stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Strellufinajokoira
Alkuperä

Rotu oli kotoisin eteläjyllantilaisesta Holstedin kaupungista, jossa sen jalosti 1900-luvun alussa Frands Christian Frandsen. Risteyttämällä keskenään smoolanninajokoira, berninajokoira ja westfaleninajokoira hänen onnistui luoda monipuolinen metsästyskoira, joka soveltui hyvin paikalliseen maastoon. 1920-luvun puoliväliin mennessä rotutyyppi oli ehtinyt vakiintua ja strellufinajokoira saavutti suosiota ympäri Tanskaa. Vuonna 1929 perustettiin Dansk Stovarklub ja hieman sen jälkeen rotua alettiin kutsua kehittäjänsä pitämän Strelluf-kennelin mukaan. Vuonna 1937 myös FCI tunnusti sen, ja uusi kansainvälisesti hyväksytty rotu herätti pian kiinnostusta myös Ruotsissa. Sinne viedyistä yksilöitä jalostettiin sittemmin dreeveri, jonka kasvava suosio lopulta sinetöi alkuperäisen tanskalaisen rodun kohtalon. Vuonna 1960 pohjoismaiset koira-asiantuntijat tulivat siihen lopputulokseen, että nämä kaksi rotua olivat käytännössä yksi ja sama. Tämän myötä myös FCI siirsi strellufinajokoiran dreeverin rotumääritelmän alaisuuteen, ja se lakkasi olemasta omana rotunaan. Osa tanskalaisista kutsuu vieläkin omia dreevereitään strellufinajokoiran nimellä.
Toy trawler spaniel

| Toy trawler spaniel |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Englanti,  Iso-Britannia
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Trawler Spaniel, Miniature Toy Trawler, Miniature Trawler Spaniel
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  5–7 kg
Säkäkorkeus:  28–33 cm
Väritys:  mustavalkoinen tai punavalkoinen
Toy trawler spaniel on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Ulkonäkö

Rotu oli tyypiltään kääpiöspanieli. Häntä oli hapsuttunut ja se typistettiin 10–12 cm pituiseksi. Karvapeite oli kihara, silkkinen ja kiiltävä. Toivottu väritys oli musta valkoisin merkein, mutta myös punaista valkoisin merkein esiintyi. Säkäkorkeus vaihteli 28–33 cm ja paino 5–7 kg välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Toy trawler spaniel oli luonteeltaan rohkea, ei koskaan arka tai pelokas.
Alkuperä

Rodun esi-isien joukossa saattoi olla vesispanieleita. 1900-luvun alussa sitä kuvailtiin vanhantyyppisen kiharakarvaisen kingcharlesinspanielin "moderniksi edustajaksi". Samoihin aikoihin Horshamin koiranäyttelyssä esiintyi peräti 27 yksilöä. Toy trawler spanielista oli tulossa suosittu myös Manner-Euroopassa kuten Alankomaissa ja Italiassa. Kuitenkin pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen se kuoli sukupuuttoon.
Täytetty yksilö Robin (1911–1920) Tringin eläintieteellisessä museossa.
June Spencer

| June Spencer |
| --- | --- |
 Spencer vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  June Rosalind Spencer
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1919 Nottingham, Englanti
Kuollut: 8. marraskuuta 2024 (105 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Roger Brocksom (k. 2001)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1943–2022
Merkittävät roolit:  Peggy Woolley  (The Archers)
Aiheesta muualla
IMDb 
June Rosalind Spencer (14. kesäkuuta 1919 Nottingham, Englanti – 8. marraskuuta 2024) oli brittiläinen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Peggy Woolleyn roolistaan televisiosarjassa The Archers.
Spencer syntyi Nottinghamissa, Englannissa vuonna 1919, ja oli perheensä ainoa lapsi. Hän kävi koulua Nottingham Girls' High Schoolissa, jonka hän päätti vuonna 1934. Hän jätti koulun kesken näyttelijäntöiden vuoksi ollessaan 15-vuotias. Hän tapasi tulevan aviomiehensä 21-vuotisjuhlissaan, ja he menivät naimisiin vuonna 1942. Hänen ensimmäinen isompi rooli oli paikallisessa teatterissa. Vuonna 1943 hän pääsi BBC:n Midland regioniin, josta suuri osa näyttelijäkaartia näyttelisi myös The Archersissa, joka alkoi vuonna 1951.
Spencer näytteli The Archers -sarjassa vuodesta 1951 muutamilla tauoilla, kunnes eläköityi sarjasta 103 vuoden iässä vuonna 2022. Hänen hahmonsa oli sarjan viimeinen alkuperäishahmo.
Käännös suomeksi
Ikea

| IKEA |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Kotona käy kaikki
Yritysmuoto:  yksityinen yhtiö
Perustettu:  1943  Älmhult, Ruotsi
Perustaja:  Ingvar Kamprad
Avainhenkilöt:  Peter Agnefjäll (INGKA Holdingin puheenjohtaja ja toimitusjohtaja)  Torbjörn Lööf (Inter IKEA Groupin toimitusjohtaja)
Kotipaikka:   Leiden, Alankomaat
Toiminta-alue:   Eurooppa  Aasia  Pohjois-Amerikka  Etelä-Amerikka  Afrikka  Oseania 
Toimiala:  vähittäiskauppa
Tuotteet:  Koottavat huonekalut
Liikevaihto:   35,074 miljardia € (2016) 
Liikevoitto:   4,499 miljardia € (2016)
Nettotulos:   4,200 miljardia € (2016)
Henkilöstö:  183 000 (2016)
Omistaja:  Stichting INGKA Foundation Inter IKEA Group
Kotisivu:  www.ikea.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikea on monikansallinen, alun perin Ruotsissa perustettu huonekalumyymäläketju, jonka kotipaikka on Alankomaat. Joulukuussa 2016 sillä oli omistuksessa 392 tavarataloa 48 maassa, joissa vieraili saman vuoden aikana 915 miljoonaa kävijää. Suurin osa tavarataloista on Euroopassa. Tavarataloja on lisäksi Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vuonna 1982 Ikean omistus siirrettiin hollantilaiselle INGKA Holding -konsernille, jonka omistaa Stichting Ingka Foundation -säätiö.
Historia

Yhtiön perusti Ingvar Kamprad 17-vuotiaana vuonna 1943. Nimi on yhdistelmä Ingvarin nimikirjaimista sekä hänen syntytalostaan ja -kylästään: Ingvar Kamprad Elmtaryd Agunnaryd. Alun perin se myi kyniä, lompakoita, valokuvakehyksiä, kelloja ja nylonsukkia sekä melkein mitä tahansa, mitä Kamprad kykeni myymään tavallista halvemmalla hinnalla.
Alun perin Kamprad myi huonekalujaan kotoaan ja postimyynnillä mutta avasi lopulta vuonna 1958 läheiseen Älmhultin kylään myymälän. Ensimmäiset huonekalut ilmestyivät valikoimiin vuonna 1948, ja vuonna 1955 Ikea alkoi suunnitella omia huonekalujaan. Puolasta alkoi 1960-luvulla muodostua yksi Ikea-tuotteiden tärkeimmistä tuottajamaista. Vuonna 1965 avattiin ensimmäinen tavaratalo Tukholmassa ja vuonna 1963 ensimmäinen myymälä ulkomailla, Oslossa Norjassa. Vuonna 1985 avattiin ensimmäinen tavaratalo Yhdysvalloissa, Philadelphiassa. Vuonna 1997 avattiin yhtiön verkkosivusto, ja vuodesta 2000 lähtien tuotteita sai ostaa yhtiön nettikaupasta.
2000-luvulla yritys on panostanut voimakkaasti esimerkiksi Venäjän markkinoihin, jossa myynti onkin kasvanut voimakkaasti. Myös tammikuussa 2015 Ikea kertoi vahvistavansa sekä myymäläverkkoaan että tuotantoaan Venäjällä maan Ukrainaan kohdistamista sotatoimista seuranneista talouspakotteista huolimatta. Kalustetuotannon ohella esimerkiksi suuri osa yhtiön myymästä keramiikasta (astioista) on valmistettu Venäjän Tverin alueen Konakovossa, josta tuotteita viedään myös muiden maiden markkinoille.
Mallisto

Mallistossa on 9 500 tuotetta, ja eri myymälöissä valitaan siitä osa. Perusmallisto on kaikkialla sama. Tuotekuvastoa painettiin vuonna 2013 208 miljoonaa kappaletta 59 eri versiona 30 kielelle. Tavarantoimittajia on 1 018 kpl 53 maasta. Ikean huonekalut ovat tiiviisti pakattuja ja itsekoottavia helpon kuljetuksen ja vähäisen varastotilan tarpeen vuoksi.
Vuonna 2011 myynnistä 79 % oli Euroopassa, 14 % Pohjois-Amerikassa sekä 7 % Venäjällä, Aasiassa ja Australiassa. Hankinnoista 63 % tapahtui Euroopasta, 33 % Aasiasta ja 4 % Pohjois-Amerikasta.
Ikea Suomessa > IKEA Oy

Ingvar Kamprad perusti Ikean suomalaisen tytäryhtiön vuonna 1967. Tavarataloa varten yhtiö osti samana vuonna kaksi tonttia Espoon Bembölesta Turunväylän varrelta. Silloinen Espoon kauppalanvaltuusto puolsi rakennusluvan myöntämistä tuohon aikaan vielä kaavoittamattomalle alueelle, mutta sisäministeriö esti rakentamisen alueen keskeneräisten liikennejärjestelyjen ja Espoonjokilaakson maisema-arvojen vuoksi. Lähes 30 vuotta kestäneen väännön jälkeen rakennuslupa lopulta myönnettiin, mutta ehdollisena: tavaratalon ulkovärin piti suunnitellun sinikeltaisen asemesta olla vaalea.
Ikean ensimmäinen Suomen-myymälä avattiin Espooseen 4. syyskuuta 1996. Juuri ennen avajaisia Turunväylä ruuhkautui pahoin, ja poliisi joutui ohjaamaan autoja Ikean ohi. Myymälässä vieraili avajaispäivän aikana noin 20 000 henkilöä. Ilta-Sanomien tekemän vertailun mukaan Ikean hinnat olivat Suomessa keskimäärin parisataa markkaa kalliimmat kuin Ruotsissa. Silloinen Ikea Oy:n toimitusjohtaja Camilla Lindroos korosti hintatason sijaan ostoksilla käymisen elämyksellisyyttä. Ingvar Kamprad itse kävi Suomessa useaan otteeseen.
Ikean liikevaihto Suomessa vuonna 2013 oli 311,5 miljoonaa euroa ja tulos noin 10 miljoonaa euroa. Työntekijöitä oli 1 406. Vuonna 2020 Ikean liikevaihto elokuun lopussa päättyneellä tilikaudella oli runsaat 377 miljoonaa euroa, ja yhtiön tulos ennen veroja oli 19,2 miljoonaa euroa voitollinen.
Ikea Suomessa > Tavaratalot

Suomessa Ikea-tavarataloja on tällä hetkellä viisi: Espoon Karvasmäessä (avattu 1996), Vantaan Kuninkaalassa (2003), Raision Kuninkojalla (2008), Tampereen Lahdesjärvellä (2010) ja Kuopion Matkuksessa (2012). Lisäksi IKEA-suunnittelupisteitä on kolme: Jyväskylässä, Oulussa ja Helsingissä.
Yhtiö on kaavaillut tavaratalon rakentamista Lappeenrantaan, mutta on siirtänyt lopullisen päätöksen tekoa useaan kertaan.
Jyväskylässä vuonna 2015 avattu Ikea oli Suomen ensimmäinen lähipistemyymälä, joka toimi nettikaupan ja myymälässä tehtyjen tilausten noutopisteenä ja pienimuotoisena huonekalunäyttelynä. Liikkeessä oli myös myytävänä rajattu valikoima sisustustuotteita ja palveluita, kuten keittiöiden suunnittelupalvelu. Jyväskylän tavaratalo oli vain noin kymmenesosa normaalin Ikea-tavaratalon koosta. Nykyisin Ikean Jyväskylän toimipiste ei ole enää toiminnassa. Jyväskylän Sokokseen avattiin tämän jälkeen keittiösuunnittelustudio.
Helsingin Pasilaan , Seinäjoelle  ja Vaasan Risön alueelle on suunnitteilla Ikean tavaratalo.
Lisäksi Ruotsissa Haaparannalla, aivan Ruotsin ja Suomen rajan läheisyydessä sijaitsee vuonna 2006 avattu Ikea, joka käyttää nimeä IKEA HaparandaTornio. Haaparannan tavaratalo toimii kuitenkin Ruotsin Ikean alaisuudessa.
IKEA-museo

Kesäkuussa 2016 avattiin Etelä-Ruotsissa sijaitsevassa Älmhultin kaupungissa 7 000 neliömetrin kokoinen Ikea-museo samalla paikalla, jossa sen ensimmäinen myymälä avattiin 1950-luvulla. Myymälä toimi paikalla aina vuoteen 2012 saakka.
IKEA Family

IKEA Family on tavarataloketjun maailmanlaajuinen kanta-asiakasohjelma. Se on myös samalla matkalaukkuja, kylpyhuonetuotteita ja kirjoja sisältävä tuotemallisto. IKEA Family Live on neljästi vuodessa ilmestyvä sisustuslehti.
Uusiutuva energia

Ikea omistaa 416 tuulivoimalaa ja 750 000 aurinkopaneelia, joilla se tuotti 73 prosenttia käyttämästään energiasta vuonna 2017.
Keskustelu ja kritiikki

Johan Stenebo julkaisi vuonna 2009 entisestä työnantajastaan kirjan Totuus Ikeasta.lähde? Hän arvostelee muun muassa sitä, että Kamprad on nostanut seuraajikseen omat poikansa. Stenebo kuvailee Kampradia ja hänen poikiaan "ahdasmielisiksi ja kovaotteisiksi".lähde? Johan Stenebon mukaan "yhdelläkään pojista ei ole visioita eikä johtamistaitoja, minkä vuoksi heidän valintansa johtoon on virhe".lähde? Stenebo piti kirjassa Ikeaa yhtenä maailman suljetuimmista yrityksistä.
Ruotsalainen Uppdrag Granskning -ohjelma ja toimittaja Magnus Svenungsson paljastivat mutkikkaat omistusjärjestelyt Ikean ympärillä tammikuussa 2011. Ohjelmassa väitettiin Kampradin perustaneen vuonna 1989 salaisen säätiön, emoyhtiö Inter-Ikean yhteydessä toimivan Interogon. Inter-Ikea ja Interogon toimivat Liechtensteinissa, jolla väitettiin saavutettavan noin 11 miljoonan euron verohyöty. Kampradin avustaja Johan Stenebo kiisti ohjelman väitteet.
Ruotsalainen metsiensuojelujärjestö Skydda Skogen ilmoitti huhtikuussa 2012 aloittaneensa kampanjan Ikean ja sen oman puunhankintayhtiön Swedwoodin painostamiseksi. Järjestön mukaan Ikea on tuhonnut järjestelmällisesti ikimetsää Venäjän Karjalassa, ja järjestö on ryhtynyt keräämään allekirjoittajia vetoomukselleen, jossa vaaditaan Ikean ja Swedwoodin johtoja muuttamaan toimintatapojaan. Vuoden 2014 alkupuolella Swedwood Karelia menetti FSC-sertifikaattinsa Karjalassa. Pian tämän jälkeen Ikean Kostamuksen tehtaan ilmoitettiin siirtyvän Tihvinään.
Ikean mukaan on nimetty kognitiivinen vinouma Ikea-efekti, jonka mukaan kuluttaja antaa suhteettoman paljon painoarvoa tuotteelle, jonka rakentamiseen hän on itse osallistunut.
Kirjallisuutta

Stenebo, Johan: Totuus Ikeasta.  ((Sanningen om Ikea, 2009.) Suomentanut Anna Maija Luomi)  Helsinki:  Minerva, 2010.  ISBN 978-952-492-368-2
Torekull, Bertil: Ikea-tarina.  Helsinki:  Edita, 2007.  ISBN 978-951-37-4863-0
Goodman, P.S. and P. Finn: 12.6. A Corrupt Timber Trade. Artikkeli sivuilla 381-390 teoksessa R.W. Mansbach & E.J. Rhodes:Global Politics in a Changing World: A Reader. Cengage Learning, 2008. ISBN 0618974512, 978061897451 (Osa artikkelista luettavissa Google Booksissa.)
Dokumenttielokuvia

Sohvia samuraille (Soffa för en samuraj, 2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Inter IKEA Group FY19 year in review Ikea. Viitattu 16.9.2020. (englanniksi)
IKEA Highlights 2019 Ikea. Viitattu 16.9.2020. (englanniksi)
Ikean kotisivut (suomeksi)
Ikea sivut (ruotsiksi)
IKEA maailmalla:

  Maat, joissa on IKEA-myymälöitä
  Maat, joihin on suunnitteilla IKEA-myymälä
  Maat, joissa on ollut IKEA-myymälöitä
Ikea-tavaratalo Vantaalla.
Sisäkuva tavaratalosta Puolassa.
Sisäkuva tavaratalosta Puolassa.
Ikean kahvila Brooklynissä.
Via Baltica

Via Baltica (Baltian reitti) on maantiereitti, jota pitkin pääsee Suomesta Baltian maiden kautta Puolaan ja edelleen kaikkialle Keski-Eurooppaan. Via Baltica on osa Eurooppatietä E67.
Reitin varrella Virossa ovat Rummun entinen vankila, Ruplan hautakivi, ja entinen postitalo, nykyinen hotelli Ruunawere. Rummun vankila on osittain vajonnut veden alle. Sen ympäristössä harrastetaan lainelautailua ja talvisin siellä on retkiluistelurata. Tien varrella on myös useita kartanoja ja Luitemaan luonnonsuojelualue. Luonnonsuojelualueen jälkeen on mahdollisuus poiketa vanhalle Riian tielle, maantielle 331, jonka varrella on Neuvostoliiton aikainen kosmonauttien lomakeskus. Latvian alueella reitin varrella on Paroni Münchhausenin museo (Minhauzena muzejs). Baltian reitti kulkee Latvian pääkaupungin Riian läheltä. Riian pohjoispuolella on Saulkrastin kaupunki, joka sijaitsee Riianlahden rannalla. Samalla seudulla sijaitsevat myös Birinun palatsilinna ja Turaidan linna, jonka rakennuttivat 1200-luvulla kalparitarit. Baltian reitin varrella sijaitsevat myös Salaspilsin keskitysleirin muistomerki, Rundalen palatsi ja Bauskan linnoitus. Salaspilsin muistomerki on useita kymmeniä metrejä korkea, se on marmoria ja ihmiset voivat kulkea sen alitse. Rundalen palatsia luonnehditaan Itämeren Versailles’ksi. Se on rakennettu 1730-luvulla ja se on barokkityylinen. Bauskan linnoituksen lähellä on Bauskan kylä missä on olutpnimo. Liettuan alueella oleva nähtävyys on Siauliain ristikukkula, mistä löytyy useita kymmeniä tuhansia ristejä. Reitin varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Kedainiai ja Kaunas. Kun Baltian rettiä pitkin on saavuttu Puolaan, reitin varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Augustówin lomakaupunki, Gdanskin satamakaupunki ja Sopot, mistä löytyy hiekkarantoja. Reitin varrella on myös Białowieżan kansallispuisto.
Baltian reitin varrella nopeusrajoitukset ovat huonosti merkittyjä. Liettuassa liikennekäyttäytyminen on erilaista kuin Suomessa, Virossa ja Latviassa ja tämä aiheuttaa joskus vaaratilanteita. Baltian reitin maissa kelpaa suomalainen ajokortti. Baltian maissa ja Puolassa täytyy käyttää heijastinliiviä, kun astutaan ulos autosta pimeään aikaan. Jos matkaan lähdetään yrityksen autolla tai toisen ihmisen omistamalla autolla, on mukana oltava monikielinen valtakirja. Suomalaisen liikennevakuutuksen todisteeksi voidaan hankkia vihreä kortti. Kelasta voi hankkia Eurooppalaisen sairaanhoitokortin, joka auttaa julkisessa sairaanhoidossa. Talvella Baltian maissa on käytettävä talvirenkaita ja siellä kelpaavat nastarenkaat, mutta ne ovat Puolassa kiellettyjä.
Aiheesta muualla

https://www.rantapallo.fi/automatkailu/via-baltican-kiinnostavimmat-paikat-8-syyta-lahtea-legendaariselle-automatkale/%5Bvanhentunut+linkki%5D
Jonne Junkkarinen

| Jonne Junkkarinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jonne Junkkarinen
Syntynyt: 18. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  Puolustaja
Seura:  Happee
Pelinumero:  27
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2010– | Happee | 205 (36+72=108) | 205 (36+72=108) |
Maajoukkue
| 2013– | Suomi | 31 (7+7=14) | 31 (7+7=14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. heinäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. heinäkuuta 2017.
Jonne Junkkarinen (s. 18. syyskuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja ja maailmanmestari. Junkkarinen edustaa seuratasolla jyväskyläläistä Happeeta. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Junkkarinen aloitti ammattilaisuransa Salibandyliigassa kaudella 2010–2011 jyväskyläläisessä Happeessa, jossa on pelannut koko ammattilaisuransa. Hän on tehnyt 147 runkosarjaottelussa 25 maalia ja antanut 57 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä Junkkarinen on tehnyt 11 maalia ja 15 syöttöpistettä 58 ottelussa. Hän on saavuttanut yhden SM-kullan, yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Junkkarinen debytoi Suomen maajoukkueessa vuonna 2013. Hän oli mukana Riian MM-kilpailuissa 2016, jossa saavutti maailmanmestaruuden. Junkkarinen on pelannut maajoukkueessa 31 ottelua, joissa on tehnyt seitsemän maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä.
Woodlands (Singapore)

Woodlands Singaporen kartalla.
Woodlandsin MRT-asema.
Woodlands, joskus myös Woodlands New Town on yksi Singaporen lähiöistä. Se sijaitsee Singaporen pääsaaren pohjoisosassa.
Nimestään (engl. Woodlands eli "Metsämaa") huolimatta itse alueella ei ole yhtään metsää. Se on Singaporen portti Malesiaan, sillä Woodlandsin luoteisesta kärjestä lähtee tie salmen yli Malesian puolelle.
Alueella on lähinnä asuinrakennuksia. Niiden lisäksi siellä on yksi puisto ja Causeway Point -niminen suuri ostoskeskus.
Liikenne

Woodlandsissa on viisi Mass Rapid Transit- eli MRT-asemaa: Marsiling, Woodlands ja Admiralty, jotka ovat North South Line -linjalla, sekä Woodlands North ja Woodlands South Thomson–East Coast Line -linjalla, joka kulkee myös Woodlandsin aseman kautta.
Koulutus

Tekninen ammattikorkeakoulu Republic Polytechnic sijaitsee Woodlandsissa. Siellä toimii myös urheilupainotteinen sisäoppilaitos Singapore Sports School.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Woodlands (Singapore) Wikimedia Commonsissa
Vectron

| Siemens Vectron |
| --- | --- |
 Siemens Vectron (Dieselversio)
Perustiedot
Tyyppi:  sähköveturi
Liikennöitsijä:  Useita, Suomessa VR
Valmistaja:  Siemens Mobility
Valmistusvuodet:  2010–
Numerointi:  Suomessa 3301–3380
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  160 km/h ,200 km/h tai230 km/h
Paino:  80 – 90 t
Pituus:  18 980 mm
Leveys:  3 012 mm
Korkeus:  4 310 mm
Raideleveys:  1 435 mm   1520 mm  1524 mm
Pyörästö:  Bo'Bo
Pyörästön pituus:  13 800 mm
Suurin akselipaino:  Enintään 22,5 t
Pyörän halkaisija:  1 250 mm  (uusi)  1170 mm (kulunut)
Moottorin teho:   
 • jatkuva teho:  5 200 kW tai 6 400 kW
Vetovoima:  300 kN
 Vectronin ajopöytä
Vectron on Siemens Mobilityn valmistama vuonna 2010 esitelty veturi. Vectron on suunniteltu sähköveturiksi, jonka Last Mile -versiossa on lisäksi yksi tai kaksi Steyrmotorsin 180 kW dieselgeneraattoria, mutta siitä on tarjolla myös pelkästään 2400 kW dieselmoottorilla varustettu versio Vectron DE sekä Dual Mode -versio, jossa on sekä ajojohtimesta virtansa saava 2200 kW sähkökäyttö että tehokas 950 kW dieselmoottori.
Tilaajat ja käyttäjät

| Yritys | Tyyppi | Lukumäärä | Tilausaika | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Railpool | 15 kV 16,7 Hz | 6 | 2010 | Ensimmäinen tilaaja. Railpool on rautatiekalustoa leasing-vuokraava yhtiö. Veturit on tarkoitettu rahtikuljetuksiin Saksan ja Itävallan alueille. |
| FuoriMuro | 3 kV DC | 2 | 2012 | Yksityinen italialainen yhtiö. |
| DB Schenker Rail Polska | 3 kV DC | 23 | 2012 | Rahtikuljetuksiin Puolassa. Toimitukset vuosina 2012–2015, (optio 13 lisäveturista). |
| MRCE | AC | 15 | 2013 | 160 km/h -versio. Vetureita on mahdollista käyttää useilla erilaisilla sähköistysjärjestelmillä. Tilaaja on leasing-yhtiö, todennäköiset käyttöalueet ovat Saksa, Itävalta ja Unkari. |
| BoxXpress | AC | 4 | 2013 | Rahtikuljetuksiin Saksan ja Itävallan alueella. BoxXpress on rahtikuljetuksiin erikoistunut yksityinen yhtiö joka kuljettaa rahtia Saksan satamien ja sisämaan välillä. |
| CargoServ |  | 1 | 2013 |  |
| Paribus Capital | AC | 2 | 2013 | Leasing-yhtiö. Veturit vuokrataan edelleen ruotsalaisille liikennöitsijöille. |
| VR Group | 25 kV 50 Hz AC | 80 | 2013 | Toimitukset alkoivat 2017 kymmenen veturin sarjalla. Loput veturit toimitetaan 2018–2026. Veturit muokataan operoimaan kylmissä olosuhteissa (−40 °C). Veturit varustetaan ”viimeisen mailin” dieselmoottoreilla, joilla veturi voi esim. noutaa kuorman sähköistämättömältä teollisuus- tai satamaraiteelta. |
| CFI | 3 kV DC | 2 | 2014 | 2 tasavirtakäyttöistä veturia toimitettu Compagnia Ferroviaria Italianalle (CFI). Veturit on varustettu "viimeisen mailin" dieselmoottoreilla |
| ELL | AC/MS | 50 (up to) | 2014 | ELL European Locomotive Leasing) on vetureita leasing-vuokraava yhtiö, (osa Kohlberg Kravis Roberts (KKR)-yhtiötä. Vaihtovirtakäyttöiset (AC) veturit vuokrataan käyttäjilleen Saksassa, Itävallassa ja Puolassa ja monivirtatekniikkaa käyttävät (MS) Puolaan, Slovakiaan ja Tšekin tasavaltaan. |
| mgw Service |  | 1 | 2014 | Toimitettu elokuussa 2014. |
| Railpool |  | 5 | 2014 | Lisätilaus. |
| MRCE | 15kV AC | 20 | 2014 | Kesäkuu 2014; 20 6,4MW 200 km/h ETCS-järjestelmällä varustettua veturia |
| BoxXpress |  | 4 | 2014 | Toimitukset syyskuusta 2014. |
| Wiener Lokalbahnen Cargo GmbH (WLC) |  | 1 | 2014 | Ei tarkempia tietoja. |
| DB Cargo | Dual Mode Dual Mode light | 100 46 | 2020 | Toimitukset 2023 alkaen. Lisäksi 229 optiota |
| Fenniarail | 25 kV 50 Hz AC | 3 | 2021 | Toimitukset alkoivat 2023, lisäksi 2 käyttämätöntä optiota. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vectron Wikimedia Commonsissa
Toybullterrieri

| Toybullterrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Englanti,  Iso-Britannia
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  seura- ja vahtikoira, tuholaisten torjunta
Muita nimityksiä:  Toy Bull Terrier, Toy Bull
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  4–5 kg
Väritys:  valkoinen, brindle tai musta
Toybullterrieri (Toy Bull Terrier) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Ulkonäkö

Toybullterrieri oli kääpiökoira, joka oli useimmiten riittävän pieni mahtuakseen kannettavaksi taskussa. Sillä oli omenanmuotoinen pää ja tavallista bullterrieriä suipompi kuono, minkä vuoksi siltä puuttui tälle ominainen päänmuoto. Sillä oli pystyt korvat, rotanhäntä ja lyhyt karvapeite. Toivottu väritys oli valkoinen, mutta myös juovikas (brindle) ja musta hyväksyttiin. Paino oli noin 4–5 kg, mutta äärimmäisillä yksilöillä jopa alle 1,4 kg.
Luonne ja käyttäytyminen

Toybullterrieri oli omistajaansa kohtaan lempeä, iloinen ja eloisa. Se oli kuitenkin myös sisukas, itsevarma ja rohkea. Sanottiin, että ainoa keino estää sitä hyökkäämästä sitä kymmenen kertaa suurempien koirien kimppuun oli, että sen omistaja juoksi pois paikalta niin nopeasti kuin suinkin mahdollista - toybullterrieri seurasi tässä tapauksessa häntä. Eräs yksilö oli kerran valmis hyökkäämään jopa karjalauman kimppuun, mutta se sai kaviosta päähänsä.
Rotu oli paitsi sylikoira, myös hyvä vahti ja jyrsijöiden tappaja.
Alkuperä

Kääpiöbullterrieriä jalostettiin systemaattisesti entistä pienemmäksi, kunnes saatiin aikaan rotu joka lukeutui yhdeksi maailman pienimmistä. 1800-luvulla toybullterrieri oli verrattain suosittu. 1900-luvun alussa se alkoi kuitenkin harvinaistua, ja sen esiintymisalue rajoittui Lontoon East Endiin ja Midlandsin kaivosalueille.