stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eliittikisat 2005
Osakilpailut > Lappeenranta

Lappeenrannan eliittikisat järjestettiin 21. heinäkuuta 2005.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Aika /  tulos | 2>  sija | Aika /  tulos | 3>  sija | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Lukasz Chyla | 10,32 |  Marcin Jedrusinski | 10,40 |  Markus Pöyhönen | 10,49 |
| 200 m |  Darrel Brown | 20,61 |  Leigh Julius | 20,65 |  Hamed Al Bishi | 21,09 |
| 400 m |  Hamdan Al Bishi | 45,74 |  Damien Barry | 46,22 |  Abdelghani Nouidra | 47,47 |
| 800 m |  Willy Rotich | 1.46,15 |  Justus Koech | 1.46,44 |  Jason Stewart | 1.46,60 |
| 1 500 m |  Churchill Kipsang | 3.37,99 |  Scott McGowan | 3.38,97 |  Michael Ndiwa | 3.40,96 |
| 5 000 m |  Micah Kogo | 13.16,31 |  Joseph Ebuya | 13.17,61 |  Boaz Cheboiywo | 13.26,53 |
| 110 m aidat |  Robert Kronberg | 13,60 |  Aries Merrit | 13,69 |  Matti Niemi | 13,82 |
| 400 m aidat |  Llewellyn Herbert | 49,37 |  Janne Mäkelä | 50,10 |  Jussi Heikkilä | 50,98 |
| Seiväshyppy |  Vesa Rantanen | 560 |  Dmitri Markov | 550 |  Mikko Latvala | 540 |
| Pituushyppy |  Kenneth Kastrén | 739 |  Simon Sundsten | 737 |  Mikko Mensala | 680 |
| Kuulantyöntö |  Jamie Beyer | 20,59 |  Tepa Reinikainen | 20,38 |  Ville Tiisanoja | 20,33 |
| Kiekonheitto |  Jouni Helppikangas | 59,30 |  Mika Loikkanen | 57,84 |  Jari Hulkkonen | 51,28 |
| Moukarinheitto |  Szymon Ziółkowski | 78,95 |  Olli-Pekka Karjalainen | 78,59 |  David Söderberg | 76,59 |
| Keihäänheitto |  Tero Järvenpää | 78,60 |  Teemu Wirkkala | 75,96 |  Jarkko Koski-Vähälä | 74,08 |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Aika /  tulos | 2>  sija | Aika /  tulos | 3>  sija | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 200 m |  Dorota Dydo | 23,90 |  Fana Ashby | 23,94 |  Vonette Dixon | 24,08 |
| 800 m |  Natalia Kutkina | 2.03,00 |  Johanna Risku | 2.03,25 |  Anieta Denton | 2.03,46 |
| 3 000 m |  Lauren Fleshman | 8.43,95 |  Kim Smith | 8.50,43 |  Kathy Butler | 8.52,06 |
| 100 m aidat |  Aurelia Trywianska | 12,91 |  Tatjana Pavli | 13,00 |  Hanna Korell | 13,20 |
| 400 m aidat |  Surita Febbraio | 55,57 |  Marina Shijan | 56,31 |  Ilona Ranta | 57,24 |
| Korkeushyppy |  Hanna Mikkonen | 185 |  Jonna Anias | 182 |  Alina Mattila | 182 |
| Kolmiloikka |  Suzette Lee | 13,66 |  Niina Kelo | 13,09 |  Teija Hannila | 12,98 |
| Keihäänheitto |  Mikaela Ingberg | 59,44 |  Barbara Madejczyk | 57,03 |  Kirsi Ahonen | 54,52 |
Osakilpailut > Lahti

Lahden eliittikisat järjestettiin 23. elokuuta 2005.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Aika /  tulos | 2>  sija | Aika /  tulos | 3>  sija | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Nghi Tran | 10,49 |  Nnamdi Anusim | 10,59 |  Samsa Tuikka | 10,62 |
| 400 m |  Young Talkmore Nyongani | 46,11 |  Ari Kauppinen | 47,94 |  Mustapha Mabrouki | 48,14 |
| 800 m |  Willy Rotich | 1.47,95 |  Vincent Mumo Kiilu | 1.49,27 |  Jonas Hamm | 1.49,39 |
| 5 000 m |  Francis Kirwa | 14.39,10 |  Miika Takala | 14.40,58 |  Marko Vaittinen | 14.42,29 |
| 400 m aidat |  Ari-Pekka Lattu | 50,03 |  Matthew Douglas | 50,76 |  Kimmo Haapasalo | 51,61 |
| Seiväshyppy |  Matti Mononen | 558 |  Mikko Latvala | 540 |  Jani Sörensen | 500 |
| Pituushyppy |  Tommi Evilä | 799 |  John Moffitt | 773 |  Kenneth Kastrén | 762 |
| Kolmiloikka |  Johan Meriluoto | 16,17 |  Janne Harju | 15,39 |  Mikael Inkeroinen | 15,34 |
| Moukarinheitto |  Olli-Pekka Karjalainen | 77,41 |  Szymon Ziółkowski | 74,02 |  David Söderberg | 73,83 |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Aika /  tulos | 2>  sija | Aika /  tulos | 3>  sija | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 200 m |  Sari Keskitalo | 24,20 |  Ilona Ranta | 24,22 |  Katja Salivaara | 24,44 |
| 800 m |  Johanna Risku | 2.04,81 |  Suvi Myllymäki | 2.04,97 |  Annika Rikberg | 2.05,91 |
| 100 m aidat |  Aurelia Trywianska | 13,10 |  Johanna Halkoaho | 13,47 |  Katri Hiltunen | 13,64 |
| Seiväshyppy |  Minna Nikkanen | 390 |  Miina Kenttä | 390 |  Pauliina Rumbin | 380 |
| Pituushyppy |  Natalia Kilpeläinen | 636 |  Johanna Halkoaho | 629 |  Niina Saarman-Bartholdi | 629 |
| Keihäänheitto |  Barbara Madejczyk | 59,46 |  Kirsi Ahonen | 56,42 |  Taina Kolkkala | 53,49 |
Heikki Saxén

| Heikki Saxén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1984 Vaasa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  bioetiikka, aatehistoria, organisaatioetiikka, vastuullinen liiketoiminta, poliittinen filosofia
Heikki Saxén (s. 23. kesäkuuta 1984 Vaasa) on suomalainen bioetiikan ja aatehistorian tutkija. Hän on Bioetiikan instituutin hallituksen puheenjohtaja ja yksi instituutin perustajista. Vuonna 2015 Mediuutiset valitsi Saxénin vuosittaiselle 100 terveysalan vaikuttajaa -listalleen. Hän sai Unescon palkinnon bioetiikan edistämisestä Suomessa vuonna 2016. Vuonna 2019 Pirkanmaan sairaanhoitopiiri myönsi Heikki ja Salla Saxénille vuosittaisen etiikan edistämispalkintonsa. Julkisuudessa Saxén on tullut tunnetuksi erityisesti pyrkimyksestään vakiinnuttaa bioetiikan tieteenalaa ja sen yhteiskunnallista merkitystä Suomessa sekä kannanotoistaan koskien geenitutkimuksen ja -tiedon eettisiä haasteita kuten yksityisyyden suojaa.
Saxén opiskeli Fulbright-stipendiaattina lukuvuoden 2014–2015 Harvardin yliopistossa terveydenhuollon priorisoinnin johtaviin kansainvälisiin teoreetikkoihin lukeutuvan professori Norman Danielsin ohjauksessa. Hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 2017 aiheenaan bioetiikan tieteenalan kehitys ja tulevaisuuden mahdollisuudet. Saxén on lisäksi perehtynyt oikeudenmukaisuutta käsitelleen yhteiskuntafilosofi John Rawlsin ajatteluun.
Kirjallisuutta

Mäkinen, Jukka & Saxén, Heikki (toim.): John Rawlsin filosofia. Oikeudenmukaisuus moniarvoisessa yhteiskunnassa.  Helsinki:  Gaudeamus, 2013.  ISBN 978-952-495-257-6.
Saxén, Heikki & Salla Saxén: Miten bioetiikka voi muuttaa suomalaista terveydenhuoltoa?.  Helsinki:  Kunnallisalan kehittämissäätiö, 2016.  ISBN 978-952-7072-60-8.  Luettavissa verkossa.
Aiheesta muualla

Bioetiikan instituutti
"40-vuotias | Bioetiikan tutkija Heikki Saxén pohtii pandemioita, geeniteknologiaa ja eutanasiaa | Kesällä 2019 viranomaiset eivät lämmenneet ajatukselle varautua mahdolliseen pandemiaan – 'Koronasta ei opittu mitään', sanoo bioeetikko." Helsingin Sanomat 19.6.2024.
Gunnerat

| Gunnerat |
| --- | --- |
 Värigunnera (Gunnera tinctoria)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gunnerales
Heimo::  Gunnerakasvit Gunneraceae
Suku::  Gunnerat Gunnera  L.
Katso myös
   Gunnerat Wikispeciesissä   Gunnerat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gunnerat (Gunnera) on gunnerakasvien (Gunneraceae) heimoon kuuluva kasvisuku ja samalla myös heimon ainoa suku. Sukuun luetaan kuuluvaksi noin 70 lajia sekä yksi lajiristeymä.
Gunneroita ei kasva Suomessa luonnonvaraisina. Värigunnera (Gunnera tinctoria) on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi Euroopan unionissa.
Lajeja ja lajiristeymiä > Lajeja

Gunnera aequatoriensis L.E.Mora
Gunnera albocarpa (Kirk) Cockayne
Gunnera annae Schindl.
Gunnera antioquensis L.E.Mora
Gunnera apiculata Schindl.
Gunnera arenaria Cheeseman ex Kirk
Gunnera atropurpurea L.E.Mora
Gunnera berteroi Phil.
Gunnera bogotana L.E.Mora
Gunnera bolivari J.F.Macbr.
Gunnera boliviana Morong. ex Rusby
Gunnera bracteata Steud. ex Benn.
Gunnera brephogea Linden & André
Gunnera caucana L.E.Mora
Gunnera colombiana L.E.Mora
Gunnera commutata Blume
Gunnera cordifolia (Hook.f.) Hook.f.
Gunnera cuatrecasasii L.E.Mora
Gunnera densiflora Hook.f.
Gunnera dentata Kirk
Gunnera diazii L.E.Mora
Gunnera ecuadoriana Gilli
Gunnera flavida Colenso
Gunnera garciae-barrigae L.E.Mora
Gunnera hamiltonii Kirk ex W.S.Ham.
Gunnera hernandezii L.E.Mora
Gunnera herteri Osten
Gunnera insignis (Oerst.) Oerst.
Gunnera kauaiensis Rock
Gunnera lobata Hook.f.
Gunnera lozanoi L.E.Mora
Gunnera macrophylla Blume
Gunnera magellanica Lam. – rönsygunnera
Gunnera magnifica H.St.John
Gunnera manicata Linden ex Delchev. – jättigunnera
Gunnera margaretae Schindl.
Gunnera masafuerae Skottsb.
Gunnera mexicana Brandegee
Gunnera mixta Kirk
Gunnera monoica Raoul
Gunnera morae Wanntorp & Klack.
Gunnera peltata Phil.
Gunnera perpensa L. – afrikangunnera
Gunnera peruviana J.F.Macbr.
Gunnera petaloidea Gaudich.
Gunnera pilosa Kunth
Gunnera pittieriana V.M.Badillo & Steyerm.
Gunnera prorepens Hook.f.
Gunnera quitoensis L.E.Mora
Gunnera reichei Schindl.
Gunnera reniformis Ridl.
Gunnera rheifolia Schindl.
Gunnera saint-johnii (L.E.Mora) L.E.Mora
Gunnera sanctae-marthae L.E.Mora
Gunnera schindleri L.E.Mora
Gunnera schultesii L.E.Mora
Gunnera silvioana L.E.Mora
Gunnera steyermarkii L.E.Mora
Gunnera strigosa (Kirk) Colenso
Gunnera tacueyana L.E.Mora
Gunnera tajumbina L.E.Mora
Gunnera talamancana H.Weber & L.E.Mora
Gunnera tamanensis L.E.Mora
Gunnera tayrona L.E.Mora
Gunnera tinctoria (Molina) Mirb. – värigunnera
Gunnera venezolana L.E.Mora
Gunnera vestita Schindl.
Lajeja ja lajiristeymiä > Lajiristeymiä

Gunnera × katherine-wilsoniae L.D.Gómez
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Gunnerat (Gunnera)
iNaturalist: Gunnerat (Gunnera)
ITIS: Gunnera (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Gunnera (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gunnera (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Gunnera (englanniksi)
Haukijärvi (Suomussalmi)

| Haukijärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Suomussalmi
Koordinaatit:  65°21′33″N, 28°48′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järvinumero:  59.584.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  241,7 m 
Rantaviiva:  11,98 km 
Pinta-ala:  2,01 km² 
Tilavuus:  0,0115 km³ 
Keskisyvyys:  5,7 m 
Suurin syvyys:  20,4 m 
Saaria:  2
:  Kumpusaari
 fiHaukijärvi 
Haukijärvi on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 135 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Etäisyys Haukijärven länsiosan Kontaisenlahden rannalta koillisosan Kuokkalahden rannalle on 2,7 kilometriä. Länteen suuntaava Haukiniemi erottaa järven koillisosaa pääaltaasta. Koillisosa jakautuu useisiin pieniin lahtiin. Haukiniemen eteläpuolella sijaitsee suultaan avoin Korealahti, jonka eteläpuolella sijaitsee järven kaakkoisosan muodostava Etelälahti. Yli kahdeksasosa Haukijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet sijaitsevat järven länsi- ja pohjoisosassa, järven keskiosa on matala.
Haukijärven saariluku on kaksi. Saarista laajempi on noin 20-aarinen Kumpusaari, joka sijaitsee järven länsiosassa. Saarista pienempi on alle aarin laajuinen luoto.
Haukijärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven luoteispuolella on metsälampia, joita erottaa Haukijärvestä alle sata metriä leveät kannakset. Etelärannalla on kyläasutusta. Haukijärvi laskee järven koillisosan Haukikapean kautta itään Siikajärveen, jonka koillispuolella on Pieni-Peranka ja Iso-Peranka.
Haukijärven vesitilavuus on 11 496 000 kuutiometriä.
Haukijärvi (59.584.1.014) kuuluu Iso-Perangan alueeseen (59.584), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Lounajoen valuma-alue (59.58) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5).
HMS Sveparen (48)

| HMS Sveparen |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Motala Verkstads
Laskettu vesille:  19. joulukuuta 1917
Palveluskäyttöön:  9. syyskuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  1. tammikuuta 1964
Tekniset tiedot
Uppouma:  232 t
Pituus:  27,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,0 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  1 x 2-sylinterinen compound-höyrykone, 1 x Howden-höyrykattila, 400 ihp
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  16
Aseistus
Aseistus:  1 x 57 mm kan M/16
HMS Sveparen (runkonumerot 17 ja 48) oli Ruotsin laivaston Sökaren-luokan miinanraivaaja.
Valmistus

Alus tilattiin Motala Verkstadilta. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1917 ja liitettiin laivastoon 9. syyskuuta 1918.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1930-luvulla lautaksi Se poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1964.
Herakleen pylväät

Herakleen pylväiden muistomerkki Jews' Gaten hautausmaalla Gibraltarissa.
Herakles kantaa kahta pylvästä, Couly Nouailherin emalityö 1500-luvulta.
Herakleen pylväät (m.kreik. Ἡρακλέους στῆλαι, Hērakleūs stēlai, lat. Herculis columnae) on antiikin ajalta peräisin oleva nimitys nykyisen Gibraltarinsalmen molemmilla puolilla oleville korkeille kallioille, Gibraltarille ja Ceutalle.
Tarun mukaan Atlas-niminen titaani oli kapinointinsa takia tuomittu kannattelemaan taivaankantta. Hänet vapautti siitä tarusankari Herakles pystyttämällä salmeen pylväät, jotka erottivat maan ja taivaan toisistaan. Kreikkalaiset pitivät meressä horisontin takana olevia pylväitä läntisimpänä maanäärenä, jonka jälkeen alkoi valtameri, jota kutsuttiin nimellä Okeanos. Roomalaiset kutsuivat valtamerta nimellä Oceanus Atlanticus tai Atlanticum mare, Atlantiksen (valta)meri, josta Atlantti on saanut nykyisen nimensä.
Nimeä käytti muun muassa Platon kertoessaan, että tarumainen Atlantis sijaitsee Herakleen pylväiden toisella puolella. Pylväillä oli useita kreikankielisiä nimimuotoja, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Ἡράκλειοι στῆλαι, Hērakleioi stēlai, Ἡρακλέος στάλαι, Hērakleos stālai sekä Ἡρακλέος κίονες, Hērakleos kiones, tai vain Στῆλαι, Stēlai, ”Pylväät”. Vastaavasti latinaksi pylväisiin voitiin viitata myös nimillä Herculis speculae tai vain Columnae.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herakleen pylväät Wikimedia Commonsissa
HMS Sverige (1915)

| HMS Sverige |
| --- | --- |
 HMS Sverige

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Götaverken, Göteborg
Kölinlasku:  joulukuu 1912
Laskettu vesille:  3. toukokuuta 1915
Palveluskäyttöön:  14. toukokuuta 1917
Poistui palveluskäytöstä:  30. tammikuuta 1953
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 852 t (standardi) 7 187 t (kuormattu)
Pituus:  120 m (kokonaispituus)
Leveys:  18,63 m
Syväys:  6,25 m
Koneteho:  22 000 hv
Nopeus:  22,5 solmua
Miehistöä:  427
Aseistus
Aseistus:  4 × Bofors 283 mm/L45 M1912 -tykkiä kaksoistorneissa 8 × Bofors 152 mm/L50 M1912 -tykkiä 4 × Bofors 75 mm/L53 M1912 -tykkiä 2 × Bofors 75 mm/L53 M1915 -ilmatorjuntatykkiä 2 × Bofors 57 mm/L21,3 M1916 -tykkiä 2 × 6,5 mm/L92,3 M1914 -konekivääriä 2 × 450 mm M1914 -torpedoputkea
HMS Sverige oli Ruotsin laivaston Sverige-luokan rannikkopanssarilaiva (ruots. Pansarskepp).
Valmistus

Alus tilattiin Göteborgista Götaverkeniltä, missä köli laskettiin joulukuussa 1912. Alus laskettiin vesille 3. toukokuuta 1915 ja otettiin palveluksen 14. toukokuuta 1917.
Palvelus

Alus oli Karlskronassa 1917-1918. Helmikuussa 1918 se oli osa Suomen rannikolla purjehtinutta osastoa, joka teki maihinnousun Ahvenanmaalle. Saksan asevoimien saavuttua alus osallistui joukkojen vetäytymiseen maaliskuussa. Tämä jälkeen alus osallistui normaaliin rauhanajan palvelukseen.
Alus vieraili 1923 Sheernessissä ja Rosythissa. Muita laivastovierailuina olivat Helsinki, Kööpenhamina, Tallinna, Riika ja muut itämeren satamat kuten Kiel. Alus oli modernisoitavana 1938-1940. Toisessa maailmansodassa se oli mukana Ruotsin puolueettomuuden valvonnassa. Alus poistettiin 30. tammikuuta 1953 palveluksesta, jonka jälkeen alus romutettiin Karlskronassa.
Herakleen temppeli (Dodona)

| Herakleen temppeli |
| --- | --- |
 Herakleen temppelin sekä paikalla myöhemmin olleen basilikakirkon raunioita.
Sijainti:  Dodonan arkeologinen alue, Dodóni, Ioánnina, Epeiros, Kreikka
Koordinaatit:  39°32′51″N, 20°47′24″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  200-luku eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herakleen temppeli oli antiikin aikainen Herakleelle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Dodonan pyhäkköalueen itälaidalla.
Herakleen temppelin sekä paikalla myöhemmin olleen basilikakirkon raunioita.
Dodonan Herakleen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella kuningas Pyrrhoksen aikana 200-luvun eaa. alkupuolella. Pyrrhos halusi kytkeä sukunsa Herakleehen naituaan Lanassan, joka oli Herakleehen alkuperänsä juontaneen Syrakusan tyranni Agathokleen tytär.
Temppeli oli Dodonan pyhäkköalueen toiseksi suurin ja edusti doorilaista tyyliä. Se oli rakennettu luoteis-kaakkoissuunnassa ja sen koko oli noin 16,5 × 9,5 metriä. Temppelissä oli pronaos, jossa oli neljä tai kuusi doorilaista pylvästä, sekä cella. Temppelin alttari sijaitsi tavan mukaisesti sen itäpuolella. Sen perustusten koko on noin 5,7 × 3,2 metriä. Temppelin koristeluista on löydetty Herakleen urotöitä esittävän metoopin osa sekä reliefi, joka esittää Herakleen ja Apollonin kiistaa Delfoin kolmijalasta. Veistoslöydöt ovat Ioánninan arkeologisessa museossa.
Temppeli uusittiin sen jälkeen, kun aitolialaiset tuhosivat sen muun pyhäkköalueen ohella vuonna 219 eaa. Varhaiskristillisellä ajalla temppelin jäänteet jäivät monin osin paikalle rakennetun basilikakirkon alle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herakleen temppeli Wikimedia Commonsissa
Haukansilmä

Haukansilmä on nimitys kvartsille, jossa on krokidoliamfibolin kuituja sisäänkasvettumana. Se on tummaharmaata, tummansinistä tai mustaa, ja siinä näkyy kissansilmäilmiö. Tiikerinsilmä on hyvin samantyyppinen kvartsilaji, mutta väriltään kellanruskea ja loppuun asti silikoitunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tiikerin- ja haukansilmistä
Hail to the Thief

| Hail to the Thief Radiohead |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2002 - helmikuu 2003 Ocean Way, Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 2003
 Tuottaja(t): Nigel Godrich, Radiohead
 Tyylilaji: Taiderock Alternative rock
 Kesto: 56.31
 Levy-yhtiö: Parlophone Capitol Records
Radioheadin muut julkaisut
| I Might Be Wrong 2001 | Hail to the Thief 2003 | COM LAG (2plus2isfive) 2004 |
Hail to the Thief ("The Gloaming") on englantilaisen rockyhtyeen Radiohead kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2003 Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 10. kesäkuuta Yhdysvalloissa. Se sijoittui ensimmäiseksi Yhdistyneen kuningaskunnan listalla ensimmäisellä viikollaan ja Yhdysvalloissa kolmanneksi. Tammikuuhun 2007 mennessä Hail to the Thief -levyä oli myyty 932 000 kappaletta Yhdysvalloissa.
Hail to the Thiefillä Radiohead palasi takaisin alternative rockiin kahden levyn jälkeen, jotka sisälsivät vaikutuksia elektronisesta musiikista ja jazzista.
Lähes tunnin pituinen Hail to the Thief on yhtyeen pisin albumi, vaikka useat sen kappaleet ovatkin kaksi-kolme minuuttia pitkiä, siis lyhyempiä kuin Radioheadin kappaleet yleensä. Thom Yorke sanoi, että hän sai innoituksensa Beatlesin kappaleista, jotka tuntuivat kestävän kauemmin kuin kestivät.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Radiohead.
"2 + 2 = 5 (The Lukewarm.)" – 3:19
"Sit Down. Stand Up. (Snakes & Ladders.)" – 4:19
"Sail to the Moon. (Brush the Cobwebs Out of the Sky.)" – 4:18
"Backdrifts. (Honeymoon Is Over.)" – 5:22
"Go to Sleep. (Little Man Being Erased.)" – 3:21
"Where I End and You Begin. (The Sky Is Falling In.)" – 4:29
"We Suck Young Blood. (Your Time Is Up.)" – 4:56
"The Gloaming. (Softly Open Our Mouths in the Cold.)" – 3:32
"There There. (The Boney King of Nowhere.)" – 5:23
"I Will. (No Man's Land.)" – 1:59
"A Punchup at a Wedding. (No No No No No No No No.)" – 4:57
"Myxomatosis. (Judge, Jury & Executioner.)" – 3:52
"Scatterbrain. (As Dead as Leaves.)" – 3:21
"A Wolf at the Door. (It Girl. Rag Doll.)" – 3:23
Kuten albumikin, jokainen kappale sisältää toisen nimen.
Kokoonpano

Thom Yorke – laulu, sanat, kitara, piano
Jonny Greenwood – kitara, ondes martenot
Colin Greenwood – basso, syntetisaattori, sämpläys
Ed O'Brien – kitara, efektit, taustalaulu
Phil Selway – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Himeran taistelu

Himeran taistelu voi viitata seuraaviin taisteluihin Himeran kaupungin tai Sisilian jommankumman Himera-nimisen joen luona:
Himeran taistelu (480 eaa.), taistelu kreikkalaisten ja karthagolaisten välillä, päättyi kreikkalaisten suureen voittoon
Himera-joen taistelu (446 eaa.), taistelu Syrakusan ja Akragaan välillä jommankumman Himera-joen luona
Himeran taistelu (409 eaa.), taistelu kreikkalaisten ja karthagolaisten välillä, päättyi Himeran tuhoon
Himera-joen taistelu (311 eaa.), taistelu Karthagon ja Syrakusan välillä eteläisemmän Himera-joen (Salso) luona
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Himeran taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Guémené-sur-Scorff

| Guémené-sur-Scorff (Ar Gemene) |
| --- | --- |
 Porte des Rohans
 vaakuna
 Guémené-sur-Scorff
 Koordinaatit: 48°04′09″N, 3°12′06″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Morbihan
Arrondissementti:  Pontivy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,2 km²
Väkiluku (2017):  1 061 
 – Väestötiheys:  906 as./km²
Kunnan numero:  56073
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guémené-sur-Scorff (bretoniksi Ar Gemene) on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Scorffjoen varrella, noin 20 kilometriä Pontivyn kaupungista länteen.
Guémené on keskiaikainen kaupunki, joka on kasvanut Rohanin suvun linnan ympärille. Kaupungissa vaikutti erityisesti Rohan-Guéménén sukuhaara. Linnasta on enää osia jäljellä, kuten linnan valleja ja yksi portti, Porte des Rohans. Lisäksi linnasta on säilynyt "kuningattaren kylpylä", jota on lämmittänyt roomalaistyyppinen hypokausti. Kaupungissa on jäljellä useita keskiaikaisia ristikkotaloja.
Paikallisia erikoisuuksia

Guémenén gastronomisia erikoisuuksia on sianlihasta tehty makkara andouille.
Tunnettuja kuntalaisia

Hippolyte Magloire Bisson (1796-1827), meriupseeri
Abbé Moigno (1804-1884), pappi, fyysikko ja matemaatikko
Joseph Loth (1847-1934), kelttiläisten kielten tutkimiseen erikoistunut kielitieteilijä ja historioitsija
Ristikkotalo
Linnan valleja
Kuningattaren kylpylä
Guémenén andouille
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guémené-sur-Scorff Wikimedia Commonsissa
Hauiksen repeämä

Hauislihaksen jänne voi revetä joko sen lyhyestä (lat. caput breve) tai sen pitkästä päästä (lat. caput longum). Hauiksen repeämä on tärkein yläraajan alueen jännerepeämä. Pitkän pään jännevammat ovat huomattavasti yleisempiä kuin lyhyen. Niitä on 96 % repeämistä, lyhyen pään repeämiä vain 1 % ja lopuissa on kyseessä distaalinen repeämä molempien jänteiden yhteisellä alueella kyynärpään lähellä. Hauiksen jänne yleensä rispaantuu ennen repeämistä tai katkeamista.
Jänteen revetessä tuntuu terävää kipua olassa ja voi kuulua napsahdus. Lihas valahtaa alaspäin ja ulkonäkö muuttuu normaalista poikkeavan näköiseksi "Kippari-Kallen hauis". Muihin  oireisiin kuuluu lihaskramppi, mustelma olkavarressa, käden heikkous ja vaikeus ranteen supinaatiossa. Akuutissa vaiheessa kädessä aristusta ja turvotusta sekä parin päivän kuluttua hematooma. Hematoomaa ei välttämättä synny, koska repeämä on usein avaskulaarisella alueella.
Repeämät ovat yleisiä ikääntyvillä miehillä ja kehonrakentajilla. Repeämälle yleisemmin syynä on äkilliset jännettä rasittavat ponnistukset. Syyt jaetaan kahteen luokkaan; tapaturma- ja rasitusperäisiin. Tapaturmaperäinen jänteen repeämä syntyy esimerkiksi jos tippuu kovasti suoritetun käden päälle tai nostaa esiin painavaa huonekalua tai raskaita painoja. Rasitusperäiset katkeamat syntyy, kun ajan myötä jänne haurastuu ja tila pahenee, jos jännittävä rasittava liike toistuu useasti.
Riskitekijät:
ikä
liian painavat pään yli tehtävät nostot
olkapään liiallinen rasittaminen
tupakointi
kortikosteroidiset lääkkeet
Hoitona lepo ja kipulääkkeet. Ei välttämättä vaadi leikkausta, mutta voidaan leikata ja muotoilla uudestaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.terveysportti.fi/dtk/ltk/koti?p_artikkeli=ykt00464&p_haku=Hauiksen%20repe%C3%A4m%C3%A4