stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sommelo
Sommelossa esiintyneet muusikot, yhtyeet sekä tanssi- ja teatteriryhmät

Aallotar (2016)
Alamaailman vasarat (2014)
Albotanka (2009)
Anna tulla (2009)
Antti Paalanen (2008)
Antti Savilampi (2008)
Arja Kastinen (2006, 2008, 2009)
Arnold Chiwalala & Co (2009)
Asketics (2016)
Eero Grundström (2007)
Eero Turkka (2008)
Elena ja Nikolai Olshakov (2009)
Eva Alkula & Tomoya Nakai (2008)
Freija (2009)
Girilal Baars (2008)
Heikki Laitinen (2007)
Helmi Rekina (2007)
Hilja Grönfors trio (2009)
Hodi! (2007)
Ida Elina (2013)
Ilona Korhonen (2008)
Ilona Korhonen & Pauliina Syrjälä (2007)
Ilona Korhonen Ensemble (2009)
Inkku ja Eppu Laulavasta laatikosta (2008)
Janne Seppänen (2006, 2007)
Jari Komulainen (festivaalipelimanni 2009)
Jarmo Romppanen (2006, 2007)
Jekaterina Korkina (2007)
Jouhiorkesteri (2008)
Juri Gladyshev (2008)
Jussi Huovinen (2006, 2007)
Jätkäjätkät (2011)
Kalevala-ryhmä (2008)
Keiketys (2006, 2008)
Kirmaus (2008)
KülaKõla (2015)
Lassi Logrén (2009)
Leena Joutsenlahti (2006)
Liisa Matveinen (2008, 2009)
Lokka-kansantanssiryhmä (2008)
Maarja Nuut (2016)
Maari Kallberg (2006)
Maari Kallberg & Co (2009)
Maari Kallberg & Jari Komulainen (2007)
Maija Karhinen-Ilo (2007)
Mari Kalkun & RunoRun (2015)
Maria Kalaniemi & Olli Varis (2009)
Markku Lepistö Trio (2014)
MeNaiset & Toorama (2007)
Mikko Perkoila & Erkki Okkonen (2006)
Minna Seilonen (2007, 2008)
Mordens (2008)
Outi Pulkkinen (2009)
Paula Karppinen (2007)
Pauli Hanhiniemi & Hehkumo (2008)
Pauliina Syrjälä (2008)
Pekka Huttu-Hiltunen (2006–2008)
Pekko Käppi (2008)
Pekko Käppi & K.H.H.L. (2014)
Piirpauke (2006, 2009), (2015)
Pole Pole (2007)
Primo (2009)
Puhti (2009)
Puupiika (2009)
Ratilio (2015)
Rauno Nieminen (2008)
Rauno Nieminen, Pekko Käppi & Johannes Heikkilä (2007)
Ruthie Dornfeld Trio (2014)
Ruuti (2008)
Sakari Kukko (2006, 2008)
Sakari Kukko & Ilpo Saastamoinen (2007)
Salla Seppä (2008)
Salla Seppä & Sattuma (2007)
Sanna Klemetti (2013, 2014)
Sanna Kurki-Suonio ja Riitta Huttunen (2006)
Seesjärvi-ryhmä (2009)
Set'Akat (2009)
Sheila Surban (2008)
Shipovnik (2009)
Sibelius Akatemia Folk Big Band (2015)
Sinfonietta Lentua (2007)
Suistamon Sähkö (2016)
Sväng (2016)
Taisto Reimaluoto, Tomi Rikkola & Tuomo Kuure (2009)
Taito Hoffrén (2006–2008)
Taito Hoffrén & Markus Ketola (2009)
Teatteri Pensas (2006)
Timo Väänänen & Päivi Järvinen (2008)
Tirioni (2008)
Tomoya Nakai (2009)
Tuomas Rounakari (2014)
Tuomi-ryhmä (2008)
Uhtuan musiikkikoulun orkesteri (2009)
Veikko Määttä (2007)
Vilma Timonen Quartet (2008)
Wimme Saari (2006)
Virsukipinä (2008, 2009)
Von & Af (2007)
Vonkale (2008)
Vuonnisen veto (2009)
Värttinä (2014)
WAO (2016)
Yarga (2008)
Äijä (2008)
Sletjordin kalliopiirrokset

| Sletjordin eli Herjangenin kalliopiirrokset |
| --- | --- |
 Kalliopiirros esittää hirveä
Sijainti
 Sletjordin eli Herjangenin kalliopiirrokset
Koordinaatit:  68°31′49.532″N, 17°28′53.824″E
Valtio:  Norja
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sletjordin kalliopiirrokset (myös Herjangenin kalliopiirrokset) sijaitsevat Narvikissa Nordlandissa Norjassa. Kalliopiirrokset ovat Bjerkvikistä 5 kilometriä länteen Herjangenissa Sletjordin maatilan mailla ja siitä on löytynyt kolme piirroskenttää. Ne ajoitetaan noin 5500−3500 eaa. eli Norjan jääkaudenjälkeisen kivikauden keski- ja loppupuolelle.
Tutkimus

Vuonna 1905 maatilalta rakennettiin tietä, joka ylitti piirroskentän Sletjord 1. Osa kalliosta peitettiin tien alle ja osa siitä räjäytettiin irti. Irroitetut kivet kuljetettiin Osloon museoon. Ruotsalainen arkeologi Gustaf Hallström tutki piirroskentän Sletjord 2 vuonna 1908 (hän nimesi sen Sletjord 1, koska toinen kenttä oli tuhoutunut). Ennen vuotta 2000 löydettiin kolmas kuvakenttä Sletjord 3, jota on esimerkiksi Jan Magne Gjerde dokumentoinut.
Ajoitus

Kuvakenttien aiheet saivat Hellandin ajoittamaan kuviot pronssikaudelle. Hallström huomasi kuitenkin eri kuvakenttien aiheiden muuttumisen ja määritti ne piirretyksi kivikaudella ja pronssikaudella. Myöhemmin on Norjassa päästy suureen yksimielisyyteen siitä, että kalliopiirrokset olisi piirretty aivan rannan tuntumassa. Sen mukaisesti piirrokset voitaisiin ajoittaa jääkauden jälkeisen maankohoamisen avulla.
Jääkauden aikana alue oli vahvan jääpeitteen alla. Jääkauden loppupuolella rannikko vapautui jäästä ja Norjan nykyiseen ulkosaaristoon oli mahdollista siirtyä asumaan. Sieltä löytyykin ensimmäiset piirretyt kuviot. Sletjordin rannat vapautuivat jääpeitteestä 5500 eaa., jonka jälkeen seudut on asutettu.
Sletjord 2 sijaitsee 36 metriä meren pinnan yläpuolelle (mpy; vanha arvio 29 metriä mpy on ollut virheellinen), mikä ajoittaa sen 6500 BP eli 5485−5470 eaa.. Sletjord 1 sijaitsi 24 metriä mpy (vanha tieto 18 metriä mpy oli myös virheellinen), jolloin se ajoitetaan 4800 BP eli 3640−3530 eaa.. Sletjord 3 sijaitsee 26 metriä mpy ja sen ajoitus on 5100 BP eli 3960−3810 eaa.. Ylimmän kuvakentän ylimmät merkit ovat mahdollisesti piirretty jo aikaisemmin.
Piirrosalue > Piirroskenttien sijainnit

Kalliopiirrosalue sijaitsee Herjangenin kylässä, jonne pääsee Narvikista E10-tietä pitkin. Keskustasta haarautuu tie etelään Herjangerin vuonolle päin siellä sijaitsevalle Sletjordin maatilalle. Tien alle hautautui yksi piirroskentistä sitä rakennettaessa. Piirroskenttien alapuolella lainehtii Herjangenin vuono, joka erkanee Ofotvuonosta koilliseen. Vuonoa seuraavan vuoriharjanteen jykintä osaa seuraa loivempi osuus, jossa piirrokset sijaitsevat 24−36 metriä mpy.
Piirroskenttä Sletjord 1 on peitettynä kylältä tulevan tien alle paikassa, joka on 24 metriä mpy. Siitä noin 300 metriä koilliseen sijaitsee Sletjord 2 noin 36 metriä mpy. Viimeisenä löytynyt Sletjord 3 sijaitsee 1,3 kilometriä edelleen koilliseen ja se on noin 26 metriä mpy. Ne ovat kaikki moreenimaan alta paljastuneita silokallioita, jotka ovat pinnastaan erodisoituneita.
Piirrosalue > Muinainen ympäristö

Norjassa vallitsee melko suuri yksimielisyys siitä, että kalliopiirrokset on tehty muinoin veden äärelle. Sletjordin piirroskohteet olisivat tämän mukaan olleet merenrantaa. Mikäli merenpinta olisi ollut noin 36 metriä nykyisen mpy, sijaitsi Sletjord 2 mereen viettävän vuorenrinteen alaosassa. Noin 500 metriä ylempänä oleva vuorenrinne olisi tuolloin jyrkentynyt kulkukelvottomaksi ja ihmiselle sopiva alue olisi ollut melko kapea. Piirroskalliot olisivat kaltevina näkyneet hyvin merelle, mikä on saattanut olla tekijöille tärkeä seikka. Kallion pinnan punainen väri yhdessä piirrosten vaalean jäljen kanssa on vaikuttanut piirrosten näkymiseen kauaksikin.
Kalliopiirrokset > Piirrosten aiheet

Sletjordin kuvakenttien aiheet ovat tyypillisiä kivikauden metsästäjä-kalastajille Norjassa. Vanhimmat kuviot ovat suuren kokoisia peuraeläimiä, jotka on kuvattu lähes luonnollisen kokoisiksi ja naturalistisesti. Suuria nisäkkäitä ovat hirvet, peurat ja pyöriäiset. Mukana on joitakin lintu- ja kala-aiheisia kuvioita, mutta piirrosten eroosion vuoksi kaikkia kuvioita ei pystytä enää tunnistamaan. Alemmilla korkeuksilla saattaa esiintyä kalastukseen liittyvä aihe ja ihmiskuvioita. Viimeisten aiheiden tiedetään yleistyvän kivikauden edetessä.
Kalliopiirrokset > Sletjord 1

Piirroskentässä, jota kutsutaan joissakin teksteissä numero 2:ksi, oli piirroksia kahdessa kohtaa kalliota. Toinen näistä kohdista irroitettiin räjäyttämällä ja kivet kuljetettiin Osloon. Siirtokivessä on peuraeläin, jonka jaloissa ui valas. Valas on tunnistettu pyöriäiseksi. Räjäytetystä kohdasta 20 metriä lounaaseen sijaitsi kolmas vaikeasti hahmottuva kuvio, joka Hallströmin mielestä esitti myös valasta. Sen lisäksi tunnetaan linnun kuvio, peuraeläimen pää ja selkälinja. Nämä ovat kaikki jääneet tien alle.
Kalliopiirrokset > Sletjord 2

Kuvakenttä, jota kutsutaan joissakin teksteissä kentäksi numero 1:ksi, sisältää seitsemän tunnistettavaa kuviota. Näistä kuvioista kolme suurta sarvetonta hirveä dominoivat kuvakenttää. Kahden hirven, joiden sukupuolet voidaan tunnistaa, katsovat toisiaan. Vasemmanpuoleinen hirvi on sonni ja oikeanpuoleinen on lehmä. Keskimmäinen kuvio on eroosion tuhoama eikä sen aihetta pysty hahmottamaan. Kuitenkin Forselvin piirroskentässä on samanlaisia kuvion osia, jotka esittävät siinä siiman päässä olevaa siimanpainoa. Toinen tulkinta mainitulle kuviolle olisi hirven jalanjälki, joita esiintyy Forselvissä useita. Samanlaisia jälkiä on kuvakentän ylälaidassa. Oikealla erottuu peuraeläimen pää ja selkälinja. Kaikkien kuvioiden alapuolelle sijoittuu useiden viivojen sekamelska. Siinä on nähty esimerkiksi ihmishahmojen kuvioita. Viivojen oikealla puolella sijaitsee Hallströmin mukaan pyöreäkulmainen nelikulmio.
Kalliopiirrokset > Sletjord 3

Tämän kuvakentän kuviosta mikään ei hahmotu tunnistettavaksi. Gjerde arvelee sen esittävän hirveä, josta puuttuu kuitenkin suri osa viivoista.
Aiheesta muualla

Hauge, Arild: HELLERISTNINGSGUIDE - BILDER I BERG I NORDEN
Nissan Skyline

Nissan Skyline on keskikokoinen urheilullinen henkilöautomalli, jota valmistettiin alun perin Prince-merkillä ja myöhemmin Nissanina.
Sukupolvet

Prince Skyline ALSI-1 (1955–1957)
Prince Skyline ALSI-2 (1957–1961)
Prince Skyline Sport (1961)
Prince Skyline S50 (1961–1967)
Prince Skyline S54 (1965–1968)
Prince Skyline S57 (1967–1968)
Nissan Skyline C10 (1968–1972)
Nissan Skyline C110 (1972–1977)
Nissan Skyline C211 (1977–1981)
Nissan Skyline R30 (1981–1985)
Nissan Skyline R31 (1985–1992)
Nissan Skyline R32 (1989–1994)
Nissan Skyline R33 (1993–1998)
Nissan Skyline R34 (1998–2002)
Nissan Skyline V35 (2001–2007), myös nimellä Infiniti G35
Nissan Skyline V36 (2007–2014)
Nenad Đorđević

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. elokuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Paraćin, Jugoslavia
Kansalaisuus:  Serbia
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998-1999 1999-2003 2003-2007 2007 2008-2010 2010-2012 2012-2015 2016 | Jedinstvo Paraćin Obilić Partizan JEF United Chiba Partizan Krylia Sovetov Samara Kalmar Berga |  |
Maajoukkue
| 2002–2006 | Serbia | 17 (1) |
Nenad Đorđević (s. 7. elokuuta 1979 Paraćin) on serbialainen uransa päättänyt jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Đorđević debytoi Serbian maajoukkueessa 2002. Hän kuului Serbian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2006. Hän on pelannut 17 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Niilo Pesonen

Niilo Pesonen
Niilo Pesonen Vinnytsjan uhrien tutkintajoukon ryhmäkuvassa 1943.
Niilo Natanael Pesonen (14. lokakuuta 1902 Helsinki – 26. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, anatomian professori ja lääkintöhallituksen pääjohtaja.
Henkilöhistoria

Pesosen vanhemmat olivat kouluneuvos Matti Pesonen ja Ellen (Ella) Irene Malmberg ja puoliso vuodesta 1927 Eva Maria Puustinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 Suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1927, lisensiaatiksi 1931 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1932. Pesonen oli Helsingin yliopiston dosenttina 1935–1942, yliopiston voimistelulaitoksen anatomian opettajana 1937–1946 ja laitoksen tarkastajana 1951–1954. Hän oli Helsingin yliopiston anatomian laitoksen assistenttina 1935–1942, anatomian professorina 1942–1954, lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1951–1952 sekä yliopiston 1. vararehtorina 1953.
Pesonen toimi Duodecim-lehden toimitussihteerinä 1936–1939 ja päätoimittajana 1949–1952 sekä Medicina Fennican toimittajana 1945–1951.
Pesonen teki jatkosodan aikana syys-lokakuussa 1942 Itä-Karjalan sotilashallinnon toimeksiannosta antropologisia tutkimuksia Äänisniemellä asuvan paikallisen väestön (sunkulaisten) keskuudessa. Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää oliko alueen väestö rodullisesti samaa kuin Kanta-Suomen väestö ja paljonko siihen oli sekoittunut vieraita aineksia.
Hän toimi jatkosodan aikana myös Suomen rodunparannuskomitean puheenjohtajana ja kävi saksalaisten kutsusta Ukrainassa tutkimassa Vinnytsjasta löydettyä Stalinin puhdistusten uhrien joukkohautaa. Sodan jälkeen Niilo Pesonen joutui liittoutuneiden valvontakomission vaatimuksesta useiksi kuukausiksi Turun lääninvankilaan, mistä hän vapautui 9.3.1947. Lääkintäeverstiluutnantiksi Pesonen ylennettiin 1961.
Pesonen oli Helsingin Olympialaisten ylilääkäri vuonna 1952. Hän toimi lääkintöhallituksen pääjohtajana 1954–1969. Hänen kaudellaan rakennettiin monta suurta keskussairaalaa ja otettiin käyttöön sairausvakuutusjärjestelmä.
Teoksia

Pesonen kirjoitti useita alan oppikirjoja sekä yhdessä Eero Pontevan kanssa 1961 ilmestyneen Lääketieteen sanakirjan, josta on otettu 11 painosta vuoteen 1999 mennessä.
Ihmisen anatomia: Oppikirja voimistelunopettajiksi, sairaanhoitajiksi, lääkintävoimistelijoiksi ja hierojiksi aikoville.  WSOY 1943, uusittu laitos 1955, 2. p. 1959, 3. p. 1961, 4. p. 1964
Histologian ja mikroskooppisen anatomian oppikirja. WSOY 1951
Lääketieteen sanakirja. Tekijät Niilo Pesonen ja Eero Ponteva. WSOY 1961, 2. p. 1963, 3. p. 1968, 4. p. 1970, 5. laaj. painos 1976, 6. painos 1980, 7. painos 1982, 8. painos 1987
Lääkintöhallituksen pääjohtajat 1812–1953. Lääkintöhallitus 1961
Suomen sairaaloita. WSOY 1964
Lääkärinä ja virkamiehenä: Lääkintöhallituksen entinen pääjohtaja muistelee.  SOY 1973
Terveyden puolesta – sairautta vastaan: Terveyden- ja sairaanhoito Suomessa 1800- ja 1900-luvulla. WSOY 1980
Nils Gustaf Malmbergin lasten elämänvaiheista.  N. G. Malmbergin sukuseura 1987
Piirilääkärinä Suomessa 1800-luvulla. WSOY 1990
Voi voitettuja: Pitkän elämän varrella muistiin merkittyä. Tammi 1992
Aiheesta muualla

Pesonen, Niilo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Stam1na (albumi)

| Stam1na Stam1na |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Music-Bros-studiolla, Imatralla joulukuussa 2004
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2005
 Tuottaja(t): Stam1na ja Miitri Aaltonen
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 39.10
 Levy-yhtiö: Sakara Records
Stam1nan muut julkaisut
|   | Stam1na 2005 | Uudet kymmenen käskyä 2006 |
Stam1na on lemiläisen metalliyhtye Stam1nan 2. maaliskuuta 2005 julkaistu debyyttialbumi.
Albumin kappalemateriaali koostuu pääosin uudelleen soitetuista versioista Stam1nan aiempien demojen ja omakustanteiden kappaleista, mutta levyltä löytyy myös kokonaan uusia kappaleita, joita ovat "Ristiriita", "Kaikki kääntyy vielä parhain päin", "Tuomittu, syyllinen" sekä yhtyeen esikoissinglenäkin julkaistu "Kadonneet kolme sanaa".
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan sijalle 13. Levyn sanoitukset ovat laulaja-kitaristi Antti Hyyrysen käsialaa, ja sävellyksistä vastaavat yhdessä Hyyrynen ja kitaristi Pekka Olkkonen. Kappaleet on sovittanut Stam1na.
Kappaleet

Kaikki sanoitukset Antti Hyyrynen. Sovitukset Stam1na, ellei toisin mainita.
Ristiriita – 3.28 (säv. Olkkonen)
Sananen lihasta – 3.38 (säv. Hyyrynen)
Kadonneet kolme sanaa – 3.42 (säv. Olkkonen, sov. Stam1na ja Anssi Kippo)
Väkivaltakunta – 3.06 (säv. Olkkonen)
Erilaisen rakkauden todistaja – 3.21 (säv. Hyyrynen)
Koe murha! – 2.45 (säv. Hyyrynen)
Tuomittu, syyllinen – 3.46 (säv. Olkkonen)
Peto rakasti sinua – 3.29 (säv. Olkkonen, sov. Stam1na ja Miitri Aaltonen)
Koirapoika – 3.48 (säv. Olkkonen, sov. Stam1na ja Miitri Aaltonen)
Kaikki kääntyy vielä parhain päin – 4.08 (säv. Hyyrynen)
Paha arkkitehti – 4.00 (säv. Olkkonen)
Singlet > Kadonneet kolme sanaa

Kadonneet kolme sanaa – 3.36
Pyhä yksinkertaisuus – 3.44
Erilaisen rakkauden todistaja (demo '03) -musiikkivideo
Julkaistiin 26. tammikuuta 2005.
Singlet > Paha arkkitehti

Paha arkkitehti – 3.40
Koirapoika (live) – 4.12
Ristiriita (live) -musiikkivideo
Julkaistiin 14. syyskuuta 2005.
Kokoonpano

Antti Hyyrynen – laulu, kuorohuudot, kitara ja basso
Pekka Olkkonen – soolokitara, kuorohuudot
Teppo Velin – rummut, kuorohuudot
Kokoonpano > Vierailijat

Miitri Aaltonen – taustalaulu kappaleissa "Peto rakasti sinua" ja "Koirapoika"
Kaisu Kärri – laulu kappaleessa "Sananen lihasta"
Arvostelut

Soundi:
Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Stam1nan virallinen sivusto
Stam1na-e-kortti
Stam1na: Stam1na Musiikkituottajat ry.
Stam1na (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Stam1na (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nikkilä

Nikkiläntie, kylän päätie kiertoliittymineen.
Nikkilä (ruots. Nickby) on kylä ja Sipoon osa-alue. Nikkilästä noin kymmenen kilometriä etelään sijaitsee Etelä-Sipoon paikalliskeskus Söderkulla.
Nikkilä on Sipoon kunnan hallinnollinen keskus, jossa sijaitsee muun muassa kunnanvirasto. Nikkilässä on kolme ruokakauppaa, pizzerioita, kampaamoja, huoltoasema, kirpputori, kahviloita ja useita baareja. Nikkilässä on myös kaksi yläastetta ja lukiota, yksi suomen- ja yksi ruotsinkielinen. Sipoon kunnankirjaston pääkirjasto sijaitsee Nikkilässä. Julkista terveydenhuoltoa tarjoaa Nikkilän sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 1995 taajamarajaukseen asti Nikkilä muodosti oman taajamansa, nykyisin se on osa kuntarajat ylittävää Helsingin keskustaajamaa.
Nikkilän osa-alueen väkiluku vuonna 2020 oli 3 248.
Sairaala

Nikkilässä toimi vuosina 1914–1999 Helsingin kaupungin rakentama Nikkilän psykiatrinen sairaala. 2000-luvun alussa sairaalarakennuksia peruskorjattiin asunnoiksi. Sairaala on lueteltu valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi.
Joukkoliikenne > Rautatie

Nikkilän läpi kulkee Kerava–Porvoo-rata, ja kylän pohjoisosassa sijaitsee vanha Nikkilän rautatieasema. Nikkilässä rata ylittää sillalla varsin syvän Sipoonjoen laakson. Nykyinen rautatiesilta on jo kolmas, ja myös radan linjausta on alueella hieman muutettu.
Radan henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1981, ja asemalla pysähtyvät enää Porvoon museorautatien lättähatut kesälauantaisin. Muu liikenne on ohimenevää tavaraliikennettä. Tulevaisuudessa osa Helsingistä Keravalle kulkevista lähijunista saattaa jatkaa Nikkilään asti. Matka Keravalta Nikkilään kestäisi 11 minuuttia, ja liikenne voisi alkaa 2020-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
Joukkoliikenne > Linja-autot

Nikkilään kulkee busseja arkiaamuisin ja -iltapäivisin noin 10 kappaletta tunnissa, viikonloppuisin taas noin 1–3 bussia tunnissa.
Bussilinjat ovat:
785 Rautatientori–Viikki–Jokivarsi–Nikkilä
787 Rautatientori–Viikki–Jokivarsi–Nikkilä(–Laukkoski)–Pornainen
788 Rautatientori–Viikki–Jokivarsi–Nikkilä–Hinthaara–Porvoo
785K 787K ja 788K Kuninkaanmäen ja Nikinmäen kautta
841 Nikkilä–Söderkulla–Östersundom–Itäkeskus (M)
841B Nikkilä–Söderkulla
841N Nikkilä–Söderkulla–Östersundom–Itäkeskus–Rautatientori
982 Talman koulu–Talma Ski–Neulasniitty–Nikkilä
984 Talman koulu–Martinkylä–Nikkilä–Hindsby–Knuters
984K Talman koulu–Mårsbacka–Martinkylä–Nikkilä–Hindsby–Knuters
985 Kerava–Ahjo–Talma–Martinkylä–Nikkilä–Nikkilän kartano
986 Nikkilä–Nikkilän kartano–Etelä Paippinen–Rajakulma–Järvenpää
986B Nikkilä–Nikkilän kartano–Etelä Paippinen–Rajakulma
987
987T
992
993 Nikkilä–Gesterby–Box–Söderkulla–Taasjärvi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikkilä Wikimedia Commonsissa
Uudenmaan maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Sunnfjord

Sunnfjord on Norjan kunta Vestlandin läänissä. Se muodostettiin vuonna 2020 yhdistämällä Førden, Naustdalin, Gaularin ja Jølsterin kunnat. Kunnan maapinta-ala on 2 065 neliökilometriä ja asukkaita oli vuoden 2024 alussa 22 450.
Media

Paikallislehti Firda ilmestyy neljästi viikossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sunnfjord Wikimedia Commonsissa
Vestlandin läänin kunnat
Alver
Askvoll
Askøy
Aurland
Austevoll
Austrheim
Bergen
Bjørnafjorden
Bremanger
Bømlo
Eidfjord
Etne
Fedje
Fitjar
Fjaler
Gloppen
Gulen
Hyllestad
Høyanger
Kinn
Kvam
Kvinnherad
Luster
Lærdal
Masfjorden
Modalen
Osterøy
Samnanger
Sogndal
Solund
Stad
Stord
Stryn
Sunnfjord
Sveio
Tysnes
Ullensvang
Ulvik
Vaksdal
Vik
Voss
Øygarden
Årdal
Norjan läänit | Norja
Ojakylänlahti

Petsamon laituri Ulkokarvossa Ojakylänlahdella.
Ojakylänlahti on Perämeren lahti Hailuodon kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Lahti sijaitsee Santosen niemen ja Hanhisen välisellä alueella. Lahden leveys sen suulla, Kengännenän ja Rekonnokan välisellä alueella, on kolme ja puoli kilometriä, ja tältä linjalta lahden perukkaan mitattuna lahden pituus on noin 5,7 kilometriä. Ojankylän edustalla sijaitseva lahden pohjukka muodostaa Lahdenperä-nimisen sivulahden, jota erottaa Ojakylänlahdesta Kaaranselkä-niminen niemi. Lahdenperän ja Kaaranselän alue on luonnonsuojelualuetta. Ojakylänlahti kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan.
Ojakylänlahti ja sen sivulahti Lahdenperä ovat molemmat matalia vesialueita. Veden syvyys ylittää kolmen metrin rajan vasta lähellä lahden suuta. Saaria on yksi, aivan lahden suulla sen etelärannalla sijaitseva Kengänkari, joka on seutukaavassa rakennuslain nojalla suojeltu alue. Ojakylän lisäksi lahden rannalle sijoittuvat etelärannalla sijaitseva Ulkokarvon kylä ja pohjoisrannalla sijaitseva Vasken kylä.
Ojakylänlahden ja Lahdenperän sekä Kaaranselän niemen ranta-alueita hallitsevat kaislikot, ruoikot sekä leveät merenrantaniityt. Kaaranselkää ympäröivä vesialue on pääasiassa lietepohjaista matalikkoaluetta. Kaaranselän niemekkeellä tavataan vyöhykkeinä useita eri merenrantaniittytyyppejä, mukaan lukien niemekkeen keskiosissa sijaitsevat luhtakastikka- ja punanataniityt. Niemen itäosaa käytetään laitumena, jonka vuoksi järviruoikot ovat taantuneet. Kaaranselän alueen linnusto on runsasta, ja muodostuu useista kahlaaja- ja vesilintulajeista.
Noğay dawısı

Lehden etusivu helmikuussa 2024.
Noğay dawısı (Ногай давысы, ”Nogaiden ääni”) on Venäjällä Karatšai-Tšerkessian pääkaupungissa Tšerkesskissä ilmestyvä nogainkielinen sanomalehti.
Lehti sai alkunsa tšerkessinkielisessä Tšerkes plyž -lehdessä julkaistusta nogainkielisestä sivusta vuonna 1929. Vuonna 1938 siitä tuli erillinen lehti Qızıl Çerkes (”Punainen Tšerkessia”), joka ilmestyi kolmesti viikossa kaksisivuisena tabloidina tuhannen kappaleen painoksena. Vuonna 1944 lehden nimeksi tuli Lenin yolı (”Leninin tie”). Se alennettiin samalla Ikon-Halkin piirilehdeksi, mutta palautettiin aluelehdeksi vuonna 1956.
Lenin yolı oli sittemmin NKP:n Karatšai-Tšerkessian aluekomitean ja alueneuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä 2 500 kappaletta. Se muutettiin 12-sivuiseksi viikkolehdeksi vuonna 1985.
Lehti sai nimen Noğay dawısı vuonna 1991. Se on valtion julkaisema Karatšai-Tšerkessian tasavallan hallituksen ja parlamentin äänenkannattaja. Lehden aiheita ovat tasavallan poliittinen, yhteiskunta- ja kulttuurielämä sekä nogaiden kieli, kulttuuri ja perinteet.
Noğay dawısı ilmestyy kahdesti viikossa nelisivuisena broadsheetina. Sen painosmäärä oli 1 500 kappaletta vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
Nikolai Karpov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Squaw Valley 1960 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Squaw Valley 1960 | jääkiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | jääkiekko |  |
Nikolai Ivanovitš Karpov (ven. Николай Иванович Карпов, 8. marraskuuta 1929 Moskova, Venäjän SFNT – 7. marraskuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän työskenteli myös jääkiekkovalmentajana.
Karpov kuului Neuvostoliiton olympiapronssia Squaw Valleyssa 1960 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa tehden yhden maalin ja antaen kaksi maaliin johtanutta syöttöä, kaikki alkulohko-ottelussa Suomea vastaan. Talviolympialaisten tuolloisesta statusarvosta johtuen Neuvostoliitto saavutti samalla MM-pronssia ja Euroopan mestaruuden. Myöhemmin Karpov toimi jääkiekkovalmentajana saavuttaen kaksi Neuvostoliiton mestaruutta.
Karpov kuoli päivää ennen 84. syntymäpäiväänsä synnyinkaupungissaan Moskovassa 7. marraskuuta 2013.