stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ydinasevakoilu
Manhattan-projekti

Manhattan-projektin aikana tuli esiin useita vakoilutapauksia, joissa tiedemiehet tai teknikot välittivät pommin kehityksestä ja rakenteesta tietoja Neuvostoliittoon. Useimmat tapauksista tulivat esiin 1950-luvulla. Tuolloin Yhdysvalloissa vallitsi antikommunistinen vastainen mieliala, joten tapausten varsinaisten tapahtumien kulku on kiistanalainen.
Eräs tunnetuimpia tunnustettuja Manhattan-projektin vakoilutapauksia liittyi brittifyysikko Klaus Fuchs välittämiin tietoihin. Siitä missä määrin vakoilusta oli hyötyä Neuvostoliiton ydinaseohjelmalle, on eri näkemyksiä. Epäselvää on miten Fuchsin hyvin teoreettiset tiedot auttoivat ydinaseiden kehittämisessä. Kuitenkin se tapa, jolla ohjelman johtajat Igor Kurtšatov ja Lavrenti Berija käyttivät tietoja on johtanut näkemykseen, jonka mukaan tiedot eivät nopeuttaneet kehitystyötä. Näkemyksen mukaan Berija ja Kurtšatov käyttivät tietoja pääasiassa omien tiedemiestensä tekemien päätelmien tarkistamiseen, eivätkä he antaneet tietoja tutkijoiden käyttöön. Myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet, että Neuvostoliiton ydinaseohjelman suurimmat hankaluudet eivät niinkään liittyneet itse aseen suunnitteluun vaan fissioon tarvittavien materiaalien hankintaan. Neuvostoliitolla ei ohjelman alussa ollut käytössään uraanivarastoja.
Israel

Vuonna 1986 Dimonan tutkimuslaitoksessa työskennellyt teknikko Mordechai Vanunu paljasti Israelin ydinaseohjelman Britannian lehdistölle vahvistaen yleisen käsityksen siitä, että Israelilla oli pitkälle kehittynyt ydinaseohjelma. Mossadille työskennellyt nainen houkutteli Vanunun Italiaan, jossa hänetkaapattiin ja salakuljetettiin Israeliin. Siellä hänet tuomittiin maanpetoksesta ja vakoilusta pitkään vankeuteen. Israel ei kuitenkaan vahvistanut tai kiistänyt ydinaseohjelman olemassaoloa.
Vanunun osallistumisesta vakoiluun on eri näkemyksiä. Vanunu itse sanoo halunneensa paljastaa salaisen ja laittoman toiminnan, mutta hänen vastustajansa pitävät häntä petturina.
Kiina

Vuonna 1999 Yhdysvaltain edustajainhuoneen raportti paljasti Yhdysvaltain turvallisuusviranomaisten uskovan, että Kiinan kansantasavalta vakoili Yhdysvaltain ydinaselaboratorioita. Raportin mukaan Kiina oli onnistunut hankkimaan salaiseksi luokiteltuja tietoja kaikista Yhdysvaltain kehittyneimmistä ydinasekärjistä 1970-luvulta alkaen. Yhdysvaltain viranomaiset olivat ilmeisesti melko tietämättömiä ydinvakoilusta vuoteen 1995 saakka.
Raportin tutkimukset ja The New York Times -sanomalehden paljastusartikkeli maaliskuussa 1999 johtivat Los Alamosissa työskennelleen Wen Ho Leen pidätykseen. Leetä lopulta kuitenkin syytettiin ainoastaan tietojen väärinkäsittelystä.
Uudemman Yhdysvalloissa tehdyn selvityksen mukaan Kiinan vakoilu on ollut vuosina 2000-2022 pitkäkestoista ja määrältään laajempaa kuin Neuvostoliiton aikoinaan tekemä vakoilu. 2000-luvulla Kiinan vakoilu on ollut sekä kaupallista vakoilua suuryrityksiin, teollisuuteen ja tutkimuslaitoksiin suuntautuen (esimerkiksi  autoteollisuuden ja tietotekniikan toimialoilla) että turvallisuuteen ja sotilaalliselle sektorille suuntautunutta vakoilua. Myös ydin- ja ohjustekniikka sekä asejärjestelmiä on vakoiltu 2000-luvulla. Erityisesti 2010-luvulta lähtien hyvin huomattavan osan vakoilusta ovat tehneet Kiinan valtion omat tai tukemat hakkerit tietoteknisin keinoin.
Pakistan

Tammikuussa 2004 Pakistanilainen ydinfyysikko, tohtori Abdul Qadeer Khan (1936–2021) tunnusti myyneensä ydinaseteknologiaa Libyaan, Iraniin ja Pohjois-Koreaan. Khan myi uraanin rikastamisessa käytettävien kaasusentrifugien piirustuksia, kiinalaisia ydinkärkien suunnitelmia ja myi myös valmiita sentrifugeja. Khanin vei alankomaalaisesta uraaninrikastamislaitoksesta kaasusentrifugin suunnitelmat ja käyttäneen näitä Pakistanin ydinaseohjelman aloittamiseksi. Khan pidätettiin 31. tammikuuta 2004 ydinteknologian välittämisestä muihin maihin. Helmikuun 4. päivänä hän kertoi Pakistanin televisiolle nauhoitetussa kannanotossaan ottavansa täyden vastuun toimistaan. Seuraavana päivänä Pakistanin presidentti Pervez Musharraf ilmoitti armahtaneensa Khanin, mutta tämä joutui jäämään kotiarestiin vuoteen 2009 saakka. Pakistanin valtio kiistää osallistuneensa vakoiluun, mutta kieltäytyy luovuttamasta Khania Kansainvälisen atomienergiajärjestön kuulusteltavaksi.
Klaus Fuchsia pidetään Manhattan-projektin merkittävimpänä vakoojana.
Käännös suomeksi
Oku Yasukata

| Oku Yasukata |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1847 Kokura, nyk. Fukuoka, Japani
Kuollut: 19. heinäkuuta 1930
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Japani
Komentajuudet:  5. divisioona 1. divisioona 2. armeija
Taistelut ja sodat:  Satsuman kapina Kiinan–Japanin sota (1894–1895) Venäjän–Japanin sota
Sotilasarvo:  kenttämarsalkka
Joukko-osasto:  Japanin armeija
Oku Yasukata (jap. 奥 保鞏; 5. tammikuuta 1847 – 19. heinäkuuta 1930) oli japanilainen marsalkka. Hän komensi joukkoja esimerkiksi ensimmäisessä Kiinan–Japanin sodassa ja Venäjän–Japanin sodassa.
Elämäkerta

Oku Yasukata syntyi Japanin Fukuokassa (tuolloinen Kokura) 5. tammikuuta 1847. Hänen isänsä oli Kokura-klaanin samurai. Meiji-restauraation jälkeen hän liittyi uuteen Japanin armeijaan ja sai mainetta vuoden 1877 Satsuman kapinan taisteluissa. Kapinan aikana Oku komensi 13. jalkaväkirykmenttiä. Seuraavan vuosikymmenen aikana hän yleni kenraalimajuriksi saakka.
Ylennyttyään kenraalimajuriksi Oku lähetettiin opiskelemaan Eurooppaan. Kun palasi Japaniin hänet asetettiin Japanin armeijan 5. divisioonan komentoon. Okun johdolla 5. divisioona osallistui ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan (1894–1895) taisteluihin. Sodan jälkeen Oku toimi 1. divisioonan komentajana, sekä myöhemmin Tokion puolustuksen kenraalikuvernöörinä. Vuonna 1903 hän sai ylennyksen kenraaliksi.
Venäjän–Japanin sodan sytyttyä vuonna 1904 Oku asetettiin Japanin 2. armeijan johtoon. 2. armeija teki maihinnousun Pitzuwossa Liaotungin niemimaalla. Port Arthurin venäläinen laivastotukikohta eristettiin muista venäläisistä Okun otettua voiton Nanshanin taistelussa. Taistelun jälkeen Oku marsitti joukkonsa kohti pohjoista voittaen venäläiset uudestaan Telissun taistelussa. Edelleen kohti pohjoista marsittaessa venäläiset voitettiin myös Tashihchiaon taistelussa. Ensimmäinen suurempi taistelu käytiin Liaoyangissa. Liaoyangin tuntumassa Oku johti hyökkäystä venäläisten puolustusasemien oikeaan siipeen. Hän johti miehiään vielä Liaoyangin jälkeen käydyssä Shahon taistelussa. Shahon jälkeen hän jätti komennon hetkeksi, mutta palasi ajoissa osallistuakseen Mukdenin taisteluun.
Sodan jälkeen Oku sai vuonna 1907 kreivin (hakushaku) aatelisarvon, sekä vuonna 1911 ylennyksen kenttämarsalkaksi. Oku toimi myös armeijan esikuntapäällikkönä, kunnes hän siirtyi reserviin vuonna 1912. Oku kuoli 19. heinäkuuta 1930.
Vasemmalta oikealle Tōgō, Oku, Inoue ja Kawamura, valokuva vuodelta 1917.
Olle Spring

Olle Spring ja Leif Sundström 1970-luvulla.
Karl Olof ”Olle” Spring (s. 3. heinäkuuta 1942 Porvoo) on suomalainen toimittaja.
Spring työskenteli yli 40 vuoden ajan Västra Nyland -lehden palveluksessa. Hän toimi vuosina 1962–1965 lehden toimittajana, vuosina 1965–1971 toimitussihteerinä, vuosina 1971–1979 toimituspäällikkönä ja vuosina 1979–2005 päätoimittajana. Hän on toiminut myös Svenska folkskolans vänner -yhdistyksen lehden Svenskbygdenin toimittajana vuodesta 1988 ja yhdistyksen julkaiseman SFV-kalendernin toimittajana vuodesta 1989.
Paitsi omalla nimellään, Spring on kirjoittanut myös nimimerkillä Kosack. Vuonna 1979 julkaistiin hänen, Ralf Norrmanin (nimimerkki R-man) ja Bo Stenströmin (nimimerkki Sofflockes) pakinakokoelma nimeltä Treskalldigt. Springille myönnettiin vuonna 2006 lehdistöneuvoksen arvonimi vuosi sen jälkeen, kun hän jäi eläkkeelle Västra Nylandista.
Nuori luotsi (vuoden 1913 elokuva)

| Nuori luotsi |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Kaarle Halme
Käsikirjoittaja:  Kaarle Halme (Yrjö Weijolan näytelmästä)
Tuottaja:  Hjalmar V. Pohjanheimo
Säveltäjä:  ei musiikkia
Pääosat:  Konrad Tallroth   Hilma Rantanen   John Precht
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lyyra Filmi
Ensi-ilta:  29. syyskuuta 1913
Kesto:  50 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuori luotsi on vuonna 1913 valmistunut suomalainen mykkäelokuva. Elokuvan ohjasi Kaarle Halme, ja se perustui Yrjö Weijolan samannimiseen näytelmään. Elokuva kuvattiin kesällä 1913, ja sen ensi-ilta oli 29. syyskuuta 1913 Viipurissa ja 3. marraskuuta 1913 Helsingissä. Erkki Karu ohjasi vuonna 1928 samasta aiheesta uuden version.
Elokuva on tuhoutunut, mutta siitä ja kuvauksista on säilynyt muutamia valokuvia. Myös käsiohjelma, josta selviää elokuvan roolijako ja juoni, on säilynyt.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Konrad Tallroth  | … |  Eero Luotola, luotsi   |
|  Hilma Rantanen  | … |  Annikki, Eeron morsian   |
|  John Precht  | … |  Armas Viklund, taidemaalari   |
|  Theodor Weissman  | … |  Kanervo, Viklundin toveri   |
|  Sigrid Precht  | … |  Evastina, Annikin äiti   |
|  Mia Backman  | … |  Leena, Eeron äiti   |
|  Oskar Krabbe  | … |  Vainio, luotsivanhin   |
|  Jalo Lesche  | … |  eräs Luotsi   |
|  Mandi Terho  | … |     |
Muut tekijät

Asser Pohjanheimo – kuvaus
Birger Pohjanheimo – kuvaus ja leikkaus
Zylinkultamyyrä

| Zylinkultamyyrä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Afrosoricida
Heimo::  Kultakontiaiset Chrysochloridae
Alaheimo::  Chrysochlorinae
Suku::  Cryptochloris
Laji::  zyli
Kaksiosainen nimi
 Cryptochloris zyli  Shortridge & Carter, 1938 
 Zylinkultamyyrän levinneisyys
Katso myös
   Zylinkultamyyrä Wikispeciesissä   Zylinkultamyyrä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Zylinkultamyyrä eli tummahiekkakultiainen (Cryptochloris zyli) on Afrikan eteläosassa elävä, kultakontiaisiin eli kultamyyriin kuuluva erittäin uhanalainen nisäkäslaji.
Levinneisyys

Lajin nykyinen asuinalue on Etelä-Afrikassa. Alun perin zylinkultamyyrää löydettiin 16 kilometriä sisämaahan Etelä-Afrikan lounaisrannikolta sijaitsevalta alueelta. Vuonna 2003 toinen lajin edustaja löydettiin kauempaa pohjoisesta, Groenriviermondista.
Yleistä

Kultamyyrät ovat ikivanhoja nisäkkäitä, jotka elävät pääasiallisesti maan alla. Niillä on kiiltävä ja tiheä turkki sekä virtaviivainen muoto. Eläimillä ei ole näkyviä silmiä tai korvia ja ne ovatkin sokeita. Pieniä silmiä peittää iho ja pienet korvat ovat piilossa turkin seassa.
Zylinkultamyyrä on kooltaan noin 80–90 mm pitkä ja painaa 20–30 grammaa. Se asuu rannikoiden hiekkadyynien ja muiden hiekkaisten alueiden lähettyvillä. Tunnelinsa kultamyyrät kaivavat yleensä pinnan tuntumaan.
Ravinnokseen zylinkultamyyrä hankkii erilaisia selkärangattomia sekä jalattomia liskoja, jotka kasvavat 2 sentin pituisiksi.
Zylinkultamyyrän pesueeseen syntyy yhdestä kahteen poikasta. Pesät ovat ruoholla vuorattuja koloja.
Zylinkultamyyrää uhkaa elinaluiden katoaminen. Rannikoiden timanttikaivokset saattavat johtaa aluiden pienenemiseen. Myös rannikoiden turismista johtuva elinaluiden muuttaminen on ongelmallista tälle lajille.
Aiheesta muualla

http://www.animalinfo.org/species/crypzyli.htm#status
Olga Fatkulina
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 36,72 | Calgary | 10. joulukuuta 2021 |
| 1 000 m  | 1.12,33 | Salt Lake City | 15. helmikuuta 2020 |
| 1 500 m | 1.56,22 | Salt Lake City | 16. marraskuuta 2013 |
| 3 000 m | 4.28,20 | Kolomna | 7. helmikuuta 2009 |
| 5 000 m | 8.03,66 | Tšeljabinsk | 5. huhtikuuta 2009 |
Nostalgiaa

Nostalgiaa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Nostalgiaa, Anssi Kelan albumi
Nostalgiaa, Matin ja Tepon albumi
Nostalgiaa, Kari Tapion albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nostalgiaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nuori nainen Berliinissä

Nuori nainen Berliinissä (saksaksi Berlin, Berlin) on saksalainen televisiosarja. Sarjan kuvaukset aloitettiin vuonna 2002 ja sarjaa kuvattiin vuoteen 2005 saakka. Jaksoja kertyi yhteensä 86. Saksassa sarjaa esitti ARD ja Suomessa Yle TV2.
Sarjan pääosaa näyttelee Felicitas Woll (Lolle roolissaan). Nuori nainen Berliinissä-sarja voitti Kansainvälisen akatemian televisiotaiteen ja tutkimuksen-palkinnon kategoriassa "Paras komedia" (jakso 47).
Jaksot

Tässä lista jaksoista saksaksi:
Ensimmäinen tuotantokausi (2002)
Landflucht
Wie bekomme ich meinen Freund zurück
Happy Birthday, Lolle
Auf der Flucht
Rotalarm
Ich will Sandra Bullock massieren
Selbstversuch
All you need is love
Träume
Lolle und der Traumprinz
Nicht ganz koscher
Die Geliebte
Singles
Dr. Strangelove
Lesbe sein dagegen sehr
Küssen, küssen, küssen
Lolle gegen Fatman
Ich bin nicht nett
Beste Freunde
Taddi und Mr. Psycho
Cousin und Cousine
Extremsitutionen ...
Martha
Überraschungen
Eine Million
Positiv ist negativ
Toinen tuotantokausi (2003)
Lolle allein in Berlin
Frisch verheiratet
Cinderello
Froschkönige
Höllendate
Männer sind auch nur Menschen
Malente, Malente
Eltern, früher oder später kriegen sie dich
Looking for Beinlich
Nicht fair
Wer liebt Fatman?
Big and Beautiful
Kairo
That's the way
Ex und hopp
Spieglein, Spieglein
Gegen die Uhr
20 Minuten
Ich lieb dich nicht - du liebst mich nicht
Aha
Kolmas tuontokausi (2004)
Sven oder Alex?
Alex oder Sven
Nimm Zwei
Nicht genug
Jung, dynamisch, arbeitslos
Backe, backe Kuchen
Mütter und Töchter
Ziemlich ähnlich
Generationen
Hochzeitsspiele
Svenja
Täuschen, tarnen, küssen
Vero
Dafür sind Freunde da
Die Waffen der Frauen
Die Geister, die ich rief
Noch mal mit Gefühl
Daily Talk
Traumjob
Wickie
Neljäs tuontokausi (2005)
Stuttgart - Stuttgart
Echte Freunde
Auf den ersten Blick
Angst ist blöd
Happy Family
Schwein gehabt
Liebe ist…
Rache ist…
Was wäre wenn
Schicksal
Silvia
Rituale
Held des Jahres
Sei Hart
Das Hochzeitskleid
Deus ex machina
Hormone sind doof
Weekend auf dem Lande
Die Hochzeit
Melbourne, Melbourne
Aiheesta muualla

Ulkomaiset TV-sarjat – Nuori nainen Berliinissä (YLE.fi)
Sarjan viralliset kotisivut (saksaksi)
Norvik

Norvik on islantilainen monialayritys, joka harjoittaa rakennustarvikkeiden valmistusta, erikoisvähittäiskauppaa, päivittäistavara- ja elintarvikekauppaa ja mekaanista metsäteollisuutta myös Latviassa, Ruotsissa ja Venäjällä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Norvikin kotisivut
Noble (albumi)

| Noble Versailles Philharmonic Quintet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Applause Records Studio
 Julkaistu: 9. heinäkuuta 2008
 Tuottaja(t): Versailles Philharmonic Quintet
 Tyylilaji: neoklassinen metalli sinfoninen power metal
 Kesto: 66.01
 Levy-yhtiö: CLJ (Eurooppa)
Versailles Philharmonic Quintetin muut julkaisut
| Lyrical Sympathy 2007 | Noble 2009 | Jubilee 2010 |
Noble on Versailles Philharmonic Quintetin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 9. heinäkuuta 2008.
Kappaleet

Prelude – 1.33
Aristocrat's Symphony – 6.15
Antique in the Future – 5.46
Second Fear -Another Descendant- – 3.08
Zombie – 3.52
After Cloudia – 4.53
Windress – 4.28
The Revenant Choir – 7.00
To the Chaos Inside – 3.14
SUZERAIN – 4.20
History of the Other Side  – 9.38
Episode – 3.10
PRINCE (bonuskappale)
DVD

Aristocrat's Symphony PV
Aiheesta muualla

Noble discogs.com -sivustolla
Albumi Noble (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Noma

Noma tarkoittaa seuraavia asioita:
Non-overlapping magisteria (NOMA), Stephen Jay Gouldin luoma käsite
Noma, kasvojen kudosten kuolio
Noma, tanskalainen ravintola
Sukunimenä

Seiji Noma, Kōdanshan perustaja
Shoichi Noma, Kōdanshan neljäs johtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Noma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Norwalk (Ohio)

| Norwalk |
| --- | --- |

Sijainti:  Ohio, Yhdysvallat
Perustettu:  1817
Väkiluku (2010):  17 012
 – Väestötiheys:  740,5 as./km²
Lempinimi::  The Maple City
 
 Kaupungin nettisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norwalk on vuonna 1817 perustettu kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se on Huronin piirikunnan pääkaupunki. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 17 012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norwalk (Ohio) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
1037

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku
Vuosikymmenet: 990-luku · 1000-luku · 1010-luku · 1020-luku · 1030-luku · 1040-luku 1050-luku · 1060-luku · 1070-luku · 1080-luku · 1090-luku · 1100-luku
Vuodet: 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009 1010 · 1011 · 1012 · 1013 · 1014 · 1015 · 1016 · 1017 · 1018 · 1019 1020 · 1021 · 1022 · 1023 · 1024 · 1025 · 1026 · 1027 · 1028 · 1029 1030 · 1031 · 1032 · 1033 · 1034 · 1035 · 1036 · 1037 · 1038 · 1039 1040 · 1041 · 1042 · 1043 · 1044 · 1045 · 1046 · 1047 · 1048 · 1049 1050 · 1051 · 1052 · 1053 · 1054 · 1055 · 1056 · 1057 · 1058 · 1059 1060 · 1061 · 1062 · 1063 · 1064 · 1065 · 1066 · 1067 · 1068 · 1069 1070 · 1071 · 1072 · 1073 · 1074 · 1075 · 1076 · 1077 · 1078 · 1079 1080 · 1081 · 1082 · 1083 · 1084 · 1085 · 1086 · 1087 · 1088 · 1089 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109
Tapahtumia

Pyhän Sofian katedraalin rakennus aloitettiin Kiovassa.
Kastilian ja Leónin hallitsija Ferdinand I Suuri nousi Espanjan kuninkaaksi.
Harald Jäniksenkäpälä otti Englannin kruunun itselleen velipuoleltaan Knuut II Suurelta.
Georgios Maniakes aloitti kampanjan Sisilian arabeja vastaan.
Syntyneitä

8. tammikuuta – Su Shi, Dongpo, kiinalainen runoilija, kalligrafi ja taidemaalari (k. 1101)
Kuolleita

Avicenna, persialainen lääkäri, filosofi ja tiedemies (s. 980)
Bermudo III, Leónin kuningas
Opusnumero

Opusnumero (latinan opus, ’teos’) tarkoittaa klassisessa musiikissa tietyn säveltäjän teoksen järjestysnumeroa. Opusnumerot annetaan yleensä säveltämis- tai ensiesitysajan perusteella. Opusnumero lyhennetään yleensä Op. Lyhenteellä WoO (saksan kielen sanoista Werk ohne Opus) tarkoitetaan teosta ilman opusnumeroa. Op. posth. (opus posthumous) puolestaan tarkoittaa, että teos on julkaistu vasta säveltäjän kuoleman jälkeen.
Jos säveltäjän teoksista julkaisee luettelon joku muu kuin säveltäjä itse, ei numeroista yleensä käytetä nimitystä opusnumero.
Esimerkiksi Johann Sebastian Bachin teoksista käytetään Wolfgang Schmiederin julkaisemaa BWV-luetteloa, Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista Ludwig von Köchelin tekemää kronologista luetteloa Köchel Verzeichnis (KV) ja Franz Schubertin teoksista D-numeroita, jotka musiikintutkija Otto Erich Deutsch on antanut niille.
Ohjus

Tomahawk-risteilyohjus.
Ohjus on aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva, tavallisesti rakettimoottorilla tai suihkumoottorilla varustettu ase, jonka lentorataa säädetään lennon aikana. Ohjukset voidaan varustaa räjähtävin taistelukärjin, ydinasein, erilaisilla kemiallisilla ja biologisilla aseilla, tai muunlaisella hyötykuormalla. Ohjus-nimityksen on suomen kieleen keksinyt insinöörieversti Niilo Siltamaa.
Ohjusten jaottelua

Ohjuksia voidaan jaotella monin eri tavoin.
Taktisia ohjuksia voidaan jakaa käyttötarkoituksensa mukaan ilmatorjunta-, ilmataistelu-, panssarintorjunta- ja ohjustentorjuntaohjuksiin. Nämä ohjustyypit ovat yleensä rakettimoottorilla varustettuja ja niiden kantomatka on suhteellisen lyhyt ja käyttö rajattu.
Edelleen ohjuksia voidaan jakaa ballistisiin ja risteilyohjuksiin. Ohjuksia, joissa ei enää lentoreitin loppuvaiheessa käytetä ohjailua, kutsutaan ballistisiksi. Suuremmat ballistiset ohjukset muistuttavat avaruusrakettia, joka ammutaan lähiavaruuteen, ja se putoaa kohteeseensa polttoaineensa poltettuaan. Risteilyohjus taas on omalla suihkumoottorillaan lentävä, lentokonetta muistuttava ohjus.
Ballistisia ohjuksia käytetään pääasiassa ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden toimittamiseen. Tavallista, räjähtävää taistelukärkeä voidaan käyttää, mutta niiden käyttäminen on vanhoilla ohjuksilla melkoisen epätarkkaa ja soveltuu lähinnä vain kaupunkien kokoluokkaa olevien laajojen maalien häiritsemiseen ja poikkeustapauksessa lamauttamiseen.
Risteilyohjukset voidaan varustaa samoin taistelukärjin. Lisäksi uudemmat risteilyohjukset on varustettu kehittynein ohjausmekanismein, jolloin niitä voidaan käyttää täsmäaseina pistekohteiden tuhoamiseen tavanomaisin asein.
Ohjusohjelmia > Yhdysvaltalaisia ohjusohjelmia > Maavoimat

Thumper, 1944–1961, Yhdysvaltain maavoimien ohjelma, jossa pyrittiin löytämään suojaa saksalaisten V2-ohjuksia vastaan. Ohjelma johti BAMBI:in (Ballistic Missile Boost Intercept), joka lakkautettiin 1961
Nike, 1945, Yhdysvaltain maavoimien ohjelma ohjuspuolustuksen kehittämiseksi
Nike-Ajax, 1953, maavoimien ilmatorjuntaojusohjelma
Nike-Hercules, 1954, maavoimien ilmatorjuntaohjusjärjestelmä
Nike-Zeus, 1956, maavoimien tukikohtasuojeluohjelma, josta tulee Nike-X
Nike-X, 1963, maavoimien monitutkajärjestelmä (ZMAR), johon lisätään myöhemmin Sprint-ohjusjärjestelmä
Sentinel. 1968, Nike-X suunnattuna maanlaajuisesti Kiinan kansantasavaltaa vastaan, vuonna 1969 Sentinelistä tulee Safeguard, johon sijoitettiin mannertenvälisiä ohjuksia Pohjois-Dakotaan ja Montanaan.
Safeguard, 1975, järjestelmä tulee toimintakykyiseksi, Yhdysvaltain kongressi määrää vuonna 1976 Safeguardin lakkautettavaksi
Ohjusohjelmia > Yhdysvaltalaisia ohjusohjelmia > Ilmavoimat

Gapa, 1947, Yhdysvaltain ilmavoimien ohjelma maasta ilmaan laukaistavien ohjaajattomien lentokoneiden kehittämiseksi. Ohjelma liitettiin Thumperiin vuonna 1949 tarkoituksena kehittää hit and kill -ballistinen ohjus
Wizard, 1955, Yhdysvaltain ilmavoimien ohjustentorjuntaohjusohjelma, joka muuttui hyökkäysohjusohjelmaksi
Ohjusohjelmia > Yhdysvaltalaisia ohjusohjelmia > Laivasto

Bumblebee, 1947, laivaston pinnasta-ilmaan -ohjusohjelma. Ohjelma jatkui vuonna 1958 Talosina
Talos, 1958, laivaston ohjelma, josta tulee Polaris, SLBM-ohjelma
Ohjusohjelmia > Neuvostoliittolaisia ohjusohjelmia > Moskova

A-25, 1953, pommituskoneita varten tarkoitettu ilmatorjuntaohjus V-300
A-25, 1958, Galosh-järjestelmän rakentamisen alku, tarkoituksena suojautua mannertenvälisiltä ohjuksilta. Vuoteen 1967 mennessä kehitettiin V-1000-ohjukset, vuonna 1962 S-350-ohjus saatiin toimimaan ilmakehän ulkopuolella, mutta se ei kyennyt iskemään monikärkiohjuksiin. Vuonna 1967 Galosh-järjestelmän kehittäminen päättyy epäsuotuisten koetulosten vuoksi ja Moskova ilmapuolustetaan Tupolev Tu-126 -pommituslentokoneiden Aldan-järjestelmällä. 1975 A-350-torjuntaohjus kykenee toimimaan monikärkiohjuksia vastaan.
A-135, 1978 päivitetty järjestelmä. 1980 5V55 suojaa ilmapuolustusyksiköt. 1992 A-135 on korvannut A-35:n.
Ohjusohjelmia > Neuvostoliittolaisia ohjusohjelmia > Leningrad (Pietari)

S-500, 1961, S-500 Griffin torjuntaohjukset yhden vaiheen maasta-ilmaan -ohjuksina. Järjestelmästä luovutaan vuonna 1963
S-200, 1963, S-200 Gammon -torjuntaohjukset, jotka ovat kaksivaiheisia
S-200V, 1970, S-200V Volga, jolla on suurempi kantama
S-2000 Vega, 1974, edellisen uudistettu versio, rajoitetaan vuonna 1972 rajoitusneuvotteluissa yhteen paikkaan maiden kesken