stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Narvan piiritys (1581)
Piiritys

Narvan muurien tulitus alkoi 4. syyskuuta 1581. Ruotsalaiset olivat tuoneet mukanaan 24 raskasta kaksois- ja puolikartaunitykkiä. Kaksi päivää kestäneen tulituksen jälkeen Narvan muureihin oli tehty aukko ja ruotsalaiset valmistautuivat valtaamaan kaupungin rynnäköllä. Kaupungin varuskunnalle annettiin antautumiskehotus, johon ei kuitenkaan suostuttu. Rynnäkkö kaupunkiin tehtiin 6. syyskuuta. Itse taistelu ei ollut kovin verinen, vaikkakin joitakin ruotsalaisia kaatui rynnäkössä kaupunkiin. Kaikkiaan ruotsalaisia kaatui vain noin sata. Kaupunki kukistui jo rynnäkön ensimmäisellä yrityksellä.
Seuraukset

Narvan kukistuttua ruotsalaiset sotilaat aloittivat verilöylyn kaupungissa. Juhana III oli alun perin määrännyt, että valtauksen yhteydessä papit, munkit, nunnat, lapset ja vanhukset oli säästettävä ja "ylhäisiin tai alhaisiin" kohdistettu väkivalta oli kielletty kuolemanrangaistuksen uhalla. Hieman ennen valtausta Juhana III oli kuitenkin antanut uuden määräyksen, jonka mukaan valtauksessa sovellettaisiin "vanhoja sotatapoja". Joukot saivat ryöstellä kaupunkia vapaasti 24 tunnin ajan rajoituksena vain sotatarvikkeiden ja muonavarojen haltuunotto. Siviileitä, naisia, lapsia ja vanhuksia surmattiin surutta. Balthasar Russow arvioi noin 7 000:n narvalaisen saaneen surmansa.
Juhana perusteli kaupungin hävitystä kirjeessään Henrik Klaunpoika Hornille Venäjälle aiheutettavana merkittävänä vahinkona ja Ruotsin maineen kasvuna. Ruotsalaiset eivät myöskään uskoneet voivansa pitää Narvaa hallussaan ja venäläisiltä haluttiin riistää tärkeä kauppapaikka se tuhoamalla. Valtaukseen osallistuneet ruotsalaisjoukot saivat teoistaan rahapalkkion ja Pontus De la Gardie ylennettiin valtioneuvokseksi. Narvan valtauksen jälkeen ruotsalaiset etenivät vielä Narvajoesta itään vallaten Iivananlinnan, sekä Jaaman ja Kaprion linnat Inkerinmaalla.
Natriumformiaatti

| Natriumformiaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
Muut nimet:  Muurahaishapon   natriumsuola
CAS-numero:  141-53-7
PubChem CID:  2723810
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CHO2Na
Moolimassa:  68,0 g/mol
Ulkomuoto:  kiinteitä jyväsiä tai kiteitä
Sulamispiste:  253 °C (526 K)
Kiehumispiste:  - °C (- K)
Tiheys:  1,9 g/cm3
Liukoisuus veteen:  97 g/100 ml (20 °C)
Natriumformiaatti on muurahaishapon natriumsuola, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteitä valkoisia jyväsiä tai kiteitä. Sen kemiallinen kaava on HCOONa. Natriumformiaatti hajoaa kuumennettaessa, jolloin syntyy muun muassa hiilimonoksidia ja vetyä, aiheuttaen näin palo- ja räjähdysvaaran. Natriumformiaatin moolimassa on 68,0 g/mol, sulamispiste 253 °C, suhteellinen tiheys 1,9 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 97 g/100 ml ja CAS-numero 141-53-7.
Natriumformiaatti on hygroskooppinen aine eli se on ilmasta kosteutta itseensä sitova ja pidättävä aine. Sitä käytetään kiteisenä aineena esimerkiksi lentokenttien kiitoteillä paksumman jään poistoon natriumasetaatin ja urean rinnalla. Muita käyttökohteita ovat käyttö säilöntäaineena, peittauksessa, parkituksessa ja teollisissa prosesseissa pelkistimenä.
Natriumformiaattia voidaan valmistaa imeyttämällä paineistetuissa olosuhteissa hiilimonoksidia kiinteään natriumhydroksidiin  160 °C:n lämpötilassa.
Natriumformiaattia muodostuu myös sivutuotteena valmistettaessa pentaerytritolia.
Salachlor on natriumformiaatin kaupallinen nimi.
Aiheesta muualla

Natriumformiaatin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Sodium formate (englanniksi)
ChemBlink: Sodium formate (englanniksi)
Retroculus

| Retroculus |
| --- | --- |
 Koskitonkija (Retroculus lapidifer)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Retroculus  Eigenmann & Bray, 1894
Katso myös
   Retroculus Wikispeciesissä   Retroculus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Retroculus on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
| --- | --- |
 Retroculus lapidifer (Castelnau, 1855) – Koskitonkija  Retroculus septentrionalis Gosse, 1971 :  Retroculus xinguensis Gosse, 1971 – Viherkoskitonkija
Nanain kieli

| nanai |
| --- | --- |
Muu nimi:  naanai, goldi, hezhen, sushen
Tiedot
Alue:  Venäjä, Kiina
Puhujia:  5 700
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  tunguusikielet
Kieliryhmä:  pohjoistunguusilaiset kielet (etelätunguusilaiset kielet)
Kielikoodit
ISO 639-2:  tut
ISO 639-3:  gld
ISO 639-3:  gld
 Ohje 
Nanain kieli (aikaisempi nimitys goldi) on Venäjän Kaukoidässä ja Koillis-Kiinassa asuvien nanaiden puhuma tunguusilainen kieli. Kiinassa se tunnetaan nimellä heže.
Levinneisyys ja puhujamäärä

Nanait asuvat Venäjällä Habarovskin ja Primorjen aluepiireissä, Sahalinin alueella sekä Kiinassa Heilongjiangin maakunnassa Songhuan (Sungarin) ja Ussurin välisellä alueella.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 11 900 nanaita ja 5 900 nanain kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan nanaista 44,1 % ilmoitti äidinkielekseen nanain ja 55,3 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 40,2 %.
Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 12 200 nanaita ja 3 900 nanain puhujaa. 99,6 % kansasta osaa venäjää. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti:
Habarovskin aluepiiri 11 000 nanaita (joista 3 000 puhuu nanain kieltä),
Primorjen aluepiiri 417 (15),
Sahalinin alue 159 (26).
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1 300 nanain puhujaa.
Kiinassa nanaita eli heženejä laskettiin vuonna 1990 olevan 4 200 henkeä, mutta vain kourallinen heistä puhuu nanaita.
Historia ja murteet

Nanai kuuluu tunguusikielten pohjoishaaran amurilaiseen ryhmään. 1600-luvulle saakka nanait muodostivat yhtenäisen kansan, joka asui Amurin keski- ja alajuoksulla, Ussurin ja Sungarin varsilla sekä Hankajärven rannalla. Kiinan ja Venäjän välinen raja jakoi heidät kahteen kulttuuripiiriin. 1800-luvulla muodostui kiinalaistunut tazien ryhmä.
Kieli käsittää yläamurin, keskiamurin ja ala-amurin murreryhmät, jotka jakautuvat lukuisiin paikallismurteisiin. Niiden väliset erot ovat osittain syntyneet mantšun, kiinan ja evenkin kielten vaikutuksesta. Kaukaisimmat murteet ovat vain vaivoin toistensa puhujien ymmärrettävissä.
Kirjakieli

1860-luvulla venäläiset lähetyssaarnaajat loivat kyrilliseen kirjaimistoon perustuneen kirjoitusjärjestelmän, jota käytettiin uskonnollisen kirjallisuuden ja nanain kielen oppikirjojen julkaisemiseen. Tämän kirjakielen käyttö päättyi vuonna 1906. Vuonna 1928 julkaistiin kyrilliseen kirjaimistoon perustunut aapinen. Vuonna 1931 laadittiin latinalaiseen aakkostoon perustunut nanain kirjakieli, mutta jo vuonna 1936 siirryttiin jälleen kyrilliseen kirjaimistoon. Kirjakielen pohjana on keski-Amurin Naihinin murre. Nykyinen kirjaimisto hyväksyttiin vuonna 1993.
Nanaiksi ilmestyy äidinkielen oppikirjoja, kansanperinnekokoelmia sekä vähäisessä määrin alkuperäistä kaunokirjallisuutta. Aikaisemmin julkaistiin myös venäjästä käännettyä kirjallisuutta. Kouluissa kieltä opetetaan aineena. Opettajia koulutetaan Habarovskin pedagogisessa korkeakoulussa ja Herzenin pedagogisessa yliopistossa Pietarissa. Yhdessä piirilehdessä julkaistaan nanainkielistä sivua. Kieltä käytetään jonkin verran myös radiossa ja televisiossa.
Nykytilanne

Nykyään nanaita voidaan pitää vakavasti uhanalaisena kielenä. Aktiivisesti sitä käyttävät vain yli 50-vuotiaat. Nuoremmat sukupolvet puhuvat venäjää.
Aiheesta muualla

Endangered Languages of Siberia: The Nanai Language (englanniksi)
Ethnologue: Nanai (englanniksi)
Tunguusikielet
džurtšen
eveni
evenki
mantšu
nanai
negidaali
orokki
orotši
orotšon
udehe
ultša
xibe
Naskalileuka

| Naskalileuka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Auloppikalat Aulopiformes
Heimo::  Naskalileuat  Omosudidae  Regan, 1911
Suku::  Omosudis  Günther, 1887
Laji::  lowii
Kaksiosainen nimi
 Omosudis lowii  Günther, 1887 
Katso myös
   Naskalileuka Wikispeciesissä   Naskalileuka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naskalileuka (Omosudis lowii) on auloppikaloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan kaikista trooppisista ja subtrooppisista valtameristä syvistä vesistä. Se on ainoa laji naskalileukojen (Omosudidae) heimossa. Eräissä lähteissä sitä pidetään purjeliskokaloihin (Alepisauridae) kuuluvana.
Koko ja anatomia

Naskalileuka on pienehkö kala, joka kasvaa suurimmillaan noin 30 cm pitkäksi. Tyypillinen pituus on noin 20 cm. Tyypillisiä oiirteitä ovat suuret silmät, iso pää, suuri silmien taakse ulottuva suu ja massiivinen alaleuka. Hampaat ovat kookkaat ja osa hampaista ovat torahammasmaisia. Kalan selkäevä on lyhyt ja pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Naskalileualla on rasvaevä. Väriltään naskalileuaka on selästään ruskea ja vatsastaan hohtavan hopeanharmaa. Perä- ja selkäevät ovat mustat. Naskalileuka on hermafrodiitti.
Levinneisyys ja elintavat

Naskalilauekaa tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta. Ne elävät yksittäin tai pieninä ryhminä tyypillisesti 700–4 300 metrin syvyydessä. Sen ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet, kuten nilviäiset ja se kykenee nielemään itseään kookkaampiakin saaliita.
Nasti

| Nasti |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  12. lokakuuta, 29. lokakuuta, 22. joulukuuta, pääsiäisen jälkeinen tiistai
Muunnelmia:  Nastoi
Vastineita eri kielissä:  Nastja, Nastya, Nastia
Nimen alkuperä:  Anastasia tai pohjoissaamen násti=tähti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nasti on naisen etunimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 300 henkilöä saanut etunimekseen Nasti.
Nimen alkuperä ja muunnelmat

Nasti on karjalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Anastasia, joka merkitsee kuolleista herännyttä tai ylösnoussutta.
Slaavilaisissa kielissä nimen Nasti vastineita ovat Nastja, Nastya ja Nastia (ven. Настя).
Saamelaisilla nimi esiintyy myös muodossa Násti. Nástin nimipäivä on saamelaisen kalenterin mukaan 16. lokakuuta. Näin kirjoitettuna nimi kuitenkin on annettu Suomessa alle 10 henkilölle. Pohjoissaamen kielessä násti merkitsee tähteä.
Nimipäivä

Nasti esiintyy ortodoksisessa kalenterissa seuraavilla päivillä:
12. lokakuuta
29. lokakuuta Anastasia Roomalaisen muistoksi
22. joulukuuta 200-luvulla eläneen marttyyri Anastasian muistoksi
pääsiäisen jälkeisenä tiistaina vuonna 1821 kuolleen kreikkalaisen marttyyrin ja pyhimyksen muistoksi.
Resistiivisyys

Resistiivisyys eli ominaisvastus tai ominaisresistanssi (tunnus ρ) on aineen sähköinen ominaisuus, joka kuvaa, minkälainen sähköinen vastus eli resistanssi muodostuu minkäkin kokoisesta kappaleesta ainetta. Resistiivisyyden SI-järjestelmän mukainen yksikkö on ohmimetri (tunnus Ωm, Ω m tai Ω·m). Resistiivisyyden käänteissuure on konduktiivisuus.
Resistiivisyys  \rho  voidaan esittää yhtälöllä
missä  E on sähkökenttä ja  J virtatiheys. Resistiivisyyden esitystapa sähköjohdolle on yhtälömuoto
missä  R on vastus,  A poikkipinta-ala ja  l johtimen pituus. Tällöin voidaan laskea vastus yhtälöllä  R=\rho l/A.
Aineen sähkönjohtavuus riippuu sen lämpötilasta. Metalleilla resistiivisyyden lämpötilakerroin on positiivinen eli resistanssi kasvaa lämpötilan kasvaessa, puolijohteilla ja elektrolyyteillä resistanssi taas pienenee lämpötilan kasvaessa.
Aineiden resistiivisyyksiä

Yleisimpien metallien resistiivisyyksiä pienimmästä eli parhaasta sähkönjohteesta lähtien (lämpötilassa 20 °C, 10−6  Ωm vastaa arvoa 1 Ω·mm²/m):
| Aine | Resistiivisyys (20 °C) | Resistiivisyyden lämpötilakerroin (20 °C) |
| --- | --- | --- |
| Hopea | 0,0159·10−6 Ωm | 4,0·10−3 /K |
| Kupari | 0,01678·10−6 Ωm | 3,9·10−3 /K |
| Kulta | 0,024·10−6 Ωm | 3,4·10−3 /K |
| Alumiini | 0,0265·10−6 Ωm | 4·10−3 /K |
| Messinki | 0,070·10−6 Ωm | 1,5·10−3 /K |
| Rauta | 0,097·10−6 Ωm | 6·10−3 /K |
| Teräs (arvo vaihtelee laadun mukaan) | 0,8·10−6 Ωm | 3·10−3 /K |
Vastuslankoina käytettyjä materiaaleja (lämpötilassa 20 °C):
| Aine | Resistiivisyys (20 °C) | Resistiivisyyden lämpötilakerroin (20 °C) |
| --- | --- | --- |
| Konstantaani | 0,50·10−6 Ωm | 0,03·10−3 /K |
Kōji Nakata

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kōji Nakata
Syntymäaika: 9. heinäkuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka:  Ōtsu, Japani
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 senttimetriä
Junioriseurat
1995-97:  Teikyo H.S.
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998-2004 2005-2006 2006-2008 2008- |  Kashima Antlers  Olympique Marseille  FC Basel  Kashima Antlers | 144 (27) 9 (0) 62 (3) 93 (6) |
Maajoukkue
| 2000-2007 |  Japani | 57 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. maaliskuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. maaliskuuta 2013.
Kōji Nakata (s. 9. heinäkuuta 1979 Ōtsu, Shigan prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka edusti kotimaassaan Kashima Antlersia sekä Euroopassa ranskalaista Olympique Marseillea ja sveitsiläistä FC Baselia.
Ammattilaisuransa Nakata aloitti Kashima Antlersissa vuonna 1998. Vuonna 2005 Japanin jalkapallomaajoukkueen entinen ja silloinen Olympique de Marseillen valmentaja Philippe Troussier teki sopimuksen Nakatan kanssa. Marseillen kausi meni kuitenkin alle odotusten ja Troussier erotettiin. Nakatan saama vastuu laski, joten hän siirtyi vuoden 2006 alussa FC Baseliin.
MM-kilpailuissa 2006 Nakata pääsi vaihtopelaajana kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan 56. minuutilla.
Seurajoukkueuran tilastot

Päivitetty 7. toukokuuta 2007
| Kausi | Seura | Maa | Div | Sarja> Ottelut | Sarja> Maalit | Sijoitus | UEFA Cup> Ottelut | UEFA Cup> Maalit | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 5 | 1 | Mestari | - | - | - |
| 1999 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 17 | 4 | Yhdeksäs | - | - | - |
| 2000 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 29 | 4 | Mestari | - | - | - |
| 2001 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 25 | 8 | Mestari | - | - | - |
| 2002 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 29 | 6 | Neljäs | - | - | - |
| 2003 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 18 | 3 | Viides | - | - | - |
| 2004 | Kashima Antlers |  Japani | 1 | 21 | 1 | Kuudes | - | - | - |
| 2004-05 | Olympique Marseille |  Ranska | 1 | 5 | 0 | Viides | - | - | - |
| 2005-06 | Olympique Marseille |  Ranska | 1 | 4 | 0 | Viides | 3 | 0 | 1/8 Finaali |
| 2005-06 | FC Basel |  Sveitsi | 1 | 10 | 1 | Toinen | - | - | - |
| 2006-07 | FC Basel |  Sveitsi | 1 | 34 | 1 | Toinen | 9 | 0 | Lohkovaihe |
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 7 | 0 |
| 2001 | 13 | 0 |
| 2002 | 13 | 0 |
| 2003 | 7 | 0 |
| 2004 | 6 | 2 |
| 2005 | 8 | 0 |
| 2006 | 2 | 0 |
| 2007 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 57 | 2 |
Maajoukkueura

Maanosaliittojen cup 2001
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2002
Maanosaliittojen cup 2003
Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 2004
Maanosaliittojen cup 2005
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2006
Saavutukset > Henkilökohtaiset

J-liigan tähdistössä 2001
J-liigan arvokkain pelaaja 2000
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Maanosaliittojen cupin hopeaa 2001
U-20 maalimanmestaruuskilpailuiden hopeaa 1999
Aasian cupin mestaruus 2004
J-liigan mestaruus 1998, 2000, 2001
J-liiga cupin mestaruus 2000, 2002
J-liiga cupin hopeaa 1999, 2003
Japanin cup mestaruus 2000
Japanin cup Runners-up 2002
Axpo Super Leaguen hopeaa 2006, 2007
Sveitsin cupin mestaruus 2007
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000
1 Narazaki |
2 Nakazawa |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Miyamoto |
6 Inamoto |
7 H. Nakata |
8 Myōjin |
9 Hirase |
10 Nakamura |
11 Miura |
12 Sakai |
13 Yanagisawa |
14 Motoyama |
15 Nishi |
16 K. Nakata |
17 Takahara |
18 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Kawaguchi |
2 Uemura |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Miura |
11 Nakayama |
12 Narazaki |
13 Yamashita |
14 Itō |
15 Fujita |
16 K. Nakata |
17 Myōjin |
18 Toda |
19 Kubo |
20 Hato |
21 Ono |
22 Suzuki |
23 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kawaguchi |
2 Akita |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Nakayama |
11 Suzuki |
12 Narazaki |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Ono |
19 Ogasawara |
20 Myōjin |
21 Toda |
22 Ichikawa |
23 Sogahata |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2003
1 Narazaki |
2 Narahashi |
3 Akita |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Ōkubo |
10 Nakamura |
11 Matsui |
12 Doi |
13 Oku |
14 Santos |
15 Myōjin |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Nagai |
19 Endō |
20 Takahara |
21 Tsuboi |
22 Yamada |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Narazaki |
3 Tanaka |
4 Endo |
5 Miyamoto |
6 Nakata |
8 Ogasawara |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Fujita |
17 Miura |
18 Matsuda |
19 Motoyama |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
24 Nishi |
25 Chano |
26 Yamada |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Narazaki |
2 Tanaka |
3 Chano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Tamada |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Miura |
18 Inamoto |
19 Motoyama |
20 Tsuboi |
21 Kaji |
22 Moniwa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Narazaki |
2 Moniwa |
3 Komano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Takahara |
10 Nakamura |
11 Maki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Inamoto |
18 Ono |
19 Tsuboi |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Resonaattorikitara

Hohnerin valmistama Dobro-mallinen resonaattorikitara.
Resonaattorikartio
Metalliresonaattorikitara ja resonaattorikitara ovat akustisen kitaran muunnoksia. Ominaista resonaattorikitaralle on metallinen, kalskahtava ääni sekä tavallista akustista kitaraa kovempi äänenvoimakkuus. Kielten värähtely siirtyy tallan kautta pyöreään metallikartioon, joka toimii kitaran sisäisenä resonaattorina ja vahvistaa ääntä.
Instrumentteja alettiin kehittää 1920-luvulla, kun Dopyeran veljekset perustivat "National Guitarin" ja myöhemmin "Dobron". Varhaisessa Dobro-kitarassa oli puinen koppa ja maljan muotoinen resonaattori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Resonaattorikitara Wikimedia Commonsissa
Natriumbromidi

| Natriumbromidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7647-15-6
PubChem CID:  253881
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NaBr
Moolimassa:  102,89 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen, kiteinen aine
Sulamispiste:  755 °C
Kiehumispiste:  1 390 °C
Tiheys:  3,21 g/cm3
Liukoisuus veteen:  73,3 g/100 ml (20 °C)
   
Vanha yhdysvaltalainen Bromo-Seltzer -kipulääkemainos.
Natriumbromidi (NaBr) on natriumin ja bromin muodostama ioniyhdiste. Ainetta on käytetty epilepsian hoitoon, koska bromidi-ioni on sedatiivi ja estää kouristuksia. Kemiassa natriumbromidia käytetään yleisesti bromidi-ionien ja bromin lähteenä.
Reaktioita

Natriumbromidia käytetään usein orgaanisessa kemiallisessa synteesissä valmistettaessa alkoholeista bromattuja yhdisteitä. Menetelmässä rikkihappo vapauttaa natriumbromidista vetybromidia, joka reagoi alkoholin kanssa.
Natriumbromidista voidaan valmistaa vetybromidia käsittelemällä sitä vahvalla haihtumattomalla hapolla kuten rikkihapolla. Lisäksi syntyy hapon suolaa esimerkissä natriumvetysulfaattia.
Natriumbromidista voidaan vapauttaa bromikaasua johtamalla natriumbromidiin kloorikaasua, joka hapettaa bromidi-ionin.
Bromidin hapettimena voidaan käyttää myös muun muassa mangaanidioksidia.
Käyttö epilepsian hoidossa

Natriumbromidin käyttö epilepsian hoidossa perustuu bromidi-ionin vaikutukseen keskushermostoon. Natriumbromidin lisäksi usein käytettäviä bromidiyhdisteitä ovat kalium-, kalsium- ja ammoniumbromidit. Bromidilääkkeiden käyttö on vähentynyt fenobarbitaalin ja fenytoiinin markkinoille tulon jälkeen.
Erityisesti pieneläinten kuten koirien ja kissojen epilepsian hoidossa natriumbromidia kuitenkin käytetään edelleen. Se voi myös aiheuttaa vähemmän sivuvaikutuksia kuin kaliumbromidi.
Naksos (Kykladit)

| Naksos> Νάξος |
| --- | --- |
 Naksoksen Apollonin temppelin rauniot.
Sijainti
 Naksos
Koordinaatit:  37°6′21″N, 25°22′37″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Náxoksen kaupunki, Náxos ja Pienet Kykladit, Etelä-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  600–500-luvut eaa.
Kulttuuri:  kykladinen kulttuuri mykeneläinen kulttuuri antiikki
Alue:  Kykladit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naksos (m.kreik. Νάξος, lat. Naxus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Naksoksen eli nykyisen Náxoksen saarella Kykladeilla Kreikassa. Se kukoisti erityisesti arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa. Kaupunki sijaitsi nykyisen Náxoksen kaupungin paikalla.
Maantiede

Naksoksen poliksen kaupunkikeskus (asty) sijaitsi saaren luoteisrannikolla samalla paikalla kuin nykyinen Náxoksen kaupunki. Kaupunkivaltion valtaan kuului koko saari. Stefanos Byzantionlainen mainitsee, että saarella olisi ollut myös kaksi muuta polista, Nysa (Νύσα) ja Tragia (tai Tragaia, Τραγία/Τραγαία). Niistä ei kuitenkaan tiedetä enempää, ja ne kuuluivat ilmeisesti Naksoksen alaisuuteen. Osa naksoslaisista asui kaupunkikeskuksessa ja osa muualla saarella olleissa kylissä (komai). Yhden kylän nimi, Lestadai (Ληστάδαι), tunnetaan.