stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Europe

| Europe |
| --- | --- |
 Europe esiintymässä Ruotsissa Tukholmassa vuonna 2016.
Tiedot
Toiminnassa:  1979–1992, 2003–
Tyylilaji:   hard rock  glam metal  poprock  heavy metal 
Kotipaikka:   Upplands Väsby, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ian Haugland,  rummut (1984–)  Mic Michaeli,  kosketinsoittimet (1984–)  Joey Tempest,  laulu (1979–)  John Norum,  kitara (1979–1986, 2003–)  John Levén,  basso (1981–) 
Entiset jäsenet:  Peter Olsson,  basso (1979–1981)  Marcel Jacob,  basso (1981)  Tony Reno,  rummut (1979–1984)  Kee Marcello,  kitara (1986–1992) 
Levy-yhtiö:  Hot Records   Epic Records   Sanctuary Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Europe on Ruotsin Upplands Väsbyssä vuonna 1979 perustettu rockmusiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen perustivat laulaja Joey Tempest, kitaristi John Norum, basisti Peter Ollson ja rumpali Tony Reno ja yhtye tunnettiin alun perin nimellä Force, ennen kuin se muutti nimensä Europeksi vuonna 1982.
Voitettuaan ruotsalaisen rockmusiikin kilpailun vuonna 1982 Europe sai levytyssopimuksen levy-yhtiö Hot Recordsin kanssa, ja julkaisi esikoisalbuminsa Europe vuonna 1983. Yhtye teki läpimurtonsa kolme vuotta myöhemmin julkaistuaan kolmannen studioalbuminsa The Final Countdown, joka sisälsi lukuisia hittikappaleita ja myi Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa. The Final Countdownin jälkeen Europe julkaisi vielä kaksi studioalbumia ennen jättäytymistään tauolle vuonna 1992. Europe vietti pitkään hiljaiseloa, kunnes vuonna 1999 yhtye teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä vuosiin. Vuonna 2003 yhtye teki virallisesti paluun uuden kiertueen ja vuonna 2004 julkaistun studioalbumin Start from the Dark merkeissä. Europen viimeisin studioalbumi on vuonna 2017 julkaistu Walk The Earth.
Europe on julkaissut urallaan yhdeksän studioalbumia sekä kolme live- ja kokoelma-albumia. Yhtyeen tuotantoa on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta. Europen tunnetuimpia kappaleita ovat ”The Final Countdown”, ”Carrie” ja ”Rock the Night”. Yhtyeen nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja Joey Tempestin ja kitaristi John Norumin ohella basisti John Levén, rumpali Ian Haugland ja kosketinsoittaja Mic Michaeli.
Alkuajat (1979–1985)

Yhtyeen nimi oli aluksi Force. Laulaja ja pianisti Joey Tempest, kitaristi John Norum, rumpali Tony Reno ja basisti Peter Olsson koontuivat Upplands Väsbyssä treenikämpällä. Joey Tempestin mukaan he soittivat aluksi cover-kappaleita, mutta päättivät alkaa kirjoittaa omia kappaleitaan.
Force lähetti lukuisia demoja eri levy-yhtiöille, mutta ei onnistunut saamaan levytyssopimusta. Levy-yhtiöiden mukaan yhtyeen jäsenten olisi tullut leikkauttaa hiuksensa lyhyiksi ja esittää kappaleitaan ruotsiksi. Vuonna 1981 basisti Peter Olsson erosi yhtyeestä. Hänet korvasi John Levén, mutta tämä liittyi pian Yngwie Malmsteenin Rising Force -yhtyeeseen, ja Forcen basistiksi liittyi sen sijaan Marcell Jacob, joka oli aiemmin toiminut juuri Rising Forcen basistina. Levénin ja Jacobin välinen paikanvaihdos kesti kuitenkin vain muutaman kuukauden ajan. Levénillä ja Malmsteenilla oli tiettävästi erimielisyyksiä, mikä sai hänet ja Jacobin vaihtamaan jälleen yhtyeitä keskenään.
Vuonna 1982 Joey Tempestin tyttöystävä ilmoitti Forcen mukaan ruotsalaiseen rockmusiikin kilpailuun. Force oli 4 000 yhtyeen keskuudesta paras kappaleillaan ”In the Future to Come” ja ”King Will Return”, ja voitettuaan kilpailun Force sai levytyssopimuksen levy-yhtiö Hot Recordsin kanssa. Kilpailun kokonaisvoiton ohella Joey Tempest valittiin parhaaksi laulajaksi ja John Norum parhaaksi kitaristiksi. Force vaihtoi nimensä Europeksi ja julkaisi esikoisalbuminsa Europe vuonna 1983. Albumi oli suosittu Ruotsissa nousemalla albumilistan kahdeksanneksi ja myös Japanissa, jossa albumin singlejulkaisu ”Seven Doors Hotel” oli singlelistan kymmenes.
Europen toinen studioalbumi Wings of Tomorrow julkaistiin vuoden 1984 helmikuussa. Albumin single ”Open Your Heart” herätti levy-yhtiö CBS Recordsin mielenkiinnon, ja CBS tarjosi vuonna 1985 Europelle kansainvälistä levytyssopimusta. Wings of Tomorrowia seuranneelle konserttikiertueelle Europen kosketinsoittajaksi liittyi Mic Michaeli, josta tuli alun perin konserteissa esiintyvän jäsenen sijasta yhtyeen täysivaltainen jäsen. Rumpali Tony Reno sen sijaan erotettiin yhtyeestä, koska hän ei ajoittain saapunut harjoittelemaan muun yhtyeen kanssa ja hänen motivaationsa yhtyeen edistämisen suhteen oli alhainen. Renon korvasi Ian Haugland.
Vuonna 1985 Europe julkaisi EP-levyn On the Loose, joka oli soundtrack samannimiseen ruotsalaiseen elokuvaan. EP:n single ”Rock the Night” muodostui myöhemmin yhdeksi Europen uran suurimmista hiteistä.
Paluu esiintymislavoille

Joey Tempest, Mic Michaeli, Ian Haugland ja John Norum alkoivat keskustella mahdollisesta Europen paluusta vuonna 1998. Yhtye teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä uudenvuodenaattona 1999 Tukholmassa järjestetyssä juhlassa ja esitti kappaleet ”Rock the Night” ja ”The Final Countdown”. Tämä oli myös ainoa kerta, jolloin sekä John Norum että Kee Marcello esiintyivät yhtä aikaa samalla esiintymislavalla.
Paluu näytti jäävän vain Tukholman konsertin mittaiseksi lukuisista huhuista huolimatta, kunnes Europen The Final Countdown -albumin levyttäneen kokoonpanon paluu vahvistettiin vuoden 2003 lokakuussa. Yhtye ilmoitti järjestävänsä uuden maailmankiertueen ja julkaisevansa myös uuden studioalbuminsa. Kitaristi John Norum halusi jälleen palata yhtyeeseen, ja Joey Tempestin mukaan muu yhtye oli myös toivonut Norumin paluuta. Paluukiertueesta keskusteltiin myös Kee Marcellon kanssa, mutta hän halusi lopulta panostaa omaan soolouraansa.
Vaikka Europen paluu vahvistettiin vasta vuoden 2003 lokakuussa, oli yhtye aloittanut jo kappalemateriaalin työstämisen yhdessä vuonna 2003. Vuonna 2004 yhtye palasi yhteistyöhön The Final Countdownin tuotannosta vastanneen Kevin Elsonin kanssa ja äänitti Tukholmassa kuudennen studioalbuminsa Start from the Dark, joka julkaistiin vuoden 2004 syyskuussa. Ennen albumin julkaisua yhtye oli kiertänyt ympäri Eurooppaa festivaalikiertueella.
Vuonna 2006 Europe julkaisi seitsemännen studioalbuminsa Secret Society, ja tammikuussa 2008 yhtye taltioi Tukholmassa järjestetyn konserttinsa ja julkaisi sen livealbumina ja DVD:nä Almost Unplugged syyskuussa.
Vuonna 2009 julkaistu Last Look at Eden oli Europen kahdeksas studioalbumi, ja lokakuussa 2011 yhtye alkoi tuottaja Kevin Shirleyn kanssa äänittää yhdeksättä studioalbumiaan Bag of Bones, joka julkaistiin vuonna 2012.
Jäsenet

| --- | --- |
 Nykyiset jäsenet Ian Haugland (rummut) (1984–)  Mic Michaeli (kosketinsoittimet) (1984–)  Joey Tempest (laulu) (1979–)  John Norum (kitara) (1979–1986, 2003–)  John Levén (basso) (1981–) :  Entiset jäsenet Peter Olsson (basso) (1979–1981)  Marcel Jacob (basso) (1981)  Tony Reno (rummut) (1979–1984)  Kee Marcello (kitara) (1986–1992)
Julkaisut > Studiojulkaisut

Europe (1983)
Wings of Tomorrow (1984)
The Final Countdown (1986)
Out of This World (1988)
Prisoners in Paradise (1991)
Start from the Dark (2004)
Secret Society (2006)
Last Look at Eden (2009)
Bag of Bones (2012)
War of Kings (2015)
Walk the Earth (2017)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Europe Stormwind (Arkistoitu – Internet Archive)
Europen You Tube-kanava
John Levén
Joey Tempest
John Norum
Ian Haugland
Europe Bag of Bones -kiertueella vuonna 2012.
Genesaretinjärvi

| Genesaretinjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Israel
Paikkakunta:  Tiberias 
Koordinaatit:  32°49′59″N, 35°34′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Jordan
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  −211,08  m 
Pituus:  23 km
Leveys:  16 km
Rantaviiva:  53  km 
Pinta-ala:  165 km²
Tilavuus:  4 131 000 000  m3 
Keskisyvyys:  25,6  m 
Suurin syvyys:  44 m
Valuma-alue:  273 km2 
 fiGenesaretinjärvi 
Genesaretinjärvi (hepr. ‏ים כנרת‎, Yam Kineret) on Israelin koillisosassa sijaitseva järvi. Asutuksella järven lähistöllä on pitkä historia ja se mainitaan esimerkiksi Vanhassa testamentissa. Kokoa järvellä on noin 165 km² ja sen vesi on murtovettä. Järven lähialue on tunnettu kuumista lähteistään, minkä lisäksi järvellä harjoitetaan kalastusta.
Maantiede

Genesaretinjärvi sijaitsee Israelin koillisosassa. Järvi on pinta-alaltaan noin 165 km² ja se sijaitsee Välimerestä mitattuna noin 213 metriä merenpinnan alapuolella. Vedenpinnan taso saattaa tosin vaihdella voimakkaasti kuivankauden ja sadekauden aikana. Pohjoisesta etelään mitattuna järvellä on noin 23 km pituutta ja leveyttä idästä länteen enimmillään noin 16 km. Syvimmältä kohdaltaan järvi on noin 44 metriä syvä. Keskimäärin syvin kohta on hieman järven keskiosan koillispuolella. Jordanjoki laskee järveen pohjoisesta ja ulos järvestä etelässä. Järven vesi on peräisin Jordanjoen ja eri purojen lisäksi sen pohjan ja lähialueen kuumista lähteistä. Lähteiden ja korkean haihtuvuuden takia järven vesi on myös hieman murtovetistä. Veden suolaisuus vaihtelee vedenpinnan tason mukaan. Vedenpinnan ollessa korkealla vedenpaino itsessään tukkii järven pohjan lähteet, mikä vähentää sen suolaisuutta.
Genesaretinjärven kalasto on runsas. Järvellä esiintyy esimerkiksi koralliahvenia, luikeroita ja monneja. Historiallisesti tärkeällä kalastuksella on edelleen merkitystä. Järveltä saadaan esimerkiksi sardiineja. Alueen kuumille lähteille on perustettu myös lomakohteita.
Historia

Genesaretinjärven lähistöllä on ollut asutusta jo muinaisista ajoista lähtien. Järvellä on harjoitettu kalastusta ja sen ympäristössä maanviljelystä, sillä lähialueiden maaperä on hedelmällistä. El-ʿUbeidiyasta, hieman järven eteläpuolelta, tehdyt löydökset, kuten esihistorialliset työkalut ja muut ihmisen jälkeensä jättämät merkit kuuluvat Lähi-idän vanhimpiin tunnettuihin merkkeihin ihmisestä. Maataloutta on harjoitettu jo neoliittiselta kaudelta lähtien ja alueelle muodostuivat myös monet Kanaaninmaan vanhimmat kaupungit. Muinaiset egyptiläiset lähteet mainitsevat järven ympäristön kuumat lähteet. Järvi mainitaan myös Vanhassa testamentissa usein rajanvetoihin liittyen. Ptolemaiokset perustivat järven rannalle Filoterian kaupungin. Toinen keskus lähellä järveä oli Susitha eli Hippus, joka kuului Herodeksen hallitsemiin alueisiin. Herodeksen seuraajat perustivat järven rannalle nykypäiviin saakka säilyneen Tiberiaan kaupungin. Rooman valtakunnan aikana alue oli osa Palaestina secundan provinssia. Uudessa testamentissa järvi on useiden Jeesukseen liittyvien kohtausten, kuten esimerkiksi Vuorisaarnan tapahtumapaikka. Bysantin valtakaudella järven rannoille rakennettiin useita kirkkoja. Arabien valloitettua provinssin se sai uuden nimen Jund al-Urdun eli Jordan. Ristiretkien aikana ristiretkeläisten hallitsema alue käsitti järven länsirannan ja he yrittivät useasti vallata myös sen itärannan.
1900-luvulla järven etelä- ja länsirannalle perustettiin juutalaisia siirtokuntia. Ensimmäinen juutalainen kibbutsi oli vuonna 1909 järven rannalle perustettu Degania. Israelin itsenäisyyssodan jälkeen vuonna 1948 alueesta tuli Israelin ja Syyrian raja-aluetta. Vuonna 1964 Genesaretinjärvestä tehtiin Israelin vesiviraston pääasiallinen vesivaranto. Veden pumppaamiseksi rakennettiin suuri Eshed Kinnarotin pumppuasema. Järvestä lähtevän kanavan kautta vettä alettiin viedä Israelin tiheään asutetulle rannikolle ja aina Negevin autiomaahan saakka. Jännitteet alueella Israelin ja Syyrian välillä kasvoivat etenkin Israelin hallitseman Ein Gevin alueella järven itäpuolella. Jännitteet purkautuivat kuuden päivän sodan aikana, jolloin Israel miehitti Syyriaan kuuluvat Golanin kukkulat. Järven koko ranta on siitä lähtien kuulunut Israelin hallinnoimaan alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genesaretinjärvi Wikimedia Commonsissa
Rafaelin suuren kalansaaliin ihmettä esittävä maalaus vuodelta 1515.
Generation Wild

| Generation Wild Crashdïet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 14. huhtikuuta 2010
 Tuottaja(t): Rampac
 Tyylilaji: glam metal, hard rock, sleaze rock
 Kesto: 40.23
 Levy-yhtiö: Universal Music / Gain Records
Listasijoitukset
  3.
Crashdïetin muut julkaisut
| The Unattractive Revolution 2007 | Generation Wild 2010 | The Savage Playground 2013 |
Generation Wild on Crashdïetin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 14. huhtikuuta 2010. Albumi on ensimmäinen uuden laulajan Simon Cruzin kanssa sen jälkeen, kun edellinen laulaja H. Olliver Twistedin lähti bändistä. Albumi nousi Ruotsissa Sverigetopplistanin kolmannelle sijalle.
Ensimmäinen single, kappale ”Generation Wild” asetettiin pannaan MTV:llä säädyttömän sisällön vuoksi.[lähde? ]
Kappaleet

442 – 0.53
Armageddon – 4.06
So Alive – 4.12
Generation Wild – 3.55
Rebel – 3.23
Save Her – 3.26
Down with the Dust – 2.47
Native Nature – 4.28
Chemical – 4.16
Bound to Fall – 4.15
Beautiful Pain – 4.43
Sick Mind – 4.32 (Japanin bonuskappale)
Kokoonpano

Simon Cruz – laulu
Martin Sweet – kitara
Peter London – bassokitara
Eric Young – rummut
+
Johnny Gunn – taustalaulu (kappale 9)
Kokoonpano > Tuotanto

Rampac – tuottaja
Stefan Sundström – äänittäjä
Tobias Lindell – miksaaja
Dragan Tanaskovic – masteroija
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 8+/10
V2.fi:
Aiheesta muualla

Generation Wild discogs.com -sivustolla
James Hetfield

| James Hetfield |
| --- | --- |
 Hetfield esiintymässä vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Alan Hetfield
Syntynyt: 3. elokuuta 1963 (ikä 61)  Downey, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  Heavy metal, thrash metal, hard rock, speed metal
Soittimet:  laulu ja kitara
Yhtyeet:  Metallica (1981–) Leather Charm Spastik Children
Levy-yhtiöt:  Blackened Recordings, Megaforce, Elektra, Warner Music
Aiheesta muualla
www.metallica.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Alan Hetfield (s. 3. elokuuta 1963 Downey, Kalifornia, Yhdysvallat) on thrash metal -yhtye Metallican laulaja, kitaristi ja pääasiallinen lauluntekijä. Hän perusti Metallican rumpali Lars Ulrichin kanssa vuonna 1981.
Lapsuus ja nuoruus

Lapsuutensa Hetfield vietti Los Angelesissa, Yhdysvalloissa perheessä, jossa kristillinen kasvatus oli tärkeä osa jokapäiväistä elämää. Tämän voi yhä huomata muun muassa Hetfieldin kirjoittamissa Metallican sanoituksissa, jotka hyvin useasti sivuavat uskontoa ja oikeutta.[lähde? ]
9-vuotiaana Hetfield aloitti musiikin harrastamisen. Aluksi hän soitti pianoa, mutta pian piano vaihtui isoveljen rumpuihin ja sitten kitaraan. Tyylivaikutteita Hetfield ammensi sen aikaisilta idoleiltaan kuten Van Halenilta, AC/DC:ltä, KISSltä, Aerosmithiltä, Black Sabbathilta, Led Zeppeliniltä ja Thin Lizzylta. Ei mennyt kauankaan, kun Hetfield perusti ensimmäisen yhtyeensä nimeltä Obsession.
Muutettuaan Breaan Kaliforniaan Hetfield perusti toisen yhtyeensä nimeltä Hugh tapaamansa rumpalin Jim Mulliganin kanssa. Hughissa ollessaan Hetfield teki muiden yhtyeen jäsenten kanssa Metallican esikoisalbumille Kill ’Em All päätyneen kappaleen "Phantom Lord". Hetfieldin vanhemmat erosivat hänen ollessa 12-vuotias. Vastoinkäymiset jatkuivat, hänen äitinsä kuoli kun hän oli 16-vuotias. Tämän jälkeen Hetfield muutti Metallican silloisen basistin Ron McGovneyn kanssa yhteen, koska hänellä ei olisi ollut muuta paikkaa missä asua. Talon omisti McGovneyn äiti ja se oli vain yksi hänen omistamistaan taloista lähistöllä. Hetfield ja McGovney saivat asua talossa ilmaiseksi, koska se oli saanut purkutuomion. Talon paikalle rakennettiin myöhemmin tie.
Käytyään läpi useita yhtyeitä James Hetfield tapasi vuonna 1981 Lars Ulrichin. Hieman tämän tapaamisen jälkeen Metallica syntyi ja vain kaksi vuotta Metallican perustamisesta julkaistiin esikoisalbumi Kill ’Em All, joka oli ensimmäinen paremmin myynyt thrash metal -levy.
Yksityiselämä

Hetfield on ollut vaimonsa Francesca Tomasin kanssa naimisissa vuodesta 1997 lähtien ja heillä on kolme lasta. Perhe asuu pikkukylässä Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa minne he muuttivat San Franciscon alueelta vuonna 2016. Hetfield on raitis alkoholisti. Hän lopetti juomisen 2000-luvun alussa. Hänen toipumisprosessiaan käydään läpi elokuvassa Metallica: Some Kind of Monster. Syyskuussa 2019 Ulrich, Hammett ja Trujillo kertoivat faneille että joutuvat siirtämään Australian kiertuettaan koska Hetfield on riippuvuutensa vuoksi katkaisuhoidossa.  Hetfieldin mukaan ristittiin vuonna 2020 Päiväntasaajan Guineasta löytynyt uusi käärmelaji. Puukyylaji sai nimen atheris hetfieldi, Hetfieldiä kunnioittaen.
Soittotekniikka

James Hetfieldin soittotekniikassa on erikoista se, että hän soittaa lähes kaiken plektralla iskemällä kieliä ylhäältä alaspäin eli niin kutsutulla "downstroke"-tekniikalla. Tästä onkin tullut Metallican tasainen ja vahva kitarasoundi. Hän myöskin pitää plektraa peukalon, etusormen ja keskisormen yhteisotteessa joka luo sekä tukevan otteen mutta myös voimakkaan soundin sekä antaa mahdollisuuden soittaa nopeasti väsymättä.
Soitinlaitteisto > Kitaroita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ken Lawrence Custom Explorer Natural  ESP Custom Deerskull Inlay Explorer  Custom Black Explorer with Diamond Plate  Custom Black Silver Diamond Plate Explorer  Custom Black "Fuel" Les Paul Style with Gold Pinstripe  Custom Flying V with Green Flames  Custom Flying V with Hot Rod Flames  |  ESP Custom Black Explorer Bright Diamond Plate  Custom Iron Cross  Custom Black Explorer with Wood-Burn Deer  Custom Black & White Pin Stripe Les Paul  Custom Black & Gold  New Model Explorer Black with Mother or Pearl Inlay  Truckster  |  ESP  Iron Cross  Explorer  Gibson Explorer  Gibson Flying V  Vintage Les Paul Black Editon  Gibson Les Paul Iron Cross  Fender Telecaster ¹  |
¹Load- ja ReLoad-albumeilla studiossa, käytetty kerran livenä.
Soitinlaitteisto > Vahvistimia

Mesa Boogie
Strategy 400
Mark IV
Triaxis Preamp (Stock)
Triaxis Preamp (Modified)
Triple Rectifier
Custom Graphic E.Q. Unit
Amp Switcher
4×12 Speaker Cabinets
Roland JC 120 Celestion Vintage 30W Speakers
Diezel VH4 amps
Soitinlaitteisto > Efektilaitteita

Bradshaw RSB-12 valitsin ja pedaalilauta
Bradshaw Patch Bay Custom
Boss SE-50 Stereo FX-prosessori
Juice Goose Rack Power 300
Aphex Parametric Equalizer
Morley Rack Mount Unit Custom
Peterson 520 Strobe-viritin
Soitinlaitteisto > Kielet ja muut tarvikkeet

D’Addario XL -kielet ( .010–.052 )
Ernie Ball -kielet ( .010–.046 )
Gibson-kielet
Dunlop Green Tortex 0,88 mm-plektrat
Pro Co -johdot
Ascot-kitaralaukut
Ultra Case -kitarastandi
Earth III -hihnat
Kirjallisuutta

Eglinton, Mark: James Hetfield: peto Metallican ovella.  Suomentanut Tenhola, Katri. Helsinki:  Minerva, 2011.  ISBN 978-952-492-509-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Hetfield Wikimedia Commonsissa
Soul Calibur IV

| Soul Calibur IV |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Project Soul (Namco)
Julkaisija:  Namco Bandai
Ohjaaja:  Katsuhiro Harada
Säveltäjä:  Junichi Nakatsuru
Pelisarja:  Soul Calibur (pelisarja)
Pelimoottori:  Havok
Julkaistu:   29. heinäkuuta 2008  31. heinäkuuta 2008
Lajityyppi:  Tappelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli 2 pelaajaa
Ikäluokitus:  PEGI: 16+
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Soul Calibur IV on neljäs teos Namcon Soul Calibur -tappelupelisarjaan. Namco on ilmoittanut, että peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle 30.7.2008. Peli ei ilmestynyt Wiille, vaan sille ilmestyi  vuonna 2008 erillinen peli, Soul Calibur Legends.
Ensimmäistä kertaa sarjan historiassa tässä pelissä tulee olemaan oikea kilpailukykyinen Online-moninpeli. Pelin kolikkopeliversiota ei ole vielä julkistettu.
Hahmot

SoulCalibur IV:n virallisella sivustolla  esitellään useita palaavia hahmoja, sekä uusi hahmo nimeltään Hilde, joka on täyteen haarniskaan sonnustautunut prinsessa aseenaan keihäs ja miekka. Muista taistelupelien naishahmoista poiketen Hildestä ei näy kasvojen lisäksi muuta paljasta ihoa.
Yhteensä vahvistettuja pelattavia hahmoja on 36, jonka lisäksi pelaaja voi tallentaa jopa 50 Hahmonluontiohjelmalla tekemäänsä omaa hahmoa.
Pelimekaniikka > Pelimoodit

Soul Calibur IV:ssa voi pelata tutuissa Tarina-, Arcade- ja Harjoitus-moodeissa, joiden lisäksi siitä löytyy Museo ja Hahmonluontiohjelma. Uutena pelimoodina pelissä on Tower of Lost Souls ("Kadonneiden sielujen torni"), jossa pelaaja voi taistella erityisissä taisteluissa palkkiota vastaan. Ensimmäistä kertaa sarjan historiassa peliä voi pelata myös online-palvelun välityksellä muita verkkopelaajia vastaan.
Pelimekaniikka > Soul Gauge ja Critical Finish

Soulcalibur IV:ssä tulee olemaan aivan uudenlainen Critical Finish -järjestelmä. Nyt hahmojen terveysmittarin alla on myös toinen mittari nimeltään Soul Gauge. Tämä mittari täyttyy hahmojen hyökätessä ja vähenee torjumisesta. Kun mittari on tyhjä vihollinen voi tehdä iskun, joka hajottaa osan pelaajan vaatteista ja panssarista, tehden pelaajasta heikomman. Jos pelaaja, joka on rikkonut toisen hahmon haarniskan, tyhjentää uudelleen vastustajansa Soul Gaugen, hän saa lyhyen tilaisuuden tehdä saman viholliselleen hän tekeekin Critical Finish iskun, joka tappaa toisen pelaajan hahmon välittömästi. Kaikilla hahmoilla on oma persoonallinen lopetusiskunsa. Namco sanoo, että he kehittivät Soul Gaugen, koska halusivat vähentää pelaajien jatkuvaa suojassa kykintää, tehden pelistä nopeatempoisemman ja aggressiivisemman.
Sipe Santapukki

| Simo Santapukki |
| --- | --- |
 Sipe Santapukki vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1977 (ikä 46)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sipe, ST. Pucchi
Aktiivisena:  1991–
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  rummut, kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
Yhtyeet:  Apulanta, Inis
Levy-yhtiöt:  Levy-yhtiö
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Simo ”Sipe” Johannes Santapukki (s. 20. joulukuuta 1977 Heinola) on Apulanta-yhtyeen rumpali ja Apulanta Oy:n toimitusjohtaja. Santapukki syntyi ja  vietti lapsuutensa Heinolassa ja liittyi Apulantaan vuonna 1991, eli hän on ollut mukana lähes yhtyeen alusta asti. Santapukki kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan Lyseonmäen koulussa.
Santapukki on tehnyt myös sooloalbumin Sipe. Albumilla vierailivat solisteina lukuisat kuuluisat suomalaiset laulajat, kuten Gösta Sundqvist, Tommi Liimatta, Timo Rautiainen, Hannu Sallinen sekä Apulannan laulaja Toni Wirtanen. Levyllä laulaa myös Anna Eriksson, jonka kanssa Santapukki seurusteli myöhemmin. Santapukki soittaa Yamaha-rummuilla.
Vuosina 2003 ja 2004 Santapukki kilpaili Formula 3:n suomenmestaruussarjassa Koiranen Bros tallissa. Jälkimmäisellä kaudella Santapukki sijoittui sarjassa hopealle.
Tammikuussa 2009 Santapukki ryhtyi kolumnistiksi Keskisuomalainen-lehteen. [lähde? ]
Syksyllä 2012 Santapukki vieraili laulajana Kari Peitsamo Road Hogs -yhtyeen albumilla Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti.
Santapukki on myös toiminut lauluntekijänä, sillä hän on tehnyt kappaleita sooloalbuminsa lisäksi myös joillekin iskelmälaulajille, Bablolle ja Jani & Jetsettersille. Lisäksi Anna Eriksson ja Santapukki ovat tehneet kappaleita yhdessä Erikssonin albumeille Sinusta sinuun ja Ihode.
Santapukin säveltämä ja Tapio Viitasaaren orkestroima sinfoninen sävelrunoelma "Ukkonen" kantaesitettiin Sibeliustalossa Lahdessa 16. tammikuuta 2020. Santapukki työstää alkuvuodesta 2020 julkaistavaa, työnimellä "Sipe 2" kulkevaa toista sooloalbumiaan, joka pohjautuu Ukkosen teemoihin. Yhdessä Tommi Liimatan kanssa sanoitetun albumin ennakkosinglellä "Kuu-ukko" vierailee laulajana Pepe Willberg.