stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viiruhelmikana

| Viiruhelmikana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Helmikanat Numididae
Suku::  Acryllium  G. R. Gray, 1840
Laji::  vulturinum
Kaksiosainen nimi
 Acryllium vulturinum  (Hardwicke, 1834) 
Katso myös
   Viiruhelmikana Wikispeciesissä   Viiruhelmikana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viiruhelmikana (Acryllium vulturinum) on suurin helmikanojen heimon lajeista ja sukunsa ainut laji. Se elää Koillis-Afrikassa, Etelä-Etiopiassa, Keniassa ja Pohjois-Tansaniassa. Viiruhelmikana on suuri, noin 61–71 cm pitkä lintu, jolla on pyöreähkö ruumis ja pieni pää. Linnun pää muistuttaa korppikotkan päätä.
Victoria Kamhi

Victoria Kamhi de Rodrigo (1905 – 21. heinäkuuta 1997)[lähde? ] oli turkkilainen pianisti.
Kamhi opiskeli Lalewiczin, Lévyn ja Viñesin johdolla. Hän tapasi vuonna 1929 säveltäjä Joaquín Rodrigon. Pari meni naimisiin 19. tammikuuta 1933 ja asui avioliittonsa varhaisissa vaiheissa Ranskassa ja Saksassa ennen kuin palasivat Espanjaan 1939.
Kamhi luopui ammattipianistin urastaan mentyään naimisiin Rodrigon kanssa. Hän oli merkittävä vaikuttaja ja avustaja sokean säveltäjän uralla ja kirjoitti myöhemmin elämäkerrallisen teoksen De la mano de Joaquín Rodrigo: Historia de nuestra vida. Teoksesta on myös tehty englanninkielinen käännös Hand in hand with Joaquín Rodrigo: My life at the Maestro's side.
Kamhi ja Rodrigo saivat 27. tammikuuta 1941 ainoan lapsensa Cecilian. Hän meni naimisiin viulisti Agustín León Aran kanssa ja synnytti Cecilitan ja Patrician, Rodrigon ja Kamhin lapsenlapset.
Victoria Kamhi kuoli heinäkuussa 1997, kaksi vuotta ennen Rodrigoa. Hänet on haudattu Aranjueziin.
Erik Ullenhag

| Erik Ullenhag |
| --- | --- |
 Ullenhag vuonna 2011.
Ruotsin suurlähettiläs Israelissa
 1. syyskuuta 2020–  
Ruotsin suurlähettiläs Jordaniassa
 1. syyskuuta 2016 – 1. syyskuuta 2020  
Liberaalien ryhmänjohtaja valtiopäivillä
 28. syyskuuta 2014 – 7. kesäkuuta 2016  
Edeltäjä:  Johan Pehrson
Seuraaja:  Christer Nylander
Ruotsin integraatioministeri
 Reinfeldtin hallitus 5. lokakuuat 2010 – 3. lokakuuta 2014  
Edeltäjä:  Nyamko Sabuni
Seuraaja:  Anders Ygeman (2021)
Valtiopäiväedustaja
 Tukholman vaalipiiri 2014–2016 Tukholman läänin vaalipiiri 2013–2014 Uppsalan läänin vaalipiiri 2009–2010 2002–2006  
Liberaalien 2. varapuheenjohtaja
 2010–2016  
Liberaalin nuorisoliiton puheenjohtaja
 1997–1999  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1972 (ikä 52) Uppsala, Ruotsi
Ammatti:  juristi, poliitikko, diplomaatti
Sukulaiset:  Jörgen Ullenhag (isä)
Tiedot
Puolue:  Liberaalit
Tutkinnot:  Uppsalan yliopisto (oikeustiede)
Erik Ullenhag (s. 20. heinäkuuta 1972 Uppsala) on ruotsalainen juristi, liberaalin puolueen poliitikko ja diplomaatti. Hän on ollut Ruotsin Israelin-suurlähettiläs vuodesta 2020, sitä ennen hän oli suurlähettiläänä Jordaniassa. Hän oli Ruotsin integraatioministeri vuosina 2010–2014.
Ullenhag on istunut useaan otteeseen valtiopäivillä ja toiminut siellä puolueensa ryhmänjohtajana, hän oli myös puolueensa toinen varapuheenjohtaja vuosina 2010–2016. Vuosina 1997–1999 hän johti puolueensa nuorisojärjestöä. Keväällä 2019 hän ilmoitti pyrkivänsä liberaalien puheenjohtajaksi, mutta vetäytyi kisasta, kun Nyamko Sabunin valinta alkoi näyttää varmalta.
Yksityiselämä

Ullenhagin isä Jörgen Ullenhag oli myös liberaalien (kansanpuolueen) poliitikko ja istui valtiopäivillä vuosina 1976–1985.
Aiheesta muualla

Erik Ullenhag Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erik Ullenhag Wikimedia Commonsissa
Vidar Magnussen

| Vidar Magnussen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. joulukuuta 1977 (ikä 46) Bergen, Norja
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, ohjaaja
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Jonas Kvåle (Side om side)
Aiheesta muualla
IMDb
Vidar Magnussen (s. 6. joulukuuta 1977 Bergen) on norjalainen näyttelijä, koomikko ja teatteriohjaaja.
Magnussen opiskeli näyttelijäksi Webber Douglas Academy of Dramatic Artsissa, Lontoossa (2000-2004).
Magnussenin ensimmäinen norjalainen teatterirooli oli Henrik Ibsenin Hedda Gablerissa (Riksteatret 2006). Sen jälkeen hänellä on ollut rooleja Den Nationale Scene -teatterissa: Panikk i kulissene (2008), Farlige Verbindelser (2008), Kurjat (2008), Rett i lommen (2009), Mascarade (2010), Viidakkokirja (2010) ja Lainahöyhenissä (2011) ja Det Norske Teatret -teatterissa: Tida og Rommet (2011), Viidakkokirja (2012), Felix' Fantastiske Orkester (2012), Norja-Brasilia (2012) ja Hamlet (2014).
Magnussen sai vuoden 2014 Hedda-palkinnon parhaan miesnäyttelijän kategoriassa roolistaan seremoniamestarina elokuvassa Shockheaded Peter. Vuonna 2010 hän voitti komediapalkinnon vuoden läpimurron kategoriassa esiintymisestään näytelmässä Mascarade Den Nationale Scene -näyttämöllä ja sai Bergenin Pernille-patsaan 2010 suorituksestaan Viidakkokirjassa samassa teatterissa. Hänellä on ollut useita tv-rooleja, muun muassa komediallisessa lyhytelokuvassa Plassmangel (2003), ja komediasarjassa Halvseint (2007). Vuonna 2013 hän osallistui NRK:n viihdeohjelmaan Underholdningsavdelingen ja tilannekomediaan Side om side. Joulukuussa 2016 alkoi NRK:n joulukalenteri Snøfall, jossa Magnussen näyttelee joulupukin sihteeriä Ole Winteriä. Magnussen esittää myös pääroolia käsikirjoittamassaan tv-sarjassa Magnus, joka sai ensi-iltansa NRK1:llä tammikuussa 2019.
Vitali Tseškovski

Vitali Tseškovski (1973)
Vitali Valerjevitš Tseškovski (ven. Виталий Валерьевич Цешковский; 25. syyskuuta 1944 Omsk, Neuvostoliitto – 24. joulukuuta 2011) oli venäläinen shakin kansainvälinen suurmestari ja entinen Neuvostoliiton mestari.
Tseškovski sai kansainvälisen mestarin tittelin 1973 ja suurmestarin 1975.
Tseškovski on aatelista puolalaista sukujuurta. Suku on kotoisin Volyniasta.
Erik Bonsdorff

Erik Bonsdorff
Björn Erik Avenir Bonsdorff (s. 26. kesäkuuta 1954 Tammisaari) on suomalainen biologi ja professori, joka on erikoistunut meribiologiaan. Hän on työskennellyt meribiologian professorina Åbo Akademissa vuodesta 1999 lähtien.
Bonsdorff on Suomen merkittävimpiä ja siteeratuimpia merentutkijoita. Hänet nimettiin vuoden professoriksi vuonna 2017. Hän on vaikuttanut konkreettisesti Itämeren tilanteen kohentumiseen muun muassa HELCOMin neuvonantajana.
Aiheesta muualla

Erik Bonsdorff[vanhentunut linkki] Åbo Akademin sivustossa.
Bonsdorff, Erik hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Vic Firth

Vic Firthin logo
Vic Firth 5an -rumpukapulat.
Vic Firth on yhdysvaltalainen rumpukapuloiden ja rumpujen valmistaja, joka on leimannut itsensä maailman suurimmaksi rumpukapuloiden valmistajaksi. Yhtiön perusti rumpali ja perkussionisti Vic Firth vuonna 1963.
Vic Firthin pääkonttori sijaitsee Bostonissa, Massachusettsissa. Sen katalogiin kuuluu 300 eri kapulamallia ja se tuottaa noin 12 miljoonaa rumpukapulaa vuosittain.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut
Vic Firth -artisteja yrityksen kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Vitali Sazonov

| Vitali Sazonov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1947 Taka-Baikalia, Neuvostoliitto
Kuollut: 6. syyskuuta 1986 (39 vuotta) München, Länsi-Saksa
Ammatti:  taidemaalari
Vitali Sazonov (ukr. Віталій Сазонов; 4. huhtikuuta 1947 Taka-Baikalia, Siperia, Neuvostoliitto – 6. syyskuuta 1986 München, Länsi-Saksa) oli ukrainalainen taidemaalari.
Sazonov asui vuodesta 1957 Odessassa. Hän opiskeli Odessan yliopistossa arkeologiaa ja historiaa. Vuonna 1967 hän kiinnostui maalaamisesta ja vuonna 1972 omistautui kokonaan maalaamiselle. Hän osallistui Feodosi Humenjukin, Volodymyr Makarenkon ja Volodymyr Strelnikovin kanssa vuosina 1975 ja 1976 kahteen ukrainalaisen epävirallisen taiteen näyttelyyn moskovalaisessa yksityisasunnossa ja myös muihin epävirallisiin näyttelyihin. Hän pääsi vuonna 1980 muuttamaan länteen ja asettui Müncheniin. Hänen tyylinsä oli abstrakti, mihin hän sai vaikutteita Wassily Kandinskyn tuotannosta, abstraktista taiteesta ja vanhoista ikoneista. Hän piti yksityisnäyttelyitä Euroopassa, Australiassa ja Kanadassa. Hänen maalauksiaan esittelevä albumi ilmestyi vuonna 1984.
Vasiliká

| Vasiliká Βασιλικά |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Vasiliká
 Koordinaatit: 40°28′46″N, 23°8′10″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Thérmi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  070602
Väkiluku (2011):  9 911
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  4 200
 – Kaupunki:  3 762
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  570 06
Suuntanumero(t):  +30-2396-xxx-xxx
Rekisterikilpi:  NAx-xxxx – NXx-xxxx
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vasiliká (kreik. Βασιλικά) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Thérmin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Βασιλικών, Dimotikí Enótita Vasilikón) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 9 911 ja varsinaisen Vasilikán kaupungin väkiluku 3 762 (vuonna 2011).
Vasilikán kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 25 kilometriä kaakkoon Thessalonikin keskustasta. Vasilikán kunnallisyksikkö käsittää Thérmin kunnan itäosan.
Vasiliká oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Thérmin kuntaan yhdessä Míkran kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Vasilikán kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Paraskeví | Agía Paraskeví | 2 244 |
| Ágios Antónios | Ágios Antónios | 647 |
| Ágios Antónios | Monopígado | 227 |
| Livádi | Livádi | 263 |
| Peristerá | Peristerá | 770 |
| Sourotí | Sourotí | 1 560 |
| Vasiliká | Lakkiá | 438 |
| Vasiliká | Vasiliká | 3 762 |
Yhteensä: 9 911
Enzo Francescoli

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Enzo Francescoli Uriarte
Syntymäaika: 12. marraskuuta 1961 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1980–1982 | Montevideo Wanderers | 74 | (20) |
| 1983–1986 | River Plate | 113 | (68) |
| 1986–1989 | Racing Paris | 89 | (32) |
| 1989–1990 | Marseille | 26 | (11) |
| 1990–1993 | Cagliari | 98 | (17) |
| 1993–1994 | Torino | 24 | (3) |
| 1994–1997 | River Plate | 84 | (47) |
| Yhteensä | Yhteensä | 508 | (198) |
Maajoukkue
| 1982–1997 | Uruguay | 73 | (17) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten jalkapallo.Copa América  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten jalkapallo.Copa América  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten jalkapallo.Copa América  | Maa:   Uruguay> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1983 |  |  |
|  Kultaa | Argentiina 1987 |  |  |
|  Kultaa | Uruguay 1995 |  |  |
|  Hopeaa | Brasilia 1989 |  |  |
Enzo Francescoli Uriarte (s. 12. marraskuuta 1961 Montevideo) on uruguayalainen jalkapalloilija, joka lopetti uransa 1997. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta vuosien 1986 ja 1990 MM-lopputurnauksissa. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 73 kertaa ja teki niissä 17 maalia vuosina 1982–1997.
Ura

Francescolin ura alkoi uruguayalaisessa joukkueessa nimeltä Montevideo Wanderers. Francescoli edusti Uruguayn jalkapallomaajoukkuetta vuosien 1986 ja 1990 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän pelasi myös useita vuosia argentiinalaisessa River Platessa. Ranskassa hän edusti Racing Club de Parisia ja Olympique de Marseillea. Sieltä hän siirtyi Italiaan, jossa hän edusti Cagliaria ja Torinoa.
Francescoli oli Zinedine Zidanen lapsuuden sankari ja Zidane nimesikin poikansa Enzoksi hänen mukaansa.
Francescoli tunnettiin nimillä El Príncipe (Espanja) tai Le Prince (Ranska) jotka tarkoittavat prinssiä.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi hänet FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Saavutuksia

Etelä-Amerikan paras nuori pelaaja 1981
Nehim Cup 1983
Copa América 1983, 1987 ja 1995
Etelä-Amerikan vuoden pelaaja 1984
Argentiinan liigan maalikuningas 1985, 1986, 1994 ja 1996
paras pelaaja Argentiinassa 1986 ja 1996
Argentiinan mestaruus 1986 (Primera División )
Copa Libertadores de América 1986 ja 1996
Ranskan mestaruus 1990 (Ligue 1)
paras Ranskassa pelannut ulkomaalainen 1990
Apertura 1994, 1996 ja 1997
Clausura 1997
Etelä-Amerikan supercup 1997 (Supercopa Sudamericana)
Vitali Rəhimov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vitali Rəhimov vuonna 2014. |  Vitali Rəhimov vuonna 2014. |  Vitali Rəhimov vuonna 2014. |  |
Maa:   Azerbaidžan
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Herning 2009 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Moskova 2010 | 66 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varna 2005 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Dortmund 2011 | 66 kg |  |
Vitali Rəhimov (s. 27. elokuuta 1984 Meghri, Armenian SNT) on azerbaidžanilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.
60 ja 66 kg:n sarjoissa painiva Rəhimov saavutti 60 kg:n sarjassa olympiahopeaa Pekingissä 2008. Loppuottelussa hän hävisi venäläiselle Islam-bek Albijeville. Vuonna 2016 Rahimov menetti olympiamitalinsa, kun Kansainvälinen olympiakomitea tutki hänen vuoden 2008 dopingnäytteensä uudelleen ja ei läpäissyt testiä. Euroopan mestaruuden Rəhimov voitti Varnassa 2005 60-kiloisten sarjassa. Lisäksi Rəhimovilla on kaksi MM-pronssimitalia ja yksi EM-pronssimitali.
Elizabeth Peña

Elizabeth Peña vuonna 2009.
Elizabeth Maria Peña (23. syyskuuta 1959 Elizabeth, New Jersey – 14. lokakuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli tuottaja Estella Margarita Peñan (o.s. Toirac) ja näyttelijä-ohjaaja Mario Peñan tytär. Hän valmistui New Yorkin High School of Performing Artsista vuonna 1977. Elokuvaroolien lisäksi hän esiintyi lukuisissa televisiosarjoissa.
Peña oli naimisissa Hans Rollan kanssa, he avioituivat vuonna 1994. Heille syntyi kaksi lasta.[lähde? ]
Palkinnot

ALMA (1998, 1999, 2001, 2002)
Independent Spirit Award (1997)
NCLR Bravo Award NCLR Bravo Awards (1996)
Palkinnot > Ehdokkuudet

ALMA-palkinto (1998, 1999)
Blockbuster Entertainment Award (1999)
Valikoitu filmografia

La Bamba (1987) – Rosie Morales
8. kadun ihme (*batteries not included, 1987) – Marisa Esteval
Ässä hihassa (Shannon’s Deal, 1989)
Jaakobin painajainen (Jacob’s Ladder, 1990) – Jezzie
Kylmää terästä (Blue Steel, 1990)
Fugitive Among Us (1992)
Lone Star (1996) – Pilar Cruz
Contagious (1997)
Strangeland (1998)
Tappajan matkassa (The Pass, 1998)
Rakkauden sävel (Sueño, 2004)
Transamerica (2005) – Margaret
Aiheesta muualla

Elizabeth Peña Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elizabeth Peña Elonetissä.
Viktor Emil Liljeblad

Viktor Emil Liljeblad (6. elokuuta 1847 Sievi – 19. lokakuuta 1907 Orimattila) oli suomalainen senaattori, laamanni ja kihlakunnantuomari.
Liljebladin vanhemmat olivat komissiomaanmittari Anders Liljeblad (1813–1879) ja Brita Katarina Eskola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 Oulun alkeisoppilaitoksesta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1871. Liljeblad sai varatuomarin arvon 1874 ja laamannin arvon 1894. Liljeblad oli Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan vt. tuomarina 1872-1880, Vaasan läänin varalääninsihteerinä 1880-1883, valtiokonttorin sihteerinä 1883 ja johtajana 1888–1891, Oulun läänin lääninsihteerinä 1891–1901, Heinolan tuomiokunnan tuomarina 1901 sekä Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1901–1905.
Liljeblad toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1899. Liljeblad oli naimisissa vuodesta 1877 Amanda Viktoria Stillanderin kanssa.
Ernő Rubik

Ernő Rubik
Ernő Rubik (s. 13. heinäkuuta 1944 Budapest) on unkarilainen keksijä, kuvanveistäjä ja arkkitehtuurin professori. Hän on Rubikin kuution keksijä.
Rubikin isä Ernő Rubik oli lentokonesuunnittelija. Valmistuttuaan insinööriksi hän työskenteli ensin arkkitehtina ja sai sitten professuurin Iparművészeti Főiskola -oppilaitoksesta. Hän ryhtyi peleistä ja älypeleistä kertovan ...És játék -lehden toimittajaksi ja työllisti sitten itsensä perustamalla Rubik Stúdión. Nykyään hän työskentelee edelleen Rubik Stúdión johdossa.
Rubikin klassikkopelejä

Rubikin kuutio
Rubikin taikalevy (taikalevystä on monta muunnelmaa)
Rubikin kello
Rubikin käärme
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernő Rubik Wikimedia Commonsissa
Rubikin viralliset kotisivut (englanniksi)
Viktor Emil von Bonsdorff

Viktor (Victor) Emil von Bonsdorff (15. syyskuuta 1842 – 15. kesäkuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Von Bonsdorffin vanhemmat olivat Carl Gustaf von Bonsdorff ja Josepha Emerentia Sevón ja puoliso vuodesta 1868 Lovisa Adelaide (Lilly) Munck af Fulkila (k. 1927). Kontra-amiraali Hjalmar von Bonsdorff oli heidän poikansa. Von Bonsdorffin veljiä olivat juristi, valtiopäivämies Alfred Oskar von Bonsdorff ja rovasti Herman Gabriel von Bonsdorff. Viktor Emil von Bonsdorff kävi Haminan kadettikoulun ja yleni sotapalveluksessa vänrikiksi 1862, aliluutnantiksi 1864, luutnantiksi 1871 ja alikapteeniksi 1874.
Von Bonsdorff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872.
Elokuu (yhtye)

| Elokuu |
| --- | --- |
 Elokuu Bar Kinossa, Porissa 20. huhtikuuta 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  2011–2013
Tyylilaji:  rap, reggae, folk, cityhumppa
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Nopsajalka   Juno   Jonas W. Karlsson  
Levy-yhtiö:  EMI  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elokuu oli suomalainen hip hopia ja iskelmää yhdistelevä yhtye, jonka muodostavat reggaeartisti Nopsajalka, rap-artisti Juno ja tuottaja Jonas W. Karlsson. Yhtye perustettiin vuoden 2011 lopulla ja se kutsuu musiikkiaan cityhumpaksi.
Historia

Elokuu-projekti sai alkunsa, kun tuottaja Jonas W. Karlsson soitti Nopsajalalle tuottamaansa omintakeista musiikkia keväällä 2011. Kaksikko alkoi työstää musiikkia yhdessä ja sekoittivat swingiä ja jazzia suomirapiin. Myöhemmin mukaan lisättiin iskelmämusiikin vaikutteita ja Elokuu oli saanut ”cityhumppa”-tyylinsä. Nopsajalka ei aluksi ajatellut tekevänsä kappaleita omaan käyttöönsä, mutta hänen soitettuaan Elokuu-demopätkiä Junolle keikkareissujen yhteydessä innostui kumpikin asiasta yhä enemmän. Junon lähdettyä projektiin mukaan oli Elokuu lopulta syntynyt.
20. tammikuuta 2012 Elokuu julkaisi ensimmäisen singlensä ”Soutaa huopaa” digitaalisesti. Kappale nousi julkaisunsa jälkeen Suomen iTunesin ostetuimmaksi kappaleeksi, oli kolme viikkoa peräkkäin Spotifyn kuunnelluin kappale, nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja kappaleeseen kuvattu musiikkivideo oli Suomen tv-kanavien esitetyin video. ”Soutaa huopaa” oli myös parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toisella sijalla. Yhtyeen toinen single ja musiikkivideo julkaistiin kappaleesta ”Saatilla” 5. huhtikuuta 2012. Se puolestaan nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan 8. sijalle. Kolmas musiikkivideo julkaistiin 10. elokuuta 2012 kappaleesta ”Kullankaivaja”. Elokuun debyyttialbumi Hääväki saapuu julkaistiin 11. huhtikuuta 2012 EMI:n kautta. Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle julkaisuviikollaan.
Elokuun toinen albumi, Pöytä on katettu, julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Se sijoittui kahdeksannelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumin esikoissingle "Tänään lähtee" julkaistiin saman vuoden helmikuussa, ja se nousi Suomen virallisen singlelistan 12. sijalle. Toinen single "Valvoo" julkaistiin kesällä 2013. Kummastakin singlestä on julkaistu myös musiikkivideot.
Yhtye soitti viimeisimmän keikkansa joulukuussa 2013. Nopsajalka on sittemmin ilmoittanut lopettaneensa keikkailun.
Diskografia > Albumit

Hääväki saapuu (2012)
Pöytä on katettu (2013)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Radiolista | Albumilta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ”Soutaa huopaa” | 2  | 2 | 1  | Hääväki saapuu |
| 2012 | ”Saatilla” | 8  | 6 | 2  | Hääväki saapuu |
| 2012 | ”Kullankaivaja” | — | — | — | Hääväki saapuu |
| 2013 | ”Tänään lähtee” | 12  | 7 | 1  | Pöytä on katettu |
| 2013 | ”Valvoo” | — | — | 15  | Pöytä on katettu |
Diskografia > Musiikkivideot

Soutaa huopaa (2012)
Saatilla (2012)
Kullankaivaja (2012)
Tänään lähtee (2013)
Valvoo (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elokuu (yhtye) Wikimedia Commonsissa
Elokuu Facebook -sivustolla
Elokuu Ilosaarirockissa 2012.
Vanessa Williams

Vanessa Williams on seuraavien henkilöiden nimi:
Vanessa Williams, yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
Vanessa Williams, yhdysvaltalainen näyttelijä
Vanessa Williams, yhdysvaltalainen gospellaulaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vanessa Williams”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vladyslava Aleksijiva

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Maa:   Ukraina> Naisten taitouinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2020 | joukkuekilpailu |  |
Vladyslava Antonivna Aleksijiva (ukr. Владислава Антонівна Алексіїва, s. 29. toukokuuta 2001) on ukrainalainen taitouimari, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hän saavutti olympiapronssia Tokion olympialaisissa 2020 joukkuekilpailussa. Lisäksi Aleksijivalla on kolme maailmanmestaruutta ja yhteensä 11 MM-mitalia.
Emil Leino

| Emil Leino |
| --- | --- |
 Emil Leino vuonna 1926.
Kansanedustaja
 1.4.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uusimaa
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1874 Turku
Kuollut: 30. toukokuuta 1954 (79 vuotta) Helsinki
Ammatti:  muurari, pääsihteeri
Anders Emil (Eemeli) Leino (vuoteen 1892 Wideström, 4. lokakuuta 1874 Turku – 30. toukokuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja, toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922. Hän oli Turun työväenliikkeen alkuvuosien merkittävimpiä hahmoja, joka lähti mukaan jo ennen sosialidemokraattisen puolueen perustamista. Helsinkiin muutettuaan Leino työskenteli Suomen Muurarien Liiton sihteerinä 1905–1922 ja Suomen Sosialidemokraatin vastaavana toimittajana 1927–1939.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Turussa syntyneen Emil Leinon vanhemmat olivat kirvesmies Antti Wideström ja Amanda Lindqvist. Leino vietti lapsuutensa maaseudulla, jossa hän kävi ainoastaan kiertokoulua. Teini-ikäisenä hän muutti jälleen synnyinkaupunkiinsa työskennellen muun muassa savenvalajana, kaakelintekijänä ja muurarina. Leino suoritti myös kansakoulukurssin ja opiskeli teollisuuskoulussa.
Vuonna 1890 Leino liittyi Turun työväenyhdistyksen muurarien ammattiosastoon, jonka puheenjohtajana hän myöhemmin toimi. Työväenyhdistyksessä Leino osallistui porvarillisen wrightilaisen suuntauksen ja sosialismia edustaneen N. R. af Ursinin kannattajien valtakamppailuun. Hän kirjoitti Turun asioista Helsingissä ilmestyneeseen Työmieheen ja oli 1899 perustamassa kaupungin omaa työväenlehteä Länsisuomen Työmiestä. Samana keväänä Leino tuomittiin sakkoihin hänen levitettyään Taavi Tainion pamflettia ilman viranomaisten lupaa. Leino istui sakkonsa vankilassa ja päätyi suosittuun kuplettiin, jossa laulettiin ”Eemeli Leino on linnassa maannut, mutta ei ole kirjoja myymästä laannut.”