stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1954
Ottelut > Loppuottelu

Loppuottelu pelattiin Bernin Wankdorfstadionilla vesisateessa. Unkari oli otteluun selvä ennakkosuosikki, joskin sen lähtökohdat otteluun eivät ollet yhtä hyvät, sillä välieräkoitos Uruguayta vastaan oli vienyt voimia. Ferenc Puskás oli  toipunut jo pelikuntoiseksi, mutta täydessä kunnossa hän ei vielä ollut. Puskás oli kuitenkin maailman parhaana pelaajana puolikuntoisenakin vahvistus ja psykologinen pelote vastustajille. Hänen peluuttamisensa kannatti, sillä Unkari siirtyi Puskásin maalilla heti ottelun kuudennella minuutilla johtoon. Ja kun kymmenen minuuttia oli pelattu, johti Unkari ottelua Zoltán Cziborin maalilla jo 2-0.
Max Morlock toi Länsi-Saksan maalin päähän ottelun kymmenennellä minuutilla, ja pelin kulku alkoi muuttua. Jo ottelun 18. minuutilla peli oli tasan 2-2, Helmut Rahnin iskettyä kulmapotkun jälkitilanteesta Länsi-Saksan toisen maalin. Puoliajalle siirryttiin tasatilanteessa ja toisella puoliajalla nähtiin ryhdistäytynyt Unkarin joukkue. Unkarilaiset painostivat jatkuvasti Länsi-Saksan kenttäpäädyssä, mutta kaikki laukaukset pysähtyivät Toni Turekiin länsisaksalaisten maalissa. Unkarin maalivahti Gyula Grosics pääsi huomattavasti helpommalla. Kun ottelua oli jäljellä enää kuusi minuuttia Länsi-Saksa aikaan vastahyökkäyksen, jonka päätteeksi Helmut Rahn laukoi pallon Unkarin maaliin. Peli ei kuitenkaan ollut vielä ratkennut, ja Unkari toimitti vielä kerran pallon Länsi-Saksan maaliin. Unkarilaiset juhlivat jo tasoitusta, mutta linjatuomarin lippu oli noussut paitsion merkiksi. Selvyyttä tilanteeseen ei koskaan saatu, oliko liputus aiheellinen vai ei, mutta kiistanalainen se oli. Viimeisetkin unkarilaisten laukaukset kilpistyivät maalivahti Turekiin, ja Länsi-Saksa saavutti ensimmäisen maailmanmestaruutensa 3-2 yllätysvoitolla Unkarista.
Unkarissa maailmanmestaruuden karkaaminen oli valtaisa pettymys. Maalla oli koossa kultainen joukkue, joka oli aikakautensa paras maailmassa ja sillä oli ainutlaatuinen tilaisuus voittaa maailmanmestaruus. Länsi-Saksassa, jossa yhä toivuttiin toisesta maailmansodasta, mestaruus taas oli kansallinen ylpeydenaihe. Sveitsin MM-turnauksen jälkeen Länsi-Saksan ja Unkarin kehitys alkoi kulkea eri suuntaan. Unkarin kultainen joukkue hajosi, mille antoi osansa vuoden 1956 Unkarin kansannousu. Sen seurauksena osa huippupelaajista siirtyi länteen ja jäi sille tielleen. Länsi-Saksa taas nousi jalkapallomaailman huipulle jäädäkseen.
Tulokset > Alkulohkot > A-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Brasilia  | 2 |  1  |  1  |  0  |  6  |  1  | +5 | 3 |
|   Jugoslavia  | 2 |  1  |  1  |  0  |  2  |  1  | +1 | 3 |
|   Ranska  | 2 |  1  |  0  |  1  |  3  |  3  | 0 | 2 |
|   Meksiko  | 2 |  0  |  0  |  2  |  2  |  8  | -6 | 0 |
Tulokset > Alkulohkot > B-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Unkari  | 2 |  2  |  0  |  0  | 17  |  3  | +14 | 4 |
|   Länsi-Saksa  | 2 |  1  |  0  |  1  |  7  |  9  | -2 | 2 |
|   Turkki  | 2 |  1  |  0  |  1  |  8  |  4  | +4 | 2 |
|   Etelä-Korea  | 2 |  0  |  0  |  2  |  0  | 16  | -16 | 0 |
Uusintaottelu
Tulokset > Alkulohkot > C-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Uruguay  | 2 |  2  |  0  |  0  |  9  |  0  | +9 | 4 |
|   Itävalta  | 2 |  2  |  0  |  0  |  6  |  0  | +6 | 4 |
|   Tšekkoslovakia  | 2 |  0  |  0  |  2  |  0  |  7  | -7 | 0 |
|   Skotlanti  | 2 |  0  |  0  |  2  |  0  |  8  | -8 | 0 |
Tulokset > Alkulohkot > D-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Englanti  | 2 |  1  |  1  |  0  |  6  |  4  | +2 | 3 |
|   Sveitsi  | 2 |  1  |  0  |  1  |  2  |  3  | -1 | 2 |
|   Italia  | 2 |  1  |  0  |  1  |  5  |  3  | +2 | 2 |
|   Belgia  | 2 |  0  |  1  |  1  |  5  |  8  | -3 | 1 |
Uusintaottelu
Maalintekijät

Turnauksen paras maalintekijä ja kultainen kenkä -palkinnon saaja oli 11 maalia viimeistellyt Unkarin Sándor Kocsis. Kaikkiaan turnauksessa nähtiin 140 maalia, mikä oli 5,4 maalia ottelua kohden.
Sándor Kocsis
Erich Probst
Josef Hügi
Max Morlock
| --- | --- |
  Nándor Hidegkuti   Ferenc Puskás   Robert Ballaman   Carlos Borges :   Helmut Rahn   Hans Schäfer   Ottmar Walter 
| --- | --- |
  Ernst Stojaspal   Theodor Wagner   Léopold Anoul   Nat Lofthouse   Zoltán Czibor :   Burhan Sargun   Suat Mamat   Juan Hohberg   Óscar Míguez   Fritz Walter 
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Alfred Körner   Ernst Ocwirk   Didi   Julinho  |   Pinga   Ivor Broadis   Mihály Lantos   Péter Palotás  |   Lefter Küçükandonyadis   Julio Abbadie   Juan Alberto Schiaffino  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Henri Coppens   Baltazar   Djalma Santos   Tom Finney   Jimmy Mullen   Dennis Wilshaw   Raymond Kopa   Jean Vincent   József Tóth  |   Giampiero Boniperti   Amleto Frignani   Carlo Galli   Benito Lorenzi   Fulvio Nesti   Egisto Pandolfini   Tomás Balcázar   José Luis Lamadrid   Jacques Fatton  |   Mustafa Ertan   Erol Keskin   Javier Ambrois   Obdulio Varela   Richard Herrmann   Bernhard Klodt   Alfred Pfaff   Miloš Milutinović   Branko Zebec  |
Jimmy Dickinson (Belgiaa vastaan)
Raúl Cárdenas (Ranskaa vastaan)
Luis Cruz (Itävaltaa vastaan)
Ivica Horvat (Länsi-Saksaa vastaan)
MM-turnaukseen osallistuneet maat kartalla.
Finaalijoukkueiden kapteenit Fritz Walter and Ferenc Puskás, sekä erotuomari William Ling ennen Länsi-Saksan ja Unkarin välistä loppuottelua, kuvattuna kortissa vuodelta 1966.
Efialtes Trakhislainen

Efialtes Trakhislainen (m.kreik. Ἐφιάλτης, Efialtēs, Herodotos kirjoittaa nimen muodossa Ἐπιάλτης, Epialtēs; lat. Ephialtes) oli kavaltaja, joka paljasti persialaisille joukoille tien kreikkalaisten joukkojen selustaan Thermopylain solassa. Teko auttoi persialaisia voittamaan Thermopylain taistelun 480 eaa.
Kreikkalaiset joukot olivat valinneet Thermopylain solan paikaksi, jossa Persian joukot pysäytettäisiin. Sanottiin, että sola on niin kapea, että siitä voivat ajaa vain yhdet vaunut kerrallaan. Sola voitiin kuitenkin kiertää pitkin oikopolkua, joka vei vuorien yli Thermopylain eteläpuolella ja yhtyi alkuperäiseen tiehen sen kohdan takana, missä kreikkalaisten asemat olivat. Herodotoksen mukaan paikalliset asukkaat tunsivat polun hyvin.
Palkkio ja kuolema

Efialteen persialaisilta odottama palkkio tuli tyhjän arvoiseksi, kun he hävisivät Salamiin meritaistelussa. Hän pakeni Thessaliaan. Pylain amfiktyonit tarjosivat hänestä palkkion kuolleena. Herodotoksen mukaan Athenades surmasi hänet jostain muusta syystä noin 470 eaa. Silti spartalaiset palkitsivat Athenadeen.
Kirjallisuutta

Herodotos: Historiateos. 1–2.  ((Historíai.) Suomentanut ja esipuheella varustanut Edvard Rein. 4. painos (1. painos 1907). Laatukirjat)  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 9789510178690
Martin Ehrlich

Martin Ehrlich (6. tammikuuta 1895 – 3. toukokuuta 1935) oli itävaltalainen pikajuoksija.
Ehrlich voitti Itävallan mestaruuden 400 metrin juoksussa vuonna 1914. Samana vuonna hän paransi Itävallan ennätystä 400 metrillä kolmasti: 52,6 s, 52,3 s ja 52,1 s.
Egyptin protodynastinen kausi

Esidynastinen Egypti
Protodynastinen kausi
Dynastinen Egypti
Thiniittikausi
Vanha valtakunta
Ensimmäinen välikausi
Keskivaltakunta
Toinen välikausi
Uusi valtakunta
Kolmas välikausi
Nubialaisdynastia
Egyptin myöhäiskausi
Persian kausi
Ptolemaiosten hallitsijasuku
Egyptin dynastiat
Egyptin faaraot
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Egyptin protodynastinen kausi (semainien kausi, yhdistymiskausi, Naqada III) tarkoittaa aikaa, jolloin muinainen Egypti yhdistyi pienemmistä kaupunkivaltioista yhtenäiseksi valtioksi. Kausi on ajoitettu vuosille 3200–3050 eaa. tai 3100–3000 eaa.
Valtioiden synty alkoi Niilin varrelta. Ylä-Egyptissä oli kolme valtiota: Thinis, Nekhen eli Hierakonpolis, ja Naqada. Thinis valloitti ensin Naqadan ja jatkoi sen jälkeen Ala-Egyptin valloittamisella. Nekhenin ja Thiniksen suhde on epäselvä, voi olla että ne liittoutuivat rauhanomaisesti.
Protodynastiselta kaudelta tunnetaan useita hallitsijoita, ja joskus puhutaan 0-dynastiasta (nolladynastiasta). He eivät muodosta "dynastiaa" myöhempien Egyptin hallitsijasukujen tapaan, he eivät luultavasti olleet toisilleen sukua, eivätkä hallinneet samasta paikasta samaa aluetta. Aikakaudella tiedetään olleen useita kuninkaita, ja samoin tiedetään monien mahtihenkilöiden nimiä, mutta ei tiedetä keitä heistä voidaan sanoa kuninkaiksi ja missä järjestyksessä he ovat hallinneet, muuten kuin kahden viimeisen osalta: Ka ja Narmer. Protodynastisen kauden viimeinen hallitsija oli Narmer lasketaan toisinaan myös ensimmäisen dynastian aloittajaksi.
Jotkut kirjoittajat viittaavat varhaisiin kuninkaisiin (ennen nolladynastiaa) 00-dynastiana, mutta käsite ei ole yleisesti hyväksytty.
Narmerin paletiksi kutsuttu, molemmilta puolin kaiverruksin koristettu kivilevy jossa on kuningas Narmerin kuva ja varhaisia hieroglyfejä.
Perinteisesti kirjoitustaidon katsotaan syntyneen Egyptissä ensimmäisen dynastian aikana. On kuitenkin tulkinnanvaraista, mikä on kirjoitusta: jo esidynastisen kauden hautalöydöissä on musteella piirrettyjä puumerkkejä, jotka kertovat omistajasta ja jotka voidaan tulkita hieroglyfeiksi. Tuon ajan varhaisissa hieroglyfeissä näkyy Mesopotamian vaikutusta.
Yhdistymiskaudella oli Egyptin kulttuurissa monia muinaisen Mesopotamian kulttuurista lainattuja piirteitä. Mesopotamiassa kukoisti tuolloin Uruk-kulttuuri. Koska Mesopotamiassa ei näy piirteitä Egyptistä, kulttuurivienti on ollut yksisuuntaista. Siksi ei ole todennäköistä, että se olisi perustunut kaupankäyntiin. Sen sijaan on mahdollista että vaikutteet tulivat sumerilaisten maahanmuuttajien mukana.
Egyptillä oli kauppasiirtoloita Palestiinassa. Haudat kasvoivat tällä kaudella, mikä kertoo hallitsijoiden mahdin kasvusta.
Nekhenissä oli 1. dynastian alkaessa 5 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Unification Theories
Dynasty 0
Naqada III: Dynasty 0
Neolithic and Dynasty 0
Jelenia Góra

| Jelenia Góra Hirschberg |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Jelenia Góra
 Koordinaatit: 50°54′0″N, 15°44′0″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Ala-Sleesia
Kaupunkioikeudet:  1288
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Jerzy Łużniak.
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  109 km²
Korkeus:  353 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  79 061
 – Väestötiheys:  725,3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.jeleniagora.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jelenia Góra (saks. Hirschberg) on piirikuntatason kaupunki Ala-Sleesian voivodikunnassa Länsi-Puolassa. Kaupunki kuului Saksaan vuoteen 1945 saakka. Puolan ja Tšekin raja kulkee kaupungin läheltä Sudeettien vuoristossa. Jelenia Górassa asui vuoden 2019 arvion mukaan 79 061 asukasta. Se on viereisen Karkonoszen piirikunnan hallintokeskus.
Jelenia Góra oli vuosina 1975–1998 Jelenia Góran voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Chojnik-linna.
Sobieszów on vuoristokylä kaupungin lähellä. Siellä sijaitsee Chojnik-niminen linna (Kynast-linna), joka kuului 1300-luvulta lähtien sleesialaiselle Schaffgotsch-suvulle. Saksaksi linnan nimi on Hermsdorf unterm Kynast. Jelenia Góra oli vuosisatojen ajan tekstiilinvalmistuksen keskus, mutta ala taantui 1700-luvulla.
Jelenia Góran yhteistyökaupungit:
Bautzen, Saksa
Boxberg, Saksa
Cervia, Italia
Changzhou, Kiina
Erftstadt, Saksä
Heidelberg, Saksa
Jablonec nad Nisou, Tšekki
Randers, Tanska
Sjevjerodonetsk, Ukraina
Tequila, Meksiko
Tyler, Yhdysvallat
Valkeakoski, Suomi
Vladimir, Venäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jelenia Góra Wikimedia Commonsissa
Jelenia Goran panoraama kuvattuna Szybowcowa-vuorelta.
Jemmapes-luokka

| Jemmapes-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  6 476 t
Pituus:  86,50 m
Leveys:  17,47 m
Syväys:  7,06 m
Koneteho:  9 000 ihp
Nopeus:  16,7 solmua
Miehistöä:  313
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 13,84"/42 Mle 1887 -tykkiä 4 × 3,9"/45 tykki 4 × 47 mm tykkiä 10 × 37 mm tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Jemmapes-luokka oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama rannikkopanssarilaivaluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmistui | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jemmapes | Ateliers et Chantiers de la Loire | 1890 | huhtikuu 1892 | 1894 | proomuksi 1911 |
| Valmy | Ateliers et Chantiers de la Loire | 1890 | lokakuu 1892 | 1894 | 1911 |
Elisabet Ehrnrooth

Filippa Josefin Elisabet Ehrnrooth (o.s. Dengg, s. 2. toukokuuta 1967 Nyköping, Ruotsi) on ruotsalais-suomalainen kouluratsastaja. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1997. Hän edusti Suomea Sydneyn olympialaisissa 2000 ja sijoittui kouluratsastuksen henkilökohtaisessa kilpailussa Harald-hevosellaan 37:nneksi. Pariisin olympialaisiin 2024 Ehrnrooth nimettiin paikan päälle matkustavaksi varaedustajaksi.
Ehrnrooth voitti Suomen-mestaruuden Angard-hevosellaan vuosina 2001 ja 2003 ja vuonna 2019 hevosella Bøgelys La-Ro. Hän on edustanut seuratasolla Helsingin Ratsastajia.
Peres Jepchirchir

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peres Jepchirchir Bostonin maratonilla 2022. |  Peres Jepchirchir Bostonin maratonilla 2022. |  Peres Jepchirchir Bostonin maratonilla 2022. |  |
Maa:   Kenia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | maraton |  |
| Maantiejuoksun MM-kilpailut  | Maantiejuoksun MM-kilpailut  | Maantiejuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Riika 2023 | puolimaraton |  |
| Puolimaratonin MM-kilpailut  | Puolimaratonin MM-kilpailut  | Puolimaratonin MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Cardiff 2016 | henkilökohtainen |  |
|  Kultaa | Cardiff 2016 | joukkue |  |
|  Kultaa | Gdynia 2020 | henkilökohtainen |  |
|  Hopeaa | Gdynia 2020 | joukkue |  |
Peres Jepchirchir (s. 27. syyskuuta 1993) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän on maratonin olympiavoittaja ja kolminkertainen puolimaratonin henkilökohtainen maailmanmestari.
Jepchirchir voitti puolimaratonilla maailmanmestaruuden Cardiffissa 2016 ajalla 1.07.31 ja sai kultaa myös joukkuekilpailussa. Hän voitti toisen maailmanmestaruutensa Gdyniassa 2020 maailmanennätysajalla 1.05.16	ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Vuonna 2021 hän voitti Tokion olympialaisissa maratonilla kultaa ajalla 2.27.20. Kolme kuukautta myöhemmin hän voitti New Yorkin maratonin ajalla 2.22.39.	Huhtikuussa 2022 hän voitti Bostonin maratonin ajalla 2.21.01. Huhtikuussa 2023 hän sijoittui Lontoon maratonilla kolmanneksi. Lokakuussa 2023 Jepchirchir voitti puolimaratonin maantiejuoksun MM-kilpailuissa.
Huhtikuussa 2024 Jepchirchir voitti Lontoon maratonin vain naisten kilpailussa juostulla maailmanennätyksellä 2.16.16.
Fredrik Ehrström

Fredrik ”Freddy” August Ehrström (s. 29. elokuuta 1925 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija. Ehrström on vanhin elossa oleva suomalainen olympiaurheilija.
Ehrström sijoittui olympialaisten Star-luokassa 14:nneksi Roomassa 1960. Hänen parinaan purjehti Rolf Zachariassen ja heidän veneensä nimi oli "Bella". Ehrström osallistui myös Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Seuratasolla "Freddy" Ehrström edusti Nyländska Jaktklubbenia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Star-luokassa vuosina 1952, 1959, 1960 ja 1971.
Ehrström on toiminut Kansainvälisen Purjehtijaliiton hallituksen jäsenenä ja kansainvälisenä purjehdustuomarina.
Jepuan vaakuna

Jepuan vaakuna (1965–1974)
Jepuan kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta. Jepua on vanha hevospitäjä, ja vaakunan länget viittaavat alueen maatalouteen ennen sen koneistumisen aikaa.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 28. joulukuuta 1965. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaiset länget”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 1975 Jepuan liityttyä Uudenkaarlepyyn kaupunkiin.
Jatkosodan vapaaehtoiset

Ruotsalaiset vapaaehtoiset käyttävät liekinheitintä harjoituksissa Niinisalossa jatkosodan aikaan.
Jatkosodan vapaaehtoiset olivat ulkomaalaisia vapaaehtoisesti jatkosotaan osallistuneita sotilaita, joita oli  lähes 7 000. Näistä vapaaehtoisista virolaisia oli 3 273, ruotsalaisia 1 694, inkeriläisiä 777 ja tanskalaisia 204. Ison joukon vapaaehtoisista muodostivat myös suomensukuisista kansoista muodostetut heimosoturien yksiköt, joissa oli muun muassa karjalaisia.
Joukot > Virolaiset

Everstiluutnantti Eino Kuuselan johtama Jalkaväkirykmentti 200 (JR 200) koostui pelkästään virolaisista (vahvuus 1 850) vapaaehtoisista, jotka saapuivat Suomeen Saksan vallattua Viron. JR 200 kunnostautui Tienhaaran taisteluissa kesällä 1944. Kaikkiaan virolaisia palveli JR 200:ssa ja muissa joukko-osastoissa noin 3 300. Virolaisia kaatui 126, ja heitä katosi 72 ja haavoittui 286. Suomen merivoimien sotilaista 10 prosenttia oli virolaisia. Joukot toimivat myöhemmin Saksan armeijan riveissä Virossa maahan tunkeutuvia neuvostoliittolaisia vastaan.
Ansioitunein virolainen sotilas oli vääpeli Eugen Saarjärve, joka toimi panssarikauhuampujana kesän 1944 taisteluissa ja tuhosi yhdessä taistelussa viisi vihollisen maihinnousuvenettä panssarikauhulla ja lisäksi yhden kasapanoksella. Kun panssarikauhun panokset loppuivat tuhottuja veneitä oli kaikkiaan 13. Saarjärve palkittiin toisen luokan vapaudenristillä juuri ennen Viroon lähtöä.lähde?
Joukot > Ruotsalaiset

Ruotsalaisista vapaaehtoisista koottu Svenska frivilligbataljonen (SFB) toimi Hangon rintamalla vuonna 1941. SFB kotiutettiin Hangon valtauksen jälkeen. Tammikuussa 1942 Suomeen jääneistä ruotsalaisista sekä uusista tulokkaista perustettiin Erillinen Komppania (Er.K) ruotsinkieliseen 17. Divisioonaan kuuluneeseen Jalkaväkirykmentti 13:een. Vapaaehtoisjoukko taisteli vuodet 1942, 1943 ja alkuvuoden 1944 Itä-Karjalassa Syvärillä, mistä heidät siirrettiin kesäkuussa 1944 Karjalankannakselle. Siellä he osallistuivat Talin–Ihantalan taisteluihin. Ruotsalaisia vapaaehtoisia oli 1 694, joista 79 kaatui, 3 katosi ja 203 haavoittui. SFB:n komentaja oli everstiluutnantti Hans Berggren. Tali-Ihantalassa toimineen vajaavahvuisen pataljoonan komentaja oli kapteeni Lars Laxen.lähde?
Suomen ilmavoimissa palveli jatkosodan aikana kaksi ruotsalaista vapaaehtoista, Gustaf-Mauritz Armfeldt ja Sten Åke Haraldsson. Armfeldt kuului lentävään henkilökuntaan: aluksi Täydennyslentolaivue 35:ssä sekä myöhemmin Lentolaivue 16:ssa. Vänrikiksi 21. marraskuuta 1943 ylennetylle Armfeldtille myönnettiin 4. luokan Vapaudenristi 26. syyskuuta 1944. Haraldsson palveli tekniseen henkilökuntaan kuuluvana, ensin automekaanikkona ja myöhemmin lentokonemekaanikkona lentolaivueissa 42 ja 46. Haraldsson siirrettiin tämän jälkeen Lentolaivue 6:een, jossa palvellessaan hän sai surmansa lento-onnettomuudessa 4. syyskuuta 1942.
Joukot > Norjalaiset

Norjalaisia vapaaehtoisia tuli Suomeen yli tuhat miestä Saksan värvääminä. Norjalaiset vapaaehtoiset kärsivät Petsamon ja Sallan kelirikkohyökkäyksessä raskaita tappioita. He menettivät jatkosodan aikana 196 miestä.
Joukot > Tanskalaiset

Tanskalaisista vapaaehtoisista koottiin komppania Maaselän kannaksen rintamalle vuonna 1942. Komppania osallistui Ilomantsin taisteluun, jossa se menetti vain seitsemän miestä. Tanskalaiskomppanian komentaja oli kapteeni Julius Åkersen. Tanskalaiset menettivät jatkosodan aikana 18 miestä.lähde?
Joukot > Inkeriläiset

Inkeriläisiä siirrettiin Suomeen yli 63 000 sen jälkeen, kun Saksa oli valloittanut suuren osan Inkeristä. Pian alkoi vapaaehtoisia sotilaita ilmoittautua Suomen armeijan riveihin. Inkeriläisiä taisteli joka puolella, mutta eniten he ottivat osaa Tali-Ihantalan taisteluun. Inkeriläisten tappiot olivat jatkosodan aikana 169 miestä.lähde?
Joukot > Loikkarit

Kun suomalaiset perustivat siirtoleirejä Aunuksen Karjalaan, leireiltä alkoi sadella vapaaehtoisilmoituksia. Keskitysleireiltä koottiin noin tuhat vapaaehtoista. Loikkarit osallistuivat Viipurinlahden suurtaisteluun saksalaisen 122. divisioonan rinnalla. Heidän yhteistyöhalunsa oli heikkoa, ja välillä saksalaiset tarkoituksellisesti tulittivat loikkareita. Loikkareita kuoli jatkosodassa 258 miestä.lähde?
Kirjallisuutta

Isohella, Anne-Riitta: Suomen-pojat – virolainen jääkäritarina.  (2. uusittu painos)  Helsinki:  Ajatus, 2005.  ISBN 951-20-6789-7
Korjus, Jaakko: Viron kunniaksi – Talvi- ja jatkosodan virolaiset vapaaehtoiset.  Hämeenlinna:  Karisto, 1998.  ISBN 951-23-3819-X
Kuutma, Raul: Suomen-poikien tie – virolaissotilaiden kohtaloita.  ((Kolmas tee – Eesti auks, tuleviku pandiks) Suomentanut Eero Riuttala)  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19684-7
Relvik, Heino: Merivoimien Suomen-pojat – virolaiset vapaaehtoiset Suomen laivastossa 1943-44.  ((Mereväe soomepoisid) Suomentanut Eero Riuttala)  Suomen-poikien perinneyhdistys ry, 2007.  ISBN 978-952-92-1768-7
Viirlaid, Arved: Pohjantähden pojat.  ((Põhjatähe pojad, 2009.) Suomentanut Eero Riuttala)  Helsinki:  Ajatus, 2010.  ISBN 978-951-20-8241-4
Jeff Hawke

Jeff Hawke on Sydney Jordanin piirtämä englantilainen science fiction -sarjakuva. Sitä julkaistiin Daily Express -lehdessä vuodesta 1955 vuoteen 1974. Suomessa sarjakuvaa julkaisi Agentti X-9 -lehti ja myöhemmin albumeina kustannusyhtiö Jalava.
Erityisesti Italiassa ja Pohjoismaissa Jeff Hawkea pidetään yhtenä tärkeimmistä tieteissarjakuvista. Se saavutti suurimman suosion muun muassa Espanjassa ja Ruotsissa, vaikka sitä julkaistiin alun perin englanninkielisessä sanomalehdessä.
Henkilöt

Nimihahmo Jeff Hawken lisäksi sarjakuvassa ei esiinny monia muita henkilöitä. Tässä kuitenkin joitain heistä:
Jeff Hawke: Entinen lentäjä, jolla on erinomainen tieteen ja arkeologian tuntemus. Yleensä hänellä on yllään hillitty puku ja solmio, paitsi jos hänet pakotetaan käyttämään avaruuspukua.
Laura: Jeff Hawken tyttöystävä.
Mac McLean: Skotlantilainen tiedemies, joka auttaa Hawkea monissa tilanteissa. Hän on yksi sarjakuvan harvoista ihmishahmoista.
Chalcedon: Jättiläismäinen humanoidi ja ilkeä sekä ylimielinen tähtienvälinen rikollinen.
Suomennetut albumit

Jeff Hawke.  (Suom. Heikki Kaukoranta)  Jalava, 1984.  ISBN 951-95791-7-6
Jeff Hawke 2.  (Suom. Juhani Tolvanen)  Jalava, 1985.  ISBN 951-95792-5-7
Jeff Hawke 3.  (Suom. Jukka Heiskanen)  Jalava, 1986.  ISBN 951-9201-09-2
Aiheesta muualla

Epäviralliset Jeff Hawke -fanisivut. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Efesoksen teatteri

| Efesoksen teatteri |
| --- | --- |
 Efesoksen teatteri.
Sijainti:  Efesoksen arkeologinen alue, Selçuk, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  37°56′28″N, 27°20′32″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen teatteri (alun perin) roomalainen teatteri
Valmistumisvuosi:  1. vuosisata eaa. (kreik.) 1. vuosisata jaa. (room.)
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Efesos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Efesoksen teatteri oli antiikin aikainen kreikkalais-roomalainen teatteri Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.