stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arktika-luokka

| --- | --- |

Arktika luokan jäänmurtaja
Omistaja::  - 
Telakka:: Pietari Baltijski Zavod
Rakennettu:: 1975–1994
Yleistiedot
Pituus:: 148m
Leveys:: 30m
Syväys:: ?
Uppouma:: 23 000 BRT
voimanlähde:: 2 x OK-900 reaktoria, 171MW kukin,  Akseliteho 52MW
Nopeus:: 18 solmua (Arktika) Muut 20,6 solmua
Suurin jäävahvuus:: 2 m
Arktika-luokka on Venäjän federaation ja aikaisemmin Neuvostoliiton kuuden ydinkäyttöisen jäänmurtajan muodostama alusluokka, jonka ensimmäinen alus Arktika saavutti ensimmäisenä pinta-aluksena pohjoisnavan 17. elokuuta 1977. Luokan aluksia rakennettiin vuosina 1975–1994. Viimeinen, Arktika-luokkaan laskettava, mutta kooltaan muita hieman suurempi '50 vuotta voitosta' valmistui vasta 2007. Niiden pituus on 148 metriä ja vauhti 18 solmua. Paino 23 000 t ja jäänmurtokyky max. 200 cm.
Neuvostoliiton romahduksen jälkeen ydinmurtajat luovutettiin kaupallisesti toimivan Murmansk Shipping Companyn käyttöön, mutta elokuussa 2008 alukset siirrettiin Rosatomille. Alusten kotisatama on Atomflot Murmanskin ulkopuolella.
Kaksi vanhinta alusta on poistettu käytöstä.
Alukset

Alukset ovat kaksoisrunkoisia ja niiden ulompi runko on 48 ja sisempi 25 millimetriä paksu. Välissä oleva tila on täytetty painolastina käytetyllä vedellä. Alukset kykenevät murtamaan jopa viisimetrisen jääpeitteen.
| Nimi | Luovutettu | Kommentti |
| --- | --- | --- |
| NS Arktika | 1975 | Poistettu käytöstä. Reaktori poistettu 2008 |
| NS Sibir | 1977 | Poistettu käytöstä 1992 höyryturbiiniongelmien johdosta |
| NS Rossija | 1985 |  |
| NS Sovjetski Sojuz | 1990 |  |
| NS Jamal | 1992 |  |
| 50 Let Pobedy | 2007 | Alun perin NS Ural |
Arneis

| Arneis |
| --- | --- |
 Pescaja Langhe Arneis 2006.
Tyyppi:  Valkoviini
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arneis on italialainen valkoviinirypälelajike, joka on peräisin Piemontesta Italiasta. Sitä tavataan yleisimmin Roeron kukkuloilla, Albasta luoteeseen, missä se on osa Roeron valkoisia Denominazione di Origine Controllata e Garantita (DOCG) -viinejä. Sitä voidaan käyttää myös DOC-viinien valmistukseen Langhessa. Arneis (kirjaimellisesti: pieni rosvo, piemonten kielellä) on saanut nimensä, koska sitä pidetään hieman vaikeasti kasvavana lajikkeena. Se on raikas ja kukkainen lajike, ja sitä on viljelty alueella vuosisatojen ajan. Arneis-rypäleestä valmistetut valkoviinit ovat yleensä kuivia ja täyteläisiä päärynän ja aprikoosin vivahteilla.
Historia

Viinihistorioitsijat ovat eri mieltä siitä, kuinka kauan Arneis on kasvanut Piemonten alueella ja millä nimellä. Arneis-nimen mahdollinen alkuperäisnimi piemonten murteessa, renesi, esiintyy useiden eri rypälelajikkeiden kuvauksissa 1400-luvulla. Jotkut historioitsijat uskovat, että Arneis saattaa olla Ranaysii-rypäle, jonka dokumentoitiin vuonna 1432 kasvavan Torinon maakunnassa Chierin kylän ympärillä. Canalen ympärillä Cuneon maakunnassa dokumentoitiin Reneysium-rypäleet vuonna 1478. Arneis-nimi mainitaan ensimmäistä kertaa italialaisen ampelografin kreivi Giuseppe di Rovasendan tekstissä vuodelta 1877, jossa rypäle kuvattiin jo vakiintuneeksi Piemontessa.
Huolimatta useista samankaltaisista synonyymeistä, Arneisilla ei ole geneettistä suhdetta merkittävään Piemonten punaviinirypäleeseen Nebbioloon, mutta näillä kahdella rypälelajilla on läheinen historiallinen suhde. Valkoista Arneis-rypälettä on käytetty vuosisatojen ajan pehmentämään Nebbiolo-rypäleen tanniineja ja karkeutta Barolon alueen viineissä, mistä juontuu Arneis-rypäleen lisänimet Nebbiolo bianco, Barolo bianco tai "valkoinen Barolo". Viinitarhassa Arneisia istutettiin usein Nebbiolon viereen, minkä tarkoituksena oli saada kypsien Arneis-marjojen makea tuoksu houkuttelemaan lintuja ja pitämään ne poissa arvokkaammista Nebbiolo-rypäleistä.
1900-luvulla, kun Barolo-tuottajat alkoivat keskittyä 100-prosenttisesti Nebbiolo-lajikkeeseen, viljelyala pieneni tasaisesti niin, että lajike oli sukupuuton partaalla. 1970-luvulla vain kaksi tuottajaa valmisti minkäänlaisia Arneisia, Bruno Giacosa ja Vietti. 1980-luvulla kiinnostus Piemonten valkoviinejä kohtaan kasvoi uudelleen ja istutukset alkoivat lisääntyä. Vuoteen 2000 mennessä siellä oli 745 hehtaaria viljelyalaa. Vuoteen 2006 mennessä Arneisin istutusmäärä laski noin 610 hehtaariin, joista lähes kaikki on Piemonten Roeron ja Langhen alueilla.
Viinialueet

Arneis kasvaa pääasiassa Italian Piemonten viinialueilla, jossa sitä esiintyy Roeron ja Langhen valkoisissa DOC/G-viineissä. Se on sallittu sekoitusrypäleenä Roeron punaisissa Nebbiolo-pohjaisissa viineissä, mutta tässä ominaisuudessa sitä tavataan nykyään enää harvoin. Vuonna 2004 näillä kahdella alueella tuotettiin lähes 3,8 miljoonaa litraa DOC-merkittyä Arneis-viiniä. Piemonten ulkopuolella rypäleen istutuksia on pieniä määriäLiguriassa ja Italian Sardinian saarella.
Yhdysvalloissa Arneis esiintyy enimmäkseen Kalifornian viinialueella Sonoma Countyssa ja Oregonin viinialueella Willamette Valleyssa. Muita amerikkalaisia viininviljelyalueita, joilla on rypäleiden istutuksia, ovat Mendocino, Russian River Valley, Paaicines ja Santa Ynez Valley AVA :t. Sitä kasvatetaan myös Willcoxissa, Arizonassa. 2000-luvulla Arneisin istutukset ovat alkaneet näkyä Australian Tasmanian, Victorian ja Uuden Etelä-Walesin viinialueilla sekä Uuden-Seelannin Gisbornen viinialueella Pohjoissaarella.
Viininviljely ja viininvalmistus

Arneis-viiniköynnös voi olla vaikeasti viljeltävä rypäle, jolla on luonnostaan alhainen happamuus ja taipumus ylikypsyä, jos se korjataan syyskuun jälkeen. Lisäksi viiniköynnös on altis härmälle, vaikka viimeaikainen kloonaustutkimus on alkanut luoda Arneisin klooneja, jotka sietävät paremmin hometta. Lajikkeen taipumus alhaisiin satoihin ja viinin hapettumiseen helposti vaikutti sen tasaiseen laskuun 1900-luvun alussa ja puolivälissä. Lajikkeen parempi ymmärtäminen vuosisadan jälkipuoliskolla auttoi lajikkeen elvyttämistä, kun viinintekijät havaitsivat, että Roeron ympärillä oleva kalkkimainen, hiekkainen maaperä antoi rypäleille enemmän happamuutta ja rakennetta, kun taas hiekkaiseen savimaahan istutetut Arneis-rypäleet kehittivät elegantin ja eksoottisen tuoksun.
Arneisin historiallinen rooli on ollut Nebbiololle pehmentäjä, vaikka nykyään rypäle nähdään yleisemmin lajikeviininä . Tammessa fermentoidut ja/tai kypsytetyt viinit ovat täyteläisempiä, kun taas ilman tammitynnyriä kypsytetyissä Arneissa voi olla enemmän aromeja ja tuoksua. Arneis pystyy valmistamaan voimakastuoksuisia viinejä, joissa on manteleiden, aprikoosien, persikoiden, päärynöiden ja humalan aromit. Jotkut tuottajat tekevät myöhäisen sadon passito Arneisia.
Synonyymit

Arneis tunnetaan myös synonyymeillä Bianchetta, Bianchetta d'Alba, Bianchetta di Alba, Bianchetto, Bianchetto Albese, Bianchetto di Alba, Bianchetto di Verzuolo ja Nebbiolo bianco.
Suurin osa Arneisin istutuksista löytyy Piemonten Cuneon maakunnasta, jossa rypäleitä käytetään Roeron ja Langhen DOCin viineissä.
Yksi Arneisiin liittyvistä klassisista mauista on kypsät päärynät.
Auskultantti

Jyväskylän seminaarin naisoppilaita 1920-luvulla.
Auskultantti eli opettajakokelas tai opetusharjoittelija on opettajankoulutustaan suorittava henkilö, joka on edennyt käytännöllisen harjoittelun vaiheeseen. Yleensä nimitystä käytetään normaalikoulussa opettajan pedagogisten opintojen harjoittelua suorittavasta opiskelijasta, mutta nykyisissä opettajankoulutuksen järjestelyissä on mahdollista suorittaa harjoittelu myös tavallisessa koulussa, joita kutsutaan tässä yhteydessä ”kenttäkouluiksi”.
Nimitys auskultantti on peräisin latinan verbistä auscultare ’kuunnella’ ja viittaa siihen, että erityisesti 1800-luvulla tyypillisin opettajankoulutuksen opetusmuoto oli pätevän opettajan pitämien oppituntien seuraaminen. Rinnakkaiskoulujärjestelmän aikana kansakoulunopettajaseminaarien viimeisen vuoden opiskelijoita kutsuttiin auskultanteiksi, samoin kuin oppikoulunopettajiksi normaalikouluissa pätevöitymässä olleita maistereita ja kandidaatteja.
Aineenopettajaksi opiskeleva auskultantti suorittaa opettajan pedagogiset opinnot (60 op) yleensä yhdessä lukuvuodessa. Tällöin harjoittelu normaalikoululla ja teoriaopetus opettajankoulutuslaitoksella limittyvät toisiinsa. Usein opinnot suoritetaan opiskelun loppuvaiheessa, jolloin ne edeltävät välittömästi valmistumista. Pedagogiset opinnot voi suorittaa myös erillisinä opintoina. Tähän kehotetaan erityisesti muutoin päteviä, ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneita henkilöitä, jotka työskentelevät epäpätevinä opettajina.
1900-luvun alkupuolelta alkaen aina 1950-luvulle kansakoulunopettajaseminaarien pääsyvaatimuksena oli kansakoulu-, myöhemmin keskikoulututkinto. Ylioppilaiden olikin 1930-luvulle saakka mahdollista pätevöityä kansakoulunopettajiksi vuodessa seuraamalla seminaaria hospitantteina. Mahdollisuus lakkasi, kun Jyväskylän seminaari muuttui Kasvatusopilliseksi korkeakouluksi, joka erikoistui ylioppilaiden kouluttamiseen kansakoulunopettajiksi.
Axel Leijonhufvud

Axel Steninpoika Leijonhufvud (Lewenhaupt-suku; 11. helmikuuta 1554 Jönköping, Ruotsi – 1619 Rosheim, Elsass) oli ruotsalainen valtaneuvos, Suomen käskynhaltija 1587–1589 ja Raaseporin kreivikunnan kreivi. Hän oli hyvän koulutuksen saanut aatelismies, josta tuli Suomen ensimmäinen laajoin valtuuksin hallinnut virkamies. Hänen maineensa on kuitenkin varsin negatiivinen johtuen kovista otteista alaisiaan kohtaan ja monista poliittisista puolenvaihdoista.
Leijonhufvud sai Raaseporin kreivikunnan haltuunsa 1585 äitinsä Ebba Lilliehöökin luopuessa siitä. Kreivikuntaan kuului Raaseporin linna, Inkoon ja Karjaan pitäjät sekä Lohjan Töytäri ja Tammisaaren kartano ja kaupunki. Hän asui kartanossa 1585–1589, muutti Ruotsiin eikä enää palannut tiluksilleen. Vuonna 1585 hänestä tuli myös Raaseporin ja Hämeenlinnan linnaläänien käskynhaltija. Suomen käskynhaltijana hän johti Karjalaa lukuun ottamatta koko muun maan yleishallintoa, johon ei kuulunut verotus eikä tilintarkastustoimi.
Leijonhufvud otti osaa aatelisopposition kokoukseen Tallinnassa 1589 kannattaen Sigismundin paluun vastustajia. Hän menetti kuningas Juhana III:n ystävyyden sekä virkansa ja läänityksensä. Hänen korkea aatelinen syntyperänsä ja laajat tietonsa mahdollistivat toiminnan jatkamisen Ruotsissa. Juhanan kuoleman jälkeen 1592 hän yritti Sigismundin puolesta aikaansaada levottomuuksia Länsi-Götanmaalla Kaarle-herttuaa vastaan, mutta hänen oli paettava Puolaan turvaan.
Leijonhufvud vaihtoi puolta ja ryhtyi Kaarlen kannattajaksi, jolloin hänet nimitettiin laamanniksi ja Länsi-Götanmaan käskynhaltijaksi. Hän oli ainoa valtaneuvos, joka osallistui Arbogan valtiopäiville 1597 ja Linköpingin valtiopäivillä 1600 hän vastusti valtaneuvosten tuomitsemista kuolemaan. Tämä teki Kaarlen epäluuloiseksi ja välttääkseen vangitsemisen Leijonhufvud pakeni Saksaan, jossa harjoitti Kaarlen vastaista mielipiteenmuokkausta. Vuonna 1613 hän yritti palata Ruotsiin, mutta Kustaa II Aadolf ei antanut siihen lupaa.
Arena (Haloo Helsingin albumi)

| Arena Haloo Helsinki! |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 27. marraskuuta 2015
 Formaatti: CD, DVD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 121.58
 Levy-yhtiö: Ratas Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.
Haloo Helsinki! -yhtyeen muut julkaisut
| Kiitos ei ole kirosana 2014 | Arena 2015 |   |
Arena on Haloo Helsinki! -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2015, tallennettu 16. ja 17. marraskuuta 2015 Helsingin Hartwall Arenassa.
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljänneksi.
Albumilta julkaistiin promootiokappale Seitsemän miljardii.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Arena Intro I | 1.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Pulp Fiction | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kiitos ei ole kirosana | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kuule minua | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Carpe Diem | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Lähtövalmiina | 5.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Seitsemän miljardii | 5.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Nainen jonka ympärille tuolit tuodaan | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Huuda! | 4.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Arena Outro I | 0.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Arena Intro II | 2.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Kevyempi kantaa | 4.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Kuu saa valtansa auringolta | 6.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Kuussa tuulee | 6.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Maailman toisella puolen | 7.54 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Arena Intro III | 2.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jos mun pokka pettää | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ei Eerika pääse taivaaseen | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Vihaan kyllästynyt | 5.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Taivaanlaiva | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rakkaus | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Vapaus käteen jää | 4.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Arena A Cappella | 2.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Haloo Helsinki! | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Beibi | 5.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Köpis 2012 | 6.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Maailma on tehty meitä varten | 4.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Arena Outro II | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen albumilista: 4.
Ausdruckstanz

Ausdruckstanz eli ilmaisutanssi tarkoittaa 1900-luvun alun Saksassa kehittynyttä ekspressionistista tanssisuuntausta.[lähde? ] Tanssityyli on osa kehityskaarta, josta moderni tanssi ja monet muut nykytanssin muodot ovat syntyneet. Se liittyy läheisesti eurooppalaisen tanssiteatterin kehitykseen.
Kuten vapaan tanssin, myös ilmaisutanssin kehityksen pohjana Saksassa oli kyllästyminen balettiin.[lähde? ] Monet tanssijat pitivät vanhaa balettia kuolleena järjestelmänä, joka ei anna yleisölle enää mitään. Vanhan järjestelmän murtamiseksi tanssijat alkoivat tehdä kokeiluja uusien tanssimuotojen luomiseksi. Saksaan perustettiin 1910-luvulta alkaen lukuisia eri tanssi- ja liikuntakouluja, mutta varsinainen tanssin kehityksen kulta-aika oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1920-luvulla.
Uuteen tanssikulttuuriin vaikutti voimakkaasti jo 1800-luvulla kehittynyt fyysisen ilmaisun koulukunta.[lähde? ] François Delsarte (1811–1871) oli ranskalainen eleilmaisun tutkija, jonka kehittämää Delsarte-järjestelmää käytettiin sekä näyttämötaiteilijoiden että tanssijoiden koulutuksessa. Modernin tanssin pioneerit Isadora Duncan ja Ruth St. Denis olivat nuorena Delsarte-koulujen oppilaita. Delsarte ei itse ehtinyt julkaista näkemyksiään, sillä hänen kirjoituksensa tuhoutuivat ennen hänen kuolemaansa tulipalossa. Delsarten näkemyksiä kehitti edelleen Émile Jaques-Dalcroze (1865–1950), joka korosti rytmisen kokonaisliikunnan opetusmetodeissaan musiikin merkitystä fyysisyyden rinnalla. Monet ilmaisutanssin ja eurooppalaisen modernin tanssin tanssin varhaisista edustajista opiskelivat Dalcrozen johdolla, muun muassa Mary Wigman.
Sekä Delsarte- että Dalcroze-järjestelmä käsittelivät elettä ja liikettä laajemmin kuin rajoitettuun liikesanastoon sitoutunut baletti. Delsarte-järjestelmä sitoi sisäisen tunteen ja kokemuksen ulkoisiin eleisiin ja liikkeisiin. Ilmaisutanssin edustajat jakoivat tämän ekspressionistisen näkemyksen ja korostivat sitä, että tanssi on nimenomaan liikettä sisältä ulospäin. Lisäksi molemmilla järjestelmillä oli yhtymäkohtia varhaisen modernin tanssin suuntausten taustalla olleeseen ihmis- ja maailmankuvaan.
Ekspressionistisen tanssin merkittävin edustaja oli tanssija ja koreografi Mary Wigman (1886–1973). Toinen keskeinen vaikuttaja oli varhaisen modernin tanssin monitoimimies Rudolf von Laban (1879–1958). Myöhempiä tämän tanssimuodon suuria edustajia oli Mary Wigmanin oppilas, tanssija-koreografi Dore Hoyer (1911–1967), joka esitti sooloissaan tyylipuhdasta Ausdruckstanzia.
Arkoúdi

Arkoúdin saari.
| --- | --- |
Sijainti:  38°33′10″N, 20°42′37″E, Ithaka Ithaka, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Tilevoḯdes, Jooniansaaret
Korkein kohta:  136  m 
Pinta-ala:  4,275 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Arkoúdi (kreik. Αρκούδι) on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes-saariin. Se sijaitsee Joonianmeressä Lefkaksen ja Ithakan saarten välissä. Saaren pinta-ala on 4,275 neliökilometriä ja se on asumaton (2011). Hallinnollisesti Arkoúdi kuuluu Ithakan kuntaan, Ithakan alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Arkoúdin saari (taustalla keskellä) Lefkakselta nähtynä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arkoúdi Wikimedia Commonsissa
Jooniansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Ithaka  Kefaloniá  Korfu  Kythera  Lefkas  Paxós  Zákynthos 
Alisaariryhmät:   Paxoí Ágios Nikólaos  Antípaxos  Daskália (Pláka)  Kaltsonísi  Mongonísi  Panagía  Paxós  Diapontiset saaret Diákopo  Diáplo  Ereikoússa  Karávi  Mathráki  Othonoí  Plateiá  Tracheiá  Ekhinadit Ápasa  Drakonéra  Fílippos  Giróvaris  Kalógiros  Karlonísi  Kounéli  Lamprinós  Mákri  Módi  Oxeía  Petalás  Pístros  Pontikós  Práso  Prováti  Sofía  Sorós  Tsakalonísi  Vromónas  Oinoússes Avgó  Bómpa  Dýo Adélfia  Sapiéntza  Schíza  Venétiko  Strofadit Árpyia  Stamfáni  Tilevoḯdes Alafonísi  Arkoúdi  Átokos  Chelóni  Formíkoula  Kálamos  Kastós  Kýthros  Madourí  Meganísi  Petaloú  Prasonísi  Prováti  Skorpídi  Skorpiós  Spárti  Thiliá  Tsokári 
Muut pienemmät saaret:   Agía Marína  Ágios Andréas  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Áktio-Vónitsa  Ágios Nikólaos, Sývota  Ágios Nikólaos, Zákynthos  Ágios Sóstis  Antidragonéra  Antikythera  Avgó  Dionísi  Dragonéra  Fortí  Kalonísi  Korakonísi  Lagoúdia  Lazaréto, Ithaka  Lazaréto, Korfu  Lygía  Marathonísi  Megálo Mourteméno  Merópi  Mikró Nisí  Moúrtos  Myzíthres  Panagía  Peristerés  Pontikonísi  Poréti  Porí  Próti  Pýlos  Sésoula  Sfaktiría  Skartsoumponísi  Vagiá  Vardiánoi  Vído
Axel Kurck

Axel Kurck (Akseli Kurki)
Axel Kurck eli Aksel(i) Kurki (1555 – 30. toukokuuta 1630, Nakkila) oli suomalainen ylhäisaateliin kuulunut sotapäällikkö, joka oli Suomen sotaväen ylipäällikkönä 1598–1599. Hänen isänsä oli valtaneuvos Jöns Knuutinpoika Kurki (noin 1502 – noin 1577) ja veli Knut Jönsson till Laukko; Kurck-nimi otettiin käyttöön 1570–1580-luvuilla. Axel Kurck tuli 1587 Ylä-Satakunnan ja 1590 Vehmaan kihlakunnan tuomariksi. Vuonna 1593 hänet nimitettiin Narvan linnan päälliköksi ja alueen käskynhaltijaksi.
Nuijasodan alkuvaiheessa Kurck kannatti Klaus Flemingiä ja löi ratsumiesjoukon päällikkönä Pentti Poutun johtamat nuijamiehet Ulvilan taistelussa 1596. Hän pystyi myös hajottamaan omaa Anolan kartanoa Ulvilassa uhanneen nuijamiesjoukon. Klaus Flemingin kuoltua 1597 Sigismund nimitti Kurckin seuraavana vuonna Suomen sotaväen ylipäälliköksi Arvid Stålarmin ollessa käskynhaltijana.
Kurck joutui Marttilan taistelussa tappiolle Kaarle-herttuaa vastaan ja oli pakotettu peräytymään Viipuriin, jossa jäi vangiksi. Turussa pidetyssä oikeudenkäynnissä Kurck tuomittiin kuolemaan, mutta poliittisista syistä hän vältti Turun verilöylyn. Hänet vietiin vangittuna Ruotsiin, jossa hän sai uudelleen kuolemantuomion. Suomen aateliston anomuksesta Gripsholmin linnassa vankina ollut Kurck armahdettiin 1602, mutta Kaarlen luottamusta hän ei koskaan pystynyt saavuttamaan. Hänet nimitettiin kuitenkin Suomen sota-asioista vastaavaksi ”ylisotaeverstiksi” (ruots. generalkrigsövferste över de Finska krigssakerna). Sota Venäjää vastaan syttyi 1609 ja Kurck määrättiin sotaneuvoksena Jakob De la Gardien avuksi. Novgorodissa Kurck kuitenkin sairastui ja joutui palaamaan takaisin.
Elämänsä loppuvaiheen Kurck eli Anolassa tehden sukututkimusta Suomen aatelistosta. Hänet on haudattu Ulvilan kirkkoon. Kurckin hautapaasi on nähtävillä kirkon asehuoneessa.
Aiheesta muualla

Veli-Matti Syrjö: / Kurck, Axel (1555 - 1630) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  12.1.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Australian aavikot

Australian aavikoiden sijainnit satelliittikuvassa.
Australian aavikot sijaitsevat Australian mantereen sisäosissa. Niihin kuuluvat muun muassa Iso Hiekka-aavikko (eng. Great Sandy), Iso Victorian aavikko (Great Victoria) ja Simpsonin aavikko (Simpson).
Maantiede

Australian sisäosion autiomaiden hiekka on enimmäkseen punaista lateriittihiekkaa. Simpsonin aavikolla on jopa 150 kilometrin mittaisia punaisia hiekkaharjuja. Australiassakin on ”maalattu aavikko” (painted desert), jossa vuorten kyljissä näkyy värikkäitä, rapautumisen myötä paljastuneita kalliokerrostumia. Aavikoiden ympärillä on laaja pensasaroalue.
Australian aavikoituminen johtuu muun muassa hepoasteiden korkeapaineesta. Ilmavirtaus on hepoasteilla laskeva Hadleyn kiertoliikkeen vuoksi, mikä aiheuttaa lähes pysyvän korkeapaineen. Hepoasteiden alueille on tyypillistä kuumuus, kuivuus ja heikot tuulet. Australian aavikot johtuvat lisäksi siitä, että alueet sijaitsevat mantereen sisäosissa, minne meristä sadepilviin haihtuva kosteus ei yleensä yllä mantereisuuden vuoksi.
Luettelo Australian aavikoista

Lähde: Geoscience Australia
| Suom>  nimi | Engl>  nimi | Pinta-ala (km²) | Osuus liittovaltion pinta-alasta (%) | Osavaltiot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Iso Victorian aavikko | Great Victoria | &&&&&&&&&0348750.&&&&00348 750 | &&&&&&&&&&&&&&04.05000004,5 | Länsi-Australia, Etelä-Australia |
| Iso Hiekka-aavikko | Great Sandy | &&&&&&&&&0267250.&&&&00267 250 | &&&&&&&&&&&&&&03.05000003,5 | Länsi-Australia |
| Tanamin aavikko | Tanami | &&&&&&&&&0184500.&&&&00184 500 | &&&&&&&&&&&&&&02.04000002,4 | Länsi-Australia, Pohjoisterritorio |
| Simpsonin aavikko | Simpson | &&&&&&&&&0176500.&&&&00176 500 | &&&&&&&&&&&&&&02.03000002,3 | Pohjoisterritorio, Queensland, Etelä-Australia |
| Gibsonin aavikko | Gibson | &&&&&&&&&0156000.&&&&00156 000 | &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002,0 | Länsi-Australia |
| Pieni Hiekka-aavikko | Little Sandy | &&&&&&&&&0111500.&&&&00111 500 | &&&&&&&&&&&&&&01.05000001,5 | Länsi-Australia |
| Strzeleckin aavikko | Strzelecki | &&&&&&&&&&080250.&&&&0080 250 | &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001,0 | Etelä-Australia, Queensland, Uusi Etelä-Wales |
| Sturtin kiviaavikko | Sturt Stony | &&&&&&&&&&029750.&&&&0029 750 | &&&&&&&&&&&&&&00.03000000,3 | Etelä-Australia, Queensland, Uusi Etelä-Wales |
|  | Tirari | &&&&&&&&&&015250.&&&&0015 250 | &&&&&&&&&&&&&&00.02000000,2 | Etelä-Australia |
|  | Pedirka | &&&&&&&&&&&01250.&&&&001 250 | &&&&&&&&&&&&&&00.0200000,02 | Etelä-Australia |
| Yhteensä |  | &&&&&&&&01371000.&&&&001 371 000 | &&&&&&&&&&&&&018.&&&&0018 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian aavikot Wikimedia Commonsissa
Axel Lennart Stråhle

Axel Lennart Stråhle (22. maaliskuuta 1863 Iitti – 24. elokuuta 1929 Turku) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvon.
Stråhlen vanhemmat olivat tilanomistaja Erik Johan Stråhle ja Johanna Mathilda Olsoni ja puoliso vuodesta 1892 Eva Adolfina Gustrén (k. 1935). Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1892. Mäntyharjun kunnanlääkäri Stråhle oli 1893–1894 ja kirurgisen sairaalan lääkäri 1894–1895. Tämän jälkeen Stråhle toimi Turun lääninsairaalan alilääkärinä 1895–1899 ja ylilääkärinä 1899–1929 eli 30 vuotta. Häntä pidettiin erittäin taitavana kirurgina ja nuorempien lääkäreiden opastajana. Stråhle osallistui aktiivisesti Turun kunnallispolitiikkaan, hän oli kaksi kertaa Turun kaupunginvaltuuston jäsen, samoin kuin taide-elämään, ja oli Turun lääkäriseuran johtohenkilöitä. Ylimääräisen professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1907.
Aiheesta muualla

Lennart Stråhlen muotokuva - heinäkuu 2013 (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 5.5.2014)