stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liisa Suvikumpu
Julkaisuja

Suvikumpu, Liisa; Biström, Kati & Ahl, Eva (toim.): Ainola: Jean ja Aino Sibeliuksen koti.  Helsinki:  SKS, 2004.  ISBN 951-746-602-1
Suvikumpu, Liisa (toim.): Rooma: kirjailijan kaupunki.  Helsinki:  SKS, 2004.  ISBN 951-746-568-8
Heikkilä, Tuomas & Suvikumpu, Liisa: Euroopan kehdossa: kaksitoista avainta myyttien ja pyhien Roomaan.  Helsinki:  Kirjapaja, 2006.  ISBN 951-607-342-5
Suvikumpu, Liisa: Saaren kartano, Tammela: maan ja kulttuurin viljelyä 1600-luvulta 2000-luvulle.  Saaren kartano, 2008.  ISBN 978-952-92-4124-8
Heikkilä, Tuomas & Suvikumpu, Liisa: Pyhimyksiä ja paanukattoja: kulttuuriretkiä Suomen kirkkoihin.  Helsinki:  Kirjapaja, 2009.  ISBN 978-951-607-839-0
Heikkilä, Tuomas & Suvikumpu, Liisa: Suomen Turku julistaa joulurauhan = Åbo kungör julfred.  (Ruotsinkielinen käännös: Malena Torvalds-Westerlund)  Helsinki:  Kirjapaja, 2011.  ISBN 978-952-247-229-8
Suvikumpu, Liisa (toim.): Porrashuoneet: helsinkiläisten porrashuoneita 1800-luvulta 1940-luvulle.  Helsinki:  Helsingin kaupunginmuseo, 2012.  ISBN 978-952-272-255-3
Suvikumpu, Liisa: Suomalaiset kylpylät: kotimaisen kylpyläkulttuurin historiaa.  Helsinki:  SKS, 2014.  ISBN 978-952-222-239-8
Suvikumpu, Liisa: Helsingin herrat: 100 vuotta Pörssiklubilla.  Helsinki:  Helsingin pörssiklubi, 2012.  ISBN 978-952-93-0076-1
Aiheesta muualla

Liisa Suvikumpu Naisjohtajat.fi-sivustolla
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Naisten F-liigan kausi 2023–2024

| Naisten F-liigan kausi 2023–2024 |
| --- | --- |
Laji:  salibandy
Järjestyksessä oleva kausi:  36.
Maa:   Suomi
Joukkueiden määrä:  12
Sarja alkoi:  15. syyskuuta 2023
Sarja päättyi:  14. huhtikuuta 2024
Runkosarjan voittaja:  Classic
Kultaa:  TPS
Hopeaa:  Classic
Pronssia:  FBC Loisto
Pistepörssin voittaja:   Miisa Turunen (36+38=74)
Paras maalintekijä:   Miisa Turunen (36)
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:   Meri-Helmi Höynälä (14+14=28)
Alempi sarjataso:  Divari
Naisten F-liiga kausi 2023–2024 oli järjestyksessään 36. F-liigan kausi. F-liigan runkosarja alkoi 15. syyskuuta 2023 Hallitsevana mestarina kauteen lähti TPS. Kausi 2023–2024 pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa. TPS voitti kauden päätteeksi seurahistoriansa Kolmannen Suomen-mestaruuden, Classic saavutti seurahistorian seitsemännen hopean ja FBC Loisto seurahistorian Ensimmäisen  pronssin.
Joukkueet 2023–2024

| Joukkue | Kunta | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Classic | Tampere | Ideapark Bläk Boks | 1990 | Jarkko Rinne |
| EräViikingit | Helsinki | Mosahalli | 2016 | Raine Laine |
| FBC Loisto | Turku | SB-areena | 1995 | Matti Pienihäkkinen |
| Koovee | Tampere | Kauppi Sports Center | 1996 | Joel Heine |
| O2-Jyväskylä | Jyväskylä | Palokan koulukeskus | 2001 | Jaakko Saavalainen |
| PSS | Porvoo | Aurorahalli | 2003 | Jukka Kouvalainen |
| SaiPa | Lappeenranta | Lappeenrannan urheilutalo | 2020 | Toni Soikkeli |
| SB-Pro | Nurmijärvi | Arkadia Halli, Klaukkala | 1996 | Sami Saarikoski |
| SSRA | Oulu | Kastellin monitoimitalo | 2002 | Seppo Pulkkinen |
| TPS | Turku | Kupittaan palloiluhalli | 1995 | Aki Vilander |
| Welhot | Kuopio | Kuopio-halli | 1997 | Simo Leppänen |
| ÅIF | Sipoo | Ingman Areena, Söderkulla | 1995 | Jussi Heikkinen |
Runkosarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Classic  | 22 |  17 |  2  |  0  |  3  | 141 |  67 | +74 | 55 |
| 2 |  TPS  | 22 |  17 |  0  |  0  |  5  | 169 |  60 | +109 | 51 |
| 3 |  FBC Loisto  | 22 |  15 |  1  |  0  |  6  | 141 |  90 | +51 | 47 |
| 4 |  SaiPa  | 22 |  14 |  1  |  1  |  6  | 118 |  71 | +47 | 45 |
| 5 |  EräViikingit  | 22 |  13 |  2  |  1  |  6  |  94 |  84 | +10 | 44 |
| 6 |  SSRA  | 22 |  10 |  1  |  0  |  11 | 106 |  85 | +21 | 32 |
| 7 |  PSS  | 22 |  10 |  0  |  2  |  10 |  83 |  80 | +3 | 32 |
| 8 |  SB-Pro  | 22 |  9  |  1  |  2  |  10 | 103 |  97 | +6 | 31 |
| 9 |  Koovee  | 22 |  6  |  0  |  1  |  15 |  84 | 136 | -52 | 19 |
| 10 |  ÅIF  | 22 |  6  |  0  |  1  |  15 |  63 | 120 | -57 | 19 |
| 11 |  O2-Jyväskylä  | 22 |  4  |  1  |  0  |  17 |  70 | 152 | -82 | 14 |
| 12 |  Welhot  | 22 |  0  |  2  |  3  |  17 |  65 | 195 | -130 | 7 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Classic | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Classic | 3 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | EräViikingit | 1  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | EräViikingit | 1  |  |  | Classic | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Classic | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | SSRA | 0  |  |  |  |  |
|   | SaiPa | 1 |  |  | SSRA | 0  |  |  |  |  |
|   | SaiPa | 1 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | SSRA  | 3  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | SSRA  | 3  |  |  |  |  |  |  | Classic | 2 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Classic | 2 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | TPS | 4  |
|   | TPS  | 3 |  |  |  |  |  |  | TPS | 4  |
|   | TPS  | 3 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | SB-Pro | 0  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | SB-Pro | 0  |  |  | TPS | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | TPS | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | FBC Loisto | 1  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | FBC Loisto | 3 |  |  | FBC Loisto | 1  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | FBC Loisto | 3 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | PSS | 0   |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | PSS | 0   |  |  |  |  |  |  | FBC Loisto | 11 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | FBC Loisto | 11 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | SSRA | 2  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | SSRA | 2  |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

FBC Loisto (3) - SSRA (6) 11-2
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.4.2024 | FBC Loisto | 11-2 | SSRA | Kupittaan palloiluhalli, Turku |  |
16:00: 
| 16:00 | (4-1, 3-1, 4-0)  | (4-1, 3-1, 4-0)  | (4-1, 3-1, 4-0)  | Yleisömäärä: 428  Tuomarit:  Toni Nerg Anssin Sinisalo |  |
| 16:00 |  L. Pakarinen (T. Lahti) - 02:40 U. Valtola (L. Pakarinen) - 05:36  N. Isomäki (L. Pakarine) - 09:34 T. Lahti (O. Honkonen) - 13:44  N. Isomäki (E-M. Heininen) - 27:17 T. Lahti (L. Pakarinen) - 30:47 M. Granlund (L. Pakarinen) - 33:23  L. Pakarinen (T. Lahti) TM. - 53:21 P. Eko (U. Valtola) TM. - 56:12 L. Pakarinen (C-S. Grönberg) - 57:29 L. Pakarinen (T. Lahti) - 59:54 | Ottelunpöytäkirja 1-0 2-0 2-1 3-1 4-1 5-1 6-1 7-1 7-2 8-2 9-2 10-2 11-2 |    S. Uimarihuhta (O. Lehtinen) - 08:39      R. Baer (H. Niemelä) YV. - 38:37 | Yleisömäärä: 428  Tuomarit:  Toni Nerg Anssin Sinisalo |  |
| 16:00 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 428  Tuomarit:  Toni Nerg Anssin Sinisalo |  |
| 16:00 | 3 x 2 min = 6 min |  | 0 x 2 min = 0 min | Yleisömäärä: 428  Tuomarit:  Toni Nerg Anssin Sinisalo |  |
| 16:00 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 428  Tuomarit:  Toni Nerg Anssin Sinisalo |  |
| 16:00 | Maria Viitala (88,24%) 2+6+7=15 |  | 1+4+2=7 Flavia Niemelä (43,75%) | Yleisömäärä: 428  Tuomarit:  Toni Nerg Anssin Sinisalo |  |
16:00: 
16:00:
Pudotuspelit > F-Liigakarsinnat 2.vaihe

O2-Jyväskylä (F-Liiga 11.) - SBS Wirmo  (Divari 3.) 3-2
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.3.2024 | O2-Jyväskylä | 6-4 | SBS Wirmo | Palokan koulukeskus , Jyväskylä |  |

|  | (1–2, 5–0, 0–2)  | (1–2, 5–0, 0–2)  | (1–2, 5–0, 0–2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.3.2024 | SBS Wirmo | 1-3 | O2-Jyväskylä | HaNi-Halli , Mynämäki |  |

|  | (1–0, 0–1, 0–0, 1-0)  | (1–0, 0–1, 0–0, 1-0)  | (1–0, 0–1, 0–0, 1-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.4.2024 | O2-Jyväskylä | 4-6 | SBS Wirmo | Palokan koulukeskus , Jyväskylä |  |

|  | (1–1, 2–3, 1–2)  | (1–1, 2–3, 1–2)  | (1–1, 2–3, 1–2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.4.2024 | SBS Wirmo | 3-2 | O2-Jyväskylä | HaNi-Halli , Mynämäki |  |

|  | (0–0, 2–1, 1–1)  | (0–0, 2–1, 1–1)  | (0–0, 2–1, 1–1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.4.2024 | O2-Jyväskylä | 5-1 | SBS Wirmo | Palokan koulukeskus , Jyväskylä |  |

|  | (2–0, 1–1, 2–1)  | (2–0, 1–1, 2–1)  | (2–0, 1–1, 2–1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








Jokerit
 (Divarin 1.) - Welhot (F-Liiga 12.) 2-3
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.3.2024 | Jokerit | 6-5 | Welhot | Tapulin Lehto Areena ,Helsinki |  |

|  | (4–3, 1–1, 1–1)  | (4–3, 1–1, 1–1)  | (4–3, 1–1, 1–1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.3.2024 | Welhot | 7-2 | Jokerit | Lippumäen liikuntahalli , Kuopio |  |

|  | (3–0, 1–1, 3–1)  | (3–0, 1–1, 3–1)  | (3–0, 1–1, 3–1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.4.2024 | Jokerit | 9-8 JA. | Welhot | Tapulin Lehto Areena ,Helsinki |  |

|  | (4–4, 2–3, 2–1, 1-0)  | (4–4, 2–3, 2–1, 1-0)  | (4–4, 2–3, 2–1, 1-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.4.2024 | Welhot | 6-5 | Jokerit | Lippumäen liikuntahalli , Kuopio |  |

|  | (4–1, 1–0, 1–4)  | (4–1, 1–0, 1–4)  | (4–1, 1–0, 1–4)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.4.2024 | Jokerit | 3-5 | Welhot | Tapulin Lehto Areena ,Helsinki |  |

|  | (0–3, 2-2, 1–1)  | (0–3, 2-2, 1–1)  | (0–3, 2-2, 1–1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |
Minsk II

Valko-Venäjän, Venäjän, Saksan, Ranskan ja Ukrainan johtajat Minskin huippukokouksessa helmikuussa 2015
Minsk II on helmikuussa 2015 Valko-Venäjän Minskissä solmittu tulitaukosopimus, joka määrittelee ehdot Itä-Ukrainan sodan lievittämiseksi. Sopimuksessa allekirjoittajina olivat Ukrainan, Venäjän, Ranskan ja Saksan johtajat. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (ETYJ) järjesti tulitaukosopimukseen johtaneet neuvottelut sen jälkeen, kun Minskissä syyskuussa 2014 sovittu tulitauko murtui tammi-helmikuussa 2015. Minsk II:ssa sovittujen toimenpiteiden oli määrä saattaa aiemmin sovittu tulitauko uudelleen voimaan.
Huippukokous ja sopimusluonnoksen laatiminen

Itä-Ukrainan sodassa taistelut jatkuivat edelleen alkuvuodesta 2015 huolimatta toistuvista yrityksistä ratkaista tilanne. Vaikka syyskuussa 2014 solmittu Minskin sopimus vähensikin merkittävästi taisteluja Itä-Ukrainassa, alueellisia kahakoita puhkesi silti. Tammikuun 2015 alussa Donetskin kansantasavallan (DNR) ja Luhanskin kansantasavallan (LNR) separatistit aloittivat uuden hyökkäyksen Ukrainan hallitsemille alueille, mikä johti Minskissä sovitun tulitauon täydelliseen romahdukseen. 21. tammikuuta, raskaiden taistelujen jälkeen, DNR:n joukot valtasivat symbolisesti tärkeän Donetskin kansainvälisen lentoaseman. Tämän jälkeen separatistit laajensivat hyökkäystään Debaltseveen, joka on tärkeä maantie- ja rautatieliikenteen solmupiste. Uudelleen syttyneet taistelut aiheuttivat kansainvälisessä yhteisössä kasvavaa huolta. Ranskan presidentti François Hollande ja Saksan liittokansleri Angela Merkel laativat uuden rauhansuunnitelman 7. helmikuuta. Ranskalais-saksalainen suunnitelma nähtiin Minskin sopimuksen elvyttämisenä. Presidentti Hollande totesi suunnitelman olevan "viimeinen mahdollisuus" konfliktin ratkaisemiseksi. Suunnitelma laadittiin vastineena yhdysvaltalaisille ehdotuksille asetuesta Ukrainan valtiolle; liittokansleri Merkel sanoi tämän vain pahentavan kriisiä
Diplomaattista ratkaisua puitiin 11. helmikuuta järjestetyssä huippukokouksessa Itsenäisyyden palatsissa Minskissä. Siihen osallistuivat Venäjän presidentti Vladimir Putin, Ukrainan presidentti Petro Poroshenko, Saksan liittokansleri Angela Merkel, Ranskan presidentti François Hollande, DNR:n johtaja Aleksandr Zahartšenko ja LNR:n johtaja Igor Plotnitsky. Neuvottelut kestivät 16 tuntia, ja Saksan ulkoministeri kuvasi niitä "hyvin vaikeiksi".  12. helmikuuta julkistettiin, että konfliktin osapuolet olivat suostuneet uusiin toimenpiteisiin palauttaa rauha Itä-Ukrainaan. Eräitä niistä olivat ETYJin monitoroima tulirauha alkaen 15. helmikuuta, raskaan aseistuksen vetäminen etulinjalta, sotavankien vapauttaminen ja Ukrainan perustuslaillinen reformi.
Sopimuksen vaikutukset

Kahakat ja tykkituli jatkuivat useissa konfliktialueen osissa huolimatta 15. helmikuuta 2015 kello 0:00 EET voimaan tulleesta tulitauosta. Tykkituli ja taistelut Debaltsevessä jatkuivat, sillä DNR:n johtaja Aleksandr Zahartšenko sanoi ettei tulitauko koske kyseistä aluetta. Donetskin alueen eteläosissa DNR:n ja Azov-pataljoonan väliset taistelut jatkuivat Mariupolia lähellä olevissa kylissä. 16. helmikuuta Minsk II -sopimus oli romahduksen partaalla. Uutistoimisto Reuters kuvasi tulitaukoa Debaltsevessä "kuolleena syntyneeksi". Ukrainan joukot pakotettiin vetäytymään Debaltsevestä 18. helmikuuta, jolloin separatistit saivat kaupungin hallintaansa. 24. helmikuuta DNR:n ja LNR:n joukot alkoivat siirtää tykistöään pois eturintamasta Minsk II:n mukaisesti, ja Ukraina vastaavasti 26. helmikuuta.
Maaliskuussa 2016 Yhdysvaltain puolustusministeriön edustaja sanoi että 430 Ukrainan sotilasta on kuollut Minsk II -sopimuksen tultua voimaan, että Venäjällä on yhä vahvat siteet DNR:ään ja LNR:ään, ja että Venäjä tuo raskasta aseistusta Donbassin alueelle.
Sopimuksen päättyminen

Venäjä tunnusti Donetskin  ja Luhanskin  kansantasavaltojen itsenäisyyden 21. helmikuuta 2022.
22.2.2022 Venäjän presidentti Vladimir Putin ilmoitti, että Minskin sopimuksia ei ole nyt olemassa, koska Venäjä tunnusti näiden tasavaltojen itsenäisyyden
Aiheesta muualla

The Telegraph: Minsk II -sopimuksen koko teksti (englanniksi)
Liliʻuokalani

| Lili'uokalani |
| --- | --- |
 Lili'uokalani vuonna 1898
 Havaijin kuningatar
Edeltäjä:  Kalākaua
Seuraaja:  monarkia lakkautettu
Valtakausi:  29. tammikuuta 1891 – 17. tammikuuta 1893

Syntynyt:  2. syyskuuta 1838  Honolulu, Havaijin kuningaskunta
Kuollut:  11. marraskuuta 1917 (79 vuotta)  Honolulu, Havaijin territorio
Hautapaikka:  Mauna ʻAla
Puoliso:  John Owen Dominis
Suku:   Kalākaua
Isä:  Caesar Kapaʻakea
Äiti:  Analea Keohokālole
Uskonto:  kristinusko
Nimikirjoitus:  
Lili‘uokalani (kastenimi Lydia Lili‘uokalani, myöhemmin Lydia K. Dominis, s. 2. syyskuuta 1838 – 11. marraskuuta 1917) oli Havaijin kuningaskunnan viimeinen monarkki. Hän oli myös Havaijin ainoa kuningatar.
Jotkin Lili'uokalanin jälkeläisistä ovat tavoitelleet kruunua jälkikäteen ja vaatineet Yhdysvaltoja palauttamaan maan sen alkuperäisille asukkaille. Vuonna 2016 maan sisäministeriö ilmoitti valmistelevansa lakia, joka mahdollistaisi havaijilaisten oman hallinnon perustamisen samoilla ehdoilla kuten Manner-Yhdysvalloissa muiden maan alkuperäisasukkaiden keskuudessa.
Tausta ja yksityiselämä

Lydia Lili‘uokalani syntyi korkea-arvoisten havaijilaisten päälliköiden sukuun vuonna 1838. Ollessaan 4-vuotias, Lili‘uokalani lähetettiin kuninkaalliseen kouluun, jossa hän tapasi myös tulevan miehensä.
Vuonna 1862 Liliʻuokalani meni naimisiin John O. Dominisin kanssa. Nuoripari asui morsiamen leskiäidin kanssa talossa, joka on nykyisin Havaijin kuvernöörin virka-asunto. Lydia otti nimekseen Lili‘uokalani kun hänestä tuli kruununperijä. Muistelmissaan Lili‘uokalani kuvaili avioliittoaan onnettomaksi. Hänellä ja Dominisilla ei ollut omia lapsia, mutta sen sijaan Lili‘uokalani adoptoi kolme lasta. Dominis sen sijaan sai avioliiton ulkopuolisen lapsen palvelijattarensa kanssa.
Lili‘uokalanin kerrotaan puhuneen sujuvaa englantia, ja hän toimi kuningatar Kapi‘olanin tulkkina, kun kaksikko osallistui kuningatar Viktorian kultariemujuhliin vuonna 1887.
Tausta ja yksityiselämä > Uskonnollinen vakaumus

Lili‘uokalanin uskonnollisesta vakaumuksesta, ja mahdollisesta kääntymisestä, on käyty keskustelua hänen kuoltuaan. Hänet kastettiin kristinuskoon ensimmäisen kerran vuonna 1838. Vuonna 1896 Lili‘uokalani kastettiin episkopaalisen kirkon jäseneksi Pyhän Andreaan tuomiokirkossa Honolulussa.
Vuonna 1901 Lili‘uokalani matkusti Utahiin, jossa hän tapasi mormonien johtajan, Joseph F. Smithin. Tämä oli Lili‘uokalanin ikätoveri ja 16-vuotiaana tullut Havaijille tekemään lähetystyötä, jonka takia hän puhui sujuvaa havaijia. Neljä vuotta myöhemmin Abraham Kaleimahoe Fernandezin kerrotaan kastaneen entisen kuningattaren mormoniksi.
Huolimatta kääntymishuhuista Lili‘uokalani kertoi 4. heinäkuuta 1906 San Francisco Call -lehdelle olevansa Havaijin episkopaalisen kirkon jäsen ja osallistuvansa kyseisen kirkon menoihin.
Tausta ja yksityiselämä > Muusikkona

Lili‘uokalani oli myös laulunkirjoittaja ja hän kirjoitti havaijilaiselle kulttuurille keskeisen laulun Aloha ‘Oe sekä yli 200 muuta laulua. Yhdessä kolmen muun sisaruksensa kanssa hänen katsotaan kuuluvaan ns. neljään taivaalliseen. Lili‘uokalani sanoitti mm. laulun nimeltä He Mele Lāhui Hawai‘i, jonka hän kirjoitti kuningas Kamehameha V:n pyynnöstä vuonna 1866 Havaijin kansallislauluksi. Lili‘uokalani oli arvostettu muusikko jo 15-vuotiaana, ja koko ikänsä hän pyrki siihen, että hänen musiikkinsa oli mahdollisimman laajalti kuunneltavissa: ‘Iolanin palatsissa järjestettiin tiuhaan tahtiin konsertteja.
Vieraillessaan Isossa-Britanniassa 1887 kuningatar Viktorian kruunajaisten 50-vuotisjuhlissa Lili‘uokalani teki laulun nimeltä The Queen's Jubilee lahjaksi kuningattarelle.
Muita tunnettuja Lili‘uokalanin lauluja ovat mm.:
He Pule
Kokohi
Puia Ka Nahele
Ka Wai Mapuna
He Inoa Ka‘iulani
He Kanikau Leleiohoku
Kruununperijänä

Vuonna 1881 kuningas Kalākaua teki maailmanympärimatkan, jonka aikana Lili‘uokalani toimi virallisesti veljensä sijaishallitsina. Hän osoittautui taitavaksi hallitsijaksi, mutta Kalākauan palattua häntä ei kutsuttu edes maan hallitukseen. Alkujaan Kalākaua oli nimennyt kruununperijäkseen veljensä Leleiohokun, mutta tämä kuoli ollessaan vain 22-vuotias. Tämän jälkeen Lili‘uokalanista tuli kruununperijä.
Vuonna 1887 Lili'uokalani toimi yhtenä Havaijin kuningaskunnan edustajana kuningatar Viktorian kruunajaisten muistojuhlissa, jossa hän tapasi sekä Ison-Britannian kuningattaren että Yhdysvaltain presidentin Grover Clevelandin. Palattuaan Havaijille, Lili'uokalani vastusti Kalākauan allekirjoittamaa ns. pistimien perustuslakia, joka rajoitti kuninkaan valtaa ja kasvatti lähinnä valkoisten amerikkalaisten kauppiaden valtaa sekä siirsi Pearl Harborin Yhdysvaltojen omistukseen.
Kuningattarena

Kalākaua kuoli 20. tammikuuta 1891. Lili‘uokalani kruunattiin hallitsijaksi muutamaa päivää myöhemmin, 29. tammikuuta. Kuningatar jäi leskeksi vain alle vuosi valtaistuimelle noustuaan, kun Dominis kuoli vuonna 1891.
Maaliskuussa 1891 kuningatar nimesi itselleen kruununperillisen: veljentyttärensä Ka‘iulanin.
Kuningattarena > Vallankaappaus ja kruunusta luopuminen

Lili‘uokalani tutki mahdollisuuksia muuttaa perustuslakia ja palauttaa valtaa, josta hänen veljensä oli luopunut. Amerikkalaiset sokerinviljelijät ja liikemiehet huolestuivat, ja amerikkalaiset syrjäyttivät kuningattaren vuonna 1893. Välttääkseen verenvuodatusta Lili‘uokalani luopui kruunusta. Tilalle tuli väliaikainen hallitus.
Vuonna 1895 Liliuokani pidätettiin epäiltynä vastavallankumouksellisesta vehkeilystä. Hänet vapautettiin pian kotiarestiin, jonka ehtojen mukaan hänen oli pysyttävä Oahun saarella. Vuonna 1898 Havaiji tuli osaksi Yhdysvaltoja.
Vallankaappauksen jälkeinen elämä

Entinen kuningatar ei osallistunut vallanvaihtoseremoniaan. Kuningaskunnan lakkauttamisen jälkeen Lili'uokalani keskittyi havaijilaisen kulttuurin ja perinteiden säilyttämiseen.
Vuonna 1898 Lili‘uokalani julkaisi kirjan Hawaii’s Story by Hawaii’s Queen ja vetäytyi julkisuudesta.
Vuonna 1909 Lili‘uokalani yritti haastaa Yhdysvallat oikeuteen väittäen maan rikkoneen perustuslakinsa 5. lisäystä. Tavoitteena oli palauttaa kruunun omistamat maat Lili‘uokalanille. Seuraavana vuonna Yhdysvaltain korkein oikeus antoi päätöksen, jonka mukaan maita ei palautettu. Syynä oli se, että hallitsevan monarkin ei katsottu olevan maanomistaja samalla tavalla kuin muun yksittäisen kansalaisen ja jo Kamehameha III:n aikana kuningaskunnan perustuslaissa linjattiin, että vaikka valtakunta kuului kokonaisuudessaan hallitsijalle, kaikki sen maat eivät olleet tämän yksityisomistuksessa.
Havaijin territorion hallitus myönsi Lili‘uokalanille kuukausittaisen 1250 dollarin suuruisen eläkkeen vuonna 1911. Eläkkeen myöntämisellä ei kuitenkaan kompensoitu, että Yhdysvallat oli Havaijian vallankaappauksen yhteydessä ottanut haltuunsa kruunun maita. Eläkkeen summa oli myös huomattavasti pienempi kuin mitä entinen kuningatar oli vaatinut oikeudessa.
Lili‘uokalani kuoli 11. marraskuuta 1917. Huolimatta siitä, että kuningaskunta oli jo aikoja sitten kaatunut, entinen kuningatar sai kuninkaalliset hautajaiset. Hän testamenttasi omaisuutensa ja kotitilansa Havaijin orpolapsille. Tämän varmistamiseksi perustettiin Queen Lili'uokalani Trust -järjestö.
Perintö ja muistaminen

Lokakuussa 2022 New Yorkissa huutokaupattiin joitakin harvinaisia Havaijin kuningaskuntaan liittyviä esineitä, joihin kuului mm. Lili‘uokalanin henkilökohtainen kuningattarena käyttämä lippu. Havaijin osavaltion oikeusministeri ilmoitti samassa kuussa vaativansa lippua ja osaa kokoelmasta itselleen, koska sen katsotaan olleen osavaltion omaisuutta, minkä johdosta kyseiset esineet vedettiin pois huutokaupasta. Maaliskuussa 2023 osavaltio ilmoitti ostaneensa kyseiset esineet Abigail Kinoiki Kekaulike Kawānanakoan jättämän perinnön turvin.
Kunnianosoituksia

Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta ketjulla (Havaiji, 1891, suurmestari)
Kalākauan kuninkaallinen ritarikunnan suurristi (Havaiji, 1891, suurmestari)
Oseanian tähden kuninkaallinen ritarikunnan suurristi (Havaiji, 1891, suurmestari)
Kapi‘olanin kuninkaallinen ritarikunnan suurristi (Havaiji, 1891, suurmestari)
Havaijin kruunun kuninkaallinen ritarikunnan suurristi (Havaiji, 1891, suurmestari)
Arvokkaan kruunun ritarikunnan suurristi (Japani, 1890)
Kuningatar Viktorian juhlamitali (Iso-Britannia, 1887)
Lähde:
Galleria

Lili‘uokalani valokuvattuna nuoruudessaan noin vuonna 1853.
Lili'uokalanin monogrammi
Lili‘uokalani kuvattuna vallankumouksen jälkeen julkaistussa pilapiirroksessa
Lili'oukalani vuonna 1917
Lili'oukalanin hauta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  NARA  RISM  SNAC 2  IdRef
Carl-Kristian Rundmanin filmografia ja esiintymiset

Tämä on näyttelijä Carl-Kristian Rundmanin filmografia ja esiintymiset.
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1986 | Harma­gedon | Juskan veli |
| 1986 | Linna | maan­mittari Josef K |
| 1986 | Kill City  | Markku Elo, ”Legioonalainen” |
| 1987 | Jää­hyväiset presidentille | poliisi tanssi­paikalla |
| 1988 | Petos | konstaapeli |
| 1994 | Anita | Make |
| 2000 | Hylätyt talot, autiot pihat | Pekka Karjalainen, lääkintä­majuri |
| 2003 | Vieraalla maalla | GMI-osasto­päällikkö |
| 2004 | Etulinjan edessä | Taxell |
| 2007 | Raja 1918  | Gustav Wallin |
| 2008 | Myrsky | panssari­upseeri |
| 2011 | Vares – Sukkanauhakäärme | Pauli Kontio |
| 2011 | Missä kuljimme kerran | eversti Gustafsson |
| 2014 | Eila, Rampe ja Likka | Thomas |
| 2016 | Jättiläinen | Elias Ekdahl |
| 2019 | Elvis & Onerva | Elviksen isä |
| 2020 | Risto Räppääjä ja väärä Vincent | poliisi­päällikkö |
| 2021 | Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily | lääkäri |
| 2025 | Ei koskaan yksin | Toivo Horelli |