stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korpiklaani
Diskografia

Studioalbumit
Idja (1999,  Natural Born Records)
Shamániac (2002,  Natural Born Records)
Spirit of the Forest (2003,  Napalm Records)
Voice of Wilderness (2005,  Napalm Records)
Tales Along This Road (2006,  Napalm Records)
Tervaskanto (2007,  Napalm Records)
Korven Kuningas (2008,  Nuclear Blast)
Karkelo (2009,  Nuclear Blast)
Ukon Wacka (2011,  Nuclear Blast)
Manala (2012,  Nuclear Blast)
Noita (2015,  Nuclear Blast)
Kulkija (2018,  Nuclear Blast)
Jylhä (2021,  Nuclear Blast)
Rankarumpu (2024,  Nuclear Blast)
Kirjallisuus

Laakso, Markus: Folk Metal Big 5.  Like, 2020.  ISBN 978-951-1-35516-8
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen viralliset kotisivut
Korpiklaani Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Korpiklaani Metallimusiikki.net-sivustolla
Korpiklaani Meteli.netissä
Korpiklaani
| --- | --- |
Studioalbumit:  Idja  Shamániac  Spirit of the Forest  Voice of Wilderness  Tales Along This Road  Tervaskanto  Korven kuningas  Karkelo  Ukon Wacka  Manala  Noita  Kulkija  Jylhä  Rankarumpu 
Singlet:  "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Ukon Wacka"  "Metsälle"  "Rauta"  "Lempo"  "Leväluhta"  "Interrogativa Cantilena"  "Krystallomantia"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Musiikkivideot:  "Wooden Pints"  "Hunting Song"  "Kädet siipinä"  "Beer Beer"  "Happy Little Boozer"  "Tervaskanto"  "Metsämies"  "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Muuta: Diskografia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Liberaali allianssi

| Liberaali allianssi> Liberal Alliance |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  7. toukokuuta 2007
Puheenjohtaja:  Alex Vanopslagh
Ideologia:   liberalismi   talousliberalismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Toimisto:  Christiansborg 1241 København K
Jäsenmäärä:  n. 5 000 (2013)
Kansankäräjät:  10 / 179 (2022)
Euroopan parlamentti:  0 / 14 (2019)
Alueet:  0 / 205 (2021)
Kunnat:  9 / 2 436 (2021)
Nuorisojärjestö:  Liberal Alliances Ungdom
Kotisivu:  www.liberalalliance.dk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liberaali allianssi (tansk. Liberal Alliance) on tanskalainen liberaalipuolue, joka tunnettiin nimellä Ny Alliance 27. elokuuta 2008 asti. Puolueen perustajia olivat kansanedustaja Naser Khader ja europarlamentaarikot Anders Samuelsen ja Gitte Seeberg. Ensimmäisissä vaaleissa puolue sai viisi paikkaa 179:stä kansankäräjille. Khader ja Seeberg jättivät sittemmin puolueen sisäisten erimielisyyksien takia.
Ideologia ja tavoitteet

Alkuvuonna 2008 puolue koki muutoksen. Siinä missä Uusi allianssi oli keskustaoikeistolainen puolue, joka perustui sosiaaliliberaaliin politiikkaan ja sosiaaliseen konservatismiin, Liberaali allianssi siirtyi uudelleenkäynnistyksen myötä tulonjakopolitiikassa vasemmisto-oikeisto-ulottuvuudella oikealle. Liberaali allianssin neljä keskeistä teemaa olivat ja ovat matalammat verot, enemmän vapautta, vähemmän byrokratiaa ja enemmän kasvua.
Historia > Puolueen perustaminen

Puolue perustettiin nimellä Ny Alliance (suom. Uusi allianssi) 7. toukokuuta 2007 aikaisemmin Radikaali Venstreä edustaneiden Naser Khaderin ja Anders Samuelsenin sekä Konservatiivista kansanpuoluetta edustaneen Gitte Seebergin toimesta. Puolueen perustaminen oli reaktio VKO-hallitukseen ja erityisesti Tanskan kansanpuolueen voimakkaaseen vaikutukseen maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikassa. Puolueen johtajana toimi Naser Khader.
Uudella puolueella kesti vain kuukausi kerätä tarvittavat allekirjoitukset, jotta se sai oikeuden osallistua vaaleihin kesällä 2007. Uusi Allianssi sai vaalikirjaimen Y. Perustamisen jälkeen puolue sai vahvaa nostetta, mutta noste väheni kun puolueen tapauksista uutisointi tiedotusvälineissä ja puolueen epäselvän politiikan vuoksi. Puolue sai lopulta vain 2,8 prosenttia äänistä.
Puolue aloitti toimintansa uudelleen 28. elokuuta 2008 uudella ohjelmalla ja muuttamalla nimensä Liberaaliksi allianssiksi. Naser Khader jätti puolueen tammikuussa 2009, minkä jälkeen Anders Samuelsen siirtyi puolueen johtoon. Samuelsenin johdolla puolue omaksui klassisen liberaalin identiteetin.
Historia > Nousu hallitukseen

Lars Løkke Rasmussen ja Venstre yrittivät hillitä parlamentaarisen pohjan ilmeisiä poliittisia ristiriitoja muodostamalla vähemmistöhallituksen konservatiivisen kansanpuolueen ja Liberaalin allianssin kanssa 28. marraskuuta 2016.
Vuosina 2016–2019 Liberaalilla allianssilla oli yhteensä kuusi ministerin paikkaa: ulkoministeri Anders Samuelsen, talous- ja sisäministeri Simon Emil Ammitzbøll-Bille, liikenne-, rakennus- ja asuntoministeri Ole Birk Olesen, opetusministeri Merete Riisager, kirkko- ja kulttuuriministeri Mette Bock ja vanhusministeri Thyra Frank.  Vaalikaudelle 2015-2019 oli ominaista Tanskan kansanpuolueen ja Liberaalin allianssin välinen valtataistelu, jossa jälkimmäinen päätyi usein häviäjäksi.
Hallitukseen osallistumisesta saatujen tulosten puutetta pidettiin osasyynä puolueen taantumiseen vuoden 2019 parlamenttivaaleissa, joissa puolue jäi lähelle kynnystä ja oli 2,3 prosentin äänisaaliillaan edustettuna vain neljällä paikalla. Puheenjohtaja Anders Samuelsen ei tullut valituksi, ja vastavalitusta Alex Vanopslaghista tuli pienen eduskuntaryhmän uusi puheenjohtaja, joka pieneni edelleen kolmeen Simon Emil Ammitzbøll-Billen eron jälkeen.
Historia > Historia vuoden 2019 jälkeen

Vuoden 2021 kunta- ja alueneuvostovaaleissa puolue sai ensimmäisen pormestarinpaikkansa Solrødin kunnassa, jossa Emil Blücher valittiin pormestariksi. Alex Vanopslaghin johdolla puolueen valtakunnallinen kannatus kasvoi tasaisesti mielipidemittauksissa ja erityisesti vaalikampanjan aikana ennen vuoden 2022 parlamenttivaaleja, joissa puolue nousi Tanskan parlamentin kuudenneksi suurimmaksi puolueeksi 7,9 prosentin ääniosuudella ja 14 paikalla. Tämä on puolueen suurin kannatus tähän mennessä.
Merkittäviä poliitikoja > Puheenjohtajat

2007–2009: Naser Khader
2009–2019: Anders Samuelsen
2019– Alex Vanopslagh
Merkittäviä poliitikoja > Nykyiset kansanedustajat (2022–2026)

Helena Andresen
Carsten Bach
Lars-Christian Brask
Louise Brown
Henrik Dahl
Katrine Daugaard
Steffen Frølund
Sólbjørg Jakobsen
Steffen Larsen
Jens Meilvang
Ole Birk Olesen
Alexander Ryle
Sandra Skalvig
Alex Vanopslagh
Aiheesta muualla

Liberal Alliance (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liberaali allianssi Wikimedia Commonsissa
| n k  Tanskan puolueet |
| --- | --- |
Kansankäräjät:  Sosiaalidemokraatit (50)  Venstre (20)  Moderaatit (16)  Sosialistinen kansanpuolue (15)  Tanskademokraatit (14)  Liberaali allianssi (14)  Konservatiivinen kansanpuolue (10)  Yhtenäisyyslista (9)  Radikaali Venstre (7)  Tanskan kansanpuolue (7)  Alternativet (6)  Nye Borgerlige (3) 
Grönlanti:  Inuit Ataqatigiit (1)  Javnaðarflokkurin (1)  Siumut (1)  Unionipuolue (1) 
Muut:  EU:n vastainen kansanliike  Edistyspuolue  Frie Grønne  Kommunistinen puolue  Kristillisdemokraatit  Retsforbundet  Schleswigin puolue  Stram Kurs  Vegaanipuolue 
Euroopan parlamentti:  Venstre (3)  Sosiaalidemokraatit (3)  Sosialistinen kansanpuolue (2)  Radikaali Venstre (2)  Tanskan kansanpuolue (1)  Konservatiivinen kansanpuolue (1)  Yhtenäisyyslista (1) 
Luettelo Tanskan puolueista
Alex Vanopslagh on toiminut Liberaalin allianssin puheenjohtajana vuodesta 2019.
Al-Nisa’

Katkelma Naisten suurasta keskiaikaisessa käsikirjoituksessa.
Al-Nisa’ (arab. سورة النساء‎, suom. Naisten suura) on Koraanin 4. suura. Se sisältää 176 jaetta ja kuuluu Medinan kauden suuriin. Suura käsittelee muun muassa perintöosuuksiin ja naisiin liittyviä säädöksiä. Ne ovat herättäneet paljon keskustelua länsimaissa. Islamilaisen tulkinnan mukaan kyse oli naisten oikeuksista, joita heillä ei ollut pakanallisten arabialaisten keskuudessa. Länsimaisessa lainsäädännössä suuran määräyksiä pidetään usein ihmisoikeusrikoksina tai ainakin epätasa-arvoisina. Mielipide-eroista todistaa, että YK:n yleissopimus naisten syrjinnän poistamisesta ei ole sellaisenaan kelvannut kaikille muslimimaille.
Sisältö

Naisten suura sisältää hajanaisessa muodossa monenlaisia säädöksiä ja pohdintoja, joista seuraavassa kuvataan eräitä tunnetuimpia.
Sisältö > Orpojen asema

Suura alkaa käsittelemällä orpojen asemaa ja perintölakeja (1–14). Islaminuskon mukaan tämä johtuu siitä, että suura ilmoitettiin Medinassa Uhudin taistelun jälkeen. Taistelussa muslimit olivat kärsineet tappion ja 65 muslimia oli kaatunut. Uhudin taistelun historiallisuus on kuitenkin luonteeltaan mytologinen ja uskonvarainen, sillä varhaisin sitä koskeva lähde, Ibn Ishaqin Muhammed-elämäkerta, on peräisin vasta 700-luvun loppupuolelta.
Sisältö > Vaimojen lukumäärä

Jae 4:3 on tullut kuuluisaksi, sillä siinä islamilaisen käsityksen mukaan määrätään vaimojen määrän ylärajaksi neljä. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan teksti on tulkittu väärin, kun on ymmärretty, että neljä olisi siinä vaimojen yläraja. Teksti käsittelee naispuolisia orpoja, ja annetut luvut ovat esimerkkejä, eivät yläraja.  Jae kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa:
"Jos pelkäätte, ett' ette voi menetellä oikeudenmukaisesti orpoja kohtaan, naikaa silloin ne naispuoliset (orpojen joukosta), joista pidätte, kaksi, kolme tai neljä, mutta jos pelkäätte, ett' ette voisi olla tasapuolisia noin useata kohtaan, niin naikaa vain yksi ainoa heistä tai niistä orjattarista, joita omistatte. Tämä on mukavin tapa välttää vääryyttä".
Sisältö > Perintölait

Jae 4:11 sisältää Koraanin perimyslainsäädännön ytimen. Sen mukaan pojalle kuuluu sama osuus kuin kahdelle tytölle.  Aihe jatkuu vielä suuran viimeisessä jakeessa 4:176. Lause "te ette tiedä ovatko isänne tai poikanne teille hyödyllisempiä" viittaa Hämeen-Antilan mukaan erimielisyyksiin pääperijöistä. Yhteiskunnassa, missä yksityisomaisuus ei ollut täysin kehittynyt, perinnön siirtyminen vainajan veljille ja vanhemmille saattoi olla pääsääntö.
Sisältö > Aviorikos

Jakeessa 4:1 määrätään aviorikoksen tuomitsemisesta. Jae kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa:
"Niitä teidän naisianne vastaan, jotka tekevät huorin, on teidän kutsuttava joukostanne neljä todistajaa; jos he todistavat heidät syyllisiksi, niin pitäkää heidät eristettyinä asunnoissanne, kunnes kuolema heidät korjaa tai Jumala osoittaa heitä varten jonkun muun mahdollisuuden (uuden lainsäädännön kautta)."
Tarvittava todistajien määrä on kaksinkertainen tavalliseen verrattuna, mutta myös rangaistus on ankara. 800-luvulla kirjatussa hadith -perinteessä naisen eristämisen sijaan kuitenkin alettiin määrätä sata ruoskaniskua tai kivittäminen kuoliaaksi. Kivityksestä tulikin sunnalaisuuden piirissä yksimielinen käytäntö.
Sisältö > Avioliitto

Jakeet 19–28 sisältävät avioliittosäädöksiä. Jae 24 määrää väliaikaisesta avioliitosta, eräänlaisesta "tunti-avioliitosta" (mu'ta), jollainen on edelleen käytössä šiialaisuudessa, mutta joka sunnalaisuudessa on kielletty.
Sisältö > Vaimon rankaiseminen

Jae 4:34 on tullut tunnetuksi, koska siinä säädetään uppiniskaisuudesta epäillyn vaimon ruumiillisesta rankaisemisesta. Jaakko Hämeen-Anttila korostaa, että vaimon lyöminen on äärimmäinen keino, johon Koraani antaa luvan turvautua vasta viimeiseksi. Jae kuuluu Ahsen-Bören suomentamana:
"Miehet olkoot naisten esimiehiä, koska Jumala on asettanut heidät näihin nähden korkeampaan asemaan, ja myöskin niiden suoritusten tähden, joita miesten on omaisuudestaan naisten hyväksi tehtävä. Hyveelliset naiset ovat alistuvaisia ja vaalivat huolellisesti, kätkössä, kaikkea sitä, minkä Jumala on kätköön tarkoittanut. Mitä niihin tulee, joiden puolelta kohtaatte uppiniskaisuutta, niin varoittakaa heitä, erottakaa heidät vuoteestanne ja kurittakaa heitä, mutta jos he silloin tottelevat teitä, niin älkää etsikö riitaa heidän kanssaan. Katso, Jumala on ylevä ja suuri."
Sisältö > Polemiikki juutalaisia vastaan

Jakeet 44–57 sisältävät polemiikkia ja uhkauksia juutalaisia vastaan.  Islamilaisen selityksen mukaan syynä on juutalaisten petos Uhudin taistelun jälkeen. Muslimien tappion jälkeen eräät juutalaisheimot, jotka olivat noudattaneet Profeetan kanssa tehtyä sopimusta, "muuttuivat julkivihollisiksi, mennen niinkin pitkälle, että julistivat vanhan arabialaisen epäjumalainpalvonnan islaminuskoa paremmaksi ja antoivat apua mekkalaisille niin, että muslimien oli lopulta pakko sotia heitä vastaan."  Jakeissa todetaan, että Jumala on kironnut juutalaiset, jotka vääntelevät sanoja paikoiltaan  ja pilkkaavat uskontoa. Jumala ilmoittaa, että Helvetissä on riittävästi hehkua: "Ne, jotka hylkivät Meidän ilmoitustamme, poltamme Me totisesti Tulessa. Niin usein kuin heidän ihonsa kärventyy, annamme sen sijalle uuden, jotta he maistaisivat tuskaa, Jumala on totisesti mahtava ja viisas." (4:56)
Sisältö > Taistelu Jumalan tiellä

Jakeet 80–70 polemisoivat "teeskentelijöitä vastaan. Jakeissa 71-87 kehotetaan taistelemaan Jumalan tiellä ja torjumaan uskottomien hyökkäykset: "Ne, jotka haluavat vaihtaa tämän elämän tuonpuoleiseen, taistelkoot Jumalan tiellä." Jumala antaa heille suuren palkan, "saavatpa he sitten voiton tai tulevat surmatuiksi." (4:74).
Historia

Koraania ei mainita missään säilyneessä kirjallisessa lähteessä ennen 800 -lukua. Esimerkiksi Fiqh Akbar I – käsikirjoitus, joka on varhaisin islamilaista lakia koskeva teksti 700-luvulta ei mainitse Koraania.  Vuonna 750 kuolleen Johannes Damaskolaisen tekemäksi oletettu De Haeresibus mainitsee kuitenkin Koraanin joitakin osia, niiden joukossa Naisten suuran. Tekstiä on tosin epäilty sen tyylin perusteella myöhemmäksi lisäykseksi käsikirjoitukseen. Naisten suuraa koskeva kohta kuuluu: “Kuten on kerrottu, tämä Muhammed kirjoitti monia naurettavia teoksia, jotka hän jokaisen nimesi. On esimerkiksi Naisen kirja, sitten on kirja Jumalan kameli  - - edelleen Pöydän kirja ja edelleen Hiehon kirja."
Ariana Afghan Airlines

| Ariana Afghan Airlines |
| --- | --- |

 IATA: FG  –  ICAO: AFG 
Kutsukoodi:  ARIANA
Perustettu:  1955
Laivaston koko:  10 + 1 rahtikone + 2 vuokralla olevaa konetta
Kohteiden määrä:  13
Solmukohdat:   Kabulin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Kabul, Afganistan
Kanta-asiakasohjelma:  Reward Club Card
Yhtiön sivut:  www.flyariana.com
Ariana Afghan Airlines (IATA: FG, ICAO: AFG, kutsukoodi: ARIANA) on Afganistanin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1955. Ariana Afghan Airlinesin kotipaikka on maan pääkaupungissa Kabulissa, josta se operoi 13 kohteeseen kymmenen koneen laivastollaan.
Ariana Afghan Airlinesia on arvosteltu paljon turvallisuuspuutteista laivastossa sekä laivaston iästä. Suurin syy laivaston heikkoon kuntoon on Afganistanin talebanhalinnon aikana ulkomailta tehty taloudellinen painostus, mikä esti yhtiötä hankkimasta uusia koneita valmistajilta. Yhtiö on toimintakiellossa Euroopan unionin alueella.
Lentoyhtiö julkaisee omaa Ariana Magazine -nimistä lehteä, joka on luettavissa yhtiön lennoilla.
Historia > Alkuvuodet

Ariana Afghan Airlines perustettiin 27. tammikuuta 1955. Pan American World Airlines omisti yhtiöstä 49 % ja Afganistanin hallitus 51 %. Yhtiö oli alkuvuosinaan olosuhteisiin nähden varsin luotettava ja käyttövarma. 1970-luvun lopulla ja 1980-luvulla Ariana Afghan Airlines operoi lentojaan Douglas DC-10 -koneilla ja Tupolev Tu-154 -koneilla.
Historia > Talebanhallinto

Vuoden 1989 Afganistanin sodan ja Mohammad Najibullahin hallituksen romahtamisen jälkeen Afganistanin otti haltuunsa talibanit. Muun maailman taloudellinen painostus ja talibanihallinnon rajoitukset johtivat yhtiön rapistumiseen. 1990-luvulla yhtiön talous taipui tappiolliseksi. Kustannussyistä ja ulkomaiden talouspainostuksen myötä laivasto vaihtui vähitellen venäläis- ja ukrainalaisvalmisteisiin koneisiin. Laivastoon jäi Antonov An-26 -koneiden ja Jakovlev Jak-40 -koneiden lisäksi kolme Boeing 727-200 -konetta. Boeing 727-200 -koneet yhtiö osti Air Francelta 1993 ja ne olivat laivaston ainoat "länsimaalaiset koneet". Boeing 727 -koneilla lennettiin kotimaan pisimpiä reittejä.
1990-luvun lopulla Ariana Afghan Airlinesin tarjonta oli supistunut huomattavasti ja yhtiö lensi muutaman kotimaan reitin lisäksi ulkomailla enää Dubaihin Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin ja Riadiin, Saudi-Arabiaan sekä rahtilentoja läntiseen Kiinaan.
Talebanin alaisuudessa Osama Bin Ladenin Al-Qaidan terroristiverkoston taistelijat käyttivät Arianan koneita vapaasti joilla he lensivät Afganistanista Arabiemiraatteihin ja Pakistaniin ja pystyivät näin ollen salakuljettamaan oopiumiia, käteistä sekä aseita Afganistanin ulkopuolelle.  Al-Qaida-terroristiverkoston jäsenille myönnettiin väärennetyt  Arianan  henkilökunnan henkilötodistukset jonka avulla he pysytyivät vapaasti liikkumaan Lähi-idän maiden lentokentillä.
Marraskuussa 2001 yhtiön tappiollisuuden jatkuttua yli kymmenen vuotta yhtiö joutui luopumaan toiminnastaan ja lopetti liikennöinnin.
Historia > Talebanin jälkeinen aika

Operaatio Enduring Freedomin käynnistyttyä yhtiö alkoi joulukuussa suunnitella reittiliikenteen avaamista uudelleen. Noin kuukautta myöhemmin talebanhallinto syöstiin vallasta ja taloudellinen painostus lopetettiin, mikä mahdollisti jälleen Ariana Afghan Airlinesin toiminnan. Afganistanin hyvät suhteet Intiaan auttoivat yhtiön uudelleenrakentamisessa, sillä Intian hallitus luovutti kansallisen lentoyhtiönsä Air Indian kolme entistä Airbus A300 -konetta Ariana Afghan Airlinesille. Ariana Afghan Airlinesin kone laskeutui vuonna 2002 Delhiin Indira Gandhin kansainväliselle lentoasemalle ensimmäisen kansainvälisen lennonpäätteeksi sitten vuoden 1999.
Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen vuonna 2001 Yhdysvallat aloitti Afganistanissa terrorisminvastaisen sodan, jonka lentokentille kohdistuneiden pommitusten aikana Ariana Afghan Airlines menetti kuusi matkustajakonetta.
Kohteet

Ariana Afghan Airlines operoi 13 kohteeseen Lähi-idän ja Aasian alueella. Lentoyhtiö ei saa lentää Euroopan alueella Afganistaniin rekisteröidyllä laivastollaan, sillä Euroopan unioni on rajoittanut yhtiön toimintaa huonokuntoisen kaluston vuoksi. Poikkeuksen muodostaa Ranskaan rekisteröity Airbus A310-304 (F-GYYY), joka täyttää turvallisuusvaatimukset, ja se on Ranskan ilmailuviranomaisten valvonnassa.
| --- | --- |
  Afganistan Kabul – Kabulin kansainvälinen lentoasema Solmukohta  Kandahar – Kandaharin kansainvälinen lentoasema   Intia Delhi – Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema   Iran Teheran – Imaami Khomeinin kansainvälinen lentoasema   Kiina Ürümqi – Ürümqi Diwopun kansainvälinen lentoasema   Kuwait Kuwait – Kuwaitin kansainvälinen lentoasema   Pakistan Islamabad – Benazir Bhuttonin kansainvälinen lentoasema:   Saksa Frankfurt – Frankfurtin lentoasema   Saudi-Arabia Jedda – Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema   Tadžikistan Dušanbe – Dušanben kansainvälinen lentoasema   Turkki Ankara – Esenboğan kansainvälinen lentoasema  Istanbul – Atatürkin kansainvälinen lentoasema   Venäjä Moskova – Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema   Yhdistyneet arabiemiirikunnat Dubai – Dubain kansainvälinen lentoasema
Laivasto

| Konetyyppi | Laivastossa | Matkustajia | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A310-300 | 1 | 237 |  |
| Boeing 737-500 | 1 | 142 |  |
| Boeing 737-400 | 2 | - |  |
Kesäkuussa 2010 Ariana Afghan Airlinesin Airbusin ja Boeingin valmistamien koneiden keski-ikä oli 21,4 vuotta. Arianan liikennöinti Euroopan Unioinin alueella on kielletty. Kiellossa on poikkeus, joka sallii Ranskaan rekisteröidyn Airbus A310-304 -koneen (F-GYYY) liikennöidän Euroopan Unioinin alueella. F-GYYY -koneella lennetään tästä syystä nykyisin kaikki lennot Frankfurtista.
Rahti

Ariana Afghan Airlines kuljettaa matkustajalentojen ohella myös rahtia Kabuliin, Delhiin, Frankfurtiin, Istanbuliin ja Dubaihin. Ariana Afghan Airlinesillä on myös yksi rahtikone, Boeing 727-200. Yhtiö kertoo kuljetettavien tuotteiden olevan muun muassa hedelmiä, mattoja ja lääkkeitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ariana Afghan Airlines Wikimedia Commonsissa
Ariana Afghan Airlinesin viralliset kotisivut (englanniksi)
Afganistanilaiset lentoyhtiöt
Ariana Afghan Airlines (1955–)
Kabul Air (2006–)
Kam Air (2003–)
Khyber Afghan Airlines (2001–)
Pamir Airways (1995–2011)
Safi Airways (2006–)
Ariana Afghan Airlinesin Douglas DC-10.
Ariana Afghan Airlinesin Boeing 727.
Ariana Afghan Airlinesin Airbus A310-300
Säätyvaltiopäivät 1897

| Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1897 |
| --- | --- |
Kesto:  22.1.–1.6.1897
Aatelissääty:  Samuel Werner von Troil, Ritarihuone
Pappissääty:  Gustaf Johansson, Säätytalo
Porvarissääty:  Joachim Kurtén, Säätytalo
Talonpoikaissääty:  Kaarle Wärri, Säätytalo
Keskeisiä päätöksiä
valtiosääntö:  säätyvaltiopäivien lakkauttaminen ja eduskuntauudistus
Suomen suuriruhtinaskunnan vuoden 1897 säätyvaltiopäivät kokoontuivat Helsingissä 22. tammikuuta – 1. kesäkuuta 1897. Aatelissäädyn kokouspaikkana oli Ritarihuone, muut kolme säätyä kokoontuivat vuonna 1891 valmistuneessa Säätytalossa. Maamarsalkkana ja aatelissäädyn puhemiehenä toimi vapaaherra Samuel Werner von Troil.
Vuoden 1897 valtiopäivät käsittelivät ensimmäistä kertaa kysymystä naisten äänioikeudesta. Valtiopäivät teki päätöksen Helsingin ja Turun välisen rantaradan jäljellä olevan osan Helsinki–Karjaa välillä rakentamisesta.
Muita tärkeitä tuloksia olivat uusi kansakouluasetus ja uudistettu kunnallisasetus.
Edustajat > Porvarissääty

Porvarissäädyn  puhemies oli Anders Joachim Kurtén ja sihteeri Axel Valdemar Lindberg. Säädyn jäsenet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Frans Alfrid Aejmelaeus (Jyväskylä)  Oscar Wilhelm Andstén (Maarianhamina)  Emanuel Berner (Mikkeli)  T. J. Boisman (Hamina)  Carl Ferdinand Borenius (Viipuri)  Petter Adolf Brofeldt (Hämeenlinna)  Carl Alfred Carlström (Kristiinankaupunki)  Ernst Dahlström (Turku)  Theodor Leopold Eck (Pori)  Frans Viktor Eriksson (Vaasa)  Eero Erkko (Tampere)  Carl Federley (Helsinki)  Arvid Thorsten Birger Genetz (Sortavala)  Atle Genetz	 (Tampere)  Hjalmar Johan Gabriel Grahn (Kotka)  Fredrik Edvard Grönroos (Raahe)  |  Mauritz Hallberg (Helsinki)  Felix Heikel	(Viipuri)  Richard Heimberger (Helsinki)  August Herckman (Kuopio)  August Hjelt (Heinola)  Johan Arvid Hjorth (Pori)  Axel Holmberg (Helsinki)  Emil Holmberg (Loviisa)  Gustaf Rudolf Idman (Tampere)  Fredrik Jansson (Helsinki)  August Artur Jusélius (Naantali)  August Ferdinand Juselius (Turku)  Fritz Arthur  Jusélius (Pori)  Johan Fredrik Kerttula (Oulu)  Kustaa Killinen (Kuopio)  Pekka Komonen (Käkisalmi)  |  Ferdinand Alexander Kumlin (Turku)  Joachim Kurtén (Vaasa), puhemies  Ivar Alexander Kyander (Kajaani)  Jakob Axel Levonius	 (Oulu)  Akseli Lilius (Iisalmi)  Axel Lille (Helsinki)  Albert Lindh (Porvoo)  Viktor Löfgren (Tornio)  Albin Lönnbeck (Kaskinen)  Karl Arvid Nyberg (Helsinki)  August Nybergh (Viipuri), varapuhemies  Karl Woldemar Nystén (Joensuu)  Johan Leonhard Pentzin (Pietarsaari)  Leonard von Pfaler (Helsinki)  Konrad Relander (Oulu)  K.  H.  Renlund (Kokkola)  |  Lorenzo Runeberg (Vaasa)  Emil Schybergson (Helsinki)  Felix Florentin Serenius (Tampere)  Aleksander Sikio (Savonlinna)  Otto Stenroth (Kemi)  Fredrik Stenström (Hanko)  Albert Stigzelius (Turku)  Fredrik Sundwall (Tammisaari)  J. W. Söderlund (Rauma)  Theodor Tallqvist (Uusikaupunki)  Adolf Wasenius (Helsinki)  Theodor Wegelius (Helsinki)  Kalle Viljakainen (Tampere)  Daniel Woldemar Åkerman (Lappeenranta)  Elias Öhman (Helsinki)  |