stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fusako Shigenobu
JRA:n johdossa

Shigenobu perusti Punaisesta armeijafraktiosta irtautuneen Japanin punaisen armeijakunnan (Nihon Sekigun) Libanonissa helmikuussa 1971. Hän ja Okudaira saivat taistelukoulutuksen palestiinalaisterroristien sissileireillä. Shigenobun arvellaan vastanneen JRA:n raha-asioista ja suunnitelleen sen useimmat iskut käyttäen tukikohtanaan Bekaanlaaksoa Libanonissa. Kun pääosa Japanissa olleista Punaisesta armeijafraktion jäsenistä kuoli tai jäi kiinni vuonna 1972 Asamavuorella käydyssä yhteenotossa poliisin kanssa, Shigenobu kutsui JRA:n jäljellä olleet jäsenet Libanoniin. JRA alkoi toteuttaa PFLP:n puolesta terrori-iskuja, joiden uskottiin lietsovan maailmanvallankumousta. Ryhmä astui kansainväliseen julkisuuteen toteuttamalla toukokuussa 1972 Israelissa Tel Avivin lentoasemaiskun, jossa surmattiin 26 ihmistä, pääosin puertoricolaisia pyhiinvaeltajia. Shigenobun aviomies Okudaira kuoli iskussa. Vaikka iskun tekijät olivat japanilaisia, sen on katsottu tuoneen itsemurhaiskut palestiinalaisterroristien toimintatapoihin.
JRA toteutti seuraavina vuosina useita lentokonekaappauksia ja diplomaattisten edustustojen valtauksia eri puolilla maailmaa. Se oli 1970-luvun alkupuolella aktiivinen varsinkin Euroopassa, mutta toiminnan painopiste siirtyi sittemmin Lähi-itään ja Aasiaan. Vuonna 1977 Intiassa suoritetun Japan Airlinesin matkustajakoneen kaappauksen jälkeen järjestön toiminta hiipui pitkäksi aikaa. JRA aktivoitui vielä uudelleen vuosina 1986–1988. Sen viimeinen merkittävä terroriteko oli vuonna 1988 Napolissa Italiassa yhdysvaltalaissotilaiden lomapaikkaan tehty pommi-isku. JRA:n toiminta hiljeni 1990-luvulla ja jäsenkunta supistui muutamaan henkilöön. Se menetti tukikohtansa Libanonissa vuonna 1997, ja Libanon luovutti joukon JRA:n taistelijoita Japaniin maaliskuussa 2000.
Pidätys ja vankeus

Japaniin salaa palannut Shigenobu pidätettiin lopulta 8. marraskuuta 2000 Takatsukissa lähellä Osakaa, jossa hän asui hotellissa mieheksi naamioituneena. Hän paljastui, kun joku tunnisti hänen tunnusomaisen tupakointitapansa. Ollessaan tutkintavankeudessa hän ilmoitti 14. huhtikuuta 2001 lakkauttavansa JRA:n sanoen: ”Taistelumme oli riittämätöntä ja väärin, sillä siitä ei tullut osa Japanin yhteiskunnan historiaa”. Shigenobu tuomittiin maaliskuussa 2006 tokiolaisessa tuomioistuimessa 20 vuodeksi vankeuteen syyskuussa 1974 suoritetun Ranskan Haagin-suurlähetystön valtauksen suunnittelusta sekä passiväärennöksistä. Japanin korkein oikeus vahvisti tuomion heinäkuussa 2010. Shigenobu suorittaa nykyään vankeustuomiotaan Hachiojin sairaalavankilassa. Hänellä diagnosoitiin vuonna 2008 syöpä, joka on leikattu neljä kertaa.
Glomma

| Glomma |
| --- | --- |

Laskupaikka:  Oslonvuono
Maat:  Norja
Pituus:  604 km
Valuma-alue:  42 441 km²
Glomma eli Glåma (eri nimiä käytetään eri osissa jokivartta) on Norjan pisin joki. Joen pituus on 604 km. Se alkaa Rørosin läheltä Etelä-Trøndelagista ja laskee Oslovuonoon Fredrikstadissa, Østfoldissa. Se kulkee lisäksi Hedmarkin ja Akershusin läänien alueella. Joen valuma-alueen pinta-ala on 42 441 km², josta 422 km² sijaitsee Ruotsissa.
Glomman ylittävä silta Fredrikstadissa.
Vesivoimalaitoksia Glommassa

Glomman vesivoimalat tuottavat sähkövoimaa yhteensä noin 1300 MW teholla. Joen yläjuoksulla Trøndelagissa sijaitsevat Kuråsfossin vesivoimalaitos (11 MW) ja Ormhaugfossen vesivoimalaitos (1 MW), Hedmarkissa Braskereidfossin vesivoimalaitos (40 MW), Kongsvingerin vesivoimalaitos (43 MW), Rendalenin vesivoimalaitos (94 MW), Røstefossin vesivoimalaitos (3 MW), Skjefstadfossin vesivoimalaitos (4 MW) ja Strandfossenin vesivoimalaitos (23 MW), Romerikessa Bingsfossin vesivoimalaitos (33 MW), Funnefossin vesivoimalaitos (40 MW) ja Rånåsfossin vesivoimalaitos (125 MW), ja alajuoksulla Østfoldissa Borregaardin vesivoimalaitos (51 MW), Hafslundin vesivoimalaitos (31 MW), Kykkelsrud-Fossumfossin vesivoimalaitos (230 MW), Sarpsfossin vesivoimalaitokset (80 MW), Solbergfossin vesivoimalaitos (208 MW) ja Vamman vesivoimalaitos (344 MW).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Klæboe, Halvdan: Glommas bifurkasjon ved kongsvinger, 2008
Glimmerati

| Glimmerati |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bugbear Entertainment
Julkaisija:  Nokia
Julkaistu:  2005
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Alusta:  Nokia N-Gage
Jakelumuoto:  MultiMediaCard
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Glimmerati on Bugbear Entertainmentin vuonna 2005 Nokia N-Gagelle julkaisema ajopeli.
Tarina

Pelaajan hahmona toimii rikas perijä, joka saa eräänä päivänä kutsun varakkaiden kilpa-ajo klubiin, Glimmeratiin. Pelaajan tehtävänä on edetä ylöspäin Glimmeratin jäsenistössä. Tämä tapahtuu voittamalla esimerkiksi veneillä ja autoilla käytäviä kilpailuja tai suorittamalla erilaisia tehtäviä muille pelin hahmoille. Voittaessaan kilpailuja pelaaja saa mahdollisuuden hankkia tehokkaampia kulkuneuvoja, jotka ovat välttämättömiä alati haastavammiksi muuttuvien kilpailujen voittamiseksi.
Vastaanotto

Glimmerati sai kriitikoilta varsin hyvän vastaanoton. Esimerkiksi IGN:n arvostelussa peli nostettiin N-Gagen parhaimmistoon pisteillä 8.1/10.
Aiheesta muualla

Glimmerati MobyGamesissa (englanniksi)
Bugbear Entertainment
Rally Trophy
Tough Trucks
FlatOut
Glimmerati
FlatOut 2
FlatOut: Ultimate Carnage
Sega Rally Revo
Ridge Racer Unbounded
Wreckfest
Gualtiero Jacopetti

Gualtiero Jacopetti ja Monica Vitti.
Gualtiero Jacopetti (4. syyskuuta 1919 – 17. elokuuta 2011 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hän kuului mondo-dokumenttien pioneereihin, ja hänen tunnetuimpia töitä ovat Mondo cane – kova maailma (1962), Hyvästi Afrikka (1966) ja Hyvästi ihminen (1971). Hän oli vuonna 1962 ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi.
Aiheesta muualla

Gualtiero Jacopetti Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Giles Martin

| Giles Martin |
| --- | --- |
 Martin Las Vegasissa vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1969 (ikä 55)
Ammatti:  musiikkituottaja, lauluntekijä, säveltäjä, multi-instrumentalisti
Sukulaiset:  George Martin (isä) Gregory Paul Martin (velipuoli)
Muusikko
Tyylilajit:  rock ja reggae 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Giles Martin (s. 9. lokakuuta 1969) on brittiläinen musiikkituottaja, lauluntekijä, säveltäjä ja multi-instrumentalisti. Muun muassa hänen studiolevytyksensä sekä televisio- ja elokuvatyönsä ovat saaneet suosiota maailmanlaajuisesti. Hän on The Beatlesin tuottajan George Martinin poika ja näyttelijä Gregory Paul Martinin velipuoli.
Martin on saanut kaksi Grammy-palkintoa, molemmat vuonna 2007 The Beatlesin kokoelma-albumin Love tuottajuudesta.
Georgi Părvanov

| Georgi Părvanov |
| --- | --- |
 Georgi Părvanov marraskuussa 2008.
Bulgarian presidentti
 22. tammikuuta 2002 – 22. tammikuuta 2012  
Edeltäjä:  Petăr Stojanov
Seuraaja:  Rosen Plevneliev
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1957 (ikä 67)
Tiedot
Puolue:  Sosialisti
Tutkinnot:  Sofian yliopisto
 Nimikirjoitus
Părvanov vierailulla valkoisessa talossa 2005
Georgi Sedeftšov Părvanov (bulg. Георги Седефчов Първанов, s. 28. kesäkuuta 1957) oli Bulgarian presidentti 22. tammikuuta 2002 – 22. tammikuuta 2012. Hän pitää itseään sosialistina ja tukee maan NATO- ja EU-jäsenyyttä.
Părvanov syntyi Sirišnikissä Pernikin piirissä. Hän opiskeli matematiikkaa Sofian Pyhän Kliment Ohridskin yliopistossa ja valmistui 1981. Hän väitteli historiasta 1988. Tutkimuksissaan hän keskittyi erityisesti kansallisuuskysymykseen.
Părvanov liittyi Bulgarian kommunistipuolueen historian instituuttiin tutkijana 1981. Samana vuonna hän liittyi kommunistipuolueeseen, josta tuli Bulgarian sosialistipuolue 1990. Părvanov nousi BSP:n puheenjohtajaksi 1994, samana vuonna kun hänestä tuli parlamentin jäsen. Parlamentissa hän oli Ystävyys Kreikan kanssa -ryhmän johdossa ja vuodesta 1997 Demokraattisen vasemmiston -ryhmän johtaja.
Hänet valittiin ensimmäisen kerran presidentiksi marraskuussa 2001.
Părvanov paljasti 2006, että hänestä oli kansio entisen kommunistisen tiedustelupalvelu KDS:n arkistoissa nimellä "Gotse". Kansiota ei ole julkistettu, mutta hänen mukaansa häneltä pyydettiin vain historioitsijana neuvoja muistelmakirjaa varten yli sadan vuoden takaisista tapahtumista.
Hänet valittiin toiselle kaudelle lokakuussa 2006. Părvanovia oli toisella kierroksella vastassa äärioikeistolaisen Natšionalen săjuz Atakan Volen Siderov. Părvanov sai jo ensimmäisellä kierroksella 64 % äänistä, mutta koska äänestysprosentti jäi alle 50 %, hän kohtasi toisella kierroksella Siderovin, jonka voitti 75,9–24,1 %.
Toisella kaudella syytökset presidenttiä vastaan tiedustelupalveluyhteyksistä jatkuivat. Heinäkuussa 2007 salaisen poliisin jälkeenjääneitä papereita tutkinut erikoiskomissio vahvisti Părvanovin virallisesti salaisen palvelun agentiksi.
Părvanovia ja nykyistä salaista poliisia, NPS:aa vastaan hyökättiin myös väittämällä Părvanovin ja NPS:n keränneen salaa tietoja poliitikoista ja tuomareista. Tutkinnan jälkeen todisteita ei kuitenkaan löytynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georgi Părvanov Wikimedia Commonsissa
Bulgarian presidentit
Petăr Mladenov (huhtikuu–heinäkuu 1990) | Želju Želev (1990–1992, 1992–1997) | Petăr Stojanov (1997–2002) | Georgi Părvanov (2002–2012) | Rosen Plevneliev (2012–2017) | Rumen Radev (2017– )
Gottfried Michael Koenig

Gottfried Michael Koenig (5. lokakuuta 1926 Magdeburg, Saksa – 30. joulukuuta 2021 Culemborg, Alankomaat) oli saksalainen säveltäjä.
Koenig opiskeli kirkkomusiikkia Braunschweigissä sekä sävellystä, pianonsoittoa, analyysiä ja akustiikkaa Detmoldissa. Musiikki- ja tietokonetekniikan opintoja hän suoritti Kölnissä ja Bonnissa. Koenig osallistui monina vuosina Darmstadtin kesäkursseille ja toimi niillä myöhemmin itse luennoitsijana. Vuosina 1954–1964 hän työskenteli elektronisen musiikin studiolla Länsi-Saksan radiossa Kölnissä. Tänä aikana hän avusti muita säveltäjiä (Stockhausen, Kagel, Evangelisti, Ligeti, Brün) ja teki omia elektronisia sävellyksiä, joihin kuuluivat Klangfiguren, Essay ja Terminus 1. Elektronisen musiikin ohella Koenig sävelsi orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia.
Vuonna 1958 Koenig pääsi assistentiksi Kölnin musiikkiakatemiaan, jossa hän vuodesta 1962 opetti elektronista musiikkia, sävellystä ja analyysiä. Vuonna 1964 hän muutti Alankomaihin. Vuoteen 1986 saakka hän johti Sonologian instituuttia Utrechtin yliopistossa. Hän luennoi kansainvälisesti ja kehitti musiikillisiksi apuvälineiksi tietokoneohjelmat Project 1, Project 2 sekä SSP. Koenig jatkoi elektronisten teosten (Terminus 2, Funktionen-sarja) tuottamista ja hyödynsi tietokoneohjelmiaan myös piano-, kamari- ja orkesteriteosten luomisessa. Vuonna 1986 Sonologian instituutti siirtyi Haagin kuninkaalliseen konservatorioon. Vaikka Koenig ei enää johtanut instituuttia vuoden 1986 jälkeen, hän jatkoi säveltämistä, tietokonegrafiikan tuottamista ja musiikkisysteemien kehittämistä ammattikäyttöön. Hän julkaisi monia teoreettisia kirjoituksia vuodesta 1991 lähtien.
Koenig sai monia palkintoja, kuten Amsterdamin Matthijs Vermeulen -palkinnon vuonna 1987 ja Karlsruhen Taide- ja mediakeskuksen (ZKM) Giga–Hertz-palkinnon vuonna 2010. Vuonna 2002 Koenig sai Saarbrückenin yliopiston filosofisesta tiedekunnasta kunniatohtorin arvon. Vuosina 2002–2003 hän toimi Berliinin teknillisen yliopiston vierailevana professorina, ja vuonna 2016 hänet valittiin Berliinin taiteiden akatemian jäseneksi.
Koenig kuoli 95-vuotiaana Culemborgissa Alankomaissa 30. joulukuuta 2021.
Felipe Massa

| Felipe Massa |
| --- | --- |
 Massa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1981  São Paulo 
Kansalaisuus:   Brasilia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2002, 2004–2017
Talli(t):  Sauber (2002, 2004–2005) Ferrari (2006–2013) Williams (2014–2017)
Kilpailuja:  272 (269 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  11
Palkintosijoja:  41
Paalupaikkoja:  16
Nopeimpia kierroksia:  15
MM-pisteitä:  1 167
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2002
Ensimmäinen voitto:  Turkin GP 2006
Viimeinen voitto:  Brasilian GP 2008
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2017
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
felipemassa.com.br
Felipe Massa (s. 25. huhtikuuta 1981 São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen rata-autoilija.
Kaudella 2017 hän ajoi Formula 1 -sarjaa Williams-tallissa, jonka jälkeen hän lopetti F1-uransa.
Uran alku

Massa aloitti uransa kotimantereellaan Etelä-Amerikassa. Hän ajoi vuosina 1998–1999 Formula Chevrolet Brazil -sarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1999. Kaudeksi 2000 Massa siirtyi Eurooppaan kilpailemaan Formula Renault -sarjaan. Hän voitti heti ensimmäisenä vuotena sekä Euroopan että Italian Formula Renault -mestaruudet. Kaudella 2001 Massa ajoi Formula 3000 -eurosarjan mestariksi. Hän voitti kauden kahdeksasta kilpailusta kuusi, lähti kuusi kertaa paalupaikalta ja ajoi viisi nopeinta kierrosta. Syksyllä Massa testasi Sauberin F1-autoa, ja kilpakuljettajan paikka tallista irtosi miltei heti.
Formula 1 -ura > Sauber (2002, 2004−2005)

Massa teki debyyttinsä Formula 1 -sarjassa kaudella 2002 sveitsiläisessä Sauber-tallissa. Nuorta brasilialaista oltiin viemässä tulevaisuuden Ferrari-kuljettajaksi jo ennen kuin hän oli edes ehtinyt kilpailla F1-autolla. Ferrari yhteyksiä helpotti se, että hänen managerinaan toimii Ferrarin silloisen tallipäällikön Jean Todtin poika Nicolas Todt. Tulokaskauden aikana ennakko-odotukset eivät kuitenkaan täysin täyttyneet Massan tekemien ajovirheiden vuoksi. Syksyllä Peter Sauber ilmoitti, ettei halua jatkaa sopimusta Massan kanssa, ja hän siirtyi vuodeksi Ferrarin testikuljettajaksi hankkimaan lisäkokemusta.
Kaudeksi 2004 Massa palasi takaisin Sauberille kilpakuljettajaksi ja osoitti kehittyneensä selvästi. Hän keräsi kauden aikana 12 MM-pistettä.
Seuraavalla kaudella Massa jatkoi tasaisia suorituksia Sauberin kuljettajana. Hän saavutti 11 MM-pistettä ja osoitti pääsääntöisesti olevansa nopeampi kuin tallikaverinsa, vuoden 1997 maailmanmestari Jacques Villeneuve.
Formula 1 -ura > Ferrari (2006−2013) > 2006

Massan ura jatkui Ferrarilla Michael Schumacherin tallikaverina. Kauden avauskilpailuun Massa lähti eturivistä Schumacherin startattua paalupaikalta. Massan kilpailu hankaloitui spinnauksella ja hitaalla varikkopysähdyksellä kilpailun ensimmäisellä kierroksella, maalissa hän oli yhdeksäs. Seuraavassa kilpailussa Malesiassa Massa oli viides. Australian aika-ajoissa Massa ajoi seinään ja joutui lähtemään kilpailuun 16:nnesta ruudusta. Hänen kilpailunsa jäi kesken heti avausmutkassa kolarissa Nico Rosbergin ja Christian Klienin kanssa. Euroopan GP:ssä Massa saavutti uransa ensimmäisen palkintokorokesijansa ollen kolmas. Monacon aika-ajoissa Massa ajoi seinään ja oli kilpailussa yhdeksäs.
Yhdysvaltain GP:ssä Massa ajoi uransa siihen saakka parhaan sijoituksensa ollen toinen Michael Schumacherin voitettua. Myös Ranskassa ja Saksassa Massa ajoi palkinnoille. Turkin osakilpailussa Massa ajoi uransa ensimmäiseen osakilpailuvoittoon paalupaikalta. Kiinassa Massa osui yhteen David Coulthardin kanssa ja joutui keskeyttämään kilpailun varikkosuoralle. Japanissa Massa ajoi toiseksi. Kauden päätösosakilpailussa Brasiliassa Massa ajoi uransa toiseen voittoon. Kauden 2006 aikana Massa saavutti kaksi osakilpailuvoittoa, ja sijoittui MM-pisteissä kolmanneksi päihittäen muun muassa molemmat McLarenit ja Renault’n Giancarlo Fisichellan.
Formula 1 -ura > Ferrari (2006−2013) > 2007

Massa jatkoi Ferrarilla myös kaudella 2007 saaden uudeksi tallikaverikseen McLarenilta siirtyneen Kimi Räikkösen. Ensimmäisessä aika-ajossa Massa kärsi vaihdelaatikko-ongelmista ja jäi ruutuun 16, mutta hänet pudotettiin viimeiseksi. Kilpailussa Massa nousi kuudenneksi, tallikaveri Kimi Räikkösen voitettua kilpailun. Malesiassa Massa ajoi paalupaikalle, mutta putosi kilpailussa viidenneksi ajaen mutkan neljä leveäksi yrittäessään ohitusta McLarenin Lewis Hamiltonista. Seuraavan osakilpailun Bahrainissa Massa voitti. Hän jatkoi voittoputkeaan myös seuraavassa kilpailussa Espanjassa. Monacossa Massa oli kolmas. Kanadan GP:ssä Massa hylättiin, hänen ajaessaan päin punaisia valoja varikkosuoralla.
Euroopan osakilpailussa Massa johti pitkään kilpailua, mutta Fernando Alonso ohitti Massan viimeisillä kierroksilla autojen osuessa yhteen. Massa oli maalissa toinen ja kävi Alonson kanssa kilpailun jälkeen kiivasta keskustelua. Edellisen kauden tapaan Massa voitti myös Turkin GP:n. Ferrarin kotiradalla Italiassa Massa joutui keskeyttämään. Belgiassa Massa ajoi toiseksi. Myös Kiinassa Massa ajoi palkintopallille, kolmanneksi ja kauden päättävässä Brasilian kilpailussa hän ajoi toiseksi, tallikaveri Kimi Räikkösen voitettua kilpailun ja varmistettua maailmanmestaruuden. Massa sijoittui MM-pisteissä neljänneksi 94 pisteellä.
Formula 1 -ura > Ferrari (2006−2013) > 2008

Kaudella 2008 Massa ajoi uransa ensimmäistä kertaa mestaruudesta ja vielä kauden viimeisessä kilpailussakin mestaruus oli avoin joko hänelle tai Lewis Hamiltonille. Massa ajoi voiton Brasiliassa, mutta McLarenin Lewis Hamilton ohitti edellä ajaneen Timo Glockin viimeisellä kierroksella radan viimeisessä mutkassa sijoittuen viidenneksi ja vei näin maailmanmestaruuden pisteen erolla Massaan. Hamilton johti MM-sarjaa seitsemällä pisteellä ennen viimeistä kilpailua. Koska Hamiltonin ohitus Glockista tapahtui vasta viimeisessä mutkassa, ehdittiin Ferrarin tallin tiloissa hetken aikaa juhlia maailmanmestaruutta ja ilmoittaa tästä Massalle. Palkintopallilla hän itki avoimesti osakilpailuvoitostaan huolimatta. Monen mielestä Massan mestaruussaumat menivät hänen keskeytettyä johtopaikalta Unkarin kilpailussa vain kolme kierrosta ennen maalia. Myöhemmin Singaporen kolariskandaalin jälkeen Massaa pidettiin kauden oikeana mestarina.
Formula 1 -ura > Ferrari (2006−2013) > 2009

Kausi 2009 alkoi Massan ja Ferrarin kannalta mollivoittoisesti. Niin Australian, Malesian kuin myös Kiinan osakilpailut menivät pieleen. Ensimmäinen osakilpailu, jossa Massa ylsi kolmen nopeimman joukkoon käytiin Saksassa Nürburgringin radalla.
Unkarin GP:n aika-ajojen toisessa vaiheessa Massa ajoi ulos rengasvalliin, kun Rubens Barrichellon autosta irronnut 800 gramman painoinen jousi osui hänen kypäräänsä 240 kilometrin tuntivauhdissa. Massa menetti tästä tajuntansa ja ajoi ulos radalta. Massan kalloon tuli murtuma silmäkulman kohdalle ja kallonpohjaan, ja hän sai myös aivotärähdyksen. Hänet jouduttiin leikkaamaan kiireellisesti. Massa oli onnettomuuden seurauksena loppukauden kilpailuista sivussa. Hänelle ei jäänyt onnettomuudesta pysyviä vammoja, ja hänen ilmoitettiin ajavan Ferrarin toista kilpa-autoa kaudella 2010.
Formula 1 -ura > Ferrari (2006−2013) > 2010

Kaudella 2010 Massan tallikaveri Kimi Räikkönen vaihdettiin Fernando Alonsoon. Ferrarit saavuttivat heti kauden ensimmäisessä kilpailussa Bahrainissa kaksoisvoiton Alonson voitettua ja Massan oltua toinen. Seuraavassa kilpailussa Australiassa Massa oli kolmas. Hän nousi MM-sarjan kärkeen sijoituttuaan seitsemänneksi Malesiassa. Saksan kilpailussa Massa nousi lähdössä tallitoverinsa Fernando Alonson edelle ja kilpailun kärkeen. Massa joutui kuitenkin päästämään Alonson edelleen kyseenalaisella tallimääräyksellä. Alonso voitti kilpailun Massan sijoituttua toiseksi. Tapauksen seurauksena Ferraria kritisoitiin Alonson suosimisesta ja Massan suosio laski kotimaassaan. Massa itse kiisti olevansa kakkoskuljettaja. Unkarin GP:ssä Massa ajoi neljänneksi sivuten parasta sijoitustaan Unkarin osakilpailuissa. Italian ja Korean kilpailuissa Massa sijoittui kolmanneksi. Loppupisteissä Massa sijoittui kuudenneksi.
Formula 1 -ura > Ferrari (2006−2013) > 2011–2013

Kaudella 2011 Massa saavutti tasaisia pistesijoja sijoittuen toistamiseen MM-sarjan kuudenneksi.
Kaudella 2012 Massa saavutti kaksi palkintosijaa ja keräsi 122 pistettä sijoittuen MM-sarjan seitsemänneksi.
Massa jatkoi Ferrarilla kaudella 2013 saavuttaen parhaimmillaan yhden kolmossijan Espanjan GP:stä sijoittuen MM-pisteissä kahdeksanneksi. Massa ilmoitti vuoden 2013 syyskuussa lähtevänsä Ferrarilta kauden päätteeksi.
Formula 1 -ura > Williams (2014–) > 2014

Vuonna 2014 Massa siirtyi Williamsille tallikaverinaan suomalainen Valtteri Bottas. Itävallan GP:ssä Massa otti ensimmäisen paalupaikkansa sitten vuoden 2008. Kilpailussa hän jäi kuitenkin neljänneksi. Italian GP:ssä Massa ajoi kolmanneksi ja otti ensimmäisen palkintokorokesijansa uudessa tallissaan. Kauden päättävässä Abu Dhabin GP:ssä Massa ajoi toiseksi. MM-sarjassa Massa sijoittui pisteissä seitsemänneksi.
Formula 1 -ura > Williams (2014–) > 2015

Australiassa Massa ajoi aika-ajoissa kolmosruutuun. Kilpailussa Massa menetti kolmannen sijan Sebastian Vettelille ollen lopulta neljäs. Bahrainissa Massa lähti kilpailuun varikkosuoralta ja ajoi kymmenenneksi. Monacossa Massa kolaroi ensimmäisellä kierroksella Pastor Maldonadon kanssa. Massa pystyi jatkamaan matkaansa, mutta oli maalissa vasta 15:s. Kanadan aika-ajoissa Massa kärsi ongelmista ja putosi jo Q1:ssä, mutta nousi kilpailussa kuudenneksi. Seuraavassa osakilpailussa Itävallassa Massa ajoi kauden ensimmäisen palkintokorokesijansa, ollen kolmas. Unkarissa Massa sai rangaistuksen aiheutettuaan ylimääräisen lämmittelykierroksen lähtöruutuihin ajettaessa, jolloin hänen autonsa ei ollut tarpeeksi hyvin ruudussa.
Italian Grand Prix'ssa Massa ajoi toisen kerran kaudella kolmanneksi. Singaporessa Massa keskeytti vaihdelaatikkovikaan, hänen kolaroituaan aiemmin kilpailun aikana Nico Hülkenbergin kanssa. Japanin GP:ssä Massa osui jo lähtösuoralla yhteen Daniel Ricciardon kanssa, jonka seurauksena Massa kärsi rengasrikon ja oli maalissa vasta 17:s. Venäjällä Massa oli neljäs. Yhdysvaltain GP:ssä Massa törmäsi ensimmäisessä mutkassa Fernando Alonsoon, mutta molemmat pystyivät jatkamaan kilpailuaan. Myöhemmin kilpailussa Massa joutui keskeyttämään mekaaniseen vikaan. Kotikilpailussaan Brasiliassa Massa ajoi maaliin pistesijalla kahdeksantena, mutta parin tunnin päästä kilpailun päättymisen jälkeen hänet hylättiin. Syy oli liian korkea lämpötila oikeassa takarenkaassa. Abu Dhabissa Massa ajoi kahdeksantena ruutulipulle. Massa saavutti kauden aikana kaksi kolmatta sijaa, 121 pistettä ja kuudennen sijan kuljettajien maailmanmestaruuspisteissä.
Formula 1 -ura > Williams (2014–) > 2016

Massa ajoi kauden kuudessa ensimmäisessä osakilpailussa pisteille, ollen parhaimmillaan viides Australiassa ja Venäjällä. Massa joutui keskeyttämään Kanadassa auton ylikuumennuttua liikaa. Itävallassa Massan autoon jouduttiin vaihtamaan etusiipi ennen lämmittelykierrosta, ja sen seurauksena Massa joutui starttaamaan kilpailuun varikolta, koska auton kanssa ei saa tehdä aika-ajojen jälkeen mitään toimenpiteitä. Massa joutui myöhemmin keskeyttämään Itävallan GP:n. Unkarin GP:n aika-ajoissa Massa törmäsi seinään sadekelillä ja jäi ruutuun 18 ja ajoi myös maaliin samalla sijalla. Saksassa Massan kilpailu jäi kesken auton vaurioiden seurauksena, jotka tulivat kolarista Jolyon Palmerin kanssa. Kotikilpailussa Brasiliassa Massa ajoi ulos ja joutui keskeyttämään. Kauden viimeisessä osakilpailussa Abu Dhabissa 27. marraskuuta 2016 hän sijoittui yhdeksänneksi. Massa ilmoitti Monzassa lopettavansa F1-uransa kauden päätteeksi, mutta kuitenkin perui uransa lopettamisen entisen tallikaverinsa Valtteri Bottaksen siirryttyä Mercedekselle Nico Rosbergin tilalle. Williamsin ehtona Bottaksen siirtymiselle oli, että Williamsin uusi tulokaskuljettaja Lance Stroll saa parikseen kokeneen kuljettajan. Bottaksen siirtymisen myötä Massa päätti palata Williamsille kaudeksi 2017.
Formula 1 -ura > Williams (2014–) > 2017

Massa aloitti kauden ajamalla kuudenneksi Australiassa. Hän oli kuudes myös Bahrainissa. Massaa tuurasi sairastumisen vuoksi Unkarin GP:ssä Paul di Resta. Massa keräsi viimeisellä F1-kaudellaan 43 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi.
Massa keräsi F1-uransa aikana 1 167 pistettä.