stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jussi Jäppinen
Aiheesta muualla

Jussi Jäppinen KY - graafinen suunnittelu
Jussi Jäppinen Suomen tietokirjailijat ry:n esittelyssä. Web Archive 2017.
Kapseli

Erilaisia lääkekapseleita
Kapseli on tabletin tavoin kokonaisena nieltävä lääkevalmiste, jossa lääkeannos on suojakuoren sisällä. Suojakuori liukenee ruoansulatuskanavassa.
Kapseleita on pehmeitä ja kovia. Depotkapselissa on vedenkestävä pinta, sen aineet vapautuvat mahassa ja suolessa hitaasti. Enterokapseli imeytyy vasta suolessa, koska sen pinnassa on ainetta, joka estää sen hajoamisen mahassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kapseli Wikimedia Commonsissa
Kanadan kielet

Kanadassa puhutaan useita kieliä. Maan viralliset kielet ovat englanti ja ranska. Vuonna 1969 ranskasta tehtiin yhdenvertainen englannin kanssa koko liittovaltion hallituksessa. Tämän seurauksena Kanada määritteli itsensä kaksikieliseksi ja monikulttuuriseksi valtioksi. Kanadan yli 30 miljoonasta asukkaasta englanninkielisiä on 56,3 % ja ranskankielisiä 28,7 %. Muun väestön äidinkielenään eniten puhumia kieliä ovat muun muassa kiina, italia, saksa, sekä alkuperäiskansojen kieliä.
Ethnologuen mukaan maassa tavataan 81 elävää kieltä.
Puhutuimmat kielet

englanti 17 352 315
ranska 7 703 325
kiina 853 745
italia 469 485
saksa 438 080
pandžabi 271 220
espanja 245 500
portugali 213 815
puola 208 375
arabia 199 940
tagalog 174 060
ukraina 148 090
hollanti 128 670
vietnam 122 055
kreikka 120 365
venäjä 94 555
persia 94 095
tamili 90 010
korea 85 070
urdu 80 895
unkari 75 555
cree 72 800
gudžarati 57 555
hindi 56 325
kroatia 54 880
romania 50 895
serbia 41 180
japani 34 815
bengali 29 505
inuktitut 29 005
armenia 27 350
serbokroaati 26 690
somali 26 110
tšekki 24 790
suomi 22 405
odžibwa 21 000
jiddiš 19 295
turkki 18 675
tanska 18 230
slovakki 17 545
makedonia 16 905
khmer 15 985
lao 12 945
sloveeni 12 800
heprea 12 435
twi 11 070
Jakauma alueittain

| Provinssi tai territorio | Asukasluku | Englanti | Ranska | Muut kielet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ontario | 11 285 550 | 8 079 500 (71,6 %) | 493 630 (4,4 %) | 2 672 080 (23,7 %) |
| Québec | 7 506 581 | 450 394 (6,0 %) | 6 523 219 (86,9 %) | 532 967 (7,1 %) |
| Brittiläinen Kolumbia | 3 868 875 | 2 865 300 (74,1 %) | 56 100 (1,5 %) | 939 945 (24,3 %) |
| Alberta | 2 941 150 | 2 405 935 (81,8 %) | 59 735 (2,0 %) | 469 225 (16,0 %) |
| Manitoba | 1 103 700 | 863 980 (75,8 %) | 44 775 (4,1 %) | 219 160 (19,9 %) |
| Saskatchewan | 963 150 | 825 865 (85,7 %) | 18 035 (1,9 %) | 117 765 (12,2 %) |
| Nova Scotia | 897 570 | 834 315 (93,0 %) | 34 155 (3,8 %) | 26 510 (3,0 %) |
| New Brunswick | 719 710 | 465 720 (64,7 %) | 236 775 (32,9 %) | 11 935 (1,7 %) |
| Newfoundland ja Labrador | 508 075 | 500 065 (98,4 %) | 2 180 (0,4 %) | 5 495 (1,1 %) |
| Prinssi Edwardin saari | 133 385 | 125 215 (93,9 %) | 5 670 (4,3 %) | 2 065 (1,5 %) |
| Luoteisterritoriot | 37 105 | 28 985 (78,1 %) | 965 (2,6 %) | 7 065 (19,0 %) |
| Yukon | 28 525 | 24 840 (87,1 %) | 890 (3,1 %) | 2 700 (9,5 %) |
| Nunavut | 26 665 | 7 370 (27,6 %) | 400 (1,5 %) | 18 875 (70,8 %) |
John Persson

| John Persson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1992 (ikä 32) Östersund, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–2020
Seurat:  Bridgeport Sound Tigers (AHL) New York Islanders (NHL) Färjestad BK (SHL) Mora IK (SHL) SaiPa (SML) Brynäs IF (SHL)
NHL-varaus:  125. varaus, 2011 New York Islanders
John Persson (s. 18. toukokuuta 1992 Östersund, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi kymmenen NHL-ottelua New York Islandersissa kaudella 2013–2014. Persson pelasi suurimman osan ammattilaisurastaan kotimaassaan SHL:ää Färjestad BK:n, Mora IK:n ja Brynäs IF:n joukkueissa. Hän pelasi liigassa yhteensä 208 runkosarjaottelua tehopistein 45+22=67 ja 22 playoff/karsintasarjan ottelua tehopistein 5+4=9. Persson pelasi myös neljänä kautena AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissa sekä kaudella 2019–2020 SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa, jolloin hän kuului myös joukkueen kapteenistoon. Persson pelasi myös kaksi A-maaottelua. Hänen pelaajauransa päättyi aivotärähdyksen vuoksi 29-vuotiaana marraskuussa 2020.
Ura > Maajoukkueura

Persson pelasi Ruotsin A-maajoukkueessa kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 11. helmikuuta 2016 Örebrossa Suomea vastaan. Persson merkittiin heti Ruotsin ykkösketjun oikeaan laitaan Joel Lundqvistin ja Nicklas Danielssonin viereen.
Persson pelasi myös kolme poikien maaottelua.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Persson oli hyvällä koolla varustettu laitahyökkääjä, joka tykkäsi mennä kovaa tilanteisiin ja maalintekopaikoille. Hänen heikkouksiinsa kuului luistelu, mutta Persson oli sen sijaan tasaisen halukas haastamaan vastustajia. Persson oli omien sanojensa mukaan voimahyökkääjä, joka tykkäsi myös pitää ja kontrolloida kiekkoa. Hän tykkäsi myös laukoa paljon, eikä kaihtanut fyysistäkään peliä.
Muuta

Perssonin isoveljet Joel, Johan, Jonathan ja Johnas ovat kaikki pelanneet jääkiekkoa. Heistä Johan pelaa hyökkääjänä HockeyAllsvenskania Mora IK:ssa. Hän pelasi myös Johnin joukkuetoverina Färjestadissa kaudella 2015–2016. Veljeksistä muut ovat pelanneet Ruotsin alemmilla sarjatasoilla.
Joululevy

| Joululevy Ajattara |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 25. marraskuuta 2009
 Tyylilaji: dark metal
 Kesto: 47.12
 Levy-yhtiö: Ranka
Ajattaran muut julkaisut
| Noitumaa 2009 | Joululevy 2009 | Murhat 2011 |
Singlet albumilta Joululevy
 ”Ilon juhla” Julkaistu: 24. marraskuuta 2004  ”Joulu-single 2005” Julkaistu: 23. marraskuuta 2005  ”Sika” Julkaistu: 15. marraskuuta 2006  ”Tulppaani” Julkaistu: 28. marraskuuta 2007
Joululevy on suomalaisen dark metal -yhtyeen Ajattaran seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2009. Levy koostuu Ajattaran aikaisemmista joulusingleistä, joilla kuullaan cover-kappaleita muilta yhtyeiltä. Levyllä myös kuullaan neljä uutta kappaletta (raidat 1–4).
Kappaleet

Kauna – 4.21
Lasten mehuhetki – 3.30  (Tuomari Nurmio -cover feat. Tuomari Nurmio)
Puhdistus – 4.11
Syytön – 4.17  (Nylon Beat -cover)
Tulppaani – 4.32
Joulupukki puree ja lyö – 2.06  (M. A. Numminen -cover)
Sika – 3.27  (Juice Leskinen -cover)
Tahdon – 3.46
Teuras – 4.00
Kansallispäivä – 5.25  (Sielun Veljet -cover)
Ilon päivä – 4.53
Hei tonttu-ukot – 2.34
Kokoonpano > Kappaleet 1–6

Ruoja – laulu, kitara
Kalmos – kitara, taustalaulu
Tohtori Kuolio – basso, taustalaulu
Raajat – koskettimet, taustalaulu
Malakias IV – rummut
Kokoonpano > Kappaleet 7–9

Ruoja – laulu, kitara
Samuel Lempo – kitara
Atoni – basso
Irstas – koskettimet
Malakias III – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net: 5/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Levy-yhtiö Spinefarmin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
levykauppax.fi
Joululevy Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Joululevy Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
John Kocinski

John Kocinski
John M. Kocinski (s. 20. maaliskuuta 1968 Little Rock, Arkansas) on entinen yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 250cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 1990 ja Superbiken maailmanmestaruussarjan mestaruuden vuonna 1997.
John Kocinski alkoi kilpailla amatöörisarjoissa vuonna 1981 13-vuotiaana. Hän voitti neljä amatöörimestaruutta vuosina 1982 ja 1983. Kocinski oli tehdaskuljettaja jo 17-vuotiaana, vaikka hän oli liian nuori kilpailemaan joissain kilpailuissa. Yhdysvaltain mestaruussarjassa hän kilpaili sarjan nuorimpana kuljettajana. Vuosina 1987-89 Kocinski voitti kolme peräkkäistä Yhdysvaltain mestaruutta 250-kuutioissa. Samalla hän osallistui muutamiin Japanin mestaruussarjan osakilpailuihin sekä Japanin ja USA:n MM-osakilpailuihin. Ensimmäisen täyden MM-sarjan Kocinski kiersi vuonna 1990 ja heti tulokaskaudellaan hän voitti maailmanmestaruuden. Mestaruuskauden jälkeen Kocinski siirtyi luokkaa ylemmäs 500-kuutioisiin, missä hän oli kahdesti kolmas kokonaispisteissä.
Kocinski piti vuonna 1995 välivuoden moottoripyöräilystä ja harrasti vesihiihtoa. Hän osallistui joihinkin vesihiihtokilpailuihin. Välivuoden jälkeen John Kocinski kilpaili Superbike-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 1997. Mestaruuskauden jälkeen Kocinski palasi MotoGP-sarjaan ystävänsä Erv Kanemoton yksityistalliin. Sanotaan, että Kanemoto oli ainoa mekaanikko ja virittäjä, jonka kanssa Kocinski tuli toimeen. Yksityiskalusto ei ollut kilpailukykyinen tehdastalleja vastaan, mutta Kocinski ajoi kerran palkintopallille ja oli MM-sarjan kokonaispisteissä kahdeksas vuonna 1999. Talli joutui lopettamaan rahoituksen puutteessa ja Kocinski ajoi vuonna 2000 Yhdysvaltain Superbike-sarjassa, jonka jälkeen hän lopetti kilpauransa.
Kocinski ei ollut kilpakumppaniensa keskuudessa kaikkein pidetyin kuljettaja temperamenttinsa ja voitontahtonsa vuoksi. Hän muun muassa kolaroi Superbike-sarjassa Simon Crafarin kanssa, vaikka oli jo varmistanut sarjan mestaruuden ja Crafar olisi ajanut uransa ensimmäiseen osakilpailuvoittoon.
Kilpauran jälkeen John Kocinski toimi vuosina 2001 ja 2002 Yamahan testikuljettajana. Moottoriurheilun ulkopuolella hän on työskennellyt kiinteistöalalla kiinteistökehittäjänä.
Saavutukset > MotoGP-sarja > 250cc-luokka

Maailmanmestari 1990
9 osakilpailuvoittoa, 4 kakkossijaa ja 3 kolmossijaa
Yhdysvaltain mestaruus 1987, 1988 ja 1989
Saavutukset > MotoGP-sarja > 500cc-luokka

MM-sarjan kolmas 1992 ja 1994
4 osakilpailuvoittoa, 8 kakkossijaa ja 7 kolmossijaa
Saavutukset > Superbike-sarja

Mestaruus 1997
Sarjan kolmas 1996
14 osakilpailuvoittoa, 7 kakkossijaa ja 8 kolmossijaa
Saavutukset > Muut sarjat

Neljä Yhdysvaltain amatöörimestaruutta 1982, 1983
Yhdysvaltain 24 tunnin kestävyysajomestaruus 1985
Toinen sija Suzukan 8 tunnin ajoissa 1997
Kolmas sija Suzukan 8 tunnin ajoissa 1987
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
250cc-luokan kuljettajien maailmanmestarit
1949: Bruno Ruffo |
1950: Dario Ambrosini |
1951: Bruno Ruffo |
1952: Enrico Lorenzetti |
1953: Werner Haas |
1954: Werner Haas |
1955: Hermann-Paul Muller |
1956: Carlo Ubbiali |
1957: Cecil Sandford |
1958: Tarquinio Provini |
1959: Carlo Ubbiali |
1960: Carlo Ubbiali |
1961: Mike Hailwood |
1962: Jim Redman |
1963: Jim Redman |
1964: Phil Read |
1965: Phil Read |
1966: Mike Hailwood |
1967: Mike Hailwood |
1968: Phil Read |
1969: Kel Caruthers |
1970: Rob Gould |
1971: Phil Read |
1972: Jarno Saarinen |
1973: Dieter Braun |
1974: Walter Villa |
1975: Walter Villa |
1976: Walter Villa |
1977: Mario Lega |
1978: Kork Ballington |
1979: Kork Ballington |
1980: Anton Mang |
1981: Anton Mang |
1982: Jean-Louis Tournadre |
1983: Carlos Lavado |
1984: Christian Sarron |
1985: Freddie Spencer |
1986: Carlos Lavado |
1987: Anton Mang |
1988: Sito Pons |
1989: Sito Pons |
1990: John Kocinski |
1991: Luca Cadalora |
1992: Luca Cadalora |
1993: Tetsuya Harada |
1994: Max Biaggi |
1995: Max Biaggi |
1996: Max Biaggi |
1997: Max Biaggi |
1998: Loris Capirossi |
1999: Valentino Rossi |
2000: Olivier Jacque |
2001: Daijirō Katō |
2002: Marco Melandri |
2003: Manuel Poggiali |
2004: Daniel Pedrosa |
2005: Daniel Pedrosa |
2006: Jorge Lorenzo |
2007: Jorge Lorenzo |
2008: Marco Simoncelli |
2009: Hiroshi Aoyama |
Superbiken maailmanmestaruussarjan mestarit
Kreikan hajautetun hallinnon alueet

Kreikan hajautetun hallinnon alueet (kreik. αποκεντρωμένη διοίκηση, apokentroméni dioíkisi) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion seitsemään hallinnolliseen alueeseen. Jokainen niistä koostuu yhdestä tai useammasta alueesta eli periferiasta.
Hajautetun hallinnon alueet otettiin käyttöön Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä vuoden 2011 alusta.
Kapsantiini

| Kapsantiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2E,4E,6E,8E,10E,12E,14E,16E,18E)-19-[(4R)-4-hydroksi-2,6,6-trimetyylisykloheksen-1-yyli]-1-[(1R,4S)-4-hydroksi-1,2,2-trimetyylisyklopentyyli]-4,8,13,17-tetrametyylinonadeka-2,4,6,8,10,12,14,16,18-nonaen-1-oni
CAS-numero:  465-42-9
PubChem CID:  5281228
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C40H56O3
Moolimassa:  584,871 g/mol
Ulkomuoto:  Kiinteä
Sulamispiste:  177–178 °C
Kiehumispiste:  726,6 °C
Tiheys:  1,012 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene
Kapsantiini on karotenoideihin kuuluva kiteinen punainen rasvaliukoinen elintarvikeväri. Sen kemiallinen kaava on C40H56O3 ja moolimassa 584,871 g/mol, sulamispiste 177–178 °C, kiehumispiste 728,6 °C, suhteellinen tiheys 1,012 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 407,2 °C ja CAS-numero 465-42-9. Elintarvikkeiden lisäaineena kapsantiinin E-koodi on E 160c. Kapsantiini liukenee ainakin asetoniin, kloroformiin, metanoliin, etanoliin, eettereihin ja bentseeniin. Kapsantiinin rakenne sisältää molekyylin osan, joka absorboi energiaa (kromofori) suuremmalla kuin 290 nm aallonpituudella.
Kapsantiinia saadaan uuttamalla Capsicum annuum -paprikasta. Kapsantiinia voidaan käyttää elintarvikkeissa mm. juomiin, jälkiruokiin, jäätelöön, hilloihin, makeisiin, kahvileipiin, hedelmänmakuisiin aamiaismuroihin, sinappiin, keittoihin ja kastikkeisiin. Kapsantiinilla ei ole enimmäismäärärajoituksia.
Punaisessa chilissä kasvin värin aiheuttavat pääasiallisesti kapsantiini ja kapsorubiini (C40H56O4).
Aiheesta muualla

PubChem: Capsanthin (englanniksi)
American Chemicals: Capsanthin (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Capsanthin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Capsanthin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Capsanthin (englanniksi)
ChemBlink: Capsanthin (englanniksi)
Suna Kima, Tae Youl Haa & In Kyeong Hwang: Analysis, Bioavailability, and Potential Healthy Effects of Capsanthin, Natural Red Pigment from Capsicum spp., 2009 (englanniksi)
Merriam-Webster Dictionaries: Capsanthin (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Capsanthin (englanniksi)
Kaarle F. Rinne

Kaarle Fredrik Rinne (14. kesäkuuta 1863 Huittinen – 22. kesäkuuta 1923 Sääksmäki) oli suomalainen filosofian maisteri, tilanomistaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Rinteen vanhemmat olivat talollinen Fredrik Jutikkala, ent. Takkula ja Justina Serafia Birkman-Tavela. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1887 ja filosofian maisteriksi 1890. Rinteen isä Fredrik Jutikkala osti vuonna 1872 pakkohuutokaupassa Jutikkalan kartanon Sääksmäeltä ja Rinne omisti kartanon isänsä jälkeen vuodesta 1898 alkaen toimittuaan sitä ennen suomen kielen opettajana helsinkiläisissä oppikouluissa.
Kaarle F. Rinne oli naimisissa vuodesta 1893 opettaja Hilma Maria Hagelbergin (1869–1948) kanssa. Heidän poikiaan olivat Jutikkalan kartanon isänsä jälkeen 1923–1979 omistanut lakitieteen kandidaatti Ossian Rinne ja historiantutkija, akateemikko Eino Jutikkala (vuoteen 1931 Rinne). Tytär Elsa Maria Rinne oli naimisissa kirjallisuudentutkija J. V. Lehtosen kanssa.
Suomennoksia

Georg Moritz Ebers : Homo sum : romani ; saksan kielestä suom. Kuusikko (E. N. Setälä, Kaarle F. Rinne, Fredrik Joel Pätiälä, K. J. Sadenius, Oskar Relander, H. F. Silander (Soveri)) ; suurimmaksi osaksi suom. Emil Nestor Setälä. W. Churberg'in romani-kirjasto 2 vuosikerta. Edlund, Helsinki 1881
Hermann Sudermann : Surutar ; suom. Kaarle F. Rinne. Otava, Kuopio 1892
Kim Echlin

Kim Echlin (s. 1955) on kanadalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja opettaja. Hän opettaa kirjoittamista Toronton yliopistossa.
Echlin on suorittanut tohtorin tutkinnon. Hän on julkaissut kolme romaania ja yhden lastenkirjan sekä kirjoittanut tieteellisiä artikkeleita. Lisäksi hän on tehnyt dokumenttikäsikirjoituksia ja toiminut CBC:n tuottajana.
Teokset

Elephant Winter, romaani (1997)
To Arrive Where You Are, tietokirja (2000)
Dagmar's Daughter, romaani  (2001)
Inanna: From the Myths of Ancient Sumer, lasten runokirja (2003)
Elizabeth Smart, tietokirja (2004)
The Disappeared, romaani (2009) (suom. Kadonneet, Tammi 2009, suomentanut Sirkka Aulanko)
Muualla

Jari O. Hiltunen: Kanadalainen kuoleman kentällä. Satakunnan Kansa 28.12.2009 (Arkistoitu – Internet Archive).
Kantha Rao

Tadepalli Lakshmi Kantha Rao (16. marraskuuta 1923 – 22. maaliskuuta 2009) oli intialainen näyttelijä. Hän oli telugunkielinen ja teki miesrooleja enimmäkseen telugunkielisissä elokuvissa, joskaan urasaavutukset eivät rajoittuneet niiden parissa tehtyyn työhön.
Raon ura kesti lähes 60 vuotta. Hänestä tuli yksi Tollywoodin eli telugunkielisen elokuvateollisuuden merkkinimistä. Hänelle myönnettiinkin vuonna 2000 Raghupathi Venkaiah -palkinto.
Rao kuoli syöpään maaliskuussa 2009 ollessaan 85-vuotias.
Aiheesta muualla

Kantha Rao Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kaarle Alfred Castrén

Kaarle Alfred Castrén (26. marraskuuta 1845 Sotkamo – 22. huhtikuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli ensimmäisiä suomeksi kirjoittaneita historiantutkijoita ja toimi Suomen muinaismuistoyhdistyksen ensimmäisenä sihteerinä.
Castrén syntyi Sotkamon pitäjänkirjurin vähävaraiseen perheeseen nuorimpana lapsena. Menetettyään isänsä kolmevuotiaana hän oli Kälviän kirkkoherrana toimineen setänsä kasvattilapsena. Castrén kiinnostui Suomen ja varsinkin Suomen sodan historiasta käydessään koulua Kokkolassa. Ollessaan vielä koululainen hän keräsi vuonna 1864 saamansa apurahan turvin eteläpohjalaisten ja keskisuomalaisten muistitietoa Suomen sodasta. Tiedonkeruun pohjalta syntyi 1865 julkaistu kirja Muistelmia vuosien 1808–1809 sodasta, jossa kuvattiin varsinkin tavallisen kansan elämää sodan aikana. Saman vuoden syksyllä Castrén pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta ja aloitti Helsingin yliopistossa historianopinnot. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1871. Opiskeluaikanaan ja sen jälkeen Castrén työskenteli Uuden Suomettaren aputoimittajana ja teki vapaa-ajallaan tutkimusta Suomen historiasta. Suomalaisuusaatteen kannattajana hän julkaisi kaikki tutkielmansa suomeksi. Tärkeimmät niistä olivat 1867 ilmestynyt tutkielma Kajaanin läänin historiasta vuosilta 1650–1750 sekä 1872 ilmestynyt Suomalaisuus 1738 vuoden valtiopäivillä .
Castrén oli Suomen Muinaismuistoyhdistyksen perustajia ja toimi sen ensimmäisenä sihteerinä. Hän toimitti kansanvaistuksellista kirjasarjaa Kansankirjaston vihkosia ja jakoi niitä kauppiaille, jotta nämä tarjoaisivat niitä asiakkailleen kaupanpäällisinä ilmaisiksi. Castrénin ura katkesi hänen kuollessaan 27-vuotiaana keuhkotautiin.
Kaarle Alfred Castrén oli Suomen presidentti K. J. Ståhlbergin eno.
Julkaisuja

Muistelmia vuosien 1808–1809 sodasta (1865)
Koertoelmia Kajaanin läänin vaiheita vuosina 1650–1750 (1867)
Syrjätapauksia Oulun läänissä Gustav III:n sodan aikana (1870)
Suomalaisuus 1738 vuoden valtiopäivillä (1872)
Kaarle August

Kaarle August
Kaarle August (Karl August 1757–1828) oli Weimarin herttua.  Vuonna 1809 hänestä tuli Sachsen-Weimar-Eisenachin suurherttua, kun herttuakunta syntyi Sachsen-Weimarin ja Sachsen-Eisenachin herttuakuntien personaaliunionista.
Kaarle Augustin aikana Weimarista kehittyi Saksan älymystön keskus. Hän kutsui Weimariin Goethen, Herderin ja Schillerin. Kaarle August itse oli Saksan merkittävimpiä ylimyksiä ja tuki voimakkaasti herttualiiton syntyä, joka nosti Fredrik II:n johtaman Preussin yhdeksi Euroopan mahtivaltioista.
Kaarle August osallistui Wienin kongressiin, ja yritti puhua vaaroista, joita seuraa, jos ylimystön valtaa kasvatetaan ylettömästi ja kansaa alistetaan liikaa.
Kaarle August oli innokas metsästäjä ja häntä pidetään weimarinseisojan kehittäjänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle August Wikimedia Commonsissa
Kaarle Ervasti

| Kaarle Ervasti |
| --- | --- |
 Kaarle Ervasti vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1948 Helsinki
Kuollut: 21. huhtikuuta 2010 (61 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kirja-antikvariaatti kauppias ja kirjankustantaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1976–2009
Tunnustukset:  Vuoden kirjateko -palkinto, 2009
Kaarle Klaus Juhani Ervasti (6. marraskuuta 1948 Helsinki – 21. huhtikuuta 2010 Helsinki, puoliso vuodesta 1989 Meri, s. 1956) oli suomalainen antikvaarinen kirjakauppias. Hän avasi Antikvaarinen Kirjakauppa K. Ervastin 19. toukokuuta 1976 Helsingissä Kallion kaupunginosassa Torkkelinkatu 4:ssä. Ennen kirjakauppa-alalle ryhtymistään hän työskenteli Helsingin yliopiston psykologian laitoksella.
Kaarle Ervasti jäi eläkkeelle ja lopetti kirjakauppatoimintansa 30. huhtikuuta 2009, mihin mennessä hänen liikkeestään oli muodostunut tunnettu kirja-antikvariaatteja harrastavien piirissä. Kuuluisa ei ollut vain kauppa, jossa myytiin kirjoja, vaan Ervasti itse ja kulttuurinen toiminta, joka kirjanmyynnin oheen kehittyi, muun muassa ”lauantaiseuraksi” mainittuna vakioasiakkaiden kokoontumisena lauantaisin liikkeeseen keskustelemaan kirjoista ja kirjallisuudesta.
Antikvariaatin lopettaminen huomioitiin laajalti tiedotusvälineissä. Kirjakauppaliitto ry ja Suomen kustannusyhdistys myönsivät vuonna 2009 Ervastille Vuoden kirjateko -palkinnon työstä kirjojen ja kirjallisuuden hyväksi.
Kaarle Ervasti harjoitti myös jonkin aikaa kirjankustannustoimintaa. Hän, Otso Kantokorpi ja Lasse Saarinen perustivat 1990 kustannusosakeyhtiö Nostromon. Laatukirjoihin panostanut kustantamo toimi vain kolme vuotta, minkä aikana ilmestyi seitsemän kirjaa.
Kaarle Ervastin omasta kirjallisesta tuotannosta on esimerkkinä Aikataika, Fantastica Fennica 1867–1981, suomen kielellä julkaistun tieteis-, utopia- ja fantasiakirjallisuuden bibliografia.
Helsingin Sanomiin kirjoittamassaan nekrologissa Kaarle Ervastin monivuotinen ystävä, asiakas ja työtoveri Otso Kantokorpi, luonnehti Ervastia antikvaarialan vankkumattomaksi tietopankiksi, joka auliisti jakoi tietämystään avustaen useaa antikvaarista kirjakauppiasta ensiaskelten otossa. ”Ervastin asikaskunta oli heterogeenistä: asiakkaina oli niin kulmien kundeja, läheisen kuvataidelukion oppilaita, yliopistojen professoreja kuin vakavampia kirjanharrastajia ympäri Helsinkiä ja lopulta ympäri Suomea”, Kantokorpi kirjoitti ja muistutti Ervastin eräässä haastattelussa todenneen, että samalla, kun ihminen rakentaa kirjakokoelmaa, hän rakentaa itseään.
Aiheesta muualla

Heinonen, Riikka: Antikvariaatti Ervasti – 33 vuotta kirjan ystäville Avaalehti.  19.3.2009. Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 9.6.2020.
Massa, Silja: Kaarle Ervasti – Lukijoiden Heimoa We Love Helsinki. Viitattu 8.9.2008.
Kreetan hajautetun hallinnon alue

| Kreetan hajautetun hallinnon alue Αποκεντρωμένη Διοίκηση Κρήτης> Hajautetun hallinnon alue |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Alueet:  Kreeta
Perustettu:  1.1.2011
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Iraklion
Pinta-ala:  8 336 km²
Väkiluku (2021):  624 408
 – väestötiheys:  74,90 as./km²
 
apdkritis.gov.gr
Kreetan hajautetun hallinnon alue (kreik. Αποκεντρωμένη Διοίκηση Κρήτης, Αpokentroméni Dioíkisi Krítis) on yksi Kreikan aluehallinnon seitsemästä hajautetun hallinnon alueesta. Se käsittää Kreetan alueen ja sen pääkaupunki on Iraklion. Alueen väkiluku on 624 408 (2021).
Kreetan hajautetun hallinnon alue perustettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä vuoden 2011 alussa.
Alueet, alueyksiköt ja kunnat > Kreetan alue

Chanián alueyksikkö
Apokóronas · Chaniá · Gávdos · Kántanos-Sélino · Kíssamos · Plataniás · Sfakiá
Iraklionin alueyksikkö
Archánes-Asteroúsia · Chersónisos · Faistós · Górtyna · Iraklion · Malevízi · Minóa Pediáda · Viánnos
Lasíthin alueyksikkö
Ágios Nikólaos · Ierápetra · Oropédio Lasithíou · Siteía
Réthymnon alueyksikkö
Ágios Vasíleios · Amári · Anógeia · Mylopótamos · Réthymno
Aiheesta muualla

Αποκεντρωμένη Διοίκηση Κρήτης. Kreetan hajautetun hallinnon alueen kotisivu. (kreikaksi)
Kreikan hajautetun hallinnon alueet
Attika
Egea
Epeiros ja Länsi-Makedonia
Kreeta
Makedonia ja Traakia
Peloponnesos, Länsi-Kreikka ja Jooniansaaret
Thessalia ja Keski-Kreikka