stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leveäraiteinen rautatie

Leveäraiteinen tarkoittaa suomen kielessä kaikkia yli 1 435 millimetrin raideleveyksiä (engl. gauge).
Leveäraiteinen rautatie on sellainen rautatie, jonka raideleveys eli kiskojen sisäpintojen välinen etäisyys on suurempi kuin normaaliraideleveys eli 1 435 millimetriä (4 jalkaa 8½ tuumaa). Tällaista raideleveyttä kutsutaan leveäksi raideleveydeksi (engl. broad gauge, saks. Breitspur). Leveäraiteisella radalla käytetään leveäraidevetureita ja leveäraiteista liikkuvaa kalustoa, joka on joko leveälle raideleveydelle alun perin valmistettu tai muunneltu jostain muusta raideleveydestä.
Vaikka maailman yleisimmin käytetyksi standardileveydeksi on muodostunut 1 435 millimetriä jo yli sata vuotta sitten, ei leveäraiteisilla raideleveyksillä ole vastaavassa mielessä milloinkaan ollut mitään tiettyä standardileveyttä, vaan raideleveydet ovat muotoutuneet eri teollisuudenalojen, kalustonvalmistajien ja maiden käyttötarpeiden ja resurssien mukaan. Esimerkiksi Suomen rataverkon raideleveys 1 524 millimetrin (5 jalkaa), entisen Neuvostoliiton alueella käytössä oleva 1 520 millimetrin raideleveys sekä Irlannin rataverkon 1 600 millimetrin raideleveys ovat leveitä raideleveyksiä.
Raitioteitä ei yleensä luokitella leveä- tai kapearaiteisiksi rautateiksi, vaikka niiden kalusto kulkee usein kapearaiteisella ja joskus myös leveäraiteisella radalla.
Historia

Keisarillisen Venäjän ja sen 1800-luvun lopulla hallitsemien alueiden leveät raideleveydet ovat peräisin Yhdysvaltain etelävaltioiden sen aikaisesta viiden jalan (1 524 mm) raideleveysstandardista. 1950-luvulla Neuvostoliitossa suoritettiin SI-järjestelmän mukainen raideleveyden standardointi millimetrien tasakymmeniin, jolloin näiden alueiden raideleveydeksi tuli 1 520 millimetriä. Sitä vastoin Suomessa on edelleen käytössä alkuperäinen keisarillisella Venäjällä käyttöönotettu viiden jalan raideleveys.
Historia > Epästandardin raideleveyden vaikutukset

Suomen logistisen sijainnin vuoksi yksi maan tärkeistä kauppakumppaneista on Venäjä, ja itään päin jatkuvaa maayhteyttä on hyödynnetty myös rautatieliikenteessä. Venäjän raideleveyttä hyvin lähellä olevan raideleveyden käyttäminen helpottaa raaka-aine- ja tavarakuljetuksia maiden välillä, koska 4 mm:n leveysero ei estä rautatiekaluston käyttöä molemmilla raideleveyksillä.
Sen sijaan junayhteyttä länteen on standardista poikkeavan raideleveyden vuoksi vaikea saada merkittävässä määrin toimimaan, ja vaunujen kuljettaminen junalautoilla ei samasta syystä ole laajassa mitassa kannattavaa. Poikkeava raideleveys vaikeuttaa myös rautatietoiminnan kilpailuttamista ja nostaa hankinta- ja ylläpitokustannuksia.
Leveitä raideleveyksiä

viiden jalan Yhdysvaltojen etelävaltioissa käytössä olleet (5′ eli 1 524 mm) raideleveydet
Irlannin raideleveys
Pyreneiden niemimaan raideleveydet (5′ 5+1⁄2″ eli 1 663,7 mm)
Laulu tulipunaisesta kukasta (vuoden 1938 elokuva)

| Laulu tulipunaisesta kukasta |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Teuvo Tulio
Käsikirjoittaja:  Yrjö Kivimies Regina Linnanheimo Teuvo Tulio
Perustuu:  Johannes Linnankosken romaaniin Laulu tulipunaisesta kukasta (1905)
Tuottaja:  Teuvo Tulio
Säveltäjä:  Toivo Lampén
Kuvaaja:  Fred Runeberg
Leikkaaja:  Teuvo Tulio
Pääosat:  Kaarlo Oksanen Rakel Linnanheimo Mirjami Kuosmanen Maire Ranius
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Teuvo Tulio
Ensi-ilta:  4. joulukuuta 1938
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laulu tulipunaisesta kukasta on Teuvo Tulion ohjaama maalaisromanttinen suomalainen elokuva vuodelta 1938. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Johannes Linnankosken romaaniin Laulu tulipunaisesta kukasta. Elokuva on Tulion ensimmäinen kokonaan säilyneeksi tiedetty elokuva.
Elokuvassa ovat voimakkaasti läsnä maan, ilman ja veden elementit, ja punaisessa kukassa myös tuli. Koskenlaskukohtaukset ja kansallisromanttiset laulut siivittävät draamaa eteenpäin.
Tulio kertoo olleensa kiinnostunut lähinnä kirjan intensiivisistä rakkauskohtauksista mutta myös koskenlaskujaksoista, joita hän käytti sitten myös kolmessa myöhemmässä elokuvassa.
Juoni

Olavi Koskela lentelee kukasta kukkaan. Nuori ja salskea mies vaeltaa tukkilaisena maaseudulla, naiset ja maisemat vaihtuvat. Rikkaan Moision talon tytär Kyllikki ei kuitenkaan lankea polvilleen Olavin eteen. Uhkarohkea Olavi joutuu laskemaan hengenvaarallisen kosken voittaakseen Kyllikin suosion. Kuin ihmeen kaupalla nuorukainen suoriutuu laskusta, ja Kyllikin vastahakoisuus alkaa sulaa. Rakkaus roihahtaa, kun Olavi ja Kyllikki joutuvat uimaan vuolaan virran yli. Moision isäntä raivostuu kuullessaan nuoren parin naima-aikeista. Olavi ei tosin ole aivan tavallinen tukkilainen, vaan mahtavan Koskelan talon poika, joka on lähtenyt kotoaan riitaannuttuaan vanhempiensa kanssa. Hän vihastutti heidät aikoessaan naimisiin Annikki-piian kanssa.
Olavi ei ala taivutella Moision isäntää suopeammaksi paljastamalla todellisen, ”hienon” syntyperänsä, vaan lähtee jatkamaan vaellustaan. Hän kohtaa naisia, joiden kanssa on aiemmin maannut. Lopulta paljon kokenut mies palaa kotitilalle, jossa äiti makaa kuolinvuoteellaan ja antaa pojalleen menneet anteeksi. Isä on kuollut jo aiemmin. Olavi palaa Moision Kyllikin luo ja ottaa Kyllikin vaimokseen isännän vastustuksesta piittaamatta. Häihin mennessä Olavin todellinen henkilöllisyys rikkaan talon perijänä on selvinnyt, ja Moision isäntäkin on muikean tyytyväinen tyttärensä naimakauppaan.
Olavin ja Kyllikin avioliitto ajautuu kuitenkin kriisiin jo hääpäivänä. Olavi haluaa Kyllikin neitsyenä ja suuttuu, kun paljastuu että Kyllikillä on ollut miesystävä. Kyllikki taas muistuttaa Olavia tämän naisseikkailuista. Hurjalla vimmalla alkanut liitto seestyy vähitellen pariskunnan esikoisen synnyttyä. Synnit ovat saaneet sovituksensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaarlo Oksanen  | … |  Koskelan Olavi   |
|  Rakel Linnanheimo  | … |  Moision Kyllikki   |
|  Mirjami Kuosmanen  | … |  Annikki   |
|  Nora Mäkinen  | … |  Gaselli, Elli   |
|  Birgit Nuotio  | … |  tumma tyttö   |
|  Maire Ranius  | … |  Pihlajanterttu   |
|  Sylvi Palo  | … |  ilotyttö   |
|  Aku Peltonen  | … |  Tukkipomo   |
|  Veikko Linna  | … |  Moision isäntä   |
|  Lauri Korpela  | … |  Koskelan isäntä, Olavin isä   |
|  Ida Kallio  | … |  Koskelan emäntä   |
|  Onni Veijonen  | … |  Toivo   |
|  Elli Ylimaa  | … |  kätilö   |
|  Paavo Kuoppala  | … |  kylänpoika   |
|  Lauri Järvinen  | … |  Kaarlo Oksasen sijaisnäyttelijä   |
|  Rauli Tuomi  | … |  häävieraita   |
|  Yrjö Kostermaa  | … |  häävieraita   |
|  Lahja Heino  | … |  lapset hääjuhlassa   |
|  Aimo Järvelä  | … |  lapset hääjuhlassa   |
|  Eero Järvelä  | … |  lapset hääjuhlassa   |
|  Oiva Laakso  | … |  lapset hääjuhlassa   |
|  Kosti Nieminen  | … |  lapset hääjuhlassa   |
Arviot

Eräs Tv-maailman kriitikko pitää kokonaisuutta hienona ja visuaalisesti vahvana, vaikkakin arvioi lähikuvat kiimaisiksi latteuksiksi ja tahattomaksi komiikaksi. Onnimanni Liukkonen toteaa, että kuumat tunteet saavat hetkittäin tahattoman koomista sävyä, mutta kokonaisuus on kuitenkin upea.
Muita versioita

Tulion ohjaus Laulu tulipunaisesta kukasta on julkaistu DVD:nä. Mauritz Stiller ohjasi aiheesta elokuvan vuonna 1919, Per-Axel Branner vuonna 1934, Gustaf Molander vuonna 1956 ja Mikko Niskanen vuonna 1971.
Martin Ádám

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. marraskuuta 1994
Syntymäpaikka: Szeged, Unkari
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: Ulsan Hyundai
Maajoukkue
| 2022– | Unkari | 21 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. toukokuuta 2024.
Martin Ádám (s. 6. marraskuuta 1994 Szeged) on unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on heinäkuusta 2022 edustanut eteläkorealaista Ulsan Hyundaita. Hän on pelannut Unkarin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Ádám on edustanut Unkarin kahdella ylimmällä sarjatasolla Vasasia tammikuuhun 2019 saakka, Kaposvária elokuuhun 2020 saakka ja Paksia kausina 2020–2022. Hän oli 31 maalillaan Unkarin liigan paras maalintekijä kaudella 2021–2022. Hän on pelannut Unkarin pääsarjassa 162 ottelua ja tehnyt niissä 55 maalia. Hän voitti Etelä-Korean liigamestaruuden vuosina 2022 ja 2023.
Ádám pelasi Unkarin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 21 A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2023 ystävyysottelussa Viroa vastaan, neljä päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan ja marraskuussa 2023 jälleen EM-karsinnassa Bulgariaa vastaan.
Lumo (lehti)

Lumo - lehti tarkoittaa seuraavia
Lumo, vuonna 2010 ilmestynyt kulttuurilehti
Lumo, vuonna 2015 perustettu luontokuvaukseen erikoistunut lehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lumo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marek Hamšík

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. heinäkuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Banská Bystrica, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
2001–2002: Jupie Podlavice
2002–2004: Slovan Bratislava
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004 | Slovan Bratislava | 6 | (1) |
| 2004–2007 | Brescia | 65 | (10) |
| 2007–2019 | Napoli | 408 | (100) |
| 2019–2021 | Dalian Professional | 42 | (4) |
| 2021– | IFK Göteborg | 6 | (1) |
| 2021–2023 | Trabzonspor | 49 | (5) |
Maajoukkue
| 2007–2023 | Slovakia | 138 | (26) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. toukokuuta 2024.
Marek Hamšík (s. 27. heinäkuuta 1987 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä hyökkäävässä roolissa. Hän oli Slovakian maajoukkueen kapteeni ja pelasi pitkään Italian Serie A:n Napolissa. Kesäkuussa 2023 Hamšík kertoi lopettavansa uransa.
Ura

Hamšík aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Slovan Bratislavassa vuonna 2004, pelattuaan sitä ennen joukkueen junioreissa vuosina 2002–2004. Vuosina 2004–2007 hän edusti Italiassa Bresciaa. Hamšík siirtyi vuonna 2007 Napoliin, jossa hän pelasi helmikuuhun 2019 saakka. Hän voitti Italian cupin vuosina 2012 ja 2014. Vuoden 2012 cupin loppuottelussa Juventusta vastaan Hamšík teki joukkueensa toisen maalin Napolin voittaessa 2–0. Vuoden 2014 loppuottelussa Napoli voitti Fiorentinan 3–1 ja kapteeni Hamšík syötti joukkueensa ensimmäisen maalin.
Hamšík teki 116. maalinsa Napolin joukkueessa kaikki kilpailut huomioon ottaen 23. joulukuuta 2017 ja ohitti tällä maalilla Diego Maradonan vanhan seuraennätyksen. Hän teki Napolissa kaikkiaan 121 maalia ja menetti seuraennätyksen Dries Mertensille 13. kesäkuuta 2020. Maaleistaan sata Hamšík teki Serie A:ssa. Parhaimmillaan hän teki yhdellä kaudella 12 Serie A -maalia kausina 2009–2010 ja 2016–2017, ja 11 maaliin hän ylsi kausina 2010–2011 ja 2012–2013.
Hamšík siirtyi maaliskuussa 2021 ilmaissiirrolla Ruotsin pääsarjassa pelaavaan IFK Göteborgiin pelattuaan kaksi kautta kiinalaisessa Dalian Professionalissa. Kesäkuussa 2021 hän teki sopimuksen turkkilaisen Trabzonsporin kanssa. Hän pelasi Turkin Superliigassa kahden kauden aikana 49 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Hamšík debytoi Slovakian maajoukkueessa helmikuussa 2007 ystävyysottelussa Puolaa vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa saman vuoden lokakuussa EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 138 ottelua ja teki niissä 26 maalia, jotka kumpikin ovat Slovakian maajoukkueen ennätyksiä. MM-kilpailuissa 2010 hän pelasi kapteenina joukkueensa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa, ja alkulohko-ottelussa Venäjää vastaan hän syötti ensimmäisen ja teki toisen maalin Slovakian voittaessa 2–1. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pelasi kapteenina avauskokoonpanossa Slovakian kaikki kolme ottelua ja syötti 1–2-voittomaalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan. Hamšík pelasi MM-karsinnoissa 32 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. EM-karsinnoissa hän pelasi 38 ottelua ja teki kymmenen maalia.
Aiheesta muualla

Hamšík Napolin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Slovakian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Mucha |
2 Petráš |
3 Škrtel |
4 Čech |
5 Zabavník |
6 Štrba |
7 Weiss |
8 Kozák |
9 Šesták |
10 Sapara |
11 Vittek |
12 Perniš |
13 Hološko |
14 Jakubko |
15 Stoch |
16 Ďurica |
17 Hamšík |
18 Jendrišek |
19 Kucka |
20 Kopúnek |
21 Saláta |
22 Kuciak |
23 Pekarík |
Valmentaja Weiss
Slovakian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Mucha |
2 Pekarík |
3 Škrtel |
4 Ďurica |
5 Gyömbér |
6 Greguš |
7 Weiss |
8 Duda |
9 Šesták |
10 Stoch |
11 Nemec |
12 Novota |
13 Hrošovský |
14 Škriniar |
15 Hubočan |
16 Saláta |
17 Hamšík |
18 Švento |
19 Kucka |
20 Mak |
21 Ďuriš |
22 Pečovský |
23 Kozáčik |
Valmentaja Kozák
Slovakian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Dúbravka |
2 Pekarík |
3 Vavro |
4 Valjent |
5 Šatka |
6 Greguš |
7 Weiss |
8 Duda |
9 Boženík |
10 Suslov |
11 Bénes |
12 Kuciak |
13 Hrošovský |
14 Škriniar |
15 Hubočan |
16 Hancko |
17 Hamšík |
18 Haraslín |
19 Kucka |
20 Mak |
21 Ďuriš |
22 Lobotka |
23 Rodák |
24 Koscelník |
25 Hromada |
26 Schranz |
Valmentaja Tarkovič
Lionel Zinsou

| Lionel Zinsou |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. lokakuuta 1954 
Tiedot
Tutkinnot:  École Normale Supérieure London School of Economics
Lionel Zinsou (s. 23. lokakuuta 1953 Pariisi) on ranskalais-beniniläinen taloustieteilijä ja pankkiiri, joka oli Beninin pääministeri vuosina 2015–2016. Kesäkuusta 2017 lähtien hän on ollut Terra Novan, Ranskan keskusta-vasemmiston ajatushautomon puheenjohtaja.
Varhaisvaiheet ja koulutus

Lionel Zinsoun isä syntyi Beninissä, joka silloin tunnettiin nimellä Dahomey. Zinsoun setä Émile Zinsou oli Dahomeyn presidentti vuodesta 1968 vuoteen 1969.
Zinsou on valmistunut École Normale Supérieuresta ja London School of Economicsista.
Ura

Zinsou kehitti läheisen yhteistyön Ranskan sosialistisen poliitikon Laurent Fabiusin kanssa ja työskenteli Fabiusin alaisuudessa 1980-luvun puolivälissä, kun viimeksi mainittu oli hallituksessa.
Zinsou oli Rothschildsin pankkiirikumppani ennen kuin hän liittyi sijoitusrahasto PAI Partnersiin vuonna 2008. Hän oli myös Beninin presidentin Yayi Bonin erityisavustaja  vuosina 2006–2011.
Vuonna 2013 hänen rahoittamansa Zinsou-säätiö avasi Ouidahissa, Beninissä Etelä-Afrikkaa lukuun ottamatta Saharan eteläpuolisen Afrikan ensimmäisen nykytaiteen museon.
Presidentti Yayi Boni nimitti Zinsoun Beninin pääministeriksi vuonna 2015 yhdessä 27-jäsenisen hallituksen kanssa, ja antoi hänelle vastuun taloudellisesta kehityksestä. Pääministerin virkaa ei ole mainittu Beninin vuoden 1990 perustuslaissa, eikä Yayi Bonin presidenttikaudellakaan perustuslain tultua voimaan juuri ketään virassa pidetty. Zinsou nimitettiin alle kymmenen kuukautta ennen presidentin toisen kauden päättymistä, ja koska viimeksi mainittu on kieltäytynyt hakemasta uudelleenvalintaa, jotkut katsoivat, että nimitys oli merkki siitä, että Zinsou oli hänen valittu seuraajansa.
Zinsou ilmoitti 1. joulukuuta 2015, olevansa ehdokkaana Forces Cauris pour un Bénin émergent -puolueessa vuoden 2016 presidentinvaaleissa.  Hän sanoi keskittyvänsä maatalouden rahoittamiseen ja auttamaan epävirallisia työntekijöitä saamaan virallisen työpaikan.
Vieraillessaan Djougoussa Luoteis-Beninissä joulukuussa 2015 Zinsoun helikopteri putosi urheilusstadioniin. Hän ei vahingoittunut.
Kesäkuussa 2017 Zinsou nimitettiin Terra Novan puheenjohtajaksi.
Muu toiminta

Danone, hallituksen jäsen
Atos, hallituksen jäsen (2010-2014)
Chr. Hansen, hallituksen jäsen (2009-2011)
Kaufman &amp; Broad SA , hallituksen jäsen (2009-2015)
Käännös suomeksi
Manusinapotti

| Manusinapotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Apotit Philemon
Laji::  albitorques
Kaksiosainen nimi
 Philemon albitorques  Sclater, 1877 
Katso myös
   Manusinapotti Wikispeciesissä   Manusinapotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Manusinapotti (Philemon albitorques) eli aiemmalta nimeltään manusinkaljumesikko on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Manusinapottia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Marjaana Toiminen

Sari Marjaana Toiminen (s. 28. elokuuta 1967 Nokia) on suomalainen johdon konsultti, tietokirjailija, päätoimittaja ja media-alan toimitusjohtaja.
Toiminen aloitti työuransa Aamulehden kulttuuritoimituksen avustajana ja Kainuun Sanomien kulttuuritoimituksen kesäsijaisena. Hänet valittiin Tanssi-lehden päätoimittajaksi vuonna 1993, Aamulehden kulttuuritoimittajaksi vuonna 1995 ja Image-lehden toimituspäälliköksi vuonna 1996. Hänet kutsuttiin Imagen vt. päätoimittajaksi vuonna 1998 ja päätoimittajaksi vuonna 2000.
Toiminen valittiin Anna-lehden päätoimittajaksi vuonna 2003. Vuonna 2006 hänet valittiin Bonnier Publications -yrityksen Suomen toimitusjohtajaksi. Hän toimi myös yrityksen Suomen toimintojen sisältöjohtajana ja johti suomalaisten lehtikonseptien lanseerauksia ja konseptikehitystä (mm. Olivia-lehti vuonna 2008 ja Divaani-lehti vuonna 2009.)
Vuonna 2014 Toiminen siirtyi yrittäjäksi.  Hän perusti  MindMill Network -verkoston  yhdessä ruotsalaisen digitaalisen talouden asiantuntijan Sara Öhrvallin kanssa. Hän erikoistui työelämän tulevaisuuden ja tulevaisuuden ennakoinnin asiantuntijaksi. Toiminen tuotti tulevaisuuden työidentiteetin valmennuskonseptin nimeltä FutureMe.
Toiminen työskenteli yrittäjänä vuoteen 2019, jolloin hänet kutsuttiin Ellun Kanat Oy:n liiketoimintajohtajaksi. Vuonna 2022 hänestä tuli yrityksen osakas[lähde? ].
Toimisen kirja Hyppy: Työn arvaamaton tulevaisuus ja uudet mahdollisuudet (Tammi 2022) käsittelee työn murrosta ja yksilön mahdollisuuksia.
Julkaisut

Välähdyksiä tulevaisuudesta: Kymmenen teesiä uuden työn syntymisestä, yritysten muutoksesta ja yksilön mahdollisuuksista työn murroksessa (Sitra ja Tela ry 2017)
Open source tools for chance agents (Futurice, 2018)
Työn arvaamaton tulevaisuus ja uudet mahdollisuudet (Tammi, 2022)
Julkaisut > Podcastit

Steal My Job
Marjaana Toiminen: Ihmisen kokoisia näkökulmia isoihin teemoihin (Yleisradio 2015)
Lumoajatar

| Lumoajatar |
| --- | --- |
 Thor: Son of Asgard #8 -kansi, Jo Chen.
Luoja(t):  Stan Lee ja Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Journey into Mystery Vol 1 #103 (1964)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Amora
Status:  Aktiivinen
Pituus:  191 cm
Paino:  204 kg
Edelliset ryhmäsidokset:  Pahuuden Mestarit Illuminati Mutanttien sisarkunta
Henkilöllisyydet:  Christine Collins, Helen Eve, Amora Incantare, Amora Lorelei, Leena Moran, Valkyyria
Voimat:  Yli-inhimillinen vahvuus, pitkäikäisyys, nopeus, kestävyys, ketteryys, refleksit ja parantuminen. Taikavoimia kuten: mielen hallinta, telepatia, ulottuvuusmatkailu, energiaiskut, levitointi, teleportaatio, illuusiot, transmutaatio ja ajan hallinta.
Suhteet
Sukulaiset:  Lorelei (pikkusisko)
Lumoajatar on kuvitteellinen henkilö Marvel-sarjakuvissa. Hän on asgardilainen noita ja oikealta nimeltään Amora. Hän on Thorin vastustaja, joka yrittää saada Thorin itselleen. Lumoajattaren ensiesiintyminen tapahtui Journey Into Mystery lehden numerossa 103.
Myös toinen hahmo on käyttänyt nimeä Lumoajatar, Sylvie Lushton. Hän sai taikavoimia Lokilta kaaoksen luomista varten.
Sophia Di Martino näyttelee Marvel Cinematic Universeen sijoittuvassa Disney+-sarjassa Loki (2021–2023) Lokin naispuolista varianttia, Sylvie Laufeyntytärtä, joka perustuu sekä Sylvie Lushtoniin että Lady Lokiin.
Laukaan lento-onnettomuus

| Laukaan lento-onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuspaikka.
Yhteenveto
Päivämäärä:  19. heinäkuuta 2017
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy
Tapahtumapaikka:   Haanlatvanniemen alue, Lievestuore, Laukaa, Suomi
 :  62°21.025′N, 026°10.119′E
Lähtöpaikka:  Riitakorven yksityinen lentotoimialue
Määränpää:  Lappi
Kuolleita:  1
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Piper J3C-65 Cub Mod
Lentoyhtiö:  yksityinen
Rekisteritunnus:  OH-PAD
Matkustajia:  0
Miehistöä:  1
Laukaan lento-onnettomuus tapahtui Laukaan Lievestuoreella keskiviikkona 19. heinäkuuta 2017 kello 11.03, kun laskeutumista yrittänyt Piper Cub Mod -mallinen pienlentokone putosi metsään Haanlatvanniemen alueella korkeuden ja nopeuden pudottua liikaa. Koneessa yksin ollut lentäjä sai surmansa onnettomuudessa. Onnettomuustutkintakeskus otti onnettomuuden tutkinnan vastuulleen ja totesi syiksi muun muassa laskeutumisen aikana vallinneen myötätuulen ja koneessa olleen ylikuorman.
Tausta

Onnettomuuslento tapahtui keskiviikkona 19. heinäkuuta 2017. Lennon tarkoitus oli kahden lentokoneen yksityislento Lappiin. Toinen koneista oli onnettomuuskone ja toinen Denneyn valmistama Kitfox IV. Lähtöpaikkana oli yksityinen Riitakorven alue 26 kilometrin päässä Jyväskylästä. Kyseessä oli ilmailutoimialue, jolla oli yksi lähes itä-länsisuuntainen, 20 metriä leveä ja 330 metriä pitkä lentoonlähtö- ja laskualue. Alueelta pystyi nousemaan vain lännen suuntaan ja laskeutumaan päinvastaisesta suunnasta. Alueesta ei ollut virallisesti tietoa, koska sille ei ollut anottu lupaa valvomattomaksi toimialueeksi.
Onnettomuuskone oli Piper Aircraftin valmistama yksimoottorinen J3C-65 Cub Mod. Koneen rekisteritunnus oli OH-PAD. Se oli valmistunut vuonna 1944, ja sen sarjavalmistusnumero oli 12522. Koneella oli historiassaan noin 6 903 lentotuntia. Kone oli alunperin mallia L-4J-PI Grashopper, joka oli toisen maailmansodan jälkeen muutettu J3C-65 Cub Modiksi.
Lentäjä oli 57-vuotias laukaalainen mies, joka kuoli turmassa. Hänellä oli lentokokemusta 980 lentotuntia (2 370 laskua), joista kyseisellä konetyypillä 620 lentotuntia (854 laskua).
Piperin ja Kitfoxin lentäjät olivat suunnitelleet Lapin-matkaa jo vuosia, ja matkavalmisteluja oli tehty viikkoa ennen onnettomuutta. Koneet oli huollettu ja tankattu kaksi päivää ennen lentoa. Lentoonlähtöpäivänä koneet oli tarkastettu ja todettu lentokelpoisiksi. Myös lentoreitti oli suunniteltu etukäteen. Lennon oli tarkoitus kestää useamman päivän.
Tapahtumien kulku

Lentäjät eivät tehneet varsinaista lentosuunnitelmaa, ja he päättivät myös pitää transponderit suljettuina eikä olla yhteydessä Jyväskylän lennonjohtoon. Lennon aikana koneet päätyivät valvottuun ilmatilaan, vaikka tarkoitus oli pysyä poissa sieltä. Jyväskylän lentoaseman lennonjohto teki lennon aikana havaintoja tunnistamattomasta VFR-lentotoiminnasta, mutta asiaa ei sen kummemmin selvitetty.
Tapahtumien kulku > Koneet lähtevät

Koneet käyttivät yksitysmaa-alueen länsisuuntaista kiitotietä lentoonlähtöön. Kitfox lähti kello 10.53 paikallista aikaa ja Piper noin kymmenen sekuntia myöhemmin. Kun koneet suuntasivat kohti itää, lentäjät huomasivat sumupilviä lentoreitillään pohjoissuunnassa. Myös Jyväskylän lentoaseman säätiedotteen mukaan pilviä oli vain 210 metrin korkeudessa. Lentäjien oli aikomus ottaa yhteyttä Jyväskylän lähilennonjohtoon, jos lentoreitti olisi pysynyt suunnitelmien mukaisena. Koneet viestivät radiotaajuudella 123,500 MHz.