Veroparatiisi
Veroparatiisien käyttö Suomessa > Yksityishenkilöt veroparatiiseissa

Suomalaisilla yksityishenkilöillä on arviolta ainakin 450 miljoonan euron korkosijoitukset eurooppalaisissa veroparatiiseissa. Eniten yksityisten suomalaisten rahaa on Sveitsissä ja Luxemburgissa, kummassakin on tiedetty olevan lähes 200 miljoonaa euroa. Kolmantena on Jersey: 22,3 miljoonaa, mutta myöhemmin, 2021 paljastuneen tiedon mukaan pelkästään Sampo-konsernin hallituksen puheenjohtaja Björn Wahlroos on siirtänyt Luxemburgiin varallisuuttaan jopa 140 miljoonaa euroa. Liechtensteinissa yksityisten suomalaista rahaa on ainakin 2,4 miljoonaa. Veroparatiiseissa on tämän lisäksi suomalaisten yhtiöiden ja säätiöiden talletuksia ja sijoituksia sekä yksityishenkilöiden arvopapereita, esimerkiksi osakkeita.
Suomalaisten rahaa on myös Neitsytsaarilla, mikä paljastui huhtikuussa 2013, kun julki tuli yhdysvaltalaisen toimittajaryhmä ICIJ:n tekemä tutkimus Neitsytsaarille omaisuuttaan tallentaneista.
Suomalaiset saivat veroparatiiseista noin 8,9 miljoonan euron korkotulot vuonna 2006. Vaikkei tallettajien henkilöllisyydestä tai lukumäärästä ole tietoa, saatiin rahan määrä arvioitua, koska EU:n säästödirektiivi toisaalta antaa 11 valtion salata tallettajiensa henkilöllisyyden, mutta velvoittaa valtiot siinä tapauksessa maksamaan lähdeveron tallettajan kotivaltioon. Talletusten määrä arvioitiin maksetun veron ja keskikoron perusteella.
Talletukset verokeitaissa ovat vähäiset verrattuna suomalaisten yksityishenkilöiden kaikkiin talletuksiin, joita oli vuonna 2006 noin 65 miljardin euron verran ja jotka tuottivat korkoa 1,35 mrd euroa. Valtiovarainministeriön projektipäällikkö Markku Hirvosen mukaan korkomenetykset eivät näytä kovin merkittäviltä, mutta kysymys siitä, mitä nuo eurooppalaisissa verokeitaissa olevat varat ovat ja mistä ne ovat kertyneet, on mielenkiintoinen.
Rahanpesuun liittyvää väitöskirjaa valmistelevan Matti Korhosen ja asiaa tutkineen tietokirjailija Matti Ylösen mukaan Nordealla on laajat veroparatiisiverkostot Jerseyssä, Luxemburgissa ja Liechtensteinissa. Rahanpesua ehkäisevä OECD:n Financial Action Task Force korosti lokakuussa 2008 Suomen raportissaan pankkien ja luottolaitosten vastuuta todellisten omistajasuhteiden, etävälittäjien ja poliittisten siteiden selvittämiseksi. Korhosen ja Ylösen mukaan Suomen hampaattomien rahanpesulakien vuoksi pankkien vastuu jää vähäiseksi, ja talouskriisin kestävä ratkaisu sekä julkistalouden vakaus edellyttäisivät veroparatiisiongelman ratkaisua. Korhonen ja Ylönen laskevat Merrill Lynchin tekemän sijoitusten keskimääräisen rahanpesuarvion ja Tilastokeskuksen omaisuuslukujen perusteella, että suomalaisilla voi olla veroparatiiseissa jopa 5,1 miljardia euroa, jonka arvioidun tuoton tulouttamaton pääomavero olisi 110 miljoonaa euroa.
Luxemburgin LGT-pankissa vuonna 2008 tapahtuneen tietovuodon yhteydessä parikymmentä suomalaista jäi kiinni veronkierrosta. Heidän joukossaan oli muun muassa vuorineuvos Casimir Ehrnrooth sekä kahvi- ja mausteyhtiö Pauligin omistajiin kuuluva Bertel Paulig.
Luxemburgissa olevaa suomalaista alkuperää oleva sekä yksityisten että yritysten sijoittamaan rahaa ja omistuksia on löytynyt vuosi vuodelta lisää ja sitä arvioidaan kaiken kaikkiaan olevan jopa kymmenien miljardien eurojen edestä. Tällä toiminnalla pyritään mm. Suomessa maksettavien verojen minimoimiseen tai kokonaan välttämiseen.
Tulojen verotuksessa ratkaisevaa on maa, jossa henkilö oleskelee. Suurimman hyödyn Luxemburgin tai Sveitsin kevyestä verotuksesta saa muuttamalla sinne. Tämä lienee monien ulkomaille rahojaan sijoittaneiden päämäärä. Sveitsiin ovat viime vuosina muuttaneet esimerkiksi Sammon entinen konsernijohtaja Kari Stadigh ja Nesteen entinen toimitusjohtaja Matti Lievonen.