stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cerro Fitz Roy

Cerro Fitz Roy
Cerro Fitz Roy nähtynä idästä, sommiteltuna kuvaan kahden puun väliin
| --- | --- |
Tyyppi:  graniitti
Sijainti:  Patagonia,  Argentiina /  Chile Chile ja Argentiina
Vuoristo:  Andit
Korkeus merenpinnasta:  3 375 m
Prominenssi:  1 951  m 
Suojelualueet:  Bernardo O'Higginsin kansallispuisto, Los Glaciaresin kansallispuisto 
Ensimmäinen nousu huipulle:  Lionel Terray ja Guido Magnone, 1952
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Cerro Fitz Roy tai Monte Fitz Roy on Patagonian Andeilla Chilen ja Argentiinan rajalla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 3 375 metriä. Joskus sitä kutsutaan myös nimellä Cerro Chaltén, mikä  johtuu Tehuelche-intiaanien käyttämästä kutsumanimestä ”savuava vuori”.
Ensimmäisinä huipulle onnistuivat nousemaan ranskalaiset vuorikiipeilijät Lionel Terray ja Guido Magnone vuonna 1952.
Panoraamakuva Cerro Fitz Roysta ja sen naapurihuipuista idästä nähtynä. Cerro Fitz Roy on huipuista korkein, keskioikealla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Danio Bolognini

Danio Bolognini (27. lokakuuta 1901 – 2. joulukuuta 1972) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. maaliskuuta 1926 ja nimitettiin Bolognan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sidonin titulaaripiispaksi 18. kesäkuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Nasalli Rocca di Corneliano, jota avustivat Ruggero Bovelli ja Ersilio Menzani.
Bolognini sai 25. marraskuuta 1952 nimityksen Cremonan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Charlotte Church

| Charlotte Church |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1986 (ikä 38) Cardiff, Wales
Ammatti:  laulaja ja näyttelijä
Muusikko
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Sony Music ja Columbia Records 
Aiheesta muualla
charlottechurchmusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Charlotte Church (s. 21. helmikuuta 1986 Cardiff, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta) on walesilainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa vuonna 1997 osallistuttuaan The Big Big Talent Show -kilpailuun ollessaan 11-vuotias. Vuonna 1999 hän vieraili yhden jakson verran englantilaisessa televisiosarjassa Sydämen asialla. Vuonna 2003 hän myös näytteli elokuvassa Perhe on Pop. Church on juontanut myös omaa show’ta vuosina 2006–2007.
Vuonna 2012 Rupert Murdochin omistama News of the World -lehti joutui maksamaan Churchille ja hänen perheelleen 600 000 punnan korvauksen kuunneltuaan heidän puhelimensa viestejä. Hänen viestejään oli kuunneltu jo 2002 jolloin hän oli 16-vuotias.
Churchilla on kaksi lasta ex-miehensä Gavin Hensonin kanssa. Kesäkuussa 2017 Church ja hänen nykyinen miehensä muusikko Johnny Powell ilmoittivat, että Church oli menettänyt vauvan jota oli odottanut ja joka olisi ollut Churchin kolmas.
Diskografia

Voice Of An Angel (1998)
Enchantment (2001)
Charlotte Church (2000)
Dream a Dream (2000)
Tissues and Issues (2005)
Back to Scratch (2010)
Aiheesta muualla

Charlotte Church -fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Charlotte Church Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dabney Coleman

| Dabney Coleman |
| --- | --- |
 Coleman vuonna 2001
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1932 Austin, Texas
Kuollut: 16. toukokuuta 2024 (92 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Näyttelijä
Lapset:  4
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Yhdeksästä viiteen The Slap Maxwell Story
Palkinnot
 Golden Globen (1988)   Emmy (1987) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Coleman elokuvassa Liekehtivä torni.
Dabney Wharton Coleman (3. tammikuuta 1932 – 16. toukokuuta 2024) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Austinissa, Teksasissa, pääsi Virginia Military Academyyn vuonna 1949 ja opiskeli vielä lakia Teksasin yliopistossa ennen esiintyjänuraansa.
Hän voitti Emmy-palkinnon (1987) ja Golden Globen (1988).
Elokuvia, joissa Colemanilla on ollut rooleja, ovat muiden muassa Yhdeksästä viiteen (1980), Puhtaana käteen (1980), Kultalampi (1981), Tootsie – lyömätön lyyli (1982), Sotaleikit (1983),  Muppetit Manhattanilla (1984), Tehtävä – Pelastakaa kesäloma (2001), Recess Christmas: Miracle on Third Street (2001), Recess: All Growed Down (2003) ja Recess: Taking the Fifth Grade (2003). Hän on esiintynyt myös televisiossa, esimerkiksi ääninäyttelijänä Disneyn Välitunnissa.
Coleman oli pitkään naimisissa näyttelijä Jean Halen kanssa. Hänen lapsistaan Quincy on tullut tunnetuksi musiikkialalta.
Aiheesta muualla

Dabney Coleman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cēsu alus

| Cēsu alus |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Ar iedvesmu no cêsim   (Cēsisin inspiroima)
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1590
Kotipaikka:  Cēsis, Latvia
Toimiala:  panimo
Tuotteet:  oluet, siiderit, mehut
Emoyhtiö:  Olvi Oyj
Kotisivu:  cesualus.lv (englanniksi)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cēsu alus on latvialainen Cēsisin kaupungista lähtöisin oleva panimoalan yritys. Panimo on Latvian vanhin ja suurin. Panimon historia yltää aina vuoteen 1590 saakka. Nykyisin yrityksen omistaa suomalainen Olvi.
Ensimmäinen maininta oluen tuottamiseen liittyvästä toiminnasta löytyy Cēsisin linnan merkinnöistä vuodelta 1590. Tätä vuotta pidetään panimon perustamisvuotena. Vuonna 1878 panimo oli Graf Emanuel Sieversin omistuksessa, ja panimolle rakennettiin omat tilat. Vuonna 1922 cēsisiläiset yrittäjät ostivat panimon ja toimintaa jatkettiin Augļu dārzs nimisen yrityksen alla. Vuonna 1922 yhtiö kansallistettiin, kunnes se vuonna 1995 jälleen yksityistettiin Cēsu alus -nimisenä. Vuonna 1999 yhtiö siirtyi Olvin alaisuuteen, kun Olvin tytäryhtiö A. Le Coq osti sen.
Vuoden 2021 maaliskuussa Cēsu alus ilmoitti ostavansa latvialaisen panimon Piebalgas alusin.
Tuotteita

Cēsu Premium
Latvijas Pilzenes
Brūža Nefiltrētais
Coptodon flava

| Coptodon flava |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Coptodon
Laji::  flava
Kaksiosainen nimi
 Coptodon flava  (Stiassny, Schliewen & Dominey, 1992) 
Synonyymit
 Tilapia flava Stiassny, Schliewen & Dominey, 1992 
Katso myös
   Coptodon flava Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Coptodon flava on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Coptodon flava on tavallisesti väritykseltään keltainen. Se voi kasvaa enintään noin kahdeksan senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 15 piikkiruotoa ja 11 pehmeää ruotoa. Peräevässään sillä on kolme piikkiruotoa ja 7–8 pehmeää ruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Coptodon flavaa tavataan kotoperäisenä Kamerunin Bermin-järvessä. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa kasviplanktonia. Laji kutee mieluiten 1–2 metrin syvyydessä. Mätimunat lasketaan tavallisesti uponneisiin puunkappaleisiin ja sekä koiras että naaras vartioivat niistä kuoriutuvia poikasia.
Uhanalaisuus

Coptodon flava on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) mukaan äärimmäisen uhanalainen laji. Vielä vuonna 2009 IUCN luokitteli sen vaarantuneeksi lajiksi. Lajin suuria uhkia ovat öljyplantaaseista ja kaskiviljelystä johtuva järvien saastuminen ja sedimentaatio.
Cerro de Pasco

| Cerro de Pasco |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Cerro de Pasco
 Koordinaatit: 10°41′11″S, 76°15′45″W 
Valtio:  Peru
Alue:  Pasco
Maakunta:  Pasco
Perustettu:  1578
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jhoni Rivadeneira
Korkeus:  4 330 m
Väkiluku (2007):  66 860
 
 www.munipasco.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cerro de Pasco on kaupunki Perussa. Vuonna 2007 siellä asui 66 860 asukasta. Se sijaitsee 4 333 metriä merenpinnan yläpuolella ja on suurimpia niin korkealla sijaitsevia kaupunkeja. Cerro de Pasco on Pascon alueen pääkaupunki ja sen talous perustuu kaivosteollisuuteen.[lähde? ] Kaupungista on rautatieyhteys Limaan.
Ilmasto

Korkeudesta johtuen lämpötila kaupungissa vaihtelee -5 ja 10 celsiusasteen välillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cerro de Pasco Wikimedia Commonsissa
Collioure

| Collioure Cotlliure (katalaaniksi) |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin lahden etelärannalta
 vaakuna
 Collioure
 Koordinaatit: 42°31′36″N, 3°04′53″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Languedoc-Roussillon
Departementti:  Pyrénées-Orientales
Arrondissementti:  Céret
Kantoni:  Côte Vermeille
Hallinto:  
 – Pormestari:  Michel Moly
Pinta-ala  (1999):  
 – Kokonaispinta-ala:  13.02 km²
Korkeus:  min. 0 m – max. 655 m
Väkiluku (2007):  2 944
 – Väestötiheys:  226 as./km²
Postinumero:  66190
Motto::  Sempre endavant, mai morirem
 
 Collioure 
 INSEE-koodi 66053 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Collioure (kat. Cotlliure) on kunta Etelä-Ranskassa Pyrénées-Orientalesin departementissa.
Kaupunki sijaitsee Välimeren rannikolla alueella, joka kuului vanhaan Roussillonin maakuntaan. Kaupunkia leimaa hyvin voimakkaasti katalonialainen kulttuuri, ja sen tunnuslauseen on ottanut käyttöönsä paikallinen katalaanien rugbyjoukkue (USA Perpignan, Ranska): Sempre endavant, mai morirem (Aina eteenpäin, emme kuole koskaan). Michel Molyn kaupunginjohtakaudella kaupunki on ranskalaisen laulajan Maurice Chevalierin kuuluisaa laulua Paris sera toujours Paris siteeraten saanut toisenkin tunnuslauseen: Collioure sera toujours Collioure (Collioure on aina Collioure).
Collioure tunnetaan Ranskassa elokuussa järjestettävästä kolmipäiväisestä juhlasta, joka vetää kaupunkiin katsomaan bodégoita ja ilotulituksia kaksi kertaa niin paljon väkeä kuin kaupungissa on asukkaita.
Seutu on viininviljelyaluetta. Collioure AOC on nimeltään täyteläinen punaviini, jota valmistetaan grenache- ja mourvedre-rypäleistä. Viiniä tuotetaan täällä yhdessä pienimmistä Ranskan AOC-viinitarhoista. Kaupungin takana olevien vuorten rinteiden terassien ikivanhat viiniviljelmät tuottavat myös pieniä auringossa kypsyneitä rypäleitä maineikkaaseen Banyuls (Banyuls AOC) -aperitiiviin ja -jälkiruokaviiniin.
Väestö

Väkiluku on viime vuosina asettunut välille 2500–2900, mutta vuosittain kaupungissa käy kymmeniätuhansia matkailijoita.
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 398 | 2 525 | 2 516 | 2 527 | 2 726 | 2 763 | 2 937 |
Luvut vuodesta 1962 lähtien ovat ilman kahden kotipaikkakunnan asukkaita.
Kulttuuri

Colliouresta tuli 1900-luvun alussa vilkas taiteilijakeskus, joka oli muodostunut fauvistitaiteilijoiden kokoontumispaikaksi. André Derain, Georges Braque, Othon Friesz, Henri Matisse, Pablo Picasso, Charles Rennie Mackintosh ja Tsuguharu Fujita ovat saaneet innoitusta Colliouren linnasta, keskiaikaisista kaduista, majakasta, joka on nykyisin kirkko nimeltään Notre-Dame-des-Anges, ja sen Välimerelle tyypillisestä lahdesta. Colliouren hautausmaalle on haudattu espanjalainen runoilija Antonio Machado, joka pakeni tänne Fancon joukkojen edetessä Espanjan sisällissodan loppuvaiheissa 1939.
Historiallisia romaaneja kirjoittanut brittiläinen kirjailija Patrick O'Brian asui kaupungissa vuodesta 1949 aina vuonna 2000 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka, ja hänen romaaninsa The Catalans kuvaa havainnollisesti elämää Colliouressa ennen suuria muutoksia. Hän myös kirjoitti elämäkerran Picassosta, jonka hän tunsi. O'Brian ja hänen vaimonsa Mary on myös haudattu kaupungin hautausmaalle.
Kaksikymmentä Matissen ja  Derainin teosten jäljennöstä on esillä juuri sillä samalla paikalla, missä nuo kaksi fauvismin mestaria 1900-luvun alussa maalasivat alkuperäiset teokset.
Historia

Collioure on mainitaan vuoteen 673 ajoitetussa Julien de Tolèden tekstissä muodossa castrum Caucoliberi. Ravennan kosmografiassa 600-luvulta se mainitaan muodossa Caucho liberi, ja sen mukaan se olisi peräisin 400-lukua edeltäneeltä ajalta.
Collioure jakautui aiemmin kahdeksi kyläksi, joita erotti Douy-joki. Vanha kaupunki joen eteläpuolella oli Port d'Avall, nykyisin Le Faubourg, ja ylävirtaan oli satama Port d'Amunt, nykyisin La Ville. Maréchal de la Meillerayein ranskalaiset joukot valtasivat Colliouren 1642. Vuosikymmen myöhemmin kaupunki antautui Pyreneiden rauhansopimuksella 1659 virallisesti Ranskan valtaan. Kaupungin strategisen merkityksen vuoksi sotilasinsinööri Vauban korjasi Ludvig XIV:n aikana Château Royal de Colliouren linnoitukset ja Fort Saint-Elmen linnakkeen. Silti Espanjan joukot piirittivät Colliouren ensimmäisessä vallankumoussodassa vuonna 1793, mikä oli Espanjan viimeinen yritys saada kaupunki haltuunsa. Saarron mursi vuoden kuluttua kenraali Jacques François Dugommier.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin matkailutoimiston sivusto (englanniksi)
Valokuvia Colliouresta ja hallintoalueesta (englanniksi)
Colliouren linnoitusten sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valokuvia Colliouresta (englanniksi)
Colliouren linna (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Cotlliure Historia ja tietoja. (katalaaniksi)
Colliouren kirkko Notre-Dame-des-Anges.
Espanjalaisen runoilijan Antonio Machadon hauta.
Cīņa

Lehden nimiö vuonna 1986.
Cīņa (”Taistelu”) oli vuosina 1904–1991 ilmestynyt latviankielinen sanomalehti. Se toimi Latvian sosiaalidemokraattien ja kommunistien ja vuodesta 1940 Latvian neuvostotasavallan viranomaisten äänenkannattajana.
Ulkomailla julkaistun Sociāldemokrāts-lehden korvannut Cīņa ilmestyi vuodesta 1904 lähtien Riiassa maanalaisena lehtenä 1–4 kertaa kuukaudessa. Se edusti aluksi Latvian sosiaalidemokraattista työväenjärjestöä ja työväenpuoluetta ja vuodesta 1906 Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen latvialaista osastoa. Lehden merkitys oli suurimmillaan vuoden 1905 vallankumouksen aikana. Myöhemmin sitä leimasi puolueen sisäinen bolševikkien ja menševikkien välinen konflikti.
Vuosina 1910–1914 Cīņa ilmestyi Brysselissä ja 1915–1916 Bostonissa, ja sitä salakuljetettiin laivoilla Latviaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 lehteä julkaistiin laillisesti Pietarissa ja Riiassa. Vuosina 1918–1919 se ilmestyi latvialaisten bolševikkien äänenkannattajana Moskovassa ja Riiassa.
Vuosina 1920–1931 ja 1933–1940 Cīņa ilmestyi Latvian kommunistisen puolueen maanalaisena pää-äänenkannattajana epäsäännöllisesti Riiassa. Lehden merkitys oli tuona aikana melko vähäinen. Latvian neuvostomiehityksen jälkeen vuonna 1940 siitä tuli Latvian kommunistipuolueen keskuskomitean, tasavallan korkeimman neuvoston ja myöhemmin myös ministerineuvoston päivälehti. Sodan aikana vuosina 1941–1944 se ilmestyi epäsäännöllisesti tai kahdesti viikossa Kirovissa ja Moskovassa levittäen saksalaisvastaista propagandaa.
Cīņa oli neuvostoaikana Latvian tärkein tiedotusväline, jolla oli huomattava rooli myös journalismin ja kirjallisuuden kehityksessä. Lehden levikki oli enimmillään 245 000 kappaletta. Sen ensimmäinen päätoimittaja oli Jānis Ozols. Hänen seuraajistaan tunnetuimpia ovat Pēteris Stučka (1904–1906 ja 1917), Pauls Kalniņš (1907–1909) ja Janis Jansons-Brauns (1910–1915), itsenäisen Latvian aikana Eduards Zandreiters ja Jānis Kalnbērziņš sekä neuvostoaikana Kārlis Ozoliņš (1940–1941 ja 1944–1951), Ilmārs Īverts (1960–1972) ja Jānis Britāns (1972–1990).
Latvian itsenäistyessä suurin osa toimituksesta erosi lehdestä toukokuussa 1990 ja perusti elokuussa uuden lehden Neatkarīgā Cīņa. Se sulautui Labrīt-lehteen vuonna 1995 ja sai nimekseen Neatkarīgā Rīta Avīze. Latvian kommunistipuolue ja sen äänenkannattajana jatkanut Cīņa lakkautettiin elokuun 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Malda Kvite (1990–1991).
Aiheesta muualla

Cīņa digitoituna Latvian kansalliskirjastossa
DMSP

Maapallon valosaastetta kuvaava kartta perustuu DMSP:n tietoihin
DMSP Block-5D2 satelliitti
DMSP (Defense Meteorological Satellite Program) on Yhdysvaltain ilmavoimien sääsatelliittiohjelma, joka valvoo säätilaa ja tekee meren- ja avaruussään mittauksia.
Aiheesta muualla

NOAA (Arkistoitu – Internet Archive)
Air Force Fact Sheet
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Custard

Kastikemaista custardia kulhossa.
Custard on englantilainen jälkiruokakastike tai -vanukas, joka valmistetaan maidosta, sokerista ja kananmunasta ja saostetaan kuumentamalla. Sille ei ole olemassa vakiintunutta vastinetta suomen kielessä, ja siitä voidaan käyttää asiayhteydestä riippuen suomennosta maitokiisseli, munakastike tai vaniljakastike. Käsite on kuitenkin hyvin laaja ja voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paksumpaa leipurinkreemiä käytetään esimerkiksi leivonnaisten täytteenä.
Christopher Priest

| Christopher Priest |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1943
Kuollut: 2. helmikuuta 2024 (80 vuotta)
Aiheesta muualla
www.christopher-priest.co.uk
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christopher Priest (14. heinäkuuta 1943 – 2. helmikuuta 2024) oli englantilainen kirjailija. Hän on julkaissut kymmenkunta romaania, kolme novellikokoelmaa sekä muita kirjoja, kuten elämäkertoja ja lasten tietokirjoja. Priest on voittanut World Fantasy Awardin ja James Tait Black Memorial -palkinnon, ollut neljä kertaa Hugo-ehdokkaana, ja vuonna 2001 hän sai Prix Utopia -palkinnon elämäntyöstään fantastisen kirjallisuuden parissa. Priestiltä on suomennettu romaanit Fuuga synkälle saarelle (1972) ja Käänteismaailma (1974). Elokuva The Prestige perustuu hänen samannimiseen romaaniinsa.
Priestin myöhemmän, usein kypsemmäksi sanotun vaiheen romaanit ovat tyyliltään hillittyjä, ja ne vaativat tarkkaa lukemista. Ensimmäinen tämän tyylinen teos on A Dream of Wessex (1977). Romaanit The Affirmation (1981) ja The Glamour (1984) ovat kirjallisesti kunnianhimoisia teoksia, jotka eivät ole enää selvästi tieteiskirjallisuutta. Niitä on luonnehdittu sisäänpäin kääntyneiksi teoksiksi, joissa pohditaan kirjailijuutta ja kirjoittamista.
Aiheesta muualla

Christopher Priestin kotisivut. (englanniksi)
Harri Haarikko: Käänteismaailma. Aikakone 2/1989.
Christopher Priest – Science fiction -kirjailija ilman genreä (Arkistoitu – Internet Archive). Osa Tähtivaeltaja 4/2004:n artikkelista.
Inverted World. SF and Fantasy Masterworks Review 26.8.2010. (englanniksi)
Christopher Priest Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Christopher Rouse

Christopher Rouse (15. helmikuuta 1949 Baltimore – 21. syyskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Rouse valmistui Oberlin Conservatory of Musicista vuonna 1971 ja opiskeli myöhemmin Karel Husan johdolla Cornellin yliopistossa. Hän sai lisäksi yksityistä opetusta George Crumbilta. Hän opetti vuosina 1978–1981 Michiganin yliopistossa, vuosina 1981–2002 Eastman School of Musicissa ja vuodesta 1997 Juilliard School of Musicissa.
Vuonna 2002 Yhdysvaltain Taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan valitun Rousen tunnetuimpia oppilaita ovat Michael Torke ja Kevin Puts. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 musiikin Pulitzer-palkinto pasuunakonsertosta, ja hänet palkittiin myös Grammylla.
Rouse tuli tunnetuksi taidokkaasta orkestraatiostaan ja varsinkin lyömäsoitinten käsittelystä. Hänen tuotantonsa on monipuolinen, ja siihen kuuluu muun muassa kamarimusiikkia, soolokappaleita sellolle, pianolle ja huilulle, konserttoja, kaksi sinfoniaa, kuoromusiikkia, konsertto orkesterille, Rapture (orkesteriteos, 2000) ja baletti Friandises (2005). Usein teoksissa on vaikutteita myöhäisromantiikasta.
Aiheesta muualla

Christopher Rousen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Copycat – Kopiomurhaaja

| Copycat – Kopiomurhaaja> Copycat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jon Amiel
Käsikirjoittaja:   Ann Biderman  David Madsen 
Tuottaja:   Arnon Milchan  Michael Nathanson  Mark Tarlov 
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  László Kovács
Leikkaaja:   Alan Heim  Jim Clark 
Lavastaja:  Chris Seagers
Pääosat:   Sigourney Weaver  Holly Hunter  Dermot Mulroney  Harry Connick Jr.  William McNamara 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   New Regency Pictures  Monarchy Enterprises  Warner Bros. 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1995
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Copycat – Kopiomurhaaja (Copycat) on yhdysvaltalainen vuonna 1995 ensi-iltansa saanut jännityselokuva joka kertoo sarjamurhaajasta joka jäljittelee kuuluisien sarjamurhaajien tekemiä murhia. Sen on ohjannut Jon Amiel ja sen pääosia näyttelevät Sigourney Weaver, Holly Hunter, Dermot Mulroney, Harry Connick Jr. ja William McNamara.
Juoni

Helen Hudson (Sigourney Weaver) on rikospsykologi joka on kirjoittanut kirjan sarjamurhaajista ja on alalla tunnettu auktoriteetti. Kun hän pitää luentoa on kuulijoiden joukossa eräs sarjamurhaaja, Daryll Lee Cullum (Harry Connick Jr.) joka on päässyt luennolle turvatoimista huolimatta, ja kun Hudson luennon jälkeen menee naistenhuoneeseen tämä seuraa häntä sinne, ja melkein tappaa psykologin siellä.
Tapahtuman seurauksena Hudson eristäytyy asuntoonsa, pystymättä palaamaan töihin ja käyttää liikaa alkoholia. Hänen murhaansa yrittänyt sarjamurhaaja on joutunut vankilaan, kun 13 kuukauden kuluttua alkaa kaupungilla liikkua uusi murhaaja. Huolimatta siitä että Hudson edelleen asuntonsa ja pelkojensa vanki, ja vain julkisen tiedon varassa hän pystyy hän oivaltamaan että kysymyksessä on uusi sarjamurhaaja, copycat joka jäljilttelee toisten sarjamurhaajien tekemiä kuuluisia murhia. Hän ottaa yhteyttä murhatutkija M.J. Monahaniin (Holly Hunter), mutta tiedosta ei kuitenkaan ole paljon apua kun sarjamurhaaja tekee aina seuraavan murhansa jäljittelemällä uutta murhaajaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sigourney Weaver  | … |  Helen Hudson   |
|  Holly Hunter  | … |  M.J. Monahan   |
|  Dermot Mulroney  | … |  Ruben Goetz   |
|  William McNamara  | … |  Peter Foley   |
|  Will Patton  | … |  Nicoletti   |
|  John Rothman  | … |  Andy   |
|  J.E. Freeman  | … |  Quinn   |
|  Harry Connick Jr.  | … |  Daryll Lee Cullum   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Copycat - Kopiomurhaaja (1995) Leffatykki.  22.5.2003. Viitattu 13.11.2022.
Kenneth, Turan: Movie Reviews : The Dark Big Picture : ‘Copycat’ Is a Troubling Reflection of Cinema The Los Angeles Times.  27.10.1995. Viitattu 13.11.2022. (englanniksi)
Newman, Kim: Copycat Review Empire.  26.4.1996. Viitattu 13.11.2022. (englanniksi)
Cordiaceae

| Cordiaceae |
| --- | --- |
 Cordia boissieri -karhepuu on kauniisti kukkiva pensas.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Karhepuukasvit Cordiaceae  Dumort., nom. cons.
Synonyymit
 Hoplestigmataceae Gilg  Sebestenaceae Vent., nom. illeg. 
Suvut
 Cordia – karhepuut  Hoplestigma  Varronia 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhepuukasvit (Cordiaceae) on Boraginales-lahkoon kuuluva pieni kukkakasviheimo. Heimon nimisuku on karhepuut (Cordia).