stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lukuma

| Lukuma |
| --- | --- |
 Lukuman hedelmä
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Sapotillakasvit Sapotaceae
Alaheimo::  Chrysophylloideae
Suku::  Poutapuut Pouteria
Laji::  lucuma
Kaksiosainen nimi
 Pouteria lucuma  (Ruiz & Pav.) Kuntze 
Katso myös
   Lukuma Wikispeciesissä   Lukuma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lukuman hedelmiä
Lukuma (Pouteria lucuma) on poutapuihin (Pouteria) kuuluva laji. Laji on kotoisin Andien laaksoista ja sitä viljellään Perussa ja Ecuadorissa. Hedelmää markkinoidaan superruokana.
Ulkonäkö ja koko

Lukuma on ainavihanta, 8–15 metriä korkeaksi kasvava puulaji, jolla on tiivis latvus. Lajilla on pitkä juveniilivaihe, joka kestää noin 15 vuotta. Hedelmät ovat 7,5–10 cm kokoisia ja kypsinä vihertävänkeltaisia. Niiden muoto vaihtelee munamaisesta soikeaan ja niissä on painunut tai nipukallinen kärki. Hedelmän malto on kuivaa sekä väriltään keltaisenoranssia ja siinä on makea kurpitsamainen aromi. Hedelmän sisällä on yhdestä viiteen siementä, tavallisesti kaksi.
Elinympäristö ja levinneisyys

Lukuma on kotoisin Ecuadorin, Perun ja Chilen vuoristojen kuivilta alueilta, joiden ilmasto-olosuhteet vastaavat temperaattisten alueiden ilmastoa. Niinpä lukuma ei siis ole trooppinen puulaji. Kasvatettuna lukuma kasvaa muun muassa Meksikossa ja Havaijilla, joskaan ei ole siellä kovin suosittu. Lukumapuut ovat hyvin herkkiä pakkasille.
Käyttö

Lukuman tavallisimpia viljelylajikkeita ovat 'Seda' ja 'Palo'. Maailman suurimmat lukuman tuottajamaat ovat Peru ja Chile, joista Perussa tuotetaan noin 88% ja Chilessä 12%, mutta tuotanto Chilessä on kuitenkin kasvamassa. Vuonna 2010 74% Perussa tuotetusta lukumasadosta vietiin Chileen. Tavallisesti lukuman hedelmät kuljetetaan kuitenkin kuivattuna tai pakastettuna massana, sillä muuten hedelmien pehmeä hedelmäliha vaurioituisi helposti kuljetuksissa.
Lukuman hedelmiä voi syödä raakana, vaikka raa'assa hedelmässä onkin erikoinen jälkimaku. Lukumaa käytetään etenkin jäätelön, mutta myös muun muassa jogurtin maustamiseen. Lisäksi sitä voidaan käyttää muihinkin jälkiruokiin ja leivonnaisiin, esimerkiksi keksien täytteisiin. Lukumalla maustettu jäätelö on Perussa hyvin suosittua. Lukuma onkin terveellinen ja luontainen vaihtoehto keinotekoisille makeutusaineille.
Lukuman hedelmä sisältää erilaisia vitamiineja ja kivennäisaineita sekä kuituja, jotka ovat suurimmaksi osaksi liukenemattomassa muodossa. Hedelmässä on korkeita pitoisuuksia β-karoteenia, niasiinia ja rautaa. Hedelmissä olevia sokereita ovat määrienmukaisessa suuruusjärjestyksessä glukoosi (8,4 g), fruktoosi (4,7 g) ja sakkaroosi (1,7 g).
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lukuma (Pouteria lucuma)
UniProt – Taxonomy: Pouteria lucuma (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pouteria lucuma (englanniksi)
Lucuma.com: Lucuma the Fruit (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Pouteria lucuma:  Wikidata: Q1650695  Wikispecies: Lucuma bifera  CoL: 4M7MC  Ecocrop: 8912  EoL: 1152074  EPPO: POJLU  GBIF: 2884071  GRIN: 102617  iNaturalist: 122958  IPNI: 209804-2  IRMNG: 11310523  IUCN: 145585581  NCBI: 265173  Open Tree of Life: 471855  Plant List: kew-164235  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:209804-2  Tropicos: 28700548  WFO: wfo-0000281874 
Achras lucuma:  Wikidata: Q39919666  IPNI: 785695-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:785695-1  Tropicos: 28700549
Tomáš Plíhal

| Tomáš Plíhal |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1983 (ikä 41) Frýdlant, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HC Jablonec nad Nisou
Sarja:  2. Česká Hokejová Liga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  HC Liberec (Tšekki I) Cleveland Barons (AHL) Worcester Sharks (AHL) HC Hradec Králové (Tšekki I) San Jose Sharks (NHL) TPS (SML) Kärpät (SML) Tappara (SML) HC Třinec (ČEL) Orli Znojmo (EBEL) HC Kobra Praha (Tšekki3) EV Landshut (DEL2/Oberliga)
NHL-varaus:  140. varaus, 2001 San Jose Sharks
Tomáš Plíhal (s. 23. maaliskuuta 1983 Frýdlant, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HC Jablonec nad Nisoun joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Plíhal on aiemmin pelannut myös NHL-joukkue San Jose Sharksissa yhteensä 89 runkosarja- ja neljän playoff-ottelun verran tehopistein 7+9=16 sekä keräten 26 jäähyminuuttia.
Ura > Seuraura > Junioriura

Plíhal on HC Liberecin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana keväällä 2000, jolloin Plíhal pelasi Liberecissä kaksi 1. česká hokejová ligan karsintasarjan ottelua. Hän pelasi kautensa kuitenkin pääosin Tšekin A-nuorissa, joissa Plíhal vietti kokonaan kauden 2000–2001. San Jose Sharks varasi hänet viidennellä kierroksella 140. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2001. Samana kesänä Plíhalin varasi myös WHL-joukkue Kootenay Ice 16. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa.
Kaudeksi 2001–2002 Plíhal siirtyi Kootenay Icen joukkueeseen. Hän oli tehoilla 32+54=86 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Duncan Milroyn jälkeen. Plíhal jakoi WHL:n pistepörssin kymmenennen sijan Saskatoon Bladesin Justin Kellyn kanssa ja sijoittui syöttöpörssissä kahdeksanneksi. Hän voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin sekä koko CHL:n mestaruuden, Memorial Cupin. Plíhal palkittiin kauden päätteeksi myös Memorial Cup -turnauksen urheiluhenkisimpänä pelaajana George Parsons Trophylla. Hän solmi syyskuussa 2002 kolmivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksissa, mutta palasi harjoitusleirin päätteeksi vielä kaudeksi 2002–2003 WHL:ään. Plíhal oli Icen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Ura > Maajoukkueura

Plíhal pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001 ja World U-17 Hockey Challegessa vuonna 2000.
Tilastot

Plíhal NHL-joukkue San Jose Sharksin paidassa kaudella 2007–2008.
Toronto Blue Jays

| Toronto Blue Jays |
| --- | --- |

Perustettu:  1977
Kotiareena:  Rogers Centre
Kapasiteetti:  49 260
Paikkakunta:  Toronto
Värit:                          
Lajit:  baseball
Mestaruudet:  World Series: 1992, 1993 American League: 1992, 1993
Toronto Blue Jays on Major League Baseballin American Leaguen itäiseen konferenssiin kuuluva kanadalainen ammattilaisbaseballjoukkue. Blue Jays on ainoa Major League Baseballiin kuuluva ei-yhdysvaltalainen joukkue. Nimi Blue Jays (suom. sinitöyhtönärhi) tulee alueella elävästä linnusta. Seuran kotistadion, Rogers Centre, sijaitsee Ontariossa, Toronton keskustassa.
Toronto Blue Jays perustettiin vuonna 1977. Joukkue pelasi ensimmäisen pelinsä 7. huhtikuuta 1977 Chicago White Soxia vastaan Torontossa. Blue Jays on voittanut MLB:n mestaruuden World Seriesin kaksi kertaa (vuosina 1992 ja 1993) historiansa aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toronto Blue Jays Wikimedia Commonsissa
Seuran internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Palestiina (valtio)

Kuvassa Israelin miehittämät Gazan kaista (vas. alakulmassa) ja Länsiranta. Länsirannan keltaiset osat ovat Israelin armeijan vartioimia alueita, joissa on israelilaisten perustamia siirtokuntia. Hamas on vastannut Gazan kaistan ja Fatah Länsirannan paikallishallinnosta vuodesta 2007 alkaen. Paikallishallinnon valta ei ulotu kuitenkaan Palestiinaa miehittävän Israelin armeijan tai Israelista muuttaneisiin siirtokuntia asuttavien juutalaisten toimintaan.
Palestiina (arab. فلسطينية‎, Falasṭīn) tai Palestiinalaisalue on Lähi-idässä sijaitseva Israelin vuonna 1967 miehittämä alue, joka julistautui itsenäiseksi vuonna 1988. Alueilla toimiva palestiinalaishallinto alkoi käyttämään itsestään nimeä Palestiinan valtio vuonna 2013. Suurin osa YK:n jäsenmaista on tunnustanut Palestiinan valtion.
Palestiina jakautuu kahteen toisistaan erillään olevaan maantieteelliseen alueeseen, Jordanjoen ja Kuolleenmeren rannalla sijaitsevaan Länsirantaan sekä Välimeren rannalla sijaitsevaan Gazan kaistaan. Näiden alueiden yhteispinta-ala on 6 020 km² ja väkiluku noin 5,2 miljoonaa.
Palestiinan hallinnollinen keskus on  Länsirannalla sijaitseva Ramallah ja suurin kaupunki on Gazan kaistalla sijaitseva Gaza. Länsirannan paikallishallinnosta vastaa vaalit aikoinaan voittanut  sosiaalidemokraattinen Fatah-puolue. Gazan kaistan palestiinalaishallinto on ollut ääri-islamistisen Hamas-järjestön käsissä vuodesta 2006, jolloin Palestiinassa pidettiin parlamenttivaalit. Hamas sai tällöin vaalivoiton Palestiinan vapautusjärjestö PLO:sta. Palestiinassa ei ole järjestetty vaaleja enää sen jälkeen.
Palestiinassa on käyty miehittäjävaltio Israelin vastaista sissisotaa koko miehityksen ajan ensin Palestiinan vapautusjärjestö PLO:n ja myöhemmin ääri-islamistisen Hamas-järjestön aseellisen siiven toimesta. Hamas otti vuonna 2017 tavoitteekseen palauttaa ennen vuoden 1967 miehitystä vallinneet rajat.
Kansainvälinen asema

Palestiinalaisalueilla toimiva palestiinalaishallinto alkoi käyttämään itsestään nimeä Palestiinan valtio vuonna 2013.
Lähes kolme neljäsosaa YK:n jäsenmaista on tunnustanut Palestiinan valtion. Myös suurin osa Pohjoismaista on tunnustanut sen, kuten myös katolisen kirkon Pyhä istuin.
YK:n pääsihteeri Ban Ki-Moon hyväksyi Palestiinan Kansainvälisen ihmisoikeustuomioistuimen ICC:n jäseneksi vuonna 2015. YK.n jäseneksi Palestiina ei ole voinut liittyä, koska Yhdysvallat on estänyt sen veto-oikeudellaan.
Vaalit > 1996 (parlamentti- ja presidentinvaalit)

Fatah sai 50 paikkaa 88:sta vuonna 1996 pidetyissä ensimmäisissä parlamenttivaaleissa. Hamas oli kieltäytynyt asettamasta ehdokkaita. Hamas oli tyytymätön Israelin kanssa käytyjen neuvottelujen tasapuolisuuteen, minkä vuoksi se ja pyrki välttämään Palestiinalaishallinnon tunnustamista.
Palestiinan vapautusjärestö PLO:n puheenjohtaja ja Fatah-puolueen perustaja Jasser Arafat valittiin palestiinalaisten presidentiksi vuonna 1996 noin 88 prosentin ääniosuudella. Arafat luovutti kansainvälisen painostuksen alla jonkin verran valtaansa pääministereilleen, Mahmud Abbasille (huhtikuu–syyskuu 2003) ja Ahmad Qurai’ille (lokakuu 2003 – tammikuu 2006).
Vaalit > 2005 (presidentinvaalit)

Uudet presidentinvaalit järjestettiin  Arafatin kuoleman jälkeen 9. tammikuuta 2005, jolloin valituksi tuli Fatah-puolueen Mahmud Abbas.
Vaalit > 2006 (parlamenttivaalit)

Tammikuussa 2006 pidetyissä toisissa parlamenttivaaleissa Hamas voitti 76 paikkaa 132:sta. Vaalit hävinneen Fatahin edustaja ilmoitti, ettei puolue ole valmis hallitusyhteistyöhön Hamasin kanssa ja sen pääministeri Ahmad Qurai’ erosi, jotta Hamas voisi muodostaa hallituksen. Pääministeriksi nousi Isma’il Haniyya. Fatahin ja Hamas ajautuivat loppuvuonna 2006 sisällissodan partaalle, ja taisteluissa kuoli kymmeniä ihmisiä. Järjestöt sopivat yhteishallituksesta helmikuussa 2007.
Vaalit > Suunnitelma vuoden 2020 vaaleiksi

Palestiinan presidentti Mahmud Abbas kertoi joulukuussa 2019 Länsirantaa hallitsevan PLO:n ja Gazan aluetta hallitsevan Hamasin sopineen, että Länsirannassa, Gazassa ja Itä-Jerusalemissa pidettäisiin vuonna 2020 presidentti- ja parlamenttivaalit. Kyseessä olisivat olleet Palestiinalaishallinnon ensimmäiset vaalit 14 vuoteen. Vaaleja ei kuitenkaan toimitettu.
Presidentti Abbasin kolmivuotinen toimikausi loppui 9. tammikuuta 2009. Jos maassa olisi järjestetty uudet presidentinvaalit, Hamas olisi todennäköisesti saanut läpi ehdokkaansa Aziz al-Dewikin. Israelin sotilastuomioistuin tuomitsi poliitikon kuitenkin kolmeksi vuodeksi vankilaan.
Hamas rikkoi saman vuoden marraskuussa Israelin ja Palestiinan välisen tulitauon israelilaisen siviiliväestön alueelle kohdistetuilla raketti-iskuilla. Israel vastasi iskuihin tammikuussa 2010. Gaza siirtyi tämän jälkeen yhä selvemmin Hamasin haltuun ja länsiranta Fatahin.
Talous

Palestiinalaisalueen talous romahti lähes täysin vuoden 2000 Al-Aqsan kansannousun alun jälkeen, ja Israel tuhosi vuonna 2002 osan palestiinalaishallinnon toimintakyvystä.
Euroopan unioni on ollut Palestiinan paikallishallinnon suurin rahoittaja. Se avusti palestiinalaishallintoa ensikymmenluvulla noin 500 miljoonalla eurolla vuodessa ja Yhdysvallat 400 miljoonalla dollarilla. Myös Venäjä on tukenut palestiinalaishallintoa.
Palestiinaa miehittävä Israel ilmoitti jäädyttävänsä pysyvästi palestiinalaisilta kuukausittain keräämiensä 42 miljoonan euron suuruisten vero- ja tullimaksujen tilittämisen palestiinalaishallinnolle sen jälkeen, kun äärijärjestö Hamas oli saanut enemmistön Palestiinan parlamentin paikoista. Tämä merkitsi sitä, että puolet palestiinalaishallinnon tuloista jäi saamatta, mikä vaaransi alueen väestön toimeentulon, koska julkinen sektori oli Palestiinan suurin työllistäjä. Israel vaati lisäksi ulkomaisia avunantajia lopettamaan palestiinalaishallinnon taloudellisen avustamisen. EU ja Yhdysvallat ilmoittivatkin keskeyttävänsä Palestiinan hallituksen avustamisen.
Suhtautuminen ulkomailla

Kun Israel miehitti palestiinalaisalueet vuonna 1967, Neuvostoliitto katkaisi suhteensa Israeliin ja alkoi tukemaan PLO:ta ja palestiinalaisia. Myös vasemmiston kannattajat ulkomailla ovat olleet miehityksen alettua yleensä Palestiinan puolella. Professori Hannu Juusola on esittänyt, että Neuvostoliiton siirtyminen palestiinalaisten puolelle ja USA:n Israelille antama tuki on ollut ratkaisevassa asemassa siinä, että vasemmistolaiset tukevat Palestiinaa siitä huolimatta, ettei Hamas ”edusta millään mittareilla vasemmistolaista politiikkaa”.
Terroristijärjestönä pidetyn Hamasin valtaannousu vuonna 2006 johti siihen, että Yhdysvallat ja Kanada katkaisivat välinsä palestiinalaisten ministeriöihin ja alkoivat hoitaa suhteita palestiinalaisiin ainoastaan presidentti Mahmud Abbasin kautta.  Isma’il Haniyya ja Lähi-idän media tuomitsivat EU:n ja Yhdysvaltojen ”näännytystaktiikan” epämieluisan vaalituloksen jälkeen.
Yhdysvallat kertoi harkitsevansa Palestiinalle antamansa talousavun leikkaamista sen jälkeen, kun Palestiina oli liittynyt Kansainvälisen ihmisoikeustuomioistuimen ICC:n jäseneksi.
Israel puolestaan jäädytti Palestiinalle kuuluvia verotuloja yli sadan miljoonan euron arvosta sen jälkeen, kun Palestiina oli pyytänyt  Kansainvälistä ihmisoikeustuomioistuinta ICC:tä tutkimaan Gazassa vuonna 2014 tapahtunutta yhteenottoa, jossa Israelin armeija tappoi yli 2 000 palestiinalaista. Israel ilmoitti lisäksi, ettei se suostu armeijansa toiminnan tutkimiseen.
Yhdysvallat muutti Donald Trumpin presidenttikaudella mieltään juutalaisten Länsirannalle rakentamista siirtokunnista, jotka YK on julistanut kansainvälisen lain vastaisiksi. Trump esitti tähän liittyen niiden virallistamista ja sitä, että palestiinalaisvaltio muodostettaisiin siirtokunnilta yli jäävistä sirpaleisista maa-aloista. Trump halusi myös liittää Israelin Jordanialta takaisin valtaamat alueet virallisesti Israeliin ja työntää palestiinalaiset Jerusalemin itälaidalle. Trumpin suunnitelma loukkasi palestiinalaisten mukaan kansainvälisesti hyväksyttyjä suuntalinjoja, kansainvälisen oikeuden perusperiaatteita ja YK:n julkilausumia, mukaan lukien vuonna 2016 hyväksytty julkilausuma numero 2334. Kyseinen julkilausuma tuomitsee Israelin vuonna 1967 valloittamilleen alueille perustamat siirtokunnat laittomiksi. YK:n turvallisuusneuvosto hyväksyi julkilausuman äänin 14–0 Yhdysvaltain pidättäytyessä äänestämästä.
Ongelmat > Palestiinalaishallinnon kritiikkiä

Palestiinan valtiota on syytetty tehottomuudesta, korruptiosta ja rahojen käyttämisestä terrorismiin. Israel on syyttänyt sitä poliisivoimien kehittämisestä armeijaksi. Ihmisoikeusjärjestöt ovat syyttäneet sitä israelilaisten kanssa yhteistyötä tehneiden arabien laittomista pidätyksistä, kuolemanrangaistuksen käytöstä sekä terrorismin tukemisesta.
Vuotta 1997 käsittelevässä raportissaan Amnesty International kertoi siviilien pidätysten ja vangitsemisten ilman syytteitä kohdistuvan useimmiten poliittisiin toisinajattelijoihin. Amnestyn mukaan Palestiinalaishallinnon harjoittama vankien kidutus oli laajamittaista. Raportissa todetaan: ”Seitsemän vankia kuoli. Laittomien tappamisten, mukaan lukien mahdollisten oikeudettomien teloituksien, raportointi jatkui.”
Arabien ihmisoikeusjärjestö raportoi, että vuosina 2007–2011 palestiinalaishallinto vangitsi 13 271 palestiinalaista ja kidutti 96 %:a heistä, mihin 6 kuoli. Vangituista 15,3 % oli naisia ja 11,3 % vanhuksia.
Brittiläisen Arab Organization for Human -järjestön vuonna 2012 julkaiseman raportin mukaan Palestiinan turvajoukoista on muodostunut presidentti Abbasin kaudella Israelin armeijan alaosasto, joka yrittää tukahduttaa väestön oikeutettuja pyrkimyksiä saavuttaa vapaus ja itsenäisyys. Palestiinan turvajoukot toimivat yleensä yhteistyössä Israelin armeijan kanssa pidättäen ihmisiä, jotka ovat osallistuneet Israelin armeijan vastaisiin protesteihin. Palestiinan turvajoukkojen vuosina 2007–2011 pidättämistä  palestiinalaisista 99 % kohdeltiin ihmisarvoa alentavasti, 19 % kidutettiin ja 6 % kuoli. Suurin osa sairastui kroonisesti kokemansa kidutuksen tai ala-arvoisten olosuhteiden vuoksi. Vangituista 15 prosenttia oli naisia ja 11 prosenttia yli 60-vuotiaita.
Hamasin itsemääräämislait on kopioitu miltei täysin šariasta, mikä syrjii naisia perheväkivaltaan, perintöihin, avioliittoon ja avioeroon liittyvissä tilanteissa. Raiskaukset, perheväkivalta ja kunniamurhat ovat yleisiä, ja ne jätetään usein rankaisematta.
Homoseksuaalien oikeusjärjestön mukaan Palestiinalaishallinto käyttää yleensä homojen vainon tekosyynä näiden leimaamista Israelin yhteistyökumppaneiksi. Gazan kaistan valtaapitävät ovat julistaneet kuolemanrangaistuksen homoseksuaalisuudesta.
Israelin mukaan Palestiina on kehittänyt poliisivoimiaan armeijaksi.
Ongelmat > Miehitykseen liityvä vaino

Amnestyn mukaan Israelin armeija vainoaa palestiinalaisia esimerkiksi vangitsemalla heitä ilman syytteitä ja oikeudenkäyntiä. Marraskuussa 2023 Israelin vankiloissa virui 2070 tällaista "hallinnollisesti pidätettyä" palestiinalaisvankia. Israelin armeija myös pahoinpitelee, kiduttaa ja nöyryyttää ilman syytteitä vangittuja. Heiltä saatetaan lisäksi kieltää ulkoilu tai asianajajien ja perheen tapaaminen. Heitä saatetaan myös pitää tuntikausia ilman vettä ja sähköä. Osa kaltoinkohdelluista vangeista kuolee. Tätä on jatkunut jo vuosikymmeniä. Hallinnolliselle pidätykselle ei ole olemassa enimmäisaikarajaa.
Miehitys hankaloittaa myös monin tavoin palestiinalaisten siviilien elämää. Kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt Human Rights Watch, Jewish Voice for Peace ja Amnesty ovat esittäneet Israelin sortotoimien täyttävän apartheidin kriteerit..
Länsirannan miehitys, 2007 alkanut Gazan saarto sekä kansainvälistä oikeutta rikkova siirtokuntien rakentaminen haittaavat YK:n turvallisuusneuvoston mukaan rauhanprosessia ja Palestiinan valtionrakennusta. Myös länsimaat ovat tuominneet juutalaisten Länsirannalle rakentamat siirtokunnat kansainvälisen lain vastaisiksi.
Ongelmat > Kahden valtion mallin kannatus on laskenut

Yhdistyneet kansakunnat esitti vuonna 1947 juutalaisten ja arabien välisten konfliktien ratkaisuksi brittien Palestiinan mandaatin jakamista kahteen osaan, josta toisesta muodostettaisiin arabivaltio ja toisesta juutalaisvaltio. Naapurimaat eivät kuitenkaan hyväksyneet suunnitelmaa vedoten siihen, että menettely olisi ollut epäoikeudenmukainen ja myös YK:n peruskirjan vastainen. Israel julistautui tästä huolimatta itsenäiseksi valtioksi. YK hyväksyi seuraavana vuonna päätöslauselman numero 194, jonka mukaan Israelista karkotetut ja paenneet piti päästää palaamaan entisille asuinsijoilleen ja heiltä ryöstetty omaisuus piti palauttaa tai korvata. Israel ei ole kuitenkaan noudattanut päätöslauselmaa, vaikka se on YK:n jäsen.
Arabimaat eivät tunnustaneet pitkään aikaan Israelin valtiota, ja osa niistä yritti vallata alueen vuonna 1948 sekä uudestaan vuosina 1967 ja 1973. 22 jäsenvaltion Arabiliitto omaksui vuonna 1967 ”kolmen ein” politiikan suhteessa Israeliin: Ei Israelin tunnustamista, ei neuvotteluja eikä rauhaa Israelin kanssa. PLO ja Hamas vaativat peruskirjoissaan Israelin tuhoamista.  Hamas muutti kuitenkin linjaansa vuonna 2017 ottaessaan tavoitteekseen palauttaa ennen vuoden 1967 miehitystä vallinneet rajat. Peruskirjaa ei kuitenkaan muutettu.
YK:n turvallisuusneuvosto laati kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967 päätöslauselman 242, jossa se täsmensi kahden valtion mallin lähtökohtia. YK:n mukaan ratkaisun avulla saavutettaisiin oikeudenmukainen ja kestävä rauha. Päätöslauselma vaati kahta asiaa:
Israelin asevoimien tulee vetäytyä kuuden päivän sodassa valloitetuilta alueilta.
Sodalla uhkailu ja sotatoimet tulee lopettaa ja jokaisen alueella olevan valtion itsemääräämisoikeus, alueellinen loukkaamattomuus ja poliittinen itsenäisyys on tunnustettava, ja kunnioitettava niiden oikeutta elää rauhassa turvallisten ja tunnustettujen rajojen sisällä vapaana uhkailusta tai väkivallasta.
Päätöslauselman 242 hyväksyivät Egypti, Jordania ja Israel, mutta Palestiinan vapautusjärjestö kieltäytyi sitä koskevista neuvotteluista. Vuonna 1973 Egypti ja Syyria aloittivat Jom Kippur -sodan hyökkäämällä Israeliin. Sodan jälkeen YK uudisti vaatimuksensa kahdesta valtiosta päätöslauselmassa 338.
Kahden valtion mallin kannatus palestiinalaisten ja israelilaisten keskuudessa on laskenut. Palestiinalaisista kahden valtion mallia kannatti vuonna 2012 vielä 59 %, mutta vuonna 2023 enää 23 %. Vastaajista 81 % katsoi, että pysyvää rauhaa ei voida koskaan saavuttaa Israelin ja Palestiinan välille.
Israelissa kahden valtion mallia kannatti vuoden 2012 kyselyyn vastanneista 61 %, mutta vuonna 2023 Hamasin hyökkäyksen jälkeen enää 25 %. Vuonna 2012 itsenäistä Palestiinaa vastusti 30 % israelilaisista, mutta vuonna 2023 jo 65 %. Lisäksi 74 % israelilaisvastaajista uskoi, ettei pysyvää rauhaa voida koskaan saavuttaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palestiina (valtio) Wikimedia Commonsissa
| n k Aasian valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Afganistan  Armenia1  Azerbaidžan1  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia1  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan1  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros1  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki1  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä1  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Etelä-Ossetia1  Palestiina  Pohjois-Kypros1  Vuoristo-Karabah1  Taiwan  |  |
| Erityisalueet |  Akrotíri ja Dekéleia  Brittiläinen Intian valtameren alue  Hongkong  Joulusaari  Kookossaaret  Macao  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan.
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Palestiinan tunnustaneet valtiot   Palestiinaa tunnustamattomat valtiot
Luettelo Suomen sairaaloista
Yliopistolliset sairaalat

Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala, pääsairaalana Meilahden sairaala
Turun yliopistollinen keskussairaala, pääsairaalana Kantasairaala
Oulun yliopistollinen sairaala
Tampereen yliopistollinen sairaala, pääsairaalana Tampereen keskussairaala
Kuopion yliopistollinen sairaala, pääsairaalana Puijon sairaala