stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen EU-kansanäänestys
Kansanäänestys

| vaihtoehto | kannatus> äänet | kannatus> osuus | kannatus> osuus | kannatus>  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kyllä | 1 620 726 | 56,89 % |  |  |  |
| Ei | 1 228 261 | 43,11 % |  |  |  |
Lähde:
Vuoden 1994 EU-kansanäänestyksessä äänioikeutettujen lukumäärä oli 4 042 606, sisältäen 206 484 ulkomailla asuvaa Suomen kansalaista.
Valtio toteutti vuonna 1994 mittavan tiedotusprojektin EU:sta ja varasi budjettiin määrärahan myös kansalaisjärjestöjen tiedotustoimintaan.
Äänestystä ennen mielipidetiedusteluissa kysyttiin, pitäisikö Suomen liittyä EU:n jäseneksi. Lähes kaikissa jäsenyyden kannattajia oli enemmän kuin vastustajia. Myös epävarmoja oli suuri joukko.
Äänioikeutetuille lähetetyn äänestysoikeusilmoituksen yhteydessä lähetettiin valtioneuvoston kaksisivuinen tiedote Euroopan unioniin jäsenyydestä, jossa kerrottiin Euroopan unionista, yhteisestä turvallisuus- ja ulkopolitiikasta sekä rahaliitosta, jossa tavoiteltiin yhteisvaluuttaa.
Äänestyksessä kysyttiin, tulisiko Suomen liittyä Euroopan unionin jäseneksi neuvotellun sopimuksen (liittymissopimuksen) mukaisesti. Sopimuksen mukaista jäsenyyttä kannatti 56,9 % ja vastusti 43,1 %. Äänestysaktiivisuus oli 74,0 %. Kuudessa pohjoisimmassa vaalipiirissä yli puolet vastusti ja muissa vaalipiireissä yli puolet kannatti jäsenyyttä.
Kyselytutkimusten mukaan maanviljelijöistä peräti 94 % vastusti jäsenyyttä, mutta muissa keskeisissä ammattiryhmissä kannattajat olivat enemmistönä. Jäsenyyden vastustus oli myös jonkin verran suurempaa naisten (46 %) kuin miesten (39 %) keskuudessa. Suurituloiset ja varsinkin korkeasti koulutetut olivat myös selvästi useammin jäsenyyden kannattajia; yliopistotutkinnon suorittaneista jäsenyyttä kannatti 72 % kun taas pelkän kansakoulun käyneistä vain 46 %. Eri eduskuntapuolueiden kannattajista EU-jäsenyyden tukijat olivat 
enemmistönä kokoomuksen (89 %), RKP:n (85 %), SDP:n (75 %) ja vihreiden (55 %) kannattajissa, vähemmistönä keskustan (36 %), Vasemmistoliiton (24 %), SMP:n (20 %) ja kristillisen liiton (10 %) kannattajissa.
Kansanäänestys > Tulokset maakunnittain

| Maakunta | Kyllä> Äänet | Kyllä> % | Ei> Äänet | Ei> % | Aktiivisuus % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ahvenanmaa | 5 885 | 51,95 | 5 444 | 48,05 | 61,24 |
| Keski-Suomi | 66 813 | 47,56 | 73 663 | 52,44 | 72,16 |
| Keski-Pohjanmaa | 17 036 | 42,75 | 22 815 | 57,25 | 76,44 |
| Itä-Uusimaa | 30 760 | 63,46 | 17 708 | 36,54 | 75,46 |
| Kainuu | 18 016 | 35,55 | 32 663 | 64,45 | 70,80 |
| Kymenlaakso | 72 173 | 66,23 | 36 807 | 33,77 | 72,72 |
| Lappi | 51 117 | 47,42 | 56 675 | 52,28 | 72,27 |
| Pohjois-Karjala | 42 919 | 47,99 | 46 516 | 52,01 | 66,87 |
| Pohjois-Pohjanmaa | 82 658 | 46,02 | 96 961 | 53,98 | 72,20 |
| Pohjois-Savo | 65 127 | 48,21 | 69 960 | 51,79 | 68,77 |
| Pohjanmaa | 50 318 | 50,76 | 48 817 | 49,24 | 76,79 |
| Päijät-Häme | 68 596 | 61,94 | 42 147 | 38,06 | 73,11 |
| Pirkanmaa | 134 719 | 54,77 | 111 248 | 45,23 | 74,84 |
| Satakunta | 70 541 | 50,48 | 69 192 | 49,52 | 74,28 |
| Etelä-Karjala | 49 722 | 63,62 | 28 432 | 36,38 | 71,89 |
| Etelä-Pohjanmaa | 43 945 | 38,94 | 68 910 | 61,06 | 75,22 |
| Etelä-Savo | 49 268 | 54,48 | 41 167 | 45,52 | 67,84 |
| Varsinais-Suomi | 140 209 | 56,62 | 107 422 | 43,38 | 75,25 |
| Kanta-Häme | 53 125 | 56,89 | 40 258 | 43,11 | 74,38 |
| Uusimaa | 493 811 | 70,83 | 203 333 | 29,17 | 77,83 |
| Ulkosuomalaiset | 13 968 | 63,23 | 8 123 | 36,77 | 10,73 |
| Yhteensä | 1 620 726 | 56,89 | 1 228 261 | 43,11 | 70,79 |
Lähde:
Liittymissopimuksen hyväksyminen

Eduskunnan käsitellessä lopullista päätöstä jäseneksi liittymisestä jäsenyyden vastustajat Paavo Väyrysen johdolla jarruttivat päätöksen Ruotsin kansanäänestyksen jälkeiseen aikaan. Jos Ruotsi olisi äänestänyt vastaan, jarruttajien mielestä Suomen ei olisi pitänyt liittyä. Jäsenyys kuitenkin hyväksyttiin myös Ruotsissa, joskin täpärämmin kuin Suomessa. Norjassa se sen sijaan hylättiin.
Liittymissopimus hyväksyttiin eduskunnassa perustuslain alaan vaikuttavana kansainvälisenä velvoitteena niin sanotussa supistetussa perustuslainsäätämisjärjestyksessä, jolloin hyväksyntään riitti kahden kolmasosan määräenemmistö yhdessä käsittelyssä. Normaalia perustuslainsäätämisjärjestystä kannattaneet jäivät vähemmistöön perustuslakivaliokunnassa. Supistettua perustuslainsäätämisjärjestystä oli suosittanut Seppo Tiitisen johtama valtiosääntökomitea, ja sen hyväksyi myös viisi valiokunnan kuulemista kuudesta asiantuntijasta. Professori Antero Jyränki suositti kuitenkin normaalia perustuslainsäätämisjärjestystä.
Eduskunta äänesti EU-jäsenyydestä viimein 18. marraskuuta, jolloin jäsenyys hyväksyttiin äänin 152–45 (1 tyhjä, 1 poissa). Äänestyksessä kokoomuksen eduskuntaryhmä äänesti yksimielisesti  jäsenyyden puolesta. Sosiaalidemokraattien, vihreiden ja RKP:n eduskuntaryhmistä äänesti jäsenyyttä vastaan 1 kansanedustaja. Keskustan eduskuntaryhmästä jäsenyyden puolesta äänesti 31 ja vastaan 24. Vasemmistoliiton eduskuntaryhmästä jäsenyyttä vastaan äänesti 7 kansanedustajaa. Lisäksi jäsenyyttä vastaan äänestivät SMP:n, Kristillisen liiton ja omissa ryhmissään istuneiden yksittäisten kansanedustajien ryhmät.
Ahvenanmaan erillinen kansanäänestys

Ahvenanmaa oli mukana EU-kansanäänetyksessä, mutta piti myös oman erillisen kansanäänestyksensä 20. marraskuuta. Valtakunnallisessa äänestyksessä EU-jäsenyyttä kannatti vain 51,9 % ahvenanmaalaisista, mutta omassa äänetyksessä kuukautta myöhemmin peräti 73,6 %. Jälkimmäisessä äänestysaktiivisuus oli vain 49 %. Ahvenanmaan maakuntapäivät hyväksyi EU-jäsenyyden 2. joulukuuta; muuten Ahvenanmaa olisi jäänyt EU:n ulkopuolelle Suomen ja Ruotsin liittyessä siihen.
Kritiikki

Muun muassa Itsenäisyyspuolue on myöhemmin kritisoinut kansanäänestystä. Puolueen mukaan EU-jäsenyyttä kannattaneet saivat enemmän rahoitusta kampanjoinnille kuin sitä vastustaneet. Lisäksi puolue sanoo jäsenyyttä kannattaneiden väittäneen muun muassa että Suomen markka säilyy jäsenyyden jälkeenkin.
Päätöstä EU-jäsenyydestä on väitetty jopa laittomaksi, koska sitä ei hyväksytty eduskunnassa perustuslainsäätämisjärjestyksessä ja koska joidenkin mielestä Suomen perustuslain 2 § kieltää lainsäädäntövallan epäsuorankin luovuttamisen muulle instituutiolle kuin eduskunnalle. Tätä näkemystä puolustivat julkisuudessa varsinkin Keijo Korhonen ja Ilkka Hakalehto. Korhonen oli myös sitä mieltä, että kansanäänestyksen tulostakin olisi pitänyt tulkita perustuslainsäätämisjärjestyksen hengen mukaisesti, eli jäsenyyden hyväksymistä olisi tullut puoltaa kahden kolmasosan määräenemmistö.
Aiheesta muualla

EU-kansanäänestys.  Helsinki:  Tilastokeskus, 1995.  ISBN 951-727-057-7  Julkaisun verkkoversio Doriassa (PDF).
Pesonen, Pertti & Sänkiaho, Risto: Suomen EU-kansanäänestys 1994 (Arkistoitu – Internet Archive) [elektroninen aineisto]. FSD1195, versio 1 (18.2.2002). Tampere: Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto [jakaja, 2002].
Martti Ahtisaari: Tasavallan presidentti Martti Ahtisaaren puhe televisiossa 16.10.1994 Suomen EU-kansanäänestyksen ratkettua (Arkistoitu – Internet Archive). Tasavallan presidentin kanslia www.tpk.fi.
Yle Elävä arkisto: Suomi Euroopan unioniin ja eurovaluuttaan.
Tampere: Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto [jakaja], 2002.
Matterhorn Gotthard Bahn

MGB:n juna Vispajoen varrella Staldenissa, Vispin ja Zermattin välillä
Matterhorn Gotthard Bahn (virallisesti Matterhorn Gotthard Verkehrs AG (MGB), Matterhorn Gotthard Infrastruktur AG (MGI) ja Aktiengesellschaft Matterhorn Gotthard Bahn (MGM) ) on sveitsiläinen rautatiekonserni, joka toimii eteläisissä Wallisin, Urin ja Graubündenin kantoneissa. MGI omistaa rataverkon ja asemat. MGB on liikennettä hoitava yhtiö. MGM on hallinnollinen yhtiö.
Vuonna 2009 MGB:n liikevaihto oli 92 milj. CHF. Henkilöstön määrä oli 525. MGB:n junilla tehtiin vuonna 2009 6,3 miljoonaa matkaa. MGI:n rataverkon pituus on 144 km.
Historiaa

Nykyinen Matterhorn Gotthard Bahn aloitti toimintansa 1.1.2003, kun BVZ:n (Brig-Visp-Zermatt Bahn) ja FO:n (Furka-Oberalp Bahn) toiminnat yhdistettiin.
BVZ:n toiminta oli alkanut 13.12.1961, kun Visp-Zermatt Bahnin (VZ) toiminta siirtyi BVZ:n nimiin. VZ:n toiminta oli alkanut neljässä vaiheessa:
3.7.1890 käynnistyi liikenne välillä Visp-Stalden
26.8.1890 alkoi liikenne Stalden-St. Niklaus
18.7.1891 valmistui rata St. Niklaus-Zermatt
6.6.1939 otettiin käyttöön väli Visp-Brig.
FO oli muodostunut kahdesta osasta:
12.7.1917 avattu Schöllenen Bahnin (SchB) Andermatt-Göschenen-radan toiminta siirtyi FO:lle 1.8.1961
1.6.1915 alkanut Brig-Furka-Disentis Bahnin (BFD) toiminta siirtyi FO:lle 4.8.1925.
BFD:n toiminta oli alkanut kahdessa vaiheessa v. 1915, kun Brig-Oberwald-rata avattiin liikenteelle 1.6.1915 ja Oberwald-Gletsch-rata kuukautta myöhemmin. FO:n aikana rataverkko laajeni 4.7.1926, kun Gletsch-Disentis/Mustér-rata avattiin ja 26.6.1982, kun Furkan pohjatunneli välillä Realp-Oberwald otettiin käyttöön.
Tekniikkaa

MGI:n radoilla on 44 asemaa tai seisaketta. Rataverkko on yksiraiteinen, sähköistetty ja kapearaiteinen (1 000 mm). Verkon korkein kohta on Oberalp-solassa (2 033 m) ja matalin kohta Vispissä (625 m). Radan suurin jyrkkyys on 181 ‰, mistä syystä jyrkimmissä kohdissa on käytössä hammasratatekniikka.
Teknisesti MGI:n rata liittyy vain RhB:n (Rhätische Bahn) rataan Disentiksessä. Vaihtomahdollisuus muiden yhtiöiden junaverkkoon on myös Zermattissa, Vispissa, Brigissä ja Göschenenissä. Sedrunissa on 2,2 km pituinen AlpTransit Gotthard AG:n omistama pistoraide Gotthardin pohjatunnelin työmaalle. Sähköteknisesti MGI:n rata on toteutettu vaihtovirralla (11 kV, 16,7 Hz).
Liikenne

Rataverkko koostuu kahdesta osuudesta:
Zermatt-Visp-Brig-Andermatt-Disentis (140 km)
Andermatt-Göschenen (4 km).
Liikenne palvelee erityisesti matkailua. Yhtiöllä on 381 vaunua. MGB:n liikennömät reitit ovat:
Brig-Visp-Zermatt, paikallisjunaliikennettä 2 kertaa tunnissa
Täsch-Zermatt, lähijunaliikennettä 3 kertaa tunnissa
Visp-Brig-Andermatt-Disentis/Múster, paikallisjunaliikennettä tunneittain
Andermatt-Göschenen, paikallisjunaliikennettä 2 kertaa tunnissa
Andermatt-Oberalp, lähijunaliikennettä talvikaudella tunneittain
Realp-Oberwald, autojunaliikennettä 1-2 kertaa tunnissa
Andermatt-Sedrun, autojunaliikennettä talvikaudella.
Glacier Express on RhB:n ja MGB:n yhteistyössä toteuttama junareitti. "Jäätikkölinja" kulkee Zermattista Vispin, Brigin, Andermattin ja Churin kautta Davosiin ja St. Moritziin 1-4 kertaa päivässä.
MGB:llä on jonkin verran tavaraliikennettä (0,1 milj. tn. vuodessa). Linja-autoliikennettä MGB harjoittaa kahdeksalla reitillä Fieschistä, St. Niklauksesta ja Vispistä.
MGB:n yhtiörakenne
Brig on MGB:n pääasema ja siellä sijaitsee yhtiön pääkonttori
Visp on vilkas vaihtoasema, jonne kulkee talviviikonloppuisin TGV-juna Pariisista
Zermattiin ei pääse autolla, mutta MGB:n juna Täschistä kulkee 20 minuutin välein
Oberalp on MGB:n rataverkon korkein kohta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MGB:n rataverkko Etelä-Sveitsissä.
Novella Matvejeva

| Novella Matvejeva |
| --- | --- |
 Novella Matvejeva
Henkilötiedot
Syntynyt: 1934 Puškin, Neuvostoliitto
Kuollut: 2016 (81–82 vuotta)
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Novella Matvejeva (1934 Puškin, Neuvostoliitto – 2016) oli neuvostoliittolainen runoilija, säveltäjä ja laulaja. Hän esitti omia runojaan kitaralla säestäen. Runot ovat romanttisia ja allegorisia.
Suomennettuja runoja

Taisto Summasen suomentamia runoja on julkaistu seuraavasti:
julkaisussa Punalippu, 1984: nro 4
antologiassa Uuden runon Venäjä , toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala ISBN 5-7545-0041-6
Joki (Река)
Kärsivällisyys
On taivas matalalla, ja sitä hipoo maa
Renkaita kannossa (Древесина)
Taas kissankello keinahtelee
Öinen laulu (Ночная песня)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novella Matvejeva Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Venäjä 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Suomalaisten nimien kirjainasu venäjänkielisessä tekstissä
Kirjallisuutta

Kahla, Martti (toim.): Suomalaisten henkilönnimien kyrillinen siirrekirjainnusopas. Справочник по русской передаче финляндских личных имен и фамилий. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja, 53. Valtion painatuskeskus, Helsinki. 1977. ISSN 0355-5437. ISBN 951-861-103-3
Aiheesta muualla

Ruotsalaisten nimien kirjoittaminen venäjänkielisessä tekstissä (venäjäksi)
Muunkielisten nimien kirjoittaminen venäjänkielisessä tekstissä (venäjäksi)
Translitterointityökalu
Jaakko Mattila

| Jaakko Mattila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1976 (ikä 48) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Kuuluisimpia töitä:  Pallautuneet (2005)  Olento (2005-2007)  Yksityiskohta Kosmoksesta (45 remix) (2007)
Jaakko Antti Mattila (s. 30. heinäkuuta 1976 Oulu) on suomalainen taidemaalari, joka on tehnyt myös taidegrafiikkaa. Mattila opiskeli kuvataidetta The Surrey Institute of Art & Design University Collegessa vuosina 1998–2001 ja sai Bachelor of Arts with Honours in Fine Arts arvon vuonna 2001. Mattila on toiminut vapaana taiteilijana vuodesta 2003.
Mattila pyrkii kohti täydellisyyttä ja totuutta. Hänen abstaktin taiteensa pääosassa ovat selkeät muotoelementit; erityisesti erilaiset liikevaikutelmat ja pallo-ympyrä -kuvio. Pallo-ympyrä -kuvion lisäksi tyypillisiä Mattilan alkydi-, oljyväri- ja vesivärimaalauksissa esiintyviä elementtejä ovat kuutio ja spiraali. Hänen tyyliä on kuvattu niukkaeleiseksi ja puhtaasti estetisoivaksi. Peruselementeikseen hän on nimennyt pallon tai ympyrän. Hän käyttää monissa teoksissaan hyväksi myös painovoimaa ja antaa maalin valua. Grafiikkaa Mattila on tehnyt yhteistyössä grafiikanpaja Himmelblaun kanssa ja käyttänyt heliogravyyri-tekniikkaa.
Mattilan mukaan hänen teoksillaan ei ole mitään erityistä aihetta. Omien sanojensa mukaan hän pyrkii jatkuvasti haastamaan itseänsä töissään. Ideat teoksiin syntyvät ja polveutuvat niitä tehdessä; ne muodostavat jatkumon jossa jokainen teos on osa suurempaa ajatuksen linjaa. Inspiraatio kaikkeen löytyy luonnosta ja sen rajattomuudesta. Häntä kiinnostaa äärimmäinen monimuotoisuus ja yksinkertaisuus. Mattilan yksittäisissä teoksissa on vähän viitteitä hänen elämäänsä tai hetkellisiin tunteisiinsa. Hän ei halua nostaa omia tunteitaan tai itseään jalustalle vaan pyrkii puhtauteen tuon kaiken taakse. Mattilan mielestä ihmisillä ja myös taiteilijalla on suuri vastuu siitä mitä hän antaa itsestään ulos, sillä tällä on vaikutusta yhteiseen tilaamme. Luonnosta saamansa inspiraation ohella Mattilaa kiehtovat äärettömyys, pienuus, suuruus ja aika. Ideat Mattilan töissä esiintyviin abstrakteihin maisemiin tulevat hänen kotiseudultaan Oulun ympäristöstä.
Mattilan teoksia on esillä useissa julkisissa kokoelmissa. Maalaustensa lisäksi hän on tehnyt julkisia teoksia sekä taidehuonekaluja, joita on ollut esillä muun muassa Turun Design Week’illä ja hänen vuonna 2005 valmistuneesta Pallautuneet-veistoksestaan on tullut Oulun Nallikarin leirintäalueen maamerkki. Mattila toimi Oulun Musiikkijuhlien vuoden 2009 kuvataiteilijana.
Mattila on Taidemaalariliiton, Oulun taiteilijaseuran sekä CollectEast-taiteilijaryhmän jäsen. Taiteilijan työnsä lisäksi hän on tullut tunnetuksi DJ:nä ja musiikkiklubien isännöijänä. Oulusta lähtöisin oleva Mattila asuu nykyään Helsingissä.
Julkiset teokset

Pallautuneet, veistos, Nallikarin leirintäalue, Oulu, 2005
Seinämaalaus yhdessä Petri Yrjölän kanssa, ravintola 45 Special, Oulu, 2006
Yksityiskohta Kosmoksesta (45 remix), ravintola 45 Special, Oulu, 2007
Kirjallisuutta

Jaakko Mattila: Teoksia 2003-2008, Kalevaprint, 2008, ISBN 978-952-92-4011-1
Aiheesta muualla

Jaakko Mattilan kotisivu
Jaakko Mattila taiteilijamatrikkelissa
Jaakko Mattila Prosenttitaide Oulussa -sivustolla
Kotiinpäin 2005 - Jaakko Mattilan uudelleen maalattuja liikennemerkkejä (Arkistoitu – Internet Archive)
Pallautuneet-veistos Oulun taidemuseon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Muut:  Europeana  IdRef
Matemaattinen logiikka

Matemaattinen logiikka viittaa kahteen erilliseen tutkimusalueeseen: toisaalta formaalisen logiikan menetelmien soveltamiseen matematiikkaan ja matemaattiseen päättelyyn, ja toisaalta matemaattisten menetelmien soveltamiseen formaalisen logiikan esittämisessä ja analysoinnissa.
Varhaisin matematiikan ja geometrian käyttö logiikassa ja filosofiassa löytyy jo antiikin Kreikasta Eukleideelta, Platonilta ja Aristoteleelta. Rohkein yritys soveltaa logiikkaa matematiikkaan on epäilemättä ollut filosofi-loogikoiden Gottlob Frege ja Bertrand Russell logisismi. Heidän ajatuksensa oli, että matemaattiset teoriat olivat loogisia tautologioita, ja he pyrkivät osoittamaan tämän palauttamalla matematiikan logiikkaan. Tämä kuitenkin epäonnistui, mistä esimerkkinä Fregen ohjelman lamaannuttanut Russellin paradoksi ja Hilbertin ohjelman romuttanut Gödelin epätäydellisyyslause.
Sekä Hilbertin ohjelma että Gödelin vastine siihen olivat riippuvaisia toisesta matemaattisen logiikan osa-alueesta, matematiikan soveltamisesta logiikkaan todistusteorian muodossa. Vaikka epätäydellisyysteoreema oli luonteeltaan negatiivinen, Gödelin täydellisyyslause oli malliteorian tulos ja osoittaa, kuinka lähellä logisismi oli osoittautua todeksi: jokainen täsmällisesti määritelty matemaattinen teoria voidaan esittää ensimmäisen kertaluvun logiikan teorialla; Fregen todistuskalkyyli pystyi kuvaamaan koko matematiikan, vaikka ei vastaakaan sitä. Näin matemaattisen logiikan kaksi osa-aluetta osoittautuvat toisiaan täydentäviksi.
Jos todistusteoria ja malliteoria ovatkin olleet matemaattisen logiikan perusta, ne ovat muodostaneet vasta kaksi sen neljästä tukipilarista. Joukko-oppi sai alkunsa Georg Cantorin äärettömyyden tutkimuksista ja se on tuottanut monet matemaattisen logiikan haastavimmista ja merkittävimmistä ongelmista (kuten Cantorin lause, valinta-aksiooma ja kontinuumihypoteesi). Rekursioteoria kuvaa laskentaa logiikan ja aritmetiikan avulla. Sen klassisimpia saavutuksia ovat Alan Turingin Entscheidungsproblemin osoittaminen ratkaisemattomaksi sekä Churchin-Turingin teesi. Nykyisin rekursioteoria tutkii ennen kaikkea monimutkaisuuksia ja ongelmien (tehokasta) ratkeavuutta.
Kirjallisuutta > Opiskelijoiden tekstit

Walicki, Michał (2011), Introduction to Mathematical Logic, Singapore: World Scientific Publishing, ISBN 978-981-4343-87-9.
Boolos, George; Burgess, John; Jeffrey, Richard (2002), Computability and Logic (4th ed.), Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 978-0-521-00758-0.
Crossley, J.N.; Ash, C.J.; Brickhill, C.J.; Stillwell, J.C.; Williams, N.H. (1972), What is mathematical logic?, London-Oxford-New York: Oxford University Press, ISBN 978-0-19-888087-5, Zbl 0251.02001.
Enderton, Herbert (2001), A mathematical introduction to logic (2nd ed.), Boston, MA: Academic Press, ISBN 978-0-12-238452-3.
Fisher, Alec (1982), Formal Number Theory and Computability: A Workbook (1st ed.), USA: Oxford University Press, ISBN 978-0-19-853188-3. Suitable as a first course for independent study.
Hamilton, A.G. (1988), Logic for Mathematicians (2nd ed.), Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 978-0-521-36865-0.
Ebbinghaus, H.-D.; Flum, J.; Thomas, W. (1994), Mathematical Logic (2nd ed.), New York: Springer, ISBN 978-0-387-94258-2.
Katz, Robert (1964), Axiomatic Analysis, Boston, MA: D. C. Heath and Company.
Mendelson, Elliott (1997), Introduction to Mathematical Logic (4th ed.), Lontoo: Chapman & Hall, ISBN 978-0-412-80830-2.
Rautenberg, Wolfgang (2010), A Concise Introduction to Mathematical Logic (3rd ed.), New York: Springer Science+Business Media, doi:10.1007/978-1-4419-1221-3, ISBN 978-1-4419-1220-6.
Schwichtenberg, Helmut (2003–2004), Mathematical Logic (PDF), München, Saksa: Mathematisches Institut der Universität München, retrieved 2016-02-24.
Shawn Hedman, A first course in logic: an introduction to model theory, proof theory, computability, and complexity, Oxford University Press, 2004, ISBN 0-19-852981-3. Covers logics in close relation with computability theory and complexity theory
van Dalen, Dirk (2013), Logic and Structure, Universitext, Berliini: Springer-Verlag, doi:10.1007/978-1-4471-4558-5, ISBN 978-1-4471-4557-8.
Kirjallisuutta > Valmistuneiden tekstit

Andrews, Peter B. (2002), An Introduction to Mathematical Logic and Type Theory: To Truth Through Proof (2nd ed.), Boston: Kluwer Academic Publishers, ISBN 978-1-4020-0763-7.
Barwise, Jon, ed. (1989). Handbook of Mathematical Logic. Studies in Logic and the Foundations of Mathematics. North Holland. ISBN 978-0-444-86388-1..
Hodges, Wilfrid (1997), A shorter model theory, Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 978-0-521-58713-6.
Jech, Thomas (2003), Set Theory: Millennium Edition, Springer Monographs in Mathematics, Berlin, New York: Springer-Verlag, ISBN 978-3-540-44085-7.
Kleene, Stephen Cole.(1952), Introduction to Metamathematics. New York: Van Nostrand. (Ishi Press: 2009 reprint).
Kleene, Stephen Cole. (1967), Mathematical Logic. John Wiley. Dover reprint, 2002. ISBN 0-486-42533-9.
Shoenfield, Joseph R. (2001) [1967], Mathematical Logic (2nd ed.), A K Peters, ISBN 978-1-56881-135-2.
Troelstra, Anne Sjerp; Schwichtenberg, Helmut (2000), Basic Proof Theory, Cambridge Tracts in Theoretical Computer Science (2nd ed.), Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 978-0-521-77911-1.
Kirjallisuutta > Tutkimukset, kyselyt

Augusto, Luis M. (2017). Logical consequences. Theory and applications: An introduction. London: College Publications. ISBN 978-1-84890-236-7.
Cohen, P. J. (1966), Set Theory and the Continuum Hypothesis, Menlo Park, CA: W. A. Benjamin.
Cohen, Paul Joseph (2008) [1966]. Set theory and the continuum hypothesis. Mineola, New York: Dover Publications. ISBN 978-0-486-46921-8..
J.D. Sneed, The Logical Structure of Mathematical Physics. Reidel, Dordrecht, 1971 (revised edition 1979).
Davis, Martin (1973), "Hilbert's tenth problem is unsolvable", The American Mathematical Monthly, 80 (3): 233–269, doi:10.2307/2318447, JSTOR 2318447, reprinted as an appendix in Martin Davis, Computability and Unsolvability, Dover reprint 1982.
Felscher, Walter (2000), "Bolzano, Cauchy, Epsilon, Delta", The American Mathematical Monthly, 107 (9): 844–862, doi:10.2307/2695743, JSTOR 2695743.
Ferreirós, José (2001), "The Road to Modern Logic-An Interpretation" (PDF), Bulletin of Symbolic Logic, 7 (4): 441–484, doi:10.2307/2687794, hdl:11441/38373, JSTOR 2687794.
Hamkins, Joel David; Benedikt Löwe (2007), "The modal logic of forcing", Transactions of the American Mathematical Society, 360 (4): 1793–1818, arXiv:math/0509616, doi:10.1090/s0002-9947-07-04297-3
Katz, Victor J. (1998), A History of Mathematics, Addison–Wesley, ISBN 978-0-321-01618-8.
Morley, Michael (1965), "Categoricity in Power", Transactions of the American Mathematical Society, 114 (2): 514–538, doi:10.2307/1994188, JSTOR 1994188.
Soare, Robert I. (1996), "Computability and recursion", Bulletin of Symbolic Logic, 2 (3): 284–321, CiteSeerX 10.1.1.35.5803, doi:10.2307/420992, JSTOR 420992.
Solovay, Robert M. (1976), "Provability Interpretations of Modal Logic", Israel Journal of Mathematics, 25 (3–4): 287–304, doi:10.1007/BF02757006.
Woodin, W. Hugh (2001), "The Continuum Hypothesis, Part I", Notices of the American Mathematical Society, 48 (6). PDF