stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juonipaljastus

Juonipaljastus (eng. spoiler) tarkoittaa ei-toivottua tietoa kirjallisuus-, teatteri-, televisio- tai elokuvateoksen lopun yksityiskohdista tai tärkeästä käänteestä. Termiä käytetään myös viittaamaan pelien ja pulmien vihjeisiin tai ratkaisuihin. Käytetään yleensä verkkosivustoilla ja Internet-foorumeilla, mutta yleinen myös arkikielessä.
Verkkosivuston "Spoiler Alert" grafiikka
Historia

Yksi termin ensimmäisistä käyttöpaikoista oli huhtikuussa 1971 julkaistussa National Lampoon -lehdessä, jossa Douglas Kenneyn artikkeli "Spoilers" paljasti kuuluisien elokuvien loput. Kenney kirjoitti: "Spoilerit! Mitä ne ovat? Yksinkertainen temppu jokaiselle mysteeriromaanille ja elokuvalle, jonka olet koskaan nähnyt. Säästää aikaa ja rahaa!"
Termi spoileri otettiin käyttöön Internetin alkuaikoina, ja se tuli esiin uutisryhmäkeskusteluissa. Se on edelleen yleistä Internet-artikkeleissa ja sosiaalisen median keskusteluissa. Nettietiketin varhaiset säännöt vaativat, että spoilereita voidaan ja pitäisi välttää normaalisti, mutta jos "pilaavan" tiedon lähettäminen on väistämätöntä, sitä on edeltävä varoitus, kuten "SPOILER ALERT". Itse spoileri on suotuisaa peittää siten, että se ei voi olla kenenkään nähtävissä, mutta niille, jotka ovat kiinnostuneita yksityiskohdista juonipaljastus on saatavilla. Tämä käytäntö on yleinen teoksen arvosteluissa.
Joskus varoitukset jätetään pois vahingossa tai tahallaan, jotta lukijat saavat kokea "pilaantuneen fiiliksen".
Reaktiot

Henri-Georges Clouzot'n vuonna 1955 julkaistun Les Diaboliques -elokuvan loppuarvostelut sisältävät kortin, jossa on varhainen ohjaajan spoilerin vastainen viesti: "Älä ole DIABOLINEN! Älä tuhoa ystävien kiinnostusta tähän elokuvaan. Älä kerro heille mitä olet nähnyt. Kiitos heidän puolestaan."
Samoin Alfred Hitchcock pyysi yleisöä olemaan paljastamatta hänen vuoden 1960 trillerinsa Psykon loppua: "Älä spoilaa loppua, se on ainoa, joka meillä on."
Videopeleissä spoilerit ovat valmiita vihjeitä tai ratkaisuja pulmiin, joiden ratkaiseminen on välttämätöntä pelin suorittamiseksi. Äärimmäisessä tapauksessa pelit ovat erittäin vaikeita suorittaa ilman viittausta spoilereihin (esim. Nethack).[lähde? ]
Otsikot

Kaikki teoksen lopusta kertovat yksityiskohdat eivät ole spoilereita.
Titanic-elokuvassa ei sanota siitä, että alus uppoaa, vaikka se on jo tiedossa. Ei tosin tiedetä, ketkä vuoden 1997 elokuvaversion hahmoista selviävät elossa.
Televisiosarjan Game of Thrones viittaa jonkinmoiseen sotaan valtaistuimesta, mutta katsoja ei tiedä kuka tai ketkä voittaa sodan.
Aiheesta muualla

Spoiler artikkeli TV Tropessa.
K. U. Pihkala

Kaarlo Uolevi  (Olli) Pihkala (vuoteen 1906 Gummerus, 30. kesäkuuta 1905 Jyväskylä − 17. joulukuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen maataloustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston maatalouspolitiikan professorina vuosina 1948−1970. Hänen isänsä oli johtaja Martti Pihkala ja setiään Tampereen hiippakunnan piispa Jaakko Gummerus, maanviljelystalouden professori Rurik Pihkala ja urheilumies Lauri Pihkala. Pihkalan puoliso oli agronomi Elisabeth Beaurain.
Teoksia

Nimellä K. U. Pihkala:
Kananhoidon käsikirja ; kirj. Jaakko Kivi, Kaarlo Hänninen ja K. U. Pihkala. 2. uus. ja laaj. painos WSOY 1935
Kananmunien markkinoimisesta meillä ja muualla : esitelmä maatalousviikolla, Helsingissä 29.11.1938. Hämeenlinna 1939
Elintarvikkeiden hintojen säännöstely puutteen vallitessa. Helsinki 1940
Maataloustilaston kehittämisestä säännöstelyoloissa. Helsinki 1941
Suomen kananmunanhintojen muodostumisesta maailmansodan jälkeen, väitöskirja. Suomen maataloustieteellisen seuran julkaisuja 46. Hämeenlinna 1941
Tutkielma maatalouden kokonaistuotannon ja liikekustannusten suhteesta ennen sotaa ja sodan aikana. Maataloustuottajain keskusliitto, Helsinki 1943
Suomen hypoteekkiyhdistys 1861-1961 : 100-vuotishistoriikki. Suomen hypoteekkiyhdistys, Helsinki 1961
Maataloustuotteiden hinnanmuodostus ja maanviljelijäin kaupallinen yhteistoiminta ; kirj. K. U. Pihkala, Samuli Simula. Maataloustuottajain keskusliiton opiston julkaisuja. Maataloustuottajain keskusliitto, Helsinki 1963
Possibilities of comparing land use for farming and forestry. Acta agriculturae Scandinavica, Supplementum 14. Nordiska jordbruksforskares förening, Stockholm 1965
Maatalouspolitiikan peruskurssi. Helsingin yliopiston maatalouspolitiikan laitoksen monisteita 17. Helsinki 1970
Tiedon ja omantunnon tase : yhteiskunta- ja talouspolitiikan kriittistä tarkastelua nyky-Suomessa. Alea-kirja, Helsinki 1986
Nimellä Olli Pihkala:
Martti Aleksanteri Pihkala : 18.1.1882-10.6.1966. O. Pihkala, Espoo 1981
Nimimerkillä Juryman:
Memorandum on the legitimacy of the Jewish state in Palestine to the International Christian Zionist Leadership Congress in Basel August 1985. K. Uolevi Pihkala, Espoo 1985
On the legitimacy of the Jewish state in Palestine. K. U. Pihkala, Espoo 1988, uusi painos Shalom-kustannus, Tampere 1989
Toimitustöitä

EY - kyllä vai ei : terveen järjen puolesta : taloudellinen integraatio, maatalouden alueellinen kehitys, puoluevalta ; toimittaneet Kauko Kare ja K. Uolevi Pihkala. Alea-kirja, Helsinki 1992
Kallokas

Kallokas (pohjoissaameksi gállot, mon. gállohat) on saamelaisten käyttämä jalkine, joka on ommeltu poron pään nahasta siten, että karva on päälläpäin. Kallokas on kärjestä melko litteä, mutta niin väljä, että se voidaan kovalla pakkasella vetää nutukkaan päälle. Nutukas on poron koipinahasta ommeltu karvakenkä, joka kääritään nauhalla nilkkaan kiinni. Kallokas sidotaan jalkaan samalla tavoin käyttämällä villanauhaa, jonka alle jätetään myös housujen lahje.
Kairajärvi

| Kairajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°25′45″N, 23°52′18″E
Järvinumero:  23.078.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  57,5 m 
Rantaviiva:  3,5 km 
Pinta-ala:  0,21 km² 
Tilavuus:  0,00056 km³ 
Keskisyvyys:  2,65 m 
Suurin syvyys:  5 m 
 fiKairajärvi 
Kairajärvi on matala humusjärvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 20,5 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 22 kilometriä luoteeseen.
Maantiede

Kairajärvi on etelä–pohjoissuuntaisesti pitkänomainen, reitti järven etelärannalta pohjoisrannalle on puolitoista kilometriä. Leveys on 100–150 metriä. Järvi on saareton ja sitä reunustaa pääosin metsä. Itärannalla on myös peltoa. Kairajärven pohjoisrannalle virtaa laskuoja pohjoisesta Lamminjärvestä. Järvien välissä sijaitsee Kairanvarusta-niminen suoalue. Kairajärven etelärannalta virtaa laskuoja etelään Tyrylammiin, josta vesi virtaa Pitkäjärveen. Maatalous kuormittaa Kairajärveä, sen ekologinen tila on tyydyttävä.
Kairajärvessä on ahventa ja särkeä. Kasvillisuus on kelluslehtistä, yleisin laji on ulpukka. Vesitilavuus on 562 000 kuutiometriä eli 562 miljoonaa litraa.
Kairajärvi (23.078.1.002) kuuluu Tyrylammen valuma-alueeseen (23.078), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Tyrylammen valuma-alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Kairajärvi, Lamminjärvi, Ahvisto, Joutikas ja Tyrylammi.
Lounaisessa Suomessa sijaitsee Lohjan Kairajärven lisäksi Someron Kairajärvi ja Laitilan Kairajärvi.
Jüri Tamm

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tamm vuonna 2017. |  Tamm vuonna 2017. |  Tamm vuonna 2017. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Moskova 1980 | moukari |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | moukari |  |
Jüri Tamm (5. helmikuuta 1957 Pärnu, Viron SNT, Neuvostoliitto – 22. syyskuuta 2021) oli moukarinheittäjä, joka kansainvälisellä tasolla edusti Neuvostoliittoa ja myöhemmin Viroa. Kansallisuudeltaan hän oli virolainen ja meni sittemmin mukaan politiikkaan.
Juri Sedyh heitti ennen Moskovan olympialaisia 16. toukokuuta 1980 Leselidzessä käydyissä Neuvostoliiton moukarimiesten kevätkilpailuissa uuden maailmanennätyksen 80,38. 23-vuotias Tamm heitti kuitenkin myöhemmin kahdeksan senttiä pitemmälle ja Sedyh kahden heittokierroksen kuluttua jälleen vielä pitemmälle, lukemiin 80,64. Tammista tuli näin yksi lyhimpiä aikoja urheilutuloksen maailmanennätystä hallussaan pitäneistä ihmisistä.
Moskovan olympialaisissa Tamm sijoittui Neuvostoliiton kolmoisvoittoon päättyneessä kisassa pronssille tuloksella 78,96 Sergei Litvinovin (80,64) ja Sedyhin (81,80) takana. Vuonna 1984 Los Angelesin olympialaisissa Tamm ei ollut mukana Neuvostoliiton ja muiden itäblokin maiden boikotin vuoksi. 1987 MM-kisoissa Tamm saavutti hopeaa, ja 1988 Soulin olympialaisista toisen olympiapronssinsa.
1992 Barcelonan olympialaisissa 35-vuotias Tamm edusti itsenäistynyttä kotimaataan Viroa ja sijoittui viidenneksi.
Oman ennätyksensä 84,40 hän heitti 9. syyskuuta 1984 Banská Bystricassa. Aktiiviuransa aikana hänen mittansa olivat 190 senttimetriä ja 110 kilogrammaa. Tamm voitti moukarinheitossa Neuvostoliiton-mestaruuden 1987–1988, ja Viron itsenäistymisen jälkeen Viron-mestaruuden vuosina 1991 sekä 1993–1994.
Tamm toimi vuodesta 1999 vuoteen 2010 Viron parlamentissa riigikogussa kansanedustajana sosiaalidemokraattien ryhmässä.
Aiheesta muualla

Jüri Tamm Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Tamm Viron Riigikogun sivulla (arkistoitu versio)
Kadettiheila

| Kadettiheila> The Major and the Minor |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Billy Wilder
Käsikirjoittaja:   Billy Wilder  Charles Brackett 
Perustuu:  Edward Childs Carpenterin näytelmään
Tuottaja:  Arthur Hornblow
Säveltäjä:  Robert Emmett Dolan
Kuvaaja:  Leo Tover
Leikkaaja:  Doane Harrison
Pääosat:   Ginger Rogers  Ray Milland 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1942
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kadettiheila (The Major and the Minor) on Billy Wilderin ensimmäinen Hollywood-ohjaus vuodelta 1942. Romanttinen komediaelokuva perustuu Edward Childs Carpenterin näytelmään Connie Goes Home, jonka pohjalta Wilder laati käsikirjoituksen yhdessä Charles Brackettin kanssa.
Juoni

Miehille päänahan hoitoaineita New Yorkissa esittelevä nuori nainen (Ginger Rogers) kyllästyy jatkuvaan seksuaaliseen ahdisteluun ja päättää palata kotikonnuille Iowaan junalla. Rautatieasemalla hän huomaa, että rahat riittävät vain lastenlippuun, joten hän naamioituu 12-vuotiaaksi koulutytöksi ja saa matkan ajaksi suojelijakseen armeijan majurin (Ray Milland), joka hänkin luulee suojattiaan aluksi pikkutytöksi.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Kadettiheila on railakas ja raikas romanttinen komedia. ”Tuleva 1950-luvun Billy Wilder on elokuvassa nupullaan. Junakohtausten komiikassa on Piukkojen paikkojen enteitä.”
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kadettiheilan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kapolondougou

| Kapolondougou |
| --- | --- |
 Kapolondougou
 Koordinaatit: 11°21′35″N, 6°6′50″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Sikasson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  14 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kapolondougou on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Kourala sijaitsee 50 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 14 700 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Kapolondougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kofanin ja Doumanaban, idässä Gongasson ja Farakalan, etelässä Kolokoban, Finkolo Ganadougoun ja Zanférébougoun ja lännessä Niénan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.
N’Kouralan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja juureksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Jüri Tuulik

| Jüri Tuulik> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1940 Abruka, Viro
Kuollut: 2014 (73–74 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: viro
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jüri Tuulik (1940 Abruka, Viro – 2014) oli virolainen kirjailija ja toimittaja. Hän kuvaa teoksissaan synnyinsaarensa Abrukan ihmisten elämää huumorin sävyttämän realismin tyyliin. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja kuunnelmia.
Tuulikin kaksoisveli on kirjailija Ülo Tuulik.
Suomennetut teokset

Kurkien lähtö (Kurgede minek), suom. Jouko Vanhanen, Helsinki: Yleisradio 1982
Perämies Benjamin (Benjamin Üleaiakargaja, tüürimees), suom. Jouko Vanhanen, Helsinki: Yleisradio 1982
Margit ja Maria (Margit ja Maria), suom. Jouko Vanhanen, Helsinki: Yleisradio 1988
Kolme päivää Kreikassa (Kolm päeva Kreekas), suom. Jouko Vanhanen, Helsinki: Yleisradio 1988
Hopeapaju (Hôpepaju), suom. Jouko Vanhanen, Aleksander Suumanin runon suomentanut Alice Martin, Helsinki: Yleisradio 1991 (Suumanin aiheen pohjalta)
Legendaarinen linnoitus, suom. Juhani Salokannel, antologiassa Eestiläinen novelli, toim. Heino Puhvel, Tallinna: Perioodika 1979
Kallohonka

Kallohonka on mänty, johon karhujen pääkallot asetetaan peijaisten jälkeen. Karhun luut haudataan puun juurelle.  Kallot on yleensä laitettu puun keskivaiheille katsomaan itään. Yhdessä puussa voi olla usean karhun kallot.
Kallohonka on voinut olla maailmanpuun symboli, ja nostamalla kallo puuhun on ajateltu palautettavan karhu taivaalle, josta se on syntynyt.
Kapolei

| Kapolei |
| --- | --- |
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Havaiji
Piirikunta:   Honolulu
Pinta-ala:  
 – Maa:  11,32 km²
Väkiluku (2020):  21 411
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kapolei on Havaijilla Honolulun piirikunnassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 21 411. Alueen pinta-ala on 4,37 neliömailia eli noin 11,32 km2. Kaupunki on yksi Havaijin nopeimmin kasvavimmista asutuskeskuksista. Tämän takia sitä nimitetäänkin O‘ahun toiseksi kaupungiksi Honolulun jälkeen.
Alue alkoi kehittyä, kun 1850 Havaijille saapunut irlantilainen liikemies James Campbell. Hän teki uraa ensin Mauilla, mutta myi liiketoimintansa ja osti maata nykyisen Kapolein alueelta. Hän kaivoi sinne Havaijin ensimmäisen keinokastelukaivon, jonka avulla kuivasta Kapoleista kehittyi tuottoisa sokeriruokoplantaasi.
K. S. Chithra

| Krishnan Nair Shantakumari Chithra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1963 (ikä 61) Thiruvananthapuram, Kerala, Intia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  K. S. Chithra
Aktiivisena:  1979–
Tyylilajit:  filmi, karnaattinen musiikki, Hindustanilainen klassinen musiikki ja intialainen popmusiikki 
Aiheesta muualla
www.kschithra.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Krishnan Nair Shantakumari Chithra (s. 27. heinäkuuta 1963 Thiruvananthapuram, Kerala, Intia), yleensä K. S. Chithra tai vain Chithra, on intialainen laulaja. Hän on laulanut monilla intialaisilla kielillä, kuten hindi, kannada, malajalam, tamili ja telugu. Hän on voittanut lukuisia palkintoja; muun muassa kuusi National Film Awards -palkintoa ja kahdeksan Filmfare Awards South -palkintoa. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2005 ja Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta K. S. Chithra Wikimedia Commonsissa
K. S. Chithra Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karkkilan lukio

Karkkilan lukion sisäänkäynti kesäkuussa 2015.
Karkkilan lukio on Karkkilan kaupungin ylläpitämä lukiokoulutuksen yksikkö.  Lukion tämänhetkinen rehtori on Ossi Kokkonen.
Karkkilan yhteiskoulu perustettiin vuonna 1913 ensimmäisten suomenkielisten koulujen joukossa. Sen yhteyteen perustettiin lukio vuonna 1949. Yksityiskoulusta kunnan ylläpitämäksi lukioksi Karkkilan lukio muutettiin vuonna 1976.
Aiheesta muualla

Karkkilan lukio
Jānis Porietis

Jānis Porietis (14. marraskuuta 1953 Riika – 28. helmikuuta 2021) oli latvialainen säveltäjä.
Porietis opiskeli Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa ja saattoi vuonna 1972 päätökseen opintonsa kuoronjohdossa sekä musiikin teoriassa. Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa hän sai myös sävellysopetusta Ģederts Ramansilta. Hän jatkoi sävellysopintojaan Jānis Ivanovsin johdolla Latvian valtionkonservatoriossa, josta valmistui vuonna 1977. Porietis aloitti vuonna 1976 työskentelyn Latvian radiossa, jonka musiikin äänijohtajana toimi vuoteen 1991. Vuosina 1974–1998 hän myös opetti sävellystä Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa. Vuosina 1991–2000 hän johti Cēsisin Alfrēds Kalniņš -musiikkiopistoa.
Porietis oli Latvian säveltäjäliiton jäsen vuodesta 1980. Hän myös istui edustajana 8. ja 9. Saeimoissa (Latvian kansallinen parlamentti). Porietis kuoli 67-vuotiaana oltuaan kuukausia vaikeasti sairaana.
K. R. Melander

Kurt Reinhold Melander (18. syyskuuta 1858 Kuopio – 27. tammikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja historiantutkija.
Henkilöhistoria

Kurt Reinhold Melanderin vanhemmat olivat yliopettaja Henrik Leopold Melander ja Elise Leontine Enwald. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1883 ja lisensiaatiksi 1887. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Saksaan, Viroon, Itävaltaan ja Sveitsiin.
Melander oli Helsingin yliopiston Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historian dosentti 1887–1888 ja uudelleen 1902–1914. Hän toimi historian, maantiedon ja suomen kielen lehtorina Turun suomalaisessa lyseossa 1888–1901, historian ja maantiedon lehtorina Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa 1901–1904 sekä historian oppiaineiden yliopettajana Helsingin Suomalaisessa normaalilyseossa 1904–1926. Melander tunnettiin normaalilyseossa lempinimellä Plodu ja 1800-luvun lopun sanoja ja sanankäänteitä vielä 1920-luvulla ruotsinvoittoisessa puheessaan käyttäneestä Melanderista on säilynyt paljon kaskuja.
Melander oli Suomalaisen tiedeakatemian esimies 1929–1930 ja Suomen historiallisen seuran esimies 1904–1905, 1919–1920 ja 1931–1932 sekä seuran rahastonhoitaja 1901–1904 ja 1905–1917. Hän sai professorin arvon 1920.
Melander tutki erityisesti Suomen historiaa 1600-luvulla, mutta julkaisi myös 1500-lukua koskevia tutkimuksia. Hän kuoli naimattomana ja jätti kuollessaan huomattavia summia Suomalaiselle tiedeakatemialle, Suomen historialliselle seuralle ja Helsingin suomalaiselle normaalilyseolle.
Melanderin veljiä olivat valtiopäivämies Henrik Melander ja fyysikko Gustaf Melander.
Teokset

Vuokraukset ynnä talojen lyhennykset Suomessa, Käkisalmen läänissä ja Inkerissä vuosina 1617-1634 / kirjoittanut K. R. Melander. [Suomen historiallinen seura], 1900 Eripainos: Historiallinen arkisto ; 16.
Sillin eli suurhailin kalastuksesta maassamme 1500-luvulta alkaen ynnä entisaikain kalataloudestamme / K. R. Melander. Suomen historiallinen seura, 1931. Historiallisia tutkimuksia, 0073-2559; 12
Drag ur Åbo hovrätts äldre historia och ur rättsliv i Finland under förra hälften av 1600-talet / Gunnar Palmgren. Helsingfors : Juridiska föreningens i Finland, 1936. Sarja:Juridiska föreningens i Finland [publikationserie], 0357-0797; 3
Muistiinpanoja Suomen mitta- ja painosuhteista 15-sataluvun loppupuolella ja seuraavan vuosisadan alulla / K. R. Melander. Suomen historiallinen seura, 1891. Historiallinen arkisto, 0073-2540; 11
Aiheesta muualla

K. F. Melanderin julkaisut Historiallisessa arkistossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jānis Kalniņš

Jānis Kalniņš (3. marraskuuta 1904 Pärnu – 30. marraskuuta 2000 Fredericton) oli latvialainen säveltäjä. Hän syntyi Virossa latvialaiseen perheeseen ja opiskeli Riiassa musiikkia vuosina 1920–1924. Vuonna 1948 Kalniņš siirtyi Kanadaan, jossa hän toimi urkurina ja kuoromestarina. Kalniņš sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa ja kuoromusiikkia.
Kader Abdolah

Kader Abdolah lokakuussa 2008.
Kader Abdolah (12. lokakuuta 1954 Arak, Iran) alkuperäiseltä nimeltään Hossein Sadjadi Ghaemmaghami Farahani on iranilaissyntyinen, Alankomaissa, Delftissä asuva kirjailija.  Abdolah kirjoittaa hollanniksi.
Abdolah opiskeli nuorena fysiikkaa Teheranissa.  Sen jälkeen hän suoritti asevelvollisuutensa Iran keisarillisessa laivastossa. Hän oli mukana vasemmistolaisessa liikkeessä, joka aluksi vastusti šaahia ja myöhemmin Ajatollah Khomeinin pappisvaltaa. Vuonna 1988 Abdolah pakeni Iranista Alankomaihin.  Kirjailijanimensä Abdolah muodosti kahden surmatun ystävänsä nimestä. Hänen ensimmäinen kirjansa ilmestyi vuonna 1993. Vuonna 2005 ilmestyi hänen menestysteoksensa Talo moskeijan vieressä, joka valittiin vuonna 2007 toiseksi parhaaksi hollaninkieliseksi romaaniksi.
Talo moskeijan vieressä on toistaiseksi ainoa Abdolahin suomeksi julkaistu teos. Se ilmestyi vuonna 2011. Romaani kertoo syrjäisessä Senedžanin kaupungissa elävästä mattokauppias Agha Džanin perheestä. Tapahtumat alkavat 1960-luvun lopulta ja päättyvät 1970- luvun lopun poliittiseen kuohuntaan. Se kertoo värikkäästi kaupungista ja sen asukkaista, heidän avioliitoistaan, syrjähypyistään ja liiketoimistaan. Siinä esiintyy niin oopiumin väärinkäyttäjiä, salaisia poliiseja, kylähulluja kuin vallankumouksellisia sekä imaamien että vasemmistolaisten puolelta. Se on myös kertomus Iranin nykyaikaistumisesta, radion ja television mahdista.
Kunnianosoituksia

Chevalier dans l´Orde des Arts et des Lettres, Ranska 2008
Groeningenin yliopiston kunniatohtori, Alankomaat 2009
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
bazarforlag.fi
blogspot.fi
https://www.wordswithoutborders.org/article/freedom-can-be-a-nightmare-an-interview-with-kader-abdolah
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Kai Gideon

Kai Gideon Tervonen (taiteilijanimi Kai Gideon, 27. marraskuuta 1959 Helsinki – 16. lokakuuta 2023 Mikkeli) oli suomalainen iskelmälaulaja.
Elämä ja ura

Kai Gideon vietti lapsuutensa Espoon Westendissä. Hän peri musikaalisuutensa isältään Onni Gideonilta. Kai Gideon joutui esiintymään kotonaan aina, kun perhe sai vieraita ja hän esiintyi myös juhlatilaisuuksissa. Gideonin suurin esikuva oli naapurissa asunut Jukka Kuoppamäki. 17-vuotiaana Kai Gideon lähti Uuden Valamon luostariin, jossa vietti kuusi vuotta toimien oppaana, oppaiden kouluttajana ja monenlaisissa tehtävissä. Lisäksi hän opiskeli Neuvostoliitossa kirkkomusiikkia ja kouluttautui myöhemmin uskonnonopettajaksi. Kai Gideon toimi Lohjalla ortodoksisen seurakunnan kanttorina sekä ortodoksiuskonnon opettajana.
Gideonin musiikkiura aukeni Tangomarkkinoiden kautta. Vuonna 1997 Gideon pääsi lukuisten yritysten jälkeen finaaliin, jonka myötä hän teki ensilevytyksensä "Haavetango" Tangomarkkinat 10 -kokoelmalle. Vuonna 2000 Gideon jätti 17 vuotta kestäneen opettajanvirkansa ja siirtyi päätoimiseksi viihdetaiteilijaksi. Gideon pääsi toistamiseen Tangomarkkinoiden finaaliin vuonna 2001 ja voitti Seniorilaulaja SM-kisat vuonna 2009 sekä Loistava laulaja-kisat omassa sarjassaan vuonna 2018. Gideon muistetaan myös Vihreät niityt -musiikkitapahtumaa varten tehdyn samannimisen kappaleen esittäjänä.
Kai Gideon muutti puolisoineen vuonna 2021 Etelä-Savoon, Hirvensalmelle. Gideonilla todettiin talvella 2023 aivokasvain ja hän kuoli syksyllä.
Diskografia > Singlet

Menee niin eläimellisen lujaa / Utopiaa (1997)
Diskografia > Albumit

Yksi päivä kerrallaan (2002)
Tie rakkauteen johtaa (2009)
Aiheesta muualla

Viihdeohjelmat - Kai Gideon (Arkistoitu – Internet Archive)