stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salon Vilpas
Koripallo

Viime vuosina Vilpas on tullut erittäin tunnetuksi koripallosta. Vilppaan koripallon edustusjoukkue  Vilpas Vikings pelaa Korisliigassa. Koripallomenestyksen myötä Vilppaan koripallo on eriytetty oman yhdistyksensä alle.
Jalkapallo

Jalkapallotoiminnassa Vilpas käyttää nimestään kirjoitusasua Wilpas. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2012 Kolmosessa. Seura on pelannut parhaimmillaan sarjatasoa ylempänä vuosina 1974–76 ja vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Seuran sivut
Salon urheilujoukkueita
Salon Piivolley
LP Viesti Salo
Salon Viesti
SalPa
Vilpas Vikings
VilPas
Salo HT
Salo Scorpions
Salo Juggernauts
Saufatu Sopoanga

Saufatu Sopoanga vuonna 2003.
Saufatu Sopoanga (1952	–2020) oli Tuvalun saarivaltion entinen pää- ja ulkoministeri. Ennen astumistaan pääministerin virkaan 2. elokuuta 2002 hän toimi valtiovarainministerinä. Hänen edeltäjänsä oli Koloa Talake, joka menetti paikkansa parlamentissa vuonna 2002.
Tuvalussa ei ole poliittisia puolueita. Sapoangalla oli liittolaisia kansanedustajissa, mutta parlamentissa oli myös ryhmä hänen vastustajiaan. Kannattajaryhmien väliset loikkaukset ovat yleisiä. 26. elokuuta 2004 parlamentin 15 jäsenestä yhden ollessa sairaana ja toisen loikatessa pois Sapoangan ryhmästä oppositio kaatoi hallituksen epäluottamuslauseella äänin 8–6, ja Sapoanga syrjäytettiin pääministerin paikalta. Hän erosi seuraavana päivänä parlamentista, ja pääministeriksi astui Maatia Toafa. Lokakuussa 2004 hänet valittiin uudelleen parlamenttiin äänin 420–361 vaalipiiristään Nukufetau-saarilta.
Sammakkolampi (Mikkeli, Korpijärvi)

| Sammakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°43′54″N, 27°00′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.139
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,7 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,694 km  
Pinta-ala:  1,169 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSammakkolampi 
Sammakkolampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Korpijärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,7 metriä mpy.
Semliki

| Semliki |
| --- | --- |
 Semliki-jokea Kongon demokraattisen tasavallan ja Ugandan rajalla
Alkulähde:  Edwardinjärven luoteispää
Laskupaikka:  Albertinjärvi
Maat:   Kongon demokraattinen tasavalta  Uganda
Pituus:  230 km
Semliki on Edwardinjärven ja Albertinjärven yhdistävä joki Itä-Afrikan hautavajoaman läntisessä haarassa. Joki saa alkunsa Edwardinjärven luoteispäästä Kongon demokraattisen tasavallan alueelta ja virtaa sitten noin 230 kilometrin matkan pohjoiseen tai koilliseen Albertinjärveen. Joki virtaa Ruwenzorivuorten länsireunaa ja loppuosaltaan muodostaa Kongon demokraattisen tasavallan ja Ugandan välistä rajaa.
Virratessaan Semliki-joki on muodostanut alluviaalitasangon, josta osa kuuluu Virungan kansallispuistoon. Alueella elää erilaisia eläimiä, muun muassa norsuja, virtahepoja, krokotiilejä sekä erilaisia antilooppeja. Joen suisto on kasvanut umpeen Aeschynomene elaphroxylon -hernekasvilajia sekä papyruskaislaa, jonka kasvustot ulottuvat jokisuulta Albertinjärvelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Semliki Wikimedia Commonsissa
Sadao Watanabe

Watanabe maailmannäyttelyssä Zaragozassa 2008
Sadao Watanabe (jap. 渡辺貞夫; s. 1. helmikuuta 1933) on japanilainen jazzmuusikko.
Watanabe syntyi Utsunomiyassa, Tochigin prefektuurissa. Hän aloitti nuorena klarinetinsoiton, mutta erikoistui alttosaksofoniin muutettuaan Tokioon vuonna 1951. Tulevina vuosina hän teki yhteistyötä muiden muassa Toshiko Akiyoshin kanssa. Ensimmäisen albuminsa leaderina hän julkaisi vuonna 1961.
Vuonna 1962 Watanabe muutti Bostoniin opiskellakseen Berklee College of Musicissa. Hän palasi Japaniin vuonna 1965 ja on sittemmin työskennellyt muusikkona monipuolisesti niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. Hän juonsi myös pitkäaikaista radio-ohjelmaa.
Watanabe on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Marraskuussa 2005 hänet otettiin Nousevan auringon ritarikuntaan.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (japaniksi), (englanniksi)
Sakarias

Sakarias voi tarkoittaa seuraavia:
Sakarias, miehen etunimi
Sakarias, Raamatun henkilö, Johannes Kastajan isä
Pyhä Sakarias, paavi 741–752
Sarpsborg Arbeiderblad

| Sarpsborg Arbeiderblad |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  Amedia
Levikki:  13 300 (2020)
Perustettu:  1929
Päätoimittaja:  Bernt Lyngstad
Kotikunta:  Sarpsborg
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  ti, to ja la
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sarpsborg Arbeiderblad (lyh. SA) on norjalainen vuonna 1929 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Sarpsborg. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-koserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Sakarja (kuningas)

Sakarja
Sakarja oli viimeinen Jeehun kuningashuoneen hallitsija. Hän oli Jerobeam II:n poika ja hän hallitsi kuuden kuukauden ajan. Hän teki sitä, mikä on väärää Herran silmissä, niin kuin hänen isänsäkin olivat tehneet. Sallum, Jabesin poika, teki salaliiton kuningasta vastaan. Hän löi Jibleamissa Sakarjan hengiltä ja nousi kuninkaaksi hänen sijaansa... Näin toteutui Herran ennustus Jeehulle: "Neljänteen polveen saakka istuvat jälkeläisesi Israelin valtaistuimelle. Niin oli nyt käynyt.
Sakarja ei ehtinyt lyhyenä hallituskautenaan tehdä juuri mitään.
Saugos

Saugosin luterilainen kirkko.
Saugos on kylä Šilutėn kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, Lounais-Liettuassa lähellä Itämeren rannikkoa ja Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 945 asukasta.
Kylän sijainti kartalla
Schloss Hof

Restauroitu Schloss Hof lokakuussa 2005.
Schloss Hof on Eugen Savoijilaisen 1720-luvun loppupuolella itselleen maalaisasunnoksi rakennuttama, myöhemmin keisarinna Maria Teresian miehelleen Frans ensimmäiselle lahjaksi ostama palatsi Itävallassa, lähellä nykyisen Slovakian rajaa. Palatsi on nykyään yleisölle avoin matkailukohde.
Historia

Eugen Savoijilainen rakennutti barokkityylisen Schloss Hofin itselleen maalaisasunnoksi 1720-luvun loppupuolella. Palatsin suunnitteli arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandt, jolla oli käytettävissään Eugenin valtava omaisuus. Palatsialue on 50 hehtaarin kokoinen ja siihen kuuluu itse palatsin lisäksi suuri puutarha ja maatila. Palatsi valmistui pääpiirteissään vuoden 1730 tienoilla.
Keisarinna Maria Teresia osti palatsin Eugenin perillisiltä vuonna 1755 lahjaksi miehelleen Frans ensimmäiselle. Palatsi toimi keisariperheen yksityisenä loma-asuntona aina Fransin kuolemaan (1765) asti. Wienin hovin tiukkojen sääntöjen takia keisariperhettä seurasi aina lähes 200 palvelijaa, mistä aiheutui ajoittain majoitusongelmia. Tilanvähyyden vuoksi Maria Teresia rakennutti palatsiin kolmannen kerroksen vuoden 1770 tienoilla, jolloin palatsi sai hoviarkkitehti Franz Anton Hillebrandtin johdolla nykyisen klassistisen ulkoasunsa.
Maria Teresiaa seuranneet Habsburgien keisarit ja arkkiherttuat jättivät palatsin vähälle huomiolle ja luonto alkoi ottaa tilasta valtaa. 1800-luvun lopulla Frans Joosef I tyhjensi palatsin irtaimistosta ja muutti tilan sotilaiden harjoitusalueeksi. Luonnonvoimien lisäksi palatsialuetta tuhosivat nyt myös keisarilliset sotilaat ja heidän hevosensa. Palatsin irtaimisto siirrettiin Wieniin varastoon, minkä jälkeen sitä on käytetty niin keisarillisten palatsien kuin myöhemmin Itävalta-Unkarin hajottua myös Itävallan hallinnollisten rakennusten koristelussa. Schloss Hof pysyi kuitenkin sotilashallinnossa myös Wehrmachtin ja Puna-armeijan alaisuudessa.
Puna-armeijan poistuttua vuonna 1955 palatsin restaurointia on usein yritetty, mutta yritykset ovat aina kaatuneet rahan puutteeseen. Vuonna 2002 nimenomaan Schloss Hofin restaurointia varten perustettu säätiö aloitti kuitenkin palatsin laajamittaisen restauroinnin Maria Theresian aikaiseen loistoonsa. Esimerkiksi puutarha restauroitiin alkuperäisten suunnitelmien ja vanhojen maalausten perusteella. Palatsi avattiin yleisölle vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Schloss Hofin sivut (saksaksi) (englanniksi) (italiaksi) (ranskaksi) (unkariksi) (sloveeniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schloss Hof Wikimedia Commonsissa
Schloss Hof Bernardo Bellotton maalauksessa vuodelta 1758 tai 1761.
Sergei Svetlov

Sergei Svetlov
Sergei Svetlov (s. 17. tammikuuta 1961 Penza, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija. Svetlov voitti jääkiekon olympiakultaa vuonna 1988.
Oikeana laitahyökkääjänä pelannut Svetlov pelasi 154 maaottelua Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa. Svetlov pelasi Moskovan Dynamossa 372 liigaottelua Neuvostoliiton sarjassa. Svetlov on pelannut ja valmentanut Saksassa ja hänellä on Saksan kansalaisuus. Hänet valittiin Neuvostoliiton jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Chidlovskin sivutenglanniksi
Sakarinmäen lastenkirjasto

| Sakarinmäen lastenkirjasto |
| --- | --- |
 Pääsisäänkäynti koulutaloon.
Sijainti:  Knutersintie 924, 00890 Helsinki
Koordinaatit:  suuntaa antava sijainti: 60.2618°N, 25.2113°E
Tyyppi:  Helsingin kaupunginkirjaston toimipiste
Perustettu:  2009
Kotisivut
Sakarinmäen lastenkirjasto on Helsingin Östersundomin eli Itäsalmen kaupunginosassa sijaitseva, lastenaineistoon keskittyvä yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. Kirjaston aukiolo seuraa kouluvuoden tapahtumia. Koronaepidemian aikana kirjaston aukioloa on rajoitettu Sakarinmäen monitoimitalon ulkopuolisilta asiakkailta.
Sakarinmäen lastenkirjasto on perustettu vuonna 2009 ja toimii alkujaan Sipooseen vuonna 2005 valmistuneessa Sakarinmäki-talossa. Koulu- ja monitoimirakennuksen on suunnillut arkkitehti Sari Nieminen yhdessä Kimmo Frimanin ja Esa Laaksosen kanssa (Arkkitehdit FLN Oy); rakennusta on laajennettu vuonna 2014. Monitoimitalosta löytyvät kirjaston ohella Sakarinmäen peruskoulu (suomenkielinen yhtenäiskoulu), Östersundom skola (ruotsinkielinen alakoulu), suomenkielinen päiväkoti sekä iltapäiväkerhojen tilan.
Pori Jazz

Pori Jazz (2019)
Pori Jazz on vuosittain heinäkuussa Porissa, Satakunnassa järjestettävä jazzfestivaali. Festivaalin järjestää Pori Jazz 66 ry, joka on yleishyödyllinen, voittoa tavoittelematon yhdistys. Yhdistyksen toiminnanjohtaja on Kristian Vainio. Ensimmäinen festivaali pidettiin kesällä 1966. Pori Jazz on eräs Euroopan suurimmista jazzmusiikkifestivaaleista ja Taloustutkimuksen mukaan Suomen kiinnostavin ja tunnetuin kesätapahtuma. Festivaalilla on vuosien mittaan esiintynyt jazzin suurten nimien ohella bluesin, hip hopin, popin, reggaen, rockin, soulin ja swingin supertähtiä. Festivaalin säännöllisimpiä esiintyjiä ovat olleet rumpali Reiska Laine ja trumpetisti Ted Curson.
Pori Jazz kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin. Pori Jazzin taiteellisena johtajana vuoteen 2009 toimi Jyrki Kangas. Hän oli myös festivaalin taustayhdistyksen Pori Jazz 66:n toiminnanjohtaja vuodesta 1971–1976, 1979–1999, hallituksen jäsen ja sen puheenjohtaja vuosina 1970, 1990–1993. Konsertteja järjestetään Kirjurinluodossa, jossa sijaitsevat maksullisten konserttien pääpaikkana käytettävä Kirjurinluoto Arena sekä pääsymaksuton Jazzpuisto. Lisäksi pienimuotoisempia konsertteja järjestetään eri kohteissa kaupungin keskusta-alueella, mm. Café Jazzissa. Yli puolet festivaalin ohjelmistosta on yleisölle maksutonta.
Vuonna 2020 festivaalin järjestäminen kiellettiin koronaviruspandemian vuoksi.
Historiaa > 1966–1970

Ensimmäinen Pori Jazz pidettiin 16.–17. heinäkuuta 1966. Tuolloin heinäkuun puoleenväliin osui yksi vuoden neljästä rukouslauantaista, jolloin vallitsi tanssi- ja huvikielto 24 tunnin ajan lauantai-illasta sunnuntaihin. Niinpä tanssimuusikot – joista monet olivat myös jazzharrastajia – olivat poikkeuksellisesti ilman viikonloppukeikkoja. Yrityssponsoreiden (mm. Porin Olut) ja muiden tukijoiden (Satakuntalainen osakunta, Porin kaupunki ja Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahasto) avulla saatiin tuohon viikonloppuun sijoittuva jazzjuhla, jonka esiintyjiin kuuluivat Heikki Sarmanto Trio, Carola ja Esa Pethmanin kvartetti, sittemmin vakiovieraaksi jäänyt trumpetisti Ted Curson sekä suomalaismuusikoista koostuva yhtye, jonka kokosi tuona vuonna Jyväskylän kesässä jazztyöpajoja vetänyt amerikkalaissäveltäjä George Russell. Festivaali muodostui kahdesta konsertista ja yksistä jameista. Lauantain pääkonsertissa yleisöä oli runsaat 600, ja voittoa jäi kokonaiset 49 markkaa.
Vuoden 1967 jazzfestivaali oli jo kolmipäiväinen, ulkomaisina esiintyjinä Ben Webster, Kenny Drew sekä Yhdysvaltojen puolustusvoimien The 3rd U.S. Army Band, joka esiintyi ilmaiskonsertissa. Porin musiikkilautakunta ei antanut toimintatukea, mutta Kirjurinluotoa saatiin käyttää ilmaiseksi.
Heinäkuussa 1968 Porissa kuultiin ulkomaisista nimistä trumpetisteja Don Cherry ja Ted Curson sekä saksofonisteja Phil Woods ja Lucky Thompson. Taloudellisesti onnistuneiden festivaalien jälkeen jaettiin ensi kerran Pori Jazz -palkinto, jonka sai marraskuun Jazzpäivillä basisti Teppo Hauta-aho.
Ruotsalainen jazzlaulaja Monica Zetterlund esiintyi kesän 1969 festivaaleilla pianisti Steve Kuhnin trion solistina. Muita kansainvälisiä tähtikokoonpanoja olivat Bobby Hutchersonin ja Harold Landin kvintetti sekä Kenny Clarken ja Francy Bolandin sekstetti. Festivaalin oheistapahtumia olivat nuorisojamit ja kuvataidenäyttely.
Venekuljetukset korvannut ponttonisilta helpotti yleisön pääsyä Kirjurinluodolle kesästä 1970 alkaen. Kriitikot eivät olleet kovin tyytyväisiä ulkomaisiin esiintyjiin (mm. Jean-Luc Ponty ja Wolfgang Dauner sekä Charlie Mariano), mutta suomalaisiin kyllä. Viidentoistatuhannen lipunostajan ennakkoarvio ylittyi kahdellatuhannella.
Historiaa > 1971–1975

Vuoden 1971 pääesiintyjiin kuuluivat Herbie Hancock, Don Cherry, Red Mitchell ja blueslaulaja Champion Jack Dupree. Yleisöä palvelivat ensi kertaa jazzjuna Helsingistä ja Pormestarinluodon Nyrkkilänpuistoon avattu tilapäinen leirintäalue. Keskioluen myynti ruokakaupoissa oli vapautunut 1969, ja Pori Jazzin kaltaisille festivaaleille alkoi 1970-luvun alussa hakeutua yhä enemmän yleisöä pikemminkin alkoholista kuin ohjelmasta nauttimaan, mikä alkoi aiheuttaa yhä enemmän järjestyshäiriöitä.
Vuonna 1972 Pori Jazz panosti monen kansainvälisen pääesiintyjän varaan. Heitä olivat muiden muassa Cannonball Adderley, Chick Corean kvintetti ja Yusef Lateefin kvartetti. Kalliit esiintyjäkustannukset heikensivät kuitenkin festivaalin taloutta. Jazzliiton sävellyskilpailun voitti Jarmo Sermilä, mutta kilpailuun ei oltu tyytyväisiä ja se jäi lajissaan ainoaksi.
Taloudelliset tappiot pahenivat vuonna 1973, jolloin nimekkäistä esiintyjistä huolimatta kävijämäärä jäi edellisvuoden tasolle. Lehdistö sen sijaan piti festivaalia siihen asti parhaana. Pääesiintyjiä olivat Chick Corean yhtye Return to Forever, soolokonsertin antanut Keith Jarrett, Clark Terryn big band ja McCoy Tyner.
Kesällä 1974 Kirjurinluotoon ei tarvinnut enää kulkea kapulalossilla, veneillä tai ponttonisiltaa pitkin, kun valmistui uusi Raumansilta. Pääkonserttien tapahtumapaikaksi saatiin Porin kaupungin kustantama pysyvä esiintymislava. Festivaalin tärkeimpiä ulkomaisia esiintyjiä olivat Gary Burtonin kvintetti, Woody Hermanin big band, Art Ensemble of Chicago sekä Sonny Stitt, Idrees Sulieman ja Kenny Drew.
Pori Jazz 1975 -festivaaleille saatiin Euroopan yleisradiounionin kustantamana kahdeksan kansainvälistä esiintyjää Euroopan eri maista. Yhdysvaltoja edustivat Billy Harper, Rahsaan Roland Kirk, Jimmy Smith, etnojazzia soittava Oregon sekä jazzlaulajat Anita O’Day ja Marion Williams. Suomalainen etnojazzyhtye Piirpauke varmisti Porissa läpimurtonsa. Festivaali teki siihenastisen yleisöennätyksensä, noin 50 000 henkeä.
Historiaa > 1976–1980

Toiminnanjohtaja Jyrki Kankaan mukaan vuonna 1976 päättyi lopulta jazzfestivaalin vieroksunta Porin kaupungin päättävissä elimissä, kun kaupunginvaltuuston kokoonpano muuttui. Kangas itse luopui kuitenkin toiminnanjohtajan tehtävistä vuosiksi 1976–1978 kyllästyttyään riitelyyn ja keskittyäkseen siviiliammattiinsa tietotekniikka-alalla. Vuoden 1976 festivaalin 24 tilaisuuteen saapui noin 43 000 vierasta. Ulkomaisia esiintyjiä olivat Stan Getz, Herbie Hancock, Cedar Walton, Odetta, John McLaughlin intialaisvaikutteisine Shakti-yhtyeineen, perinteistä dixieland-jazzia soittava Preservation Hall Jazz Band ja free jazz -pianisti Cecil Taylor.
Tuubaorkesteri Gravity, Mike Westbrookin yhtye ja Ted Cursonin septetti saivat vuonna 1977 kriitikot arvioimaan vuoden Pori Jazzia taiteellisesti siihen asti parhaaksi. Taloudellisesti vuosi oli kuitenkin katastrofi, ja tappioita jouduttiin paikkaamaan monena seuraavana vuonna. Kesän 1978 esiintyjiä olivat Ornette Coleman, Carla Bley, Max Roach ja laulaja Betty Carter. Seuraavana vuonna 1979 yleisöä houkuttelivat Dizzy Gillespie, B. B. King, Sonny Rollins, Art Van Damme ja Tony Williams, joita kuljettamaan Pori Jazzin ja muiden samanaikaisten eurooppalaisfestivaalien välillä vuokrattiin Finnairin DC-9-matkustajakone.
Monen sateisen festivaalin jälkeen kesäksi 1980 Kirjurinluotoon saatiin istuinpenkkejä ja käytäville puuritilät. Yleisön suosikiksi nousi George Colemanin oktetti, ja muina kansainvälisinä niminä nähtiin bluesartisti Muddy Waters, Brecker Brothers, Toots Thielemans, Mongo Santamaria, Carmen McRae ja Melba Liston.
Historiaa > 1991–2000

Vuoden 1991 festivaalia luonnehti Helsingin Sanomien Jukka Hauru varsin vaisuksi, vaikka esiintyjinä olivat muiden muassa Oscar Peterson, Jack Bruce ja John Mayall. Onnistujina hän piti Charlie Hadenia, Ornette Colemania ja ranskalaista klarinetisti-saksofonistia Louis Sclavisia. Seuraavan vuoden sateisen harmaa Pori Jazz palautti Haurun uskon festivaaliin, huippuhetkinä Bobby McFerrinin ja naiskuoron Le Mystère des Voix Bulgares vokaalitaituroinnit. Vuonna 1992 Porissa kuultiin myös Ringo Starrin yhtyettä sekä jazzveteraaneja George Shearing, Benny Green, Albert King ja Yusef Lateef. Keravalle 1990 muuttanut Ultra Music Meeting sai vuonna 1992 jatkoa Porissa  venäläisten ja suomalaisten muusikoiden yhteistapahtumana.
1990-luvun keskivaiheilla Pori Jazzin ohjelmisto alkoi monipuolistua jazzista muunkin rytmimusiikin alueille. Vuoden 1993 monenlaiseen esiintyjäkaartiin kuuluivat soullaulaja Chaka Khan sekä klassisen musiikin esittäjät Kronos Quartet ja ”punkkariviulisti” Nigel Kennedy. Jazzia soittivat muun muassa Wynton Marsalis, McCoy Tyner ja Brecker Brothers. Heinäkuussa 1994 Porissa esiintyivät muiden muassa bluesrockyhtye Little Feat, Don Byronin klezmeryhtye ja New Orleansin rhythm and bluesia edustanut Allen Toussaint. 30-vuotisfestivaaleilla 1995 uuden yleisöennätyksen varmistivat soulartistit James Brown ja Wilson Pickett, rockmuusikko Chuck Berry ja bluesveteraani B. B. King.
Islantilainen laulaja-lauluntekijä Björk veti Poriin vuonna 1996 jo avajaispäivänä 8 000 hengen yleisön. Suomen Kuvalehti esitteli Bob Dylanin ja Little Richardin ”jazzlegendoina”, vaikka hekin edustivat Björkin tavoin aivan muita rytmimusiikkiperinteitä. Päätösviikonlopun lauantain pääkonsertissa oli vahva jazz-panostus: Michael Brecker, McCoy Tyner, Chico O’Farrill, Bill Frisell, Herbie Hancock ja Horace Silver.
Vuonna 1997 Pori Jazz esitteli rockabilly-perinteestä ponnistavan Brian Setzerin, joka palasi Poriin isoine orkestereineen myös 2009 ja 2016. Latinalaisrytmejä edusti Sergio Mendes, afrikkalaista musiikkia Youssou N’Dour, blues-rockia Gary Moore, rhythm and bluesia Earth, Wind & Fire ja perinteistä jazzia muun muassa Herbie Hancock. Heinäkuussa 1998 Phil Collins teki Kirjurinluodon pääkonsertista ensi kertaa loppuunmyydyn 25 000 lipunostajalla, mutta ohjelmistosta laskettiin silti jazzia olleen 70 prosenttia. Muita vuoden nimiä olivat The Michael Brecker Band, John Abercrombie, Gilberto Gil ja klassinen sopraano Barbara Hendricks.
Taloustutkimus-yhtiön vuonna 2000 tekemässä kyselyssä Pori Jazz nousi Suomen arvostetuimmaksi kesäfestivaaliksi. Sen vuoden tapahtumassa esiintyivät muiden muassa Freddie Hubbard & the New Jazz Composers Orchestra, Kool & The Gang, Suzanne Vega, Buena Vista Social Club, The Heath Brothers ja edellisvuoden lopulla kuolleen Edward Vesalan muistoa vaalinut Sound & Fury.
Historiaa > 2001–2010

Kesän 2001 parhaiksi arvioituja esiintyjiä olivat Erykah Badu, John Hammond ja Manhattan Transfer. Muita ulkomaisia vierailijoita olivat Ahmad Jamal, Bobby McFerrin, Chick Corea ja Brad Mehldau.
Vuonna 2002 Kirjurinluodon perinteistä lavaa isompi Kirjurinluoto Arena oli ensimmäistä kertaa festivaalin käytössä. Siellä esiintyivät vuoden kassamagneetti Paul Simon sekä Miriam Makeba ja Bo Kaspers Orkester. Toinen huippunimi tuona vuonna Porissa oli Joe Cocker. Vuodesta 2003 muistetaan presidentti Tarja Halosen jammailu lavalla soultähti James Brownin kanssa.
Kesän 2004 jazzeilla Stevie Wonder täytti Kirjurinluodon niin, että seuraavana vuonna 2005 suuret ulkoilmakonsertit siirrettiin vanhalta Lokki-lavalta Kirjurinluoto Arenalle. Sen tähtenä vuonna 2006 esiintyi Sting, vuonna 2007 Steely Dan ja vuonna 2008 Carlos Santana. Vuonna 2005 aloitettiin lasten oheistapahtuma Pori Jazz Kids Festival.
Keväällä 2009 peruuntuneen Tom Jonesin tilalle kesän pääesiintyjäksi nostettiin Brian Setzer. Muita ulkomaisia esiintyjiä olivat Stanley Clarken, Marcus Millerin ja Victor Wootenin muodostama SMV, Duffy, Erykah Badu, Raphael Saadiq, De La Soul, Roy Hargrove Big Band ja Booker T. Jones.
Vuosi 2009 oli viimeinen, jonka ohjelmiston suunnittelusta vastasi Jyrki Kangas. Vuonna 2010 ohjelmiston kokosivat Tuomas Kallio, Markus Partanen ja Teppo Mäkynen, jotka halusivat muun muassa lisätä kotimaisen jazzin osuutta. Ulkomaisia vieraita olivat Gil Scott-Heron, John Fogerty, Toto, Jeff Beck, Tori Amos, Melody Gardot, Lee Konitz ja N.E.R.D.