stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taylor Hickson
Ura

Hickson ei ollut kiinnostunut näyttelijän urasta ennen kuin 16-vuotiaana hänen tätinsä kertoi alueella agenttina toimivasta tuttavastaan, ja pienen painostuksen jälkeen he sopivat ensimmäisen tapaamisen. Vuonna 2015 hän sai roolin Anthony Hopkinsin tähdittämässä jännityselokuvassa Blackway. Hicksonin läpimurtorooli tapahtui vuonna 2016 julkaistun Deadpool-elokuvan myötä. Tuon jälkeen hänet valittiin suorasanaisen ja sarkastisen Brianna Copelandin rooliin Syfyn post-apocalyptiseen draamasarjaan Aftermath.
Hickson oli pääroolissa vuonna 2016 julkaistussa indie-elokuvassa Hunting Pignut.
Vuonna 2018 julkaistun kauhuelokuvan Ghostland kuvauksissa tapahtuneen tapaturman myötä hänen kasvoihinsa jouduttiin laittamaan 70 tikkiä lasinsirujen aiheuttamien viiltojen takia. Tapahtuma jätti Hicksonin kasvoille pysyvän arven, josta hän ilmoitti hakevansa korvausta oikeusteitse.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Teos | Tulos | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Whistler Film Festival Award | Rising Star | Hunting Pignut | Voitto |  |
| 2017 | Leo Awards | Best Lead Performance by a Female in a Motion Picture | Hunting Pignut | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Taylor Hickson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Taylor Hickson MovieFone.comissa (englanniksi)
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2013

| --- | --- |


Ajankohta: 14. huhtikuuta -   20. huhtikuuta 2013
Isäntämaat:  Unkari (A-lohko)   Ukraina (B-lohko)
Joukkueet: 12
Nousee   pääsarjaan 2014:  Kazakstan    Italia
Putoaa   2. divisioonaan 2014:  Viro

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2013 pelattiin huhtikuussa 2013. A-lohkon turnaus pelattiin Budapestissä, Unkarissa ja B-lohkon turnaus Donetskissa Ukrainassa. Vuoden 2014 MM-turnaukseen nousevat Kazakstan ja Italia.
Joukkueet

| --- | --- |
 Lohko A  Kazakstan   Italia   Unkari   Britannia   Japani   Etelä-Korea:  Lohko B  Ukraina   Puola   Alankomaat   Liettua   Romania   Viro
Otteluareenat

| Budapest Sports Arena Kapasiteetti: 12 500 | Družban urheilupalatsi  Kapasiteetti: 4 130 |
| --- | --- |

 Unkari - Budapest:  Ukraina - Donetsk
A-Lohkon turnaus > Pistepörssi

| Pelaaja | O | M | S | Pst | PIM | +/− |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Roman Strachenko | 5 | 5 | 2 | 7 | 2 | +4 |
|  Patrick Iannone | 5 | 4 | 2 | 6 | 4 | +1 |
|  Kim Kisung | 5 | 4 | 2 | 6 | 0 | 0 |
|  Shuhei Kuji | 5 | 2 | 4 | 6 | 0 | 0 |
|  Márton Vas | 5 | 1 | 5 | 6 | 2 | +3 |
|  Dmitri Upper | 5 | 0 | 6 | 6 | 4 | +5 |
|  Brock Radunske | 5 | 3 | 2 | 5 | 2 | -2 |
|  Talgat Zhailuov | 5 | 3 | 2 | 5 | 4 | +1 |
|  Balazs Ladanyi | 5 | 1 | 4 | 5 | 0 | +1 |
|  Kim Sangwook | 5 | 0 | 5 | 5 | 2 | -1 |
A-Lohkon turnaus > Maalivahtien torjuntapörssi

Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
| Sija | Pelaaja | M | PM | T | % | PMK | N |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Vitali Kolesnik | 274:43 | 4 | 120 | 96.77 | 0.87 | 2 |
| 2 |  Adam Dennis | 240:00 | 3 | 78 | 96.30 | 0.75 | 1 |
| 3 |  Levente Szuper | 179:08 | 5 | 81 | 94.19 | 1.67 | 0 |
| 4 |  Park Sungje | 142:14 | 6 | 80 | 93.02 | 2.53 | 0 |
| 5 |  Yutaka Fukufuji | 298:50 | 16 | 152 | 90.48 | 3.21 | 0 |
| 6 |  Miklos Rajna | 125:00 | 5 | 40 | 88.89 | 2.40 | 1 |
| 7 |  Stephen Murphy | 294:17 | 22 | 135 | 85.99 | 4.49 | 0 |
| 8 |  Eum Hyunseung | 161:30 | 13 | 67 | 83.75 | 4.83 | 0 |
M = Minuutit; T = Torjunnat; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti; N = Nollapelit
A-Lohkon turnaus > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Adam Dennis
Paras puolustaja:  Aaron Keller
Paras hyökkääjä:  Patrick Iannone
A-Lohkon turnaus > Median valitsema tähtikentällinen

Maalivahti:  Adam Dennis
Puolustajat:  Aaron Keller,  Roman Savchenko
Hyökkääjät:  Patrick Iannone,  Roman Starchenko,  Árpád Mihály
Paras pelaaja:  Patrick Iannone
A-Lohkon turnaus > Erotuomarit

| --- | --- |
 Päätuomarit:  Jimmy Bergamelli   Thomas Berneker   Daniel Konc   Pawel Meszynski   Sergeyev Alexander   Maxis Sidorenko   Pascal St-Jacques :  Linjatuomarit:  David Brown   Jiri Gebauer   Justin Hull   Joris Müller   Attila Nagy   Marton Nemeth   Alexander Waldejer
B-Lohkon turnaus > Pistepörssi

| Pelaaja | O | M | S | Pst | PIM | +/− |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Oleg Tymchenko | 5 | 5 | 5 | 10 | 4 | +6 |
|  Oleg Shafarenko | 5 | 2 | 8 | 10 | 2 | +6 |
|  Ivy van den Heuvel | 5 | 2 | 7 | 9 | 6 | +5 |
|  Daniel Bogdziul | 5 | 1 | 8 | 9 | 0 | -1 |
|  Aimas Fiscevas | 5 | 6 | 2 | 8 | 0 | +3 |
|  Aleksei Sibirtsev | 5 | 6 | 2 | 8 | 2 | -7 |
|  Pawel Dronia | 5 | 1 | 7 | 8 | 6 | +6 |
|  Marcin Kolusz | 5 | 1 | 7 | 8 | 2 | +5 |
|  Olexander Toryanyk | 5 | 3 | 4 | 7 | 4 | +7 |
|  Roman Blagy | 5 | 6 | 0 | 6 | 2 | +6 |
B-Lohkon turnaus > Maalivahtien torjuntapörssi

Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
| Sija | Pelaaja | M | PM | T | % | PMK | N |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kamil Kosowski | 120:00 | 1 | 32 | 96.97 | 0.50 | 1 |
| 2 |  Martijn Oosterwijk | 301:14 | 15 | 158 | 91.33 | 2.99 | 0 |
| 3 |  Mantas Armalis | 178:54 | 11 | 111 | 90.98 | 3.69 | 0 |
| 4 |  Przemyslaw Odrobny | 179:48 | 8 | 80 | 90.91 | 2.67 | 0 |
| 5 |  Yevgen Napnenko | 242:14 | 7 | 67 | 90.54 | 1.73 | 0 |
| 6 |  Adrian Catrinoi Cornea | 217:12 | 14 | 120 | 89.55 | 3.87 | 0 |
| 7 |  Nerijus Dauksevicius | 119:44 | 9 | 69 | 88.46 | 4.51 | 0 |
| 8 |  Roman Sumikhin | 132:52 | 13 | 77 | 85.56 | 5.87 | 0 |
| 9 |  Villem-Henrik Koitmaa | 165:58 | 21 | 94 | 81.74 | 7.59 | 0 |
M = Minuutit; T = Torjunnat; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti; N = Nollapelit
B-Lohkon turnaus > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Martijn Oosterwijk
Paras puolustaja:  Pawel Dronia
Paras hyökkääjä:  Oleg Tymchenko
Tatiana Calderón

Tatiana Calderón
Tatiana Calderón Noguera (s. 10. maaliskuuta 1993 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialainen rata-autoilija.
Ura

Calderón aloitti uransa karting-luokista vuonna 2005. Vuonna 2010 Calderón aloitti kilpauransa Yhdysvalloissa Star Mazda Championship -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan kymmenenneksi. Vuonna 2011 Calderón jatkoi sarjassa ja saavutti kaksi palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2012 Calderón siirtyi Euroopan radoille ja kilpaili European F3 Open -sarjassa. Hän saavutti kauden aikana 56 pistettä ja sijoittui sarjan yhdeksänneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa.
Vuonna 2013 Calderon siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan jossa hän ei saavuttanut kauden aikana yhtään pistettä. Samana vuonna hän kilpaili Britannian Formula 3 -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2014 Calderón jatkoi Euroopan F3 -sarjassa saavuttaen kauden aikana 29 pistettä sijoittuen sarjan 15:nneksi. Vuonna 2015 Calderón ajoi kolmannen kauden sarjassa, mutta ei saavuttanut pisteitä. Vuosina 2015–2016 Calderón ajoi myös Aasian MRF Challenge -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi.
Vuonna 2016 Calderón kilpaili GP3-sarjassa Arden International -tallissa, kaudella 2017 DAMS-tallissa ja kaudella 2018 Jenzer Motorsport -tallissa. Vuonna 2017 Calderón toimi myös F1-testikuljettajana Sauberilla ja myöhemmin tallin nimen vaihtuessa Alfa Romeo Racingilla. Hän siirtyi Formula 2 -sarjaan vuonna 2019, missä hän ei kerännyt yhtään MM-pistettä ja oli lopputuloksissa 22.
Vuosina 2020 ja 2021 Calderón kilpaili Super Formula -sarjassa. Samojen vuosien Le Mansin 24 tunnin ajot päättyivät omassa autoluokassa yhdeksänteen tilaan vuonna 2020 ja vuotta myöhemmin sijalle 24. Hän teki paluun F2-sarjaan Charouz Racing System -tallissa elokuussa 2022 ajettuaan ensin alkuvuodesta IndyCaria. Vuodesta 2020 lähtien Calderón on ajanut pääosin Euroopan Le Mans- ja yhdysvaltalaisessa IMSA SportsCar Championship -sarjoja.
Tulokset > GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Arden International | ESPFEA 14 | ESPSPR 18 | AUTFEA 20 | AUTSPR Kesk. | GBRFEA 17 | GBRSPR 20 | HUNFEA 21 | HUNSPR 21 | GERFEA 10 | GERSPR 9 | BELFEA 14 | BELSPR Kesk. | ITAFEA 10 | ITASPR 16 | MALFEA Kesk. | MALSPR 15 | ABUFEA Kesk. | ABUSPR Kesk. | 2 | 21. |
| 2017 | DAMS | ESPFEA 14 | ESPSPR Kesk. | AUTFEA 13 | AUTSPR 12 | GBRFEA 14 | GBRSPR 15 | HUNFEA Kesk. | HUNSPR 13 | BELFEA 16 | BELSPR 13 | ITAFEA 7 | ITASPR C | JERFEA 13 | JERSPR 8 | ABUFEA 16 | ABUSPR 15 |  |  | 7 | 18. |
| 2018 | Jenzer Motorsport | ESPFEA Kesk. | ESPSPR Kesk. | FRAFEA 17 | FRASPR 16 | AUTFEA 12 | AUTSPR 12 | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 10 | HUNFEA 11 | HUNSPR 8 | BELFEA 10 | BELSPR 9 | ITAFEA 15 | ITASPR 6 | RUSFEA 10 | RUSSPR 7 | ABUFEA 10 | ABUSPR 8 | 11 | 16. |
Tulokset > Formula 2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | BWT Arden | BHRFEA 13 | BHRSPR 15 | AZEFEA Kesk. | AZESPR Kesk. | ESPFEA 13 | ESPSPR 13 | MONFEA 14 | MONSPR Kesk. | FRAFEA 11 | FRASPR 19† | AUTFEA 17 | AUTSPR 13 | GBRFEA 14 | GBRSPR 16 | HUNFEA 16 | HUNSPR Kesk. | BELFEA C | BELSPR C | ITAFEA Kesk. | ITASPR 14 | RUSFEA 15 | RUSSPR 16 | ABUFEA 16 | ABUSPR 14 | 0 | 22. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tatiana Calderón Wikimedia Commonsissa
Tatiana Calderón Driverdb.com-sivustolla. (englanniksi)
The Unforgiven III

The Unforgiven III on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Metallican vuonna 2008 julkaisema single. Se julkaistiin albumilta Death Magnetic. Kappale on jatkoa klassiselle The Unforgiven -sarjalle.
"The Unforgiven III:n" edeltäjä "The Unforgiven II" julkaistiin albumilta ReLoad. "The Unforgiven II:n" edeltäjä "The Unforgiven" julkaistiin albumilta Metallica. "The Unforgiven" oli ehdokkaana Grammy-palkinnon saajaksi.
Sven Fischer

Sven Fischer (2003)
Sven Fischer (s. 16. huhtikuuta 1971 Schmalkalden, Thüringen, DDR) on saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Sven Fischer kuului DDR:n armeijaan niin kuin monilla urheilijoilla oli maassa tapana. Saksojen yhdistymisen jälkeen armeijat yhdistettiin ja hän joutui jättämään armeijan. Fischer edusti uransa aikana WSV Oberhof -urheiluseuraa.
Fischer voitti uransa aikana Ampumahiihdon maailmancupin kahdesti. Osakilpailuvoittoja hänellä tuli 33 ja palkintosijoituksia yhteensä 90. Fischer voitti henkilökohtaisen olympiakullan sprintissä Torinossa vuonna 2006. Lisäksi hänellä on kolme olympiakultaa viestissä, sekä kaksi olympiahopeaa ja kaksi olympiapronssia. Maailmanmestaruuden Fischer voitti kuudesti.
Sven Fischer tuli tunnetuksi siitä, että hän kilpaili paljain käsin ja avopäin kovillakin pakkasilla. Entinen ampumahiihtäjä Frank Luck on Fischerin lanko.
Fischer ilmoitti uransa lopettamisesta 7.5.2007. Hän on jatkanut ampumahiihdon parissa toimien televisiokommentaattorina.
Saavutukset

Olympialaiset: 4 kultaa, 2 hopeaa, 2 pronssia
olympiakultaa: sprintti 2006, viesti 1994, 1998, 2006
olympiahopeaa: sprintti 2002, viesti 2002
olympiapronssia: normaalimatka 1994, takaa-ajo 2006
MM-kilpailut: 6 kultaa, 4 hopeaa, 7 pronssia
kultaa: normaalimatka 1999, yhteislähtö 1999, viesti 1995, 1997, 2003, 2004
hopeaa: sprintti 2005, yhteislähtö 2003, 2005, viesti 1996
pronssia: takaa-ajo 1999, 2001 ja 2005, yhteislähtö 2001, viesti 1993, 2000 ja 2007
Maailmancup:
voitto: 1996–1997, 1998–1999
toinen: 1993-1994, 2003-2004
kolmas: 1995-1996, 1997-1998, 1999-2000, 2005-2006
osakilpailut: 33 voittoa, 20 kakkossijaa, 37 kolmossijaa, palkintosijoituksia 90
Khalji-dynastia

| Khalji-dynastia > 1290–1320 |
| --- | --- |
   Delhin sulttaanikunta Khalji-dynastian aikana. 
Pääkaupunki:  Delhi
Khalji-dynastia oli Delhin sulttaanikuntaa vuosina 1290–1320 hallinnut dynastia. Khalji-dynastian perusti Jalal ud din Firuz Khilji syrjäytettyään vuonna 1290 orjadynastian viimeisen hallitsijan Muiz ud din Qaiqabadin. Khalji-dynastian aikana Delhin vaikutusalue laajeni etelään hinduvaltakuntien kustannuksella. Viimeinen Khalji-dynastian hallitsija murhattiin vuonna 1320, ja sen jälkeen Delhissä alkoi Tughluq-dynastian aikakausi.
Kenema

| Kenema |
| --- | --- |
 Kenema
 Koordinaatit: 7.8737°N, 11.1929°W 
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Itäinen maakunta
Piirikunta:  Kenema
Väkiluku (2015)  ():  200 354
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kenema on Sierra Leonen kolmanneksi suurin kaupunki ja Itäisen maakunnan ja siihen sisältyvän 609 873 asukaan Keneman piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 200 354 (VL2015; vuonna 2004 väkiluku oli 128 402 as.).
Kenema sijaitsee nimellä Kambui Hills tunnetun metsäalueen lähellä ja on alluviaalisten timanttien etsimiseen keskittyneen kaivosseudun keskus. Vuonna 1959 sinne perustettiin kaivostoimintaa tukemaan valtiollinen timanttitoimisto (Goverment Diamond Office). Se on myös alueellinen maataloustuotannon markkinapaikka ja Sierra Leonen sahateollisuuden keskus. Seudulla tuotettu kaakao, kahvi, palmuöljy ja siemenet, huonekalut ja puukaiverrustyöt viedään pääosin maanteitse pääkaupunki Freetowniin myytäväksi ja vientiin. Kenema on alueellinen hallinnon, kirkon ja yksityisten toisen asteen koulujen keskus, jossa on roomalaiskatollinen opettajakorkeakoulu naisille, valtiollinen kirjasto ja yksityisiä sairaaloita.
Sisällissodan jälkeen vuoden 2005 loppuun asti iso joukko pakistanilaisia rauhanturvaajia oli sijoitettuina Kenemaan. Vuosina 2014–2015 Keneman piirikunta oli pahimpia ebolan esiintymisalueita. Sittemmin tartuntatauti saatiin hallintaan ja uusia kuolemia ei enää ole esiintynyt.
Kellotorni kantakaupungin liikenneympyrässä
Katunäkymä Kenemasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kenema Wikimedia Commonsissa
Ben C. Solomon, 18.9.2015: In Sierra Leone, Giving the Stigma of Ebola a Good, Swift Kick (englanniksi) (nytimes.com)
Holy Trinity Secondary School (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Keisari Maksimilianin riemukaari

Albrecht Dürerin teos Keisari Maksimilianin riemukaari.
Keisari Maksimilianin riemukaari (saks. Ehrenpforte Maximilians I.) on Albrecht Dürerin puupiirros 1500-luvulta. Sen koko on  3 × 3,5 metriä ja se on yksi suurikokoisimmista taidepainatteista kautta aikojen. Se koostuu 36 pellava-hamppupaperisesta arkista. Kuvaa painettiin noin 320 kappaletta vuosina 1517–1528. Niistä vain pieni osa on säilynyt nykyaikaan saakka.
Dürerin piirros esittää riemukaarta ja se on koristeltu historian merkkihenkilöiden kuvilla. Kuvan tarkoitus on keisari Maksimilian I:n ylistäminen. Keisari halusi varmistaa paikkansa historiassa ottamalla propagandatarkoitukseen aikakautensa uusimman tekniikan, kirjapainotaidon. Työhön palkattu Dürer kokosi vuonna 1515 ryhmän puukaivertajia toteuttamaan työn, joka koostui 195 puukappaleesta. Niiden valmistuminen kesti kolme vuotta.
Albrecht Dürer, Suuri voitonvaunu
Albrecht Dürer, Keisari Maksimilianin voitonparaati
Riemukaaren lisäksi Maksimilian teetätti myös teokset Suuret voitonvaunut (der Großen Triumphwagen) ja Keisari Maksimilianin voitonparaati (der Triumphzug Kaiser Maximilians). Ne olivat kooltaan vielä selvästi suurempia painatteita, mutta ne jäivät Maksimilianin aikana keskeneräisiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keisari Maksimilianin riemukaari Wikimedia Commonsissa
Sven G. Svenson

| Sven Gudmar Svenson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1919 Eskilstuna, Ruotsi
Kuollut: 25. helmikuuta 1997 (77 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  kirjailija, yritysjohtaja, historioitsija, pankkimies
Vanhemmat:  Anna Svenson (o.s. Zetterman) Gustaf Adolf Svenson
Puoliso:  Margareta Carlsten
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Aikakausi:  1952–1994
Tyylilajit:  salapoliisiromaani
Aiheet:  historia
Esikoisteos:  Gattjinatraktaten 1799: studier i Gustaf IV Adolfs utrikespolitik 1796–1800 (1952)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sven Gudmar Svenson (29. syyskuuta 1919 Eskilstuna – 25. helmikuuta 1997 Uppsala) oli ruotsalainen kirjailija, yritysjohtaja, historioitsija ja pankkimies.
Elämä

Sven G. Svenson valmistui filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistosta 1953. Hänen väitöskirjansa Gattjinatraktaten 1799: studier i Gustaf IV Adolfs utrikespolitik 1796–1800 käsitteli Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin ulkopolitiikkaa vuosina 1796–1800. Svenson toimi Sparfrämjandenin toimitusjohtajana 1951–1961 ja sen jälkeen Ruotsin säästöpankkiyhdistyksen (Svenska sparbanksföreningen) toimitusjohtajana 1963–1979. Lisäksi hän toimi Tryckeri AB Mariebergin hallituksen varapuheenjohtajana, Ruotsin kuninkaallisen insinööritieteiden akatemian jäsenenä vuodesta 1974 alkaen, Kuninkaallisen Kustaa Aadolfin akatemian jäsenenä vuodesta 1975 alkaen sekä mieskuoro Orphei Drängarin kunniapuheenjohtajana 1979–1988.
Teokset

Sven G. Svensonin tuotanto käsittää kuusi teosta. Väitöskirjansa lisäksi hän on kirjoittanut yhden salapoliisiromaanin ja neljä historiateosta. Näistä suomeksi on ilmestynyt vain salapoliisiromaani Tee tiedettä ja tapa (Mord och lärda mödor). Se on julkaistu WSOY:n Sapo-sarjassa numerolla 96.
Gattjinatraktaten 1799: studier i Gustaf IV Adolfs utrikespolitik 1796–1800, 1952
Mord och lärda mödor, 1967 (Tee tiedettä ja tapa, 1968)
Ulf Peder Olrog i Uppsala: några minnen, 1982
Gunnar Wennerberg: en biografi, 1986
Tre porträtt: skalden Nybom, Curry Treffenberg – en moralist, Hugo Alfvén, i kamp mot ålderdomen, 1989
Erland Hjärne: en historikers livsöde, 1994
Teemu Koskinen

| Teemu Koskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Aiheesta muualla
Elonet
Teemu Juhani Koskinen (s. 26. toukokuuta 1980) on suomalainen näyttelijä.
Ura

Porista kotoisin oleva Koskinen valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna  2009. Hän on näytellyt muun muassa Kouvolan Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja 2010-luvulla useita vuosia Kotkan kaupunginteatterissa.
Koskinen on näytellyt useita musikaalirooleja, kuten Big Deal West Side Storyssa. Pyynikin kesäteatteri tuotti kesällä 2017 musikaaliversion Hella Wuolijoen klassisesta maalaisdraamasta Niskavuoren nuori emäntä. Koskinen näytteli Iso-Marttia.
Koskisella on ollut muutamia sivurooleja suomalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Pirttinen elokuvassa Tali-Ihantala 1944 (2007).
Koskisen ääniala on tenori. Hänen erityistaitojaan on muun muassa butō.
Valikoitu rooliluettelo

Big Deal (West Side Story, Kouvolan Teatteri, 2002)
Runar (Runar ja Kyllikki, Tampereen Työväen Teatteri, 2007)
Elias (Rakkausjuttu, Kotkan kaupunginteatteri, 2009)
Visa Muikku (Puhtaana käteen, Kotkan kaupunginteatteri, 2010)
Niko (Tsaarin kakarat, Kotkan kaupunginteatteri, 2010)
Robert Tramplemain (Ei ketään kotona, Kotkan kaupunginteatteri, 2012)
Olli (Keisarikunta, Kotkan kaupunginteatteri, 2014)
Lawrence (Herrasmieshuijarit, Rauman teatteri, 2016)
Giles (Hiirenloukku, Rauman teatteri, 2016)
Iso-Martti (Niskavuoren nuori emäntä, Pyynikin kesäteatteri, 2017)
useita rooleja (Pulkkinen Live, kiertue, 2018)
Aiheesta muualla

Rauman teatteri: Teemu Koskinen
Kehrääjä

| Kehrääjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut Caprimulgiformes
Heimo::  Kehrääjät Caprimulgidae
Suku::  Kehrääjät Caprimulgus
Laji::  europaeus
Kaksiosainen nimi
 Caprimulgus europaeus  Linnaeus, 1758 
 Kehrääjän levinneisyysalue, johon on merkitty oranssilla pesimäalue ja sinisellä talvehtimisalue.
Katso myös
   Kehrääjä Wikispeciesissä   Kehrääjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kehrääjä (Caprimulgus europaeus) on kehrääjien (Caprimulgidae) lintuheimoon kuuluva laji. Se on tämän heimon ainoa edustaja laajoilla alueilla Euroopassa ja Aasiassa.
Koko ja ulkonäkö

Kehrääjä on jokseenkin räkättirastaan kokoinen. Pitkä pyrstö ja pitkät, leveäpäiset siivet. Pää suuri. Höyhenet pehmeitä, harmaita ja ruosteenruskeita. Naamioväri erittäin hyvä, ei juurikaan liiku päiväsaikaan. Nokka on erittäin pieni mutta aukeaa suureksi. Koiraalla käsisiivellä ja pyrstön kulmissa selkeät valkoiset täplät. Pituus 24–28 cm, siipien kärkiväli 52–59 cm, paino 56–85 g.
Kehrääjän soidinääni on omalaatuinen - pitkä monotoninen  "rrr..." (ohje), joka voi jatkua jopa tuntikausia. Normaalisti pitkiä sarjoja, jotka koostuvat vain parista äänenkorkeudesta. Koiras läpsyttää siipiään kovaäänisesti soidintaessaan. Kutsuäänenä sammakkomainen ”kruik”-kurahdus.
Vanhin suomalainen rengastettu kehrääjä on ollut 10 vuotta ja 24 päivää vanha. Euroopan vanhin kehrääjä on ollut brittiläinen vähintään 11 vuotta ja 11 kuukautta vanha lintu.
Levinneisyys

Kehrääjä on muuttolintu, joka pesii Euroopassa ja Aasiassa ja talvehtii Itä- ja Etelä-Afrikan savanneilla. Laji pesii lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sen esiintymisalue ulottuu Kiinan länsiosiin. Maailmanlaajuiseksi kannaksi arvioidaan 3–6 miljoonaa yksilöä.
Suomessa kehrääjiä esiintyy Etelä- ja Keski-Suomessa. Kevätmuutto kestää toukokuusta kesäkuuhun ja syysmuutto elokuusta lokakuuhun. Suomen kannan kooksi arvioidaan 5 000–7 000 paria. Kanta on kasvanut hieman 1980-luvun jälkeen. Laji luokiteltiin aiemmin silmälläpidettäväksi, mutta vuodesta 2010 lähtien se on ollut elinvoimainen.
Kehrääjä on Suomessa rauhoitettu, ja sen ohjeelliseksi korvaussummaksi on asetettu 505 euroa.
Elinympäristö

Kehrääjä pesii kuivilla ja harvapuustoisilla männikköseuduilla. Se viihtyy hakkuuaukeiden, soiden ja kallionlakimänniköiden läheisyydessä.
Lisääntyminen

Kehrääjä ei rakenna pesää vaan munii munansa maahan. Muninta alkaa tavallisesti kesäkuun puoliväliin mennessä. Pohjaväriltään vaaleita, tummin kiemuraisin suojavärityksen antavin juovin kuvioituja munia on yleensä 2, joskus 3. Sekä koiras että naaras hautovat, naaras kuitenkin enemmän. Haudonta-aika on noin 2½ viikkoa. Poikasia ruokkivat molemmat emot. Poikaset osaavat auttavasti lentää 2-viikkoisina, kunnolla 4−5-viikkoisina. Kehrääjä on sukukypsä 1-vuotiaana.
Ravinto

Kehrääjä syö yöperhosia ja muita yöllä lentäviä hyönteisiä. Jos on sateinen sää eivätkä hyönteiset lennä, se voi vaipua horrokseen säästäen näin energiaa.
Kirjallisuutta

Jukka Lilja: Kehrääjä – Siivet pystyssä.  Kurikka:  Valmiixi, 2017.  ISBN 978-952-5965-48-3.
Valto A. Peiponen: Kehrääjälintu ja muita horrostavia lintuja.  Omakustanne, 2004.  ISBN 952-91-7415-2.
Aiheesta muualla

ITIS: Caprimulgus europaeus (englanniksi)
Kehrääjä Lintukuva-verkkopalvelussa
Caprimulgus europaeus
Kia Voutilainen

Kia Voutilainen (s. 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Liigaa Jyväskylän Pallokerhossa 18 ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2019 sekä pelasi 15 ottelua ja teki kolme maalia kaudella 2020 . Hän siirtyi Jyväskylään joensuulaisesta FC Hertasta.