stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pakkasherra

| Pakkasherra Throes of Dawn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuussa 1996, Egotrip Studio
 Julkaistu: huhtikuussa 1997
 Tuottaja(t): Throes of Dawn
 Tyylilaji: dark metal, melodinen black metal
 Kesto: 43.44
 Levy-yhtiö: Woodcut Records
Throes of Dawnin muut julkaisut
| Promo '96 1996 | Pakkasherra 1997 | Dreams of the Black Earth 1998 |
Pakkasherra on Throes of Dawn -nimisen suomalaisen dark metal -yhtyeen debyyttialbumi joka julkaistiin vuonna 1997. Albumi erottuu myöhemmästä tuotannosta ollessaan enemmän black metal-vivahteisempi ja nopea tempoisempi.
Kappaleet

Across the Loveless Horizon – 4.23 (säv. Jokinen)
The Night Belongs to Us – 4.8 (säv. Heinola)
Pakkasherra – 5.4 (säv. Heinola–Jokinen)
Watcher in the Tower – 4.18 (säv. Jokinen)
As a Spirit – 2.14 (Instrumentaali, säv. Heinola)
Cosmic Seas – 4.24 (säv. Jokinen)
End Is Silence – 5.44 (säv. Jokinen)
Autumn Winds – 5.5 (säv. Jokinen–Heinola)
Cold Goddess – 3.8 (Instrumentaali, säv. Jokinen)
Winter Romance – 5.16 (säv. Jokinen)
Kaikki kappaleet sovittanut Throes of Dawn.

Kaikki sanoitukset Koivula.
Kokoonpano

Henri Koivula – laulu
Jani Heinola – rytmikitara, kosketinsoittimet ja puhtaat lauluosuudet
Toni Jokinen – soolo- ja akustinen kitara
Matti Suomela – basso
Teemu Jokinen – rummut
Aiheesta muualla

Pakkasherra Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Pakkasherra Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Throes of Dawn
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pakkasherra  Dreams of the Black Earth  Binding of the Spirit  Quicksilver Clouds  The Great Fleet of Echoes 
Split-albumit:  The Blackened Rainbow
Demot:   With the Northern Wind  Promo '96
On a Storyteller’s Night

| On a Storyteller’s Night Magnum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Abattoir Studios, Birmingham
 Julkaistu: Toukokuu 1985
 Tuottaja(t): Kit Woolven
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 43.02
 Levy-yhtiö: FM Records
Magnumin muut julkaisut
| The Eleventh Hour 1983 | On a Storyteller’s Night 1985 | Vigilante 1986 |
On a Storyteller’s Night on Magnum-yhtyeen vuonna 1985 julkaistu viides studioalbumi. Albumi sijoittui parhaimmillaan 24. sijalle Ison-Britannian listalla. Kansikuva on fantasiakuvittaja Rodney Matthewsin käsialaa. Vuonna 2005, kaksikymmentä vuotta levyn alkuperäisen julkaisun jälkeen, Magnum julkaisi levystä laajennetun version. Vuoden 2005 kiertueella yhtye esitti kaikki albumin kappaleet kokonaisuudessaan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Kappaleet > Levy 1

How Far Jerusalem – 6.25
Just Like An Arrow – 3.22
On a Storyteller's Night – 4.59
Before First Light – 3.52
Les Mort Dansant – 5.47
Endless Love – 4.30
Two Hearts – 4.24
Steal Your Heart – 3.59
All England's Eyes – 4.47
The Last Dance – 3.39
Kappaleet > Levy 2 (Vuoden 2005 erikoisjulkaisu)

How Far Jerusalem – 5.45 (Demo)
Endless Love – 3.49 (Demo)
Before First Light – 4.26 (Demo)
All England's Eyes – 4.50 (Demo)
Come On Young Love #1 – 3.47 (Demo)
Come On Young Love #2 – 3.30 (Demo)
Les Mort Dansant – 5.07 (Demo)
The Last Dance – 4.09 (Demo)
Interview with Tony Clarkin and Bob Catley – 24.46
Kokoonpano

Tony Clarkin – kitara
Bob Catley – laulu
Wally Lowe – basso
Mark Stanway – kosketinsoittimet
Jim Simpson – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Mo Birch – taustalaulu kappaleessa "Les Mort Dansant"
Kex Gorin – rummut (levyllä 2, kappaleissa 1, 3, 4, 5, ja 8)
Magnum
| --- | --- |
Studioalbumit:  Kingdom of Madness • Magnum II • Chase the Dragon • The Eleventh Hour • On a Storyteller’s Night • Vigilante • Wings of Heaven • Goodnight L.A. • Sleepwalking • Keeping the Nite Light Burning • Rock Art • Breath of Life • Brand New Morning • Princess Alice and the Broken Arrow • Into the Valley of the Moonking • The Visitation • On the 13th Day • Escape from the Shadow Garden • Sacred Blood "Divine" Lies • Lost on the Road to Eternity • The Serpent Rings • The Monster Roars • Here Comes the Rain
Livealbumit:  Marauder • Invasion Live • The Spirit • The Last Dance • Stronghold • Days of Wonder • The River Sessions • Wings of Heaven Live • Escape from the Shadow Garden – Live 2014 • Live at the Symphony Hall
Kokoelmat:  Mirador • Foundation • Archive • Chapter & Verse • Road To Paradise • Long Days, Black Nights • Evolution
Powiat brzeski

Powiat brzeski on seuraavien kahden Puolan piirikunnan puolankielinen nimi:
Brzeskon piirikunta, Vähä-Puolan voivodikunta
Brzegin piirikunta, Opolen voivodikunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Powiat brzeski”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Prokuraattori

Prokuraattori voi tarkoittaa lukuisia eri virkamiehiä eri aikoina ja eri yhteiskunnissa. Termi on lähtöisin Rooman valtakunnasta, jossa senaatti saattoi nimittää virkamiehen toimimaan kuraattorin valtuuksin mutta ilman virallista virkaa (pro curator).
Suomen suuriruhtinaskunnan aikana prokuraattori oli virkamies, joka valvoi lakien noudattamista ja oli ylin virallinen syyttäjä, kuten oikeuskansleri nykyään. Hän oli virkahierarkiassa erittäin korkealla, usein kenraalikuvernöörin apulainen.
Yliprokuraattori oli Venäjän keisarikunnassa ortodoksisen kirkon hallinnosta vastanneen pyhän synodin päällikkönä toiminut virkamies.
Prokopánistos

| --- | --- |
Sijainti:  38°18′18″N, 21°18′22″E, Mesolóngi Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka Kreikka
Vesialue:  Mesolóngin–Aitolikón laguunit, Patraksenlahti
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Korkein kohta:  10 m
Pinta-ala:  0,65 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  5
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prokopánistos (kreik. Προκοπάνιστος) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin laguunin toisistaan erottavassa saariketjussa. Saaren pinta-ala on noin 0,65 neliökilometriä ja asukasluku 5 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.
Prokopánistos on pitkä ja kapea, ja kulkee itä-länsisuunnassa Mesolóngin laguunin lounaislaidalla. Saaren suurin korkeus on 10 metriä. Prokopánistoksen länsipuolella sijaitsee Éxo Loúroksen saari ja koillispuolella Schoiniás.
Proksorfaani

| Proksorfaani |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (1S,9R,10R)-17-(syklopropyylimetyyli)-13-oksa-17-atsatetrasyklo[7.5.3.0~1,10~.0~2,7~]heptadeka-2,4,6-trien-4-oli
CAS-numero:  69815-38-9
PubChem CID:  5361874
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C23H3NO
Moolimassa:  337,498 g/mol
Proksorfaani (tunnetaan myös nimellä proksorfaanitartraatti, koodinimeltään BL-5572M) on opioidijohdannainen lääkeaine jolla on yskää hillitsevä vaikutus, se kuuluu morfinaaneihin. Proksorfaania ei ole koskaan myyty lääkekäyttöön.
Käännös suomeksi
Parakrassi

| Parakrassi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Parakrassit Acmella
Laji::  oleracea
Kaksiosainen nimi
 Acmella oleracea  (L.) R.K.Jansen 
Katso myös
   Parakrassi Wikispeciesissä   Parakrassi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parakrassi eli tarhaparakrassi (Acmella oleracea, synonyymi Spilanthes oleracea) on asterikasvien heimoon eli mykerökukkaiskasveihin (Asteraceae) kuuluva kasvi.
Se on kotoisin Etelä-Amerikasta. Parakrassi kasvaa noin 20 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat oliivinvihreät ja kukinto sivuilta keltainen, päästään ruskea.
Parakrassia käytetään tuoreena salaattiin ja muihin ruokiin. Sitä on myös käytetty luonnonlääkinnässä kivunlievitykseen.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tarhaparakrassi – Acmella oleracea
Otitiik

| Otitiik |
| --- | --- |
 Näkymä lammelle vuonna 2010
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Põlvamaa
Kunnat:  Kanepin kunta
Koordinaatit:  57°57′20″N, 26°36′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Pühäjõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Alopi oja 
Laskuoja:  Alopi oja 
Järvinumero:  VEE2123720
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,4 m  mpy. 
Pituus:  0,9 km  
Leveys:  0,43 km  
Rantaviiva:  4,084 km  
Pinta-ala:  20,4 ha  
Valuma-alue:  5 km²  
Saaria:  6 
 fiOtitiik 
Näkymä järvelle elokuussa 2013.
Otitiik (myös Oti tiik tai Kärmase tiik) on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnan Rebasten kylässä sijaitseva padottu tekojärvi. Vironkielinen sana tiik tarkoittaa suomeksi lampea.
Se voidaan sisällyttää Koorasten kylän järvialueeseen (vir. Kooraste järvestik), johon kuuluu yhteensä luonnollista 15 järveä.
Maantietoa

Tekojärvi on 900 metriä pitkä, 430 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 20,4 hehtaaria johon luetaan mukaan myös saaret. Se on muodostettu patoamalla Alopi ojan uoma Palon tilan luonna maapadolla. Koska laakso on järven kohdalla laakea, on lampi matala, ruohottunut ja siinä lasketaan olevan kuusi suurempaa saarta. Saarten yhteispinta-ala on 1,32 hehtaaria ja suurimman saaren nimi on Hagi. Järveä ympäröi metsämaat paitsi länsi- ja itäpäässä, jossa on suomaan takana vielä niittyjä. Järven ympäri pääsee tietä pitkin. Järven kaakkoisrannassa sijaitsee Korasten kylän metsämaja.
Vesistösuhteita

Otitiik kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa lammen lasku-uoma Alopi oja on Pühäjõen sivujoki. Siihen tulee kolme oja, joista yksi on luonnollinen Alopi oja. Sama oja jatkaa virtaamistaan maapadon takana kohti länttä. Se laskee Suurjärveen 1,6 kilometrin päässä. Alopi ojalla on uomassaan vielä neljä pienempää patolampea. Otitiikin valuma-alueen pinta-ala on 5 neliökilometriä. Suurjärv on Pühäjõen läpivirtausjärvi ja Pühäjõgi yhtyy Võhandu jõgeen Jõgiharan kylässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Aiheesta muualla

Raudsepp, Erik: Alopi järv ja Otitiik (YouTube-video)
Oussama Mellouli

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Oussama Mellouli |  Oussama Mellouli |  Oussama Mellouli |  |
Maa:   Tunisia
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 1 500 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 10 km avovesiuinti |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 1 500 m vapaauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 1 500 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 2013 | 5 km avovesiuinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 2009 | 400 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 2009 | 800 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Barcelona 2003 | 400 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Montreal 2005 | 400 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Montreal 2005 | 400 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Barcelona 2013 | 10 km avovesiuinti |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 400 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Dubai 2010 | 1 500 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Dubai 2010 | 400 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Doha 2014 | 1 500 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Indianapolis 2004 | 200 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Dubai 2010 | 200 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Dubai 2010 | 400 m vapaauinti |  |
Oussama Mellouli (arab. أسامة الملولي‎; s. 16. helmikuuta 1984 La Marsa, Tunis) on tunisialainen uimari ja olympiavoittaja.
Ura

Melloulista tuli Pekingissä 2008 ensimmäinen tunisialainen uinnin olympiavoittaja. Kulta oli vasta maan toinen olympialaisten historiassa. Ensimmäisen oli voittanut Mohammed Gammoudi miesten 5 000 metrin juoksussa Méxicossa 1968. Mellouli voitti Pekingissä 1 500 metrin vapaauinnin jättäen toiseksi Australian Grant Hackettin, joka haki kolmatta perättäistä kultaansa matkalta. Lontoossa 2012 Mellouli voitti toisen olympiakultansa, tällä kertaa 10 kilometrin avovesiuinnissa. Melloulista tuli näin kaikkien aikojen ensimmäinen uimari, joka on voittanut olympiakultaa sekä altaassa että avovesiuinnissa. Hänestä tuli myös ensimmäinen uimari, joka saavuttaa samoissa olympialaisissa mitalin sekä uinnissa että avovesiuinnissa, sillä hän voitti Lontoossa myös pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa.
Mellouli saavutti yhden pronssimitalin uinnin maailmanmestaruuskilpailussa 2003 ja kaksi pronssimitalia 2005. Lyhyen radan MM-kilpailuissa 2004 hän voitti 400 metrin sekauinnin ja sijoittui pronssille 200 metrin sekauinnissa. Vuoden 2007 MM-kilpailuissa hän voitti alun perin kultaa 800 metrin vapaauinnissa ja hopeaa 400 metrin vapaauinnissa. Hän kuitenkin menetti mitalinsa jälkeenpäin kun selvisi hänen antaneen positiivisen dopingnäytteen jo marraskuussa 2006. Hän sai 18 kuukauden kilpailukiellon, joka merkittiin alkaneeksi 30. marraskuuta 2006.
Rooman MM-kilpailuissa 2009 Mellouli voitti 1 500 metrin vapaauinnin maailmanmestaruuden ajalla 14.37,28. Lisäksi hän sai hopeaa 400 ja 800 metrin vapaauinnissa. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 hän sai kultaa 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 14.24,16, hopeaa 400 metrin sekauinnissa sekä pronssia 200 ja 400 metrin vapaauinnissa. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Mellouli voitti kultaa 5 kilometrin avovesiuinnissa ja saavutti pronssia 10 kilometrillä. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 hän sai hopeaa 1 500 metrin vapaauinnissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oussama Mellouli Wikimedia Commonsissa
Oussama Mellouli Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Oussama Mellouli Twitterissä
Miesten 1 500 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Miesten 10 kilometrin avovesiuinnin olympiavoittajat
Miesten 1 500 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Paris–Bordeaux–Paris

Émile Levassorin maaliin saapumisen muistomerkki
Paris–Bordeaux–Paris oli vuonna 1895 järjestetty kilpailu, jota on toisinaan sanottu ensimmäiseksi autokilpailuksi, vaikka se ei vastaa nykyaikaista käsitystä autokilpailusta, jossa nopein voittaa. Voittaja oli Émile Levassor, joka saapui perille ajettuaan 1 178 kilometrin reitin 48 tunnissa lähes kuusi tuntia ennen toiseksi tullutta. Virallinen voittaja oli kuitenkin Paul Koechlin, joka saapui Peugeotillaan kolmantena, täsmälleen 11 tuntia Levassoria hitaamapana, mutta kilpailu oli virallisesti tarkoitettu nelipaikkaisille autoille, ja Levassor ja toiseksi tullut ajoivat kaksipaikkaista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paris–Bordeaux–Paris Wikimedia Commonsissa
Oussema Sellami

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. kesäkuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 184 senttimetriä
Seura
Seura: Stade Tunisien
Pelinumero: 10
Junioriseurat
: Stade Tunisien
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2004 2004–2011 2011– | Stade Tunisien Club Africain Stade Tunisien |  43 (8) |
Maajoukkue
| 2000 |  Tunisia | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. marraskuuta 2011.
Oussema Sellami (s. 22. kesäkuuta 1979 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Stade Tunisienissa.
Ura

Sellami aloitti uransa Stade Tunisienissa, jossa hän neljän kauden aikana voitti Arabian cup voittajien cupin, Tunisian liigacupin ja Tunisian cupin, sekä Tunisian liigan maalikuninkuuden 11 maalilla. Vuonna 2004 Sellami siirtyi Club Africainiin, jossa hän voitti Tunisian liigamestaruuden kaudella 2007–2008.
Saavutukset

Tunisian liigamestaruus: 2008
Tunisian cup: 2003
Arabian cup voittajien cup: 2002
Tunisian liigacup: 2002
Tunisian liigan maalikuninkuus: 2001 (11 maalia)
Pioneeriryhmä

Pioneeriryhmä voi tarkoittaa seuraavia:
pioneeriryhmä , yleisesti jonkun alan pioneerien ryhmä
Pioneeriryhmä, attikalaisen punakuviokeramiikan maalarien ryhmä
pioneeriryhmä, pioneerien muodostama sotilasyksikkö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pioneeriryhmä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oselotti

| Oselotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Leopardus
Laji::  pardalis
Kaksiosainen nimi
 Leopardus pardalis  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Oselotti Wikispeciesissä   Oselotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oselotti (Leopardus pardalis) on Etelä-, Keski- ja Pohjois-Amerikassa elävä pieni kissaeläin. Nimi oselotti tulee nahuatlin kielen sanasta ocelotl sekä azteekin kielen sanasta tlalocelot ja tarkoittaa peltotiikeriä (sanatarkasti peltojen suuri kissa).
Tuntomerkit

Oselotin ruumiin pituus on 55–100 senttimetriä, häntä on 27–45 senttimetriä pitkä. Aikuinen eläin on noin 7–18 kilogramman painoinen. Ruumiinrakenteeltaan oselotti muistuttaa ilvestä pitkine jalkoineen, hännän kuitenkin ollessa pitempi kuin ilveksellä. Oselotin turkin pohjaväri on kellanruskea, kuviot ovat tummanruskeita tai mustia. Siksi oselotti muistuttaa vähän leopardia. Vatsapuolen turkki on huomattavasti vaaleampi. Oselotin turkin kuviointi ja yleisvärisävy vaihtelevat suuresti elinympäristön mukaisesti. Oselotti on arka eläin ja kiipeilee taitavasti puissa. Oselotti on läheistä sukua myös pitkähäntäkissalle.
Levinneisyys

Oselotin levinneisyysalueeseen kuuluvat osa Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikkaa Arizonasta ja Texasista etelään aina Pohjois-Argentiinaan asti. Oselotti pitää sade- ja mangrovemetsistä, eikä se viihdy avoimessa maastossa.
Vielä 1950–1980-luvuilla oselotteja metsästettiin suuria määriä niiden kauniin turkin takia. Turkiskaupan säännöstely on sittemmin elvyyttänyt kantaa. Maailmanlaajuisesti oselotti ei ole uhanalainen, ja koko oselottikannan arviona on mainittu 800 000–1 500 000 yksilöä. Texasissa niitä on kuitenkin jäljellä enää alle 100.
Ravinto

Oselotti lähtee iltayöllä piilostaan metsästysretkilleen. Vaikka oselotti on hyvin taitava kiipeilijä, suurin osa ravinnosta koostuu maalla liikkuvista pieneläimistä. Oselotit voivat metsästää yksin tai puolison kanssa. Metsästäessä oselotit kommunikoivat naukumalla. Sen ravinto vaihtelee vuodenaikojen mukaan, mutta koostuu lähinnä hiiristä, rotista ja muista pienistä maankamaralla elävistä jyrsijöistä. Oselotti syö myös muun muassa kaniineja, käärmeitä, liskoja ja lintuja. Sadekausina se voi pyydystää myös kaloja ja maalla eläviä äyriäisiä, jotka runsastuvat näinä aikoina.
Oselotti pyydystää isompien kissaeläinten tapaan hiipien. Oselotille hajuaisti on hyvin tärkeä pyydystäessä, mutta sillä on myös erittäin hyvä hämäränäkö. Oselotti metsästää poikkeuksetta öisin.
Reviiri ja lisääntyminen

Oselotilla on kissaeläinten tavoin suhteellisen laaja reviiri. Kissaeläinten tapaan oselotti on myös suurimmaksi osaksi yksin elävä, vaikkakin se saattaa joskus jakaa lepopaikkansa toisen samaa sukupuolta olevan oselotin kanssa. Oselotti puolustaa reviiriään varsin raivokkaasti. Joskus nämä reviirikiistat johtavat toisen osapuolen kuolemaan, mikä on epätavallista kissaeläinten yhteydessä.
Pariutumisen jälkeen naaras etsii itselleen luolan, tyhjän puunrungon tai tiheän, mieluiten piikikkään pensaikon johon se tekee pesän. Naaras kantaa noin 70 päivää ja synnyttää keskimäärin 1,4 pentua (1–4). Pennut syntyvät syksyllä. Pennut ovat monien muiden kissaeläinten tavoin syntyessään sokeita. Emo imettää pentuja noin kahden kuukauden ajan, jonka jälkeen pennut saavat vain kiinteää ravintoa. Pennut itsenäistyvät kahden vuoden ikäisenä ja jättävät emon lähtien omille teilleen.
Oselotti eläintarhassa.
Pioneeripuu

Metsähaapa (Populus tremula) on tavallinen pioneeripuulaji muun muassa Suomessa.
Pioneeripuu on ensimmäinen puulaji, joka alkaa kasvaa metsänkierrossa, kun tulipalo on polttanut yleensä aarniometsän paloaukeaksi tai kun on tehty avohakkuu.
Pioneeripuiden jälkeen tulevat vallitseviksi mahdollisesti muiden puulajien puut, joille kasvualusta on yleensä metsätyyppinä suotuisampi.
Ekologisesti pioneeripuut ovat eräs erikoistapaus pioneerilajeista. Suomessa metsän kierrossa pioneerikasveja, jotka eivät ole puita, ovat esimerkiksi maitohorsma ja vadelma. Ekologisen sukkession edetessä myös ne lopulta väistyvät vähemmän valoa vaativien sulkeutuneen metsän lajien tieltä.
Paikallissanomat

Paikallissanomat oli Laviassa, Mouhijärvellä ja Suodenniemellä keskiviikkoisin ilmestynyt paikallislehti, jota julkaistiin vuosina 1925–2010. Lehti toimi vuonna 1924 nimellä Mouhijärven, Suodenniemen ja Lavian sanomat, ja vuodesta 1982 sitä julkaisi vammalalainen Tyrvään Sanomat Oy. Vuonna 2005 Paikallissanomien tarkastettu nettolevikki oli 4 890 kappaletta. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Heta Tuomisto.
Paikallissanomien verkkosivut palkittiin Sanomalehtien liiton kilpailussa vuonna 2007. Lehti sai yksipäiväisten lehtien parhaan verkkolehden palkinnon.
Paikallissanomien julkaiseminen päättyi kesäkuun 2010 alussa, kun lehti yhdistettiin Tyrvään Sanomiin.
Aiheesta muualla

Tyrvään Sanomien kotisivu
Parakoun ulkomuseo

Parakoun ulkomuseo.
Parakoun ulkomuseo (ransk. Musée en Plein Air de Parakou tai ransk. Musée ethnographique et de plein air de Parakou) on museo, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä Beninin Borgoun departementin Parakoun kaupungin keskustasta etelään. Ulkomuseossa on viisi pohjakaavaltaan ympyrän muotoista kokonaisuutta, jotka edustavat paikallisen Batanou-kansan perinteisiä asumuksia.
Historia

Museo syntyi Dahomeyn alaa koskevan tutkimuslaitoksen johdolla. Museossa oli tarkoitus käsitellä Beninin kansallista ja alueellista kulttuuria perinteisen arkkitehtuurin, kasvitieteellisen puutarhan, eläimistön, kasviston, eläintarhan, etnologian, arkeologian, vaatteiden sekä sosiaalisen ja taiteellisen elämän kautta.
Museon perustuskivi laskettiin vuonna 1969 ja työt alkoivat vuonna 1972, jolloin museolle rajattiin 55 hehtaarin kokoinen alue ja kaivettiin viemärit. Vuonna 1974 rakennettiin kolme tattia (perinteiset talot pohjoispuolella). Työt keskeytettiin kuitenkin maaliskuussa 1974 varojen vähyyden takia.
Vuonna 1999 valtio käynnisti hankkeen uudelleen keskittymällä alkuperäisessä hankkeessa olleisiin  arkkitehtuuriin ja etnografiaan. Museo avattiin yleisölle vuonna 2004.
Vuonna 2006 museo oli taloudellisissa vaikeuksissa, koska sillä ei ole varoja ja ylläpitoa, jotta se voisi täyttää tehtävänsä näyttelyiden järjestämisessä.
Kokoelma

Museo koostuu rakennuksesta, jossa on lapsille suunnattuja koulutustiloja, kolmesta talosta ja portista, joka muistuttaa perinteistä Borgu-arkkitehtuuria. Jokainen talo, jota kutsutaan "lohkoksi", koostuu yhdeksästä kierroksesta, jotka toimivat joko näyttelytilana, varastona tai toimistona. Taloilla on erilaisia toimintoja: näyttelyitä sisältävä museorakennus, hallinnollinen lohko ja käsityöläisten tila. Vuonna 2008 rakennettiin neljäs lohko tilapäisten näyttelyiden toteuttamiseen.
Etnografinen kokoelma sisältää 563 inventoitua kohdetta, jotka on jaettu useisiin luokkiin. Niitä ovat kodin huonekalut, maataloustyökalut, taonta- ja kudontatyökalut, ansat tai esteet, keramiikka, vallan ominaisuudet, kulttuurikohteet, sota-aseet ja metsästys, soittimet, taiteelliset vaatteet ja arkeologia.
Käännös suomeksi