kotisivu
Sils Marian pilvet

| Sils Marian pilvet> Clouds of Sils Maria |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Olivier Assayas
Käsikirjoittaja:  Olivier Assayas
Tuottaja:  Charles Gillibert
Kuvaaja:  Yorick Le Saux
Leikkaaja:  Marion Monnier
Pääosat:   Juliette Binoche  Kristen Stewart 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Sveitsi  Saksa 
Levittäjä:  Good Films Cirko Film Netflix
Ensi-ilta:  2014
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sils Marian pilvet (Clouds of Sils Maria) on Olivier Assayasin käsikirjoittama ja ohjaama eurooppalainen draamaelokuva vuodelta 2014. Teatteriaiheisen ihmissuhdedraaman pääosissa näyttelevät Juliette Binoche, Kristen Stewart ja Chloë Grace Moretz.
Juoni

Avioeronsa keskellä eurooppalainen näyttelijä Maria Enders saapuu Sveitsiin tekemään vanhemman naisen roolia samassa lesbosuhteesta kertovassa näytelmässä, jossa löi itsensä läpi vuosikymmeniä sitten nuoremman naisen roolissa. Tähän rooliin on nyt valittu räikeä uuden polven jenkkifilmitähti. Odotellessaan harjoitusten alkua erikoisesta sääilmiöstään tunnetussa Silserseen alueen pikkukylässä Maria yrittää yhdessä amerikkalaisen assistenttinsa Valentinen kanssa löytää näkökulmaa hahmolleen. Analyyttisen Valin ja hänestä yhä pahemmin riippuvaisen Marian keskinäiset keskustelut alkavat muistuttaa näytelmän naisten välistä valtataistelua.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juliette Binoche  | … |  Maria Enders   |
|  Kristen Stewart  | … |  Valentine   |
|  Chloë Grace Moretz  | … |  Jo-Ann Ellis   |
|  Lars Eidinger  | … |  Klaus Diesterweg   |
|  Johnny Flynn  | … |  Christopher Giles   |
|  Angela Winkler  | … |  Rosa Melchior   |
Vastaanotto

Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdokkaana Kultaisen palmun saajaksi. Kristen Stewartista tuli elokuvan myötä toinen amerikkalaisnäyttelijä Adrien Brodyn jälkeen (Pianisti, 2002), joka on palkittu  ranskalaisessa César-palkintogaalassa. Elokuva tuotti viisi muutakin César-ehdokkuutta ja voitti Louis Delluc -palkinnon vuoden parhaana ranskalaiselokuvana.
Arvostelut olivat enimmäkseen myönteisiä, mutta esimerkiksi New York Postin arvioija kutsui Sils Marian pilviä draamana yhtä poreilevaksi kuin ikkunalaudalle jätetty vesilasi. Seura-lehden Arto Pajukallion mielestä Assayasin luonnetutkielma kasvaa koskettavaksi ihmissuhteiden ja taiteilijapiirien kuvaukseksi, jossa ”erilaisuuksia ja vastakohtaisuuksia tutkitaan ajassa, tunteissa, kulttuureissa”. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Anna Koivumäen mukaan kolmen naisen varaan rakennettu tarina on täynnä vivahteikkaita ja hienovaraisia näyttelijäsuorituksia. Episodi-elokuvasivuston Marta Bałagan mukaan Binochen ja Stewartin välillä on hienoa kemiaa: ”Vaikka heidän suhteensa ei etenekään seksuaaliseksi asti, sen epätasapainoinen dynamiikka heijastaa jatkuvasti läsnäolevaa näytelmää.” Tarinan avoin loppu tuntui hänestä pettymykseltä monien teemojen jäädessä yhdistymättä.
Spencer Silver

Spencer Silver (1941 – 8. toukokuuta 2021)  oli yhdysvaltalainen kemisti, joka teki heikon liiman 3M-yhtiölle. Myöhemmin Art Fry käytti sitä liimaa Post-It lappuihin.
Silver opiskeli kemiaa Arizonassa ja Coloradossa, ja aloitti työt 3M-yhtiössä vuonna 1966. Hänen työtään oli erilaisten liimojen kehittely. Vuonna 1968 syntyi aine, joka muodosti mikroskoopilla katsottuna kimaltavia palloja, jotka tarttuivat löyhästi, pitivät papereita kiinni toisissaan, irtosivat helposti ja voitiin kiinnittää uudelleen. Silver kutsui ainetta vastaukseksi kysymykseen, jota ei ole vielä keksitty. Art Fry keksi aineelle käytön kuusi vuotta myöhemmin. Silverin ura 3M:llä jatkui eläkkeelle jäämiseen vuonna 1996.
Post-it- laput ovat Museum of Modern Artin kokoelmissa.
Aiheesta muualla

Serendipity: Hitting on the right note The Independent
Sininen Saimaa

| Sininen Saimaa |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Väinö Vento
Kuvaaja:  Unto Kumpulainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Kesto:  13
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sininen Saimaa on suomalainen matkailuaiheinen dokumenttielokuva vuodelta 1954.
Palkinnot

Jussit 1955: lyhytelokuvan ohjaus: Väinö Vento.
Spencer Tunick

Spencer Tunick (oikealla).
Spencer Tunick (s. 1967) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Tunick tunnetaan parhaiten valokuvistaan, joissa esiintyy suuria joukkoja alastomia ihmisiä yleensä kaupunkiympäristössä.
Tunick alkoi vuonna 1992 kuvata alastonkuvia New Yorkissa. Hänen kuvansa saivat suosiota, ja Tunick laajensi työympäristöään ensin muihin osavaltioihin ja lopulta kansainvälisesti. Tunickin kuvausympäristöinä ovat olleet muun muassa Lontoo, Melbourne, Montreal, São Paulo, Wien ja Helsinki.
Toukokuussa 2007 hän teki laajimman työnsä kuvaamalla 18 000 meksikolaista Méxicossa. 19. maaliskuuta 2006 Tunick valokuvasi Caracasissa Venezuelassa 1500 alastonta ihmistä heidän ollessa polvillaan, seisoessa ja maatessa Simón Bolívarin patsaan vieressä.
Mallit ovat vapaaehtoisia ja saavat palkkioksi ainoastaan signeeratun kopion kuvasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Spencer Tunickin kotisivut. (englanniksi)
Sotahistoriallinen museo

Sotahistoriallinen museo on erikoistunut museo, joka kertoo sotatapahtumista usein tietyn valtion tai kansallisuuden näkökulmasta.
Suomessa

Suomalaisia sotahistoriallisia museoita ovat:
Forum Marinum
Ilmatorjuntamuseo
Jalkaväkimuseo
Suomen Ilmavoimamuseo (ent. Keski-Suomen ilmailumuseo)
Mobilia
Museo Militaria
Parolan panssarimuseo
Sallan sota- ja jälleenrakennusajan museo
Sotamuseo
Lisäksi muissa useissa muissa museoissa tai kohteissa on sotiin liittyvää materiaalia tai näyttelyjä.
Muissa maissa

Muiden maiden merkittäviä:
Imperial War Museum (Iso-Britannia)
Sotamuseo (Ateena) (Ateena)
Musée de l’Armée (Pariisi)
Musée Royal de l’Armée (Bryssel)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://tammenlehva.fi/veteraaniperinne/sotahistorialliset-museot-perinnetilat/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Skype for Business

| Skype for Business |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Microsoft
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2015 (nykyisellä nimellä)
Kehitystilanne:  Skype for Business Online lakkautettu 31.7.2021, Skype for Business 2019 -työpöytäohjelmiston tuki aktiivinen 14.10.2025 asti
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintä, VoIP ja videoneuvottelu
Alusta:  Windows, macOS, Android, iOS, verkkoselain
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Skype for Business (aiemmin Microsoft Lync ja sitä ennen Microsoft Office Communicator) on Microsoftin valmistama kaupallinen yrityskäyttöön tarkoitettu pikaviestintä- ja videoneuvotteluohjelma.
Historia

Vuonna 2011 käyttöön tullut Microsoft Lync toimi yhdessä Microsoft Lync Server -palvelinohjelmiston kanssa ja korvasi aiemman Windows Messenger -ohjelmiston, jota käytettiin Exchange Messaging Server -palvelimen kanssa. Sukulaistuotteeseensa Windows Live Messengeriin verrattuna Microsoft Lync sisälsi erityisesti yrityskäyttöön suunniteltua lisätoiminnallisuutta.
Lyncin korvasi Skype for Business huhtikuussa 2015. Syksyllä 2017 Microsoft ilmoitti, että Microsoft Teams korvaa Skype for Business -ohjelmiston. Toukokuussa 2018 Microsoft tiedotti lopettavansa Skype for Business -ohjelmiston kehittämisen, mutta Skype for Business Onlinen tuki jatkui yhä. Heinäkuussa 2019 Microsoft ilmoitti, että Skype for Business Online lakkautetaan 31. heinäkuuta 2021. Uudet Office 365 -käyttäjät ohjattiin Microsoft Teamsiin 1. syyskuuta 2019 alkaen.
Toiminnallisuus

Ohjelmiston perustoimintoja ovat pikaviestimen ja läsnäolotiedon lisäksi VoIP ja videoneuvottelu, jotka on integroitu asiakasohjelmaan. Niiden lisäksi ohjelmisto voidaan integroida toimimaan yhdessä muiden Microsoftin ohjelmistojen kanssa esimerkiksi seuraavasti:
Ohjelmisto voi selvittää eri käyttäjäkontaktien olemassaolon Microsoft Outlookin käyttäjätietokannan perusteella Exchange-palvelimelta.
Kontaktilistat voidaan saada käyttöön paikalliselta hakemistopalvelimelta, kuten Exchange-palvelimelta.
Microsoft Office voi näyttää, mikäli toiset käyttäjät työskentelevät avoinna olevan dokumentin kanssa samaan aikaan.
Kaikki asiakasohjelmistojen välinen kommunikaatio tapahtuu Microsoft Lync Server -palvelimen välityksellä. Viestit eivät mene yrityksen sisäisen intranetin ulkopuolelle. Palvelin voidaan asettaa kommunikoimaan myös toisten pikaviestinverkostojen välillä, jolloin vältetään muiden asiakasohjelmistojen asentamistarve.
Asiakasohjelmistojen välinen kommunikaatio voidaan asettaa toimimaan myös muiden Lync-palvelinohjelmistoa käyttävien organisaatioiden kanssa.
Versiossa Office Communicator 2007 R2 Edition on saatavilla erilaisia asiakasohjelmistovaihtoehtoja, myös mobiilisovellus.
Lync 2013:n mobiilisovellus kykenee välittämään myös videota sekä verkkokokouksen esitykset, esim. PowerPoint-esitykset.
Lync-kokousten ominaisuuksiin kuuluu myös kokousten tallentaminen.
Sovellus käyttää SIP-protokollaa asiakasohjelmistojen välisessä kommunikaatiossa.
Sovellus tukee TLS- ja SRTP-protokollia tiedonsiirron ja tietoliikenteen salaamiseen.