Sambesi
Liikenne

Sambesissa on vähän väliä koskia, mistä syystä se ei koskaan ole ollut merkittävä vesiväylä pitkien matkojen kulkemiseen. David Livingstone yritti Sambesin-tutkimusmatkallaan luoda joelle siipiratasalusliikennettä, mutta tämän ajatuksen tekivät tyhjäksi Cahora Bassan kosket. Joillakin joen osilla on helpompaa kulkea kanootilla kuin autolla alueen huonoja teitä pitkin. Tiet vie huonoon kuntoon se, että ne jäävät tulvien tullen veden alle, ja kanootin puolesta puhuu myös se, että moniin joenvarren kyliin ei tule minkäänlaisia teitä. 1930- ja 1940-luvuilla operoitiin melottavilla proomuilla, jotka kulkivat Katomboran koskilta noin 50 km Livingstonesta jokea ylävirtaan Katima Mulilon yläpuolella oleville koskille. Veden pinnan korkeudesta riippuen veneitä kyettiin melomaan — melojat, jotka olivat lozeja kykenivät selviytymään useimmista koskista — tai veneitä voitiin vetää rannalta käsin tai ne kannettiin koskien ohi, ja härkäjoukot vetivät proomuja 5 km Ngonyen putousten ohi.
Joenylityspaikat, jotka ennen olivat harvassa, ovat alkaneet lisääntyä. Niitä ovat, lähtien joen alkulähteeltä:
Cazombon maatiesilta Angolassa, pommitettu sisällissodan aikana. Vuonna 2014 vihittiin käyttöön uusi betonisilta.
Chinyingin riippusilta jalankulkijoille lähellä Zambezin kaupunkia. Kyseessä on 300 m pitkä kävelysilta, joka rakennettiin yhteisön omana projektina.
Lubosi Imwikon toinen silta. Yhdistää toisiinsa Mongun ja Kalabon kaupungit. Kyseessä on 1 005 m pitkä betoni/terässilta, jonka yhteydessä on 38,5 km pengerrettyä maantietä Barotsen tulvatasangon alueella. Nämä on rakentanut vuosina 2011–16 eräs kiinalainen yritys toisella yrittämällään. Projekti maksoi 1,2 biljoonaa kwachaa. Se on osa Lusaka–Mongu -maantietä, joka yhdistää Lusakan ja Angolan.
Sioman silta lähellä Ngonyen putouksia, uusi 260 m pitkä maantiesilta, joka maksoi 108 miljoonaa kwachaa. Silta avattiin vuonna 2016 osana M10-valtatietä (Sesheke–Senanga-tie).
Katima Mulilon maantiesilta, 900 m, Namibian ja Sambian Sesheken välillä. Avattu vuonna 2004, jolloin se oli viimeinen osa Trans–Caprivin maantiestä, joka johtaa Sambian Lusakasta Namibian Walvis Bayihin kanssa päätyen Atlantin valtameren rannalle.
Kazungulan silta — avattiin toukokuussa 2021, korvaten Kazungulan lautan, joka oli Eteläisen Afrikan suurimpia jokilauttoja. Joki on tällä kohdalla 430 m leveä.
Viktorian putousten silta (maantie- ja rautatiesilta), ensimmäinen joen ylittänyt silta, joka valmistui huhtikuussa 1905. Sen oli alun perin tarkoitus olla osa Cecil Rhodesin Kap–Kairo-rautatiesuunnitelmaa. 250 m pitkä.
Kariban padon ylittävä silta, jota pitkin kulkee Kariba–Siavonga maantie ylittäen tässä joen.
Otto Beitin silta Chirundussa, maantiesilta, 382 m, 1939.
Chirundun silta, maantiesilta, 400 m, 2002.
Cahora Bassan pato. Pato sijaitsee syrjäisellä alueella, joten siinä ei ole maantiesiltaa.
Teten riippusilta, 1 km, maantiesilta (1970-luku).
Dona Ana -silta, alun perin rautatiesilta, mutta muutettu 1935 yksikaistaiseksi maantiesillaksi, joka pisimmillään on 3 km pitkä. Vuoden 2009 lopulla se on jälleen muutettu rautatiesillaksi, jota käyttävät matkustaja- ja rahtijunat. Vuoden 2011 jälkeen tätä kautta on kuljetettu useita miljoonia tonneja Teten kivihiiltä Beiran satamaan.
Caian silta—rakennustyöt alkoivat vuonna 2007. Silta korvasi Caian lautan, joka yhdessä Kazungulan lautan kanssa oli suurin lauttayhteys joen yli.
Joen ylittää joukko pieniä ponttooniveneitä Angolassa, läntisessä Sambiassa ja Mosambikissa. Tärkein näistä oli aiemmin Mongun ja Kalabon välillä toiminut vene. Mongun yläpuolella on mahdollista ylittää joki yhdessä tai kahdessa paikassa kahlaamalla silloin, kun sateita on saatu vähän.
Turistikohteissa, kuten Viktorian putouksilla ja Kariban padolla veneet kuljettavat turisteja joella lyhyitä matkoja.