stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Cold Vein
Kappaleet

Iron Galaxy – 5.56
Ox Out The Cage – 3.28 (feat. El-P)
Atom – 5.52 (feat. Alaska & Cryptic One)
A B-boy's Alpha – 4.27
Raspberry Fields – 4.01
Straight Off The D.I.C – 4.17
Vein – 4.27
The F-Word – 5.27
Stress Rap – 5.31
Battle for Asgard – 4.26 (feat. C-Rayz Walz & L.I.F.E. Long)
Real Earth – 3.57
Ridiculoid – 4.46 (feat. El-P))
Painkillers – 5.58
Pigeon – 6.07
Scream Phoenix – 5.05
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

The Cold Vein -albumi discogs.com sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Cold Vein
Käännös suomeksi
Tommi Luojus

| Tommi Luojus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tommi Luojus
Syntynyt: 6. joulukuuta 1999 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  184 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2017– 2019– 2018:  Pyrintö II / P. Akatemia A Pyrintö Akatemia B → Tampereen Pyrintö
Tommi Luojus (s. 6. joulukuuta 1999) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on pelannut kasvattajaseuransa Tampereen Pyrinnön organisaatiossa pääasiassa valtakunnallisissa divisioonissa. Pyrinnön edustusjoukkueessa hän saavutti Suomen cupin hopeaa vuonna 2019.
Pelaajaura

Luojus on Tampereen Pyrinnön kasvatti ja pelasi kasvattajaseuransa nuorisojoukkueissa muun muassa B-poikien SM-sarjassa vuosina 2013–2015 ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2015–2017. Hänet kutsuttiin myös osallistumaan poikien maajoukkueleireille. Tammikuussa 2017 Luojus debytoi miesten sarjapeleissä pelattuaan Pyrinnön resevijoukkue Pyrintö II:ssa I-divisioonaa. Hän pelasi myös seuraavilla kausilla Pyrintö II:n, sittemmin Pyrintö Akatemian ja Pyrintö Akatemia A:n, joukkueessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, I-divisioona A:ssa. Luojuksen kautta 2018–2019 rasitti myös varusmiespalveluksen suorittaminen. Loppuvuodesta 2018 Pyrinnön edustusjoukkue kärsi useista loukkaantumisista ja sairastumisista, jolloin Luojus nostettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon. Hän pelasi Korisliigaa kolmessa ottelussa päästen kahdessa pisteille. Hän pelasi joulukuussa myös yhdessä ottelussa Suomen cupia, joka päättyi Pyrinnön ja Luojuksen osalta hopeamitaleihin. Joulukuusta 2019 lähtien Luojus on pelannut myös Pyrinnön M1DB-akatemiajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Tommi Luojus Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Pyrintö Akatemia – I-divisioona A ja I-divisioona B 2020–2021
Pyrintö Akatemia A

4 Pukkila |
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
8 Puittinen |
10 Meldo |
14 Lehtonen |
21 Sukanen |
22 Ahvenjärvi |
28 Pitkänen |
31 Saarinen |
32 K. Williams |
86 Kiviranta |
93 Nurmi |

Valmentaja D. Williams

Pyrintö Akatemia B

 Williams |
1 Nordman |
2 Puittinen |
3 Pukkila |
4 Savino |
5 Lähteenmäki |
6 Ahvenjärvi |
7 Kiviranta |
8 Nurmi |
7 Dementjeff |
10 Saarinen |
11 Viitanen |
13 Hattula |

14 Nurminen |
15 Schalk Rodrigues |
Valmentaja Nikkilä
Helianthemum hirtum

| Helianthemum hirtum |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Päivännoutokasvit Cistaceae
Suku::  Päivännoudot Helianthemum
Laji::  hirtum
Kaksiosainen nimi
 Helianthemum hirtum  (L.) Mill. 
Katso myös
   Helianthemum hirtum Wikispeciesissä   Helianthemum hirtum Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helianthemum hirtum on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se kasvaa 12–40 cm korkeaksi, ja sillä on pienet, suikeat lehdet sekä keltaiset kukat. Laji kukkii huhti–kesäkuussa, joskus jo maaliskuunkin puolella.
Helianthemum hirtum kasvaa Euroopan eteläosissa ja Afrikan pohjoisosissa Välimeren ympäristössä. Laji kasvaa 300–1500 metrin korkeudella merenpinnasta kuivilla kalkkikivi- tai dolomiittipitoisilla kasvupaikoilla.
Halkia

Halkiankosken voimalaitos Mustijoen varrella.
Halkia (ruots. Halkis) on yli 400 asukkaan kylä Pornaisten pohjoisosassa, lähellä Mäntsälän kuntarajaa. Kylän halki kulkee Halkiantienä tunnettu yhdystie 1493. Kylän varrella virtaa myös Mustijoki ja sen vieressä sijaitsee yhdystie 1494, joka etelään kunnan kirkonkylään Kirveskoskelle mentäessä toimii Pornaistentienä ja pohjoiseen Mäntsälään mentäessä Mäntsäläntienä. Kylän kaksi naapurikylää ovat etelässä sijaitseva Kupsenkylä ja lännessä Metsäkylä. Kylästä löytyy myös työväentalo ja palvelukoti, mutta lähin koulu, Parkkojan koulu, sijaitsee Metsäkylässä.
Teemu Lepaus

| Teemu Lepaus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1993 (ikä 31) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Leppi, Talvisalon taikuri (SaPKossa)
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Vålerenga Ishockey
Sarja:  EliteHockey Ligaen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  EHC Lustenau (INL) Ketterä (S-S) SaPKo (Mestis) Ilves (SML) Ässät (SML) EHC Visp (SL) Bietigheim Steelers (DEL) Kalmar HC (Allsv.)
Teemu Olavi Lepaus (s. 12. maaliskuuta 1993 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaen-joukkue Vålerenga Ishockeyssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Lepaus osaa pelata myös keskellä.
Muuta

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten rullakiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Slovakia 2017 | rullakiekko |  |
Lepaus pelaa myös Rullakiekon SM-liigaa Team Haippi joukkueessa. Hän edusti Suomea myös rullakiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin Lepaus voitti hopeaa. Hän voitti koko turnauksen pistepörssin tehoilla 11+11=22.
Lepauksen isoveli Toni pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä Mestis-tasolla asti. Veljesten isä on entinen jääkiekkoerotuomari Marko Lepaus. Teemu Lepaus on valmentanut kesäisin tamperelaista HC Raimonlätty -harrastejoukkuetta. Hän harrasti lapsena myös jalkapalloa Tampereen Ilveksessä.
Hermanus Brockmann

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Alankomaat> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | perämiehellinen kaksikko |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | perämiehellinen nelikko |  |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | kahdeksikko |  |
Hermanus Gerardus Brockmann (14. kesäkuuta 1871 Amsterdam – 18. tammikuuta 1936 Haag) oli alankomaalainen soutaja. Hän edusti opiskelijoiden Nereus-soutuseuraa vielä sen jälkeen, kun hän oli saanut lääketieteellisen oppiarvon vuonna 1897. Hän saavutti perämiehenä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa kultaa perämiehellisessä kaksikossa, hopeaa perämiehellisessä nelikossa ja pronssia kahdeksikossa. Kaksikossa häntä ei kuitenkaan enää käytetty finaalissa, sillä häntä pidettiin liian painavana suhteessa kilpailijoihin.
Hermanson

Hermanson, Hermannsson ja Hermansson ovat sukunimiä seuraavilla henkilöillä:
C.-H. Hermansson (1917–2016), ruotsalainen kommunistipoliitikko
Ebba Hermansson (s. 1996), ruotsalainen ruotsidemokraattipoliitikko
Hjörtur Hermannsson (s.1995), islantilainen jalkapalloilija
Robert Hermanson (1846–1928), suomalainen oikeusoppinut
Steingrímur Hermannsson (1928–2010), islantilainen poliitikko.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Suomi-Filmi

| Suomi-Filmi Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  20. joulukuuta 1919
Avainhenkilöt:  Erkki Karu, Risto Orko
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  elokuva
Tuotteet:  elokuvat
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Filmin kopiokoneita Suomi-Filmin laboratoriossa.
Suomi-Filmi Oy on vuonna 1919 perustettu suomalainen elokuva-alan yritys. Sen alkuperäinen nimi oli Suomen Filmikuvaamo, mutta nimi vaihdettiin Suomi-Filmi Oy:ksi jo vuonna 1921. Yhtiö on tuottanut kaikkiaan noin 160 pitkää elokuvaa. 1920-luvulla Suomi-Filmi hallitsi elokuvan tekoa, maahantuontia ja teatteritoimintaa lähes yksinvaltiaana.
Vuonna 1929 Yhdysvaltoja koetellut lama vaikutti myös Suomen elinkeinoelämään, ja 1933 Erkki Karu joutui jättämään yhtiön sen runsaiden pankkivelkojen vuoksi. Pankki otti firman tarkkailuun mutta päätti kuitenkin jatkaa sen toimintaa.
Suomi-Filmin pääohjaaja ja tuotantopäällikkö Risto Orko ohjasi Siltalan pehtoorin vuonna 1934, ja elokuvan suuren yleisönsuosion ansiosta yhtiön toimintaa voitiin jatkaa. Seuraavana vuonna yhtiöön palkattiin toiseksi ohjaajaksi  Valentin Vaala, joka ohjasi yhtiössä vuosina 1935–1963 yhteensä 39 pitkää elokuvaa. Muita Suomi-Filmin kuukausipalkalla
olleita ohjaajia olivat muun muassa Orvo Saarikivi, Ilmari Unho ja Hannu Leminen. Viimeisin yhtiön valmistama elokuva on neuvostoliittolaisten kanssa tehty Tulitikkuja lainaamassa vuodelta 1980. Sen jälkeen Suomi-Filmi on toiminut lähinnä laboratorio- ja teatteritoiminnassa. Suomi-Filmin elokuvat ovat saatavissa VHS:llä ja DVD:llä.
Suomi-Filmin studio sijaitsi 1920–1936 Helsingin Kruununhaassa Vironkatu 9:n ullakolla entisessä tennishallissa. Tämä studio tuhoutui tulipalossa 25. kesäkuuta 1936. Tämän jälkeen studiotilat olivat väliaikaisesti Polyteknikkojen talossa Lönnrotinkadulla ja Haagan työväentalolla. Uusi studio valmistui Helsingin Munkkisaareen kaksi vuotta myöhemmin 1938 ja se oli käytössä vuoteen 1955 saakka.
Elokuvien levitysoikeudet siirtyivät marraskuussa 2011 Kansalliselle audiovisuaaliselle arkistolle. Vuonna 2018 KAVI tuotti Suomi-Filmin elokuvista 136:n DVD-levyn kokoelman, joka sisältää 156 filmiä, mukaanluettuna yhtiön kaikki pitkät elokuvat.
Toimitusjohtajat

1921–1933 Erkki Karu
1933–1934 Aarne Wuorenheimo
1934 Väinö Mäkelä
1934–1945 Matti Schreck
1945–1976 Risto Orko
1976–1985 Eero Tähtinen
1985–2014 Kare Orko
2014– Ilari Pihl
Elokuvat > 1920-luku

Ylioppilas Pöllövaaran kihlaus (1920)
Sotagulashi Kaiun häiritty kesäloma (1920)
Ollin oppivuodet (1920)
Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa (1921)
Kihlaus (1922)
Anna-Liisa (1922)
Finlandia (1922) dokumentti
Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia (1922)
Koskenlaskijan morsian (1923)
Rautakylän vanha parooni (1923)
Nummisuutarit (1923)
Kun isällä on hammassärky (1923)
Suursalon häät (1924)
Myrskyluodon kalastaja (1924)
Polyteekkarifilmi (1924)
Suvinen satu (1925)
Ruotsin kuningasparin vierailu (1925)  dokumentti
Pohjalaisia (1925)
Murtovarkaus (1926)
Muurmanin pakolaiset (1927)
Noidan kirot (1927)
Vaihdokas (1927)
Runoilija muuttaa (1927)
Nuori luotsi (1928)
Tukkijoella (1928)
Meidän poikamme (1929)
Korkein voitto (1929)
Elokuvat > 1930-luku

Kahden tanssin välillä (1930)
Kajastus (1930)
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1931)
Rovastin häämatkat (1931)
Tukkipojan morsian (1931)
Olenko minä tullut haaremiin (1932)
Ne 45000 (1933)
Meidän poikamme merellä (1933)
Voi meitä! Anoppi tulee (1933)
Pikku myyjätär (1933)
Herrat täysihoidossa (1933)
Minä ja ministeri (1934)
Siltalan pehtoori (1934)
Kaikki rakastavat (1935)
VMV 6 (1936)
Vaimoke (1936)
Mieheke (1936)
Ja alla oli tulinen järvi (1937)
Koskenlaskijan morsian (1937)
Juurakon Hulda (1937)
Miehen kylkiluu (1937)
Niskavuoren naiset (1938)
Jääkärin morsian (1938)
Poikamiesten holhokki (1938)
Markan tähden (1938)
Sysmäläinen (1938)
Hätävara (1939)
Aktivistit (1939)
Avoveteen (1939)
Rikas tyttö (1939)
Vihreä kulta (1939)
Punahousut (1939)
Elokuvat > 1940-luku

Tottisalmen perillinen (1940)
Taistelun tie (1940) dokumentti
Kyökin puolella (1940)
Anu ja Mikko (1940)
Kersantilleko Emma nauroi? (1940)
Jumalan myrsky (1940)
Poikani pääkonsuli (1940)
Antreas ja syntinen Jolanda (1941)
Viimeinen vieras (1941)
Poretta eli Keisarin uudet pisteet (1941)
Morsian yllättää (1941)
Ryhmy ja Romppainen (1941)
Neljä naista (1942)
Varaventtiili (1942)
Kuollut mies rakastuu (1942)
Synnin puumerkki (1942)
Yli rajan (1942)
Hopeakihlajaiset (1942)
Keinumorsian (1943)
Syntynyt terve tyttö (1943)
Jees ja just (1943)
Neiti Tuittupää (1943)
Tositarkoituksella (1943)
Miehen kunnia (1943)
Kirkastettu sydän (1943)
Herra ja ylhäisyys (1944)
Kuollut mies vihastuu (1944)
Dynamiittityttö (1944)
Kartanon naiset (1944)
Linnaisten vihreä kamari (1945)
Kolmastoista koputus (1945)
Valkoisen neilikan velho (1945)
Vuokrasulhanen (1945)
Viikon tyttö (1946)
”Minä elän” (1946)
Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä (1946)
Pimeänpirtin hävitys (1947)
Koskenkylän laulu (1947)
Maaret – tunturien tyttö (1947)
Kilroy sen teki (1948)
Hormoonit valloillaan (1948)
Ihmiset suviyössä (1948)
Ruusu ja kulkuri (1948)
Kalle-Kustaa Korkin seikkailut (1949)
Kanavan laidalla (1949)
Sinut minä tahdon (1949)
Jossain on railo (1949)
Elokuvat > 1950-luku

Amor hoi! (1950)
Härmästä poikia kymmenen (1950)
Gabriel, tule takaisin (1951)
Sadan miekan mies (1951)
Kesäillan valssi (1951)
Kuisma ja Helinä (1951)
Kulkurin tyttö (1952)
Jees, olympialaiset, sanoi Ryhmy (1952)
Hän tuli ikkunasta (1952)
Rengasmatka eli peräkylän pikajuna (1952)
Omena putoaa... (1952)
Huhtikuu tulee (1953)
Sillankorvan emäntä (1953)
Siltalan pehtoori (1953)
Morsiusseppele (1954)
Herrojen Eeva (1954)
Minäkö isä! (1954)
Oi, muistatkos... (1954)
Onnelliset (1954)
Minä ja mieheni morsian (1955)
Lähellä syntiä (1955)
Riihalan valtias (1956)
Yhteinen vaimomme (1956)
Ratkaisun päivät (1956)
Muuan sulhasmies (1956)
Terijokelaiset Kannaksella (1956) dokumentti
Nummisuutarit (1957)
Vieras mies (1957)
Nuori mylläri (1958)
Niskavuoren naiset (1958)
Sampo (1959)
Elokuvat > 1960-luku

Taistelujen tie (1960) dokumentti
Nuoruus vauhdissa (1961)
Pikku Pietarin piha (1961)
Kolmen kaupungin kasvot (1962) dokumentti
Totuus on armoton (1963)
Luonnon kätköissä (1963) dokumentti
Onnelliset leikit (1964)
Vaaksa vaaraa (1965)
Väreitä (1965) lyhyt dokumentti
Tunteita (1966)
Johan nyt on markkinat (1966)
Mannerheim, Suomen marsalkka (1968) dokumentti
Se oli vuonna 1923... Kun isällä on hammassärky (1969) lyhytfiktio, dokumentti
Elokuvat > 1970- ja 1980-luku

Päämaja (1970)
Viimeinen savotta (1977)
Tulitikkuja lainaamassa (1980)
Aiheesta muualla

Suomi-Filmistä Elonetissä
teemanumero Suomi-Filmistä, Filmihullu 6/1991.
Suomen suurin studio. Kiertokäynti Suomi-Filmin atelieriyhdyskunnassa Munkkisaaressa, Suomi Filmin uutisaitta, 01.08.1938, nro 7, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Haisukonna

| Haisukonna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Konnat Bufonidae
Suku::  Epidalea
Laji::  calamita
Kaksiosainen nimi
 Epidalea calamita  (Laurenti, 1768) 
 Haisukonnan levinneisyys
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haisukonna (Epidalea calamita) on konnalaji, jota tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa Viron eteläosia myöten.
Haisukonna kasvaa 7-8 cm pitkäksi. Se on väriltään ruskea tai oliivinvihreä, sen selässä on tummia läikkiä, rupimaisia näppylöitä ja usein keltainen juova. Vatsapuoli on vaalea. Silmän pupilli on vaakasuuntainen.
Haisukonna viihtyy valoisissa hiekkapohjaisissa maastoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haisukonna Wikimedia Commonsissa
Laji.fi: Epidalea calamita
iNaturalist: Epidalea calamita
ITIS: Epidalea calamita (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Epidalea calamita (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Epidalea calamita (englanniksi)
Timo Salminen

Timo Oskari Salminen (s. 11. heinäkuuta 1952) on suomalainen elokuvaaja. Salminen on tullut tunnetuksi Mika ja Aki Kaurismäen elokuvien ilmaisuvoimaisena kuvaajana. Hän on kuvannut muun muassa elokuvat Arvottomat, Rikos ja rangaistus, Calamari Union, Rosso, Varjoja paratiisissa, Ariel, Leningrad Cowboys Go America, Tulitikkutehtaan tyttö, Amazon, Boheemielämää, Tuhlaajapoika, Vaiennut kylä ja Juha.
Salminen oli ehdolla vuoden 2006 elokuvaajaksi European Film Awards -kisassa Laitakaupungin valot -elokuvasta.
Salminen on voittanut peräti viisi parhaan kuvauksen Jussi-palkintoa. Salminen on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.
Salmisen isä on Ville Salminen ja velipuoli Ville-Veikko Salminen.
Palkintoja ja tunnustuksia

Salminen on saanut viisi Jussi-palkintoa ja muita palkintoja:
Jussit
I Hired a Contract Killer (1990)
Pidä huivista kiinni, Tatjana (1994)
Mies vailla menneisyyttä (2002)
Laitakaupungin valot (2006)
Le Havre (2011)
Elokuvataiteen valtionpalkinto 1992 (10 000 mk).
Humanismin käsi -palkinto 1992 (kuvaus elokuvassa Boheemielämää).
Scrittura & Immagine -festivaaleilla 1999 mustavalkokuvauksesta elokuvaan Juha.
Sodankylä-palkinto 2015
Condor de Plata -palkinto parhaasta kuvauksesta Argentiinassa 2015 (Jauja, ohjaus Lisandro Alonso)
taiteilijaeläke 2018
Aiheesta muualla

Timo Salmisen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive).
Timo Salminen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Internet Encyclopedia of Cinematographers: Timo Salminen (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Hellespontus

Hellespontus voi viitata seuraaviin:
Dardanellit, antiikin Hellespontos (lat. Hellespontus), salmi Luoteis-Turkissa
Hellespontus, Rooman provinssi
Hellespontus Montes, vuorijono Marsissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hellespontus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Haisuhuput

| Haisuhuput |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit
Suku::  Haisuhuput Symplocarpus  Salisb. ex W.P.C.Barton
Katso myös
   Haisuhuput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haisuhuput (Symplocarpus) on kuusilajinen vehkakasvisuku, joka kuuluu samaan alaheimoon kuin koristekasveina tunnetut majavankaalit (Lysichiton). Haisuhuppuja esiintyy Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa: Tyyppilaji suohaisuhuppu (Symplocarpus foetidus) kasvaa Itä-Kanadassa, Yhdysvaltojen itä- ja koillisosassa. Muut viisi lajia esiintyvät Itä-Aasiassa, Koreassa, Japanissa, Kiinan Mantšuriassa, Sahalinilla, Venäjän Primorjen ja Habarovskin alueilla. Haisuhuput ovat maanalaisesta juurakosta versovia ruohokasveja, jotka elävät luonnonvaraisena lauhkean vyöhykkeen metsien kosteikoissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Haisuhuput – Symplocarpus
The Grudge (vuoden 2020 elokuva)

| The Grudge |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nicolas Pesce
Käsikirjoittaja:  Nicolas Pesce
Tarina:   Nicolas Pesce  Jeff Buhler 
Tuottaja:   Sam Raimi  Rob Tapert  Taka Ichise 
Säveltäjä:  The Newton Brothers
Kuvaaja:  Zachary Galler
Leikkaaja:   Gardner Gould  Ken Blackwell 
Pääosat:   Andrea Riseborough  Demián Bichir  John Cho  Betty Gilpin  Lin Shaye  Jacki Weaver 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Screen Gems  Stage 6 Films  Ghost House Pictures  Good Universe  Vertigo Entertainment 
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing
Ensi-ilta:   2020-01-033. tammikuuta 2020 (Yhdysvallat)  2020-01-1010. tammikuuta 2020 (Suomi)  
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Grudge on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Nicolas Pesce. Se on uudelleenfilmatisointi samannimisestä yhdysvaltalaisesta elokuvasta, joka perustuu japanilaiseen elokuvaan Ju-On: The Grudge.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Andrea Riseborough  | … |  etsivä Muldoon   |
|  Demián Bichir  | … |  etsivä Goodman   |
|  John Cho  | … |  Peter Spencer   |
|  Betty Gilpin  | … |  Nina Spencer   |
|  Lin Shaye  | … |  Faith Matheson   |
|  Jacki Weaver  | … |  Lorna Moody   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Heller (sukunimi)

Heller on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ágnes Heller (1929–2019), unkarilainen filosofi
André Heller (s. 1947), itävaltalainen kirjailija, taiteilija, laulaja ja näyttelijä
André Heller (s. 1975), brasilialainen lentopalloilija ja olympiavoittaja
Bruno Heller (s. 1960), englantilainen tv-käsikirjoittaja (Rooma, The Mentalist)
Dean Heller (s. 1960), yhdysvaltalainen senaattori
Frank Heller, oik. Gunnar Serner (1886–1947), ruotsalainen kirjailija
Gerald Elliot Heller, Jerry Heller (1940–2016), yhdysvaltalainen musiikinhoitaja ja liikemies
Joseph Heller (1923–1999), yhdysvaltalainen kirjailija
Michał Heller (s. 1936), puolalainen filosofi
Stephen Heller (1813–1888), unkarilainen säveltäjä ja pianisti
Theodor Heller (1869–1938), itävaltalainen lääkäri, jonka mukaan on saanut nimensä Hellerin tauti
Heller

Ihmisiä, joiden sukunimi on Heller:
Heller (sukunimi)
Fiktiivisiä hahmoja:
James Heller, hahmo sarjassa 24
Jettero Heller, päähahmo Ron L. Hubbardin Mission Earth -novelleissa
Muita:
Heller, joki Saksassa
Heller SA, ranskalainen pienoismalleja valmistava yritys
Heller, saksalainen raha
Heller, serbialainen speed/thrash metal -yhtye
Heller, yhtyeen esikoisalbumi
Heller in Pink Tights, yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1960
Hellerin tauti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heller”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
'
Henrik Sjöberg

| Henrik Sjöberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1875
Kuollut: 1. elokuuta 1905 (30 vuotta)
Uran tiedot
Laji:  voimistelu, yleisurheilu
Henrik Sjöberg (20. tammikuuta 1875 − 1. elokuuta 1905) oli ensimmäinen olympialaisiin osallistunut ruotsalaisurheilija. Hän osallistui vuoden 1896 kesäolympialaisiin ainoana ruotsalaisena. Hän osallistui olympialaisten yleisurheiluun ja voimisteluun. Korkeushypyssä hän sijoittui neljänneksi. Sjöberg menehtyi tapaturmaisesti 30-vuotiaana vuonna 1905.
Hajamielinen professori

Per Lindroth: Hajamielinen professori (1929)
Hajamielinen professori on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Stereotyyppinen hajamielinen professori on nero, mutta epäkäytännöllinen. Tutkimustyö ja keksinnöt ovat hänen intohimonsa, arkielämä sen sijaan ei häntä juuri kiinnosta. Hahmon esikuvina ovat muun muassa Isaac Newton ja Albert Einstein.
Yleensä hajamielinen professori on avoin ja hyväntahtoinen, ja poikkeaa selvästi toisesta perushahmosta, kavalasta hullusta tiedemiehestä.
Vastaava tyyppi Commedia dell’artessa on dottore.
Hajamielisiä professoreja kirjallisuudessa ja elokuvissa

Professori Timoleon Zanders Post (Buster Keaton elokuvassa Speak Easily, suom. Hajamielinen professori, 1932)
Professori Tuhatkauno Hergén Tintti-sarjakuvissa
Emmett Brown (Paluu tulevaisuuteen -elokuvasarja)
Professori Taavi Harjula Edvin Laineen elokuvassa Ruma Elsa
Pentti Siimes, hajamielinen professori Ere Kokkosen ja Spede Pasasen elokuvassa Viu-hah hah-taja
Taavi Ankka, Aku Ankka -sarjakuvissa
Herman’s Hermits (albumi)

| Herman’s Hermits Herman’s Hermits |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  helmikuu 1965    kesäkuu 1965
 Tuottaja(t): Mickie Most
 Tyylilaji: beat   pop
 Levy-yhtiö:  EMI    MGM Records
Listasijoitukset
  2. (1965)   16. (syyskuu 1965)
Herman's Hermitsin muut julkaisut
|   | Herman’s Hermits 1965 | Herman’s Hermits on Tour 1965 |
Herman’s Hermits on samannimisen brittiläisen yhtyeen vuonna 1965 julkaistu debyyttialbumi. Sille sisältyvät suuret hitit ”I’m into Something Good” ja ”Mrs. Brown, You’ve Got a Lovely Daughter”.
Kappaleet

I’m into Something Good
Mrs. Brown, You’ve Got a Lovely Daughter
Kansas City Loving
I Wonder
Sea Cruise
Walking with My Angel
Show Me Girl
I Understand (Just How You Feel)
Mother-in-Law
Your Hand in Mine
I Know Why
Thinking of You