stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Six Feet Under

| Six Feet Under |
| --- | --- |

 Six Feet Under, 2015
Tiedot
Toiminnassa:  1994–
Tyylilaji:  death metal
Kotipaikka:  Tampa, Florida, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Chris Barnes, murina   Steve Swanson, kitara   Terry Butler, bassokitara   Greg Gall, rummut   Ola Englund, kitara  
Entiset jäsenet:  Allen West, kitara (1995–1998) 
Levy-yhtiö:  Metal Blade Records, 1994–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Chris Barnes vuonna 2015.
Six Feet Under (lyhennetään usein SFU) on death metal -yhtye, joka sai alkunsa yhtenä laulaja Chris Barnesin (ex-Cannibal Corpse) sivuprojekteista. Yhtyeen musiikki vaihtelee nopeatempoisesta grindcoresta svengaavaan ja sointukuluiltaan jopa rock’n’rollin tyyppiseen death metaliin.
Chris Barnesin sanoitukset käsittelevät death metalille tyypilliseen tapaan lähinnä apokalyptisia aiheita, sotaa, väkivaltaa ja kuolemaa, mutta yhä useammin uudet kappaleet sisältävät hyvinkin suoria poliittisia ja yhteiskunnallisia kannanottoja. Aiheina ovat erityisesti olleet marijuanan laillistaminen, kapitalismin kukistuminen ja sodanvastaiset teemat. Eräs suorimmista Barnesin henkilökohtaisista viesteistä on Warpath-albumin kannabiskulttuuria ja siinä tunnettua numeroa (420) myönteisesti kuvaava raita "4:20". Kappaleen kesto on 4 minuuttia ja 20 sekuntia ja se on äänitetty huhtikuun 20. päivä 1997.
Six Feet Under on julkaissut kolme cover-albumia. Ensimmäinen, Graveyard Classics sisältää hyvin vaihtelevan kokoelman rock-hittejä, kuten Dead Kennedysin "California Über Alles", Black Sabbathin "Sweet Leaf", Jimi Hendrixin "Purple Haze" ja Scorpionsin "Blackout". Toinen cover-albumi, Graveyard Classics II, on suora uudelleenlevytys AC/DC:n klassikkoalbumista Back in Black tyypillisillä SFU-soundeilla eli Chris Barnesin örinälaululla, "dropped c"-viritetyillä kitaroilla ja moninkertaisen säröefektin läpi soitetulla bassolla. Kolmas albumi Graveyard Classics 3 sisältää sekalaisen valikoiman heavy metal -yhtyeiden lainakappaleita sekä punkyhtye Ramonesin kappaleen Psycho Therapy.
Six Feet Under nauttii suosiota Euroopassa ja erityisesti Saksassa, jonka markkinoille SFU julkaisi saksankielisen version kappaleesta "Bringer of Blood" (saks. Bringer des Blutes). Six Feet Under on saavuttanut death metal -piireissä kohtuullista maailmanlaajuista menestystä, vaikka yhtye ei genrelle tyypilliseen tapaan saa paljon radiosoittoaikaa. Maximum Violence (1999) on edelleen SFU:n eniten myyty albumi.
Yhtyeen kokoonpano on ollut sama vuodesta 1999, jolloin Obituary-yhtyeessä aiemmin soittanut kitaristi Allen West vaihtui Steve Swansoniin, ex-Massacre -kitaristiin.
Jäsenet > Nykyiset

Chris Barnes - laulu
Steve Swanson - kitara
Ola Englund - kitara
Jeff Hughell - basso
Kevin Talley - rummut
Jäsenet > Entiset

Allen West - kitara
Terry Butler - basso
Matt DeVries - basso
Greg Gall - rummut
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Haunted (1995)  Warpath (1997)  Maximum Violence (1999)  True Carnage (2001)  Bringer of Blood (2003)  13 (2005)  Commandment (2007)  Death Rituals (2008)  Undead (2012)  Unborn (2013)  Crypt of the Devil (2015)  Torment (2017)  Nightmares of the Decomposed (2020)  Killing For Revenge (2024) Cover-albumit Graveyard Classics (2000)  Graveyard Classics II (2004)  Graveyard Classics III (2010)  Graveyard Classics IV: The Number of the Priest (2016) :  Livealbumit Double Dead (2003) EP:t Alive and Dead (1996)  Unburied (2018) Musiikkiboksit A Decade in the Grave (2005) Videot Double Dead Redux (2003)  Live With Full Force (2004)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Six Feet Under Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Six Feet Under Myspacessa (englanniksi)
Six Feet Under Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Six Feet Under
| --- | --- |
Studioalbumit:  Haunted • Warpath • Maximum Violence • True Carnage • Bringer of Blood • 13 • Commandment • Death Rituals • Undead • Unborn • Crypt of the Devil • Torment • Nightmares of the Decomposed • Killing For Revenge
Cover-albumit:  Graveyard Classics • Graveyard Classics II • Graveyard Classics III
Livealbumit:  Double Dead Redux
Musiikkiboksit:  A Decade in the Grave
EP:t:  Alive and Dead
Videot:  Double Dead • Live with Full Force
Karen Strassman

| Karen Strassman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karen M. Strassman
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1966 
Ammatti:  ääninäyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Kirsty Pape Mia Bradly Mia Bradley Mai Bradly Karen Strasman
Aktiivisena:  1990–
Merkittävät roolit:  Fantine Valjean (Immortal Grand Prix) Aigis (Shin Megami Tensei: Persona 3) Kallen Stadtfeld (Code Geass)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Karen M. Strassman on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan animen dubbauksista, erityisesti Fantinen roolista Immortal Grand Prixissa.
Ura

Strassman opiskeli näyttelemistä Pariisiissa, Ranskassa Le Conservatoire National D'Art Dramatiquessa. Valmistumisensa jälkeen hän teki useimmiten äänityötä toimien muun muassa kuuluttajana Air Francelle ja Disneyland Resort Parisille, sekä kertojaäänenä Louvren ja Musée d'Orsayn äänikiertueilla. Strassman muun muassa dubbasi Meg Ryanin äänen ranskaksi erilaisissa pienissä projekteissa. Samaan aikaan hän teki myös pieniä näytelmärooleja ranskalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Haute tension, Classe mannequin ja Les Nouvelles aventures de Chastity Blade.
Muutettuaan takaisin Yhdysvaltoihin Strassman jatkoi työskentelyään mainosten ja dokumenttien parissa, sekä päätyi vuodesta 2002 lähtien dubbaamaan animea englanniksi. Lisäksi hän tekee myös eri kuuluisuuksien imitointia pieniin projekteihin, kuten mainoksiin ja puhuviin leluihin. Strassmanin ranskan taidosta on ollut hyötyä työssään, sillä hän kykenee käyttämään sitä aksenttina eri rooleissa tai puhumaan pelkästään ranskaksi. Strassman muun muassa oli radiopuhelimesta kuuluvana ranskalaisnaisen äänenä televisiosarjassa Lost. Ranskan lisäksi hän kykenee luomaan useita eurooppalaisia aksentteja. Strassman opettaa myös ääninäyttelemistä Los Angelesissa.
Aiheesta muualla

Karen Strassman Anime News Networkissa (englanniksi)
Karen Strassman CrystalAcidsissa (englanniksi)
Kirsty Pape CrystalAcidsissa (englanniksi)
Mia Bradly CrystalAcidsissa (englanniksi)
Kaupan ala Suomessa

K-Citymarket Itäkeskus, Helsinki.
Sepon kauppa -kyläkauppa Köyliön Yttilässä.
Kaupan ala on tavaroiden ostoon ja myyntiin keskittynyt toimiala, joka koostuu vähittäis- ja tukkukaupasta.
Tukkukaupan asiakkaana ovat yritykset, kun taas vähittäiskaupan kohderyhmänä ovat kuluttajat. Tukkukaupat myyvät tuotteita sekä vähittäiskaupalle edelleen välitettäväksi, mutta myös tuotteen loppukäyttäjille kuten teollisuudelle ja muille yrityksille.
Päivittäistavaroiden vähittäiskaupan arvo Suomessa vuonna 2014 oli noin 16,7 miljardia euroa. Suomalaiselle päivittäistavarakaupalle on ominaista ketjuuntuminen sekä hankinnan ja logistiikan keskittyminen. Vuonna 2015 S-ryhmän markkinaosuus oli 45,9 %, K-ryhmän 32,7 %ja Lidlin 9,0 % Päivittäistavaroiden myynti on keskittynyt suuriin myymälöihin. Yli tuhatneliöisten myymälöiden markkinaosuus on yli 60 %.
Kauppa on elinkeinoelämän suurin työllistäjä. Vuonna 2013 alalla oli noin 123 000 suomalaista, tosin sittemmin alan työllisyys on vähentynyt selvästi. Työttömyys ja varsinkin nuorten työttömyys ovat kaupan alalla viime vuosina kasvaneet selvästi. Kauppa on suurin alle 25-vuotiaiden nuorten työllistäjä, ja kaupan heikko työllisyyskehitys osuu kipeimmin juuri nuoriin. Alalle tyypillistä on sesongit ja ruuhkahuiput, jolloin palkataan tilapäistä työvoimaa.
Karhunen

Karhunen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Karhusia:
Anna Karhunen (s. 1981), toimittaja ja kirjailija
Eeva Karhunen (myöh. al-Khazaali, s. 1986), runoilija ja taidemalli
Esko Karhunen (1928–2016), koripalloilija ja koripallovaikuttaja
Jarkko Karhunen (s. 1982), pesäpalloilija
Jorma Karhunen (Joppe Karhunen, 1913–2002), hävittäjälentäjä ja kirjailija, Mannerheim-ristin ritari
Juha Karhunen (s. 1954), tietojenkäsittelytieteen professori
Jukka Karhunen, arkkitehti, yksi Arkkitehtitoimisto HKP:n perustajista
Kari Karhunen (1915–1992), matemaatikko ja yritysjohtaja, professorin arvonimi, Onni Karhusen poika
Marita Karhunen (s. 1958), pesäpalloilija
Minna Karhunen (s. 1967), poliitikko, Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja
Onni Karhunen (1881–1937), juristi, Osuuskassojen Keskusliiton toimitusjohtaja 1933–1937
Toivo Karhunen (1882–1944), jääkäriluutnantti
Tomi Karhunen (s. 1989), jääkiekkomaalivahti
Tuomas Karhunen (s. 1981), metallimusiikin kitaristi
Veikko Karhunen (1905–1986), kenraalimajuri ja kirjailija, Jorma Karhusen veli.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaupang

Kaupangin sijaintipaikka nykyisin
Kaupang oli Oslonvuonon länsirannalla nykyisen Larvikin kunnan alueella noin vuosina 780–950 sijainnut kaupunki ja kauppapaikka. Varhaisina viikinkiaikoina lähistöllä sijaitsi palvontapaikka (Skiringssal).
Kaupungin nimi on peräisin muinaisnorjan sanasta “Kaupangr”, kauppapaikka tai kaupunki. Kaupangia voidaan pitää Norjan vanhimpana kaupunkina. Se oli selvästi pienempi kuin esimerkiksi Birka ja Hedeby, mutta kuitenkin tärkeä kauppapaikka norjalaisille ja tanskalaisille viikingeille, jotka kävivät kauppaa ja tekivät ryöstöretkiä Länsi-Euroopassa ja Britteinsaarilla. Vuosien 2000–2002 arkeologiset tutkimukset ovat vahvistaneet, että Kaupang on ollut tyypillinen viikinkiaikainen kaupunki, jossa asutus oli jaettu tontteihin. Kaupangin kukoistuskausi oli suunnilleen 700- 850 jaa.
Kaupangin perustamisesta ei ole säilynyt kirjallisia lähteitä, mutta tutkimusten mukaan Vestfoldissa sijaitsi tärkeä valtakeskus ja markkinapaikka joskus 800-luvun alussa. Vestfold oli tuolloin Norjan vaurain alue, ja frankkien annaalit vuodelta 813 kertovat, että Tanskan kuninkaat yrittivät saada alueen hallintaansa. On oletettu, että kuningas Godfred olisi perustanut Kaupangin varmistaakseen Tanskan vaikutusvallan alueella.
Aiemmin oletettiin, että Kaupangissa ei ollut pysyvää asutusta, vaan se olisi ollut vain kausittainen markkinapaikka. Norjalaisen arkeologi Dagfinn Skren arkeologiset tutkimukset vuosina 2000–2007 ovat kuitenkin osoittaneet, että Kaupangissa asuttiin ympäri vuoden. Tutkimusten perusteella Kaupangissa ei ollut suojavarustuksia, toisin kuin Birkassa ja Hedebyssä. Kaupangissa asui pääasiassa kauppiaita, mutta alueen haudoista on löydetty myös maanviljelijöiden käyttämiä työkaluja. Kaivausten perusteella Kaupangissa oli lisäksi paikallista käsityötuotantoa, ja Kaupangissa myös sulatettiin hopeaa ja muita materiaaleja jälleenmyyntiä ja vientiä varten.
Kaupang oli suurimmillaan noin vuonna 875, jolloin siellä on ollut 400–1000 asukasta. Suurin osa sukuhaudoista on peräisin vuosilta 840–940. Paikalta on löytynyt myös jäänteitä polttohautauksista sekä haudattuja veneitä. Haudoista on löytynyt esineitä, jotka todistavat vilkkaasta kaupankäynnistä ja tiiviistä yhteyksistä muihin keskuksiin. Monet esineet ovat peräisin Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta, mutta myös Tanskassa valmistettua keramiikkaa sekä viiniruukkuja Reinin alueelta on löytynyt. Lisäksi on löydetty jäänteitä vendien hunajasta, hiomakivistä eri puolilta Norjaa, frankkien ja anglosaksien valmistamia esineitä ja vaatteita sekä irlantilaisia koruja. Kaupangilla oli myös yhteyksiä viikinkien arktisten alueiden kauppiaisiin, mistä todistavat kaivauksissa löytyneet mursun syöksyhampaat. Lisäksi on löydetty kolikoita eri puolilta maailmaa.
Kaupang alkoi Birkan ja Hedebyn tavoin menettää merkitystään, kun lähistölle nousi uusia asutuskeskuksia. 900-luvulta peräisin olevia löytöjä on hyvin vähän, mikä viitaa siihen, että paikka hylättiin vähitellen. Eräät tutkijat olettavat, että lähistöllä sijainneet Tønsberg ja Skien syrjäyttivät Kaupangin kauppapaikkana.
Karen Uhlenbeck

| Karen Uhlenbeck |
| --- | --- |
 Karen Uhlenbeck vuonna 1982.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1942 (ikä 82) Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Michiganin yliopisto   Brandeisin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Richard Palais
Tutkimusalue:  matematiikka
Palkinnot:  Abelin palkinto (2019)
Karen Keskulla Uhlenbeck (s. 24. elokuuta 1942 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen matemaatikko, joka on vaikuttanut matematiikan lisäksi fysiikassa. Hänen tutkimuksensa ovat suuntautuneet osittaisdifferentiaaliyhtälöihin ja mittakenttäteoriaan. Hän sai vuonna 2019 ensimmäisenä naisena matematiikan Abelin palkinnon.
Nuoruus ja opiskelu

Karen Keskulla syntyi Clevelandissa vuonna 1942. Hänen isänsä Arnold Keskulla oli insinööri ja hänen äitinsä Carolyn Windeler Keskulla oli taiteilija ja opettaja. Karen oli vanhin perheen neljästä lapsesta. Perhe muutti New Jerseyyn, kun Karen oli kolmannella luokalla.
Karen oli lapsena utelias monia asioita kohtaan, ja hän rakasti lukemista. Hän luki monia tietokirjoja, ja usein hän luki niitä myöhään yöhön tai salaa luokkahuonessa. Karenia innostivat muun muassa Fred Hoylen kirjat astrofysiikasta ja George Gamowin teos One Two Three... Infinity.
Keskulla haki Michiganin yliopistoon tavoitteenaan fysiikan opinnot. Siellä hän kuitenkin innostui matematiikasta. Keskulla valmistui vuonna 1964, ja seuraavana vuonna hän meni naimisiin biofyysikko Olke Uhlenbeckin kanssa.
Ura

Karen Uhlenbeck päätti suunnata jatko-opintoihin, mutta hän halusi välttämättä niin sanottuja huippuyliopistoja, koska niissä naistutkijoiden asema oli hankalampi kuin monissa pienemissä yliopistoissa. Hän suoritti maisterintutkinnon Brandeisin yliopistosta vuonna 1966, ja tohtoriksi hän valmistui vuonna 1968. Hänen väitösohjaajansa oli Richard Palais, joka tutki matemaattisen analyysin, topologian ja geometrian välistä alaa. Palais ja Stephen Smale olivat juuri tehneet läpimurron harmonisissa kartoissa, joista tuli Uhlenbeckinkin uran tärkeimpien tulosten pohjalle.
Uhlenbeckin ensimmäinen pesti oli MIT:stä, missä hän opetti 1968–1969. Berkeleyn yliopistossa hänellä oli tilapäinen virka vuosina 1969–1971. Uhlenbeck oli puhdas matemaatikko, mutta hän oli kiinnostuut myös teoreettisesta fysiikasta. Berkeleyssä hän tutkikin yleistä suhteellisuusteoriaa ja aika-avaruuden geometriaa.
Uhlenbeckillä oli vaikeuksia saada vakituista virkaa, sillä monet tuktimuslaitokset eivät halunneet palkata naisia. Hänen miehellään oli mahdollisuus päästä MIT:hen, Stanfordin yliopistoon ja Princetonin yliopistoon, mutta mikään niistä ei tarjonnut vakituista paikkaa. Uhlenbeckit päätyivät lopulta vuonna 1971 Illinoisin Urbana–Champaignin yliopistoon. Karen Uhlenbeck toimi siellä 1971–1976 yliassistenttina. Urbana–Champaignin yliopistossa Uhlenbeck alkoi keskittyä ymmärtämään sitä, miksi Dirichlet’n energia ei aina täytä Palaisin–Smalen ehtoa. Hän tutki asiaa väitöskirjan jälkeistä tutkimusta tehneen Jonathan Sacksin kanssa.
Saavutuksistaan huolimatta Uhlenbeck koki itsensä Urbana–Champaignissa eristetyksi ja aliarvostetuksi, minkä takia hän vaihtoi vuonna 1976 Illinoisin Chicagon yliopistoon, missä oli muitakin naisprofessoreita ja häntä tukevia matemaatikkoja. Uhlenbeck kiinnostui Chicagossa mittakenttäteoriasta. Chicagon yliopiston professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1983. Texasin Austinin yliopistossa Uhlenbeck työskenteli vuodesta 1987 eläköitymiseensä saakka.
Kanzi

Kanzi vuonna 2006.
Kanzi on bonobo eli kääpiösimpanssi, joka on ollut koko elämänsä ajan primatologi Sue Savage-Rumbaughin tutkimuskohteena. Kanzi syntyi vuonna 1980 Emory-yliopistossa Yhdysvaltojen Georgiassa. Sieltä se muutti Georgian osavaltionyliopistoon ja vuonna 2005 ihmisapinoiden tutkimuskeskukseen Iowaan, kun Savage-Rumbaugh siirtyi työskentelemään siellä. Tutkijoiden mukaan Kanzi on osoittanut parempia kielellisiä taitoja kuin mikään muu eläin.
Kanzi ymmärtää useita sanoja ja osaa toimia sille annettujen ohjeiden mukaan. Kun sille sanotaan esimerkiksi ”Kanzi, anna omenan kuva!”, se antaa omenan kuvan hoitajalleen. Kanzi tuntee noin 800 eri sanaa. Se oppi sanoja omatoimisesti, kun sen emolle opetettiin sanoja.
Kanzi tuottaa myös erilaisia ääniä, ja tutkijat ovat kiinnostuneita saamaan selville, voidaanko niitä pitää puhuttuna kielenä. On kiistanalaista, ymmärtääkö apina sanojen merkityksen vai onko tietty ääntely vain temppu, jolla saadaan haluttu vaikutus, kuten hoitaja antamaan herkkuja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kanzi Sue Savage-Rumbaugh esittelee Kanzin taitoa äänen ja kuvien avulla
Kanzi: The Ape at the Brink of the Human Mind Savage-Rumbaughin kirjan arvostelu
Karhunkierros (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Karhunkierros voi tarkoittaa seuraavia:
karhunkierros, tapa löytää talviunille menneen karhun pesä myöhempää karhunkaatoa varten
Karhunkierros, vaellusreitti Oulangan kansallispuistossa
Karhunkierros, Helsingin yliopiston Satakuntalaisen osakunnan julkaisema lehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karhunkierros”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kalevi Suomela

Martti Kalevi Suomela (s. 4. helmikuuta 1939 Helsinki) on suomalainen rauhanliikkeen aktivisti, Sadankomitean perustaja, Suomen Rauhanliiton pitkäaikainen puheenjohtaja, vapaa kirjoittaja ja kolumnisti.
Suomela työskenteli osuusliike Elannon, E-instituutin ja Kulutusosuuskuntien Keskusliiton palveluksessa. Hän oli keskeinen vaikuttaja Suomen 1960-luvun radikaalissa opiskelijaliikkeessä. Entinen pääministeri ja SDP:n puheenjohtaja Paavo Lipponen on elämäkerrassaan luonnehtinut Kalevi ja Helena Suomelan Helsingin Fredrikinkadulla sijainnutta kotia 1960-luvun opiskelijaradikalismin keskipisteeksi, jossa kokoontuivat liikkeen merkittävimmät hahmot.
Suomelan läheinen yhteistyökumppani poliittisessa vaikuttamisessa on ollut politiikan tutkija professori Osmo Apunen. Vuonna 1963 he perustivat Sadankomitean ja kiistivät olevansa sosialisteja eikä heidän tarkoituksenaan ollut vallankumous eikä Suomen lähentäminen Neuvostoliittoon.
Suomela silti pitää itseään  sosialistina, mutten ei marxilaisena. Suomelalle sosialismi on ollut pikemminkin maailmankatsomus kuin talousjärjestelmä. Vuonna 1969 Suomela oli mukana feministisessä Yhdistys 9:ssä ja seksuaalipoliittisessa Sexpossa.
Suomelan poliittisen toiminnan hankala paikka oli Tšekkoslovakian miehitys vuonna 1968. Suomelan ja Apusen edustamasta läntisestä linjasta erottuvaksi ryhmäksi erkaantuivatkin 1969-1970 Neuvostoliiton toimia puolustaneet taistolaiset. Suomela on myös muotoillut Vasemmistoliiton ideologiaa (1998, 2007). Suomalaisen vasemmiston historiassa Suomen Kommunistinen Puolue on suhtautunut Suomelaan junailijana sekä "luokkakantaisten" ja "terveiden" voimien vastustajana. Suomela onkin poliittisessa toiminnassaan pyrkinyt loiventamaan jyrkimpiä kommunisteja.
Elämä

Suomela opiskeli aluksi Liikemiesten Kauppaopistossa ja vuodesta 1960 lähtien sosiologiaa Helsingin yliopistossa. Vuonna 1963 hän oli mukana perustamassa Sadankomiteaa, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet myös valittiin. Suomela toi ajatuksen järjestöstä Englannista Suomeen yhdessä Osmo Apusen kanssa. Hän kuuluu lisäksi Sadankomitean kustantaman Ydin-lehden sekä 1968 ilmestymisensä aloittaneen Filmihullu-lehden perustajiin.
Suomen Rauhanliiton puheenjohtajana Suomela toimi vuodet 1994–2009 ja on nykyään yhdistyksen kunniapuheenjohtaja.
Politiikassa hän on ollut mukana SKDL:ssä, johon hän liittyi vuonna 1969, sekä myöhemmin Vasemmistoliiton riveissä. Suomela  oli SKDL:n puoluehallituksen ja -valtuuston jäsen 1969–1990. Hän oli myös SKDL:n Sosialistien yhteistyötoimikunnan varapuheenjohtaja 1970-luvulla ja SKDL:n sosialistien toimikunnan puheenjohtaja sekä varapuheenjohtaja 1980-luvulla.
Teoksia

Entä nyt, vasemmisto? (1966)
Kuluttakoon ken voi (1973)
Kehitä henkilöstöäsi – johdat tehokkaammin (1980)
Uusi Eurooppa – haaste vasemmistolle (1990)
Kohti aktiivista yhteiskuntaa: katsaus vasemmiston aatehistoriaan ja Vasemmistoliiton ohjelmallisiin haasteisiin (2004)
Teoksia > Suomennoksia

Orlando Figes: Vallankumouksen Venäjä 1891–1991.  Helsinki:  Siltala, 2021.  ISBN 978-952-234-808-1.
Kesäläinen

Kesäläinen voi tarkoittaa:
Erkki Kesäläinen (1953–2018), jääkiekkoilija
Teppo Kesäläinen (s. 1942), kilpasoutaja
Tuomo Kesäläinen (s. 1983), tietokirjailija ja luontomatkailuopas.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kesäläinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaarle Prusi

Kaarle Prusi  (17. toukokuuta 1854 Tyrvää – 18. toukokuuta 1925 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä, päätoimittaja ja valtiopäivämies.
Prusin vanhemmat olivat Henrik Vilhelm ja Eva Elisabet Paavola ja puolisot Karolina Paavola ja Amanda Josefina Rainelius-Prusi. Maanviljelijä, kunnallismies Prusi oli  myös usean vuoden ajan Tyrvään Sanomat -lehden päätoimittaja. Hän oli talonpoikaissäädyssä Tyrvään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Ensin mainituilla valtiopäivillä Prusi oli suostuntavaliokunnan jäsen.
Karaul

Karaulin kylä.
Karaul (ven. Карау́л) on kylä ja maalaiskunta Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee Jenisein varrella 200 kilometriä Dudinkasta luoteeseen. Kunta, jonka pinta-ala on 101 100 neliökilometriä, käsittää piirin läntisimmän osan. Kylässä on asukkaita noin 900 henkeä (vuonna 2002) ja kunnassa 4 400 (vuonna 2006).
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 10 asutusta: Baikalovsk, Karepovsk, Kazantsevo, Messojaha, Mungui, Nosok, Polikarpovsk, Tuhard, Ust-Port ja Vorontsovo. Asukkaista 70,3 % on alueen alkuperäisväestöä, lähinnä nenetsejä ja enetsejä.
Karaulin kylä on saanut alkunsa vuonna 1616 syntyneestä jasakkiveron kerääjien tukikohdasta. Vuonna 1930 perustettiin ensimmäinen kolhoosi, vuonna 1931 koulu ja vuonna 1934 avattiin kerhotalo. Karaulista tuli Ust-Jeniseiskiin piirin keskus, jossa toimi sairaala, sähkölaitos ja julkaistiin sanomalehteä. Toisen maailmansodan aikana seudulle karkotettiin Volgan saksalaisia, suomalaisia, latvialaisia, liettualaisia ja virolaisia.
Kunnan pääelinkeinot ovat on kalastus ja poronhoito. Seudulla on huomattavat öljy- ja maakaasuvarat, jotka ovat toistaiseksi hyödyntämättä. Tärkein liikenneväylä on Jenisei. Talvella kylien ja piirikeskuksen väliä lennetään helikoptereilla ja lentokoneilla. Kunnan alueella sijaitsee vuonna 1999 perustettu luonnonsuojelualue Brehovski ostrova.
Aiheesta muualla

Karaulin kunta Taimyrin piirin sivustolla (venäjäksi)
Kaarle Raade

Karl (Kaarle) Eugen (K. E.) Raade (vuoteen 1906 Randell; 14. lokakuuta 1866 Turku – 16. heinäkuuta 1945 Turku) oli suomalainen hovioikeuden varapresidentti ja kansanedustaja.
Raaden vanhemmat olivat palotorninvartija Karl Henrik Randell ja Maria Gustava Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888 ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1890 sekä yleisen oikeustutkinnon 1892. Hän sai varatuomarin arvon 1895 ja työskenteli useissa tehtävissä Turun hovioikeudessa 1899–1936, vuodesta 1934 sen varapresidenttinä. Raade valittiin suomalaisen puolueen kansanedustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuoden 1916 eduskuntavaaleissa. Hän toimi myös Turun Suomalaisen Säästöpankin johtokunnan puheenjohtajana.
Raaden puolisona oli vuodesta 1903 taidemaalari Agnes Johanna Wittfooth, joka tunnettiin erityisesti kukka-asetelmien maalaajana. Heidän poikansa oli vuorineuvos Uolevi Raade.
Snooker-kausi 2011–2012

Snookerin ammattilaiskausi 2011–2012 käynnistyi heinäkuussa 2011. Ranking-turnauksiin sijoitetaan ranking-listan 16 parasta pelaajaa suoraan 32 pelaajan kaavioon.
Uudistuksia ranking-turnauksiin

Vuonna 2011 kalenteriin lisättiin uusi ranking-turnaus, Australian Open. Lisäksi kalenteriin lisättiin kaksi kutsuturnausta: Brazilian Masters sekä maiden välinen World Cup.