stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tverin Karjala
Nykyisyys > Tverinkarjalaisten kansallinen kulttuuriautonomia

Venäjän federaation laki kansallinen kulttuuriautonomia -nimisistä järjestöistä hyväksyttiin 17. heinäkuuta 1996. Jo 19. joulukuuta 1996 pidettiin Lihoslavlissa tverinkarjalaisen kansallisten kulttuuriautonomioitten perustamista valmisteleva kokous. Edustajia oli 67 yhteensä seitsemältä hallintoalueelta. Venäjän kansallisuusasiain ministeriöstä oli kaksi edustajaa, joista toinen oli lain valmisteluun osallistunut A. V. Pozdnjakov. Organisaatiokomitean puheenjohtajaksi valittiin Viktor Jolkin. Vuoden 1997 alkupuolella perustettiin kuusi piiritason "autonomiaa": Vesjegonskin, Zubtsovan, Lihoslavlin, Maksatihan, Ruameškan ja Tverin kaupungin. Perustaminen eteni edellä mainitun lain mukaan seuraavalle tasolle siten, että 15. marraskuuta 1997 perustettiin Tverin oblastin Tverinkarjalaisten kansallinen kulttuuriautonomia. Sen hallituksen puheenjohtajaksi valittiin Viktor Jolkin.
Helmikuussa 1998 hallitus valitsi puheenjohtajaksi Zinaida Golovkinan; valinta vahvistettiin vuosikokouksessa 16. huhtikuuta 1998. Työ jatkui – nimi vain muuttui kulttuuriseurasta kulttuuriautonomiaksi. Vuosiksi 1999–2005 laadittiin kielen ja kulttuurin kehittämisohjelma, jolle saatiin rahoitus oblastin budjetista.
Vuonna 2001 perustettiin kaksi uutta jäsenautonomiaa: Molokovan piiriautonomia ja Sonkovan piirin Bereškovan kyläpiirin "autonomia".
Kielen opiskelun avuksi ilmestyi Zoja Turicevan lukukirja Armaš šana ja Ljudmila Gromovan oppikirja Aiga paissa i lugie karjalakši. Tverinkarjalaisten historiaa eri puolilta on valottanut Anatoli Golovkin venäjänkielisissä kirjoissaan. Kulttuuria vaalii ainakin 12 folkyhtyettä ja kaksi kanteleyhtyettä. Kaksi karjalaisyhtyettä on saanut "kansanyhtyeen" arvon. Karjalan kieltä opetetaan 11 koulussa ja Lihoslavlin opettajaopistossa, jossa koulutetaan myös karjalan kielen opettajia. Huomiota on kiinnitetty myös lapsiin ja nuoriin: karjalaisen lastenkulttuurin ensimmäinen festivaali on jo pidetty; kulttuuriautonomiaan on perustettu sekä oblastin että piiritason nuoriso-osastot. Tverinkarjalaisten kansallinen kulttuuriautonomia toimii karjalan kielen ja karjalaisen kulttuurin säilymisen turvaksi.
Nykyisyys > Karjalankielistä runoutta ja kirjallisuutta

Vuonna 1998 julkaistiin runokirja Oma randa, jonka runot on kirjoittanut Stanislav Tarasov. Kirja sisältää noin 40 runoa, jotka ovat kirjassa sekä karjalaksi että venäjäksi. Kirjasta on vuonna 2008 otettu uusintapainos. Uusi teos on paranneltu ja laajennettu laitos. Uudessa laitoksessa runoja on 60, ja lisäksi se sisältää pitkän karjalankielisen novellin Küünelet. Vuonna 2004 julkaistiin uusi karjalankielinen teos Kuz'micca, joka on kirjoittanut Nikolai Balakirev sujuvalla karjalan kielellä. Se on kertomus tverinkarjalaisen kylän ja sen värikkäitten asujien vaiheista. Ljudmila Gromova (Barhatova) on myös kirjoittanut runsaasti tverinkarjalaisten kylien ja ihmisten vaiheita käsittelevää runoutta. Runot on pääosin julkaistu Karielan sana -lehdessä. Tämä karjalaisten oma lehti julkaisee jokaisessa numerossaan myös karjalankielistä runoutta. Karjalaisväestö lähettää omia runojaan ja kylien elämää kuvaavia kertomuksiaan lehteen.
Murteet

Tverinkarjala kuuluu karjalan kielen etelämurteisiin eli varsinaiskarjalaan. Tverinkarjala eroaa kuitenkin suuresti pohjoisemmista karjalaismurteista ja sitä pidetäänkin toisinaan omana kielenään. Sen aakkoset ovat A, B, C, Č, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O, P, R, S, Š, Z, Ž, T, U, V, Y, Ä, Ö ja liudennusmerkki '.
Tverinkarjala jakautuu kolmeen erillään olevaan murrealueeseen. Pohjoisin näistä, Vesjegonskin alue, sijaitsee Rybinskin tekojärven länsipuolella. Alueeseen kuuluvat Vesjegonsk-, Sandovo-, Lesnoje-, Molokovo- sekä Krasnyi Holm -nimisiä kaupunkeja ympäröivät kylät. Murretta osaavat vain vanhukset.
Tverin Karjalan pääalueeseen eli Tolmatsun alueeseen kuuluvat Spiirova-, Ruameška-, Lihoslavlja ja Kozlova-nimiset taajamat ja kirkonkylät ja niiden lähikylät (edelliset nimet tverinkarjalaisessa asussa). Täällä kieli on säilynyt kaikkien sukupolvien kielenä, ja karjalaa kuulee puhuttavan yleisesti esimerkiksi kaupoissa vielä nykyäänkin.
Eteläisin ja pienin tverinkarjalan puhuma-alue sijaitsi Zubtsovin eli Djoržan seudulla. Siihen kuuluivat Aleksandrovskoi-, Nouvoi-, Semnovskoi-, Vasiljevskoi-, Ivanovskoi- ja Matjugino-nimiset kylät ja taajamat. Seutu kärsi pahoin toisessa maailmansodassa rintaman kulkiessa sen yli. Myös perinteisen elämänmuodon lakkauttaminen maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä nopeutti zubtsovinkarjalaisten sulautumista. Nykyisin nämä eteläisimmät tverinkarjalaismurteet ovat jo hävinneet. Petroskoin yliopiston tekemän tutkimuksen mukaan niin kutsutun Etelä-Tverin eli Djorzhan karjalaisia oli vuonna 1890 yhteensä 1 664 henkilöä, vuonna 1911 yhteensä 1952 henkilöä, mutta vuonna 1993 jäljellä oli vain 70 henkilöä, jotka ilmoittivat karjalan käyttökielekseen. Vuonna 2002 julkaistun toisen tutkimuksen mukaan noin 500 henkilöä puhui edelleen Djorzhan murretta, mutta käytti pääkielenään venäjää. Aluetta on Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vaivannut huomattava muuttokato, kun nuoremmat karjalaiset ovat muuttaneet palvelujen perässä lähinnä Moskovaan.
Hyvin läheinen tverinkarjalalle oli myös sen länsipuolella Novgorodin alueella puhuttu valdainkarjalan eli novgorodinkarjalan murre. Sitä voidaan pitää lähinnä Tverin Karjalan länsimurteena. Sitä puhutaan edelleen Valdain kaupungin etelänpuoleisissa pikkukylissä keskuspaikkana Pushtoshkan kylä.
Tverinkarjalaiset piirit

Tärkeimmät tverinkarjalaiset piirit eli rajonat vuodelta 1989:
Vesjegonsk ja sen ympäristö (ka Vessi)
Vyšnyi Volotšok
Kalinin eli Tverin kaupungin ympäristö
Konakovo
Lihoslavlj (ka Lihoslavlja)
Maksatiha (ka Maksuatiha)
Rameški (ka Ruameška)
Spirovo (ka Spiirova)
Toržok (ka Toršku)
Tverin kaupunki (neuvostoaikana Kalinin)
Zubtsovin piirissä on pieninä saarekkeina karjalaiskyliä.
Aiheesta muualla

Tverinkarjalaisten ystävät ry:n viralliset kotisivut
Martti Malinen: Tverinkarjalaiskylien elämää nykypäivänä kuvina
Tverinkarjalaisen Irina Novakin kielinäyte tverinkarjalaksi.
Kivihaka

| Kivihaka> Stenhagen |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Kivihaka korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Läntinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  292
Pinta-ala:  0,51 km² 
Väkiluku:  915 (2019)
Väestötiheys:  1794 as./km²
Osa-alueet:  on itse Haagan osa-alue
Postinumero(t):  00310
Lähialueet:  Etelä-Haaga Pohjois-Haaga Länsi-Pasila Pohjois-Pasila Ruskeasuo Keskuspuisto
Kivihaka (ruots. Stenhagen) on Helsingin Haagan kaupunginosaan ja peruspiiriin kuuluva pieni osa-alue keskuspuiston länsipuolella. Sen erottaa Ruskeasuosta etelässä Hakamäentie ja Etelä-Haagasta lännessä Hämeenlinnanväylä.
Kivihaan rakennuskanta on pääosin 1960-luvulta ja koostuu maaston muotoja noudattavista pitkistä ja usein taitteisista kerrostaloista. Alueen suurin ja samalla ainoa julkinen rakennus on Suomen Punaisen Ristin Veripalveluasema. Kaupunginosassa on yksi liikerakennus. Sen edustalla on Kivihaan kaupparakennuksen aukio.
Kivihaan vanhaa rakennuskantaa Kivihaantie 16.
Kivihaan väkiluku oli vuoden 2014 alussa 887. Työpaikkoja Kivihaassa on 555 (31.12.2012).
Kivihaan läpi kulkee Kivihaantie. Muut tiet, Kivihaankuja ja Kivihaanpolku, ovat siihen liittyviä umpikujia. Kivihaantiellä on läpiajokielto Hakamäentien ja Etelä-Haagan välillä, minkä vuoksi Kivihaka on eristyksissä oleva alue.
Kivihaka on luonnostaan kallioista ja kumpuilevaa metsämaastoa. Rantarata kulkee Kivihaan pohjoiskärjen ohi.
Historia

Nykyisen Kivihaan alue oli osa vuonna 1905 perustettua Haagan huvilayhdyskuntaa, ja se kuului likimäärin Bölen itäpellon ja Skogsbackan isoniityn palstoihin ja myöhemmin vuonna 1923 perustettuun Haagan kauppalaan. Vuonna 1946 alue liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa. Nykyään Kivihaassa on muutama huvilayhdyskunnan ja muutama kauppalan aikainen rakennus.
Eliel Saarinen kaavoitti Kivihaan alueen nimellä Haga mäki (ruots. Haga backen) vuonna 1915 osana Munkkiniemi–Haaga-suunnitelmaansa. Ainuttakaan kaavan mukaista Haga mäen korttelia ei kuitenkaan rakennettu, ennen kuin alueliitoksen jälkeen Helsinki vahvisti alueen uuden asemakaavan vuonna 1959.
Kivihaan nimi virallistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1928, kun Kivihaantien nimi merkittiin asemakaavaan. Tie ja siihen liittyvät Kivihaankuja ja Kivihaanpolku rakennettiin vuonna 1961. Kivihaka vahvistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1962. Nimi on kontaminaatio Haagan ja seudulla sijainneen talonpoikaistalon Stenbackin nimestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kivihaka Wikimedia Commonsissa
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Saija-Reetta Kotirinta

| Saija-Reetta Kotirinta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. syyskuuta 1975 (ikä 49)  Halikko
Ammatti:  näyttelijä laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Inka Haapala   (Salatut elämät)   Minerva   (Onnen varjot)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Saija-Reetta Kotirinta (s. 13. syyskuuta 1975 Halikko) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja laulaja.
Kotirinta näytteli Inka Haapalan roolissa vuosina 2001–2004 saippuasarjassa Salatut elämät. Sen jälkeen Kotirinta on näytellyt teatterissa ja sivuroolissa muun muassa elokuvassa Onnen varjot (2005). Kotirinta on myös antanut äänensä Hannah Montana -sarjassa Amber Addisonille.  Kesällä 2011 Kotirinta näytteli Särkänniemessä Peter Pan-musikaalissa. Vuonna 2008 Kotirinta juonsi Sub-kanavalla esitettävää paranormaaleja ilmiöitä tutkivaa sarjaa Piiriä..
Kotirinta työstää myös omaa musiikkia taiteilijanimellä Sare. Debyyttisingle Auki ja rikki julkaistiin toukokuussa 2012 ja sen musiikkivideo sai ensinäyttönsä Iltalehden verkkosivuilla 4. kesäkuuta 2012. Kotirinta osallistui vuonna 2011 Tangomarkkinoille, mutta karsiutui kisasta juuri ennen semifinaaleja. Kotirinta on osallistunut myös The Voice of Finland -ohjelman toiselle tuotantokaudelle, jossa hän ei kuitenkaan edennyt kaksintaisteluvaiheeseen.
Kotirinta oli naimisissa juontaja Ivan Puopolon kanssa ja heillä on vuonna 2010 syntynyt tytär. Pariskunta erosi tammikuussa 2013. Kotirinta oli Vihreän liiton ehdokkaana kuntavaaleissa 2017 ja sai 78 ääntä eikä tullut valituksi.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Keikka |  |
| 2001 | Young Love | Miss Young Face -finalisti |
| 2005 | Onnen varjot | Minerva |
| 2005 | Elämän vangit |  |
| 2006 | Operaatio rippikoulu |  |
| 2010 | Sanansaattaja | Saara |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Jyrki | juontaja |
| 2000 | Kotikatu | Eevan opiskelijatoveri |
| 2001 | Benner & Benner | Susanne |
| 2001–2004 | Salatut elämät | Inka Haapala |
| 2008 | Piiri | juontaja |
Diskografia > Singlet

Auki ja rikki (2012)
Rakkaus ei riitä (2012)
Diskografia > Musiikkivideot

Auki ja rikki (2012, Ohj. Mari Mantela)
Rakkaus ei riitä (2012, Ohj. Mari Mantela)
Finncomm Airlines

| Finnish Commuter Airlines |
| --- | --- |
 IATA: FC  –  ICAO: FCM 
Kutsukoodi:  Finncomm
Perustettu:  1993
Lakkautettu:  2011
Laivaston koko:  16
Kohteiden määrä:  19
Kotipaikka:  Seinäjoki
Kanta-asiakasohjelma:  Finnair Plus
Finnish commuter airline (Finncomm) (IATA: FC, ICAO: FCM, kutsukoodi: FINNCOMM) oli vuonna 1993 perustettu suomalainen lentoyhtiö. Elokuussa 2011 brittiläinen Flybe ja Finnair ostivat Finncommin osakekannan yhteisyrityksensä Flybe Nordic AB:n omistukseen. Osakekannasta 60 prosenttia on Flyben ja 40 prosenttia Finnairin omistuksessa. Omistajanvaihdoksen yhteydessä Finncommin nimeksi muutettiin Flybe Finland.
Yhtiö lensi vuodesta 1998 alkaen syöttöliikennettä Finnairille, jonka kanssa yhtiöllä oli code sharing -sopimus. Finnair oli siirtänyt vähemmän käytettyjä reittejään Finncommille, jolle kertyi kotimaan lentovuoroja enemmän kuin millään muulla yhtiöllä Suomessa.
Finncomm Group

Finncomm Group oli loppuaikoinaan laajaksi kasvanut konserni, joka tuotti erilaisia ilmailualan palveluja joko suoraan tai välillisesti. Yhtiöllä oli lentotoiminnan lisäksi myös muuta liiketoimintaa, esimerkiksi Finncomm Training Academy -niminen koulutusorganisaatio. Se tuotti koulutuspalveluja niin omalle henkilökunnalle kuin ulkopuolisillekin asiakkaille. Lisäksi konserniin kuului maapalveluyhtiö Inter Handling sekä Finnish Aircraft Maintenance Oy (FAM).
Inter Handling Oy oli Finncommin sekä yksityisten sijoittajien puoliksi omistama maapalveluyritys, joka toimi Helsinki-Vantaan, Turun sekä Porin lentoasemilla. Inter Handling työllisti 90 henkilöä ja vastasi Finncomm Airlinesin maapalvelutoiminnasta Helsingissä.  Inter Handling harjoitti myös catering toimintaa ja pyöritti Helsinki-Vantaan lentoaseman henkilökunnalle tarkoitettua Stand 1 -nimistä lounasravintolaa Finncommin tiloissa Öljykujalla.
FAM oli vuonna 2008 perustettu Finnairin sekä Finncommin puoliksi omistama huoltoyritys, jonka toimilupa kattoi ATR, Embraer ERJ 145 sekä Embraer 170 -suihkukoneet. FAM:n suurimpana asiakkaana oli Finncomm, sillä FAM vastasi yhtiön koko laivaston linjahuolloista sekä ATR-koneiden osalta myös raskaista huollosta. Lisäksi FAM teki huoltotöitä ulkopuolisille asiakkaille. Yhtiön toimipaikka oli Helsinki-Vantaan lentoasema ja se työllisti noin 90 henkilöä.
Finncomm Airlinesin toimitusjohtajana toimi Juhani Pakari, lentotoiminnanjohtajana Niilo Syrjäniemi, Continuing airworthiness managerina Kari Nyman, talouspäällikkönä Pirjo Savijoki ja markkinointijohtajana Tuure Holkko.
Talous

Yhtiö oli lähes täysin yksityisten Etelä-Pohjanmaalta kotoisin olevien omistajien hallussa. Eräitä yhtiön omistajia olivat toimitusjohtaja Juhani Pakari, hänen isänsä Heikki Pakari, hallituksen puheenjohtaja Jaakko Keskinen, Kalle Keskinen, Ville Keskinen, Jukka Peltola, Taisto Saikkonen ja Jarkko Haukkala perheineen.
Vuonna 2006 yhtiön liikevaihto oli 55 miljoonaa euroa, joka oli 70 % enemmän kuin edellisenä vuonna. Liikevoitto oli 4,7 miljoonaa euroa, joka oli 8,6 % liikevaihdosta.
Vuonna 2007 yhtiö kasvatti liikevaihtonsa 74 miljoonaan euroon. Lisäksi Finncomm Airlines nousi Suomen toiseksi suurimmaksi lentoyhtiöksi ja kotimaanlentojen markkinajohtajaksi. Saab 340 -koneiden poistuttua liikenteestä syntynyt kalustovaje paikattiin yhteistyösopimuksella irlantilaisen Aer Arannin kanssa. Vuoden 2007 puolella matkustajamäärä kotimaanliikenteessä kasvoi 60 prosenttia. Yhtiö joutui lopettamaan lennot Lappeenrantaan loppuvuodesta kannattamattomina.
Vuonna 2008 yhtiön liikevaihto oli yli 95 miljoonaa euroa.
Palvelu

Finncomm Airlines lähti vuonna 2006 mukaan halpahinnoitteluun lanseeraamalla oman nettikaupan Matka 2006 -messujen yhteydessä. Finncomm Airlinesin lennoille myytiin lippuja oman verkkosivun kautta, mutta myös yhteistyökumppani Finnairin sivuilta. Yhtiö kertoi, että se ei pidä itseään perinteisenä halpalentoyhtiönä, sillä yhtiö tarjosi lennoillaan välipalaluontoisen aterian eikä se perinyt matkatavaroista lisämaksua. Finncomm Airlines ja Finnair solmivat heinäkuussa 2007 code sharing -sopimuksen, joka lisäsi Finncomm Airlinesin näkyvyyttä kansainvälisissä varausjärjestelmissä.
Lentotoiminta

Finncomm Airlines oli yksi Helsinki-Vantaan lentoaseman suurimpia käyttäjiä ja lentojen määrällä mitattuna suurin operaattori kotimaan lentoliikenteessä: yhtiö lensi lähes puolet Suomessa lennettävistä reittilennoista.  Syyskuussa 2009 yhtiön lennoista 94,2 % lähti aikataulunmukaisesti ja 98,8 % suunnitelluista lennoista lennettiin. Lennon katsotaan lähteneen aikataulussa, mikäli myöhästyminen on alle 15 minuuttia.
Vuonna 2006 yhtiö kuljetti yli 400 000 matkustajaa. Vuoden 2007 alkupuolella lentojen määrä lisääntyi 19,3 % ja matkustajia reiteillä oli 50,8 % enemmän kuin edellisenä vuonna. Vuonna 2008 Finncomm kuljetti 876 505 matkustajaa 30 219 lennollaan. Matkustajien määrä kasvoi edellisvuoteen verrattuna 39 prosenttia ja lentojen määrä 24 prosenttia.. Lokakuussa 2009 Finncomm teki kaikkien aikojen ennätyksensä kuljettaen kuukauden aikana 84 426 matkustajaa. Tammi-lokakuun matkustajamäärä oli yhden prosentin pienempi kuin vuotta aiemmin, vaikka taantumasta johtuen kaikkien lentoyhtiöiden yhteenlaskettu matkustajamäärä kotimaassa väheni 12,6 %.
Vaaratilanteet

Finncomm joutui muuttamaan koulutustaan sekä menetelmiään Ilmailuhallinnon vaatimuksesta vuoden 2007 alussa. Joulukuun 2006 aikana yhtiön koneille sattui kolme vakavaa vaaratilannetta.
Yhtiölle sattui yhteensä kymmenen vaaratilannetta vuonna 2006. 11. joulukuuta 2007 tapahtuneessa vaaratilanteessa puolestaan Seinäjoelle laskeutumassa ollut kone ajautui kiitotien sivuun ja rikkoi kaksi lamppua. Tutkinnassa todettiin vaaratilanteen aiheuttajiksi sää sekä inhimilliset tekijät. Koneessa ei havaittu mitään sellaista vikaa, joka olisi voinut aiheuttaa tapahtuman. Uudenvuodenpäivänä 2007 tapahtuneessa vaaratilanteessa yhtiön kone lähestyi Seinäjoen lentoaseman kiitotietä lentäen liian matalalla. Ilmeiseksi syyksi epäillään korkeusmittarin virheellistä ilmanpaineasetusta. Onnettomuustutkintakeskus tutki asiaa. Myöhemmässä vaaratilanteessa juuri lentoon lähteneen koneen nokka nousi liian ylös ja kone kallistui 35,5 astetta. Miehistö oli asettamassa lentoreittiä kesken nousun, vaikka tämä olisi pitänyt asettaa jo maassa.
Ilmailuhallinto rajoitti Finncomm Airlinesin toimintaa 9. tammikuuta 2007 alkaen. Näkyvyyden ja tuuliolojen sekä lentäjien kokemuksen vaatimuksia tiukennettiin ATR 42 -lentokoneilla tapahtuvassa lentotoiminnassa. Lisäksi lentäjille määrättiin lisäkoulutusta ja yhtiöltä vaadittiin pitkän tähtäimen suunnitelma lentäjien koulutuksen parantamiseksi. Ilmailuhallinto huomautti myös, ettei lentotoiminnan laajentamiselle ATR 72 -koneisiin ollut edellytyksiä, ennen kuin puutteet on korjattu.
ATR 72 -koneita koskeva kielto poistettiin sittemmin. Säärajoitukset poistuivat sitä mukaa kuin lentäjät läpäisivät vaaditun lisäkoulutuksen.
Ympäristö

Finncomm Airlines käytti ATR-potkuriturbiinikonetta, joka tuottaa valmistajan mukaan päästöjä lennolla vähemmän kuin henkilöauto tai jopa sähköjuna, jos sähkö on tuotettu fossiilisilla polttoaineilla. ATR kertoo potkuriturbiinikoneen olevan vähemmän saastuttava matkustusmuoto kuin suihkukone, sillä se kuluttaa istuinpaikkaa kohden jopa runsaan kolmanneksen vähemmän polttoainetta kuin suihkukone. Vähentääkseen jäänpoistoaineen käyttöä yhtiö säilytti lentokoneensa maakuntakentillä halleissa.
Reittikohteet

Helsingistä
Suomi
Enontekiö (Enontekiön lentoasema) (Talvikaudella)
Joensuu (Joensuun lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Jyväskylä (Jyväskylän lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Kajaani (Kajaanin lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Kemi/Tornio (Kemi-Tornion lentoasema)
Kokkola/Pietarsaari (Kokkola-Pietarsaaren lentoasema)
Kuopio (Kuopion lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Kuusamo (Kuusamon lentoasema) (Kesäkaudella)
Pori (Porin lentoasema)
Savonlinna (Savonlinnan lentoasema)
Seinäjoki (Seinäjoen lentoasema)
Tampere (Tampere-Pirkkalan lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Turku (Turun lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Vaasa (Vaasan lentoasema)  (Finnairin lentonumerolla)
Varkaus (Varkauden lentoasema)
Latvia
Riika (Riian lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Liettua
Vilna (Vilnan lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Puola
Gdańsk (Lech Wałęsan lentoasema)
Romania
Bukarest (Henri Coandăn lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Ruotsi
Norrköping (Kungsangen lentoasema)
Skellefteå (Skellefteån lentoasema) (1.8.2011 alkaen. Reitti lennetään välilaskulla Kokkola-Pietarsaaren lentoasemalle.)
Saksa
Stuttgart (Stuttgartin lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Viro
Tallinna (Tallinnan lentoasema) (Finnairin lentonumerolla)
Seinäjoelta
Kittilä (Kittilän lentoasema) (Talvikaudella)
Tampereelta
Kittilä (Kittilän lentoasema) (Talvikaudella)
Kuusamo (Kuusamon lentoasema) (Talvikaudella)
Turusta
Kittilä (Kittilän lentoasema) (Talvikaudella)