stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Doris (Kreikka)
Maantiede > Polikset ja muut kaupungit

Doriin polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Akyfas eli Pindos
Boion
Erineos
Kytinion
Kaupungit muodostivat Doriin tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Tetrapoliin lisäksi dorislaiset levittäytyivät laajemmallekin alueelle Oita-vuoren ympärillä kohti rannikkoa. Muiksi Doriin kaupungeiksi mainitaan Amfanai, Skarfeia (Karfaia) ja Lilaia (Lilaion), sekä Dryope, joka saattaa viitata lähinnä dryopien maahan yleisesti. Amfanai luetaan kuitenkin yleensä Thessaliaan, Skarfeia itäiseen Lokriiseen ja Lilaia Fokiiseen. Livius sijoitti Doriiseen myös fokislaiset Drymoksen (Drymaia) ja Teithronionin.
Historia

Doriin alkuperäiseksi nimeksi mainitaan Dryopis, jonka se oli saanut aluetta aiemmin asuttaneesta dryopien heimosta. Kreikkalaisen mytologian mukaan Herakles ja malislaiset ajoivat dryopit pois alueelta. Myöhemmän nimensä alue sai doorilaisista, jotka siirtyivät sieltä Peloponnesokselle. Tämän tunnetaan niin kutsuttuna doorilaisvalloituksena. Siksi seutua pidettiin doorilaisen heimon emämaana.
Dorislaiset tai doorilaiset saivat mytologiassa nimensä Doroksesta, joka oli Hellenin poika. Erään perinteen mukaan Doros asettui heimoineen jossakin vaiheessa Doriina tunnetulle alueelle, mutta toisten näkemysten mukaan heimo olisi asunut jo varhaisina aikoina paljon laajemmalla alueella. Herodotoksen mukaan doorilaiset olisivat asuneet Deukalionin aikaan Fthiotiin alueella ja Doroksen aikana Histiaiotiin alueella Ossa- ja Olympos-vuorten juurella. Kadmoslaisten karkotettua doorilaiset Histiaiotiista nämä siirtyivät Pindos-vuoriston alueelle ja sieltä Dryopiin alueelle. Sieltä nämä siirtyivät lopulta Peoponnesokselle, jossa saivat nimen doorilaiset. Tässä Herodotos kertoo tiedossaan olleesta kreikkalaisesta perinteestä, mutta sen historiallisesta todenmukaisuudesta ei ole tietoa.
Apollodoros kuvaa doorilaisten varhaiseksi alueeksi Doriin sijasta koko Korintinlahden pohjoispuolen, mukaan lukien Aitolia, Fokis ja Ozolian Lokris, mikä saattaa kuvata todellisuutta paremmin kuin Herodotoksen kuvaus. On pidetty epätodennäköisenä muun muassa sitä, että niin pienen alueen kuin Doriin väestö olisi voinut vallata suuren osan Peloponnesoksesta.
Lukuun ottamatta doorilaisten varhaisvaiheita varsinaisen Doriin historia on melko merkityksetön ja tunnetaan suhteellisen huonosti. 400-luvun eaa. alkupuolen persialaissodissa alue antautui persialaisille, ja seurauksena sen kaupungit säästyivät. Koska Dorista pidettiin doorilaisten emämaana, Sparta lähetti usein apua, jos alue joutui fokislaisten tai muiden naapuriensa hyökkäyksen kohteeksi. Alue kärsi paljon Fokiin, Aitolian ja Makedonian käymistä sodista, ja Strabon hämmästeli, että alueesta oli enää mitään jäljellä hänen aikanaan. Vielä Plinius mainitsee alueen kaupunkeja.
Dora (nimi)

| Dora |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  6. helmikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Dorita
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Dorothea, Theodora tai Isidora
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dora on kreikkalaisperäinen naisen etunimi, joka on muodostunut lyhentymänä nimestä Dorothea, Theodora tai Isidora. Kaikissa näissä nimissä esiintyy kreikan kielen sana δῶρον (doron), joka tarkoittaa lahjaa.
Suomessa nimi Dora on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 351 henkilölle.  Doran nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 6. helmikuuta, joka on vanhastaan ollut varhaiskristillisen marttyyrin, Pyhän Dorothean muistopäivä.
Tunnettuja Dora-nimisiä

Dora, oik. Ida Bauer, Sigmund Freudin potilaan peitenimi
Dora Bakoyannis (s. 1954), kreikkalainen poliitikko
Dora Boothby (1881–1970), brittiläinen tennispelaaja
Dora Carofiglio (s. 1963), italialainen italodiskolaulaja
Dora Carrington (1893–1932), englantilainen taidemaalari, eksentrikko ja feministi
Dora Dougherty Strother (1921–2013), yhdysvaltalainen lentäjä ja ilmavoimien upseeri
Dora Gordine (1895–1991), virolais-brittiläinen kuvanveistäjä
Dora Honnywill (1870–1959), brittiläinen jousiampuja
Dora d'Istria, oik. 'Helene Ghika, Helene Koltsova-Masalskaja (1828–1888), albanialais-romanialainen kirjailija
Dora Jung (1906–1980), suomalainen tekstiilitaiteilija
Dora Maar (1907–1997), ranskalainen valokuvaaja, runoilija ja taidemaalari
Dora Mazzone, venezuelalainen näyttelijä
Dora de Pédery-Hunt (1913–2008), unkarilais-kanadalainen kuvanveistäjä
Dora Pejačević (1885–1923), kroatialainen säveltäjä
Dora Ratjen (1918–2008), saksalainen korkeushyppääjä
Dora Russell (1894–1986), brittiläinen rauhanaktivisti, feministi ja pedagogi, Bertrand Russellin toinen puoliso
Dora Jessie Saint, Miss Read (1913–2012), brittiläinen kirjailija
Dora Wahlroos (1870–1947), suomalainen taidemaalari
Kuvitteellisia Dora-nimisiä

Dora, tutkimusmatkailija animaatiosarjassa Seikkailija Dora
Dora Ankka, Mummo Ankan tytär ja Hannu Hanhen äiti Walt Disneyn sarjakuvissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dora (nimi) Wikimedia Commonsissa
Drakanon

| Drakanon> Δράκανον |
| --- | --- |
 Drakanonin raunioita.
Sijainti
 Drakanon
Koordinaatit:  37°41′15″N, 26°21′43″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Fanári (Fáros), Ikaría, Pohjois-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Ikaros, Pohjoisen Egean saaret
Aiheesta muualla
  Drakanon Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Drakanon (m.kreik. Δράκανον, lat. Dracanum) oli antiikin aikainen kaupunki Ikaroksen saarella (nyk. Ikaría) Kreikassa. Se sijaitsi samannimisellä niemellä, nykyisellä Fanárin eli Fároksen niemellä saaren itäkärjessä.
Drakanon vaikuttaa olleen Therman poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus hellenistiseltä kaudelta lähtien. Muutoin sen historiasta tiedetään vain vähän.
Drakanonin tornin rauniot.
Kaupunki oli rakennettu akropolis-kukkulalle. Joitakin sen muureja on säilynyt. Paikan merkittävin jäänne ovat pyöreän tornin rauniot akropoliin länsiosassa. Torni on rakennettu hellenistisellä kaudella 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvulla eaa. Se on ollut yksi seitsemästä vartiotornista eri puolilla saarta. Rakennelma on kolmikerroksinen ja tehty suurista marmoripaasista. Se on rakennettu noin 50 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna, ja sen säilyneen osan halkaisija on 8,4 metriä ja korkeus 13 metriä. Alkuperäiseksi korkeudeksi on arvioitu 13,5 metriä. Torni on parhaiten säilynyt koko Egeanmeren alueella, mutta se kärsi vaurioita vuonna 1826, kun amiraali Sachtoúris käytti sitä maalina laivansa tykkien kokeiluun.
Kaupungin muihin löytöihin kuuluvat Eileithyialle omistettu pyhäkkö sekä muiden kulttirakennusten ja sataman jäänteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Drakanon Wikimedia Commonsissa
Drake-luokka (risteilijä)

| Drake-luokka |
| --- | --- |
 Drake-luokan alus

Tekniset tiedot
Uppouma:  14150 tonnia
Pituus:  162,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,7 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  30000 hv
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  900
Aseistus
Meritorjunta:  2 × BL 9,2" Mk X -tykkiä 16 × BL 6" Mk VII -tykkiä 14 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä 3 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Drake-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama panssariristeilijäluokka. Luokan alukset valmistettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa ja ne olivat suurennettu versio edeltäneestä Cressy-luokasta.
Alukset

| Nimi | Rakentaja | Voimanlähde | Kölinlasku | Vesillelasku | Valmistunut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Drake | Pembroke | Humphrys | 24.4.1899 | 5.3.1901 | 13.1.1902 |
| HMS Good Hope | Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan | Fairfield | 11.9.1899 | 21.2.1901 | 8.11.1902 |
| HMS King Alfred | Vickers, Barrow | Vickers | 11.8.1899 | 28.10.1901 | 22.12.1903 |
| HMS Leviathan | John Brown and Company | John Brown and Company | 30.11.1899 | 3.7.1901 | 16.6.1903 |
Draken-luokka

| Draken-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  770 t (standardi) 835 t (kuormattu) noin 950 t (sukelluksissa)
Pituus:  67,5 m (vesiraja) 69,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,1 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  1-akselinen 2 x Pielstick-dieselmoottoria 1 600 bhp 2 x ASEA-sähkömoottori 1 680 kW
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 22 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  36
Aseistus
Meritorjunta:  4 x 533 mm torpedoputkea miinoja
Draken-luokka oli Ruotsin merivoimien kuuden 1960-luvun alussa valmistetun sukellusveneen muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Draken | Kockums, Malmö | 1957 | 1. huhtikuuta 1960 | 28. huhtikuuta 1962 | poistettu alusluettelosta 1. heinäkuuta 1981 |
| HMS Gripen | Karlskronavarvet | 1958 | 31. toukokuuta 1960 | 4. huhtikuuta 1962 | poistettu alusluettelosta 1. heinäkuuta 1981 |
| HMS Vargen | Kockums, Malmö | 1958 | 20. toukokuuta 1960 | 15. marraskuuta 1961 | reserviin 1988 poistettu alusluettelosta |
| HMS Delfinen | Karlskronavarvet | 1958 | 7. maaliskuuta 1961 | 7. kesäkuuta 1962 | reserviin 1988 poistettu alusluettelosta |
| HMS Nordkaparen | Kockums, Malmö | 1959 | 8. maaliskuuta 1961 | 4. huhtikuuta 1962 | reserviin 1988 poistettu alusluettelosta |
| HMS Springaren | Karlskronavarvet | 1960 | 31. elokuuta 1961 | 7. marraskuuta 1962 | reserviin 1988 poistettu alusluettelosta |
Draperia

Leonardo da Vincin draperiatutkielma istuvaa figuuria varten, noin 1470–1484. Temperamaalaus 26.6 x 23.3 cm, Louvre, Pariisi.
Draperia (ransk. draperie) tarkoittaa taiteessa vaatteiden ja kankaiden kuvausta. Kankaita tai puvun laskoksia kuvataan harkitusti aseteltuna ja niitä käytetään usein tietoisesti tehokeinona. Draperia tarkoittaa myös sisustustekstiilien, kuten verhojen järjestelyä laskoksille.
Antiikin veistoksissa ja maalauksissa ihmisfiguurien yllä olevat kangasdraperiat kuvattiin taidokkaasti aseteltuina. Varsinkin hellenistisen ajan veistoksissa monimutkaisesti laskostetut kankaat toimivat tärkeinä sommitteluelementteinä. Myös aikakauden pukeutuminen loi lähtökohtia runsaiden draperioiden kuvaamiselle.
Kangasmassoja kuvattiin myöhemminkin samaan tapaan, vaikka vaatetuksessa olisi jo suosittu tyköistuvampia malleja. Aiheen puolesta irrallisia suuria kankaita on käytetty etenkin muotokuvien tehokeinona. Muun muassa gotiikan taiteelle liehuvat ja sirolinjaiset draperiat sekä laskosten korostunut kuvaaminen olivat luonteenomaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Draperia Wikimedia Commonsissa
Peter Drost

Peter Drost vuonna 1980.
Peter Willem Drost (s. 25. helmikuuta 1958, Amersfoort, Utrecht) on alankomaalainen vapaauimari, joka osallistui kaksiin olympialaisiin, vuoden 1980 ja vuoden 1984 olympialaisiin. Drostin veli Frank Drost on myös olympiauimari.
Moskovan kesäolympialaisissa 1980 Drost osallistui 200 metrin vapaauintiin (karsiutui alkuerissä, aika 1.55,41), ja 4x200 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Cees Vervoorn, Drost, Cees Jan Winkel, ja Fred Eefting, karsiutuivat alkuerissä, aika 7.42,85).
Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 Drost osallistui 4x200 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Hans Kroes, Peter Drost, Edsard Schlingemann ja Frank Drost, seitsemäs sija, aika 7.26,72).
Karl Dröse

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Karl Dröse (27. joulukuuta 1913 Frankfurt am Main – 16. syyskuuta 1996 Frankfurt am Main) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Dröse pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1936–1942 yhteensä 13 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolme ottelua. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja. Dröse oli sukua maahockeyn olympiavoittaja Horst Dröselle.
Cornelius Drebbel

Cornelius Drebbel
Cornelius Drebbel (1572–1633) oli hollantilainen keksijä, joka kehitti   tiettävästi ensimmäisen tunnetun toimivan sukellusveneen, joka rakennettiin noin 1620. Sitä testattiin Thamesjoella useampaan kertaan. Laite oli soutukäyttöinen ja se sukelsi 3,5–4,5 metrin syvyyteen. Puurakenteinen sukellusvene oli päällystetty rasvatulla nahalla, ja airojen aukot oli tiivistetty nahkaläpillä sukellusta varten.
Drebbel suoritti perusopinnot (mm. latinan kieltä) mutta ei mitään yliopisto-opintoja kotimaassaan Hollannissa. Englannin kuningas Jaakko I kutsui hänet hoviinsa 1604 ja alkoi rahoittaa Drebbelin kokeiluja keksintöjen parissa. Hän kehitti myös kellon, jota ei tarvinnut vetää, koska se sai voimansa ilmakehän paineen vaihteluista, ja mikroskoopin jossa oli kaksi peräkkäistä linssiä.lähde? Drebbel keksi myös kirkkaanpunaisen väriaineen, josta tuli suosittu gobeliinien valmistuksessa.
Drebbel rakensi kaiken kaikkiaan kolme sukellusvenemallia, joita Englannin laivasto testaili ahkerasti, mutta ei koskaan käyttänyt taistelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cornelius Drebbel Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  South Australia  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Matts Dreijer

Matts Dreijer (31. tammikuuta 1901 Ruhnu, Viro – 15. huhtikuuta 1998 Maarianhamina) oli Ahvenanmaan maakunta-arkeologi.
Dreijer löysi 1930-luvun lopussa Ahvenanmaan vanhimmat asutusjäännökset Saltvikin Långbergsödasta. Löytö koostuu vanhemmasta varhaiskampakeramiikasta. 1946 hän löysi Kökarin Otterbötesta pronssikautisen asuinpaikan, jonka hän tutki 1950 yhdessä Carl Fredrik Meinanderin ja Bengt Schönbeckin kanssa.
Keskustelu Ahvenanmaan esihistoriasta on usein ollut kielipoliittisten argumenttien ja alueellisen separatismin värittämää. Dreijer on esimerkiksi sijoittanut Birkan kaupungin Ahvenanmaalle ja kuvannut Ahvenanmaan saariston kuuluneen Tanskalle. Hän on myös kieltänyt kaikki teoriat Ahvenanmaan suomalaisesta asutuksesta tai siitä, että rautakauden lopulla Ahvenanmaalla olisi asutuskatko.
Dreijerillä on ollut merkittävä osuus Ahvenanmaan kuntavaakunoiden suunnittelemisessa. Hänen aloitteestaan kaikille Ahvenanmaan kunnille luotiin vaakunat Arne Ranckenin toimiessa asiantuntijana muutamaa vuotta aikaisemmin kuin vastaava toiminta alkoi Manner-Suomen puolella. Nämä vaakunat saivat lopullisesti virallisen aseman kun maakuntalakia muutettiin 1950 siten, että jokaisella kunnalla tuli olla oma vaakunansa.
Aiheesta muualla

Åländska författare: Matts Dreijer Maarianhaminan kaupunginkirjasto. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Dragón (1745)

| Dragón |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Havanna
Kölinlasku:  15. huhtikuuta 1744
Laskettu vesille:  28. tammikuuta 1745
Palveluskäyttöön:  1. syyskuuta 1745
Poistui palveluskäytöstä:  29. toukokuuta 1782
Tekniset tiedot
Pituus:  49,38 m
Leveys:  14,33 m
Syväys:  6,86 m
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 26 × 18 naulaa ylempi tykkikansi: 28 × 12 naulaa etu- ja puolikansi: 8 × 6 naulaa
Dragón (Santa Teresa de Jesus) oli Espanjan laivaston vuonna 1745 vesille laskettu 60-tykkinen Conquistador-luokan kaksikantinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Real Astillerolta Havannasta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1744. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1745 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1745.
Palvelus

Alus lähti 25. lokakuuta 1745 Havannasta Invenciblen, Reinan ja Conquistadorin kanssa Cadiziin päällikkönään JdE Espínola. Sotalaivojen tehtävänä oli suojata saattuetta, joka kuljetti 7 miljoonan peson aarretta sekä elintarvikkeita. Alus palasi lokakuussa Havannaan. Se saapui Reinan kanssa Veracruziin, mistä ne palasivat Havannaan kuljettaen miljoonan peson aarteen.
Aluksen päällikkönä oli Manuel de Paz, jonka alaisuudessa alus osallistui Havannan taisteluun 12. lokakuuta 1748 torjuttaessa Knowles'n johtamaa Britannian kuninkaallisen laivaston hyökkäystä. Alus lähti 21. maaliskuuta 1749 Real Familian kanssa Cartagena de Indiaan, jonne ne saapuivat 14. toukokuuta 1749.
Alus osallistui seitsenvuotiseen sotaan ja Yhdysvaltain vapaussotaan.
Alus lähti 22. toukokuuta 1783 Havannasta Veracruziin JdE Borjan laivastossa, jossa oli muina sotalaivoina vain San Leandro. Alus ajoi karille 27. toukokuuta Campechessa Bajo Nuevossa. Se saatiin irrotettua 29. toukokuuta riutalta San Leandron avustamana, mutta alus kaatui myrskyaallokossa ja haaksirikkoutui. San Leandro pelasti 60 lukuun ottamatta miehistöstä, minkä jälkeen se palasi Veracruziin.
Doverin taistelu

Doverin taistelu tai Goodwin Sandsin taistelu käytiin 19. toukokuuta 1652 ensimmäisessä Englannin–Hollannin sodassa Englannin tasavallan ja Alankomaiden tasavallan laivastojen välillä.
Taustaa

Englannin parlamentti oli antanut lokakuussa 1651 ensimmäisen merenkulkulain (engl. Navigation Act), jonka tarkoituksena oli rajoittaa Alankomaiden kauppaa. Lisäksi vuoden 1652 alussa George Ayscue valtasi alankomaalaisen saattueen, johon kuului 27 alusta Länsi-Intiassa perusteenaan kauppalakien rikkomukset. Kumpikin osapuoli aloitti tämän jälkeen valmistautumisen sotaan.
Taistelu

Cromwellin määräyksestä jokaisen Pohjanmerellä tai Kanaalissa purjehtineen aluksen tuli tervehtiä lipulla havaitsemiaan Englannin laivaston aluksia. Tromp ei kuitenkaan noudattanut annettua määräystä, jolloin Blake ampui kolme varoituslaukausta. Kolmannen laukauksen osuessa alankomaalaisten alukseen haavoittaen miehistöä määräsi Tromp aluksensa Brederoden ampumaan täyslaidallisen, johon Blake vastasi. Laivasto-osastot kävivät tämän jälkeen viisi tuntisen tykistötaistelun.
Seuraukset

Kumpikin laivasto vaurioitui, mutta pimeyden laskeutuessa alankomaalaiset vetäytyivät suojataksaan saattueen aluksia. Englantilaiset valtasivat kaksi harhailijaa. Sint Laurens vallattiin myöhemmin takaisin ja Sint Maria hylättiin uppoamiskuntoisena, mutta alankomaalaiset saivat sen kuitenkin kuljetettua takaisin rannikolle. Maat julistivat sodan toisilleen 10. heinäkuuta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Goodwin Sands
Käännös suomeksi
Drosonísi

| --- | --- |
Sijainti:  36°14′54″N, 27°47′33″E, Ródos Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Pinta-ala:  0,001 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Drosonísi (kreik. Δροσονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Drosonísi kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Doorilaiset

Doorilaisten asuma-alueet vastaavat pääosin doorilaisten murteiden aluetta (vaaleanruskea) antiikin Kreikan murrekartassa.
Doorilaiset (m.kreik. Δωριεῖς, Dōrieis, yks. Δωριεύς, Dōrieus) olivat yksi antiikin Kreikan pääheimoista. Klassisella kaudella doorilaisten pääalueita olivat muun muassa Peloponnesoksen itä- ja eteläosa, Kreeta sekä eteläiset Egeanmeren saaret. Doorilaiset puhuivat doorilaisia murteita.
Historia

Doorilaisten nimi on tarkoittanut alkujaan ehkä vuorten tai maaseudun ihmisiä, orjia tai keihäsmiehiä. Heimon alkuperää ei tunneta tarkasti. Doorilaisten on perinteisesti katsottu saapuneen nykyisen Kreikan alueelle pohjoisesta pronssikauden lopulla noin 1200–1100 eaa. Heimo asutti alun perin Pindos-vuoriston ympäristöä eli Epeirosta ja läntisen Makedonian aluetta. Kreikkalaisessa mytologiassa heimon kantaisä oli Doros, joka oli Hellenin poika. Heimon myyttiseksi kotiseuduksi esitettiin Doris.
Noin 1100 eaa. doorilaiset siirtyivät etelämmäksi Peloponnesokselle, ja valtasivat siellä monet mykeneläisen kulttuurin ydinalueet. Tämä tunnetaan niin kutsuttuna doorilaisvalloituksena. Usein tämä valloitus on kytketty mykeneläisen kulttuurin tuhoon. Toisen näkemyksen mukaan doorilaiset saattoivat olla alun perin mykeneläisiltä alueilta karkotettu klaani, joka myöhemmin palasi ja nousi valtaan mykeneläisissä keskuksissa jo valmiiksi vallinneen sekasorron myötä. Kreikkalaisessa mytologiassa tämä esitetään herakleidien paluuna. Doorilaisten oma kulttuuri ei ollut muuten korkealla tasolla, mutta heillä oli rautaisia lyömämiekkoja.
Peloponnesoksella doorilaiset asuttivat niemimaan itä- ja eteläosan eli Argoliin, Lakonian, Messenian ja Korinthian alueet. Niemimaan alueesta doorilaisten valtaan eivät tulleet Akhaia, Arkadia ja Elis. Niemimaan ulkopuolella doorilaisten alueeseen kuuluivat aluksi myös Doris ja Megaris. Pian Peloponnesoksen valtaamisen jälkeen doorilaiset levittäytyivät sieltä myös Kreetalle, tosin on esitetty myös, että doorilaiset olisivat voineet saapua Kreetalle meriteitse jo ennen Peloponnesoksen valtaamistakin. Valtaus tuhosi taantumassa olleiden mykeneläisen ja minolaisen kulttuurin loputkin jäänteet näillä alueilla, ja seurauksena Kreikka siirtyi niin kutsutuille pimeille vuosisadoille.
Pimeiden vuosisatojen aikana doorilaisten tärkeimmiksi kaupunkivaltioksi Peloponnesoksella muodostuivat Sparta, Argos ja Korintti. Doorilaiset asuttivat eteläiset Kykladien saaret, kuten Meloksen ja Theran, sekä muun muassa Rhodoksen ja Kosin saaret. Vähän-Aasian rannikolla doorilaiset asuttivat Halikarnassoksen ja Knidoksen. Noin 800 eaa. lähtien seuraava muuttoaalto vei heidät Korkyralle, sekä Sisiliaan ja Etelä-Italian Suur-Kreikkaan asti, joissa merkittäviä doorilaisia siirtokuntia olivat muun muassa Syrakusa, Gela, Akragas ja Taras. Pohjois-Afrikan rannikolle doorilaiset perustivat Kyrenen.
Heimot ja yhteiskunta

Doorilaiset jakautuivat kaikilla alueillaan kolmeen heimoon (fylē):
Dymanes (Δυμᾶνες) – Kantaisä Dymas, Aigimioksen poika. Palvoivat Apollonia.
Hylleis (Ὑλλείς) – Kantaisä Hyllos, Herakleen poika.
Pamfyloi (Πάμφυλοι, ”Kaikkien fylejen”) – Kantaisä Pamfylos, Aigimioksen poika. Palvoivat Demeteriä.
Doorilaiset heimot muodostivat doorilaisilla alueilla yläluokan. Spartassa tämä yläluokka alisti alueen vanhan väestön kokonaan alaisuuteensa helooteiksi ja muodosti itse kurinalaisuuteen pyrkivän sotilasluokan. Monilla muilla alueilla, kuten Argoksessa ja Korintissa, doorilaiset sulautuivat nopeammin yhteen tasa-arvoisiksi muiden heimojen kanssa.
Kieli ja kulttuuri

Doorilaisten puhuma doorilainen kreikka oli yksi klassisen kreikan päämurteista. Koska ateenalaiset alkoivat dominoida kirjallisuutta 400-luvulla eaa., antiikin kirjallisuudessa on jäljellä vain vähän puhdasta doorilaismurretta. Doorilaisten tunnetuin luomus runoudessa on kuorolyriikka, jonka kautta doorilaismurteet vaikuttivat attikalaisen tragedian kuoro-osuuksiin.
Kreikkalaisessa arkkitehtuurissa doorilaisista on saanut nimensä doorilainen pylväsjärjestelmä, massiivinen ja yksinkertaisen tyylikäs suuntaus, jota edustavat monet tunnetuimmat temppelit, kuten Ateenan Parthenon.
Kulttuurissa doorilaisia pidettiin yleensä vanhoillisina, vastakohtanaan uutuuksia kehittävät joonialaiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doorilaiset Wikimedia Commonsissa