stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Greenwich (Lontoon kaupunkipiiri)

| Greenwich |
| --- | --- |
 Greenwichin sijainti Lontoossa.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Koordinaatit:  51°29′N, 0°00′E
Pinta-ala:  47,334 km2
Väkiluku:  291 080  (2022)
Lähialueet:  Tower Hamlets, Newham, Barking and Dagenham, Bexley, Bromley, Lewisham
 fiGreenwich 
Greenwich (Royal Borough of Greenwich) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee kaupunkialueen itäosassa, Thamesin eteläpuolella. Sen pinta-ala on 47 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin 283 000 ihmistä. Kaupunkipiiri muodostettiin nykyisekseen vuonna 1965, jolloin siihen liitettiin suurin osa silloista Woolwichin kaupunkipiiriä.
Elisabet II:n timanttiriemujuhlan kunniaksi 5. tammikuuta 2010 päätettiin, että vuoden 2012 helmikuun 3. päivästä lähtien Greenwichin kaupunkipiirille myönnettiin kuninkaallisen kaupunki­piirin asema, jolloin sen viralliseksi nimeksi tuli Royal Borough of Greenwich. Sama asema oli ennestään ollut vain kolmella kaupunki­piirillä, jotka olivat Lontooseen kuuluvat Kingston ja Kensington and Chelsea sekä Lontoon ulkopuolinen Windsorin ja Maidenhearin kaupunki­piiri. Perusteina tämän aseman myöntämiselle olivat Greenwichin historiallinen merkitys kuninkaiden asuin­paikkana, sen asema nollameridiaanin sijainti­paikkana ja Unescon maailman­perintö­kohteena.
Hallinto

Hallinnollisesti Greenwichin kaupunkipiiriin kuuluvat Greenwich Westin ja Peninsulan alueet. Se muodostettiin vuonna 1965 yhdistämällä aikaisempi Greenwichin kaupunkipiiri ja se osa aikaisemmasta Woolwichin kaupunkipiiristä, joka oli Thamesin eteläpuolella. Yhdessä Blackheathin Westcomben, Charltonin, Glundonin, Woolwichin ja Woolwich Commonin kanssa se valitsee yhden edustajan Britannian parlamenttiin.
Francis William Reitz

| Francis William Reitz |
| --- | --- |
 Francis William Reitz vuonna 1890.
Oranjen vapaavaltion 5. valtiollinen presidentti
 10. tammikuuta 1889 – 11. joulukuuta 1895  
Edeltäjä:  Johannes Brand
Seuraaja:  Marthinus Theunis Steyn
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1844 Swellendam, Kapmaa
Kuollut: 27. maaliskuuta 1934 (89 vuotta) Kapkaupunki, Kapmaan provinssi, Etelä-Afrikan unioni
Ammatti:  lakimies poliitikko
Puoliso:  Blanka Thesen (1854–1887) Cornelia Maria Theresa Mulder (1864–1935)
Lapset:  15
Francis William Reitz (5. lokakuuta 1844 Swellendam, Kapmaa – 27. maaliskuuta 1934 Tamboerskloof, Kapkaupunki, Etelä-Afrikan unioni) oli Kapmaan hollantilainen poliitikko, joka oli Oranjen vapaavaltion presidenttinä vuosina 1889–1896.
Reitz toimi aluksi lakimiehenä brittiläisessä Kapmaassa, mutta muutti Oranjen vapaavaltioon, jossa hän oli vuosina 1874–1889 muutoksenhakuoikeuden ylituomarina. Hän oli brittiläisvastainen ja osallistui vuonna 1881 afrikaanerinationalistisen järjestön Afrikaner Bondin perustamiseen. Presidenttikaudellaan vuosina 1889–1896 hän pyrki lähentämään Oranjea sen naapurimaahan Transvaaliin, ja valtiot solmivatkin puolustusliiton hieman myöhemmin. Presidenttikautensa jälkeen Reitz siirtyi Transvaaliin, jossa hän oli vuosina 1898–1902 valtiosihteerinä. Toisen buurisodan jälkeen hän vetäytyi joksikin aikaa politiikasta. Etelä-Afrikan unionin perustamisen jälkeen hänet valittiin sen senaattiin, jonka puhemiehenä hän toimi 1911–1918.
Reitz julkaisi satiirisia ja isänmaallisia runoja englanniksi, hollanniksi ja afrikaansiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francis William Reitz Wikimedia Commonsissa
Glenn McQueen

Glenn John McQueen (24. joulukuuta 1960 – 29. lokakuuta 2002) oli kanadalainen tietokoneanimaattori sekä valvoja Pixarin animaatiostudiossa.
Ennen siirtymistään Pixarille McQueen työskenteli tietokoneteknologiaan erikoistuneessa laboratoriossa New Yorkissa. Siellä hän toimi johtajana 3D -tuotanto-osastolla, joka valmisti elokuvatehosteita, TV-mainoksia ja tieteellistä grafiikkaa.
McQueen liittyi Pacific Data Images -tietokonetuotantoyhtiöön vuonna 1991, ja oli sen alkuperäinen jäsen. Hän oli mukana PDI:n elokuvaprojekteissa The Last Halloween, Slide Show, Sleepwalkers ja Angels in the Outfield.
Vuonna 1994 hän siirtyi Pixarin animaatiostudiolle, osittain kiinnostuksestaan tekeillä olevaan Toy Story -elokuvaan, osittain kunnioituksestaan Pixar-animaatiostudion perustajaan John Lasseteriin. McQueen toimi animaation valvojana Pixarin varhaisissa menestyselokuvissa, kuten Toy Story – leluelämää, Ötökän elämää, Toy Story 2 ja Monsterit Oy.
McQueen oli naimisissa kaksi kertaa. Hänellä on toisesta avioliitosta yksi tytär.
Glenn McQueen kuoli melanooma-syöpään vain 41-vuotiaana Kaliforniassa lokakuussa 2002, kesken Nemoa etsimässä -seikkailuanimaation filmauksen. Yhdysvalloissa suurmenestykseksi noussut elokuva tuli ensi-iltaan 30. toukokuuta 2003. Elokuva on osoitettu McQueenille, hänet mainitaan ennen elokuvan lopputekstejä. Entiset kollegat kunnioittivat hänen muistoaan myös nimeten päähenkilön hänen mukaansa ("Salama McQueen") Pixarin elokuvassa Autot, joka tuli ensi-iltaan vuonna 2006. Jatko-osa Autot 2 sai ensi-iltansa 2011, ja sen jatko-osa Autot 3 sai ensi-iltansa 2017.
Filmografia

PDI
The Last Halloween (1991) (ohjaaja, lyhytelokuva)
Slide Show (animaattori)
Sleepwalkers (animaattori)
Angels in the Outfield (hahmoanimaattori)
Pixar
Toy Story (1995)
Ötökän elämää (1998)
Toy Story 2 (1999)
Monsterit Oy (2001)
Nemoa etsimässä (2003) (omistettu)
Autot (2006) (päähenkilö nimetty mukaan)
Godard van Reede

Godard van Reede
Godard van Reede, Athlonen 1. jaarli, Aughrimin paroni, Ginkelin herra (tunnettu myös nimellä Godert van Ginkel; 14. kesäkuuta (J: 4. kesäkuuta) 1644 Utrecht – 11. helmikuuta 1703 Utrecht) oli hollantilainen kenraali, joka Englannin kuninkaaksi tulleen Vilhelm Oranialaisen alaisuudessa saattoi päätökseen Irlannin valloituksen vuosina 1690–1691.
Van Reeden isä oli saanut tanskalaisen Reeden paronin arvon, mutta hänellä oli sen lisäksi myös lukuisia hollantilaisia aatelisarvoja. Englannissa hänet tultiin tuntemaan nimellä van Ginkel. Vilhelm Oranilainen nimitti hänet ratsuväkensä kenraaliluutnantiksi vuonna 1683. Hän seurasi Vilhelm Oranialaisen mukana Englantiin vuonna 1688 ja auttoi tätä tukahduttamaan kapinoivan skottilaisrykmentin. Kun Vilhelm Oranialainen oli voittanut syrjäyttämänsä kuningas Jaakko II:n Boynen taistelussa heinäkuussa 1690, hän palasi Englantiin ja jätti jakobiittien lopullisen kukistamisen Irlannissa van Reeden tehtäväksi. Van Reede onnistui valtaamaan Athlonin kaupungin 30. kesäkuuta 1691 ja sai ratkaisevan voiton jakobiiteista Aughrimin taistelussa 12. heinäkuuta. Syksyn aikana hän valtasi loputkin vastarintapesäkkeet. Sota päättyi hänen allekirjoittaessaan Limerickin antautumisen yhteydessä niin sanotun Limerickin sopimuksen 3. lokakuuta 1691. Sopimuksen oli tarkoitus turvata Irlannin katolisille uskonnonvapaus.
Van Reede sai palkkioina voitoistaan vuonna 1692 irlantilaiset Athlonen jaarlin ja Aughrimin paronin aatelisarvot. Hänestä tehtiin Englannin alamainen, jotta hän voisi pitää hallussaan hänelle Irlannissa myönnetyt läänitykset. Hänen sukunsa sammui vuonna 1844.
Goblin (yhtye)

| Goblin |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1972–1982, 2000, 2005–2009, 2010–
Tyylilaji:  progressiivinen rock, heavy metal, fuusiojazz
Kotipaikka:  Italia
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Goblin on italialainen, pääosin instrumentaalista progressiivista rockia esittävä yhtye, joka tunnetaan elokuvamusiikistaan. Yhtye nousi suosioon esikoisteoksensa, Dario Argenton Verenpunaiseen kauhuun esittämänsä ääniraidan myötä vuonna 1975, minkä jälkeen se toimi vuosien ajan Argenton hovisäveltäjänä. Muita merkittäviä sävellystöitä ovat Suspiria – tappavat huokaukset (1977) sekä Dawn of the Dead (1978).
Goblinin jäsenistö on vuosien mittaan vaihtunut toistuvasti, ja myös kokoonpanojen nimet ovat vaihdelleet. Rinnakkaiskokoonpanoja on tällä hetkellä toiminnassa peräti neljä: New Goblin, Claudio Simonetti’s Goblin, Goblin Rebirth sekä yhtyeen alkuperäisellä nimellä toimiva Cherry Five. Kaikissa kokoonpanoissa on mukana alkuperäisjäseniä. Vuonna 2013 perustettu Claudio Simonetti’s Goblin on vieraillut aktiivisesti myös Suomessa.
Goblinin musiikki sekoittaa useita eri lajityyppejä. Allmusicin Donald A. Guariscon mukaan siinä sekoittuvat King Crimsonin henkinen jazz-rock, progressiivinen rock ja metallimusiikki ”tehokkaaksi ja omalaatuiseksi tyyliksi”. Imperiumin Janne Rintala kuvailee yhtyeen musiikkia improvisaatiohenkiseksi ja elektroniseksi, ”melko erikoiseksi syntikkaprogeksi”.
Diskografia

| --- | --- |
 Elokuvamusiikki Profondo rosso (1975)  Chi? (1975)  Suspiria (1977)  La via della droga (1977)  The Bloodstained Shadow (1978)  Zombi (1978)  Patrick (1979)  Amo non amo (1979)  Squadra Antigangsters (1979)  Buio Omega (1979)  Contamination (1980)  St. Helens (1981)  Notturno (1983)  Phenomena (1985)  La Chiesa (1989)  Non ho sonno (2001) Gamma (ääniraita, 2007) :  Studioalbumit Roller (1976)  Il fantastico viaggio del ’bagarozzo’ Mark (1978)  Volo (1982)  Back to the Goblin 2005 (2006)  Four of a Kind (2015)  Goblin Rebirth (2015) Livealbumit Austinato (2016)
HMS Ambuscade

HMS Ambuscade on ollut kahdeksanselvennä Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Ambuscade (1746), 40-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Ambuscade (1773), 32-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Ambuscade (1799), 40-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Ambuscade (1811), 38-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Ambuscade (1913), Acasta-luokan hävittäjä
HMS Ambuscade (D38), kokeellinen hävittäjä
HMS Ambuscade (F172), Tyypin 21 -fregatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Ambuscade”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
General Hospital

General Hospital on yhdysvaltalainen päiväsaikaan esitettävä saippuasarja, jota on esitetty vuodesta 1963 asti. Sen loivat saippuasarjojen käsikirjoittajina toimiva aviopari Frank ja Doris Hursley.
Sarjaa esitetään ABC-televisiokanavalla. General Hospital on Coronation Streetin jälkeen pitkäikäisin saippuasarja maailmassa. 49 esityskauden aikana sarjaa on esitetty yli 15 000 jaksoa vuoteen 2022 mennessä. Sarja täytti 50 vuotta 1. huhtikuuta 2013.
Sarja kertoo fiktiivisestä Port Charlesin kaupungista ja sen ihmisistä. Yksi keskeisimmistä tapahtumapaikoista on sairaala "General Hospital".
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
General Hospital Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Godby

Päätie 2 Godbyn tuntumassa.
Godby on kylä ja taajama Ahvenanmaalla. Godbyn kylä sijaitsee vain Finströmin kunnassa, mutta Godbyn taajama ulottuu myös Jomalan kunnan puolelle. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli 1 352 asukasta, joista Finströmissä asui 971 ja Jomalan puolella 234 henkilöä. Vuonna 2014 Godbyn kylässä oli 927 asukasta.
Godbyn taajamassa sijaitsee sairaala, terveyskeskus, koulu ja merkittävä osa lähiseudun asukkaiden palveluista. Etäisyys Maarianhaminaan on noin 16 kilometriä. Godbyssä on Ahvenanmaan sisäisten pääteiden 2 ja 4 risteys.
Kylässä käytiin Godbyn taistelu sisällissodan aikana vuonna 1918.
Gunstar Heroes

| Gunstar Heroes |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Treasure
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Steam ja App Store
Julkaistu:   9. syyskuuta 1993
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Sega Mega Drive, Sega Game Gear
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Gunstar Heroes (jap. ガンスターヒーローズ) on Treasuren kehittämä ja Segan julkaisema toimintaseikkailu. Peli on julkaistu vuonna 1993 Sega Mega Drivelle.
Pelin kehittivät entiset Konamin työntekijät. Gunstar Heroes sai jatkoa vuonna 2005 Game Boy Advancelle julkaistun Gunstar Super Heroes -pelin muodossa.
Kuvakaappaus pelitilanteesta.
Aiheesta muualla

Gunstar Heroes MobyGamesissa (englanniksi)
Gustaf Adolf Qwarnström

Gustaf Adolf Qwarnström  (1823 Inkoo – 4. toukokuuta 1867 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ratsutilallinen Qwarnström oli  talonpoikaissäädyssä Raaseporin läntisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867, joilla hän oli pankkivaliokunnan varajäsen. Qwarnström menehtyi valtiopäivien aikana.
Fallen (Transformers)

| Megatronus / Fallen |
| --- | --- |
 Fallen sarjakuvassa The War Within
Ensiesiintyminen:  Transformers: The War Within (sarjakuva, 2003)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Megatronus
Asema:  Decepticonien perustaja (Kaatuneiden kosto)
Ryhmäsidokset:  Primet, Unicron
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  Cybertronilainen panssarivaunu Cybertronilainen hävittäjä
Näyttelijä(t):  Tony Todd (2009) James Arnold Taylor (2009) Gil Gerard (2015)
Fallen (engl. The Fallen) on Transformers-universumissa esiintyvä Blendtron. Simon Furmanin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 Transformers: The War Within: The Dark Ages -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Fallen on yksi 13 alkuperäisestä Primesta, jotka asuttivat planeetta Cybertronia. Fallen oli ensimmäisiä pahoja transformereita. Hänen oikea nimensä on ilmoitettu olevan Megatronus.
The War Within: The Dark Ages

Kun Optimus Prime ja Megatron katosivat avaruussillan läpi toiseen paikkaan universumissa, samalla avaruussilta avasi tien paikkaan, jonne Fallen oli kauan sitten vangittu. Fallen pääsi palaamaan Cybertronille ja värväsi kolme avukseen Decepticonia nimeltä Bludgeon, Mindwipe ja Bugly, jotka täten muodostivat Kaaoskolmikon. Fallen tavoitteli potentiaalisten transformerien kipinöitä. Ja nämä potentiaaliset ovat Jetfire, Grimlock, Hot Spot ja Blitzwing.  Fallen yritti herättää niillä transformerien jumalan, Primusin, voidakseen tuoda Cybertronille jotain äärettömän pahaa. Suunnitelma kuitenkin epäonnistui, kun Primus yhtäkkiä heräsi ja tuhosi Fallenin.
Transformers: Kaatuneiden kosto

Transformers: Kaatuneiden kostossa Fallen oli alun perin yksi seitsemästä Primesta, jotka Allspark loi ensimmäisenä ja jotka hallitsivat Cybertronia. Mutta sitten Fallen petti heidät ja halusi tuhota Maan auringon. Toisin kuin muissa Transformers-jatkumoissa, Fallen olikin Decepticonien perustaja Megatronin sijasta ja Megatron Fallenin oppipoika, joka auttoi tätä kokoamaan uusia palvelijoita. Kaksi vuotta Mission Cityssä käydyn taistelun jälkeen, Fallen näyttäytyi Autoboteille ja ihmisille ensimmäistä kertaa. Fallen kuoli, kun Optimus repi häneltä kasvot ja kipinän irti Egyptissä käydyssä taistelussa.
Fallen ja muut kuusi alkuperäistä Primea eivät muuntaudu miksikään, mutta Fallenin leluversio muuntautuu cybertronilaiseksi hävittäjäksi.
Aligned-jatkumo > Transformers: Exodus

Kirjassa Transformers: Exodus Megatron muokkasi nykyisen nimensä Megatronuksen nimestä.
Aligned-jatkumo > Transformers: Exiles

Kirjan Transformers: Exiles mukaan Megatronus pakotti yhden tovereistaan, naispuolisen aseseppä Solus Primen, takomaan Tuomionpäivän tykin (engl. Requiem Blaster), joka tappaa transformerin yhdellä laukauksella. Myöhemmin hän käytti sitä Soluksen tappamiseen.
Tuomionpäivän tykki oli tuntemattomalla tavalla päätynyt pois Megatronuksen käsistä ja muodostunut planeetta Junkionin ytimeksi suuren painovoimavaikutuksensa vuoksi.
Aligned-jatkumo > The Covenant of Primus

Kirja Transformers: The Covenant of Primus selitti tarkemmin Megatronuksen elämäntarinan. Alun perin Megatronus ja Solus Prime "rakastivat" toisiaan huolimatta Tuomionpäivän tykin olemassaolosta. Mutta nämä välit joutuivat koetukselle, kun Liege Maximo paljasti Megatronukselle tämän olevan epäiltynä yhdeksi Unicronin saastuttamista Primeista. Maximo käski Quintus Primen luoda eräänlaisia mekaanisia petoja, joiden hän uskotteli uhkaavan Cybertronia. Niiden kautta hän yritti saada Solus Primelta uusia taisteluvarusteita. Solus kieltäytyi, vaikka ottikin vastaan tältä yhden pienen robotin lemmikikseen. Maximo käski Megatronusta suostutella Solusta muuttamaan mielensä. Mutta Megatronus tajusi Maximon huijanneen häntä ja yritti vakuuttaa Solukselle tämän lemmikin olevan vakooja. Solus ei uskonut häntä ja alkoi vaatia Fallenia palauttamaan Tuomionpäivän tykin. Siitä hyvästä Megatronus kuvitteli "rakkauttensa" olleen pelkkä harhaa ja tappoi Soluksen saaden samalla muiden Primejen vihat niskaansa. Lopulta Megatronus tajusi virheensä ja tapettuaan Maximon uudelleennimesi itsensä "Falleniksi" ja lähti Cybertronilta.
Aligned-jatkumo > Transformers: Prime

Ensimmäisellä kaudella Starscreamin pyytäessä Autoboteilta lupaa liittyä heihin, Bulkhead sarkastisesti kuvaili, että Starscreamin liittyminen heihin tuntuisi "siltä kuin lobbaisi Fallenin kanssa". Lisäksi Ratchet mainitsi kauden lopulla kuinka Megatron oli nimennyt itsensä Fallenin alkuperäisen nimen (Megatronus) mukaan.
Transformers One

Animaatioelokuvassa Transformers One, Megatronus Prime oli jo kuollut ennen elokuvan tapahtumia sodassa Quintessoneja vastaan, kun alkuperäisten Primejen pääavustaja Sentinel auttoi Quintessoneja surmaamaan Primet, ja otti Megatronuksen muuntautumiscogin itselleen. Kaivostyöntekijä D-16 oli kovasti ihaillut sekä Megatronusta että Sentineliä (joka nyt kutsui itseään Sentinel Primeksi), mutta kuultuaan Sentinelin petoksesta, D-16 ja eliittikartin jäsenet kapinoivat Sentineliä vastaan ja D-16 itse surmasi hänet. Tämän jälkeen D-16 otti Megatronuksen muuntautumiscogin itselleen ja nimesi nimensä Megatroniksi, Megatronuksen mukaan.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Tony Todd |  | Transformers: Kaatuneiden kosto |  |
| 2009 | James Arnold Taylor |  |  | Transformers: Revenge of the Fallen |
| 2015 | Gil Gerard | Transformers: Robots in Disguise |  |  |
| 2018 | Mark Hamill | Transformers: Power of the Primes |  |  |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Fallenista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Guns and Horses

| ”Guns and Horses” Ellie Goulding |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lights
 Julkaistu: 16. tammikuuta 2010
 Tuottaja(t): Starsmith
 Tyylilaji: synthpop, folktronica
 Kesto: 03.35
 Levy-yhtiö: Polydor
Ellie Gouldingin muut singlet
| ”Starry Eyed” 2010 | ”Guns and Horses” 2010 | ”The Writer” 2010 |
”Guns and Horses” on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Ellie Gouldingin kappale hänen debyyttialbumiltaan, Lights. Kappale julkaistiin 16. tammikuuta 2010 albumin kolmantena singlenä.
Musiikkivideo

Guns and Horses -musiikkivideon on ohjannut Petro ja se on kuvattu Los Angelesin Griffith Parkissa maaliskuussa 2010. Video julkaistiin YouTubessa Gouldingin Vevo-kanavalla 12. huhtikuuta 2010. Videolla Goulding kävelee metsässä löytäen samalla mies- ja naissotilaita sekä hevosia. Kertosäkeitten aikana sotilaat toimivat taustatanssijoina. Naissotilaat ovat pukeutuneet sotilastyylisiin trikoisiin. Miessotilaat ovat pukeutuneet muuten samoin, mutta heillä ei ole trikoita. Gouldingilla on yllään ruudullinen paita sekä legginsit.
Käännös suomeksi
Gunpo

| Gunpo |
| --- | --- |
 Kuvia Gunposta.
 Gunpo
 Koordinaatit: 37.3616°N, 126.9351°E 
Valtio:   Etelä-Korea
Maakunta:  Gyeonggi
Väkiluku (2016):  284 890
 
 english.gunpo.go.kr/main/english/index.jsp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gunpo (kor. 군포시, hanja 軍浦市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnassa. Se sijaitsee linnuntietä 23 kilometriä Soulista etelään. Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 284 890.
Kaupunki Surisan-vuorelta.
Kaupungintalo.
Kaupunkipalstoja kerrostalojen äärellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gunpo Wikimedia Commonsissa
Gustaf Adolf Schultz

Gustaf Adolf Schultz (6. marraskuuta 1821 Hämeenlinna – 24. maaliskuuta 1901 Turku) oli suomalainen opettaja ja toimittaja.
Schultzin vanhemmat olivat kultaseppä ja raatimies Karl Zacharias Schultz ja tämän ensimmäinen puoliso Judit Charlotta Ståhlberg. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulun ja Turun lukion ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1840. Schultz opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1847.
Schultz työskenteli Turun yläalkeiskoulun opettajana vuodesta 1847 ja sai vakinaisen viran vuonna 1850. Hän siirtyi Turun ala-alkeiskoulun rehtoriksi vuonna 1852. Schultz nimitettiin Turun lukion apulaisopettajaksi vuonna 1861 ja Turun ruotsalaisen lyseon suomen kielen opettajaksi vuonna 1874. Vuonna 1874 hän sai myös lehtorin arvonimen. Schultz erosi opettajanvirastaan vuonna 1888, mutta jatkoi lyseon kirjastonhoitajana vuoteen 1892 saakka. Hän toimi 1860-luvulla opettajana myös Heurlinin koulussa ja Turun muissa oppilaitoksissa.
Schultz työskenteli Åbo Underrättelserin päätoimittajana vuosina 1850–1859. Hän avusti Sanomia Turusta -lehteä ja toimi Åbo Underrättelserin musiikkiarvostelijana vuosina 1880–1888.
Gustaf Adolf Rosenkampff

Gustaf Adolf Rosenkampff
Gustaf Adolf Rosenkampff (ven. Густав Андреевич Розенкампф, Gustav Andrejevitš Rozenkampf; 1762–1832) oli liivinmaalaissyntyinen virkamies Suomessa. Hän avusti K. M. Armfeltia Vanhan Suomen yhdistämisessä ja oli Suomen asiain komitean jäsen. Vapaaherran arvon hän sai 1812.
Game Over (U.D.O:n albumi)

| Game Over U> D.O. |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. lokakuuta 2021
 Levy-yhtiö: AFM
Listasijoitukset
  25. (albumilista)    8. (fyysinen albumilista)
U.D.O:n muut julkaisut
| We Are One 2020 | Game Over 2021 | Touchdown 2023 |
Singlet albumilta Game Over
 ”Metal Never Dies” Julkaistu: 15. heinäkuuta 2021  ”Kids And Guns” Julkaistu: 20. elokuuta 2021  ”Prophecy” Julkaistu: 17.syyskuuta 2021
Game Over on U.D.O:n studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2021. Kappale "Kids And Guns" ottaa kantaa Yhdysvaltojen löyhiin aselakeihin ja nuorisorikollisuuteen.
Kappaleet

Fear Detector – 4.20
Holy Invaders – 3.26
Prophecy – 4.41
Empty Eyes – 3.52
I See Red – 3.16
Metal Never Dies – 5.06
Kids And Guns – 4.07
Like A Beast – 5.02
Don't Wanna Say Goodbye – 4.12
Unbroken – 3.13
Marching Tank – 5.06
Thunder Road – 4.04
Midnight Stranger – 5.29
Speed Seeker – 4.34
Time Control – 4.16
Metal Damnation – 4.01
Kokoonpano

Udo Dirkschneider - laulu
Andrey Smirnov - kitara
Fabian Dee Dammers - kitara
Tilen Hudrap - basso
Sven Dirkschneider - rummut
Arvostelut

Imperiumi: 6-/10
Metalliluola: 7/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Game Over (U.D.O:n albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Game Over (U.D.O:n albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
U.D.O.
| Udo Dirkschneider • Sven Dirkschneider • Andrei Smirnov • Dee Dammers • Tilen Hudrap |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Animal House • Mean Machine • Faceless World • Timebomb • Solid • No Limits • Holy • Man and Machine • Thunderball • Mission No. X • Mastercutor • Dominator • Rev-Raptor • Steelhammer • Decadent • Steelfactory • We Are One • Game Over • Touchdown
Livealbumit:  "Live from Russia" • "Nailed to Metal – The Missing Tracks" • "Mastercutor Alive" • "Live in Sofia" • "Steelhammer - Live from Moscow" • "Navy Metal Night" • "Live in Bulgaria 2020 – Pandemic Survival Show"
EP:t:  24/7 • The Wrong Side of Midnight • Infected • Leatherhead
Singlet:  "They Want War" • "Heart of Gold" • "Faceless World" • "Two Faced Woman" • "Independence Day" • "Lovemachine" • "Dancing With An Angel" • "24/7" • "The Wrong Side of Midnight" • "Infected" • "Leatherhead" • "Metal Machine" • "Steelhammer" • "Decadent" • "Rising High" • "One Heart One Soul" • "Make the Move" • "Neon Diamond" • "We Are One" • "Metal Never Dies" • "Kids And Guns" • "Prophecy"
Videot:  "Nailed to Metal: The Complete History" • "Thudervision" • "Mastercutor Alive" • "Live in Sofia" • "Steelhammer: Live from Moscow" • "Navy: Metal Night" • "Live in Bulgaria 2020 – Pandemic Survival Show"
Glenn Medeiros

Glenn Alan Medeiros (s. 24. heinäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Havaijin osavaltiosta. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Nothing's Gonna Change My Love for You”, joka ylsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 12, sekä Billboard Hot 100 -listan sijalle 1 noussut Bobby Brownin kanssa levytetty ”She Ain’t Worth It”.[lähde? ]