stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japaninorava
Levinneisyys ja elinympäristö

Japaninoravaa tavataan nimensä mukaisesti Japanissa Honshūn ja Shikokun pääsaarilla. Se on yleinen etenkin Honshūn kaakkoisosissa ja harvinainen sen länsiosissa. Lajia on esiintynyt Awajilla, jolta ei kuitenkaan tunneta tuoreita havaintoja. Epäselvempää on, onko lajia tavattu historiallisesti Kyūshūlla.
Lajin elinympäristö käsittää primaarisia ja sekundaarisia mänty- ja sekametsiä alangoilla ja ylängöillä.
Elintavat

Japaninorava on päiväeläin ja se on aktiivinen koko vuoden. Ravinnonhaussa se liikkuu usein puissa ja maassa. Täysikasvuiset yksilöt elävät yleensä yksin. Talvisin on mahdollista, että samassa pesässä on useampia aikuisia. Ne liikkuvat kotialueella, jonka koko uroksilla on 4–30 hehtaaria ja naarailla 4–17 hehtaaria. Alueet saattavat olla eri yksilöillä hieman päällekkäisiä.
Japaninoravat lisääntyvät kahdella kaudella helmi-maaliskuussa, sekä touko-kesäkuussa. Naaras on vastaanottavainen vain yhtenä päivänä lisääntymisaikana, jolloin sitä seuraavat usein useammat urokset. Tiineys kestää 39–40 päivää ja poikaset syntyvät lehdistä rakennetussa pesässä tai pesäkolossa. Poikasia on kerrallaan 2–6. Emo imettää muutaman viikon ajan ja pian vieroituksen jälkeen poikaset hajaantuvat muille alueille. Vuosittainen kuolleisuus on arviolta 63 %.
Japaninoravat käyttävät ravinnokseen enimmäkseen kasvisperäistä ravintoa. Ne syövät esimerkiksi sieniä, versoja, kukkia ja hedelmiä. Ne voivat syödä myös hyönteisiä ja sieniä. Mahdollisuuksien mukaan ne kätkevät hitaasti pilaantuvaa ravintoa, kuten pähkinöitä, useisiin eri paikkoihin talvea varten. Japaninoravan petoeläimiä ovat esimerkiksi näädät, kettu, petolinnut, varikset, sekä kesykissat ja koirat.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt japaninoravan elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan suhteellisen laajalla alueella ja suurimmalla osasta siitä sitä pidetään yleisenä.
Lajilla ei uskota olevan huomattavampia uhkia. Ajoittain kannat saattavat kärsiä mäntypuiden kuolemista ulkomaisten puutautien takia. Tavallista oravaa (Sciurus vulgaris) on esiintynyt vieraslajina Tokion seudulla 1990-luvulta lähtien, mutta sen vaikutuksia japaninoravaan ei tunneta kunnolla.
Japaninoravaa on aikanaan metsästetty, mutta metsästys on ollut kiellettyä vuodesta 1994 lähtien.
Orava pähkinä suussaan Inokashiran eläintarhalla.
Oksalla Kamakurassa.
Geneettinen tieto

Geneettinen tieto tarkoittaa ihmisgenetiikassa ja EU:n tietosuoja-asetuksen määritelmän mukaan

yksilön biologisesta näytteestä analysoimalla saatuja tietoja hänen perityistä tai hankituista ominaisuuksistaan. Yleensä geneettinen tieto syntyy kromosomien DNA:n tai RNA:n sisällön tai rakenteen selvittämiseen käytettävän geneettisen analyysin tuloksena. Analyysin laajuudesta riippuen siinä voi suppeimillaan syntyä tieto yksittäisestä emäksestä, kun taas laajimmillaan analyysissä voi syntyä tieto yksilön koko perimän sisällöstä (3 100 000 000 emäsparia

). Genomitieto-käsitteellä tarkoitetaan yleensä koko perimän kattavaa geneettistä tietoa tai suurta osaa siitä.
Tietosisältö

Geneettinen tieto tarkoittaa tietoa siitä, millaisia yksilöllisiä geneettisiä muutoksia (vaihtelua) henkilöllä on verrattuna väestön keskimääräiseen referenssigenomiin. Koko perimän laajuisessa geneettisessä analyysissä löytyy tyypillisesti noin 4,1 - 5 miljoonaa eroavaisuutta keskimääräiseen verrattuna 
. Nämä eroavaisuudet määrittelevät henkilön erilaisia yksilöllisiä ominaisuuksia, myös muita kuin terveyteen liittyviä. Yksilöllä havaittavasta vaihtelusta terveyden kannalta edes jollain lailla merkityksellistä on noin 20-30/4-5 miljoonaa eli noin 0,0006 %
.
Suhde terveystietoon ja juridinen asema

Genomitieto ei ole sama asia kuin terveystieto eli terveyttä koskevat henkilötiedot. EU:n tietosuoja-asetus määrittelee terveyttä koskeviksi henkilötiedoiksi ne tiedot, jotka koskevat rekisteröidyn terveydentilaa ja paljastavat tietoja henkilön entisestä, nykyisestä tai tulevasta fyysinen terveyden tai mielenterveyden tilasta, mutta genomitiedosta vain pieni osa kertoo mitään henkilön terveydestä.
Geneettiset tiedot ja terveystiedot ovat tietosuoja-asetuksen 9 artiklan mukaisia erityisiä henkilötietoryhmiä, joiden käsittely on lähtökohtaisesti kiellettyä, paitsi 9 artiklassa mainituilla perusteilla. Geneettiset tiedot ja terveystiedot mainitaan erikseen, eli niitä ei ole välttämätöntä käsitellä lainsäädännössä samalla tavalla. 9 artiklan mukaan EU:n jäsenvaltioilla on mahdollisuus ottaa käyttöön lisäehtoja, kuten rajoituksia geneettisten tietojen käsittelylle, mikä voisi tarkoittaa esimerkiksi sitä, että henkilöiltä kysyttäisiin suostumus geneettisten tietojensa siirtämiseen viranomaiselta toiselle tai tieteelliseen tutkimukseen.
Suomen voimassa olevaa potilaslainsäädäntöä laadittaessa ei ole osattu varautua genomitiedon kaltaisen tiedon olemassaoloon, siis siihen, että potilaasta voi terveydenhuollossa syntyä erittäin suuri tietomassa, joka sisältää vain vähän terveydelle relevanttia tietoa mutta periaatteessa kaiken tiedettävissä olevan tiedon hänen ei-terveyteen liittyvistä yksilöllisistä geneettisistä ominaisuuksistaan, eli erittäin syvälle yksityisyyteen kajoavaa tietoa.
Sosiaali- ja terveysministeriön lausuntokierrokselle lokakuussa 2021 lähettämässä genomilakiehdotuksessa geneettiselle tiedolle ei anneta mitään erityisasemaa vaan se määritellään samanlaiseksi potilastiedoksi kuin esimerkiksi sairauskertomusmerkinnät, jolloin potilaalle tehtävän laajemman geneettisen analyysin sivutuotteena syntyvästä genomitiedosta tulisi sairauskertomustekstien kaltaista rekisteritietoa, jonka säilyttämiseen ja käyttöön ei voisi vaikuttaa ja joka olisi toisiolain alaista ja Findatan luvalla tutkijoiden ja esimerkiksi tieteellisen tutkimuksen menetelmiä käyttävän lääketeollisuuden saatavilla, eikä potilaalta tarvitsisi siihen lupaa kysyä. Suostumus kysyttäisiin vain geneettisen analyysin tekemiseen, syntyneen geneettisen tiedon käyttöön suostumuksia ei kysyttäisi .
Jazno (järvi Pustoškan piirissä)

| Jazno Язно |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pustoškan piiri
Koordinaatit:  56°27′14″N, 29°40′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Velikajan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Rubeženka
Laskujoki:  Jaznitsa Velikajaan
Järvinumero:  01030000111102000025465
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176 m  mpy. 
Pituus:  7,9 km 
Leveys:  1,6 km 
Pinta-ala:  7,7 km² 
Tilavuus:  0,096 km³ 
Keskisyvyys:  12,5 m 
Suurin syvyys:  25 m 
Valuma-alue:  61,6 km² 
Saaria:  24 
 fiJazno 
Jazno (ven. Язно) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.
Maantietoa

Järvi on 7,9 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 7,7 neliökilometriä eli 770 hehtaaria. Järven keskiosissa esiintyy monia harjuihin viittaavia piirteitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että järven pohjalla kulkisi mahdollisesti parikin harjujaksoa järven poikki. Vedenpinnan yläpuolella näkyy harjuista niemi, saaria ja niiden välissä on ilmakuvien mukaan matalikoita. Sekä järven länsi- että itäpää ovat kuin suuria lahtia, joissa järvi kapenee selvästi. Järvellä on 24 saarta, joiden yhteispinta-ala on 64 hehtaaria. Lähes kaikki saaret sijaitsevat järven keskiosassa ja pisin saarista on 870 metriä ja levein 280 metriä. Saaret vaikuttavat autioilta. Ympäristö on pääasiassa metsämaata. Etelärannoilla on rantaan ulottuvia peltomaita ja niittyjä. Järven länsipäässä sijaitsee Kopninon (ven. Копнино) kylä ja sen vieressä pieni Melnitsa (ven. Мельница). Järven keskellä ja sen pohjoisrannalla sijaitsee Anušihan (ven. Анушиха) asuinalue ja etelärannassa Petrašin (ven. Петраши) kylä. Itäpään rannassa on vielä Krjutšekin (ven. Крючек) kulmakunta, mutta harjun takana pohjoisessa vaikuttaa vielä Satonkinon (ven. Сатонкино) kylä. Krjutšekissa on ilmakuvien perusteella järvessä useita kalankasvattamon rysiä. Etelästä haarautuu valtatieltä M-9 eli E22 pohjoiseen kulkeva tie, joka menee Melnitsan läpi ja ohittaa järven sen länsipuolelta. Se jatkaa matkaa edelleen pohjoiseen siellä sijaitseville pikkukylille.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, ahven, särki, lahna, muikku, säyne, suutari, made, kiiski, sorva, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, punasalakka, ruutana, nieriä, simppu ja kymmenpiikki. Järven pohja on siltin sekaista hiekkaa ja sen rannat ovat paikoin kivisiä.
Vesistösuhteita

Jazno sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Sen laskujoki Jaznitsa on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 67,3  tai 61,6 neliökilometriä . Se on melko suuri, mutta järveen laskee useita ojia. Järven pohjoisrantaan ja sen länsipäässä laskee Orlen (ven. Орле) järvestä lyhyt laskuoja. Sen vauma-alueella sijaitsevat todennäköisesti myös järvet Sitno (ven. Ситно) ja Lešenskoje (ven. Лешенское), joita yhdistää oja. Toisaalta, ne voivat kuulua pohjoisrantaan laskevalle Rubeženkaojalle (ven. Ρубеженка), joka virtaa näiden lähellä. Etelärantaan laskee seitsemän ojaa, joiden valuma-alueille kuuluu kolme pientä järveä tai lampea. Järven laskujoki Jaznits alkaa sen länsipään pohjoisesta lahdesta. Se yhtyy Velikajaan jo 1,3 kilometrin päässä. Matkalla Velikajaan jokeen yhtyy oikealta sen sivuoja Tšernaja (ven. Черная), joka alkaa Borodinon (ven. Бородино) järvestä.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
1 2 3  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Язно (озеро, Пустошкинский район), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Ganserin oireyhtymä

Ganserin oireyhtymä on psyykkinen sairaus, josta kärsivät jäljittelevät psykoottisina pitämiään oireita.
Ganserin oireyhtymä on häilyvä käsite; se saattaa kuvastaa mm. huomion tai hoidon halua (ks. Münchhausenin oireyhtymä). Rikollisilla esiintyvää syyntakeettomaksi tekeytymistä nimitetään ”vankilapsykoosiksi”. Yleensä tila ilmenee persoonallisuushäiriöistä kärsivillä.
Ganserin oireyhtymästä kärsivät esittävät monesti järjenvastaisia toteamuksia tai vastauksia, ilmoittavat aistiharhoista ja lyhytaikaisista epätavallisen käyttäytymisen jaksoista. Usein motiivi on rikosoikeudellisen vastuun ja rangaistuksen välttely, joskus häiriön taustalla saattaa olla muita vaurioita ja sairauksia, kuten pään alueen vammoja tai alkoholismia.
Ganserin oireyhtymä on nimetty saksalaisen psykiatri Sigbert Ganserin mukaan, joka kuvasi vuonna 1898 uuden ”hysteerisen oireyhtymän” kolmella potilaalla. Yleensä oireet paranevat, mutta joillakin niitä saattaa seurata masennusjakso. Enimmän osan Ganserin oireyhtymästä kärsivistä uskotaan olevan miehiä. Oireista on raportoitu niin nuorilla, nuorilla aikuisilla, keski-ikäisillä kuin jonkin verran iäkkäämmilläkin, mutta keskimääräinen ikä on erään tutkimuksen mukaan noin 32.
Ganjoki

| Ganjoki |
| --- | --- |

Alkulähde:  Gongjoki ja Zhangjoki
Laskupaikka:  Poyangjärvi
Maat:  Kiina
Pituus:  815 km

Ganjoki (kiin. 赣江) on Kiinan joki, joka kulkee pääosin Jiangxin maakunnassa ja on tärkeimpiä Jangtsejokeen laskevia sivujokia. Joen vedet päätyvät Jangtseen Poyangjärven kautta. Joen pituus on 815 kilometriä, ja se saa alkunsa Guangdongin maakunnasta Dayuvuorilta.
Virran yläjuoksua kutsutaan Zhangjoeksi (kiin. 章水). Toinen yläjuoksun haaroista, Gongjoki (kiin. 贡水), saa alkunsa Jiulianin vuoristosta Jiangxin maakunnan eteläosasta. Virrat yhtyvät Ganzhoun kaupungin lähistöllä. Siitä lähtien jokea kutsutaan Ganjoeksi, ja se virtaa pohjoiseen Jiangxin maakunnan halki Poyangjärveen ja siitä edelleen Jangtseen. Kahden yläjuoksun joen lisäksi Ganjoen tärkein sivujoki on Jinjoki, joka virtaa Hunanin rajoilta itään päin ja yhtyy Ganjokeen Nanchangin kaupungin yläpuolella. Jinjoen jokilaakso muodostaa tärkeän itä-länsi-reitin Jiangxin maakunnan pohjoisosassa.
Jokilaakso on ollut tärkeä historiallinen kulkuväylä Kantonista Jangtsen laaksoon. Joella liikennöi pieniä höyrylaivoja Ji’aniin saakka etenkin kesällä, kun vedenkorkeus on ylhäällä. Talvisin höyrylaivat voivat liikennöidä pelkästään Zhangshuun saakka. Ji’anin yläpuolella joessa on paljon koskia. Zhangjoella voidaan liikennöidä pienillä laivoilla Dayuun saakka ja Gongjoella aina Huichangiin asti, josta on edelleen hyvät liikenneyhteydet Guangdongiin vuoriston läpi. Reitti oli tärkeä kauppareitti Kantonista Jangtsen laaksoon vuoteen 1840 saakka, jolloin kaikki ulkomaankauppa oli keskittynyt Kantoniin. Reitin kautta tuotiin ulkomaalaisia tavaroita Keski-Kiinaan, samoin kaikki vienti meni jokea pitkin. Vuonna 1937 rakennetun Kanton–Hankou-rautatien jälkeen Ganjoen merkitys liikenneväylänä väheni.
Glory Glory Man United

Glory Glory Man United on jalkapallojoukkue Manchester Unitedin kannustuslaulu, jonka sävelmä on The Battle Hymn of the Republicista.
Ensimmäistä kertaa ManUn kannattajat lauloivat laulua 1960-luvulla ja se onkin nykyään suosittu fanien kesken. Myös Tottenhamilla ja Leeds Unitedilla on oma versionsa laulusta.
Iso-Ahvenenainen (Heinola)

| Iso-Ahvenenainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°16′37″N, 25°48′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  oja Tyystjärveen 
Järvinumero:  14.141.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,3 m  
Pituus:  520 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,157 km  
Pinta-ala:  3,974 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Ahvenenainen 
Iso-Ahvenenainen  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Onalin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,3 metriä mpy.
Goalparan piirikunta

Goalparan piirikunta (assamiksi গোৱালপাৰা জিলা, Govālapārā jilā, bengaliksi গোয়ালপাড়া জেলা, Goẏālapāṛā jelā) on yksi Intian Assamin osavaltion 27 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu lännestä Dhubrin piirikuntaan, pohjoisesta Bongaigaonin ja Barpetan piirikuntiin, idästä Kamrupin piirikuntaan ja etelästä Meghalayaan.
George W. Bush Presidential Center

| George W>  Bush Presidential Center |
| --- | --- |


Tyyppi:  presidentin kirjasto
Sijainti:  University Park, Texas, Yhdysvallat
Perustettu:  25. huhtikuuta 2013
Ylläpitäjä:  Yhdysvaltain kansallisarkisto Southern Methodist University
Kotisivut:  bushcenter.org
Koordinaatit:  32°50′28″N, 96°46′41″W
 fiGeorge W. Bush Presidential Center 
    
George W. Bush Presidential Center on Texasin University Parkissa sijaitseva kirjasto ja museo, joka avattiin yleisölle 25. huhtikuuta 2013. Se esittelee Yhdysvaltain 43. presidentin George W. Bushin presidenttikautta vuosina 2001–2009. Museo toimii Southern Methodist -yliopiston kampusalueella. Museon ylläpidosta vastaa yliopisto ja Yhdysvaltain kansallisarkisto.
Kuvat

Presidentti Barack Obama puhumassa museon avajaisissa.
Museon sisätiloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George W. Bush Presidential Center Wikimedia Commonsissa
Museon viralliset kotisivut
Goan piirikunnat

Goan kartta.
Goa jakautuu kahteen piirikuntaan.
| Piirikunta | Pääkaupunki | Asukasluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Etelä-Goa | Margao | 640 537 |
| Pohjois-Goa | Panaji | 818 008 |
Georg von Hertling

| Georg von Hertling |
| --- | --- |

Saksan valtakunnankansleri
 1. marraskuuta 1917–30. syyskuuta 1918  
Monarkki:  Vilhelm II
Varakansleri:  Friedrich von Payer
Edeltäjä:  Georg Michaelis
Seuraaja:  Maximilian von Baden
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1843 Darmstadt, Saksan liitto
Kuollut: 4. tammikuuta 1919 (75 vuotta) Ruhpolding, Weimarin tasavalta
Puoliso:  Anna Freiin von Biegeleben
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
 Nimikirjoitus
Georg von Hertling (31. elokuuta 1843 Darmstadt – 4. tammikuuta 1919 Ruhpolding) oli baijerilainen poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina vuosina 1917–1918. Hän oli ensimmäinen virassa ollut puoluejohtaja. Ennen valtakunnankanslerikauttaan hän toimi 1912–1917 Baijerin pääministerinä.
Elämäkerta

Hertling toimi vuodesta 1882 Münchenin yliopiston filosofian professorina ja hän julkaisi kirjat Aristoteleesta (1871) ja Albert Suuresta (1880). Vuosina 1875–1890 ja 1893–1912 hän oli edustajana valtiopäivillä. Vuosina 1909–1912 hän johti Reichstagissa Keskustapuoluetta. Vuonna 1891 Luitpold nimitti Hertlingin Baijerin maapäivien ylähuoneen elinikäiseksi jäseneksi.
Baijerin maapäivien suurimman puolueen johtajana Luitpold valitsi Hertlingin Baijerin pää- ja ulkoministeriksi vuonna 1912. Ludvig III antoi Hertlingille kreivin arvon. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Hertling kannatti valtakunnankansleri Theobald von Bethmann Hollwegin politiikkaa, mutta kieltäytyi vuonna 1917 valtakunnankanslerin virasta. Kuitenkin Georg Michaeliksen erottua marraskuussa 1917 hän suostui Saksan valtakunnankansleriksi ja Preussin pääministeriksi. Hän oli kummassakin tehtävässä ensimmäinen poliitikko: edeltäjät olivat olleet joko virkamiehiä tai armeijataustaisia. Korkeasta iästään ja konservatiivisesta asenteesta johtuen hän ei pystynyt vastaamaan kenraalikunnan Paul von Hindenburgin ja Erich Ludendorffin vaikutusvaltaan. Kuten edeltäjänsä Michaelis, von Hertling nähtiin Hinderburgin ja Ludendorffin marionettina. Von Hertling johti kotirintamaa sodan viimeisessä vaiheessa, mutta koska hänet nähtiin kyvyttömäksi hoitamaan kriisiä, hänet pakotettiin ennen sodan päättymistä eroamaan virasta ruhtinas Maximilian von Badenin hyväksi.
Valtionhoitaja Svinhufvud myönsi kreivi Hertlingille marraskuussa Suomen vapaudenristin suurristin.
Näyttelijä Gila von Weitershausen on Von Hertlingin lapsenlapsenlapsi.
Georg von Vollmar

Georg Heinrich von Vollmar
Georg Heinrich von Vollmar (7. maaliskuuta 1850 München, Saksa − 30. kesäkuuta 1922) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän otti baijerilaisena upseerina osaa vuoden 1866 sotaan, palveli sen jälkeen paavin sotajoukossa, mutta siirtyi pian Baijerin rautateiden palvelukseen. Vuoden 1870−1871 sodassa hän rautatievirkamiehenä haavoittui pahasti, minkä jälkeen ryhtyi harjoittamaan monipuolisia opintoja, jotka veivät hänet 1876 sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuodesta 1877 Vollmar toimitti lehteä Dresdener Volkszeitung. Hänet tuomittiin sittemmin vankeusrangaistukseen ja karkotettavaksi. Hän oli Saksan valtiopäivien sekä Saksin ja Baijerin maapäivien jäsen. Vollmar kuului puolueensa oikeistoon, niin sanottuun revisionistiseen suuntaan. Hän julkaisi muun muassa teokset Der isolierte sozialistische Staat (1880), Über die nächsten Aufgaben der Sozialdemokratie ja Über Staatssocialismus (1892).
Vollmarin mukaan on nimetty Georg-von-Vollmar-Akademie Kochel am Seessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg von Vollmar Wikimedia Commonsissa
Georg von Vollmar, Nordisk familjebok (saksaksi)
Jaakkolankylä

Jaakkolankylä on yksi Parkanon 15 kylästä. Se sijaitsee noin 6 kilometriä keskustasta itään päin Parkano–Kuru-tien (seututie 332) sekä Vahojärven- ja Karttiperänteiden varsilla. Kylämaisemaan kuuluu Poikkeusharju, Poikkeusjärvi ja Jaakkolanjärvi. Poikkeusjärvi muodostuu kahdesta järvialtaasta, joita erottaa toisistaan kapea salmi. Jaakkolankylän halki kulkee Tampere–Seinäjoki-rata, joka ylittää Poikkeusjärven salmen kohdalla. Kylän asutus on keskittynyt teiden ja järvien läheisyyteen. Kyläläiset saivat ennen elantonsa maanviljelyksestä ja Kausen sahalta. 1950-luvun lopulta alkaen kylän väki on vähentynyt tilojen koneistumisen ja sahatoiminnan loppumisen myötä. Vaikka vakinainen väki kylästä on vähentynyt, niin kesäasukkaiden määrä on lisääntynyt. Järvet ja luonnonrauha houkuttelevat. Parkano pitää huolta kesäasukkaistaan; kaupunki tarjoaa kesäasukkailleen muun muassa terveyskeskuspalveluita.
Kause

Yrjö Kause kumppaneineen perusti höyrysahan Jaakkolankylään Poikkeusjärven ja Kuruntien väliselle alueelle vuonna 1934. Sotien jälkeen sahaa nykyaikaistettiin ja vuonna 1976 se myytiin Oy Rosenlew Ab:lle, joka yhdistyi muutaman vuoden päästä Rauma-Repola Oy:n. Sahan viimeisin omistaja oli Yhtyneet Sahat, joka kuului UPM-Kymmene -konserniin. Sahaustoiminta Kausella loppui vuonna 2002, ja sen jälkeen entisen sahan alueella on ollut muuta yritystoimintaa, kuten esimerkiksi pellettitehdas.
Jaakkolan koulu

Vuonna 1955 Parkanon Jaakkolankylään rakennettiin oma kyläkoulu. Oppilasmäärien vähentyessä Parkano lopetti Aureen ja Soljan kyläkoulut ja niiden oppilaat siirrettiin Jaakkolan kouluun vuonna 1993. Jaakkolan koulu lakkautettiin vuonna 2007.
Tällä hetkellä lähin koulu sijaitsee Parkanon keskustassa. Koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti opiskelunsa noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Kaarnassa toimii peruskoulu, lukio ja esikoulu.
Palvelut

Palvelut löytyvät Parkanon keskusta. Nopeita laajakaistapalveluita on tulossa myös Jaakkolankylään, Tukiverkon rakentaminen alkaa tämän hetken arvioiden mukaan vuonna 2019 ja jatkuu kunnes verkko on valmiiksi rakennettu. Ennen rakentamisen alkua voi tehdä uusia sopimuksia.
Poikkeusharjun leirikeskus

Parkanon seurakunnannalla on leirikeskus Poikkeusjärven rannalla noin 9 km keskustasta. Alueella on päärakennuksen  lisäksi majoitusrakennus ja rantasauna. Majoitustilaa leirikeskuksessa on n. 50 hengelle. Leirikeskusta vuokrataan myös ulkopuolisten käyttöön juhla ym. tilaisuuksiin.
Kyläyhdistyksiä > Koppelokorven Erä ry,

Metsästysseuralla on maja,  jota se vuokraa yksityisille, yrityksille ja yhteisöille.
Kyläyhdistyksiä > Parkanon Jaakkolan kyläseura Lento ry.

Kyläseuralla on Lennon kylätalo, joia se vuokraa erilaisiin tilaisuuksiin ja kokoontumisiin. Kesäisin kylätalossa pidetään Jaakkolan kyläkirppistä.
Aiheesta muualla

Itä-Parkanon laajakaista (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaakkolankylän kyläsivut
Jaakkolan kyläseura Lento ry
Pelletti Aureskosken Jalostehdas Oy
Poikkeusharjun leirikeskus
Gankovo

Gankovo (ven. Ганьково) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kapšajoen rannalla 42 kilometriä Tihvinästä koilliseen. Kylässä on 680 ja kunnassa 1300 asukasta.
Gankovon kunta sijaitsee Tihvinän piirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Lotinapellon piiriin, idässä Pašozeron, kaakossa Šugozeron, lounaassa Borin sekä lännessä Gorkan ja Koskovon kuntiin. Kunnan pinta-ala on 1384 neliökilometriä. Seudulla virtaavia jokia ovat Kapša, Paksujoki, Sarka ja Šižnja. Suurimmat järvet ovat Bolšoje, Kazalma ja Sapozero.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Kapšinskin ja Mehbazan taajamat sekä
27 kylää: Abramovo, Davydovštšina, Gorohovištše, Gurenitši, Isakovo, Jerjomina Gora, Kazalma, Kontsy, Kunevitši, Leošino, Lihatševo, Maloje Usadištše, Mihaljovo, Navolok, Novaja Ust-Kapša, Novinka, Olontšeno, Serebrjanka, Sosnovka, Štšekotovitši, Terenino, Tokarevo, Usadištše, Ust-Kapša, Vinogora ja Zaborovje.
Aiheesta muualla

Gankovon kunta Leningradin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)