stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hans Edvard Wisløff

| Hans Edvard Wisløff |
| --- | --- |
 Hans Edvard Wisløff 1963.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1902 Moss, Norja
Kuollut: 14. syyskuuta 1969 (67 vuotta) Bodø, Norja
Ammatti:  teologi, piispa ja kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aikakausi:  1900-luku
Tyylilajit:  hartaus- ja rukouskirjat
Esikoisteos:  Legender (1927)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Bodøn tuomiokirkko.
Hans Edvard Wisløff (10. toukokuuta 1902 Moss, Norja – 14. syyskuuta 1969 Bodø, Norja) oli norjalainen teologi, piispa ja kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Johan Martin Wisløff ja Tora Hansen ja hänen serkkunsa oli Carl Fredrik Wisløff.
Wisløff suoritti teologian kandidaatin tutkinnon Det teologiske menighetsfakultetissa 1926. Hän toimi useissa Oslon alueen seurakunnissa muun muassa apupappina Oppegårdissa 1926–1932, pastorina Tøyen kirkossa 1932–1940 sekä vakinaisena kappalaisena Trefoldighetin kirkossa (Kolminaisuudenkirkossa) 1940–1945. Vuosina 1945–1954 hän oli Indremisjonsselskapet-lähetysseuran pääsihteerinä ja lehden For fattig og rik toimittajana. Wisløff nimitettiin Pyhän Markuksen kirkon pastoriksi Osloon vuonna 1954, ja hän palveli siellä vuoteen 1959.
Wisløffistä tuli Sør-Hålogalandin hiippakunnan piispa vuonna 1959, kotipaikkanaan Bodø. Tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti vuoteen 1969.
Teokset

Wisløff oli suosittu kirjailija. Tuotannossa oli hartaus- ja rukouskirjoja sekä pienehköjä kirjasia. Monista kirjoista otettiin uusia painoksia. Menestynein oli Stille stunder på veien hjem, jota oli myyty vuoteen 2004 mennessä 130 000 kappaletta. Menestyneimpiä suomennoksista ovat olleet Hiljaisia hetkiä sekä Turvassa kaikesta huolimatta.
Teokset > Suomennetut teokset

Ei koskaan yksin, Suomen lähetysseura 1955, 2. p. 1956.
Hiljaisia hetkiä, Kirjapaja 1963, 12. p. 1986.
Kirkkautta elämän arjessa, Kirjapaja 1965, 3. p. 1968.
Turvassa kaikesta huolimatta, Kirjapaja 1966, 12. p. 1986.
Illan tullen: hartauskirja vanhoille ihmisille, Edes 1966.
Jumalan hoivassa, Kirjapaja 1967, 5. p. 1981.
Kolme kultaista avainta (lapsille), Kirjapaja 1968.
Avoimen taivaan alla, Kirjapaja 1969; 2. uudistettu p. 1974.
Lupausten tähtitaivas, Kirjapaja 1970, 6. p. 1983.
Teokset > Alkuperäiset teokset

Legender 1927
Kun et skritt 1933
Aldri alene 1935
Under de signende hender 1935
I klippens kløft 1936
Gud er kjærlighet 1937
Fatt nytt mot 1938
Tøienkirken 1938
Veien til et frigjort liv 1939
Nød og nåde 1940
Såret  for våre overtredelser 1941
Herren har bruk for deg 1944
Mennesker på flukt. Tanker omkring profeten Jonas' bok 1945
Kristent ansvar 1946
Slik var han : Boken om Ludwig Schübeler 1946
Hva er det du mangler? 1947
Mennesker han møtte på lidelsens vei 1950
Livet ved gledens kilder 1950
Sjelens sukk – Guds svar 1950
På sikker grunn 1950
Vennesamfunnet 1950
Livets ekko 1952
Stille stunder på veien hjem.  Andaktsbok for hver dag i året 1952
Vei på bunnen 1953
Indremisjonens stilling i dag 1953
Seier til sist : Sendebrevene i Johannes åpenbaring 1954
Lysets kilde 1956
Det hender så mangt : Noen småtrekk fra selve livet 1957
Under åpen himmel : Småskrifter 1959
Ved foten av Himalaya 1959
Ved veikanten 1959
Hvile for trette tanker : Noen ord til syke 1959
Fred som varer 1961
Solstreif på veien 1962
I Guds omsorg 1964
Trygg tross alt: Andakter for eldre 1965
Barnetro. Prekener for barn 1967
I sol og skygge 1971
Den trygge veien 1972
Pyhän Markuksen kirkko. Oslon suurin kirkko.
Harmaaviirukukastaja

| Harmaaviirukukastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kukastajat Dicaeidae
Suku::  Kukastajat Dicaeum
Laji::  agile
Kaksiosainen nimi
 Dicaeum agile  (Tickell, 1833) 
Katso myös
   Harmaaviirukukastaja Wikispeciesissä   Harmaaviirukukastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaaviirukukastaja (Dicaeum agile) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaaviirukukastajaa tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Heikki Parkkonen

Heikki Parkkonen (24. maaliskuuta 1938 Vaajakoski, Jyväskylän maalaiskunta – 17. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.
Parkkonen aloitti 1960-luvulla toimittajana Helsingin Sanomissa ja siirtyi sieltä saman kustantajan Viikkosanomiin. Kun levikkiongelmiin joutuneeseen Seura-lehteen haettiin päätoimittajaa, ehdotti Otavan kirjallinen johtaja Paavo Haavikko tehtävää Parkkoselle. Seuran päätoimittajana Parkkonen toimi vuosina 1974–1981 ja uudelleen 1985–1990. Parkkonen nosti Seuran Suomen suurimmaksi viikkolehdeksi, mutta lähti sen jälkeen etsimään uusia haasteita. Vuonna 1981 hän kävi perustamassa ja päätoimittamassa Lehtimiesten lyhytikäiseksi jäänyttä yleisaikakauslehti Pikajunaa.
Parkkonen oli taitava journalismin kehittäjä. Hän ideoi lehtiinsä monia uudistuksia, jotka olivat edellä aikaansa. Hän oli lisäksi riittävän voimakastahtoinen toteuttamaan ideoimansa uudistukset.
Vuonna 1992 Parkkonen aloitti 7 päivää -lehden (nyk. Seiska) ensimmäisenä vastaavana päätoimittajana. Tällöin hän joutui mukauttamaan lehden tanskalaisen esikuvan suomalaiseen tilaajapohjaiseen toimintatapaan. Myöhemmin hän oli vielä Matkaopas-lehden päätoimittajana. Parkkonen sai Valtion journalistipalkinnon vuonna 1998.
Parkkonen oli käsikirjoittamassa elokuvaa Bensaa suonissa sekä Kotikatu-televisiosarjaa.
Parkkonen oli naimisissa ja hänellä oli viisi lasta.
Harmaaviirumesikko

| Harmaaviirumesikko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Viirumesikot Ptiloprora
Laji::  plumbea
Kaksiosainen nimi
 Ptiloprora plumbea  (Salvadori, 1894) 
Katso myös
   Harmaaviirumesikko Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaaviirumesikko (Ptiloprora plumbea) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaaviirumesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu paikallisesti melko yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Heikki Parviainen

Heikki Parviainen (s. 18. helmikuuta 1945) on suomalainen hevoskasvattaja ja ravivalmentaja, joka on merkittävimpiä suomenhevosten kasvattajia. Parviaisen kasvatit ovat saavuttaneet muun muassa kuusi ravikuningattaren titteliä.
Parviainen on vuodesta 1976 lähtien hoitanut Kajaanin Kuluntalahdessa sijaitsevaa Sivolan tilaa, jonka toiminnasta nykyään on päävastuussa hänen poikansa Antti Parviainen. Parviaisen kasvatit tunnetaan etuliitteestä I.P., joka viittaa niiden kantaemään Ilta-Postiin. Hänen tunnetuimmat kasvattinsa ovat I.P. Sukkula ja I.P. Vipotiina, jotka molemmat voittivat ravinkuningattaruuden kolmasti. Heikki Parviaisen isoisä Pekka Parviainen voitti Kuninkuusravien edeltäjänä pidetyn Suuren orikilpailun jo vuonna 1895 oriilla Vilkas.
Parviainen on entinen toimiupseeri, joka työskenteli vuoteen 1993 saakka Kainuun Prikaatin tallimestarina. Hänen alaisenaan on suorittanut varusmiespalvelustaan muun muassa Kaarlo Ahokas.
Evershade

| Evershade Yearning |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 9.–22. heinäkuuta 2003 Astia Studio
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2003
 Tuottaja(t): Anssi Kippo
 Tyylilaji: doom metal
 Kesto: 49.51
 Levy-yhtiö: Holy Records
Yearningin muut julkaisut
| Frore Meadow 2001 | Evershade 2003 | Merging into Landscapes 2007 |
Evershade on suomalaisen doom metal -yhtyeen Yearningin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Holy Records.
Kappaleet

Nocturne – 2.07
Statues Amidst a Frozen Sand of Time – 7.16
Conditio Humana – 4.08
Aureole – 4.51
Evershade – 6.52
Deathbearer – 6.39
Contemplation – 6.45
A Day When the World Started to Weep – 11.13
Kokoonpano

Juhani Palomäki – laulu, kitara, kosketinsoitin, basso
Kris Tonic – rummut, lyömäsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Matti Salonen – soolokitara (kappale 5)
Jani Loikas – kosketinsoitin
Kokoonpano > Tuotanto

Anssi Kippo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Bruno "Evershade" Gruel – masteroija
Ville Henttonen – valokuvat
Juha Mensola – grafiikka
Arvostelut

Imperiumi: 7+/10
Aiheesta muualla

Evershade Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Evershade Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hikaru Koyama

Hikaru Koyama (s. 28. kesäkuuta 1991 Kioto) oli japanilaisen Hinoi Team -yhtyeen toinen laulaja/tanssija yhdessä yhtyeen perustajajäsenen Asuka Hinoin kanssa. Hikaru oli suhteellisen pitkään musiikkialalla; hän oli aikoinaan jäsenenä Asuka Hinoin kanssa bändissä LOVE&PEACEmilloin?. Hikaru on työskennellyt myös mallina lehtien kuvastoissa. Myöhemmin lopettanut mallin työt, kuten myös laulamisenkin. Hikaru elää nykyään tavallista opiskelijaelämää.
Heikki Vesa

Heikki Vesa (1882 – 27. lokakuuta 1918 Kirkkonummi) oli suomalainen rakennusmestari ja maastohiihtäjä. Hänen veljensä Konsta ja Seth Vesa olivat myös tunnettuja hiihtäjiä.
Vesan vanhemmat olivat Teiskon Yli-Rantalan torppari Juho Vesa ja Karoliina Vesa. Perheessä oli kahdeksan poikaa ja kolme tytärtä. Juho Vesa otti Teiskossa Ala-Rantalan tilan vuokralle kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja hän toimi myös puuseppänä valmistaen veneitä ja ajokaluja.
Vesa aloitti hiihtämisen 1893 Länsi-Teiskossa, ja hän kilpaili sitten lähiseudulla muun muassa Murolessa ja Ylöjärvellä pidetyissä hiihtokilpailuissa. Ensimmäisen suuremman voittonsa hän sai vuonna 1900 Tampereella tullen toiseksi 15 kilometrillä. Vuonna 1903 Vesa voitti Mustialassa 30 kilometrin hiihdon ajalla 2.18.20 ja Oulun hiihdoissa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 1905 Östersundissa pidetyissä Pohjoismaisissa kisoissa hän johti puolimatkassa 60 kilometrin kilpailua mutta hävisi sitten Antti Aholalle.
Vuonna 1906 Vesa voitti kaikki kilpailunsa lukuun ottamatta Helsingin kansainvälisten kisojen 30 kilometrin hiihtoa, jonka voitti hänen veljensä Konsta Vesa. Tampereella Heikki Vesa voitti 30 kilometrin hiihdon maailmanennätystä hiponeella ajalla 1.47.38. Oulun hiihtoihin hän ei sinä vuonna osallistunut vaan niissä oli mukana veli Konsta Vesa.
Vuonna 1907 Vesa voitti raskaissa olosuhteissa käydyn Helsingin talviurheilujuhlien 20 kilometrin hiihdon ajalla 1.32.03 ja 30 kilometrin hiihdon ajalla 2.38.03. Konsta Vesa sijoittui niissä hiihdoissa neljänneksi ja toiseksi. Pari päivää myöhemmin Vesan veljekset voittivat Riihimäellä 30 kilometrin hiihdon. Oulun hiihdoissa Heikki Vesa jäi kuitenkin kolmanneksi.
Vesa päätti hiihtouransa talvella 1908 voittamalla Tampereella 20 kilometrin hiihdon. Hän oli muuttanut 1907 Tampereelle, kävi siellä teollisuuskoulua ja valmistui rakennusmestariksi. Kaupunkiin muutettuaan hän ei enää voinut harjoitella kilpailuja varten. Vesa oli valmistautunut kilpaluihin hankkimalla kestävyyttä metsätöissä ja halonhakkuussa.
Heikki Vesa kuoli lokakuussa 1918 Kirkkonummen sairaalassa. Hän oli sairastunut espanjantautiin, joka kääntyi sitten keuhkokuumeeksi.
Kirjallisuutta

Jussi Kirjavainen : Suomalaiset suurhiihtäjät Aappo Luomajoesta Jussi Niskaan : katsaus vanhimpien suurhiihtäjien tekoihin ladulla sekä vilkaisuja heidän elämänsä vaiheisiin. WSOY 1938
Aiheesta muualla

Muutamia vanhan polven hiihtäjiä, Liitto, 2.3.1924, nro 52, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hikaru Hayashi

Hikaru Hayashi (jap. 林 光; 1931 Tokio – 2012) oli japanilainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1951–1953 Tomojiro Ikenouchin (1906–1991) johdolla säveltämistä Tokion kansallisessa taide- ja musiikkiyliopistossa. Vuonna 1953 hän voitti Japanin taidefestivaalin suurpalkinnon G-duurisinfoniallaan. Hän voitti myös monia muita palkintoja uransa aikana. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonioiden ohella oopperoita, kymmenittäin pianosarjoja ja -sonaatteja, kamarisonaatteja huilulle, viululle ja jousille sekä useiden elokuvien musiikit.
Helmut Noll

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | perämiehellinen kaksikko |  |
Helmut Noll (27. kesäkuuta 1934 Vegesack – 27. marraskuuta 2018) oli saksalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Noll saavutti Heinz Manchenin ja Helmut Heinholdin kanssa olympiahopeaa miesten perämiehellisessä kaksikossa Helsingissä 1952. Hän kuoli 84-vuotiaana 27. marraskuuta 2018.
Aiheesta muualla

Helmut Noll Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Hikari Ōe

Hikari Ōe (jap. 大江 光, Ōe Hikari, s. 1963) on japanilainen säveltäjä. Hän syntyi Nobel-palkitun kirjailija Kenzaburō Ōen pojaksi ja hänet nimettiin japanin kielen "valoa" merkitsevän sanan mukaan.
Hikari syntyi kehitysvammaisena. Hänellä todettiin aivokasvain, joka tosin saattaisi olla korjattavissa leikkauksella. Hikari vietiin leikkaukseen ja hän selvisi. Hänellä esiintyy yhä epileptisiä kohtauksia.
Hikari Ōe oppi ensimmäisen sanansa 6-vuotiaana ja on aikuisenakin puhekyvyltään vajavainen. Kehitysvammasta huolimatta vanhemmat havaitsivat, että pojalla oli musiikillinen erityislahjakkuus. He päättivät hankkia Hikarille pianonsoitonopetusta Kumiko Tamuralta. Hikari alkoi ottaa pianotunteja ja opetteli pian myös säveltämään. Hänen tuotantoaan on julkaistu CD-levyillä, joista yksi voitti Japanissa klassisen musiikin palkinnon.
Kenzaburo Ōe on kirjoittanut kirjan Hikarin perhe (suomeksi 1997).
Haute-Marne

Haute-Marne on Ranskan departementti numero 52. Se on saanut nimensä Marne-joen mukaan (Ylä-Marne). Departementti sijaitsee Pohjois-Ranskassa, Champagne-Ardennen hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 211 neliökilometriä, ja siellä on 187 654 asukasta (vuonna 2006). Haute-Marnen pääkaupunki on Chaumont. Haute-Marne on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 32 kantoniin ja 432 kuntaan.
Haute-Marnen departementti syntyi Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin Champagnen, Burgundin, Lothringenin ja Franche-Comtén historiallisiin provinsseihin kuuluneista alueista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haute-Marne Wikimedia Commonsissa
Haute-Marnen departementin kotisivut (ranskaksi)
Fischer–Tropsch-menetelmä

Fischer–Tropsch-menetelmä on katalyyttinen kemiallinen reaktio, jossa hiilimonoksidia ja vetyä muunnetaan erilaisiksi nestemäisiksi hiilivedyiksi. Tyypillisesti katalyytit ovat rauta- ja kobolttipohjaisia, mutta myös nikkeliä ja ruteniumia on käytetty. Menetelmän ensisijainen tarkoitus on tuottaa synteettistä öljyn korviketta käytettäväksi synteettisenä voiteluaineena tai synteettisenä polttoaineena. Raaka-aineena voidaan käyttää esimerkiksi kivihiiltä, maakaasua tai biomassaa.
Alkuperäinen menetelmä

Alkuperäistä Fischer-Tropsch -menetelmää kuvaa seuraava kemiallinen yhtälö:
Yllä olevan reaktion lähtöaineet (esimerkiksi CO ja H2) voidaan tuottaa monilla menetelmillä, kuten esimerkiksi metaanin osittaisella poltolla (kaasusta nesteeksi sovelluksissa):
tai hiilen tai biomassan kaasutuksella:
Hiilimonoksidin ja vedyn seosta kutsutaan synteesikaasuksi. Hiilidioksidia ja hiilimonoksidia tuotetaan hiili- ja puupohjaisten polttoaineiden osittaisella hapetuksella. Synteesikaasun vetypitoisuutta voidaan säätää vesikaasurektiolla.
Kiinteän aineen hapeton pyrolyysi tuottaa metaanipitoista pyrolyysikaasua, jota voidaan käyttää suoraan polttoaineena. Yleensä kaasu poltetaan tarvittavan reaktiolämmön tuottamiseksi. Pyrolyysi tuottaa suuren määrän hiilivetyjä (tyypillisesti 20% lähtöaineista) ilman Fischer-Tropsch-muunnosta. Flash-pyrolyysissä on maksimoitu hiilivetyjen tuotanto. Hiilivetyjen, joita prosessin mukaan kutsutaan pyrolyysiöljyksi tai tervaksi, hyödyntämistä haittaa usein niiden suuri happipitoisuus. Pyrolyysiprosessilla on nykypäivänä lähinnä merkitystä vanhojen autonrenkaiden hävityksessä.
FT prosessi on käyttökelpoinen tuottamaan nestemäisiä hiilivetyjä kiinteistä polttoaineista, kuten hiilestä tai erityyppisistä kiinteää hiiltä sisältävistä jätteistä sekä biomassoista.
Tuotetut neste ja vahamaiset hiilivety-yhdisteet jalostetaan halutunlaiseksi synteettiseksi polttoaineeksi, kaasumaiset yleensä poltetaan. Tyydyttämättömistä kaasuista voidaan valmistaa muun muassa polyeteenimuovia.
Jos tarvitaan nestemäistä öljyn kaltaista polttoainetta, voiteluainetta tai vahaa, voidaan käyttää Fischer-Tropsch-menetelmää. Jos vedyn tuotanto halutaan maksimoida, voidaan käyttää vesi-kaasu-muunnosreaktiota , jolloin tuotokseksi jää vain hiilidioksidia ja vetyä eikä ollenkaan hiilivetyjä.
Nestemäiset polttoaineet ovat haluttuja, niiden korkean energiasisällön ja yksinkertaisen varastoimisen vuoksi. Ne ovat myös melko turvallisia esimerkiksi vetyyn verrattuna. Hiilivetyjen polttotekniikka on myös nykypäivänä melko hyvin halittua ja ne saadaan palamaan puhtaasti. Biomassasta tuotetut hiilivedyt ovat hiilidioksidineutraaleja. Vetytalous ei tarjoa mitään erityisen suurta etua verrattuna synteettisiin biopolttoaineisiin.
Historia

Saksalaisten Kaiser Wilhelm -instituutin tutkijoiden Franz Fischerin ja Hans Tropschin keksittyä menetelmän 1920-luvulla siihen on tehty monia muutoksia ja säätöjä. Nykyään termi Fischer-Tropsch käsittää monia samankaltaisia prosesseja (Fischer-Tropsch-synteesi tai Fischer-Tropsch kemia).
Menetelmä keksittiin Saksassa 1920-luvulla nestemäisten polttoaineiden tuottamiseksi. Saksalla oli paljon hiiltä, mutta vain vähän öljyä. Saksa ja Japani käyttivät menetelmää toisen maailmansodan aikana vaihtoehtoisten polttoaineiden tuottamiseen. Saksan vuosittainen synteettisen polttoaineen tuotanto saavutti yli 124 000 barrelia päivässä eli noin 6,5 miljoonaa tonnia vuonna 1944 .
Sodan jälkeen vangitut saksalaiset tiedemiehet värvättiin Operaatio Paperclipin kautta jatkamaan työtään synteettisten polttoaineiden parissa Yhdysvalloissa Yhdysvaltojen kaivosviraston Synteettiset nestepolttoaineet -ohjelman alaisuudessa.
Käyttö

Nykyään vain muutamat yritykset ovat kaupallistaneet Fischer-Tropsch-teknologiaa.
Shell käyttää maakaasua Bintulassa, Malesiassa syötteenä matalarikkisten diesel-polttoaineiden ja elintarvikeluokan vahan tuottamiseen.
Sasol käyttää Etelä-Afrikassa hiiltä ja maakaasua syötteenä erilaisten synteettisten öljytuotteiden tuotannossa. Sasol tuottaa suurimman osan maan diesel-polttoaineesta.
Prosessia käytettiin Etelä-Afrikassa apartheidin aikana kauppasaarron aiheuttaman energiapulan takia energian tuotannossa. Menetelmä on saanut uutta huomiota matalarikkisen dieselin tuotannossa dieselmoottoreiden ympäristövaikutusten minimoimiseksi.
Fischer-Tropsch-menetelmä on vakiintunutta tekniikkaa ja sitä on jo käytetty suuressa mittakaavassa, mutta sen suosiota heikentävät korkeat pääomakustannukset, korkeat käyttö- ja ylläpitokulut sekä öljyn epävakaa hinta. Erityisesti maakaasun käyttö syötteenä on käytännöllistä vain kaukana asutuksesta sijaitsevien esiintymien yhteydessä, muutoin kaasun suora myynti asiakkaille on tuottoisampaa. Useat yritykset kehittävät teknologiaa maakaasuvarantojen hyödyntämiseksi. Geologien mukaan maakaasun käytön odotetaan saavuttavan huippunsa 5–15 vuotta öljyhuipun jälkeen. Toisaalta tällaiset ennustukset ovat vaikeita tehdä ja usein hyvin epävarmoja.
Fischer-Tropsch-menetelmää voidaan käyttää laajojen hiilivarantojen muuttamiseksi nestemäiseksi polttoaineeksi, jos öljypohjaisten polttoaineiden hinta nousee. Biomassan kaasuttamisen ja Fischer-Tropsch-synteesin yhdistäminen on lupaava reitti uudistuvan tai "vihreän" liikennepolttoaineen tuottamiseksi. Hiilidioksidineutraali polttoaine syntyy vain biomassoista. Fossiilisesta hiilestä tai turpeesta tehty polttoaine aiheuttaa n. kaksinkertaiset hiilidioksidipäästöt verrattuna perinteiseen öljynjalostukseen.
Syyskuussa 2005 Pennsylvanian osavaltion kuvernööri Edward Rendell ilmoitti  Fischer-Tropsch-tehtaan rakentamisesta. Laitos käyttäisi polttoaineena hiilen louhinnasta jäänyttä ns. jätehiiltä ja se tuottaisi matalarikkistä dieselpolttoainetta. Laitos käyttää Sasolilta ja Shelliltä lisensoitua teknologiaa. Osavaltio on sitoutunut ostamaan merkittävän osan laitoksen tuotannosta sekä tarjonnut yhdessä Yhdysvaltojen energiaministeriön kanssa yli 140 miljoonan dollarin verohelpotukset. Muut Yhdysvaltojen hiiltä tuottavat osavaltiot tekevät samankaltaisia suunnitelmia. Montanan osavaltion kuvernööri Brian Schweitzer on ehdottanut Fischer-Tropsch-laitoksen rakentamista hiilen muuttamiseksi polttoaineeksi, jotta Yhdysvaltojen riippuvuus ulkomaisista polttoaineista laskisi.
Lokakuussa 2006 suomalainen paperi- ja selluvalmistaja UPM ilmoitti suunnitelmista tuottaa biodieseliä Fischer-Tropsch-menetelmällä eurooppalaisten tehtaidensa yhteydessä. Raaka-aineena käytettäisiin jätebiomassaa paperin- ja sellunvalmistusprosesseista.
Maaliskuussa 2007 VTT ja Neste Oil julkistivat yhteistyöhankkeen, jossa puuperäisestä raaka-aineesta valmistetaan kaasutusmenetelmällä polttoainetta. Projekti liittyy Neste Oilin ja Stora Enson biopolttoaineyhteistyöhön. Ensimmäisessä vaiheessa Stora Enson Varkauden tehtaan yhteyteen rakennetaan megawattiluokan koelaitos.
Ympäristövaikutukset

Synteettisten polttoaineiden laajamittaisesta tuotosta keskusteltaessa pitää ottaa huomioon kiinteiden ja kaasumaisten hiililähteiden nesteeksi muuntamisen huono energiahyötysuhde. Tyypillisesti prosessien energiahyötysuhde on 30 % tienoilla. Huono energiahyötysuhde lisää hiilidioksidipäästöjä. Yhdysvaltojen National Renewable Energy Laboratoryn mukaan hiilipohjaisten synteettisten polttoaineiden tuotanto aiheuttaa lähes kaksinkertaiset hiilidioksidipäästöt öljypohjaisiin polttoaineisiin verrattuna. Myös muiden saasteidenselvennä päästöt kasvat suuresti, tosin monet päästöistä voidaan puhdistaa heti tuotantovaiheessa. Hiilen kaappaamista ja varastointia on ehdotettu lieventämään kasvihuonekaasupäästöjä. Vaikka hiilen kaappaaminen on jo rajoitetussa käytössä, sen tekninen ja taloudellinen käyttökelpoisuus on vielä kyseenalaista.
Aiheesta muualla

Esko Saikkonen: Laboratoriomittakaavan Fischer-Tropsch-laitteiston suunnittelu ja rakentaminen, Insinöörityö 18.5.2010, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Kemiantekniikan koulutusohjelma (pdf)
Fischer-Tropsch Archive (englanniksi)
Abiogenic Gas Debate 11:2002 (EXPLORER) (englanniksi)
Unconventional Ideas About Unconventional Gas (Society of Petroleum Engineers) (englanniksi)
Process of synthesis of liquid hydrocarbons - Great Britain patent GB309002 - Hermann Plauson(englanniksi)
Shell (englanniksi)
Sasol (englanniksi)
Clean Diesel from Coal by Kevin Bullis (englanniksi)
Alchem Field Services, Inc.(micro-GTL) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The GTL Corporation (micro-GTL) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
National Energy Technology Laboratory (NETL): Fischer-Tropsch Synthesis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Fischer-Tropsch process
Käännös suomeksi
Heli Kajaste

Heli Kajaste (oik. Heli Kyllönen) on suomalainen laulaja, joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Bluebird-levymerkille.
Diskografia

Heli Kajaste (1998)
Aiheesta muualla

Heli Kajasteen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)