stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jólasveinar
Luettelo Joulupojista

Viimeisten kolmentoista yön aikana ennen joulua Joulupoikien sanotaan saapuvan kylään yksi kerrallaan. Jokainen jää kahdeksi viikoksi. Alla olevassa luettelossa listataan kaikki "viralliset" kolmetoista Joulupoikaa saapumis- ja poistumisjärjestyksessä. Nimet esiintyvät Jóhannes úr Kötlumin vuonna 1932 kirjoittamassa Jólasveinarnir -runossa. Suomennokset ovat epävirallisia.
| Nimi islanniksi | Ääntäminen | Suomennos | Kuvaus | Saapuu | Lähtee |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Stekkjastaur | ['stεhcaˌstœyr̥] | Aidantolppakamu | Ahdistelee lampaita ja varastelee niiltä maitoa; tätä harrastusta hankaloittavat hänen jäykät puujalkansa. | 12. joulukuuta | 25. joulukuuta |
| Giljagaur | ['cɪljaˌkœyr̥] | Rotkojätkä | Piileskelee raviineissa odottaen tilaisuutta hiipiä navettaan varastamaan lehmänmaitoa. Pitää erityisesti maitovaahdosta. | 13. joulukuuta | 26. joulukuuta |
| Stúfur | ['stuːvʏr̥] | Pätkä | Poikkeavan lyhyt. Varastelee kattiloita ja pannuja syödäkseen niihin jääneitä ruoantähteitä. | 14. joulukuuta | 27. joulukuuta |
| Þvörusleikir | ['θvœːrʏˌslεiˑcɪr̥] | Kauhannuolija | Varastelee puukauhoja ja nuoleskelee niitä. Erittäin laiha aliravitsemuksen takia. | 15. joulukuuta | 28. joulukuuta |
| Pottaskefill | ['pʰɔhtaˌscεːvɪtl̥] | Padanraapija | Varastelee keittiöistä pesemättömiä patoja ja kattiloita ja raapii niihin jääneitä ruuantähteitä. | 16. joulukuuta | 29. joulukuuta |
| Askasleikir | ['askaˌslεiˑcɪr̥] | Kiponnuolija | Piileskelee sänkyjen alla ja odottaa, kunnes joku laskee lattialle kipponsa, jonka tämä sitten varastaa. | 17. joulukuuta | 30. joulukuuta |
| Hurðaskellir | ['hʏrðaˌscεtlɪr̥] | Ovenpaiskoja | Harrastaa ovien paiskomista, varsinkin yöllä, tarkoituksenaan häiritä muiden unta. | 18. joulukuuta | 31. joulukuuta |
| Skyrgámur | ['scɪ:rˌkauˑmʏr̥] | Rahkanhamuaja | Himoitsee rahkaa muistuttavaa islantilaista skyriä. Jos skyr on säilytettynä suljetussa puutynnyrissä, Skyrgámur yksinkertaisesti hajottaa kannen nyrkillään. | 19. joulukuuta | 1. tammikuuta |
| Bjúgnakrækir | ['pjuknaˌkʰraiˑcɪr̥] | Makkaranpihistäjä | Liikkuu katonrajassa orrella ja nappaa savustetut makkarat sitä kautta. | 20. joulukuuta | 2. tammikuuta |
| Gluggagægir | ['klʏkːaˌcaiˑjɪr̥] | Tirkistelijä | Kurkkii ikkunoista tavoitteenaan löytää leluja, joita varastaa. Nykyaikainen Tirkistelijä saattaa kurkkia myös saadakseen tietää, ovatko lapset kiltisti. | 21. joulukuuta | 3. tammikuuta |
| Gáttaþefur | ['kauhtaˌθεˑvʏr̥] | Nuuhkija | Hänellä on valtava nenä, jolla hän etsii itselleen laufabrauðia ja muita herkkuja. | 22. joulukuuta | 4. tammikuuta |
| Ketkrókur | ['cʰε:tʰˌkʰrouˑkʏr̥] | Lihakoukku | Pujottaa savupiipusta koukun, jolla nappaa mukaansa orrella savustumassa olevaa lihaa. Ketkrókurin tulo ajoittuu sopivasti Pyhän Þorlákurin päivään, jolloin savustettu lammas on perinteisesti valmistettu. | 23. joulukuuta | 5. tammikuuta |
| Kertasníkir | [cʰεr̥taˌsniˑcɪr̥] | Kynttilänruinaaja | Seuraa lapsia tavoitteenaan varastaa heiltä kynttilöitä (jotka ennen vanhaa tehtiin talista ja olivat siten syötäviä). | 24. joulukuuta | 6. tammikuuta |
Joulupukiksi pukeutuneet Joulupojat Akureyrissa
Newtonin metroasema

Newton on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Singaporen keskustassa. Se avattiin North South Linen asemana 12. joulukuuta 1987. Vaihtoyhteys Downtown Linelle avautui 27. joulukuuta 2015.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna |  | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – pe | la |  | su & pyhäpäivät |  | joka päivä |  |  |
North South Line
| NS1 Jurong East | 5:59 | 6:13 |  | 6:20 |  | 0:03 |  |  |
| NS7 Kranji | – | – |  | – |  | 0:20 |  |  |
| NS28 Marina South Pier | 5:46 | 5:46 |  | 6:11 |  | 23:45 |  |  |
| NS27 Marina Bay | – | – |  | – |  | 23:48 |  |  |
Downtown Line
| DT1 Bukit Panjang | 5:55 | 5:55 |  | 6:16 |  | 0:27 |  |  |
| DT35 Expo | 5:51 | 5:51 |  | 6:11 |  | 23:56 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Newtonin metroasema Wikimedia Commonsissa
Newtonin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Novena | North South Line | Seuraava asema: Orchard |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Stevens | Downtown Line | Seuraava asema: Little India |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Newton MRT Station
Käännös suomeksi
Le Mansin 24 tunnin ajo 2022

|  Le Mansin 24 tunnin ajo 2022 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 6 osakilpailusta kaudella FIA World Endurance Championship -kausi 2022. 

Ajankohta:  11.–12. kesäkuuta 2021
Sijainti:  Circuit de la Sarthe
Kilpailun kesto:  24 tuntia
Kilpailun voittanut Nro 8 Toyota GR010 Hybrid.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2022 oli Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin Circuit de la Sarthen radalla kesäkuussa 2022. Kilpailu oli järjestyksessä 90. Le Mansin 24 tunnin ajo.
Kilpailu kuului FIA World Endurance Championship -sarjaan.
Kilpailun voittivat Toyota GR010 Hybrid autolla numero 8 ajaneet Sébastien Buemi, Ryo Hirakawa ja Brendon Hartley. Voitto oli viides peräkkäinen Le Mansin 24 tunnin ajoissa Toyota Gazoo Racing -tallille.
Aiheesta muualla

Le Mans 2022 24 Hours of Le Mans (englanniksi)
Le Mansin 24 tunnin ajo
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1937
1938
1939
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2022 24 Hours of Le Mans
Käännös suomeksi
Grrr! (The Rolling Stonesin albumi)

| Grrr! The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1963–2012
 Julkaistu: 12. marraskuuta 2012
 Formaatti: 2CD, 3CD
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: ABKCO, Interscope
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 29.
The Rolling Stonesin muut kokoelmalevyt
| Rolled Gold+ 2007 | Grrr! 2012 | The Rolling Stones in Mono 2016 |
Grrr! (tyyliteltynä GRRR!) on brittiläisen rockyhtyeen The Rolling Stonesin vuonna 2012 ilmestynyt kokoelma-albumi. Yhtye juhlisti sillä 50-vuotista taivaltaan. Levystä on saatavilla 40, 60 tai 80 kappaleen versiot.
40 kappaleen versio

40 kappaleen versiossa on 40 The Rolling Stonesin jäsenten valitsemaa kappaletta, joita he pitävät omina suosikkeinaan tai yhtyeen parhaina. 40 kappaleen versiossa, kappaleet on jaoteltu sillä tavalla, että ensimmäisellä levyllä on 20 kappaletta, vuosilta 1962–1969 ja toisella albumilla kappaleita vuosilta 1971–2012. Kakkoslevyllä on kaksi täysin uutta kappaletta ”Doom and Gloom” ja ”One More Shot”, jotka julkaistiin lokakuussa 2012.
Kappaleet > 2CD-painos

| --- | --- |
 CD 1 Come On  Not Fade Away  It’s All Over Now  Little Red Rooster  The Last Time  (I Can’t Get No) Satisfaction  Get Off of My Cloud  As Tears Go By  19th Nervous Breakdown  Have You Seen Your Mother Baby, Standing in the Shadow  Paint It, Black  Let’s Spend the Night Together  Ruby Tuesday  Jumpin’ Jack Flash  Street Fighting Man  Sympathy for the Devil  Honky Tonk Women  You Can’t Always Get What You Want  Gimme Shelter  Wild Horses :  CD 2 Brown Sugar  Tumbling Dice  It’s Only Rock ’n’ Roll (But I Like It)  Angie  Fool to Cry  Beast of Burden  Miss You  Respectable  Emotional Rescue  Start Me Up  Waiting on a Friend  Happy  Undercover of the Night  Harlem Shuffle  Mixed Emotions  Love Is Strong  Anybody Seen My Baby?  Don’t Stop  Doom and Gloom  One More Shot
Kokoonpano

Mick Jagger (kaikki kappaleet) – laulu, huuliharppu, kitara, kosketinsoitin, lyömäsoittimet
Keith Richards (kaikki kappaleet) – kitarat, laulu (kappaleet "Happy", "You Got the Silver" ja "Salt of the Earth (ensimmäinen säkeistö)), kosketinsoitin, bassokitara, lyömäsoittimet
Charlie Watts (kaikki kappaleet) – rummut, lyömäsoittimet
Brian Jones (1962–69) – kitara, huuliharppu, kosketinsoitin, lyömäsoittimet, taustalaulu, banjo, sitar, mandoliini, bassokitara, nokkahuilu, dulcimer, saksofoni, klarinetti, marimba, xylofoni, kellopeli, harppu, tambura, tabla, kazoo, autoharp, vibrafoni
Bill Wyman (1962–92) – bassokitara, kosketinsoitin, taustalaulu, lyömäsoittimet
Mick Taylor (1969–74) – kitara, taustalaulu
Ronnie Wood (1975–present) – kitara, taustalaulu
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

GRRR! discogs.com -sivustolla
The Rolling Stones
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Rolling Stones  The Rolling Stones No. 2  Out of Our Heads  Aftermath  Between the Buttons  Their Satanic Majesties Request  Beggars Banquet  Let It Bleed  Sticky Fingers  Exile on Main St.  Goats Head Soup  It’s Only Rock ’n’ Roll  Black and Blue  Some Girls  Emotional Rescue  Tattoo You  Undercover  Dirty Work  Steel Wheels  Voodoo Lounge  Bridges to Babylon  A Bigger Bang  Blue & Lonesome  Hackney Diamonds 
Vain Yhdysvalloissa julkaistut studioalbumit::   12 X 5  The Rolling Stones, Now!  December’s Children (And Everybody’s) 
Livealbumit::   Got Live If You Want It!  Get Yer Ya-Ya’s Out!  Love You Live  ”Still Life” (American Concert 1981)  Flashpoint  Stripped  The Rolling Stones Rock and Roll Circus  No Security  Live Licks  Shine a Light 
Kokoelmia::   Big Hits (High Tide and Green Grass)  Flowers  Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)  Stone Age  Gimme Shelter  Hot Rocks 1964–1971  Rock ’n’ Rolling Stones  More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)  No Stone Unturned  Made in the Shade  Metamorphosis  Jump Back: The Best of The Rolling Stones 1971–1993  Forty Licks
Lumityttö

Viktor Vasnetsov: Lumityttö, 1899.
Lumityttö (ven. Снегурочка, Snegurotška) on venäläisten kansansatujen hahmo. Eräässä tarinassa hän on Kevään ja Pakkasen tytär, joka kaipaa ihmisten seuraa. Hän pitää Lel-nimisestä paimenesta, mutta on kykenemätön tuntemaan rakkautta. Lumitytön äiti säälii häntä ja antaa hänelle tämän kyvyn, mutta heti kun Lumityttö rakastuu, hänen sydämensä lämpenee ja hän sulaa. Tämän tarinan kirjoitti näytelmäksi Aleksandr Ostrovski, josta Nikolai Rimski-Korsakov myöhemmin sovitti oopperan Lumityttö.
Toisen kertomuksen mukaan vanha pariskunta tekee lumesta tytön, joka muuttuu eläväksi. Ryhmä tyttöjä kutsuu hänet metsään kävelylle, jonka jälkeen he tekevät pienen nuotion ja hyppivät vuorotellen sen yli. Kun Lumitytön vuoro tulee, hän haihtuu jo puolivälissä hyppyä pieneksi pilveksi.
Nykyään Lumityttö tunnetaan Pakkasukon, joulupukin venäläisen serkun lapsenlapsena ja avustajana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Snegurochka (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Joulu |
| --- | --- |
 Pikkujoulu  Adventti  Lucian päivä  Jouluaatto  Tapaninpäivä  Viattomien lasten päivä  Uudenvuodenpäivä  Nuutinpäivä  Kynttilänpäivä 
Kristillinen joulu:  Itämaan tietäjät Kuninkaiden kumarrus  Paimenten kumarrus  Adventti  Gabriel  Jouluevankeliumi  Betlehem  Loppiainen  Herodes  Jeesus  Joosef  Maria  Betlehemin lastenmurha Pako Egyptiin  Jeesuksen syntymä  Jouluseimi  Betlehemin tähti 
Kansanperinne:  Joulumuori  Joulupukki  Korvatunturi  Lucia  Lumityttö  Pyhä Nikolaos  Pakkasukko  Tiernapojat  Tonttu 
Perinteet:  Adventtikynttilät  Adventtitähti Herrnhutin tähti  Jouluaamun jumalanpalvelus  Jouluelokuva  Jouluevankeliumi  Jouluhartaus  Jouluikkuna  Joulukalenteri  Joulukirkko  Joulukonsertit  Joulukoriste  Joulukortti  Joulukuusi  Joulukynttelikkö  Joululahja  Joululehti  Joululyhde  Joulumarkkinat  Joulumusiikki  Joulunäytelmä  Joulupaita  Joulupostimerkki  Joulupyramidi  Joulupöytä  Joulurauha  Joulurukous  Jouluseimi  Jouluseppele  Joulusukka  Joulutähti  Jouluvalot  Jouluvalvojaiset  Jouluyön messu  Mantelilahja  Nuuttipukki  Olkipukki  Tapanin tanssit  Tuomaanristi  Usko, toivo ja rakkaus 
Ruoka ja juoma:  Glögi  Hedelmäkakku  Kahvikakku  Lipeäkala  Joulukinkku  Jouluolut  Jouluruoka  Joulutorttu  Jouluvanukas  Julmust  Kaakaojuoma  Munatoti  Pavlova  Piparkakku  Riisipuuro  Smörgåsbord 
Musiikki:  Joululaulu Luettelo joululauluista  Laula kanssamme  Kauneimmat joululaulut  Maa on niin kaunis  Laulukirjat Piae Cantiones  Suuri joululaulukirja 
Eri maissa:  Alankomaat  Brasilia  Britannia  Islanti  Italia  Norja  Japani  Kanada  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Suomi  Sveitsi  Tanska  Ukraina  Yhdysvallat
Someron Joulu

Someron Joulun 2015 kansi.
Someron Joulu on Somero-Seuran ja Somerniemi-seuran julkaisema, Somerolla kerran vuodessa ilmestyvä, Somerolle ja Somerniemelle leviävä kotiseutuaiheinen joululehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1964, minkä jälkeen lehti on vuoteen 2015 mennessä ilmestynyt joka vuosi lukuun ottamatta vuosia 1964, 1966 ja 1968. Vuonna 2015 ilmestyi lehden viideskymmenes numero.
Avustajia

Lehden toimituskuntaan ja avustajiin eri aikoina kuuluneita henkilöitä ovat olleet muiden muassa opettaja ja somerolaisen kotiseututyön vaikuttaja, filosofian tohtori Tapio Horila, graafikko Heikki Paakkanen, opettaja ja tietokirjailija, filosofian tohtori Leeni Tiirakari, kotiseuduntutkija ja valokuvaaja Manu Kärki, toimittaja ja pakinoitsija Urpo Ahola, opettaja ja lasten- ja nuortenkirjailija Ester Ahokainen, historiantutkija, filosofian tohtori Timo Alanen sekä kirjailijat Kaari Utrio ja Kai Linnilä. Kaikkiaan kirjoittajia nimellä tai nimimerkillä on ollut yhteensä 550.
Ahkerimmat kirjoittajat ja toimittajat

Kymmenen tuotteliainta kirjoittajaa lehdessä vuoteen 2015 mennessä olivat: Tapio Horila (55 artikkelia),  Kaarina Pollari (38 artikkelia), Ester Ahokainen (40 artikkelia), Liisa de Gorog (29 artikkelia), Tuula Kämi (26 artikkelia), Pekka Salminen (22 artikkelia), Timo Alanen (18 artikkelia), Kaari Utrio (18 artikkelia), Kyllikki Kujanpää (17 artikkelia) ja Manu Kärki (17 artikkelia). Lehden toimikunnassa ovat pisimpään olleet mukana Pekka Salminen (27 vuotena), Kyllikki Kujanpää (24 vuotena), Aila Talonen (20 vuotena) ja Tapio Horila (18 vuotena).
Aiheesta muualla

Someron Joulu Somero-seura. Viitattu 25.12.2015.
Someron Joulu 1964 - 2015 Someron kulttuuri. Viitattu 26.11.2017.
Vladimir Monomah

Vladimir Monomah sanelee testamenttiaan 1125. Boris Tšorikovin maalauksesta tehty litografia
Vladimir Monomah (tai Vladimir II) (ven. Владимир Мономах ) (1053 – 19. toukokuuta 1125) oli Kiovan Rusin suuriruhtinas vuosina 1113–1125.
Taustaa

Vladimir oli isänsä Vsevolodin eläessä Smolenskin ja Tšernigovin ruhtinas ja pysyi Svjatopolk Isjaslavitšin tultua suuriruhtinaaksi tälle alamaisena ja uskollisena. Hänet valittiin Kiovan suurruhtinaaksi vasta Svjatopolk II:n kuoltua vuonna 1113.
Kiovan suurruhtinas

Vladimirin hallintokausi oli Kiovan Rusin kukoistusaikaa. Hänen poikansa taistelivat menestyksellä virolaisia, bulgaareja ja polovtseja vastaan, ja uppiniskaiset alaruhtinaat pakotettiin tottelevaisuuteen. Suzdaliin hän perusti Vladimirin kaupungin. Russkaja pravdaan tehtiin muutoksia ja lisäyksiä, kirkkoja ja luostareita perustettiin ja apotti Sylvester kokoonpani Nestorin nimellä tunnetun kronikan. Vladimir kirjoitti itsekin "Neuvoja lapsilleni", jossa hän kehottaa heitä lempeyteen ja kunnollisuuteen.
Vladimirin valtakausi päättyi vuoteen 1125, jolloin hän kuoli.
Perhesuhteet

Vladimir oli Vsevolod I:n ja Bysantin Anastasian (k. 1067) poika (avioituivat 1046). Anastasian isäksi väitetään keisari Konstantinos IX Monomakhosta, mutta luotettava lähde puuttuu.
Isä: Vsevolod I
Äiti: Anastasia, Bysantin prinsessa
Äidin isä: Konstantinos IX Monomakhos
Puolisot ja lapset:
Gytha of Wessex, Englannin kuninkaan Harold Godwininpojan tytär. Lapset:
Mstislav I Suuri, Kiovan suuriruhtinas
Isjaslav Vladimirovitš, Kurskin ruhtinas (n. 1077 – 6. syyskuuta 1096).
Svjatoslav Vladimirovitš, Smolenskin ja Perejaslavin ruhtinas (n. 1080 – 16. maaliskuuta 1114).
Jaropolk II, Kiovan suuriruhtinas (1082 – 18. helmikuuta 1139).
Vjatšeslav I, Kiovan suuriruhtinas (1083 – 2. helmikuuta 1154).
Marina Vladimirovna (k. 1146). Puoliso Leon Diogenes.
N.N.
Roman, Volhynian ruhtinas (k. 6. tammikuuta 1119).
Eufemia (k. 4. kesäkuuta 1139). Puoliso Unkarin kuningas Kálmán.
Eupraxia (k. 1109).
Agafia. Puoliso: Vsevolod Davidovitš, Gorodnon ruhtinas (k. 1113).
Juri Dolgoruki (k. 15. huhtikuuta 1157 ).
Andrei, Volhynian ruhtinas (11. kesäkuuta 1102 – 1141).
Muuta

Vladimir Monomahin kerrotaan olleen juomari, joka suositteli runsaan päivällisen jälkeen kunnon siestaa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Svjatopolk II | Kiovan ruhtinas 1113–1125 | Seuraaja: Mstislav I Suuri |
Aiheesta muualla

Volodymyr Monomakh  Encyclopedia of Ukraine, vol. 5 (1993).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Venäjä  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Internet Encyclopedia of Ukraine  IdRef
Joulupata

Joulupata ja Pelastusarmeijan kuoro Lausannessa Sveitsissä.
Joulupata Ruotsissa.
Joulupata on Pelastusarmeijan joka joulu jo yli sadan vuoden ajan järjestämä keräys vähävaraisten hyväksi. Pelastusarmeijan henkilöstö ja vapaaehtoiset päivystävät patojen kanssa vilkkailla paikoilla ottaen vastaan raha- ja tavaralahjoituksia.
Vuonna 1998 Joulupata-keräys alkoi toimia myös internetissä. Joulupadat tulevat katukuvaan yleensä joulukuun puolivälissä. Keräyksestä saadut varat käytetään sosiaaliseen toimintaan ja taloudellisessa ahdingossa elävien ihmisten auttamiseksi. Pelastusarmeija järjestää joka vuosi joulujuhlia, joihin ihmisiä kutsutaan.
Historia

Pelastusarmeijan joulupata sai alkunsa San Franciscossa vuonna 1891, kun kapteeni Joseph McFee halusi auttaa vaikeuksissa olevia erityisesti joulun aikaan. Hän muisti nähneensä Liverpoolissa Englannissa padan, jonne laivojen matkustajat saivat jättää rahaa köyhiä varten ja päätti laittaa samanlaisen astian Oaklandin lautan maihinnousun luokse, josta tuli riittävästi rahaa köyhien jouluateriaa varten. McFeen tunnuslauseena oli ”Keep the Pot Boiling” (suom. ”Antakaa padan porista”).
Suomessa Joulupata-keräys järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1906, jolloin eri puolille Helsinkiä pystytettiin kymmenen pataa.
Aiheesta muualla

Joulupata.fi
YLE: Pelastusarmeijan joulupata porisee lahjoituksista
USA Today: Gold coins from secret Santas bring cheer to Christmas bell ringers (englanniksi)
St. Albert Gazette: Christmas kettles provide soup, soap and salvation (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Janne Mäkitalo

Janne Mäkitalo (vasemmalla)
Janne Mäkitalo on (s. 1967) suomalainen eversti, sotatieteen tohtori ja operaatiotaidon ja taktiikan dosentti. Mäkitalo toimi vuonna 2022 Maanpuolustuskorkeakoulussa sotataidon laitoksella sotilasprofessorina opetusalanaan suomalainen sotilastaito.
Pioneeriupseerina hän on aiemmin palvellut koulutuskeskuksen johtajana Maasotakoulussa ja Satakunnan pioneeripataljoonan komentajana. Mäkitalo on toiminut myös Maanpuolustuskorkeakoulun sotahistorian pääopettajana ja Maavoimien tutkimuskeskuksen johtajana. Dosentuuri hänellä on Maanpuolustuskorkeakoulusta, josta hän myös väitteli tohtoriksi 2012.
Julkaisuja

Väitös: Partisaanisodasta alueelliseen puolustusjärjestelmään : jugoslavialaisen sotataidollisen ajattelun kehittyminen toisen maailmansodan jälkeen.  Maanpuolustuskorkeakoulu, 2012.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Janne Mäkitalo: Räjähtävää voimaa 1 : suomalaisen pioneeritaktiikan kehittyminen itsenäisyyden aikana.  Edita, 2019.  ISBN 978-951-25-3104-2  Teoksen verkkoversio.
Janne Mäkitalo: Räjähtävää voimaa 2 : suomalaisen pioneeritaktiikan kehittyminen itsenäisyyden aikana.  Edita, 2019.  ISBN 978-951-25-3106-6  Teoksen verkkoversio.
Tapio Huhtamella, Janne Mäkitalo (toim.): Taisteluosaston hyökkäyksen nopea toimeenpano.  Maanpuolustuskorkeakoulu, 2020.  ISBN 978-951-25-3157-8  Teoksen verkkoversio.
Santa Park

| SantaPark |
| --- | --- |

Sijainti:   Rovaniemi, Suomi
Osoite:  Tarvantie 1, 96930 Napapiiri
Omistaja:  Santa's Holding
Avattu:  28. marraskuuta 1998
Aiheesta muualla
www.santapark.com
 n k 
Joulupukin postitoimisto.
Santa Parkiin kuljetaan valaistua tunnelia pitkin.
Sisäänkäynti maanpinnalla.
SantaPark on Rovaniemellä napapiirillä sijaitseva matkailu- ja käyntikohde, jota markkinoidaan Joulupukin kotiluolana. Se avattiin 28. marraskuuta vuonna 1998.
Sijainti ja palvelut

SantaPark sijaitsee nelostien varrella muutaman kilometrin päässä Rovaniemen lentoasemasta luolassa, joka on louhittu Syväsenvaaran peruskallioon. SantaParkin luolasto toimii myös yleisenä väestönsuojana. Kriisiaikana väestösuojaan voi suojautua 3 000 ihmistä. Rovaniemen keskustasta SantaParkiin kulkee bussiyhteys.
Joulupukin omana kotiluolana tunnettu kokoperheen kohde on avoinna kesäisin noin kesäkuun puolivälistä elokuun alkupuolelle ja joulusesongilla marraskuusta tammikuun ensimmäisiin viikkoihin saakka. Vierailijat voivat tavata Joulupukin hänen omassa työhuoneessaan, sekä ottaa hänen kanssaan valokuvia veloituksetta. Tämän lisäksi Santaparkissa on mahdollisuus koristella pipareita Piparimuorin Piparilassa, tavata Jääprinsessan Jäägalleriassa, askarrella joulukoristeita Puuhariihessä ja valmistua Tonttukoulusta. Santa Park on ainoalähde? paikka, jossa voi alittaa napapiirin. Satujunassa pääsee tutustumaan neljään vuodenaikaan.
Kävijöitä palvelevat Lelu-, Lappi- ja Joulukaupat, SantaParkin Postitoimisto, Jääbaari, Karkkibaari sekä Kota-kahvila. SantaParkin päälavalla nähdään noin kolme kertaa päivässä Jouluntaika-show. SantaPark on osa SantaPark Arctic Worldia, jonka brändiperheeseen kuuluvat myös Santa Claus Secret Forest - Joulukka, Arctic Forest Spa - Metsäkyly, Lapland Luxury, Arctic TreeHouse Hotel ja Rakas Restaurant & Bar.
SantaParkin liiketoiminta

Puiston toiminta käynnistyi englantilaisen Santaworld Ltd:n suunnitelmien pohjalta. Toiminta-ajatuksena oli huvipuistotoiminta. Puiston rakennuskustannukset olivat noin 6,7 miljoonaa euroa. Omistajia olivat puiston alkuaikoina Finnair, MTV, Sampo, Lasten Päivän Säätiö ja Posti. Mukana oli  kauppa- ja teollisuusministeriökin. Puisto ei alkuaikoina saavuttanut liiketoiminnallisia tavoitteitaan ja erityisesti Suomessa arvosteltiin sen epäaitoutta.
Alkuperäisen toimintamallin ajauduttua vaikeuksiin puiston konseptia uudistettiin ja SantaParkista tehtiin Joulupukin kotiluola, jossa panostettiin jouluteemaan, luontoon ja lumeen. Pääomistajaksi tuli Rovaniemen maalaiskunta ja kuntaliitoksen jälkeen Rovaniemen kaupunki.
Santa Park Oy:n osakkeet myytiin 24. maaliskuuta 2009 Santa's Holding-yhtiölle. Yhtiön takana ja SantaParkin suurimpana omistajana on elämysmatkailuun erikoistunut yrittäjäpariskunta Ilkka Länkinen ja Katja Ikäheimo-Länkinen. Muita omistajia ovat Lappset Group Oy. Entisiä omistajia ovat Eero Sarin, Lasten Päivän Säätiö, Sampo Oyj, Tapsan Tapuli Oy, TeliaSonera Finland Oyj, MTV Oy sekä Lapin Kansa Oy. Uudet omistajat Ilkka Länkinen ja Katja Ikäheimo-Länkinen ilmoittivat panostavansa myyntiin, markkinointiin ja toiminnan tehostamiseen ja nostavansa liikevaihtoa puoli miljoonaa euroa kahteen miljoonaan euroon.
Huhtikuussa 2021 päättyneellä tilikaudella Santa Park Oy:n liikevaihto oli vähentynyt edellisvuodesta yli 8,2 miljoonaa euroa ollen vain 160 000 euroa ja yhtiön liiketulos jäi 1,1 miljoonaa euroa tappiolliseksi. Covid-19 -pandemian myötä aiheutuneen turistikadon arvioidaan vaikuttaneen olennaisesti liikevaihdon ja -tuloksen voimakkaaseen heikkenemiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santa Park Wikimedia Commonsissa
Santa Parkin verkkosivut