stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laurentius Laurinus

Laurentius Laurinus tai Laurentius Laurentii Laurinus, (s. 1573 tai 1577 – k. 1655 tai 1656) ruotsalainen luterilainen pappi, historioitsija ja virren kirjoittaja.
Laurenrius Laurinus syntyi mahdollisesti Söderköpingissä. Hän oli opiskellut Uppsalan lisäksi myös Wittenbergissä, missä hän sai maisterinarvon 1602. Hän toimi Häradhammarissa,Itä-Göötanmaalla, pappina ja lääninrovastina.
Hän on kirjoittanut oppikirjoja, muun muassa ensimmäisen laulun oppikirjan Ruotsissa, Musicae rudimenta pro incipientibus necessaria. Runoja hän on kirjoittanut niin ruotsiksi, saksaksi ja latinaksi, ja niitä on julkaistu teoksessa ”Heroum et Heroidum” 1647.
Hänen kirjoittamista virsistään tunnetaan vain yksi, ”I himmelen, i himmelen Ther är glädie stoor”. Hän kirjoitti tämän virren vaimonsa kuoleman johdosta 1620. Virsi ja kaksi muuta Laurinuksen kirjoittamaa virttä julkaistiin painettuna 1622 kirkkoherra Isaac Ericin pitämän ruumissaarnan yhteydessä (En Christeligh Liikpredikan). Saarnan hän on pitänyt 30.7.1620 ennen kuin hautajaissaattue lähti surukodista kirkkoon ja siinä on kuvattu hyvin yksityiskohtaisesti, miten ruustinna Margareta Larsdotter kuoli.
Virressä oli alkuaan viisi säkeistöä, mutta sitä on muokattu ja jatkettu, kun se painettiin vuoden 1651 Manualeen siten että siinä oli 17 säkeistöä. Virsi julkaistiin v:n 1695, ns. Karoliinisessa virsikirjassa. Virren varhaisin, painettu versio ei ole siten täysin alkutekstin mukainen. Sen lapsenuskon sävyttämät, taivaan ilosta ihastuneesti kuvaavat sanonnat on muokattu jo silloin.  Virttä on sittemmin muokattu Ruotsin vuoden 1819 virsikirjaan, muokkaajana Johan Åström. Åström oli J. O. Wallinin apulainen virsikirjatyössä ja hänen muokkauksensa on pohjana virren nykyiselle ruotsinkieliselle asulle.
Virren vanhin suomennos on käsikirjoituksena Kangasalan kirkonarkistossa säilyneessä vuoden 1614 Käsikirjassa, ja se on julkaistu Laurentius Petri Aboicuksen virsikirjassa 1674. Virren muokattu teksti on nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 618 "Ratki taivaassa, ratki taivaassa". Virrestä on virsikirjassa myös toinen suomennos, virsi 617 "Taivaassa, ratki taivaassa", joka pohjautuu Åströmin muokkaukseen, Se on Bengt Jakob Ignatiuksen käännös vuodelta 1824 ja tuli virsikirjaan 1886.
Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi on numerolla 168 "Taivaassa, ratki taivaassa". Teksti pohjautuu Åstömin muokkaukseen ja sen suomennos on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemä.
Tero Liukkonen

Tero Liukkonen (s. 16. lokakuuta 1960 Helsinki) on porvoolainen kirjailija. Hän on julkaissut romaaneja, runoja ja novelleja. Hän hyödyntää kerronnassaan huumoria ja satiiria sekä toisaalta psykologisia jännitteitä. Hänen runonsa käsittelevät rakkautta ja mystiikkaa. Kirjallisuudentutkijana hän on kirjoittanut Tuomas Anhavasta ja Veikko Huovisesta. Hän on työskennellyt myös kustannustoimittajana, kirjallisuusarvostelijana ja kirjoittamisen ohjaajana.
Teokset > Monografiat

Kuultu Hiljaisuus: Tuomas Anhavan runoudesta.  (Väitöskirja: Helsingin yliopisto)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1993.  ISBN 951-717-765-8
Veikko Huovinen: Kertoja, veitikka, toisinajattelija.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1997.  ISBN 951-717-990-1
Teokset > Proosa

Häätanhu.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1996.  ISBN 951-20-4993-7
Dark lady.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1998.  ISBN 951-20-5351-9
Lehtimies.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5789-1
Jumalan pimeys.  Helsinki:  Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6944-X
Toivomuspuu.  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-7986-5
Vihreän lohikäärmeen kylä.  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-40017-3
Ilman sitoumuksia. Helsinki: Bazar, 2020. ISBN 9789522798183.
Teokset > Runokokoelmat

1999: runous.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1999.  ISBN 951-20-5589-9
Yö kuuntelee meitä.  Helsinki:  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6213-5
Särkyminen.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7538-6
Puolitoista celsiusta. Porvoo: Scribe, 2023. ISBN 9789529470334.
Teokset > Historiikit

Runo Hotel Porvoo. [Porvoon Valtimontalon historiikki.] Porvoo: VT Hotels, 2022. ISBN 978-952-94-4839-5.
Teokset > Käännökset

The Book: keitä me olemme. Alkuteos Alan Watts: The Book: On the Taboo Against Knowing Who You Are (1966). Helsinki: Basam Books 2014. ISBN 978-952-260-238-1.
Teokset > Toimitustyöt

Juhani Siljo: Rajankäyntejä: esseitä kirjallisuudesta 1910–1917. Helsinki: SKS 1991. ISBN 951-717-656-2.
Simo Hämäläinen: Simon parhaat: valitut kertomukset. Helsinki: Gummerus 1997. ISBN 951-20-5108-7.
Päätalon juurella: juhlakirja 11.11.1999 Kalle Päätalon täyttäessä 80 vuotta. Helsinki: Gummerus 1999. ISBN 951-20-5669-0.
Novellit 2001. Helsinki: Gummerus 2002. ISBN 9512060957.
Novellit 2002. Helsinki: Gummerus 2003. ISBN 9512063476.
Novellit 2004. Helsinki: Gummerus 2004. ISBN 9512065398.
Novellit 2005. Helsinki: Gummerus 2005. ISBN 9512067951.
Novellit 2006. Helsinki: Gummerus 2006. ISBN 9512071258.
Yli sinisten vaarojen: Sotkamo 375 vuotta -novelliantologia. Sotkamo: Sotkamon kunta 2022. ISBN 978-952-68900-1-2.
Tulit villoina virtaa pitkin. Kainuun Eino Leino -seura 50 vuotta -runoantologia. Kainuun Eino Leino -seura ry 2024. ISBN 978-952-94-9460-6.
Aiheesta muualla

Tero Liukkonen Kirjasammossa
Tero Liukkosen blogi
Tero Liukkosen kotisivut
Tero Liukkonen Bazarin sivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Adenin provinssi

Pääkomissaarin Adenin maakunta ( engl. Chief Commissioner’s Province of Aden) oli Britannian provinssi eteläisessä Arabiassa vuosina 1932–1937. Se oli aikaisemmalta nimeltään Adenin settlementti (engl. Aden Settlement) vuosina 1839–1932. Sen jälkeen, kun setlementti oli saanut provinssin statuksen, Intian varakuningas otti Adenin valtansa alla. Muutos ei vaikuttanut Adenin protektoraattiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adenin provinssi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chief Commissioner's Province of Aden
Käännös suomeksi
Saharan eläimistö

Saharassa elävä skorpionilaji.
Saharan eläimistö koostuu pääosin hyönteisistä, hämähäkkieläimistä, matelijoista, nisäkkäistä ja linnuista.
Monet Saharan eläimet sopeutuvat kuumuuteen kaivautumalla hiekkaan päiväksi ja kuivuuteen ottamalla ainakin suurimman osan tarvitsemastaan vedestä ravinnosta.
Eläinten sopeutuminen kuumaan ja kuivaan

Matelijat sietävät jopa 45 C, mutta niidenkin on kaivauduttava päivän kuumimmaksi ajaksi Saharan hiekkaan. Matelijat ja pienet nisäkkäät kuolisivat Saharan hiekalle, elleivät osaisi kaivautua hiekkaan. Monet pienet eläimet elävät ainakin osin maan alla piiloutuen pahimmalta auringon paahteelta kaivamaansa maanalaiseen tunneliin. Monet koloissa asuvat eläimet liikkuvat vain öisin. Eräät eläimet pystyvät koteloitumaan jopa vuosiksi suojautuakseen polttavalta auringolta.
Monet nisäkkäät selviävät hyvin niukalla vedellä ottamalla veden ravinnostaan. Eläimistö riippuu Saharassa huomattavasti seudun kuivuudesta. Esimerkiksi sakaali elää melko kosteassa, aavikkokettu kuivassa.
Kuivimman alueen eläimistö

Saharan kuumimmassa ja kuivimmassa sisäosissa elää lähinnä hyönteisiä, hämähäkkieläimiä, matelijoita ja jyrsijöitä. Selkärangattomissa on muun muassa muurahaisia, hämähäkkejä ja skorpioneja. 10 senttimetrin pituinen kamelihämähäkki elää syömällä hyönteisiä, skorpioneja ja jopa hiiriä, liskoja ja pieniä lintujakin. Lantakuoriaiset, muurahaiset ja rukoilijasirkat kuuluvat aavikon hyönteisiin.
Matelijat, linnut

Matelijoista Saharassa viihtyvät lähinnä käärmeet ja liskot. Skinkit ovat liskoja, jotka kaivautuvat hiekkaan.
Saharassa elää mm. kameleontteja ja kobriaselvennä.  Saharassa on 300 lintulajia, joista monet muuttavat Saharan halki.
Nisäkkäät

Saharassa elää monilla alueilla muun muassa gaselleja, keihäsantilooppeja, aavikkokettuja, hyeenoja, sakaaleja, leopardeja, aavikkojäniksiä ja varsinkin jyrsijöitä. Saharan pieniä eläimiä ovat muun muassa aavikkohyppyrotat, kampasormirotat, hiiret ja siilit.  
Gaselleista pystyy Saharassa elämään lähinnä valkogaselli ja dorcasgaselli. Enemmän nisäkkäitä elää aavikon reuna-alueilla.
FC Hämeenlinna

| Mitalit> Miesten jalkapallo.Suomen Cup  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Suomen Cup  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Suomen Cup  | Miesten jalkapallo>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Suomen Cup 2004 |  |  |
FC Hämeenlinna on vuonna 1991 perustettu hämeenlinnalainen jalkapalloseura. Se pelasi kaudella 2014 Kakkosessa. Kaudella 2016 seura pelasi Tampereen piirin Kutosessa. Ennen kautta 2014 FC Hämeenlinna oli pelannut kolme kautta Veikkausliigassa ja 14 kautta Ykkösessä.
Historia > Alkuvuodet

FC Hämeenlinna perustettiin syksyllä 1991, kun kaupungin jalkapallojoukkueet Hämeenlinnan Pallokerho ja Pallo-Kärpät päättivät fuusioitua taloudellisen pakon saattelemana. Keväällä 1992 K-Teamin nimellä kulkenut seura otti HPK:n sarjapaikan Kolmosessa. Valmentajana toimi tuolloin Seppo Pyykkö ja joukkueessa pelasi jo sen ensimmäisellä kaudella seuraa kausina 2007-10 valmentanut Teuvo Palkki.
Syksyllä 1993 FC Hämeenlinna nousi Kakkoseen, jossa se viihtyi vain yhden kauden, voittaen lohkonsa ja nousten Ykköseen. Ykkösessä seura pelasi vuoteen 1998, jolloin ensimmäistä kauttaan FC Hämeenlinna-nimellä pelannut seura putosi Kakkoseen. Ensimmäisellä Ykkösen visiitillä joukkue voitti kertaalleen Ykköscupin kesällä 1996.
Syksyllä 1998 seurassa aloitettiin projekti, jonka tavoitteena oli nostaa hämeenlinnalainen jalkapallojoukkue liigatasolle. Valmentajaksi palkattiin Jari-Pekka Keurulainen ja hänen apuvalmentajakseen tuli Ismo Lius. Kausi päättyi nousuun ja seuraavalla kaudella valmennusvastuu siirtyi Liukselle. Lius valmensi joukkuetta kuitenkin vain kauden 2000 ja seuraavaksi kaudeksi valmentajaksi palkattiin Hannu Touru. Kausi 2001 päättyikin nousujuhliin joukkueen voitettua nousukarsinnassa Pietarsaaren Jaron yhteismaalein 4-2.
Historia > Liiga-aika

Kaudella 2002 joukkue säilyi niukasti sarjassa, mutta valmentaja Hannu Touru sai lähteä kauden jälkeen ja tilalle palkattiin Ville Lyytikäinen FC Jokereista. Kausi 2003 alkoi FC Hämeenlinnan osalta erinomaisesti ja vielä heinäkuun alussa joukkue oli sarjataulukossa neljäntenä, mutta tämän jälkeen alkoi alamäki ja lopulta sarjapaikka varmistui vasta aivan kauden viimeisissä otteluissa. Kauteen 2004 joukkue pienensi budjettiaan ja Lyytikäinen sai lähteä jo kolmen ottelun jälkeen, vaikka saldona oli kauden avausotteluista neljä pistettä. Valmennusvastuun otti kakkosvalmentaja Toni Korkeakunnas. Kauden aikana FC Hämeenlinna menetti useita pisteitä aivan otteluiden loppuhetkillä päästettyjen maalien vuoksi ja putosi sarjasta. Kauteen mahtui kuitenkin seurahistorian merkittävin saavutus, kun FC Hämeenlinna pelasi Suomen Cupin finaalissa Myllykosken Palloa vastaan, mutta tuolle kaudelle tyypillisesti Hämeenlinna hävisi ottelun lisäajalla tulleella maalilla lukemin 2-1. Hämeenlinnan maalin finaalissa iski ulkomaalaisvahvistus Mark Byrnes. Joukkueen yleisöennätys 3283 on peräisin 7.5.2004 pelatusta ottelusta FC Hämeenlinna - RoPS.
Historia > Takaisin Ykköseen

Vuonna 2005 seuran johdossa alkoi vaikuttaa hollantilaisvoimat. Joukkueen peräsimeen hankittiin kokenut valmentaja Danny Hoekman. Hoekman kuitenkin vetäytyi valmentajan tehtävästään häneen kohdistuneiden uhkausten vuoksi. Hoekmanin tilalle hankittiin edelleen hollantilaista jalkapallokulttuuria, sillä joukkueen peräsimeen liittyi jälleen yksi Hollannin kokeneimmista valmentajista Geert Meijer. Meijer sai joukkueen hyvään iskuun ja FC säilytti Ykkösen sarjapaikkansa. Kauteen 2006 joukkue lähti entisen pelurin Jussi Laihasen komennossa ja oli vaikean alun jälkeen sarjassa 11. Kaudella 2007 joukkuetta valmensi edellisen kauden kakkosvalmentaja Teuvo Palkki. Joukkue nousi hyvän loppukauden ansiosta Ykkösen neljännelle tilalle.
Kauden 2007 päätteeksi FC Hämeenlinna -osakeyhtiö lopetti kilpailutoimintansa. Joukkue jatkoi kuitenkin entiseen malliin, sillä Ykkösen sarjalisenssi palautui kolmen vuoden tauon jälkeen FC Hämeenlinna ry:lle. Kaudella 2008 FC Hämeenlinna sijoittui Ykkösessä kolmanneksi, jääden vain pisteen päähän liigakarsintapaikasta. Kaudella 2009 FC Hämeenlinna sijoittui sarjassa kuudenneksi kerättyään 38 pistettä. Kaudella 2010 joukkue ja taustajoukot ovat asettaneet tavoitteeksi sijoittumisen kuuden parhaan joukkoon.
FC Hämeenlinna säilytti sarjapaikkansa kaudella 2010 viimeisessä ottelussaan voittamalla PS Kemin vieraissa 1-4. Tuohon otteluun päättyi joukkueen kärkipelaaja Olli Lehtimäen ura ja myös valmentaja Teuvo Palkki ilmoitti siirtyvänsä sivuun. Kaudella 2011 valmennusvastuun kantoi edellisvuoden kakkosvalmentaja Jussi Lempinen apunaan entinen huippujalkapalloilija Janne Hyökyvaara. Myös johtokunnassa tapahtui muutoksia, kun Arto Viljanen palasi seuran puheenjohtajaksi, seuran monivuotisen puheenjohtajan Jukka Nirkon siirtyessä varapuheenjohtajan rooliin. Kauden puolivälissä Viljanen siirtyi toimitusjohtajaksi ja puheenjohtajan nuijan otti vastaan Rainer Lundberg.
Kausi 2012 oli toinen Jussi Lempisen alaisuudessa ja pelillisesti kausi päättyi pettymykseen kun Hämeenlinna sijoittui sarjassa yhdeksänneksi ja putosi yhdessä HIFK:n kanssa Kakkoseen kahdeksan perättäisen ykkösessä vietetyn kauden jälkeen.
Historia > Putoaminen Kakkoseen

FC:n pudottua Kakkoseen Jussi Lempinen sai väistyä päävalmentajan paikalta ja tilalle palkattiin HJS:n akatemian kanssa mainiota työtä tehnyt Tomi Uusitorppa, joka teki kolmen vuoden mittaisen sopimuksen joukkueen kanssa. Uudeksi puheenjohtajaksi FC Hämeenlinna ry. valitsi pitkään seuran eteen töitä tehneen Tapio Virtasen. Kaudella 2013 Hämeenlinna pelasi Kakkosen länsilohkossa, jossa se sijoittui sijalle neljä täyttäen näin ennen kauden alkua asetetun tavoitteen neljän parhaan joukkoon sijoittumisesta. Kauden jälkeen Uusitorppa ilmoitti jättävänsä paikkansa FC Hämeenlinnan päävalmentajana kesken sopimuskauden. Sopimus purettiin hyvässä yhteisymmärryksessä.
Kaudelle 2014 FC Hämeenlinna nimesi päävalmentajakseen Tomi Uusitorpan apuna toimineen Jussi Pellikan. Pellikka saa avukseen joukkueen entisen päävalmentajan, Jussi Lempisen sekä pelaaja-valmentajana toimivan Lauri Hakasen.
Historia > Uusi alku Kutosesta

FC Hämeenlinna putosi kauden 2014 päätteeksi Kolmoseen. Talven aikana kuitenkin seuran taloudellinen tilanne sekä sen hetkinen pelaajamateriaali todettiin riittämättömäksi Kolmosen sarjapaikan vastaanottamiseen. 4. helmikuuta 2015 seura ilmoitti virallisesti luopuvansa sarjapaikastaan. Seuran toiminta ei kuitenkaan loppunut, vaan taustajoukkojen ydinryhmä alkoi kartoittaa lähialueen pelaajien kiinnostusta FC Hämeenlinnassa pelaamiseen. 18. helmikuuta seura ilmoittikin ilmoittautuneensa Tampereen Piirin Kutoseen. Pelaajisto kasattiin käytännössä nollasta ja valmentajaksi nimettiin Pekka Mäkynen. FC Hämeenlinna sijoittui lopulta lohkonsa seitsemänneksi.
Peliasu ja logot > Peliasu

FC Hämeenlinnan peliasu on ollut muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta kokovalkoinen. Kakkosasuna monena vuonna on nähty puolestaan kokosininen tai valkoisesta paidasta ja sinisistä shortseista koostuva peliasu.
Kaudelle 2014 joukkueen värimaailmaa muutettiin radikaalisti, kun kokovalkoisen asun tilalle vaihdettiin sini-valkoraitainen paita, siniset shortsit ja sini-valkoraitaiset sukat. Kokeilu jäi kuitenkin yhden kauden mittiseksi kun kaudelle 2015 palattiin kokovalkoiseen paitaan, sinisiin shortseihin ja valkoisiin sukkiin.
Peliasu ja logot > Logot

FC Hämeenlinnan logo 1991–1996
FC Hämeenlinnan logo 1997–2010
FC Hämeenlinnan logo 2011–
FC Hämeenlinnan alkuperäisen logon suunnitteli seuran perustamiskokouksessakin mukana ollut Pertti Jokinen. Sinivalkoista logoa käytettiin aina kauteen 1996 saakka kunnes FC Hämeenlinnan ilmettä uusittiin radikaalisti. Nimenä tähän saakka käytetty "K-Team" jäi historiaan ja samalla logo päivitettiin uuteen, Matti Lylyn suunnittelemaan versioon jota käytettiin 13 kauden ajan aina kauteen 2010 asti.
Tällä hetkellä käytössä oleva logo on uudistettu versio alkuperäisestä ja se otettiin käyttöön seuran 20. kauden kunniaksi vuonna 2011.
Stadion

FC Hämeenlinna pelaa kotiottelunsa Kaurialan kenttällä. Stadionin katetun pääkatsomon kapasiteetti on 1 000, ja B-katsomon kapasiteetti on 500 katsojaa, joten stadionin kokonaiskapasiteetti on 1 500.
Kaurialan kentän yleisöennätys on 3 283 joka saavutettiin ottelussa FC Hämeenlinna - Rovaniemen Palloseura 7.5.2004.
Kannattajat

Syksyllä 2007 joukko aktiivisia FC Hämeenlinnan kannattajia kokoontui yhteen pohtimaan, mitä tehdä joukkueen kotiotteluissa vallineelle heikolle tunnelmalle. Talven aikana ideaa pyöriteltiin ja väkeä kasattiin, kunnes keväällä 2008 Pioneeriryhmänä tunnettu kannattajaryhmä alkoi tuoda uudenlaista kannattajakulttuuria hämeenlinnalaisiin urheilukatsomoihin. Pioneeriryhmä palkitsee vuosittain vuoden pelaajan.
Pioneeriryhmän Vuoden pelaajat:
2008  Mikko Kalervo
2009  Pekka Sihvola
2010  Olli Lehtimäki
2011  Ozeias Graciano
2012  Tatu Mäkelä
2013  Ville Kalervo
2014  Lauri Hakanen
Pelaajat ja valmentajat > Entisiä pelaajia

Anssi Virén
Arto Viljanen
Hans Wikberg
Jukka Sauso
Ossi Martikainen
Juska Savolainen
Marko Tuominen
Andrew Todd
Istvan Tarlosi
Henri Myntti
Jani Sipilä
Kari Suomalainen
Jukka Suikki
Mikko Sundberg
Piracaia
Tuomas Peltonen
Roni Porokara
Petri Pasanen
Markus Paija
Teuvo Palkki
Lasse Ollikainen
Lasse Lind
Esa Mattila
Ismo Lius
Jussi Laihanen
Pekka Kunnola
Petri Koukkula
Teemu Haaja
Gábor Szilágyi
Peke Huuhtanen
Kai Nyyssönen
Oscar Geagea
Panu Autio
Ernő Varga
Jussi Pellikka
Oleg Ivanov
Markus Joenmäki
Kristian Kojola
Jukka Vanninen
Şükrü Uzuner
Luciano Martins
Aleksandr Kokko
Pekka Sihvola
Olli Lehtimäki
Ozeias Graciano
Pelaajat ja valmentajat > FC Hämeenlinnan paidassa esiintyneet ulkomaalais-pelaajat

1991 - 1999
1991 -

1992 -

1993 -

1994 -

1995
 Aleksei Burdman
 Sergei Kiselyov
 Marcelo Grandi

1996
 Marcelo Grandi

1997
 Gabor Arki
 Zsolt David
 Robert Dobi

1998
 Gabor Arki
 Tibor Galina
 Andrei Ossipov
 Andrew Todd
 Gusztav Vajda
 Ernõ Varga

1999
 Anderson Correa Da Silva (DECO)
 Luciano Martins
 Ernõ Varga
2000 - 2009
2000
 Sergio Barbosa
 Krisztian Budovinszy
 Luciano Martins
 István Tarlosi
 Ernõ Varga

2001
 Luciano Martins
 István Tarlosi
 Sukru Uzuner
 Ernõ Varga

2002
 Alex (Machado Alex Norival)      
 Oleg Ivanov            
 Piracaia (Marcelo Goncalves de Oliveira)
 István Tarlosi            
 Ernõ Varga

2003
 Aleksandrs Roslovs         
 Ilja Scanicins            
 István Tarlosi            
 Ernõ Varga

2004
 Mark Byrnes            
 Aleksandrs Jelisejevs         
 Marcello Ribeiro         
 Aleksandrs Roslovs
 Ilja Scanicins            
 István Tarlosi            
 Ernõ Varga

2005
 Andrejs Arajs            
 Piotr Blauciak            
 Angel Franco            
 Felix Ankamah            
 Hernán Zerbo            
 Krzysztof Klosinski         
 Dmitrijs Medeckis         
 Ernõ Varga            
 Gabor Szilagyi            
 Andras Vilnrotter
 Peter Zambo

2006
 Ernõ Varga            
 Noam Surrier

2007
 Ernõ Varga

2008 -

2009
 Viktor Szentpeteri
2010 -
2010
 Mohamed Fofana
 Shpetim Kamberi

2011
 Ozeias Graciano

2012
 Ozeias Graciano
 Luis Vanderlei
 Paulo Perreira
 Mohammed Koroma

2013
 Berat Grabovci

2014
 Sergei Lepmets
 Chijioke Ibekwe
 Iyam Friday

2015
 Frankelson Barreto Da Silva
 Mehmet Yabalak
 Mark Mitchell
Pelaajat ja valmentajat > FC Hämeenlinnan paidassa esiintyneet ulkomaalais-pelaajat > Kansalaisuuksittain

11
10
5
4
2
2
2
1
1
1
1
1
1
1
1
1
1
1
1
Yhteensä FC Hämeenlinnan paidassa on esiintynyt 48 ulkomaalaista pelaajaa.
Pelaajat ja valmentajat > Entiset päävalmentajat

Seppo Pyykkö (1991–1995)
Jorma Kangasmäki (1996–1998)
Jari-Pekka Keurulainen (1999)
Ismo Lius (2000)
Hannu Touru (2001–2002)
Ville Lyytikäinen (2003–2004)
Toni Korkeakunnas (2004)
Danny Hoekman (2005)
Geert Meijer (2005)
Jussi Laihanen (2006)
Teuvo Palkki (2007–2010)
Jussi Lempinen (2011–2012)
Tomi Uusitorppa (2013)
Jussi Pellikka (2014)
Pekka Mäkynen (2015–)
Saavutukset

Ykkösen pronssi 2008
Suomen Cupin finaalissa 2004
Liiganousu 2001
Ykköscupin voitto 1996 ja 2001
Nousu Ykköseen 1994 ja 1999
Nousu Kakkoseen 1993
Tilastot > Sarjat ja Suomen cup

| Kausi | St | S |  | O | V | Ts | T | Tm | Pm | Me | P | Cup |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | 3 | 2. |  | 22 | 15 | 4 | 3 | 74 | 23 | +51 | 49 |  |
| 1993 | 3 | 1. |  | 22 | 16 | 5 | 1 | 89 | 19 | +70 | 53 |  |
| 1994 | 2 | 1. |  | 20 | 14 | 1 | 5 | 54 | 26 | +28 | 43 | 4. kierros |
| 1995 | 1 | 7. |  | 26 | 8 | 10 | 8 | 42 | 37 | +5 | 34 | 6. kierros |
| 1996 | 1 | 3. |  | 27 | 14 | 9 | 4 | 49 | 35 | +14 | 51 | 4. kierros |
| 1997 | 1 | 6. |  | 22 | 8 | 4 | 10 | 26 | 41 | –15 | 28 | 7. kierros |
| 1998 | 1 | 10. |  | 22 | 2 | 6 | 14 | 15 | 41 | -26 | 12 |  |
| 1999 | 2 | 1. |  | 22 | 20 | 2 | 0 | 77 | 18 | 59 | 62 | 6. kierros |
| 2000 | 1 | 4. |  | 27 | 14 | 3 | 10 | 59 | 54 | +5 | 45 | neljännesvälierä |
| 2001 | 1 | 1. |  | 27 | 19 | 6 | 2 | 56 | 12 | +44 | 63 |  |
| 2002 | VL | 11. |  | 29 | 6 | 9 | 14 | 31 | 42 | -11 | 27 | neljännesvälierä |
| 2003 | VL | 11. |  | 26 | 7 | 7 | 12 | 25 | 48 | -23 | 28 | puolivälierä |
| 2004 | VL | 14. |  | 26 | 3 | 7 | 16 | 28 | 51 | -23 | 16 | finaali |
| 2005 | 1 | 11. |  | 26 | 8 | 6 | 12 | 26 | 39 | -13 | 30 | 5. kierros |
| 2006 | 1 | 11. |  | 26 | 6 | 10 | 10 | 35 | 35 | 0 | 28 | 6. kierros |
| 2007 | 1 | 4. |  | 26 | 11 | 8 | 7 | 37 | 27 | +10 | 41 | 6. kierros |
| 2008 | 1 | 3. |  | 26 | 13 | 6 | 7 | 31 | 24 | +7 | 45 | – |
| 2009 | 1 | 6. |  | 26 | 10 | 8 | 8 | 36 | 33 | +3 | 38 | – |
| 2010 | 1 | 10. |  | 26 | 9 | 4 | 13 | 33 | 43 | -10 | 31 | 4. kierros |
| 2011 | 1 | 7. |  | 24 | 9 | 6 | 9 | 30 | 34 | -4 | 33 | 6. kierros |
| 2012 | 1 | 9. |  | 27 | 5 | 7 | 15 | 18 | 48 | -30 | 22 | 6. kierros |
| 2013 | 2 | 4. |  | 27 | 14 | 6 | 7 | 56 | 42 | +14 | 48 | 3. kierros |
| 2014 | 2 | 9. |  | 27 | 8 | 4 | 15 | 46 | 54 | -8 | 28 | 6. kierros |
| 2015 | 6 | 7. |  | 18 | 5 | 5 | 8 | 39 | 31 | +8 | 20 | – |
| 2016 | 6 | 5. |  | 18 | 7 | 8 | 3 | 51 | 37 | +14 | 29 | – |
St = sarjataso (VL = Veikkausliiga, 1 = Ykkönen, 2 = Kakkonen, 3 = Kolmonen, 6 = Kutonen); Sij = sarjasijoitus; O = ottelut; V = voitot; Ts = tasapelit; T = tappiot; Tm = tehdyt maalit; Pm = päästetyt maalit; Me = maaliero; P = pisteet; Cup = Suomen Cup; * = Käynnissä oleva kausi (päivitetty 12.5.2015)
| --- | --- |
: mestari / Cup-voittaja
: nousija
: putoaja
Tilastot > Maratontaulukko sarjatasoittain

| Sarjataso | Kaudet | O | V | Ts | T | V% | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Veikkausliiga | 3 | 81 | 16 | 23 | 42 | 20% | 84 | 141 | -57 | 71 |
| Ykkönen | 14 | 358 | 136 | 93 | 129 | 38% | 493 | 503 | -10 | 501 |
| Kakkonen | 4 | 96 | 56 | 13 | 27 | 58% | 233 | 140 | +93 | 181 |
| Kolmonen | 2 | 44 | 31 | 9 | 4 | 70% | 163 | 42 | +121 | 102 |
| Kutonen | 2 | 36 | 12 | 13 | 11 | 33% | 90 | 68 | +22 | 49 |
| Yhteensä | 25 | 615 | 251 | 151 | 213 | 41% | 1063 | 894 | +169 | 904 |
Voittoprosentit pyöristetty tasalukuihin, päivitetty kauden 2016 jälkeen.
Aiheesta muualla

FC Hämeenlinnan virallinen sivusto
Kaurialan kenttä
Adenin siirtomaa

Adenin siirtomaa (engl. Colony of Aden, arab. مستعمرة عدن‎‎, Mustaʿmarat ʿAdan) oli vuosina 1937–1963 Ison-Britannian kruununsiirtomaa, joka käsitti Adenin satamakaupungin ja sen lähialueet. Ennen vuotta 1937 tätä 121 neliökilometrin laajuista territoriota hallittiin Bombaystä Brittiläisestä Intiasta ja sen nimi oli Adenin setlementti. 18. tammikuuta 1963 Adenin siirtomaasta tuli Adenin valtio (arab. ولاية عدن‎‎, Wilāyat ʿAdan), joka kuului Etelä-Arabian federaatioon. Federaatio itsenäistyi Jemenin demokraattisen kansantasavallan nimisenä 30. marraskuuta 1967. Adenin ulkopuolinen alue oli nimeltään Adenin protektoraatti.