stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihmisoikeudet
Ryhmittely ja luettelo

Ihmisoikeudet voidaan jaotella kansalaisoikeuksiin ja vapausoikeuksiin, poliittisiin oikeuksiin sekä taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin.
Keskeisiä ihmisoikeuksia ovat esimerkiksi oikeus elämään, ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapaus, mielipiteen vapaus ja sananvapaus, liikkumisen vapaus, oikeus työhön, oikeus riittävään elintasoon, oikeus lepoon ja vapaa-aikaan sekä oikeus opetukseen. Näiden lisäksi ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus turvaa myös oikeuksia, joiden suojaamisesta on ollut vaikea päästä yhteisymmärrykseen ja sitoviin sopimuksiin, kuten pakolaisen oikeus turvapaikkaan, yksilön oikeus kansalaisuuteen sekä omaisuuden suoja.
Ihmisoikeussopimusten turvaamia ihmisoikeuksia ovat esimerkiksi:
Oikeus elämään
Ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapaus
Mielipiteenvapaus ja sananvapaus
Kokoontumisvapaus ja yhdistymisvapaus
Liikkumisen vapaus
Oikeus kansalaisuuteen
Oikeus kehitykseen
Oikeus lepoon ja vapaa-aikaan
Oikeudenmukainen oikeudenkäynti
Oikeus omaisuuteen
Oikeus opetukseen
Oikeus osallistua julkiseen toimintaan ja poliittiseen päätöksentekoon
Oikeus osallistua yhteiskunnan sivistyselämään
Oikeus riittävään elintasoon
Oikeus solmia avioliitto ja perustaa perhe
Oikeus sosiaaliturvaan
Oikeus tulla tunnustetuksi henkilönä
Oikeus työhön
Oikeus yksityiselämän ja perhe-elämän suojaan
Oikeus turvapaikkaan
Orjuuden ja pakkotyön kielto
Mielivaltaisen pidätyksen kielto
Syrjinnän kielto
Kidutuksen kielto
Ihmisoikeuksien tapaan myös perusoikeudet ovat perustavanlaatuisia, kaikille ihmisille yhdenvertaisesti kuuluvia oikeuksia. Perusoikeudet eroavat kuitenkin ihmisoikeuksista siinä, että perusoikeudet on turvattu perustuslaissa kun taas ihmisoikeudet on turvattu kansainvälisissä ihmisoikeussopimuksissa.
Ryhmittely ja luettelo > Ihmisoikeus-termin väärinkäyttö

Ihmisoikeusliiton pääsihteerinä 12 vuotta työskennellyt Kristiina Kouros, myöhempi oikeusasiamiehen Ihmisoikeuskeskuksen johtaja, varoittaa muuttamasta ihmisoikeuksien edistämistä poliittisten tavoitteiden ajamiseksi. Liian monia asioita väitetään ihmisoikeuksiksi. Etenkin vammaisten oikeuksia ja sukupuoli-identiteettiä koskevissa kysymyksissä on sekoitettu poliittisia kannanottoja oikeudellisiksi. Väitöstutkimuksessaan Kouros löysi monia tapauksia, joissa näitä ei saatu pidettyä erillään.
Ihmisoikeussopimuksissa ei sanota, että ihmisoikeuksia olisivat poliittinen lakko, turvallinen abortti, eutanasia, ravitsemushoito tai esteettömyys. Silti niitäkin väitetään ihmisoikeuksiksi, koska se on vetoavaa. Toisaalta lakko sinänsä on määritelty ihmisoikeudeksi Euroopan sosiaalisen peruskirjan 6§4 artiklassa ja Euroopan unionin alueella työskentelevien ihmisten perusoikeus EU:n perusoikeuskirjan 28 artiklassa.
Tunnusmerkit

Ihmisoikeuksien tunnusmerkkejä ja tärkeimpiä ominaispiirteitä ovat yleismaailmallisuus, luovuttamattomuus ja perustavanlaatuisuus. Ihmisoikeuksien yleismaailmallisuus tarkoittaa, että ihmisoikeudet kuuluvat jokaiselle ihmiselle ja ovat voimassa kaikkialla samanlaisina ilman erottelua sukupuolen, ihonvärin, yhteiskunnallisen aseman tai muun vastaavan seikan perusteella. Luovuttamattomuus tarkoittaa, että ihmisoikeuksia ei voi ottaa ihmiseltä pois esivallan päätöksellä tai edes henkilön omalla suostumuksella. Vain perustavanlaatuisia eli tärkeitä oikeuksia kutsutaan ihmisoikeuksiksi.
Ihmisoikeudet ovat lisäksi jakamattomia ja keskinäisriippuvaisia, mikä tarkoittaa sitä, että yhden oikeuden edistäminen parantaa myös muiden oikeuksien toteutumista, ja vastaavasti yhden oikeuden loukkaaminen tai riistäminen vaikuttaa kielteisesti muiden oikeuksien toteutumiseen. Teppo Sillantauksen mukaan sana ”jakamaton” tuottaa sekaannuksia ja olisi parempi sanoa, että ihmisoikeudet ovat toisistaan erottamattomia.
Ihmisoikeuksien sopimuksen englanninkielinen käsite dignity, ’arvokkuus’, on suomalaisessa käännöksessä saanyt muodon ”ihmisarvo”.
Ihmisoikeussopimukset

Ihmisoikeuksilla ymmärretään nykyisin lähinnä oikeuksia, jotka on turvattu kansainvälisissä, valtioiden solmimissa ihmisoikeussopimuksissa. Niiden kannalta käännekohta oli YK:n yleiskokous 10. joulukuuta 1948, jolloin hyväksyttiin ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus. Sen myötä vakiintui käsitys ihmisoikeuksista kaikille kuuluvina oikeuksina.
Kun ihmisoikeussopimus on ratifioitu, valtio on sitoutunut ottamaan vastuulleen sopimuksessa määritellyt velvoitteet. Ihmisoikeuksien toteutumista valvoo useita kansainvälisiä valvontaelimiä ja kansalaisjärjestöjä. Esimerkiksi Suomessa ihmisoikeuksien toteutumista valvovat muun muassa eduskunnan oikeusasiamies ja valtioneuvoston oikeuskansleri. Oman alansa ihmisoikeustilannetta seuraavat erityisvaltuutetut kuten tasa-arvovaltuutettu ja yhdenvertaisvaltuutettu.
Ihmisoikeudet ovat yksilön oikeuksia. Erillisiä kansainvälisiä sopimuksia on tehty myös joidenkin haavoittuvaisiksi katsottujen ryhmien osalta. Sopimuksilla on pyritty turvaamaan muun muassa lasten oikeuksien toteutuminen sekä lopettamaan naisiin kohdistuva syrjintä.
Ihmisoikeussopimukset > Merkittävimpiä ihmisoikeussopimuksia ja julistuksia

Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus
Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus
Taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus
Lapsen oikeuksien julistus
Lapsen oikeuksien sopimus
Naisten oikeuksien sopimus
Kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastainen yleissopimus
Kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskeva kansainvälinen yleissopimus
ETYK-sopimukset
Euroopan ihmisoikeussopimus
Euroopan sosiaalinen peruskirja
Kairon julistus ihmisoikeuksista islamissa
Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskeva yleissopimus
Ihmisoikeuksien tila maailmassa > Suomessa

Suomessa pyritään erityisesti edistämään naisten, lasten, vähemmistöjen, alkuperäiskansojen ja vammaisten henkilöiden oikeuksia, koska he ovat usein niitä, joita helpoiten syrjitään. Samalla pyritään lisäämään oikeudenmukaisuuden toteutumista koko maailmassa. Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikassa ihmisoikeudet ovat tärkeällä sijalla. 
Suomessa ihmisoikeuksia valvoo Ihmisoikeusliitto ry (Förbundet for Mänskliga Rättigheter r.f., Finnish League for Human Rights), joka on vuonna 1979 perustettu ja 1980 rekisteröity puoluepoliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton yleinen ihmisoikeusjärjestö. Se jatkaa 1935 perustetun Ihmisoikeuksien liiton työtä.
Eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian yhteyteen perustettiin vuoden 2012 alusta toiminnallisesti itsenäinen ja riippumaton ihmisoikeuskeskus.
Suomen ihmisoikeustilanteessa on YK:n mukaan edelleen parannettavaa. Ihmisoikeusneuvosto kehottaa Suomea tehostamaan syrjinnän vastaisia toimia. Ihmisoikeusneuvosto suositteli Suomelle esimerkiksi ILOn alkuperäiskansojen asemaa koskevan yleissopimuksen hyväksymistä ja allekirjoittamista. Tarkastelu tehtiin Suomen antaman lyhyen raportin perusteella. Raportin laativat valtioneuvoston kanslia ja ministeriöt, mutta myös kansalaisjärjestöillä oli mahdollisuus kommentoida sen sisältöä. Ihmisoikeusneuvosto tekee tarkastelun joka neljäs vuosi jokaisessa YK:n jäsenmaassa. Suomi kuului ensimmäiseen tarkasteluryhmään. Vuoden 2009 loppuun mennessä Suomi oli saanut ihmisoikeustuomioistuimelta 128 tuomiota ja lisäksi 54 valitusta oli päätynyt sovintoon tai hallitus oli yksipuolisesti myöntänyt ihmisoikeusloukkauksen. Tuomioista 99 on ollut langettavia.
Ihmisoikeuksien tila maailmassa > Länsimaiden ulkopuolella

Monissa Aasian maissa valtiojohto vetoaa erityisiin ”aasialaisiin arvoihin” ja kieltäytyy hyväksymästä länsimaisiksi kutsumiaan ihmisoikeuskäsityksiä.
Ihmisoikeusaktivismi

Kansainvälisesti tunnettuja ihmisoikeusaktivisteja ovat esimerkiksi Mahatma Gandhi, Martin Luther King, Nelson Mandela, Daisaku Ikeda, Anna Politkovskaja, Rosa Parks ja Ngawang Sangdrol. Tunnettuja suomalaisia ihmisoikeusaktivisteja ovat esimerkiksi Helvi Sipilä, Matti Wuori, Martti Koskenniemi, Allan Rosas, Martin Scheinin, Helena Ranta, Martti Ahtisaari ja Tarja Halonen.
Kirjallisuutta

Hanski, Raija: Katsaus ihmisoikeustiedon lähteisiin.  (5. uudistettu painos)  Turku:  Åbo Akademin ihmisoikeusinstituutti, 2006.  ISBN 952-12-1724-3
Honkanen, Jussi & Syrjälä, Jaana (toim.): Lapsen oikeudet.  Helsinki:  Suomen YK-liitto, 2000.  ISBN 952-9694-38-5
Ihmisoikeudet. Sata kansainvälistä asiakirjaa.  (Julkaisija: Ihmisoikeusliitto. Toimituskunta: Lauri Hannikainen ym. 2. uudistettu painos. Ihmisoikeusliitto r.y.:n julkaisusarja nro 1)  Helsinki:  Painatuskeskus, 1995.  ISBN 951-37-1403-9
Ihmisoikeudet 2000-luvulla. Sopimuksia ja asiakirjoja.  (Julkaisija: Ihmisoikeusliitto. Toimitus: Arto Haapea)  Helsinki:  Edita, 2002.  ISBN 951-37-3557-5
Levin, Leah: Ihmisoikeudet. Kysymyksiä ja vastauksia.  ((Human rights. Questions and answers, 1996.) Suomentanut Taina Dahlgren)  Helsinki:  Suomen Unesco-toimikunta: Ihmisoikeusliitto, 2001.  ISBN 952-442-307-3
Puhakainen-Mattila, Rosa: Friidu. Tyttöjen ja naisten ihmisoikeudet. Opetusmateriaali tyttöjen ja naisten oikeuksista Suomessa ja maailmalla.  (Teksti ja toimitus: Nadja Mäkelä ja Rosa Puhakainen-Mattila. 3. uudistettu painos (1. painos 2004). Suomen YK-liitto ry:n julkaisusarja)  Helsinki:  Suomen YK-liitto, 2008.  ISBN 978-952-9694-58-7  Teoksen verkkoversio (PDF). (Arkistoitu – Internet Archive)
Puro, Perttu: Eurooppa ja ihmisoikeudet.  Helsinki:  Suomen YK-liitto: Edita, 1999.  ISBN 952-9694-34-2
Raulo, Marianna: Ihmisiä vai ihmisiä. Vähemmistöoikeuksien filosofiaa.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1999.  ISBN 951-570-444-8
Scheinin, Martin: Yhteiset ihmisoikeutemme.  Helsinki:  Suomen YK-liitto, 1998.  ISBN 952-9694-25-3
Syrjinnän vastainen käsikirja.  (Kirjoittajat: Timo Makkonen et al.)  Helsinki:  Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö IOM, Baltian ja Pohjoismaiden aluetoimisto, 2003.  ISBN 92-9068-168-3  Teoksen verkkoversio (PDF). (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ihmisoikeusliitto.
YK:n 3. yleiskokouksen ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus.
Ihmisoikeudet.net.
Amnestyn suomenkieliset sivut.
YK-liitto.
Fagan, Andrew: Human Rights The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Kuosmanen, Jaakko: Ihmisoikeudet Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Nickel, James: Human Rights The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Yleismaailmalliselle ihmisoikeusjulistukselle antoi kasvonsa Yhdysvaltain presidentin leski Eleanor Roosevelt.
Aleksandra Ionowa
Kirjallisuutta

Ionowa, Aleksandra: Taivas oli minussa: Aleksandra Ionowan taidetta.  (Esitellyt Voitto Viro)  Helsinki:  WSOY, 1965.
Ionowa, Aleksandra: Kuvia ja mieterunoja.  Lahti:  Ionowa-seura, 1971.
Kopponen, Väinö: ”Aleksandra Ionowa: Ionowan taiteen symboliikasta”, Ionowa-kokoelma: Lahden kaupunginmuseo.  (Toimittanut Ulla Korhonen)  Lahti:  Ionowa-seura & Lahden kaupunki, 1979.  ISBN 951-849-009-0
Kopponen, Väinö: Aleksandra Ionowa: Toisenlaisen todellisuuden kuvaaja.  (Esitelmä Aleksandra Ionowan näyttelyssä Jyväskylän Kesässä 30.6.1980)  Turku:  Karatas, 1980.
C. S. Lewis: Suuri avioero (Karatas-kirjat, Jyväskylä 1970), suomentanut Kari Krohn. Kannen kuva sekä kirjan värikuvat Aleksandra Ionowa.
Aiheesta muualla

Ionowa-seura
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Ghanan lippu

Ghanan lippu.
Ghanan lippu otettiin käyttöön 6. maaliskuuta 1957. Lipun värit, ylhäältä alaspäin luetellen punainen, keltainen ja vihreä, otettiin Etiopian lipusta, sillä lipun suunnitellutta Ghanan ensimmäistä presidenttiä Kwame Nkrumahia innoitti Etiopia, joka oli torjunut eurooppalaisen siirtomaavalloituksen. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Monet Ghanan jälkeen itsenäistyneet Afrikan siirtomaat kopioivat sen lippua. Lipussa esiintyvä musta tähti, joka tunnetaan myös Afrikan vapauden ”yksinäisenä tähtenä”, oli Black Star -varustamon tunnus. Väreistä punainen kuvaa vapauden puolesta vuodatettua verta, keltainen maan vaurautta ja vihreä ympäröivää luontoa.
Jukka Kaveheimo

Johan Fredrik "Jukka" (Juho) Kaveheimo (synt. Kavén, 24. kesäkuuta 1894 Ylistaro - 28. toukokuuta 1945 Tuusula) oli suomalainen työmies, joka toimi fasistisen Suomen Kansallinen Ammattikuntajärjestö -ammattiliiton puheenjohtajana vuosina 1935-1939. Kaveheimo oli entinen punakaartilainen ja kommunisti, joka 1930-luvulla siirtyi äärioikeistoon.
Elämä

Kaveheimo oli ammatiltaan rakennustyömies. Sisällissodan aikana Kaveheimo toimi Malmin elintarvikelautakunnan, köyhäinhoitohallituksen sekä vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Helsingin taistelun jälkeen hän pakeni Malmin punakaartilaisten mukana Lahden ja Kouvolan kautta Kotkaan. Kaveheimo oli punaisten edustajana Ruotsinpyhtäällä saksalaisten kanssa käydyissä rauhannevotteluissa ja hänet vangittiin Ahvenkosken taistelun päätyttyä toukokuun alussa. Kaveheimo sai elinkautisen kuritushuonerangaistuksen, joka myöhemmin aleni 12 vuoden tuomioksi. Hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1922.
Vapauduttuaan Kaveheimo vaikutti kommunistien valtaamassa sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa ja vuonna 1928 hänet valittiin Helsingin pitäjän kunnanvaltuustoon STPV:n listoilta. 1930-luvulla Kaveheimo siirtyi äärioikeistoon ja liittyi IKL:n jäseneksi. Myöhemmin hänet valittiin heinäkuussa 1935 perustetun SKA:n puheenjohtajaksi. Kaveheimo oli myös IKL:n ehdokkaana vuoden 1936 eduskuntavaaleissa.
Lällättäminen

Lällätyslorun universaali sävel
Lällättäminen tai lällättely on usein riimimuotoista, lorumaista tai säveleistä kiusoittelua, härnäämistä tai kiusaamista, joka on yleistä erityisesti pienten lasten keskuudessa. Sanaa käytetään myös aikuisten vahingoniloisesta toiminnasta.
Huudahdukset lällällää, ähäkutti ja ähäpiti ilmentävät tyypillisesti vahingoniloa, sitä että niiden lausuja on voittanut kuuntelijan, tai sitä, että hän on tätä parempi jossakin. Lällättelyn pelkkä sävel ilman sanallista selvennystä riittää ilmaisemaan lausujan tarkoitusperän hyvin universaalisti ja kulttuurista riippumatta. Sävel on sama kuin englanninkielisen tuutulaulun, Bye Baby Bunting.
Lällätyslorut ovat myös suullisen kansanperinteen muoto.
Tavallisia muotoja lällättämisloruille Suomessa ovat:
”Läl-läl läl-lä lie-ru”
”Läl-lä läl-lä lie-ru, et saa mua kiinni”
”Läl-lä läl-lä lie-ru, sulta pääsi pieru”
”Matti patti pakana, istuu oven takana” (”Liisa piisa pakana...”)
”Matti patti pakana, istuu oven takana, mitä siellä tekemässä, kissanpoikia pesemässä”
”Matti (patti pakana) istui puussa tutti suussa nenä räässä järki jäässä potta päässä.”
Lällättely muissa kielissä

”Skvallerbytta bing bång” tai ”Du kan inte ta mig” (”Et voi saada minua kiinni”) ruotsiksi
”Ædda bædda buse” norjaksi
”Nyah nyah nyah nyah nyah nyah” Itä-Yhdysvalloissa ja Britanniassa
”Nanny nanny boo-boo”, jota jatketaan sanoilla ”Et saa minua kiinni” Etelä-Amerikassa
”Na na, banana” tai ”Na-na-na banana” hepreaksi
”Nananananère” ranskassa
”Ulovi me, ulovi me, kupit ću ti novine. Novine su skupe, poljubi me u dupe.” kroatiassa (”Ota kiinni, ota minut kiinni, ostan sinulle sanomalehden. Sanomalehdet ovat kalliita, suutele peppuani.”)
”Lero lero” Meksikossa
Kiusoitteleva lällättely

Lällättelyn hyväntahtoista kiusoittelua, ja sitä saatetaan käyttää esimerkiksi hippaleikissä takaa-ajajan motivoimiseen pakenevien lasten toimesta.
Kiusoitteleva lällättely > Seksuaalissävytteinen lällättely

Kahta lasta, joiden saatetaan arvella olevan ihastunut toisiinsa, saatetaan myös kiusoitella laulamalla eräänlainen lällätysloru: ”Matti ja Maija ne yhteen sopii, huomenna pannaan pussauskoppiin”.
Prince Otoo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. tammikuuta 1985 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Mankessim, Ghana
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
1996–1999: TPK
2000–2004: FC Inter
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002 | FC Inter | 1 | (0) |
| 2002–2004 | VG-62 | 51 | (6) |
| 2005–2007 | FC Inter | 43 | (2) |
| 2007 | → VG-62 | 10 | (3) |
| 2008–2009 | Sinimustat | 33 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 138 | (18) |
Maajoukkue
| 2006 | Suomi U21 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Prince Kwesi Otoo (s. 4. tammikuuta 1985 Mankessim, Ghana) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Ghanalaissyntyinen Otoo muutti Suomeen 10-vuotiaana.
Otoo pelasi FC Interin edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran jo kaudella 2002, jolloin hän pelasi yhden Veikkausliiga-ottelun. Sen jälkeen peliaikaa kuitenkin tuli vain Ykkösessä reservijoukkue VG-62:n riveissä, kunnes hän teki vuonna 2005 läpimurtonsa pelaten 24 liigaottelua ja tehden niissä kaksi maalia. Urallaan Otoo pelasi kaikkiaan 44 liigaottelussa, joissa hän teki kaksi maalia.
Venäjän Helsingin-suurlähetystö

Venäjän suurlähetystön päärakennus Tehtaankadulla.
Venäjän federaation Helsingin-suurlähetystö sijaitsee Ullanlinnassa osoitteessa Tehtaankatu 1, aikanaan Neuvostoliiton lähetystölle rakennetuissa tiloissa. Nimeä ”Tehtaankatu” käytettiin aiemmin usein synonyyminä Neuvostoliiton lähetystölle. Suurlähetystön rakennusryhmä käsittää koko Kaulushaikaran korttelin eli korttelin nro 133. Tontilla sijaitsee myös uudempia rakennuksia.
Nykyään

Ennen Ukrainan sodan alkua lähetystössä työskenteli 147 ihmistä. Vuoden 2023 kesällä määrä oli laskenut 112:een, josta diplomaatteja oli 37. Lähetystöllä on omat talonmiehet, autotallien mekaanikot, sähkö- ja putkimiehet, it-tukihenkilöt ja toimistoapulaiset – kaikki heistä venäläisiä. Lähetystön työntekijöiden lapset käyvät koulua 200 metrin päässä entisessä Saksan suurlähetystössä.
Lähetystön henkilökuntaan kuluvat suurlähettiläs Pavel Kuznetsov ja ministerineuvos Leonid Anisimov. Muita työntekijöitä ovat Venäjän sotilasasiamies, eversti Eduard Grigoraš, joka edustaa lähettäjämaansa sotilastiedustelua, varasotilasasiamies majuri Stepan Filatov, joka on ollut kirjoilla GRU:n avaruustiedustelun osoitteessa, sekä Venäjän tullin edustaja, joka on työskennellyt FSB:n informaatiokeskuksessa.
Suojelupoliisin arvion mukaan jopa kolmasosa Venäjän suurlähetystön diplomaateista on todellisuudessa tiedustelutehtävissä.
Suurlähetystön katoilla on ainakin 11 lautasantennia, joita käytetään todennäköisesti sekä lähetystön omien työntekijöiden eli agenttien viestinnän suojaamiseen, että paikallisen radio- ja matkapuhelinviestinnän luvattomaan sieppaamiseen ja seuraamiseen. Rakennuksen katolla on myös uhf- ja vhf-radiokuunteluantenneja. Pitkälanka-antennin avulla voidaan lähettää salattuja sanomia ilman, että vastaanottajan paikka paljastuu. Kaivopuiston puoleisessa kulmassa olevaa Jagi-antennia on mahdollista käyttää esimerkiksi ydinkeskustan hallintokortteleiden viestiliikenteen seurantaan. Venäjä pystyy lähetystöstään käsin seuraamaan esimerkiksi matkapuhelinten käyttöä ja sijainteja Helsingin ydinkeskustassa.
Suurlähetystön lisäksi Venäjällä on Helsingissä Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus Nordenskiöldin­kadulla Taka-Töölössä, pieni kerrostalo Taka-Töölössä, huvila Kulosaaressa, toimistotalo Lauttasaaren Vattuniemenkadulla ja asuintalo Kuusisaaressa.
Luettelo Venäjän lähettiläistä Helsingissä

| suurlähettiläs | vuodet |
| --- | --- |
Boris Aristov: 1992 (1988–1991 NL:n suurl.)
Juri Derjabin: 1992–1996
Ivan Aboimov: 1996–1999
Aleksandr Patsev: 1999–2003
Vladimir Grinin: 2003–2006
Aleksandr Rumjantsev: 2006–2017
Pavel Kuznetsov: 2017–
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venäjän Helsingin-suurlähetystö Wikimedia Commonsissa
Ilmakuva Microsoft Bingissä
Jatkosodan pommituksissa vaurioitunut Neuvostoliiton entinen suurlähetystö Albertinkadulla helmikuussa 1944.
El Alin meteoriitti

El Alin meteoriitti on 16 800 kg painava meteoriitti, joka oli Somalian paikallisväestön tiedossa useiden sukupolvien ajan, mutta joka tunnistettiin tieteellisesti ensimmäisen kerran vasta vuonna 2020.
Löytäminen ja tunnistaminen

El Alin meteoriitti löydettiin kalkkikivilaaksosta 15 kilometriä El Alista pohjoiseen GPS-sijainnista 4°17.281'N, 44°53.893'E syyskuussa 2020. Paikalliset paimentolaiskansat olivat olleet tietoisia meteoriitista jo 5–7 sukupolven ajan, ja se on ilmentynyt lauluissa, tansseissa ja runoissa. Opaaleja alueelta etsineen Kureym Mining and Rocks Companyn henkilökunta toi meteoriitin kansainvälisen yhteisön tietoon. He tunnistivat kiven ja olivat siirtämässä sitä Mogadishuun, kun Somalian hallitus puuttui asiaan.
Mineraalien tunnistaminen

Vuonna 2022 Albertan yliopiston tutkijat tunnistivat kaksi uutta mineraalia (elaliitti ja elkinstantoniitti) 70 gramman painoisesta meteoriitin palasta. Mineraalit tunnisti yliopiston elektronimikroskooppilaboratorion johtaja Andrew Locock.
Molemmista mineraaleista oli tuotettu synteettisiä versioita aiemmin ranskalaisessa laboratoriossa 1980-luvulla, mutta International Mineralogical Associationin sääntöjen mukaan niitä ei voitu hyväksyä viralliseksi mineraaliksi ennen kuin ne löydettiin luonnollisesta näytteestä.
Kuratointi

Varsinaisen meteoriitin sijainti on epävarma. Se kirjattiin viimeksi lähetettäväksi Kiinaan, oletettavasti myytäväksi. Pieniä näytteitä pidetään Arizonan yliopistossa, Albertan yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.
Merdeka 118

| Merdeka 118 |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Jalan Hang Jebat, City Centre, 50150 Kuala Lumpur, Malesia
Rakennettu:  2014–2023
Käyttötarkoitus:  sekakäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Fender Katsalidis Architects
Omistaja:  PNB Merdeka Ventures Sdn. Berhad
Tekniset tiedot
Kerroksia:  118
Kerrospinta-ala:  292 000 m²
Kustannukset:  5 miljardia RM
Korkeus
Kattokorkeus:  679 m
Ylin kerros:  503 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Merdeka 118 on Kuala Lumpurissa Malesiassa sijaitseva 679 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka on maailman toiseksi korkein rakennus Dubaissa sijaitsevan Burj Khalifan jälkeen. Rakennuksessa on 118 kerrosta, ja se rakennettiin vuosina 2014–2023.
Rakennuksen ylhäällä on kaksikerroksinen näköalatasanne, ravintola ja 17 kerrosta käsittävä hotelli. Siinä on 83 kerrosta toimistotilaa, ja tornin alaosassa sijaitsee esimerkiksi vähittäismyymälöitä ja konferenssitiloja. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Fender Katsalidis Architects. Torni maksoi noin viisi miljardia Malesian ringitiä (n. 1,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria).
Tornista on näkymät muun muassa Stadium Merdekalle, jossa julistettiin Malesian itsenäisyys vuonna 1957.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merdeka 118 Wikimedia Commonsissa
| n k Maailman korkeimmat rakennukset |
| --- | --- |
 1. Burj Khalifa  2. Merdeka 118  3. Shanghai Tower  4. Abraj Al Bait Towers  5. Ping An Finance Centre  6. Lotte World Tower  7. One World Trade Center  8. CTF Finance Centre, Tianjin CTF Finance Centre  10. China Zun