stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riutunkari

Riutunkarin lauttasatama.
Riutunkarin tuulivoimalat.
Riutunkari (myös Riuttu) on lautta- ja kalasatama Oulun kaupungissa Oulunsalon suuralueella Salonpään kaupunginosassa, noin kymmenen kilometriä länteen Oritkarin satamasta ja noin kahdeksan kilometriä luoteeseen Oulunsalon keskustaajamasta. Kempeleestä Hailuotoon johtava seututie 816 kulkee Riutunkarin kautta.
Riutunkarin kalastussatamassa on aallonmurtajan suojaama venesatama. Riutunkarissa on myös Hailuodon lauttapaikka sekä pieni tuulivoimapuisto.
Riutunkarin tuulivoimapuisto muodostuu viidestä tuulivoimalasta. Niistä kolmen teho on 1 MW ja kahden uusimman 3 MW.

Oulunsalo
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Karhuoja · Kirkonseutu · Koura · Kylänpuoli · Lassila · Letto · Mökkiperä ·  Pitkäkangas · Päällystä · Riutunkari · Salonpää · Varjakka · Vihiranta · Öörni
Muuta Oulunsaloon liittyvää:  Kirkko · Kauppakeskus Kapteeni · Kisakangas · Kunnantalo · Lentoasema · Papinjärvi · Varjakan saha
Radivoje Manić

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. tammikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Pirot, Jugoslavia
Kansalaisuus:  Serbia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988-1991 1991-1992 1992 1992-1993 1993-1996 1996-2002 1998 2002-2003 2003-2004 2004-2005 2005-2006 2006 2007 | Radnički Pirot Radnički Niš Dubočica Radnički Pirot Radnički Niš Busan I'cons →Cerezo Osaka Radnički Pirot Napredak Kruševac Incheon United Radnički Pirot Sevojno Mladenovac |  |
Maajoukkue
| 1997 | Jugoslavia | 1 (0) |
Radivoje Manić (s. 16. tammikuuta 1972 Pirot) on serbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Manić debytoi Jugoslavian maajoukkueessa 1997.
Qruiser

Qruiser on yhteisöpalvelu homoille, lesboille,  biseksuaaleille ja transihmisille.
Qruiser tarjoaa käyttäjilleen mahdollisuuden lisätä palveluun kuviaan, pitää blogeja ja keskustella muiden käyttäjien kanssa esimerkiksi vieraskirjan ja yksityisviestien avulla.
Maaliskuussa 2016 Qruiserissa on aktiivisia jäseniä yli 101 000. Jäsenistä noin kolme neljäsosaa on miespuolisia.  Sivusto on käännetty englanniksi, norjaksi, ruotsiksi, saksaksi, suomeksi ja tanskaksi.
Aiheesta muualla

Qruiser
Pulkkilanharju

Pulkkilanharju
Pulkkilanharju on osaa pitkää harjujaksoa, joka erottuu talvisesta ilmakuvasta maisemasta suorana tummana juonteena.
Pulkkilanharju  on Asikkalan kunnassa sijaitseva kahdeksan kilometriä pitkä harju, joka on osa pidempää, Vääksyn läheltä Pulkkilanharjun kautta Karilanmaan läpi Nikkaroiseen kulkevaa harjujaksoa. Pulkkilanharjuksi katsottava osuus muodostuu koillisrannassa sijaitsevasta Käkisalmeen päättyvästä niemimäisestä harjusta, pohjoisimmasta saaresta, keskimmäisestä saaresta, pengertiehen yhdistetystä Vähäsaaresta, joistakin pikkusaarista ja Kartinkärjen niemestä harjun lounaisrannassa. Vaikka Pulkkilanharju katkeilee saariksi, kulkee se kuitenkin ehyenä muodostelmana järven pohjalla ja vain harjun korkeimmat kohdat pilkistävät esiin järvestä.
Harjua pitkin kulkee nykyään seututie 314 Sysmän kirkonkylältä Vääksyyn ja se ylittää saarien väliset salmet siltoja tai pengertietä pitkin. Kartinkärjessä alkaa 400 metrin pituinen pengertieosuus, jonka päässä sijaitsee noin 40-metrinen silta Pulkkilansalmen eli Isosalmen ylitse Vähäsaareen, Vähäsaaresta Vähäsalmen poikki keskimmäisen saaren Huutoniemeen on 150-metrinen pengertien osuus, ja viimeiseksi noin 140 metriä leveän salmen ylittävästä Karisalmen sillasta. Tien vuoksi kavennettujen salmien läpi virtaa Päijänteen keskiosista tuleva vesi, joka jatkaa Asikkalanselällä Kalkkisten koskeen ja Kalkkisten kanavaan, ja siitä alkavaan Kymijokeen.
Pulkkilanharjun Karinsalmessa pysähtyvät Lahden ja Jyväskylän väliset sisävesilaivat sekä Vääksyn, Kelventeen ja Padasjoen kirkonkylän väliset laivavuorot.
Luontoarvoja ja matkailukohde

Pulkkilanharju on eräs Etelä-Suomen kuuluisista kulttuurimaisemista, jota on käyty aikaisemmin runsaasti katsomassa. Kohde on autoilijalle lähinnä läpiajelun tapainen kokemus, sillä Pulkkulanharjulla on ainoastaan yksi pysähdyspaikka, kahvila-ravintola Reimari, ja sen levähdysalue luontopolkuineen. Toisaalta seututie 314 Vääksystä pohjoiseen Päijänteen itärantaa pitkin on vieläkin tunnettu kauniina maisemareittinä. Kevät- ja syysmuuton aikana linnut käyttävät muuttoreitillään harjujaksoa Päijänteen ylittämiseen turvallisesti. Silloin ovat tunnetusti myös lintuharrastajat paikalla runsain joukoin. Pulkkilanharjun kahdesta saaresta osa kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.[lähde? ]
Ilmasto

Pulkkilanharjun ilmasto on Päijänteen vaikutuksesta leudompi kuin muualla Päijät-Hämeessä.
Historiaa > Jääkausi ja Muinais-Päijänne

Pulkkilanharju on muodostunut harjuna samoihin aikoihin, kun toinen Salpausselkä syntyi Vääksyssä eli noin 11 250–11 790 vuotta sitten. Harju syntyi jäätikköjokitunnelissa mannerjäätikön alla kovaa maanpintaa vasten, mutta mannerjäätikön reunalla jäätikköjoen vesi purkautui pintaan kasaten Vääksyn harjun 60–70 metriä korkeaksi muodostelmaksi . Kun jäätikön reuna perääntyi kesäkausina, virtasi jäätikkötunnelissa hiekansekainen vesi ja sen hiekka peitti harjun kivisydämen hiekkavaippaan jäätikköjärven pinnan alla. Kun jäätikkö perääntyi kauaksi Asikkalan seuduilta, jäi Pulkkilanharju veden alle jyrkkärinteisenä harjuna suojaan aallokon vaikutuksilta. Maankohoaminen kohotti merenpohjaa lähelle vedenpintaa ja harju on saattanut nousta pinnalle allokon kulutettavaksi. Päijänteen vesialtaan tulviminen Muinais-Päijänne-vaiheen aikana upotti Pulkkilanharjun taas veden alle. Vasta kun Muinais-Päijänteen vaihe päättyi Heinolanharjun puhkeamiseen 6 900 vuotta sitten, laski vesi nopeasti alemmaksi ja harju nousi taas veden pinnalle patoamaan Päijänteen virtausta kohti etelään. Harjun muodostama pato on esihistoriallisella ajalla pettänyt kolmesta kohta, missä vesi on syövyttänyt siihen kolme salmea. Myös ihminen on vaikuttanut salmien rakenteeseen laskemalla Päijänteen vedenpintaa 1830-luvulla sekä kaivamalla tai peittämällä salmien luontaisia vesiväyliä.
Historiaa > Tien historia

Pulkkilanharjulla on kulkenut tie ainakin 1500-luvulta alkaen, ja Käkisalmen ensimmäinen silta on rakennettu vuonna 1677. Sysmään johtavan tien rakensi majuri Tandfelt ratsupoluksi 1700-luvun alussa. Silta näkyy vielä vuonna 1775 piirretyssä kartassa. Käkisalmen sillan kistut ovat kuulemma edelleen jäljellä. Ruotsin kuningas Kustaa III oli vuonna 1775 aikeissa perustaa alueelle kaupungin, jonka sijaintipaikalle oli aluksi kaksi vaihtoehtoa: Pulkkilanharjun pohjoisin saari ja Anianpelto. Kaupunki perustettiin sittemmin nykyisen Vääksyn paikalle. Kun Kalkkisten kautta valmistui 1800-luvulla niin sanottu Kopsuontie, jäi Pulkkilanharjun tie vaille käyttöä ja ennen kaikkea huoltoa. Käkisalmen yli pääsi silloin lautalla ja Pulkkilansalmen saattoi ylittää soutamalla. Myöhemmin lautta muuttui kapulalossiksi. Harjun loma-asutus sai alkunsa 1910-luvulla, ja se on monipuolistunut sen jälkeen. Käkisalmen nykyinen kaarisilta valmistui vuonna 1940, ja se korvasi siinä olleen lossin. Karinsalmen kapea salmi täytettiin pengertieksi, jolloin maantie ulottui keskimmäisen saaren eteläkärkeen Huutoniemeen saakka. Huutoniemestä mantereelle toimi aluksi lossiyhteys. Lossi ohitti Vähäsalmen ja Pulkkilansalmen ja teki 1,24 kilometrin matkan, mutta se haluttiin lopettaa reitin tuulisuuden vuoksi. Se onnistui, kun Vähäsalmen ja Vähäsaaren läpi rakennettiin pengertie talvella 1947. Lossi siirrettiin Pulkkilansalmeen, jonka kautta alkoi kulkea myös Päijänteen laivaliikenne. Karinsalmi ruopattiin auki laivoille sopivaksi väyläksi, ja sen ylitse rakennettava riippusilta valmistui vuonna 1967. Sitten Pulkkilansalmi täytettiin talvella 1969–1970 pengertieksi, ja pengertien pohjoispäähän tehtiin silta pienveneille. Näin lossiliikenne loppui kokonaan. Laivaliikenne käynnistyi Päijänteen eteläosissa 1800-luvulla, jolloin myös Pulkkilanharjulla oli pysähdyspaikat. Toinen pysähdyspaikka sijaitsi Käkisalmen rannassa ja toinen Kukonharjun rannassa Liipolanniemessä.
Kansainvälistä majakka- ja majakkalaivaviikonloppua Pulkkilanharjun loistolla, jota kutsutaan myös Pulkkilanharjun majakaksi, vietettiin 2002. Radioasemana oli silloinen OH2MW/p. Käkisalmen silta remontoitiin vuosina 2014–2015, mitä ennen se oli kevytrakenteinen ja huonokuntoinen. Remontin jälkeen se on leveämpi ja kantavampi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ruottinen, Osmo: Asikkalan Pulkkilaharju–Muuttolintujen väylä Päijänteellä, Päijät-Hämeen lintutieteellinen yhdistys, 2010
Päijänteen vapaan purjehduksen puolesta–Esteiden alitus
Punkaharjun kaksoisveli, Suomen Kuvalehti, 03.03.1934, nro 10, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Päijänteen kansallispuisto
Päijänne
Haapasaari
Kelvenne
Pulkkilanharju
Päijätsalo
Finnairin Super Caravelle OH-LSF (“Pori”) Pulkkilanharjun yllä. Kuva vuosilta 1964–1967.
Riva

Riva voi viitata muun muassa seuraaviin:
Riva, paikkakunta Marylandissa Yhdysvalloissa
Riva, kylä Istanbulin lähistöllä Turkissa
Riva, jugoslavialainen popyhtye
Ríva, saari Gérakaksenlahdessa Peloponnesoksen itärannikolla Kreikassa
Riva!, Deep Turtlen tupla-EP vuodelta 1994
Riva del Garda, kaupunki Gardajärven rannalla Pohjois-Italiassa
Riva presso Chieri, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
Riva Valdobbia, kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella
Lada Riva, automalli
Riva Records, brittiläinen levy-yhtiö
sukunimenä:
Emmanuelle Riva (1927–2017), ranskalainen näyttelijä
Luigi Riva (1944–2024), italialainen jalkapalloilija
Oreste Riva (1860–1936), italialainen säveltäjä
Vicente Riva Palacio (1832–1896), meksikolainen kenraali
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Riva”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rengaskäärmeenpää

| Rengaskäärmeenpää |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  marulioides
Kaksiosainen nimi
 Channa marulioides  Bleeker, 1851 
Katso myös
   Rengaskäärmeenpää Wikispeciesissä   Rengaskäärmeenpää Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rengaskäärmeenpää (Channa marulioides) on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Pieter Bleeker kuvaili lajin tieteelle vuonna 1851.
Ulkonäkö ja koko

Rengaskäärmeenpään pohjaväritys on punertava. Kyljissä on mustia pilkkuja. Pisin tavattu yksilö oli 27 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Pyhän Matteuksen kirkko

Pyhän Matteuksen kirkko voi viitata seuraaviin kirkkoihin:
Pyhän Matteuksen kirkko, kirkko Langfordin kylässä Isossa-Britanniassa
Pyhän Matteuksen kappeli, kappeli Kempeleessä Suomessa
Siinailaisten Pyhän Matteuksen kirkko, kirkko Iraklionissa Kreetan saarella Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pyhän Matteuksen kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta (engl. Order of St Michael and St George) on brittiläinen kunniaritarikunta, jonka prinssihallitsija George (tuleva kuningas Yrjö IV) perusti vuonna 1818.
Ritarin arvoja myönnetään miehille ja naisille, jotka ovat tehneet isänmaalleen poikkeuksellisen merkittäviä palveluksia ulkomailla. Se voidaan myöntää myös pitkästä ja uskollisesta palvelusurasta Kansainyhteisön tai ulkomaiden asioiden parissa.
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Suurristi (GCMG)
Komentaja (KCMG miehillä & DCMG naisilla)
Ritari (CMG)
Ritarikuntaan kuuluu hallitsija, suurmestari (nykyisin Kentin herttua), 125 GCMG:tä, 375 keskimmäisen luokan ritaria ja 1 750 CMG:tä.
Ritarikunnasta on saanut nimensä Korfun kaupungissa sijaitseva Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön palatsi.
Ri Sung-gi

| Ri Sung-gi> 리승기 |
| --- | --- |
 Ri Sung-gi vuonna 1939.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1905 Damyang, Korean keisarikunta
Kuollut: 8. helmikuuta 1996 (90 vuotta) Pohjois-Korea
Kansalaisuus:   Pohjois-Korea
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kioton keisarillinen yliopisto
Instituutti:   Kioton keisarillinen yliopisto  Soulin valtionyliopisto 
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  vinylon
Palkinnot:  Leninin palkinto (1962)
Ri Sung-gi (kor. 리승기; 1. lokakuuta 1905 Damyang, Korean keisarikunta – 8. helmikuuta 1996 Pohjois-Korea) oli pohjoiskorealainen kemisti, joka tunnetaan parhaiten keinokuitu vinylonin kehittäjänä. Hänen on myös epäilty osallistuneen Pohjois-Korean joukkotuhoaseiden kehittämiseen.
Elämä > Opinnot ja ura Japanissa

Ri Sung-gi syntyi 1. lokakuuta 1905 Damyangin piirikunnassa silloisessa Korean keisarikunnassa, nykyisen Etelä-Korean lounaisosassa. Hän muutti 16-vuotiaana tätinsä luokse Souliin, jossa oli paremmat mahdollisuudet koulutukseen kuin hänen kotiseudullaan. Valmistuttuaan vuonna 1925 hän lähti Japaniin opiskelemaan Matsuyaman korkeakouluun (nykyinen Ehimen yliopisto). Hän menetti kesken opintojensa kaukaiselta sukulaiseltaan saamansa taloudellisen tuen, elätti itsensä sanomalehtien ja maidon jakelijana ja onnistui juuri ja juuri valmistumaan. Vuonna 1928 Ri pääsi opiskelemaan Kioton keisarillisen yliopiston teollisen kemian laitokselle, josta hän valmistui vuonna 1931. Opinnoissaan Ri erikoistui polymeerikemiaan.
Ri toimi vuodesta 1936 alkaen polymeerikemian luennoitsijana Kioton yliopistolla ja nousi myöhemmin apulaisprofessoriksi. Keväällä 1938 hän aloitti työt Ichirō Sakuradan johtamalla synteettisten kuitujen laboratoriolla, joka kuului Kioton yliopiston kemiallisten kuitujen tutkimusinstituuttiin. Seuraavana vuonna Ri oli yksi johtavista tutkijoista ryhmässä, joka valmisti ensimmäisenä vinylonia, ja hän myös esitteli uuden keksinnön suurelle yleisölle vuoden 1939 syksyllä. Samana vuonna hänestä tuli ensimmäinen korealaissyntyinen Japanissa koulutettu teknisen alan tohtori.
Ri jatkoi Kioton yliopiston palveluksessa toisen maailmansodan loppumiseen saakka ja julkaisi japanilaisissa tiedejulkaisuissa useita artikkeleita. Hän tutki mahdollisuuksia vinylonin teolliseen valmistamiseen, mutta sodan aiheuttama resurssipula ja tutkimusinstituutin määrääminen avustamaan sotaponnisteluissa vuonna 1944 estivät Rin suunnitelmat. Heinäkuussa 1945 Ri pidätettiin Osakassa epäiltynä siitä, että olisi sanonut opiskelijoilleen keisarikunnan ajan pian loppuvan Japanissa. Hänet vapautettiin 15. elokuuta.
Elämä > Paluu Koreaan ja loikkaaminen

Japanin antauduttua Ri palasi Koreaan ja alkoi opettaa Soulin valtionyliopiston kemian laitoksella. Vuonna 1948 hänestä tuli yliopiston teknillisen tiedekunnan dekaani. Hän oli kuitenkin pettynyt Etelä-Korean yhteiskunnalliseen kehitykseen ja vetäytyi takaisin kotiseudulleen. Korean sodan sytyttyä Ri päätti hyväksyä jo vuonna 1946 Pohjois-Korealta saamansa kutsun ja loikkasi pohjoiseen heinäkuussa 1950 perheensä ja opiskelijoidensa kanssa.
Pohjois-Koreassa Ri keskittyi vinylonin teollisen valmistuksen käynnistämiseen. Hän aloitti loikattuaan työt Hamheungissa kemiantehtaan teknisenä asiantuntijana. Vuonna 1954 hän johti ryhmää, joka valmisti ensimmäisenä vinylonia Japanin ulkopuolella. Hän kehitti myös menetelmän, jolla vinylonin valmistukseen tarvittavia raaka-aineita saatiin valmistettua antrasiitista ja kalkkikivestä. Tämä oli ratkaisevan tärkeää vinylonin massatuotannon kannalta, sillä molempia oli Pohjois-Koreassa saatavilla runsaasti, kun taas prosessin lähtökohtana aiemmin käytettyä maaöljyä maalla ei ollut. Vinylonin teollinen valmistus käynnistyi Hamheungin lähistölle rakennetussa suuressa tehdaskompleksissa vuonna 1961. Vinylon ratkaisi Pohjois-Koreassa vallinneen tekstiilipulan, ja maan johto käytti sitä propagandan aiheena osoittamaan maan omavaraisuuteen tähtäävän juche-ideologian toteutumista. Sitä nimitettiinkin Pohjois-Koreassa ”juche-kuiduksi” ja ”omavaraisuuden puuvillaksi”.
Vinylonin kehittämisen ja sen saaman yhteiskunnallisen ja poliittisen merkityksen seurauksena Ristä tuli Pohjois-Koreassa arvostettu tieteilijä ja kansallissankari, jonka saavutuksia ylistettiin julkisuudessa ja jota verrattiin Marie Curieen. Hänestä tuli syyskuussa 1960 Pohjois-Korean tiedeakatemian Hamheungin osaston johtaja, ja hän jatkoi tehtävässä 35 vuotta edistäen Pohjois-Korean kemianteollisuuden ja kevyen teollisuuden kehitystä. Vuonna 1962 hänelle myönnettiin Leninin palkinto, ja vuonna 1968 hänestä tuli ensimmäisenä pohjoiskorealaisena Neuvostoliiton tiedeakatemian kunniajäsen. Vuonna 1967 Ristä tuli Yongbyonin ydintutkimuslaitoksen johtaja. Japanilaisten ja eteläkorealaisten lähteiden mukaan Ri osallistui myös Pohjois-Korean joukkotuhoaseiden kehittämiseen. Myös Pohjois-Koreasta loikanneiden mukaan Rillä oli yhteyksiä kemiallisten aseiden tuotantoon, ja vinylonin tuotantoprosessia on väitetty hyödynnetyn kemiallisten aseiden raaka-aineiden valmistamiseen.
Ri kuoli 8. helmikuuta 1996. Hänet on haudattu Isänmaallisten marttyyrien hautausmaalle Pjongjangissa. Hänen muistokseen on Pohjois-Koreassa julkaistu useita postimerkkejä.
Pyhän Matteuksen kirkko (Langford)

| Pyhän Matteuksen kirkko St Matthew's Church, Langford |
| --- | --- |

Sijainti:  Langford, Oxfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  51°43′33.6″N, 1°38′34.8″W
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Hiippakunta:  Oxford
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Matteuksen kirkko (engl. St Matthew's Church, Langford) on kirkkorakennus Langfordin kylässä, Oxfordshiressä. Se on Grade I -luokan suojelukohde.
Nykyisen rakennuksen vanhimmat osat ovat torni ja laiva. Alttarin aluetta rakennettiin uusiksi 1200-luvun puolivälissä ja eteläinen porstua hieman sen jälkeen. Ewan Christianin remontissa 1860-luvulla klerestorio poistettiin.
Realities of War

| Realities of War Discharge |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Mike Stone
 Tyylilaji: Hardcore Punk
 Levy-yhtiö: Clay
Dischargen muut julkaisut
|   | Realities of War 1980 | Fight Back 1980 |
Realities of War EP on hardcore punk -yhtye Dischargen ensimmäinen EP.
Kappaleet

Realities of War
They Declare It
But After the Gig
Society’s Victim
Kokoonpano

Cal – laulu
Bones – kitara
Rainy – basso
Tezz – rummut
Aiheesta muualla

Discogs
Riff

Riff voi tarkoittaa seuraavia asioita:
RIFF, Resource Interchange File Format
The Riff, Lordin kappale
Riffi, musiikkitermi
Riffi, musiikkilehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Riff”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Reality

| Reality David Bowie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu–huhtikuu 2003
 Julkaistu: 15. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): David Bowie, Tony Visconti
 Tyylilaji: poprock taiderock
 Kesto: 49.25
 Levy-yhtiö: ISO, Columbia
Listasijoitukset
  3. (syyskuu 2003)   14. (lokakuu 2003)   13. (syyskuu 2003)   3. (syyskuu 2003)   2. (syyskuu 2003)   5. (syyskuu 2003)   8. (lokakuu 2003)   1. (syyskuu 2003)   29. (lokakuu 2003)
David Bowien muut julkaisut
| Heathen 2002 | Reality 2003 | The Next Day 2013 |
Reality on englantilaisen muusikon David Bowien 23. studioalbumi. Se julkaistiin 15. syyskuuta 2003 ja sen on tuottanut Bowie yhdessä pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Tony Viscontin kanssa.
Albumi sisältää kaksi coveria: The Modern Lovers -yhtyeen "Pablo Picasso" sekä The Beatlesin kitaristina tunnetun George Harrisonin "Try Some, Buy Some". Albumin julkaisua seurasi maailmankiertue A Reality Tour, joka alkoi 7. lokakuuta 2003 Kööpenhaminasta. Bowie sai kesäkuussa 2004 Prahan esityksen aikana sydänkohtauksen, jota seuranneen sepelvaltimotukosdiagnoosin myötä koko kiertue keskeytettiin. Tapahtuneen jälkeen Bowie vetäytyi julkisuudesta eikä julkaissut uutta materiaalia lähes kymmeneen vuoteen ennen singleä "Where Are We Now" ja albumia The Next Day (2013).
Kappaleet

Kaikki kappaleet on tehnyt David Bowie, ellei toisin mainita.
New Killer Star – 4.40
Pablo Picasso – 4.06 (säv. Jonathan Richman)
Never Get Old – 4.25
The Loneliest Guy – 4.11
Looking for Water – 3.28
She'll Drive the Big Car – 4.35
Days – 3.19
Fall Dog Bombs the Moon – 4.04
Try Some, Buy Some – 4.24 (säv. George Harrison)
Reality – 4.23
Bring Me the Disco King – 7.45
Kokoonpano

David Bowie – laulu, kitara, saksofoni, kosketinsoittimet, syntetisaattori, stylofoni, lyömäsoittimet
Gerry Leonard – kitara
Earl Slick – kitara
David Torn – kitara
Mark Plati – bassokitara, kitara
Mike Garson – piano
Sterling Campbell – rummut
Gail Ann Dorsey – taustalaulu
Catherine Russell – taustalaulu
Arvostelut

Allmusic: () linkki
Metacritic: 74/100
Pitchfork: 7,3/10
Soundi:
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Radisson Hotels & Resorts

Oulun Radisson Blu Hotel.
Turun Radisson Blu Marina Palace Hotel sijaitsee Aurajoen rannassa lähellä ydinkeskustaa.
Radisson Hotels & Resorts on kansainvälinen hotelliketju. Ketjuun kuuluu 435 hotellia 61 maassa. Ketjun ensimmäinen hotelli aloitti toimintansa Minneapolisissa Yhdysvalloissa vuonna 1909.
Eräissä Euroopan, Afrikan ja Aasian maissa ketjun hotellit tunnetaan Radisson Blu -nimisinä (aiemmin Radisson SAS), ja niiden toiminnasta vastaa Carlson Rezidor-hotelliyhtiö. Radisson Blu -hotelleja on noin 275, ja ne sijaitsevat 50 maassa.
Suomessa toimii kahdeksan Radisson Blu -ketjun hotellia, jotka sijaitsevat Helsingissä (neljä), Espoossa, Turussa, Oulussa ja Tampereella (yksi kussakin). Kaikilla Suomen Radisson Blu -hotelleilla on Pohjoismainen ympäristömerkki eli Joutsenmerkki.
Radisson Blu -hotellit toimivat Suomessa franchise-periaatteella, ja ne kuuluvat S-ryhmän hotelleihin (Sokotel Oy).
Ketjun hotellit Suomessa

Radisson Blu Hotel, Espoo
Radisson Blu Hotel, Oulu
Radisson Blu Aleksanteri Hotel, Helsinki
Radisson Blu Grand Hotel Tammer, Tampere
Radisson Blu Marina Palace Hotel, Turku
Radisson Blu Plaza Hotel, Helsinki
Radisson Blu Royal Hotel, Helsinki
Radisson Blu Seaside Hotel, Helsinki
Lisäksi Vaasan Royal Vaasa -hotelli on kuulunut Radisson Blu -ketjuun vuosina 1999–2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radisson Hotels & Resorts Wikimedia Commonsissa
Hotelliketjun sivusto. (englanniksi)
Radisson Blu -ketjun suomenkielinen sivusto.
Pyhän Annan skiitta

| Pyhän Annan skiitta Σκήτη Αγίας Άννης |
| --- | --- |
 Pyhän Annan skiitta.
Sijainti:  Athos, Kreikka
Koordinaatit:  40°08′26″N, 24°17′49″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Pääluostari:  Suuri lavra
Tyyppi:  skiitta, munkkiluostari
Perustettu:  1600-luku
Asukkaita:  92
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Athosvuori 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pyhän Annan skiitta (kreik. Σκήτη Αγίας Άννης, Skíti Agías Ánnis eli Αγιάννα, Agiánna) on ortodoksinen Suuren lavran alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Annalle.
Pyhän Annan skiitta.
Pyhän Annan skiitta on perustettu 1600-luvun lopulla. Se on Athoksen vanhin ja suurin skiitta. Skiitta perustettiin säilyttämään Pyhän Annan vasemmaksi jalaksi uskottua pyhäinjäännöstä, joka tuotiin Athokselle vuonna 1686. Skiitan kirkko on rakennettu vuonna 1754. Skiitta sijaitsee 340 metrin korkeudessa lähellä Athoksen niemimaan lounaiskärkeä.
Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 92 asukasta.