stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laihdutusvalmiste
Luettelo laihdutusvaikutteisista yhdisteistä

2,4-Dinitrofenoli - estää energian tuottoa ravinnosta estämällä ATP:n muodostumista.
Orlistaatti - vähentää rasvan imeytymistä suolistosta imusuonistoon ja verenkiertoon estämällä lipaasi-entsyymin toimintaa.
Lorkaseriini - vähentää ruokahalua toimimalla reseptorin 5-HT2C agonistina.
Sibutramiini - vähentää ruokahalua estämällä serotoniinin, dopamiinin ym. monoamiinien takaisinottoa.
Rimonabantti - vähentää ruokahalua toimimalla käänteisagonistina reseptorille CB1.
Metformiini - vähentää diabeetikoilla maksan tuottaman glukoosin määrää.
Eksenatidi ja liraglutidi - GLP-1 kylläisyyshormonin johdannaisia.
Fentermiinin ja topiramaatin yhdistelmä - fentermiini vähentää ruokahalua vapauttamalla monoamiineihin kuuluvia välittäjäaineita samaan tapaan kuin amfetamiini.
Bupropionin ja naltreksonin yhdistelmä - bupropioni vähentää ruokahalua toimimalla dopamiinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjänä.
Erilaiset laksatiivit - estävät ravinnon imeytymistä.
Aiheesta muualla

Vanhat erityisruokavaliovalmisteet – Ruokavirasto
Altamira

| Altamira |
| --- | --- |
 Jäljennös Altamiran luolan kattomaalauksista
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Espanja  43°22′57″N, 4°6′58″W
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (i)(iii)
Tunnusnumero:  310bis
Valintahistoria
Valintavuosi:  1985
Laajennusvuosi:  2008
 
Altamira on kalliomaalauksistaan tunnettu luola Espanjan Kantabriassa Santillana del Marin kunnassa 30 kilometriä länteen Santanderista. Sen maalaukset löydettiin vuonna 1879. Altamira on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 1985. Vuonna 2008 kohteen määrittelyä laajennettiin koskemaan myös muita alueen luolia, joissa on jäänteitä esihistoriallisesta asutuksesta.
Luola on 270 metriä pitkä ja sen leveys vaihtelee kahdesta kuuteen metriin. Luolasto on syntynyt karstimaan liikkeistä. Luolan suuaukko sulkeutui kivivyöryssä 13 000 vuotta sitten ja avautui uudelleen 1879 läheisellä louhoksella tehtyjen räjäytysten takia. Arkeologiset tutkimukset ovat paljastaneet että luolassa on asunut ihmisiä kahteen otteeseen Solutrén kulttuurin aikana (noin 18 500 vuotta sitten) ja Madeleinen kulttuurin aikana (16 500 – 14 000 vuotta sitten). Näiden asutuskausien välissä luola on ollut eläinten lymypaikkana.
Luola suljettiin matkailijoilta vuonna 1977, kun huomattiin hengitysilmasta tiivistyneen kosteuden vahingoittavan maalauksia. Luolista on tehty maanpinnalle jäljennös, jossa pääsee vierailemaan.
Villisian karju
Villihevonen
Biisoni
Biisoni
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Altamira-museo
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Alcalá de Henaresin yliopisto ja historiallinen ympäristö
Alhambra, Generalife ja Albayzín Granadassa
Altamiran luola
Antoni Gaudín työt
Aragonian mudéjar-arkkitehtuuri
Aranjuezin kulttuurimaisema
Atapuercan arkeologinen kohde
Ávilan vanhakaupunki
Barcelonan Sant Pau -sairaala ja katalonialainen musiikkipalatsi
Burgosin katedraali
Cáceresin vanhakaupunki
Catalanin romaaniset kirkot Vall de Boíssa
Côanlaakson ja Siega Verden esihistoriallinen kalliotaide (jaettu Portugalin kanssa)
Córdoban historiallinen keskusta
Cuencan linnoituskaupunki
Doñanan kansallispuisto
Elchen palmumetsä
Elohopean perintö: Almadén ja Idrija (jaettu Slovenian kanssa
Escorialin luostari
Garajonayn kansallispuisto
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri
Itä-Espanjan kalliomaalaukset
La Lonja de la Seda de Valencia
Las Médulas
Lugon roomalainen muuri
Madinat al-Zahra
Méridan arkeologinen alue
Oviedon muistomerkit ja Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot
Poblet-luostari
Monte Perdido (jaettu Ranskan kanssa)
Pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan
Salamancan vanhakaupunki
San Cristóbal de La Laguna
San Millánin Yuso- ja Suso-luostarit
Santa María de Guadalupe
Santiago de Compostela
Segovian vanhakaupunki ja akvedukti
Serra de Tramuntanan kulttuurimaisema
Sevillan katedraali, Alcázar ja Archivo de Indias
Tarracon arkeologinen kokonaisuus
Teiden kansallispuisto
Toledo
Úbedan ja Baezan renessanssimuistomerkit
Vizcayan silta
Lahemaan kansallispuisto

Viru raban suoaluetta.
| --- | --- |
Sijainti:  Länsi-Virumaa ja Harjumaa Viro
Pinta-ala:  725 km²
| --- | --- |
Perustettu:  1971
Luokitus:  Kansallispuisto 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lahemaan kansallispuisto (vir. Lahemaa rahvuspark) sijaitsee Suomenlahden rannalla Harjumaalla ja Länsi-Virumaalla; se ulottuu Kadrinan, Kuusalun, Loksan ja Haljalan kuntien alueelle Pohjois-Virossa.
Kansallispuisto on Viron ja koko entisen Neuvostoliiton alueen vanhin, perustettu vuonna 1971. Puiston nimi on peräisin professori Johannes Gabriel Granöltä, joka vuonna 1922 luokitteli Viron maastoalueet. Nimi viittasi tuolloin vain Suomenlahden rannikkokaistan lahtiin, joista neljä suurinta ovat Kolgan-, Haran-, Erun- ja Käsmunlahti.
Pinta-alaa puistolla on 72 500 hehtaaria, josta merialuetta on kolmannes. Kansallispuiston opastus- ja vierailukeskus sijaitsee Kadrinan kunnan Viitnan kylässä.
Lahemaan kansallispuistossa on merialueita ja meren lahtia, perinteisiä rantakyliä (kuten Altja), kartanoita, pitkiä niemimaita, erilaisia suo- ja metsäalueita, jokilaaksoja – kahdeksan jokea – ja koskematonta erämaata.
Kansallispuistossa on havaittu 24 kala-, 50 nisäkäs-, 222 lintu- ja yli 800 kasvilajia. Aarnialueille voi mennä vain oppaan kanssa.
Palmsen kartano on yksi alueen entisistä suurtiloista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lahemaan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Kansallispuiston kotisivut (viroksi) (englanniksi)
Lahdenväylä

Lahdenväylä on moottoritie, joka johtaa Helsingistä Lahden suuntaan. Se on osa Helsingistä Utsjoelle johtavaa valtatietä 4. Lahdenväylä alkaa Helsingin Vanhastakaupungista, jossa Kustaa Vaasan tie Koskelan raitiovaunuvarikon kohdalla muuttuu moottoritieksi. Vantaan ja Keravan rajalla tien nimi vaihtuu Lahden moottoritieksi. Tie jatkuu moottoritienä Lahteen ja siitä edelleen Heinolaan asti.
Lahden moottoritiellä on Suomen pisin yhtämittainen 120 km/h:n nopeusrajoitusalue kesäaikaan: se alkaa Kehä III:n liittymästä ja jatkuu reilu 130 km Heinolaan Lusin suoran alkuun. Lahdenväylä on vilkkaimmillaan Porvoonväylän ja Kehä I:n liittymien välillä (80 000 ajoneuvoa vuorokaudessa).[lähde? ] Lahdenväylä muodostaa osan Norjan Vardøsta Helsinkiin, Gdanskiin ja edelleen Kreikan Kreetan saaren Siteíaan johtavaa eurooppatietä E75.
Historia

Moottoritien ensimmäinen, neljän kilometrin tieosuus Vanhastakaupungista Viikkiin valmistui vuonna 1969. Uusi kuusikaistainen tie sai nimekseen Koillinen moottoritie tien suunnan ja moottoritiemäisen luonteensa mukaan. Moottoritietä jatkettiin Järvenpäähän vuonna 1973. Tällöin tie rakennettiin Kehä III:lle saakka aikaisemman, 1950-luvulla rakennetun Lahdentien paikalle. Pohjoisempana uusi tie rakennettiin vanhan viereen ja vanha tie jäi rinnakkaistieksi, seututieksi 140. Vuonna 1972 valmistui lisäksi Lahdenväylään Helsingin Jakomäessä liittyvä Porvoonväylä, joka ulottui siinä vaiheessa Sipoon Massbyhyn. Tämä yhteys korvasi Itäväylän (Seututie 170) Helsingin ja Porvoon välillä valtatienä 7.
1990-luvun puolivälissä Järvenpäästä Lahteen johtanut moottoriliikennetie oli ruuhkainen ja onnettomuusaltis, joten sen parantamista moottoritieksi alettiin suunnitella. Moottoritie Järvenpäästä Lahteen valmistui vuonna 1999. Se oli Suomen ensimmäinen ns. elinkaarimallilla rakennettu tie.
Vuonna 2007 yhtenäistä moottoritietä Helsingistä on Lahden ohi Heinolan Lusiin saakka. Tieosuus Lahti–Heinola parannettiin ohituskaistatiestä moottoritieksi vuosina 2003–2005.
Lahdenväylä Viikin kohdalla.
Valtatie 4/Lahdenväylä Kehä I:n eritasoliittymän kohdalla.
Lahdenväylä Jakomäen kohdalla.
Aiheesta muualla

Kelikameroita Lahdenväylältä (vt4): Helsinki, Tattarisuo (Arkistoitu – Internet Archive), Vantaa, Korso (Arkistoitu – Internet Archive), Järvenpää (Arkistoitu – Internet Archive), Mäntsälä Lahti, Ahtiala (Arkistoitu – Internet Archive)
Liittymät Helsingistä Korsoon
Pääkaupunkiseudun isot liikenneväylät
| --- | --- |
Kehätiet:   Kehä I  Kehä II  Kehä III  Kehä IV (suunnitteilla) 
Ulosmenotiet:   Länsiväylä  Turunväylä  Vihdintie  Hämeenlinnanväylä  Tuusulanväylä  Lahdenväylä  Porvoonväylä  Itäväylä 
Muut tiet:   Seututie 100  Seututie 110 (Turuntie)  Seututie 130  Seututie 140
Lahisten kartano

| Lahisten kartano> Lahis gård |
| --- | --- |
Sijainti:  Sääksmäki, Valkeakoski, Pirkanmaa
Rakennustyyppi:  Kartano
Perustettu:  1400-luku
Valmistumisvuosi:  1901
Rakennuttaja:  von Konowin suku
Omistaja:  von Konowin suku
Runkorakenne:  Hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahisten kartano (ruots. Lahis gård) on kartano Valkeakosken Sääksmäellä Pirkanmaan maakunnassa. Kartano on ollut von Konowin suvun omistuksessa 1700-luvulta asti. Lahisten kartanon nykyinen puinen päärakennus rakennettiin vuonna 1901 entisen tuhouduttua tulipalossa. Nykyisin kartanoa pitää sisarukset Helena ja Elisabeth von Konow. Kartano on keskittynyt ekologiseen maatalouteen.
Historia

Ensimmäiset tunnetut lähteet Lahisten kartanosta Vanajaveden rannalta ovat 1400-luvun alusta. Lahisten kartano on yksi Hämeen vanhimpia rälssitiloja. Kartano on ollut usean eri aatelissuvun omistuksessa, mutta vuodesta 1729 sen on omistanut von Konowin suku. Tuolloin hovisihteeri ja kruununvouti Johan Schrey osti kartanon de la Motten suvulta.
Kartanon vanhin rakennus on kivinavetta, jonka vanhimmat osat ovat keskiajalta. Viljamakasiini ja leipurin tupa ovat valmistuneet 1700-luvun alussa.
Lahdenrovanriipi

| Lahdenrovanriipi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°39′42″N, 24°34′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Riipinoja 
Järvinumero:  67.961.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,3 m  
Rantaviiva:  0,478 km  
Pinta-ala:  0,879 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLahdenrovanriipi 
Lahdenrovanriipi  on Lapissa Ylitorniolla Raanujärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Iso-Vietosen alueeseen (67.961) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,3 metriä mpy.
Andrea Cossu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika:  3. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Cagliari, Italia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 170 cm
Seura
Seura:  Cagliari Calcio
Pelinumero: 7
Junioriseurat
–1996:  Johannes Cagliari
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996–1997 |  Olbia | 5 | (0) |
| 1997–2005 |  Hellas Verona | 91 | (7) |
| 1999 | →  Lumezzane (laina) | 11 | (1) |
| 2000 | →  Lumezzane (laina) | 9 | (1) |
| 2000–2001 | →  Lumezzane (laina) | 21 | (4) |
| 2002 | →  Sassari Torres (laina) | 12 | (1) |
| 2005–2006 |  Cagliari Calcio | 22 | (0) |
| 2006–2008 |  Hellas Verona | 29 | (0) |
| 2008– |  Cagliari Calcio | 246 | (12) |
Maajoukkue
| 2010 |  Italia | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. kesäkuuta 2015.
Andrea Cossu (s. 3. toukokuuta 1980 Cagliari) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Cagliari Calciota. Cossun pelipaikka on hyökkäävä keskikenttä.
Ura > Seurajoukkueura

Cossu siirtyi Olbiasta Hellas Veronaan vuonna 1997. Hän edusti seuraa kahdeksan vuotta pelaten yli 90 ottelua. Välissä hän oli myös neljällä lainapestillä, kolme kertaa Lumezzanessa ja kerran Sassari Torreksessa.
Vuonna 2005 Cossu siirtyi Cagliari Calcioon. Hän pelasi seurassa yhden kauden aikana Serie A:ssa 22 ottelua ilman maaleja. Vuonna 2006 hän palasi takaisin Hellas Veronan väreihin. Cossu edusti seuraa kahden kauden ajan, ennen kuin edessä oli paluu takaisin kotikaupunkiin Cagliariin Cagliari Calcion riveihin. Cossu on edustanut Cagliari Calciota vuodesta 2008 asti ja on pelannut yli kaksisataa Serie A-ottelua. Hän on yksi Cagliarin avainpelaajista nykyisin. Kauden 2014-2015 jälkeen Cagliari putosi Serie A:sta Serie B:hen.
Ura > Maajoukkueura

Cossu on pelannut Italian jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2010. Helmikuussa 2010 hänet kutsuttiin maajoukkueen mukaan harjoitusotteluun Kamerunia vastaan ja näin hänestä tuli ensimmäinen sardinialainen Italian maajoukkuepelaaja sitten Gianfranco Zolan. Cossu teki debyyttinsä tuossa pelissä. Hänet nimettiin alustavaan miehistöön vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta lopulliseen Marcello Lippin miehistöön Cossu ei päässyt.
Käännös suomeksi
Anadyrinlahti

Anadyrinlahti (ven. Ана́дырский зали́в, Anadyrski Zaliv) on merenlahti ja luoteinen osa Beringinmerta. Anadyrjoki laskee tähän lahteen lännessä, pohjoisessa vesialue jatkuu Krestinlahtena. Tärkein satamakaupunki on Anadyr. Lahti on normaalisti 10 kuukautta vuodesta jäätyneenä.
Altair 8800

| Altair 8800 |
| --- | --- |

Valmistaja:  MITS
Julkaistu:  1975
Suoritin:  Intel 8080
Keskusmuisti:  256 tavua
MITS Altair 8800 oli varhainen Intel 8080-suorittimeen perustuva mikrotietokone, jota myytiin rakennussarjana elektroniikkaharrastajille Popular Electronics -lehden kautta vuodesta 1975 alkaen. Altairin suosio yllätti suunnittelijansa, sillä sitä myytiin jo ensimmäisen kuukauden aikana useita tuhansia kappaleita.
Altairin laajentamattomassa perusmallissa oli suorittimen lisäksi käytännössä vain Altair-väylä, jota myöhemmin kutsuttiin S-100 -laajennusväyläksi, ja 256 tavua RAM-muistia. Muistin ja suorittimen käsittely tapahtui kytkimiä ja valoja käyttävän etupaneelin kautta samoin kuin useissa minitietokoneissa. Harrastajat kuitenkin suunnittelivat ja toteuttivat koneelle muun muassa muistilaajennuksia ja liitäntöjä erilaisten lisälaitteiden kuten päätteiden ja reikänauhalukijoiden liittämiseen.
Altair 8800 on historiallisesti merkittävä paitsi ensimmäisenä suosittuna harrastelijatietokoneena, myös koneena, jolle Paul Allenin ja Bill Gatesin perustama Microsoft julkaisi ensimmäisen ohjelmansa, BASIC-tulkin, vuonna 1975.
Altair 8800 ja S-100 -väylä oli ensimmäinen henkilökohtaisten tietokoneiden de facto -standardi, jonka IBM PC ja ISA-väylä myöhemmin syrjäytti.
Kuvia

Altair 8800. Vasemmalla osittain näkyvissä Apple I.
Altair 8800 varustettuna 8" levykeasemalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Altair 8800 Wikimedia Commonsissa
Kurt Enwald

Kurt Henrik Enwald (22. joulukuuta 1877 Savonlinna – 24. marraskuuta 1961 Kuopio) oli suomalainen Kuopion lyseon rehtori ja kouluneuvos.
Kurt Enwaldin vanhemmat olivat Savonlinnan piirilääkäri Kurt Wilhelm Enwald (1832–1909) ja Augusta Johanna Walle. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Savonlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1905 ja filosofian maisteriksi 1907. Enwald teki opintomatkoja Skandinavian maihin, Saksaan, Viroon ja Latviaan.
Enwald oli Lahden yhteiskoulussa luonnontieteen, maantieteen ja poikien voimistelun opettajana 1905–1908 ja sen jälkeen Kuopion lyseossa luonnonhistorian ja maantieteen kollegana ja lehtorin 1908–1946 toimien myös koulun rehtorina. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen 1947. Enwald oli Kuopion luonnontieteellisen museon hoitajana vuodesta 1908 alkaen ja hän oli Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen ja Pohjois-Savon keuhkotautiyhdistyksen johtokunnan jäsenenä.
Enwald erosi Kuopion lyseon rehtorin virasta keväällä 1931 ns. Kuopion koulurettelön takia. Joukko koulun yläluokkien oppilaita olisi halunnut järjestää koulussa maaliskuussa 1931 iltaman Suomen sisällissodan valkoisten invalidien hyväksi. Enwald ei suostunut tähän koska iltamat ilmoitettiin koulun isänmaallismielisten oppilaiden toimeenpanemiksi ja Enwald piti isänmaallismielisyyden korostamista loukkaavana muita koulun oppilaita kohtaan ja ehdotti sen sijaan että järjestäjiksi ilmoitettaisiin vain lyseon oppilaat. Iltamien järjestämistä aikoneet oppilaat eivät suostuneet tähän vaan aloittivat vastalauseena kuusipäiväisen koululakon, joka päättyi kuitenkin jo toisena lakkopäivänä, kun Enwald antoi luvan iltamien pitoon. Enwald piti sitten asiasta tutkimuksen ja lähetettyään tutkimukset kouluhallitukselle jätti erohakemuksensa rehtorin virasta. Hänen seuraajakseen valittiin lehtori Nyblom. Nyblom piti iltama-asiassa uuden tutkimuksen, jonka tuloksena Nyblom määräsi 17 yläluokkien oppilasta erotettavaksi koulusta määräajaksi ja toiset 22 oppilasta saivat arestirangaistuksen. Koulun vanhempainneuvoto päätti tämän jälkeen jättää paikkansa käytettäväksi.
Kurt Enwald oli naimisissa vuodesta 1905 Ingrid Viola Rybergin kanssa. Heidän poikansa oli professori Olavi Erämetsä, vuoteen 1936 Enwald.
Julkaisuja

Nimellä Kurt H. Enwald:
Kuopion kaupunginkirjasto 50-vuotias: lyhennys kertomuksesta, joka esitettiin kirjaston 50-vuotisen ja Kuopion kansalaisopiston 10-vuotisen olemassaolon muistojuhlassa Kuopiossa 10/10 24. Kuopion kaupunginkirjasto, Helsinki 1924
Lääkintöneuvos J. V. Johansson teoksessa Kertomus Pohjois-Savon keuhkotaudin vastustamisyhdistyksen 30-vuotisesta toiminnasta, toim. Kauko Tolonen. Pohjois-Savon keuhkotaudin vastustamisyhdistys, Kuopio 1938
Ananse

Ananse tai Anansi on afrikkalaisten kansantarinoiden hahmo, yleensä muodoltaan hämähäkki. Se on kujeilija Länsi-Afrikassa, etenkin Ghanan ašantien keskuudessa. Oveluudessa se voittaa itseään paljon voimakkaammat oliot. Ananse-tarinoita kerrotaan yleisön viihdyttämiseksi ja tähdentämään, että aivot ovat yhtä tärkeät tai tärkeämmätkin kuin lihakset. Eräissä myyteissä Ananse on välittäjä taivaan jumalan Nyamen ja ihmisten välillä. Ananse kutoi taivaaseen ulottuvan langan. Nyame loi hänen pyynnöstään yön, ja aikaisemmin pelloilla tauotta työskennelleet ihmiset saivat vihdoinkin nukkua. He kuitenkin pelkäsivät pimeyttä, joten Nyame loi kuun valaisemaan, mutta sitten ihmiset palelivat. Jälleen Ananse kiipesi kertomaan ongelmasta jumalalle, joka asetti auringon taivaalle. Se kärvensi liikaa, joten Ananse kapusi uudelleen pyytämään apua. Nyt Nyame antoi sataa, mutta sateet olivat niin rankkoja, että ne aiheuttivat tulvia ja ihmisiä hukkui. Silloin jumala käski sateiden laantua, ja lopultakin kaikki olivat tyytyväisiä.
Ananindeua

Ananindeua on kaupunki Parán osavaltiossa Brasiliassa. Se on kasvanut yhteen naapurikaupunki  Belémin kanssa, joka on osavaltion pääkaupunki.  Vuonna 2006 Ananindeuassa oli noin 498 000 asukasta.
Ananke

Ananke viittaa seuraaviin asioihin:
Ananke, välttämättömyyden jumalatar kreikkalaisessa mytologiassa
Ananke, Jupiterin kuu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ananke”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lasso

Härkää otetaan kiinni lassolla rodeotapahtumassa.
Lasso (< esp. el lazo) on köysi, jonka päähän on tehty kiristettävä silmukka. Lassoa käytetään yleisesti lehmien tai härkien kiinniottoon. Lasso heitetään härän sarviin jolloin silmukka tarttuu ja kiristyy kun sitä vedetään. Lasso on yleisesti käytössä karjapaimenilla ja rodeoissa.
Andrican konjektuuri

Lukuteoriassa Andrican konjektuuri (nimetty Dorin Andrican mukaan) on konjektuuri alkulukujen jakautumisesta. Konjektuuri sanoo että epäyhtälö
pätee kaikille  n, missä  p_{n} on n:s alkuluku.
Käännös suomeksi
Kulmalammi

| Kulmalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°52′50″N, 24°53′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskuoja:  oja Mallasjokeen 
Järvinumero:  35.825.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,6  m 
Rantaviiva:  0,86  km 
Pinta-ala:  4,953  ha 
 fiKulmalammi 
Kulmalammi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Jokimaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee suuremman Mallinkaistenjärven eteläpuolella, mutta se laskee silti etelään. Lampi on syntynyt mäkien väliin. Sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja rannat ovat suota. Suorannasta huolimatta lammen lähistöllä on yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa ja lähiympäristössä vielä lisää. Niille johtaa Jokimaalta tie.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Mallasjoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,6 metriä mpy. Lampeen on johdettu vain yksi suon kuivatusoja pohjoisesta. Sen oma laskuoja lähtee sen etelärannasta ja se juoksee mäenrinteitä alas Jokimaan alueen pellolle, josta se kääntyy itään ja yhtyy pian Mallasjokeen. Mallasjoki yhtyy Puujokeen Puujaan kylän lähellä ja se virtaa Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.
Historiaa

Vuoden 1964 peruskartassa lampi oli autio eikä sinne johtanut tietä. Lammelle oli rakennettu mökkitiet kahdesta suunnasta vuoden 1979 kartassa, jossa oli vasta neljä mökkiä.
Lasson

Lasson on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bokken Lasson (1871–1970), norjalainen laulaja ja kabareetaiteilija
Oda Krohg, o.s. Lasson, (1860–1935), norjalainen taidemaalari
Per Lasson (s. 1970), ruotsalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lasson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andria Apakidze

Andria Apakidze (georg. ანდრია აფაქიძე, 3. syyskuuta 1914 – 25. marraskuuta 2005) oli georgialainen arkeologi ja historioitsija, joka erikoistui muinaisen Georgian tutkimukseen. Hänet tunnettiin useiden laajalti luettujen arkeologiaa käsittelevien teosten kirjoittajana.
Apakidze johti Armazin, Tsitsamurin ja Sarkinen (1936) sekä Pitsundan (1952–1974) ja Mtskhetan (vuodesta 1975) laajamittaisia kaivauksia. Hän johti Simon Džanašian Georgian museota vuosina 1943–1952, kunnes hänestä tuli Georgian tiedeakatemian historiainstituutin arkeologisen osaston päällikkö. 1. huhtikuuta 1994 lähtien hän johti Mtskhetan arkeologista instituuttia.
Ananias Jauhiainen

Ananias Jauhiainen (1860 – 17. maaliskuuta 1924 Kiuruvesi) oli suomalainen Kiuruvedellä asunut maanviljelijä, jota pidettiin aikanaan Suomen painavimpana miehenä. Viimeisinä vuosinaan Jauhiainen painoi yli 220 kiloa. Jauhiainen omisti Ketolan talon Kiuruveden Ruutanalla ja hän kuoli kotitalossaan 64-vuotiaana. Jauhiainen oli Suomen Kuvalehden kansikuvassa 21. elokuuta 1920, hän painoi tällöin 205 kiloa.
Ananias Jauhiaisella oli neljä nuorempaa sisarusta ja viisihenkinen sisarusparvi oli tiettävästi Suomen kaikkien aikojen painavin, sisarusten yhteispaino oli 860 kiloa. Ananias Jauhiainen oli heistä painavin ja hänen kerrottiin painaneen jopa 236,5 kiloa. Painonsa takia Ananias ei osallistunut kotitalonsa töihin vaan istui pääasiassa kahdenistuttavassa keinutuolissa talon pirtissä. Suuren vatsansa takia hän joutui käyttämään avustajaa virtsaamisessa kun kädet eivät ulottuneet mahan alle. Jauhiaisella oli aina mukanaan ohut koukkupäinen keppi, jonka avulla hän sai sujautettua varsista halkaistut pieksukengät jalkoihinsa. Ananias Jauhianen oli noin 40-vuotiaaksi saakka normaalipainoinen, jopa nuorena laiha, mutta hänen painonsa alkoi nousta sen jälkeen. Hän söi kerralla tavallisesti kapan perunoita muiden ruokien lisäksi ja hänen herkkuihinsa kuului lammaspaisti.