stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brat
Kappaleet > Brat

360 – 2.13 (säv. ja san. Charlotte Aitchison, Alexander Guy Cook, Blake Slatkin, Finn Keane, Henry Walter, Omer Fedi)
Club Classics – 2.33 (säv. ja san. Aitchison, Cook, George Daniel)
Sympathy Is a Knife – 2.31 (säv. ja san. Aitchison, Keane, Jonathan Christopher Shave)
I Might Say Something Stupid – 1.49 (säv. ja san. Aitchison, Mike Lévy)
Talk Talk – 2.41 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Styalz Fuego, Ross Matthew Birchard)
Von Dutch – 2.44 (säv. ja san. Aitchison, Keane)
Everything Is Romantic – 3.23 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Jasper Harris, Jae Deal, Marlon Travis Barrow, Pablo Díaz-Reixa)
Rewind – 2.48 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Walter)
So I – 3.31 (säv. ja san. Aitchison, Keane, Shave)
Girl, So Confusing – 2.54 (säv. ja san. Aitchison, Cook)
Apple – 2.31 (säv. ja san. Aitchison, Linus Wiklund, Noonie Bao, Daniel)
B2B – 2.58 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Fedi, Levy)
Mean Girls – 3.09 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Birchard)
I Think About It All the Time – 2.15 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Keane, Shave)
365 – 3.23 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Slatkin, Cirkut, Keane, Fedi)
Kappaleet > Brat and It’s the Same but There’s Three More Songs So It’s Not

Hello Goodbye – 3.39 (säv. ja san. Aitchison, Cook)
Guess – 2.22 (säv. ja san. Aitchison, Dylan Brady, Harrison Patrick Smith)
Spring Breakers – 2.22 (säv. ja san. Aitchison, Cook, Shave, Keane)
Kappaleet > Brat and It’s Completely Different but Also Still Brat

360 – 2.09 (mukana Robyn ja Yung Lean)
Club Classics – 2.54 (mukana BB Trickz)
Sympathy Is a Knife – 2.34 (mukana Ariana Grande)
I Might Say Something Stupid – 4.10 (mukana The 1975 ja Jon Hopkins)
Talk Talk – 2.53 (mukana Troye Sivan)
Von Dutch – 2.37 (A. G. Cookin remix, mukana Addison Rae)
Everything Is Romantic – 3.23 (mukana Caroline Polachek)
Rewind – 2.42 (mukana Bladee)
So I – 4.39 (mukana A. G. Cook)
Girl, So Confusing – 3.25 (mukana Lorde)
Apple – 2.37 (mukana The Japanese House)
B2B – 2.33 (mukana Tinashe)
Mean Girls – 3.46 (mukana Julian Casablancas)
I Think About It All the Time – 3.20 (mukana Bon Iver)
365 – 2.01 (mukana Shygirl)
Guess – 2.23 (mukana Billie Eilish)
Spring Breakers – 2.22 (mukana Kesha)
Levyn 2 kappalelista on sama kuin deluxe-albumin Brat and It’s the Same but There’s Three More Songs So It’s Not.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brat Wikimedia Commonsissa
Catherine (Walesin prinsessa)

| Catherine |
| --- | --- |
 Walesin prinsessa
 Walesin prinsessa vuonna 2023.
Syntynyt:  Catherine Elizabeth Middleton 9. tammikuuta 1982 (ikä 42) Reading, Berkshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Puoliso:  Walesin prinssi William (vih. 2011)
Lapset:   Prinssi George  Prinsessa Charlotte  Prinssi Louis 
Suku:  Windsor (avioliiton kautta)
Isä:  Michael Middleton
Äiti:  Carole Goldsmith
Uskonto:  Anglikaani
Nimikirjoitus:  
Catherine, Walesin prinsessa, GCVO (Catherine ”Kate” Elizabeth, o.s. Middleton, s. 9. tammikuuta 1982) on Yhdistyneen kuningaskunnan prinssi Williamin puoliso. He menivät naimisiin 29. huhtikuuta 2011 Westminster Abbeyssä Lontoossa. Parilla on kolme lasta prinssi George, prinsessa Charlotte ja prinssi Louis.
Varhainen elämä

Middleton syntyi Readingissa 9. tammikuuta 1982 Michael Francis Middletonin ja Carole Elizabeth Middletonin tyttäreksi. Vuonna 1987 Middletonit perustivat oman yrityksen, Party Piecesin. Perheeseen kuuluu myös pikkusisko Philippa Middleton (s. 1983) ja pikkuveli James William Middleton (s. 1987). Middletonien suvulla on jo pitkään, ainakin 1900-luvun alusta ollut yhteyksiä Britannian kuninkaallisiin.
Middleton kasvoi Berkshiressä Etelä-Englannissa. Catherine asui lapsena parin vuoden ajan vanhempiensa ja pikkusiskonsa Pippa Middletonin kanssa Jordaniassa vanhempiensa työn takia. Käytyään Marlborough Collegen Catherine opiskeli skotlantilaisessa St Andrewsin yliopistossa kuvataiteen historiaa ja valmistui vuonna 2005. Hän tapasi samassa oppilaitoksessa opiskelleen prinssi Williamin vuonna 2001, ja he alkoivat seurustella loppuvuodesta 2003. Heidän suhteensa tuli julkiseksi keväällä 2004, kun paparazzit kuvasivat heidät laskettelemassa Sveitsissä.
Avioliitto ja perhe-elämä > Häät

Walesin prinssin toimisto ilmoitti 16. marraskuuta 2010, että prinssi William ja Catherine Middleton aikovat avioitua vuonna 2011. Pari kihlautui Lewan luonnonpuistoon suuntautuneella kymmenpäiväisellä matkalla Keniassa Itä-Afrikassa. Heidät vihittiin 29. huhtikuuta 2011 Westminster Abbeyssä.
Kuningashuoneeseen kuuluvat miehet saavat yleisesti avioituessaan kuninkaallisen herttuan arvon. Britannian hovi ilmoitti 29. huhtikuuta 2011, että prinssi William saa Cambridgen herttuan arvon. Catherine Middletonista tuli täten herttuatar. Lisäksi hänestä tuli Strathearnin kreivitär ja Carrickfergusin paronitar.
Avioliitto ja perhe-elämä > Lapset

Catherinen ja Williamin esikoinen syntyi iltapäivällä 22. heinäkuuta 2013 lontoolaisessa St. Maryn sairaalassa. Sekä äidin että vauvan ilmoitettiin voivan hyvin. Kaksi päivää lapsen syntymän jälkeen hovi ilmoitti prinssin nimeksi tulevan George Alexander Louis.
Syyskuussa 2014 pariskunnan kerrottiin odottavan toista lastaan. Tytär syntyi 2. toukokuuta 2015 St. Maryn sairaalassa. Tyttären nimeksi ilmoitettiin Charlotte Elizabeth Diana.
Kensingtonin palatsista ilmoitettiin 4. syyskuuta 2017, että herttuatar odottaa kolmatta lasta. Kuten aikaisemmissakin raskauksissa, herttuatar poti pahaa raskauspahoinvointia ja joutui siksi perumaan julkisia esiintymisiään. Louis Arthur Charles syntyi 23. huhtikuuta 2018.
Kuningashuoneen jäsenenä

Kuningatar Elisabet myönsi huhtikuussa 2019 Catherinelle, silloiselle Cambridgen herttuattarelle, Royal Victorian Order -ritarikunnan korkeimman Dame Grand Cross -kunniamerkin (GCVO) tämän palveluksista Britannian kuningashuoneelle.
Hänestä tuli 9. syyskuuta 2022 Walesin prinsessa, kun Charles III nimitti Catherinen aviomiehen Walesin prinssiksi kuningatar Elisabet II:n kuoleman jälkeen. Hänestä tuli samalla miehensä kautta myös Cornwallin herttuatar ja Chesterin kreivitär (Englannissa) sekä Rothesayn herttuatar (Skotlannissa) ja Renfrewin paronitar (Pohjois-Irlannissa).
Catherinen roolia kuningashuoneessa on kuvailtu pehmeäksi vaikuttamiseksi kuningashuoneen suosion hyväksi. Vuonna 2023 tehdyssä kyselyssä Catherine oli elossa olevista kuningashuoneen jäsenistä toiseksi suosituin prinsessa Annen jälkeen.
Kuningashuoneen jäsenenä > Hyväntekeväisyystyö

Catherine on vuodesta 2012 lähtien ollut useiden eri hyväntekeväisyysjärjestöjen suojelija. Avioliiton myötä hänen ensimmäinen nimityksensä oli nimellisesti Williamin ja Harryn perustamassa järjestössä. Hyväntekeväisyystyössä prinsessan mielenkiinnonkohteita ovat olleet mielenterveys, lapset ja naiset.
Prinsessan tekemä hyväntekeväisyystyö on myös johtanut muiden ihmisten tekemiin lahjoituksiin sellaisiin kohteisiin, joita Catherine on tukenut. Tätä ilmiötä on kutsuttu Kate-effektiksi (engl. Kate effect).
Yksityiselämä

Catherine kertoi maaliskuussa 2024 sairastamastaan syövästä. Syöpä oli löytynyt saman vuoden tammikuussa tehdyssä muihin vaivoihin liittyneessä vatsaleikkauksessa. Hän saa liitännäislääkehoitoa syövän uusiutumisriskin pienentämiseksi.
Kunnianosoitukset

Royal Victorian Order (Iso-Britannia, 2019)
Elisabet II:n perheritarikunta (Iso-Britannia, 2017)
Tuvalun ansioritarikunta (Tuvalu, 2016)
Galleria

Juuri vihityt prinssi William, Cambridgen herttua ja herttuatar Catherine Buckinghamin palatsin parvekkeella.
Catherinen vaakuna Cambridgen herttuattarena
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Catherine (Walesin prinsessa) Wikimedia Commonsissa
Catherine kuningashuoneen www-sivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB  Trove  Yle 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ariane Hingst

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ariane Hingst |  Ariane Hingst |  Ariane Hingst |  |
Maa:  Saksa
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | jalkapallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2003 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Kiina 2007 | jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Norja/Ruotsi 1997 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Saksa 2001 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Englanti 2005 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Suomi 2009 | jalkapallo |  |
Ariane Hingst  (s. 25. heinäkuuta 1979 Berliini) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa sekä hyökkääjän että keskikenttäpelaajan paikalla. Hän on pelannut maajoukkueessa vuodesta 1996 lähtien 174 ottelua ja tehnyt kymmenen maalia. Hän on kuulunut vuosina 2003 ja 2007 maailmanmestaruuden, vuosina 1997, 2001, 2005 ja 2009 Euroopan-mestaruuden sekä vuosina 2000, 2004 ja 2008 olympiapronssia voittaneeseen Saksan joukkueeseen.
Ammattilaisurallaan Hingst edusti 1. FFC Turbine Potsdamia kymmenen vuoden ajan (1997–2007). Hän kävi välillä pelaamassa Ruotsissa Djurgårdens IF:n joukkueessa mutta edusti kotimaassaan viimeksi 1. FFC Frankfurtia. Nykyään hän pelaa Australiassa.
HMS Betony (K274)

| HMS Betony |
| --- | --- |
 HMS Betony

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Hall and Company, Aberdeen
Kölinlasku:  26. syyskuuta 1942
Laskettu vesille:  22. huhtikuuta 1943
Palveluskäyttöön:  31. elokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  Intialle 1945 RIN Sind Thaimaalle 1947  Prasae
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 350 t
Pituus:  63,50 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,34 m
Koneteho:  2 750 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  109
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 72 syvyyspommia
HMS Betony (viirinumero K274) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut parannellun Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 8. joulukuuta 1941 Aberdeenista Alexander Hall and Companyltä, missä köli laskettiin 26. syyskuuta 1942 telakkanumerolla 687. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1943 ja valmistui 31. elokuuta.
Palvelus

Alus lainattiin 28. elokuuta 1945 Intialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RIN Sind. Alus palautettiin 17. toukokuuta 1946 Britannian kuninkaalliselle laivastolle ja myytiin vuonna 1947 Thaimaalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Prasae. Alus haaksirikkoutui 7. tammikuuta 1961 myrskyssä Korean rannikolla ja romutettiin 13. tammikuuta 1951.
Jason Robards

| Jason Robards |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1922
Kuollut: 26. joulukuuta 2000 (78 vuotta) Connecticut, Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Presidentin miehet,  Muistojeni Julia,  Huuliharppukostaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Jason Nelson Robards, Jr. (26. heinäkuuta 1922 – 26. joulukuuta 2000) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuosina 1976 ja 1977 Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon rooleista elokuvissa Presidentin miehet ja Muistojeni Julia.
Robards tunnettiin myös televisiosta ja näyttämöltä, varsinkin Eugene O'Neillin töistä; hän oli kahdeksankertainen Tony-ehdokas (-voittaja 1959) ja vuoden 1988 Emmy-palkittu.
Robards oli neljästi naimisissa, muun muassa Lauren Bacallin kanssa vuosina 1961-1969. Hänellä on kuusi lasta.Hänet palkittiin National Medal of Artsilla vuonna 1997. Hän kuoli keuhkosyöpään Connecticutissa 78-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Jason Robards Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jason Robards Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
HMS Lavender (K60)

| HMS Lavender |
| --- | --- |
 HMS Lavender

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Hall and Company, Aberdeen
Kölinlasku:  30. huhtikuuta 1940
Laskettu vesille:  27. marraskuuta 1940
Palveluskäyttöön:  16. toukokuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 × kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 × Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Lavender (viirinumero K60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 Abereenistä Alexander Hall and Companyltä, missä köli laskettiin 30. huhtikuuta 1940 telakkanumerolla 671. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta ja valmistui 16. toukokuuta 1941.
Palvelus

Alus muutettiin 1947 valaanpyyntialukseksi amsterdamilaiselle Vinke and Companylle, joka nimesi sen Eugene Vinkeksi. Vuosina 1958-1959 aluksen omisti NV Netherlandse Maats. Voor de Walvisvaart.
HMS Coltsfoot (K140)

| HMS Coltsfoot |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Hall and Company, Aberdeen
Kölinlasku:  4. syyskuuta 1940
Laskettu vesille:  12. toukokuuta 1941
Palveluskäyttöön:  1. marraskuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin 40 syvyyspommia
HMS Coltsfoot (viirinumero K140) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Aberdeenistä Alexander Hall and Companyltä, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1940 telakkanumerolla 675. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1941 ja valmistui 1. marraskuuta.
Palvelus

Alus myytiin 1947, jolloin se nimettiin Alexendraksi. Se oli rekisteröity Kreikkaan Pireukseen omistajanaan Campania Divisia Devapores SA. Vuosina 1951-1952 alus oli rekisteröitynä Panamaan. Alus nimettiin 1953 Hermoupolikseksi omistajinaan Foustanos Brothers. Alus tuhoutui 20. marraskuuta 1954.
Liito-orava

| Liito-orava |
| --- | --- |
 Liito-oravan alalaji Pteromys volans onii elää Hokkaidon saarella Japanissa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset jyrsijät Sciuromorpha
Heimo::  Oravat Sciuridae
Alaheimo::  Varsinaiset oravat Sciurinae
Tribus::  Pteromyini
Suku::  Pteromys
Laji::  volans
Kaksiosainen nimi
 Pteromys volans  (Linnaeus, 1758) 
 Liito-oravan levinneisyys
Katso myös
   Liito-orava Wikispeciesissä   Liito-orava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liito-orava (Pteromys volans) on Pohjois-Euraasiassa Suomesta Tyynenmeren rannikolle, Hokkaidōn saarelle ja Keski-Kiinaan asti tavattava oravalaji. Suomessa liito-oravaa esiintyy Kokkolasta ja Kuusamosta etelään.
Liito-orava on harmaa yöeläin, hiukan tavallista oravaa pienempi. Sille on tunnusomaista liitopoimu, jonka avulla se voi liidellä yli 50 metrin matkoja puusta puuhun.
Liito-orava viihtyy varttuneessa kuusivaltaisessa sekametsässä. Yksilö elää koko elämänsä samalla elinpiirillä, joka on uroksella noin 60 hehtaaria ja naaraalla viisi. Liito-oravan pääravintoa ovat kesällä lehtipuiden lehdet ja talvella norkot.
Liito-orava käyttää pesänään yleisimmin haavassa olevaa koloa, joskus tavallisen oravan tekemää risupesää. Sen lisääntymiskausi alkaa maaliskuun jälkipuolella. Naaras synnyttää yleensä yhden poikueen kesässä, joskus kaksi. Poikasia syntyy kerrallaan yleensä kahdesta neljään.
Liito-orava on uhanalaisuudeltaan luokiteltu maailmanlaajuisesti elinvoimaiseksi mutta Suomessa vaarantuneeksi. Sitä uhkaavat metsänhakkuut, minkä vuoksi sitä suojellaan.
Luokittelu ja alalajit

Liito-orava kuuluu oravien heimoon, ja sen lähin sukulaislaji on samaan Pteromys-sukuun kuuluva japaninliito-orava. Liito-oravasta erotetaan nykyisin neljä alalajia. Nimilajin P. v. volans levinneisyysalue käsittää suurimman osan Euraasian mannerta, P. v. athene elää Sahalinin saarella, P. v. buechneri Kiinassa ja P. v. orii Japanin Hokkaidōn saarella. Lajia on Suomessa aiemmin kutsuttu myös siipioravaksi.
Ulkonäkö ja koko

Liito-orava on tavallista oravaa pienempi. Ruumiin kummallakin sivulla etu- ja takaraajojen välissä on liitopoimu. Häntä on litteä. Silmät ovat suuret. Naaras painaa keskimäärin noin 150 grammaa ja uros noin 125 grammaa. Ruumis on 15–17 senttimetriä pitkä, häntä 11–12 senttimetriä.
Alalajit eroavat toisistaan hiukan värityksen suhteen. P. v. volansin yläpuoli on tasaisen vaalean hopeanharmaa ja alapuoli himmeän valkea ja ruskeankeltainen. Silmän ympärillä on kapea musta rengas. P. v. athenen yläpuoli on likaisenharmaa ja alapuoli himmeän valkea. Kyljissä on punaruskeaa. P. v. buechnerin väri on muita alalajeja tummempi, etenkin hännässä. P. v. orii muistuttaa P. v. volansia. Sen posket ja alaosa ovat valkoiset, ja sen hännässä on ruskeankeltaista ja mustaa.
Levinneisyys

Liito-orava on Siperian taigavyöhykkeen laji. Sen levinneisyysalue ulottuu Suomesta halki Venäjän Tyynellemerelle ja Hokkaidōlle. Eteläisimmillään lajia tavataan Keski-Kiinassa. Lännessä liito-oravaa tavataan myös pienellä ja eristyneellä alueella Koillis-Virossa. Latviassa sitä ei ole tavattu vuoden 2005 jälkeen, ja Liettuasta se hävisi mahdollisesti jo ennen 1900-lukua. Valko-Venäjän itärajalla liito-orava ilmeisesti vielä pesii, mutta laji oli vielä 1700-luvulla koko maassa varsin yleinen. Ruotsiin ja Norjaan liito-orava ei ole levinnyt Suomen puolen suurten suoalueiden ja Tornionjoen vuoksi.
Suomessa liito-oravan esiintymisen painopiste on etelässä, ja sen levinneisyysalueen pohjoisraja kulkee Kokkolan pohjoispuolelta Kuusamon eteläosiin. Kanta on tihein länsirannikolla Vaasan ja Kristiinankaupunki–Närpiön seudulla. Liito-oravia esiintyy runsaasti myös Lounais-Suomessa ja paikoin Keski- ja Kaakkois-Suomessa. Kanta on harva Pohjois- ja Etelä-Karjalassa, Itä-Uudellamaalla ja Savossa. Laji puuttuu lähes koko saaristosta. Liito-oravatiheys vaihtelee suuresti levinneisyysalueen sisällä. Itärajan takana Venäjän Karjalassa ja Karjalankannaksella lajin tiheys vaihtelee samankaltaisesti kuin Suomessa, mutta Laatokan luoteispuolella sekä Laatokan ja Äänisen välissä lajia esiintyy Suomea tiheämmin.
Suomessa arvioitiin vuonna 2006 olevan 143 000 liito-oravanaarasta.
Elinympäristö

Liito-orava viihtyy varttuneessa kuusivaltaisessa sekametsässä, jossa on kolopuita kuten haapoja pesä- ja päivänviettopaikaksi sekä lehtipuita kuten haapoja, leppiä ja koivuja ravinnoksi. Lehtipuusto voi olla kuusimetsässä pieninä ryhminä tai hajallaan. Liito-orava voi elää myös nuorehkossa, 15–20 metriä korkeassa metsässä, kunhan sinne on hakkuun jäljiltä jätetty kolohaapa pesäpuuksi ja varttuneempaa metsää kasvaa enintään 100 metrin päässä. Se voi pesiä myös metsän reunassa tai muutaman metrin päähän aukealle jätetyssä haavassa, tai pihalla, asutuksen lomassa ja kaupunkeihin jätetyssä varttuneessa kuusisekametsikössä.
Liito-orava elää, liikkuu, ruokailee, pesii ja lisääntyy alueella, joka on uroksella keskimäärin 60 hehtaaria ja naaraalla noin viisi hehtaaria. Liito-orava on paikkauskollinen alueelle, jolle se asettui synnyinvuotensa syksyllä, ja se elää koko elämänsä samalla elinpiirillä. Urosten elinpiirit voivat olla päällekkäisiä, eivätkä ne puolusta niitä toisia uroksia vastaan. Naaraat sen sijaan elävät kukin omalla alueellaan. Liito-orava viettää suurimman osan hereilläoloajastaan noin 10 prosentin ydinalueella omassa elinpiirissään. Pääosin nämä ydinalueet ovat sen tärkeitä ruokailualueita, joilla kasvaa lehtipuita.
Lisääntyminen

Liito-oravan lisääntymiskausi alkaa maaliskuun jälkipuoliskolla ja kestää pisimmillään heinäkuun loppuun. Uros alkaa helmi–maaliskuussa vierailla eri naaraiden reviireillä ja pesissä. Naaras tulee kiimaan maaliskuun jälkipuoliskolla. Naaras ja uros parittelevat useita kertoja 10–20 minuutin jaksoissa pesän ulkopuolella. Joskus uroksia on yhden naaraan seurassa useampia, jolloin ne kilpailevat naaraasta ajamalla toisiaan takaa.
Parittelun jälkeen naaras jää pesään valmistautumaan poikasten synnyttämiseen. Uros ei enää palaa sen ja poikasten luo vaan lähtee etsimään toista naarasta. Joskus samassa poikueessa voi olla useamman kuin yhden uroksen siittämiä poikasia.
Naaras synnyttää yleensä yhden, joskus kaksi poikuetta kesässä. Toinen kiima-aika on huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa.
Liito-oravanaaraan kantoaika on noin 41 vuorokautta. Ensimmäinen poikue syntyy Suomessa huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa. Naaras synnyttää yleensä kahdesta neljään poikasta, joskus jopa viisi. Poikueiden keskikoko on 2,4–2,6 poikasta, mikä on jyrsijäksi vähän. Poikanen painaa syntyessään viidestä kymmeneen grammaa. Emo imettää poikasiaan 42–45 vuorokautta.
Poikaset lähtevät pesästään ensimmäisen kerran 40–45 vuorokauden ikäisinä ja alkavat tuolloin syödä maidon ohella lehtiravintoa. Heinäkuun alussa poikaset liikkuvat jo parin sadan metrin päähän pesästä. Ensimmäisen poikueen poikanen jättää pesänsä lopullisesti yleensä elokuussa ja lähtee etsimään omaa elinpiiriään. Tällainen dispersaalimatka on keskimäärin noin kaksi kilometriä ja joskus jopa yhdeksän kilometriä pitkä.
Liito-orava elää keskimäärin 1–2 vuoden ikäiseksi. Vanhin tunnettu luonnossa elänyt uros saavutti viiden ja vanhin naaras neljän vuoden iän.
Ravinto

Kesällä liito-orava syö pääasiassa haavan ja lepän, mutta myös koivun ja pihlajan lehtiä. Se voi syödä myös pihlajanmarjoja ja vaahteran siemeniä. Syyskuussa liito-orava alkaa siirtyä talviravintoonsa eli koivun ja lepän norkkoihin. Se varastoi norkkoja talven varalle pieninä oksannippuina kuusen tiheiden oksien väleihin, tikankoloihin, lahopökkelöiden koloihin, linnunpönttöihin, kallion ulokkeille tai tavallisen oravan pesiin.
Liito-orava syö myös lehtipuiden ja havupuiden silmuja sekä tuoreiden männynkäpyjen siemeniä, ja etenkin Siperiassa lehtikuusen neulasia. On mahdollista, että se syö myös eläinravintoa kuten lintujen munia ja poikasia, mutta tästä ei ole saatu tutkimuksissa viitteitä.
Saalistajat ja loiset

Liito-oravan saalistajia ovat useat isot pöllöt kuten huuhkaja ja viirupöllö sekä haukat ja näätä. Saalistajat eivät mahdu liito-oravan pesään, mutta näätä voi yltää pesässä olevaan eläimeen etukäpälällään. Liito-oravia joutuu asutuksen lähellä myös kissojen saaliiksi.
Suomalaisilla liito-oravilla esiintyy kolmea kirppulajia: oravankirppulajit Tarsopsylla octodecimdentata ja Ceratophyllus sciurorum sekä liito-oravankirppu Ceratophyllus indages indages. Kirput elävät pesäaineksissa ja aikuisiksi kuoriuduttuaan siirtyvät liito-oravan turkkiin verta imemään.