stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lappeenranta
Liikenneyhteydet

Lappeenrantaa palvelevat Karjalan rata ja Lappeenrannan lentoasema. Valtatie 6 johtaa etelän suuntaan Kouvolan kautta Helsinkiin ja pohjoisen suuntaan Joensuun kautta Kajaaniin. Valtatie 13 johtaa Nuijamaan raja-asemalle ja edelleen Venäjälle. Toiseen suuntaan Valtatie 13 johtaa Savitaipaleen ja Suomenniemen kautta Mikkeliin ja sieltä edemmäs Jyväskylän kautta aina Kokkolaan saakka. Matka-aika Helsinkiin on lyhimmillään 1 tunti 55 minuuttia junalla, noin 3 tuntia henkilöautolla, 35 minuuttia lentokoneella sekä 3 tuntia ja 40 minuuttia linja-autolla. Mikkeliin ja Jyväskylään on linja-autolla vaihdoton ja junaa nopeampi yhteys.
Lappeenrannan Vainikkalan asemalta pääsee Pietariin joulukuussa 2010 aloittaneella Allegro-junalla 1,5 tunnissa. Yöjunia ei Lappeenrannan matkustajaliikenteessä ole tarjolla, mutta linja-auton yöpikavuoro liikennöi päivittäin Helsingin, Lappeenrannan ja Joensuun välillä. Lappeenrannan rautatieasema sijaitsee Ratakadulla kaupungin keskustan etelälaidalla.
Lappeenrannan seudun joukkoliikenteessä liikennöidään 18 kaupunkilinjaa (1, 1X, 2, 2H, 3, ­3K, 4, 5, 7, 8, 12, 14, 21, 22, 23, 24, 25, 26) ja 21 seutulinjaa (100, 101, 110, 111, 112, 113, 114, 120, 121, 130, 131, 200, 201, 300, 301, 500, 601, 602, 603, 610, 620). Linjat 1, 2, 4, 5 ja 1X liikennöivät joka päivä vuorovälin ollessa tiheimmillään (maanantai–lauantai) 30 minuuttia. Linja 5 liikennöi arkisin päivällä 15 minuutin välein ja illalla 60 minuutin välein Matkakeskukselta Yliopistolle. Seutulinja 100 on Lappeenrannan seudun tärkein seutulinja, ja se kulkee arkisin tunnin välein ja viikonloppuisin kahden tunnin välein Lappeenrannan keskustasta Joutsenon kautta Keskusasemalle Mansikkalaan, Imatralle.
Lappeenrannan kaupunkiliikennettä liikennöi Savonlinja, ja seutulinjoja liikennöi Savonlinjan lisäksi myös Vento, Soisalon Liikenne, V-S Bussipalvelut ja Mikkonen. Joukkoliikennettä kutsutaan Jouko-nimellä, ja kaupunkibusseissa tämä näkyy myös vahvasti Joukon pinkin brändin väreissä.
Joukon liikenteellinen solmukohta sijaitsee Lappeenrannan ydinkeskustassa Koulukadulla, kävelykatu Oleksin vieressä. Pysäkki tunnetaan nimellä ”Keskusta”, ja sen kautta kulkevat lähes kaikki Joukon linjat muutamaa seutulinjaa lukuun ottamatta.
Joukossa on myös käytössä oma reittiopas (Digitransit-palvelu), josta näkee muun muassa kaikki kaupunkibussit kartalla, jokaisen bussipysäkin, aikataulut, lähtö- ja saapumisaika-arvion ja tiedotteet mahdollisista poikkeuksista. Reittioppaassa voi myös hakea joukkoliikennereitin tietyn lähtö- ja päätepisteen välille.
Joukon kaupunkibusseja Koulukadulla Lappeenrannan keskustassa syksyllä 2020.
Jouko-brändin värityksen mukainen Waltti-matkakortti.
Joukon reittiopas matkapuhelimen ruudulla.
Hallinto

Lappeenrannan kaupunginjohtaja oli Kimmo Jarva, joka aloitti virassaan joulukuussa 2011 ja erosi 20. marraskuuta 2023. Lappeenrannassa on toiminut kaupunginjohtaja vuodesta 1930 alkaen. Sitä ennen kaupungissa on ollut pormestari.
Lappeenrannan ensimmäinen pormestari valittiin kolme vuotta kaupungin perustamisen jälkeen vuonna 1652. Lappeenrannan kaupunginoikeudet lakkautettiin vuonna 1683 ja perustettiin Hamina-Lappeenrannan kaksoiskaupunki. Haminan pormestari oli vuoteen 1784 asti myös Lappeenrannan johdossa.
Kuntavaalien 2021 jälkeinen valtuuston paikkajako:
Kansallinen Kokoomus 13
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 12
Suomen Keskusta 9
Perussuomalaiset 9
Vihreä liitto 5
Suomen Kristillisdemokraatit 2
Vasemmistoliitto 1
Kuvia Lappeenrannasta

Kansalaistori Lappeenrannan Keskustassa yöllä kesällä 2020.
Kauppakeskus IsoKristiinan pääkäytävä.
Risteilyalus m/s Camilla saapuu Lappeenrannan satamaan kesällä 2020.
Kävelykatu Oleksi Lappeenrannan ydinkeskustassa.
Jouko-kaupunkibusseja Koulukadulla, Lappeenrannan ydinkeskustassa.
Tunnettuja lappeenrantalaisia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anal Thunder, punkyhtye  Antti Aalto, jääkiekkoilija  Marja-Sisko Aalto, pappi  Marko Annala, muusikko  Irja Askola, piispa  Amelie Blauberg, näyttelijä  Arto Bryggare, juoksija, kansanedustaja  Hans Bröckl (1903–1988), yritysjohtaja, teollisuusneuvos  Tuomas Gerdt, Mannerheim-ristin ritari  Gunnar Grönqvist, yrittäjä, valokuvaaja  Heikki Grönqvist, yrittäjä, valokuvaaja  Leo Gummerus, kansanedustaja, lääninrovasti  Kaarlo Halttunen, näyttelijä  Inka Henelius, urheilutoimittaja  Eve Hietamies, toimittaja, kirjailija  Heikki Hietamies, kirjailija, toimittaja ja juontaja  Laila Hirvisaari, kirjailija  Lauri Hotinen (1917–1995), yritysjohtaja, teollisuusneuvos, kaupunginvaltuutettu  Jan Hultin, oopperanjohtaja  Jouni Hynynen, muusikko, kirjailija  Martti Kainulainen, näyttelijä  Kaucas, suomi rap -yhtye  Anneli Kiljunen, kansanedustaja  |  Anssi Kippo, musiikkituottaja  Timo Kivinen, kenraali  Jukka Kopra, kansanedustaja  Lauri Kosonen, toimittaja  Tatu Kosonen, muusikko, valokuvaaja  Topi Kosonen, pesäpalloilija  Annika Kumlin-Henttu, yleisurheilija  Jarmo Kölhi, kaupunginjohtaja  Kasperi Laine, tuottaja, DJ, MC  Lauri Laitinen, Perussuomalaisen Nuorison puheenjohtaja  Arvi Lind, uutisankkuri   Jukka Lindström, koomikko  Simo Lipsanen, yleisurheilija  Eeva Litmanen, näyttelijä  Tuomas Lukka, tutkija  Pave Maijanen, muusikko  Mikko Nevalainen, basisti  Seppo Miettinen, kaupunginjohtaja  Alisa Mikonsaari, taitoluistelija  Miikka Multaharju, jalkapalloilija  Esa Niiva, muusikko  Jarmo Nikku, muusikko  Timo Närhinsalo, näyttelijä  Woldemar Oinonen, jääkärikenraalimajuri  |  Väinö Okko, kansanedustaja, kunnallisneuvos  Jukka Paarma, arkkipiispa  Hanna Pakarinen, laulaja  Tiia Piili, kilpa-aerobikkaaja  Saku Puhakainen, jalkapalloilija  Jarmo Punkkinen, hiihtoasiantuntija ja -valmentaja  Päiviö Pyysalo, TV-ohjaaja ja -tuottaja  Aki Pyysing, pokeriammattilainen  Ilona Ranta, yleisurheilija  Aura Salla, europarlamentaarikko  Petri Skriko, jääkiekkoilija  Kirsi Ståhlberg, näyttelijä  Jimi Sumén, muusikko  Mauri Sumén, muusikko  Heli Sutela, näyttelijä  Onni Talas, senaattori ja diplomaatti  Jarkko Tiainen, näyttelijä  Juha Tiainen, moukarinheittäjä  Elina Torro, yleisurheilija  Alisa Vainio, yleisurheilija  Väinö Valve, jääkärikenraali  Vesa Vierikko, näyttelijä  Vesa Viitakoski, jääkiekkoilija  Joni Yli-Torkko, jääkiekkoilija  |
Lappeenrannan ystävyyskaupungit

Ystävyyskaupunkien lisäksi Lappeenranta solmi vuonna 1987 Viipurin kanssa erityisen naapurikaupunkisopimuksen. Sopimus solmittiin edistämään kaupunkien välistä yhteistyötä.
Örebro, Ruotsi (vuodesta 1940)
Drammen, Norja (1948)
Kolding, Tanska (1948)
Klin, Venäjä (1966)
Lake Worth, Yhdysvallat (1976)
Stykkishólmur, Islanti (1980)
Schwäbisch Hall, Saksa (1985)
Szombathely, Unkari (1983)
Rakvere, Viro (1994)
Viipuri – Naapurikaupunki Venäjällä (1987)
Tšernihiv, Ukraina (2023)
Luandan maakunta

| Luandan maakunta |
| --- | --- |
 Luanda on Luandan maakunnan ja koko Angolan pääkaupunki.
 Sijainti
 Koordinaatit: 9.0°S, 13.2°E 
Valtio:   Angola
Perustettu:  1576
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  Maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Luanda
 – kuvernööri:  Luís Manuel da Fonseca Nunes (10/2024-)
Pinta-ala:  8 836 km²
Väkiluku (2022)  (arvio):  9 079 811
 – väestötiheys:  &&&&&&&&&&&01027.06000001 027,6 as./km²
Kielet:  kimbundu
Kansat:  mbundut
HDI (2022):  0,710
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  AO-LUA
Luandan maakunta on maakunta Angolassa. Sen pinta-ala on 18 836 neliökilometriä. Maakunnan asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan noin 9,1 miljoonaa. Inhimillisen kehityksen indeksin (HDI= 0,710 eli korkea) mukaan Luandan maakunta oli vuonna 2022 Angolan kehittynein alue. Luandan maakunnan pääkaupunki on Luanda, joka on myös koko Angolan pääkaupunki.
Maakunta sijaitsee Angolan läntisissä osissa ja rajoittuu lännessä Atlantin valtamereen. Maakunnan naapurina pohjoisessa, idässä ja etelässä on Bengon maakunta. Väestössä korostuu bantukansa mbundut ja heidän käyttämänsä paikallinen kieli kimbundu.
Luandan maakunta oli aiemmin jaettu seitsemään kuntaan (port. município). Vuonna 2016 aluejakoa uudistettiin muun muassa perustamalla maakuntaan kaksi uutta kuntaa (Kilamba-Kiaxi ja Talatona). Tästä syystä vuoden 2014 väestönlaskennan kuntajaon asukasluvut eivät ole enää päteviä kaikkien kuntien kohdalla. Esimerkiksi Talatona perustettiin 17. lokakuuta 2016 Belasin ja Kilamba-Kiaxin kuntien osia yhdistämällä. Yleisemminkin Angolan väkilukuarvot vanhenevat nopeasti voimakkaan väestönkasvun, aluerakentamisen ja sisäisen muuttoliikkeen johdosta. Toisaalta vuonna 2022 on järjestetty uudempi västönlaskenta, jonka tulokset on julkistettu. Vuodesta 2016 lähtien maakunnassa ovat olleet seuraavat yhdeksän kuntaa:
Belas
Cacuaco
Cazenga
Icolo e Bengo
Kilamba-Kiaxi (eli Quilamba Quiaxi)
Luanda
Quissama
Talatona
Viana
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luandan maakunta Wikimedia Commonsissa
Angolan maakunnat
Bengo
Benguela
Bié
Cabinda
Cuando Cubango
Cuanza Norte
Cuanza Sul
Cunene
Huambo
Huíla
Luanda
Lunda Norte
Lunda Sul
Malanje
Moxico
Namibe
Uíge
Zaire
Hausat

Hausat ovat Länsi-Afrikan suurin etninen ryhmä. Suurin osa heistä asuu Hausamaana tunnetulla alueella, joka ulottuu Pohjois-Nigeriasta Saharan autiomaalle pohjoisessa, Tšadjärvelle idässä ja Nigerjoelle etelässä. Hausoja asuu myös ympäri muuta Afrikkaa kauppiaina. Hausat puhuvat afroaasialaisiin kieliin kuuluvaa hausan kieltä, jota osataan Länsi-Afrikassa laajalti johtuen hausojen historiallisesta merkityksestä kauppiaina.
Historia

Hausojen historiaa ovat leimanneet useat eri kaupunkivaltiot. Ensimmäiset hausojen asutuskeskukset syntyivät 1000–1100-luvuilla ja vuoteen 1350 mennessä niistä oli muodostunut Kanon, Katsinan, Zamfaran, Gobirin, Kebbin ja Zazzaun kaupunkivaltiot. Kaupunkeihin kulki tärkeitä kauppareittejä pohjoisesta ja 1400-luvulle tultaessa alue tuli tunnetuksi vaatteiden kudonnasta ja värjäyksestä. Vuonna 1804 alkupuolella fulanitaustainen muslimi Usman dan Fodio julisti jihadin itsenäisiä hausahallitsijoita vastaan kukistaen nämä. Näin muodostui Sokoton kalifaatti, joka saavutti suurimmat alueensa 1830-luvulla. Britit kukistivat Sokoton vuoteen 1903 mennessä ja Nigeriasta tuli heidän siirtomaansa. Kuitenkin näihin päiviin saakka hausojen yläluokan jäsenet ovat tavallisesti taustaltaan fulaneja.
Kulttuuri

Suurin osa hausoista elää maanviljelyksellä ja he kasvattavat esimerkiksi riisiä, hirssiä ja maissia. Rahakasveista kasvatetaan puuvillaa, tupakkaa ja maapähkinöitä. Sadonkorjuu tapahtuu Pohjois-Nigeriassa kuivankauden aikaan lokakuun ja huhtikuun välillä. Sadekausi vietetään töissä pelloilla. Pellot ovat suurimmaksi osaksi miesten vastuulla naisten osallistuessa vain sadonkorjuuseen. Sen sijaan naiset toimivat kauppiaina. Nykyisin monet hausamiehet ovat töissä Nigerian armeijassa. Hausojen perinteisiä alueita hallitsevat emiirit, jotka ovat vastuussa verojen keräämisestä ja hallinnosta. Muusta Nigeriasta poiketen hausa-alueet noudattavat šarialakia.
Sokoton kalifaatti 1800-luvulla.
Murin emiiri ja tämän seuralaisia.
Peter Utriainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. marraskuuta 1960 (ikä 64)
Syntymäpaikka: Holmsund, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Junioriseurat
1968–1977: VIFK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1976–1980 | VIFK | 55 | (20) |
| 1980–1982 | Östers IF | 9 | (2) |
| 1983–1984 | Gefle IF | 32 | (2) |
| 1986 | IFK Holmsund | 6 | (1) |
| 1987–1988 | ABK-48 | 38 | (12) |
| 1989–1990 | BK-IFK | 42 | (6) |
| 1991 | OIF | 20 | (8) |
| Yhteensä | Yhteensä | 202 | (51) |
Maajoukkue
| 1977 | Suomi U16 | 2 | (0) |
| 1978 | Suomi U17 | 7 | (4) |
| 1978 | Suomi U18 | 4 | (0) |
| 1980–1981 | Suomi U21 | 6 | (0) |
| 1981–1984 | Suomi | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ulf Peter Utriainen (s. 20. marraskuuta 1960 Holmsund, Ruotsi) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija.
Keskikenttäpelaajana pelannut Utriainen edusti urallaan Suomessa Vasa IFK:a 1978–1980, Bollklubben-48:a 1987–1988 ja BK-IFK:a 1989–1990. Ruotsissa hän pelasi Allsvenskanissa Östers IF:ssä  kausilla 1980–1982 ja Gefle IF:ssä 1983–1984 sekä 2. divisioonassa IFK Holmsundissa 1986. Utriainen voittin Österissä Ruotsin mestaruuden 1980 ja 1981.
Utriainen pelasi maajoukkueessa vuosina 1981–1984 yhteensä 11 maaottelua.
Nykyään hän toimii valmentajana I-JBK:n A-junioreissa.
Epari

| Epari |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Seinäjoen sanomat Kyrönmaa Seinäjoki Etelä-Pohjanmaa
Lehtityyppi:  kaupunkilehti
Julkaisija:  I-Mediat Oy
Levikki:  53 000 (2019)
Perustettu:  1926
Päätoimittaja:  Tero Hautamäki
Kotikunta:  Seinäjoki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  keskiviikkoisin
Aiheesta muualla
Kotisivu
Eparin toimitus yhtiöiden I-Mediat ja Ilkka toimitalossa Seinäjoella Koulukatu 10:ssä
Epari on keskiviikkoisin Seinäjoella, Etelä-Pohjanmaalla ilmestyvä kaupunkilehti. Sen jakelu on noin 53 000 kotitaloutta Seinäjoen seutukunnan alueella (vuonna 2019). Näistä noin 1 000 kappaletta on noutopistejakelun kautta. Julkaisija on Ilkka Oyj:n tytäryhtiö I-Mediat Oy.
Historia

Lehti perustettiin 1926 nimellä Seinäjoen sanomat, mutta varsinainen ilmestyminen tilattuna sanomalehtenä alkoi seuraavan vuoden alusta Seinäjoen, Ilmajoen, Nurmon ja Peräseinäjoen alueilla.  Lehteä julkaistiin kerran viikossa, mutta joulukuun alusta 1928 kahdesti viikossa tiistaisin ja perjantaisin. Nimeksi muutettiin Kyrönmaa vuonna 1930 ja kahden vuoden kuluttua Seinäjoki.
Lehden osti sanomalehti Vaasaa julkaissut Vaasa Oy 1938, jolloin nimeksi tuli Etelä-Pohjanmaa ja ilmestyi enimmillään viisi kertaa viikossa.
Vaasa Oy:n myötä lehti siirtyi Ilkka-Yhtymälle 1992 ja muutettiin kerran viikossa ilmestyväksi ilmaisjakelulehdeksi, kaupunkilehdeksi 2002. Nimi Epari ("Etelä-Pohjanmaan aluekeskuksen riippumaton ilmoituslehti") otettiin käyttöön vuonna 2008 kutsumanimenä, joka virallistui 2013.
Päätoimittajat

Heikki Laurinmäki (1927–1952)
O. J. Kuusisto (1952–1960)
Armas Virtanen (1960–1972)
Yrjö Ripsaluoma (1972–1973)
Paula Hämäläinen (1974–1996)
Raimo Vaisto (1996–2001)
Sinikka Välikoski (2002–2007)
Markku Leiwo (2008–2013)
Laura Syväoja (2013–2020)
Tero Hautamäki (2020 alkaen)
Aiheesta muualla

Epari
Seinäjoen sanomat (1926–1930) Kansalliskirjaston digitaalisessa sanomalehtiarkistossa
Kyrönmaa (1930–1932) Kansalliskirjaston digitaalisessa sanomalehtiarkistossa
Seinäjoki (1932–1938) Kansalliskirjaston digitaalisessa sanomalehtiarkistossa
Etelä-Pohjanmaa (1938–1939) Kansalliskirjaston digitaalisessa sanomalehtiarkistossa
| n k Ilkka Oyj |
| --- | --- |
Tytäryhtiöt:  I-Mediat Somessa.com  Myynninmaailma Digimoguli  Differo  MySome  I-print  Liana Technologies Ungapped  Evermade 
Sanomalehdet:  Ilkka-Pohjalainen  Jurvan Sanomat  Järviseutu  Komiat  Suupohjan Sanomat  Viiskunta 
Kaupunkilehdet:  Epari  Vaasa 
Lakkautetut lehdet:  Ilkka  Pohjalainen  Seinäjoen Sanomat
Viktoria (Saksan keisarinna)

| Viktoria |
| --- | --- |
 Princess Royal
 T. H. Voigtin valokuva 1895–1896
Saksan keisarinna Preussin kuningatar
Valtakausi:  9. maaliskuuta – 15. kesäkuuta 1888
Edeltäjä:  Augusta
Seuraaja:  Augusta Viktoria

Syntynyt:  Victoria Adelaide Mary Louisa 21. marraskuuta 1840 Buckinghamin palatsi, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut:  5. elokuuta 1901 (60 vuotta) Friedrichshofin linna, Kronberg im Taunus, Preussi, Saksa
Hautapaikka:  Friedenskirche, Sanssoucin linnan puisto, Potsdam
Puoliso:  Fredrik III  (vih. 1858; k. 1888)
Lapset:  Vilhelm II Charlotte Heinrich Sigismund Viktoria Waldemar Sofia Margaret
Koko nimi:  Victoria Adelaide Mary Louisa
Suku:  Saksi-Coburg-Gotha
Isä:  Albert
Äiti:  Viktoria
Uskonto:  luterilaisuus
Nimikirjoitus:  
Victoria (Victoria Adelaide Mary Louisa); (21. marraskuuta 1840 Buckinghamin palatsi, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 5. elokuuta 1901 Friedrichshofin linna, Kronberg im Taunus, Preussin kuningaskunta) oli Ison-Britannian ja Irlannin prinsessa, Preussin kuningatar ja Saksan keisarinna.
Suku ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat kuningatar Viktoria ja prinssi Albert, joiden esikoinen hän oli ja tästä hänellä on arvonimi Princess Royal. Victorialla oli kahdeksan sisarusta. Vuotta nuoremmasta veljestä tuli kuningas Edvard VII. Hän kuului Saksi-Coburg-Gotha sukuun.
Varhaiskypsä ja älykäs Victoria aloitti ranskan opiskelun 1,5 vuoden iässä ja saksan nelivuotiaana. Hän opiskeli myös kreikkaa ja latinaa. Kuuden vuoden iästä lähtien opetussuunnitelmaan kuului aritmetiikka, maantiede ja historia, ja hänen isänsä ohjasi häntä politiikassa ja filosofiassa. Hän opiskeli myös luonnontieteitä ja kirjallisuutta. Koulupäivä, jonka keskeytti kolme välituntia, alkoi klo 8.20 ja päättyi klo 18.00. Toisin kuin veljensä, jonka opetussuunnitelma oli vielä ankarampi, Victoria oli erinomainen oppilas, joka oli aina tiedonnälkäinen. Hän oli kuitenkin itsepäinen luonne.
Avioliitto ja lapset

Viktoria ja Albert halusivat järjestää tyttärensä Victorian avioliitto Preussin kruununprinssi Friedrichin, tulevan Saksan keisari Fredrik III:n kanssa. He tapasivat ensimmäisen kerran Lontoon suuren maailmannäyttelyn aikaan vuonna 1851 kun Victoria oli 11-vuotias, ja kihlautuivat vuonna 1856 pian Victorian konfirmaation jälkeen. Victoria oli vain 16-vuotias, yhdeksän vuotta sulhastaan nuorempi. He avioituivat Victorian täytettyä 17 vuotta 25. tammikuuta 1858 Chapel Royalissa St Jamesin palatsissa. Victorialle ja Friedrichille syntyi kahdeksan lasta:
kruununprinssi Wilhelm, tuleva keisari Vilhelm II (27. tammikuuta 1859 – 4. kesäkuuta 1941) avioitui (1) 1881 Schleswig-Holsteinin prinsessa Auguste Viktorian kanssa (k. 1921) heillä oli jälkeläisiä; avioitui (2) 1922 Greizin prinsessa Hermine Reussin kanssa, ei jälkeläisiä
prinsessa Charlotte, Saksi-Meiningenin herttuatar (24. heinäkuuta 1860 – 1. lokakuuta 1919) avioitui 1878 Bernhard III:n Saksi-Meiningenin herttuan kanssa, heillä oli jälkeläisiä
prinssi Henrik (14. elokuuta 1862 – 20. huhtikuuta 1929) avioitui 1888 serkkunsa von prinsessa Irene von Hessen und zu Rheinin kanssa, heillä oli jälkeläisiä
prinssi Sigismund (15. syyskuuta 1864 –18. kesäkuuta 1866) kuoli 2-vuotiaana aivokalvontulehdukseen
prinsessa Viktoria, Schaumburg-Lippen prinsessa Adolf (12. huhtikuuta 1866 – 13. marraskuuta 1929) avioitui (1) 1890 Schaumburg-Lippen prinssi Adolfin kanssa (k. 1916), ei jälkeläisiä; avioitui (2) 1927 Alexander Zoubkovin kanssa, ei jälkeläisiä
prinssi Waldemar (10. helmikuuta 1868 – 27. maaliskuuta 1879) kuoli 11-vuotiaana kurkkumätään
prinsessa Sophie, Helleenien kuningatar (14. kesäkuuta 1870 – 13. tammikuuta 1932) avioitui 1889 Konstantin I:n Helleenien kuninkaan kanssa, heillä oli jälkeläisiä
prinsessa Margaret, Hessen-Kasselin maakreivitär, Suomen kuningatar (22. huhtikuuta 1872 – 22. tammikuuta 1954) avioitui 1893 Hessenin prinssi Friedrich Karlin, Suomen kuninkaaksi valitun kanssa, myöhemmin Hessen-Kasselin maakreivi; heillä oli jälkeläisiä
Kruununprinsessa, kuningatar ja keisarinna

Puolisonsa kanssa hän kannatti liberaalia politiikkaa ja tuki tämän tavoitetta saada Saksaan brittiläistyylinen parlamentti.
Keisarinna Victorialla oli melko huonot välit poikaansa Vilhelmiin, johtuen heidän eriävistä mielipiteistään. Victoria koetti kasvattaa pojastaan englantilaista liberaalia herrasmiestä, mutta Vilhelm suosi preussilaista käsitystä hallitsijalta vaadittavista ominaisuuksista: rohkeus, lujuus, urhoollisuus. Myös Vilhelmin vamma on voinut vaikuttaa suhteeseen. Hänen toinen kätensä oli surkastunut perätilasynnytyksessä tapahtuneen hermovaurion vuoksi, jossa hän myös koko pitkän ilman happea.
Leskikeisarinna ja perintö

Fredrik III hallitsi vain 99 päivää ja kuoli 56-vuotiaana kesäkuussa 1888 tupakoinnin aiheuttamaan kurkkusyöpään. Loppuelämänsä Victoria vietti Kronberg im Taunuksen kaupunkiin puolisonsa muistolle rakennuttamassaan Friedrichshofin linnassa, joka valmistui 1894. Victoria kuoli 60-vuotiaana elokuussa 1901 selkärankaan levinneeseen rintasyöpään Friedricshofin linnassa puoli vuotta äitinsä kuningatar Viktorian jälkeen. Hänet on haudattu Friedenskircheen Sanssoucin linnan puistoon Potsdamiin.
Avioitumisestaan lähtien Victoria piti tiiviisti yhteyttä kirjeitse vanhempiinsa. Suurin osa kirjeenvaihdosta on säilynyt ja käsittää tuhansia kirjeitä vuodesta 1858 vuoteen 1901.
Kunnianosoituksia > Saksalaiset

Mustan kotkan ritarikunta ketjulla (Preussi, 1888)
Louisen ritarikunnan erikoisluokka (Preussi)
Punaisen ristin mitali 1. luokassa (Preussi, 1898)
Naisten ja tyttöjen ansioristi (Preussi, 1871)
Sidonien ritarikunnan suurristi (Saksin kuningaskunta, 1871)
Saksilais-ernstiläisen dynastian ritarikunnan suurristi (Saksin herttuakunnat)
Olgan ritarikunnan daami (Württemberg, 1896)
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Viktorian ja Albertin ritarikunnan 1. luokka (Yhdistynyt kuningaskunta, 1862)
Intian kruunun ritarikunnan kumppani (Yhdistynyt kuningaskunta, 1878)
Kuninkaallinen punainen ristin ritari (Yhdistynyt kuningaskunta, 1848)
Pyhän Johanneksen ritarikunnan oikeusdaami (Yhdistynyt kuningaskunta, 1896)
Pyhän Katariinan ritarikunnan 1. luokka (Venäjä)
Kuningatar Maria Luisan ritarikunnan daami (Espanja, 1878)
Pyhän Kaarlen ritarikunnan suurristi (Meksiko, 1865)
Galleria

Victorian ja Friedrichin häät 25. tammikuuta 1858 Chapel Royal, St Jamesin Palace
Leskikeisarinna Victoria äitinsä kuningatar Viktoria kanssa 1889
Kruununprinsessa Victoria, Franz Xaver Winterhalter 1867
Keisarinna Victoria ratsailla 1880
Kruununprinsessa Victoria ja kruununprinssi Friedrich kahden vanhimman lapsensa Wilhelmin ja Charlotten kanssa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viktoria (Saksan keisarinna) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC 2  IdRef
Wyatt Kaiser

| Wyatt Kaiser> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. heinäkuuta 2002 (ikä 22) Andover, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
NHL-varaus:  81. varaus, 2020 Chicago Blackhawks
Wyatt Kaiser (s. 31. heinäkuuta 2002 Andover, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kaiser pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatiossa.
Ennen NHL-uraansa hän pelasi kolmen kauden ajan Minnesota-Duluthin yliopiston joukkueessa. Chicago Blackhawks varasi hänet kolmannella kierroksella 81. varausvuorolla vuoden 2020 NHL:n varaustilaisuudessa.  Kaiser on pelannut 30 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän oon syöttänyt seitsemän maalia. Kaiser kuului Yhdysvaltain joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022. Turnauksen viidessä ottelussa hän teki kaksi maalia ja yhden syötön eli kolme tehopistettä. Kaikki uran tilastot päivitetty 18. joulukuuta 2023.
Robinah Nabbanja

| Robinah Nabbanja |
| --- | --- |
 Nabbanja vuonna 2021.
Ugandan pääministeri (Rt Hon. Prime Minister and Leader of Government Business)
 21. kesäkuuta 2021 –  
Edeltäjä:  Ruhakana Rugunda
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1969 (ikä 55) Uganda
Tiedot
Puolue:  National Resistance Movement - NRM
Robinah Nabbanja (s. 17. joulukuuta 1969) on ugandalainen opettaja ja poliitikko, joka on toiminut Ugandan pääministerinä kesäkuusta 2021 lähtien.
Nabbanja on koulutukseltaan kehitysasioiden maisteri (Uganda Martyrs University). Vuosina 1991–1996 (tai 1993-1996) hän työskenteli opettajana. Toiminut Kibaale piirin naispaikalla kansanedustajana (2011–2016), vuodesta 2016 lähtien Läntisen piirin Kakumiron piirikunnan naispaikalla kansanedustajana. Joulukuussa 2019 nimitys terveysministeriksi, 8. kesäkuuta 2021 Ugandan pääministeriksi.
Käännös suomeksi