stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matthijs van Boxsel
Teokset

De Encyclopedie van de Domheid, Deel I: Inleiding (1986) (omakustanne)
De Encyclopedie van de Domheid, Deel II: Robert Müsil Over de domheid (1986) (omakustanne)
De Encyclopedie van de Domheid, Deel III: Gustave Flaubert en de methodische domheid (1988) (omakustanne)
Sexbol  (1996)
De Encyclopedie van de Domheid, Deel I (1999)
De Encyclopedie van de Domheid, Deel II: Morosofie, Dwaze wijzen en wijze dwazen in Nederland en Vlaanderen (2001)
De Encyclopedie van de Domheid, Deel III: Deskundologie of domheid als levenskunst (2006)
Matku (tanssi)

Matku on Intialainen mustalaistanssi Rajasthansta. Sitä tanssivat Rajasthanin autiomaassa asuvan alimpiin kasteihin kuuluvan Kalbeliya-heimon naiset. Se on naisten omaksi ilokseen tanssima viihdyketanssi jossa liikutellaan yläruumista virtaavin liikkein käsien tehdessä rytmisiä liikkeitä musiikin tahtiin. Tanssiin ei kuulu lauluja vaan sitä tanssitaan instrumentaalimusiikkiin noin neljän-viiden miehen orkesterin säestäessä. Orkesteriin kuuluu ruokopilli Pungi, sekä suuri kehärumpu Chang, jota voi soittaa jopa kaksi muusikkoa erilaisilla rumpukepeillä. Lisäksi tyypillisesti orkesterissa on sormisymbaaleja sekä joitakin muita soittimia mm. tamburiini tai intialainen dholak-rumpu. Tanssissa pyöritään tyypillisesti paikallaan vastapäivään. Monien tanssin liikkeiden sanotaan kuvastavan Kalbeliya heimon läheistä suhdetta kobriin heimon saadessa elantonsa tanssin ja musiikin lisäksi myös käärmeenlumoojina.
M/S Moby Dada

| M/S Moby Dada |
| --- | --- |
 M/S Moby Dada Nizzassa vuonna 2017.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Lippuvaltio:   Italia
Kotipaikka:  Napoli
IMO-numero:  7911533
Aiemmat nimet:  M/S Finlandia (1981–1990) M/S Queen of Scandinavia (1990–2010) M/S Princess Maria (2010–2016)
Omistaja:  Moby Lines
Aiemmat omistajat:  Effoa (1981–1988) Suomen Yritysrahoitus (1988–1990) DFDS Seaways (1990–2010) St. Peter Line (2010–2016)
Rakennustelakka:  Oy Wärtsilä Ab, Pernon telakka ja Turun telakka, Suomi
Rakennusnumero:  1251
Kölinlasku:  18. helmikuuta 1980
Vesillelasku:  25. heinäkuuta 1980
Luovutettu:  30. maaliskuuta 1981
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  10
Pituus:  166,1 m
Leveys:  28,46 m
Syväys:  6,7 m
Bruttovetoisuus (GT):  33 575
Koneisto:  4 × Wärtsilä-Pielstick 12 PC -dieselmoottoria
Koneteho:  22 948 kW
Jääluokitus:  1A Super
Nopeus:  22 kn
Hyttipaikkoja:  1 650 henkilölle
Matkustajia:  1 676
Autokapasiteetti:  450 henkilöautoa tai 70 rekkaa
Sisaralukset:  M/S Stena Saga
M/S Moby Dada (aikaisemmin M/S Princess Maria & M/S Queen of Scandinavia, alun perin M/S Finlandia) on italialaisen Moby Lines -varustamon omistama matkustaja-autolautta. Alus on rakennettu Wärtsilän Turun telakalla Effoa – Suomen Höyrylaiva Oy:lle vuonna 1981. Princess Maria aloitti liikennöinnin reitillä Pietari–Helsinki 21. huhtikuuta 2010.
M/S Finlandia oli M/S Silvia Reginan (nykyisin M/S Stena Saga) ohella 1980-luvun suurimpia autolauttoja. Ne kuuluivat kevääseen 1990 asti Silja Line -varustamolle. Silja luopui aluksesta vuonna 1990 otettuaan vastaan uuden M/S Silja Serenaden ja vuotta myöhemmin M/S Silja Symphonyn, jotka jatkoivat maailman suurimman autolautan tittelin perijöinä.
M/S Princess Maria purjehti Maltan lipun alla, ja sen kotisatama oli Valletta. Syyskuussa 2016 St. Peter Line ilmoitti myyvänsä M/S Princess Marian italialaiselle Moby Linesille.
Kansikuvaus

Kansi 11: komentosilta.
Kansi 10: kokoustilat, aurinkokansi.
Kansi 9: Commodore lounge, kokoustilat.
Kansi 8: XXXX Bar, Sikaribaari, auditorio.
Kansi 7: kasino, Explorer’s restaurant- ravintola, tax-free-myymälä, Navigators bar, Columbus Night Club, karaokebaari.
Kansi 6: hyttejä.
Kansi 5: hyttejä.
Kansi 4: hyttejä, Bake & Coffee, Kidz’ club.
Kansi 3B: autokansi (nostettava henkilöautokansi).
Kansi 3A: autokansi.
Kansi 2: kuntosali, sauna- ja uima-allasosasto, hyttejä, konehuoneiden ylätasot, konevalvomo.
Kansi 1: pää- ja apukonehuoneet, kattilahuone ja muita teknisiä tiloja.
Käyttöhistoria > 1981–1990: M/S Finlandia

Suomen Höyrylaiva Oy – Finska Ångfartygs Ab eli Effoa tilasi Finlandian Wärtsilän Turun telakoilta. Sen runko rakennettiin Pernon telakalla ja vesillelaskun jälkeen loppuvarustelu tehtiin Turun telakalla. Alukselle harkittiin uusionimeä Skandia, mutta silloisen pääministeri Mauno Koiviston puoliso Tellervo Koivisto kastoi aluksen Finlandiaksi. 13. huhtikuuta 1981 alus aloitti liikenteen Silja Linen Helsinki–Tukholma-reitillä.
Finlandia otettiin pois liikenteestä 10. tammikuuta 1982, sillä alus vietiin Pernon telakalle. Finlandian sekä sen sisaraluksen, Silvia Reginan keulat olivat huonosti suunniteltuja, ja ne jouduttiin rakentamaan uudelleen merenkäyntiominaisuuksien parantamiseksi. Keulan oli alkuperäiseen muotoonsa rakennettuna ajateltu tuovan lisää autopaikkoja. Uudelleenrakennuksessa autopaikkatilaa hävisi noin 50 neliömetriä, ja samalla aluksen taverna, grilli ja disko uusittiin. Tämä operaatio maksoi Silja Linelle noin viisi miljoonaa Suomen markkaa (alusta kohden).
Vuonna 1988 Finlandia myytiin Suomen Yritysrahoitukselle, jotta Effoa voisi rahoittaa uudisrakennettaan, ja liisattiin Silja Linen liikenteeseen puoleksitoista vuodeksi eli vuoteen 1990 asti, kunnes Effoa – Suomen Höyrylaiva Oy tai myöhemmin Effjohn Oy sai uuden Silja Serenadensa. Finlandia tosin oli myyty jo vuoden 1989 joulukuussa DFDS-varustamolle Kööpenhaminaan. 15. toukokuuta 1990 Finlandia teki viimeisen merimatkansa Helsingin ja Tukholman välillä, jonka jälkeen se suuntasi Cityvarvetille Göteborgiin.
Käyttöhistoria > 1990–2010: M/S Queen of Scandinavia

Finlandia sai uuden nimen Queen of Scandinavia, ja se liputettiin Tanskaan, kotisatamanaan Kööpenhamina. DFDS asetti aluksen liikennöimään reitille Oslo–Helsingborg–Kööpenhamina. Vuonna 2000 alusta uudistettiin Remontowan telakalla Puolan Gdańskissa, jolloin siihen lisättiin muun muassa peräsponsonit sekä niin sanottu ”ducktail”-perärakenne.
Kesällä 2001 Queen of Scandinavia siirtyi liikennöimään IJmuidenista Newcastleen, ja 27. toukokuuta 2009 se aloitti liikenteen Newcastle–Stavanger–Haugesund–Bergen-linjalla. DFDS kuitenkin lakkautti linjan 1. syyskuuta 2008 alkaen, joten myös Queen of Scandinavia jäi työttömäksi, sillä alukselle ei ollut tilaa DFDS Seawaysin laivastossa. Alusta makuutettiin Korsørissa.
Alstom vuokrasi aluksen vuoden 2009 keväällä Oskarshamnin satamaan majoitusalukseksi 75 päiväksi, kun kaupungissa sijaitsevaa ydinvoimalaa korjattiin. Myöhemmin alkukesästä alus kerrottiin myydyn suomalaiselle Nordic Sea Linelle, mutta kauppa peruuntui rahoituksen puutteeseen. Sen jälkeen alusta makuutettiin Klaipėdassa.
Joulukuussa 2009 Tanskan poliisi vuokrasi Queen of Scandinavian majoituslaivaksi Kööpenhaminan ilmastokonferenssin ajaksi.
Käyttöhistoria > 1990–2010: M/S Queen of Scandinavia > Ongelmia

26. marraskuuta 2007 Queen of Scandinavian keulaköydet irtosivat, ja keula osui Bergenin satamassa olleeseen tutkimusalukseen.
Myöhään illalla 16. huhtikuuta 2009 aluksella syttyi tulipalo Ruotsissa Oskarshamnissa, jossa se oli käytössä läheisen ydinvoimalan työntekijöiden asuntolaivana. Tulipalon seurauksena alukselta evakuoitiin noin 240 ihmistä.
Käyttöhistoria > 2010–2016: M/S Princess Maria

Vuonna 2010 aluksen hankki venäläinen varustamo St. Peter Line, ja se aloitti liikennöinnin Pietarin ja Helsingin välillä 21. huhtikuuta 2010. Aluksen uudeksi nimeksi tuli Princess Maria, keisarinna Maria Fjodorovnan mukaan. Alus purjehti Maltan lipun alla kotisatamanaan Valletta, ja vuonna 2012 se liikennöi Helsingin Länsisataman ja Pietarin Merenkulkusataman välillä. Sotšin olympialaisissa 2014 alus toimi majoituslaivana. 2016 St. Peter Linen yhdistyessä Moby Linesin kanssa laiva siirtyi liikennöimään Ranskaan.
Käyttöhistoria > 2017– : M/S Moby Dada

Alus liikennöi Ranskan Bastian ja Nizzan väliä.
Muuta

Laivalla kuvattiin elokuva Nightmare – painajainen merellä, jonka ensi-ilta oli 5. joulukuuta 2012.
M/S Princess Maria Tallinnan satamassa 4. elokuuta 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Moby Dada Wikimedia Commonsissa
Alus M/S Queen of Scandinavia -nimisenä vuonna 2006.
Alus M/S Princess Maria -nimisenä Helsingissä vuonna 2010.
Marigot

| Marigot |
| --- | --- |

Valtio:  Ranska
Merentakainen yhteisö:  Saint-Martin
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marigot on Ranskalle kuuluvan Saint-Martinin pääkaupunki. Se sijaitsee Saint-Martinin länsirannikolla.
Marigot perustettiin noin vuonna 1969 ja sai nimensä useista soista, joita alueella oli. Se kasvoi nopeasti 1700-luvulla sokeriruokon tuotannon ansiosta. Vuosina 1970 ja 1990 kaupunkia laajennettiin.
Marigot koostuu kahdeksasta kaupunginosasta, jotka ovat Agrément, Hameau Du Pont, Galisbay, Concordia, Sandy Ground, Saint James ja Bellevue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marigot Wikimedia Commonsissa
Metal Gear Solid: Digital Graphic Novel

| Metal Gear Solid: Digital Graphic Novel |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Konami Computer Entertainment Japan / Kojima Productions
Julkaisija:  Konami
Suunnittelija:  Hideo Kojima (alkuperäinen tarina) Yoji Shinkawa (alkuperäinen hahmosuunnittelu)
Taiteilija:  Ashley Wood
Pelisarja:  Metal Gear
Julkaistu:  JP 21. syyskuuta 2006NA 13. kesäkuuta 2006EU 22. syyskuuta 2006
Lajityyppi:  Digitaalinen sarjakuva
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  
Alusta:  PlayStation Portable
Jakelumuoto:  UMD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Metal Gear Solid: Digital Graphic Novel on vuonna 2006 julkaistu digitaalinen sarjakuva, joka perustuu Ashley Woodin kuvittamiin MGS-sarjakuviin.
Digitaalinen sarjakuva

Sarjakuvaa muokattiin PSP:lle siirryttäessä siten, että se sisälsi uusina ominaisuuksina äänitehosteita, animaatioita ja musiikkia. Sarjakuva kertoo kokonaan alkuperäisen Metal Gear Solidin tarinan pienin muokkauksin. Sarjakuvasta puuttuu ääninäyttely, mutta sarjan seuraavasta osasta, Metal Gear Solid 2: Digital Graphic Novelista, sen pitäisi löytyä.
Sarjakuva sisältää myös jonkin verran pelattavaa sisältöä. Pelaaja voi skannata sarjakuvaa löytääkseen erilaista tietoa, jotka tallentuvat muistikortille. Näistä tiedoista muodostuu lopulta suuri verkosto.
Maryke Hendrikse

| Maryke Hendrikse> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt:  Nassau
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Maryke Hendrickse
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Marigold (Moville Mysteries) Susan Test (Johnny Test)
Palkinnot
 Elan Award (2008) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Maryke Hendrikse (s. Nassau, Bahama) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka palkittiin Elan d'or -palkinnolla roolistaan Susan Testinä animaatiosarjassa Johnny Test.
Elämäkerta

Hendrikse syntyi Bahamalla, josta hän muutti perheineen Kanadaan ollessaan kaksi ja puoli vuotta vanha. Hendrikse kasvoi 15 minuutin päässä Torontosta, jossa hän myös alkoi harrastaa neljävuotiaana balettia. Päästessään Toronton balettikouluun opettajat kertoivat ettei hänestä tulisi balettitanssijaa ja suosittelivat Hendrikseä siirtymään näyttelemisen pariin. Saadessaan oman agentin hän siirtyi näyttelemään teatterin pariin teini-ikäisenä, jonka jälkeen Hendrikse on esiintynyt myös televisiomainoksissa ja televisiosarjoissa. Poikkeuksellisesti aloitettuaan näyttelemisen hän ei käynyt minkäänlaista teatterikoulua. Tästä huolimatta Hendrikse teki ensimmäisen näytelmäroolinsa vuonna 1990 vieraillessaan My Secret Identity -televisiosarjassa yhden jakson verran.
Elämäkerta > Ääninäyttelijänä

Ääninäyttelemisen pariin hän päätyi erään teatteriesityksen jälkeen, jossa Hendriksenin hahmo joutui koriin, kuten vastasyntynyt, mutta hän ei mahtunut koriin normaalista syistä. Tämän myötä näytelmän ohjaaja päätti laittaa Hendriksen näyttämön sivulla tekemään vauvan ulinaa. Hänen agenttinsa sattuivat näkemään esityksen ja vakuuttuivat asiakkaansa äänilahjoista. Pian he lähettivät Henriksen useiden animaatioiden koe-esiintymisiin, jonka myötä hän sai ensimmäisen ääniroolinsa CBS:n animaatiosarjasta Blaster's Universe vuonna 1999. Sarjassa Henrikse toimi päähahmon G.C.:n äänenä. Uransa aikana hän on tehnyt usein dubbauksia animeen ja teki ensimmäisen ei-dubbaus-menetelmällä tehdyn ääniroolin Johnny Testissä muutettuaan Vancouveriin. Hendrikse kertoi dubbaamisen olevan huomattavasti vaikeampaa kuin alkuperäisen ääniroolin tekeminen. Siitä huolimatta dubbaamisesta maksetaan vähemmän, jota hän ihmettelee.
Aiheesta muualla

Anime News Network
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
CrystalAcids
Mano Negra

Mano Negra vuonna 1990, Shibuya, Tokyo.
Mano Negra oli ranskalainen yhtye, joka toimi 1980- ja 1990-luvuilla. Yhtyeen keulahahmo oli Manu Chao. Mano Negra tuli tunnetuksi etenkin kappaleista Mala Vida ja Señor Matanza. Mano Negran tyyli oli sekoitus rockia, punkia, ranskalaista chansonia, afrikkalaista musiikkia, flamencoa, skata, salsaa ja reggaeta. Yksi yhtyeen esikuvista oli brittiläinen The Clash. 1990-luvun puolivälissä Mano Negra teki kiertueen sisällissodan repimään Kolumbiaan ja pian tämän jälkeen yhtye hajosi. Hajoamisen jälkeen Manu Chao on tehnyt menestyksekkään soolouran ja muista jäsenistä Pierre Gauthé on perustanut P18-nimisen yhtyeen.
Nimi

La Mano Negra (suom. Musta käsi) oli anarkistinen järjestö Espanjassa. Espanjan poliisi syytti suurimman osan espanjalaisista anarkisteista kuuluneen järjestöön.
Kokoonpano

Manu Chao - laulu ja kitara
Antoine Chao "Toño del Borneo" - trumpetti
Santiago Casariego - rummut
Philippe Teboul - lyömäsoittimet
Daniel Jamet - kitara
Joseph Dahan - basso
Thomas Darnal - koskettimet
Pierre Gauthé - pasuuna
Diskografia > Studioalbumit

Patchanka (1988,  Boucherie Productions/Virgin France S.A.)
Puta's Fever (1989,  Virgin France S.A.)
King of Bongo (1991,  Virgin France S.A.)
Casa Babylon (1994,  Virgin France S.A.)
Diskografia > Livealbumit

In the Hell of Patchinko (1992,  Virgin France S.A.)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Amerika Perdida (1991,  Virgin France S.A.)
Best of (1998,  Virgin France S.A.)
L'Essentiel (2004,  Virgin France S.A.)
Markku Liimatainen

Markku Liimatainen on keravalainen pitkäaikainen SDP:n kunnallispoliitikko, Keravan SDP:n, kaupunginhallituksen ja kaupunginvaltuuston pitkäaikainen puheenjohtaja sekä kunnallisneuvos.
Markku Liimatainen valittiin ensimmäisen kerran Keravan kaupunginvaltuustoon vuonna 1977 ja on siitä asti toiminut valtuuston jäsenenä sekä myös pitkäaikaisesti kaupunginhallituksen sekä erityisesti kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Liimatainen on Eero Lehden ohella Keravan pitkäaikaisin poliitikko.
Liimatainen on ollut kaikissa kunnallisvaaleissa Keravan SDP:n suurimpia ääniharavia.  Liimatainen on vaikuttanut paljon esimerkiksi Keravan kaupungin kaavoitukseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyvissä isoissa päätöksissä, kuten kaupungin keskustan kaavoitus sekä Keravan uusi kirjasto, joka on valittu valtakunnallisesti vuoden kirjastoksi.
Vuonna 2010 Markku Liimatainen sai pitkäaikaisen kunnallispoliittisen työnsä ansiosta tasavallan presidentiltä kunnallisneuvoksen arvonimen.
Markku Liimatainen on toiminut myös urheiluvaikuttajana ja on yksi keravalaisen vuonna 1971 perustetun Voimailuseura Bodonoksen perustajajäsenistä sekä sen kunniapuheenjohtaja, ja hän on toiminut myös Suomen painonnostoliiton puheenjohtajana.
Markku Lindell

| Markku Lindell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Markku Lindell
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1961 (ikä 63)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  201 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1981–1987:   Tampereen Pyrintö
Markku Lindell (s. 28. maaliskuuta 1961) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Riihimäen Pallonlyöjien kasvatti Lindell pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1981–1987. Lindellin tulokaskausi 1981–1982 oli myös hänen tilastollisesti parhaansa: Lindell pelasi runkosarjan 2,3 pisteen ja 1,2 levypallon keskiarvoilla. Viimeiset kaksi kautta Lindell kuului vain yhdessä ottelussa Pyrinnön ottelukokoonpanoon.
Urheilijanuransa jälkeen Lindell on työskennellyt muun muassa tietoliikennealan yrityksen toimitusjohtajana.
Manny Puig

| Manny Puig |
| --- | --- |
 Manny Puig
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1954 (ikä 70)  Kuuba
Ammatti:  eläinasiantuntija
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sharkman, Tarzan
Merkittävät roolit:  eläinasiantuntija sarjoissa Jackass ja Wildboyz
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Manny Puig (s. 13. helmikuuta 1954 Kuuba) on yhdysvaltalainen villieläinten kouluttaja. Hän työskennellyt haiden, karhujen ja alligaattorien kanssa. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa Jackass ja Wildboyz. Puig asuu tällä hetkellä Miamissa, ja hänen lempinimensä on "Sharkman" (suom. haimies).
Elämäntapa

Puig on kiinnostunut villieläimistä, ja hän pitää myös historia- ja luontodokumenteista. Puig kunnioittaa suuresti Amerikan alkuperäisasukkaita mm. heidän selviytymistaitojensa takia. Puig on kertonut sankarinsa olevan Tarzan.
Puigin harrastuksiin kuuluu kuntosalilla käynti ja ajanvietto ystävien kanssa. Hän pitää myös kahvista.
Nuoruus

Puig syntyi Kuubassa vuonna 1954. Pian hän kuitenkin muutti vanhempiensa kanssa Floridaan. Floridassa Puigin kiinnostus villieläimiä kohtaan heräsi. Hän kävikin usein Evergladesin rämealueella vain paistinpannu ja haulikko mukanaan saalistamassa hirviä ravinnokseen.
Jackass ja Wildboyz

Puig on toiminut eläinasiantuntijana sarjoissa Jackass ja Wildboyz. Yksi Puigin tunnetuimmista tempuista tapahtui Jackass-sarjassa. Hän sukelsi Steve-On kanssa meressä vaarallisten haiden seassa. Puig sanoo, että Steve-O oli onnekas, kun hän ei menettänyt jalkaansa potkaistuaan haita.
Puigin vaarallisin ja samalla ikimuistoisin hetki Wildboyzissa oli se, kun näykkijäkilpikonna puraisi häntä käteen. Steve-O kertoi, että se oli ensimmäinen kerta kun hän kuuli Puigin huutavan.
Projektit

Jackass: Number Two:n ja Wildboyzin viimeisen tuotantokauden jälkeen Puig  alkoi tehdä omaa elokuvaa nimeltä "Ultimate Predator". Elokuvassa Puig on tekemisissä erilaisten villieläinten kuten haiden kanssa. Jackass:sta tutut Johnny Knoxville, Steve-O, Chris Pontius ja Jeff Tremaine olivat myös mukana.
Puig esiintyy vuonna 2008 esitettävässä sarjassa "The American Outdoorsman presents Predator Hunt", jossa kalastetaan haikaloja Meksikonlahdesta.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva |
| --- | --- |
2002: Jackass: The Movie
2006: Jackass: Number Two
2006: TV: The Movie
2006: Ultimate Predator
2010: Jackass 3D
Aiheesta muualla

Manny Puigin kotisivut
Puig Internet Movie Databasessa
Puigin MySpace
Marigold (Nirvana)

| ”Marigold” Nirvana |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Julkaistu: 1993
 Tyylilaji: grunge
 Kesto: 02.33
 Levy-yhtiö: Geffen
”Marigold” on yhdysvaltalaisen grungeyhtye Nirvanan kappale, joka ilmestyi B-puolena yhtyeen singlellä Heart-Shaped Box. Single julkaistiin vuonna 1993. Kappaleen tekijä on Nirvanan rumpali Dave Grohl.
Kappaleen nimi viittaa indie rock -yhtye Marigoldiin.
Historia

Kappale on vuodelta 1990. Akustinen versio siitä julkaistiin Dave Grohlin artistinimellä Late! vain kasetilla julkaisemalla äänitteellä Pocketwatch, nimellä ”Color Pictures of a Marigold”. Uusi versio kappaleesta äänitettiin helmikuussa 1993 Minnesotassa. Grohl lauloi ja soitti itse kaikki instrumentit. Heart-Shaped Box -singlen versio Marigoldista julkaistiin vuonna 2004 Nirvanan With the Lights Out -box setillä. Dave Grohlin Foo Fighters -yhtye soitti kappaleen akustisella kiertueellaan Berkeleyssä 14. heinäkuuta 2006. Kappale on nykyään Foo Fightersin kiertueen settilistalla.
Nirvana
| --- | --- |
Studioalbumit:   Bleach  Nevermind  In Utero 
Livealbumit:   MTV Unplugged in New York  From the Muddy Banks of the Wishkah 
Kokoelmat:  Nevermind It's an Interview | Incesticide | Nirvana | Sliver: The Best of the Box
EP:t:  Blew | Hormoaning
Singlet:  "Love Buzz" | "Sliver" | "Molly's Lips" | "Here She Comes Now" | "Smells Like Teen Spirit" | "Come as You Are" | "Lithium" | "On a Plain" | "In Bloom" | "Oh, The Guilt" | "Heart-Shaped Box" | "All Apologies" | "Rape Me" | "Pennyroyal Tea" | "About a Girl (Unplugged)" | "The Man Who Sold the World (Unplugged)" | "Where Did You Sleep Last Night" | "Lake of Fire (Unplugged)" | "Aneurysm (live)" | "Drain You (live)" | "You Know You’re Right"
Video- ja box set -julkaisut:  Live! Tonight! Sold Out!! | Singles | With the Lights Out | Classic Albums - Nirvana - Nevermind
Muuta:  Nirvanan diskografia | Grunge | X-sukupolvi | Courtney Love | Frances Bean Cobain | Kurt & Courtney | Last Days | Outcesticide | Fecal Matter | Foo Fighters | Sweet 75
Miika Ekström

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. joulukuuta 1984 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Vaasa, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
1995–2003: VPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004 | Kiisto | 16 | (5) |
| 2005–2008 | VPS | 67 | (9) |
| 2009–2010 | Kiisto | 40 | (8) |
| 2011–2012 | FC KoMu | 36 | (10) |
| Yhteensä | Yhteensä | 159 | (32) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Miika Ekström (s. 2. joulukuuta 1984 Vaasa) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Ekströmin kasvattajaseura on Vaasan Palloseura, jonka edustusjoukkuetta hän edusti neljä kautta vuosina 2005–2008. Liigaotteluita Ekström on pelannut 46 kappaletta, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Ekström siirtyi kaudeksi 2009 Ykköseen nousseen FC Kiistoon, jota hän aikaisemmin edusti kaudella 2004. Hän on viimeksi edustanut Kolmosessa pelannutta mustasaarelaista FC KoMua.
Aiheesta muualla

Miika Ekström Veikkausliigan sivuilla
Matti Kuusio

| Matti Kuusio> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 27.9.1975–23.3.1979, 26.3.1983–20.3.1987  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1927 Rauma
Kuollut: 10. heinäkuuta 1989 (61 vuotta) Rauma
Ammatti:  viilaaja, toimitsija
Matti Kuusio (5. elokuuta 1927 Rauma – 10. heinäkuuta 1989 Rauma) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1975–1979 ja 1983–1987.
Elämä

Keskikoulun käytyään Kuusio työskenteli viilaajana Rauman telakalla vuosina 1945–1975. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1975 vaaleissa Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Pudottuaan vuoden 1979 vaaleissa Kuusio työskenteli Metallityöväen liiton toimitsijana Raumalla ja Porissa, kunnes palasi eduskuntaan vuonna 1983.
Kuusio oli Rauman kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1964 kuolemaansa saakka sekä Rauman kaupunginhallituksen jäsen vuosina 1971–1975 ja 1987–1989. Lisäksi hän oli muun muassa Metallityöväen liiton liittovaltuuston puheenjohtaja vuosina 1971–1979. Kuusio valittiin presidentin valitsijamieheksi vuosina 1978 ja 1982, mutta vuonna 1978 hän ei sairastumisen vuoksi voinut osallistua varsinaiseen presidentinvaaliin.
Nuoruudessaan Kuusio harrasti painia Rauman Työväen Urheilijoissa ja toimi myöhemmin kansainvälisenä painituomarina. Hän oli TUL:n liittoneuvoston jäsen vuodesta 1970 lähtien. Kuusio kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 61-vuotiaana heinäkuussa 1989.
Yksityiselämä

Kuusion vanhemmat olivat viilaaja Yrjö Edvard Kuusio (s. 1902) ja Anna Aleksandra Lehtonen (s. 1905). Kuusion puoliso oli Katri Kolkka (s. 1926), jonka kanssa hän avioitui 1950.
Mardž Dabiqin taistelu

Mardž Dabiqin taistelu oli Egyptin burdži-mamelukkien Qansuh al-Ghaurin ja Osmanien valtakunnan Selim I:n joukkojen välillä käyty taistelu Dabiqissa nykyisessä Syyriassa 24. elokuuta 1516. Taistelu päättyi pienemmän ja vanhanaikaisemman mamelukkiarmeijan tappioon ja heidän pääarmeijansa tuhoon. Al-Ghauri sai surmansa taistelun aikana. Osmanit etenivät pian edelleen Egyptiin, jossa viimeinen mamelukkisulttaani hirtettiin huhtikuussa 1517.