stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Foúrnoi (saariryhmä)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Foúrnoin saaret Wikimedia Commonsissa
Pohjoisen Egean saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Chíos  Foúrnoi Foúrnoin saaret  Ikaría  Lesbos  Límnos  Sámos  Samothráki  Thásos 
Muut suuremmat saaret:   Ágios Efstrátios  Ágios Minás  Antípsara  Oinoússes  Pasás  Psará  Thýmaina 
Pienet saaret:   Ágio Nikoláki  Ágioi Apóstoloi  Ágios Geórgios, Lesbos pohj.  Ágios Geórgios, Lesbos etelä  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos  Ágios Panteleímonas  Ágios Stéfanos, Chíos itä  Ágios Stéfanos, Chíos länsi  Alatonísi  Alogonísi  Anthropofás  Archontóniso  Asprónisos  Barmpaliás  Daskaleió  Delfíni  Diapóri  Diapórti  Gaïdourónisos  Garmpiás  Gramvoúsa  Kalógeroi  Karkálas  Kasonísi  Kastriá  Káto Nisí  Kavaloúros  Kisiriá  Koínyra  Kokkinonísi  Kómpi  Koukonísi  Koúnoupas  Kýdonas  Makronísi  Makróniso  Margaríti  Mastrogiórgi  Mediakó  Megalonísi  Mikró Nisí  Mikrós Ágios Minás  Mikrós Anthropofás  Nisáki  Pámfyllo  Panagiá, Lesbos  Panagía, Thásos  Pateróniso  Pelagónisos  Pélagos  Pláka  Póchis  Pontikonísi  Prasológos  Prasonisáki  Prasonísi 1 ja 2, Oinoússes  Prasonísi, Psará  Prasonísi, Sámos  Roúmpos  Samiopoúla  Sergítsi  Skordonísi  Strongyló  Strovíli  Telóni  Thymaináki  Tigáni  Tsoukalás  Vareloúdi  Vátos  Venétiko  Zouráfa 
Turkille kuuluvat saaret:   Imbros (Gökçeada)  Tenedos (Bozcaada)
Otto Ackermann (kapellimestari)

Otto Ackermann (18. lokakuuta 1909 Bukarest – 9. maaliskuuta 1960 Wabern bei Bern) oli romanialaissyntyinen, sveitsiläistynyt kapellimestari.
Ackermann suoritti konservatorio-opintoja Bukarestissa. Vuosina 1926–1928 hän opiskeli Berliinissä Julius Prüwerin, George Szellin ja Valeska Burgstallerin johdolla. Vuosina 1925–1926 Ackermann työskenteli kapellimestarina Bukarestin ja vuosina 1928–1932 Düsseldorfin oopperassa. Vuonna 1932 hänestä tuli Brnon oopperan ja vuonna 1935 Bernin oopperan pääkapellimestari.
Ackermann johti Theater an der Wienissä vuosina 1947–1953 ja toimi Kölnin oopperan yleismusiikkijohtajana vuosina 1953–1958. Tämän jälkeen hän työskenteli Zürichin oopperassa. Oopperaohjelmiston lisäksi Ackermann johti sinfonisen musiikin esityksiä. Lisäksi hän piti erityisesti Johann Strauss II:n ja tämän perheenjäsenten sekä Franz Lehárin operettien johtamisesta.
Otanmäki (yritys)

Otanmäki Oy oli 1. huhtikuuta 1950 perustettu suomalainen valtioenemmistöinen kaivosteollisuusyritys. Vuonna 1968 Otanmäki Oy fuusioitiin toiseen valtiolliseen yritykseen Rautaruukki Oy:hyn.
Otanmäki Oy sai nimensä Otanmäen kaivoksesta. Malmin hyödyntämiseen liitettiin varsin pian ajatus suomalaisen rauta- ja terästuotannon aloittamisesta. Otanmäen kuten muidenkin kaivosten magnetiittirikasteet vietiin ulkomaille siihen asti kunnes Raaheen valmistui oma rautatehdas. Magnetiittirikasteesta erotetun vanadiinituotteen osuus tuloista oli 70%. Otanmäki tuotti maailman vanadiinituotannosta seitsemän prosenttia.
Kemijärven maalaiskunnan Kärväsvaaran ja Raajärven kaivokset avattiin vuosina 1959 ja 1964. Kaivokset olivat toisistaan 10 kilometrin etäisyydellä. Kaivosten tuote oli magneettirikaste.
Rautaruukki Oy:n rautatehdastoiminta vakiintui 1960-luvulla ja toisaalta Otanmäki Oy:n tuotanto meni täysin Raahen. Tämän johdosta katsottiin järkeväksi yhdistää Otanmäki Oy Rautaruukki Oy:hyn, joka toteutettiin vuonna 1968.
Otar Kakabadze

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 27. kesäkuuta 1995
Syntymäpaikka: Tbilisi, Georgia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: KS Cracovia
Maajoukkue
| 2015– | Georgia | 64 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. kesäkuuta 2024.
Otar Kakabadze (s. 27. kesäkuuta 1995 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, joka pelaa yleensä keskikentän oikealla laidalla. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Puolan Ekstraklasassa pelaavaa Cracoviaa. Hän on kotimaansa ja Puolan lisäksi pelannut Espanjassa, Tanskassa ja Sveitsissä. Hän on pelannut Georgian A-maajoukkueessa vuodesta 2015.
Kakabadze aloitti pääsarjauransa Georgiassa Tbilisin Dynamon joukkueessa. Hän voitti Georgian liigamestaruuden kaudella 2015–2016 sekä Georgian cupin vuosina 2015 ja 2016. Vuosina 2016–2018 hän edusti Espanjan toisella sarjatasolla Gimnàstic de Tarragonaa ja välillä lainasopimuksella Tanskan Superliigassa Esbjergiä, jossa hän pelasi 12 liigaottelua. Elokuusta 2018 syyskuuhun 2020 hän edusti sveitsiläistä Luzernia ja pelasi 33 Sveitsin Superliigan ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Espanjan kakkostasolla Tenerifen joukkueessa. Kakabadze siirtyi kesällä 2021 puolalaisseura Cracoviaan, ja hän on kolmen kauden aikana pelannut Puolan pääsarjassa 69 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia.
Kakabadze pelasi Georgian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Georgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2015 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa täydet minuutit. Hän on pelannut EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien 64 A-maaottelua, joissa hän on ollut 61 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt A-maaotteluissaan maaleja.
Olkirisakas

| Olkirisakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Inocybaceae
Suku::  Inosperma
Laji::  cookei
Kaksiosainen nimi
 Inosperma cookei  (Bres.) Matheny & Esteve-Rav. 
Katso myös
   Olkirisakas Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olkirisakas (Inosperma cookei, syn. Inocybe cookei) on kellomainen oljenkeltainen risakaslaji. Sen tuntee parhaiten halkeilevasta lakista. Sienen jalka on kellanvalkoinen. Heltat ovat aluksi vaaleat ja muuttuvat sienen vanhetessa harmaanvaaleiksi. Risakas ei ole ruokasieni. Se kasvaa lehtimetsissä ja lehdoissa. Olkirisakas ei ole suomalainen laji.
Finn (Tähtien sota)

| Finn |
| --- | --- |
Luoja(t):   Lawrence Kasdan  J. J. Abrams  Michael Arndt 
Näyttelijä(t):  John Boyega
Ensi- esiintyminen:  Star Wars: The Force Awakens (2015)
Viimeinen esiintyminen:  Star Wars: The Rise of Skywalker (2019)
Henkilötiedot
Koko nimi:  tuntematon
Ammatti:   Ensimmäisen ritarikunnan iskusotilas (ennen)  Vastarinnan taistelija  Vastarinnan toinen kenraali 
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Finn (alkuperäinen nimitys FN-2187) on kuvitteellinen henkilö Tähtien sota -elokuvasarjassa. Hän on yksi päähenkilöistä vuoden 2015 elokuvassa Star Wars: The Force Awakens, jossa häntä esittää John Boyega. Finn oli alun perin Ensimmäisen ritarikunnan iskusotilas, kunnes hylkäsi ritarikunnan todistettuaan näiden julmuutta ensimmäisen kenttätehtävänsä aikana ja liittyi Vastarintaan taistelemaan heitä vastaan.
Esiintymiset > The Force Awakens

Elokuvassa Star Wars: The Force Awakens FN-2187 oli alun perin yksi kapteeni Phasman ja Kylo Renin alaisuudessa työskentelevistä iskusotilaista. Hänet oli viety perheeltään jo hyvin nuoressa iässä ja koulutettu palvelemaan sotilaansa. Hänen ensimmäinen kenttätehtävänsä oli kun he hyökkäsivät aavikkoplaneetta Jakkulla sijaitsevaan kylään löytääkseen Luke Skywalkerin olinpaikkaan osoittavan kartan. Hän tuntee kauhistusta, kun hän näkee muut sotilaat tappamassa siviilejä Renin käskystä kyseenalaistamatta mitään. Sekä Phasma että Kylo huomaavat hänen kyvyttömyytensä tappamiseen ja Phasma määräsi hänen aseensa tarkastettavaksi. FN-2187 päätti hylätä ritarikunnan, vapauttaa Vastarinnan pilotti Poe Dameronin ja auttaa hänet pakoon TIE-hävittäjällä. Paon aikana Poe antaa FN-2187:lle uuden nimen "Finn", mitä käytetään loppuajan koko elokuvasta. Alus tekee pakkolaskun Jakkulle, mutta Finn olettaa Poen kuolleen, vaikka Poe oli todellisuudessa heittäytynyt pois aluksesta.
Poen astromekaanikkodroidi BB-8, josta huolehti romunkerääjä nimeltä Rey, huomaa Poen takin Finnin yllä. Finnin kerrottua BB-8:lla olevan kartta Luke Skywalkerin olinpaikkaan, Rey oletti hänen kuuluvan Vastarintaan. Kolmikko pakenee Ensimmäisen ritarikunnan joukkoja Millennium Falconilla ja tapaavat myöhemmin sen entiset omistajat: Han Solon ja Chewbaccan. Han vie heidät ystävänsä Maz Kanatan luokse, joka lupaa auttaa BB-8:n Vastarinnan luokse. Ensimmäistä ritarikuntaa pelkäävä Finn paljastaa totuuden itsestään ja halusi aluksi vain paeta. Mutta Tähdentappajatukikohdan superaseen tuhottua Hosnian Primen ja Kylo Renin siepattua Reyn, Finn tulee toisiin aatoksiin.
Finn viedään Hanin ja Chewbaccan mukana Vastarinnan tukikohtaan planeetta D’Qarille, missä saa tietää Poen selvinneen ja tapaa kenraali Leia Organan sekä muut Vastarinnan jäsenet. Finn paljastaa yksityiskohtia Tähdentappajatukikohdasta ja uskoo voivansa sabotoida sen suojakilpiä. Kyseisellä planeetalla hän kuitenkin paljastaa Hanille ja Chewbaccalle vain haluavansa pelastaa Reyn. Hän onnistuu kuitenkin aseella uhaten pakottamaan kapteeni Phasman sammuttamaan suojakilven, jotta Poen johtama lentue pääsisi tuhoamaan tukikohdan. Kylo Ren tappaa isäkseen paljastuneen Hanin, mutta Finn, Rey ja Chewbacca pakenevat pinnalle.
Kylo kohtaa Finnin ja Reyn metsässä, missä Finn yrittää taistella häntä vastaan Luke Skywalkerin vanhalla valosapelilla. Mutta Finn haavoittuu ja Rey ottaa taistelussa hänen paikkansa haavoittaen Kyloa. Rey ja Chewbacca pakenevat Falconilla ja vievät tajuttoman Finnin Vastarinnan luokse hoidettavaksi.
Esiintymiset > The Last Jedi

Elokuvassa Star Wars: The Last Jedi Finn oli yhä tajuton ja lepäsi Vastarinnan komentoalus Raddusin lääkintäkapselissa. Hän herää, kun Vastarinta oli joutunut Ensimmäisen ritarikunnan hyökkäämäksi kesken D’Qarin evakuoinnin. Finn saa kuulla Reyn lähteneen Chewbaccan ja R2-D2:n mukana meriplaneetta Ahch-Tolle, missä Luke Skywalker oleskeli. Leialla oli kuitenkin lähetin, jolla Rey löytäisi takaisin heidän luokseen. Mutta seuraavan hyökkäyksen aikana suurin osa Vastarinnan johtajista kuolee ja Leia menettää tajuntansa. Finn aikoo paeta ja viedä lähettimen pois suojellakseen Reytä, mutta mekaanikko Rose Tico estää häntä pakenemasta ja kertoo Ensimmäisen ritarikunnan jäljittävän Vastarinnan aluksia. Finn tietää missä jäljityslaite on ja Maz Kanatan neuvomana Poe lähettää Finnin, Rosen ja BB-8:n Canto Bightille etsimään mestarikoodinmurtajaa jäjlittimen deaktivoimista varten.
Canto Bightin poliisit pidättävät Finnin ja Rosen pysäköintirikkeen vuoksi ja he tapaavat vankilassa piraatin ja koodinmurtajan nimeltä DJ. BB-8 vapauttaa heidät vankilasta ja he suuntaavat yksinvaltias Snoken tähtitaistelulaiva Supremacylle. He onnistuvat deaktivoimaan jäljittimen, mutta Phasma ja kenraali Armitage Hux saavat heidät kiinni ja DJ kertoo näille Vastarinnan evakuoitumissuunnitelmasta mineraaliplaneetta Craitille. Iskusotilaat ovat juuri aikeissa tappaa Finnin ja Rosen, kun vara-amiraali Amilyn Holdo ohjaa Raddusin törmäämään hyperajolla Supremacyyn. Finn kohtaa kaksintaistelussa Phasman ja julistaa tälle olevansa kapinallinen, minkä jälkeen BB-8 auttaa hänet ja Rosen pakoon ohjaamallaan AT-ST:llä.
Craitin taistelussa Finn käy Poen, Rosen ja muiden ohella vastahyökkäykseen Ensimmäistä ritarikuntaa vastaan vanhoilla kiitureilla. Hyökkäys ei kuitenkaan onnistu, jolloin Poe käskee kaikkia vetäytymään. Finn kieltäytyy ja aikoo uhrata itsensä tuhotakseen muurinmurtajatykin, mutta Rose estää sen ja sanoo Finnille, ettei heidän pitäisi taistella tuhotakseen se mitä he vihasivat, vaan suojellakseen niitä joista välittivät. Rose suuteli Finniä ennen kuin menetti tajuntansa ja Finn vie hänet takaisin tukikohtaan. Luken ilmestyttyä Craitille, Finn halusi auttaa häntä, mutta Poe tiesi Luken pyrkivän vain antamaan Vastarinnalle aikaa paeta. Rey ja Chewbacca saapuvat tämän jälkeen ja auttavat eloonjääneet pakoon Millennium Falconilla.
Esiintymiset > Muut mediat

Finn esiintyy myös pelissä Disney Infinity 3.0, John Boyegan ääninäyttelemänä.
Aiheesta muualla

Finn Tähtien sodan virallisilla sivuilla (englanniksi)
Finn Wookieepediassa (englanniksi)
Finn Jedipediassa
Otar Kiteišvili

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Otar Kiteišvili Sturm Grazin pelaajana helmikuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 26. maaliskuuta 1996
Syntymäpaikka: Rustavi, Georgia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Sturm Graz
Maajoukkue
| 2017– | Georgia | 38 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. kesäkuuta 2024.
Otar Kiteišvili (s. 26. maaliskuuta 1996 Rustavi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa Sturm Grazia. Hän on pelannut Georgian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Kiteišvili pelasi Georgian liigassa Metalurgi Rustavin ja Tbilisin Dynamon joukkueissa yhteensä 115 ottelua, joissa hän teki 18 maalia. Hän voitti Dynamon joukkueessa liigamestaruuden vuonna 2017 sekä Georgian cupin kausilla 2014–2015 ja 2015–2016. Hän teki liigamaaleistaan yksitoista 18 ottelussa Tbilisin Dynamon kapteenina kaudella 2018, mutta tuo kausi jäi häneltä Georgiassa kesken, sillä hän siirtyi kesällä 2018 itävaltalaisseura Sturm Graziin. Hän on pelannut kuuden kauden aikana Itävallan Bundesliigassa 145 ottelua ja tehnyt niissä 33 maalia. Hän voitti Itävallan liigamestaruuden vuonna 2024 sekä Itävallan cupin vuosina 2023 ja 2024. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 12 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin lokakuussa 2022 Feyenoordia vastaan, ja Konferenssiliigassa neljä ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin helmikuussa 2024 Slovan Bratislavaa vastaan. Elokuussa 2021 hän teki Eurooppa-liigaan pääsyn varmistaneissa karsinnoissa maalin sekä vieras- että kotiottelussa NŠ Muraa vastaan.
Kiteišvili pelasi Georgian alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Georgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2017 ystävyysotteluissa Uzbekistania ja Jordaniaa vastaan. Hän pelasi maaliskuussa 2024 avauskokoonpanossa Luxemburgia ja Kreikkaa vastaan EM-jatkokarsinnat, joiden tuloksena Georgia pääsi vuoden 2024 EM-kilpailuihin. Kiteišvili pelasi EM-kilpailuissa täydet minuutit Georgian kolmannessa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. Hän on pelannut EM-kilpailujen alkulohko mukaan lukien 38 A-maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Makedoniaa, lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Kyprosta ja kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan.
Fidži kesäparalympialaisissa 2004

Fidži osallistui Ateenan kesäparalympialaisiin vuonna 2004 joukkueella, johon kuului kaksi urheilijaa kahdesta eri lajista. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. Maan yleisurheilu-edustaja Sarote Ravai Fiu oli maan ensimmäinen naisedustaja paralympialaisissa.
Joukkue > Uinti

Manasa Marisiale - Miesten 50 metrin vapaauinti (Luokka:S9) ja miesten 200 metrin yksilöuinti (Luokka:SM9)
Joukkue > Yleisurheilu

Sarote Ravai Fiu - Naisten kuulantyöntö (Luokka:F42-46)
Olkkolan kirkko

| Olkkolan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Olkkolan kylä, Haapajärvi
Koordinaatit:  63°51′32.7″N, 025°26′37.7″E
Seurakunta:  Haapajärven seurakunta
Rakentamisvuosi:  1920–luku
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olkkolan kirkko on rukoushuone Haapajärven seurakunnassa. Kirkko sijaitsee Olkkolan kylässä Kantatie 58:n varrella hieman yli kymmenen kilometrin päässä Haapajärven keskustaajamasta Kärsämäelle päin. Olkkola on noin 50 asukkaan kylä, jonka paras tuntomerkki kirkko on.
Kyläkirkko on rakennettu 1920-luvulla lestadiolaiseksi rukoushuoneeksi. Rakennusta ei ole koskaan vihitty kirkoksi tai kappeliksi ja siellä järjestetään kirkollisia toimituksia vain muutaman kerran vuodessa. Rukoushuonetta ympäröivä hautausmaa siirtyi seurakunnan omistukseen 1948 ja rukoushuonerakennus 1960.
Orimattilan terveysasema

| Orimattilan terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Terveystie 1, 16300 Orimattila
Sijainti:  Orimattilan keskustaajama, Orimattila
Koordinaatit:  60.79738°N, 25.71904°E
Käyttäjä:  Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymä
Orimattilan terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orimattilan terveysasema on Orimattilan kaupungin keskustaajamassa toimiva julkisen palvelun terveysasema.
Orimattila on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Orimattilan sosiaali- ja terveyspalvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Olkisellu

Olkisellu tarkoittaa oljesta valmistettua selluloosaa, jota käytetään paperin raaka-aineena. Olkisellu oli ennen yleisempää, mutta nykyisin Euroopassa on vain yksi olkisellutehdas, Dunacell Unkarissa. Aasiassa olkisellun valmistus on vielä yleistä, mutta vähenee koko ajan.
Gastornis

| Gastornis |
| --- | --- |

 Paleoseeni - Eoseeni 56–40 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  †Gastornithidae
Suku::  †Gastornis  Hébert, 1855
Synonyymit
 Diatryma Cope, 1876  Barornis Marsh, 1894  Omorhamphus Sinclair, 1928  Zhongyuanus (Hou, 1980) 
Lajit
 †G. parisiensis Hébert, 1855  †G. gigantea (Cope, 1876)  †G. sarasini Schaub, 1929  †G. geiselensis Fischer, 1978  †G. russeli Martin, 1992  †G. xichuanensis (Hou, 1980) 
Katso myös
   Gastornis Wikispeciesissä   Gastornis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gastornis on sukupuuttoon kuollut lentokyvyttömien lintujen suku. Ne elivät myöhäiseltä paleoseenilta varhaiselle eoseenille ja olivat aikansa suurimpia maaeläimiä. Gastorniksen fossiileja on löydetty Länsi- ja Keski-Euroopasta (Englanti, Belgia, Ranska ja Saksa), Pohjois-Amerikasta ja Kiinasta. Sen elintavat ovat kiistanalaiset.
Kuvaus

Gastornis parisiensiksen korkeus oli keskimäärin 1,75 metriä, mutta suurin laji, G. gigantea, kasvoi jopa kaksimetrisiksi. Sillä oli erittäin suuri nokka, jolla oli koukkumainen kärki, mikä tarkoittaa, että se saattoi olla lihansyöjä. Sillä oli suuret ja voimakkaat jalat ja pienet kynnet. Gastorniksen elintavat, erityisesti ruokavalio, ovat pitkään olleet kiistanalaiset. Sitä on tavallisesti pidetty pieniä nisäkkäitä syövänä petoeläimenä, mutta nykyään monet auktorit uskovat sen olleen kasvinsyöjä. Myös fossiiliset jalanjäljet viittaavat sen olleen kasvinsyöjä. Kuitenkin Gastorniksen luista tehty kalsium-isotooppi-mittaus kertoo sen syöneen sekä kasveja että eläimiä, mikä tekisi siitä sorsalinnuille tyypillisen sekasyöjän.
Löytöhistoria

Vuonna 1855 Meudonista, läheltä Pariisia löydettiin jättimäisen linnun jäänteet. Sille annettiin nimeksi Gastornis parisiensis löytäjänsä fyysikko Gaston Plantén mukaan. Löytö herätti huomiota sekä Ranskassa että muualla maailmalla. Se oli paitsi jättimäinen, myös aikansa vanhimpia lintuja. Lisää löytöjä tehtiin myös muualta Ranskasta, Saksasta ja Englannista. Fyysikko Victor Lemoine löysi läheltä Reimsiä lisää luita, ja niiden avulla hän teki eläimen luurangosta alustavan rekonstruktion vuonna 1881. Jäljennös oli kuitenkin suuresti virheellinen. Lemoinen otus oli 2,7 metriä korkea, pitkäkaulainen ja sirorakenteinen lintu, jolla oli suhteellisen pieni, liskomainen kallo.
Rekonstruktiota pidettiin pitkään täsmällisenä, ja sitä käytettiin laajalti erilaisissa teoksissa. Vuonna 1876 Edward Drinker Cope kuvasi Diatryma gigantean, uuden suuren linnun New Mexicosta, ja yhdisti sen lähelle Gastornista.  Vaikka uusia fossiileja löydettiin, ei niitä aineiston niukkuuden vuoksi kuitenkaan vuosikymmeniin pystytty vertaamaan tarpeeksi Lemoinen rekonstruktioon. Vielä vuonna 1917, kun Matthew ja Grander kuvasivat lähes täydellisen luurangon Wyomingistä, ei näitä eläimiä vieläkään osattu yhdistää samaksi.
Alkuperäistä materiaalia tarkasteltiin vasta 1990-luvulla, ja osoittautui, että suurin osa Lemoinen rekonstruktiosta perustui muiden eläinten kuin lintujen jäänteisiin. Martin (1992) ja Andors (1992) totesivat Gastorniksen ja Diatryman olleen läheistä sukua toisilleen, ja vuonna 1997 ehdotettiin niiden kuulumista samaan sukuun. Synonymisointi on nykyään laajalti hyväksytty. Nimi Gastornis on etusijalla, ja sitä on siksi käytettävä koko suvusta.
Luokittelu

Gastornis lähisukulaisineen luetaan heimoon Gastornithidae, ja niitä on pitkään pidetty kurkilintuina (Gruiformes). Lahkon perinteinen jako on sittemmin osoittautunut epäluonnolliseksi. Ryhmän ensimmäisen ryhmän fylogeneettisten sukulaissuhteiden tutkimuksien ansiosta 1980-luvun lopulta lähtien alkoi ajatus näiden lintujen läheisestä sukulaisuudesta sorsalintujen (Anseriformes) kehityslinjan kanssa yleistyä. Eräs tutkimus vuodelta 2007 on osoittanut, että Gastornithidae on itse asiassa sorsalintujen varhainen kehityslinja, joka muodostaa kaikkien muiden sorsalintujen sisarryhmän. Toiset taas rajaavat nimen Anseriformes vain nykyisille sorsalinnuille, joka Gastornithidaen ja muiden esihistoriallisten lajien kanssa muodostaa kladin Anserimorphae. Gastornithidae on joskus myös luokiteltu omaan lahkoonsa Gastornithiformes.
Yksinkertaistettu kladogrammi, Agnolin et al. (2007):
Vuonna 1976 Henanista Kiinasta löydetty laji Gastornis xichuanensis kuvattiin vuonna 1980 pelkän jalan tibiotarsus-luun perusteella. Se luokiteltiin aiemmin omaan sukuunsa Zhongyuanus, mutta vuonna 2013 luuta tarkastaeltaessa se sijoitettiin myös sukuun Gastornis. Tämä merkitsee että Gastornis on heimonsa ainoa suku.
Aiheesta muualla

BBC Nature: Gastornis (englanniksi)
Lemoinen (1881) rekonstruktio lajista G. eduardsii (nyk. G. parisiensis).
Matthew'n ja Grangerin (1917) kuvaama Diatryma steini (nyk. Gastornis gigantea), Erwin Christman.
Taiteilijan näkemys lajista Gastornis xichuanensis (ent. Zhongyanus).
Gastorniksen luuranko.