Michael Penttilä
Henkirikokset aikuisena > Kolme tappoa

Lindholm aiheutti kuristamalla 48-vuotiaan äitinsä kuoleman heidän yhteisessä asunnossaan Oulussa 26. elokuuta 1985. Sekä Lindholm että hänen äitinsä miesystävä olivat epäiltynä tapauksesta – rikos kuitenkin jäi aluksi selvittämättä.
Seuraavaan henkirikokseen Lindholm syyllistyi Oulussa 26. heinäkuuta 1986. Hän tapasi keskustassa kaksi 12-vuotiasta tyttöä, jotka hän suostutteli mukaansa ”tarjoamalla muutaman kympin rahaa alkoholin kantamisesta”. Sisällä Lindholmin asumassa asunnossa Oulun Rajakylän Tervakukkatiellä hän telkesi toisen tytöistä vaatehuoneeseen. Toisen tytöistä, hän kaatoi lattialle ja alkoi kuristaa tätä vyöllä kaulasta. Jonkin ajan kuluttua Lindholm päästi toisen tytöistä vaatehuoneesta ja teki tälle seksuaalista väkivaltaa. Tyttö sai riuhtaistua itsensä irti Lindholmin otteesta ja juoksi asunnosta porraskäytävään. Lindholm pakeni läheiseen metsään, josta poliisi tavoitti hänet. Hän oli 1,75 promillen humalassa.
Surmatutkinnan yhteydessä Lindholm tunnusti poliisille kuristaneensa äitinsä. Lindholmin selvityksen mukaan, hän oli pukenut äidin siniset nahkahansikkaat käteensä ja punaraidallisen huivin ennen tekoa. Häntä suututti se, ettei äiti ollut kyennyt vapauttamaan häntä nuorisovankilasta ja että äiti seurusteli uuden miehen kanssa sekä asui mieluummin miesystävänsä kuin hänen siskopuolensa kanssa. Myöhemmin Oulun raastuvanoikeudessa Lindholm perui tunnustuksensa ja väitti tunnustaessaan olleensa yhdistetyssä lääke- ja viinatokkurassa.
Oulun raastuvanoikeus antoi tuomionsa 17. maaliskuuta 1987. Oikeus katsoi Jukka Lindholmin syyllistyneen täyttä ymmärrystä vailla olevana kahteen tappoon sekä eräisiin muihin rikoksiin tuomiten tämän 9 vuodeksi, 7 kuukaudeksi vankeuteen. Rovaniemen hovioikeus kuitenkin katsoi Laina Lindholmin tapauksen olleen tapon sijasta törkeä pahoinpitely sekä kuolemantuottamus ja alensikin rangaistuksen 7 vuodeksi vankeutta.
Lindholm pääsi ehdonalaiseen vapauteen toukokuussa 1992. 31. toukokuuta 1993 hän kuristi kankaisella vyöllä kuoliaaksi puolitutun 42-vuotiaan naisen mummonsa asunnossa Kempeleessä. Lindholm kiisti aluksi jyrkästi teon ja väitti, että joku ulkopuolinen hänelle tuntematon henkilö oli tehnyt sen ja että hänelle oli järjestetty ansa. 23. kesäkuuta 1993 ollessaan tutkintavankina hän karkasi Oulun lääninvankilasta erään toisen miehen kanssa. Vuodesta 1993 alkaen Penttilää edusti hänen rikosjutuissaan asianajaja Kari Eriksson.
Oulun käräjäoikeus katsoi Lindholmin syyllistyneen täydessä ymmärryksessä tehtyyn tappoon ja tuomitsi tämän 9,5 vuodeksi vankeuteen 13. joulukuuta 1993.
Käräjäoikeuden tuomion jälkeen Lindholm otti yhteyttä jutun tutkijoihin. Hän myönsi surmanneensa naisen, mutta katsoi teon olleen vahinko. Oman kertomuksensa mukaan hän oli ehdottanut sadomasokistista seksiä ja selitti laittaneensa narun uhrinsa kaulan ympärille leikillään, jolloin nainen olisi kuollut kuristamiseen. Lindholm oli teon jälkeen vaeltanut äitinsä haudalle ja makoillut sen lähellä joitakin tunteja. Hovioikeus katsoi sittemmin teon käräjäoikeuden tavoin tapoksi, mutta kovensi rangaistuksen 10,5 vuodeksi. Lisäksi hovioikeus katsoi, että Lindholm voidaan sulkea pakkolaitokseen.
Mielentilatutkimuksen mukaan Lindholm oli ihaillut teini-iästä lähtien alkukantaista, väkivaltaista miehuutta. Hän oli kuitenkin vankilassa ollessaan alkanut meikata ja pukeutua naisten alusvaatteisiin. Kun Hämeenlinnan keskusvankilan johtaja kielsi sen, Lindholm valitti asiasta eduskunnan oikeusasiamiehelle.
Vankilan johtaja ei sallinut Lindholmin käyttää vankilassa naistenvaatteita ja meikkejä. Hän sai käyttöönsä hiustenkuivaajan, ihokarvojen poistajan, kynsiviilan sekä naisten nahkahousuja ja nahkahansikkaita, muttei esimerkiksi naisten alusvaatteita. Vankila perusteli tätä sillä että, että hänen oli helpompaa olla vankilassa mieheksi pukeutuneena, eikä laitoksessa voitu sallia käytöstä, jota voisi pitää seksuaalisesti provosoivana.