stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieter Huistra

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pieter Egge Huistra
Syntymäaika: 18. tammikuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Goënga, Friesland, Alankomaat
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984–1986 1986–1987 1987–1990 1990–1995 1995–1996 1997 1997–2000 2000–2001 |  FC Groningen  BV Veendam  FC Twente  Rangers FC  Sanfrecce Hiroshima  FC Groningen  Lierse SK  RBC Roosendaal | 19 (1) 33 (5) 93 (4) 158 (26) 63 (13) 9 (2) 54 (11) 0 (0) |
Maajoukkue
|  |  Alankomaat | 8 (0) |
Valmennusura
2001–2005 2005–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2012 2012–2013 2015–2016:  Jong Groningen  SBV Vitesse (apuv.)  AFC Ajax (apuv.)  Jong Ajax  FC Groningen  De Graafschap  Indonesia
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pieter Huistra (s. 18. tammikuuta 1967) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen laitahyökkääjä.
Ura pelaajana

Huistra aloitti pelaajauransa FC Groningenissa 1984. Hän ei kuitenkaan onnistunut murtautumaan avauskokoonpanon mieheksi heti uransa alussa, vaan haki kaudella 1986–1987 lisävauhtia uralleen BV Veendamista, joka pelasi tuolloin Eredivisiessä. Veendamissa Huistra kuului avainpelaajiin ja seuran pudottua pääsarjasta siirtyi Huistra FC Twenteen.
Kolmen Twente-kauden jälkeen Huistra siirtyi Skotlannin valioliigaan Rangersiin ensimmäisenä alankomaalaispelaajana. Walter Smithin valmentamassa Rangersin kultajoukkueessa Huistra juhli viittä liigamestaruutta, kahta cupin mestaruutta sekä kahta liigacupin voittoa. Hän pelasi Rangerissa 158 liigaottelua ja iski niissä 26 maalia.
Rangersista Huistra siirtyi 1995 japanilaiseen Sanfrecce Hiroshimaan, josta siirtyi 1997 takaisin Groningeniin. Ura kasvattajaseurassa ei kuitenkaan lähtenyt nousuun ja Huistra siirtyi kauden jälkeen belgialaiseen Lierseen. Tuoreessa Belgian mestariseurassa Huistra voitti cupin mestaruuden 1999.
Liersestä Huistra siirtyi kaudeksi 2000–2001 takaisin kotimaahansa RBC Roosendaaliin, jossa päätti uransa kauden jälkeen.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Skotlannin-mestaruus (5): 1991, 1992, 1993, 1994, 1995
Skotlannin cup (2): 1992, 1993
Skotlannin liigacup (2): 1992, 1993
Belgian cup: 1999
Belgian supercup: 1999
Ura valmentajana

Valmennusuransa Huistra aloitti vuonna 2001 Jong Groningenin juniorivalmentajana. Heinäkuussa 2005 hän siirtyi apuvalmentajaksi SBV Vitesseen, jossa hän toimi Edward Sturingin ja Aad de Mosin aisaparina kesään 2008 saakka.
Kesällä 2008 Huistra jatkoi uraansa AFC Ajaxin apulaisvalmentajana.  Huhtikuussa 2009 hän allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Ajaxin juniorijoukkueen päävalmentajan tehtävistä.
Tammikuussa 2010 uutisoitiin, että Huistra siirtyy kesällä 2010 Ron Jansin seuraajaksi FC Groningenin päävalmentajaksi.  Huistran debyyttikaudella Groningen sijoittui Eredivisessä viidenneksi, mikä oli paras sijoitus sitten kauden 2005/06. Toinen kausi sujui kuitenkin murheellisemmin ja Huistra sai potkut toukokuussa 2012 Groningenin jäätyä liigassa vasta sijalle 14.
Kesäkuun alussa 2012 Huistrasta tuli Eredivisiestä pudonneen De Graafschapin päävalmentaja.  Huistran tavoitteena oli nostaa seura takaisin pääsarjaan, mutta kausi päättyi Eerste Divisiessä sijalle 8. Kun seuraavakin kausi sujui kehnosti, seurajohto erotti Huistran joulukuussa 2013.
Joulukuussa 2014 Huistra palkattiin Indonesian maajoukkueen tekniseksi johtajaksi. Toukokuussa 2015 hänestä tuli maajoukkueen päävalmentaja. Indonesia karsiutui Huistran alaisuudessa MM-kisoista 2018. Kesällä 2016 hänet korvasi Alfred Riedl.
Tim Curry

| Tim Curry |
| --- | --- |
 Tim Curry vuonna 1995.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Timothy James Curry
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1946 (ikä 78)  Grappenhall, Cheshire
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Tim, The Cheshire Cat
Aktiivisena:  1968–
Merkittävät roolit:  Frank-N-Furter (The Rocky Horror Picture Show) Gabriel Knight (Gabriel Knight -seikkailupelisarja) Kapteeni Koukku (Peter Pan ja merirosvot) Pennywise/Se (Se)
Palkinnot
 Daytime Emmy (1991) Actors Fund of America Artistic Achievement Award (2015) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Timothy James "Tim" Curry (s. 19. huhtikuuta 1946, Grappenhall, Cheshire) on englantilainen Daytime Emmy -palkittu näyttelijä. Lisäksi hän on toiminut myös laulajana ja säveltäjänä.
Ura

Uransa 1960-luvun lopulla aloittanut Curry tunnetaan kenties parhaiten roolistaan tohtori Frank-N-Furterina The Rocky Horror Show -musikaalissa, jota esitettiin Lontoossa vuonna 1973 sekä Los Angelesissa ja Broadwaylla vuosina 1974 ja 1975, sekä tätä teatterituotantoa seuranneessa elokuvassa The Rocky Horror Picture Show vuodelta 1975.  Hän ei ole aina kovinkaan innokkaasti puhunut haastatteluissa ko. roolista sen leimaavuuden vuoksi, mutta on sanonut monesti olevansa silti hyvin ylpeä roolistaan ja koko elokuvasta. Tämän roolinsa myötä Curry onkin esiintynyt lukuisissa tv-sarjoissa ja elokuvissa kuten Life of Shakespeare, Lexx, Saturday Night Live,Cluedo, Wiseguy, Will & Grace, Se, Legenda, Monk, Scary Movie 2, Congo, Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa, Kolme muskettisoturia,  ja Punaisen lokakuun metsästys. Yleensä hän onkin esittänyt rikollista, myös ääninäyttelijänä animaatioissa kuten Varjoankka, Loonatics Unleashed, Scooby-Doo ja noidan haamu, Batman of the Future ja Karvinen 2.
Curry on tehnyt myös ääni- ja näyttelijäntöitä videopeleissä, joissa hänen tunnetuin roolinsa on Gabriel Knightin äänirooli samannimisen seikkailupelisarjan ensimmäisessä ja kolmannessa osassa. Ridley Scottin elokuvassa Legenda Curry on maskeerattu Lord of Darknessina lähes tunnistamattomaksi.
Curry esiintyi myös laulajana 1970- ja 1980-luvulla ja hänen ensimmäinen albuminsa Read My Lips julkaistiin vuonna 1978.
Curry on myös esiintynyt teatterin lavalla mm. Broadwaylla, ja hän on Royal Shakespeare Companyn jäsen.
Yksityiselämä

Lapsena Tim Curry lauloi kuorossa ja oli taitava poikasopraano. Curryn isä James Curry oli metodistipastori. Hänen kuoltuaan keuhkokuumeeseen Tim Curryn ollessa 12-vuotias Curryn äiti Patricia lähetti hänet sisäoppilaitokseen muun perheen muuttaessa Lontooseen. Curryn äiti kuoli syöpään vuonna 1999. Currylla oli myös vanhempi sisko Judy, joka kuoli aivokasvaimeen vuonna 2002. Tim Curry ei ole koskaan ollut naimisissa eikä hänellä ole lapsia. Nykyään hän asuu yksin Los Angelesissa. Curry sai vuonna 2012 vakavan aivoinfarktin, minkä vuoksi hän joutuu käyttämään pyörätuolia tukenaan.
Filmografia > Videopelit

| Vuosi | Videopeli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Gabriel Knight: Sins of the Fathers | Gabriel Knight/Gedde Butler |
| 1996 | Toonstruck | Count Nefarious |
| 1999 | Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned | Gabriel Knight |
| 2000 |  Sacrifice | Stratos |
| 2002 | Scooby-Doo! Night of 100 Frights | The Mastermind |
| 2004 |  Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events | Lemony Snicket |
| 2008 | Command & Conquer: Red Alert 3 | pääsihteeri Cherdenko |
| 2009 | Dragon Age: Origins | Arl Howe |
| 2009 | Brütal Legend | Doviculus |
Diskografia > Albumit

| Vuosi | Albumi |
| --- | --- |
1978: Read My Lips
1979: Fearless
1981: Simplicity
1989: The Best of Tim Curry
Aiheesta muualla

Tim Curry Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Mononukleoosi

| Mononukleoosi |
| --- | --- |
 Suurentuneita imusolmukkeita mononukleoosipotilaan kaulalla.
Luokitus
ICD-10:  B27
ICD-9:  075
MedlinePlus:  000591
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Mononukleoosi (kreik. monos 'yksin' + lat. nucleus 'pähkinänsydän'), kansanomaisesti myös "pusutauti", on Epstein–Barrin viruksen aiheuttama tartuntatauti, johon liittyy usein kovaa kurkkukipua. Tauti on tavallisin nuorilla, ja se tarttuu syljen, veren tai kosketuksen välityksellä.
Oireet

Pikkulapsilla EBV-infektio saattaa mennä ohi huomaamatta tai aiheuttaa vain lievän kuumetaudin. Vanhemmilla potilailla oireet voivat olla paljon voimakkaammat: korkeaa kuumetta, nielutulehdusta, lihaskipuja, imusolmukkeiden ja pernan suurenemista. Joissain tapauksissa myös maksatulehdusta esiintyy. Joka kuudennella potilaalla tauti alkaa silmäluomien turvotuksella. Joka kymmenennellä potilaalla esiintyy punapilkkuista ihottumaa.
Patofysiologia

Mononukleoosin aiheuttaa yleensä Epstein–Barrin virus (EBV) ja harvinaisissa tapauksissa sytomegalovirus. EBV tarttuu pääasiassa syljen välityksellä esimerkiksi limakalvokontaktissa, mistä nimitys "pusutauti". Taudin itämisaika on 30–50 vuorokautta.
Diagnosointi

Mononukleoosin varmistamiseksi voidaan tutkia potilaan verenkuva tai tehdä mononukleoosia tunnistava pikatesti. Epäselvissä tapauksissa voidaan määrittää verestä vasta-aineita Epstein–Barrin virukselle. Kurkkukipuisilta mononukleoosipotilailta tutkitaan yleensä myös nieluviljely, koska usein potilaalla on samanaikaisesti streptokokin aiheuttama nielutulehdus eli angiina.
Hoito

Yleensä mononukleoosi paranee itsestään muutaman viikon kuluessa. Kuumetta saattaa kuitenkin jatkua 1–6 viikkoa. Epstein–Barrin virukseen sopivaa täsmälääkettä ei ole, ja antibiootit eivät virukseen tepsi.
Epidemiologia

Arvioiden mukaan noin 90–95 prosentilla maailman ihmisistä on Epstein–Barrin viruksen vasta-aineita, jotka ovat syntyneet aikaisemmasta altistumisesta virukselle. Viruksen tarttuminen lapsuudessa voi olla oireeton, joten mononukleoosi on tyypillisesti hygieenisessä ympäristössä kasvaneiden länsimaisten nuorten aikuisten tauti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveyskirjaston Mononukleoosi-tietoa
Mononukleoosille ominainen peitteinen nielurisatulehdus
Amerikanjassana

| Amerikanjassana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Jassanat  Jacanidae
Suku::  Amerikanjassanat Jacana
Laji::  spinosa
Kaksiosainen nimi
 Jacana spinosa  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Amerikanjassana Wikispeciesissä   Amerikanjassana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jacana spinosa
Amerikanjassana (Jacana spinosa) on keskiamerikkalainen kahlaajalintu. Carl von Linné kuvaili sen holotyypin läntisestä Panamasta 1758. Siitä tunnetaan kolme alalajia.
Ulkonäkö

Jassanoilla on suuret jalat joiden avulla ne voivat kävellä kelluvien kasvien päällä. Amerikanjassana kasvaa 24 cm:n mittaiseksi. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta naaras on koirasta hieman kookkaampi.
Levinneisyys

Amerikanjassanaa tavataan alueella joka ulottuu Meksikosta Panaman länsiosiin, Kuubaan Jamaikalle ja Hispaniolaan.
Lisääntyminen

Amerikanjassana tekee neljä ruskeaa mustapilkkuista munaa kuivista vesikasveista löyhästi aseteltuun kelluvaan pesään. Naaraan reviiri kattaa neljä koiraan reviiriä, joissa kullakin on oma pesänsä, missä ne hautovat ja huolehtivat poikasistaan.
Aiheesta muualla

ITIS: Jacana spinosa (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q579621  Wikispecies: Jacana spinosa  ABA: norjac  ADW: Jacana_spinosa  Avibase: 3E6F686E54DC358F  BirdLife: 22693550  BOLD: 10104  BOW: norjac  CoL: 3QHZT  eBird: norjac  EURING: 4480  GBIF: 9520263  GNAB: northern-jacana  iNaturalist: 4578  IRMNG: 11118923  ITIS: 176449  IUCN: 22693550  NCBI: 118786  Neotropical: norjac  Observation.org: 72943  OBIS: 422604  Open Tree of Life: 526708  Paleobiology Database: 368023  Paleobiology Database: 289537  WoRMS: 422604  Xeno-canto: Jacana-spinosa
Ruokaturva

Ruokaturva on käsite, jonka sovittiin vuonna 1996 järjestetyssä Maailman ruokaan keskittyvässä huippukokouksessa tarkoittavan tilannetta, jolloin kaikilla ihmisillä on kaikkina aikoina riittävästi turvallista ja ravitsevaa ruokaa elääkseen terveellisen ja aktiivisen elämän.
Ruokaturva rakentuu Maailman terveysjärjestön mukaan kolmen peruspilarin varaan:
Ruuan saatavuus: riittävän ruokamäärän saaminen on vakaalla pohjalla.
Ruuan hankittavuus: ihmisillä on käytettävissään riittävät (fyysiset ja taloudelliset) voimavarat ravitsevaan ruokavalioon sopivien ruokien hankkimiseksi.
Ruuan käytettävyys: ruokaa käytetään oikein ravitsemuksen perustietämyksen pohjalta ja huolellaselvennä, ja käytössä on sopivaaselvennä vettä ja hygieniaolosuhteet.
Ruokaturvan toteutumiseen on vielä matkaa. YK:n Elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) uutisoi toukokuussa 2015 kuitenkin, että maailmanlaajuinen nälkäänäkevien määrä olisi saatu putoamaan 795 miljoonan. Edeltävän 25 vuoden kuluessa kehittyvillä alueilla aliravitsemuksesta kärsivien väestöosuus on saatu 23,3 prosentista 12,9 prosenttiin.selvennä
Maailmanlaajuinen nälkäindeksi (GHI, global hunger index) 2016. Punaiset ja oranssit sävyt kuvaavat maita, joissa suuri väestöosuus kärsi nälästä.
Maailmanlaajuinen nälkäindeksi (GHI, global hunger index) 2022. Punainen kuvaa äärimmäisen hälyttävän, oranssi hälyttävän ja keltainen vakavan ruokaturvan puutteen tilaa. Näissä maissa erittäin suuri tai suuri väestöosuus kärsi nälästä ja aliravitsemuksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruokaturva Wikimedia Commonsissa
YK:n ruoka- ja maatalousjärjestö (FAO): The State of Food and Agriculture 2015 (englanniksi) (fao.org)
The State of Food Insecurity in the World 2015: The FAO Hunger Map 2015 (interaktiivinen maailmankartta) (englanniksi) (fao.org)
YK:n Maailman ruokaohjelma (WFP): Food Security Analysis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (wfp.org)
Food security (Oct. 2015) (englanniksi) (theguardian.com)
Food and nutrition security (kehitysapunäkökulma) (englanniksi) (europa.eu)
Horizon2020-ohjelma/EU: Food Security, Sustainable Agriculture and Forestry, Marine, Maritime and Inland Water Research and the Bioeconomy (englanniksi) (europa.eu)
Food Security (EU Food Law; Ruokaturvaan liittyvää EU-lainsäädäntöä) (englanniksi) (eurofoodlaw.com)
EU:n hätäapu- ja kehitysyhteistyöjärjestöjen yhteenliittymä (Cordaid, NGO): Food Security[vanhentunut linkki] (englanniksi) (cordaid.org)
Kerry: Climate Change, Food Security Key to Global Stability (17.10.2015) (englanniksi) (nytimes.com)
Jyrki Niemi: Maailman ruokaturva on koetuksella (Pääkirjoitus & Vieraskynä, 23.8.2012) (hs.fi)
Volokolamskin valtatie

Volokolamskoje šosse Moskovan Sokolin kaupunginosassa.
Volokolamskin valtatie (ven. Волоколамское шоссе, Volokolamskoje šosse) on Moskovan kehätieltä valtatie M8:n suuntaisesti, sen pohjoispuolella kulkeva tie, joka johtaa Moskovasta luoteeseen Volokolamskin suuntaan.lähde?
Volokolamskin valtatie oli avainasemassa, kun saksalaiset pysäytettiin Moskovan edustalle syksyllä 1941. Kirjailija Aleksandr Bek kirjoitti aiheesta kaksiosaisen sotaromaanin Volokolamskin valtatie - Kenraali Panfilovin reservi, joka perustui pataljoonankomentajana toimineen kazakstanilaisen yliluutnantti Baurdžan Momuš-Ulýn haastatteluihin.lähde?
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kohtaamisia

| Kohtaamisia |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Saara Cantell
Käsikirjoittaja:  Saara Cantell
Tuottaja:  Outi Rousu
Säveltäjä:  Sid Hille
Kuvaaja:  Marita Hällfors
Leikkaaja:  Pauliina Punkki
Pääosat:  Anneli Sauli Jenni Banerjee
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Pystymetsä Oy
Ensi-ilta:  5. maaliskuuta 2010
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  566 823 €
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kohtaamisia on Saara Cantellin vuonna 2010 valmistunut draamaelokuva. Elokuva kertoo seitsemän tarinaa seitsemästä naisesta, jotka sivuavat toisiaan.
Elokuva on saanut useita palkintoja, ja se esitettiin kesäkuussa 2010 Shanghain elokuvajuhlilla.
Rooleissa

Anneli Sauli
Jenni Banerjee
Meri Nenonen
Johanna af Schultén
Leena Uotila
Maryan Guuleed
Elena Spirina
Rosa Salomaa
Tommi Raitolehto
Sampo Sarkola
Yrjö Parjanne
Palkinnot

Hopeinen delfiini, 2010, Festroian elokuvafestivaalit, Portugali
pääpalkinto sarjassa Baltic Films, Nordisch Filmitage, Saksa
Arviot ja vastaanotto

Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 3,2/5.
Aiheesta muualla

Kohtaamisia Nordisk Filmin sivuilla (sis. trailerin) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kohtaamisia Suomen Elokuvasäätiön sivuilla
Kohtaamisia Finnkinon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Nanna Yli-Hukka: Kohtaamisia (2010)  04.03.2010. FilmGoer.fi. Arkistoitu 26.4.2010. Viitattu 7.4.2010.
| n k Saara Cantell |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Unna ja Nuuk (2006)  Kohtaamisia (2010)  Tähtitaivas talon yllä (2012)  Ainoat oikeat (2013)  Onneli ja Anneli (2014)  Onnelin ja Annelin talvi (2015)  Tulen morsian (2016)  Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2017)  Onneli, Anneli ja nukutuskello (2018) 
TV-sarjat (ohjaus):  Vasikantanssi (2003)  Rajametsän tarinoita (2004) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Ikiomaksi (2007) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Häälaulu (1990)  Hänestä ja heistä (1992)  Todellinen magia (1993)  Sirpalesatu (1995)  Peilikirkas päivä (1997)  Paha kakku (2000)  Hetki jolloin (2001)  Jätkien ilta (2002)  Diagnoosi (2002)  Potretti (2003)  Mahdollisuus (2005)  Suuri matka (2005)  Tiistai, päivävuoro (2005) 
| n k Linkitetty data: Kohtaamisia (Q5478452) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: draamaelokuva
ohjaaja: Saara Cantell
alkuperämaa: Suomi
alkuperäiskieli: suomi
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Pihtiputaan Keihäskarnevaalit

Pihtiputaan Keihäskarnevaalit on Pihtiputaalla vuosittain järjestettävä keihäänheittotapahtuma. Tapahtuman perustivat Leo Pusa ja Jorma Kinnunen keväällä 1971, kun SM-viestijuoksuviikonloppuna ei ollut kenttälajien urheilijoille kilpailuita. Ensimmäinen kilpailu heitettiin saman vuoden heinäkuussa, ja naiset kilpailivat ensi kertaa vuonna 1974.
Tapahtumaan kuuluu miesten, naisten ja nuorten sarjojen kilpailuja sekä keihäskoulu.
Voittajat

Miehistä neljään voittoon on yltänyt Tero Pitkämäki. Kolmeen voittoon ovat yltäneet Hannu Siitonen, Antero Puranen, Seppo Hovinen, Tapio Korjus ja Harri Hakkarainen.
Naisten sarjassa Mikaela Ingberg saavutti urallaan kahdeksan karnevaalivoittoa ja Tiina Lillak seitsemän.
Lähde
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ostankino

Ostankinon palatsi on Šeremetjevin suvun entinen kesäasunto. Nykyisin siinä on museo.
Ostankino (ven. Оста́нкинский райо́н, Оста́нкино, Ostankinski rajon, Ostankino) on Moskovan kunnallishallinnollinen kaupunginosa (raion) koillisessa piirissä.
Ostankinossa on laaja englantilaistyylinen puistoalue, jossa sijaitsee Šeremetjevin suvun entinen kesäasunto. Kartanon maille rakennettiin 1930-luvulla näyttelyalue, Kansantalouden saavutusten näyttely, nykyisin yleisvenäläinen näyttelyalue.
Ostankino tunnetaan myös televisiokeskuksesta ja 540 metriä korkeasta Ostankinon televisiotornista, joka on Moskovan maamerkki.
Moskovan monorail (MMTS) kulkee alueen läpi.
Otkrytije Arena

| Otkrytije Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Moskova
Koordinaatit:  55°49′3.3″N, 37°26′24.9″E
Rakennustyöt aloitettu:  2010
Avattu:  2014
Käyttäjät
 FK Spartak Moskova 
Katsojakapasiteetti
 43 298 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Otkrytije Arena (ven. Открытие Арена) tai Spartak Stadium on urheilustadion Moskovassa. Sen kapasiteetti on 43 298. Stadionin rakennustyöt aloitettiin 2010. Ensimmäinen ottelu pelattiin syyskuussa 2014. Stadion oli yksi maanosaliittojen cupin 2017 ja jalkapallon MM–kilpailujen pelipaikoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otkrytije Arena Wikimedia Commonsissa
Megasport-urheilupalatsi

| Megasport-urheilupalatsi |
| --- | --- |
 Megasport arena sisältäpäin joulukuussa 2010.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55°47′12″N, 37°32′25″E
Rakennustyöt aloitettu:  2. marraskuuta 2005
Avattu:  15. joulukuuta 2006
Katsojakapasiteetti
 14 000 (jääkiekko) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Megasport-urheilupalatsi (ven. Дворец спорта «Мегаспорт», Dvorets sporta "Megasport", aiemmin "Hodynka", Ledovyi dvorets sporta na Hodynskom pole) on monenlaiseen käyttöön soveltuva urheiluareena Moskovassa Venäjällä. Se valmistui joulukuussa 2006, ja sen katsojakapasiteetti on 14 000. Areena toimi vuoden 2007 jääkiekon MM-kisojen pääareenana, ja on nykyisin toinen KHL:ssä pelaavan OHK Dinamon kotiareenoista.
Areena ulkoapäin
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Megasport
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Riika-areena 2006 | Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen finaaliareena 2007 | Seuraaja: Colisée Pepsi 2008 |
Giórgos Katídis

Giórgos Katídis
Giórgos Katídis (kreik. Γιώργος Κατίδης, s. 12. helmikuuta 1993 Thessaloniki, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka on tällä hetkellä ilman seuraa pelattuaan useissa eri Euroopan sarjoissa. Kaudella 2017 hän edusti puoli vuotta myös FF Jaroa.
Thessalonikin Arisin kasvatti Katídis teki natsitervehdyksen maalin tuulettamisen yhteydessä keväällä 2013 pelatessaan Ateenan AEK:ssa. Kreikan jalkapalloliitto antoi hänelle teosta elinkautisen pelikiellon Kreikan maajoukkueeseen. Myöhemmin hän sanoi, ettei tarkoittanut tervehdystä natsimieliseksi.
Säätyvaltiopäivät 1882

| --- | --- |

Suomen suuriruhtinaskunnan  valtiopäivät 1882
Kesto: 19.1.1882–6.6.1882
Aatelissääty: Samuel Werner von Troil, Ritarihuone
Pappissääty: Anders Johan Hornborg, Rikhardinkadun kirjasto
Porvarissääty: Lorenz Lindelöf,  Rikhardinkadun kirjasto
Talonpoikaissääty: Carl Johan Slotte,  kirjasto ja Polyteknillinen opisto
Keskeisiä päätöksiä
valtiosääntö: 
Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät vuonna 1882 pidettiin 19. tammikuuta – 6. kesäkuuta 1882. Aatelittomat säädyt kokoontuivat Rikhardinkadun kirjastotalossa ja talonpoikaissääty lisäksi Polyteknillisellä opistolla Hietalahdentorilla. Aatelisto kokoontui tavan mukaisesti Ritarihuoneella. Keisari Aleksanteri III avasi valtiopäivät 24. tammikuuta 1882.