Kykladinen kulttuuri
Historia > Kykladisen kulttuurin kehitys

Pronssikauden katsotaan alkaneen alueella noin 3200 eaa., mihin sijoitetaan myös kykladisen kulttuurin varhaisimman vaiheen eli varhaiskykladisen kauden alku. Kulttuuri säilyi kuitenkin käytännössä pitkään edelleen kuparikautisena, ja varsinaisen pronssin käyttö alkoi vasta noin 2300 eaa. Kykladinen kulttuuri oli Egeanmeren pronssikautisista kulttuureista varhaisin. Kulttuuri jaetaan kolmeen kauteen muiden Egeanmeren kulttuurien tavoin. Varhaiskykladinen kausi käsittää noin vuodet 3200–2100 eaa., keskikykladinen kausi noin vuodet 2100–1700 eaa. ja myöhäiskykladinen kausi noin vuodet 1700–1050 eaa.
Kykladisen kulttuurin huippukautta oli varhaiskykladinen aika sekä keskikykladisen kauden alku. Varhaiskykladisen kauden alkuvaiheen merkittävimmät paikalliskulttuurit tunnetaan nimillä Grótta-Pilós-kulttuuri ja Kéros-Sýros-kulttuuri. Niiden merkittävimpiä löytöpaikkoja ovat muun muassa Mílos, Náxos, Páros, Kéros, Sýros ja Amorgós. Varhaiskykladisella kaudella I noin 3200–2800 eaa. Kykladit alkoivat tuottaa kivestä tehtyjä tyyliteltyjä veistoksia, niin kutsuttuja kykladisia idoleita, jotka esittivät usein naishahmoja. Eräät idolit olivat viulun muotoisia.
Kámpoksen kulttuurina tunnettu paikalliskulttuuri muodosti siirtymävaiheen varhaiskykladiselta kaudelta I varhaiskykladiselle kaudelle II. Se vaikutti noin 3000–2800 eaa., ja on saanut nimensä Pároksella sijaitsevan löytöpaikkansa mukaan. Kykladisiksi ”paistinpannuiksi” kutsutut esineet ilmestyivät tämän kulttuurin aikana noin vuoteen 2800 eaa. mennessä.
Varhaiskykladisen kauden lopulla noin 2500–2200 eaa. vaikutti Kastrín kulttuurina tunnettu paikalliskulttuuri, joka on saanut nimensä samannimisestä löytöpaikasta Sýroksella. Kulttuurin löytöpaikkoihin kuuluvat myös muun muassa Markianí Amorgóksella ja Agía Eiríni Kéalla sekä Lefkantí ja Mánika Euboialla saakka. Samalla kaudella noin 2300 eaa. Mílokselle syntyi Fylakopín asutus, joka oli varhainen suurikokoinen ja kaupunkimainen keskus. Fylakopí kukoisti edelleen keskikykladisella kaudella ja säilyi asuttuna kykladisen kulttuurin lopulle saakka. Sen mukaan on nimetty Fylakopín paikalliskulttuurit (I ja II), joiden löytöpaikkoihin kuuluu myös muun muassa Páros. Purjealusten käyttö alkoi noin 2300 eaa., mikä helpotti merenkulkua ja kaupankäyntiä. Noin ajalla 2200–1700 eaa. jo mainittujen saarten lisäksi muun muassa Thíra, Tínos, Despotikó, Sífnos, Kýthnos ja Kéa olivat kukoistavan saaristokulttuurin asuinpaikkoja. Kykladisen kulttuurin siirtokunnat levisivät koko itäiselle välimerelle.
Kykladinen kulttuuri toimi monin tavoin välittäjänä Anatolian, Kreetan ja Manner-Kreikan alueiden välillä. Kulttuuri vaikutti minolaiseen kulttuuriin, joka alkoi kehittyi huippuunsa kykladista kulttuuria myöhemmin noin 2500–2000 eaa. Keskikykladisella kaudella noin 2000 eaa. alkaen minolaisen kulttuurin vaikutus oli Kykladeilla vahvempi, ja minolainen ja kykladinen kulttuuri sulautuivat saaristossa käytännössä yhteen. Vuoden 2000 eaa. paikkeilla Mílokselta vietiin edelleen obsidiaania; Párokselta, Náxokselta, Tínokselta ja Sýrokselta marmoria; ja Sífnokselta kuparia Egyptiin ja Lähi-itään. Myöhäiskykladisella kaudella kykladinen kulttuuri sulautui osaksi mykeneläistä kulttuuria.