stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FC Slovan Liberec

FC Slovan Liberec on tšekkiläinen jalkapalloseura Liberecin kaupungista. Sen edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Synot ligassa.
Slovan perustettiin vuonna 1958 yhdistämällä Jiskra- ja Slavoj-seurat, jotka molemmat olivat pelanneet 1950-luvulla yhden kauden Tšekkoslovakian korkeimmalla sarjatasolla. Uusi seura aloitti toimintansa toiseksi korkeimmalta sarjatasolta ja pelasi ajoittain myös tätä alempana. Korkeimmalle sarjatasolle Slovan nousi ensimmäistä kertaa Tšekkoslovakian jakautumisen jälkeiseksi kaudeksi 1993–1994. Sittemmin seura on vakiinnuttanut asemansa ja voittanut Tšekin-mestaruuden kolmesti, mikä tekee siitä prahalaisten Spartan ja Slavian jälkeen Tšekin menestyneimmän seuran. Tšekin cupin Slovan on voittanut kerran.
Slovanin kotistadion on 9 900 -paikkainen Stadion u Nisy. Seuran nimi tulee ”slaavia” tarkoittavasta tšekin kielen sanasta. Seuran tunnuksessa esiintyy Liberecin lähistöllä sijaitseva Ještědvuori ja vuoren huipulla oleva televisiotorni.
Saavutukset

Tšekin-mestaruus: 2001–2002, 2005–2006, 2011–2012
Tšekin cup: 1999–2000
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (tšekiksi)
Seura Euroopan jalkapalloliiton sivustolla (englanniksi)
Jari Hietanen

| Jari Hietanen |
| --- | --- |
 Kuva: Linus Lindholm
Henkilötiedot
Syntynyt: 1962
Ammatti:  näyttelijä ja ohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Jari Hietanen (s. 1962)lähde? on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Hietanen on näytellyt sekä teatterissa, televisiossa että elokuvissa. Hänen muistetaan epäonnisen venäläisen rosvon roolista elokuvassa Raid (2003). Tämän lisäksi hän on näytellyt elokuvissa Lunastus (1997), Neitoperho (1997) ja Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004). Hietanen on yksi tamperelaisen Teatteri Telakan vakionäyttelijöistä sekä Yövieraat-teatteriryhmän perustajajäsen ja Juha Hurmeen pitkäaikainen työpari.
Hietanen on näytellyt useissa kuunnelmissa, muun muassa Yleisradion dramatisoimassa Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -sarjassa Anttoo Laurilaa.
Elokuvantekijänä, ohjaajana ja kirjoittajana, Hietanen on ollut mieluummin yhteistyökumppani kuin ottanut töitä omiin nimiinsä – niitä ovat vain lyhytelokuva Virkistysalue (1994) sekä dramatisointi Elmer Diktoniuksen romaanista Janne Kuutio (1989), televisioelokuva Janne Kuutio (1990, yhdessä Timo Harakan kanssa). Hietanen on ollut apulaisohjaajana ja toisena käsikirjoittajana useissa Tero Jartin elokuvissa. Lisäksi hän on ollut apulaisohjaaja Auli Mantilan elokuvassa Neitoperho (1997) ja Olli Saarelan elokuvassa Bad Luck Love (2000).
Jumalan teatteri -skandaalissa

Hietanen oli myös yksi nelihenkisen Jumalan teatteri -ryhmän jäsen. Ryhmä muistetaan Oulun teatteripäivien 1987 esityksestä, johon kuului ulosteen heittely teatteriammattilaisista koostuvan seminaariyleisön päälle.
Jari Hietanen työskentelee Vaasan kaupunginteatterin kiinnitettynä näyttelijänä.
KF Laçi

Klubi i Futbollit Laçi on jalkapalloseura Laçin kaupungista Lezhën maakunnasta Albaniasta. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa. Laçi on perustettu vuonna 1965. Seura pelaa kotiottelunsa Stadiumi Laçilla. KF Laçi on voittanut kahdesti Albanian cupin. Tämä on tapahtunut vuosina 2013 ja 2015.
KF Bylis Ballsh

Klubi i Futbollit Bylis Ballsh on albanialainen jalkapalloseura Ballshin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2020–21 Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa. Seura pelaa kotiottelunsa Adush Muça Stadiumilla. Bylis Ballsh on perustettu vuonna 1972.
Bylis on pelannut kahdesti Euroopan sisäisissä turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana UEFA-cupissa kaudella 1999–2000, jolloin se hävisi ensimmäisellä kierroksella FK Inter Bratislavalle yhteismaalein 5–1. Vuoden 2001 UEFA Intertoto Cupissa se hävisi Craiovalle yhteismaalein 4–3.
Vesantojärvi

| Vesantojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°53′54″N, 26°29′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Tulouomat:  Asinjoki Ala-Asinjärvestä, Vesantojoki Kurjenjärvestä, Kaurapuro
Laskujoki:  Kutemaisen laskujoki Patoveteen
Taajamat:  Vesannon kirkonkylä
Järvinumero:  14.763.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,1 m  
Pituus:  10,7 km  
Leveys:  1,5 km  
Rantaviiva:  24,2332 km  
Pinta-ala:  5,62707 km²  
Tilavuus:  0,04282507197 km³  
Keskisyvyys:  7,61055 m  
Suurin syvyys:  21 m  
Valuma-alue:  125,35 km²  
Saaria:  12 
:  Kalasaari, Paloluoto, Jauhiaissaari
 fiVesantojärvi 
Vesantojärvi on Pohjois-Savossa Vesannolla kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Vesantojärvi on 10,7 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 563 hehtaaria eli 5,6 neliökilometriä. Järvi muodostuu pitkästä järvenselästä, jonka kaakkoispäässä sijaitsee peräkkäin lampimaisia järvenosia. Niistä ensimmäinen on yli puoli kilometriä pitkä ja alle kaksi metriä syvä Päähinen, jota suojaa järvenselän tuulilta kaksi saarta. Seuraava järvenosa on Hietasalmen takana sijaitseva Lammere, jonka on 250 metriä pitkä. Sen yhdistää Kutemaiseen Katiskasalmi. Kutemainen on 1,3 kilometriä pitkä. Lampimaisten järvenosien leveys on korkeintaan 400 metriä. Kutemaisen kaakkoispään Kangaslahtea reunustaa Jokiniemi, joka on kapea selänne ja jonka ohitse alle 400-metrinen ja jokimainen lasku-uoma virtaa Patoveteen. Vesantojärven rannat ovat suhteellisen matalat ja varsinkin rannikolla esiintyy pienimuotoisia selänteitä, jotka muodostavat lyhyitä niemiä. Lounaispäässä etelärannikolla kohoaa pieni Haavikkovuori, joka yltää 130 metrin korkeuteen mpy., luoteispään etelärannikolla on yhtä korkea Rimpsimäki, ja pohjoispuolella sijaitsee 170 metriin mpy. nouseva Murtomäki.
Vesantojärvessä on 12 saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,35 hehtaaria, ja niiden lisäksi on vielä joitakin pikkusaaria. Saarien pinta-alat ovat hehtaarin ja aarin väliltä paitsi yhdellä, jolla pinta-ala jää alle aarin. Saaria ovat kaakosta päin lueteltuna esimerkiksi Kalasaari, Paloluoto, Jauhiaissaari ja Mökkisaari. Suurimman saaren Kalasaaren kartasta mitattu pinta-ala on noin 80 aaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 42,83 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 7,6 metriä. Kaakkoispään matalien lampimaisten järvenosissa syvyys on yleensä alle 1,5 metriä eikä se ylitä koskaan kolmea metriä. Järven pituussuunnassa on yli 10-metrinen syvännejakso, joka päättyy luoteispäässä pian Mökkisaaren jälkeen. Siinä on paikallisia syvänteitä, joiden syväys on yli 20 metriä. Syvin kohta yltää 21 metriin ja se sijaitsee Kalasaaren pohjoispuolella .
Järven rantaviivan pituus on 24,2 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 1,3 kilometriä. Rantaviiva on pääosin metsämaata, jota katkaisee kaakkoispään Korholankylässä ja Vesannonrannassa sekä luoteispään Apurannassa pienet peltokaistaleet. Rannikon ainoa taajama-alue kuuluu Vesannon kirkonkylälle, jonka venesatama sijaitsee myös luoteispäässä. Taajamaan kuuluvat terveyskeskus ja museo sijaitsevat pohjoisrannassa. Muualla on kiinteästi asuttuja tiloja yli 10 ja vapaa-ajan asuntoja lähes 50. Rannoille pääsee kirkonkylältä tulevia maanteitä pitkin. Eteläisellä rannikolla kulkee yhdystie 16045, jonka varrella sijaitsee Asinkylä ja Korholankylä, jonka jälkeen se etääntyy kohti Sonkaria. Sonkarista haarautuu yhdystie 16047, joka laskujoen Jokiniemeä pitkin Tiitilänkylälle. Siellä se risteää seututietä 545, jota pitkin voi palata kirkonkylälle.
Vesistösuhteet

Vesantojärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Vesantojärven alueeseen (14.763) järvi kuuluu. Vesantojärven alueella ei sijaitse muita järviä. Siihen laskevilla Asinjoella ja Vesantojoella niitä sitävastoin on. Vesantojoen valuma-alueen pinta-ala 36,33 neliökilometriä  ja siinä sijaitsee yhdeksän vähintään hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Valuma-alueen merkittävin järvi on Kurjenjärvestä (129 ha). Asinjoen valuma-alueen pinta-ala on 53,82 neliökilometriä  ja siinä on vastaavasti 11 järveä tai lampea. Merkittävimmät järvet siinä ovat Ristijärvi (112 ha), Sarpajärvi (51 ha), Kaijanjärvi (42 ha) ja Mertajärvi (25 ha). Vesantojärven vedenpinnan korkeus on 101,1 metriä mpy ja sen valuma-alue on 125,35 neliökilometriä  ja se laskee Kutemaisen laskujoki Patoveteen, joka laskee Sonkariin, ja sitten Riitunvirran kautta Kiesimään, ja tämä laskee vuorostaan Kerkonjokea myöten Niiniveteen.
Buddhalainen filosofia

Buddhalainen filosofia käsittelee laajasti metafysiikan, fenomenologian, etiikan ja tietoteorian ongelmia. Buddhalaisuus uskontona hyödyntää filosofiaa muun muassa moraalin ymmärtämiseksi ja sen selventämiseksi, mitä merkityksellisen elämän eläminen — ilman tarvetta katumukseen sen loppuessa — tarkoittaa. Buddhalainen ajattelu ei arvosta teoriaa teorian itsensä vuoksi, mutta valaistumiseen pyrkivä teoretisonti on yhteensopivaa buddhalaisten arvojen ja etiikan kanssa.
Buddhalaisuus hylkää monet intialaisen filosofian ajatukset, jotka olivat kehittyneet jo Buddhan elinaikana. Hindulaisen filosofian näkökulmasta buddhalainen filosofia luetaan heterodoksisiin nastika-koulukuntiin, koska buddhalaisuus ei tunnusta Veda-kirjoja uskonnollisena auktoriteettina.
Buddhalaisen filosofian yksittäiset näkökohdat ovat usein olleet keskustelun alla buddhalaisuuden eri koulukunnissa.
Buddhalaisuus: uskonto vai filosofia?

Buddhalaisuus voidaan nähdä joko käytännöllisenä filosofiana tai uskontona, riippuen siitä, mikä merkitys sanoille ”filosofia” tai ”uskonto” annetaan. Niissä etelä- ja itäaasialaisissa kulttuureissa, joissa buddhalaisuus kehittyi, filosofian ja uskonnon välillä ei ole selvää eroa, eikä sitä voida välttämättä tehdä. Buddhalaisuuden filosofia on käytännöllistä, koska se keskittyy tiettyjen menetelmien tai filosofisten periaatteiden soveltamiseen käytännön elämässä. Buddhalaisuus eroaa monista muista uskonnoista siinä, että se voidaan nähdä ei-teistisenä, eli se ei tarvitse jumalan tai jumalien olemassaoloa. Lisäksi buddhalaisuudessa ei ole oppirakennelmia samassa mielessä kuin uskonnoissa yleensä.
Eräs näkemys on, että buddhalaisuutta voidaan harjoittaa yhtä lailla uskontona kuin filosofianakin. Vastaava erottelu tehdään usein taolaisuuden suhteen. Anagorika Govindan mukaan Buddhan Dharma on kokemuksena ja käytännöllisenä toteutuksena uskontoa; tämän kokemuksen älyperäisenä muotoiluna filosofiaa; ja itsehavainnon ja -analyysin tuloksena psykologiaa. Se, joka kulkee tämän polun, saavuttaa sisäisen prosessin tuloksena käyttäytymismallin, jota voimme kutsua moraalisuudeksi.
Historiaa > Varhainen kehitys

Varhaisessa buddhalaisuudessa oli skeptisismin sävyjä. Buddha neuvoi oppilaitaan välttämään väittelyjä niiden itsensä vuoksi, koska hän piti sellaista hedelmättömänä ja katsoi sen haittaavan valaistukseen johtavien harjoitusten suorittamista. Buddhan opissa oli kuitenkin merkittävä filosofinen osatekijä. Se kielsi monet kilpailevien suuntausten näkemykset ja esitti päinvastaisia näkemyksiä, samalla kun rakensi niiden päälle uuden uskonnollis-filosofisen tason.
Eräät tietyt opetukset esiintyvät monissa varhaisissa buddhalaisissa teksteissä. Tämän vuoksi suuri osa tutkijoista katsoo, että Buddha on opettanut ainakin seuraavien kaltaisia oppeja:
neljä jaloa totuutta
jalo kahdeksanosainen polku
kolme olemassaolon merkkiä
Pratītyasamutpāda eli ehdonvarainen seuraamus tai ehdonvarainen seurausketju
karma ja jälleensyntymä
nirvana
viisi skandhaa
Jotkut tutkijat ovat kuitenkin ehdottaneet muita teorioita. Heidän mukaansa oli olemassa ns. varhaisin buddhalaisuus, eli alkuperäinen, eri suuntauksiin jakaantumista edeltänyt buddhalaisuus. Joidenkin tutkijoiden mukaan se oli ensi sijassa negatiivinen oppi siinä merkityksessä, että se keskittyi enemmän siihen, mitä oppeja tuli hylätä, kuin siihen, mitä oppeja tuli hyväksyä. Tämä ulottuvuus voidaan löytää esimerkiksi madhyamaka-koulukunnassa. Vain sellainen tieto, joka oli hyödyllistä valaistumisen saavuttamiselle, oli arvostettua.
Tämän teorian mukaan buddhalaisuuden jakaantuminen eri koulukuntiin alkoi vasta, kun buddhalaiset yrittivät tehdä Buddhan opetuksissa ja varhaisissa suttissa implisiittisinä olleista opeista yksitulkintaisia. Buddhan kuoleman jälkeen hänen opetuksiaan pyrittiin keräämään ja levittämään yleisesti hyväksytyssä muodossa, alun perin suullisesti, myöhemmin kirjallisesti, jolloin syntyi Tripitaka.
Historiaa > Myöhemmät koulukunnat

Erään jaottelun mukaan hinayana-buddhalaisuus (sravakayana ja pratyekabuddhayana) voidaan jakaa kahteen filosofiseen koulukuntaan:
Vaibhasika eli partikularistinen koulukunta
Sautantrika eli sutra-koulukunta
Samoin mahayana-buddhalaisuus voidaan jakaa kahteen filosofiseen koulukuntaan:
Cittamatra eli mieli-koulukunta
Madhyamaka eli keskitien koulukunta
Toisen jaottelun mukaan buddhalaisuus voidaan jakaa Theravadaan ja Sarvastivadaan, joista jälkimmäinen sisältää filosofisina koulukuntina muun muassa Madhyamika-, Yogacara-, Huayan- ja Tiantai-koulukunnat.
Filosofia > Metafysiikka

Buddhan sanotaan kyseenalaistaneen kaiken metafyysisen olemisen ja ei-olemisen käsitteet, ja tätä kritiikkiä on pidetty Buddhan lähestymistavan keskeisimpänä osana.
Metafysiikassa eräs keskeinen ajatus on pratitya-samutpada eli ehdonvarainen seuraamus tai ehdonvarainen seurausketju. Ehdonvarainen seuraamus tarkoittaa sitä että kaikki olemassa olevat asiat ja ilmiöt ovat toisistaan riippuvaisia ja edellyttävät toistensa olemassaoloa.
Buddha uskoi minän tyhjyyteen (anatta), mikä oli vastakkainen näkemys kuin niillä hindulaisilla ajattelijoilla, jotka etsivät tietoa muuttumattomasta Atmanista. Buddha katsoi sen sijaan, että kiinnittyminen pysyvään minään tässä muutoksen maailmassa on kaiken kärsimyksen alkuperä ja tärkein este vapautumiselle. Samalla lähestymistavalla voidaan kieltää kaikkien korkeampien jumalien ja korkeamman hengellisen todellisuuden olemassaolo, sekä pyrkimys ja menetelmät transsendentin todellisuuden tavoittelemiseksi.
Buddha selitti minän harhan syntyvän inhimillisen kokemuksen muodostavien koosteiden (skandhaa) seurauksena. Skandhat jakoivat todellisuuden osatekijät viiteen ryhmään, mutta tällä ei luonnehdittu mitään substantiaalisia olioita, vaan pyrittiin selittämään harha koordinoimalla aineelliset osatekijät henkisten kanssa. Buddha kielsi transsendentin todellisuuden virheellisenä esineellistämisenä eli reifikaationa. Tilalle hän antoi jalon kahdeksanosaisen polun itsen havaitsemiseen keinona päästä nimen ja muodon (namarupa) maailman ulkopuolelle.
Filosofia > Tietoteoria

Tietoteoreettinen oikeuttaminen on eräs asia, joka erottaa buddhalaisen ajattelun hindulaisesta. Kaikki intialaisen logiikan koulukunnat tunnistavat erilaisen joukon oikeutuksia tiedolle, eli pramana. Buddhalaisuuden hyväksymä joukko on pienempi kuin muilla. Kaikki koulukunnat hyväksyvät esimerkiksi havainnon ja päättelyn, mutta joillekin hindulaisuuden ja buddhalaisuuden koulukunnille kirjallinen perinne on näihin verrattavissa oleva tietoteoreettinen kategoria. Näissä koulukunnissa oli mahdollista, että jokin väite, jolle ei löytynyt tukea kirjoituksista, katsottiin mielettömäksi; kun taas jokin väite, jolle ei löytynyt tukea tavanomaisin keinoin, voitiin oikeuttaa vetoamalla kirjoituksiin.
Jotkut buddhalaisuuden koulukunnat sen sijaan hylkäsivät oppirakennelmat ja kirjoitukset. Buddhan kerrotaan sanoneen, että mitään ei pitäisi hyväksyä pelkästään perinteen, kirjoitusten tai totunnaisten oletusten mukaan, vaan sillä perusteella, että asia tiedetään itse: mitkä asiat ovat moraalisia, mitkä moitteettomia, mitkä viisaiden ylistämiä, mitkä asiat suoritettuina johtavat hyvinvointiin ja onnellisuuteen — tällöin on elettävä tämän mukaan.
Varhaiset buddhalaiset ajattelijat loivat pluralistisen metafyysisen ja fenomenologisen järjestelmän, jossa kaikki inhimillinen kokemus, asiat ja tapahtumat voitiin jakaa pienempiin ja pienempiin havainnollisiin tai havainnollis-ontologisiin yksiköihin nimeltä dharma. Nämä dharmat tulkittiin eri koulukunnissa eri tavalla: joidenkin mukaan kaikki ja joidenkin mukaan vain osa oli todellisia, joidenkin mukaan kaikki olivat harhoja, joidenkin mukaan tyhjiä (sunyata), ja joidenkin mukaan ne liittyivät olennaisesti kärsimykseen.
Filosofia > Etiikka

Vaikka buddhalaisuudessa on useita eettisiä virtauksia, jotka eroavat koulukunnittain sekä sen mukaan onko kyseessä munkki vai maallikko, buddhalainen etiikan järjestelmä voidaan tiivistää jaloon kahdeksanosaiseen polkuun.
Eettisen elämän tarkoituksena on vapautua samsaran eli elämän kiertokulusta (kärsimyksestä). Taitavat teot ehdollistavat mielen positiivisella tavalla ja johtavat tulevaan onneen, kun taas taitamattomat teot johtavat päinvastaiseen lopputulokseen. Eettinen kuri tarjoaa myös henkisen tasapainotilan ja vapauden kehittää mieltä meditaation kautta.
Vaikka varhainen buddhalaisuus (josta mahayana-buddhalaiset käyttävät nimitystä hinayana) asetetaan usein myöhempää buddhalaisuutta (mahayana) vastaan siinä, että viimeksi mainittu painottaa pyrkimystä ei pelkästään omaan vaan kaikkien (ilmenevien) olentojen valaistumiseen, kummassakaan tapauksessa eettistä elämää ei voida pitää ”itsekkäästi” motivoituneena, koska buddhalaisen opin mukaan pysyvän muuttumattoman ”itsen” käsite on havaintoharha. Buddhalaisuuden mukaan yksilön ja muiden välillä ei ole todellista eroa. selvennäTämän vuoksi yksilön tuli pyrkiä kasvattamaan kaikkien elävien olentojen onnellisuutta yhtä paljon kuin omaansa. Tämä on eräs syy, jonka vuoksi jotkut buddhalaiset valitsevat vegetarismin.
Vertailu länsimaiseen filosofiaan

Länsimaisista filosofeista ehkä erityisesti Arthur Schopenhauerin ajattelua on useimmin verrattu buddhalaisuuteen. Schopenhauerin filosofia yhtyi buddhalaisuuden neljästä jalosta totuudesta kolmeen ensimmäiseen (elämä on kärsimystä; kärsimys johtuu elämänhalusta; kärsimys lakkaa, kun elämänhalu sammutetaan) siinä, että hän yhdisti tahdon elämänjanoon, haluun, himoihin ja tarpeisiin. Neljännen totuuden (tie elämänjanon sammumiseen on jalo kahdeksanosainen polku) sijaan Schopenhauer esitti kuitenkin kaksiosaisen polun. Hänen mukaansa tahdon kieltäminen saavutettiin hänen mukaansa joko elämänhalun menettämiseen kärsimysten seurauksena tai muiden ihmisten kärsimysten tarkkailulla. Buddhalaisen Nirvanan voisi nähdä tilana, jota Schopenhauer piti tahdon kieltämisen tilana. Schopenhauer itse kirjoitti, ettei ollut saanut vaikutteita buddhalaisuudesta, vaikkakin oli tyytyväinen, että niin suuren uskonnon opetukset olivat osittain yhtäpitäviä hänen ajatustensa kanssa.
Friedrich Nietzsche, joka itse hylkäsi buddhalaisuuden yhtenä nihilismin muotona, kehitti kuitenkin oman filosofiansa, jonka eräinä piirteinä olivat elämän hyväksyminen sellaisena kuin se on sekä itsensä kehittäminen, hyvin samanlaiseksi kuin buddhalainen ajattelu.
Martin Heideggerin ajatuksia olemisesta ja ei-olemisesta on joskus pidetty samanlaisina kuin buddhalaisuudessa. Ludwig Wittgenstein ajatuksia on verrattu zen-buddhalaisuuteen. David Humen mielen kimpputeoria muistuttaa hyvin paljon buddhalaista anatta-käsitettä.
Buddhalaisia filosofeja

Asanga
Gautama Buddha
Chandrakirti
Dignaga
Dharmakirti
Dogen
Fazang
Jinul
Jizang
Nagarjuna
Vasubandhu
Wonhyo
Aiheesta muualla

Buddhist Philosophy (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Buddha Dhamma - The Philosophy of Buddhism (englanniksi)
Buddhist Philosophy - The Origin and Teachings of Buddhism (englanniksi)
Coseru, Christian: Mind in Indian Buddhist Philosophy The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Hugon, Pascale: Tibetan Epistemology and Philosophy of Language The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Kukula, Jim: Toward a Buddhist Philosophy of Science (englanniksi)
Thakchoe, Sonam: The Theory of Two Truths in India The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Thakchoe, Sonam: The Theory of Two Truths in Tibet The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Buddhist philosophy
Käännös suomeksi
FK Partizan

Fudbalski Klub Partizan on jalkapalloseura Belgradissa, Serbiassa.
Partizan perustettiin 4. lokakuuta 1945 osana Jugoslavian Partizan-urheiluliittoa. Seura on alkujaan Jugoslavian kansanarmeijan joukkue, mutta itsenäistyi omaksi seurakseen 1950-luvun alussa. Ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa se pelasi 6. joulukuuta 1945 TsSKA Moskovaa vastaan. Partizanin tunnusvärit ovat musta ja valkoinen.
Euro-cupit

Partizan on Euroopan merkittävissä cup-kilpailuissa yltänyt parhaimmillaan mestarijoukkueiden cupin loppuotteluun kaudella 1965–1966. Tuolloin se voitti ensimmäisellä kierroksella ranskalaisen Nantesin kahden ottelun yhteismaalein 4–2, toisella kierroksella saksalaisen Werder Bremenin yhteismaalein 3–1, puolivälierissä tšekkoslovakialaisen Sparta Prahan yhteismaalein 6–4 hävittyään ensimmäisen osaottelun vieraskentällä 4–1 ja välierissä englantilaisen Manchester Unitedin yhteismaalein 2–1. Brysselissä pelatussa loppuottelussa espanjalaista Real Madridia vastaan Velibor Vasović vei Partizanin 55. minuutilla johtoon mutta Real Madrid voitti lopulta maalein 2–1. Kausina 1955–1956 ja 1963–1964 Partizan ylsi mestarijoukkueiden cupissa puolivälieriin.
Mestarien liigassa Partizan on yltänyt kahdesti lohkovaiheeseen. Kaudella 2003–2004 se pelasi Real Madridin, FC Porton ja Olympique de Marseillen kanssa kotikentällään tasan mutta hävisi niistä jokaiselle vierasottelunsa ja jäi lohkossaan neljänneksi. Kaudella 2010–2011 Partizan hävisi niin koti- kuin vieraskentälläkin Šah’tar Donetskille, Arsenalille ja Bragalle ja teki kuudessa ottelussaan vain kaksi maalia, yhden kummassakin ottelussa Arsenalia vastaan.
Cup-voittajien cupissa Partizan pelasi puolivälierissä kaudella 1989–1990. UEFA-cupissa se on parhaimmillaan yltänyt neljännesvälieriin eikä ole menestynyt UEFA-cupia seuranneessa Eurooppa-liigassa sen paremmin.
Saavutukset

Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan mestari (11): 1947, 1949, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963, 1964/1965, 1975/1976, 1977/1978, 1982/1983, 1985/1986 ja 1986/1987
Jugoslavian liittotasavallan mestari (6): vuosina 1992/1993, 1993/1994, 1995/1996, 1996/1997, 1998/1999 ja 2001/2002.
Serbia ja Montenegron mestari (2): 2002/2003 ja 2004/2005
Serbian mestari (8): 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2014/2015, 2016/2017
Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan cupin voitto (5): 1947, 1952, 1954, 1957 ja 1989
Jugoslavian liittotasavallan cupin voitto (4): 1992, 1994, 1998 ja 2001
Serbian cupin voitto (7): 2008, 2009, 2011, 2016, 2017, 2018, 2019
Jugoslavian supercup vuonna (1): 1989
Euroopan cupin kakkossija: 1966
Mitropa Cupin voitto: 1978
Uhrencup voitto: 1989
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Penya Encarnada d’Andorra

Associació Club Penya Encarnada d’Andorra on jalkapalloseura Andorra la Vellan kaupungista Lounais-Andorrasta. Seura pelaa Andorran korkeimmalla sarjatasolla Segona Divisióssa.
Atlètic Club d'Escaldes

| Atlètic Club d'Escaldes |
| --- | --- |
Koko nimi:  Atlètic Club d'Escaldes
Perustettu:  2002
Kenttä:  Aixovall
– kapasiteetti:  1 500
Sarja:  Primera Divisió
Puheenjohtaja:   Lluis Babi
Päävalmentaja:   Javier Fernandez Toboada
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atlètic Club d'Escaldes on andorralainen jalkapalloseura, jonka kotikunta on Escaldes-Engordany. Se pelaa Segona Divisióssa, joka on maan toiseksi korkein sarjataso. Vuonna 2002 perustettu seura on pelannut kaksi kautta (2005–2006 ja 2006–2007) korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisióssa. Viime kaudella joukkue oli koko sarjan viimeinen ja putosi. Escaldes pelaa kotiottelunsa Aixovalin stadionilla, jolle mahtuu 1 500 katsojaa.