stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hergé
Elämä > Uran käännekohta

Faaraon sikareiden jälkeen Hergé päätti sijoittaa viidennen Tintti-seikkailun Kiinan maaperälle ja kertoi suunnitelmistaan Leuvenin yliopiston opettajiin kuuluneelle katoliselle papille isä Gosset’lle. Gosset vetosi Hergéhen, ettei hän tekisi kiinalaisista silloisen eurooppalaisen ajattelutavan mukaisia stereotyyppejä. Keväällä 1930 myös esitteli tälle kiinalaisen veistonopiskelijan Tšang Tšong-jenin (vaihtoehtoiset kirjoitusasut: Zhang Chongren tai Chang Ch’ung-jen), joka kertoi Hergélle Kiinan historiasta ja kulttuurista. Tšangin taustatutkimuksen avulla Hergé käsikirjoitti ja piirsi Sinisen lootuksen, joka ilmestyi aluksi Le Petit Vingtiéme -lehdessä 9. elokuuta 1934 – 17. lokakuuta 1935. Tarinaa on pidetty hänen taiteilijanuransa käännekohtana.
Sininen lootus oli realistisempi ja vakavahenkisempi kuin edelliset Tintti-seikkailut, ja tarinassa Hergé jopa pilkkasi aikaisemman maailmankuvansa naiiviutta. Hergé kritisoi jyrkästi kiinalaisten syrjimistä ja keisarillisen Japanin Kiinan-miehitystä. Japanin imperialistisen laajentumispolitiikan vastaisen sanomansa takia Sininen lootus sai japanilaiset diplomaatit esittämään Brysselissä protestin Belgian ulkoministeriölle. Tarinan valmistumisen jälkeen Tšang palasi takaisin kotimaahansa, jossa vuonna 1937 alkanut Kiinan–Japanin sota katkaisi hänen yhteydenpitonsa Hergén kanssa.
Sinisen lootuksen jälkeen Hergé pyrki Tintti-tarinoista realismiin ja uskottavuuteen, joten hän alkoi suorittaa taustatutkimusta tehdäkseen sarjakuviensa miljööstä mahdollisimman todenmukaisen. Vuonna 1935 ilmestyi Etelä-Amerikkaan sijoittunut Särkynyt korva, jossa Hergén satiirin kohteena oli erityisesti vuosina 1932–1935 käyty Chacon sota, jossa sotineiden Bolivian ja Paraguayn toimintaa rahoittivat öljy-yhtiöt Standard Oil ja Shell Oil. Myös Latinalaisen Amerikan vallankaappaukset saivat tarinassa osakseen kritiikkiä. Samaan aikaan Hergé jatkoi Quick & Flupke -tarinoiden laatimista ja alkoi käsikirjoittaa ja piirtää Cœurs Vaillants -lehden toimituksen aloitteesta alkanutta Veikko, Tette ja Jykke -nimistä lastensarjakuvaa. Hergé myös alkoi esiintyä uudella nimimerkillä ”Atelier Hergé”.
Vuonna 1937 ilmestyi Tintti-tarina Mustan saaren salaisuus, jonka Hergé piirsi kolmeen kertaan kokonaan uudelleen englantilaisen kustantamon pyynnöstä vuonna 1965. Se oli Faaraon sikareiden tavoin poliittisesti neutraali seikkailukertomus, mutta seuraavassa Tintti-tarinassa, Kuningas Ottokarin valtikka, esiintyi jo selkeä fasismin ja kansallissosialismin vastainen sanoma.
Elämä > Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan alettua Hergé joutui astumaan asepalvelukseen jalkaväen komppanian kouluttajaksi Turnhoutiin. Sodan takia hänen täytyi keskeyttää jo Le Petit Vingtièmessä alkaneen uuden Tintin seikkailut -sarjan tarinan, Mustan kullan maan, julkaiseminen. Kun 1940 natsi-Saksa kuitenkin miehitti Belgian, se lakkautti Le Petit Vingtièmen julkaisemisen. Hänen onnistui kuitenkin solmia uusi työsopimus suuren ranskalaisen lehden, Le Soirin kanssa, jolla oli vielä lupa toimia miehitysaikana. Hergé hyllytti keskeneräisen Mustan kullan maan, koska sitä pidettiin poliittisesti epäkorrektina, ja aloitti uuden tarinan nimeltä Kultasaksinen rapu; se oli ensimmäinen kuudesta Tintin seikkailut -sarjan tarinasta, jotka ilmestyivät sodan aikana.
Hergé joutui sodan takia muuttamaan työskentelytyyliään. Sodan takia vallitsi paperipula, joten Tintin julkaisut jouduttiin pienentämään kolmeen tai neljään päivittäiseen ruutuun, nk. sarjakuvastripiksi. Le Petit Vingtièmellä Tinttiä oli julkaistu kaksi sivua kerrallaan. Tarinoiden aiheet myös muuttuivat sodan takia vähemmän ajankohtaisiksi ja yhteiskuntakriittisiksi (merirosvon aarteen metsästys Yksisarvisen salaisuudessa ja Rakham Punaisen aarteessa, ystävän pelastaminen muinaisten inkojen käsistä Auringon temppelissä). Tarinat alkoivat myös kiinnittää ajoittain enemmän huomiota hahmoihin, kuin varsinaiseen juoneen. Hergé loi tuona aikana Tinttiä varten kaksi uutta hahmoa, joista kasvoi sarjan vakiohahmoja: Kapteeni Haddock Kultasaksisessa ravussa ja Professori Tuhatkauno Rakham Punaisen aarteessa.
Vuonna 1943 Hergé tapasi Edgar Pierre Jacobsin, sittemmin Blake ja Mortimer -sarjakuvastaan tunnetun sarjakuvataiteilijan, joka teki Hergén kanssa yhteistyötä Tintti-tarinoiden päivitysten parissa. Hän oli mukana päivittämässä muun muassa Kuningas Ottokarin valtikka -tarinaa.
Elämä > Sodanjälkeinen aika

Brysselin miehitys päättyi 3. syyskuuta 1944. Tintin seikkailut keskeytyivät vähän ennen Seitsemän kristallipallon loppua, kun Liittoutuneet sulkivat Le Soirin. Ajat olivat vaikeat, ja neljä kertaa Hergé joutui eri ryhmien pidättämäksi. Hergétä syytettiin muun muassa natsisympatioista, ja todistusaineistona käytettiin usein hänen piirtämiään sarjakuvia. Vaikka sodan aikana Hergé olikin pyrkinyt poliittiseen neutraaliuteen tarinoidensa suhteen, oli Salaperäinen tähti monien mielestä tulkittavissa natsimyönteiseksi, sillä Tintin vastustajina toimivat alkuperäisessä versiossa Yhdysvallat ja juutalaisia piirteitä omaava pankkiiri Blumenstein. Tämän jälkeen Hergé ajautui samaan tilanteeseen, kuin monet muutkin miehitysaikana työskenneleet lehtimiehet, eli työttömäksi. Tämän ajan hän käytti yhdessä Jacobsin kanssa vanhojen Tinttien uudelleenpiirtämiseen ja värittämiseen.
Tintti palasi sarjakuviin 26. syyskuuta 1946, jolloin kustantaja ja miehitysajan vastarintaliikkeen jäsen Raymond Leblanc tarjosi taloudellista tukea Hergélle ja perusti yhdessä tämän kanssa Tintin Magazinen. Lehti ilmestyi viikoittain ja sisälsi joka numerossaan kaksi sivua Tintin seikkailut -sarjan tarinoita, alkaen kesken jääneestä Seitsemästä kristallipallosta. Lehdessä julkaistiin myös muitakin sarjakuvia ja artikkeleita. Siitä tuli hyvin suosittu ja se myi noin 100 000 kappaletta viikossa.
Tuona aikana Jacobs sai merkitystä Tintin käsikirjoittajana, sillä hän auttoi Hergétä Seitsemän kristallipallon käsikirjoituksen teossa. Tässä toimessa hän jatkoi vuoteen 1946 asti, kunnes hänelle tuli riitaa Hergén kanssa nimensä julkaisemisesta sarjakuvassa. Hergé halusi pitää Tintin tiukasti omana luomuksenaan eikä merkinnyt Jacobsia yhdeksi tarinan tekijöistä, joten tämä vetäytyi ja alkoi piirtää omia sarjakuviaan Tintin Magazineen, joista tunnetuin on Blake ja Mortimer.
Elämä > Henkilökohtaiset kriisit

Tintin Magazine asetti Hergélle jatkuvasti suuria paineita viikoittaisen julkaisutahdin takia. Vuonna 1947 hän joutui keskeyttämään Auringon temppeli -tarinan piirtämisen kahdeksi kuukaudeksi ja lähti lomalle. Hergé oli väsynyt työntekoon ja suunnitteli vaimonsa Germainen kanssa matkaa Argentiinaan, mutta matka peruuntui, kun Hergén uskottomuus paljastui. Vuonna 1949 hän oli piirtämässä sodan takia keskeytyneestä tarinastaan Mustan kullan maa uutta versiota, kun hän yhtäkkiä sai hermoromahduksen ja joutui pitämään neljän kuukauden loman. Seuraavan kerran hän kävi läpi hermoromahduksen, kun hän oli työstämässä Päämääränä kuu -tarinaa.
Jotta Hergén työtaakkaa olisi saatu kevennettyä, perustettiin 6. huhtikuuta 1950 Hergé Studios. Studiolla työskenteli monia taiteilijoita, jotka antoivat oman panoksensa Tintin seikkailut -sarjan uusiin tarinoihin. Taiteilijoista tunnetuin on varmaankin Bob de Moor, joka täytti seuraavien Tintti-tarinoiden taustat yksityiskohdilla ja oli vastuussa myös Tintti kuun kamaralla -tarinan kuumaisemista. Studion avulla valmistuivat seuraavat Tintti-tarinat: Tuhatkaunon tapaus vuosina 1954–1956 ja Seikkailu Punaisella merellä vuosina 1956–1957.
Vuonna 1957 Hergén yksityiselämä joutui jälleen kriisiin. Hänen avioliittonsa Germainen kanssa oli hajoamassa 25 yhteisen aviovuoden jälkeen, sillä Hergé oli rakastunut nuoreen Hergé Studioiden taiteilijaan Fanny Vlaminckiin. Hän alkoi myös nähdä painajaisia, jotka olivat täynnä valkeutta. Tämän takia hän kävi tapaamassa sveitsiläistä psykoanalyytikkoa, joka neuvoi häntä lopettamaan Tintin piirtämisen, koska piti sitä syynä hänen painajaisiinsa. Hergé ei kuitenkaan kuunnellut vaan saattoi loppuun vuotta aiemmin aloittamansa Tintti Tiibetissä -tarinan.
Vuosina 1958 ja 1959 Tintin Magazinessa julkaistu tarina, jossa Tintti lähti Himalajalle etsimään lento-onnettomuudessa kadonnutta ystäväänsä Tsangia, kasvoi lopulta Hergén omaksi suosikiksi kaikista hänen Tintti-tarinoistaan. Hän poikkesi siinä aiempien tarinoidensa linjasta ja vähensi tarinan henkilöiden määrän kolmeen keskushenkilöön: Tintti, kapteeni Haddock ja šerpa Tharkey. Hän myös piirsi tarinaan paljon valkoista vuoristomaisemaa ja pyrki näin kohtaamaan painajaistensa pelon. Tarinan valmistumisella oli selkeä vaikutus hänen elämäänsä. Painajaiset loppuivat, hän muutti asumuseroon vaimostaan vuonna 1960 (erosivat 1977) ja myöhemmin avioitui Fanny Vlaminckin kanssa.
Elämä > Viimeiset vuodet

Viimeiset kolme Tintti-seikkailua, Castafioren korut (1961), Lento 714 (1966) sekä Tintti ja Picarot (1975) valmistuivat hitaasti aiempien tarinoiden kahden vuoden tasaiseen tahtiin nähden. Samaan aikaan Tintti-tarinat olivat myös alkaneet siirtyä sarjakuvista toisiin medioihin, kun vuonna 1961 ilmestyi toinen Tintti-elokuva, Tintin et le mystère de la Toison d’or, jossa Jean-Pierre Talbot esitti Tinttiä. Tintistä oli jo aiemminkin tehty elokuva, vuonna 1947 julkaistu animaatio Le crabe aux pinces d’or, mutta se ehdittiin esittää julkisesti vain kerran ennen kuin se vedettiin teattereista. Le crabe aux pinces d’or oli kuitenkin vielä alkeellista stop motion -animaatiota edustava teos, ja ensimmäinen perinteisesti animoitu Tintti-elokuva oli vuonna 1961 ensi-iltaan tullut Tintti ja Tuhatkaunon tapaus (Het geval Zonnebloem). Näiden lisäksi Raymond Leblanc käytti Tinttiä Tintin Magazinen markkinointivalttina.
Tintin taloudellinen menestys antoi Hergélle mahdollisuuden käyttää yhä enemmän aikaa matkustamiseen. Hän matkusti ympäri Eurooppaa ja kävi vuonna 1971 ensimmäistä kertaa elämässään Pohjois-Amerikassa. Siellä hän myös tapasi intiaaneja, joiden kulttuuri oli kiehtonut häntä pienestä pitäen. Vuonna 1973 Hergé vieraili Taiwanissa lunastamassa kolme vuosikymmentä aiemmin saamansa kutsun Taiwanin hallitukselta. Syy kutsuun oli, että Guomindang halusi osoittaa kunnioituksensa Sininen lootus -tarinan puolesta.
Vuonna 1981 Hergé tapasi myös pitkän ajan jälkeen vanhan ystävänsä Chang Chong-jenin. Hän oli työskennellyt kadunlakaisijana kulttuurivallankumouksen jälkeen, mutta oli 1970-luvun aikana onnistunut kohoamaan Shanghain taidemuseon johtajaksi. Hän matkusti Eurooppaan tapaamaan Hergétä 1981 ja muutti Pariisiin 1985, jossa hän kuoli vuonna 1989.
Hergé kuoli 3. maaliskuuta 1983, 75 vuoden ikäisenä. Hän oli sitä ennen sairastanut jo monia vuosia, mutta sairauden aiheuttaja oli epäselvä. Hänellä epäiltiin olevan erittäin harvinainen ja perinnöllinen verisairaus nimeltään porfyria. Hänen kuolemaansa kuitenkin edisti HIV, jonka hän oli saanut viikoittaisten verensiirtojensa aikana. Hänen kuolemansa takia viimeinen, kahdeskymmenesviides Tintti-seikkailu Tintti ja aakkostaide jäi keskeneräiseksi. Koska Hergé ei ollut eläessään sallinut kenenkään muun ottavan kunniaa Tintistä tai jatkavan sen piirtämistä hänen kuolemansa jälkeen, Aakkostaide julkaistiin keskeneräisenä Belgiassa 1986 ja Suomessa vasta 2003. Vuonna 1988 Tintin Magazine lakkautettiin.
Museo

Vuonna 2009 Belgiassa avattiin kokonaan Hergélle omistettu museo, Musée Hergé. Museorakennus sijaitsee Louvain-la-Neuvessa, ja sen on suunnitellut arkkitehti Christian de Portzamparc.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
La Fondation Hergén virallinen kotisivusto (englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, hollanniksi, kiinaksi, japaniksi)
www.tintinologist.org (englanniksi)
Musée Hergé (englanniksi, ranskaksi, hollanniksi)
Hergén hauta.
Musée Hergé rakenteilla vuonna 2009.
Ilioúpoli

| Ilioúpoli Ilioúpolin kunta Ηλιούπολη Δήμος Ηλιουπόλεως |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Ilioúpoli
 Koordinaatit: 37°56′N, 23°45′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Keski-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4506
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,724 km²
Väkiluku (2011):  78 153
 – Väestötiheys:  6 142,17 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  163 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
 
 www.ilioupoli.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilioúpoli (kreik. Ηλιούπολη; kath.kreik. Ηλιούπολις, Ilioúpolis) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηλιουπόλεως, Dímos Ilioupóleos), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 12,724 neliökilometriä ja väkiluku 78 153 (vuonna 2011).
Ilioúpolin metroasemaa.
Ilioúpoli sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta eteläkaakkoon. Kaupungissa sijaitsee Ilioúpolin metroasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilioúpoli Wikimedia Commonsissa
Δήμος Ηλιουπόλεως. Ilioúpolin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Mauritiuksentuulihaukka

| Mauritiuksentuulihaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  punctatus
Kaksiosainen nimi
 Falco punctatus  Temminck, 1821 
Katso myös
   Mauritiuksentuulihaukka Wikispeciesissä   Mauritiuksentuulihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mauritiuksentuulihaukka (Falco punctatus) on Mauritiuksen kotoperäinen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 23–26 cm ja paino noin 110 g. Naaras on koirasta kookkaampi mutta höyhenpuvultaan ne ovat samanlaisia: päältä punertavan ruskeita mustin viiruin ja alapuolelta valkoisia tummin täplin. Sen siivet ovat suhteellisen lyhyet ja pyrstö pitkä.
Esiintyminen

Laji on kotoperäinen Mauritiuksen saarella. Se oli aikaisemmin yleinen, mutta 1970-luvulla se oli vähällä kuolla sukupuuttoon. Jäljellä oli enää kuusi yksilöä, joista kaksi eli vankeudessa, ja se oli maailman uhanalaisin petolintu. Maailmanlaajuisen suojelukampanjan ansiosta laji pystyttiin pelastamaan ja sen kanta on nykyisin noin 800 aikuista yksilöä. Kannan romahduksen syitä olivat luonnonmetsien lähes täydellinen hävittäminen (vain 3 % metsien pinta-alasta on enää luonnonmetsää), DDT:n ja muiden maatalouskemikaalien aiheuttamat myrkytykset, sekä rottien, kissojen ja muiden vieraiden petojen tuonti saarelle.
Elinympäristö

Lajin alkuperäinen elinympäristö oli luonnontilainen, ikivihreä subtrooppinen metsä. Nykyinen kanta on joustavampi ja elää myös ihmisen muokkaamassa ympäristössä.
Lisääntyminen

Pesä on kallion ulkonemalla tai jyrkänteellä, nykyisin usein pöntössä. Naaras munii marras-joulukuussa neljä tai viisi munaa.
Ravinto

Ruokavalio koostuu pääasiassa liskoista, erityisesti Phelsuma-suvun gekoista, sekä myös hyönteisistä ja linnuista.
Ilmastoluokitus

Holdridgen elämänvyöhykeluokitus on tyypillinen ilmastoluokitus, jossa kasvillisuus määräytyy lämpötilasta, sadannasta ja haihdunnasta.
Ilmastoluokitus on erilaisten ilmastojen ryhmittelyjä luokkiin. Monesti ilmastoluokitteluissa oletetaan kosteuden ja lämpötilan määräävän kasvillisuustyypin, jonka mukaan suurin osa ilmastoluokista esitetään. Esimerkiksi metsä vaatii tietyssä lämpötilassa kasvaakseen tietyn sademäärän. Vaikkapa 250 mm vuotuisen sademäärän alueella on kuumassa ilmastossa kuivaa aavikkoa, mutta lähellä nollaa celsiusastetta kosteaa suota. Lämpötila vaikuttaa ilmastoon sitä kuivattavasti, koska se lisää haihtumista.
Monille luokitteluille tyypillisiä ilmastoluokkia ovat esimerkiksi sademetsäilmasto, aavikkoilmasto ja tundrailmasto. Esimerkiksi sademetsä on maapallon oloissa kuuma ja kostea, aavikko hyvin kuiva ja tundra kylmä. Lämpötilan ja sademäärän vuosivaihtelu luo omat erityspiirteensä ilmastoihin. Sademäärän epätasainen jakautuminen vuodenajan mukaan kuivattaa ilmastoa, mikä tulee esille varsinkin talvisateisessa Välimeren ilmastossa.
Lämpötilan vaihtelu on suurta mantereiden sisäosissa, joiden ilmastoja sanotaan mantereisiksi, ja merien lähellä olevia mereisiksi.
Tunnetuin ilmastoluokitus lienee Köppenin ilmastoluokitus.
Erilaisia luokituksia

Köppenin ilmastoluokitus
Thornthwaiten ilmastoluokitus
Rivas-Martinezin ilmastoluokitus
Walterin ilmastoluokitus
Strahlerin ilmastoluokitus
Hyuna

| Hyuna> Kim Hyun-ah (김현아) |
| --- | --- |
 Hyuna fanitapaamisessa heinäkuussa 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1992 (ikä 32) Soul, Korean tasavalta
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, malli
Muusikko
Taiteilijanimi:  Hyuna, HyunA
Laulukielet:  englanti, korea
Aktiivisena:  2007–
Tyylilajit:  Pop, dance, hip hop, R&B, K-pop
Yhtyeet:  Wonder Girls, 4Minute
Levy-yhtiöt:   JYP Entertainment (2007)  Cube Entertainment (2008–2018)  P Nation (2019-) 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kim Hyun-ah, (hangul: 김현아; hanja: 金泫雅; uudistettu latinisaatio: Gim Hyeon-a; 6. kesäkuuta 1992, Soul, Korean tasavalta), tunnetaan myös nimellä Hyuna (tyyliteltynä HyunA), on eteläkorealainen laulaja, lauluntekijä, rap-artisti, tanssija ja malli. Hän tuli tunnetuksi JYP Entertainmentin tyttöbändin Wonder Girlsin jäsenenä vuonna 2007 mutta erosi yhtyeestä pian debyytin jälkeen. Vuonna 2009 hän liittyi Cube Entertainmentin tyttöbändiin 4Minute, minkä lisäksi hän alkoi luoda uraa sooloartistina. Hyuna myös muodosti Trouble Maker -duon Hyunseungin kanssa vuosina 2011–2016 sekä Triple H -trion E'Dawnin ja Huin kanssa vuosina 2016–2018.
Tyttöbändi 4Minute hajosi vuonna 2016, minkä jälkeen Hyuna jatkoi uraansa sooloartistina. Lokakuussa 2018 hänet irtisanottiin levy-yhtiöltään Cube Entertainmentilta hänen ja rap-artisti E'Dawnin seurustelusuhteen tultua julki.
Hyuna on yksi kansainvälisesti tunnetuimmista K-popin sooloartisteista, ja hän on kuvaillut itseään ennen kaikkea visuaaliseksi esiintyjäksi. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen esiinnyttyään cameo-roolissa Psyn musiikkivideolla "Gangnam Style" vuonna 2012.
Varhaiset vaiheet

Kim Hyun-ah syntyi 6. kesäkuuta vuonna 1992 Soulissa, Korean tasavallassa. Hänellä on kaksi nuorempaa veljeä, Hyun-ho ja Hyun-suk. Kim kävi taidelukiota ja on valmistunut Konkunkin yliopistosta pääaineenaan nykytaiteet.
14-vuotiaana Kim debytoi JYP Entertainmentin perustaman Wonder Girlsin pääräppärinä yhtyeen debyyttialbumilla The Wonder Begins. Hän myös osallistui yhtyeen televisio-ohjelmaan MTV Wonder Girls kahden tuotantokauden ajan sekä oli yksi juontajista musiikkiohjelmassa Show! Music Core. Heinäkuussa 2007, vain puoli vuotta Wonder Girlsin debyytin jälkeen, hän kuitenkin lopetti yhtyeessä terveysongelmien vuoksi.
Ura > 2009–2010: 4Minuten debyytti ja soolouran alku

Vuonna 2008 Kim kiinnitettiin levy-yhtiö Cube Entertainmentille, ja kesäkuussa 2009 hän debytoi tyttöbändi 4Minuten pääräppärinä singlellä "Hot Issue". Yhtyeeseen kuulumisen rinnalla hän alkoi työstää soolouraansa ja julkaisi tammikuussa 2010 debyyttisinglensä "Change", joka menestyi hyvin. Kappaleen musiikkivideo sai kuitenkin seksuaalisen sisältönsä vuoksi maan perhe- ja tasa-arvoministeriöltä merkinnän, jonka mukaan se ei sovellu alle 19-vuotiaille. Televisiokanava SBS asetti kuitenkin videon ikärajaksi 15 vuotta, ja toinen kanava MBC totesi sen olevan sopiva kaikille ikäryhmille.
Kappaleen "Change" lisäksi Kim julkaisi muitakin singlejä vuonna 2010, muun muassa kappaleet "Love Parade" T-Maxin Park Yun-hwan kanssa ja "Outlaw In The Wild" Nassunin kanssa.
Ura > 2011–2012: Bubblepop, Melting ja Trouble Maker

Vuonna 2011 Hyuna julkaisi minialbumin Bubblepop, joka sisälsi viisi kappaletta. Albumin samanniminen nimikkokappale sai paljon kansainvälistä huomiota, ja sen musiikkivideosta tuli ensimmäinen eteläkorealainen 100 miljoonaa näyttökertaa saavuttanut musiikkivideo. Lisäksi Billboard lisäsi Hyunan listalleen 21 Under 21.
Marraskuussa 2011 Cube Entertainment ilmoitti Hyunan ja yhtiön toisen artistin, poikabändi Beastiin kuuluvan Hyunseungin, aloittavan yhteistyön Trouble Maker -nimisenä duona. Duon ensimmäinen minialbumi sisälsi yhteensä neljä kappaletta, ja he esiintyivät ensimmäistä kertaa yhdessä Mnet Asian Music Awards -gaalassa.
Maaliskuussa 2012 Hyuna sai kansainvälistä huomiota esiinnyttyään camero-roolissa rap-artisti Psyn globaalia suosiota saavuttaneella musiikkivideolla "Gangnam Style". Elokuussa Psy ja Hyuna julkaisivat kappaleesta uuden version nimeltä "Oppa Is Just My Style".
Lokakuussa Hyuna julkaisi toisen minialbuminsa Meltingin, jonka nimikkokappaleena oli "Ice Cream". Kappaleen musiikkivideo, jolla Psy esiintyi cameo-roolissa, menestyi hyvin saaden myös kansainvälistä huomiota.
Ura > 2013–2015: Chemistry, A Talk ja A+

Lokakuussa 2013 Trouble Maker -duo julkaisi singlen "Now" EP-levyltään Chemistry. Kappale menestyi todella hyvin Etelä-Koreassa, ja Chemistry saavutti 8. sijan listalla Billboard World Albums.
Heinäkuussa 2014 Hyuna julkaisi kolmannen minialbuminsa nimeltä A Talk. Albumin promootioon kuului Hyunan oma tosi-tv-ohjelma nimeltä Hyuna's Free Month, jossa kuvattiin hänen päivittäistä elämäänsä. Albumin nimikkokappale Red menestyi todella hyvin: Billboard julkaisi siitä kehuvan arvostelun ja Rolling Stone listasi kappaleen musiikkivideon vuoden viidenneksi parhaaksi musiikkivideoksi.
Elokuussa 2015 Hyuna julkaisi minialbumin nimeltä A+. Albumin nimikkokappaleena oli Jung Ii-hoonin kanssa esitetty "Because I'm the Best".
Ura > 2016–2017: 4Minuten hajoaminen

Kesäkuussa 2016 ilmoitettiin, että 4Minute oli päättänyt lopettaa. Hyuna oli yhtyeen ainoa jäsen, joka jatkoi sopimustaan Cube Entertainmentin kanssa. Hän julkaisi viidennen minialbuminsa A'wesomen ja sen nimikkokappaleen "How's This?" saman vuoden elokuussa. Pian tämän jälkeen hän aloitti myös ensimmäisen Aasian kiertueensa sooloartistina.
Uransa 10-vuotispäivän kunniaksi Hyuna teki fanitapaamiskiertueen Pohjois-Amerikkaan vieraillen kahdeksassa kaupungissa helmikuussa 2017.
Huhtikuussa 2017 Cube Entertainment julkisti Hyunan ja kahden poikabändi Pentagonin jäsenen, Huin ja E'Dawnin, yhtyeen nimeltä Triple H. Yhtiö esitti myös triosta kertovaa tosi-tv-sarjaa Triple H Detective Agency. Toukokuussa Triple H julkaisi ensimmäisen EP-levynsä, 199X:n.
Elokuussa 2017 Hyuna julkaisi kuudennen minialbuminsa nimeltä Following ja sen nimikkokappaleen "Babe".