stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotilaallinen liittoutumattomuus

Sotilaallisesti liittoutumaton on poliittisen linjauksen tehnyt valtio, joka ei kuulu sotilasliittoihin. Se voi antaa toisille valtioille poliittisia sitoumuksia kollektiivisesta turvallisuudesta, mutta ei etukäteen sido ulkopolitiikkaansa niihin siten, että se voitaisiin ilman erillistä harkintaa velvoittaa sotaan toisen valtion puolesta.
Sotilaallisen liittoutumattomuuden käsitys muodostettiin Suomessa puolueettomuuden jatkoksi sen jälkeen, kun Maastrichtin sopimus tuotti poliittisen unionin, valtioliiton sen solmineiden jäsenvaltioiden kesken. Maastrichtin sopimuksessa mainitaan, että se saattaa johtaa maiden kesken yhteiseen puolustukseen.
Päivi Kankaro

| Päivi Kankaro |
| --- | --- |
 Bääbs-promokuva, lokakuu 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1983 (ikä 41)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Bääbs
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  indie pop  elektro  pop disco
Soittimet:  Laulu, koskettimet
Yhtyeet:  TV-resistori
Levy-yhtiöt:  Fonal Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Päivi Kankaro eli Bääbs on Varsinais-Suomesta kotoisin oleva helsinkiläinen laulaja, joka on ollut TV-resistori-yhtyeen jäsen vuodesta 1999. Bääbs-nimi on alun perin TV-resistorin toisen laulajan Yrjö Saarisen keksimä lempinimi.
Bääbs-nimellä Kankaro on esiintynyt vuoden 2009 alusta lähtien. Ensimmäinen virallinen julkaisu tällä nimellä oli Sony Musicin julkaisemalta Syvissä Vesissä -kokoelmalevyltä löytyvä coveri Stig Doggin kappaleesta ”Kun nainen lyö”.
Euroviisut 2010

Syyskuussa 2009 Bääbs valittiin avoimeen kilpailuun tulleiden 267 demon joukosta 2010 Euroviisujen Suomen esikarsintaan 30 muun artistin kanssa. Lokakuussa 2009 järjestetyn tekstiviestiäänestyksen myötä Bääbs valittiin jatkoon ja pääsi Euroviisujen Suomen semifinaaleihin. Bääbsin kilpailukappaleen ”You Don't Know Tomorrow” sävelsi, sanoitti ja tuotti helsinkiläinen Viola-yhtye.
Aiheesta muualla

http://www.paivikankaro.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Bääbsin artistisivu (Arkistoitu – Internet Archive) Yleisradion Euroviisu-sivuilla
Sundbyfoss

| Sundbyfoss |
| --- | --- |

 Sundbyfoss
 Koordinaatit: 59°30′55″N, 10°07′23″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestfold
Kunta:  Holmestrand
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,5 km²
Väkiluku (2023):  562
 – Väestötiheys:  1 124 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sundbyfoss on taajama Holmestrandin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 562 vuonna 2023.
Sundblom

Sundblom on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Haddon Sundblom (1899–1976), yhdysvaltalainen taiteilija
Julius Sundblom (1865–1945), ahvenanmaalainen toimittaja ja poliitikko
Torsten Sundblom (s. 1951), ahvenanmaalainen poliitikko
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Raaseporinjoki

| Raaseporinjoki |
| --- | --- |
 Raaseporinjokea Raaseporin linnan lähistöllä.
Alkulähde:  Lepinjärvi
Laskupaikka:  Suomenlahti
Maat:   Suomi
Pituus:  15 km
Raaseporinjoki (ruots. Raseborgs å joskus myös ruots. Raseborgsån, tunnettu myös nimellä Snappertunanjoki, ruots. Snappertunaån) on pieni joki Raaseporin kaupungissa Uudellamaalla. Raaseporinjoki laskee Karjaalla sijaitsevasta Lepinjärvestä (Läppträsket) Suomenlahteen ja on noin 15 kilometriä pitkä. Joki on saanut nimensä sen varrella sijaitsevalta Raaseporin linnasta. Osa kesäturisteista tulee linnalle vanhaan tapaan Raaseporinjokea pitkin veneellä tai meloen. Mereltä linnalle asti tuleva osuus soveltuu pienille moottoriveneille. Pitemmälle sisämaahan jatkettaessa joki muuttuu vaikeakulkuisemmaksi. Keväisin, kun joessa virtaa enemmän vettä, joki on täysin melontakelpoinen Huskvarnantien sillalta merelle saakka.
Raaseporinjoki ja sitä ympäröivä alue historiallisine kohteineen on yksi Suomen kahdestakymmenestäseitsemästä kansallismaisemasta.
Historia

Raaseporinjoki on historialliseti merkittävä vesireitti, jota pitkin pääasiallisesti kuljettiin joen keskellä saaressa sijainneelle Raaseporin linnalle. Maankohoamisen ja rehevöitymisen takia joki on surkastunut ajan myötä, eikä linnalle pääse enää yhtä helposti vesitse kuin sen ollessa käytössä vuosina 1370–1550. Hankalan sijaintinsa vuoksi Raaseporin linna alkoi menettää strategista merkitystään hansakaupunki Räävelin kilpailijana ja Ruotsin kuningaskunnan etujen valvojana Suomenlahdella. Sen aseman Länsi-Uudenmaan halinnollisena keskuksena sai suotuisammalla satamapaikalla sijaitseva Tammisaari vuonna 1528. Tammisaaren vuorostaa korvasi Helsinki jo vuonna 1550 Kustaa Vaasan käskystä.
Aiheesta muualla

Raaseporin linnanrauniot mobiguide
Raaseporin paalut, Juha Vuorela
Punavihreä kupla

Punavihreä kupla on suomalaisessa poliittisessa keskustelussa esiintynyt nimitys ”sosiaalisen kuplan” eli eräänlaisen sosiaalisen umpion muodostavalle samanmielisten yhteisölle, jonka edustajat kannattaisivat punavihreitä ja liberaaleja arvoja.
Sosiaaliset kuplat 2010-luvun keskustelussa

Sosiaalisilla kuplilla tarkoitetaan samanmielisten yhteisöjä, ”joissa ei tarvitse välittää omaa maailmankuvaa horjuttavasta tiedosta tai vasta-argumenteista”. Sosiaalisen kuplan käsitettä ovat kehittäneet viestintätutkijat Esa Väliverronen ja Janne Seppänen kirjassaan Mediayhteiskunta (2012). Tämänkaltaisia samanmielisten ”umpioita” on nähty muun muassa anarkistien ja äärioikeiston toiminnassa sekä perussuomalaisten kannatuksen nousussa Suomessa.
Käsitteen ”punavihreä kupla” synty ja leviäminen

Tammikuussa 2012 toimittaja Antti Pikkanen kirjoitti City-lehdessä Anu Silfverbergin kirjoituksista, että niissä ”haisevat Kallio ja ihana punavihreä kupla”. Huhtikuussa 2012 Anu-Elina Lehti käytti käsitettä ”punavihreä kupla” Vihreässä Langassa julkaistussa Erkki Perälän haastattelussa. Helsingin kaupungin nuorisojohtaja Tommi Laitio käytti käsitettä punavihreä kupla Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 2013 kuvaamaan, miten Amsterdam on suvaitsevampi kuin muu Hollanti. Toimittaja Marko Hamilo teki vuonna 2015 perussuomalaisten ajatushautomo Suomen Perustalle selvityksen Punavihreä kupla. Perussuomalaiset ja media. Kielitoimisto listasi puna-viherkuplan yhdeksi vuoden 2015 uudissanoista.
Punavihreiden puolueiden kannatus Helsingissä

Punavihreä kupla sijoitetaan maantieteellisesti usein Helsingin itäiseen kantakaupunkiin. Kalliossa, Vallilassa ja Alppilassa vihreiden ja vasemmistoliiton yhteenlaskettu kannatus oli vuoden 2015 eduskuntavaaleissa yli 50 prosenttia. Kuplan katsotaan syntyneen vuonna 2000, jolloin vihreät ja vasemmistoliitto saivat kuntavaaleissa Kallion peruspiiristä yhteensä 48,6 prosentin kannatuksen. Vuoden 2004 kuntavaaleissa kannatus hieman laski, mutta sen jälkeen puolueiden yhteinen kannatus on lähentynyt 50:tä prosenttia.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa vihreiden ja vasemmistoliiton yhteenlaskettu kannatus oli Kalliossa 57 prosenttia ja Kumpulassa 61 prosenttia. Helsingin tietokeskuksen tutkija Vesa Keskinen kommentoi Helsingin Sanomien artikkelissa vuonna 2017: ”Kupla ei ole mikään saippuakupla, vaan se on varsin vahvaa tekoa. Sanoisin, että Ympyrätalon vieressä oleva metallinen pallo symboloi sitä hyvin. Niin pysyvä ja vahva se on.”
Presidentinvaalissa 2018 Sauli Niinistö sai selvästi eniten ääniä lähes kaikilla Suomen alueilla, mutta Helsingin itäisessä kantakaupungissa hän hävisi selkeästi vihreiden Pekka Haavistolle. Esimerkiksi Kallio D -äänestysalueella Haaviston kannatus oli 52,5 prosenttia ja Niinistön vastaava 29,3 prosenttia. Haavisto voitti Niinistön myös useilla äänestysalueilla Alppilassa, Hermannissa, Käpylässä, Kumpulassa, Sörnäisissä ja Vallilassa. Kaupungin kokonaistilanteessa Niinistö oli ylivoimainen. Helsingin Sanomien aiheesta tekemän artikkelin mukaan ”Helsingin itäinen kaupunki on vihreiden valtakuntaa, johon edes Sauli Niinistön ylivoima ei ulotu”.
Käsitteen kritiikki

Keskustan eduskuntavaaliehdokkaana vuonna 2015 ollut tietokirjailija Juha Kuisma kirjoitti Aamulehdessä, että vuoden 2015 vaalitulosta tulkittaessa olisi esitetty väite, että pääkaupungissa on ”punavihreä kupla”, jossa elävät kulttuuri- ja viestintävaikuttajat eivät tunne muuta Suomea. Hänen mukaansa tosiasiassa sosiaalisen median logiikka tuottaa sulkeutuvia samanmielisten kuplia kaikkien puolueiden ympärille.
Stetson

Buffalo Bill stetsonissaan n. 1875
Stetson on yhdysvaltalainen hattuvalmistaja. Sen tunnetuin tuote on cowboyiden suosima leveälierinen lännenhattu, joka on myös yleinen osa americanaa. Stetsoneita valmistaa yhdysvaltalainen John B. Stetson Company, jonka perusti John B. Stetson (1830–1906) vuonna 1865. 1900-luvun alussa Stetsonin hattutehdas oli noussut maailman suurimmaksi. Cowboy-hatun lisäksi Stetson valmistaa muitakin huopahattuja, erimallisia lippiksiä ja muita päähineitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stetsonin hatut Wikimedia Commonsissa
R-ace GP

R-ace GP
R-ace GP on ranskalainen pikkuformulatalli. Tallin perusti vuonna 2011 Thibaut de Mérindol ja Cyril Comte. Talli kilpailee nykyään Formula Regional European Championship ja Italian Formula 4 -sarjoissa. Talli on aiemmin kilpaillut Eurocup Formula Renault-, Formula Renault Alps- ja Renault Sport Trophy -sarjoissa. Vuosina 2013-2015 talli toimi ART Grand Prix -tallin junioritallina nimellä ART Junior Team.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tallin kotisivut
http://www.worldseriesbyrenault.fr/en/teams_drivers/teams/Pages/RAceGrandPrix.aspx (Arkistoitu – Internet Archive)
Päivi Kapiainen-Heiskanen

Päivi Kapiainen-Heiskanen (s. 1961) on suomalainen tiedetoimittaja ja dokumentaristi. Kapiainen-Heiskanen on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut useita dokumenttielokuvia.
Kapiainen-Heiskanen suoritti diplomikielenkääntäjän tutkinnon Helsingin yliopiston Kouvolan kääntäjänkoulutuslaitoksessa 1983 ja toimittajatutkinnon (sosionomi) Tampereen yliopistossa 1988. Vuonna 2004 hän valmistui Tampereelta yhteiskuntatieteiden maisteriksi pääaineinaan tiedotusoppi ja kansainvälinen politiikka.
Hän on työskennellyt Ylen aluetoimituksissa Kouvolassa, Tampereella ja Mikkelissä. Hän toimi Mikkelin ammattikorkeakoulussa kansainvälisten asioiden koordinaattorina vuosina 1992–1996, kun maailmanlaajuista kansainvälistä yhteistyöverkostoa luotiin, käynnistettiin englanninkielinen kesälukukausi aloitettiiin useita tekniikan alan M.Sc.-jatkotutkintoja englantilaisten yliopistojen kanssa.
Sen jälkeen hän työskenteli kaksi vuotta tuottajana Internetix-verkko-oppimateriaalihankkeessa ja osallistui kv. hankkeisiin, kuten Kuntaliiton Locregis-hankkeeseen sekä Tedlara-etäopetushankkeeseen. Vuosina 1998–2005 hän toimi Nettiradio Mikaelin / Yle Mikaelin projektipäällikkö-toimituspäällikkönä. Nettiradio Mikaelilla oli laajat yhteystyöverkostot Itä- ja Pohjois-Suomessa sekä kv. hankekumppanuuksia. Verkkosisällöistä versioitiin pitkiä radio-ohjelmia Ylen opintoradion verkkosivustoille ja DAB Uusimaahan sekä koostettiin tv-ohjelmia Yle Teemalle.
Kapiainen-Heiskanen oli vuonna 1998 perustamassa myös Osuuskunta Mikkelin Mediaalia, jonka hallituksen varapuheenjohtajana hän toimi. Vuodesta 2006 Kapiainen-Heiskanen on työskennellyt vapaana toimittajana ja dokumentaristina. Vuoden 2019 alussa Mediaalin yhtiömuoto vaihdettiin osakeyhtiöksi, ja nykyään Mikkelin Mediaali Oy on perheomisteinen tuotantoyhtiö.Kapiainen-Heiskanen toimi vuonna 2015 kv. mediatiimin vetäjänä Koneen säätiön rahoittamassa ja Lapin yliopiston Arktisen keskuksen koordinoimassa Saisiko olla ympäristökonfliktisoppaa? -hankkeessa ja tuotti suomen- ja englanninkielistä sisältöä, kuten videoita.
Kapiainen-Heiskanen on opettanut journalismia Mikkelissä, Afganistanissa ja Pietarissa sekä suomea maahanmuuttajille Mikkelissä ja vaihto-oppilaille Karkussa. Hän toimii useissa järjestöissä, kuten luovien alojen DeSavo ry:ssä Mikkelissä ja Pääkonttori ry:ssä Savonlinnassa. Hän oli aikoinaan perustamassa Verkkojournalismin seuraa ja on ollut myös Suomen tiedetoimittajat ry:n hallituksen jäsen.
Tuotanto

Porot kuuluvat tuulelle (40 min, 2016, engl. The Reindeer belong to the Wind )
Kun koulu vapautui vankilasta (2017, 60 min, engl. When school broke out of prison)
Toyota ja toppatakki (64 min, 2019, engl. Toyota and Windbreaker)
Uusille poluille (52 min, 2020, engl. Seeking New Paths)
Mies ja koski (19 min, 2022, engl. Man and an old Mill)
Annen amatsoni (53 min, 2023).
Aiheesta muualla

Nettiradio Mikaelin arkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Power Rangers Lightspeed Rescue

| Power Rangers Lightspeed Rescue |
| --- | --- |

Tyyli:  toiminta-seikkailu, tiedefantasia
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):  Haim Saban Shuki Levy
Pääosissa:  Michael Chaturantabut Rhett Fisher Sean Cw Johnson Alison MacInnis Keith Robinson Sasha Williams Monica Louwerens Ron Roggé Jennifer L. Yen
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   Fox Kids
Esitetty:  12. helmikuuta 2000 – 18. marraskuuta 2000
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  40
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jonathan Tzachor
Vastaava(t) tuottaja(t):  Haim Saban Shuki Levy
Ohjaaja(t):  Ryuta Tasaki Koichi Sakamoto Isaac Florentine Jonathan Tzachor Worth Keeter Makoto Yokoyama
Käsikirjoittaja(t):  Judd Lynn Jackie Marchand John Fletcher Denise Skinner
Tuotantoyhtiö(t):  Saban Entertainment Renaissance Atlantic Entertainment Toei Company, Ltd. MMPR Productions, Inc.
Edeltäjä:  Power Rangers Lost Galaxy
Seuraaja:  Power Rangers Time Force
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Power Rangers Lightspeed Rescue on yhdysvaltalainen 40-osainen lasten televisiosarja, joka oli samalla 8. Power Rangers -tuotantokausi. Lightspeed Rescuessa käytettiin japanilaisen 23. Super Sentai -sarjan Kyuukyuu Sentai GoGoFiven lavaste-, asu- ja kuvamateriaalia. Sarja esitettiin Yhdysvalloissa 12. helmikuuta 2000 – 18. marraskuuta 2000.
Lightspeed Rescue oli Power Rangers -sarjoista ensimmäinen, jossa rangereiden identiteetit oli julkisesti myös siviilien tiedossa. Aiemmilla tuotantokausilla rangereiden henkilöllisyydet oli aina salattu ja paljastettiin ihmisille vain äärimmäisissä tilanteissa. Tässä sarjassa myös rangereiden käyttämät aseet, zordit ja voimat olivat ihmisten valmistamia eikä niihin liittynyt mitään mystistä tai Maapallon ulkopuolista lähdettä. Lightspeed Rescuessa oli myös kuudentena rangerina Titanium Ranger, jolla ei ollut vastinetta Super Sentaissa. Saban Entertainmentin tuottamista sarjoista tällä kaudella viholliset otettiin viimeistä kertaa suoraan sarjan Super Sentai -vastineesta. Seuraavan kerran viholliset otettiin suoraan Super Sentaista Disneyn tuottamassa sarjassa Power Rangers Mystic Force, joka esitettiin kuusi vuotta myöhemmin.
Juoni

Sarja sijoittuu kuvitteelliseen kalifornialaiseen kaupunkiin nimeltä Mariner Bay, joka sijaitsee muinaisen demonien hautausmaan paikalla. Kun eräänä päivänä demonit vapautuvat tuhansien vuosien jälkeen hautaholvistaan, ne vannovat tuhoavansa Mariner Bayn ja rakentavansa valtakuntansa uudestaan. Demonien vapautumisen jälkeen kapteeni William Mitchellin johtama ja valtion tukema organisaatio Lightspeed Rescue värvää neljä siviiliä ja Mitchellin oman tyttären Danan puolustamaan kaupunkia. Kaikilla valituiksi tulleilla neljällä siiviilillä on joku erityinen taito: Carter Grayson, Punainen Lightspeed Ranger, toimi palomiehenä paikallisella paloasemalla; Chad Lee, Sininen Lightspeed Ranger, toimi hengenpelastajana ja merieläinten kouluttajana paikallisessa yleisöakvaariossa; Joel Rawlings, Vihreä Lightspeed Ranger, oli yksipaikkaisella lentokoneella yleisötapahtumissa lentänyt taiteilija; Kelsey Winslow, Keltainen Lightspeed Ranger, oli extreme-urheilua harrastanut atleetikko ja Dana Mitchell, kapteenin tytär ja joka suostui Vaaleanpunaiseksi Lightspeed Rangeriksi, oli ammatiltaan ensihoitaja. Power Rangereita avusti neiti Angela Fairweatherin johtama tiedemiehistä ja insinööreistä koostunut ryhmä, jotka suunnittelivat rangereiden käyttämät aseet, zordit ja voimat. Rangereiden komentokeskuksena toimi vedenalainen sotilastukikohta Lightspeed Aquabase, jonka sijainti esti vedessä voimansa menettäviä demoneita hyökkäämästä suoraan tukikohtaa vastaan.
Myöhemmin viiden rangerin rinnalle liittyi kapteeni Mitchellin kuolleeksi luultu poika Ryan Mitchell, josta tuli Titanium Ranger. Yhdessä kuusi rangeria estivät demonien pahat suunnitelmat kerta toisensa jälkeen. Taistelu kulminoitui lopputaisteluun, jossa lähes kaikki rangereiden käyttämät zordit ja varusteet tuhoutuivat.
Lisäksi Lightspeed Rescuessa oli kaksiosainen yhteisjakso edellisen vuoden sarjassa Power Rangers Lost Galaxy esiintyneiden rangereiden kanssa, kun Lost Galaxyn vihollinen Trakeena saapui tuhoamaan Maan. Trakeenan paluu sai Lightspeed Rangerit yhdistämään voimansa Galaxy Power Rangereiden kanssa.
Hahmot > Viholliset

Ghoulit: Olivat Trakeenan ja Triskullin rivisotilaita, jotka esiintyivät Lightspeed Rescuen ja Lost Galaxyn yhteisjaksoissa. Ne olivat erittäin voimakkaita ja uskollisia Triskullille.
Cyborg Rangerit: Power Rangereiden robottivastineet, joiden piti alun perin korvata Power Rangerit ja taistella rangereiden tilalla demoneita vastaan. Ne muuttuivat myöhemmin pahoiksi, kun niihin osui hirviön avustuksella salamoita. Kukin niistä taisteli sitten samanväristä Power Rangeria vastaan. Power Rangerit voittivat taistelun ja tuhosivat Cyborg Rangerit lopullisesti.
Zordit

Ensimmäiset Lightspeed Rescuen zordit perustuivat hälytysajoneuvoihin, jotka Rail Rescuet kuljettivat niiden säilytyspaikasta. Ne pystyivät yhdistymään Lightspeed Megazordiksi. Rail Rescuet olivat itsekin zordeja ja ne muodostivat Supertrain Megazordin. Max Solarzord oli Titanium Rangerin ohjaama zord, joka muistutti avaruussukkulaa. Omegazordit olivat avaruusaluksia, jotka oli myös tehnyt Lightspeed Rescue. Lifeforce Megazord muistutti ulkomuodoltaan Lightspeed Solarzordia, mutta se otti energiansa rangereista itsestään.
Jaksot

| # | Jakson nimi |
| --- | --- |
1: "Operation Lightspeed"
2: "Lightspeed Teamwork"
3: "Trial By Fire"
4: "Riding the Edge"
5: "A Matter of Trust"
6: "Wheels of Destruction"
7: "Cyborg Rangers"
8: "Up to the Challenge"
9: "Go Volcanic"
10: "Rising from Ashes"
11: "From Deep in the Shadows"
12: "Truth Discovered"
13: "Ryan's Destiny"
14: "Curse of the Cobra"
15: "Strength of the Sun"
16: "The Cobra Strikes"
17: "Olympius Ascends"
18: "A Face from the Past"
19: "The Queen's Return"
20: "The Omega Project"
21: "The Fifth Crystal"
22: "The Chosen Path"
23: "Yesterday Again"
24: "As Time Runs Out"
25: "In the Freeze Zone"
26: "The Mighty Mega Battles"
27: "The Great Egg Caper"
28: "Ocean Blue"
29: "Trakeena's Revenge, Osa I"
30: "Trakeena's Revenge, Osa II"
31: "The Last Ranger"
32: "Sorcerer of the Sands"
33: "Olympius Unbound"
34: "Neptune's Daughter"
35: "Web War"
36: "In the Limelight"
37: "Wrath of the Queen"
38: "Rise of the Super Demons"
39: "The Fate of Lightspeed, Osa I"
40: "The Fate of Lightspeed, Osa II"
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Cw Johnson  | … |  Carter Grayson (Punainen Ranger)   |
|  Michael Chaturantabut  | … |  Chad Lee (Sininen Ranger)   |
|  Keith Robinson  | … |  Joel Rawlings (Vihreä Ranger)   |
|  Sasha Williams  | … |  Kelsey Winslow (Keltainen Ranger)   |
|  Alison MacInnis  | … |  Dana Mitchell (Vaaleanpunainen Ranger)   |
|  Rhett Fisher  | … |  Ryan Mitchell (Titanium Ranger)   |
|  Monica Louwerens  | … |  Angela Fairweather   |
|  Ron Roggé  | … |  Kapteeni William Mitchell   |
|  Jennifer L. Yen  | … |  Vypra   |
Pyreneläistyyppinen ranskanseisoja

| Pyreneittenseisoja |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ranska
Määrä:  Suomessa rekisteröity 2
Rodun syntyaika:  1400-luku
Alkuperäinen käyttö:  kanalintujen metsästys (seisova lintukoira)
Nykyinen käyttö:  metsästys
Muita nimityksiä:  braque français - type Pyrénées, French Pointer - Pyrenean type, Französischer Vorstehhund - Typus Pyrenäen, braco francés - tipo Pirineos, prantsuse pürenee linnukoer
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 1.1 Mannermaiset "braque"-tyyppiset; #134
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 47–58 cm; narttu 47–56 cm
Väritys:  kastanjanruskea, kastanjanruskea-valkoinen, ruskea-roan tai brown & tan
Pyreneittenseisoja, virallisesti pyreneläistyyppinen ranskanseisoja (ransk. braque français, type Pyrénées), eli pieniranskanseisoja (ransk. braque français de petite taille) on ranskalainen koirarotu, kahdesta ranskanseisojaksi nimetystä rodusta pienempi. Se on Ranskassa paikallisista "braque"-tyypin lyhytkarvaisista seisojista kaikkein suosituin. Vuonna 2018 se oli Ranskassa gascognenseisojan kanssa yhteen laskettuna 10. suosituin paikallinen rotu – listauksessa se on 11. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi.
Ulkonäkö

Pyreneläinen rotu on gascognelaista sukulaistaan kevytrakenteisempi, sen huulet ovat vähemmän riippuvat, sen nahka on tiiviimmin pinnanmyötäinen ja sen eturaajat ovat kevytrakenteisemmat. Kirsu on kastanjanruskea. Häntä voi olla täysipitkä tai luonnontöpö. Karvapeite on lyhyempi kuin gascognenseisojalla. Väritys on joko yksivärinen kastanjanruskea, kastanjanruskea valkoisin merkein, valkoinen kastanjanruskein pilkutuksin (ticking/speckled) tai kastanjanruskea punaisin (tan) -merkein (brown & tan). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 47–58 cm ja narttujen 47–56 cm välillä; ihannekorkeus on 50–55 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on ystävällinen, lempeä ja nöyrä.
Alkuperä

Pyreneläistyyppinen seisoja on kotoisin Keski-Pyreneiltä ja Lounais-Ranskasta. Se polveutuu erään teorian mukaan sukupuuttoon kuolleesta charlesinseisojasta, kun taas toinen teoria mainitsee sen kantaroduiksi vanhan espanjalaisen seisojan (luultavasti navarranseisoja) ja southern houndin. Nykyinen rotu on ollut olemassa jo 1400-luvulta lähtien ja sen uskotaan olevan kaikkien nykyisten lyhytkarvaisten seisojien kantarotu. 1800-luvun lopulla havaittiin, että ranskanseisojia oli itse asiassa kaksi eri tyyppiä (FCI:n mukaan nykyisin kaksi kokonaan erillistä rotua). Pyreneläinen muunnos miellytti ennen kaikkea metsästäjiä jotka halusivat gascognelaista nopeamman ja kevyemmän kanakoiran.
Pyreneittenseisoja näyttelyssä Pariisissa.
Sundby

Sundby on kylä Pedersören kunnassa. Kylässä sijaitsee turkistarha.
Sundbyssä sijaitsee Sundby skola, joka on ruotsinkielinen peruskoulu luokille 1–6. Sundby skola lakkautetaan, kun Pännäisten, Östensön ja Sundbyn yhteinen koulu valmistuu. Koulun on arvioitu valmistuvan vuodenvaihteessa 2022–2023.
Zacharias Topelius kirjoitti päiväkirjaansa retkestä Sundbyn tanssisaliin.
Quitangonha

| Quitangonha > 1500-luku – 1900-luvun alku |
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Ilha Quitangonha
 :  14°51′22″S, 40°49′25″E
Uskonnot:  islam
seuraaja:  Portugalin Mosambik
Quitangonha oli šeikkien johtama nykyisen Mosambikin Ilha Quitangonhan saarella sijainnut valtio. Paikalliset kävivät kauppaa esimerkiksi orjilla. Se perustettiin 1500-luvulla ja Portugali liitti sen alueet omaan siirtomaavaltakuntaansa 1900-luvun alussa.
Sijainti

Quitangonhan keskus sijaitsi Ilha Quitangonhan saarella Mosambikin saaresta pohjoiseen nykyisessä Nampulan maakunnassa Mosambikissa.