stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eesti Maaülikooli SK

Eesti Maaülikooli SK  on viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaava salibandyseura.
Eesti Luterlik Rahuühendus

Eesti Luterlik Rahuühendus on Virossa toimivien vanhoillislestadiolaisten yhdistyksen nimi. Vuonna 1996  perustetun yhdistyksen kotipaikka on Tartto. Seuratoimintaa on myös Tallinnassa ja toisinaan muillakin paikkakunnilla. Virossa järjestetään kesäkuukausia lukuun ottamatta seuroja yhtenä viikonloppuna kuukaudessa yleensä niin, että perjantaina ja lauantaina pidetään seurat Tartossa ja sunnuntaina Tallinnassa. Seurapuhujat ovat Suomesta tulleita lähetyspuhujia. Puheet tulkataan viroksi. Seurapaikkoina ovat kirkot ja paikallisten vanhoillislestadiolaisten kodit.
Diplomi

AACD:n diplomi
Diplomi (kreik. δίπλωµα. díplōma, tarkoittaa "taitettua paperiarkkia") on asiakirja, jolla myönnetään esimerkiksi arvo. Sillä voidaan tarkoittaa myös kunniakirjaa. Diplomin voi myöntää oppilaitos osoitukseksi tutkinnon suorittamisesta. Latinan kielessä se on tarkoittanut matkustavalle annettua suojeluskirjettä.
Sana diplomi- on aikaisemmin tarkoittanut tutkintonimikkeessä korkeakoulutasoista oppiarvoa mutta sen käyttö on laajentunut. Esimerkkejä korkeakoulututkinnoista ovat diplomi-insinööri ja diplomiekonomi.
Samasta kreikan kielen kantasanasta ovat lähtöisin myös sanat diplomaatti ja diplomatia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diplomi Wikimedia Commonsissa
Dawn (albumi)

| Dawn Eloy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu - syyskuu 1976, Tonstudio Nedeltschev, Köln, Länsi-Saksa
 Julkaistu: joulukuu 1976
 Tuottaja(t): Eloy
 Tyylilaji: progressiivinen rock, space rock
 Kesto: 47.10
 Levy-yhtiö: HÖR ZU (1C 062-31 787)
Eloy muut julkaisut
| Power and the Passion 1975 | Dawn 1976 | Ocean 1977 |
Dawn on saksalaisen Eloyn viides studioalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Eloy, sanat Jürgen Rosenthal
Kappaleet > A-Puoli

Awakening – 2.39
Between the Times – 6.07
Between the Times – 1.50
Memory Flash – 1.56
Appearance of the Voice – 1.12
Return of the Voice – 1.08
The Sun-Song – 4.55
The Dance in Doubt and Fear – 4.28
Lost!? (Introduction) – 5.20
Kappaleet > B-Puoli

Lost!? (Introduction) – 5.01
The Midnight-Fight/The Victory of Mental Force – 8.10
Gliding Into Light and Knowledge – 4.16
Le Réveil du Soleil/The Dawn – 6.48
Kokoonpano

Frank Bornemann – sähkökitara, akustinen kitara, laulu
Detlev Schmidtchen – urut, piano, mellotron, MiniMoog, RMI keyboard computer, kitara, taustalaulu
Klaus-Peter Matziol – basso, taustalaulu
Jürgen Rosenthal – rummut, lautaset, kellopeli, gongi, timbaalit, patarummut, puukala, rototom
Sinfoniaorkesteri
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Dawn discogs.com -sivustolla
Dawn progarchives.com -sivustolla
Domžale

| Domžale |
| --- | --- |

 Domžale
Valtio:   Slovenia
NUTS 2 -aluejako:  Länsi-Slovenia
Perinteinen alue:  Gorenjska
Tilastollinen alue:  Osrednjeslovenska
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,2 km²
Korkeus:  336 m
Väkiluku (2021):  13 102
 – Väestötiheys:  2 550 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Domžale on kaupunki Slovenian Gorenjskan perinteisellä alueella ja Osrednjeslovenskan tilastollisella alueella. Kaupungissa asuu 13 102 asukasta. Väestötiheys on 2 550 asukasta neliökilometrillä pienen pinta-alan vuoksi, joka on vain 5,2 neliökilometriä.
Eesti Kosmosebüroo

Eesti Kosmosebüroo on Viron valtion avaruustoimisto, joka perustettiin Enterprise Estonia -organisaatioon hallinnoimaan Viron avaruustoimintaa, etenkin Viron toimintaa Euroopan avaruusjärjestössä, International Astronautical Federationissa, EURISY-organisaatiossa sekä EUMETSAT-sääsatelliittiorganisaatiossa.
Viron avaruuspolitiikan määrittelee Viron elinkeino- ja viestintäministeriön avaruusneuvosto. Tarton observatorio vastaa avaruustieteestä ja kaukokartoituksesta. EU:n tutkimuksen puiteohjelman avaruusasiat koordinoi Archimedes-säätiö.
Vuodesta 2010 lähtien Viron parlamentilla on ollut avaruustutkimuksen tukiryhmä Kosmose valdkonna toetusrühm, jonka puheenjohtaja on Anne Sulling.
Aiheesta muualla

Estonian Space Office
Eetu Sikkinen

Eetu Sikkinen 2022
Eetu Sikkinen (s. 28. heinäkuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa yhdeksän ottelua ilman tehopisteitä. Hän edustaa Suomea miesten MM-kilpailuissa 2021.
Sikkinen on edustanut Salibandyliigassa Classicia kaudesta 2015–2016 alkaen. Hän on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2016, 2017, 2018, 2019 ja 2021. Kausi 2019–2020 keskeytettiin koronavirusepidemian vuoksi.. Sikkinen on ennen kauden 2021–2022 alkua pelannut liigassa 145 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 41 maalia ja antanut 56 maalisyöttöä, sekä 61 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja saanut kymmenen syöttöpistettä.
Eero Vanhatalo

Eero Vanhatalo (22. maaliskuuta 1936 – 11. joulukuuta 2007 Tampere) oli suomalainen runoilija.
Vanhatalo työskenteli  A-klinikan johtajana. Hänet palkittiin 1959 J. H. Erkon kirjoituskilpailussa ja hänen runojaan ilmestyi ensimmäisen kerran Nuoren Voiman Liiton runoantologiassa Kymmenen (Otava 1960). Seuraavan kerran Vanhatalon runoja julkaistiin vasta 1996. Vanhatalo teki myös käsikirjoituksia televisio-ohjelmiin.
Vanhatalo käytti salanimeä Kalervo Johannes yhdessä  Uula Erosen kanssa.
Teoksia

Tampereen reumayhdistys vuosina 1947-1967. Tampere 1967
Ilmaan heitetty kivi : runoja ja simppeleitä. A-klinikkasäätiön raporttisarja n: o 20. A-klinikkasäätiö, Helsinki 1996
Parkinson x krematorio : runoja taudista ja elämästä. Atena, Jyväskylä 1997
Käyttörunoja vuosien varrelta. A-klinikkasäätiön moniste 20. A-klinikkasäätiö, Helsinki 2000
Pihkatuuli : runoja maisemista ja ihmisistä. MC-pilot, Tampere 2000
Tapa hengittää. MC-pilot, Tampere 2002
Kylmällä kivellä : runoja. Pilot-kustannus, Tampere 2003
Matka korvien välissä : mietteitä. Pilot-kustannus, Tampere 2004
Meidän yliopisto : Mansikkamäen kansakoulu 1896-1972 ; toimittaja Mirja Vanhatalo ; työryhmä Kari Manninen, Juha-Pekka Mattila, Eero Vanhatalo. Pertunmaa 2005
Eero Kiviranta

Eero Johannes Kiviranta (27. elokuuta 1917 Turku – 1. kesäkuuta 1989) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti niin kaunokirjallisuutta kuin tietokirjojakin. Hän voitti kirjallaan Sellaista se on Pohjoismaisen romaanikilpailun 1943.
Teoksia

Iskujoukossa Kannaksella : rintamamuistelmia.  Karisto 1940
Ryhmä Liiri : Elämyksiä korsussa ja tulilinjoilla.  Karisto 1940
Sotapolulla Sortavalaan.  Karisto 1941
Kuukausi vihollisleirissä : viiden nuorukaisen seikkailuja.  Karisto 1942
Sotatoverit : kertomuksia sotakoirista ja -hevosista.  WSOY 1942
Sellaista se on : erään taistelevan joukkueen tie.  Gummerus 1943
Kehvonen ulos! : koululaisromaani.  Karisto 1946
Ohjelmistoa iltama- ym. tilaisuuksiin.  Valistus 1946
He nousevat : muistelmia, kuvia ja novelleja invalidien elämästä.  Valistus 1947
Mitä meistä tulee? : nuorten elämänuran valinnan opas, tekijät Niko Oksanen ja Eero Kiviranta.  Otava 1947
Nuorten kirjailijain ryhmä 13.  1947
Ennen muita maaliin eli kilpa-autoilijan alkutaival.  Valistus 1948
Arjesta juhla : ohjelmistoa juhlien järjestäjille, toimittanut Eero Kiviranta.  Valistus 1949
Seuratalojen somistelu, tekijät Kaarina Korppi ja Eero Kiviranta.  Valistus 1950
Ohjelmaa omasta takaa.  Valistus 1951
Karvakorvan seurakuntaa : eläintarinoita.  Valistus 1953
Surmanajon sankari.  Karisto 1953
Muidenkin iloksi, koonnut Eero Kiviranta.  Valistus 1955
Tule, näytelkäämme! : nuorten näytelmiä, koonnut Eero Kiviranta.  Valistus 1955
23 rapsodiaa ja melodraamaa, toimittanut Eero Kiviranta.  Valistus 1956
Me esitämme : ohjelmistoa juhlien järjestäjille, toimittanut Eero Kiviranta.  Valistus 1958
Urheilukaskut.  Karisto 1963
Terveyden tietolaari.  Karisto 1964
Sovinnolla solakaksi.  Karisto 1970
"Ässien ässä" sodan taivaalla : Eino Ilmari Juutilaisen tarinaa.  Alea-kirja 1978
Urheilufysiologian perustieto, kuvat ja piirrokset  Ville Aroniemi.  Scandia Kirjat, Jyväskylä 1980
Ole oma parantajasi : terveyden niksikirja.  Scandia Kirjat, Jyväskylä 1984
E. M. Staf

E. M. Staf puolisonsa Ailin kanssa vuonna 1933.
Emil Martinus (Martti) Staf (5. toukokuuta 1906 Tampere – 2. kesäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen lehtivalokuvaaja, joka kuvasi erityisesti Tamperetta ja tamperelaisia. Hän käytti taiteilijanimeä E. M. Staf.
Staf aloitti lehtikuvaamisen toimiessaan tamperelaisen Aamulehden autonkuljettajana 1925–1927 ja hän oli Aamulehden valokuvaajana vuoteen 1931 saakka. Hän opiskeli sitten valokuvausta harjoittelijana helsinkiläisessä Aarne Pietinen Oy:n valokuvaamossa 1931–1932 ja palattuaan Tampereelle perusti vaimonsa Olga Stafin kanssa Valokuvausliike E.M. Stafin. Staf kuvasi useille eri lehdille puoluekannasta riippumatta ja suoritti myös teollisuuskuvausta ja teatterikuvausta.  Staf oli mukana perustamassa Tampereen Kameraseuraa ja Tampere-Seuraa 1930-luvulla sekä sotien jälkeen Lehtikuvaajat ry:tä. Hän lopetti ammattimaisen valokuvaamisen jäätyään eläkkeelle 1976.
Kuvateoksia

25 vuotta Epilässä: Oy. Epilän nahkatehdas ab. Etsaukset J. Raunio. Valokuvannut V. O. Kanninen, E. M. Staf, V. Smolnikoff. Epilän nahkatehdas, Tampere 1952.
Tampereen kasvot: Kuvateos sinisten järvien kaupungista. Kuvaus E. M. Staf. Tampere-seuran julkaisuja 26. Tampere 1963.
Staf: E. M. Stafin näyttely Hämeen museossa 17.11.1995–10.3.1996. Toimittanut Marjo-Riitta Saloniemi. Tampereen museoiden julkaisuja 36. Tampereen museot – Tampereen kaupungin kulttuuritoimisto, Tampere 1995.
Kirjallisuutta

Runeberg, Tutta & Wallius, Ossi: ”Kuvaajaksi vaikka kiipeämällä”, Ammatti: Lehtikuvaaja. Välähdyksiä suomalaisen lehtikuvaajan työstä 1920-luvulta 1960-luvun lopulle, s. 28–39.  (Stafin haastattelu ja kuvia)  Kustannus-Mäkelä, Suomen Lehtikuvaajat ry, 1985.  ISBN 951-9063-79-X.
Diplomacy
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.diplomacy.fi/helsinki.php (Arkistoitu – Internet Archive) : Arkadiankadun Diplomacy-kerho, aktiivisin suomalainen Diplomacy-kerho
http://www.lautapeliseura.fi : Suomen lautapeliseura (entinen Suomen Diplomacy Seura)
Domingos Paciência

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Domingos José Paciência Oliveira
Syntymäaika: 2. tammikuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Leça de Palmeira, Matosinhos, Portugali
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1987–1997 1997–1999 1999–2001 |  FC Porto  CD Tenerife  FC Porto | 232 (97) 50 (6) 31 (9) |
Maajoukkue
| 1989–1998 |  Portugalin maajoukkue | 35 (9) |
Valmennusura
2001–2004 2004–2005 2006–2007 2007–2009 2009–2011 2011–2012 2013 2014 2014–2015 2015 2017–2018:  FC Porto B (apuv.)  FC Porto B  UD Leiria  Académica de Coimbra  SC Braga  Sporting CP  RC Deportivo de La Coruña  Kayserispor  Vitória FC  APOEL FC  CF Os Belenenses
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Domingos Paciência (s. 2. tammikuuta 1969) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana

Domingos hankki jalkapallo-oppinsa FC Porton juniorijoukkueissa, joihin hän liittyi 13-vuotiaana. Edustusmiehistöön hän nousi kaudella 1987–1988. Domingos nousi tulevina vuosina yhdeksi Porton avainhyökkääjistä ja voitti kymmenen Porto-kautensa aikana seitsemän liigamestaruutta. Vuonna 1990 hänet valittiin Portugalin vuoden jalkapalloilijaksi. Kaudella 1995–1996 Domingos voitti mestaruuden ohella myös liigan maalikuninkuuden.
Kaudeksi 1997–1998 Domingos siirtyi Espanjaan CD Tenerifen joukkueeseen, kun Mário Jardelin tulo vähensi peliaikaa Portossa. Domingos pelasi Tenerifessä kaksi kautta, joista jälkimmäinen oli sekä hänelle että seuralle murheellinen. Domingos onnistui vain kertaalleen maalinteossa ja seura putosi pääsarjasta. Domingos palasi epäonnisen kauden jälkeen takaisin Portoon, mutta ei enää kyennyt pääsemään huipputasolle. Hän lopetti uransa 32-vuotiaana kauden 2000–2001 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Domingos edusti Portugalia kaikkiaan 35 A-maaottelussa, joissa hän teki yhdeksän osumaa. Hän oli mukana EM-kisoissa 1996, joissa Portugalin tie katkesi puolivälieriin.
Meriitit pelaajana

Portugalin mestaruus (7): 1988, 1990, 1992, 1993, 1995, 1996, 1997
Portugalin cup (5): 1988, 1991, 1994, 2000, 2001
Portugalin supercup (6): 1991, 1992, 1994, 1995, 1999, 2000
Portugalin vuoden pelaaja: 1990
Ura valmentajana

Valmennusuransa Domingos aloitti Porton organisaatiossa vuonna 2001 ja toimi ensin kolme vuotta B-joukkueen apuvalmentajana ja kaudella 2004–2005 päävalmentajana. Valmennustehtävien ohella hän suoritti valmentajatutkinnon ja toukokuun lopulla 2006 hänestä tuli pääsarjaseura UD Leirian päävalmentaja. Domingosin johdolla Leiria pelasi hyvää kautta, mutta hän jätti tehtävänsä jo maaliskuussa 2007 riitauduttuaan seuran johdon kanssa.
Domingos palasi valmennustehtäviin syyskuussa 2007 Académica de Coimbran päävalmentajana. Jälleen Domingos teki seuroineen hyvää jälkeä ja joukkue voitti kaudella 2007–2008 kahdesti SL Benfican. Kaudella 2008–2009 Domingos johdatti Académican liigassa seitsemänneksi, mikä oli seurahistorian paras sijoitus 24 vuoteen.
Kauden jälkeen Domingos jätti Académican ja siirtyi SC Bragan päävalmentajaksi. Alku uudessa seurassa oli vaisu, ja Braga putosi Eurooppa-liigassa kolmannella karsintakierroksella IF Elfsborgille. Liigassa meno parani kauden vanhetessa, ja lopulta Domingos johdatti Bragan upeasti liigakakkoseksi, mikä oli seurahistorian paras saavutus. Kaudella 2010–2011 Bragan vauhti liigassa oli hieman edelliskautta vaisumpaa, mutta lopulta seura oli kuitenkin neljäs. Kauden kruunasi Eurooppa-liigan historiallinen finaalipaikka. Mestaruus jäi haaveeksi, kun Domingosin kasvattajaseura FC Porto oli loppuottelussa vahvempi. Domingos jätti Bragan finaalin jälkeen.
Toukokuun lopussa 2011 Domingos siirtyi Sporting Lissabonin peräsimeen. Domingos johdatti Sportingin Portugalin cupin loppuotteluun neljän vuoden tauon jälkeen, kun CD Nacional kaatui välierissä yhteismaalein 5–3. Hän sai kuitenkin potkut tehtävästään helmikuun puolivälissä Sportingin ollessa liigassa neljäntenä 16 pisteen päässä kärjestä.
31. joulukuuta 2012 Domingos allekirjoitti ensimmäisen valmennussopimuksen kotimaansa ulkopuolelle, kun Espanjan Primera Divisiónissa viimeiseksi juuttunut RC Deportivo de La Coruña palkkasi hänet valmentajaksi.  Paciêncin debyttiottelu Deportivon peräsimessä päättyi yllätysvoittoon Málagaa vastaan, mutta neljä perättäistä tappiota johtivat lopulta hänen potkuihinsa helmikuun puolivälissä 2013.
Tammikuussa 2014 Paciência teki puolitoistavuotisen sopimuksen Turkin Superliigassa pelaavan Kayserisporin kanssa.  Kayserispor voitti Paciêncian johdolla vain yhden ottelun seitsemästä pelaamastaan ja portugalilainen sai potkut jo maaliskuussa 2014.
Toukokuussa 2014 Paciência palasi Portugaliin Vitórian päävalmentajaksi.  Tulokset eivät kuitenkaan tyydyttäneet ja 11 tappion rasittama valmentaja sai potkut tammikuussa 2015.
Kyproslaisseura APOEL FC palkkasi Paciêncian valmentajakseen toukokuussa 2015.  Hän valmensi seuraa kahdessa viimeisessä liigaottelussa, joissa APOEL varmisti Kyproksen mestaruuden. Syksyllä 2015 APOELin seurajohdon asettamat tavoitteet eivät kuitenkaan täyttyneet, kun seura hävisi Mestarien liigan karsinnoissa FK Astanalle ja Kyproksen supercupin finaalissa AEL Limassolille. Seura erotti Paciêncian elokuun lopussa 2015.
Huhtikuussa 2017 Paciênciasta tuli CF Os Belenensesin päävalmentajana. Hän sai potkut tehtävästään tammikuun puolivälissä 2018.
Meriitit valmentajana

Kyproksen mestaruus: 2015
Eurooppa-liigan hopeaa: 2011
Portugalin mestaruus
Hopeaa: 2010
EPIC

Embedded Platform for Industrial Computing (EPIC) on teollisuustietokoneisiin suunniteltu yhden piirilevyn tietokoneen emolevymuoto (engl. form-factor). EPIC sijoittuu EBX:n ja PC/104:n väliin.
Se on suunnattu lähinnä sulautettuihin järjestelmiin ja sallii tehokkaammat suorittimet kuin aikaisemmat standardit ja mahdollistaa PCI Express -väylän käytön.
EPIC-standardi on luotu viiden lähinnä yhdysvaltalaisen tietotekniikka-alan yrityksen – WinSystems, Ver-saLogic, Octagon Systems, Micro/sys ja Ampro – yhteistyönä. EPIC on avoin standardi, josta ei tarvitse maksaa lisenssimaksuja.
Mitat

EPIC on kooltaan 115 mm × 165 mm (4.5” × 6.5”). EPIC tukee myös PC/104:n kaltaisia kerroksittaisia moduuleja.
Aiheesta muualla

http://www.epic-sbc.org/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Doomsday Machine (kappale)

| ”Doomsday Machine” Arch Enemy |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Doomsday Machine
 Julkaistu: helmikuuta 2005
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 04.01
 Levy-yhtiö: Century Media
Arch Enemyn muut singlet
|   | ”Doomsday Machine” 2005 | ”War Eternal” 2014 |
Doomsday Machine on ruotsalaisen melodisen death metallin yhtyeen Arch Enemyn single, joka julkaistiin vuoden 2005 helmikuussa levymerkillä Century Media Records.
Kappaleet

Nemesis – 04.01
I Am Legend / Out for Blood – 05.03
Kokoonpano

Angela Gossow – laulu
Michael Amott – kitara
Christopher Amott – kitara
Sharlee D’Angelo – basso
Daniel Erlandsson – rummut
Aiheesta muualla

Albumi Doomsday Machine (kappale) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Einiosaurus

| Einiosaurus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  †Marginocephalia
Osalahko::  †Ceratopsia
Yläheimo::  †Ceratopsoidea
Heimo::  †Ceratopsidae
Alaheimo::  †Ceratopsinae
Suku::  †Einiosaurus  Sampson, 1994
Laji::  procurvicornis
Kaksiosainen nimi
 Einiosaurus procurvicornis  Sampson, 1994 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Einiosaurus oli keskikokoinen sarvinaamojen osalahkoon kuulunut dinosaurus. Sen kaulassa oli kaulus, jossa oli aaltomainen reunus. Kauluksessa oli kaksi pitkää ylöspäin osoittavaa sarvea. Se eli metsissä ja söi kasveja. Sarvet olivat luultavasti puolustautumista että koristautumista varten. Vuonna 1985 löydettiin viisitoista Einiosaurus-fossiilia samasta paikasta Yhdysvalloissa. Niiden arveltiin kuuluneen samaan laumaan ja kuolleen yhdessä.