stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hugo Alfred Kalaja

| Hugo Alfred Kalaja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1872 Rautalampi
Kuollut: 14. tammikuuta 1946 (73 vuotta) Ikaalinen
Kansalaisuus:   Suomi
Vanhemmat:  kruununvouti Johan Edvard Lindeblom ja Mathilda Johanna Wesslin
Puoliso:  Aina Irene Ahlgren  Aini Elsa Karoliina Nyström
Ura
Uskontokunta:  luterilainen
Kirkollinen arvonimi:  Rovasti
Merkittävät ideat:  –
Hugo Alfred Kalaja (alk. Lindeblom) (5. huhtikuuta 1872 Rautalampi – 14. tammikuuta 1946 Ikaalinen) oli suomalainen pappi ja kirkkoherra. Hugo Lindeblom syntyi Rautalammilla kruununvouti ja henkikirjoittaja Johan Edvard Lindblomin ja Mathilda Johanna Wesslinin perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi Joensuun Lyseosta ja opiskeli tämän jälkeen Helsingin yliopistossa teologisessa tiedekunnassa ja vihittiin papiksi vuonna 1899.
Kalaja toimi Lappeenrannan kirkkoherrana vuosina 1913–1921, Soanlahden kirkkoherrana 1921–1927 ja tämän jälkeen Ikaalisten kirkkoherrana vuodesta 1927 aina kuolemaansa asti tammikuussa 1946. Kalaja sai Rovastin arvonimen vuonna 1925.
Kalaja oli naimisissa kahdesti. Ensimmäisen kerran hänet vihittiin Aina Irene Ahlgrenin kanssa vuonna 1903. Tämä liito päättyi puolison kuolemaan vuonna 1917. Toistamiseen Kalaja avioitui Aini Elsa Karoliina Nyströmin kanssa vuonna 1921.
Hugo Kalajan vanhempi veli Arvo Aleksanteri (1870–1940) opiskeli lääketiedettä ja toimi lääkärinä Kotkassa vuosina 1909−1937.
Hugo Alfvén

Hugo Alfvén.
Hugo Emil Alfvén  kuuntele ääntämys (ohje) (1. toukokuuta 1872 Tukholma – 8. toukokuuta 1960 Falun) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti ja taidemaalari. Hänen musiikkinsa on myöhäisromanttista.
Alfvén opiskeli vuosina 1887–1891 musiikkia Tukholman konservatoriossa, jossa hänen opettajiinsa kuului muiden muassa suomalaissyntyinen viulutaiteilija Johan Lindberg, ja jatkoi opintojaan myöhemmin Brysselissä. Hän sai myös yksityisopetusta Johan Lindegreniltä. Alfvén esiintyi vuosikymmenien ajan konsertoivana viulutaiteilijana ja orkesterimuusikkona. Vuosina 1910–1939 Alfvén työskenteli Uppsalan yliopiston musiikinjohtajana ja johti mieskuoro Orphei Drängaria vuoteen 1947 saakka.
Alfvén sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa sekä rapsodioita, joista suosituin on ”Midsommarvaka” (Juhannusyön valvojaiset). Vuosina 1946–1952 ilmestyivät hänen neliosaiset muistelmansa.
Heli Koivula

| Heli Koivula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Kauhajoki
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  175  cm
Paino:  60 kg
Laji:  kolmiloikka pituushyppy
Seura:  Kauhajoen Karhu
Ennätykset:  100 m: 11,85 (2001) kolmiloikka: 14,39 (2003) pituushyppy: 665 (2004)
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 2002 | kolmiloikka |  |
Heli Maarit Koivula (ent. Kruger, s. 27. kesäkuuta 1975 Kauhajoki) on suomalainen entinen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän saavutti kolmiloikan EM-hopeaa Münchenissä 2002, nuorten MM-hopeaa pituushypyssä 1994 ja alle 23-vuotiaiden EM-pronssia kolmiloikassa 1997. Koivula voitti ulkoradoilla viisi SM-kultaa pituushypyssä ja seitsemän kolmiloikassa sekä kuusi himmeämpää mitalia, mukana myös hopea 100 metriltä. Vuonna 2002 hänet valittiin Suomen vuoden naisurheilijaksi.
Urheilu-uran jälkeen Koivula on julkaissut kaksi romaania (nimellä Heli Kruger): Olen koskettanut taivasta (2005) ja Pidä minusta kiinni (2007).
Kansainvälinen ura

Koivula edusti seuratasolla Kauhajoen Karhua. Koivula sijoittui Thessalonikin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1991 pituushypyssä seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Soulin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa samassa lajissa neljäs tuloksella 614 cm. Kaksi vuotta myöhemmin Koivula sai Lissabonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa tuulituloksella 664.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Göteborgin MM-kisoissa 1995, Koivula jäi pituushypyn karsinnassa ilman tulosta, mutta juoksi ankkuriosuuden kuudenneksi sijoittuneessa Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Tukholman sisäratojen EM-kilpailuissa 1996 hän sijoittui pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 655. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui pituushypyn ja kolmiloikan loppukilpailusta.
Koivula sai Turun alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1997 pronssia kolmiloikassa tuloksella 13,88 ja sijoittui neljänneksi pituushypyssä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän karsiutui kummankin lajin loppukilpailusta, samoin Budapestin EM-kilpailuissa 1998. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 Koivula jäi kolmiloikan karsintaan.
Vuonna 2001 Koivula voitti Euroopan cupin ykkösliigan kolmiloikkakilpailun Vaasassa tuloksella 14,13. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli kolmiloikassa viides tuloksella 14,28. GP-finaalissa Koivula oli seitsemäs. Wienin sisäratojen EM-kilpailuissa 2002 hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta ja voitti kesäkuussa Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Slovakian Banská Bystricassa tuloksella 14,36.
Koivula saavutti Münchenin EM-kilpailuissa 2002 kolmiloikassa hopeaa tuulituloksella 14,83. Kilpailun voitti Ashia Hansen tuloksella 15,00. Seuraavana vuonna Koivula voitti Euroopan cupin ykkösliigan kolmiloikkakilpailun Lappeenrannassa ja hyppäsi 3. elokuuta samassa kaupungissa ennätyksensä 14,39. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta, samoin kuin Budapestin halli-MM-kilpailuissa 2004. Ateenan olympialaisissa 2004 hän putosi sekä pituushypyn että kolmiloikan loppukilpailusta.
Keväällä 2005 Koivula ilmoitti lopettavansa urheilu-uransa akillesjännevaivojen vuoksi vain muutamaa kuukautta ennen uran päätökseksi kaavailtuja MM-kotikisoja.
Aikuisten SM-mitalit

Lähde: Tilastopaja
Ulkoradat
100 metrin juoksu
Hopeaa 1995
Pituushyppy
Kultaa 1995, 1996, 1998, 2002, 2004
Hopeaa 1994, 1997
Kolmiloikka
Kultaa 1996, 1998, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004
Hopeaa 1995, 1999
Pronssia 1997
Sisäradat
60 metrin juoksu
Pronssia 1995
Pituushyppy
Kultaa 1994, 1995, 1996, 2004
Pronssia 1997, 1998
Kolmiloikka
Kultaa 1996, 1997, 1998, 2004
Ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kolmiloikka | 14,39 | 3. elokuuta 2003 | Lappeenranta | tuulta +1,7 m/s |
| Pituushyppy | 665 | 21. heinäkuuta 2004 | Tallinna | tuulta −0,3 m/s |
| 100 m | 11,72 | 19. elokuuta 1995 | Nastola | tuulta +1,7 m/s |
| 200 m | 24,27 | 4. helmikuuta 1996 | Kuortane | hallissa |
Hänellä on lisäksi nimissään kolmiloikan 22-vuotiaiden Suomen ennätys sekä ulkoradoilla (13,92) että sisäradoilla (13,75). Pituushypyssä hän pitää hallussaan 17- ja 19-vuotiaiden ulkoratojen Suomen ennätystä 642.
Kirjailijana

Urheilu-uran jälkeen Koivula on julkaissut kaksi romaania. Esikoisteos Olen koskettanut taivasta julkaistiin 2005. Se kertoo pituushyppääjästä, joka taistelee julkisuuden ja urheilun paineen sekä homoseksuaalisuutensa kanssa. Syksyllä 2007 julkaistiin Koivulan toinen romaani Pidä minusta kiinni.
Yksityiselämä

Koivula on koulutukseltaan sosionomi ja diakoni. Hän asuu Vaasassa.
Heli Koivula oli kihloissa brittiläisen keihäänheittäjän, Steve Backleyn, kanssa vuosina 1998–2001. He asuivat ja harjoittelivat Lontoossa.
Koivula avioitui kiekonheittäjä Frantz Krugerin kanssa vuonna 2003. Heille syntyi joulukuussa 2005 poika. Pari jätti avioerohakemuksen kesällä 2015.
Koivula työskentelee Pohjanmaan hyvinvointialueella sosiaalityöntekijänä.
Teokset

Olen koskettanut taivasta.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20591-9.
Pidä minusta kiinni.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21155-6.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Heli Koivulalle kolmiloikan EM-hopeaa
Heli Kruger Kirjasampo.fi:ssä
Hämeenlinnan venäläinen varuskuntakirkko

Hämeenlinnan venäläinen varuskuntakirkko 1900-luvun alussa.
Rakennus nykypäivänä.
Hämeenlinnan venäläinen varuskuntakirkko eli Pyhien Nikolaoksen ja Aleksanteri Nevskin kirkko, rakennettiin 1800-luvun lopussa. Sen peruskivi laskettiin 1898. Kun kellot nostettiin torniin kirkon vihkiäisten yhteydessä vuonna 1900, läsnä oli arkkipiispa Nikolai.
Kirkko rakennettiin Pikkutorille Turuntien alkupäähän, johon sille oli vahvistettu paikka asemakaavassa 1872. Kaupunginvaltuusto pyrki poistamaan sen uudessa kaavassa 1887, mutta muutos huomattiin ja kirkko palautettiin kaavaan. Kirkon rakentamiseen tuli varoja  Venäjän valtion sotilasrakennuksien rakentamiseen varatusta rahastosta. Kirkon rakentamisessa käytettiin merkittävässä määrin venäläistä työväestöä.
Kansan suussa kirkosta käytettiin nimitystä "Ryssänkirkko". Kirkkoon suhtauduttiin paikallisten suomalaisten keskuudessa vihamielisesti jo alun perin, ja etenkin kun tsaari Nikolai oli julkaissut Helmikuun manifestin juuri 1899 ennen kirkon valmistumista. Sotilaiden lähdettyä 1918, ilmeisesti sortovuosienkin johdosta. Sen tornit kaadettiin ja sisustus purettiin 2.5.1923. Kirkon kellot luovutettiin korvauksetta niitä tarvitseville seurakunnille, jolloin niitä päätyi mm. Sundin kirkkoon sekä Sammaljoen kirkkoon Tyrväälle ja Halkivahan kirkkoon Urjalaan. Hämeenlinnan ortodoksien keskuudessa on haluttu palauttaa rakennus osittain kirkolliseen käyttöön. Ikonostaasin sanotaan luovutetun Hämeenlinnan ortodoksiselle seurakunnalle.
Kirkko muutettiin vuonna 1924 kirjastoksi Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaan. Kirkon suurikokoinen alttaritaulu on Museoviraston hallussa. Sen jälkeen rakennus on toiminut myös maakunta-arkistona. Uuden pääkirjaston valmistumisen jälkeen rakennuksessa on ollut monenlaista toimintaa, Suomen yrittäjäopiston ja Tampereen yliopiston käytössä sekä Kumppanuustalo-nimisenä toimintakeskuksena viimeisimpänä usean pienen toimijan ylläpitämä Kumppanuustalo.
Nykyinen Hämeenlinnan ortodoksisen seurakunnan kirkko on vuodelta 1962. Hämeenlinnaan tuli siirtolaisina runsaasti ortodokseja Kyyrölän seurakunnasta jatkosodan jälkeen.
Hillmaninlammaskoira

| Hillmaninlammaskoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Wales,  Iso-Britannia
Määrä:  uhanalainen
Alkuperäinen käyttö:  paimennus
Nykyinen käyttö:  lammas- ja karjakoira
Muita nimityksiä:  Welsh Hillman
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Väritys:  kulta-valkoinen tai brindle
Hillmaninlammaskoira (engl. Welsh Hillman) on walesilainen koirarotu.
Ulkonäkö

Hillmaninlammaskoira on mustaruskeaa walesinlammaskoiraa kookkaampi. Karvapeite on sileä, väriltään joko kullanruskea valkoisin merkein tai juovikas (brindle).
Alkuperä

Hillmaninlammaskoira polveutunee mustaruskean walesinlammaskoiran tapaan covert houndista eli gellgystä. On kuitenkin esitetty, että sen esi-isät saattoivat olla muinaisten foinikialaisten Pohjois-Afrikasta ensimmäisellä vuosituhannella eaa. mukanaan Britanniaan tuomia koiria. Toisen teorian mukaan sen esi-isät olisivat saapuneet Walesiin hieman myöhemmin roomalaisten mukana.
Rotua on käytetty lampaiden lisäksi myös nautakarjan paimentamiseen. 1980-luvulla lammaskoirakasvattaja Iris Combe raportoi, että vaikka rotu oli jo tuolloin uhanalainen, se ei ollut vielä kuollut sukupuuttoon. Hän uskoi että Walesin maaseudun syrjäisillä farmeilla oli vielä olemassa joitain yksilöitä. Muutama harrastaja on sittemmin yrittänyt aloittaa jalostusprojektin näiden harvojen jäljellä olleiden yksilöiden avulla, mutta eivät ole onnistuneet siinä. Yksi keskeinen ongelma oli, että niitä omistaneet maatilalliset eivät tienneet niiden jalostuksellista arvoa, ja olivat täten usein steriloineet narttunsa.
Aiheesta muualla

The Border Collie Museum (sivulla Hillmanin kuva vuodelta 1976)
Hopeasarvinokka

| Hopeasarvinokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat  Bucerotidae
Suku::  Afrikansarvinokat Bycanistes
Laji::  brevis
Kaksiosainen nimi
 Bycanistes brevis  Friedmann, 1929 
Katso myös
   Hopeasarvinokka Wikispeciesissä   Hopeasarvinokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeasarvinokka (Bycanistes brevis) on Afrikassa elävä isokokoinen lintu.
Linnun pituus on noin 75–80 cm. Sen nokan päällä kasvaa vaalea sarvi. Höyhenpeitteen yleisväri on musta.
Sitä tavataan vuoristo- ja rannikkometsissä Etiopiasta eteläiseen Mosambikiin ulottuvalla alueella.
Hopeasarvinokka on kaikkiruokainen, mutta sen pääravintoa ovat hedelmät. Linnut vaeltavat pitkiäkin matkoja etsimässä kypsyviä hedelmiä, etenkin viikunoita ja niiden sukulaislajeja. Kun hedelmät ovat kypsiä, hopeasarvinokat voivat muodostaa 20 yksilön parvia.
I Don’t Want to Miss a Thing

| ”I Don’t Want to Miss a Thing” Aerosmith |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Animal Crackers / Taste of India”
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 18. elokuuta 1998 (US) 31. elokuuta 1998 (U.K.)
 Formaatti: C-kasetti, CDS
 Tekijä(t): Diane Warren
 Tuottaja(t): Matt Serletic
 Tyylilaji: poprock, soft rock
 Kesto: 00.58
 Levy-yhtiö: Columbia, Hollywood, Epic
Aerosmithin muut singlet
| ”Full Circle” 1998 | ”I Don’t Want to Miss a Thing” 1998 | ”What Kind of Love Are You On” 1998 |
I Don´t Want to Miss a Thing on Aerosmithin hittibiisi vuodelta 1998. Kappaleen nauhoitukset alkoivat jo vuonna 1996. Se on otettu elokuvasta Armageddon ja se nousi suoraan Billboard Hot 100 -listan ykköseksi, mikä oli yhtyeen ensimmäinen ykkössija sen 28-vuotisen uran aikana. Kappale pysyi ykkösenä neljä viikkoa, 5. syyskuuta−26. syyskuuta 1998,  ja sen ansiosta Aerosmith sai uuden sukupolven faneja. Kappale pysyi listaykkösenä useissa muissakin maissa. Kappaletta on kuunneltu maailmanlaajuisesti yli 300 miljoonaa kertaa. Myöhemmin yhtyeen jäsenet ovat kertoneet, etteivät erityisemmin ymmärrä kappaleen suurta suosiota.
Hämä-hämä-häkki

Englanninkielisen laulun ”Itsy Bitsy Spider” laululeikki.
Hämä-hämä-häkki on suosittu lastenlaulu. Laulusta on erilaisia versioita (myös melodisesti) usealla kielellä, muun muassa englanninkielinen ”Itsy Bitsy Spider” (joissakin englanninkielisissä maissa myös ”Incy Wincy Spider”), jossa lauletaan vain yksi säkeistö hämähäkistä, sekä saksankielinen ”Spannenlanger Hansel”, joka puolestaan kertoo pitkänpitkästä Hansel-nimisestä pojasta. Erikieliset versiot ovat myös sävelkuluiltaan hieman erilaisia.
Suomeen Hämähäkki-laulun toi Tampereen yhteiskunnallisen korkeakoulun lehtori Kerttu Varjo 1940-luvun lopussa Ruotsista Pelastakaa Lapset -järjestön juhlasta, missä juhlayleisö lauloi ja leikki tätä laulua. Varjo suomensi laulun säkeistöt 1–3. Laulussa ”nähtiin” symbolisesti Suomen selviäminen 2. maailmansodasta.kenen mukaan?
Suomenkielisessä versiossa esiintyy hämähäkin lisäksi muurahainen ja heinäsirkka. Tapio Rautavaara lauloi laulua siten, että lisäsi kappaleeseen sääsken ja loppuun toisen säkeistön hämähäkistä.
Lastenmusiikkiyhtye Fröbelin Palikat esittää kappaletta selvästi muunneltuna rock-versiona, nimellä ”Hämähäkki-rock”.
Sanat

Hämä-hämähäkki kiipes langalle.

Tuli sade rankka, hämähäkin vei.

Aurinko armas kuivas satehen,

hämä-hämähäkki kiipes uudelleen.
Muura-muurahainen kortta kuljettaa,

ahkerasti aina työssä ahertaa.

Valmis on kohta keko komea,

muura-muurahainen kortta kuljettaa.
Heinä-heinäsirkka soittaa viuluaan,

heinikossa hyppii sinne tänne vaan.

Pieni sinikello käypi nukkumaan,

heinä-heinäsirkka soittaa viuluaan.
Sääski-sääski pieni surraa parvessaan,

suvipäivä kuuluu siinä touhussaan. 

Illan varjot saapuu siivet kimaltaa,

sääski-sääski pieni surraa parvessaan.
Mehi-mehiläinen kokoo hunajaa,

makeutta siitä lapsukaiset saa.

Herkkua täynnä joka kenno on,

mehi-mehiläinen kokoo hunajaa.
Hämä-hämähäkki kutoo verkkojaan,

pieni lintu lensi siihen katsomaan.

Aurinko laski kauas vuorten taa,

hämä-hämähäkki kutoo verkkojaan.
Hoisington Subdivision

Hoisington Subdivision on Kansasin osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa sijaitseva Kansas and Oklahoma Railroadin liikennöimä rautatieosuus. Rataosan on alun perin rakentanut Missouri Pacific Railroad osana Geneseon ja Pueblon välistä rataa, ja sen omistaa Union Pacific Railroad.
Union Pacific vuokrasi rataosuuden Kansas & Oklahoma Railroadin edeltäjälle Central Kansas Railwaylle. Kansas & Oklahoma Railroadin hankkiessa koko Central Kansas Railwayn osakekannan myös rataosan vuokrasopimus siirtyi uudelle omistajalle.
Nykyisin rataosalla liikennöidään vain jakelu-ja keräilyjunia, ja liikenne välillä McCracken–Healy on lakkautettu.
Aiheesta muualla

Kansas & Oklahoma Railroad: Ratakartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiekoitussantaa toisinaan

| Hiekoitussantaa Toisinaan Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: toukokuussa 2011
 Tyylilaji: kantri
 Levy-yhtiö: Suomen Maaseutumusiikkiyhdistys
PM&JJ:n muut singlet
| Minä ja Mårtenson 2007 | Hiekoitussantaa Toisinaan 2011 |   |
Hiekoitussantaa Toisinaan on Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen promosingle vuodelta 2011. Single ei tullut julkiseen myyntiin lainkaan, vaan koko sen 50 kappaleen painos jaettiin promokäyttöön sekä faneille yhtyeen oman kustannusyhtiön Suomen Maaseutumusiikin kautta. Singlen saivat bonuksena kaikki Huojuva Lato -orkesterin Virran Ola on vielä kuningas -EP:n etukäteen tilanneet.
Kappaleet

Hiekoitussantaa (säv. ja san. Marko Aho)
Toisinaan (säv. ja san. Marko Aho)
Sovitukset: Aho, Gustafsson, Kelokaski, Laakso, Ristilä.
Kokoonpano

Marko Aho
Antero Gustafsson
Pekka Myllykoski
Kalle Vanhapelto
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Jysky Ristilä – basso
Mako Kelokaski – rummut
Markojuhani Rautavaara – taustalaulu (kappale 1)
Heikki Laakso – urut, haitari
Aiheesta muualla

Uutisointi aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiekoitussantaa Toisinaan -single (SMYDG-01)
Horgh

| Reidar Horghagen |
| --- | --- |
 Horgh Hypocrisyn keikalla, 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1971 (ikä 53) Bergen, Norja
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Horgh
Aktiivisena:  1996-
Tyylilajit:  black metal, death metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Immortal (1996-2020) Hypocrisy (2004-2022) Grimfist (2001-2004)
Levy-yhtiöt:  Osmose Productions, Nuclear Blast Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Horgh (oik. Reidar Horghagen, s. 7. toukokuuta 1971 Bergen, Norja) on norjalainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten death metal -yhtyeen Hypocrisyn ja black metal -yhtyeen Immortalin entisenä rumpalina. Hänet tunnetaan yhtenä black metal-skenen parhaistakenen mukaan? rumpaleista Jan Blombergin (taiteilijanimeltään Hellhammer) ohella.
Immortal

Horgh liittyi Immortaliin vuonna 1996, ottaen Abbathin paikan rumpalina, joka oli aiemmin soittanut lähes kaikkia instrumentteja yhtyeessä.
Horgh on ollut yhtyeessä Blizzard Beasts -albumista lähtien, ja on ollut ainoa ydinjäsen Abbathin ohella.
Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2003, mutta Horgh ja Abbath herättivät yhtyeen henkiin kolme vuotta myöhemmin. Yhtyeen uusin julkaisu on Northern Chaos Gods, joka on julkaistu vuonna 2018.
Diskografia

Immortal
Blizzard Beasts (1997,  Osmose Productions)
At the Heart of Winter (1999,  Osmose Productions)
Damned in Black (2000,  Osmose Productions)
Sons of Northern Darkness (2002,  Nuclear Blast Records)
All Shall Fall (2009,  Nuclear Blast)
Northern Chaos Gods (2018, Nuclear Blast)
Grimfist
Ghouls of Grandeur (2003,  Candlelight Records)
Hypocrisy
Virus (2005,  Nuclear Blast)
A Taste of Extreme Divinity (2009,  Nuclear Blast)
Immortal
| --- | --- |
Studioalbumit:   Diabolical Fullmoon Mysticism  Pure Holocaust  Battles in the North  Blizzard Beasts  At the Heart of Winter  Damned in Black  Sons of Northern Darkness  All Shall Fall  Northern Chaos Gods  War Against All 
EP:t:  Immortal
Splitit:   True Kings of Norway  Valley of the Damned / Hordes of War 
Demot:   The Northern Upins Death  Suffocate 
Videografia:  The Seventh Date of Blashyrkh
Horst Köppel

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Horst Köppel
Syntymäaika: 17. toukokuuta 1948 (ikä 76)
Syntymäpaikka: Stuttgart, Baden-Württemberg,
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1966–1968 1968–1971 1971–1973 1973–1979 |  VfB Stuttgart  Bor.Gladbach  VfB Stuttgart  Bor.Gladbach | 61(25) 100(23) 63(19) 84(16) |
Maajoukkue
| –1979 |  Saksa | 11(2) |
Valmennusura
1982–1983 1984–1987 1987 1988–1991 1992 1993–1994 1997 2001–2004 2004 2004 2004–2005 2005–2006 2006 2009:  Arminia Bielefeld  Saksa (apuv.)  Bayer 05 Uerdingen  Borussia Dortmund  Fortuna Düsseldorf  FC Tirol Innsbruck  Urawa Red Diamonds  Borussia Dortmund II  Bor.Gladbach II  Bor.Gladbach  Bor.Gladbach U23  Bor.Gladbach  Al-Wahda FC  FC Ingolstadt 04
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Horst Köppel (s. 17. toukokuuta 1948 Stuttgart) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana

Köppel pelasi urallaan VfB Stuttgartissa ja Borussia Mönchengladbachissa. Hän edusti Gladbachia seuran menestysvuosina 1970-luvulla ja voitti seuran paidassa viisi Saksan mestaruutta ja kaksi UEFA Cupia.
Saksan maajoukkueessa Köppel pelasi 11 maaottelua ja teki kaksi maalia. Hän oli mukana Euroopan mestaruuden 1972 voittaneessa joukkueessa.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Saksan mestaruus (5): 1970, 1971, 1975, 1976, 1977
UEFA Cup: 1975, 1979
Saksan Supercup: 1977
Euroopan mestaruus: 1972
Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Köppel jatkoi jalkapallon parissa valmentajana. Hän on toiminut useiden saksalaisseurojen päävalmentajana sekä tehnyt tärkeää työtä myös apulaisvalmentajana. Hän on luotsannut 1. FC Vierseniä, Arminia Bielefeldiä, Bayer 05 Uerdingeniä, Borussia Dortmundia sekä Borussia Mönchengladbachia. Apulaisvalmentajana Köppelin uran merkittävin saavutus MM-hopea 1986 Franz Beckenbauerin apulaisena Saksan maajoukkueessa.
Borussia Dortmundin Köppel luotsasi 1989 Saksan cupin voittoon ja siirtyi tammikuussa 1992 Fortuna Düsseldorfin peräsimeen. Köppel ei onnistunut kääntämään seuran kurssia, vaan joukkue putosi 2. Bundesliigaan ja Köppel jätti seuran elokuussa 1992.
1993–1994 Köppel toimi itävaltalaisen FC Tirol Innsbruckin päävalmentajana ja 1997 hän luotsasi japanilaisseura Urawa Red Diamondsia. 2001 Köppel palasi Borussia Dortmundiin reservi- ja amatöörijoukkueiden valmentajaksi. 2002–03 Dortmundin amatöörijoukkue nousi Köppelin johdolla Regionalliga Nordiin.
Vuonna 2004 Köppel palasi takaisin vanhaan seuraansa Borussia Mönchengladbachiin. Hän toimi amatööri- ja reservijoukkueiden valmentajana nostaen heidät taistelemaan noususta alemmilla sarjatasoilla. Lokakuussa 2004 Köppel nousi Holger Fachin seuraajaksi Borussia Mönchengladbachin ykkösjoukkueen päävalmentajaksi, mutta sai tehdä marraskuussa tilaa kokeneelle alankomaalaisluotsi Dick Advocaatille.
Köppel jatkoi Borussia Mönchengladbachin organisaatiossa alle 23-vuotiaiden joukkueen valmentajana ja huhtikuussa 2005 hän nousi Advocaatin seuraajaksi ykkösjoukkueeseen. Köppel johdatti seuran kaudella 2005–06 sijalle 10. Se oli seuran paras sijoitus 1. Bundesliigassa sitten viimeisimmän nousun 2000–01 ja kauden 1995–96 neljännen sijan.
Köppel jätti kuitenkin seuran kauden päätteeksi. Elokuussa 2006 hän siirtyi Al-Wahdan päävalmentajaksi Arabiemiraatteihin. Köppel sai kuitenkin potkut lokakuussa, kun seura oli voittanut vain yhden neljästä ensimmäisestä ottelustaan.
Suomalaismediassa uutisoitiin 12. joulukuuta 2007, että Köppel olisi hakenut Suomen maajoukkueen päävalmentajan tehtäviä.
Köppel palasi valmennustehtäviin huhtikuussa 2009, kun hän siirtyi Saksan 2. Bundesliigan hännille juuttuneen FC Ingolstadtin päävalmentajaksi.  Köppel ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta, vaan se oli kauden jälkeen sarjassa toiseksi viimeinen ja eroa karsintapaikkaan jäi lopulta viisi pistettä.
Köppel sai hieman yllättäen potkut tehtävistään marraskuussa 2009 Ingolstadtin oltua 3. Ligassa seitsemäntentä. Joukkue oli hävinnyt edellisen ottelunsa FC Carl Zeiss Jenalle 2–0.