stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Persona 3: Dancing in Moonlight
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Akira Ishida  | … |  Makoto Yuki   |
|  Maaya Sakamoto  | … |  Aigis   |
|  Megumi Toyoguchi  | … |  Yukari Takeba   |
|  Kōsuke Toriumi  | … |  Junpei Iori   |
|  Hikaru Midorikawa  | … |  Akihiko Sanada   |
|  Rie Tanaka  | … |  Mitsuru Kirijo   |
|  Mamiko Noto  | … |  Fuuka Yamagishi   |
|  Megumi Ogata  | … |  Ken Amada   |
|  Miyuki Sawashiro  | … |  Elizabeth   |
|  Junichi Suwabe  | … |  Theodore   |
|  Kazuya Nakai  | … |  Shinjiro Aragaki   |
|  Kenichi Suzumura  | … |  Sho Minazuki   |
|  Ayana Taketatsu  | … |  Labrys   |
Äänirooleissa > Englanninkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yuri Lowenthal  | … |  Makoto Yuki   |
|  Karen Strassman  | … |  Aigis   |
|  Michelle Ruff  | … |  Yukari Takeba   |
|  Vic Mignogna  | … |  Junpei Iori   |
|  Liam O’Brien  | … |  Akihiko Sanada   |
|  Tara Platt  | … |  Mitsuru Kirijo, Elizabeth   |
|  Wendee Lee  | … |  Fuuka Yamagishi   |
|  Cindy Robinson  | … |  Ken Amada   |
|  Bryce Papenbrook  | … |  Theodore   |
|  Grant George  | … |  Shinjiro Aragaki   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (japaniksi)
Advance Wars: Dual Strike

| Advance Wars: Dual Strike |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Intelligent Systems
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Kenji Yamamoto
Pelisarja:  Nintendo Wars
Julkaistu:  JP 23. kesäkuuta 2005NA 22. elokuuta 2005EU 30. syyskuuta 2005
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille) ja All Ages  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Nintendo DS
Jakelumuoto:  Nintendo-pelimoduuli ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Advance Wars: Dual Strike on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon vuonna 2005 julkaisema vuoropohjainen strategiapeli Nintendo DS:lle.
Dual Strike on kolmas osa Advance Wars -sarjaa, jonka pelit ovat osa Nintendo Wars -sarjaa.
Aiheesta muualla

Advance Wars: Dual Strike MobyGamesissa (englanniksi)
Pieni-Jouhtinen

| Pieni-Jouhtinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°41′06″N, 26°10′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Liesveden alue (14.36)
Laskuoja:  oja Iso-Jouhtiseen 
Järvinumero:  14.363.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,1 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,857 km  
Pinta-ala:  1,72 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Jouhtinen 
Pieni-Jouhtinen  eli myös Pieni Jouhtinen  on Keski-Suomessa Äänekoskella Jouhtiskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Liesveden alueella (14.36), jonka Pukaran valuma-alueeseen (14.363) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,1 metriä mpy.
Abbas pašša

Abbas pašša voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Abbas I, Egyptin käskynhaltija ja varakuningas vuosina 1848–1854
Abbas II, Egyptin kediivi vuosina 1892–1914
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Abbas pašša”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Al-Nas

Jinnien musta kuningas Al-Malik al-Aswad 1300-luvun kirjassa Kitab al-Bulhan
سورۃ ٱلنَّاس
Al-Nas (arab. سورة الناس‎, suom. Ihmisten suura) on Koraanin 114. suura ja samalla koko kirjan viimeinen. Siinä on 6 jaetta, ja se on saanut nimensä sanasta ihminen, jota suurassa toistetaan useita kertoja. Suura on rukous, jossa pyydetään Jumalan varjelusta Saatanaa vastaan. Yhdessä edeltävän suuran (al-Falaq, Sarastuksen suura) kanssa al-Nas muodostaa Mu’awwidhatainina tunnetun kokonaisuuden. Ne ovat pahoja voimia vastaan suunnattuja rukouksia, joita on tapana lukea sairaana ollessa tai nukkumaan mennessä. Suurassa mainitaan henkiolento jinni, joka esiintyy useissa Koraanin suurissa. Islamiin kuuluu usko jinneihin. Šeikki Walidin mukaan Profeetta haki suojaa jinnien pahaa silmää vastaan, ja kun suurat 113 ja 114 ilmoitettiin, hän turvautui niiden apuun.
Teksti

Suura kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti:
Sano: »Minä etsin turvaa ihmisten Herralta,
ihmisten Kuninkaalta,
ihmisten Jumalalta,
hiipijän pahoja kuiskauksia vastaan,
hänen, joka herättää pahuutta ihmismielissä,
olkoonpa hän paholaisten tai ihmisten joukosta."
Sisältö

Suura alkaa verbillä "sano". Sitä käytetään tilanteissa, missä tekstin sisältö ei sovellu Jumalan omaksi  puheeksi. Verbin avulla sisällöstä tulee Jumalan kehotus lausua sanotulla tavalla. Suura 114 on muodoltaan rukous, jossa etsitään turvaa Herralta. Siksi ei voi ajatella, että Jumala itse rukoilisi näin. Samaa keinoa käytetään Koraanissa useissa kohdissa.
Teorioita suurasta

Suurat 113 ja 114 puuttuvat joistakin varhaisista Koraanin käsikirjoituksista. Orientalisti Karl-Heinz Ohlig uskoo, että Koraania kootessa haluttiin päästä juuri lukuun 114 suurien määrässä. Tähän viittaisi se, että mukana ovat suurat 1, 113 ja 114, jotka eivät retorisesti ole Jumalan puhetta, vaan rukouksia tai loitsuja. Lisäksi lyhimmät suurat ovat vain muutaman sanan pituisia. Syynä lukumäärään olisi voinut olla halu jäljitellä Tuomaan evankeliumia, jossa on tasan 114 Jeesuksen sanomaksi kerrottua lauselmaa. Tuomaan evankeliumi syntyi itäisessä Syyriassa, missä apostoli Tuomasta pidettiin jopa kristinuskon kantaisänä. Teoriaan sopisi, että Koraanin myyttinen kokoaja ”Uthman” on Tuomaan metateesi eli sana, jossa kirjaimet ovat vaihtaneet paikkaa.
Aiheesta muualla

Suura 114
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä suura: al-Falaq | Koraanin suurat | Seuraava suura: - |
| Edeltävä suura: al-Falaq | al-Nas | Seuraava suura: - |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
AdvFS

AdvFS (Advanced Filesystem) on Digital Equipment Corporationin kehittämä tiedostojärjestelmä. AdvFS on journaloiva tiedostojärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan myös klusteroiduissa ympäristöissä. AdvFS:n maksimikoko on 16 teratavua. Tiedostojärjestelmässä on muun muassa tuki tilannekuvan (engl. snapshot) tallentamiselle ja sisäänrakennettu tuki taltioiden hallintaan.
Tiedostojärjestelmä esiteltiin Digital Unix -käyttöjärjestelmässä 1990-luvun puolivälissä. Hewlett-Packard julkaisi tiedostojärjestelmän lähdekoodit GPLv2-lisenssillä vuonna 2008. Lähdekoodit sisältävät alkuperäisen Tru64 Unix -alustalla käytetyn version sekä työn alla olleen käännöksen HP-UX -käyttöjärjestelmälle.
Aiheesta muualla

Tru64 AdvFS Technology Sourceforge-sivustolla (englanniksi)
Failure-Atomic Updates of Application Data in a Linux File System (PDF) (englanniksi)
Pulcheria

Pulcheriaa esittävä kolikko.
Aelia Pulcheria Augusta (19. tammikuuta 399 – 453) oli Itä-Rooman keisari Arcadiuksen ja Aelia Eudoxian tytär.
Hänen nuoremmasta veljestään Theodosiuksesta tuli keisari seitsemän vuoden ikäisenä vuonna 408. Nuori Theodosius oli täysin siskonsa vallassa. Pulcheria teki lupauksen olla menemättä naimisiin. Hän käytti ulkomaalaisten palkkasotilaiden tukea pysyäkseen vallassa. Tärkein heistä oli Pulcherian nimittämä magister militum Aspar. Vuonna 416 Theodosius oli jo tarpeeksi vanha alkaakseen itse hallita, mutta Pulcherialla oli kuitenkin suuri vaikutusvalta häntä kohtaan.
Pulcheria oli harras kristitty, ja hän sai myös veljensä ja tämän vaimon Aelia Eudocian, entisen pakanan, innokkaiksi uskonnon harrastajiksi. Vuonna 421 Pulcheria sai veljensä hyökkäämään Persiaa vastaan, koska persialaiset vainosivat kristittyjä. Aluksi Theodosius suosi nestoriolaisia, mutta Pulcheria sai hänet karkottamaan heidät. Pulcheria sai myös veljensä karkottamaan juutalaiset ja tuhoamaan Konstantinopolissa olleet synagogat.
Vuonna 441 eunukki Chrysaphius sai Theodosiuksen syrjäyttämään Pulcherian, joka vetäytyi luostariin. Kun Theodosius kuoli vuonna 450, Pulcheria oli taas saanut palata keisarin hoviin, ja alkoi valtataistelu Pulcherian ja Chrysaphiuksen välillä. Pulcheria liittoutui germaanipalkkasotilaiden kanssa ja meni naimisiin Asparin alaisen Marcianuksen kanssa. Hän julisti myös että Theodosius oli valinnut Marcianuksen seuraajakseen. Valtaan päästyään Marcianus antoi teloittaa Chrysaphiuksen.
Vuonna 451 Pulcheria oli mukana järjestämässä Khalkedonin kirkolliskokousta.
Pulcheria kuoli vuonna 453 ja hänen miehensä Marcianus vuonna 457.
A. E. Jokipii

A. E. Jokipii Raumalla vuonna 1955.
Aapeli Erhard Jokipii (20. joulukuuta 1893 Keuruu – 27. tammikuuta 1968 Jyväskylä) oli suomalainen lääninrovasti, asessori ja Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton pääsihteeri, kirjallisuuskriitikko ja suomentaja. Oppiarvoltaan hän oli teologian tohtori h. c. Jokipii kirjoitti paitsi kirjoja myös artikkeleita aikakauslehtiin, muun muassa Teologiseen aikakauskirjaan.
Elämä

Jokipii vihittiin papiksi vuonna 1918, ja hän työskenteli muun muassa Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton sihteerinä 1935–1943 sekä Rauman kaupunki- ja maaseurakunnan kirkkoherrana 1943–1963 (lääninrovastina 1951–1963). Hän oli myös asessorina Turun tuomiokapitulissa 1945–1951.
A. E. Jokipiin kirjastoa säilytetään pääosin Joensuun yliopiston kirjastossa. Hänen kirjoittamaansa J. Gummeruksen elämäkertaan liittyvä aineisto on säilytteillä Kansalliskirjastossa.
A. E. Jokipii oli naimisissa Frida Josefina Winterin kanssa. Heidän poikansa oli historiantutkija, professori Mauno Jokipii, ja heidän tyttärensä Helvi Inkeri Jokipii avioitui historiantutkija Matti Lauerman kanssa.
Teoksia

Herra lohduttaa kansansa: Aamuhartauksia. WSOY, 1942.
Jumalanpalvelus, sen tarkoitus ja järjestys rippikoululaisille. WSOY, 1945.
Kansankirkko ja vapaa huoltotyö. Suomen huolto, 1943.
Mitä on Ruusu-risti? Gummerus, 1928.
Paaston aikana. 1940.
Rakkauselämän hoito. Edistysseurojen kustannusosakeyhtiö, 1922.
Sivistyneet ja kirkko: Maamme vapaamielisten virtausten ajatuksia kirkosta. Synodaalikirjoitus Tampereen hiippakunnan pappeinkokoukseen lokakuussa 1937. WSOY, 1937.
Teosofian suhde työväenliikkeeseen Suomessa. 1938.
Teosofinen liike Suomessa: Historiaa, oppi ja arviointia.  Porvoo:  WSOY, 1937.
Toivon apostoli Herran koulussa. Gummerus, 1930.
Uhri rappeutuneen korjaamiseksi Herran temppelissä: saarnanjuuria raittiusviikon alkamispäiväksi 31.10.1937. Raittiusjärjestöjen yhteistoimikunta, 1937.
Perämoottori

Hondan valmistama perämoottori, nelitahtinen BF225.
Perämoottori eli ulkolaitamoottori on veneen perään kiinnitetty moottorin ja potkurin yhdistelmä, joka kääntyvänä toimii myös venettä ohjaavana peräsimenä. Perämoottorien tehohaarukka on hyvin laaja muutamasta kilowatista satoihin kilowatteihin. Pienimmissä perämoottoreissa polttoainesäiliö on moottorin kopan sisäpuolella ja moottori on täysin toimiva ilman mitään liitäntöjä veneeseen. Ohjaus tapahtuu moottoriin kiinnitetyllä tangolla, jossa yleensä on moottoripyörän kierrettävän kaasukahvan tapaan toimiva tehonsäätö. Suurissa perämoottoreissa polttoaine otetaan veneessä sijaitsevasta polttoainesäiliöstä ja ohjaus sekä tehonsäätö tapahtuvat ohjauspulpetissa olevasta kaukokäyttölaitteesta ja ruorista. Perämoottorin jäähdytys perustuu usein meri- tai järviveden viileyden hyväksikäyttöön tai jäähdytys hoidetaan sylinterin rivoituksella eli ilmavirralla (kts. viereinen kuva). Moottoreista on yleensä saatavilla pitkällä ja lyhyellä rikillä varustetut versiot. Rikin pituus valitaan sen mukaan miten kaukana vedenpinta on kiinnityskohdasta.
Perämoottori veneeseen kiinnitettynä.
Kaksitahtinen perämoottori

Perämoottoreista valtaosa on aiemmin ollut kaksitahtisia ottomoottoreita. Niiden etuna on keveys ja rakenteen yksinkertaisuus. Myös ohjattavuuden kannalta perämoottorin kevyt paino on eduksi, etenkin pienissä veneissä, joissa kuljettaja istuu aivan veneen perässä. Kaksitahtimoottorin haittapuolina ovat suuri polttoaineenkulutus, melu ja päästöt.
Vuonna 2007 voimaan tulleet uudet EU-päästömääräykset lopettivat perinteisten uusien kaksitahtimoottoreiden myynnin Euroopan unionissa. Valmistajat ovat kehittäneet päästörajojen tiukentuessa ja tekniikan edistyttyä suorasuihkutukseen perustuvia moottoreita kuten Tohatsu TLDI, Mercury Optimax ja Evinrude E-TEC, joiden päästöt ja polttoaineenkulutus ovat verrattavissa nelitahtisiin perämoottoreihin. Näitä moottoreita ei kuitenkaan ole saatavilla pienimmissä teholuokissa.
Nelitahtinen perämoottori

Nelitahtisia perämoottoreita alkoi ilmaantua laajemmassa mittakaavassa markkinoille varsin myöhään. Nykyään nelitahtisia moottoreita saa jokaiselta valmistajalta. Nelitahtisen etuja ovat kaksitahtimoottoria pienempi polttoaineenkulutus, vähäisemmät päästöt ja miellyttävä käyntiääni. Haittana ovat suuri paino ja rakenteen monimutkaisuus.
Nelitahtiset perämoottorit ovat moottoritekniikaltaan kehittyneempiä kuin sisäperämoottori. Perinteisesti perämoottorit ovat olleet vapaasti hengittäviä, mutta Mercury on aloittanut ahdettujen nelitahtisten Verado-perämoottoreiden tuotannon tehokkaimpien moottoreiden kokoluokissa. Nelitahtisia perämoottoreita on saatavissa hyvin laajalla tehoskaalalla: noin 2 hv - 600 hv.
Dieselperämoottori

Dieselmoottorin suuri paino verrattuna nelitahtiseenkin ottomoottoriin on rajoittanut näiden moottorien käyttöä perämoottoreissa. Diesel on hyvin harvinainen moottorityyppi perämoottoreissa. Tunnetut bensiiniperämoottorien valmistajat eivät valmista dieselperämoottoreita. Tunnettu dieselsisämoottorien valmistaja Yanmar tekee myös perämoottoreita. Jotkut venekerhot käyttävät näitä perämoottoreita työveneissään, koska dieselmoottori antaa pienillä kierroksilla kovemman väännön ja siis paremman hinaustehon kuin bensiinimoottori.
Sähköperämoottori

Sähköperämoottori on akkukäyttöinen, pääasiassa pieniin soutu- ja kumiveneisiin sekä uisteluun tarkoitettu sähkötoiminen perämoottori. Sähköperämoottorin etuina ovat hiljainen toiminta-ääni ja ympäristöystävällisyys. Akkuratkaisuja sähköperämoottoreissa on erilaisia, irrotettavasta integroidusta litiumakusta irralliseen lyijyakkuun perustuviin ratkaisuihin.
Käyttö

Pieniä perämoottoreita käytetään mm. soutuveneissä ja kanooteissa. Keskitehoisia käytetään HT-, kalastus ja retkeilyveneissä. HT-vene (hard top) on puolikatettu kovakattoinen keulakannellinen vene, jossa ei yleensä ole väliseinää kajuutan ja avotilan välillä. Suuritehoiset moottorit tai jopa kaksi moottoria ovat käytössä joissakin matkaveneissä, kovapohjaisissa kellukeveneissä (RIB, rigid inflatable boat) ja eräissä kalastusvenemalleissa.
Perämoottoreita valmistetaan eri pituisia eri käyttötarkoituksiin. Moottoreiden pituudet on vakioitu kolmeen eri peruspituuteen, ns. rikipituuteen. Rikipituus mitataan moottorin kiinnityskorvakkeen perälaudan yläreunaa vasten lepäävästä pinnasta potkurin yläpuolella olevaan ventilaationestolevyyn. Lyhytrikisen moottorin riki on 15 tuumaa (38 cm), pitkärikisen 20 tuumaa (51 cm) ja erikoispitkärikisen 25 tuumaa (64 cm) pitkä . Oikea rikipituus vastaa veneen perälaudan korkeutta suhteessa veneen pohjan virtaukseen. Veneen suunnittelija/valmistaja määrittelee sopivan moottoripituuden. Väärän pituista moottoria käytettäessä moottorin potkuri ja runko asettuvat veteen suunnitellusta poikkeavalla tavalla aiheuttaen ylimääräistä polttoaineen kulutusta ja/tai epävakaata ajokäyttäytymistä.
Valmistajia

Perämoottoreiden uranuurtaja oli norjalaissukuisen Ole Evinruden Yhdysvaltoihin vuonna 1906 perustama Evinrude, jonka emoyhtiö Outboard Marine Corporation (OMC) omisti 1930-luvulta lähtien myös Johnson-merkin ja kasvoi maailman suurimmaksi alallaan. OMC:llä oli 1970-luvun lopussa tuotantoa myös Euroopassa, ja Suomessa sillä oli oma maahantuontiyhtiö Suomen Outboard Marine Oy. OMC teki konkurssin 2001, ja Evinrude- ja Johnson-merkit osti kanadalainen Bombardier, josta 2003 irtaantunut Bombardier Recreational Products (BRP) kuitenkin lopetti Johnson-merkin 2007 ja Evinruden 2020.
Perinteisten amerikkalaismerkkien häviämisen aiheutti perämoottorien kysynnän yleinen pieneneminen sekä 1990-luvulta alkanut luotettavien nelitahtiperämoottoreiden voittokulku, jota johtivat yhdysvaltalaisen Mercury Marinen lisäksi japanilaiset Honda, Suzuki ja Yamaha.
Pieniä kaksitahtisia perämoottoreita valmisti 1930-luvulta 1990-luvulle englantilainen British Seagull. Ruotsalaisia perämoottorivalmistajia ovat olleet Archimedes ja Penta (sittemmin Archimedes-Penta, nyk. Volvo Penta) sekä mopoista ja polkupyöristäkin tunnetut Monark ja Crescent.
Suomessa valmistettiin 1920-luvun alussa vesijäähdytteistä Aveko-ulkolaitamoottoria ja 1930-luvulla Ernst Pohjanpalon Ares-moottoreita. Rosenlewin Porin Konepaja teki vuodesta 1938 Nopsa-perämoottoreita, joita sotien jälkeen jatkoi Saurio Helsingin Herttoniemessä parin vuoden ajan. 1950-luvun puolivälissä valmistettiin ruotsalaista Aldell-perämoottoria lisenssillä Kristiinankaupungissa. Noihin aikoihin Suomessa oli Euroopan eniten perämoottoreita asukkaita kohden. Valmet valmisti perämoottoreita vuosina 1959–1979 nimellä Terhi, ja Korpivaara vei niitä ulkomaille nimellä Tern. Muita Suomenkin markkinoilla myytyjä perämoottorimerkkejä ovat olleet Carniti, Chrysler, Clinton, Jupiter, Mariner, Martin, McCulloch, Selva, Tohatsu, Waterman Porto, West Bend ja Zündapp.
Tunnettu kiinalainen valmistaja on Parsun, jonka moottoreita myydään euroopassa kauppanimillä Sail ja SeaKing. Ne ovat japanilaisen Yamahan kopioita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perämoottori Wikimedia Commonsissa
Perämoottorimuseo, Kirkkonummi ja Pellinki
A. E. Takeva

August Evert Takeva, sukunimi aik. Gustafsson (9. syyskuuta 1883 Viipuri – 1963 Tenhola) oli suomalainen karjatalouskonsulentti ja tietokirjailija. Hän asui Hyvinkäällä.
Takeva kävi koulunsa Viipurissa ja suoritti 1904 Kurkijoen ylemmän maanviljelyskoulukurssin. Takeva toimi 1907–1912 Jokioisten tilojen karja- ja meijeritalouden johtajana ja vuosina 1916–1919 Osakeyhtiö Parviaisen tiloilla tilanhoitajana. Hän toimi myös tarkastusassistenttina Nastolassa ja yksityisenä maanviljelijänä Suistamon Siilinmäellä, oli mukana osuustoiminnassa ja oli maamiesseuran luottamusmiehenä. Takeva teki matkoja Tanskaan, Ruotsiin ja Venäjälle. Venäjällä hän oli Moskovassa Petrovska-Razumovskajan akatemian kotieläintaloudellisella osastolla assistenttina.
Vuonna 1920 Takeva tuli Suomen Ayrshireyhdistyksen palvelukseen konsulentiksi. Hän piti esitelmiä, toimi neuvojana ja eläinten arvostelijana sekä järjesti näyttelyitä ja kantakirjaanottotilaisuuksia. Hän toimi karjataloudellisten ammattilehtien avustajana ja julkaisi alan tietokirjoja.
Julkaisuja

Nimimerkillä A. E. T.:
Koelypsy- ja päiväkirja navetassa. Karisto 1912, 2. painos 1922
Karjamiehen muistikirja. Otava 1913
Kurkijoen ylempi maanviljelyskoulu 1897-1910. Oppilaskunnan toimittama muistojulkaisu 1925, julkaisutoimikunta Väinö Pastell, Hjalmar Sjöstedt, A. E. Takeva. Kurkijoen ylempi maanviljelyskoulu, Hämeenlinna 1925
Koelypsy- ja päiväkirja. Liitteenä luettelo sonneista, hiehoista ja syntyneistä vasikoista. Karisto 1929
Kankare. Eripainos Suomen ayrshirekarjasta n:o 3-4, 1935. Helsinki 1935
Aiheesta muualla

A. E. Takeva : Räntämäen kirkko ja seurakunta Jämsässä, Kansan kuvalehti, 13.10.1933, nro 42, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
A. E. Takeva : Kirjokarja pientaloudessa, Maa : Suomen maatalousseurojen aikakauslehti, 01.08.1939, nro 8, s. 43, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Abandonware

Abandonware (suom. 'hylätty ohjelmisto') on englanninkielinen käsite, joka tarkoittaa useiden vuosien ikäisiä tietokonepelejä ja -ohjelmia ja erityisesti niiden ilmaislevitystä. Useimmiten ohjelmat ovat poistuneet myynnistä, mutta joskus niitä myydään edelleen. Abandonware-ohjelmia ja -pelejä hankitaan usein nostalgiasyistä, joskin tunnetuimpia vanhoja pelejä hankitaan myös ilman aiempaa tutustumista. Yleisimmin abandonware-ohjelma on vanha tietokonepeli, joka on vedetty myynnistä useita vuosia sitten.
Juridisessa mielessä käsitettä "abandonware" ei ole olemassa, eikä tekijänoikeuden alaisia tietokoneohjelmia voida koskaan pitää "isännättöminä esineinä" (lat. res nullius). Vaikka tekijänoikeuden haltija olisikin lopettanut ohjelman taloudellisen hyödyntämisen, on ohjelma kuitenkin edelleen tekijänoikeudella suojattu ja sen kopiointi on laitonta. Poikkeuksena ovat ne tapaukset, joissa tekijänoikeuden omistanut yritys on lopettanut toimintansa siirtämättä tekijänoikeuksia toiselle taholle, ja ne tapaukset, joissa tekijänoikeudenhaltija itse on vapauttanut vanhat kaupalliset ohjelmansa ilmaislevitykseen. Nämä kattavat kuitenkin vain vähemmistön abandonwarena kopioiduista ohjelmistoista. Jotkut ohjelmat voivat olla orpoja teoksia, joiden tekijänoikeuksien haltijoita on mahdoton edes selvittää. Abandonwaren levittäminen perustuukin siihen, ettei uskota että oikeudet omistavilla yhtiöillä on halua lähteä puolustamaan oikeustoimin niille arvottomia ohjelmia.
Eräs moraalinen kanta on, että koska yhtiö ei enää tee rahaa ohjelmalla tai pelillä, voidaan sen käyttöarvo säilyttää levittämällä sitä abandonwarena ilmaiseksi.
Hongkongilainen sijoituspankkiiri Sarinee Achavanuntakul ylläpitää yhtä internetin suurinta abandonware-sivustoa nimeltä "Home of the Underdogs". Hän ei omien sanojensa mukaan tarkoita rikkoa lakia vaan haluaa säilyttää pelitalojen hylkäämät pelit. Useat isot pelitalot tuomitsevat toiminnan lainvastaiseksi.
GOG.com-sivusto (Good Old Games) puolestaan tarjoaa vanhoja pelejä sopimuksella tehtyinä laillisina uudelleenjulkaisuina. Pelit ovat maksullisia.
Aiheesta muualla

Home of the Underdogs
Advance Wars 2: Black Hole Rising

| Advance Wars 2: Black Hole Rising |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Intelligent Systems
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Nintendo Wars
Julkaistu:  NA 23. kesäkuuta 2003EU 3. lokakuuta 2003
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Game Boy Advance
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Advance Wars 2: Black Hole Rising on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon julkaisema taktinen roolipeli. Peli on julkaist Game Boy Advancelle vuonna 2003.
Peli on jatkoa aiemmin ilmestyneelle Advance Warsille. Peli on osa Nintendo Wars -sarjaa.
Pelaaminen

Peli on vuoropohjainen strategiapeli, jossa pelaaja valitsee haluamansa johtajan ja johtaa sekä rakentaa erilaisia yksiköitä. Pelin viisi kuvitteellista valtiota ovat Orange Star, Blue Moon, Green Earth, Yellow Comet, ja Black Hole.
Aiheesta muualla

Advance Wars 2: Black Hole Rising MobyGamesissa (englanniksi)
Philippe Cornet

| Philippe Cornet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Val-Sennevelle, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Phil
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Bayreuth Tigers
Sarja:  DEL2
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Oklahoma City Barons (AHL) Edmonton Oilers (NHL) Stockton Thunder (ECHL) San Antonio Rampage (AHL) Cincinnati Cyclones (ECHL) Charlotte Checkers (AHL) Hershey Bears (AHL) Stavanger Oilers (Norja) HPK (SML) Kassel Huskies (DEL2)
NHL-varaus:  133. varaus, 2008 Edmonton Oilers
Philippe Cornet (s. 28. maaliskuuta 1990 Val-Sennevelle, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan Bayreuth Tigersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Cornet on pelannut urallaan myös kaksi NHL-ottelua Edmonton Oilersissa kaudella 2011–2012.