stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Invincible (R05)
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
M. H. Livesay 1979-1982
J. J. Black 1982-1983
N. J. Hill-Norton 1983-1984
C. H. Layman 1984-1986
M. P. Gretton 1988-1990
J. G. Tolhurst 1990-1991
F. M. Malbon 1991-1993
R. G. Hastilow 1993-1995
I. A. Forbes 1995-1996
R. A. G. Clare 1996-1997
J. M. Burnell-Nugent 1997-1999
R. A. I. McLean 1999-2001
T. A. Soar 2002-2004
N. Morisetti 2004-
Tšiž & Co

Tšiž & Co esiintymässä Pietarissa vuonna 2006
Tšiž & Co (ven. Чиж и Ко) on venäläinen rockyhtye. Se perustettiin vuonna 1993. Rock-Fuzz -lehti valitsi sen vuonna 1997 "vuoden rockyhtyeeksi". Yhtye on julkaissut tähän mennessä kolmetoista albumia. Lähes kaikki kappaleet kirjoittaa Sergei Tšigrakov. Eräs yhteen tunnetuimmista kappaleista on Na dvoih eli kahdelle. Venäläisen juorulehden mukaan
Tšiž & Co ei sittemmin enää tehnyt kappaleitaan vuoden 2010 jälkeen.
Tškalovskajan metroasema

Tškalovskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Tškalovskajan metroasema (Moskovan metro), Ljublinsko-Dmitrovskaja-linjan asema (Moskova).
Tškalovskajan metroasema (Pietarin metro)‎, Frunzen–Primorjen-linjan asema (Pietari).
Tškalovskajan metroasema (Nižni Novgorodin metro), Avtozavodskaja-linjan asema (Nižni Novgorod).
Tškalovskajan metroasema (Jekaterinburgin metro), 1-linjan asema (Jekaterinburg).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tškalovskajan metroasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
USS John C. Stennis (CVN-74)

| USS John C>  Stennis |
| --- | --- |
 USS John C. Stennis

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Northrop Grumman Shipbuilding
Kölinlasku:  13. maaliskuuta 1991
Laskettu vesille:  11. marraskuuta 1993
Palveluskäyttöön:  9. joulukuuta 1995
Tekniset tiedot
Uppouma:  94 000 t
Pituus:  332,85 m (kokonaispituus)
Leveys:  40,84 m (runko) 76,8 m (lentokansi)
Syväys:  11,3 m
Koneteho:  2 x Westinghouse A4W -ydinreaktoria 260 000 shp (194 MW)
Nopeus:  30+ solmua (56 km/h)
Miehistöä:  5 500
Aseistus
Aseistus:  2 x RIM-7 Sea Sparrow 2 x RIM-116 Rolling Airframe Missile 2 x 20 mm Phalanx CIWS 90 lentokonetta ja helikopetria
USS John C. Stennis (runkonumero CVN-74) on Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan lentotukialus, joka on nimetty 41 vuotta Mississipin osavaltion senaattorina olleen John C. Stenniksen mukaan.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1991. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1993 kumminaan John C. Stennisin tytär Margaret Stennis-Womble ja tilaisuuden pääpuhujana varapresidentti Albert Gore. Alus otettiin palvelukseen 9. joulukuuta 1995 ensimmäisenä päällikönään Robert C. Klosterman.
Palvelus

Alus vastaanotti ensimmäisen lentokoneen F-14B:n laskuun 18. tammikuuta 1996. Aluksella tehtiin laivaston historian ensimmäinen F/A-18E/F -koneen laskeutuminen lentotukialukselle 18. tammikuuta 1997. Sillä palveli koeajojen aikana tukialuslennosto 8 ja kesäkuusta 1996 alkaen tukialuslennosto 20 (reservi), joka poistui lyhyen aikaa aluksella koulutusta saatuaan. Aluksen vakinaiseksi lennostoksi oli suunniteltu tukialuslennosto 7.
Norfolkista alus lähti 26. helmikuuta 1998 ensimmäiselle partiomatkalleen ja samalla sen kotisatamaksi määrättiin San Diego. Alus läpäisi Gibraltarinsalmen 3. maaliskuuta ja se saapui Punaisellemerelle 7. maaliskuuta kuljettuaan Suezinkanavan läpi. Se saapui 11. maaliskuuta Arabianlahdelle liittyen operaatio Southern Watchiin koottuun laivasto-osastoon.
John C. Stennis on Tukialustaisteluosasto 3:n johtoalus. Taisteluosaston muita aluksia ovat:
USS Halsey (DDG-97)
USS Howard (DDG-83)
USS Jarrett (FFG-33)
USS Preble (DDG-88)
USS Rentz (FFG-46)
USS Antietam (CG-54)
USS O'Kane (DDG-77)
USNS Bridge (T-AOE-10)
Alus palasi 3. toukokuuta 2013 Bremertoniin oltuaan merellä kahdeksan kuukautta. Alus siirrettiin 27. kesäkuuta Puget Soundin laivastontelakan kuivatelakalle numero 6 neljäksitoista kuukaudeksi huoltoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
USS John C. Stennis (Arkistoitu – Internet Archive)
John C. Stennis Strike Group
Nimitz-luokan lentotukialukset
USS John C. Stennis
USS John S. McCain (DDG-56)

| USS John S>  McCain |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bath Iron Works, Bath, Maine
Kölinlasku:  3. syyskuuta 1991
Laskettu vesille:  26. syyskuuta 1992
Palveluskäyttöön:  2. heinäkuuta 1994
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 900 t (standardi) 9 000 t
Pituus:  154 m
Leveys:  20 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  100 000 hv (75 MW)
Nopeus:  30+ solmua
Miehistöä:  33 upseeria ja 38 aliupseeria ja 210 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 × Mk 41 VLS -ohjusjärjestelmää, joihin 90 RIM-156 SM2-, BGM-109 Tomahawk- tai RUM-139 VL-Asroc -ohjusta 1 × Mk 45 5"/54 -tykki 2 × 25 mm Mk 38 Mod 2 -pikatykkiä 4 × .50" konekivääriä 2 × 20 mm Mk 15 Phalanx CIWS -järjestelmää 2 × Mk 32 SVTT -torpedoputkea 1 × Sikorsky SH-60 Seahawk -helikopteri
USS John S. McCain (runkonumero DDG-56) on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1991. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 2. heinäkuuta 1994.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS John S. McCain (DDG-56) Wikimedia Commonsissa
Vaippaeläimet

| Vaippaeläimet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Vaippaeläimet Tunicata  Lamarck, 1816
Synonyymit
 Urocohordata Haeckel, 1874 
Luokat
 Pyrstökkäät Appendicularia  Meritupet Ascidiacea  Salpat Thaliacea 
Katso myös
   Vaippaeläimet Wikispeciesissä   Vaippaeläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaippaeläimet (Tunicata tai Urochordata) on alkeellisten selkäjänteisten eläinten alajakso. Vaippaeläimet jaetaan kolmeen luokkaan ja seitsemään lahkoon, joista tunnetaan noin 3 000 lajia.
Noin 90 % vaippaeläinlajeista kuuluu merituppien luokkaan. Merituppia elää kaikissa maailman merissä aina rantavesistä suuriin syvyyksiin. Suuri osa elää yksittäin, mutta jotkut muodostavat runkokuntia, joissa yksilöillä on yhteinen veden sisäänottoaukko. Runkokuntaan kuuluvat meritupet lisääntyvät suvuttomasti silmikoimalla, jolloin uudet yksilöt eivät irtoa emostaan.
Monet vaippaeläimet ovat läpikuultavia, mutta lämpimissä merissä tavataan myös hyvinkin värikkäitä lajeja. Vaippaeläimen suojavaippa on nahkamainen ja siinä voi olla kalkkipiikkejä, nystyjä ja verisuonia. Aikuinen vaippaeläin koostuu kahdesta sisäkkäisestä säkistä tai pussista, jotka ovat suuaukoistaan kiinni toisissaan.
Säkeistä sisempään johtavan kidussuolen värekarvat saavat veden virtaamaan sisempään säkkiin, josta se rakojen läpi virtaa säkkien väliseen onteloon. Kun vesi virtaa suolessa, veden sisältämää ravintoa tarttuu jodipitoiseen limaan, josta se sitten kulkeutuu suolistoon. Vesi poistuu ulomman säkin sivussa olevasta aukosta.
Vaippaeläimen alaosassa sijaitsevat suolisto, sukurauhaset ja muut sisäelimet. Siellä on myös verisuonisto ja putkimainen sydän, joka välillä saattaa muuttaa veren virtaamissuuntaa.
Vaippaeläimet on luokiteltu selkäjänteisiksi, koska niillä toukkavaiheessa on eräänlainen selkäjänne ja ehkä myös pyrstö. Nämä kuitenkin surkastuvat pois vaippaeläimen aikuistuessa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vaippaeläimet (Tunicata)
ITIS: Urochordata (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Urochordata, sea squirts (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Tunicata, taxonomy (englanniksi)
UEFA Pro Licence

UEFA Pro Licence on Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n valmentajalisenssi. Lisenssin suorittaminen vaaditaan pääsarjatason valmentajilta mikäli nämä valmentavat joukkuetta yli 12 viikon ajan. Lisenssin suorittaminen kestää vuoden ajan ja koostuu 240 tunnin opiskelusta, joista 90 käytännön opiskelua. Lisenssiin sisältyy varsinaisen jalkapallovalmentamisen lisäksi myös muita aiheita mm. liittyen seuran hallintoon ja talouteen, urheilulääketieteeseen sekä tiedotusvälineisiin.
Pro Licensen alapuolella ovat A- ja B-lisenssit, joissa painopiste on enemmän varsinaisessa jalkapallovalmennuksessa.
Aiheesta muualla

Suomen Palloliitto Valmentajalisenssit (Arkistoitu – Internet Archive)
Tškalovski

| Tškalovski Чка́ловский |
| --- | --- |
 Tškalovski
 Koordinaatit: 66°17′50″N, 33°23′45″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Louhen piiri
Kunta:  Plotina
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Väkiluku (2012):  95
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tškalovski (ven. Чка́ловский) on taajama Karjalan tasavallan Louhen piirin Plotinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Tšuupanlahden rannalla 13 kilometriä Plotinan taajamasta pohjoiseen. Taajamassa on 95 asukasta (vuonna 2012).
Paikkakunta on perustettu vuonna 1929 pegmatiitti-, kiille- ja rakennuskivikaivosten asutukseksi. Aluksi sen nimenä oli Samoilovitši. Vuonna 1939 taajama nimettiin lentäjäsankari Valeri Tškalovin mukaan. Vuosina 1969–1991 Tškalovskilla oli kaupunkimaisen taajaman status. Vuonna 1970 siellä oli 485, vuonna 1979 397 ja vuonna 1989 301 asukasta.
Tškalovskin kautta kulkee Tšuupan ja Plotinan välinen maantie. Sieltä on linja-autoyhteys molempiin taajamiin. Tšuupanlahden rannalla on laivalaituri.
Seudun kaivostoiminta on lakannut lähes kokonaan. Tškalovskin lähistöllä louhitaan rakennuskiveä. Palveluihin kuuluu lääkintäasema, kulttuuritalo ja kauppa. Taajamassa toimii sukelluskeskus Nereis hotelleineen.
Germaine Greer

| Germaine Greer |
| --- | --- |
 Germaine Greer vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1939 (ikä 85) Melbourne, Australia
Kansalaisuus:  Australia
Ammatti:  radiotoimittaja, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  tietokirjallisuus, aatteellinen kirjallisuus
Aiheet:  feminismi
Esikoisteos:  The female eunuch, 1970 (suom. Haluan olla nainen, 1972)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Germaine Greer (s. 29. tammikuuta 1939 Melbourne, Australia) on australialainen kirjoittaja ja radiotoimittaja, jota monet pitävät yhtenä 1900-luvun näkyvimmistä feministeistä. Hän nousi maailmanmaineeseen 1970-luvulla teoksellaan Haluan olla nainen.
Elämä > Nuoruus ja opiskelu

Greer syntyi ja kasvoi Melbournessa. Hänen äitinsä Margaret Lafrank oli ollut modistiharjoittelija mutta jäänyt kotiäidiksi. Hänen isänsä puolestaan oli mainosmyyjä Reg Greer. Germaine Greer oli lahjakas opiskelija, ja hän sai Kansainyhteisön stipendin Melbournen yliopistoon, missä hän opiskeli englantia ja ranskaa. Melbournesta hän jatkoi Sydneyn yliopistoon.
Sydneyssä Greer koki itsensä kotoisaksi Sydney Push -nimellä pääosin vasemmistolaisessa alakulttuurissa. Hän opetti yliopistossa englantia ja viimeisteli samaan aikaan pro graduansa lordi Byronista. Sen ansiosta hän sai stipendin Cambridgen yliopistoon, missä hän opiskeli Newnham Collegessa. Greer liittyi Cambridgessa Footlights-teatteriseurueeseen. Hän myös kirjoitti satiiriseen ja järjestelmänvastaiseen Oz-lehteen.
Elämä > Ura

Greer väitteli Shakespearesta vuonna 1967 ja aloitti opettamisen Warwickin yliopistossa. Siellä hän kirjoitti toisen aallon feminismin keskeisimpiin kuuluvan teoksen Haluan olla nainen. Kirja julkaistiin vuonna 1970. Sen ydinsanoma oli se, että naisten vapautuminen riippui seksuaalisesta vapaudesta. Greerin mukaan perinteinen länsimainen perhe alisti naista yhteiskunnallisesti, taloudellisesti ja seksuaalisesti.
Greer erosi Warwickistä vuonna 1972 ja työskenteli sen jälkeen toimittajana, kolumnistina ja kriitikkona. Hän muun muassa juonsi televisio-ohjelmaa ja kirjoitti säännöllistä kolumnia The Sunday Timesiin. Greer palasi vuonna 1979 akateemiselle uralle, kun hän aloitti Tulsan yliopiston naisten kirjallisuuden keskuksen johtajana. Siellä hän perusti Tulsa Studies in Women’s Literature -lehden. Tulsan Greer jätti vuonna 1982. Sen jälkeen Greer toimi vuosina 1989–1998 Newnham Collegen erityisluennoitsijana ja tutkijana ja vuosina 1998–2003 Warwickin yliopiston kirjallisuuden emeritusprofessorina. Newnhamiin hän palasi vuonna 2008.
Greer on jatkanut opetustehtäviensä ohella myös kirjallista uraansa. Vuonna 1999 hän julkaisi esimerkiksi teoksen The Whole Woman, missä hän kritisoi feministisen liikkeen niin sanottuja saavutuksia, jotka on todellisuudessa luovutettu miehisille auktoriteeteille. Shakespeare’s Wife (2007) oli Greerin revisionistinen teos, missä hän osoittaa epäilyksensä Shakespearen vaimon Anne Hathawayn aiemmista elämäkerrallisista kuvauksista, joissa tämä on esitetty lukutaidottamana viettelijänä. Kirja otettiin hyvin vastaan.
Näkemykset, tunnustukset ja kritiikki

Greer on tuonut teoksissaan esille väitettä, että avioliitto orjuuttaa naisen. Hän on myös kartoittanut yhteiskunnassa esiintyvää naisvihaa. Yleisistä feministien näkemyksistä Greer poikkeaa siinä, että hän näkee paluun suurperheisiin olevan ratkaisu naisten asemaan. Haluan olla nainen on Greerin tunnetuin teos, ja sen alkuperäisnimi The Female Eunuch kuvaa Greerin näkemystä siitä, kuinka passiivisuus naisen seksuaalisuuteen vastaa kastraatteja.
Greer oli 1900-luvun toisen puoliskon johtavia feministisiä ajattelijoita, jonka ärhäkkä tyyli uhmasi 1960- ja 1970-lukujen konservatiivista ja partriarkaalista Australiaa. Hän on sittemmin saanut useita tunnustuksia myös Australiasta, ja hänet valittiin vuonna 2003 eläväksi kansallisaarteeksi ja vuonna 2011 hän oli Australia Postin postimerkissä. Greer on saanut urallaan myös useampia kunniatohtoriuksia ympäri maailmaa.
2000-luvun feministit ovat myös kuitenkin kritisoineet Greerin näkemyksiä. Lisäksi häntä on syytetty transfobiasta, kun hän kertoi, ettei pidä transnaisia todellisina naisina. Vuonna 2018 julkaistu On Rape puolestaan herätti kohua jo ennen julkaisua, sillä Greer kommentoi kirjamessuilla, että raiskaus ei ole usein erityisen väkivaltainen rikos. Greer erotti kommentissaan väkivaltaiset raiskaukset ja ”banaalit” raiskaukset.
Suomennettuja teoksia

Haluan olla nainen.  (The female eunuch, 1970.)  Suomentanut Paljakka, Anna. Jyväskylä:  Gummerus, 1972.  ISBN 951-20-0072-5.
Muutos – nainen, vaihdevuodet ja vanheneminen.  (The Change: Women, Ageing, and the Menopause)  Suomentanut Rutanen, Mirja & Haapio, Marja. Helsinki:  Otava, 1993.  ISBN 9511120085.
Suomentamattomia teoksia

The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work, 1973
Sex and Destiny: The Politics of Human Fertility, 1984
Shakespeare, 1986
The Madwoman's Underclothes: Essays and Occasional Writings, 1986
Daddy, We Hardly Knew You, 1989
Slip-Shod Sibyls: Recognition, Rejection and the Woman Poet, 1996
The Whole Woman, 1999
The Beautiful Boy, 2003
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Germaine Greer (1939– ), feminist, anarchist Radical Tradition.  9.9.2003. Viitattu 4.9.2020. (englanniksi)
Valittu kansa (kappale)

| ”Valittu kansa” Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Valittu kansa
 Julkaistu: 5. helmikuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t): Saara Törmä, Jurek, Antti Tuisku ja Aku Rannila
 Tuottaja(t): Jurek
 Kesto: 03.58
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Singlelista: 1.   Radiolista: 58.
Antti Tuiskun muut singlet
| ”Palaan kotiin (Tulkoon jo joulu)” 2019 | ”Valittu kansa” 2020 | ”Häitä ja hautajaisii” 2020 |
Valittu kansa on Antti Tuiskun kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä Tuiskun samannimiseltä albumilta 5. helmikuuta 2020. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tuiskun itsensä lisäksi Jurek, Aku Rannila ja Saara Törmä. Kappale nousi listaykköseksi Suomen virallisella singlelistalla.
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Toni Karén ja tuotti Elias Koskimies. Videolla Tuisku nähdään hengellisenä johtajana, ratsastamassa härällä hämmentyneen Jeesuksen kanssa ja makaamassa alasti seuraajiensa öljyttävänä. Vaikka kappaleesta on tunnistettavissa hengellistä tunnusmerkistöä, Tuisku itse on kertonut kappaleen ja videon olevan ennemmin parodia hänestä itsestään sekä tähtikultista yleensä.
Aiheesta muualla

Musiikkivideo YouTubessa
Tšukotkan lippu

Tšukotkan lippu
Tšukotkan lippu on Venäjälle kuuluvan Tšukotkan autonomisen piirikunnan tunnus. Se hyväksyttiin 28. joulukuuta 1994.
Lipun valkoinen kolmio vasemmassa reunassa symboloi Tšuktšien niemimaata, jolla Tšukotka sijaitsee. Valkoinen väri symboloi Arktista ja lunta. Sininen symboloi Pohjoista jäämerta ja Tyyntämerta, joiden kanssa Tšukotkalla on rantaviivaa. Rengas, jonka keskellä on Venäjän lippu symboloi, että tällä alueella aurinko nousee ensimmäisenä Venäjällä, kuten myös alueen asukkaiden jarar-soitinta. Renkaan keltainen väri symboloi alueen tärkeää teollisuuden haaraa, kullan tuotantoa.
Turkinajokoira

| Turkinajokoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Turkki
Rodun syntyaika:  vanha
Alkuperäinen käyttö:  kaniinin ja villisian metsästys
Nykyinen käyttö:  kaniinin ja villisian metsästys
Muita nimityksiä:  Türk Kopoyları, Türk Izci Kopegi Zağar, Zağar, Kopoy
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  uros 19,5 kg narttu 17,6 kg
Säkäkorkeus:  uros 52,2 cm narttu 48,8 cm
Väritys:  ruskea, musta tai black & tan
Turkinajokoira (Türk Kopoyları, Zağar) on turkkilainen koirarotu, joka on nykyisin vaarassa kuolla sukupuuttoon muihin rotuihin risteyttämisen takia.
Ulkonäkö

Turkinajokoira on keskikokoinen ja sillä on lyhyt ja sileä karvapeite. Väritys voi olla ruskea (tan), musta tai musta-ruskea (black&tan). Säkäkorkeus on uroksilla noin 52,2 cm ja paino 19,5 kg; nartuilla vastaavat mitat ovat 48,8 cm ja 17,6 kg. Rodusta on olemassa kaksi eri muunnosta, sileä- ja karkeakarvainen. Jälkimmäinen kuuluu ajokoirien ns. barak-tyyppiin, joista eräs toinen samantyyppinen rotu on esimerkiksi bosnianajokoira.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on uskollinen, älykäs ja energinen.
Alkuperä

Turkinajokoiran alkuperä on Keski-Aasian Horasanissa, Afganistanissa ja Iranissa, joiden alueille sitä kasvatti alun perin ajo- ja jäljestyskoiraksi turkkilainen oghuz-kansa. He toivat sen myöhemmin Anatoliaan, ja sen nykyinen kotialue on pääasiassa Manisassa ja läntisiin Taurusvuoriin kuuluvalla Bozdağ-vuorella. Turkkilaisten tutkijoiden mukaan sitä tavataan kuitenkin runsaasti myös Itä-Traakiassa, Afyonissa, Aydinissa, Bursassa, Denizlissa, Izmirissä ja Muglassa. Keski-Anatolian, Egean ja Itä-Traakian alueilla on kullakin omat paikallismuunnoksensa. Zağar tarkoittaa turkin kielellä ajokoiraa tai pointteria, ja rodun tehtävänä on kaniinin ja villisian metsästys.
Alkuperä > Etymologia

Muita nimityksiä ovat cakir, izsüren ("jahtaaja"), kopay, kopoy ja tavsanci ("jäniksenmetsästäjä").
Käännös suomeksi
USS Jallao (SS-368)

| USS Jallao |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Manitowoc Shipbuilding Company, Manitowoc, Wisconsin
Kölinlasku:  29. syyskuuta 1943
Laskettu vesille:  12. maaliskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  8. heinäkuuta 1944 4. joulukuuta 1953
Poistui palveluskäytöstä:  30. syyskuuta 1946 26. kesäkuuta 1974
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 550 t (pinnalla) 2 463 t (sukellus)
Pituus:  95,02 m
Leveys:  8,31 m
Syväys:  5,13 m
Koneteho:  5 400 shp (pinnalla) 2 740 shp (sukellus)
Nopeus:  20,25 solmua (pinnalla) 8,75 solmua (sukellus)
Miehistöä:  80-81
Aseistus
Aseistus:  1 × 5"/25 tykki 1 × Bofors 40 mm 1 × Oerlikon 20 mm 10 × 21" torpedoputkea
USS Jallao (runkonumero SS-368) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1944 vesillelaskettu Balao-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Manitowoc Shipbuilding Companyltä Manitowocista Wisconsinista, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1944 kumminaan Oliver G. Kirkin puoliso ja otettiin palvelukseen 8. heinäkuuta ensimmäisenä päällikkönään Joseph B. Icenhower.
Espanjan laivasto

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen vastaanotto päivänä nimellä Narcíso Monturiol (S35). Alus poistettiin palveluksesta 12. joulukuuta 1984 ja upotettiin Cartagenan edustalle seuraavana vuonna.
Ulottuvuus

Kaksiulotteiset selvennykset nollaulotteisesta pisteestä, yksiulotteisesta janasta, kaksiulotteisesta neliöstä, kolmiulotteisesta kuutiosta ja neliulotteisesta tesseraktista.
Ulottuvuus eli dimensio on topologista avaruutta kuvaava matemaattinen käsite, joka voidaan määritellä usealla eri tavalla.
Algebrallinen dimensio kertoo vektoriavaruuden kannan mahtavuuden.
Metrinen dimensio perustuu toisistaan yhtä kaukana sijaitsevien pisteiden lukumäärään. Yhdessä ulottuvuudessa näitä on kaksi, kahdessa kolme ja  n:ssä  n+1 kpl. Määritelmä toimii vain metrisessä avaruudessa.
Lebesguen dimensiota (kulkee myös nimellä topologinen dimensio) sovelletaan avoimessa ympäristössä, jonka alipeitteeseen valitaan avoimia joukkoja s.e. mikään piste ei kuulu useampaan joukkoon kuin on välttämätöntä ympäristön peittämiseksi. Niiden joukkojen, johon tuo piste kuuluu, lukumäärä on ympäristön dimensio + 1. Lebesguen dimensio on aina kokonaisluku.
Hyvin epäsäännöllisillekin metrisille avaruuksille voidaan määrittää Hausdorffin dimensio, joka ei välttämättä ole kokonaisluku (lähes kaikki fraktaalit ovat juuri niitä avaruuksia, joiden Hausdorffin dimensio on suurempi kuin niiden topologinen dimensio). Avaruus peitetään avoimilla palloilla ja tarkastellaan, kuinka nopeasti pallojen määrää on kasvatettava, jotta niiden säteen puolittuessa ne edelleen peittävät tutkittavan avaruuden (helpohko esimerkki on Kochin käyrä).
Kirjallisuutta

Michio Kaku: Hyperavaruus.  ((Alkuteos: Hyperspace: A scientific odyssey through parallel universes, time warps, and the tenth dimension, 1995.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki: Art House, 1996.  ISBN 951-884-192-6.
Vertigo

Vertigo voi tarkoittaa seuraavia:
Siemenkotilot (Vertigo), kotilosuku
Vertigo – punainen kyynel, Alfred Hitchcockin elokuva
Vertigo Records, Philipsin levymerkki
Vertigo Production, suomalainen tuotantoyhtiö
"Vertigo", Maltan vuoden 2007 Euroviisu-kappale
Gillet Vertigo, belgialaisen autonvalmistajan Gilletin auto
"Vertigo", U2-yhtyeen kappale
huimaus
Vertigo, DC Comicsin sarjakuvajulkaisu
Kreivi Vertigo, superroisto DC Comicsin sarjakuvissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vertigo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tšebyšovin epäyhtälö

Todennäköisyyslaskennassa Tšebyšovin epäyhtälön mukaan todennäköisyysavaruudessa lähes kaikki todennäköisyysjakauma jakautuu keskiarvon lähelle. Epäyhtälö on nimetty Pafnuti Tšebyšovin mukaan
Yleinen väittämä

Epäyhtälö esitetään usein mittateorian avulla. Tällöin todennäköisyysteoreettinen väittämä on mittateoreettisen väittämän erikoistapaus.
Yleinen väittämä > Mittateoreettinen muotoilu

Olkoon (X,Σ,μ) mitta-avaruus ja f laajennettu reaaliarvoinen mitallinen funktio X:ssä. Tällöin kaikilla reaaliluvuilla t > 0,
Yleisemmin, jos g on epänegatiivinen reaaliarvoinen mitallinen funktio, joka ei ole vähenevä f:n määrittelyjoukossa, on
Edellinen väitös seuraa asettamalla
ja valitsemalla f:n asemesta |f|.
Yleinen väittämä > Todennäköisyysteoreettinen muotoilu

Olkoon X satunnaismuuttuja odotusarvonaan μ ja äärellisenä varianssinaan σ2. Tällöin kaikilla reaaliluvuilla  k > 0,
Ainoastaan tapaukset k > 1 tarjoavat hyödyllistä tietoa.
Esimerkiksi valitsemalla k=√2 huomataan, että vähintään puolet annetun jakauman arvoista sijaitsevat välillä (μ − √2 σ, μ + √2 σ).
Tšebyševin epäyhtälöä käytetään todistamaan heikko suurten lukujen laki.