stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppo Leppävuori
Ura

Leppävuori toimi Teknillisen korkeakoulun assistenttina 1964–1965, sen jälkeen VTT:llä puolijohdelaboratorion tutkimusinsinöörinä vuodesta 1965 vuoteen 1970 ja uudelleen Teknillisessä korkeakoulussa 1970–1973 elektronifysiikan laboratorioinsinöörinä. Vuonna 1974 hän oli vieraileva luennoija Englannissa Salfordin yliopistossa. Hän siirtyi vuonna 1975 Oulun yliopistoon ja toimi ensin sähkötekniikan apulaisprofessorina 1975–1986 ja sitten teknillisen fysiikan professorina vuodesta 1986 vuoteen 2004 saakka, minkä jälkeen hän on toiminut emeritusprofessorina. Hän oli pitkään yliopiston mikroelektroniikan ja materiaalifysiikan laboratorion esimies.
Leppävuoren tutkimus kohdistui paksukalvohybridipiireihin ja anturiteknologioihin sekä yleisemmin elektroniikan komponentteihin ja valmistusmenetelmiin. Hänellä on noin 300 julkaisua elektroniikan materiaaleista, komponenteista ja valmistusmenetelmistä.,
Leppävuori oli mukana perustamassa mm. Paramic Oy:tä ja hän tutkimusryhmineen teki aktiivista tutkimusyhteistyötä erityisesti Pohjois-Pohjanmaan elektroniikkayritysten kanssa.
Huomionosoitukset

Leppävuori ja Oulun yliopiston mikroelektroniikan laboratorion tutkija Juha Hagberg saivat palkinnon Uuden teknologian säätiön vuoden 2001 innovaatiokilpailussa keksinnöllään ”Additiivinen menetelmä elektroniikan johdinkuvioiden ja ohutlevytuotteiden valmistamiseksi”.
Leppävuori ja laboratorion tohtoriopiskelija Marko Pudas palkittiin myös seuraavana vuonna eli 2002 innovaatiopalkinnolla keksinnöstä ”Itsepuhdistuva gravuri”, joka oli uusi painomenetelmä ja parannus syväpainomenetelmään. Menetelmä säästää koneen osia kulumiselta ja estää painolevyn uria tukkeutumasta.
Aiheesta muualla

Kurvinen, H. 2004. Eläkkeelle jääminen ei hidasta tahtia. Tietopisto 5/2004, s.  1. Tietopiston juttu
Vähäkangas, J., Jaakola, T., Leppävuori, S., Uusimäki, A. 1998. Elektroniikan valmistusmenetelmät 2005. Katse vuosituhannen tuolle puolen. Prosessori ES, maaliskuu 1998, s. 40-41. Prosessori-lehden artikkeli
Siiveke

Animaatio siivekkeiden toiminnasta.
Siiveke on lentokoneen saranoitu ohjainpinta, jota käytetään kallistuksen hallintaan koneen pituusakselin suhteen. Useimmissa lentokoneissa siivekkeet sijaitsevat siipien vastakkaisten kärkien jättöreunoissa.
Fuji T-7:n siiveke.
A: Siiveke
B: Trimmisiiveke
Siivekkeiden toiminta perustuu niiden kallistamisen aiheuttamaan siipiprofiilin muutokseen, joka saa aikaan nostovoiman muutoksen siivekkeiden kohdalla olevalla siipiosuudella. Nostovoima kasvaa kun siivekettä lasketaan, siipiprofiilin kaareutuessa enemmän, ja päinvastoin siivekettä nostettaessa. Näin ollen siivekkeet kääntyvät eri suuntiin konetta kallistettaessa; tyyrpuurin puoleinen siiveke nousee ylös ja paapuurin laskee alas, kun konetta kallistetaan tyyrpuurin puolelle siivekkeillä.
Siivekkeillä aikaansaatu kallistuminen synnyttää siiven nostovoimalle sivuttaiskomponentin, joka saa koneen kaartamaan.
Lentokoneen kaarron hallinta on tosin joissakin konetyypeissä toteutettu spoilereilla. Tällöin kaartaminen saadaan aikaan pudottamalla kaarron puoleisen siiven nostovoimaa avaamalla sen puolen spoileri.
Siivekejarrutus ja differentiaali

Siivekettä käytettäessä lentokoneen nokka kääntyy yläviistoon kallistuksen vastaiseen suuntaan, mistä kone päätyy heikkoon sivuluisuun, jollei ilmiötä korjata sivuperäsimellä. Ilmiö on seurausta siivekejarrutuksesta, missä toisen siiven ylös nouseva siiveke pienentää kohtauskulmaa ja toisen siiven laskeva siiveke lisää siipipintansa nostovoimaa.
Siivekejarrutuksen vaikutuksia voidaan hillitä esimerkiksi differentiaalisella ohjauksella tai käyttämällä tiettyjä rakenteellisia ratkaisuita, kuten Friese-siivekettä. Differentiaalissa nousevaa siivekettä poikkeutetaan laskevaa siivekettä huomattavasti voimakkaammin. Friese-siivekkeessä nousevan siivekkeen puolella esiin työntyvä nokka lisää siipipuoliskon vastusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siiveke Wikimedia Commonsissa
Scar Tissue

| ”Scar Tissue” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Californication
 Äänitetty : joulukuu 1998- maaliskuu 1999
 Julkaistu: 25. toukokuuta 1999
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.38
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Love Rollercoaster” 1996 | ”Scar Tissue” 1999 | ”Around the World” 1999 |
Scar Tissue on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 julkaistulta albumilta Californication. Kappale julkaistiin singlenä saman vuoden toukokuussa. Singlestä tehtiin musiikkivideo samana vuonna. Kappale on Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen single uuden kitaristin, John Fruscianten kanssa sitten albumin Blood Sugar Sex Magik.
Singlen b-puolet ovat "Gong Li" ja "Instrumental#1".
Yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen vuonna 2004 julkaistu elämäkerta on samanniminen kuin singlekin, Arpikudos (engl. "Scar Tissue").
Tausta

Edellinen kitaristi Dave Navarro oli saanut potkut Red Hot Chili Peppersistä vuonna 1998 ja basisti Flea kertoi Kiedikselle halustaan lähteä yhtyeestä, ellei Frusciante palaisi, Kiediksellä ei ollut mitään sitä vastaan, muttei uskonut sen olevan kovinkaan mahdollista. Fruscianten päästyä huumevieroituksesta Flea oli kysynyt häneltä, haluaisiko hän palata yhtyeeseen. Fruscianten suostuttua vanha menestyskokoonpano oli jälleen kasassa.
Kappale

Kappale on yhtyeen uudemman, melodisemman rock-musiikin edustaja, jota bändi kokeili albumilla Californication. Yhtye jatkoi samanlaisen tyylin käyttöä myös seuraavalla albumilla By The Way. Kappaleen tunnistaa helposti sen pehmeästä ja melodisesta kitara-riffistä.
Kappale kertoo Kiediksen huumeriippuvuudesta ja riidoista. Kappaleen sanoissa viitataan edelliseen kitaristiin Navarroon, joka oli "sarkasmin kuningas" ("Sarcastic mister know it all"). Myös toinen lause viittaa Navarroon. Kappaleen Warped musiikkivideon lopussa Kiedis ja Navarro suutelevat, johon viittaa ("close your eyes and I'll kiss you") Säe ("With the birds I'll share this lonely view") viittaa lintuihin, jotka Kiedis näki laulaessaan Flean talon ulkopuolella, jolloin hän tunsi itsensä ulkopuoliseksi.
Musiikkivideo

Videolla yhtye ajaa erämaassa, hakattuina, haavoittuneina ja sidottuina, soittaen rikkinäisiä instrumentteja. Yhtyeen jäsenet ajavat kukin vuorolla, vaikka Frusciantella ei ole edes ajokorttia. Videon ohjasi Stéphane Sednaoui, joka ohjasi myös singlejen "Breaking the Girl" ja "Give It Away" musiikkivideot.
Julkaisu

Kappale myi singlenä kultaa Yhdysvalloissa ja Australiassa. Vuonna 2000 yhtye voitti kappaleella Grammy-palkinnon, parhaasta rock-kappaleesta.
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Aria Charts | 15 | 18 |
| Kanadan singlelista | 3 | 32 |

| Suomen virallinen lista | 16 | 2 |
| Ranskan singlelista | 66 | 7 |
| Saksan singlelista | 75 | 9 |
| Uuden-Seelannin singlelista | 3 | 16 |
| Alternative Songs | 1 | 26 |
| U.S. Billboard Hot 100 | 9 | 29 |
| U.S. Billboard Top 40 Mainstream | 12 | ? |
| Britannian singlelista | 15 | 6 |
Singlen kappaleet

CD Single 1
"Scar Tissue"
"Gong Li"
"Instrumental #1"
Sovitin

Sovitin, jolla englantilaisella pistokkeella varustetun laitteen saa kytkettyä yhdysvaltalaiseen tai australialaiseen pistorasiaan.
Sovitin eli sovite tai adapteri, on tekniikassa yleistys, sovituslaite joka mahdollistaa kahden tai useamman erityyppisen komponentin, liittimen tai eri tekniikkaa käyttävän laitteen liittämisen toisiinsa tai johonkin alustaan.
Yksinkertaisimmillaan sovitin muuttaa ainoastaan liittimen ulkomuotoa, kokoa tai pinnijärjestystä, mutta esimerkiksi jossain elektronisessa laitteessa käytettävä sovitin voi sisältää vaikkapa jännitettä muuttavia kytkentöjä, sähköisen signaalin optiseksi muuttavia komponentteja ja mikroprosessorin.
Simon Sechter

Simon Sechter
Simon Sechter (11. lokakuuta 1788 Böömi – 10. syyskuuta 1867) oli itävaltalainen musiikkiteoreetikko, musiikkipedagogi ja säveltäjä.
Sechter opiskeli Wienissä Leopold Koželuhin johdolla. Hän pääsi musiikin opettajaksi Gumpendorfin Sokeain instituuttiin ja sai vuonna 1824 nimityksen hovikapellin urkuriksi. Vuonna 1851 Sechter nimitettiin henkilökunnan jäseneksi Wienin konservatorioon, jossa hän opetti kontrapunktia ja musiikin teoriaa. Hänen tärkeimpään perintöönsä kuuluvatkin hänen teoreettiset kirjoituksensa, joiden joukossa on kolmiosainen Die Grunsatz der musikalischen Komposition. Omien näkemystensä lähtökohdaksi hän omaksui Jean-Philippe Rameaun bassoteorian.
Sechterin johdolla opiskelivat muiden muassa Henri Vieuxtemps, Gustav Nottebohm, Sigismond Thalberg ja Anton Bruckner. Bruckner seurasi Sechteriä tämän jäätyä eläkkeelle työstään konservatoriossa. Hän omaksui Sechterin opit oman teoreettisen opetuksensa pohjaksi. Myös Franz Schubert otti 4. marraskuuta 1828 – pari viikkoa ennen kuolemaansa – Sechteriltä oppitunnin fuugassa.
Säveltäjänä Sechter kuului historian tuotteliaimpiin. Hänen kerrotaan säveltäneen vähintään fuugan päivittäin. Säilyneiden teosten joukossa ovat ooppera Ali Hitsch-Hatsch ja Friedrich Schillerin Messinan morsiameen sävelletty kuorokohtaus.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Skipataan joulu

| Skipataan joulu> Christmas with the Kranks |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joe Roth
Käsikirjoittaja:   John Grisham  Chris Columbus 
Tuottaja:   Michael Barnathan  Chris Columbus  Mark Radcliffe 
Säveltäjä:  John Debney
Kuvaaja:  Don Burgess
Leikkaaja:  Nick Moore
Pääosat:   Tim Allen  Jamie Lee Curtis  Dan Aykroyd 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skipataan joulu (Christmas with the Kranks) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Joe Roth ja pääosissa ovat Tim Allen ja Jamie Lee Curtis. Elokuva perustuu John Grishamin vuonna 2001 kirjoittamaan romaaniin Joulua pakoon.
Elokuva kertoo Luther Krankista ja hänen vaimostaan Norasta. Lutherin ja Noran ainoa lapsi Blair on muuttanut pois ja tämä joulu tulee olemaan ensimmäinen 23 vuoteen, kun Luther ja Nora viettävät sen kaksin. Tai oikeastaan ensimmäinen joulu 23 vuoteen ilman Blairia, sillä Krankit asuvat omakotilähiössä, jossa joulut on vietetty naapureiden kanssa. Tähän kyllästyneenä Luther ehdottaa Noralle joulun viettoa Karibialla ja Nora suostuu. Naapurit kuitenkin hermostuvat Krankeille jouluperinteiden rikkomisesta, eikä naapurusto aio päästää paria aivan helpolla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tim Allen  | … |  Luther Krank   |
|  Jamie Lee Curtis  | … |  Nora Krank   |
|  Dan Aykroyd  | … |  Vic Frohmeyer   |
|  M. Emmet Walsh  | … |  Walt Scheel   |
|  Elizabeth Franz  | … |  Bev Scheel   |
|  Erik Per Sullivan  | … |  Spike Frohmeyer   |
|  Felicity Huffman  | … |  Merry   |
Grisha-luokka

| Grisha-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  950 t (standardi) 1 200 t (max)
Pituus:  71,6 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  3-akselia, 2 x M-507A -dieselmoottoria 20 000 shp 2-akselia, 1 x kaasuturbiini 18 000 shp 1-akseli, 1 x sähkömoottori
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  60
Aseistus
Meritorjunta:  2 x RBU-6000 sukellusveneentorjuntaheitintä 4 x 533 mm torpedoputkea 2 x syvyyspommikiskoa jopa 18 miinaa
Ilmatorjunta:  1 x SA-N-4 Gecko 2 x 57 mm L/70 AK-257 -tykkiä
Grisha-luokka (ven. Альбатрос, Albatros) eli projekti 1124 oli Neuvostoliiton laivaston 1970-1990 valmistettu sukellusveneentorjuntakorvettiluokka, jonka alusten toimintasäde oli rajattu ja niitä käytettiin ainoastaan rannikkovesillä. Niiden aseistuksena oli erilaisia sukellusveneentorjunta-aseita sekä SA-N-4 ilmatorjuntaohjukset.
Grisha I

Grisha I eli projekti 1124.1 oli kahdentoista vuosina 1970-1974 valmistetun aluksen muodostama alaluokka. Luokan alukset poistettiin palveluksesta 1979.
Grisha II

Grisha II eli projekti 1124P valmistettiin KGB:n alaisille rajavartiojoukoille. Luokan alukset varustettiin toisella 57 millimetrin tykillä, joka korvasi samalla SA-N-4 ilmatorjuntaohjusjärjestelmän. Luokan aluksia valmistettiin 1970-luvun aikana yhteensä seitsemäntoista, joista kaksi luovutettiin Ukrainalle ja seitsemän jatkaa palvelustaan Venäjän merivartiojoukoissa.
Grisha III

Grisha III eli projekti 1124M luokan aluksia valmistettiin 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa yhteensä 34 kappaletta. Aluksissa oli joitakin parannuksia kuten 30 millimetrin tykki ja uutta elektroniikkaa. Aluksista parisenkymmentä jatkaa palvelustaan Venäjän laivastossa. Liettuan laivastossa oli vuoteen 2009 saakka kaksi alusta.
Grisha IV

MPK-5 oli ainoa Grisha IV eli projekti 1124K luokan alus. Se varustettiin SA-N-9-ilmatorjuntaohjusjärjestelmien koealukseksi. Alus on poistettu käytöstä.
Grisha V

Grisha V eli projekti 1124ME valmistettiin 1985-1994 30 kappaletta. Alusten kaksiputkiset 57 millimetrin tykit vaihdettiin yksiputkisiin 76 millimetrin tykkeihin. Aluksista on 28 edelleen palveluksessa Venäjän laivastossa. Ternopil luovutettiin 2006 Ukrainalle.
Aiheesta muualla

russianships.info
Sisäelimet

Sisäelimet ovat kehon sisäisten toimintojen suorittajia, jotka muodostavat toiminnallisia kokonaisuuksia, kuten ruoansulatus ja verenkierto.
Ihmisen sisäelimiä.
Jokaisella sisäelimellä on oma, yksilöllinen tehtävänsä, mutta joidenkin sisäelinten toiminnot ovat ihmisen elämän kannalta tärkeämpiä. Esimerkiksi keuhkot ja sydän ovat sisäelimistä tärkeimpiä. Sydän ylläpitää ihmisen verenkiertojärjestelmää, jota ilman ihmisen elämä olisi mahdotonta, kun taas keuhkot tuovat soluhengityksessä tarvittavaa happea ihmisen elimistöön, ja poistaa siitä syntyneen hiilidioksidin.
Mikäli sisäelin tuhoutuu, voidaan joltakulta kuolleelta siirtää sisäelin tai sitten tehdä se keinotekoisesti. Munuaisen voi siirtää myös elävältä ihmiseltä, sillä yksi kahdesta munuaisesta riittää.
Ihmisen sisäelimiä

haima
kohtu
maksa
mahalaukku
munuaiset
paksusuoli
perna
peräsuoli
ohutsuoli
sappirakko
virtsarakko
aivot
keuhkot
Elinsiirto

Elinsiirto on leikkaustoimenpide, jossa elin poistetaan toisesta kehosta ja siirretään toiseen esimerkiksi kyseisen elimen vajaatoiminnan vuoksi. Useimmiten keho, josta elin poistetaan on kuollut, mutta esimerkiksi munuaisenpoiston voi suorittaa elävälle henkilölle, koska toinen munuainen ei ole elintärkeä elin. Elinsiirtoja suorittava henkilö on nimeltään elinsiirtokirurgi.
Elinsiirtoja tehtiin HUS:issa vuonna 2023 yhteensä 475, joista 321 eli valtaosa olivat munuaissiirtoja.
Sint-Truiden

| Sint-Truiden |
| --- | --- |
 Grote Markt, kaupungintalo ja Lievenvrouwenkerk
 lippu:  vaakuna
 Sint-Truiden
 Koordinaatit: 50°48′00″N, 05°11′00″E 
Valtio:  Belgia
Alue:  Flanderi
Provinssi:  Limburg
Arrondissementti:  Hasselt
Hallinto:  
 – Pormestari:  Veerle Heeren
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  106,9 km²
Väkiluku (2016):  40 158
 – Väestötiheys:  375,7 as./km²
 
 www.sint-truiden.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sint-Truiden on kaupunki Koillis-Belgiassa Flanderin alueella Limburgin provinssissa. Kaupungissa on 40 158 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 106,9 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sint-Truiden Wikimedia Commonsissa
Limburgin provinssin kunnat
Simon Sebag-Montefiore

Simon Sebag-Montefiore (2010).
Simon Sebag-Montefiore (s. 1965) on brittiläinen historioitsija ja kirjailija. Hänet tunnetaan lukuisista historiallisista tietokirjoistaan, joiden lisäksi hän on kirjoittanut romaanin Sashenka (2008). Hän on Royal Society of Literaturen jäsen.
Sebag-Montefiore opiskeli Harrow Schoolissa ja Cambridgen yliopiston Gonville and Caius Collegessa. Hänen kirjojaan on käännetty lukuisille kielille. Ne ovat olleet kansainvälisiä myyntimenestyksiä ja tuoneet kirjoittajalleen palkintojakin. Hän asuu Lontoossa vaimonsa Santa Montefioren ja kahden lapsensa kanssa.
Sebag-Montefioren historiallisia teoksia ovat muiden muassa Stalin – punaisen tsaarin hovissa, Ruhtinas Potemkin ja Katariina Suuri sekä Nuori Stalin.
Näkemykset

Nuori Stalin -kirjassa Sebag-Montefiore esittää, että Vladimir Leninillä oli vain kaksi kyvykästä apuria: Lev Trotski ja Josif Stalin. Samassa teoksessa Sebag-Montefiore pyrkii oikaisemaan mielikuvia Stalinista georgialaisena maalaisjunttina ja korostaa, että Stalin oli poikkeuksellinen ihminen nuoruudestaan alkaen. Sebag-Montefioren mielestä ennakkoluuloinen mielikuva Trotskista historian ainoana älykkönä on väärä.
Aiheesta muualla

Sebag-Montefioren omat sivut (englanniksi)
Soundmix Studio

Soundmix Studio on Oulussa sijaitseva musiikkistudio, joka perustettiin vuonna 1980. Se on Pohjois-Suomen suurin ammattimaiseen äänittämiseen erikoistunut studio. Sen äänitystilojen, jotka  käsittävät suuren soittotilan ja tarkkaamon, koko on noin 120 neliömetriä. Studiopäällikkönä toimii Mika Pohjola.
Soundmix keskittää toimintansa pääasiassa rockmusiikin tuottamiseen. Studiolla ovat äänittäneet muun muassa Aknestik, Terveet Kädet, Kauko Röyhkä, Zero Nine, Radiopuhelimet ja Catamenia.
Sioux Lookout

| Sioux Lookout |
| --- | --- |

 Sioux Lookout
 Koordinaatit: 50°6′0″N, 91°55′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Piirikunta:  Kenoran piiri
Perustettu:  1910
Kaupungiksi:  1912 (town)
Kuntaliitos:  1. tammikuuta 1998
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Hallinnon tyyppi:  Sioux Lookoutin kunnanvaltuusto
 – Pormestari:  Kathy Poling
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  378.61 km²
Korkeus:  390 m
Väkiluku (2006):  5,183
 – Väestötiheys:  13.7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Suuntanumero(t):  807
Motto::  Hub of the North
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sioux Lookout on kaupunkimainen kunta Kanadassa, Ontarion provinssissa. Sen väkiluku on 5 183 (2006) asukasta. Sioux Lookout sijaitsee Highway 72:n pohjoispäässä, noin 67 kilometriä koilliseen Trans-Canada Highway -tieltä. Aluetta ympäröi English River -joki sekä Pelican-, Abram- ja Lac Seul -järvet. Kunta muodostettiin yhdistämällä Alconan, Sioux Lookoutin ja Hudsonin asuinalueet. Sioux Lookout kuuluu Kenoran piiriin.
Alue on saanut nimensä 1700-luvulla ojibway- ja sioux-intiaanien välillä käydyn taistelun ja taistelun lopputulokseen vaikuttaneen korkean mäen johdosta Sioux Lookoutiksi. Ojibwayt asettivat mäen harjalle tarkkanäköisen soturin tarkkailemaan alueen vesialueita mahdollisen vihollisen hyökkäyksen varalta. Tämän vuoksi ojibwayt pystyivät yllättämään hyökkäävän vihollisen ja torjumaan heidän hyökkäyksensä.
Sioux Lookoutia kutsutaan yleisesti nimellä Hub of the North. Asutusalue palvelee asukasmäärältään huomattavasti suurempaa haja-asutusaluetta pohjoisessa. Lukuisat intiaanireservaatit ja kalastuspalvelujen tuottajat pitävät Sioux Lookoutia tukikohtanaan. Kesäisin alueen väestö kasvaa huomattavasti amerikkalaisten kalastajaturistien saapuessa alueelle.
Historia

Sioux Lookoutista on kaivauksissa löydetty merkkejä First Nationsin intiaaniasutuksista, joista vanhimmat ovat seitsemänneltä vuosituhannelta eaa.
Alueen eurooppalainen asutus sai alkunsa 1900-luvun alussa, jolloin Grand Trunk Railway rakensi rautatien Sioux Lookoutin itäpuolella sijaitsevaan Superior Junctioniin. Toinen ratayhteys lännestä Hudsoniin [tunnettiin alun perin nimellä: Rolling Portage] valmistui vuonna 1910. Samana vuonna (joidenkin lähteiden mukaan vasta 1912) Sioux Lookout [alun perin nimellä: Graham] sai kaupunkioikeudet (town). Rautatielinjojen yhdistämisestä käytiin ajoittain kiivastakin keskustelua ja lopulta ratalinjaus asteittain Superior Junctionista ja Sioux Lookoutin kautta Hudsoniin valmistui marraskuussa 1913. Grand Trunkin siirryttyä Canadian National Railwayn omistukseen se rakensi kaupunkiin veturitallin, junien välitankkaus ja huoltoasemat. Vuonna 1923 rautatieyhtiö rahoitti myös kaupungin asukkaiden ja työntekijöiden virkistyskäyttöön tarkoitetun YMCA-järjestön toimitalon rakentamisen. Rautatien johdosta kaupungin väkiluku kasvoi voimakkaasti ja vuonna 1914 asukkaita oli jo 1 500. Vuonna 1920 maantie kaupunkiin valmistui ja liikenne rautatiellä supistui. Trans-Canada Highwayn valmistumisen jälkeen 1940-luvulla liikenne rautatiellä hiljeni entisestään. Veturitallit ja vesitorni purettiin 1960-, ja 1970-lukujen aikana, kun rautatieyhtiö lopetti höyryveturiliikenteen ja siirtyi vähemmän huoltoa kaipaaviin dieselvetureihin. VIA Railin The Canadian -juna suorittaa nykyisin 20 minuutin polttoainetankkauksen Sioux Lookoutissa.
Vuonna 1926 löydettiin kultaa Red Laken alueelta, joka tuolloin sijaitsi tiettömässä erämaassa. Sioux Lookout ja Hudson toimivat kultaryntäyksen tärkeimpänä reittinä. Kullanetsijät saapuivat alueelle junalla ja jatkoivat matkaa kesäisin laivoilla, kanooteilla ja vesilentokoneilla, talvisin jäätä pitkin kuorma-autoilla sekä suksilla varustetuilla lentokoneilla. Kaivosyhtiöt avasivat useita kultakaivoksia ja rakensivat kiitotien omaa lentoliikennettään varten. Yleiseen käyttöön tarkoitettu Sioux Lookoutin lentoasema valmistui vuonna 1933, ja se oli aikanaan Pohjois-Amerikan toiseksi vilkkain rahtilentoasema Chicagon jälkeen. Lentoasemaa on edelleen tärkeä solmukohta pohjoisessa sijaitseville asutuksille ja kaivoksille.
Sioux Lookoutissa sijaitsi vuosina 1953–1987 yksi Yhdysvaltain ilmavoimien Pohjois-Amerikan tutkavaroitusjäjestelmän asemista.
Sioux Lookoutin kaupunki lakkautettiin 1. tammikuuta 1998, ja samalla se yhdistettiin Hudsonin ja läheisten asuinalueiden kanssa uudeksi Sioux Lookoutin kunnaksi.
Ilmasto

Sioux Lookout sijaitsee marginaalisesti lämminkesäisellä mannerilmasto alueella (Köppenin ilmastoluokitus Dfb), ollen vain hieman lämpimämpi subarktisesta ilmastosta. Alueen talvi on yleensä kylmä ja pitkä, sekä vastaavasti kesä lyhyt ja lämmin.
Aiheesta muualla

Sioux Lookoutin kunta (englanniksi)
Siouxbulletin paikallislehti (englanniksi)
Sint-Niklaas

| Sint-Niklaas |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 lippu:  vaakuna

 Sint-Niklaas
 Koordinaatit: 51°9′N, 04°8′E 
Valtio:  Belgia
Provinssi:  Itä-Flanderi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,80 km²
Väkiluku (2017):  76 028
 – Väestötiheys:  907 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.sint-niklaas.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sint-Niklaas on kaupunki Itä-Flanderissa hollanninkielisessä Belgiassa. Kaupungin pinta-ala on 83,80 neliökilometriä ja väkiluku vuoden 2017 alussa 76 028.
Kaupungin historia alkaa vuodesta 1217, jolloin se irrotettiin Waasmunsterista omaksi seurakunnakseen. Johannan lahjoituksesta uudelle seurakunnalle saatiin oma kirkko, joka omistettiin pyhälle Nikolaukselle. Kaupunki sai koko nimensä kirkon mukaan.
Kaupunki oli aikaisemmin merkittävä tekstiiliteollisuuskeskus. Siitä todistaa 1800-luvulla rakennettu kaupungintalo, joka edustaa uusgotiikkaa. Kaupungintalo sijaitsee kauppatorin laidalla. Grote Markt on 3,19 hehtaarin laajuinen, ja se on Belgian suuri kauppatori.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.sint-niklaas.be (hollanniksi)
Itä-Flanderin provinssin kunnat