stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo hevosroduista
H

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Hackney ja Hackneyponi | lämminverinen/poni |  Iso-Britannia |
| Haflinger (haflinginhevonen) | kylmäverinen (kevyt) / pienhevonen |  Itävalta |
| Hannoverinhevonen  | puoliverinen |  Saksa |
| Hollanninpuoliverinen (KWPN)  | puoliverinen |  Alankomaat |
| Hollannintyöhevonen  | kylmäverinen (raskas) |  Alankomaat |
| Holsteininhevonen  | puoliverinen |  Saksa |
| Huzulponi  | poni |  Romania |
I

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Irlannincob  | kylmäverinen (raskas) |  Irlanti |
| Irlannintyöhevonen | kylmäverinen (kevyt) |  Irlanti |
| Irlanninpuoliverinen  | puoliverinen |  Irlanti |
| Islanninhevonen  | pienhevonen / kylmäverinen (kevyt) |  Islanti |
| Italianpuoliverinen  | puoliverinen |  Italia |
| Italiantyöhevonen  | kylmäverinen (raskas) |  Italia |
J

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Jyllanninhevonen (juutinhevonen) | kylmäverinen (kevyt) |  Tanska |
| Jakutianhevonen |  |  Venäjä (Saha) |
| Jomudinhevonen |  |   Venäjä |
K

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Kalliovuortenhevonen | lämminverinen |  Yhdysvallat |
| Karabairinhevonen | lämminverinen |  |
Karpaattienponi →Huculponi: 
| Kaspianponi | poni |  Iran |
| Kathiawarinhevonen | lämminverinen (kevyt) |  Intia |
| Kerry Bog Pony | poni |  Irlanti |
| Kisber felver | lämminverinen |  Unkari |
| Kladrubynhevonen, kladruber | lämminverinen |  Tšekki |
| Knabstrupinhevonen | lämminverinen (raskas) |  Tanska |
| Konik | poni |  Puola |
L

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Lipizzanhevonen | lämminverinen |  Slovenia |
| Liettuanraskaskylmäverinen | kylmäverinen (raskas) |  Liettua |
| Lokainhevonen | pienhevonen |  Venäjä |
| Lusitano | lämminverinen |  Portugali |
M

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Maremmanhevonen | lämminverinen |  Italia |
| Marwarinhevonen | lämminverinen |   Intia |
| Mezeninhevonen | pienhevonen / kylmäverinen (kevyt) |  Venäjä |
| Mongolianhevonen | pienhevonen |  Mongolia |
| Monterufolinponi | poni |  Italia |
| Morganinhevonen | lämminverinen |  Yhdysvallat |
| Murgenhevonen | lämminverinen |  Italia |
| Mustangi | lämminverinen |  Yhdysvallat |
N

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Narragansettinpeitsari1 | lämminverinen |  |
| Newforestinponi  | poni |  Iso-Britannia |
| Nonius  | lämminverinen |  Unkari |
| Norfolkinravuri (norfolk roadster, yorkshire roadster) 1 | lämminverinen |  Iso-Britannia |
| Norjanvuonohevonen (vuonohevonen) | kylmäverinen (kevyt) / pienhevonen |  Norja |
| Noricuminhevonen (noriker, noorilaishevonen, pinzgaunhevonen) | kylmäverinen (raskas) |  Itävalta |
| Normandiancob | kylmäverinen (kevyt) / cob |  Ranska |
O

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Oldenburginhevonen  | puoliverinen |  Saksa |
| Orlovravuri | lämminverinen |  Venäjä |
| Oracokenponi | poni |  Yhdysvallat |
P

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Paint  | lämminverinen (karjahevonen) |  Yhdysvallat |
| Palomino | värirotu |  Yhdysvallat |
| Paso fino  | lämminverinen (askellajihevonen) |  Puerto Rico |
| Perchenhevonen (percheron) | kylmäverinen (raskas) |  Ranska |
| Persianarabi  | lämminverinen (kevyt) |  Iran |
| Perunpaso  | lämminverinen (askellajihevonen) |  Peru |
| Pinto  | värirotu |  Yhdysvallat |
| Pohjoisruotsinhevonen  | kylmäverinen (raskas) |  Ruotsi |
| Pohjoissaksantyöhevonen  | kylmäverinen (raskas) |  Saksa |
| Poitounhevonen (poitevin)  | kylmäverinen (raskas) |  Ranska |
Q

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Quarterhevonen | lämminverinen (karjahevonen) |  Yhdysvallat |
R

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Ranskanpuoliverinen (selle français) | puoliverinen |  Ranska |
| Ranskanravuri | lämminverinen |  Ranska |
| Ruotsinpuoliverinen (SWB)  | puoliverinen |  Ruotsi |
Russponi →Gotlanninruss:
S

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
Saddlebred →Amerikanratsuhevonen: 
| Sanfratellonhevonen | lämminverinen |  Italia (Sisilia) |
| Schleswig-holsteininhevonen | kylmäverinen (raskas) |  Saksa |
Selle français →Ranskanpuoliverinen: 
| Shagya-arabi | lämminverinen (kevyt) |  Unkari |
| Shetlanninponi | poni |  Iso-Britannia |
| Shirehevonen | kylmäverinen (raskas) |  Iso-Britannia |
| Sorraianponi | poni |  Portugali |
Streletsinhevonen1: 
| Suffolkinhevonen | kylmäverinen (raskas) |  Iso-Britannia |
| Suomenhevonen | kylmäverinen (kevyt) |  Suomi |
| Suomenpuoliverinen (FWB) | puoliverinen |  Suomi |
T

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Tanskanpuoliverinen (DWB)  | puoliverinen |  Tanska |
| Tennesseenwalker | lämminverinen (askellajihevonen) |  Yhdysvallat |
| Terskinhevonen | lämminverinen |  Venäjä |
Tinker ->Irlannincob: 
| Tolfanhevonen (tolfetano) | lämminverinen |  Italia |
| Torinhevonen | kylmäverinen (kevyt) |  Viro |
| Trakehneninhevonen (trakehner, itäpreussinhevonen) | puoliverinen |  Saksa |
| Tsernomorinhevonen1 | lämminverinen |  Venäjä |
| Turkomaanihevonen | lämminverinen |  |
U

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
Unkarinangloarabi →Gidraninhevonen: 
| Unkarinpuoliverinen | puoliverinen |  Unkari |
V

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Ventassonhevonen  | lämminverinen |  Italia |
| Venäjänravuri  | lämminverinen |  Venäjä |
| Vjatkanhevonen  | kylmäverinen |  Venäjä |
| Vladimirintyöhevonen | kylmäverinen (raskas) |  Venäjä |
Vuonohevonen → Norjanvuonohevonen:
W

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Walesincob | poni |  Wales |
| Westfaleninhevonen | puoliverinen |  Saksa |
| Wielkopolska | lämminverinen |  Puola |
Y

| Rotu | Tyyppi | Alkuperämaa |
| --- | --- | --- |
| Ylämaanponi | poni |  Skotlanti |
Yorkshire roadster->Norfolkinravuri:
Orimattilan vapaaseurakunta

| Orimattilan vapaaseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Suomen Vapaakirkko
Perustettu:  1987 (1998)
Puheenjohtaja:  Ari Perkiö
Pääkirkko:  Kankaantie 13 Orimattila
Aiheesta muualla
Sivusto
Orimattilan vapaaseurakunta on Orimattilassa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1987. Seurakunnan puheenjohtaja on Ari Perkiö. Seurakunta kokoontuu Orimattilassa entisen Megamyynti Areenan tiloissa. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan. Seurakunnan toimintaan kuuluvat muun muassa jumalanpalvelusten ja rukousiltojen järjestäminen.
Orimattilan vapaaseurakunta aloitti toimintansa vuonna 1987. Seurakunta aloitti toimintansa Lahden vapaaseurakunnan yhteydessä. Perustamisvuonna Orimattilan vapaaseurakuntaan kuului 21 jäsentä. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1998.
Reliance of the Traveller

| Reliance of the Traveller>  Revised Edition. The Classci Manual of Islamic Sacred Law 'Umdat al-Salik' by Ahmad ibn Naqib al-Misri (k. 769/1368) |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Nuh Ha Mim Keller (toim.)
Kieli:  englanti arabia
Genre:  Lakikirja
Kustantaja:  amana publications
Julkaistu:  2017 (1. painos 1991)
Sivumäärä:  1232
ISBN:  0-915957-72-8

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Reliance of the Traveller on yhdysvaltalaisen, Jordaniassa asuvan islam-oppineen Nuh Ha Mim Kellerin vuonna 1991 englanniksi kääntämä kokoelma klassisia sunni-islamilaisia lakitekstejä keskiajalta. Noin puolet kirjasta muodostaa teos Reliance of the Traveller and Tools of the Worshipper (arab. عمدة السالك وعدة الناسك‎, ʿUmdat as-Sālik wa-ʿUddat an-Nāsik), joka on islamilaisen shafi'i-lakikoulukunnan klassinen šarian käsikirja. Sen on kirjoittanut 1300-luvulla elänyt oppinut Ahmad ibn an-Naqib al-Misri (1302–1367). Kirja on yhteenveto shafi’i-koulukunnan tärkeimmistä opeista ja tiivistää eräänlaisena sisällysluettelona imaami al-Nawawin (1233–1277) kirjoittaman teoksen Al-Majmu sisältämät ajatukset.
Kokoomateoksen tekijäksi on kirjan kannessa merkitty harhaan johtavasti al-Misri ja nimeksi on pantu hänen kirjoittamansa kirja, mutta todellisuudessa al-Misrin kirja käsittää vain puolet koko teoksesta. Hänen osuuttaan täydentävät shafi'i-koulukunnan johtavien oikeusoppineiden, imaami Rafi'in ja imaami al-Nawawin tekemät kommentaarit sekä lukuisat myöhemmät kommentaarit aina nykyaikaan saakka. Lisäksi kirja sisältää laajoja otteita monista muista keskiaikaisista lakikirjoista. Kirja sisältää esimerkiksi lyhennelmän imaami al-Dhahabin teoksesta Suuret synnit, joka on saatavilla myös kokonaan suomennettuna.
Reliance of the Traveller on teoksena ainutlaatuinen, sillä se on toistaiseksi ainoa eurooppalaisella kielellä julkaistu valikoima islamilaista lakikirjallisuutta. Ilman sitä tarjolla olisi vain massiivisen laaja arabiankielinen kirjallisuus. Teoksen arabialaisten osien käännökset on hyväksynyt luotettaviksi kolme arvostettua uskonoppinutta sekä egyptiläinen al-Azharin yliopisto. Al-Azharin yliopiston sertifikaatti (11. helmikuuta 1991) vahvistaa, että kirjan sisältö vastaa oikeauskoisen sunniyhteisön uskoa ja käytänteitä. Al-Azhar on sunnalaisen oppineisuuden tärkein keskus islamilaisessa maailmassa.
Tietoja kirjan kääntäjästä ja toimittajasta

Kirjan kääntäjä Nuh Ha Mim Keller (s.1954) syntyi Washingtonissa Yhdysvalloissa roomalais-katoliseen perheeseen. Keller toimi Atlantin valtamerellä ammattikalastajana opiskellen samalla filosofiaa. Myöhemmin hän vaihtoi alan arabiaan ensin Chicagon yliopistossa ja sitten Kairossa, missä kääntyi muslimiksi vuonna 1977. Keller kertoo kääntymyksestään myös suomeksi käännetyssä artikkelissa. Keller valmistui UCLAsta filosofian tohtoriksi 1980 ja muutti Ammaniin Jordaniaan, missä hän keskittyi kääntämään teosta Umdat al-Salik. Hän sai asiassa tukea šeikki Nuh Ali Salmanilta sekä šeikki Abd al-Wakil Durubilta. Kirjan Umdat al-Sailk  käännöstyö alkoi jälkimmäisen aloitteesta. Nämä kääntäjän ja kahden nykyisen laintuntijan kommentaarit tuovat lakien tulkinnan nykypäivään.
Käsikirjan suhde šariaan > Elävä soveltaminen

Šarian elävää soveltamista kirjassa edustaa osaltaan se, että tekstiin on liitetty uskonoppineiden siihen tekemiä kommentaareja eri ajoilta. Myös Keller itse sekä šeikit Nuh Ali Salmani ja Abd al-Wakil Durubi ovat lisänneet omia kommentaarejaan teksteihin. Al-Azhar-yliopiston sertifikaatti vuodelta 1991 vahvistaa, että Kellerin kokoama teos kokonaisuudessaan vastaa sunni-islamin nykyistä uskoa ja käytäntöä, vaikka suurin osa teksteistä on 1100–1300-luvuilta. Nuh Ha Mim kirjoittaa kirjan esipuheessa, että tämäkään kirja ei ole yhden henkilön saavutus, vaan koko lakikoulukunnan yhteinen ponnistus Jumalan lain tulkitsemiseksi. Teksti on sen takia monitasoista. Siinä alkuperäinen kirjoittaja usein vain mainitsee määräyksen, kun taas seuraavat kommentaattorit lisäävät määritelmiä, ympäristöehtoja ja kirjallisia viittauksia todisteisiin. Elävät šeikit antavat asioille lopullisen tulkinnan, kun he opettavat lakia oppilailleen. Nuh Ha Mim kirjoittaa: "Eläviä opettajia tarvittiin ja tarvitaan selittämään käsitteellisiä vaikeuksia, poistamaan epämääräisyyksiä ja korjaamaan kirjoitusvirheitä." Elävä soveltaminen sisältää myös sen, että muslimi kääntyy muftin tai imaamin puoleen uskontoa koskevissa asioissa saadakseen selville islamin kannan.
Kellerin käsikirja on niin lähellä sunni-islamin mukaista sharia-lain esittelyä kuin mahdollista ilman suoraa oppilassuhdetta sheikkiin tai imaamiin. Lakiasioissa tuomarina ei kuitenkaan ole šariakäsikirja vaan islamilainen tuomari eli qadi. Uskonasioissa lopullisen näkemyksen esittää muftin antama fatwa.
Kirjan sisältö

Teoksessa käännös ja arabiankielinen alkuteksti kulkevat rinnakkain. Käännöksessä on 26 lukua, jotka on nimetty aakkosten mukaan alkaen kirjaimesta A. Yksittäiset kappaleet on sen jälkeen esitetty numerotunnuksilla. Kirjan rakenne ja sisältö on seuraava.
Kirjan sisältö > Kirjoittajan johdanto ja sertifikaatit

Kirja alkaa tekijän kirjoittamalla johdannolla, jonka jälkeen on liitetty neljä sertifikaattia. Kaikissa neljässä vahvistetaan, että kirja on oikein ja asiantuntevasti käännetty englanniksi. Jeddan islamilaisen fiqh-akatemian  presidentti toteaa kirjan hyödylliseksi oppaaksi shafi'i-koulunkunnan seuraajille ja koko muslimiyhteisölle. Merkittävin sertifikaatti on islamilaisen tutkimusakatemia al-Azharin antama.  Se toteaa, että "käännös vastaa arabialaista alkuperäistekstiä sekä ortodoksisen sunniyhteisön käytäntöjä ja oppia".
Kirja alkaa kolmella Kellerin itsensä kirjoittamalla johdantotekstillä pyhään lakiin.
A "Pyhä tieto". Erilaisia klassikkotekstejä pyhän tiedon luonteesta.
B "Oppineen tiedon pätevyys".  Klassikkotekstejä tiedon luotettavuuden arvioimisesta.
C "Lakimääräysten luonne". Klassikkotekstejä tekojen laillisuuden arvioinnista.
Kirjan sisältö > Al-Misri: Umdat al-Salik

Kirjan pääosan muodostaa suufilaisen uskonoppineen Ahmad ibn an-Naqib al-Misrin (1302–1367) kuuluisin teos Reliance of the Traveller and Tools of the Worshipper. Al-Misrin isä oli Turkissa orjaksi otettu kristitty, joka kääntyi islamiin ja palveli vapauttamisensa jälkeen kapteenina. Al-Misri syntyi Kairossa ja sai oppia useilta islamilaisen lain tuntijoilta. Al-Misri vältti hämärää teologisointia ja kirjoitti mieluummin käytännöllisistä asioista. Kirjan järjestys seuraa imaami Shirazin teosta al-Muhadhdhab ja noudattaa imaami Nawawin teoksen Minhaj johtopäätöksiä. Al-Misri ei koskaan opettanut julkisesti vaan pienessä piirissä ja isänsä tavoin omistautui suufilaisuudelle. Hän teki useita pyhiinvaelluksia Kaabaan ja kuoli ruttoon vuonna 1367 Kairossa 67-vuotiaana.
Al-Misrin tekstiin ei ole tehty yhtään poistoa, vaikka kaikkea ei ole käännetty englanniksi. Teksti sisältää myös myöhempien oppineiden kommentaareja, jotka on merkitty kirjaimilla.
Sulkeissa olevalla kirjaimella (O) on merkitty ne kääntäjän valitsemat kommentaarit, jotka on tehnyt Umar Barakat (k. 1890). Barakat oli syyrialainen shafi'i-oppinut, joka opiskeli al-Azharissa ja kirjoitti kaksiosaisen kommentaarin kirjasta Umdat al-Salik.
Šeikki Nuh Ali Salmanin (s.1939) kommentaarit on merkitty kirjaimella (N). Hän on jordanialainen oppinut, joka valmistui muftiksi 1972 ja islamilaisten tieteiden tohtoriksi Riadissa 1986.
Šeikki Abd al-Wakil Durubin (1914–?) kommentaarit on merkitty kirjaimella (A). Durubi oli shafi'i-šeikki, suufi ja damaskoslaisen moskeijan imaami, joka oli syvällisesti perehtynyt šariaan.
Muiden kommentaattorien nimet on esitetty sulkeissa asianomaisissa kohdissa.
Šarian lakimääräysten välttämättömät osat on merkitty käyttäen kirjaimia (a), (b), (c) ja niin edelleen, kun taas sovellutusesimerkit on merkitty numeroilla (1), (2), (3) ja niin edelleen.  Yli 600 sivua sisältävä teos kattaa kirjassa luvut D–O. Teos jakautuu seuraaviin osiin:
D.  Johdanto
E. Puhdistautuminen
F. Rukous
G. Hautajaisrukous
H. Almuvero
I. Paasto
J. Pyhiinvaellus
K. Kauppa
L. Perintö
M. Avioliitto
N. Avioero
O. Oikeus
Kirjan sisältö > Muut klassiset kirjoitukset

Teos sisältää lisäksi muitakin kirjoituksia, joiden tekijät ovat tunnettuja Shafi'i-koulukunnan ja Ashari-koulukunnan oppineita. Monet heistä ovat myös suufeja. Kirjoittajat edustavat ortodoksisen sunniteologian puhdasta perintöä.
P "Rangaistavat teot". Lyhennelmä Imaami al-Dhahabin (k. 1348) teoksesta Kitab al-kabai'ir (julkaistu myös suomeksi 2012 nimellä Suuret synnit.)
Q "Hyvään kutsuminen ja pahan kieltäminen". Lyhennelmä Al-Ghazalin (k. 1111) teoksesta "Ihya’ ʿulum al-din"
R "Kielen kurissa pitäminen". Tekstejä Nawawin (k. 1277) teoksesta sekä hanafi-oppineen Khalid Nahlawin (k. 1931) kirjasta
S "Harhaluuloja" on Hanbali-oppineen Ibn Qudama Maqdisin (1223) laatimaa kommentaaria
T "Puhdas sydän" sisältää kolmen kirjoittajan mietelmiä (Nawawi, Ibn Ata Illah, Muhammad Said Burhani)
U "Gabrielin hadith". Sisältää kuuluisan hadithin ja oppineiden sitä koskevia kommentaareja
V "Jumala ja hänen lähettiläänsä" sisältää Ghazalin (k. 1111) tekstin käännöksen
W sisältää sekalaisia klassisten kirjoitusten lyhyitä lainauksia sekä liitteitä.
Kirjan sisältö > Liitteet

X  Pienoiselämäkerrat kirjassa mainituista henkilöistä
Y Lähdeluettelo (136 nimikettä)
Z Hakemisto
Kirjan arvostelut

Farhat J. Ziadeh arvioi 1995 kirjaa seuraavasti: "Tämä on todella upea teos, joka on välttämätön englantia osaavalle muslimille sekä kaikille länsimaisille islamin opiskelijoille, jotka nyt on vapautettu kahlaamasta valtavia arabialaisia teknisiä kirjamassoja löytääkseen tiettyjä kohtia laista, uskomuksista, islamin ja muslimien opeista, rituaaleista, etiikasta ja tavallisista käytännöistä". Ziadeh toteaa joidenkin kohtien jääneen kääntämättä, mutta toteaa, että kirjoitusvirheitä on tuskin lainkaan ja käännös on sujuvaa.
Joseph S. Spoerl kirjoitti 2012: ”Tämä on erinomainen opas al-Bannan ja muslimiveljeskunnan maailmankatsomukseen, joka on yksinkertaisesti klassisen sunni-islamin maailmankuva. Kirjan hyväksyy Kansainvälinen Islamilaisen Ajattelun Instituutti, tunnettu globaalin Muslimiveljeskunnan organisaatio Herndonissa Virginiassa.”
Mohammad Akram Nadwi totesi 1996, että kirja on yhteenveto Shafi’i-koulukunnan tärkeimmistä opeista sen johtavien oikeusoppineiden, imaami Rafiin ja imaami Nawawin esittämänä. Jos nämä ovat olleet eri mieltä esitetään ensin Nawawin ja sitten Rafi'in käsitys. Kääntäjän selittävät lisäykset ovat arvokkaita, sillä islamilaisen laintulkinnan tekstit ovat tiiviitä, ja niitä vaikea ymmärtää ilman opettajan apua tai kommentaareja.
A. Kevin Reinhart totesi 1993, että englanniksi ei ole ollut saatavana yhtään luotettavaa käännöstä islamilaisesta laista, vaikka kyse on islamilaisen sivilisaation keskeisestä oppiaineesta. Hän toteaa, että islamilaiset lakikirjat ovat todellisuudessa muistin tukia, sillä teksti elää vain, kun sitä tulkitaan. Näin ollen suoraviivainen käännös fiqh-oppaasta olisi väärennös. Keller esittää tekstejä al-Barakatin (k. 1307) ja kahden nykyoppineen kommentaarien tukemana. Käännöksen selkeys ja laatu ovat huippuluokkaa.
Kirjan arvostelut > Käännöstyön kritiikkiä

Käännöstä on arvosteltu siitä, että jotkut al-Misrin teoksen osat on jätetty kääntämättä, vaikka teksti on kirjassa arabiaksi. Keller perustelee asiaa sillä, että hän ei ole pitänyt niitä enää ajankohtaisina. Laajin tällainen osuus koskee orjien kohtelua (K.32). Se löytyy kuitenkin käännettynä muualta internetistä. Kellerin käännöstä on arvosteltu myös siitä, että hän on jättänyt joitakin osia kääntämättä ilman, että olisi aina kertonut siitä lukijalle. Pois jätetyt kohdat näkyvät usein vain sulkumerkkien käyttönä arabiankielisessä tekstissä.
Käännöksessä on havaittu ainakin yksi virhe. Shafi'lainen koulukunta pitää tyttöjen ympärileikkausta pakollisena, mikä tarkoittaa, että sen laiminlyömisestä seuraa rangaistus. Kyse on leikkauksesta, johon kuuluu klitoriksen poistaminen (arab. bazr). Keller kääntää, että shafi'i-koulukunta vaatii vain klitoriksen hupun (arab. bizr) poistamista. Arabiaa puhuvan muslimin Anne-Sofie Roaldin mukaan kyseessä on käännösvirhe.
Jotaarkka Pennanen

| Jotaarkka Pennanen |
| --- | --- |
 Jotaarkka Pennanen Tampereen kirjamessuilla 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1946 (ikä 78) Helsinki
Ammatti:  elokuvaohjaaja teatteriohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jotaarkka Aleksis Vissarion Pennanen (s. 17. toukokuuta 1946 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja.
Elämä

Pennanen on kirjailija Jarno Pennasen ja kirjailija Anja Vammelvuon poika. Hän toimi urallaan  teatterinjohtajana muun muassa Lahdessa, Jyväskylässä, Helsingissä ja ohjaajana Turussa. Vierailevana ohjaajana muun muassa Ryhmäteatterissa, Tampereella, Hämeenlinnassa, Porissa, Vaasassa, Seinäjoella, Kuopiossa ja Moskovassa Neuvostoliiton Keskustelevisiossa.
Keskeisiä töitä Suomen televisiossa ovat elokuvat Käännekohta, pääroolissa Kari Frank 1969, Orimattila 1935, pääroolissa Hannu Kahakorpi (1972), Onnenlehti, pääroolissa Sari Mällinen (1995) ja videoelokuvat Hamlet, nimiroolissa Hannu Kahakorpi (1970), Maailma on vasta nuori (1971), Hamlet, nimiroolissa Heikki Kinnunen (1992) sekä Elämäsi parhain aika, pääroolissa Kari Frank (1978).
Lisäksi Pennanen on ohjannut Jörn Donner Productionsille elokuvan Mommilan veriteot 1917 (1973), joka oli tarina silloisen Suomen rikkaimman miehen Alfred Kordelinin viimeisestä päivästä.
Keskeisiä teatteriohjauksia

William Shakespearen Hamlet, nimiroolissa Turo Unho, Jyväskylän kaupunginteatteri 1975
Pam Gemsin Piaf pikku varpunen, nimiroolissa Kristiina Elstelä, Turun kaupunginteatteri 1981
Anja Vammelvuon Tulee aika toinenkin, Orjatsalona Hannu Lauri, Turun kaupunginteatteri 1982
Albert Camus'n Caligula, nimiroolissa Hannu Lauri, Suomen Kansallisteatteri 1980
William Shakespearen Kuningas Lear, nimiroolissa Risto Mäkelä, Suomen Kansallisteatteri 1983
Henrik Ibsenin  Brand, nimiroolissa Pekka Laiho, Helsingin kaupunginteatteri 1987
Hella Wuolijoen Niskavuoren Heta, nimiroolissa Tuire Salenius, Tampereen Työväen Teatteri 1987
Hella Wuolijoen Niskavuoren naiset, päärooleissa Aliisa Pulkkinen, Ilpo Hakala ja Ritva Jalonen 1996
William Shakespearen Julius Caesar, pääroolissa Hannu-Pekka Björkman, Lahden kaupunginteatteri 1997
Leo Tolstoin Anna Karenina, nimirooleissa Mari Palo ja Riikka Rantanen, Lahden kaupunginteatteri 2000
Anja Vammelvuon Valkoinen Varis, pääroolissa Aliisa Pulkkinen, Kajaanin Runoviikko 2000
Jean-Paul Sartren Likaiset kädet, pääroolissa Heikki Kinnunen, Tampereen Teatteri 2008.
Yksityiselämä

Pennasen vanhemmat nimesivät poikansa Joel Lehtosen sadun mukaan.
Pennanen oli avoliitossa kirjailija Annika Idströmin kanssa vuosina 1967–1975. Vuosina 1979–1995 hän oli naimisissa näyttelijä Kristiina Elstelän kanssa. Näyttelijä Aliisa Pulkkisen kanssa avoliitossa 1996–2000 ja naimisissa vuodesta 2000 lähtien.
Lapsia toimittaja Tyyne Pennanen (s. 1972, äiti Annika Idström), kuvataiteilija Anna Tuori (s. 1976, äiti Katri Tuori), elokuvataiteen opiskelija Kasimir Pennanen (1980–2006, äiti Kristiina Elstelä) ja viulisti Elisar Riddelin (s. 1993, äiti Aliisa Pulkkinen).
Apurahoja ja palkintoja

Telvis-kunniakirja "Maailma on vasta nuori" (Elvi Sinervo) 1971
Telvis-kunniakirja "Orimattila 1935" (Hannu Kahakorpi, M. Kuparinen, J. Pennanen) 1972, Valtion elokuvataidepalkinto "Orimattila 1935", 1972
Keski-Suomen läänin taidepalkinto Jyväskylän kaupunginteatterin henkilökunnalle 1976.
Valtion puolivuotinen taiteilija-apuraha 1978.
Tampereen teatterikesän Thalia-palkinto Caligulalle 1981.
Tampereen teatterikesän Thalia-palkinto henkilökohtaisesti ohjaajantyöstä yleensä ja erikoisesti näytelmässä "Tulee aika toinenkin" 1983.
Valtion elokuvataidepalkinto Hamletin ohjauksesta TV-ohjelma 1:teen 1992.
Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 1993–1996.
Muita apurahoja: Valtion lyhytaikaiset ammattiteatterituotannot, Näytelmäkirjallisuuden kantaesitystuki, AVEK, Kordelin, Kulttuurirahasto, Suomen elokuvasäätiö, Turun kaupunki, Wihuri.
taiteilijaeläke 2007.
Luottamustehtäviä

Keski-Suomen läänin taidetoimikunta 1975–1976
Valtion näyttämötaidetoimikunta 1982–1984
Suomen teatteriohjaajaliiton puheenjohtaja 1984–1986 ja hallituksen jäsen ja tes-neuvottelija useaan otteeseen.
Hämeen taidetoimikunta 1998–2000
Koulutus

Ylioppilas 1965 (Laudatur)
Suomen teatterikoulun korkeakouluosasto 1965–1968