stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talampayan kansallispuisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Talampayan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Ischigualasto ja Talampayan kansallispuisto UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Travel Planner – Parque Nacional Talampaya (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Argentiinassa
Córdoban jesuiittakortteli ja -estanciat
Cueva de las Manos, Río Pinturas
Iguazún kansallispuisto
Ischigualaston ja Talampayan luonnonpuistot
Jesuiittojen guaranilähetysasemat: San Ignacio Miní, Santa Ana, Nuestra Señora de Loreto ja Santa María Mayor
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Los Alercesin kansallispuisto
Los Glaciaresin kansallispuisto
Quebrada de Humahuaca
Valdésin niemimaa
Taalas

Taalas on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Petteri Taalas (s. 1961), meteorologi
Saara Taalas (s. 1969), viestintäliiketoiminnan professori.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Talana (Italia)

| Talana (Talàna) |
| --- | --- |
 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Talana
 Koordinaatit: 40.042°0′0″N, 9.496°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  118,68 km²
Korkeus:  682 m
Väkiluku:  1 027
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08040
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.talana.og.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Talana (sardiksi Talàna) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 027 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 118,68 neliökilometriä. Se sijaitsee 682 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Talana (Italia) Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Tampereen palkinto

Tampereen palkinto on vuonna 1959 perustettu palkinto, jonka Tampereen kaupunki jakaa vuosittain erityisen ansioituneille henkilöille, jotka elämäntyöllään tai toiminnallaan ovat edistäneet Tampereen kehitystä ja tamperelaisten hyvinvointia tai olleet lisäämässä Tampereen vetovoimaa. Palkinnon myöntää kaupunginhallitus. Vuodesta 1994 vuoteen 2015 palkintona oli Unto Hietasen veistos Lähtevät kurjet, minkä jälkeen palkinnoksi vaihtui lasitaiteilija Markku Salon tekemä ”Tammerkosken kuohu”. Palkinto luovutetaan vuosittain Tampereen päivänä 1.10. yhdelle tai useammalle henkilölle Tampereen hyväksi tehdystä työstä.
Aiheesta muualla

Tampereen palkinto yliopistojen kehittäjille
Tampereen palkinto Eppu Normaali -yhtyeelle
Tampereen palkinto ja ansiomitalit sekä lista palkinnon saajista vuodesta 1959-
Talvivaara (vaara)

Talvivaara on vaara Sotkamossa. Vaara on noin 350 m:n korkeudella merenpinnasta. Talvivaaran kaivosalue sijaitsee vaarasta luoteeseen.
Talvivaaran kaivosalueella ja sen ympäristössä on mittavat malmivarannot, jotka on löydetty jo 1960-luvulla. Alueella on nikkeliä ja sen ohella merkittäviä määriä kuparia, sinkkiä ja kobolttia sekä uraania. Metallipitoisuudet ovat kuitenkin pieniä.
Nomeansno

| NoMeansNo |
| --- | --- |
 NoMeansNo esiintymässä Tampereella vuonna 2007 (Tom vasemmalla, Rob keskellä ja John oikealla).
Tiedot
Toiminnassa:  1979–
Tyylilaji:  punk rock   math rock   punk jazz   jazzcore
Kotipaikka:  Victoria, Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Rob Wright   John Wright   Tom Holliston  
Entiset jäsenet:  Andy Kerr, 1983–1992   Ken Kempster, 1993-1997  
Levy-yhtiö:  Alternative Tentacles, –2002   AntAcidAudio   Southern  
Infobox OKNimi-testi OK: 
NoMeansNo oli kanadalainen punk rock -yhtye. Alun perin se on kotoisin Victoriasta,  mutta nyttemmin jäsenet ovat asettuneet Vancouveriin.
Yhtye ei ole pitkän uransa aikana koskaan nauttinut suurempaa valtavirtasuosiota, mutta eivätpä he sitä vaikuta suuremmin hakeneenkaan. Silti heillä on vannoutunut ja asialleen omistautunut kuulijakunta  Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa, myös Suomessa. Yhtye kiertää tiheään tahtiin molemmilla mantereilla ja on saavuttanut tietynasteisen kulttimaineen.
Yhtyeen musiikki

Jo ensimmäisillä levytyksillään he tekivät vaikutuksen soittotaidoillaan ("todennäköisesti monimutkaisimpia sävellyksiä joita punk rockin saralla voi löytää"). Yhtye on myös saanut paljon vaikutteita jazzista; Robin ”nilkuttavien” ja melodisten bassokuvioiden on sanottu tuovan mieleen Charles Mingusin ja Johnin rumpujen kuulostavan toisinaan hieman Elvin Jonesin tai Art Blakeyn vastaavilta. Moni muusikko myös mainitsee saaneensa vaikutteita Johnin tyylistä soittaa rumpuja, kuten esim. Dave Grohl.
NoMeansNo:n sanoitukset sisältävät paljon "Wright/wrong/right"-sanaleikkiä sekä kosolti mustaa huumoria. Eräs kriitikko esittää että NoMeansNo voisi hyvinkin olla antanut vaikutteita monelle 90-luvun alun math rock ja emo-yhtyeelle.
Yhtyeen tuotannossa vaikuttavaa on myös heidän kykynsä hyppiä eri tyylilajien välillä silti musiikillisen identiteettinsä säilyttäen. He saattavat vaihtaa valituslaulusta thrash-metalliin, monimutkaisesta yksinkertaiseen ja riitasointuisesta melodiseen onnistuen silti kuulostamaan vain itseltään.
Sivuprojektit

NoMeansNo:n alter ego on The Hanson Brothers, kvartetti jossa John laulaa ja Mike Branum  (The Freak Accident) soittaa rumpuja. Aiemmin rumpuja yhtyeessä soitti Ken Kempster. Hanson Brothersia voisi melkein tituleerata Ramones-tribuuttiyhtyeeksi, mutta sanoituksissaan he pilailevat ”punaniskaisten” kanadalaisten jääkiekkofanien kustannuksella. Useimpien levytysten nimet ja kansitaide viittaavat jollain tavalla Ramonesiin. Sanoitukset keskittyvät pääasiassa jääkiekkoon, oluenjuontiin ja naisiin. Nimi viittaa elokuvassa Lämäri (Slap Shot) esiintyviin roolihahmoihin.
Rob Wrightin alter ego on autoritäärisen näköinen Mr. Wrong, joka pukeutuu papin vaatteisiin ja poseeraa usein haulikon kanssa. Mr. Wrong on käytännössä Rob Wright, joka laulaa ja soittaa bassokitaraa ilman muuta säestystä.
Tom Holliston esiintyy usealla The Showbusiness Giants -yhtyeen levyllä ja on julkaissut myös kolme soololevyä.
Andy Kerr ja John Wright soittivat 1980-luvun alussa yhtyeessä Infamous Scientists. Lähdettyään NoMeansNo:sta Kerr julkaisi soololevyn ja on tehnyt yhteistyötä myös muusikko Scott Hendersonin (Shovelhead) kanssa nimellä Hissanol. Kerr myös vaikuttaa duossa nimeltä Two Pin Din.
NoMeansNo ja Suomi

Yhtye on Suomessa varsin suosittu huolimatta vähäisestä medianäkyvyydestä. He ovat kiertäneet Suomea useaan otteeseen mm. Deep Turtlen kanssa. ”Would we be... Live?” -DVD:llä kitaristi Tom Hollistonilla on Lontoon keikalla päällään Tampereen Tapparan pelipaita ja ”Live + Cuddly” -levylle on otettu introksi Radio 957:n radiomainos Tullikamarin keikasta.
Keikat Suomessa (lista epätäydellinen, koska esim. em. radiomainos Tampereen keikasta on tehty ennen vuotta -91):
00.00   Vaasa      Club 25
00.00   Turku      A-Panimo
00.00   Tampere
23.06.	Joensuu    Kerubi	Deep Turtle
24.06.	Joensuu    Kerubi	Deep Turtle
25.06.	Nummirock  Nummijärvi
26.06.	Jyväskylä  FM		Deep Turtle
27.06.	Helsinki   Lepakko	Deep Turtle
28.06.	Tampere	   Tulliklubi	Deep Turtle
18.06.	Oulu	   Cafe Rumba	Radiopuhelimet, Brüssel kaupallinen
19.06.	Tampere	   Yo talo
20.06.	Joensuu	   Kerubi
03.09.	Helsinki   Tavastia  	Greenhouse AC
04.09. 	Tampere	   Tulliklubi 	Greenhouse AC
05.09. 	Jyvaskylä  Lutakko 	Greenhouse AC
06.09. 	Oulu	   45 special	Greenhouse AC
17.04.	Turku	   Klubi
18.04.	Tampere	   Tulliklubi
19.04.	Jyväskylä  Lutakko
20.04.	Helsinki   Nosturi
Jäsenet > Nykyinen kokoonpano

Rob Wright – basso, laulu, kitara (1979–)
John Wright – rummut, laulu, koskettimet (1979–)
Tom Holliston – kitara, laulu (1993–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Andy Kerr – kitara, laulu, joitain basso-osuuksia (1983–1992)
Ken Kempster – toiset rummut (1993–1997)
Diskografia > Studio-LP:t

1982 - Mama (uudelleenjulkaistu bonusraidoin 2004)
1986 - Sex Mad
1988 - Small Parts Isolated and Destroyed
1989 - Wrong ( uudelleenjulkaistu bonusraidoin 2005)
1991 - The Sky Is Falling and I Want My Mommy (mukana Jello Biafra)
1991 - 0 + 2 = 1
1993 - Why Do They Call Me Mr. Happy?
1994 - Mr. Right & Mr. Wrong / One Down & Two to Go
1995 - The Worldhood of the World (As Such)
1998 - Dance of the Headless Bourgeoisie (uudelleenjulkaistu bonusraidoin 2005)
2000 - One
2006 - All Roads Lead to Ausfahrt
Diskografia > EP:t

1981 - Betrayal, Fear, Anger, Hatred
1985 - You Kill Me
1988 - The Day Everything Became Nothing
1990 - The Power of Positive Thinking
1996 - Would We Be Alive?
1997 - In the Fishtank Volume 1
2001 - Generic Shame
Diskografia > Singlet

1980 - Look, Here Come the Wormies
1987 - Dad
1991 - Oh, Canaduh
1994 - Leave the Seaside – live bootleg 7"
Diskografia > Livealbumit

1988 - Live at the Paradiso Amsterdam - bootleg - VPRO-radioaseman äänite.
1989 - Peel Sessions – Äänitetty BBC Studioilla, mutta käytännössä live-esitys.
1990 - Live in Warsaw – bootleg-kasetti
1991 - Live + Cuddly
Diskografia > Kokoelmat

1985 - It Came from the Pit
1990 - Terminal City Ricochet (samannimisen elokuvan soundtrack)
1992 - Clam Chowder & Ice Vs. Big Macs and Bombers
1992 - Virus 100 (a cappella-versio Dead Kennedys -kappaleesta "Forward to Death")
1996 - Chaotic Soup (Split with Ultra-Bide)
2004 - The People's Choice
Videografia

2004 - Would We Be...Live? (DVD live-taltiointi Lontoosta, NoMeansNo ja The Hanson Brothers)
Aiheesta muualla

Nomeanswhatever.com virallinen sivusto: keskustelufoorumi, kiertuekalenteri, uutisia
Southern (Arkistoitu – Internet Archive) levy-yhtiön sivusto (Euroopan jakelija)
NoMeansNo biografia (Arkistoitu – Internet Archive) Alternative Tentacles -sivustolla
NoMeansNo-profiili Perfect Sound Forever
NoMeansNo discography fanisivusto
Nomeansno Last.fm:ssä (englanniksi)
NoMeansNo MySpace
Keikka-arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
The Ruckus - Tom Hollistonin haastattelu maaliskuulta 2009, mukana NMN ja Hanson Brothers-materiaalia (Arkistoitu – Internet Archive)
Two Pin Din -yhtyeen kotisivut
Sérgio Paulinho

| Sérgio Paulinho |
| --- | --- |
 Paulinho vuoden 2010 Tour de Romandie -kilpailussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sérgio Miguel Moreira Paulinho
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1980 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Portugali
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2002–2003 2004 2005–2006 2007 2008–2009 2010–2011 2012–2013 2014–2016 2017–2020 2021:  ASC-Vila do Conde L.A.-Pecol Liberty Seguros-Würth/Astana Discovery Channel Astana Team Team RadioShack Team Saxo Bank Team Tinkoff-Saxo / Tinkoff Efapel L.A. Aluminios / L.A. Sport
Suurimmat voitot
  Maantieajon olympiahopeaa 2004 Espanjan ympäriajo, etappi 2006 Ranskan ympäriajo, etappi 2010  Portugalin aika-ajomestaruus 2004, 2008 
 Tiedot päivitetty: 18. tammikuuta 2022 
| Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten pyöräily.Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten pyöräily.Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten pyöräily.Olympialaiset  | Maa:   Portugali> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | maantieajo |  |
Sérgio Miguel Moreira Paulinho (s. 26. maaliskuuta 1980 Oeiras, Portugali) on portugalilainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2002–2021.
Paulinho saavutti MM-pronssia alle 23-vuotiaiden aika-ajossa Zolderissa 2002. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai hopeaa maantieajossa hävittyään sekunnin irtiottokumppanilleen Paolo Bettinille. Espanjan ympäriajossa 2006 hän voitti Santillana del Mariin päättyneen kymmenennen etapin kahden sekunnin erolla Davide Rebelliniin.
Ranskan ympäriajossa 2010 Paulinho voitti Gapiin päättyneen kymmenennen etapin kukistaen loppukirissä Vasil Kiryjenkan.
Saavutuksia

Lähde: Cycling Archives
Sérgio Vieira de Mello

Sérgio Vieira de Mello
Sérgio Vieira de Mello (15. maaliskuuta 1948 – 19. elokuuta 2003) oli brasilialainen diplomaatti, joka työskenteli Yhdistyneissä kansankunnissa yli 30 vuotta. Vieira de Mello syntyi Rio de Janeirossa, opiskeli filosofiaa Sorbonnen yliopistossa Pariisissa, ennen kuin aloitti uransa YK:ssa 21 ikäisenä.
Hän aloitti työskentelynsä YK:n pakolaiskomissiossa (UNHCR) 1969 ja oli Bangladeshissa sen itsenäistyessä 1971. Hän toimi Kyproksella 1974 Turkin miehityksen jälkeen ja vietti kolme vuotta Mosambikissä UNHCR:n toiminnoista vastaavana maan itsenäistymistä 1975 seuranneen sisällissodan aikana. Seuraavat kolme vuotta hän oli Perussa.
Vieira de Mello toimi YK:n erityislähettiläänä Kamputseassa, ja on ainoa YK:n edustaja, joka on neuvotellut Puna-khmerien kanssa. Hänestä tuli YK:n tilapäinen poliittinen neuvonantaja Libanonissa 1981–1983, jonka jälkeen hän palasi UNHCR:hen. 1990-luvun alussa hän oli järjestämässä miinojen raivausta Kamputseassa ja sen jälkeen Jugoslaviassa ja pakolaisavussa Keski-Afrikassa.
Vuonna 1996 hänestä tuli YK:n pakolaisavun varakomissaari ja humanitaarisen ja hätäavun varapääsihteeri kaksi vuotta myöhemmin. Hän oli YK:n erikoislähettiläs Kosovossa sodan jälkeen 1999. Joulukuusta 1999 toukokuuhun 2002 YK:n väliaikainen hallintojohtaja Itä-Timorilla.
Toukokuussa 2003 Vieira de Mello nimitettiin YK:n erityislähettilääksi Irakiin. Hän sai surmansa hyökkäyksessä Canal-hotelliin Bagdadissa 19. elokuuta 2003. Irakin al-Qaida ilmoitti tehneensä itsemurhaiskun.
Vieira de Mellon kuolemaa surtiin Brasiliassa virallisella kolmen päivän suruajalla. Itä-Timorin pääkaupungissa hänelle omistettiin katu. Vieira de Mello oli naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Hänet haudattiin Geneven Cimetière des Rois'lle (Ritarien hautausmaa).
Aiheesta muualla

Sergio Vieira de Mello Foundation (en)
En Route to Baghdad (en)
"Unsung Heroes of the Battlefields" by Laurent Vieira de Mello, president of the Sergio Vieira de Mello Foundation - The Washington Post, 19 August 2009 (en)
Taj Gibson

| Taj Gibson |
| --- | --- |
 Taj Gibson vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Taj Jami Gibson
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  206 cm
Paino:  107 kg
Nyk. joukkue:  New York Knicks
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  26. varaus 2009 (Chicago Bulls)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2006–2009:  Etelä-Kalifornian yliopisto
Seurajoukkueet
2009–2017 2017 2017–2019 2019–:  Chicago Bulls Oklahoma City Thunder Minnesota Timberwolves New York Knicks
Taj Jami Gibson (s. 24. kesäkuuta 1985 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Gibson on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien edustaen pisimpään Chicago Bullsia. Hänet nimettiin NBA-tulokaskaudellaan tulokkaiden ykköstähdistöviisikkoon.
Pelaajaura

Isona laitahyökkääjänä pelaava Gibson pelasi vuodet 2006–2009 yliopistokoripalloa Etelä-Kalifornian yliopistossa. Chicago Bulls varasi hänet NBA:han 26. vuorolla vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Gibson nimettiin NBA-tulokaskaudellaan tulokkaiden ykköstähdistöviisikkoon. Hän pelasi Bullsissa aina helmikuuhun 2017 asti, jolloin hän siirtyi pelaajakaupassa Oklahoma City Thunderiin. Kesällä 2017 hän teki sopimuksen Minnesota Timberwolvesin kanssa ja kesällä 2019 New York Knicksin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taj Gibson Wikimedia Commonsissa
Profiili NBA (englanniksi)
Talvivaara

Talvivaara tarkoittaa seuraavia asioita:
Talvivaaran kaivos
Talvivaaran Kaivososakeyhtiö (nykyiseltä nimeltään Ahtium)
Talvivaara (vaara)
Talvivaara (Winterfell), kuvitteellinen linna Tulen ja jään laulu -kirjasarjassa ja Game of Thrones -televisiosarjassa
Talvivaara (Winterfell), jakso Game of Thrones -televisiosarjan kahdeksannella tuotantokaudella.
Näihin liittyy myös:
Talvivaaran rata
Talvivaaran ratapiha
Terrafame, Talvivaaran kaivoksen nykyinen operaattori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Talvivaara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Säätiö-sarja

Säätiö-sarja on eeppinen tieteiskirjasarja, jonka on kirjoittanut Isaac Asimov 45 vuoden aikana. Alun perin trilogiana (Säätiö, Säätiö ja imperiumi sekä Toinen säätiö) alkanut sarja on laajennut seitsemän kirjan mittaiseksi.
Säätiö-trilogia oli alun perin Astounding Stories -lehdessä toukokuun 1942 ja tammikuun 1950 välillä ilmestynyt kahdeksan novellin sarja. Gnome Press julkaisi ensimmäiset neljä tarinaa yhdessä uuden viidennen tarinan kanssa kirjana Säätiö vuonna 1951. Loput novelleista julkaistiin kahtena kirjana vuosina 1952 ja 1953, jolloin kokonaisuus muodosti Säätiö-trilogian.
Vuonna 1982, kun sarja oli saavuttanut maineen yhtenä nykyaikaisen scifi-kirjallisuuden tärkeimmistä teoksista, Asimov kirjoitti neljännen kirjan Säätiö veitsen terällä, jota seurasi neljä vuotta myöhemmin Säätiö ja Maa. Näitä seurasivat ennen trilogian kertomaa aikaa sijoittuvat Säätiön alkusoitto (1988) ja Kohti Säätiötä (1993). Nämä uudet neljä kirjaa sitoivat Säätiö-sarjan maailman muihin Asimovin aikaisempaan aikaan sijoittuvien Robotit-sarjan ja Imperiumi-sarjan kirjojen kanssa.
Muutamia Asimovin kirjoittamia viimeisiä Säätiö-kirjoja ei yleensä pidetä yhtä hyvinä kuin Asimovin nuoruusvuosinaan kirjoittamaa Säätiö-trilogiaa. Varsinkin kirjaa Säätiö ja maa pidetään laajalti lukijoiden keskuudessa sarjatuotteena.
Sarjan kirjat

Säätiön alkusoitto (1988) (Prelude to Foundation, suomentanut Anu Niroma, Sci-fi -sarja, WSOY, 1994)
Kohti Säätiötä (1992) (Forward the Foundation, suomentanut Jorma-Veikko Sappinen, Sci-fi -sarja, WSOY, 1995)
Säätiö-trilogia:
Säätiö (1951) (Foundation, suomentanut Tuulikki Lahti, Sci-fi -sarja, WSOY, 1976)
Säätiö ja imperiumi (1952) (Foundation and Empire, suomentanut Tuulikki Lahti, Sci-fi -sarja, WSOY, 1977)
Toinen Säätiö (1953) (Second Foundation, suomentanut Tuulikki Lahti, Sci-fi -sarja, WSOY, 1977)
Säätiö veitsen terällä (1982) (Foundation's Edge, suomentanut Pekka Markkula, Sci-fi -sarja, WSOY, 1984)
Säätiö ja Maa (1986) (Foundation and Earth, suomentanut Pekka Markkula, Sci-fi -sarja, WSOY, 1991)
Näiden lisäksi Asimovin kuoleman jälkeen on ilmestynyt kolmen eri kirjailijan kirjoittama Toinen Säätiö -trilogia. Ajallisesti ne sijoittuvat Kohti Säätiötä ja Säätiö -kirjojen väliin.
Gregory Benford: Foundation's Fear (1997)
Greg Bear: Foundation and Chaos (1998)
David Brin: Foundation's Triumph (1999)
Juoni

Matemaatikko Hari Seldon keksii uuden, psykohistoriaksi nimeämänsä tieteenhaaran, jolla voidaan saada selville suurten ihmisjoukkojen, kuten planeettojen tai imperiumien, tulevaisuus. Sen avulla hän ennustaa galaktisen imperiumin pikaisen romahduksen ja 30 000 vuoden mittaisen taantuman. Estääkseen tämän hän perustaa säätiön, joka alkaa tehdä Encyclopedia Galactica -tietosanakirjaa. Projektin jäsenet karkotetaan galaksin etäiseen nurkkaan Terminus-nimiselle köyhälle planeetalle. Säätiön jäsenet tajuavat pian tarkoituksensa ja alkavat pelastaa murtuvasta imperiumista sitä, mitä pelastettavissa on.
Seldonin suunnitelma, jonka mukaan Säätiö nousee uudeksi Galaktiseksi Imperiumiksi, joutuu sarjan aikana useasti uhatuksi. Kun Säätiö kaikesta huolimatta selviää kohdalleen osuneista kriiseistä, muuttuvat planeetan valtaa pitävät ylimielisiksi, koska Seldonin suunnitelma tulee aina estämään kaiken pahan tapahtumisen. Tämän mielentilan turvin Muuli-niminen mutantti (geneettinen sattuma, jollaista Seldon ei ole ottanut huomioon laskuissaan) valloittaa Säätiön. Hänen kuoltuaan Säätiö kuitenkin nousee uudelleen kukoistukseen.
Sovitukset

Vuonna 2015 HBO palkkasi Jonathan Nolanin käsikirjoittamaan Säätiö-trilogiaan perustuvaa televisiosarjaa.
Vuonna 2021 Apple TV+ -suoratoistopalvelu julkaisi Säätiö-sarjaan perustuvan Foundation-televisiosarjan. Sarjasta on toistaiseksi julkaistu kaksi tuotantokautta.
Tampereen ortodoksinen kirkko

| Pyhän Aleksanteri Nevskin ja Pyhän Nikolaoksen kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko Sorin aukiolta nähtynä.
Sijainti:  Tuomiokirkonkatu 27 Kyttälä, Tampere
Koordinaatit:  61°29′43″N, 23°46′19″E
Seurakunta:  Tampereen ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1896–1899
Suunnittelija:  T. U. Jazukov
Tyylisuunta:  Bysantin arkkitehtuuri
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tampereen ortodoksinen kirkko eli Pyhän Aleksanteri Nevskin ja Pyhän Nikolaoksen kirkko on vuosina 1896–1899 rakennettu Tampereen ortodoksisen seurakunnan pääkirkko, jonka suunnitteli insinöörieversti T. U. Jazukov. Se sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Sorin aukion itälaidalla. Kirkko on valtakunnallisesti merkittävä, ja se on suojeltu rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja maisemallisin perustein.
Kirkko on ristinmuotoinen ja edustaa uusbysanttilaista kirkkoarkkitehtuuria. Kirkon katolla on seitsemän sipulinmuotoista kupolia, ja sen pääkupoli on 17 metrin korkeudessa.
Tampereen ortodoksisen kirkon ikonostaasi.
Kirkko rakennettiin lahjoitusvaroin kaupungin lahjoittamalle tontille. Rakennustöitä tukivat myös Venäjän Pyhä synodi ja valtio.
Kirkon vihki arkkipiispa Nikolai – ensimmäisen sortokauden vuoksi lopulta uutispimennossa.
Suomen sisällissodassa kirkko kärsi vaurioita ja oli sen jälkeen tyhjillään. Myös iso osa kirkon irtaimistosta ja esineistöstä katosi sodan aikana Tampereen valtauksen jälkeen valkoisten ryöstelyn ja valtion takavarikoinnin seurauksena. Valtio luovutti kirkon takaisin Suomen ortodoksiselle kirkolle vuonna 1919.
Kirkon ikonostaasin ikonit ovat Pietarista, ja ne on maalattu öljyväreillä metallilevyille. Tyylillisesti ne edustavat 1800-luvulla Venäjällä vallalla ollutta romanttista länsimaista tyyliä.
Kirkon temppelijuhlia vietetään 23. marraskuuta Pyhän Aleksanteri Nevskin ja 6. joulukuuta Pyhän Nikolaoksen kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tampereen ortodoksinen kirkko Wikimedia Commonsissa
Pyhien Aleksanteri Nevskin Ja Nikolauksen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Seurakunnan kotisivut
Tampereopas – Tampereen Ortodoksinen kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
Rakennusperinto.fi - Ortodoksikirkkojen joukossa on rakennushistorian aarteita -artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmapanoraamakuva Tampereen ortodoksisesta kirkosta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Kuvia ortodoksisesta kirkosta Arjenhistoria.fi -sivustolla
Tampereen kirkot
Aitolahden kirkko · Aitolahden vanha kirkko · Aleksanterin kirkko · Finlaysonin kirkko · Hervannan kirkko · Härmälän kirkko · Kalevan kirkko · Lielahden kirkko · Messukylän kirkko · Messukylän vanha kirkko · Pispalan kirkko · Teiskon kirkko · Tesoman kirkko · Tuomiokirkko · Vanha kirkko · Viinikan kirkko · Ortodoksinen kirkko