stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lesovsky
Huomioita

↑  Valmistajien mestaruus ratkaistu vuodesta 1958 lähtien. Indianapolis 500 -kilpailuun osallistuneiden tallien/valmistajien pisteitä ei laskettu mukaan Formula 1 -tuloksiin, ainoastaan kuljettajien.
Martinkylän junaturma

| Martinkylän junaturma |
| --- | --- |
 Toinen onnettomuusvaunuista.
Päivämäärä:  20. syyskuuta 1918
Paikka:  Martinkylä, Sipoo
Rataosa:  Kerava-Porvoo-rata
Liikennöitsijä(t):  Valtion rautatiet
Sijainti:  60.387164°N, 25.231153°E
Tiedot
Junia osallisena:  2
Juna(t):  postijuna nro 331, hiekkajuna
Kuolleita:  10
Loukkaantuneita:  7
Martinkylän junaturma oli Porvoon radalla Sipoon Martinkylässä 20. syyskuuta 1918 tapahtunut raideliikenneonnettomuus, joka syntyi kun ilman lastia kulkenut hiekkajuna törmäsi täydellä vauhdilla seisakkeella olleen postijunan perään. Onnettomuus vaati kymmenen kuolonuhria, joiden lisäksi kuusi postijunan matkustajaa sekä hiekkajunan jarrumies loukkaantuivat.
Onnettomuus oli tapahtuessaan Suomen rautateiden vakavin junaturma. Se on edelleen kaikkien aikojen kuudenneksi eniten kuolonuhreja vaatinut raideliikenneonnettomuus Suomessa sekä yhdessä vuoden 1998 Jyväskylän junaturman kanssa toiseksi suurin rauhan aikana tapahtunut.
Onnettomuus

Viitisen minuuttia aikataulustaan myöhässä ollut Porvoon postijuna numero 331 lähti liikkeelle parin kilometrin päässä Martinkylästä sijaitsevalta Nikkilän rautatieasemalta 20. syyskuuta 1918 kello 7.30 ja pysähtyi Martinkylän seisakkeelle noin 7.45. Kymmenen minuuttia postijunan jälkeen Nikkilästä lähti hiekkajuna, jossa oli 12 tyhjää vaunua. Junan lähestyessä Martinkylän seisaketta veturinkuljettaja ei havainnut pysähtynyttä postijunaa vaan törmäsi sen perään täydellä vauhdilla. Seisakkeella ollut postijunan konduktööri näytti varoitusmerkkiä, jota kukaan veturin miehistöstä ei ilmeisesti nähnyt. Myös postijunan veturinkuljettaja havaitsi hiekkajunan ja yritti lähteä liikkeelle ehtiäkseen alta pois. Hän ei pystynyt estämään törmäystä, mutta postijunan liike vaimensi hieman sen voimaa.
Postijunan perässä oli kaksi III luokan matkustajavaunua, jotka putosivat törmäyksen voimasta kiskoilta, mutta pysyivät pystyssä. Taaempi vaunu työntyi lähes kokonaan edellään olleen sisään, jolloin kuusi ensimmäisessä matkustajavaunussa ollutta matkustajaa kuoli välittömästi. Myös neljä myöhemmin kuollutta olivat kaikki ensimmäisen matkustajavaunun matkustajia. Taaemmassa vaunussa olleet sen sijaan selvisivät törmäyksestä pelkillä vammoilla. Nikkilän psykiatrisesta sairaalasta lähetettiin onnettomuuspaikalle hoitohenkilökuntaa antamaan ensiapua, ja Martinkylään saapui junalla myös Keravan kunnanlääkäri ja sairaanhoitaja. Loukkaantuneet kuljetettiin onnettomuusjunan veturilla Helsinkiin. Seitsemäs matkustaja kuoli matkan aikana, ja iltapäivällä yksi matkustajista kuoli Kirurgisessa sairaalassa. Kaksi vakavimmin loukkaantunutta kuoli myöhemmin syksyllä.
Postijunan matkustajat olivat lähinnä työmatkalaisia. Mukana oli myös kesäasunnoltaan palaamassa ollut helsinkiläisen pankinjohtajan perhe ja heidän palvelijattarensa, joka kuoli onnettomuudessa välittömästi. Perheen kahdeksanvuotias poika kuoli matkalla sairaalaan ja 32-vuotias äiti menehtyi vammoihinsa lokakuun lopussa.
Onnettomuuden aineelliset vahingot jäivät pieniksi, ainoastaan kaksi matkustajavaunua ja yksi postivaunu kärsivät vahinkoja. Hiekkajunan vahingot jäivät vaurioituneeseen puskuriin. Rata saatiin raivatuksi liikennöitävään kuntoon kello 17 mennessä.
Onnettomuustutkinta

Onnettomuustutkinta valmistui vajaan viikon kuluttua. Sen mukaan Nikkilän asemapäällikkö ei hiekkajunaa liikkeelle lähettäessään tiedottanut siitä sähkösanomalla eteenpäin eikä antanut postijunan sijainnista tarpeellisia tietoja hiekkajunan konduktöörille. Hiekkajunan konduktöörinä toimi ratamestari, jolla ei ollut kyseiseen tehtävään vaadittua junailijan tutkintoa. Lisäksi hän oli onnettomuuden sattuessa sääntöjen vastaisesti veturissa. Konduktööri oli myös ottanut junan Porvoon rautatieasemalta ilman ratainsinöörin lupaa. Hän ilmoitti asiasta vain asemapäällikölle joka oletti, että myös ratainsinööriltä oli saatu lupa.
Porvoon radalla kulkeneet hiekkajunat olivat aikaisemmin pysähtyneet odottamaan Martinkylässä seisovaa postijunaa, mutta onnettomuusjunan veturinkuljettaja oli aloittanut rataosuudella vasta muutamaa päivää aikaisemmin. Pysähtyneen junan havaitsemista vaikeutti myös se, että ennen seisaketta rata teki pienen mutkan, jota reunustanut korkea kuusiaita haittasi näkyvyyttä Martinkylän suuntaan.
Oikeudenkäynti

Joulukuussa 1918 Sipoon käräjäoikeudessa asetettiin syytteeseen hiekkajunan konduktöörinä toiminut ratamestari, veturin kolmihenkinen miehistö sekä Nikkilän asemamestari. Oikeuskäsittely lykkääntyi useita kertoja muun muassa pöytäkirjojen ruotsinkielisten käännösten puuttumisen vuoksi. Onnettomuudessa mukana olleet ruotsinkieliset kantelivat lokakuussa 1919 oikeuskansleri Axel Charpentierille, koska rautatiehallituksen toimittamat kirjelmät olivat ainoastaan suomeksi. Charpentier määräsi rautatiehallitusta ja sen asiamiestä, Uudenmaan läänin maaherraa sekä lääninhallituksen esittelijää vastaan nostettavaksi syytteet virkavelvollisuuden rikkomisesta.
Lopulta joulukuussa 1919 veturinkuljettaja K. G. Hellgren sai kuuden kuukauden ja ratamestari O. V. Hjorth neljän kuukauden vankeustuomion. Lisäksi molemmat erotettiin virastaan, ja heiltä vietiin kelpoisuus työskennellä enää valtion palveluksessa. Korvauksia ja oikeudenkäyntikuluja he joutuivat maksamaan yhteensä lähes 53 000 markkaa. Muut syytetyt vapautettiin syytteistä.
Suomen Kuvalehdessä julkaistu kuva.
Tim Wellens

| Tim Wellens |
| --- | --- |
 Tim Wellens 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Pituus:  183 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  UAE Team Emirates
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
–30.6.2012:  Lotto-Belisolin alle 23-v. joukkue
Ammattilaisjoukkue(et)
2012–2022 2023–:  Lotto-Belisol / Lotto Soudal UAE Team Emirates
Suurimmat voitot
 Eneco Tour / Benelux Tour 2014, 2015, 2023, 2024 Grand Prix Cycliste de Montréal 2015 Puolan ympäriajo 2016 Tour of Guangxi 2017 Italian ympäriajo, 2 etappia Espanjan ympäriajo, 2 etappia  Aika-ajon Belgian-mestaruus 2024 
 Tiedot päivitetty: 2. syyskuuta 2024 
Tim Wellens (s. 10. toukokuuta 1991 Sint-Truiden, Limburg) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Lotto-Belisol-joukkueessa heinäkuussa 2012 kilpailtuaan sitä ennen saman tallin alle 23-vuotiaiden joukkueessa. Hän edusti tallia, nimeltään viimeksi Lotto Soudal, vuoteen 2022 saakka. Kaudesta 2023 lähtien hän ajanut UAE Team Emiratesissa. Hän on kilpaillut myös maastopyöräilyssä.
Wellens voitti Eneco Tourin kokonaiskilpailun 2014 seitsemän sekunnin erolla Lars Boomiin. Hän uusi voittonsa seuraavana vuonna 59 sekunnin erolla toiseksi sijoittuneeseen Greg Van Avermaetiin. Hän voitti 2015 myös Grand Prix Cycliste de Montréal -kilpailun ennen Adam Yatesia. Hän voitti Italian ympäriajossa 2016 pitkään loppunousuun päättyneen kuudennen etapin karattuaan irtiottoryhmästä. Hän voitti saman vuoden Puolan ympäriajon yli neljän minuutin erolla Fabio Fellineen. Hän voitti World Touriin 2017 kuuluneen Tour of Guangxin kuuden sekunnin erolla Bauke Mollemaan. Hän voitti neljännen etapin Italian ympäriajossa 2018 sekä viidennen ja 14:nnen etapin Espanjan ympäriajossa 2020. Hän voitti aiemmin Eneco Tourina tunnetun Benelux Tourin jälleen 2023 ja 2024. Hän voitti aika-ajon Belgian-mestaruuden 2024.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
For Those About to Rock We Salute You

| For Those About to Rock We Salute You AC/DC |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät–syksy 1981
 Julkaistu: 23. marraskuuta 1981
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Robert John "Mutt" Lange
 Tyylilaji: hard rock  stadionrock  heavy metal
 Kesto: 41.10
 Levy-yhtiö: Albert, Atlantic
Listasijoitukset
  1. (1981)   1. (13. marraskuuta 1981)   2. (1981)   3. (joulukuu 1981)   6. (joulukuu 1981)   7. (1. tammikuuta 1982)   9. (8. joulukuuta 1981)   19. (joulukuu 1981)
AC/DC:n muut julkaisut
| Back in Black 1980 | For Those About to Rock (We Salute You) 1981 | Flick of the Switch 1983 |
For Those About to Rock (We Salute You) on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n 23. marraskuuta 1981 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Albumin nimikappaleesta tuli menestys, ja muita tunnettuja kappaleita ovat "Inject the Venom" ja "Let's Get It Up". Albumi on viimeinen, jonka on tuottanut Robert John "Mutt" Lange, joka on tuottanut myös yhtyeen menestyksekkäät Highway to Hell ja Back in Black -albumit. Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa ja oli siinä suhteessa ainoa laatuaan vuoden 2008 Black Ice -albumiin saakka.
Albumin nimi on lähtöisin siitä kun yhtyeen kitaristi Angus Young luki kirjan nimeltä For Those About to Die, We Salute You, joka kertoi roomalaisista gladiaattoreista. Albumi julkaistiin remasteroituna vuonna 2003 osana AC/DC remasters -sarjaa. Kappale ”For Those About to Rock (We Salute You)” oli Jack Blackin tähdittämässä elokuvassa School of Rock nimellä "For those about to rock, I salute you".
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Angus Young, Malcolm Young ja Brian Johnson.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | For Those About to Rock We Salute You | 5.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Put the Finger on You | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Let's Get It Up | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Inject the Venom | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Snowballed | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Evil Walks | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | C.O.D. | 3.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Breaking the Rules | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Night of the Long Knives | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Spellbound | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
Singlet

1981 Let's Get It Up
1982 For Those About to Rock (We Salute You)
Kokoonpano

Brian Johnson – laulu
Angus Young – soolokitara
Malcolm Young – komppikitara, taustalaulu
Cliff Williams – bassokitara, taustalaulu
Phil Rudd – rummut, perkussiot
Video

For Those About to Rock -nimellä on julkaistu myös video, joka sisältää neljä yhtyeen esittämää kappaletta. Videossa julkaistiin myös yhtyeiden The Black Crowesin, Metallican ja Panteran kappaleet samalta keikalta. AC/DC:n kappaleet videolla ovat seuraavat:
Back in Black (säv. Angus Young, Malcolm Young, Brian Johnson)
Highway to Hell (säv. Young, Young, Bon Scott)
Whole Lotta Rosie (säv. Young, Young, Scott)
For Those About to Rock (We Salute You) (säv. Young, Young, Johnson)
Arvostelut

All Music Guide lehden arvostelu:
Blender lehden arvostelu:
Rolling Stone lehden arvostelu:
Aiheesta muualla

For Those About to Rock We Salute You Discogsissa. (englanniksi)
| n k AC/DC |
| --- | --- |
 Angus Young  Brian Johnson  Phil Rudd  Cliff Williams  Stevie Young Malcolm Young  Dave Evans  Rob Bailey  Peter Clark  Bon Scott  Mark Evans  Simon Wright  Chris Slade  Axl Rose 
Studioalbumit:  High Voltage kansainvälinen  T.N.T.  Dirty Deeds Done Dirt Cheap  Let There Be Rock  Powerage  Highway to Hell  Back in Black  For Those About to Rock We Salute You  Flick of the Switch  Fly on the Wall  Blow Up Your Video  The Razors Edge  Ballbreaker  Stiff Upper Lip  Black Ice  Rock or Bust  Power Up 
Kokoelmat:  Volts  Bonfire  Backtracks 
EP:t:  ’74 Jailbreak 
Livealbumit:  If You Want Blood You’ve Got It  Live  Live from the Atlantic Studios  Let There Be Rock: The Movie – Live in Paris  Live at River Plate 
Soundtrackit:  Who Made Who  Iron Man 2 
Muuta:  diskografia  kappaleet 
Videon kansi.
Frasier

| Frasier |
| --- | --- |

Tyyli:  Tilannekomedia
Kestoaika:  24 min
Luoja(t):   David Angell  Peter Casey  David Lee 
Pääosissa:   Kelsey Grammer  Jane Leeves  David Hyde Pierce  Peri Gilpin  John Mahoney 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC  Yle TV1  Nelonen
Esitetty:  16. syyskuuta 1993 – 13. toukokuuta 2004
Tuotantokausia:  11
Jaksoja:  264
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Maggie Blanc
Vastaava(t) tuottaja(t):   David Angell (kaudet 1–8)  Christopher Lloyd (kaudet 2–11)  Kelsey Grammer (kaudet 6–11)  Joe Keenan (kaudet 6–7 & 11)  Dan O'Shannon (kaudet 8–9)  Mark Reisman (kaudet 8)  Rob Hanning (kaudet 9–10)  Sam Johnson ja Chris Marcill 
Säveltäjä(t):   Bruce Miller Darryl Phinesse
Tuotantoyhtiö(t):  Grub Street Productions
Edeltäjä:  Terveydeksi (1982-1993)
Palkinnot
Voitetut:  Primetime Emmy Paras komediasarja (1994, 1995, 1996, 1997, 1998)
Aiheesta muualla
IMDb 
Frasier on yhdysvaltalainen komediasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa yksitoista tuotantokautta vuosina 1993–2004. Sarjan päähenkilö on snobistinen seattlelainen radiopsykiatri Frasier Crane (Kelsey Grammer). Frasier on spin-off Terveydeksi-komediasarjasta, jonka yksi päähenkilö Frasier Crane oli.
Frasier palkittiin lukuisilla Emmy- ja Golden Globe -palkinnoilla, ja pääosan esittäjät Kelsey Grammer ja David Hyde Pierce saivat useita henkilökohtaisia palkintoja.
Frasieriä on luonnehdittu tyylipuhdasta amerikkalaista sitcomia älykkäämmäksi. Sarjan ydinteema on se, kuinka päähenkilö kykenee omaa ammattietiikkaansa hyödyntäen ymmärtämään itsensä ja läheistensä elämää hämmentävät tapahtumat.
Frasierille on tehty kaksi jatkokautta, jotka esitettiin vuosina 2023–2024. Kelsey Grammer palasi rooliinsa Frasierina, mutta monet muut päähahmot ovat uusia.
Syntyhistoria

Kelsey Grammerin esittämä Frasier Crane ilmestyi televisioon Terveydeksi-sarjan kolmannella tuotantokaudella, kun häntä alkoi näkyä sarjan tapahtumapaikkana toimivassa baarissa tyttöystävänsä, tarjoilijatar Dianen seurassa. Intellektuelli Frasier lisättiin sarjaan vastakohdaksi Dianen entiselle miesystävälle, jätkämäiselle baarimikko Samille. Frasierista tuli sarjan vakiohahmo viidennestä kaudesta alkaen. Dianen poistuttua sarjasta Frasier alkoi seurustella kollegansa Lilith Sterninin kanssa ja meni tämän kanssa naimisiin. Pariskunta sai ensin lapsen ja lopulta otti avioeron sarjan viimeisellä kaudella. Heidän suhteensa laatu jää lopussa kuitenkin määrittelemättä tarkasti, koska tuottajat halusivat pitää kaikki vaihtoehdot avoimina spin-off-sarjaa ajatellen.
Terveydeksi-sarjan tuottajat päättivät aloittaa Frasier Cranen oman spin-off-sarjansa vuonna 1993. Frasierin tärkeilevässä mutta sympaattisessa hahmossa nähtiin tarpeeksi monipuolisuutta omaan sarjaansa. Grammerin vaatimuksesta uusi sarja otti mahdollisimman paljon etäisyyttä emosarjaansa. Sen tapahtumapaikaksi valittiin mantereen vastakkaisen rannikon Seattle, Frasierin synnyinkaupunki. Frasierin pilottijakson alussa kuullaan Frasierin monologi, jossa hän kertoo aloittaneensa elämänsä uudelleen avioeronsa sekä työuransa pysähtymisen vuoksi. Moni Terveydeksi-sarjan vakiohahmoista teki kuitenkin vierailuja Frasierissä vuosien varrella.
Suurin osa Frasierin päähahmojen näyttelijöistä valittiin rooleihinsa ilman koelukuja. Frasierin pikkuveli Niles lisättiin sarjaan, kun havaittiin, että näyttelijä David Hyde Pierce näytti aivan Kelsey Grammerilta nuorempana. Frasierin isää esittävä John Mahoney oli tuottajille tuttu Terveydeksi-sarjan viimeiseltä kaudelta. Hänen kotihoitajansa Daphne Moonin rooliin otettiin Seinfeldissä vaikutuksen tehnyt Jane Leeves. Ainoastaan Rozia esittävä Peri Gilpin joutui kilpailemaan roolistaan loppuun asti Lisa Kudrow’n kanssa.
Juonikuvioita

Sarjan alussa Frasier muuttaa Bostonista entiseen kotikaupunkiinsa Seattleen ja aloittaa työt paikallisena KACL-radion radiopsykiatrina. Hän alkaa myös lämmittää uudelleen suhdetta isäänsä Martiniin ja neuroottiseen pikkuveljeensä Nilesiin. Martin muuttaa Eddie-koiransa kanssa asumaan Frasierin luokse jouduttuaan jäämään eläkkeelle poliisin työstään lonkkavamman takia. Martinia kuntouttamaan palkataan englantilainen fysioterapeutti Daphne, joka niin ikään asettuu asumaan Frasierin luokse. Sarjassa seurataan muun muassa Cranen veljesten ja näiden isän välisiä perhekonflikteja: Frasier ja Niles arvostavat molemmat korkeakulttuuria sen kaikissa muodoissa eivätkä välttele asian korostamista muille, kun Martin taas on arkisempi ja ajautuu tuon tuostakin päivittelemään poikiensa erikoisia tempauksia. Varsinkin sarjan alkupuolella Frasierin ja Martinin totutteleminen toisiinsa asuintovereina on monien vitsien aihe, ja läpi sarjan eräs ydinteemoista on myös Frasierin ja Nilesin välinen kilpailu ja kädenvääntö keskinäisestä paremmuudesta. Tärkeäksi juonikuvioksi kohoaa lisäksi Nilesin tuntema vetovoima Daphnea kohtaan ja hänen yrityksensä hurmata Daphne.
Henkilöhahmoja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frasier Crane  | … |  Kelsey Grammer   |
|  Niles Crane  | … |  David Hyde Pierce   |
|  Martin Crane  | … |  John Mahoney   |
|  Daphne Moon  | … |  Jane Leeves   |
|  Roz Doyle  | … |  Peri Gilpin   |
|  Eddie  | … |  Moose, Enzo   |
|  Bob "Bulldog" Briscoe  | … |  Dan Butler   |
|  Gil Chesterton  | … |  Edward Hibbert   |
|  Lilith Sternin  | … |  Bebe Neuwirth   |
|  Frederick Crane  | … |  Trevor Einhorn   |
|  Kenny Dailey  | … |  Tom McGowan   |
|  Noel Shempsky  | … |  Patrick Kerr   |
|  Bebe Glazer  | … |  Harriet Sansom Harris   |
|  Donny Douglas  | … |  Saul Rubinek   |
|  Sherry Dempsey  | … |  Marsha Mason   |
|  Mel Karnofsky  | … |  Jane Adams   |
|  Gertrude Moon  | … |  Millicent Martin   |
|  Harry Moon  | … |  Brian Cox   |
|  Simon Moon  | … |  Anthony LaPaglia   |
|  Cam Winston  | … |  Brian Stokes Mitchell   |
|  Ronee Lawrence  | … |  Wendie Malick   |
Jaksot

Luettelo televisiosarjan Frasier jaksoista
Kausilla 1 – 9 kuvasuhteena oli 4:3.
Ennätyksiä

Frasier voitti ennätykselliset 37 Emmy-palkintoa yhdentoista vuoden aikana (Game of Thrones rikkoi ennätyksen vuonna 2016). Sarja sai muun muassa viitenä peräkkäisenä vuonna (1994–1998) parhaan komediasarjan palkinnon. Kelsey Grammer ja David Hyde Pierce voittivat molemmat neljä Emmya, joista kumpikin yhden sarjan viimeisellä tuotantokaudella.
2020-luvun jatkokaudet mukaan lukien Kelsey Grammer on esittänyt Frasier Cranea 40 vuoden ajan.
Frasier Suomessa

Suomessa Frasieriä esitti Yle TV1 vuosina 1994–2005. Nelonen on esittänyt sarjaa myöhäisilloissaan 5. toukokuuta 2008 lähtien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Frasier Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Frasierin fanisivusto. (englanniksi)
Nelonen – Frasier.
| n k Parhaan komediasarjan Primetime Emmy -palkinto |
| --- | --- |
 Murphy Brown (1990)  Terveydeksi (1991)  Murphy Brown (1992)  Seinfeld (1993)  Frasier (1994)  Frasier (1995)  Frasier (1996)  Frasier (1997)  Frasier (1998)  Ally McBeal (1999)  Will & Grace (2000)  Sinkkuelämää (2001)  Frendit (2002)  Kaikki rakastavat Raymondia (2003)  Sukuvika (2004)  Kaikki rakastavat Raymondia (2005)  Konttori (2006)  30 Rock (2007)  30 Rock (2008)  30 Rock (2009)  Moderni perhe (2010)  Moderni perhe (2011)  Moderni perhe (2012)  Moderni perhe (2013)  Moderni perhe (2014)  Rouva varapresidentti (2015)  Rouva varapresidentti (2016)  Rouva varapresidentti (2017)
Patrick Hürlimann

Patrick Hürlimann (s. 9. heinäkuuta 1963) on sveitsiläinen curlingpelaaja ja -valmentaja sekä olympiavoittaja. Hürlimann voitti joukkueen kapteenina olympiakultaa Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998. MM-kisoista hänellä on yksi hopea (1989) ja kaksi pronssia (1996 ja 1999).
Maajoukkueen valmentajana Hürlimann on voittanut MM-hopeaa vuonna 2003 .
Tang Jiaxuan

Tang Jiaxuan ja George W. Bush
Tang Jiaxuan (yksink. 唐家璇, pinyin: Táng Jiāxuán, s. 17. tammikuuta 1938 Shanghai) on eläköitynyt kiinalainen diplomaatti, joka toimi Kiinan ulkoministerinä vuosina 1998–2003.
Tang on kotoisin Zhenjiangista, Jiangsun maakunnasta. Hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1973 ja opiskeli Fudanin yliopistossa ja Pekingin yliopistosta.
Uransa alussa Tang palveli monissa eri tehtävissä Japanissa. Hänestä tuli apulaisulkoasiainministeri 1991. Ulkoasiainministerin tehtävän jätettyään hän jatkoi palvelustaan Kiinan kansantasavallan valtioneuvostossa. Tang oli kommunistisen puolueen 15. ja 16. keskuskomiteoiden jäsen vuosina 1997-2007.
Phillips

| Phillips |
| --- | --- |
Päämaja:   Yhdysvallat
Tunnetuimmat kuljettajat:  Don Freeland Don Branson Bob Veith Al Keller Bud Tingelstad
Moottorit:  Offenhauser
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1954
Kilpailuja:  7
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0 (3)
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1960
Phillips oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja. Talli osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1954–1960, jolloin kilpailu kuului Formula 1:n MM-sarjaan, sekä 1961 ja 1962. Phillips ajoi Offenhauserin moottoreilla.
Phillipsin parhaat sijoitukset olivat Don Freelandin 1956 ajama kolmas sija ja Don Bransonin 1960 ajama neljäs sija. Talli saavutti yhteensä 7 MM-pistettä (Formula 1 -sarjan valmistajien mestaruustaistelusta 1958 lähtien 3 MM-pistettä). Tallin muut kuljettajat olivat Bob Veith, Al Keller ja Bud Tingelstad, joista Keller ja Tingelstad ajoivat kausina 1961 ja 1962.
Formula 1 -saavutukset

Palkintosijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Indianapolis 500 1956 | Don Freeland |
Paalupaikat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
1: 
Nopeimmat kierrokset
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
1:
Huomioita

↑  Valmistajien mestaruuspisteet vuodesta 1958 lähtien. Indianapolis 500 -kilpailun pisteitä ei laskettu tallien/valmistajien pisteisiin, ainoastaan kuljettajien.
Mannermainen filosofia

Mannermainen filosofia on yleinen nimitys useille nykyfilosofian perinteille, jotka ovat alun perin saaneet alkunsa mannermaisesta Euroopasta, vastakohtana englanninkieliseen analyyttiseen filosofiaan. Mannermaiseen filosofiaan kuuluvat fenomenologia, hermeneutiikka, eksistentialismi, strukturalismi, jälkistrukturalismi ja postmodernismi, dekonstruktio, ranskalainen feminismi, kriittinen teoria kuten Frankfurtin koulukunta sen esittää, psykoanalyysi, Friedrich Nietzschen työt ja joskus myös suuri osa marxismista ja marxilaisesta filosofiasta (vaikka marxilaisuus usein luetaankin omaksi, kolmanneksi osa-alueekseen nykyfilosofiassa).
Mannermainen filosofia on ollut nykyfilosofian valtavirtaus erityisesti Ranskassa ja Saksassa. Jaottelua analyyttiseen ja mannermaiseen filosofiaan on myös arvosteltu, koska merkittävä osa analyyttisestä filosofiasta on alun perin lähtöisin manner-Euroopasta.