stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anne Archer

| Anne Archer |
| --- | --- |
 Anne Archer Oscar-gaalassa vuonna 1989.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1947 (ikä 77) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  William Davis  (vih. 1968; ero 1977)   Terry Jastrow (vih. 1979)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1970–
Merkittävät roolit:  Vaarallinen suhde   Näkymätön vihollinen
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Anne Archer (s. 24. elokuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat petetyn vaimon rooli vuoden 1987 elokuvassa Vaarallinen suhde ja Cathy Ryanin rooli vuoden 1992 elokuvassa Näkymätön vihollinen.
Yksityiselämä

Anne Archerin vanhemmat olivat molemmat näyttelijöitä, mikä vaikutti vahvasti Archerin uravalintaan. Hän meni naimisiin William Davisin kanssa 1968, mutta he erosivat myöhemmin. Vuonna 1979 Archer meni naimisiin Terry Jastrow’n kanssa. Archerilla on kaksi lasta, yksi kummastakin avioliitosta. Alun perin kristilliseen tieteeseen uskonnoltaan kuulunut Archer on vuodesta 1975 asti lukeutunut skientologeihin.[lähde? ]
Filmografia

| --- | --- |
 The Honkers (1972)  Cancel My Reservation (1972)  The All American Boy (1973)  Zorron merkki (The Mark of Zorro, 1974)  Black Pearl (The Log of the Black Pearl,, 1975)  Kuumat jäljet (Trackdown, 1976)  Rantavahti (Lifeguard, 1976)  Mustat tiikerit (1978)  Paradise Alley – helvetin kapakka (1978)  Aikamoinen sankari (Hero at Large, 1980)  Nostakaa Titanic! (1980)  Kaappaus yössä (Green Ice, 1981)  Yltäpäältä öljyssä (Waltz Across Texas, 1982)  Pahan kasvot (The Naked Face, 1984)  Hyytävä pelko (Too Scared to Scream, 1985)  Katalaa korttia karkuun (The Check Is in the Mail, 1986)  Vaarallinen suhde (1987)  Rakkaus harhateillä (Love at Large, 1990)  Lähellä kuolemaa (1990)  Punainen terrori (Eminent Domain, 1991) :  Näkymätön vihollinen (1992)  Body of Evidence – Hyytävä syleily (1993)  Short cuts – oikopolkuja (1993)  Family Prayers (1993)  Viimeinen soturi (The Last of His Tribe, 1994)  Isku Kolumbiaan (1994)  Kuun taikaa (1996)  Nico the Unicorn (1998)  Pahat tytöt (Dark Summer, 1999)  Kunniavelka (2000)  The Gray in Between (2002)  Uncle Nino (2003)  Sophie’s Mother (2004)  November (2004)  The Iris Effect (2004)  Man of the House (2005)  End Game (2006)  Felon (2008)  Pelimiehen painajainen (2009)
Anne Haney

Anne Ryan Haney (syntyjään Thomas; 4. maaliskuuta 1934 – 26. toukokuuta 2001) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän on ehkä parhaiten tunnettu rooleistaan sosiaalityöntekijä rouva Sellnerinä elokuvassa Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä (1993) ja Greta-sihteerinä elokuvassa Valehtelija, valehtelija (1997).
Haney oli syntynyt Memphisissä, Tennesseessä. Hän oli naimisissa televisiojohtaja John Haneyn kanssa, jonka hän tapasi opiskellessaan North Carolinan yliopistossa näyttelemistä. 1970-luvulla Haney alkoi esiintyä paikallisissa teattereissa ja mainoksissa. Hänen uransa alkoi 1970-luvun lopussa. Miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1980 hän muutti tyttärensä kanssa Etelä-Kaliforniaan, missä hän jatkoi näyttelijän uransa. Haney oli näyttelijä Robert Reedin läheinen ystävä. Reedin sairastuttua paksusuolensyöpään hän ei laskenut sairauden loppuvaiheessa vierailulle muita kuin tyttärensä sekä Anne Haneyn.
Haney kuoli sydämen vajaatoimintaan 67-vuotiaana 26. toukokuuta 2001 . Hän ehti uransa aikana esiintyä noin 50 elokuvassa ja televisio-ohjelmassa 1980- ja 1990-luvuilla.
Aiheesta muualla

Find A Grave Memorial: Anne Haney (englanniksi)
Anne Haney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
TV Guide: Anne Haney List of Movies and TV Shows (englanniksi)
Anne Bancroft

| Anne Bancroft |
| --- | --- |
 Anne Bancroft vuonna 1964.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Maria Louisa Italiano
Syntynyt: 17. syyskuuta 1931 New York City, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 6. kesäkuuta 2005 (73 vuotta) New York City, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Mel Brooks (1964–2005)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   ”Annie Sullivan”  Ihmeidentekijä  ”Mrs. Robinson”  Miehuuskoe 
Palkinnot
 Oscar, Bafta, Golden Globe… Parhaan naispääosan Oscar  1963 Ihmeidentekijä  Bafta  1963 Ihmeidentekijä  1965 Neljäs avioliittoni  1988 Rakas vanha kirja  Golden Globe  1965 Neljäs avioliittoni  1968 Miehuuskoe  Emmy  1970 Annie, the Women in the Life of a Man  1999 Deep in My Heart  2 × Tony  American Comedy Awards  1996 Palkinto elämäntyöstä komedioissa  1960 Walk of Fame  Cannes  1964 Neljäs avioliittoni  Katso lisää    
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Anne Bancroft (s. Anna Maria Louisa Italiano 17. syyskuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat – 6. kesäkuuta 2005 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa italialaisten siirtolaisten lapsena ja opiskeli sekä näyttelemistä että ohjaamista New Yorkissa ja Los Angelesissa.
Bancroft sai parhaan naispääosan Oscar-palkinnon vuonna 1963 elokuvasta Ihmeidentekijä (The Miracle Worker), joka kertoo Helen Kellerin elämästä. Hän oli Oscar-ehdokkaana neljä muutakin kertaa, muun muassa menestyselokuvassa Miehuuskoe (The Graduate).  Hän voitti myös kaksi Golden Globea, kaksi Tony-palkintoa ja kaksi Emmyä.
Bancroftin puoliso oli Mel Brooks. Kirjailija ja käsikirjoittaja Max Brooks on heidän poikansa.
Bancroftilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1952 | Draama hotellissa | Lyn Lesley |
| 1962 | Ihmeidentekijä (The Miracle Worker) | Anne ”Annie” Sullivan |
| 1964 | Neljäs avioliittoni | Jo Armitage |
| 1967 | Miehuuskoe | rouva Robinson |
| 1975 | Päreet palaa! | Edna Edison |
| 1976 | Pähkähullujen paratiisi | oma itsensä |
| 1977 | Käännekohta | Emma Jacklin |
| 1980 | Elefanttimies | rouva Madge Kendal |
| 1983 | Ollako vai eikö olla – siinä leffa! (To Be or Not to Be) | Anna Bronski |
| 1984 | Garbon jäljillä (Garbo Talks) | Estelle Rolfe |
| 1985 | Jumalan Agnes (Agnes of God) | äiti Miriam Ruth |
| 1986 | Hyvää yötä, äiti (’night, Mother) | Thelma Cates |
| 1987 | Rakas vanha kirja (84 Charing Cross Road) | Helene Hanff |
| 1992 | Kuherruskuukausi Vegasissa | Bea Singer |
| 1997 | Sotilas Jane | senaattori Lillian DeHaven |
| 1998 | Loistava tulevaisuus (Great Expectations) | neiti Nora Dinsmoor |
| 2000 | Huvila kukkulalla (Up at the Villa) | prinsessa San Ferdinando |
| 2000 | Usko koetuksella | Ruth Schram |
| 2001 | Sydäntenmurskaajat | Gloria Vogal / Barbara |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Bancroft Wikimedia Commonsissa
Anne Bancroft Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anne Bancroft (arkistolinkki)  20.8.2011. Classic Movies. (englanniksi)
Graduate Star Anne Bancroft Dies (arkistolinkki) BBC News.  8.6.2005. (englanniksi)
Welcome to FAnnetastic! A Tribute to the Miraculous Anne Bancroft.... (arkistolinkki) FAnnetastic. (englanniksi)
Anne Bancroft Timeline (arkistolinkki) Twoop. (englanniksi)
Anne Bancroft Find a Grave. (englanniksi)
An me thymásai

| An me thymásai |
| --- | --- |
 Despina Olympiou esittämässä kappalettaan Eurovision laulukilpailun harjoituksissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Déspoina Olympíou
Säveltäjä(t):  Antréas Georgalís
Sanoittaja(t):  Zínonas Zintílis
Euroviisutiedot
Vuosi:  2013
Maa:  Kypros
Kieli:  kreikka
Sijoitus semifinaalissa:  15.
Pisteet semifinaalissa:  11
Sanat:  sanoitus
An me thymásai (kreik. Αν με θυμάσαι, ”Jos muistat minut”) on Déspoina Olympíoun esittämä kappale, joka edusti Kyprosta vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
An Wang

An Wang (7. helmikuuta 1920 Shanghai – 24. maaliskuuta 1990 Boston) oli amerikankiinalainen tietotekniikka-asiantuntija, ferriittirengasmuistin keksijä ja Wang Laboratories -tietokoneyhtiön perustaja. Miljardööri Wang tunnettiin myös merkittävänä lahjoittajana. Hänellä oli 35 tietotekniikkaan liittyvää patenttia.
Wang aloitti opinnot synnyinkaupunkinsa Shanghain Chia Tungin teknillisessä korkeakoulussa jo 16-vuotiaana. Vuonna 1945 hän muutti Yhdysvaltoihin ja väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistossa 1948. Hän oli yksi tietokoneissa aina 1970-luvulle asti käytetyn ferriittirengasmuistin kehittäjistä.
Wangin vuonna 1951 autotalliin perustamasta Wang Laboratories Inc. -yhtiöstä tuli menestystarina vuonna 1964, kun yritys toi markkinoille uudenlaisen, logaritmilaskentaan kykenevän pöytälaskimen. Yritys alkoi kehittää myös toimistotietokoneita, joita 1970-luvulla käytti kolme neljästä Yhdysvaltojen 2 000 suurimmasta yrityksestä. Wang-tietokoneet tunnettiin erityisesti tekstinkäsittelyn uudistamisesta.
Vuonna 1984 An Wang oli Forbes-talouslehden mukaan Yhdysvaltojen viidenneksi rikkain henkilö 1,6 miljardin dollarin omaisuudellaan. Wang Laboratories -yhtiön strategia keskittyä ohjelmistojen sijasta laitteisiin, etenkin niin sanottuihin minitietokoneisiin, osoittautui kuitenkin vääräksi eikä yritys pysynyt henkilökohtaisten mikrotietokoneiden aiheuttamien markkinamullistusten kyydissä. Wang Laboratories teki tappiota läpi 1980-luvun jälkipuoliskon ja ajautui lopulta konkurssiin 1992, kaksi vuotta perustajansa kuoleman jälkeen.
Arska ja Ville

Arska ja Ville ovat ohjaaja-käsikirjoittaja  Aarne Tarkaksen luoma fiktiivinen rikoskaksikko. Arskaa esitti Leo Jokela ja Villeä Risto Mäkelä. Ensimmäinen kolmesta Arska ja Ville -elokuvasta oli samalla Mäkelän ensimmäinen elokuvatyö.
Kaikki kolme elokuvaa ovat Tarkaksen ohjaamia ja käsikirjoittamia Suomen filmiteollisuudelle. Kahdessa ensimmäisessä elokuvassa ovat mukana myös Tarkaksen hahmot, etsiväpari Koukku ja Ripatti.
Opettajatar seikkailee, Suomen Filmiteollisuus, 1960
Oksat pois..., Suomen Filmiteollisuus, 1961
Turkasen tenava!, Suomen Filmiteollisuus, 1963
Arson Kaku

Arson Kaku (s. 31. heinäkuuta 1980) on mikronesialainen jalkapalloilija. Hän pelaa maalivahtina. Hänet otettiin Mikronesian liittovaltion jalkapallomaajoukkueeseen vuonna 2005.
Anna rakas raju hetki

| ”Anna rakas raju hetki” Nisa Soraya |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Anna rakas raju hetki (instrumentaali)”
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tekijä(t): Veikko Samuli Raul Reiman
 Tyylilaji: disko
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Oy VIP-Music Ab
Anna rakas raju hetki on suomalainen, Nisa Sorayan single-julkaisu vuodelta 1985. Se edustaa diskopoljentoista iskelmämusiikkia. Teoksen on säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Raul Reiman. 7-tuumaisen vinyylisinglen b-puolena on instrumentaaliversio a-puolesta. "Anna rakas raju hetki" ei noussut suosioon välittömästi, vaan sen menestys on kasvanut vuosien varrella. Vuonna 1989 kappaleesta julkaistiin Kikan tulkinta, joka lisäsi sen tunnettavuutta.
"Anna rakas raju hetki" osallistui Kevään sävel -musiikkikilpailuun 1985. Se jäi viimeiseksi kahdestatoista mukanaolijasta.
"Anna rakas raju hetki" julkaistiin 1985 myös analogisella C-kasetilla Kevät '85, joka on aikakaudelleen tavanomainen kattaus yleisön suosimaa kevyttä musiikkia eri artistien esittämänä.
"Anna rakas raju hetki" on saanut kulttisuosiota muun muassa Sorayan vetävän lavakoreografian ansiosta. VIP-Music-yhtiön tuotanto oli aikansa parhaimmistoa sekä äänitteiden teknisen laadun että taiteellisen tason osalta. Kappaleesta tehtiin myös englanninkielinen single "Twilight Children".
"Anna rakas raju hetki" alkaa noin 23-sekuntisella introlla. Laulun kertoja maistelee paukustaan ja etsii tulta savukkeeseensa. Yllättäen joku tulee antamaan hänelle tulta, minkä jälkeen kertoja tanssii tämän kanssa. Tanssin jälkeen pari päätyy "villiin sekä rajuun hetkeen", jonka luonteesta kertoja esittää varsin suoraviivaisia vihjailuja.
Kevään sävelessä 1985 taltioitua lavaesitystä oli katsottu YouTube-palvelussa syyskuuhun 2020 mennessä noin 950 000 kertaa.
Antoine Gizenga

| Antoine Gizenga |
| --- | --- |

Kongon demokraattisen tasavallan pääministeri
 30. joulukuuta 2006 – 10. lokakuuta 2008  
Edeltäjä:  Likulia Bolongo
Seuraaja:  Adolphe Muzito
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1925
Kuollut: 24. helmikuuta 2019 (93 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Parti Lumumbiste Unifié, PALU
Antoine Gizenga (5. lokakuuta 1925 – 24. helmikuuta 2019) oli kinshasankongolainen poliitikko, joka oli Kongon demokraattisen tasavallan pääministeri vuosina 2006–2008.
Poliittisella urallaan Gizenga toimi varapääministerinä (1960 ja 1961–1962), pääministerinä (1960–1961) ja lyhyen ajan kilpailevan valtionhallinnon päämiehenä (1961). 21 Afrikan, Aasian ja Itä-Euroopan valtiota tunnusti helmikuussa 1962 hänen kapinallisen hallintonsa, joka piti hallussaan Kongon itäosaa Stanleyvillestä (nykyinen Kisangani) käsin. Hän oli vangittuna tammikuusta 1962 heinäkuuhun 1964 ja uudelleen lokakuusta 1964 marraskuuhun 1965, jonka jälkeen hän eli maanpaossa vuoteen 1992 saakka.
Gizenga oli lumumbalaisen puolueen (Parti Lumumbiste Unifié, PALU) presidenttiehdokas vuoden 2006 vaaleissa, joissa hän sijoittui kolmanneksi ensimmäisellä kierroksella noin 13 prosentin ääniosuudella Joseph Kabilan ja Jean-Pierre Bemban jälkeen. Hän tuki voitokasta Kabilaa vaalien toisella kierroksella. Vastineeksi tuesta Kabila nimitti Gizengan pääministeriksi 30.12.2006. Gizenga asettui ehdolle vuoden 2018 presidentinvaaleissa.
Aiheesta muualla

Mongolu, Marco: Elections 2018. Gizenga-Muzito : le marquage à la culotte Digitalcongo.net.  10.8.2018. Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 25.2.2019 (ranskaksi).
Apollo 18

Apollo 18 oli Apollo-avaruusohjelman peruutettu lento. Muut peruutetut lennot olivat Apollo 19 ja Apollo 20.
Ennen peruutusta (NASA OMSF, Manned Space Flight Weekly Report – 28, heinäkuuta, 1969) Apollo 18:n suunniteltiin laskeutuvan Kuussa Vallis Schröteriin helmikuussa 1972. Muut Nasan lähteet listaavat laskeutumispaikaksi Kopernikuksen kraatterin.
Suunniteltu miehistö

Richard Francis Gordon Jr., komentaja
Vance DeVoe Brand, komentomoduulin pilotti
Dr. Harrison Hagan (Jack) Schmitt, kuumoduulin pilotti
Nasan peruutettua Apollo 18 -lennon Schmitt siirrettiin tiedeyhteisön painostuksesta Apollo 17 -lennolle. Geologi Schmitt oli ensimmäinen tiedemies Kuussa ja kahdestoista Kuussa kävellyt ihminen.
Monissa lähteissä myös Apollo–Sojuz-yhteislennon (1975) Apollo-alusta kutsutaan nimellä Apollo 18. Se oli viimeinen USA:n miehitetty avaruuslento ennen avaruussukkulan ensilentoa 1981.
Apollo-ohjelma
Anja Pärson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anja Pärson |  Anja Pärson |  Anja Pärson |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | alppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Anton 2001 | pujottelu |  |
|  Kultaa | St. Moritz 2003 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Santa Caterina 2005 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Santa Caterina 2005 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Åre 2007 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Åre 2007 | superalppi- yhdistetty |  |
|  Kultaa | Åre 2007 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Santa Caterina 2005 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Åre 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | St. Anton 2001 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Åre 2007 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Garmisch-Partenkirchen 2011 | superalppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Garmisch-Partenkirchen 2011 | joukkuekilpailu |  |
Anja Sofia Tess Pärson (s. 25. huhtikuuta 1981 Uumaja) on ruotsalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Pärson hallitsi naisten alppihiihtoa 2000-luvun alkuvuosina yhdessä Kroatian Janica Kostelićin kanssa.[lähde? ]
Pärson voitti Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hopeaa suurpujottelussa ja pronssia pujottelussa. Kausilla 2003–2004 ja 2004–2005 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Jälkimmäisen hän voitti vain kolmen pisteen erolla Janica Kostelićiin. Lisäksi hän on voittanut suurpujottelun maailmancupin kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2005–2006, pujottelun maailmancupin kaudella 2003–2004 sekä alppiyhdistetyn maailmancupin kaudella 2008–2009.[lähde? ]
Ura

Pärsonin tutustutti alppihiihtoon hänen isänsä Anders, joka toimi myös Pärsonin valmentajana. Pärsonin ilmoitetaan olevan 170 senttiä pitkä ja painavan 81 kiloa. Hänen seuransa on Tärnabyssä toimiva Fjällvinden; samaan seuraan ovat kuuluneet muun muassa Ingemar Stenmark ja Stig Strand.[lähde? ]
Pärsonin ensimmäinen esiintyminen maailmancupissa tapahtui Crans-Montanassa keväällä 1998 suurpujottelussa jossa hän sijoittui sijalle 25. Hänen ensimmäinen palkintopallisijoituksensa maailmancupissa oli voitto Mammoth Mountainin pujottelussa Yhdysvalloissa 3. joulukuuta 1998. Pärson saavutti yhteensä 42 osakilpailuvoittoa ja 95 palkintopallisijaa. Uransa alussa lähinnä teknisenä laskijana menestynyt Pärson voitti ensimmäisen super-G -osakilpailunsa maaliskuussa 2005 ja syöksylaskun tammikuussa 2006.[lähde? ]
Torinon olympialaisissa 2006 Pärson voitti olympiakultaa pujottelussa ja kaksi pronssia syöksyssä sekä alppiyhdistetyssä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Pärson saavutti pronssia alppiyhdistetyssä. Maailmanmestaruuskisoista hänellä on seitsemän kultaa: 2001 pujottelussa, 2003 ja 2005 suurpujottelussa, 2005 ja 2007 super-G:ssä sekä 2007 alppiyhdistetyssä ja syöksylaskussa. Lisäksi hän on saavuttanut pronssia suurpujottelussa 2001, pujottelussa 2007, superalppiyhdistetyssä 2011 ja joukkuekilpailussa 2011 sekä hopeaa alppiyhdistetyssä 2005 ja joukkuekilpailussa 2007. Hänestä tuli 2007 syöksylaskun voiton myötä ensimmäinen kaikki viisi lajia Maailmanmestaruuskisoissa voittanut alppihiihtäjä.
Yksityiselämä

Taustaltaan saamelainen Pärson ilmoitti maaliskuussa 2012 lopettavansa urheilu-uransa. Anja Pärsonin puoliso on Filippa Rådin, ja heillä on kaksi poikaa, jotka ovat syntyneet vuonna 2012 ja 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anja Pärson Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
Naisten pujottelun olympiavoittajat
Naisten alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
Anne Avellan

| Anne Avellan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Anne Avellan
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1962 (ikä 62)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  170 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1978–1984:  Karhun Pojat
Maajoukkueet
1980–1982:   Suomi
Ottelut (pisteet):  29 (10)
Aiheesta muualla
FIBA
Anne Avellan (s. 12. heinäkuuta 1962) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Avellan edusti koko uransa ajan Karhun Poikia saavuttaen kolme SM-mitalia ja kolme Suomen cupin hopeamitalia. Hän pelasi myös Suomen naisten maajoukkueessa muun muassa vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa ja maan nuorisomaajoukkueissa arvokisatasolla.
Pelaajaura > Seurajoukkueet

Avellan edusti kasvattajaseuraansa, helsinkiläistä Karhun Poikia, koko kilpauransa ajan. Vuodet 1978–1984 hän pelasi KaPo:ssa naisten SM-sarjaa, jossa joukkue saavutti SM-hopeaa vuonna 1980 ja SM-pronssia vuosina 1981 ja 1982. Suomen cupin loppuotteluun KaPo eteni Avellanin aikana kolmesti mutta hävisi ne kaikki vuosina 1978, 1979 ja 1981.
Pelaajaura > Maajoukkue

Avellan pelasi Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueessa ikäluokan vuoden 1979 EM-kilpailuissa, missä Suomi onnistui muun muassa voittamaan kovana pidettyjä itäeurooppalaisia maajoukkueita sijoittuen lopulta seitsemänneksi. Hän pelasi U18-ikäluokan EM-kilpailuissa myös kaksi vuotta myöhemmin, jolloin Suomi oli kahdeksas. Vuonna 1981 Avellan pelasi lisäksi Suomen haastajamaajoukkueessa universiadeissa.
Suomen naisten maajoukkueessa Avellan pelasi vuosina 1980–1982 29 ottelua 0,3 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen kokoonpanoon vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa sekä vuoden 1981 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa.
Saavutukset

EM-kilpailuissa 1980 ja 1981
SM-hopeaa 1980
SM-pronssia 1981 ja 1982
Suomen cupin hopeaa 1978, 1979 ja 1981
Arthur Grumiaux

Arthur Grumiaux (21. maaliskuuta 1921 – 16. lokakuuta 1986) oli belgialainen viulisti.
Grumiaux aloitti musiikin harrastamisen 4-vuotiaana. 11-vuotiaana hän oli jo voittanut palkintoja viulu- ja pianokilpailuista. Myöhemmin Grumiaux opiskeli Alfred Duboisin johdolla Brysselissä sekä George Enescun johdolla Pariisissa. Vuonna 1949 Grumiauxista tuli viulunsoiton professori Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa.
Grumiaux aloitti esiintymisen viulistina toisen maailmansodan jälkeen. Hän esiintyi uransa aikana kaikkialla Euroopassa ja Aasiassa sekä Yhdysvalloissa. Uransa loppuvaiheissa Grumiaux kärsi diabeteksesta. Hän kuoli äkilliseen aivohalvaukseen vuonna 1986.
.hack

Logo
.hack (myös Dot Hack) on japanilainen mediasarja. Se koostuu anime-sarjoista, manga-sarjoista, light novel -sarjoista sekä videopeleistä.
Tuotanto on tapahtunut kahdessa projektissa: Project .hack ja .hack Conglomerate, joissa on ollut mukana useita yrityksiä.
Pelit

Alkuperäiseen pelisarjaan kuuluu neljä PlayStation 2:lle julkaistua videopeliä: .hack//Infection, .hack//Mutation, .hack//Outbreak ja .hack//Quarantine.
Pelien tarina on esitetty myös muokattuna .hack//XXXX mangassa ja .hack//Another Birth romaanisarjassa. Sarjan fanien pyytämä uudelleenjulkaisu riippuu CyberConnect2-yhtiön mukaan Bandai Namcon päätöksestä.
Myöhempi pelisarja .hack//G.U. sisältää kolme osaa: .hack//G.U. Vol. 1//Rebirth, .hack//G.U. Vol. 2//Reminisce ja .hack//G.U. Vol.3//Redemption. Sarja on sovitettu mangaksi .hack//GU+, elokuvaksi .hack//G.U. Trilogy ja sarjaksi romaaneja. Pelien musiikki on julkaistu kahtena ääniraitana. Pelit on julkaistu vuonna 2017 uudestaan remasteroituna versiona nimellä .hack//G.U. Last Recode.
.hack//SIGN

| > hack//SIGN |
| --- | --- |
Tyyli:  seikkailu, draama, fantasia, sci-fi
Kestoaika:  30min
Luoja(t):  Kōichi Mashimo
Alkuperämaa:  Japani
Esitetty:  3. huhtikuuta 2002 – 25. syyskuuta 2002
Jaksoja:  26 + 3
.hack//SIGN on anime-sarja, jonka tuottivat studiot Bee Train ja Bandai Visual. Sarjasta 26 episodia on esitetty televisiossa ja kolme OVA-jaksoa.  Sarjan musiikin on säveltänyt ja sanoittanut Yuki Kajiura. Sarjaa esitettiin Japanissa 3. huhtikuuta 2002 – 25. syyskuuta 2002.
.hack//SIGN > Tarina

.hack//SIGN tapahtumat kietoutuvat vuonna 2007 fiktiivisesti julkaistuun MMORPG-roolipeliin The World. Tarina alkaa siitä, kun eräs pelaajista, Tsukasa, huomaa jääneensä vangiksi pelin sisään. Jotkut pelaajat alkavat selvittää tilannetta auttaakseen Tsukasaa, jotkut taas hyötyäkseen itse tilanteesta.
.hack//Liminality

| > hack//Liminality |
| --- | --- |
Tyyli:  seikkailu, draama, fantasia, sci-fi
Kestoaika:  30 min
Luoja(t):  Kōichi Mashimo
Alkuperämaa:  Japani
Esitetty:  20. kesäkuuta 2002 – 12. huhtikuuta 2003
Jaksoja:  4
.hack//Liminalityssä on eri keskushenkilöt, ja sarja käsittelee kolmen tytön, Mai Minasen, Yuki Aiharan ja Kyōko Tōnon sekä CC Corpin "The World" -pelin vastuuhenkilö Jun’ichirō Tokuokan tutkimuksia siitä, miksi osa pelaajista vaipuu koomaan pelatessaan peliä. Sarjan tapahtumat keskittyvät pääasiassa itse pelimaailman ulkopuolelle.
.hack//Liminality > Jaksot

Vol. 1: In The Case of Mai Minase (.hack//Infection)
Vol. 2: In The Case of Yuki Aihara (.hack//Mutation)
Vol. 3: In The Case of Kyoko Tohno (.hack//Outbreak)
Vol. 4: Trismegistus (.hack//Quarantine)
.hack//Tasogare no udewa densetsu

| > hack//Tasogare no udewa densetsu..hack//黄昏の腕輪伝説 |
| --- | --- |
Tyyli:  seikkailu, draama, fantasia, sci-fi
Kestoaika:  30min
Luoja(t):  Kōichi Mashimo
Alkuperämaa:  Japani
Esitetty:  30. heinäkuuta 2002 – 3. huhtikuuta 2004
Jaksoja:  12
.hack//Tasogare no udewa densetsu on samannimiseen sarjakuvaan pohjautuva animaatiosarja, joka esittelee jälleen uudet päähenkilöt. Tapahtumat keskittyvät The World -pelin sisälle. Päähenkilöinä ovat toisistaan erillään asuneet kaksoset Rena ja Shūgo, jotka voittavat kilpailussa avatarit, jotka alun perin kuuluivat legendaarisille .hack -pelaajille, jotka tunnettiin nimimerkeillä Kite ja Black Rose. hack//Tasogare no udewa densetsu on muista .hack-sarjoista poiketen enimmäkseen humoristinen.kenen mukaan? Anime poikkeaa melko suurilta osin pohjana olevasta sarjakuvasta.