stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wannseen konferenssi
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Wannseen konferenssi on Wikiaineistossa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wannseen konferenssi Wikimedia Commonsissa
Pöytäkirja (englanniksi)
Wannsee Holocaust-sivustossa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet 
Pöytäkirjan kopiot ovat esillä konferenssin pitopaikassa nykyisin olevassa museossa. Kuvassa luettelo juutalaisten lukumääristä Euroopan eri valtioissa – Suomessa 2 300 (iso kuva).
Turun Pallokerho

| TPK |
| --- | --- |

Koko nimi:  Turun Pallokerho ry
Lempinimet:  Kerho
Perustettu:  1935
Kaupunki:  Turku
Kenttä:  Samppalinnan palloiluhalli,  Turun Urheilupuiston Yläkenttä
Sarja:  Futsal-Liiga
Puheenjohtaja:  Sanna Veijalainen
Päävalmentaja:  Jose Ikonen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Pallokerho (lyh. TPK) on turkulainen jalkapallo- ja futsalseura, joka on perustettu vuonna 1935. Seuran slogan on "Kerho kehrää!" Seuran jäsenmäärä 31.10.2020 oli 350.
Joukkueet

Kaudella 2023 seuran edustusjoukkue pelaa Länsi-Suomen piirin Kolmosessa, kakkosjoukkue Vitosessa ja kolmosjoukkue Kutosessa. Seuran futsalin edustusjoukkue pelaa Futsal-Ykkösessä kaudella 2020–2021 tavoitteena nousta Futsal Liigaan.
Seuralla on juniorijoukkueet A-pojissa, (2003-, 2004- ja 2005-syntyneet), B-pojissa (2006- ja 2007-syntyneet), C-pojissa (2008- ja 2009-syntyneet) ja D-pojissa (2010- ja 2011-syntyneet). Vuosittain perustetaan joukkueita uusille ikäryhmille. Monet seuran juniorijoukkueista pelaavat myös futsalia.
Tapahtumat

Vuodesta 1995 lähtien seura on järjestänyt kesäisin oman junioriturnauksen Soccer Cupin ja vuonna 2018 ensimmäistä kertaa myös futsalturnauksen TPK Futsal Cupin, josta seura aikoo tehdä perinteen. TPK järjestää kesäisin myös jalkapallokouluja.
Historia

Turun Pallokerho perustettiin vuonna 1935, Mikaelin seurakunnan nuorisotoiminnasta alkunsa saanut poikien jalkapalloharrastus itsenäistyi omaksi seuraksi. TPK pelasi jalkapallon mestaruussarjassa kausina 1951 ja 1952. Seura voitti vuonna 1951 jalkapallon SM-pronssia.
Futsal-liigassa TPK saavutti hopeaa vuonna 2005 sekä pronssia 2006, 2008 ja 2010.
Entisiä pelaajia

Jermu Gustafsson
Ville Harittu
Jukka Lehtovaara
Prince Otoo
Severi Paajanen
Jani Virtanen
Mika Ääritalo
Lukas Hradecký
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Facebook
| n k Futsal-Liiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Akaa Futsal
Joukkueet (2024–25):  Akaa Futsal  FC Kemi  Golden Futsal Team  Kampuksen Dynamo  Mad Max  Liikunnan Riemu  Pirkkalan Jalkapalloklubi  Someron Voima  Tornion Palloveikot  Turun Pallokerho  Vehmaisten Urheilijat  Vieska Futsal
Haumea (jumalatar)

Haumea on hedelmällisyyden ja synnytyksen jumalatar havaijilaisessa mytologiassa. Haumea on Pelen, Kāne Milohain, Kā-moho-aliʻin, Nāmakaokaha'in, Kapon ja Hiʻiakaikapolion äiti. Haumea oli voimakas jumalatar ja loi useita olentoja. Kaulu surmasi lopulta hänet.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) antoi viidennelle löydetylle aurinkokuntamme kääpiöplaneetalle Haumealle nimen Haumea-jumalattaren mukaan. Planeetan kahdelle kuulle annettiin nimet Haumean tyttärien Hi'iakan ja Nāmakaokaha'in mukaan.
Haumeaa ei pidä sekoittaa maorien Haumiaan (toiselta nimeltään Haumia-tiketike), joka on luonnonvaraisten kasvien ja marjojen jumala.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Hikipaja

Muodin valmistamista.
Hikipaja vuonna 1903 Yhdysvalloissa Chicagossa.
Hikipaja (engl. sweatshop) on työympäristö, jota länsimaissa pidetään työoloiltaan tai työehdoiltaan huonona. Hikipajoille on ominaista, että työ on vaarallista tai työntekijät eivät voi vaikuttaa työoloihinsa, niissä työskennellään ilman suojausta vaarallisilla laitteilla ja materiaaleilla äärimmäisissä lämpötiloissa työnantajan väärinkäytösten kohteena, ja työläiset tekevät pitkiä päiviä pienellä palkalla ilman ylityökorvausta tai alle minimipalkan. Hikipajoissa lapsityö on yleistä.
Monien taloustieteilijöiden mukaan hikipajojen kieltäminen tai rajoittaminen ajaa työläiset vieläkin huonompiin työoloihin ja matalampiin palkkoihin, vie lapsityövoiman katuammatteihin kuten prostituutioon ja estää kehitysmaita vaurastumasta niin, että tulevaisuudessa olisi tarjolla parempia työpaikkoja.
Hikipajojen kritiikkiä

Naomi Klein toi vuonna 2000 esiin hikipajat globalisaatiokriittisessä teoksessaan No Logo. Kirja sättii brändipainotteista kulutuskulttuuria kuvaamalla suuryritysten toimintaa. Nämä yritykset ovat myös yleensä syyllistyneet työntekijöiden riistoon hikipajoissaan maailman köyhimmissä maissa tavoitteenaan aina suuremmat tuotot, Klein kirjoittaa. Hän arvosteli Nike-yhtiötä kirjassaan niin paljon, että siitä tuli yksi ensimmäisistä julkaisuista, joka sai vastauksen suoraan itse yhtiöltä..
Ammattiyhdistysliikkeen ja kansalaisjärjestöjen PlayFair2008 -kampanjaverkoston mukaan tilanteen parantumisesta huolimatta hikipajojen työntekijöillä ei edelleenkään ole vapaata järjestäytymis- ja neuvotteluoikeutta, heidän palkkansa ei riitä elämiseen, pätkätyöt ovat yleistyneet ja tehtaat saatetaan sulkea yllättäen.
Elintasokuilu kasvaa

Tulokuilu maailman rikkaimpien ja köyhempien maiden välillä kasvaa. Suhde rikkaimman ja köyhimmän viidenneksen välillä oli 74:1 vuonna 1997, 60:1 vuonna 1990 ja 30:1 vuonna 1960. 1820 se oli 3:1, 1870 7:1 ja 1930 11:1  Kuten oheinen kuvaaja osoittaa, se johtuu köyhyyden lisääntymisestä hikipajattomissa kehitysmaissa, kun taas hikipajamaissa köyhien määrä on vähentynyt huomattavasti.
Aiheesta muualla

SweatFree Communities aims to support sweatshop workers globally in their struggles to improve working conditions and achieve respect at work International Labor Rights Forum. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Fair Labor Standards Act - FLSA - 29 U.S. Code Chapter 8 findUSlaw. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Brown, Drusilla K. & Deardorff, Alan V. & Stern, Robert M.: The Effects of Multinational Production on Wages and Working Conditions in Developing Countries nber.org. toukokuu 2003. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Sharpe, M.E. & Ciment, James editor: “Sweatshops – Definitions, History, and Morality” – Matt Zwolinski Social Issues in America: An Encyclopedia. 2006. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Zwolinski, Matt: Sweatshops, Choice, and Exploitation. Business Ethics Quarterly, 2007, 17. vsk, nro 4, s. 689–727.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Kristof, Nicholas D. & WuDunn, Sheryl: Two Cheers for Sweatshops – They're dirty and dangerous. They're also a major reason Asia is back on track The New York Times Magazine. 24.9.2000. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Dreier, Peter & Appelbaum, Richard: The Campus Anti-Sweatshop Movement The American Prospect Online. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Blair, Jay & Fireside, Daniel: Just Garments – A worker-run factory tries to wring the sweat out of the apparel business Dollars & Sense. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Vaikka Itä-Aasia on täynnä hikipajoja, Saharan eteläpuolisesta Afrikasta ne puuttuvat lähes kokonaan. Tämä kaavio näyttää väestön, joka elää alle 1 dollarin tuloilla päivässä. Itä-Aasiassa tämä väestönosa on vähentynyt, mutta säilynyt lähes muuttumattomana Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Kaavio esittää ajanjaksoa 1981-2001.
Robert F. Kennedy

| Robert F>  Kennedy |
| --- | --- |
 Robert F. Kennedy vuonna 1964.
Yhdysvaltain senaattori New Yorkista
 3. tammikuuta 1965 – 6. kesäkuuta 1968  
Edeltäjä:  Kenneth Keating
Seuraaja:  Charles Goodell
Yhdysvaltain 64. oikeusministeri
 20. tammikuuta 1961 – 3. syyskuuta 1964  
Presidentti:  John F. Kennedy (1961–1963) Lyndon B. Johnson (1963–1964)
Edeltäjä:  William P. Rogers
Seuraaja:  Nicholas Katzenbach
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1925  Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 6. kesäkuuta 1968 (42 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko lakimies
Puoliso:  Ethel Skakel (1950–1968)
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
 Nimikirjoitus
Robert Francis Kennedy (20. marraskuuta 1925 Brookline, Massachusetts – 6. kesäkuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä veljensä, presidentti John F. Kennedyn hallituksessa vuosina 1961–1964. Sen jälkeen hän toimi Yhdysvaltain senaattorina New Yorkista vuodesta 1965 kuolemaansa saakka 1968.
Kennedy pyrki demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 1968 vaaleihin. Hänet murhattiin 6. kesäkuuta 1968 kesken vaalikampanjansa.
Varhainen elämä

Robert Francis Kennedy syntyi 20. marraskuuta 1925 Brooklinessa Massachusettsissa Kennedyn sukuun Rose ja Joseph P. Kennedyn seitsemäntenä lapsena yhdeksästä.
Kennedy valmistui Miltonin akatemiasta Massachusettsissa. Hän palveli Yhdysvaltain laivaston reservissä vuosina 1944–1946. Hän valmistui Harvardista vuonna 1948 ja Virginian yliopiston lakikoulusta vuonna 1951.
Työura ennen politiikkaa

Kennedy hyväksyttiin vuonna 1951 Massachusettsin lakimieskuntaan. Hän työskenteli aluksi asianajajana oikeusministeriön rikosjaostossa vuosina 1951–1952 ja sen jälkeen avustavana lakimiehenä ja myöhemmin johtavana lakimiehenä valtionhallinnossa kuten senaatissa ja erilaisissa komiteoissa. Hän työskenteli senaattori Joseph McCarthyn johtamassa tutkimuskomiteassa mutta erosi kuuden kuukauden jälkeen ja myöhemmin tuomitsi McCarthyn kommunistietsinnät Yhdysvaltain armeijassa. Kennedy työskenteli myös ammattiliittojen korruptiota tutkineessa komiteassa ja paljasti Teamstersin Jimmy Hoffan ja David Beckin väärinkäytökset.
Oikeusministerinä

Robert Kennedy toimi veljensä John F. Kennedyn senaatinvaalikampanjan päällikkönä vuonna 1952 ja presidentinvaalikampanjan päällikkönä vuonna 1960. Presidentiksi valittu John F. Kennedy nimitti Robert Kennedyn Yhdysvaltain oikeusministeriksi. Siinä virassa Kennedy toimi tammikuusta 1961 irtisanoutumiseensa asti syyskuussa 1964, jolloin hän aloitti oman vaalikampanjansa senaattiin.
Oikeusministerinä Kennedy taisteli Yhdysvaltain järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, ja hänen kaudellaan järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvien tuomioiden määrä maassa nousi yhdeksänkertaiseksi. Kennedy ajoi myös afroamerikkalaisten kansalaisoikeuksia edistämällä heidän äänestämistään, koulunkäyntiään mustien ja valkoisten yhteisissä kouluissa sekä yleisten majapaikkojen käyttöään. Kennedy oli myös presidentin tärkein neuvonantaja ja luotettu mies. Kuuban ohjuskriisin aikana hän neuvotteli Neuvostoliiton kanssa neuvosto-ohjusten poistamisesta Kuubasta. Robert Kennedy kirjoitti Kuuban kriisistä kirjan "Kolmetoista päivää", josta on myöhemmin tehty elokuva.
Senaattorina

Kennedy valittiin Yhdysvaltain senaattiin New Yorkin osavaltiosta demokraattina marraskuussa 1964. Hänen aloitteestaan New Yorkissa pantiin alulle useita projekteja esimerkiksi köyhien lasten ja vammaisten opiskelijoiden tukemiseksi sekä Brooklynin köyhien alueiden elinolojen ja työmahdollisuuksien parantamiseksi. Kennedy kävi puhumassa ihmisoikeuksien puolesta Itä-Euroopassa, latinalaisessa Amerikassa ja Etelä-Afrikassa. Hän oli aluksi tukenut presidentti Lyndon B. Johnsonin sotapolitiikkaa Vietnamin sodassa mutta alkoi julkisesti kääntyä sitä vastaan vuonna 1966. Vuonna 1967 hän kehotti Johnsonia lopettamaan Pohjois-Vietnamin pommitukset.
Presidentinvaalikampanja

Kennedy ilmoitti maaliskuussa 1968 ryhtyvänsä tavoittelemaan demokraattien presidenttiehdokkuutta. Hän epäröi pitkään, oliko viisasta asettua istuvaa presidenttiä vastaan. Vasta kun senaattori Eugene McCarthy oli Vietkongin Tet-hyökkäyksen jälkeen voittanut New Hampshiren esivaalit maaliskuussa 1968, Kennedy teki päätöksensä ja ilmoittautui kisaan. Pian tämän jälkeen Johnson ilmoitti, ettei pyrkisi toiselle varsinaiselle kaudelleen.
Kun kolmas tärkeä ehdokas, varapresidentti Hubert Humphrey ei osallistunut esivaaleihin, kaksi Vietnamin sotaa vastustavaa liberaalia ehdokasta Kennedy ja McCarthy kamppailivat tasaveroisesti keskenään: McCarthy vetosi enemmän valkoiseen keskiluokkaan, Kennedy mustiin, latinoihin ja muihin vähemmistöihin, mutta samalla myös "lakia ja järjestystä" kaipaavaan valkoiseen työväenluokkaan.
Vaalikampanjassaan Kennedy ilmoitti aikovansa rakentaa sillat amerikkalaisia erottavien kuilujen yli. Kennedy ehti voittaa Indianan, Nebraskan ja Kalifornian esivaalit.
Murha

Kesken Kennedyn vaalikampanjan 5. kesäkuuta 1968 palestiinalainen kristitty Sirhan Sirhan ampui Kennedyä Ambassador Hotelissa Los Angelesissa. Sirhan sanoi tapahtumapaikalla tehneensä tekonsa maansa puolesta. Hän kertoi pidätyksen jälkeen päättäneensä kolme viikkoa aikaisemmin murhata aiemmin ihailemansa Kennedyn kuultuaan radiossa tämän lupaavan Israelille sotilaslentokoneita.
Kennedy kuoli vammoihinsa ampumista seuranneena yönä 6. kesäkuuta. Hänen ruumiinsa lennätettiin New Yorkiin ja sielunmessun jälkeen kuljetettiin junalla haudattavaksi veljensä John F. Kennedyn viereen Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin. Presidentti Johnson julisti hautajaisia seuranneen päivän kansalliseksi surupäiväksi.
Murhasta tuomittu Sirhan Sirhan istuu yhä elinkautistaan Kaliforniassa. Sirhanin viimeisin armahdushakemus hylättiin tammikuussa 2022.
Yksityiselämä

Kennedy meni naimisiin Ethel Skakelin kanssa vuonna 1950. Heille syntyi 11 lasta. Heistä tunnettuja poliitikkoja ovat Kathleen Kennedy Townsend, Joseph Patrick Kennedy II ja Robert F. Kennedy Jr. sekä Josephin poika Joseph P. Kennedy III.
Poliittiset kannat

Nuorena lakimiehenä 1950-luvulla Robert Kennedy oli ajatuksiltaan varsin konservatiivinen. Hän esimerkiksi työskenteli oikeistolaisen senaattori Joseph McCarthyn alaisena sekä ammattiliittojen korruption tutkimuskomiteassa. Oikeusministeriksi nimityksensä myötä hän kääntyi kuitenkin vasemmalle ja ryhtyi tukemaan kansalaisoikeusliikettä sekä vähemmistöjen ja köyhien asiaa. Hän kääntyi myös vastustamaan Vietnamin sotaa. Viimeisenä vuonna ennen kuolemaansa hän ilmaisi kirjeissään halunsa lakkauttaa kuolemanrangaistus.
Populaarikulttuurissa

Yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftn kappaletta ”Starlight” (2012) on innoittanut Kennedyn ja hänen vaimonsa Ethel Skakelin suhde.
Kunnianosoituksia

Presidentin vapaudenmitali (USA, 2025, postuumisti)
Teoksia

Kohti uutta maailmaa. (To seek a Newer World.) Suomentanut Tauno Kuosa. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1968.
13 päivää kuilun partaalla: Kuuban kriisin päiväkirja. (Thirteen Days: A Memoir of the Cuban Missile Crisis.) Esipuhe Harold Macmillan. Suomentanut Väinö Tervaskari. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1969.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
YLE Elävä arkisto: Robert Kennedyn murha
Robert F. Kennedy Human Rights Ihmisoikeusjärjestö. (englanniksi)
| n k  Yhdysvaltain oikeusministerit |
| --- | --- | --- |
|  Randolph  Bradford  Lee  Lincoln  Breckinridge  Rodney  Pinkney  Rush  Wirt  Berrien  Taney  Butler  Grundy  Gilpin  Crittenden  Legaré  Nelson  Mason  Clifford  Toucey  Johnson  Crittenden  Cushing  Black  Stanton  Bates  Speed  Stanbery  Evarts  Hoar  Akerman  Williams  Pierrepoint  Taft  Devens  MacVeagh  Brewster  A. Garland  Miller  Olney  Harmon  McKenna  Griggs  Knox  Moody  Bonaparte  Wickersham  McReynolds  Gregory  Palmer  Daugherty  Stone  Sargent  W. D. Mitchell  Cummings  Murphy  Jackson  Biddle  T. C. Clark  McGrath  McGranery  Brownell  Rogers  Kennedy  Katzenbach  R. Clark  J. N. Mitchell  Kleindienst  Saxbe  Levi  Bell  Civiletti  Smith  Meese  Thornburgh  Barr  Reno  Ashcroft  Gonzales  Mukasey  Holder  Lynch  Sessions  Barr  M. Garland  |  Randolph  Bradford  Lee  Lincoln  Breckinridge  Rodney  Pinkney  Rush  Wirt  Berrien  Taney  Butler  Grundy  Gilpin  Crittenden  Legaré  Nelson  Mason  Clifford  Toucey  Johnson  Crittenden  Cushing  Black  Stanton  Bates  Speed  Stanbery  Evarts  Hoar  Akerman  Williams  Pierrepoint  Taft  Devens  MacVeagh  Brewster  A. Garland  Miller  Olney  Harmon  McKenna  Griggs  Knox  Moody  Bonaparte  Wickersham  McReynolds  Gregory  Palmer  Daugherty  Stone  Sargent  W. D. Mitchell  Cummings  Murphy  Jackson  Biddle  T. C. Clark  McGrath  McGranery  Brownell  Rogers  Kennedy  Katzenbach  R. Clark  J. N. Mitchell  Kleindienst  Saxbe  Levi  Bell  Civiletti  Smith  Meese  Thornburgh  Barr  Reno  Ashcroft  Gonzales  Mukasey  Holder  Lynch  Sessions  Barr  M. Garland  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia 2  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Romania  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  US Congress  Elonet  Yle 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Oikeusministeri Kennedy puhumassa kansalaisoikeusliikkeen jäsenille kesäkuussa 1963.
Senaattori Kennedy käymässä Brooklynissa, jonka köyhiä alueita hän pyrki kehittämään.
Senaattori Kennedy vuonna 1968 pyrkimässä presidenttiehdokkaaksi
Belemniitit

| Belemniitit |
| --- | --- |
 Belemniittifossiileja
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Pääjalkaiset Cephalopoda
Alaluokka::  Mustekalat Coleoidea
(luokittelematon)::  Belemniitit †Belemnoidea  Hyatt, 1884
Heimoja
 †Aulacocerida  †Phragmoteuthida  †Belemnitida  †Diplobelida  †Belemnoteuthina 
Katso myös
   Belemniitit Wikispeciesissä   Belemniitit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Belemniitit (Belemnoidea) olivat trias-, jura- ja liitukauden pääjalkaisiin kuuluneita nilviäisiä. Belemniitit kuuluivat varsinaisiin (kaksikiduksisiin) mustekaloihin, joilla ei ollut ulkoista kuorta vaan sisäinen tukiranka. Kynän kärkeä muistuttavat sisäiset kuoret ovat säilyneet hyvin fossiiliaineistoissa; niitä kutsutaan myös ukonnuoliksi. Belemniiteillä oli kymmenen erilaistumatonta lonkeroa.
Kaikkien nykyisten mustekalojen (Neocoleoidea) katsotaan polveutuvan belemniiteistä. Belemniitit kuolivat sukupuuttoon liitukauden lopun joukkotuhossa 65 miljoonaa vuotta sitten.
Aiheesta muualla

Tanner, Alastair R. & Fuchs, Dirk & Winkelmann, Inger E. & Gilbert, M. Thomas P. & Pankey, M. Sabrina & Ribeiro, Ângela M. & Kocot, Kevin M. & Halanych, Kenneth M. & Oakley, Todd H. & Fonseca, Rute R. da & Pisani, Davide & Vinther, Jakob: Molecular clocks indicate turnover and diversification of modern coleoid cephalopods during the Mesozoic Marine Revolution. Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 15.3.2017, 284. vsk, nro 1850.  doi:10.1098/rspb.2016.2818  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.12.2019. (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q378085  Wikispecies: Belemnitida  CoL: T4  EoL: 4780317  GBIF: 9341894  iNaturalist: 480155  IRMNG: 11946  Open Tree of Life: 5297515  Paleobiology Database: 15832
Robert Gesink

| Robert Gesink |
| --- | --- |
 Robert Gesink vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  187 cm
Paino:  68 kg
Joukkue:  lopettanut uransa
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies, yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2006:  Rabobank, Continental Team
Ammattilaisjoukkue(et)
2007–2024:  Rabobank / Belkin / LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bike
Suurimmat voitot
 Giro dell'Emilia 2009, 2010 Grand Prix Cycliste de Québec 2013 Espanjan ympäriajo, etappi Sveitsin ympäriajo, etappi Belgian ympäriajo, etappi Kalifornian ympäriajo 2012, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 1. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.robertgesinkofficial.com
Robert Gesink (s. 31. toukokuuta 1986 Varsseveld) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti koko ammattilaisuransa ajan, vuosina 2007–2024, samaa alankomaalaistallia, joka viimeksi tunnettiin nimellä Team Visma–Lease a Bike. Hän oli aktiivivuosinaan hyvä mäkiajaja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Profiili Rabobankin sivustolla (englanniksi)
Florian Vermeersch

| Florian Vermeersch |
| --- | --- |
 Florian Vermeersch Tour de l'Ain -kilpailussa 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1999 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Pituus:  193 cm
Paino:  85 kg
Joukkue:  UAE Team Emirates
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2016 2018  2019–2020:  Lares-Doltcini Pauwels Sauzen - Vastgoedservice Lotto Soudal U23
Ammattilaisjoukkue(et)
2020–2024 2025–:  Lotto Soudal / Lotto Dstny UAE Team Emirates
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten maantiepyöräily.Gravelpyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten maantiepyöräily.Gravelpyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten maantiepyöräily.Gravelpyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Belgia> Miesten maantiepyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Veneto 2023 | maantieeajo |  |
Florian Vermeersch (s. 12. maaliskuuta 1999 Gent) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Lotto Soudalin ykkösjoukkueessa 2020, ja edusti samaa tallia, nimeltään sittemmin Lotto Dstny vuoteen 2024 saakka. Kaudesta 2025 alkaen hän edustaa UAE Team Emiratesia. Hän kilpaili nuorempana myös cyclocrossissa saavuttaen useita voittoja juniorikilpailuissa.
Vermeersch sijoittui vuoden 2021 Pariisi–Roubaix-kilpailussa toiseksi hävittyään loppukirissä Sonny Colbrellille. Hän saavutti gravelpyöräilyn MM-kilpailuissa hopeaa 2023.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Vain elämää – kausi 7, toinen kattaus

| Vain elämää – kausi 7, toinen kattaus Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2017
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2017
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Vain elämää -sarjan muut julkaisut
| Vain elämää – kausi 7, ensimmäinen kattaus 2017 | Vain elämää – kausi 7, toinen kattaus 2017 | Vain elämää – kausi 8, ensimmäinen kattaus 2018 |
Vain elämää – kausi 7, toinen kattaus on Vain elämää -televisiosarjan seitsemännen tuotantokauden toinen kokoelmalevy, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2017.