stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tanska Eurovision laulukilpailussa
Tanskan sijoitukset ja pistejärjestelmät

Vuosien 1957-1966 pisteet  ole vertailukelpoisia vuodesta 1974 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisen pisteytysjärjestelmän vuoksi.
Vuonna 1957 osallistujia oli kaikkiaan 10. Kunkin tv-yhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle.
Näin toimittiin myös vuosina 1958-61.
Vuonna 1962 kilpailtiin Luxemburgissa. Kullakin tv-yhtiöllä käytössään pisteet 3-2-1 kolmelle parhaimmaksi katsomalleen laululle.
Vuonna 1963 Eurovision laulukilpailu järjestettiin Lontoossa. Kunkin tv-yhtiön tuomaristolla oli käytössään pisteet 5-4-3-2-1.
Vuonna 1964 oli vuorossa Kööpenhamina, ja 10-henkisten tuomaristojen pisteiden anto muutettiin niin, että käytössä olivat pisteet 5-2-1.
Näin toimittiin myös 1965 Napolissa ja 1966 Luxemburgissa.
| Vuosi | Laulu | Artisti(t) | Sijoitus | Pisteet | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Skibet skal sejle i nat | Birthe Wilke & Gustav Winckler | 3 | 10 |  |
| 1958 | Jeg rev et blad ud af min dagbog | Raquel Rastenni | 8 | 3 |  |
| 1959 | Uh, jeg ville ønske, jeg var dig | Birthe Wilke | 5 | 12 |  |
| 1960 | Det var en yndig tid | Katy Bødtger | 10 | 4 |  |
| 1961 | Angelique | Dario Campeotto | 5 | 12 |  |
| 1962 | Vuggevise | Ellen Winther | 10 | 2 |  |
| 1963 | Dansevise | Grethe & Jørgen Ingmann | 1 | 42 | Voittaja |
| 1964 | Sangen om dig | Bjørn Tidmand | 9 | 4 |  |
| 1965 | For din skyld | Birgit Brüel | 7 | 10 |  |
| 1966 | Stop mens legen er go | Ulla Pia | 14 | 4 |  |
Tanskan sijoitukset ja pistejärjestelmät > Nykyinen pistejärjestelmä

Vuodesta 1975 käytössä ollut suomalaisen viihdepäällikkö Heikki Seppälän ideoima äänestyskäytäntö:
Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle.
Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Vuodesta 2006 lähtien, pisteiden jaon nopeuttamiseksi, pisteiden lukija on kertonut vain kolme suurinta pistettä (pisteet 8, 10, 12), kun pienemmät pisteet (1-7) ilmestyvät ruutuun suoraan.
| Vuosi | Laulu | Artisti(t) | Sijoitus | Pisteet | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | Boom-Boom | Mabel | 16 | 13 |  |
| 1979 | Disco tango | Tommy Seebach | 6 | 76 |  |
| 1980 | Tenker altid på dig | Bamses venner | 14 | 25 |  |
| 1981 | Krøller eller ej | Tommy Seeback & Debbie Cameron | 11 | 41 |  |
| 1982 | Video Video | Brixx | 17 | 5 | Toiseksi viimeinen sija |
| 1983 | Kloden drejer | Gry Johansen | 17 | 16 |  |
| 1984 | Det' lige det | Hot Eyes | 4 | 101 |  |
| 1985 | Sku' Du Spør Fra No'en | Hot Eyes | 11 | 41 |  |
| 1986 | Du er fuld af løgn | Lise Haavik & Trax | 6 | 77 |  |
| 1987 | En lille melodi | Anne Cathrine Herdorf & Bandjo | 5 | 83 |  |
| 1988 | Ka'du se hva jeg sa' | Hot Eyes | 3 | 92 |  |
| 1989 | Vi maler byen rød | Birthe Kjaer | 3 | 111 |  |
| 1990 | Hallo hallo | Lonnie Devantier | 8 | 64 |  |
| 1991 | Lige det hvor hjertet slår | Anders Frandsen | 19 | 8 |  |
| 1992 | Alt det som ingen ser | Lotte Nilsson & Kenny Lübecke | 12 | 47 |  |
| 1993 | Under stjernerne på himlen | Tommy Seebach Band | 22 | 9 |  |
| 1995 | Fra Mols til Skagen | Aud Wilken | 5 | 92 |  |
| 1997 | Stemmen i mit liv | Kølig Kaj | 16 | 25 |  |
| 1999 | This Time I Mean It | Trine Jepsen & Michael Teschl | 8 | 71 |  |
| 2000 | Fly on the Wings of Love | Olsen Brothers | 1 | 195 | Voittaja |
| 2001 | Never Ever Let You Go | Rollo & King | 2 | 177 |  |
| 2002 | Tell Me Who You Are | Malene W. Mortensen | 24 | 7 | Viimeinen sija |
Tanskan sijoitukset ja pistejärjestelmät > Kaksivaiheinen loppukilpailu

Kun vuonna 2003 kiinnostus Eurovision laulukilpailua kohtaan lisääntyi, EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta seuraavanlaiseksi:
Kilpailu muutettiin vuonna 2004 kaksiosaiseksi.
Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä.
Laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota.
Pistejärjestelmä pysyi ennallaan.
Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka oli:
Edellisen vuoden kymmenellä parhaiten menestyneellä valtiolla.
Suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla: Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla.
Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailivat finaalipaikasta semifinaalissa. Semifinaalin kymmenen parhaiten menestynyttä valtiota pääsivät finaaliin. Semifinaalissa ei kerrottu kunkin valtion saamia pistemääriä vaan ne paljastettiin vasta finaalin jälkeen. Semifinaalista finaaliin selvinneet ilmoitettiin satunnaisessa järjestyksessä.
| Vuosi | Laulu | Artisti(t) | Finaali | Pisteet | Semifinaali | Pisteet | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Shame on You | Tomas Thordarson | - | - | 13 | 56 | Esitys ei läpäissyt semifinaalia |
| 2005 | Talking to You | Jakob Sveistrup | 9 | 125 | 3 | 185 |  |
| 2006 | Twist of Love | Sidsel Ben Semmane | 18 | 26 | - | - | Suora finaalipaikka; edellisenä vuonna kymmenen parhaan joukossa |
| 2007 | Drama Queen | DQ | - | - | 19 | 45 | Esitys ei läpäissyt semifinaalia |
Tanskan sijoitukset ja pistejärjestelmät > Kaksi semifinaalia

Koska kiinnostus Eurovision laulukilpailuun vain jatkoi kasvamistaan, päätettiin vuonna 2008 ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä:
Neljä suurinta rahoittajamaata (vuodesta 2011, Italian palattua kilpailuun, viisi) ovat automaattisesti finaalissa.
Edellisen vuoden voittaja on suoraan finaalissa.
Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kaksiosaisessa semifinaalissa. Kummastakin semifinaalista jatkoon pääsee 10 maata, eli yhteensä 20 maata.
| Vuosi | Laulu | Artisti(t) | Finaali | Pisteet | Semifinaali | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | All Night Long | Simon Mathew | 15 | 60 | 3 | 112 |
| 2009 | Believe Again | Niels Brinck | 13 | 74 | 8 | 69 |
| 2010 | In a Moment Like This | Chanée & Tomas N'evergreen | 4 | 149 | 5 | 101 |
| 2011 | New Tomorrow | A Friend in London | 5 | 134 | 2 | 135 |
| 2012 | Should've Known Better | Soluna Samay | 23 | 21 | 9 | 63 |
| 2013 | Only Teardrops | Emmelie de Forest | 1 | 281 | 1 | 169 |
| 2014 | Cliche Love Song | Basim | 9 | 74 | – | – |
| 2015 | The Way You Are | Anti Social Media | – | – | 15 | 22 |
| 2016 | Soldiers of Love | Lighthouse X | – | – | 17 | 34 |
| 2017 | Where I Am | Anja Nissen | 20 | 77 | 10 | 101 |
| 2018 | Higher Ground | Rasmussen | 9 | 226 | 5 | 204 |
| 2019 | Love is Forever | Leonora | 12 | 120 | 10 | 94 |
| 2020 | Yes | Ben & Tan | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. |
| 2021 | Øve os på hinanden | Fyr & Flamme | – | – | 11 | 89 |
| 2022 | The Show | Reddi | – | – | 13 | 55 |
| 2023 | Breaking My Heart | Reiley | – | – | 14 | 6 |
| 2024 | Sand | Saba | – | – | 12 | 36 |
Vuosina 1967-1977 Tanska oli poissa Eurovision laulukilpailusta.
Vuonna 1994 Tanska ulkona kisoista edellisen vuoden heikon menestyksen johdosta.
Vuonna 1996 Tanska osallistui erilliseen alkukarsintaan, mutta ei päässyt siitä läpi.
Vuosina 1998 ja 2003 Tanska oli ulkona kisoista, 1998 koska oli liian alhainen pistekeskiarvo vuosina 1993-1997 ja 2003 koska he olivat jumbosijalla 2002.
Kapellimestarit

Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Tanskan kapellimestarit 1957–1997
| Vuosi | Nimi |  |  |
| 1957 | Kai Mortensen |  |  |
| 1958 | Kai Mortensen |  |  |
| 1959 | Kai Mortensen |  |  |
| 1960 | Kai Mortensen |  |  |
| 1961 | Kai Mortensen |  |  |
| 1962 | Kai Mortensen |  |  |
| 1963 | Kai Mortensen |  |  |
| 1964 | Kai Mortensen |  |  |
| 1965 | Arne Lamberth |  |  |
| 1966 | Arne Lamberth |  |  |
| 1978 | Helmer Olesen |  |  |
| 1979 | Allan Botschinsky |  |  |
| 1980 | Allan Botschinsky |  |  |
| 1981 | Allan Botschinsky |  |  |
| 1982 | Allan Botschinsky |  |  |
| 1983 | Allan Botschinsky |  |  |
| 1984 | Henrik Krogsgård |  |  |
| 1985 | Wolfgang Käfer |  |  |
| 1986 | Egil Monn-Iversen (kilpailun norjalainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1987 | Henrik Krogsgård |  |  |
| 1988 | Henrik Krogsgård |  |  |
| 1989 | Henrik Krogsgård, Benoît Kaufman (kilpailun sveitsiläinen pääkapellimestari) |  |  |
| 1990 | Henrik Krogsgård |  |  |
| 1991 | Henrik Krogsgård |  |  |
| 1992 | Henrik Krogsgård |  |  |
| 1993 | George Keller |  |  |
| 1995 | Frede Ewert |  |  |
| 1997 | Jan Glæsel |  |  |

Tanskan edustajat Gustav Winckler ja Birthe Wilke esittämässä kappalettaan vuoden 1957 kilpailussa.
Tanskan edustaja Emmelie de Forest esittämässä kappalettaan vuoden 2013 kilpailun harjoituksissa.
Teija Lehto

Teija Lehto (s. 1965 Nousiainen) on Paimiossa asuva ja työskentelevä suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko, jonka työskentelee erityisesti öljyväripuupiirroksen keinoin. Lehdon teokset ovat värikkäitä asetelmia, joissa kuvataan arkisia esineitä ja asioita kodeissa, puutarhoissa tai lähiluonnossa, esimerkiksi kattauksia, huonekaluja, pöydillä lojuvia astioita, elintarvikkeita, maisemia, kasveja, marjoja ja sieniä. Tarkentamalla teoksillaan katseen jokapäiväisten elinympäristöjen yksityiskohtiin Lehto pyrkii korostamaan arkisten havaintojen tärkeyttä elämän merkityksellisyyden kokemuksen muodostumisessa. Tavanomaisen oloiset kuva-aiheet korostavat hetkessä elämistä sekä hetkien kauneutta. Lehto jatkaa työskentelyllään asetelmamaalauksen perinnettä, mutta kuvaa teoksissaan myös vaikkapa muoviesineitä tai sotkua, joita ei tavallisesti pidetä ylevinä. Lehdon kiinnostuksen kohteena ovat myös mikromaisemat, joita hänen mukaansa voi syntyä katsomalla lähelle.
Lehto on opiskellut kuvataidetta 1990-luvulla Kankaanpään taidekoulussa ja suorittanut kuvataiteilijan tutkinnon Turun taideakatemisassa vuonna 2011. Hän on pitänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja Ruotsissa vuodesta 2000 lähtien, ja o vuodesta 1998 asti osallistunut yhteis- ja ryhmänäyttelyihin muun muassa Japanissa, Unkarissa ja Liettuassa.
Aiheesta muualla

Teija Lehto Kuvataidematrikkelissa.
Teija Rekola

| Teija Rekola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  lasten- ja nuortenkirjat
Palkinnot
 Pirkanmaan Plättä (1993) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Teija Rekola (ent. Niemi) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut lasten- ja nuortenkirjoja vuodesta 1987. Rekola on ollut myös mukana televisio- ja teatterituotannoissa ja toiminut WSOY:n mainostoimittajana ja kirjakerholehden toimittajana.
Rekolan esikoisteos Pulu Arnold ilmestyi vuonna 1987. Se on lastenkirja, jonka on kuvittanut Jukka Lemmetty. Vuonna 1989 ilmestyi Pulu Arnold ja juksautuspulveri, minkä jälkeen Rekola julkaisi kolme nuortenromaania. Niistä ensimmäinen, Rocktähtirock (1990), oli Topelius-palkintoehdokas. Vuonna 1991 ilmestyivät nuortenkirja Steissi ja aikuisten novellikokoelma Striptease. Rekolan kolmas nuortenkirja Bileet (1992) sai Pirkanmaan Plättä -palkinnon vuonna 1993. Hänen lastenkirjansa Eetu ja nokkelat neropatit oli Anni Polva -palkintoehdokkaana vuonna 2015.
Rekola asuu Helsingissä.
Teokset

Rocktähtirock.  Helsinki:  Tammi, 1990.  ISBN 951-30-9585-1.
Steissi.  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9912-1.
Bileet.  Helsinki:  Tammi, 1992.  ISBN 951-31-0066-9.
Pulu Arnold.  (Kuvitus: Jukka Lemmetty)  Espoo:  Weilin + Göös, 1987.  ISBN 951-35-4199-1.
Pulu Arnold ja juksautuspulveri.  (Kuvitus: Jukka Lemmetty)  Helsinki:  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-9225-9.
Onni A. ja Onni B..  (Kuvitus: Timo Kästämä)  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-28392-4.
Onni Afrikassa.  (Kuvitus: Timo Kästämä)  Kärkölä:  Pieni Karhu, 2006.  ISBN 952-5321-31-2.
Kinkkulin jouluyllätys.  (Kuvitus: Timo Kästämä)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36482-6.
Kinkkulin kuusijuhla.  (Kuvitus: Timo Kästämä)  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-38229-5.
Eetu ja ruma Rusina.  (Kuvitus: Mervi Lindman)  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39558-5.
Eetu ja nokkelat neropatit.  (Kuvitus: Mervi Lindman)  Helsinki:  WSOY, 2014.  ISBN 978-951-0-40463-8.
Striptease.  (Novellikokoelma)  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9659-9.
Tilda Huff

Tilda Maria Huff (o.s. Hämäläinen, s. 22. elokuuta 1991 Helsinki) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti vuosina 2006–2018 Viipurin Urheilijoita, vuonna 2019 Kuivasjärven Auraa ja vuodesta 2020 lähtien HIFK Friidrottia. Hänen valmentajanaan on vuodesta 2011 lähtien toiminut Mikael Inkeroinen.
Huff on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa korkeushypystä vuonna 2011. Ennätyksikseen hän on hypännyt hallissa tuloksen 1,80 metriä (2012) ja ulkona 1,81 (2012).
Huff on naimisissa koripalloilija Shawn Huffin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Tilemsi

Tilemsi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tilemsi, kunta Malin Gaon alueella
Tilemsi, kunta Malin Timbuktun alueella
Tilemsin laakso, tasankomainen kuivunut jokilaakso Malin Kidalin ja Gaon alueilla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tilemsi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Therimakhos (taidemaalari)

| Therimakhos> Θηρίμαχος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 300-luku eaa.
Ammatti:  taidemaalari, kuvanveistäjä
Therimakhos (m.kreik. Θηρίμαχος, Thērimakhos, lat. Therimachus; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Plinius vanhempi ajoittaa hänet toimineeksi 107. olympiadin aikaan eli vuonna 352 eaa., samaan aikaan kuin Ekhion, joka myös harjoitti kumpaakin taidemuotoa. Therimakhoksen teoksista ei ole säilynyt tietoja.
Tilda Lipasti

| Tilda Lipasti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tilda Liisa Lipasti
Syntynyt: 13. helmikuuta 1998 (ikä 26) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  kolmiloikka ja pituushyppy
Seura:  HIFK-Friidrott
Valmentaja:  Jari Kataja
Tilda Lipasti (s. 13. helmikuuta 1998 Helsinki) on suomalainen  kolmiloikkaaja, joka edustaa HIFK-Friidrottia. Hänen valmentajansa on Jari Kataja.
Lipasti saavutti vuoden 2020 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia kolmiloikassa.
The Days

| ”The Days” Avicii |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Stories
 Äänitetty : 2014
 Julkaistu: 3. lokakuuta 2014
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Tim Bergling, Salem Al Fakir, Vincent Pontare
 Tyylilaji: elektroninen tanssimusiikki, soul
 Kesto: 04.38 (original mix) 03.45 (radio edit)
 Levy-yhtiö: PRMD Universal Music Group
Aviciin muut singlet
| ”Lay Me Down” 2014 | ”The Days” 2014 | ”Divine Sorrow” 2014 |
The Days on ruotsalaisen DJ Aviciin kappale, joka sisältää brittiläisartisti Robbie Williamsin esittämiä kreditoimattomia sanoituksia. Kappaleen sanoittivat Brandon Flowers, Salem Al Fakir, Avicii sekä Vincent Pontare ja sen tuottivat Avicii, Fakir ja Pontare. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana 3. lokakuuta 2014. Isossa-Britanniassa se olisi tarkoitus julkaista 23. marraskuuta 2014. Se on ensimmäinen single Aviciin tulevalta toiselta, Stories-studioalbumilta.
The Complete Stone Roses

The Complete Stone Roses on rock-yhtye The Stone Rosesin vuonna 1995 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää yhtyeen kaikki singlet b-puolineen vuosilta 1985-1992.
Kappaleet

"So Young" (3:30)
"Tell Me" (3:50)
"Sally Cinnamon (single-versio)" (2:50)
"Here It Comes" (2:40)
"All Across The Sands" (2:40)
"Elephant Stone (single-versio)" (3:00)
"Full Fathom Five" (3:18)
"The Hardest Thing In The World" (2:39)
"Made Of Stone (single-versio)" (4:11)
"Going Down" (2:46)
"She Bangs The Drums (single-versio)" (3:42)
"Mersey Paradise" (2:44)
"Standing Here" (5:05)
"I Wanna Be Adored" (single-versio) (3:28)
"Waterfall"(single-versio) (3:36)
"I Am The Resurrection" (single-versio) (3:41)
"Where Angels Play" (4:15)
"Fools Gold" (single-versio) (4:15)
"What The World Is Waiting For" (3:55)
"Somethings Burning (single-versio)" (3:37)
"One Love (single-versio)" (3:40)
Terry Harryman

| Terry Harryman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. syyskuuta 1938 (ikä 86)
WRC-ura
Kilpailuja:  52
Voittoja:  6
Palkintosijoja:  9
Erikoiskoevoittoja:  202
Ensimmäinen kilpailu:  RAC-ralli 1974
Ensimmäinen voitto:  Safari-ralli 1983
Viimeinen voitto:  Ruotsin ralli 1985
Viimeinen kilpailu:  RAC-ralli 1999
Terry Harryman (s. 26. syyskuuta 1938) on brittiläinen eläköitynyt rallin kartanlukija. Harryman toimi urallaan muiden muassa Malcolm Wilsonin, Ari Vatasen ja Kalle Grundellin kartanlukijana.
Ura

Ensimmäisen MM-rallinsa Harryman ajoi Englannin RAC-rallissa 1974 yhdessä Ronnie McCartneyn kanssa. Vuosina 1979–1981 kuljettajana toimi Malcolm Wilson, jonka kanssa hän ajoi kaikkiaan kuusi MM-rallia. Vuonna 1982 Harryman aloitti yhteistyön Ari Vatasen kanssa. Ensimmäisenä vuonna hän toimi Vatasen kartanlukijana kolmessa rallissa kilpaillen myös Wilsonin (1) ja Tony Pondin (2) kanssa. Vuosina 1983–1985 Harryman oli Vatasen vakituinen kartanlukija. Yhteistyö päättyi Vatasen vakavaan onnettomuuteen vuoden 1985 Argentiinan rallissa. Harryman ei onnekseen loukkaantunut mainittavasti onnettomuudessa ja kykeni osallistumaan vielä saman vuoden RAC-rallin yhdessä ruotsalaisen Kalle Grundellin kanssa.
Kaudella 1986 Harryman osallistui ainoastaan Monte Carlon ralliin ranskalaisen Michele Moutonin kartanlukijana. Mouton ja Harryman ajoivat tuona vuonna pääasiallisesti Saksan mestaruussarjan kilpailuissa. Sanremon rallissa samana vuonna Ari Vatanen teki paluun ralliauton rattiin ajaen Harrymanin kanssa nolla-autona.
Kaudella 1987 Harryman osallistui kolmeen MM-ralliin Kalle Grundellin kartanlukijana ja sen lisäksi ajoi Jyväskylän Suurajoissa yhdessä Ari Vatasen kanssa.
Kaudella 1988 Harryman kilpaili lähinnä Englannin avoimessa rallisarjassa ja sen lisäksi joissain Belgiassa ja Hollannissa ajetuissa EM-sarjan ralliessa yhdessä brittiläisen Mark Lovellin kanssa. Seuraavan vuoden ohjelmaan ei kuulunut muita kisoja kuin italialaisen Franco Cunicon kartanlukijana ajettu Sanremon ralli. Tämän jälkeen Harryman piti muutaman vuoden taukoa kartanlukijan tehtävistä palaten kaudella 1995 Englannin avoimeen rallisarjaan maanmiehensä Robbie Headin kartanlukijana.
Kaudella 1997 Harryman toimi kolmessa Englannin sarjan kilpailussa australialaisen Andrew Pinkerin kartanlukijana ja sen lisäksi ajoi RAC-rallin ja neljä Lähi-idän rallisarjan kilpailua omanilaisen Hamed al Wahaibin kartanlukijana. Yhteistyö al Wahaibin kanssa kattoi myös seuraavan kauden, jolloin pari osallistui kuuteen MM-ralliin.
Kaudella 1999 Harryman ajoi kuusi rallia Andrew Pinkerin kartanlukijana sekä Australian MM-rallin saksalaisen Uwe Nittelin kartanlukijana. Kausi jäi Harrymanin viimeiseksi Euroopassa ja MM-sarjassa. Tämän jälkeen vuonna 2000 Harryman osallistui kolmeen Lähi-idän ralliin bahrainilaisen Sheikki Jaber al Khalifan kartanlukijana. 2001 Harryman kilpaili al Khalifan kanssa tämän kotimaan Bahrainin rallissa ja ajoi vihoviimeiset kaksi ralliaan syyrialaisen Mohammed Hamshon kartanlukijana Syyrian ja Jordanian ralleissa vuonna 2003.
Thielemannin tipat

Thielemannin tipat olivat apteekeista aikoinaan saatavilla ollut vatsakipuihin tarkoitettu lääke joka sisälsi oopiumitinktuuraa ja valeriaanaa. Muita vastaavanlaisia apteekeista saatavilla olleita lääkkeitä olivat Inosemzeffin tipat, Belajevin tipat, Törnrothin vatsatipat ja Ursinin tipat.
The Hardkiss

The Hardkiss -yhtyeen kokoonpano (2019): kitaristi Valeri Bebko, laulaja Julija Sanina, bassokitaristi Klym Lysjuk ja rumpali Jevhen Kibeljev.
The Hardkiss on ukrainalainen yhtye, joka laulaa ukrainaksi ja englanniksi. Yhtye perustettiin vuonna 2011, kun laulaja-lauluntekijä Julia Sanina tapasi basisti ja musiikkituottaja Valeri Bebkon. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät kosketinsoittaja Paul sekä rumpali Kreechy. Lokakuussa 2011 yhtye esiintyi brittiläisyhtye Hurtsin lämmittelijänä. Helmikuussa 2012 The Hardkiss teki levytyssopimuksen Sony BMG:n kanssa. Vuonna 2016 yhtye osallistui Ukrainan euroviisukarsintoihin. Vuonna 2023 Julia Sanina toimi Ison-Britannian Liverpoolissa järjestettyjen Euroviisukilpailujen yhtenä juontajana ja lauloi ensimmäisen semifinaalin avausnumerossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Hardkiss Wikimedia Commonsissa
The Hardkissin kotisivut
Taistelulähetit – 1917

| Taistelulähetit – 1917> 1917 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sam Mendes
Käsikirjoittaja:   Sam Mendes  Krysty Wilson-Cairns 
Tuottaja:   Sam Mendes  Pippa Harris  Jayne-Ann Tenggren  Callum McDougall  Brian Oliver 
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Roger Deakins
Leikkaaja:  Lee Smith
Pääosat:   George MacKay  Dean-Charles Chapman  Mark Strong  Andrew Scott  Richard Madden  Claire Duburcq  Colin Firth  Benedict Cumberbatch 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   DreamWorks Pictures  Reliance Entertainment  New Republic Pictures  Neal Street Productions  Amblin Partners 
Levittäjä:   Universal Pictures (Yhdysvallat)  eOne (Iso-Britannia) 
Ensi-ilta:   2019-12-44. joulukuuta 2019 (Lontoo)  2019-12-2525. joulukuuta 2019 (Yhdysvallat)  2020-1-1010. tammikuuta 2020 (Iso-Britannia)  2020-1-2424. tammikuuta 2020 (Suomi)  
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  90–100 miljoonaa dollaria
Tuotto:  368 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taistelulähetit – 1917 (engl. 1917) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut sotaelokuva, jonka on ohjannut Sam Mendes. Sen pääosia esittävät George MacKay ja Dean-Charles Chapman. Sivuosia esittävät Mark Strong, Andrew Scott, Richard Madden, Claire Duburcq, Colin Firth ja Benedict Cumberbatch.
Taistelulähetit – 1917 sai ensi-iltansa 4. joulukuuta 2019 Lontoossa, jonka jälkeen se sai teatteriensi-illan 25. joulukuuta 2019 Yhdysvalloissa, ja 10. tammikuuta 2020 Britanniassa. Se palkittiin kolmella Oscarilla vuoden 2020 gaalassa parhaasta kuvauksesta, äänityksestä ja parhaista erikoistehosteista. Lisäksi se palkittiin kahdella Golden Globella vuoden 2020 gaalassa parhaasta draamaelokuvasta ja ohjauksesta, sekä seitsemällä Baftalla vuoden 2020 gaalassa, mukaan lukien paras elokuva, ohjaus ja kuvaus.
Asetelma

Ensimmäinen maailmansota on kuumimmillaan. Kaksi nuorta brittisotilasta, korpraalit Will Schofield (George MacKay) ja Tom Blake (Dean-Charles Chapman), saavat mahdottoman tehtävän. Heidän tulee päästä vihollislinjan läpi toiseen pataljoonaan ja viedä perille viesti, joka estää satoja sotilaita vastaan suunnitellun kuolettavan iskun. Iskun kohteena on myös Blaken veli, Joseph (Richard Madden).
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 78/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Muropaketti: 
Episodi: 
Helsingin Sanomat: 
MeNaiset: 
V2.fi: 
Film-O-Holic: 
Kulttuuritoimitus: 
Hufvudstadsbladet: 
Rotten Tomatoes -sivustolla sen saamasta 389 arvostelusta 89 prosenttia oli myönteisiä. Metacritic-sivustolla se sai 78/100 pistettä 57 arvostelun pohjalta.