stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lee Stecklein

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lee Stecklein |  Lee Stecklein |  Lee Stecklein |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 |  |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 |  |  |
|  Hopeaa | Peking 2022 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2013 |  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2015 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2016 |  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2017 |  |  |
|  Kultaa | Suomi 2019 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2021 |  |  |
Lee Stecklein (s. 23. huhtikuuta 1994 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeamitalia sekä MM-kilpailuissa viisi kultaa ja yhden hopean. Seuratasolla hän on edustanut Minnesotan yliopistoa vuosina 2012–2013 ja 2014–2017 sekä NWHL-seura Minnesota Whitecapsia kaudella 2018–2019.
Stecklein on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Sotšissa 2014 ja Pekingissä 2022. Pyeongchangin turnauksessa hän pelasi joukkueestaan eniten, keskimäärin 22.17 minuuttia yhdessä ottelussa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019. Vuoden 2021 MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi.
Lee So-dam

Lee So-dam (s. 12. lokakuuta 1994) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010. Turnauksen loppuottelussa hän tuli vaihtopelaajana kentälle ja teki joukkueensa jatkoajalle vievän 3–3-tasoitusmaalin sekä onnistui maalinteossa myös rangaistuspotkukilpailussa. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014. Lee pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa, jossa hän pääsi kentälle vaihtopelaajana yhdessä alkulohko-ottelussa ja neljännesvälieräottelussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pääsi yhdessä alkulohko-ottelussa vaihtopelaajana kentälle. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut kaikkiaan 51 aikuisten maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Leonard Soccio

| Leonard Soccio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. toukokuuta 1967 (ikä 57) Thorold, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada  Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  88 kg
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2005
Aik. seurat:  Fort Wayne Comets (IHL), Winston-Salem Thunderbirds (ECHL), Greensboro Monarchs (ECHL), Brantford Smoke (CoHL), Columbus Chill (ECHL), St. Thomas Wildcats (CoHL), ESC Wedemark (2. Bundesliga), Hannover Scorpions (DEL)
Leonard "Len" Soccio (s. 28. toukokuuta 1967 Thorold, Ontario, Kanada) on kanadalais-saksalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli sentteri tai vasen laitahyökkääjä. Hän oli kätisyydeltään left eli pelasi vasen käsi alhaalla. Huolimatta Kanadanitalialaisista sukujuuristaan, Soccio edusti jääkiekkoilijana Saksaa vuosina 1999-2003.
Juniorivuodet

Soccio pelasi juniorikiekkoa OHL-liigan North Bay Centennialsin joukkueessa kaikkiaan neljän kauden ajan vuosina 1984-1988. Viimeisenä vuotenaan hän teki 66 pelaamassaan ottelussa peräti 135 pistettä ja valittiin liigan 2. All Stars -joukkueeseen. Hän vastaanotti myös liigan vuoden parhaan yli-ikäisen pelaajan palkinnon, Leo Lalonde Trophyn. Keväällä 1987 Soccio pääsi Centennialsin mukana pelaamaan OHL-liigan finaaleissa, mutta mestaruuden korjasi tuolla kertaa Oshawa Generals.
Ura seurajoukkueissa

Jätettyään junioriliigat 21-vuotiaana Soccio pelasi keväällä 1988 kuusi ottelua IHL:n Fort Waynessa. Seuraavasta vuodesta muodostui käytännössä välivuosi, sillä Soccio pääsi pelaamaan vain yhden IHL ottelun. Kaudet 1989-1992 Soccio pelasi pääosin ECHL-liigassa ja sekaan mahtui myös muutaman ottelun visiitit Colonial Hockey Leaguen Brantfordiin sekä Englantiin. Kauden 1992-93 Soccio vietti CoHL:n St. Thomasin joukkueessa jonka jälkeen oli aika suunnata katseet Eurooppaan.
Syksystä 1994 Soccio pelasi kaksi kautta Saksan 2.Bundesliigassa ESC Wedemarkin joukkueessa. Kauden 1995-96 päätteeksi seura nousi Saksan pääsarjaan, DELiin ja vaihtoi nimensä Hannover Scorpionsiksi. Hannoverissa Soccio pelasi aina kevääseen 2005 asti, jonka jälkeen oli tullut aika jättää kaukalot.
Kolmen vuoden tauon jälkeen Soccio palasi kaukaloon harrastemielessä Saksan neljännellä sarjatasolla pelanneen SC Langenhagenin riveissä. Seuraavien neljän kauden aikana Soccio pelaili Langenhagenin riveissä reilun kymmenkunta ottelua per vuosi.
Ura maajoukkueessa

Ennen Eurooppaan tuloaan Soccio ei ollut kertaakaan edustanut Kanadaa missään IIHF:n virallisessa mestaruusturnauksessa, joten kahden Saksassa pelatun kauden jälkeen hän sai oikeuden edustaa Saksaa. Maajoukkuedebyytti sai kuitenkin odottaa kevääseen 2000 jolloin hän liittyi Saksan maajoukkueeseen B-sarjan MM-turnauksessa. Tämän jälkeen Soccio edusti Saksaa A-tasolla vuosien 2001, 2002 ja 2003 MM-turnauksissa sekä 2002 Olympiaturnauksessa.
Maajoukkuetilastot
| Kilpailut | Ot | M | S | Pist | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| WC B | 7 | 4 | 3 | 7 | 2 |
| WC A | 20 | 5 | 8 | 13 | 43 |
| Olympia | 7 | 3 | 3 | 6 | 8 |
Saavutukset

1988 OHL Leo Lalonde Memorial Trophy (vuoden yli-ikäinen pelaaja)
1988 OHL 2nd All Star Team
1990 ECHL 1st All Star Team
2000 B-sarjan MM-turnauksen All Star Team
2001 DEL All Stars ottelu
2002 DEL All Stars ottelu
2003 DEL All Stars ottelu
2006 Hannover Scorpions #20 nostettiin hallin kattoon.
Leveänokkaprioni

| Leveänokkaprioni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellariidae
Suku::  Prionit Pachyptila
Laji::  vittata
Kaksiosainen nimi
 Pachyptila vittata  (J.R. Forster, 1777) 
Katso myös
   Leveänokkaprioni Wikispeciesissä   Leveänokkaprioni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Leveänokkaprioni (Pachyptila vittata) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva ulappalintu. Sen kaksiosainen elinympäristö käsittää Uuden-Seelannin Eteläsaaren eteläosan ja Chathamsaaret, sekä Etelä-Atlantin Tristan da Cunhan ja Goughin. Populaation koko on noin 15 miljoonaa yksilöä. Johann Reinhold Forster kuvaili lajin holotyypin 1777.
Leif Nylén

| Leif Nylén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Leif Paul Nylén
Syntynyt: 1939 Trondheim, Norja
Kuollut: 2016 (76–77 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Peter Husberg
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Leif Paul Nylén, salanimi Peter Husberg, (1939 Trondheim, Norja – 2016) oli ruotsalainen kirjailija, kriitikko ja muusikko. Hän oli  1968–1970 taideaikakauslehti Palettenin toimittaja ja vuodesta 1972 Dagens Nyheterin taide- ja kirjallisuuskriitikko.
Nylén oli ruotsalaisen yhtyeen Blå Tågetin rumpali ja kirjoitti sille tekstejä.
Nylénin isä oli professori Paul Nylén, ja hänen puolisonsa oli  Louise Waldén.
Teokset

Bröderna Casey (Per Olov Enquistin ja Torsten Ekbomin kanssa salanimellä Peter Husberg), 1964
Leveäotsapäästäiskenguru

| Leveäotsapäästäiskenguru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Macropodiformes
Heimo::  Rottakengurut Potoroidae
Suku::  Päästäiskengurut Potorous
Laji::  platyops
Kaksiosainen nimi
 Potorous platyops  (Gould, 1844) 
Katso myös
   Leveäotsapäästäiskenguru Wikispeciesissä   Leveäotsapäästäiskenguru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Leveäotsapäästäiskenguru (Potorous platyops) on sukupuuttoon kuollut rottakenguruiden heimoon kuulunut laji, josta tavattiin viimeinen edustaja vuonna 1875. Lajia tavattiin Länsi- ja Etelä-Australiassa.
Leo Nucci

Leo Nucci
Leo Nucci (s. 16. huhtikuuta 1942) on italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hänet tunnetaan mm. Giuseppe Verdin oopperoiden sekä verististen teosten tulkinnoistaan.
Nucci syntyi Castiglione dei Pepolissa, Bolognan maakunnassa. Hänellä on aviopuolisonaan sopraano Adriana Anelli, jonka kanssa hänellä on tytär Cinzia.
Aiheesta muualla

Leo Nuccin viralliset sivut (englanniksi)
Lionel Tertis

Lionel Tertis
Lionel Tertis (29. joulukuuta 1876 – 22. helmikuuta 1975) oli englantilainen alttoviulisti. Hän kuului varhaisimpiin kansainvälistä mainetta niittäneisiin soittimensa taitajiin.
Tertis syntyi West Hartlepoolissa puolanjuutalaisille maahanmuuttajavanhemmille. Hän opiskeli alun perin viulunsoittoa, mutta siirtyi Alexander Mackenzien rohkaisemana alttoviuluun. Tertis kiersi solistina sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa. Muiden muassa Arnold Bax, Frank Bridge ja William Walton omistivat teoksiaan hänelle.
Tertis soitti vuonna 1906 tilapäisesti Böömiläisessä kvartetissa. Hän sovitti Edward Elgarin sellokonserton alttoviululle ja perusti Chamber Music Players -kokoonpanon yhdessä William Murdochin, Albert Sammonsin ja Lauri Kennedyn kanssa. Hänen julkaisemaansa musiikkikirjallisuuteen lukeutuvat teokset Cinderella No More ja My Viola and I.
Tertis kuoli 98-vuotiaana Wimbledonissa.
Lauluja 1960-luvulta

| Lauluja 1960-luvulta M |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2022
 Kesto: 27.19
 Levy-yhtiö: Solina Records
Listasijoitukset
  40.
M:n muut julkaisut
| Punainen ovi 2020 | Lauluja 1960-luvulta 2022 |   |
Lauluja 1960-luvulta on artistinimellä M julkaisevan Minja Kosken neljäs sooloalbumi.
Kappaleet

Sinun omasi – 4.08
Tähdet meren yllä – 2.50
Maailmain – 3.03
Tanssilaulu – 2.54
Valoa ikkunassa – 2.54
Ne kesäyöt – 2.39
Kun – 1.39
Niin aikaisin – 3.45
Älä kiiruhda – 3.25
Arvostelut

Soundi:
Lalvatti

| Lalvatti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lemi
Koordinaatit:  61°08′32″N, 27°45′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Majavaan 
Järvinumero:  14.197.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,3 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  580 m  
Rantaviiva:  4,653 km  
Pinta-ala:  49,796 ha  
Saaria:  2 
 fiLalvatti 
Lalvatti  on Etelä-Karjalassa Lemillä Heikkerin kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 50 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,1 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hannanjoen valuma-alueeseen (14.197) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,3 metriä mpy.
Leo Palander

Aarne Leo Palander, kirjailijanimi Aarne Suokas (26. toukokuuta 1894 Savonlinna – 2. elokuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja näytelmäkirjailija.
Palander tuli ylioppilaaksi vuonna 1914. Hänellä oli opintoja Helsingin yliopistossa ja hän toimi tilanhoitajana Espoossa. Siikasalmen maamies- ja kotitalouskoulussa Palander oli opettajana vuosina 1919–1921. Toimittajana hän työskenteli Maanviljelijäin Lehdessä, Maaseudun Tulevaisuudessa vuosina 1922–1926 ja Ajan Suunnassa.
Palanderin vanhemmat olivat kirjakauppias Assar Hamilkar Palander ja Rosina Ahlberg. Puoliso oli  Irene Emilia Palander vuodesta 1936. Palander on haudattu Espooseen Kappelin hautausmaalle.
Teoksia

Nimellä Aarne Suokas:
Käräjäpihalla : yksinäytöksinen pila. Seuranäytelmiä n:o 167. Karisto 1914
Lee Seung-gi

| Lee Seung-gi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1987 (ikä 37) Soul, Korean tasavalta
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Aiheesta muualla
IMDb 
Lee Seung-gi (hangul: 이승기; hanja: 李昇基; uudistettu latinisaatio: I Seung-gi, s. 13. tammikuuta 1987 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen näyttelijä, laulaja ja tanssija, joka on näytellyt muun muassa televisiosarjassa A Korean Odyssey.
Aiheesta muualla

Lee Seung-gi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lionel Rogg

Lionel Rogg (s. 21. huhtikuuta 1936 Geneve) on sveitsiläinen urkuri ja säveltäjä. Hän opiskeli Genevessä Nikita Magaloffin johdolla pianonsoittoa ja Pierre Segondin johdolla urkujensoittoa. Vuonna 1961 Rogg esitti Johann Sebastian Bachin koko urkutuotannon kymmenen resitaalin sarjassa Geneven Victoria-salissa. Konserttisarja vakiinnutti Roggin aseman huomattavana Bachin urkumusiikin tulkitsijana. Rogg on myös levyttänyt Bachin tuotannon useampaan otteeseen ja saanut Charles Cros -akatemian Grand Prix du Disquen sekä Deutscher Schallplattenpreisin. Rogg ei ole rajoittanut ohjelmistoaan barokkimusiikkiin vaan on levyttänyt myös muiden muassa Franz Lisztin, Johannes Brahmsin ja Max Regerin teoksia.
Rogg sai 1972 nimityksen urkujensoiton professoriksi entiseen opinahjoonsa Geneven musiikkikonservatorioon, josta hän sai lisäksi kunniatohtorin arvon vuonna 1989. Hän vihki Victoria-salin uudet urut käyttöön vuonna 1993, ja hän on siitä pitäen toiminut tästä Van den Heuvel -soittimesta vastaavana urkurina.
Rogg aloitti säveltämisen 1950-luvun alussa sarjallisessa tyylissä. Nousu merkittäväksi urkuriksi johti sävellystyön loppumiseen, kunnes Rogg aloitti sen uudelleen 1980-luvun aikana. Hän ei uudessa tuotannossaan ole käyttänyt sarjallisuutta. Hän luonnehtii omaa musiikkiaan "vapaaksi", ja siinä yhdistyvät monet tyylilliset vaikutteet. Roggin teosten joukossa ovat pianoduetto Face à Face, Pièce oboelle ja syntetisaattorille, Cantata Laudes organi ja Arcature uruille. Rogg on levyttänyt omaa urkumusiikkiaan. Hän on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta, joista Olivier Rogg on jazzpianisti.
Kristillisdemokraatit (Tanska)

| Kristillisdemokraatit> Kristendemokraterne |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  13. huhtikuuta 1970
Puheenjohtaja:  Jeppe Hedaa
Ideologia:   kristillisdemokratia  arvokonservatismi  ympäristönsuojelu 
Poliittinen kirjo:  keskusta, keskusta-oikeisto
Toimisto:  Vermlandsgade 51 2300 København S
Kansankäräjät:  0 / 179 (2022)
Euroopan parlamentti:  0 / 14 (2019)
Alueet:  1 / 205 (2021)
Kunnat:  11 / 2 436 (2021)
Kansainväliset jäsenyydet:  – EPP – CDI
Nuorisojärjestö:  Cura Ungdom
Kotisivu:  kd.dk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kristillisdemokraatit (tansk. Kristendemokraterne) on tanskalainen poliittinen puolue. Puolue perustettiin huhtikuussa 1970 kristillisenä kansanpuolueena (Kristeligt Folkeparti) vastustamaan pornografian rajoitusten vapauttamista ja abortin laillistamista. Puolueen nimi vaihdettiin nykyiseen vuonna 2003. Kristillisdemokraatit ovat Euroopan kansanpuolueen (EPP) ja Centrist Democrat Internationalin jäseniä.
Puolue oli edustettuna Tanskan parlamentissa vuosina 1973-1994 ja 1998-2005. Kesäkuussa 2010 puolueeseen liittyi sitoutumaton Per Ørum Jørgensen, joten puolue oli edustettuna yhdellä paikalla syyskuun 2011 parlamenttivaaleihin asti. Huhtikuussa 2021 Jens Rohde liittyi kristillisdemokraatteihin, jotka olivat jälleen edustettuina Tanskan parlamentissa, kunnes hän erosi elokuussa 2022.
Arvot ja politiikka

Kristillisdemokraatit haluaa muokata yhteiskuntaa kristillisen elämän- ja ihmiskäsityksen pohjalta. Puolueella on yhteyksiä kristillisdemokraattiseen maailmanliikkeeseen ja se tekee erityisen tiivistä yhteistyötä Pohjoismaiden kristillisten puolueiden kanssa. Sosiaalis-taloudellisissa kysymyksissä puolue sijoittuu poliittisesti keskustaan. Sen keskeisiä kysymyksiä ovat muun muassa abortin poistaminen, eettiset kysymykset, ympäristöpolitiikka ja perhepolitiikka. Puolueen kanta EU:hun on ollut jakautunut. Vuoden 2023 lopussa kristillisdemokraatit hyväksyivät uuden arvomaailman, johon on kirjattu naisten aborttioikeuden vastustaminen.
Historia > Puolueen perustaminen

Kristillisdemokraatit perustettiin nimellä Kristeligt Folkeparti 13. huhtikuuta 1970 suorana vastareaktiona pornografian laillistamista koskevan lain hyväksymiselle vuonna 1969 ja abortin käyttöönotolle sosiaalisena syistä maaliskuussa 1970. "Vapaa abortti" laillistettiin vasta vuonna 1973. Perustajille oli myös tärkeää torjua sitä, mitä he pitivät yhteiskunnan moraalisena hajoamisena.
Historia > Kansankäräjillä 1973–1994

Kristillisdemokraatit pääsivät ensimmäisen kerran Tanskan parlamenttiin niin sanotuissa maanvyörymävaaleissa joulukuussa 1973 Jens Møllerin johdolla. Puolue oli edustettuna yhtäjaksoisesti vuoteen 1994 asti äänestäjien kannatuksen vaihdellessa 5,3 prosentin ja yhdeksän paikan sekä 2,3 prosentin ja neljän paikan välillä.
Vuosina 1982-1988 puolue osallistui konservatiivien johtamaan neliapilahallitukseen, jossa Christian Christensen toimi ympäristöministerinä, ja Poul Schlüterin toisessa hallituksessa syyskuussa 1987 puolue sai toisen ministerin, Flemming Kofod-Svendsenin asuntoministeriksi. Vuosina 1993-1994 puolue osallistui sosialidemokraattien johtamaan enemmistöhallitukseen. Jann Sjursen toimi energiaministerinä ja Flemming Kofod-Svendsen asuntoministerinä sekä pohjoismaisen yhteistyön ja Itämeriasioiden ministerinä.
Historia > Kansankäräjillä 1998–2005

Vuoden 1994 vaaleissa kristillisdemokraatit eivät päässeet yli äänikynnyksen, mutta vuonna 1998 puolue palasi Tanskan parlamenttiin neljän paikan ja 2,5 % kannatuksen turvin Jann Sjursenin johdolla. Puolue säilytti asemoitumisensa keskustaan, mutta ilmoitti työskentelevänsä sellaisen keskustaoikeistolaisen hallituksen muodostamiseksi. Vuoden 2001 parlamenttivaaleissa puolue säilytti neljä paikkaa (2,3 %), mutta sillä ei ollut merkitystä enemmistön ja hallituksen muodostamisen kannalta.
Lokakuussa 2002 puheenjohtajaksi valittiin Marianne Karlsmose, joka halusi uudistaa puoluetta vetoamaan laajempaan äänestäjäjoukkoon kuin tunnustuksellisiin kristittyihin. Nimenmuutos Kristeligt Folkeparti -puolueesta KristenDemokraterne-puolueeksi oli osa tätä prosessia, ja se hyväksyttiin 26. lokakuuta 2003. Puolue ei päässyt Tanskan parlamenttiin vuoden 2005 vaaleissa, ja Marianne Karlsmosen tilalle puheenjohtajaksi tuli Bodil Kornbek.
Historia > 2007–2015

Vuoden 2007 vaaleissa puolueen kannatus lähes puolittui, ja kristillisdemokraatit sai 0,9 prosenttia äänistä. Vuoden 2008 puoluekokouksessa Bodil Kornbekin tilalle puheenjohtajaksi tuli Bjarne Hartung Kirkegaard. Entinen konservatiivi Per Ørum Jørgensen liittyi kristillisdemokraatteihin kesäkuussa 2010 ja puolue sai yhden paikan Tanskan parlamentissa. Paikkaa ei kuitenkaan onnistuttu uusimaan vuoden 2011 vaaleissa. Ørumista tuli kristillisdemokraattien puheenjohtaja lokakuussa 2011, mutta syyskuussa 2012 hän jätti puolueen tuen puutteen vuoksi. Hänen seuraajakseen tuli lokakuussa 2012 Stig Grenov. Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa kristillisdemokraatit saivat 0,8 prosenttia äänistä eivätkä saaneet edustusta Tanskan parlamenttiin.
Historia > Historia vuodesta 2019

Vuoden 2019 vaalikampanjan alussa Stig Grenov jäi sairauslomalle. Varapuheenjohtaja Isabella Arendt tuli tilalle, ja hänen vaikutuksestaanpuolue yli kaksinkertaisti äänimääränsä. Puolue ei kuitenkaan saavuttanut äänikynnystä 1,7 prosentin tuloksella. 13. lokakuuta 2019 Isabella Arendt valittiin virallisesti puolueen puheenjohtajaksi. Huhtikuussa 2021 Jens Rohde liittyi puolueeseen, ja kristillisdemokraatit olivat jälleen edustettuina Tanskan parlamentissa. Puolueen tuen puutteen vuoksi Isabella Arendt luopui puheenjohtajuudesta 17. toukokuuta 2022. Samalla hän erosi kristillisdemokraateista. Seuraavassa kuussa hän ilmoitti pyrkivänsä Tanskan parlamenttiin konservatiivisen kansanpuolueen ehdokkaaksi. 25. elokuuta 2022 myös Jens Rohde jätti puolueen, joka menetti jälleen kerran edustuksensa Tanskan parlamentissa.
Arendtin lähdön jälkeen entinen puheenjohtaja Marianne Karlsmose, joka oli tuolloin varapuheenjohtaja, ryhtyi vt. puheenjohtajaksi. Hänestä tuli jälleen puolueen keulahahmo ennen vuoden 2022 parlamenttivaaleissa. Tämän jälkeen Stig Grenov palasi politiikkaan ja hänestä tuli ehdokas Tanskan parlamenttiin. Puolue ei kuitenkaan saavuttanut paikkaa vaaleissa. Tämän jälkeen Karlsmose erosi ja suositteli, että puolue ei asettuisi ehdolle tulevissa parlamenttivaaleissa, vaan keskittyisi kunta- ja aluepolitiikkaan ja osallistuisi julkiseen keskusteluun. Puolueen johtokunta hylkäsi tämän ehdotuksen. Kun liikemies Jeppe Hedaa valittiin puoluekokouksessa 19. maaliskuuta 2023 uudeksi puheenjohtajaksi, hän ilmoitti, että puolue pyrkii jatkossakin asettumaan ehdolle parlamenttiin.
Puheenjohtajat

Jacob Christensen: 1970–1973
Jens Møller: 1973–1979
Flemming Kofod-Svendsen: 1979–1990
Jann Sjursen: 1990–2002
Marianne Karlsmose: 2002–2005
Bodil Kornbek: 2005–2008
Bjarne Hartung Kirkegaard: 2008–2011
Per Ørum Jørgensen: 2011–2012
Egon Jakobsen: 2012
Stig Grenov: 2012–2019
Isabella Arendt: 2019–2022
Marianne Karlsmose: 2022
Henrik Hjortshøj & Jesper Housgaard: 2022–2023
Jeppe Hedaa: 2023–
Vaalitulokset

| Ajankohta | Äänet> # | Äänet>  % | Äänet> ± pp | Paikat> # | Paikat> ± |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 | 57 072 | 1,9% | +1,9 | 0 / 179 | Uusi |
| 1973 | 123 573 | 4,0 | +2,1 | 7 / 179 |  7 |
| 1975 | 162 734 | 5,3 | +1,3 | 9 / 179 |  2 |
| 1977 | 106 082 | 3,4 | −1,9 | 6 / 179 |  3 |
| 1979 | 82 133 | 2,6 | −0,8 | 5 / 179 |  1 |
| 1981 | 72 174 | 2,3 | −0,3 | 4 / 179 |  1 |
| 1984 | 91 623 | 2,7 | +0,4 | 5 / 179 |  1 |
| 1987 | 79 664 | 2,4 | −0,3 | 4 / 179 |  1 |
| 1988 | 68 047 | 2,0 | −0,4 | 4 / 179 |  0 |
| 1990 | 74 174 | 2,3 | +0,3 | 4 / 179 |  0 |
| 1994 | 61 507 | 1,9 | −0,4 | 0 / 179 |  4 |
| 1998 | 85 656 | 2,5 | +0,6 | 4 / 179 |  4 |
| 2001 | 78 793 | 2,3 | −0,2 | 4 / 179 |  0 |
| 2005 | 58 071 | 1,7 | −0,6 | 0 / 179 |  4 |
| 2007 | 30 013 | 0,9 | −0,8 | 0 / 179 |  0 |
| 2011 | 28 070 | 0,8 | −0,1 | 0 / 179 |  0 |
| 2015 | 29 077 | 0,8 | 0,0 | 0 / 179 |  0 |
| 2019 | 61 215 | 1,7 | +0,9 | 0 / 179 |  0 |
| 2022 | 18 276 | 0,5 | −1,2 | 0 / 179 |  0 |
Lee Selby

| Lee Selby |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1987 (ikä 37) Barry, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  'Lightning'
Pituus:  174  cm
Paino:  57 kg
Painoluokka:  höyhensarja eli 57,2 kg.
Kätisyys:  Oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  28
Voitot:  26
– tyrmäysvoitot:  9
Tappiot:  2
Lee Selby (s. 14. helmikuuta 1987 Barry, Wales Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen höyhensarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF liiton maailmanmestari. Aiemmin urallaan Selby on ollut myös ison britannian mestari 2011 - 2014 Kansainyhteisön mestari vuosina 2011 - 2013 ja euroopan mestari 2014.
Ammattiura

Selby siirtyi ammattikehiin vuonna 2008. Uran alkuvuodet Selby otteli lähinnä tuntemattomia nyrkkeilijöitä vastaan kärsien ensimmäisen tappionsa vuonna 2009 viidennessä ottelussaan tuolloin kolmatta otteluaan otelleelle Samir Mouneimnelle. Selby jatkoi uraansa ja vuonna 2014 Selbystä tuli euroopan mestari Rendall Munroea vastaan käydyn ottelun jälkeen Selbyn voitettua ottelun kuudennessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Vuonna 2014 Selby kohtasi IBF liiton karsintaottelussa Joel Brunklerin voittaen tämän tuomarin keskeyttäessä ottelun yhdeksännessä erässä. IBF liiton mestariksi Selby kohosi voittaessaan Evgeny Gradovichin tuomarin keskeytettyä ottelun kahdeksannessa erässä Gradovichin silmäkulmavamman vuoksi. Tämän jälkeen Selby on puolustanut mestaruuttaan neljä kertaa onnistuneesti.