stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alo Bärengrub

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Kehtna, Viron SNT
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000 |  FC Lelle | 21 | (0) |
| 2001-2004 |  FC Valga | 69 | (2) |
| 2004-2007 |  FC Flora | 102 | (22) |
| 2008-2011 |  FK Bodø/Glimt | 32 | (2) |
| 2011- |  JK Nõmme Kalju | 16 | (0) |
Maajoukkue
| 2004–2014 |  Viro | 48 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. kesäkuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. elokuuta 2018.
Alo Bärengrub (s. 12. helmikuuta 1984 Kehtna, Viron SNT) on virolainen jalkapalloilija, joka edusti kotimaansa seurojen (muun muassa JK Nõmme Kalju) lisäksi norjalaista FK Bodø/Glimtiä. Puolustajana pelannut Bärengrub edusti Viron maajoukkuetta 48 ottelun verran vuosina 2004–2014.
Saavutukset

Meistriliigan hopeaa 2007
Viron cupin hopeaa 2006
Viron supercup 2004
hopeaa 2006
Alfa Romeo 158 L8C

| Alfa Romeo 158 L8C> Käyttötiedot |
| --- | --- |
Käyttäjät:  SA Alfa Romeo
Käyttökohteet:  Alfa Romeo 158/159 Alfetta
Alfa Romeo 158 L8C oli Alfa Romeon 158 mallissa vuonna 1950 käytetty moottori. Mallilla voitettiin kuusi kilpailua, kuusi paalupaikkaa sekä kuusi nopeinta kierrosta seitsemästä osakilpailusta. Moottori oli ylivoimainen, koska se voitti kaikki kilpailut, joihin se osallistui. Giuseppe "Nino" Farina voitti Alfa Romeo 158 L8C -moottorilla myös maailmanmestaruuden kyseisenä vuonna.
Ajat (joki)

| Ajat ven>  Аят ja kaz. Аят |
| --- | --- |
Alkulähde:  latvajokien Karatalajatin ja Aršagly-Ajatin yhtymäkohta  53°0′17″N, 61°51′7″E 
Laskupaikka:  Tobol  52°50′19″N, 62°44′16″E
Maat:  Venäjä ja Kazakstan
Pituus:  117  km
Valuma-alue:  13300  km²

Ajat (ven. Аят ja kaz. Аят) on Venäjällä ja Kazakstanissa Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella.
Maantietoa > Pääuoma

Joen alku sijoittuu valuma-alueen kahden latvajoen Aršagly-Ajatin ja Karatalajatin yhtymäkohtaan. Latvahaarat sijaitsevat Venäjän puolella Tšeljabinskin alueella, mutta joen alajuoksu Kazakstanin Qostanayn alueen puolella. Molemmat sivujoet ovat yli 100 kilometriä pitkät, joten joki perinteisesti mitattuna noin 250 kilometriä pitkä. Joen lähteet sijaitsevat Uralvuoriston itärinteillä ja se laskee alas rinteitä kohti Länsi-Siperian alankoa. Joen nimikko-osuuden pituus on 117 kilometriä ja se laskee Toboljokeen 1 257 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Yhtymäkohdassa sijaitsee Karatomarin tekojärvi, joka on saatu patoamalla Toboljoki. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Maantietoa > Sivujoet

Ajat ja sen sivujoet muodostavat alajuoksun osalta 13 300 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen ja jos siihen lisätään vielä latvahaarojen valuma-alueet, saadaan joen kokonaisalaksi 21 500 neliökilometriä. Kazakstanin puoleisista sivujoista ei ole tietoa.
| yhtyy | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 117 | Aršagly-Ajat  (Artšaglyajat, Karagaily-Ajat) | Аршаглы-Аят  (Арчаглыаят, Карагайлы-Аят) | 68 | 6 310 | 1,3 |
| 117 | Karatalajat (Karatalyajat) | Караталаят (Караталыаят) | 175 | 1 900 | 1,2 |

Lähteet: 1 =  2 =  3 =
Vuodenajat ja virtaamat

Joki saa vetensä pääasiassa kevään sulavasta lumesta, mutta muulloin vähäisistä sateista. Silloin huhtikuussa on joen virtaama keskimäärin 50,0 kuutiometriä sekunnissa (MHQ, m³/s). Pienimmillään virtaama (MNQ) helmikuussa 0,35 m³/s. Kevättulvan jälkeen laskee virtaama ja sitä ruokkii kesän sateet, jotka kuitenkin vähenevät syksyn edetessä. Vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 4,9 m³/s. Suurin milloinkaan mitattu virtaama (HHQ) on ollut 238 m³/s (huhtikuussa 1957) ja pienin (NNQ) 0,00 m³/s vuoden 1986 heinäkuusta seuraavan vuoden tammikuuhun. Virtaamat on mitattu Varvarinkassa vuosina 1952–1987. Joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Aleksi Nieminen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1991 (ikä 32)
Syntymäpaikka: 
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Tampereen-Viipurin Ilves-Kissat
Pelinumero: 14
Junioriseurat
: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2011 2012– | Haka Hämeenlinna | 1 (0)  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. elokuuta 2014.
Aleksi Nieminen (s. 15. joulukuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tampereen Ilves-Kissoja. Aikaisemmin Nieminen on pelannut FC Hämeenlinnan sekä Valkeakosken Hakan joukkueissa.
Nieminen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten Valkeakosken Hakassa yhden liigaottelun, jossa hän tuli vaihdosta kentälle.
Alexander Wagendristel

Alexander Wagendristel (s. 23. maaliskuuta 1965 Wien) on itävaltalainen säveltäjä.
Wagendristel aloitti säveltämisen 4-vuotiaana ja nokkahuilutunnit vuonna 1971. Tämän jälkeen hän oli huilunsoiton ja musiikin teorian yksityisopetuksessa (1974–80). Hän sai Universität für Musik und darstellende Kunst Wienissä diplomit huilunsoitossa (1988) ja sävellyksessä (1990). Hänen opettajinaan olivat sävellyksessä Heinrich Gattermeyer, Friedrich Neumann ja Erich Urbanner sekä huilunsoitossa Werner Tripp. Hän osallistui myös Darmstadtin kursseille ja sai vuonna 1988 opetusta Aurèle Nicolet'lta.
Wagendristel on saanut Theodor Körner -palkinnon (1995), palkinnon lyhytoopperakilpailussa Berliinissä (1997) ja palkinnon Itävallan ISCM:lta (2001). Hänen musiikkiaan on esitetty Itävallan lisäksi myös Azerbaidžanissa, Tšekissä, Egyptissä, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Venäjällä, Sloveniassa, Sveitsissä, Taiwanilla ja Yhdysvalloissa. Wagendristel on lisäksi soittanut huilua Vereinigte Bühnen Wienin orkesterissa ja Things of NowNow -improvisaatioryhmässä. Vuonna 2002 hän perusti Roland Freisitzerin ja Thomas Heinischin kanssa Ensemble Reconsilin Wienissä. Wagendristel on myös toiminut opetustehtävissä Itävallan musiikkikouluissa.
Wagendristel on säveltänyt runsaasti useisiin genreihin lukeutuvaa musiikkia: oopperaa, orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia, kuoro- ja muita vokaaliteoksia, pianokappaleita ja -sonaatin, teoksia uruille ja cembalolle sekä elektroakustista musiikkia. Wagendristelin toinen ooppera Der Narr sai sekä kriitikkojen että yleisön suosion kantaesityksessään vuonna 1995. Pianokonsertto TYPHON esitettiin ISCM:n valitsemana teoksena Wienin Konzerthausissa maaliskuussa 2002. Sama teos sisältyi myös ISCM:n vuoden 2007 maailman musiikkifestivaalin ohjelmistoon Hongkongissa.
Ahmad Masud

| Ahmad Masud |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Pandžšir
Vanhemmat:  Ahmad Šah Masud
Muut tiedot
Koulutus: Sandhurstin kuninkaallinen sotakorkeakoulu King’s College London
Ahmad Masud (pers. ‏احمد مسعود‎) on afganistanilainen poliitikko ja sotilas. Masud tunnetaan kuuluisan isänsä Ahmad Šah Masudin poikana ja hän on vaikuttanut etenkin Pandžširin alueella alueella. Maan keskushallinnon romahdettua Talibanin offensiivissa Kabulin valtaamisen jälkeen elokuussa 2021 hänen johtamansa joukot ovat tehneet vastarintaa.
Elämäkerta

Ahmad Masud syntyi Pandžširin alueella ja hän oli perheen ainoa poika. Hänen isänsä Ahmad Šah Masud oli tadžikki ja tuli hyvin kuuluisaksi Neuvostoliiton vastaisten mudžahid-joukkojen komentajana Afganistanin sodan aikana. Hän sai surmansa al-Qaidan tekemässä iskussa vuonna 2001. Hänen alaisuudessaan taistelleet nousivat kuitenkin huomattaviin asemiin Afganistanin myöhemmässä hallinnossa. Kaikki afgaanit eivät myöskään jaa käsitystä sankarimaineesta etenkin hänen osallistuttuaan maan veriseen sisällissotaan.
Ahmad Masud oli isänsä kuollessa 12. Kuoleman jälkeen hän valmistui opinnoistaan Iranissa. Myöhemmin yritettyään epäonnistuen päästä West Pointin sotilasakatemiaan Yhdysvalloissa hän matkusti edelleen opiskelemaan upseeriksi Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa ja King’s Collegessa Britanniassa palaten Afganistaniin vuonna 2016. Myöhemmin hän alkoi ottaa osaa politiikkaan Afganistanissa. Masud kokosi oman poliittisen liikkeensä kotialueellaan. Masud vastusti Talibanin kanssa käytäviä neuvotteluja. Vuonna 2021 hän varoitti Yhdysvaltojen suunnitteilla olleen vetäytymisen johtavan "kaookseen, väkivaltaan ja sisällissotaan" syyttäen myös tuolloista presidentti Ashraf Ghania. Afganistanissa Masud tunnetaan kuitenkin etenkin kuuluisan isänsä poikana.
Vuoden 2021 puolella Taliban alkoi vallata laajoja alueita Afganistanissa edeten hyvin nopeasti. Elokuussa 2021 hallinnon käsissä oli enää pääkaupunki Kabul. Presidentti Ghanin uutisoitiin paenneen Afganistanista samalla, kun hallitus romahti ja Talibanin taistelijat valtasivat sen. Ahmad Masudin joukot Pandžširissa liittoutuivat varapresidentti Amrullah Salehin kanssa vannoen jatkavansa vastarintaa Talibania vastaan. Talibanin edettyä Pandžširin laaksoon 6. syyskuuta 2021 Masudin uutisoitiin kuitenkin paenneen Tadžikistaniin.
Alex Leavitt

| Alex Leavitt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1984 (ikä 40) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Braehead Clan
Sarja:  EIHL
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Alaska Aces (ECHL) Texas Wildcatters (ECHL) Houston Aeros (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Arizona Sundogs (CHL) Kassel Huskies (DEL) Ravensburg Towerstars (2. BL/DEL2)   HPK (SML) Medveščak Zagreb (EBEL) Schwenninger Wild Wings (2. BL) IK Oskarshamn (Allsv.) Aalborg Pirates (Tanska)
Alex Leavitt (s. 31. tammikuuta 1984 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ison-Britannian EIHL-liigan Braehead Clanissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo oikealta. Leavitt on aiemmin pelannut Euroopassa Saksassa, Suomessa, Kroatiassa, Ruotsissa ja Tanskassa.
Ura > Junioriura ja yliopistovuodet

WHL-joukkue Swift Current Broncos varasi Leavittin 29. pelaajana kesällä 1999. Hän pelasi kauden 2000–2001 SJHL-junioriliigan Notre Dame Houndsissa. Leavitt valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaaksi sekä tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän päätti aluksi olla lähtemättä CHL:ään ja siirtyi kaudeksi 2001–2002 Wisconsinin yliopistojoukkueeseen.
Leavitt yliopistopelit päättyivät kuitenkin toisella kaudella 2002–2003, kun hän riitaantui Wisconsinin seurajohdon kanssa. Leavitt kertoi joukkueen päävalmentajan Mike Eavesin käyttäytyneen väkivaltaisesti häntä kohtaan 23. marraskuuta 2002 pelatun ottelun jälkeen Grand Forksissa sijaitsevassa hotellissa. Leavitt kertoi hänen tyttöystävänsä tuoneen hänelle iltapalaa, jolloin Eaves oli aluksi käskenyt tyttöystävää poistumaan Wisconsinin joukkueen järjestyssääntöihin vedoten. Eaves palasi myöhemmin hotellihuoneeseen, eikä uskonut tyttöystävän lähteen. Tämän jälkeen hän mm. löi Leavittia kasvoihin, tarttui häntä paidasta ja heitti Leavittin huoneen poikki. Leavitt eristettiin tämän jälkeen Wisconsinin muusta joukkueesta. Helmikuussa 2003 joukkueen seurajohto antoi Eavesille sisäisessä tutkinnassa nuhteluita, mutta hän selvisi ilman potkuja. Leavitt sen sijaan erotettiin kuusi päivää myöhemmin. Hän vaati saman vuoden syksynä yhteensä 250 000 dollarin korvauksia Eavesilta, Wisconsinin urheilujohtaja Pat Richterilta, vanhemmalta assosiatiivisen urheilun johtaja Cheryl Marralta sekä muulta Wisconsinin urheiluosastolta.
USHL-joukkue Lincoln Stars varasi Leavittiin 36. pelaajana kesällä 2003. Hän päätti siirtyä kaudeksi 2003–2004 kuitenkin hänet aiemmin varanneen WHL-joukkue Swift Current Broncosin paitaan. Leavitt oli tehoilla 27+41=68 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Hän aloitti seurassa myös seuraavan kauden, mutta siirtyi kesken saman sarjan Everett Silvertipsiin, jossa hän oli tehoilla 13+35=48 joukkueen toiseksi paras pistemies.
Ura > Ammattilaisura

Kauden 2005–2006 Leavitt pelasi ECHL:n Alaska Acesissa, jossa hän voitti tehoillaan 26+65=91 koko liigan pistepörssin ja sai paikan sarjan ensimmäisessä tähdistökentällisessä. Leavitt valittiin myös ECHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän voitti John A. Daley Trophyn kauden tulokkaana. Lisäksi hän voitti ECHL:n mestaruuden, Kelly Cupin. Leavitt siirtyi kaudeksi 2006–2007 AHL:n Houston Aerosiin, josta hän siirtyi kesken kauden lainalle San Antonio Rampageen, jossa hän teki 16 ottelussa tehot 10+10=20. Hän pelasi kaudella myös ECHL:ssä Texas Wildcattersissa.
Maaliskuussa 2007 NHL-varaamaton Leavitt teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Hän pelasi kaudella 2007–2008 CHL:n Arizona Sundogsissa ja teki runkosarjassa tehot 40+88=128 voittaen liigan pistepörssin (Joe Burton Award). Leavitt myös voitti kevään 2008 pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 10+20=30. Hän voitti kauden päätteeksi CHL:n mestaruuden, valittiin pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi sekä ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Leavitt pelasi kauden aikana myös neljä AHL-ottelua San Antonio Rampagessa.
Kaudeksi 2008–2009 Leavitt siirtyi Saksan DEL-liigan Kassel Huskiesiin. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+37=54. Kahden Huskiesissa vietetyn vuoden jälkeen Leavitt siirtyi kaudeksi 2010–2011 sarjatasoa alemmas 2. Bundesligan Ravensburg Towerstarsiin. Hän voitti koko sarjan piste- ja syöttöpörssin tehoilla 32+55=87. Leavittin kausi päättyi mestaruuteen. Toukokuussa 2011 Leavitt teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Hän voitti kaudella 2011–2012 joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+24=32.
Leavitt siirtyi kaudeksi 2012–2013 Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaan kroatialaisen Medveščak Zagrebin riveihin. Marraskuussa 2012 hän kuitenkin jätti joukkueen ja siirtyi 2. Bundesligaan Schwenninger Wild Wingsin paitaan. Leavitt voitti kevään 2013 pudotuspelien maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi joukkuetoverinsa Dan Hackerin jälkeen tehoilla 10+10=20. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin. Leavitt jätti joukkueen kymmenen pelaamansa ottelun jälkeen lokakuussa 2013, mutta hänen aloitusprosenttinsa oli kauden päättyessäkin sarjan paras (66,1 %). Leavitt siirtyi aluksi noin viikon mittaiselle try-outille Tanskan Metal Ligaenin Aalborg Piratesiin, jonne hän sai marraskuussa loppukauden kattaneen jatkosopimuksen. Leavitt voitti kesken kauden liigaan siirtymisestään huolimatta koko Metal Ligaenin pistepörssin tehtyään 32 runkosarjaottelussa tehot 22+39=61. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2014–2015 Leavitt palasi Ravensburg Towerstarsiin pelaamaan 2. Bundesligan tilalle vuotta aiemmin perustettua DEL2-liigaa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi sieltä vuoden mittaisella sopimuksella Ison-Britannian EIHL-liigan skotlantilaisjoukkue Braehead Claniin. Leavitt oli Mestarien liigassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+6=7.
Ajastettu kuvaus

Ajastamalla nopeutettua kuvaa auringonlaskusta.
Ajastettu kuvaus (myös intervallikuvaus, aikaviivekuvaus tai sekvenssikuvaus, engl. time-lapse photography) on elokuvauksen tekniikka, jossa saadaan aikaan tapahtumiltaan nopeutettua elokuvaa ottamalla kohteesta kuvia normaalia elokuvausta hitaammin ja esittämällä tulos sitten normaalilla nopeudella (noin 24 ruutua sekunnissa). Tällöin kuvattu kohde näyttää muuttuvan paljon todellista nopeammin: esimerkiksi ruusunnuppu voi avautua ja puhjeta kukkaan tai rakennus nousta harjakorkeuteensa muutamassa sekunnissa.
Ajastamalla jalustalle sijoitettu elo- tai valokuvakamera kuvaamaan kohdetta esimerkiksi yhden ruudun sekuntinopeudella ja esittämällä tulos nopeudella 30 ruutua sekunnissa saadaan ajan kuluminen vaikuttamaan 30 kertaa todellisuutta nopeammalta. Tällöin erityisesti hitaat muutosprosessit, joihin emme muutoin kiinnittäisi suurta huomiota, näyttäytyvät hyvin korostuneina ja mielenkiintoisina. Ajastettua kuvausta käytetäänkin usein esimerkiksi pilvien tai tähtitaivaan liikkeiden sekä kasvien kasvun tai lahoamisen dramatisoinnissa.
Ajastetun kuvauksen historiaa

Ensimmäisenä tunnettuna ajastetun kuvan käyttönä pidetään Georges Méliès’n elokuvaa Carrefour De L'Opera vuonna 1897. Biologiassa ajastetun kuvauksen uranuurtaja olivat Jean Comandon ja Pathén veljekset 1909 sekä F. Percy Smith 1910 ja Roman Vishniac 1915–1918. Tekniikkaa kehitti edelleen 1920-luvulla muiden muassa Arnold Fanck saksalaisilla UFA-studioilla, esimerkkinä elokuva Alppien salaisuus (Der heilige Berg) vuodelta 1926. Yhdysvaltalainen Royal Rife hämmästytti yleisöä 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa yhdistämällä lähikuvauksen ja ajastetun kuvauksen.
Tärkeimpänä intervallikuvauksen popularisoijana mainitaan usein John Nash Ott Jr., jonka työtä on dokumentoitu DVD-julkaisulla Exploring the Spectrum ja käytettiin muun muassa Disneyn pitkissä dokumenttielokuvissa Luonnon ihmeet (1951) ja Elämän salaisuudet (1956). Pankkitoimihenkilö Ott kuvasi tekniikalla aluksi harrastuksekseen kasvikunnan prosesseja ja alkoi rakennella tätä varten yhä parempia välineitä ja olosuhteita. Lopputuloksena oli iso kasvihuone monine kameroineen, joille hän rakensi ajastettuja liikuttelumekanismeja niin, että sai aikaan kamera-ajoja, panorointeja ym. kasvien vähittäistä kasvua seuratakseen. Hän keksi myös tapoja manipuloida kasvien kehitystä muun muassa säännöstelemällä niiden kastelua ja muuntelemalla kasvihuonestudionsa valon määrää ja värilämpötilaa.
Euroopassa merkittävä ajastetun ja muun tieteellisen erikoiskuvauksen kehittäjä on ollut brittiläinen vuonna 1968 perustettu Oxford Scientific Films (OSF).
Ensimmäinen pitkä elokuva, joka perustui valtaosin ajastettuun kuvaukseen oli Godfrey Reggion ohjaama Koyaanisqatsi (1983). Juoneton elokuva koostui nopeutetuista kuvista jotka esittivät pilviä, ihmisten ja autojen massoja kaduilla, auringon kulkua yms. Philip Glassin musiikin säestyksellä. Koyaanisqatsin kuvaaja Ron Fricke teki myöhemmin muita samankaltaisia elokuvia kuten Chronos ja Baraka. Nate Northin elokuva Silicon Valley Timelapse (2008) on paitsi ajastetusti kuvattu, myös ensimmäinen pitkä elokuva, joka on kokonaan kuvattu laajan sävyalan HDR-kuvana. Ajastettua kuvausta ovat käyttäneet myös muun muassa Peter Greenaway elokuvassaan A Zed & Two Noughts ja David Attenborough vuoden 1995 luontodokumenttisarjassaan Kasvien maailma.
Terminologiaa

Termiä ajastettu kuvaus käytetään valokuvauksessa joskus myös aikavalotuksesta, jossa kameran suljinta pidetään auki pitkän aikaa tallentamaan esimerkiksi tähtitaivaan pyörimisliikettä yöaikaan – varsinkin, jos sulkimen avaus ja sulkeminen on ohjelmoitu eli ajastettu etukäteen tapahtumaan tiettyyn aikaan.
Puhekielessä ajastettua kuvausta voidaan kutsua vain nopeutetuksi kuvaksi tai videotekniikasta opituksi kuvakelaukseksi. Videonauhurin kuvakelausta muistuttavaa efektiä käytetään monissa nykyajan televisio-ohjelmissa, kuten sisustussarjoissa, lyhentämään todellisuudessa pitkään kestävä kohtaus, kuten huoneen sisustuksen rakentuminen, koomisella tavalla muutamaan sekuntiin. Joskus myös kuvaan liittyvä ääni nopeutetaan ja korotetaan taajuudeltaan matkimaan analogisten laitteiden nauhanopeuden lisäämisen aiheuttamaa ”pikkuoravailmiötä”.
Ajastettua kuvausta muistuttava menetelmä on stop motion -animaatio, jossa peräkkäisten kuvien ottaminen ei kuitenkaan välttämättä tapahdu ennalta ajastetusti, vaan manuaalisesti sitä mukaa kun esineitä tai esiintyjiä saadaan liikutetuksi uusiin asentoihin ja liikuttaja ehtii siirtyä pois kuvasta.
Ajastetun kuvauksen vastakohta on hidastus, joka saadaan aikaan vastaavasti säätämällä kamera kuvaamaan normaalinopeutta useampia kuvia sekunnissa ja esittämällä tulos sitten normaalinopeudella. Suurnopeuskameran avulla voidaan päästä jopa yli tuhanteen kuvaan sekunnissa.
Terminologiaa > Hyperlapse

Hyperlapse on ajastettua kuvausta, jossa kamera liikkuu käyttäjänsä mukana pitkiäkin matkoja. Kameran heiluntaa käsivaralla tai esimerkiksi kypäräkameralla kuvatussa materiaalissa voidaan vakauttaa ohjelmallisesti, kuten Instagram-palvelun iOS-käyttöjärjestelmälle vuonna 2014 julkaisemassa Hyperlapse-sovelluksessa. Tuloksena on nopeutettuja, hyvin vakaalta ja hallitulta näyttäviä pitkiä kamera-ajoja.
Ajastetun kuvauksen välineistö

Monissa nykyajan digitaalisissa järjestelmä- ja kiinteäobjektiivisissa kameroissa, jopa älypuhelimissa, voi olla säädettävä, sähköinen ajastinlaukaisin (engl. intervalometer), jonka avulla ajastettu kuvaus on mahdollista.
Ajastetusti liikkuvia hitaita panorointeja varten on saatavana erityisiä moottoroituja jalustoja, jotka voivat olla samoja joita käytetään kaukoputkien hitaaseen liikuttamiseen tähtitaivaan liikettä seuraten. Kamera-ajoja voidaan helpoimmillaan simuloida siirtämällä jalustalla olevaa kameraa valotusten välillä käsin, mutta esimerkiksi Koyaanisqatsin kuvaaja Ron Fricke on kehittänyt tarkoitukseen erilaisia ajastettuja kameran liikuttelumekanismeja.
Käännös suomeksi
Alexander Wilson

Alexander Wilson
Alexander Wilson (6. heinäkuuta 1766 Paisley, Skotlanti – 23. elokuuta 1813 Philadelphia) oli skotlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen runoilija, luonnontieteilijä, ornitologi ja taidemaalari.
Wilson syntyi Paisleyssa oppimattoman tislaamon omistajan perheeseen. Hänen äitinsä kuoli ”Sandyn” ollessa noin kymmenvuotias. 12–13-vuotiaana hän lopetti koulunkäynnin ja opetteli kankurin ammatin. Nuorena Wilson kirjoitti runoja ja hänen kankurien kurjia olosuhteita ja ikäviä työnantajia kuvailevat runonsa saattoivat hänet vaikeuksiin kustantajien kanssa.
Toukokuussa 1794 Wilson lähti nuoremman veljenpoikansa William Duncanin kanssa Yhdysvaltoihin paremman elämän toivossa. Ensi alkuun hän teki monenlaisia töitä, kunnes ryhtyi opettajaksi Milestowniin lähelle Philadelphiaa. 1801 hän jätti Milestownin ja hankki uuden opettajanpaikan Gray's Ferrystä Pennsylvaniasta. Siellä hän tutustui tunnettuun luonnontieteilijään William Bartramiin, joka kehitti hänen ornitologian tietojaan. 1802 Wilson päätti tehdä kuvitetun kirjan kaikista Pohjois-Amerikan linnuista. Tämä ajatus mielessään hän matkusteli laajasti perehtyen linnustoon, tarkkaillen ja maalaten lintuja sekä hankkien tilaajia kirjalleen. Tuloksena oli 9-osainen American Ornithology (1808–1814), jossa oli kuvattuna 268 lintulajia, joista 26 kuvailtiin ensimmäisen kerran. Wilson kuoli kirjoittaessaan yhdeksättä osaa, ja teoksen viimeisteli ja julkaisi hänen hyvä ystävänsä George Ord. Wilson kuoli punatautiin, ja hänet on haudattu Ordin viereen Gloria Dei -kirkon hautausmaalle Philadelphiaan.
Nykyään Alexander Wilson tunnustetaan Yhdysvaltain suurimmaksi lintutieteilijäksi ennen John James Audubonia. Näiden kahden miehen tapaaminen Louisvillessä, Kentuckyssa, vuonna 1810 inspiroi nuoren Audubonin tekemään kirjan omista lintumaalauksistaan.
Lintuja on nimetty Wilsonin kunniaksi, muun muassa paksunokkatylli (Charadrius wilsonia) ja sitruunakerttuli (Wilsonia pusilla). Wilsonia-suvun nimesi Charles Lucien Bonaparte.
Ainamo

| Ainamo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Aina, Aini ja Aino
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ainamo on suomalainen naisen etunimi, joka on muunnelma nimistä Aina, Aini ja Aino. Vuosina 1929–1949 Ainamolla oli Suomen almanakassa nimipäivä 10. toukokuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2024 mennessä tilastoitu noin 130–150 Ainamo-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1900-luvun alkupuoliskolla.
Tunnettuja Ainamoja

Asta Ainamo Brigatti (s. 1933), pesäpalloilija
Elli Ainamo Swan (1868–1954), koulunjohtaja
Allan Chamgwera

Allan Chamgwera (s. 30. huhtikuuta 1928) on malawilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. syyskuuta 1957 ja nimitettiin Zomban hiippakunnan piispaksi 12. helmikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Matthias A. Chimole, jota avustivat James Chiona ja Felix Eugenio Mkhori.
Chamgwera jäi eläkkeelle 17. tammikuuta 2004.