stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raija Talvio
Kirjoja

Talvio, Raija & Mattila, Mikko: Arvottomat - Tärkeintä on lähteminen. Aviador, 2024.
Aiheesta muualla

Raija Talvio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Raija Talvio Elonetissä.
Riksvei 93

Riksvei 93 (Rv93) oli vuoteen 2018 asti Suomen ja Norjan raja-asemalta Kivilompolosta Norjan Alattioon Koutokeinon kautta johtanut Riksvei-tie.
Tien nimi oli Koutokeinon sillalta etelään Suomaluodda ja pohjoiseen Álttáluodda.
9. helmikuuta 2018 tiestä tuli osa eurooppatietä E45 ja tienumero 93 poistui käytöstä.
Ranesin kirkko

| Ranesin kirkko Ranes kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Surnadal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1869
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  420
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ranesin kirkko (norj. Ranes kyrkje) on Surnadalin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1869.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Rautavaara (täsmennyssivu)

Rautavaara tarkoittaa seuraavaa:
Rautavaara, kunta Pohjois-Savon maakunnassa.
Sukunimenä

Albin Ewald Rautavaara (1873–1941), suomalainen ministeri
Eino Rautavaara (1876–1939), suomalainen oopperalaulaja
Einojuhani Rautavaara (1928–2016), suomalainen säveltäjä, Eino Rautavaaran poika
Helinä Rautavaara (1928–1998), suomalainen tutkimusmatkailija, Toivo Rautavaaran tytär
Mariaheidi Rautavaara (1927–2004), suomalainen mezzosopraano, Einojuhani Rautavaaran ensimmäinen vaimo
Markojuhani Rautavaara (s. 1960), suomalainen lauluntekijä, muusikko ja äänitaiteilija
Tapio Rautavaara (1915–1979), suomalainen viihdetaiteilija
Toivo Rautavaara (1905–1987), suomalainen professori
Muodossa Rautawaara:
Aulikki Rautawaara (1906–1990), suomalainen sopraanolaulaja, Wäinö Rautawaaran tytär
Pentti Rautawaara (1911–1965), suomalainen sellisti, Wäinö Rautawaaran poika
Wäinö Rautawaara (1872–1950), suomalainen laulaja, musiikkipedagogi ja kuoronjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rautavaara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ray Evans

Raymond Bernard Evans (4. helmikuuta 1915 – 15. helmikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä.
Evansilla oli 60 vuoden yhteistyö elokuvasäveltäjä Jay Livingstonin kanssa. Kaksikon tekemiä kappaleita ovat muun muassa Mona Lisa ja Buttons and Bows, sen lisäksi kaksikko teki muun muassa tunnusmusiikin Bonanzaan. Ray Evansin kuuluisin laulu on kuitenkin Que Sera, Sera (laulettu suomeksi nimellä Kenpä tietäis sen), jonka Doris Day lauloi elokuvassa Mies, joka tiesi liikaa. Tunnettu joululaulu Silver Bells on myös Evansin ja Livingstonin käsialaa .
Ray Evans ja Jay Livingston voittivat urallaan kolme kertaa Oscarin parhaasta laulusta, vuosina 1948, 1950 ja 1956.
Aiheesta muualla

What's in a song? 'Silver Bells' -- National Public Radion englanninkielinen nauhoitus vuodelta 2005, jossa sanoittaja Ray Evansia haastatellaan aiheesta Silver Bells.
Putinin panssarijuna

Putinin panssarijuna on Venäjän presidentti Vladimir Putinin käyttämä yksityinen juna.
Se on yleensä kymmenkunta vaunua pitkä, dieselveturien vetämä, ulkoisesti tavanomaisen näköinen juna, jossa on ylellinen varustus. Putin matkustaa sillä asunnoilleen, joiden lähelle on rakennettu yksinomaan presidentille tarkoitettuja yksityisiä junanratoja ja salaisia asemia.
Historia

Kahdeksan junan vaunuista valmistettiin jo Neuvostoliiton aikana tai pian sen hajoamisen jälkeen. Nämä ovat enimmäkseen teknisiä vaunuja: autotalleja, viestintäkeskuksia, dieselvoimala sekä ravintoloita. Putinin vaunuja alettiin valmistaa Putinin ensimmäisellä presidenttikaudella vuonna 2004. Ensimmäinen niistä oli vaunu numero 017-70445.
Viimeisimmät hankinnat ovat erikoisvaunuja, joissa on kuntosali, hammam, baari ja elokuvateatteri. Uusien vaunujen valmistaja on Zirkon Servisa. Zirkonilla on tilauksessa mm. multimediavaunu, toinen urheiluvaunu ja kaksi luksusvaunua.
Elo-syyskuusta 2021 lähtien Putin on käyttänyt junaansa aktiivisemmin ja Venäjän hyökättyä Ukrainaan hän alkoi käyttää sitä jatkuvasti, erityisesti päästäkseen asunnoilleen Valdaissa ja Krasnodarissa. Junaa on vaikeampi jäljittää kuin lentokonetta, ja lisäksi Krasnodar on lähellä sotatoimialuetta, jossa lentoja on rajoitettu.
Junan omistajia ei tunneta. Dossier Centerin hankkimien Zirkon Servicen asiakirjojen perusteella omistajia on kuitenkin useita. Vaunuissa on Putinin ystävään Juri Kovaltšukiin liittyvän Grand Service Express -yhtiön tunnus.
Junaa hoitavat Venäjän rautateiden johto ja kymmenet liittovaltion turvallisuuspalvelun upseerit. Junan henkilökunta odottaa karanteenissa, jotta joku olisi aina terveenä ja valmis lähtemään presidentin matkaan.
Kremlin lehdistöpalvelu ilmoitti CNN:lle, että Vladimir Putinilla ei ole urheilu- tai kuntoiluvaunuja.
Rakenne

Venäjän valtionpäämiehen erikoisjunaa on ulkoisesti vaikea erottaa muista Venäjän rautateiden junista – sekin on väriltään harmaa, ja siinä on punainen raita. Eroja on kuitenkin useita. Ensinnäkin presidentin vaunut ovat panssaroituja. Toiseksi junalla on korkein prioriteetti: junien aikataulu on sovitettu Putinia varten, jotta hänen junansa voisi matkustaa suurimmalla nopeudella ja ilman pysähdyksiä.
Junan muita eroja tavallisiin juniin verrattuna ovat erityiset viestintäantennit; vahvistetut telit, jotka on suunniteltu vaunujen suurempaa painoa varten; ja se, että junassa on yhden veturin sijasta useita vetureita. Vaunuissa on Grand Service Express -yhtiön tunnus.
Junaa vetää kaksi TEP70BS-dieselveturia. Sen suurin nopeus on 160 kilometriä tunnissa.
Rakenne > Vaunut

017-70445 - salonki
  017-78125 - viestintäkeskus
  017-78133 - viestintäkeskus
  017-77515 - diesel-sähkökäyttöinen asemavaunu
  017-79909 - autotalli
  017-79917 - autotalli
  017-79925 - autotalli
  017-08197 - makuuvaunu
  017-08205 - makuuvaunu
  019-52001 - matkatavarat
  017-65684 - ravintola
  017-65189 - ravintola
  017-16075 - kokometallinen vaunu, jossa on radio-osasto
  017-16067 - metallivaunu, jossa on radio-osasto - henkilökunnan osasto
  017-10177 - kokometallinen vaunutyyppi
  017-10151 - kokometallinen vaunutyyppi
  019-05819 - ylellinen sviitti
  019-05827 - ylellinen sviitti
  021-78630 - urheilua ja terveyttä edistävä vaunu
  018-70765 - salonki
  023-70393 - salonki
  018-69130 - ravintola
Lähde:
Kaikkia vaunuja ei käytetä yhtä aikaa. Yleensä junaan on liitetty noin kymmenen vaunua. Loput ovat ehkä muiden korkea-arvoisten poliitikkojen ja virkamiesten käytössä.
Zirkonin asiakirjoissa ei ole tietoa presidentin vaunujen suojauksesta, mutta muita vaunuja on vahvistettu kestämään esimerkiksi Kalašnikov-rynnäkkökiväärin laukaukset.
Kuntoiluvaunussa on kosmetologin toimisto, jossa on lääketieteellisiin ja kosmeettisiin hoitoihin tarkoitetuja laitteita. Huone on suojattu salakuuntelulta. Sen vieressä on kuntosali varusteineen ja hammam.
Junan varusteisiin kuuluu sitä varten kehitetty televisiojärjestelmä, joka tallentaa kuvaa puskurimuistiin, jotta lähetys ei keskeytyisi.
Yksityiset asemat ja radat

Venäjän viranomaiset ovat viime vuosina rakentaneet Putinin asuinpaikoille johtavia rautatiereittejä sekä useita salaisia asemia, kertoo Projekt.
Lähellä Putinin asuinpaikkaa Valdaissa Novgorodin alueella on vartioitu rautatieasema ja helikopterikenttä. Satelliittikuvien perusteella asema ja rautatie on rakennettu vuonna 2019. Niitä käyttää yksinomaan presidentti.
Putinin asuinpaikan lähellä Novo-Ogarevossa Moskovan alueella sijaitseva rautatieasema rakennettiin satelliittikuvien mukaan vuonna 2015. Asema on 400 metrin päässä Putinin toisesta asunnosta.
Sotšiin lähelle presidentin Botšarov Rutšei -asuntoa on rakennettu rautatielaituri.
Aiheesta muualla

Putinin salainen luksusjuna Ylen artikkeli 10.3.2024
Ranneliike.net

ranneliike.net nimilogo
Ranneliike.net on suomalainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille suunnattu verkkopalvelu, joka on perustettu syksyllä 2001. Sivusto on tehty täysin vapaaehtoisvoimin, ja sitä ylläpitää Sateenkaariyhteisöt ry.
Ranneliike.net kertoo sivuillaan haluavansa olla ”homokansan yhdistävä tekijä” – kaikkien homojen kohtauspaikka, tietolähde ja keskustelufoorumi. Sivustolla on paljon lifestyle-artikkeleita muun muassa elokuvista, kauneudenhoidosta ja matkailusta. Pääpaino on viihteellä, mutta yhteiskunnallistakin sisältöä on: uutisia Suomesta ja muualta maailmasta sekä tietoa kansanedustajien mielipiteistä. Sivuilla on myös ”sateenkaariystävällisten palvelujen opas”. Yhteisöllisyyttä tuovat muun muassa keskustelufoorumit ja blogipalvelu.
Sateenkaariyhteisöt ry

Satenkaariyhteisöt ry (kesäkuuhun 2009 asti Ranneliike ry) on vuonna 2003 perustettu yhdistys. Sen tarkoituksena on ”edistää seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien ihmisten keskinäistä yhteydenpitoa ja avointa keskustelua, lujittaa edellä mainittuihin vähemmistöihin kuuluvien ihmisten yhteenkuuluvuudentunnetta, tarjota informaatiota heitä koskevista ja kiinnostavista asioista sekä lisätä suvaitsevaisuutta”.
Yhdistyksen muita verkkopalveluita ovat radio-ohjelma Kimmoliisan ja homofobian vastaisen päivän verkkosivut. Sateenkaariyhteisöt ry on ollut myös useina vuosina kansainvälisen homofobian vastaisen päivän Suomen tapahtumien pääjärjestäjä. Vuonna 2007 yhdistys aloitti homofobian vastaisen Onko sulla oikeus...? -kampanjan.
Aiheesta muualla

Ranneliike.net
Sateenkaariyhteisöt ry
Rautatievirasto

Rautatievirasto oli Suomen liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa 1. syyskuuta 2006 – 31. joulukuuta 2009 toiminut virasto, jonka tehtävänä oli valvoa ja kehittää rautatieturvallisuutta ja rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta. Lisäksi Rautatievirasto valvoi turvallisuuden noudattamista rautatiejärjestelmissä. Virasto aloitti toimintansa syyskuussa 2006. Rautatievirasto, Ilmailuhallinto, Ajoneuvohallintokeskus ja Merenkulkulaitoksen turvallisuustoiminnot yhdistyivät vuoden 2010 alussa uudeksi Liikenteen turvallisuusvirastoksi.
Virasto myönsi rautatieyrityksille turvallisuustodistukset ja ylläpiti rautatiekalustorekisteriä ja se hoiti myös rautatiehenkilöstön kelpoisuus- ja koulutusasioita. Virasto valvoi rautatiealalla toimijoiden toimintaedellytysten tasapuolisuutta ja syrjimättömyyttä ja ratkaisi mahdolliset riidat.
Rautatievirasto toimi Helsingin Kampissa sijaitsevassa Graniittitalossa.
Viraston ylijohtaja oli Kari Alppivuori.
Aiheesta muualla

Liikenteen turvallisuusvirasto
Rautatievirasto
Liikenne- ja viestintäministeriön verkkopalvelu
Liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonala
Relatiivipronomini

Relatiivipronomini on sellainen pronomini, joka aloittaa relatiivilauseen. Suomen kielen relatiivipronominit ovat joka, kuka ja mikä. Kuka-pronominin korrelaatti on ihmistarkoitteinen (Siskoni on ainut ihminen, ketä kuuntelen tässä asiassa). Joka voi viitata ihmiseen tai asiaan: Tyttö, jonka tapasin discossa, saattoi minut kotiin. Unohdin kotiin ne paperit, joita olisin tarvinnut kokouksessa. Silloin kun korrelaattina toimii kokonainen lause, käytetään mikä-pronominia: Kesäkuussa satoi lunta, mikä on alueella hyvin poikkeuksellista.
Richard Jeni

Richard John Colangelo eli ”Jeni” (14. huhtikuuta 1957 Brooklyn, New York – 10. maaliskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi italialais-amerikkalaiseen perheeseen Brooklynissä, New Yorkissa.
Jeni valmistui Hunter Collegesta. Hän esiintyi muun muassa usein The Tonight Show'ssa ja  omassa Platypus Manissa -sarjassaan sekä Oscar-palkitussa elokuvassa The Mask – naamio (1994). Vuonna 2004 Comedy Central sijoitti hänet 57. sijalle ”kaikkien aikojen 100 parhaan stand up -koomikon” listalla.
Jeni oli katolinen. Hän seurusteli kuolemaansa edeltäneinä kolmena vuotena televisiotoimittaja Amy Murphyn kanssa ja teki viimeisen esiintymisensä helmikuussa 2007.
Jeni ampui itseään kotonaan West Hollywoodissa maaliskuussa 2007. Hänet löydettiin elossa, mutta vakavasti haavoittuneena, ja hän kuoli vammoihinsa Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa. Hänen omaisensa vahvistivat kuoleman itsemurhaksi ja myönsivät lisäksi, että Jenillä oli todettu vaikea masennus ja psykoosioireita.
Pitkähäntämurmeli

| Pitkähäntämurmeli |
| --- | --- |
 Pitkähäntämurmeli Intiassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Heimo::  Oravat Sciuridae
Suku::  Murmelit Marmota
Laji::  caudata
Kaksiosainen nimi
 Marmota caudata  Geoffroy, 1844 
Katso myös
   Pitkähäntämurmeli Wikispeciesissä   Pitkähäntämurmeli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pitkähäntämurmeli (Marmota caudata) on osissa Afganistania, Intiaa, Kiinaa, Kirgisiaa, Pakistania ja Tadžikistania tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Pitkähäntämurmeli voidaan jakaa kolmeen eri alalajiin; M. c. caudata, M. c. aurea ja M. c. dichrous.  Alalajia M. c. caudata tavataan Kashmirin seudulla, M. c. aurea Turkestanin alueella ja M. c. dichrous Afganistanissa. M. c. caudata on usein hyvin tumma ja M. c. aurea on väritykseltään kirkkaamman keltainen. M. c. dichrous on vatsapuoleltaan ruskeampi.
Koko ja ulkonäkö

Pitkähäntämurmelin ruumiin pituus on 500 mm ja paino 3 000–5 000 g. Turkki on pitkä ja karkea. Väritykseltään se on selkäpuolelta kultaisenoranssi, johon on sekoittunut mustaa. Selkällä saattaa olla tumma satulakuvio tai selkää pitkin kulkeva raita. Vatsapuoli on ruosteenoranssi. Päällä on usein tummanruskea tai musta lakkikuvio, joka ulottuu kuonolta silmien ja poskien yli pään taakse. Pitkähäntämurmelin häntä on sen nimen mukaisesti murmeliksi suhteellisen pitkä. Hännässä on tuuheaa karvoitusta ja hännänpää on musta.
Levinneisyys ja elinympäristö

Pitkähäntämurmelin levinneisyysalue käsittää osia Afganistanista, Intiasta, Kiinasta, Kirgisiasta, Pakistanista ja Tadžikistanista. Afghanistanissa sitä tavataan suurimmassa osassa maata. Pakistanissa se esiintyy maan pohjoisosissa ja Intiassa luoteisosissa. Kiinassa lajia löytyy Xinjiangista. Keski-Aasian maista lajia esiintyy Tadžikistanissa ja Kirgisiassa, sekä mahdollisesti myös Kazakstanissa ja Uzbekistanissa. Alueella on kokoa arviolta 818 604 km².
Lajin elinympäristö käsittää kivikkoisia vuoristoniittyjä ja pensaikkoja, joilla kasvaa katajaa. Lajia tavataan 3 200 metrin korkeuksilta 4 850 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Elintavat

Pitkähäntämurmeli on päiväeläin. Ne elävät suurissa yhteiskunnissa. Yksittäinen murmeliryhmä koostuu tavallisesti lisääntyvästä parista, mutta ryhmässä voi olla seitsemänkin täysikasvuista yksilöä jälkikasvuineen. Saman ryhmän jäsenet nukkuvat yhdessä. Ryhmän kotialueella on kokoa noin 3 hehtaaria. Pitkähäntämurmelit horrostavat talven yli 7–8-kuukautta. Horros päättyy murmelien tullessa ulos pesäkoloistaan myöhään keväällä tai alkukesästä. Sekä uroikset, että naaraat tekevät orbitaalisilla rauhasillaan usein hajumerkkejä pesäkolonsa lähistölle. Usein ne myös viettävät aikaansa paistatelleen auringossa kivillä pesiensä lähellä, tai takajaloillaan seisten mahdollisia uhkia tarkkaillen.
Naaraat parittelevat horroksen päättymisen jälkeen. Ne ovat vastanottavaisia kuitenkin vain lyhyen ajan ja vuosittain vain noin 17 % naaraista lisääntyy. Tiineys kestää 30–33 päivää. Poikasia on kerrallaan kahdesta kuuteen. Poikasia imetetään pitempään, jos ravintotilanne on huono. Syntyneistä poikasista vain 60 % selviää ensimmäisestä vuodestaan. Lähes 22 % kuolemista johtuu murmeliuroksista, jotka ilmeisesti yrittävät rajoittaa kilpailua ravinnosta toisen uroksen jälkikasvun kanssa. Jälkikasvu elää perheryhmäsnä kanssa vähintään kolmevuotiaaksi saakka. Urokset siirtyvät omaa perheryhmäänsä pienempiin ryhmiin sukukypsiksi tultuaan.
Pitkähäntämurmelit käyttävät ravinnokseen useita eri palkokasveja, heiniä, pensaita ja muita kasveja. Talvea varten ne tarvitsevat runsaan rasvakerroksen. Niiden paino on yleensä huipussaan juuri ennen horrosta. Pitkähäntämurmelien petoeläimiä ovat useat eri koira- ja kissaeläimet, sekä suuret petolinnut. Niillä on eri uhkia varten useita eri hälytysääniä.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt pitkähäntämurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan laajalla alueella ja kannan uskotaan olevan runsas.
Lajilla ei ole erityisiä uhkia. Paikoitellen sen elinympäristöt voivat kärsiä kotieläinten laiduntamisesta ja maan ottamisesta viljelykäyttöön. Lajia metsästetään runsaasti sen turkisten takia. Paikoitelleen syödään myös sen lihaa ja sitä käytetään perinteiseen lääketieteeseen. Yleensä sitä ei pidetä tuhoeläimenä, mutta paikoitellen sitä saatetaan hävittää kilpailemasta kotieläinten kanssa.
Laji on suojeltu Intiassa, jossa se kuuluu myös CITES-sopimuksen liitteeseen II.
Pitkähäntämurmeleja Intian Ladakhissa.
Deosain kansallispuistossa Pakistanissa.
Luettelo Diablo-pelisarjan hahmoista

Tämä on luettelo Diablo-videopelisarjan ei pelattavista (NPC) hahmoista.
Diablo > Adria the Witch

Ääni: Lani Minella (D1) Alyson Reed (D3)
Adria-noita ei ole alkuperäinen Tristramin asukas, vaan muutti sinne jonkin aikaa ennen ensimmäisen pelin tapahtumia. Monet kaupunkilaiset pelkäävät häntä, kuten Gillian, tai pitävät häntä outona (varsinkin Farnham, joka ei ole koskaan nähnyt tämän syövän tai varsinkaan juovan), mutta todellisuudessa Adria on hyväsydäminen. Hän usein varoittaa Tristramin katedraalin onkaloissa piilevistä vaaroista ja uhista (varsinkin eri tehtävissä).
Adrianilla ei yleensä ole suurta roolia tehtävissä, lukuun ottamatta tehtävää "musta sieni", joka on mahdollinen, jos pelaaja löytää vanhan kirjan, jonka hän voi ottaa mukaansa. Tämän jälkeen pelaaja voi viedä sen Adrialille, joka antaa pelaajalle tehtävän etsiä musta sieni jota hän tarvitsee erään juoman valmistukseen (johon hän tarvitsee myös Pepinin apua).
Häneltä pystyy ostamaan taikomisenergiaa (mana) palauttavia pulloja, sauvoja ja erilaisia loitsuja. Hän pystyy myös lataamaan pelaajan sauvat täyteen, kun niitä on käytetty.
Diablo > Arkkipiispa Lazarus

Ääni: Paul Eiding
Arkkipiispa Lazarus oli Zakarumin kirkon lähettiläs ja kuningas Leoricin neuvonantaja. Leoricin pystytettyä hovinsa Horadimin luostariin, houkutteli Diablo Lazaruksen katakombien syvyyksiin. Diablon epäonnistuttua täysin hallitsemaan Leorickkiä, toi Lazarus prinssi Albrechtin tämän luokse. Leoricin kuoltua Lazarus yllytti väkijoukon pelastamaan prinssiä, jotka joutuivat Butcherin väijytykseen, joka teurasti lähes jokaisen heistä, mutta muutamat, kuten Farnham tai Girswold, selviytyivät.
Kaupunkilaiset, kuten Gillian (joka ei voinut uskoa tämän olleen todellisuudessa paha) tai Pepin (joka oli järkyttynyt, koska Lazarus oli sentään ollut arkkipiispa) olivat järkyttyneitä eivätkä pitäneet Lazarusta enää muuna kuin suurena petturina.
Lazarus vetäytyi johdattamisensa jälkeen omaan kammioonsa Helvetissä, jossa pelaaja lopulta päättää tämän hengen sinne saavuttuaan.
Diablo > Prinssi Albrecht

Albrecht oli nuori Kuningas Leorickin nuorin poika. Hänet vangitsi petturi Arkkipiispa Lazarus, ja hänet vietiin syvälle catakombien syvyyksiin, missä sijaitsi Diablon sielukivi. Ruumiiton demoni otti pojan mielen ja ruumiin valtaansa ja näin nuori prinssi vajosi pimeyteen. Lopulta Diablo muutti vallassaan olevan pojan ruumiin oman ruumiinsa muotoon. Viimein pelaajan tehtävänä on löytää prinssi, mutta tulee vain löytäneeksi toisen pojan, jonka Lazarus uhrasi. Pelin lopussa Diablon "kuoleman" jälkeen, sankari ottaa sielukiven pois hirviön otsasta ja näin ruumis muuttuu takaisin Albrechtin ruumiiksi, joka ottaa vielä viimeisen henkäyksen ennen kuolemaansa.
Diablo > The Butcher

Butcher on demoni, jonka aseena on jättiläismäinen lihakirves. Hänellä on huoneellinen ruumiita, jäänteet suurimmasta osasta Tristramin joukoista, jotka lähtivät Arkkipiispa Lazaruksen mukaan etsimään prinssi Albrechtiä labyrintista. Butcher oli myös se, jolle Wirt menetti toisen jalkansa. Jos pelissä on tämä tehtävä, kirkon edustalla on haavoittunut kaupunkilainen, joka viimeisenä toiveenaan toivoo pelaajan kostavan heidän puolestaan tappamalla Butcherin. Kun pelaaja avaa Butcherin kammion oven, Butcher tervehtii kuuluisalla lausahduksellaan: "Aah, fresh meat!".
Diablo > Deckard Cain

Ääni: Michael Gough
Deckard Cain, tunnettiin nimellä Cain the Elder ensimmäisessä Diablossa, jossa hänet tunnettiin vanhana ja viisaana tarinankertojana, joka voi tunnistaa esineitä maksusta. Pelin lopussa hän kertoo olevansa todelliselta nimeltään Deckard Cain, Horadrimin viimeinen, ja antaa pelaajalle viimeiset ohjeet Diabloa vastaan.
Diablo II:sessa hän kertoo olevansa viimeinen Tristramin henkiinjännyt, kun demonit tuhosivat kaupungin ja jostain syystä vangitsivat hänet häkkiin (hänen tietonsa eloonjääneistä ei vältämättä ole varmaa, sillä hän on häkissä ja muut ovat voineet paeta hänen huomaamattaan. Warriv myös mainitsee jutelleensa joidenkin Tristramista selvinneiden kanssa). Ensimmäisessä luvussa pelaajan yhtenä tehtävänä on pelastaa Cain Tristramistä. Sen jälkeen hän seuraa ja neuvoo pelaajaa pelin loppuun asti (hän myös tunnistaa pelaajan tavarat ilmaiseksi).
On mahdollista joko epäonnistua tai olla tekemättä Cainin pelastustehtävää, jolloin Roguet pelastavat hänet ja tuovat kyläänsä. Tällöin Cain kuitenkin vaatii maksua jokaisesta pelaajan esineen tunnistuksesta.
Cain esiintyy myös Diablo III -pelissä, jossa on myös mahdollista löytää tämän kirjoittamia tekstejä jotka liittyvät jollain lailla pelin maailmaan. Muutamia tekstejä on myös mahdollista löytää kolmannen pelin Reaper of Souls -lisäosassa.