stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matt Hendricks

| Matt Hendricks |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1981 (ikä 43) Blaine, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2019
Seurat:  Colorado Avalanche   Washington Capitals   Nashville Predators   Edmonton Oilers   Winnipeg Jets   Minnesota Wild
NHL-varaus:  131. varaus, 2000 Nashville Predators
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
Matt Hendricks (s. 17. kesäkuuta 1981 Blaine, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä.
Pelaajaura

Hendricksin varasi NHL:ään yliopistosta neljännellä kierroksella vuoden 2000 varaustilaisuudessa Nashville Predators. Hän pelasi ennen sitä kotikaupunkinsa Blainen yliopistossa. Hän teki yhteensä 110 pistettä 43 ottelussa.
Hendricks ehti pelata useassa eri AHL-joukkueessa ennen kuin teki NHL-debyyttinsä Colorado Avalanchessa kaudella 2008–2009. Hänet kaupattiin Coloradoon Boston Bruinsista vaihdossa Johnny Boychukiin.
Kaudella 2009–2010 Hendricks vakiinnutti paikkansa Avalanchen kokoonpanossa. 10. lokakuuta 2009 hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 4–3 -tappiossa Chicago Blackhawksia vastaan. Hän teki ensimmäisellä kokonaisella kaudella yhdeksän maalia ja yhteensä 16 pistettä sekä oli ehdolla Bill Masterton Trophyn saajaksi.
27. syyskuuta 2010 Hendricks allekirjoitti Washington Capitalsin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen pelattuaan ennen sitä joukkueen harjoitusleirillä try out -sopimuksella. Hendricks siirtyi Capitalsiin halutessaan pelata päävalmentaja Bruce Bourdeaun alaisena. Hän oli ollut Bourdeaun valmennettava kaudella 2006–2007 Hershey Bearsissa.
Capitalsissa Hendricks pelasi ensimmäisen kerran 8. lokakuuta 2010 Atlanta Thrashersia vastaan. Ensimmäisen pisteensä hän teki kolmannessa pelissä Ottawa Senatorsia vastaan. Ensimmäinen maali puolestaan syntyi 27. lokakuuta 2010 Carolina Hurricanesia vastaan.
23. helmikuuta 2011 Hendricks teki Capitalsin kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen, josta sai 1,65 miljoonaa dollaria per kausi. Hendricks oli toisena vuotena peräkkäin ehdolla Bill Masterton Trophyn voittajaksi. Häntä ei kuitenkaan valittu kolmen finalistin joukkoon.
Hendricks ei saanut tehtyä uutta sopimusta Capitalsin kanssa, vaan allekirjoitti 5. heinäkuuta 2013 vapaana agenttina nelivuotisen sopimuksen hänet varanneen Nashville Predatorsin kanssa. Kaudella 2013–2014 Predators teki kauden alussa vain neljä pistettä 44 ottelussa, joten hänet kaupattiin 15. tammikuuta 2014 Edmonton Oilersiin, joka antoi vaihdossa tilalle Devan Dubnykin. Hendricks pelasi Winnipegissä neljä kautta. Kaudeksi 2017–2018 hän teki sopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa.
Seuraavaksi kaudeksi Hendricks siirtyi Minnesota Wildiin. Minnesota kauppasi hänet takaisin Winnipegiin pelaajakauppojen takarajalla vaihdossa seitsemänne kierroksen varausvuoroon. Hän pelasi neljä ottelua Winnipegissä. Kausi jäi hänen viimeiseksi, sillä kesällä hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Hendricks kuului pronssia saaneeseen Yhdysvaltojen joukkueeseen Tšekin MM-kilpailuissa 2015.
Yksityiselämä

Hendricks kasvoi Blainessa, Minnesotassa. Hänen isänsä on yhdysvaltalainen ja äiti ruotsalainen. Hän viettää vapaa-aikaansa pelaten golfia. Hendricks on naimisissa Kimberlyn (Kim) kanssa. Heillä on kaksoset, poika ja tyttö, Gunnar ja Lennon, jotka syntyivät 10. marraskuuta 2011.
Tilastot

Käännös suomeksi
Megálo Seïtáni

Megálo Seïtánin rantaa.
Megálo Seïtánin rantaa.
Megálo Seïtáni (kreik. Μεγάλο Σεϊτάνι) on ranta Sámoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren luoteisrannikolla Karlóvasin kaupungin ja Drakaíoin kylän välillä. Rannalle ei kulje autotietä eikä siellä ole turistipalveluita. Sinne pääsee vaellusreittiä pitkin Drakaíoista ja Potámista tai vesiteitse. Matkaa Karlóvasiin on noin kuusi kilometriä. Rannan pituus on noin 450 metriä.
Noin 1,5 kilometriä rannasta koilliseen sijaitsee pienempi Mikró Seïtánin ranta. Rantojen ympäristö, Seïtánia (Σεϊτάνια) muodostaa suojellun luontoalueen. Alueen nimi oli alun perin Saïtanía. Se tulee turkin sanasta saitan, 'Saatana', mikä vuoksi kreikkalaiset ovat muuttaneet sen Seïtániaksi.
Luettelo Osuuspankeista

Tämä luettelo kattaa osuuspankit alkaen 1.7.1997, jolloin Osuuspankkiryhmä (nyk. OP-ryhmä) perustettiin.
Aiemmin yhtenä pankkiryhmänä toimineet Osuuspankit jakautuivat vuonna 1997 kahteen leiriin. Valtaosa pankeista, 252 osuuspankkia, Okopankki ja ryhmän keskuspankki OKO, liittyi 1.7.1997 perustettuun Osuuspankkiryhmään. Vähemmistöön jääneet 44 ”kapinapankkia” jättäytyivät ryhmän ulkopuolelle ja perustivat Paikallisosuuspankki-nimisen ryhmän. Luettelo POP Pankeista sisältää ulkopuolelle jääneet 44 pankkia.
Luettelon pankit ovat osuuspankkimuotoisia ryhmän jäsenpankkeja. Poikkeuksen muodostavat aiemmat Okopankki ja OKO, jotka molemmat olivat osakeyhtiömuotoisia ja ryhmän tytäryhtiöitä eivätkä jäsenpankkeja. Okopankki oli Helsingin seudulla toimiva vähittäispankki ja OKO ryhmän keskuspankki.
Luettelon Kotipaikka-sarakkeessa on pankin viimeisin juridinen kotikunta (lakkautettujen pankkien osalta lakkautushetkellä). Vuoden 1997 jälkeen perustetut osuuspankit on merkitty vihreällä.
Maria Emilie Snethlage

| Maria Emilie Snethlage |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Henriette Mathilde Maria Elisabeth Emilie Snethlage
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1868 Gransee-Kraatz, Brandenburg
Kuollut: 25. marraskuuta 1929 (61 vuotta) Porto Velho, Brasilia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Freiburgin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  August Weismann
Tutkimusalue:  ornitologia
Henriette Mathilde Maria Elisabeth Emilie Snethlage (13. huhtikuuta 1868 Gransee-Kraatz, Brandenburg–25. marraskuuta 1929 Porto Velho, Brasilia) oli saksalais-brasilialainen lintutieteilijä.
Maria Emilie Snethlagen isä oli rovasti Emil Snethlage. Maria opiskeli yksityisesti kotona isänsä opastuksella. Vuonna 1900 hän aloitti luonnonhistorian opinnot Freiburgin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1904. Väitöskirjan nimi oli Über die Frage von Muskelansatz und der Muskulatur bei den Arthropoden. Anton Reichenowin kehotuksesta hän matkusti Brasiliaan Belémiin 1905 ja ryhtyi Emil Goeldin assistentiksi. Vuosina 1914–1922 hän toimi Museu Paraense Emílio Goeldi-museon johtajana Belémissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Rio de Janeiroon kansallimuseon (Museo Nacional) tutkijaksi ja jatkoi työtään Amazonin alueella.
Maria Emilie Snethlage perehtyi Brasilian linnustoon perinpohjaisesti. Hän kirjoitti kymmeniä artikkeleita tieteellisiin sarjoihin ja laati teoksen Catálogo das Aves Amazônicas vuonna 1915. Snethlage kuoli sydänkohtaukseen 1929.
Snethlage valittiin British Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi vuonna 1915.
Snethlage kuvaili ja nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa raitavatsakipuajan (Hylexetastes stresemanni) ja lattanokkanäpsijän (Hemitriccus minor).
Martel

Martel tarkoittaa seuraavia:
Sukunimenä

Christiane Martel, oik. Magnini (s. 1932), ranskalais-meksikolainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja
Danick Martel (s. 1994), kanadalainen jääkiekkoilija
Édouard-Alfred Martel (1859–1938), ranskalainen speleologi
Jacqueline Martel (1934–2017), kanadalainen sopraano
Lucrecia Martel (s. 1966), argentiinalainen elokuvaohjaaja
Marguerite Martel (1924–2023), ranskalainen pituushyppääjä ja viisiottelija
Oscar Martel (1848–1924), kanadalainen viulisti ja musiikkipedagogi
Yann Martel (s. 1963), kanadalainen kirjailija.
Lisänimenä

Kaarle Martel, Carolus Martellus (n. 688–741), Frankkien valtakunnan hallitsija 720–741
Kuvitteellisia henkilöitä

Martel, Pandionin ritarikunnasta erotettu soturi kirjasarjoissa Eleniumin taru ja Tamulin taru
Maantieteessä

Martel, kunta Lotin departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa.
Saint-Just-le-Martel, kunta Haute-Viennen departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella Ranskassa
Muita merkityksiä

AS.37 Martel, eurooppalainen ilmasta maahan -ohjus
Charles Martel -luokka, Ranskan laivaston ironclad-taistelulaivaluokka
FS Charles Martel, Ranskan laivaston pre-dreadnought-taistelulaiva
Kaarle Martel -ryhmä, Ranskassa 1973–1983 toiminut äärioikeistolainen terroristijärjestö
Max Azria

Max Azria
Max Azria (1. tammikuuta 1949 Tunisia – 6. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, joka perusti naistenvaatteita suunnittelevan BCBG-merkin vuonna 1989.
Elämäkerta

Alkuperältään tunisialainen Azria muutti Yhdysvaltoihin työskennelläkseen muotimaailmassa. Muutettuaan Kaliforniaan hän perusti BCBG:n, joka on lyhenne ranskankielisestä sanonnasta "Bon Chic, Bon Genre" ("Hyvä tyyli, hyvä asenne"). Saavuttettuaan suosiota valtion länsirannikolla merkistä tuli kuuluisa sen avattua lippulaivamyymälänsä New Yorkiin. Myöhemmin Azria perusti myös kalliimpaa muotia suunnittelevan Max Azria Collectionin, jota myydään erityisten boutique-myymälöiden kautta. Azria oli monien julkisuuden henkilöiden suosiossa, ja esimerkiksi vuonna 2009 laulajan Miley Cyrusin kanssa hän loi malliston Walmartia varten.
Azria lähti vuonna 2016 BCBG:ltä, joka haettiin seuraavana vuonna konkurssiin. Yrityksellä oli 485 miljoonaa dollaria velkaa. Marquee Brands and Global Brands Group osti BCBG:n ja piti näin brändin hengissä.
Martemjan Rjutin

Martemjan Rjutin
Martemjan Rjutin (ven. Мартемьян Никитич Рютин, 13. helmikuuta 1890 Verhneje Rjutino, Ust-Udinskin alue, Irkutskin kuvernementti – 10. tammikuuta 1937 Moskova) oli venäläinen/neuvostoliittolainen bolševikki. Hän oli pitkän linjan puoluetyöntekijä ja viimeisiä julkisesti Stalinia vastaan nousseita henkilöitä Neuvostoliitossa. Hänet teloitettiin "suuren puhdistuksen" aikana ja rehabilitoitiin vasta 1988.
Lapsuus ja nuoruus

Martemjan Nikititš Rjutin syntyi 13. helmikuuta 1890 köyhään talonpoikaisperheeseen Irkutskin kuvernementin Ust-Udinskin alueen Verhneje Rjutinossa. 13-vuotiaana hän meni tehdastyöhön Irkutskiin. Huolimatta 10 – 11-tuntisista työpäivistä hän jatkoi koulunkäyntiä ja pääsi Siperiaan karkotetun sosiaalidemokraatin B. V. Markovinin avulla opiskelemaan Irkutskin opettajaseminaariin. (Starkov 1992, s. 4.)
Irkutsk oli vuonna 1905 vallankumoustapahtumien keskus Siperiassa, ja Rjutin osallistui opiskelijatoveriensa tavoin poliittisiin kokouksiin. Valmistuttuaan hän työskenteli kyläkoulun opettajana. Hän luki marxilaista kirjallisuutta, osallistui bolševikkien maanalaiseen toimintaan ja kirjoitteli useisiin lehtiin. Rjutin liittyi Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueeseen (bolševikit) lokakuussa 1914. (Vaksberg 1990, s. 334; Starkov 1992, s. 4 - 5.)
Kesäkuussa 1915 Rjutin kutsuttiin asepalvelukseen keisarilliseen armeijaan, ja lokakuussa hän siirtyi Irkutskin aliupseerikouluun. Kolmen kuukauden pikakoulutuksen jälkeen Rjutinista tehtiin 2. Siperialaisen varakiväärirykmentin aliupseeri. Hän ryhtyi harjoittamaan vallankumouksellista agitaatiota Irkutskin varuskunnan sotilaiden parissa. (Starkov 1992, s. 5.)
Perheen kohtalo

Rjutinin pojista Vasili (s. 1910) kuoli 1937 Lefortovon vankilassa ja Vissarion (s. 1913) ammuttiin samana vuonna leirillä Keski-Aasiassa. Vaimo Jevdokia M. Rjutina kuoli leirillä Karagandassa 1947. Myös Rjutinin veli ammuttiin. Rjutinin tytär Ljubov jäi ainoana perheestä eloon. Hän yritti saada isänsä rehabilitoiduksi jo Hruštšovin aikana, mutta ei onnistunut. (Opablog.)
Aiheesta muualla

http://inevitablehistoricity.blogspot.com/2016/03/ (”Vetoomus kaikille puolueen jäsenille”, englanninkielinen käännös Annette Vogtin saksankielisestä käännöksestä).
Matti Grönroos

Matti Grönroos (20. tammikuuta 1931 Turku – 4. tammikuuta 2016) oli suomalainen lääkäri, joka toimi Turun yliopiston professorina.
Grönroosin vanhemmat olivat Gustaf Aleksi Grönroos ja Katri Irene Lindholm. Hän avioitui 1956 Leena Annikki Hyryn kanssa. Grönroos tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1957. Valmistuttuaan hän toimi Turun yliopistossa useissa eri tehtävissä. Grönroos oli Turun yliopiston synnytys- ja naistentautien professori 1986–1992.
Aiheesta muualla

75 vuotta huomenna, Turun Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
Maiju Mattila

Maiju Mattila (s. 12. tammikuuta 1989) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat seitsenottelu ja korkeushyppy. Nuorten sarjassa hän kilpaili maaottelutasolla myös 100 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä. Hän edustaa Liedon Parmaa. Häntä ovat valmentaneet Kari Mattila, Johannes Lahti, Markku Leppänen ja Hannu Rautala.
Seitsenottelu

Mattila sijoittui alle 18-vuotiaiden MM-kilpailujen seitsenottelussa neljänneksi Marrakechissa 2005. Alle 20-vuotiaiden sarjassa hän keskeytti seitsenottelun Pekingin MM-kilpailuissa 2006, oli kuudes Hengelon EM-kilpailuissa 2007 ja kolmastoista Bydgoszczin MM-kisoissa 2008. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa 2009 hän sijoittui kymmenenneksi. Hän voitti seitsenottelun Pohjoismaiden-mestaruuden alle 18-vuotiaiden sarjassa 2005 ja 2006. Alle 20-vuotiaissa hän sai PM-kilpailuissa kultaa 2007 ja hopeaa 2008.
Mattila edusti Suomea aikuisten seitsenottelumaaottelussa ensimmäisen kerran 2009. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi Täbyssä 2010. Kalevan kisoissa hän on saanut hopeaa 2009 ja pronssia 2006.
Korkeushyppy

Mattila voitti korkeushypyn Suomen-mestaruuden Kajaanin Kalevan kisoissa 2010. Hän ylitti ennätyksensä 185 ensimmäisellä yrityksellään, kun taas aiemmin yhdeksän Suomen-mestaruutta voittanut Hanna Grobler pääsi saman korkeuden vasta kolmannella yrityksellään. Turun Kalevan kisoissa 2011 Mattila sai pronssia. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai hopeaa Turussa 2010. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa 2011 hän sijoittui kahdenneksitoista.
Mattila edusti Suomea aikuisten maaottelun korkeushyppykilpailussa ensimmäisen kerran 2009. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi Helsingissä 2010.
Mary Douglas

| Mary Douglas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1921 San Remo, Italia
Kuollut: 16. toukokuuta 2007 (86 vuotta) Lontoo, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  brittiläinen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Edward Evans-Pritchard
Instituutti:  University College London, Russell Sage Foundation, Northwestern University, Princeton University
Tutkimusalue:  antropologia
Mary Margaret Douglas (25. maaliskuuta 1921 – 16. toukokuuta 2007) oli brittiläinen antropologi. Douglasin tutkimusalue oli erityisesti sosiaaliantropologia. Hänet tunnetaan etenkin kulttuuriin ja symbolismiin liittyvistä kirjoituksistaan.
Elämä

Mary Margaret Douglas (o.s. Tew) syntyi Italiassa San Remossa, missä vanhemmat olivat lomailemassa. Perhe asui pysyvästi Burmassa, jossa Mary Douglasin isä Charles Tew työskenteli Intian siviilihallinnon virkamiehenä. Douglas oli perheensä esikoinen. Perheen juuret ovat Irlannissa, ja sukunimi Tew on kelttiläistä juurta.
Mary Douglasin tullessa viisivuotiaana kouluikään hän matkusti Englantiin äidinpuoleisten isovanhempien luo. Hän kävi siis ensimmäiset kouluvuotensa Englannissa Devonin kreivikunnassa sijaitsevassa Totnesissa. Kun Douglasin äiti Phyllis Tew sairastui syöpään, vanhemmat palasivat Lontooseen. Maryn isoisän kuoltua Mary muutti sisarensa kanssa isovanhempiensa luota eläkkeelle jääneen isänsä luokse. Uusi koulupaikka oli Roehampton, jossa oli katolinen Pyhän Sydämen sääntökunnan nunnaluostari ja luostarikoulu. Luostarikoulussa opiskelemisella on nähty olleen myöhemmin suuri vaikutus Douglasin tuotantoon. Luostarikoulu oli Douglasille turvallinen ja yhteisöllisyyttä tarjoava paikka.
Douglas aloitti vuonna 1939 yliopisto-opinnot Oxfordissa, mutta ne keskeytyivät sotavuosiksi, ja hän työskenteli siirtomaavirastossa vuodesta 1943 vuoteen 1947. Tänä aikana hän tutustui useisiin antropologeihin ja antropologisiin tutkimuksiin. Toisen maailmansodan loppupuolella Douglas palasi suorittamaan opinnot loppuun. Hän valmistui sosiaaliantropologia pääaineenaan vuonna 1948. Tämän jälkeen Douglas otti tutkimuskohteekseen Belgian Kongossa elävät lelet ja teki heidän parissaan etnografista kenttätyötä vuosina 1949, 1950 ja 1953. Douglas väitteli tohtoriksi vuonna 1951. Väitellessään tohtoriksi hän oli Edward Evans-Pritchardin ja M. N. Strinivasin oppilas. Väitöstutkimus julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin nimellä A Study of the Social Organization of the Lele of Kasai. Mainittujen opettajien lisäksi Douglasin ajatteluun vaikutti suuresti myös Oxfordissa opettanut tšekkoslovakialainen juutalaispakolainen Franz Baermann Steiner, joka käsitteli luennoillaan kulttuurien tabu-käsityksiä.
Douglas siirtyi Oxfordista vuonna 1951 University Collegen antropologian laitokselle Lontooseen. Yksi syy siirtymiseen oli avioliitto James A. T. Douglasin kanssa. Mary Douglas työskenteli University Collegessa 26 vuotta, minkä jälkeen hänet kutsuttiin tutkimustyöhön Yhdysvaltoihin. Douglas siirtyi New Yorkissa toimivan Russell Sage -säätiön kulttuurientutkimuksen laitoksen johtajaksi. Tässä työssä hän toimi vuoteen 1981 asti, jolloin hänet nimitettiin Northwestern Universityn antropologian professoriksi Evanstoniin. Mary Douglas jäi eläkkeelle vuonna 1985 ja palasi silloin Englantiin.
Teokset

Peoples of the Lake Nyasa Region (1950) (julkaistu tekijänimellä Mary Tew)
The Lele of the Kasai (1963)
Purity and Danger: An Analysis of Concepts of Pollution and Taboo (1966)
"Pollution", in International Encyclopedia of the Social Sciences, edited by David L. Sills and Robert K. Merton (New York, Macmillan Co. and the Free Press, 1968).
Natural Symbols: Explorations in Cosmology (1970)
Rules and Meanings. The Anthropology of Everyday Knowledge: Selected Readings, (toimittanut Mary Douglas, Penguin Books, 1973).
Implicit Meanings: Essays in Anthropology (1975). Essee "Jokes" on julkaistu teoksessa Rethinking Popular Culture: Contemporary Perspectives in Cultural Studies, toim. Chandra Mukerji ja Michael Schudson (1991), s. 291-310.
The World of Goods (1979) (yhdessä Baron Isherwoodin kanssa)
Evans-Pritchard (Fontana Modern Masters, 1980)
Risk and Culture (1980) (yhdessä Aaron Wildavsky kanssa)
In the Active Voice (1982)
How Institutions Think (1986)
Constructive Drinking: Perspectives on Drink from Anthropology (toim. Mary Douglas, 1987)
Missing persons: a critique of the social sciences (1988) (yhdessä Steven Neyn kanssa)
Risk and Blame: Essays in Cultural Theory (London: Routledge, 1992).
In the Wilderness: The Doctrine of Defilement in the Book of Numbers (1993)
Thought styles: Critical essays on good taste (1996)
Leviticus as Literature (1999)
Jacob's Tears: The Priestly Work of Reconciliation (2004)
Thinking in Circles (2007)
Suomennettu teos

Puhtaus ja vaara: ritualistisen rajanvedon analyysi (Purity and Danger, 1966). Tampere, Vastapaino 2000.
Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö

| Mary ja Georg C>  Ehrnroothin säätiö - Mary och Georg C. Ehrnrooths stiftelse |
| --- | --- |
Perustettu:  1987
Kotipaikka:  Helsinki
Tarkoitus:  Edistää ruoansulatuselimistön tautien ja silmäntautien tieteellistä tutkimusta
Tase:  24,5 milj. euroa (31.12.2020)
Apurahat:  Vuosittain noin 450.000 euroa
Jakoala:  Gastroenterologia, Silmälääketiede
Hakuaika:  Ruoansulatuselimistön taudit loka-marraskuu ja silmätaudit maaliskuu
Säätiön sivut
Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö - Mary och Georg C. Ehrnrooths stiftelse on vuonna 1987 perustettu, ruoansulatuselimistön tauteja ja silmätauteja koskevaa lääketieteellistä tutkimustyötä tukeva säätiö, jonka kotipaikka on Helsinki.
Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö jakaa apurahoja ja palkintoja tutkijoille ja tutkimusryhmille tieteelliseen tutkmustyöhön ja laitehankintoihin, ja se on tukenut myös tieteellisten kirjastojen kirjallisuushankintoja. Säätiön keskeisimmät varojen lähteet ovat olleet sijoitusomaisuuden tuoton lisäksi säätiön perustajan Georg C. Ehrnroothin eläessään ja sittemmin testamentissaan tekemät lahjoitukset. Ruoansulatuselimistön tauteja koskevat apurahat jaetaan yhteistyössä Vatsatautien tutkimussäätiön kanssa ja niiden hakuaika on loka-marraskuu. Vatsatautien tutkimussäätiö ohjaa osan kliinikkotutkijan apurahahakemuksista ja kaikki varttuneen tutkijan apurahahakemukset Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiölle. Silmätauteja koskevat apurahat Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö hallinnoi suoraan. Päätökset apurahoista julkistetaan vuosittain säätiön juhlapäivänä, 5. toukokuuta, joka oli Mary Ehrnroothin (os. Beckman) syntymäpäivä.
Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö on yksi neljästä Ehrnroothien suvun perustamasta säätiöstä vuonna 1935 perustetun tieteellistä tutkimusta ja kirjallista toimintaa tukevan Ella ja Georg Ehrnroothin säätiön, vuonna 1963 perustetun matematiikan ja luonnontieteiden tutkijoita tukevan Magnus Ehrnroothin säätiön sekä vuonna 1991 perustetun koulutusta ja tutkimusta, ympäristönsuojelua, kulttuuria ja yhteiskunnallista toimintaa tukevan Louise ja Göran Ehrnroothin säätiön rinnalla.
Historia

Oikeustieteen lisensiaatti ja kansanedustaja Georg C. Ehrnrooth perusti säätiön 15. helmikuuta 1987 kuolleen vaimonsa muistoksi lahjoittaen säätiölle sen alkupääoman.  Hän teki myöhemmin lisälahjoituksia ja lahjoitti kuollessaan 17. lokakuuta 2010 testamentillaan lopunkin omaisuutensa säätiölle. Hän toimi säätiön hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana 23 vuoden ajan säätiön perustamisesta kuolemaansa asti.
Toiminta

Säätiön päätösvaltaa käyttää kuusijäseninen hallitus.
Säätiön myöntämien avustusten yhteismäärä nousi perustamisesta vuoteen 2011 mennessä vähitellen hieman yli 100.000 euroon vuodessa. Georg C. Ehnroothin testamenttilahjoituksen jälkeen jaettavien apurahojen yhteismäärä kaksinkertaistui vuonna 2012 ja on sen jälkeen kasvanut tasaisesti noin 450.000 euroon vuonna 2020.
Kun yliopistoja ensimmäisen kerran pääomitettiin vuosina 2008-2011, Ehrnroothin säätiöt jakoivat yliopistoille yhdessä lähes kaksi miljoonaa euroa, jolloin Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö osallistui Helsingin yliopistolle tehtyyn miljoonan euron lahjoitukseen.
Juhlistaessaan vuonna 2017 perustamisensa 30-vuotispäivää, säätiö myönsi neljälle eturivin ruoansulatuselimistön tautien ja silmätautien tutkijalle kunniapalkinnon, joiden yhteissumma oli 100.000 euroa. Palkintojen saajat olivat professori Juha Gröönroos Turun yliopistosta, professori Helena Isoniemi ja dosentti Sirpa Loukovaara Helsingin yliopistosta sekä apulaisprofessori, akatemiatutkija Anu Kauppinen Itä-Suomen yliopistosta.
Vuodesta 2019 alkaen Mary ja Georg C. Ehrnroothin säätiö on osallistunut Silmätautien tohtoritutkijapoolin rahoittamiseen. Pooli on tarkoitettu edistämään hakeutumista tutkimustyöhön ulkomaille tohtorin tutkinnon jälkeen.
Aiheesta muualla

Säätiön verkkosivut
Mary Wilson

| Mary Wilson |
| --- | --- |
 Wilson vuonna 1994
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1944 Greenville, Mississippi, Yhdysvallat
Kuollut: 8. helmikuuta 2021 (76 vuotta) Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, esiintyjä
Muusikko
Aktiivisena:  1959–2021
Tyylilajit:  rhythm and blues, soul, popmusiikki, tanssimusiikki, disko ja funk 
Yhtyeet:  The Supremes
Levy-yhtiöt:  Motown 
Aiheesta muualla
www.marywilson.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mary Wilson (6. maaliskuuta 1944 Greenville, Mississippi, Yhdysvallat – 8. helmikuuta 2021 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja ja konserttiesiintyjä, joka oli The Supremesin perustajajäsenia. Wilson kuului yhtyeeseen vuoteen 1977 ja esiintyi sen jälkeen soolouralla.