stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
BAP Pisagua (SS-33)
Valmistus

Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 21. maaliskuuta 1977 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1978. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 12. heinäkuuta 1983. Alus nimettiin 2. marraskuuta 1879 käydyn Perun ja Chilen välisen Pisaguan taistelun muistoksi.
Palvelus

Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen aikana alus kolaroi neuvostoliittolaisen aluksen kanssa 8. huhtikuuta 1982 kärsien vaurioita, jotka viivästyttivät palvelukseenottoa. Alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuonna 1983.
Käännös suomeksi
Bantuekspansio

Bantuekspansio kesti noin 3000 vuotta. Kartassa ekspansion vaiheet numerojärjestyksessä. Ensimmäinen muuttoaalto (2) alkoi noin vuonna 1500 eaa. Toinen muuttoaalto (4–7) tapahtui ensimmäisellä vuosituhannella eaa. Kolmas muuttoaalto (10) tapahtui ensimmäisellä vuosituhannella jaa.
Bantuekspansio oli noin vuosien 1500 eaa. – 1500 jaa. välillä tapahtunut vähittäinen ja monivaiheinen muuttoliike, jossa Länsi-Afrikan eteläosista kotoisin olleet bantukansat levittäytyivät itään ja etelään aina Afrikan eteläosiin saakka. Bantut levittivät uusille asuinalueilleen kielensä ja uudenlaista teknologiaa, kuten raudanvalmistusta ja tehokkaita maanviljelysmenetelmiä. Ekspansion loputtua bantukansoista oli tullut eteläisen Nigerian ja Kenian välisen linjan eteläpuolisen Afrikan valtaväestöä, lukuun ottamatta Etelä-Afrikkaa ja Namibian aavikkoa. Tällä alueella puhutaan nykyisin noin 500 kieltä, jotka ovat kehittyneet protobantusta.
Historia

Bantut asuivat toisen vuosituhannen eaa. alussa Nigerjoen seudun savanneilla ja sademetsissä, missä he viljelivät maata, metsästivät, paimensivat karjaa ja kävivät kauppaa. He osasivat valmistaa rautaa, ja rautatyökalut ja -aseet tekivät heistä tehokkaita maanviljelijöitä ja sotureita.
Toisella vuosituhannella eaa. pieni bantuväestö alkoi levittäytyä kohti Keski-Afrikkaa ja sieltä Itä-Afrikan järviseudulle. Tämä ensimmäinen muuttoaalto on päätelty bantukielten levinneisyyksistä. Muuttoaallon syitä ei tiedetä varmasti. Joitain ehdotettuja syitä ovat viljelysmaan ja muiden resurssien hupeneminen, liikakansoitus, nälänhätä, tautiepidemiat, sodat, ilmastonmuutos tai seikkailunhalu.
Levittäydyttyään myös Afrikan itärannikolle bantut perustivat sinne asutuksia, joista kehittyi myöhemmin Swahilirannikko. Toisessa muuttoaallossa ensimmäisen vuosituhannen eaa. alkupuoliskolla Länsi-Afrikan bantut ja Itä-Afrikan hautavajoaman bantut alkoivat tahoillaan levittäytyä kohti etelää.
Kolmannessa muuttoaallossa ensimmäisellä vuosituhannella jaa. itäiset bantut levittäytyivät nykyisten Zimbabwen, Botswanan, Mosambikin ja itäisen Etelä-Afrikan alueille. Bantukieliä puhuvaa väestöä alkoi saapua nykyisen Transvaalin alueelle 300-luvulla. Nguni-tsongat asuttivat 1500-luvulla jo Natalin rannikkoalueita ja sotho-tswanat Oranje- ja Vaaljoen yhtymäkohdan pohjoispuolta. Bantumaanviljelijät eivät levittäytyneet Etelä-Afrikan länsiosien autiomaahan eivätkä lounaisosien talvisateiden alueelle. Näillä alueilla sanien ja khoikhoiden kulttuurit säilyivät, kunnes eurooppalaiset siirtolaiset asettuivat Kapmaahan. Tämän vuoksi bantut joutuivat aluksi myös vain vähäiseen tekemiseen eurooppalaisten siirtolaisten kanssa.
Vaikutus

Bantut muuttivat harvaan asutuille maille ja toivat mukanaan muun muassa bantukielet, raudanvalmistuksen taidon, keramiikkansa, viljelymenetelmänsä ja joitain viljelyskasveja kuten keittobanaanin ja jamssin. He ryhtyivät myös hakkaamaan metsiä saadakseen puuta raudan valmistukseen. Bantut ottivat samalla vaikutteita kulttuurinsa alkuperäiskansoilta, kuten paikallisten kasvien viljelyn ja kalastustekniikoita. Bantut perustivat kyliä, joiden seurauksena syntyi kuningaskuntia. Jotkin alkuperäiskansat hyväksyivät bantuvallan, mutta toiset väistivät bantuja syrjäseuduille: pygmit Keski-Afrikan sademetsiin ja sanit Kalaharin autiomaahan.
Aiheesta muualla

Brief history of the Bantu migration into South Africa (englanniksi)
The Story of Africa (englanniksi)
Bantukielten nykyinen puhuma-alue.
Pepe Deluxé

| Pepe Deluxé |
| --- | --- |
 Pepe Deluxén James Spectrum (vas.) ja JA-Jazz
Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  hip hop, breakbeat, big beat
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Jäsenet:  James Spectrum   Paul Malmström  
Entiset jäsenet:  DJ Slow, (1996–2001)   JA-Jazz  
Levy-yhtiö:  Catskills Records   Emperor Norton Records  
Aiheesta muualla
www.pepedeluxe.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pepe Deluxé on vuonna 1996 perustettu suomalainen elektronista musiikkia tekevä yhtye. Yhtyeen perustivat Helsingissä DJ Slow (Vellu Maurola), JA-Jazz (Tomi Paajanen) ja James Spectrum (Jari Salo). Yhtye alkoi tehdä konemusiikkia, jossa vaikuttavat breakbeat, big beat, downtempo ja hip hop. DJ Slow jätti yhtyeen 2001 keskittyäkseen sooloprojekteihinsa, JA-Jazz ei ole ollut aktiivisena jäsenenä vuodesta 2008. Multi-instrumentalisti Paul Malmströmistä tuli yhtyeen virallinen jäsen vuonna 2008.
Yhtyeen kokoonpano keikoilla on: Tommi Lindell (modulaarisyntetisaattori, vocoder), Miikka Paatelainen (kitara, basso, Theremin), Markku Reinikainen (rummut), James Spectrum (miksaus, perkussiot) ja Edward Greendanger (VJ).
Pepe Deluxén tekemä musiikki on soinut muun muassa Lee Jeansin ja Leviksen maailmanlaajuisissa farkkumainoksissa. Kappale ”Before You Leave” nousi Levi’s-mainonnan myötä kansainväliseksi hitiksi ja sai vuoden parhaan mainosmusiikin palkinnon Cannesin mainosfestivaaleilla.
Kauppalehden Pressossa kesäkuussa 2007 James Spectrum kertoi yhtyeen mahdollisesti olevan Suomen kaupallisin, ainakin mainoslisensseillä mitattuna.
Duo teki ensimmäisen live-esiintymisensä Suomessa joulukuussa 2006.
Spare Time Machine -albumia on ollut tekemässä James Spectrumin ja JA-Jazzin lisäksi myös suuri joukko muita henkilöitä.
Diskografia > Albumit > Comix Sonix (Catskills Records, 2024)

FIN
From the Mouth of Elmer McCurdy
Freedom Flag
Baptized by Nitro
Wise Monkeys and The Devil
Emotionally Available Diabolical Parenthood
Saddle that Wind
Earth Boys are Easy
Swedish Ex-pander
Sweet Baby Sun
Serving the Fruits of the Infinitely Branching Multiversal Tree
Everybody Is
Back from the Futures with Goldfinger and K
Superbutterfly
What was till The Beginning
Le Petit Voyage (Homo Sapiens)
Diskografia > Albumit > Phantom Cabinet Vol. 1 (Catskills Records, 2021)

General Deluxé `
Girl From Satanville
A Morning Beautiful
22nd Century Dandy
Big Fat Woodpecker
Halls Of Kalevala
Fire Up The Crimson Lion
Sommarland
Placebo PCB-1
Tyger Boy, Rocket Boy
Diskografia > Albumit > Queen of the Wave (Catskills Records 2012)

Queenswave
A Night and a Day
Go Supersonic
Temple of United Fire
Contain Thyself
Hesperus Garden
Grave Prophecy
In the Cave
My Flaming Thirst
Iron Giant
The Storm
Riders of the First Ark
Diskografia > Albumit > Spare Time Machine (Catskills Records 2007)

The Mischief of Cloud Six (feat. Mr. Fastfinger)
Ms. Wilhelmina and Her Hat
Go For Blue
Last of the Great Explorers
Pussy Cat Rock
Apple Thief
Lucky the Blind vs. Vacuum Cleaning Monster
Captain Carter's Fathoms
Forgotten Knights Prelude
Forgotten Knights
Diskografia > Albumit > Beatitude (Catskills Records 2003)

Just Let Go
Salami Fever
Ask for a Kiss
Girl!
Little Miss Cypher (feat. Amanda Löfman)
Daddy's Blazin' BBQ
Black Cadillac
A Moment in Black & White
Real Simple
Indifférence
Lying Peacefully
Little Miss Cypher Reprise
Cruel Youth
First Goodbye
Intro
Numa
Vamos Muchachos
Beatitude
Outro
Diskografia > Albumit > Super Sound (Catskills Records 1999)

Three Times a Player
Before You Leave
The Beat Experience
The Ride
Everybody Pass Me By
Thru the Motion
La Femme
Maddaddy
Super Sound
Where Is Mr. Fabulous?
Big Muff
Moogjam at Café Liberté
Woman in Blue
Diskografia > Remixit

1999 Tom Jones & Cardigans: Burning down the House (Pepe Deluxé Mix)
1999 Jacknife Lee: Bursting off the Backbeat (Pepe Deluxé Mix)
2001 Bad Meets Evil: Nuttin' to Do (Pepe Deluxé Dub)
Muuta

Brittiläinen elektronisenmusiikin yhtye The Prodigy on käyttänyt Pepe Deluxén Salami Fever -kappaleen samplea omalla kappaleellaan Take Me to the Hospital.
Aiheesta muualla

Pepe Deluxén viralliset kotisivut (englanniksi)
Pepe Deluxé Myspacessa (englanniksi)
Tuotanto Discogs.com-sivustolla (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto – Live: Pepe Deluxé
Koverhar

Terästehtaan rantaa.
Koverhar on teollisuusalue ja syväsatama Hangon Lappohjan kylän naapurissa.
Koverharissa toimi FNsteel Oy:hyn (ennen Ovakoon) kuuluva terästehdas, jonka alueella oli myös teollisuussatama. Yhtiön Suomen toimintojen lakkauttamisesta ilmoitettiin kesäkuussa 2012.
Alueelle on Lappohjan rautatieasemalta neljän kilometrin mittainen pistorata.
Kylän nimi

Kylän nimen vanhoja kirjoitusmuotoja ovat Karffuesarhe, Karffusarhe (1410 ?), Kouerhar (1549), Koffuerhar (1552). 1700- ja 1800-luvun kirkonkirjoissa käytetään muotoa Kofverhag.
»Vaihtelevat vanhat muodot eivät anna selkeää pohjaa tulkinnalle, mutta lienee selvää, että aluksi on ollut suomenkielinen nimi, josta Koverhar on äännemukaelma, ja siitä taas suomen Koverhaara myöhempi mukaelma.» 
(Kristian Slotte, Suomalainen paikannimikirja)
Alkuperäisen nimen loppuosa alho > arho viittaa lounaissuomalaisten murteiden notkelmaan tai syvänteeseen. Vanhimmissa merkinnöissä mahdollisesti esiintyvä alkuosa karva sisältyy eräisiin muihinkin kylänimiin. Toisaalta alkuosaan saattaa sisältyä sana kovero eli sisäänpäin kaareva, kovera (rantaviiva). Erään tulkinnan mukaan nimi on ollut alkuaan juuri merenpoukaman nimi.
Svenska ortnamn i Finland -teoksessa (4. painos 1984) kylän viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi mainitaan Koverhaara, mutta sama teoksen uudemmassa 5. painoksessa (2012) Koverhaara ei enää esiinny. Hangon kaupungin tiedostoissa kylän nimi esiintyy vain muodossa Koverhar.
Paola Barbara

| Paola Barbara |
| --- | --- |
 Paola Barbara vuonna 1939.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1912 Rooma
Kuollut: 2. lokakuuta 1989 (77 vuotta) Anguillara Sabazia
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Paola Barbara ja Vittorio De Sica elokuvassa La peccatrice (1940).
Paola Barbara (oikealta nimeltään Paola Proto, 22. heinäkuuta 1912 Rooma – 2. lokakuuta 1989 Anguillara Sabazia) oli italialainen näyttelijä.
Barbaran ensimmäinen pieni rooli oli Giovacchino Forzanon elokuvassa Campo di maggio (1935). Varsinaisesti hänen uransa alkoi hänen itsensä rahoittamasta elokuvasta Amazzoni bianche (1936), jonka ohjasi Gennaro Righelli. 1930-luvun lopulla Barbara oli yksi Italian suosituimmista elokuvanäyttelijöistä. Hänen parhaana näyttelijänsuorituksenaan pidetään Amleto Palermin ohjaamaa melodraamaa La peccatrice (1940).
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Barbara muutti miehensä, elokuvaohjaaja Primo Zeglion kanssa Espanjaan, jossa hän näytteli useissa elokuvissa. Hän palasi Italiaan pysyvästi vuonna 1949. Barbara esitti sivuosia monissa viihde-elokuvissa ja käytti 1960-luvulla miehensä ohjaamissa spagettiwesterneissä taiteilijanimeä Pauline Baards. Hän työskenteli myös teatterissa ja televisiossa.
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Paola Barbara (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Italia 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Elonet 2
Ray Barbuti

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ray Barbuti Amsterdamin olympialaisissa. |  Ray Barbuti Amsterdamin olympialaisissa. |  Ray Barbuti Amsterdamin olympialaisissa. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 400 m |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 4 × 400 m |  |
Ray Barbuti (12. kesäkuuta 1905 Brooklyn, New York – 8. heinäkuuta 1988) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Ray Barbuti, lempinimeltään ”Arkansasin härkä”, voitti olympiakultaa 400 metrin juoksussa Amsterdamissa 1928. Se oli Yhdysvaltain ainoa henkilökohtaisten juoksulajien kultamitali noissa kisoissa. Barbuti juoksi olympiafinaalissa ennätyksensä 47,8. Toisen kultamitalinsa hän sai 4 × 400 metrin viestissä, jossa syntyi ME-aika 3.14,2.
Tervemenoa

| Tervemenoa> Les bons débarras |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Francis Mankiewicz
Käsikirjoittaja:  Réjean Ducharme
Tuottaja:  Claude Godbout Marcia Couelle
Kuvaaja:  Michel Brault Michel Proulx
Leikkaaja:  André Corriveau
Tuotantosuunnittelija:  Michel Proulx
Pukusuunnittelija:  Diane Paquet
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:  Les Productions Prisma
Levittäjä:  Cineplex Odeon Films Filmoption International
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tervemenoa (Les bons débarras) on Francis Mankiewiczin ohjaama ranskalais-kanadalainen draamaelokuva vuodelta 1980. Sitä pidetään yhtenä Kanadan ranskankielisen elokuvan merkkiteoksena.
Juoni

Quebecin maaseudulla yksinhuoltajaäiti Michelle, hänen lievästi kehitysvammainen veljensä Ti-Guy ja 13-vuotias tyttärensä Manon pyörittävät pientä polttopuubisnestä. Muita henkilöitä ovat Michellen poliisina toimiva miesystävä Maurice, jolle Michelle alkaa odottaa lasta, sekä pilveä pössyttelevä Gaetan, Michellen aiempi miesystävä josta Manon pitää enemmän kuin Mauricesta. Michelle toivoo lapsensaamisen lähentävän häntä ja murrosikäistä Manonia, mutta äitiinsä hyvin suojelevasti ja omistavasti suhtautuva tytär karkaakin kotoa. Palattuaan kotiin Manon yrittää katkaista äitinsä kaikki suhteet ulkopuolisiin ihmisiin, etenkin tuloillaan olevan lapsen isään Mauriceen. Hän osaltaan ajaa myös aivovamman masentaman enonsa Ti-Guyn itsemurhaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charlotte Laurier  | … |  Manon   |
|  Marie Tifo  | … |  Michelle   |
|  Germain Houde  | … |  Ti-Guy   |
|  Louise Marleau  | … |  rouva Viau-Vachon   |
|  Roger Lebel  | … |  Maurice   |
|  Gilbert Sicotte  | … |  Gaetan   |
|  Serge Thériault  | … |  Lucien   |
|  Jean Pierre Bergeron  | … |  Fernand   |
Vastaanotto

Elokuva voitti Kanadan Genie-elokuvagaalassa kahdeksan sarjaa, mukaan lukien vuoden parhaan elokuvan palkinnon. Se oli mukana myös Berliinin ja Chicagon elokuvajuhlien kilpailusarjoissa ja Kanadan ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-kisassa.
Yhdysvalloissa elokuva sai vain suppean levityksen ja melko nihkeitä arvosteluja. The New York Timesin Janet Maslin ihaili sen realismia, joka tuottaa vaikutelman kuin oikeasti tuntisi elokuvan henkilöt ja välittäisi heistä vaikkei oikein tiedä miksi pitäisi. Kun elokuva loppua kohti yrittää kiihtyä trilleriksi, Maslinin mielestä kerronnan puutteet korostuvat. Myös Chicago Readerin Dave Kehr kirjoitti elokuvan horjuvan sentimentaalisen kurjuuskuvauksen ja kylmäävän ironian välillä ilman, että ohjaajalla olisi kunnon ote tarinaan. Boston Phoenix -viikkolehden Stephen Schiff ihasteli nuoren Charlotte Laurier’n roolityötä vaikeassa lempeän lapsihirviön roolissa ja rinnasti sen Ana Torrentin tyttörooliin elokuvassa Mehiläispesän henki.
Myöhemmissä arvioinneissa ja äänestyksissä elokuva on usein valittu kaikkien aikojen parhaiden kanadalaiselokuvien joukkoon.
Tervemenoa esitettiin Yle TV1 -kanavalla Televisioteatterin ohjemistossa 7. heinäkuuta 1983. Helsingin Sanomat esitteli elokuvan vain lyhyellä tv-sivun kuvatekstillä, joka sekin oli taitettu väärän kuvan alle.
Héctor Barberá

| Héctor Barbera |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1986 
Kansalaisuus:  
Uratiedot
Pyörän numero:  8
Nykyinen pyörä:  Avintia
Aktiiviura:  2010–
Tilastot
MM-pisteet:  311
MotoGP
Kilpailuja:  84
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Qatarin Grand Prix 2010
Héctor Barberá Vall (s. 2. marraskuuta 1986 Dos Aguas) on espanjalainen ratamoottoripyöräilijä.
Barberá debytoi 125-kuutioisten MM-sarjassa kaudella 2002. Kaudella 2003 hän sijoittui luokan kolmanneksi ja vuotta myöhemmin toiseksi. Hän siirtyi 250-kuutioisiin kaudeksi 2005 ja sijoittui MM-sarjassa toiseksi kaudella 2009. Kaudeksi 2010 hän siirtyi MotoGP-luokkaan, jossa hän ajoi muun muassa Avantia Racing -yksityistallin pyörällä. Kaudeksi 2018 hän siirtyi pienempään Moto2-luokkaan ja syksyllä 2018 Supersport-luokkaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Héctor Barberá Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Barbarigo-luokka

| Barbarigo-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  614 t 805 t (kuormattu)
Pituus:  66,00 m
Leveys:  7,35 m
Syväys:  3,43 m
Koneteho:  Barbarigo: 1 760–1 827 ihp Colonna: 1 704 ihp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  104
Aseistus
Meritorjunta:  5 × 75 mm/21 tykkiä 1 × 14” torpedoputki
Barbarigo-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama yhteysalusluokka (ital. Avvisi).
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| RN Agostino Barbarigo | Venetsian laivastontelakka | 1876 | 23. tammikuuta 1879 |  | poistettu 5. tammikuuta 1913 |
| RN Marcantonio Colonna | Venetsian laivastontelakka | 1877 | 6. elokuuta 1879 |  | poistettu 5. tammikuuta 1913 |
Sydämeeni joulun teen (vuoden 1988 albumi)

| Sydämeeni joulun teen Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1988
 Studio : MTV-studiot 
 Julkaistu: 1988
 Formaatti: LP-levy (FGL 4034)   C-kasetti (FGK 4034)   CD-levy (FGCD 34)
 Tuottaja(t): Vexi Salmi   Kalervo Halonen 
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 37.31
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
 Levymerkki: Flamingo
Listasijoitukset
  Suomi: 17. (joulukuu 1988) 
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Eino Leino 3 1985 | Sydämeeni joulun teen 1988 | Unelmia 1989 |
Singlet albumilta Sydämeeni joulun teen
 ”Sydämeeni joulun teen” / ”Ave Maria” Julkaistu: 1988 (FGS 179)
Sydämeeni joulun teen on suomalaisnäyttelijä Vesa-Matti Loirin jouluaiheinen 12. studioalbumi, joka julkaistiin loppuvuodesta 1988. Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1998 albumista julkaistiin uusintapainos CD-levynä, johon on lisätty muutama uusi kappale. Vuonna 2018 alkuperäinen albumi julkaistiin uudelleen LP-levynä Warner Music Finlandin toimesta 500 kappaleen rajoitettuna painoksena.
Albumi sisältää pääasiassa vanhoja joululauluja Loirin tulkitsemana, mutta seassa on myös kaksi levyä varten tehtyä kappaletta: ”Tähti tähdistä kirkkain” ja ”Sydämeeni joulun teen”, josta on noussut yksi tunnetuimmista suomalaisista joululauluista.
Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1989 ja tuplaplatinarajan 1998. Albumia on myyty yhteensä 167 788 kappaletta ja on täten Loirin myydyin albumi sekä Suomen myydyin joulualbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Kalervo Halonen, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Sydämeeni joulun teen – 3.15 (säv. Kalervo Halonen, san. Vexi Salmi)
Joulun kellot – 3.05 (säv. Armas Maasalo, san. Helmi Auvinen, sov. Olli Ahvenlahti)
Heinillä härkien kaukalon – 3.13 (säv. trad., suom. san. Martti Korpilahti, sov. Olli Ahvenlahti)
Valkea joulu – 2.43 (säv. Irving Berlin, suom. san. Kullervo)
Tonttu – 6.48 (säv. Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi, san. Viktor Rydberg, suom. san. Valter Juva, sov. Olli Ahvenlahti)
Kappaleet > B-puoli

Ave Maria – 3.55 (säv. Franz Schubert, suom. san. Vexi Salmi)
Maa on niin kaunis – 3.17 (säv. trad., suom. san. Hilja Haahti, sov. Olli Ahvenlahti)
Jouluyö, juhlayö – 3.52 (säv. Franz Gruber, suom. san. Gustaf Oskar Schöneman, sov. Olli Ahvenlahti)
Varpunen jouluaamuna – 3.45 (säv. Otto Kotilainen, san. Zachris Topelius)
Tähti tähdistä kirkkain – 3.38 (säv. Kristian Jernström ja Kalervo Halonen, san. Vexi Salmi)
Kokoonpano > Muusikot

Vesa-Matti Loiri – laulu, huilu (1, 3, 6, 7, 8)
Peter Lerche – kitara (2-3, 5, 7-8)
Juha Björninen – kitara (2-3, 5, 7-8)
Olli Ahvenlahti – piano, kosketinsoittimet (2-3, 5, 7-8)
Kalervo ”Kassu” Halonen – piano (1, 4, 6, 9-10), kosketinsoittimet (1, 4, 6, 9-10)
Jari Heino – bassokitara (1-3, 5-8)
Pekka Pohjola – bassokitara
Reino Laine – lyömäsoittimet
Vesa Aaltonen – lyömäsoittimet
Jari Karvonen – lyömäsoittimet
Kokoonpano > Tuotanto

Timo Lotsari – kansi
Markku Lepola – valokuva
Jorma Hämäläinen – äänitys ja miksaus (MTV-studiot)
Jari Laasanen – äänitys (MTV-studiot)
Vexi Salmi – tuottaja
Kassu Halonen – tuottaja
Bank of China

| Bank of China |
| --- | --- |

ISIN:  CNE1000001Z5
Perustettu:  1912
Toimiala:  pankki
Liikevaihto:  1 34 636 miljoonaa $
Liikevoitto:  7 960 miljoonaa $
Kotisivu:  www.boc.cn
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bank of China Tower Hongkongissa
Bank of China (kiin. 中国银行, Zhōngguó Yínháng, SEHK: 3988, SSE: 601988) on yksi Kiinan neljästä suuresta valtion omistamasta pankista. Se on perustettu vuonna 1912, joten se on Kiinan vanhin pankki. Pankin pääkonttori sijaitsee Pekingissä.
Historia

Bank of Chinan juuret ulottuvat Qing-dynastian aikana vuonna 1905 perustettuun pankkiin. Pankki painoi rahaa vuonna 1908, mutta sen kansallinen vaikutus jäi pieneksi. Virallisesti Bank of China perustettiin Kiinan tasavallan aikana Sun Yat-senin valtakaudella vuonna 1912. Pankki toimi Kiinan pääasiallisena fiskaali- ja finanssialan auktoriteettina vuodesta 1912 vuoteen 1949. Kiinan sisällissodan jälkeen kommunistit perustivat vuonna 1949 Kiinan kansanpankin ja Bank of Chinan asema muuttui toissijaiseksi. Pankki kansallistettiin ja sen vastuulle jäi vain kansainvälinen kauppa.
Kiinan poliittisten uudistusten jälkeen ja niiden aikana 1979-1980 Bank of Chinasta tuli maan suurin kaupallinen pankki. Pankki laajensi finanssialan palvelujen tarjontaansa ja alkoi vuonna 1984 tarjota kansainvälisiä joukkovelkakirjoja Japanissa. Laajentuminen Japaniin osoittautui taloudelliseksi onnistumiseksi Japanin 1980-luvun ja 1990-luvun alun taloudellisen nousun myötä. Myöhemmin pankista tuli Hongkongin ja Macaon rahaa painava pankki.
Toiminta

Vuoden 2004 elokuussa Bank of Chinasta tuli virallisesti valtion hallinnoima kaupallinen pankki. Kaupallisena pankkina Bank of China hyväksyy yksityishenkilöiden talletuksia, sekä myöntää näille ja yrityksille lainoja. Bank of Chinalla on yli 10 000 osastoa Kiinassa ja ulkomailla 27:ssä maassa. Eri puolilla maailmaa pankki työllistää yhteensä noin 200 000 henkilöä. Pankin varallisuudeksi on arvioitu 3 triljoonaa renminbiä, eli noin 385 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Fortune-lehden julkaisemalla Global 500-listalla maailman suurimmista yrityksistä Bank of China oli vuonna 2014 sijalla 59. Taseensa perusteella (2 584,45 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 Kiinan neljänneksi suurimmaksi ja maailman viidenneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Osakkeenomistajat

Central Huijin Investment 69,265 %
Royal Bank of Scotland 8,467 %
Asia Financial Holdings 4,765 %
SSF 4,576 %
UBS 1,366 %
Aasian kehityspankki 0,205 %