Kalifornian intiaanit
Kulttuuri

Kalifornian intiaanien asuma-alueet olivat vuoristoissa, autiomaissa, sateisella rannikolla jne. Kalifornian intiaanien alueeksi olottui Etelä-Oregonista hieman Kalifornian rajan eteläpuolella, ja aivan itäisin Kalifornia ei kuulunut siihen. Rannikolla on metsäinen Coast Rangen vuoristo ja idässä myös metsäinen Sierra Nevada, joiden välissä alkujaan heinäaroa kasvanut, valkoisten viljelyyn ottama San Joaquin- ja Sacramento-jokien laakso. Kalifornian sateisuus vaihtelee kaakon kuivasta kaktusaavikosta koillisrannikon sateiseen. Mutta lounaisrannikolla on chaparral-pensaikkoa, jossa kasvaa lyhyitä tammia ja mäntyjä. Vaihtelevat luonnonolot johtivat hyvin suureen vaihteluun alueen eri kansojen kulttuureissa.
Keski-Kaliforniassa asuivat San Joaquinin ja Sacramenton jokilaaksossa elivät tammenterhojen korjaajat, pohjoisessa puoliksi paikallaan elävät kalastajat, etelässä asui lähinnä keräilyllä ja varhaiskantaisella maanviljelyllä eläneitä kansoja. Puolet alueen intiaaneista kuuluivat penutien kieliryhmään. Mm. tammenterhojen keruu ravinnoksi yhdisti monia alueen intiaaniheimoja. Toki ruokaa hankittiin muulla metsästyksellä, kalastuksella ja kasviravinnon mm juurien keruulla. Esimerkiksi wintujen elämä pohjautui lohen pyyntiin, peuran metsästykseen ja tammenterhojen keruuseen. Tammenterhoista sai syömistä estävän kitkeryyden pois rouhimalla, kuivaamalla ja monta kertaa vedessä liottamalla.
Joidenkin eläinten metsästys oli kiellettyä koska niitä pidettiin epäpuhtaina. Monet Kalifornian intiaaniheimot arvostivat omaisuutta ja kävivät sekä heimon sisäistä että heimojen välistä kauppaa. Yleensä ei viljelty maata keräiltävän kasviravinnon ollessa runsasta. Eteläiset tipai ja cahuilla-heimot viljelivät maata elämisen vuoksi, mutta monet Kalifornian kansat viljelivät tupakkaa, jota monin paikoin tyydyttiin vain keräilemään. rannikoilla nuijittiin tai pyydystettiin heittoaseilla hylkeitä, ja kerättiin rapua tai simpukoita. Sisämaassa tammenterhojen lisäksi syötiin muiden kasvien, mm. männyn, heinälajien ja muiden siemenkasvien siemeniä ja juuria, sekä etelässä myös kaktuksen ja yuccan hedelmiä.
Kalifornian asuntoja oli monenlaisia, useimmat muidenkin Pohjois-Amerikan alueiden intiaaneille tyypillisiä majamalleja. Asunnot olivat sisämaassa ja pohjoisella rannikolla pieniä kupolimaisia ja kartiomaisia majoja. niiden kehikko tehtiin riu-uista ja verhottiin risuilla, kaarnoilla tai laudoilla. Keskialangon talot olivat puoliksi maanalaisia, seiväskehikkorakenteisia ja mullalla peitettyjä kartiokattoisia "kuoppataloja". Etelän majat olivat taas kasvimateriaalille verhottuja riukukehikoita. Monissa kylissä oli valtava, jopa satoja ihmisiä majoittamaan pystyvä puoliksi maanalainen riittitalo. Monissa kylissä oli myös yleensä vain miesten käyttämä sauna. Joskus saunominen ja riitit tehtiin samassa talossa. Saunaa käytettiin rituaaliseen puhdistautumiseen ja monesti miesten kerhohuoneena.
Monet Kalifornian intiaanit olivat hyviä korintekijöitä, mutta keramiikan teon osasivat vain jotkut etelän kansat. Metsästykseen käytettiin keihästä, linkoa ja nousta, etelässä myös heittokeppiä, joka muistutti bumerangia, mutta ei leikkibumerangin tavoin palannut heittäjänsä käteen. Parhaat kiviterätyökalut kuten nuolenkärjet, keihäänkärjet ja veitset tehtiin obsidiaanista.
Tavaranvaihtojärjestelmä ja kauppareitit olivat laajoja. Ihmisten omaisuuserot saattoivat olla suuria. Esimerkiksi pomoja pidettiin taitavina korien tekijöinä. He tekivät koreja monista materiaaleista mm saran juuresta, kiinankuoresta, papyruksen juuresta ja vaivaispinjan juuresta. Kun muut Kalifornian intiaanit käyttivät korien teossa paria työtapaa, pomot käyttivät kuutta eri tapaa. Pomot elivät kolmessa ryhmässä meren rannalla, Russianjoen varrella ja Clearjärven ympärillä. Pomot käyttivät rahaa, ja myivät suolaa muille intiaaneilla. Pomojen yhteiskunta oli perhekeskeinen ja rikkaita suosiva, aluerajoihin pohjautuva. Pomot olivat rauhallisia, neuvottelunhaluisia ja kaupankäyntiin suuntautuneita. Esimerkiksi merenrannan ja sisämaan pomot vaihtoivat keskenään alueidensa tuotteita. Pomojen tanssit liittyivät mm. tammenterhojen saannin taanneiden henkien palvontaan.
Kalifornian pohjoisosissa asui tolowia jotka puhuivat athabasca-kieltä, ja joiden kulttuuri muistutti enemmän luoteisrannikon intiaanien kulttuuria. Tolowien elämää rytmittivät uskonnolliset seremoniat mm. tyttöjen aikuistumisseremonia, lääkäriksitulon tanssi, peurannahkatanssi, lohitanssi ja sotatanssi. Tolowien viholliset, algonkin-kieltä puhuvat yurokit edustivat Alaskaan asti ulottuvaa kulttuuria, johon kuului metsästys ja kalastus veneillä. Yurokeilla oli rahajärjestelmä, mm punapuukanootin saattoi ostaa 60 tikan päänahalla tai 12 hammassimpukan kuoresta tehdyllä ketjulla. Monista muista asioista asui maksaa, kuten morsiamesta, kalastuspaikasta, talosta, tammenterhoa tuottavasta maasta, rikoksesta korvausta uhrille jne. Samaani laskutti palveluksistaan, mutta joen yli kuljetettiin ilmaiseksi. Köyhiin ja rikkaisiin suhtauduttiin Yurokien parissa eri tavalla. Kuolleen mahdollinen omaisuus periytyi sukulaisille. Yleensä Kalifornian intiaanit olivat yleensä melko rauhallisia. Hoka-ryhmään kuuluneet mohave-heimot erosivat monista muista alueen intiaaniheimoista mm siksi, että sotivat säännöllisesti quechaneja vastaan. Mohavet olivat Kalifornian intiaaneista ainoita jotka varsinaisesti viljelivät maata. Mohavet viljelivät maissia, papuja ja kurpitsoja ja kävivät ahkerammin kauppaa kuin monet muut heimot. Mohavet saattoivat asua paikalla jo 2 000 eaa.. Mohavien kaivukeppi oli litteä ja kovapuinen toisin kuin Kalifornian intiaaneilla yleensä. Chumashit elivät tammanterhojen keruulla ja merikalastuksella, ja meren intiaanit vaihtoivat tuotteitaan sisämaan chumashien kanssa. Chumashit pyydystivät valaita, hylkeitä, merisaukkoja pitkillä luonnonasfaltilla tiivistetyillä, lankuista tehdyillä kanooteilla, joihin saattoi mahtua jopa 12 ihmistä. Verkot oli tehty meriheinästä, rannalla kaloja pyydettiin ansoilla ja myrkkykasveilla.