stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kultalampi
Palkintoja > Golden Globet

Paras draamaelokuva
Paras miespääosa draamaelokuvassa: Henry Fonda
Paras käsikirjoitus: Ernest Thompson
Ehdokkaana:
Paras naispääosa draamaelokuvassa: Katharine Hepburn
Paras naissivuosa: Jane Fonda
Paras ohjaaja: Mark Rydell
Arvioita

Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Helena Ylänen luonnehti Kultalampea laskelmoiduksi ja teatterinomaiseksi ”gerovital-viihteeksi”, jonka elokuvallistamisen eteen ei ole tehty paljoa. Hänestä dialogikin on liian teatraalista ja järvenrannan kuvausmiljöö kulissimainen. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa kiinnostavana perhedraamana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
American Film Institute valitsi Kultalammen vuonna 2006 yhdeksi sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Aiheesta muualla

Kultalampi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lempäälän Manttaalitalo

Suojeluskuntatalon muistolaatta Manttaalitalon seinässä.
Lempäälän Manttaalitalo on Lempäälän keskustassa Manttaalitie 1:ssä sijaitseva 1933 valmistunut kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikka. Talossa on vuokrattavana myös useita pienempiä huoneistoja liiketiloiksi ja toimistokäyttöön. Talviaikaan talolla pidetään tansseja. Talon omistaa Maataloustuottajain Lempäälän Yhdistys MTK - Lempäälä ry.
Manttaalitalo rakennettiin alunperin Lempäälän suojeluskuntataloksi 1931–1933 ja talon vihkiäiset olivat 26. maaliskuuta 1933. Talo edusti rakennustyyliltään lähinnä 1920-luvun klassisismia. Talon suunnitteli rakennusmestari Kaarlo Grönlund ja talon juhlasalin näyttämökulissit taiteilija Uuno Eskola. Osittain kolmikerroksinen rakennus oli kooltaan 30 kertaa 18 metriä. Kellarikerroksessa sijaitsi talouskellari. puusuoja, konehuone ja 25 metrin pienoiskiväärirata. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsi juhlasali eteisineen ja vaatesäilöineen. ravintola keittiöineen sekä kaksi pienempää kokoushuonetta. Toisessa kerroksesta oli tilava halli, lottien ja suojeluskunnan kansliahuoneet, varasto sekä kaksi näyttelijäin huonetta ia vahtimestarin asunto.
Jatkosodan alkaessa Lempäälän suojeluskuntatalolla perustettiin Jalkaväkirykmentti 23:n I pataljoona 19. – 21. kesäkuuta 1941.
Suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Manttaalitalosta tuli maataloustuottajain toiminnan keskus. Manttaalitalon pihassa on 1997 pystytetty Sotiinlähdön muistokivi ja talon seinässä on suojeluskuntatalon muistolaatta.
Aiheesta muualla

Youtube-videoita Lempäälän Manttaalitalolla pidetyistä tansseista
Lance Reddick

| Lance Reddick |
| --- | --- |
 Lance Reddick vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1962 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat
Kuollut: 17. maaliskuuta 2023 (60 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–2023
Aiheesta muualla
www.lancereddick.com
IMDb 
Elonet
Lance Reddick (7. kesäkuuta 1962 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 17. maaliskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva-, ja televisionäyttelijä sekä muusikko. Reddick esiintyi merkittävissä rooleissa televisiosarjoissa Kylmä rinki, Langalla, Lost, Fringe – rajamailla sekä Bosch. Elokuvan puolella hänet tunnetaan parhaiten John Wick -elokuvista.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | What the Deaf Man Heard | George Thacker |  |
| 1998 |  Poikkeustila | FBI-agentti Floyd Rose |  |
| 1998 |  Loistava tulevaisuus | Anton Le Farge | elokuvasovitus |
| 1998 | The Fixer | Tyrell Holmes | televisioelokuva |
| 1998 | Mafian kavalat kasvot | työnjohtaja Trial #2 |  |
| 1998 |  Godzilla | sotilas Manhattanin sillalla | kreditoimaton rooli |
| 2000 | Unelma Afrikasta | Simon | elokuvasovitus |
| 2001 | Älä sano sanaakaan | Arnie |  |
| 2001 |  Bridget | Black |  |
| 2002 | Pidä pintasi, Baby | Jay Raymond Jones |  |
| 2004 | Brother to Brother | James Baldwin | independent-elokuva |
| 2006 | Bad City | Manning |  |
| 2008 |  Tennessee | Frank | independent-elokuva |
| 2009 | The Way of War | musta mies |  |
| 2009 | Fringe Season 1 Visual Effects | Phillip Broyles | lyhytelokuva |
| 2009 | Behind the Real Science of 'Fringe Season 1' | Phillip Broyles | lyhytelokuva |
| 2009 | Evolution: The Genesis of 'Fringe Season 1' | Phillip Broyles | lyhytelokuva |
| 2010 |  Jonah Hex | Smith |  |
| 2011 |  Remains | Ramsey |  |
| 2012 | Won't Back Down | Charles Alberts |  |
| 2013 | White House Down | kenraali Caulfield |  |
| 2013 |  Oldboy | Daniel Newcombe |  |
| 2014 | John Wick | Charon |  |
| 2014 |  The Guest | majuri Richard Carver |  |
| 2014 | Search Party | MacDonaldson |  |
| 2014 | Parallel Man: Imfinite Pursuit | Atlas | äänirooli, lyhytelokuva |
| 2014 | Faults | Mick |  |
| 2015 | Fun Size Horror: Volume One | Oscar | segmentti: "Kokoelma" |
| 2016 |  Spoken Word | tuomari Douglas Matthews | lyhytelokuva, myös tuottajana |
| 2017 | John Wick: Chapter 2 | Charon |  |
| 2017 |  Lawman | Glen Huddleston | lyhytelokuva |
| 2018 | The Domestics | Nathan Wood |  |
| 2018 | Canal Street | Jerry Shaw |  |
| 2018 | Little Woods | Carter |  |
| 2018 | Monster Party | Milo |  |
| 2019 | John Wick: Chapter 3 – Parabellum | Charon |  |
| 2019 | Angel Has Fallen | Salaisen palvelun johtaja |  |
| 2020 | Faith Based | Mike |  |
| 2020 | Sylvie’s Love | Herbert ”Mr. Jay” Johnson |  |
| 2020 | One Night in Miami | Kareem |  |
| 2021 | Godzilla vs. Kong | johtaja Guillermin |  |
| 2023 | John Wick: Chapter 4 | Charon |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | New York Undercover | Oscar Griffin | 1 jakso |
| 1996 | Swift Justice | Jim Stark | 1 jakso |
| 1997 | Nanny | näyttämökäsi | 1 jakso |
| 1999 | West Wing | DC:n poliisikonstaapeli | 1 jakso |
| 2000 | Falcone | etsivä Willis Simms | 3 jaksoa |
| 2000 |  The Corner | Marvin | 2 jaksoa |
| 2000-2001 | Kylmä rinki | Desmond Mobay, etsivä Johnny Basil | 12 jaksoa |
| 2000-2001 | Kova laki: Erikoisyksikkö | tohtori Taylor | 6 jaksoa |
| 2001, 2004 | Kova laki | FBI-erikoisagentti Jamal Atkinson, ylikomisario Maru Gasana | 2 jaksoa |
| 2002 | 100 Centre Street | Kwame Sekou | 1 jakso |
| 2002-2008 | Langalla | komisario Cedric Daniels | 60 jaksoa |
| 2003 | Kova laki: Rikollinen mieli | Jack Bernard | 1 jakso |
| 2005, 2006 | CSI: Miami | FBI-agentti David Park | 3 jaksoa |
| 2007 | Num3rot | komisario Steve Davidson | 1 jakso |
| 2008-2009 | Lost | Matthew Abaddon | 4 jaksoa |
| 2008-2013 | Fringe | Phillip Broyle |  |
| 2010 |  Svetlana | Lance | 1 jakso |
| 2011 | Elämää Philadelphiassa | Reggie | 1 jakso |
| 2012 | The Avengers: Earth's Mightiest Heroes |  Sam Wilson / Haukka | äänirooli, 2 jaksoa |
| 2012 | Dr0ne | Nissen |  |
| 2012, 2013 | Tron: Uprising | Cutler | äänirooli, 3 jaksoa |
| 2013 | Comedy Bang! Bang! | Enkelituli | 1 jakso |
| 2013 | Wanda Sykes Presents Herlarious | vakuutusmies |  |
| 2013 | Wilfred | tohtori Blum | 1 jakso |
| 2013 | NTSF: SD: SUV | Todd Broger | 1 jakso |
| 2014 | Beware the Batman | Ra's Al Ghul | äänirooli, 3 jaksoa |
| 2014 | The Blacklist | Cowboy | 2 jaksoa |
| 2014 | Intelligence | rikosylikomisario Jeffrey Tetazoo | 5 jaksoa |
| 2014 | Key and Peele | Johnsonin perheenjäsen | 1 jakso |
| 2014-2018 | American Horror Story | Papa Legba | 4 jaksoa |
| 2014-2021 |  Bosch | Irvin Irving | 68 jaksoa |
| 2015 |  Castle | Keith Kaufman | 1 jakso |
| 2015 | Tim and Eric's Bedtime Stories | Joseph Zagan | 1 jakso |
| 2016 |  Quantum Break | Martin Hatch | neliosainen minisarja |
| 2016 | Mary + Jane | David | 1 jakso |
| 2017 | Level Up Norge | komentaja Zavala | 1 jakso |
| 2017 | Rick and Morty | Alan Rails | äänirooli, 1 jakso |
| 2018 | Corporate | Christian DeVille | 6 jaksoa |
| 2019 |  DuckTales | Lunaris | äänirooli, 1 jakso |
| 2020– | Paradise PD | Agentti Clappers | äänirooli |
| 2022 | Resident Evil | Albert Wesker | pääosa |
| 2023 | Bosch: Legacy | Irvin Irving | 1 jakso, postuumisti |
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Vuosi | Videopeli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | 50 Cent: Blood on the Sand | Carter |
| 2013 | Payday 2 | Charon |
| 2014 |  Destiny | komentaja Zavala |
| 2015 | Destiny: The Taken King | komentaja Zavala |
| 2016 | Quantum Break | Martin Hatch |
| 2017 | Horizon Zero Dawn | Sylens |
| 2017 | Destiny 2 | komentaja Zavala |
| 2018 | Destiny 2: Forsaken | komentaja Zavala |
| 2022 | Horizon Forbidden West | Sylens |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lance Reddick Wikimedia Commonsissa
Lance Reddick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leslie Jones

| Leslie Jones |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. syyskuuta 1967 (ikä 57) Memphis, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  useita rooleja (Saturday Night Live)
Aiheesta muualla
justleslie.com
IMDb 
Elonet
Leslie Jones (s. 7. syyskuuta 1967 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka on tullut tunnetuksi sketsiohjelmasta Saturday Night Live. Jones aloitti ohjelman käsikirjoittajana, ja vuonna 2014 hän siirtyi komediaohjelman näyttelijäksi. Uransa hän aloitti stand up -koomikkona ja myöhemmin hän esiintyi sivurooleissa televisiosarjoissa.
Vuonna 2016 Jones esiintyi pääroolissa Ghostbusters-elokuvassa, joka on naishahmoihin keskittyvä uusintaversio tieteiskomediasta vuodelta 1984. Elokuvan julkaisun jälkeen tummaihoinen Jones joutui rasistisen vihapostin kohteeksi Twitterissä.
Vuonna 2018 Jones sai parhaan naissivuosan Primetime Emmy -ehdokkuuden komediasarjasta Saturday Night Live.
Valikoitu filmografia

Saturday Night Live (tv-ohjelma, 2014–19)
Ihan yössä (Trainwreck) (2015)
Ghostbusters (2016)
Masterminds (2016)
Angry Birds -elokuva 2 (ääni, 2019)
Aiheesta muualla

Leslie Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leslie Jones Twitterissä
Gurbantunggutin aavikko

Gurbantunggutin aavikon sijainti Kiinassa
Gurbantunggutin aavikko (uiguuriksi Гурбантүңгүт Қумлуқи; kiinaksi 古尔班通古特沙漠 , pinyin: Gǔ'ěrbāntōnggǔtè Shāmò) on aavikko Džungarian altaassa pohjois-Xinjiangissa, Kiinan kansantasavallan luoteiskolkassa. Joissain lähteissä sitä kutsutaan myös Dzoosotoyn Elisenin aavikoksi tai vastaavaksi; nimi tulee oletettavasti mongolikielistä.
Gurbantunggutin pinta-ala on noin 48 800 km2, ja sen korkeus merenpinnasta vaihtelee 300 ja 600 metrin välillä. Se on Tarimin altaassa sijaitsevan Taklimakanin jälkeen Kiinan toiseksi suurin aavikko. Se sijaitsee enimmäkseen Ilin kazakkien ja Changjin hui-kiinalaisten autonomisten prefektuurien alueella.
Tienšan-vuoristo erottaa Gurbantunggutin eteläisen Xinjiangin Ilin jokilaaksosta, Turfanin syvängöstä ja Tarimin altaasta. Aavikon länsiosassa on useita suolajärviä, kuten Manasijoen ennen ruokkima, mutta nykyään lähes kuivunut Manas ja Ailik, joka saa vettä Baiyang-joesta.
Gurbantunggutin ja Tienšanin välissä on kapea asuttu alue, joka saa vetensä Tienšanilta virtaavista jäätikköjoista. Rautatie Lanzhousta Ürümqiin, joka on alueen suurin kaupunki, kulkee tätä kautta. Kiinan kansallinen valtatie 216 kulkee aavikon poikki pohjois-etelä-suunnassa, yhdistäen Altayn ja Ürümqin. Myös valtatie 217 ja Kuytun-Beitunin rata kulkevat sen reunaosan läpi lännessä ja luoteessa. Kaakkoiskulmassa Jiangjun Gobin alueella toinen rata kulkee alueen läpi matkalla Ürümqista Dzungarian hiilikentille. Kiinan hallitus on rakennuttanut myös kanavia aavikon poikki tuomaan vettä Irtyšistä Karamayhyn ja sen ympäristöön.
Aavikko sijaitsee lauhkealla vyöhykkeellä, mutta ilmasto on erittäin mantereinen. Keskimääräinen sademäärä on 208 mm; sateisin kuukausi on heinäkuu (35 mm) ja kuivin joulukuu (11 mm).
Alueen ekologia on hyvin herkkä, ja ihmisen toiminta alueella, kuten maanteiden ja kanavien rakentaminen aavikon poikki, on vahingoittanut sitä.
Maailman kauimpana merestä sijaitseva piste on Gurbantunggutin aavikolla, joidenkin laskelmien mukaan koordinaateissa 46°16.8′N, 86°40.2′E. Pisteen sijainin määrittivät, ja sen saavuttivat 27. kesäkuuta 1986 brittiläiset tutkimusmatkailijat Nicholas ja Richard Crane. Pisteestä on matkaa yli 2600 km lähimmälle merenrannikolle.
HMS Canopus

HMS Canopus on ollut kahden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen ja yhden tukikohdan nimenä.
HMS Canopus (1797), 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Canopus (1897), Canopus-luokan taistelulaiva
HMS Canopus (tukikohta), Aleksandrian koulutustukikohta toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Canopus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leopold Stokowski

| Leopold Stokowski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1882 Lontoo, Englanti
Kuollut: 13. syyskuuta 1977 (95 vuotta) Nether Wallop, Hampshire, Englanti
Ammatti:  kapellimestari, säveltäjä, urkuri
Muut tiedot
Aktiivisena:  1909–1977
Aiheesta muualla
Kotisivu
Leopold Stokowski (alun perin Leopold Antoni Stanisław Bolesławowicz Stokowski; 18. huhtikuuta 1882 Lontoo, Englanti – 13. syyskuuta 1977 Nether Wallop, Hampshire, Englanti) oli brittiläis-yhdysvaltalainen kapellimestari, joka oli syntyperältään puolanjuutalainen. Pitkän uransa aikana hän toimi muun muassa Cincinnatin sinfoniaorkesterin, Philadelphian orkesterin, NBC Symphony Orchestran, Hollywood Bowl Orchestran ja Symphony of the Airin johtajana. Hän perusti New York City Symphony Orchestran ja American Symphony Orchestran.
Stokowski on muovannut suuren yleisön mielikuvaa suurieleisestä kapellimestarista. Hän onkin ollut esikuvana myös parodiahahmoille Väiski Vemmelsääri -elokuvista aina Paluu tulevaisuuteen -trilogian Dr. Emmett Browniin asti.
Stokowskin ohjelmisto oli laaja, ja se kattoi myös hänen oman aikansa uuden musiikin, jota hän usein ensimmäisenä esitti yhdysvaltalaiselle yleisölle. Hän esimerkiksi johti Mahlerin 8. sinfonian ensiesityksen Yhdysvalloissa vuonna 1916. Stokowski aloitti levytysuransa vuonna 1917. Se jatkuikin lähes hänen kuolemaansa asti, lähes kuudenkymmenen vuoden ajan.
Stokowski johti kaikkiaan yli seitsemäntuhatta konserttia.
Opinnot ja ura

Stokowski aloitti opintonsa Royal College of Musicissa vuonna 1896. Jo 16-vuotiaana hänet valittiin Royal College of Organists -seuran jäseneksi. Vuonna 1900 hän perusti St. Mary’s -kirkon (Charing Cross Road) kuoron ja toimi myös urkurina. Vuonna 1902 St. James’s -kirkon (Piccadilly) urkuriksi ja kuoronjohtajaksi. Tämän ohessa hän jatkoi opintojaan Oxfordin yliopiston Queen’s Collegessa, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon vuonna 1903.
Vuonna 1905 Stokowski siirtyi New Yorkiin urkuriksi ja kuoronjohtajaksi St. Bartholomew’s -kirkkoon ja menestyi mainiosti. Stokowski kuitenkin erosi virastaan opiskellakseen orkesterinjohtamista Pariisissa. Kuultuaan Cincinnatin sinfoniaorkesterin tarvitsevan kapellimestaria Stokowski haki tarmokkaasti tehtävää ja tulikin nimitetyksi vuonna 1909. Hän kuitenkin erosi huhtikuussa 1912 jouduttuaan ristiriitoihin orkesterin johtokunnan kanssa.
Opinnot ja ura > Kohti maailmanmainetta

Jo kahden kuukauden kuluttua Stokowski sai uuden orkesterin johtaakseen: hän esiintyi ensi kerran Philadelphian orkesterin johtajana 11. lokakuuta 1912. Tämä tehtävä tulisi nostamaan hänet maailmanmaineeseen. Stokowski johti mielellään suurin elein, antoi hiustensa kasvaa todelliseksi leijonanharjaksi (ja omaksui tähän viittaavan nimen ”Leopold”) ja siirtyi johtamaan ilman tahtipuikkoa, josta tulikin hänen tavaramerkkinsä. Musiikillisesti Stokowski tähtäsi omintakeiseen sointiin ja harjoitti säälimättä orkesteriaan tähän päästäkseen. Hän ei myöskään epäröinyt sormeilla esittämänsä musiikin soitinnusta.
Jouduttuaan erimielisyyksiin Philadelphian orkesterin johtokunnan kanssa Stokowski vetäytyi sen johtamisesta vuodesta 1935 alkaen ja jätti orkesterin kakkoskapellimestari Eugene Ormandyn huostaan.
Vuonna 1939 Stokowski osallistui Walt Disneyn elokuvan Fantasia tekemiseen. Hän sovitti ja johti lähes kaiken elokuvan musiikin, johon kuuluivat Bachin toccata ja fuuga d-molli ja Musorgskin Yö autiolla vuorella. Hän myös pääsi kättelemään Mikki Hiirtä valkokankaalla.
Opinnot ja ura > Ura 1940-luvulta eteenpäin

Vuonna 1940 Stokowski muodosti All-American Youth Orchestran ja johti sitä useilla kiertueilla. Hän esiintyi myös toistuvasti Toscaninin NBC Symphony Orchestran johtajana. Vuosikymmenen lopulla hän aloitti myös säännölliset vierailut New Yorkin filharmonikkojen johtajana.
Symphony of the Air -orkesterin johtajana Stokowski toimi vuosina 1954–1963. Vuosina 1955–1961 hän oli myös Houstonin sinfoniaorkesterin johtaja. Vielä 80-vuotiaanakin Stokowski perusti uuden orkesterin, American Symphony Orchestran vuonna 1962, jonka johtajana hän toimi vuoteen 1972 asti. Tällöin 90-vuotias Stokowski palasi Englantiin.
Vuonna 1972 Lontoossa järjestettiin kaksi suurta konserttia, joissa Stokowski johti saman ohjelman kuin 60 vuotta aikaisemmin Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa.
Vielä vuonna 1976 Stokowski solmi levytyssopimuksen RCA Victor levy-yhtiön kanssa, jonka mukaan hän olisi jatkanut levyttämistä aina satavuotiaaksi asti. Stokowski tosin kuoli seuraavana vuonna sydänkohtaukseen Hampshiren Nether Wallopissa 95-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leopold Stokowski Wikimedia Commonsissa
Lauttajärvi (Tampere)

| Lauttajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°41′25″N, 23°57′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pukalan valuma-alue (35.39)
Laskujoki:  Asuntilanjoki 
Järvinumero:  35.392.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,4 m  
Rantaviiva:  4,802 km  
Pinta-ala:  30,102 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLauttajärvi 
Lauttajärvi  on Pirkanmaalla Tampereella Myllykylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Lauttajärven–Hankajärven alueeseen (35.392) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,4 metriä mpy.
Lasten laulukilpailu Karuselli

Lasten laulukilpailu Karuselli oli MTV3:n ohjelmistossa vuosina 1996–2000 ja 2008– esitetty kilpailuohjelma. Se oli alun perin tarkoitettu alakouluikäisille, vuosina 1999 ja 2000 myös teini-ikäisille. Televisiossa näytettiin vähintään semifinaalit ja finaalit, mutta muutamana vuonna myös alkukilpailut televisioitiin. Idealtaan  ja rakenteeltaan Karuselli oli hyvin samanlainen kuin vuosina 1990–1995 esitetty Tenavatähti, juontajanakin molemmissa oli Seppo Hovi, mutta tapahtumana se ei ollut läheskään yhtä suurellinen eikä televisio-ohjelmana yltänyt lähellekään Tenavatähden suosiota. Osallistujia Karusellissa oli vähemmän kuin Tenavatähdessä, eivätkä siinä menestyneet saaneet Tenavatähden kilpailijoiden kaltaista julkisuutta. Myös katsojaluvut jäivät huomattavasti pienemmiksi.
Säestävänä orkesterina toimi pitkän linjan tanssiorkesteri Finlanders. Auraviihde järjesti Karuselli-kilpailun myös 2002–2004, mutta se televisioitiin vain joillakin paikalliskanavilla. Vuonna 2008 Karuselli-kilpailua alettiin taas järjestää vuosittain.selvennä
Karuselli-finalistit > 1996

Sara Lahtinen – ”Tyytyväinen Santeri”
Pauliina Saarinen – ”Lounatuulen laulu”
Eerika Aho – ”Luokan poika”
Rene Haavisto – ”Pieni ystäväin” (yleisönsuosikki)
Jenna Koskenniemi – ”Tuulen värit”
Maruska Lindeman – ”Poika tuo”
Tuukka Raitala – ”Muumiblues”
Kristian Ristkari – ”Lounatuulen laulu”
Karuselli-finalistit > 1997

Hannariina Hakala – ”Mennään hiljaa”
Katariina Mäkinen – ”Syvälle sydämeen sattuu”
Mikko Gustafsson – ”Meksikon pikajuna” (yleisönsuosikki)
Jenna Koskenniemi – ”Hei muumit”
Henni-Liisa Stam – ”Moi moi vain”
Emmi Strandman – ”Eka koulupäivä”
Tomi Virtanen – ”Minun ystäväni”
Iina Yli-Malmi – ”Koivu ja sydän”
Karuselli-finalistit > 1998

Laura Pakarinen – ”Elämän siiville”
Sini Alatalo – ”Manuela”
Samuel Harjanne – ”Con te partirò”
Anni Haavisto – ”Pingviinitanssi”
Joni Hannula – ”Tyttö tuollainen”
Jarmo Hatunen – ”Rokkenrolli-Olli”
Jonna Pirttijoki – ”Sade on mun kyyneleeni”
Annika Valtonen – ”Ystävyyden talo”
Karuselli-finalistit > 1999 > Tenavasarja

1. Antti Annola – ”Sudet”
Juulia Aho – ”Oon äiti pieni lintu vain”
Oskari Hanhikoski – ”Niin Amerikassa”
Pauliina Korpela – ”Kultaa ja jalokiviä”
Karuselli-finalistit > 1999 > Teinisarja

1. Markus Määttänen – ”Kirje”
Jenna Koskenniemi – ”Maailman lapset”
Anu Kääriäinen – ”Krokotiilirock”
Ann-Sofie Sakko – ”Hymne à l'amour”
Karuselli-finalistit > 2000 > Tenavasarja

1. Sini Alatalo – ”Maailman lasten unet”
Eveliina Määttä – ”Kaunein hetki@
Sakari Pulkkinen – ”Ding ding ding”
Laura Ruusumaa – ”Muna vai ankka”
Karuselli-finalistit > 2000 > Teinisarja

1. Sanna Hannus – ”Levoton Tuhkimo”
Heidi Heiskala – ”Hetki lyö”
Linda Loikkanen – ”I Don’t Know How to Love Him”
Jonna Pirttijoki – ”Rafaelin enkeli”
Karuselli-finalistit > Televisioimattomien Karuselli-kisojen voittajat

2002: Satu Hyvärinen ja Millariia Wikman
2003: Jaana Säkkinen (tenavasarja), Eveliina Määttä (teinisarja)
2004: Jaakko Säkkinen
2008: Ida-Maria Juntunen
2009: Tuuli Oikarinen
2010: Viivi Korhonen
2011: Leevi Lehtisyrjä
2012: Elina Suomi
Gurdžaanin piirikunta

Gurdžaanin piirikunta (georg. გურჯაანის რაიონი, Gurdžaanis raioni) on piirikunta Kakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 54 337 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 846 neliökilometriä. Piirikunnan keskuksena toimii Gurdžaanin kaupunki.
Gurdžaani kuuluu Georgian viininviljelyalueeseen. Piirikunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Qvelatsmindan 700-luvulla rakennettu, Georgian ainoa kaksikupolinen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gurdžaanin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Levi Sjöstrand

Levi Valdemar Sjöstrand (22. heinäkuuta 1920 Bosund, Luoto – 16. marraskuuta 1994 Edsevö, Pedersöre) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Sjöstrand sairasti lihasrappeumatautia ja hän joutui sen vuoksi pyörätuoliin jo 16-vuotiaana. Sjöstrand julkaisi esikoisteoksensa Arvet 1958. Hän kirjoitti kolme romaania, novellikokoelmia ja lisäksi radiokuunnelmia ja tv-näytelmiä. Sjöstrand oli myös useiden vuosien ajan Kuriren-lehden avustajana.
Sjöstrandin historialliset romaanit Hård kust ja Kustbor sijoittuivat Suomen sodan 1808–1809 vuosiin. Novellikokoelmat Brytningstid ja Utlämnad sekä romaani Nyårsafton taas käsittelivät vammaisten asemaa yhteiskunnassa.
Teoksia

Arvet : noveller. Schildt, Helsingfors 1958
Oro : noveller. Schildt, Helsingfors 1960
Hård kust : roman. Schildt, Helsingfors 1965
Brytningstid : noveller. Schildt, Helsingfors 1968
Kustbor : roman. Schildt, Helsingfors 1971
Utlämnad : noveller. Schildt, Helsingfors 1973
Nyårsafton : roman. Schildt, Helsingfors 1976
Palkinnot

Längmanin palkinto 1966
Leslie Mann

| Leslie Mann |
| --- | --- |
 Leslie Mann vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1972 (ikä 52) San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Judd Apatow (vih. )
Lapset:  Maude Apatow   Iris Apatow
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:   40 v. ja neitsyt  Paksuna  17 Again  This Is 40 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Leslie Mann (s. 26. maaliskuuta 1972 San Francisco, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Mannilla on suomalaisia suku­juuria. Hänen iso­äitinsä Sadie Viola Heljä Räsänen syntyi suomalaisille maahan­muuttajille. Sadie Räsäsen isä oli syntynyt Tuusniemellä Pohjois-Savossa ja äiti oli kotoisin Kauhajoelta Etelä-Pohjanmaalta.