stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mälarinlaakson korkeakoulu

| Mälarinlaakson korkeakoulu> Mälardalens högskola |
| --- | --- |

 engl. Mälardalen University 
Perustettu:  1977
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  1 000 (2018)
Opiskelijoita:  16 000 (2018)
Sijainti:  Västerås, Eskilstuna,  Ruotsi
Sivusto:  mdh.se
Mälarinlaakson korkeakoulu (ruots. Mälardalens högskola, lyhenne MdH) on Eskilstunan ja Västeråsin kunnissa toimiva julkinen korkeakoulu. Se perustettiin vuonna 1977, ja nykyisin siellä opiskelee noin 16 000 opiskelijaa. Lisäksi se työllistää noin 1 000 henkilöä, ja siellä työskentelee 91 professoria. Osastoja korkeakoulussa on yhteensä yhdeksän, ja se kuuluu EUA:han (European University Association). Korkeakoulun pääkampus sijaitsee Västeråsissa.
Mälarinlaakson korkeakoulussa toimi myös suomen kielen ja kulttuurin keskus (SKKK, Finskt språk- och kulturcentrum).
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto Mälarinlaakson korkeakoulu. (ruotsiksi) (englanniksi)
Moottoripyöräilyn Ranskan Grand Prix 2009

Le Mansin rataprofiili
Ranskan Grand Prix on kauden 2009 neljäs kilpailu. Se ajettiin Bugatti Circuitilla Le Mansin lähellä 15.-17. toukokuuta.
125-kuutioisten kilpailussa tehtiin uusi kaatoennätys, 32. Edellinen ennätys oli peräisin Portugalin GP:stä vuodelta 2002 jolloin nähtiin 28 kaatoa piikkiluokassa.
Tulokset > MotoGP

| Sija | # | Kuljettaja | Pyörä | Kierrokset | Aika | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 99 |  Jorge Lorenzo | Yamaha | 28 | 47:52.678 | 2 | 25 |
| 2 | 33 |  Marco Melandri | Kawasaki | 28 | +17.710 | 9 | 20 |
| 3 | 3 |  Dani Pedrosa | Honda | 28 | +19.893 | 1 | 16 |
| 4 | 4 |  Andrea Dovizioso | Honda | 28 | +20.455 | 5 | 13 |
| 5 | 27 |  Casey Stoner | Ducati | 28 | +30.539 | 3 | 11 |
| 6 | 7 |  Chris Vermeulen | Suzuki | 28 | +37.462 | 7 | 10 |
| 7 | 5 |  Colin Edwards | Yamaha | 28 | +40.191 | 6 | 9 |
| 8 | 65 |  Loris Capirossi | Suzuki | 28 | +45.421 | 8 | 8 |
| 9 | 52 |  James Toseland | Yamaha | 28 | +50.307 | 12 | 7 |
| 10 | 24 |  Toni Elias | Honda | 28 | +53.218 | 11 | 6 |
| 11 | 15 |  Alex de Angelis | Honda | 28 | +53.550 | 16 | 5 |
| 12 | 69 |  Nicky Hayden | Ducati | 28 | +56.647 | 13 | 4 |
| 13 | 72 |  Yuki Takahashi | Honda | 28 | +56.688 | 15 | 3 |
| 14 | 14 |  Randy de Puniet | Honda | 28 | +1:11.299 | 10 | 2 |
| 15 | 88 |  Niccolò Canepa | Ducati | 28 | +1:15.385 | 17 | 1 |
| 16 | 46 |  Valentino Rossi | Yamaha | 26 | +2 kierrosta | 4 |  |
| Kesk | 36 |  Mika Kallio | Ducati | 11 | Onnettomuus | 14 |  |
Tulokset > 250cc

| Sija | # | Kuljettaja | Pyörä | Kierrokset | Aika | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 58 |  Marco Simoncelli | Gilera | 26 | 49:07.591 | 2 | 25 |
| 2 | 55 |  Héctor Faubel | Honda | 26 | +12.081 | 10 | 20 |
| 3 | 15 |  Roberto Locatelli | Gilera | 26 | +21.642 | 9 | 16 |
| 4 | 19 |  Álvaro Bautista | Aprilia | 26 | +31.087 | 1 | 13 |
| 5 | 14 |  Ratthapark Wilairot | Honda | 26 | +50.497 | 12 | 11 |
| 6 | 35 |  Raffaele de Rosa | Honda | 26 | +56.366 | 7 | 10 |
| 7 | 52 |  Lukáš Pešek | Aprilia | 26 | +1:16.025 | 8 | 9 |
| 8 | 4 |  Hiroshi Aoyama | Honda | 26 | +1:22.882 | 3 | 8 |
| 9 | 10 |  Imre Tóth | Aprilia | 26 | +1:35.556 | 19 | 7 |
| 10 | 56 |  Vladimir Leonov | Aprilia | 26 | +1:47.990 | 22 | 6 |
| 11 | 40 |  Héctor Barberá | Aprilia | 25 | +1 kierros | 11 | 5 |
| 12 | 17 |  Karel Abrahám | Aprilia | 25 | +1 kierros | 15 | 4 |
| 13 | 53 |  Valentin Debise | Honda | 25 | +1 kierros | 20 | 3 |
| 14 | 54 |  Toby Markham | Honda | 25 | +1 kierros | 25 | 2 |
| Kesk | 6 |  Alex Debón | Aprilia | 21 | Onnettomuus | 6 |  |
| Kesk | 25 |  Alex Baldolini | Aprilia | 18 | Keskeytys | 14 |  |
| Kesk | 12 |  Thomas Lüthi | Aprilia | 18 | Kolarivauriot (Debon) | 4 |  |
| Kesk | 63 |  Mike Di Meglio | Aprilia | 10 | Onnettomuus | 5 |  |
| Kesk | 75 |  Mattia Pasini | Aprilia | 4 | Onnettomuus | 13 |  |
| Kesk | 7 |  Axel Pons | Aprilia | 3 | Onnettomuus | 21 |  |
| Kesk | 77 |  Aitor Rodriguez | Aprilia | 3 | Onnettomuus | 24 |  |
| Kesk | 47 |  Ángel Rodríguez | Aprilia | 2 | Onnettomuus | 16 |  |
| Kesk | 48 |  Shoya Tomizawa | Honda | 1 | Keskeytys | 17 |  |
| Kesk | 8 |  Bastién Chesaux | Honda | 0 | Accident | 23 |  |
| DNS | 8 |  Jules Cluzel | Aprilia |  | Ei startannut | 18 |  |
Tulokset > 125cc

| Sija | # | Kuljettaja | Pyörä | Kierrokset | Aika | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 60 |  Julián Simón | Aprilia | 24 | 47:08.273 | 7 | 25 |
| 2 | 94 |  Jonas Folger | Aprilia | 24 | +27.084 | 16 | 20 |
| 3 | 33 |  Sergio Gadea | Aprilia | 24 | +30.916 | 12 | 16 |
| 4 | 38 |  Bradley Smith | Aprilia | 24 | +31.530 | 6 | 13 |
| 5 | 73 |  Takaaki Nakagami | Aprilia | 24 | +1:09.235 | 31 | 11 |
| 6 | 77 |  Dominique Aegerter | Derbi | 24 | +1:12.223 | 4 | 10 |
| 7 | 29 |  Andrea Iannone | Aprilia | 24 | +1:13.063 | 23 | 9 |
| 8 | 7 |  Efrén Vázquez | Derbi | 24 | +1:19.912 | 25 | 8 |
| 9 | 18 |  Nicolás Terol | Aprilia | 24 | +1:40.036 | 3 | 7 |
| 10 | 8 |  Lorenzo Zanetti | Aprilia | 24 | +1:42.700 | 20 | 6 |
| 11 | 12 |  Esteve Rabat | Aprilia | 24 | +1:59.326 | 13 | 5 |
| 12 | 11 |  Sandro Cortese | Derbi | 23 | +1 kierros | 24 | 4 |
| 13 | 53 |  Jasper Iwema | Honda | 23 | +1 kierros | 30 | 3 |
| 14 | 48 |  Gregory Di Carlo | Honda | 23 | +1 kierros | 28 | 2 |
| 15 | 35 |  Randy Krummenacher | Aprilia | 22 | +2 kierrosta | 17 | 1 |
| Kesk | 32 |  Lorenzo Savadori | Aprilia | 16 | Onnettomuus | 21 |  |
| Kesk | 17 |  Stefan Bradl | Aprilia | 14 | Keskeytys | 8 |  |
| Kesk | 45 |  Scott Redding | Aprilia | 13 | Keskeytys | 2 |  |
| Kesk | 71 |  Tomoyoshi Koyama | Loncin | 10 | Onnettomuus | 9 |  |
| Kesk | 10 |  Luca Vitali | Aprilia | 10 | Keskeytys | 29 |  |
| Kesk | 16 |  Cameron Beaubier | KTM | 8 | Onnettomuus | 11 |  |
| Kesk | 69 |  Lukas Sembera | Aprilia | 8 | Onnettomuus | 18 |  |
| Kesk | 93 |  Marc Márquez | KTM | 8 | Keskeytys | 1 |  |
| Kesk | 14 |  Johann Zarco | Aprilia | 8 | Onnettomuus | 32 |  |
| Kesk | 50 |  Sturla Fagerhaug | KTM | 6 | Onnettomuus | 33 |  |
| Kesk | 6 |  Joan Olivé | Derbi | 5 | Onnettomuus | 5 |  |
| Kesk | 44 |  Pol Espargaró | Derbi | 5 | Keskeytys | 15 |  |
| Kesk | 99 |  Danny Webb | Aprilia | 4 | Onnettomuus | 10 |  |
| Kesk | 52 |  Steven Le Coquen | Honda | 4 | Onnettomuus | 22 |  |
| Kesk | 24 |  Simone Corsi | Aprilia | 2 | Onnettomuus | 19 |  |
| Kesk | 5 |  Alexis Masbou | Loncin | 2 | Onnettomuus | 14 |  |
| Kesk | 36 |  Cyril Carrillo | Honda | 1 | Keskeytys | 27 |  |
| Kesk | 87 |  Luca Marconi | Aprilia | 0 | Onnettomuus | 26 |  |
| DNQ | 49 |  Ornella Ongaro | Honda |  | Karsiutui |  |  |
| DNQ | 66 |  Matthew Hoyle | Haojue |  | Karsiutui |  |  |
| DNQ | 88 |  Michael Ranseder | Haojue |  | Karsiutui |  |  |
MotoGP-kausi 2009
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Qatar |  Japani |  Espanja |  Ranska |  Italia |  Katalonia |  |
|  Hollanti |  Yhdysvallat |  Saksa |  Britannia |  Tšekki |  Yhdysvallat |  |
|  San Marino |  Portugali |  Australia |  Malesia |  Valencia |  |  |
Naamijoen rautatieasema

Naamijoen rautatieasema (lyh. Nmj) oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Tornio–Kolari. Liikennepaikka sijaitsi Pellon kunnassa Naamijoen kylässä Naamijoen etelärannalla Haapasuvannon kohdalla noin 16 kilometriä Pellon rautatieasemalta pohjoiseen. Liikennepaikka otettiin käyttöön 1. joulukuuta 1965, kun Pellon ja Sieppijärven välinen rataosuus valmistui. Liikennepaikalla kuormattiin pääasiassa puuta, mutta se lakkautettiin liikenteen vähyyden vuoksi 3. joulukuuta 2003. Ratapiha on purettu.
Musta torni: Tuulen avain

| Tuulen avain> The Wind Through the Keyhole |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Stephen King
Kansitaiteilija:  Jae Lee
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, kauhu
Kustantaja:  Donald M. Grant, Publisher
Julkaistu:  2012
ISBN:  336
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  320
ISBN:  978-951-31-7306-7
Sarja: Musta torni
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Musta torni: Tuulen avain (engl. The Dark Tower: The Wind Through the Keyhole) on Stephen Kingin Musta torni -sarjan kahdeksas kirja, joka ilmestyi vuonna 2012. Ilkka Rekiaron tekemä suomennos kirjasta ilmestyi vuonna 2013. Tuulen avain on itsenäinen väliteos, joka tapahtumiltaan sijoittuu sarjassa kronologisesti Velhon ja Callan susien välille.
Juoni

Tarina jatkuu siitä, mihin Velho päättyi. Roland ja hänen ka-tet jatkavat matkaansa Sädettä pitkin kohti tarunhohtoista Mustaa tornia. Päästyä kulkemaan Whye-jokea pitkin lautturin avulla he kuulevat "vihurin", tappavan jäätävän myrskytuulen pian ilmestyvän heidän senhetkiseen sijaintiin. Joen ylitettyä he kiirehtivät autioituneeseen kylään suojaan tuulelta. Odotellessa vihurin hellittävän Roland kertoo ystävilleen tarinan nuoruudestaan.
Nuorena Roland sai Mejisin tehtävän jälkeen lähteä matkalle ystävänsä Jamie DeCurryn kanssa kohti Debarian kaupunkia, jossa kauhua levittää "haljasmieheksi" kutsuttu muodonmuuttaja, joka niittää paikan päällä kuolemaa. Matkalta he löytävät haljasmiehen tuoreen hyökkäyksen jäljiltä ainoan eloonjääneen, Bill Streeter -nimisen pojan, jota rauhoitellessaan nuori Roland kertoo pojalle kuulemansa tarinan Tuulen avaimesta...
Luettelo äärimmäisen uhanalaisista matelijoista

Tämä on luettelo niistä matelijoista, jotka Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee äärimmäisen uhanalaisiksi. Näihin eläimiin kohdistuu äärimmäisen suuri välitön uhka kuolla sukupuuttoon luonnosta.
Krokotiilieläimet

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kiinanalligaattori (Alligator sinensis) | Kiina | 140–180 | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Orinoconkrokotiili (Crocodylus intermedius) | Kolumbia ja Venezuela | 100–250 täysikasvuista yksilöä | Elinympäristön saastuminen ja muuntuminen kelvottomaksi |  |
| Filippiinienkrokotiili (Crocodylus mindorensis) | Filippiinit | 90–140 täysikasvuista yksilöä | Elinympäristön saastuminen ja muuntuminen kelvottomaksi |  |
| Kuubankrokotiili (Crocodylus rhombifer) | Kuuba | 3 000–5 000 | Metsästys, risteytyminen muiden krokotiilien kanssa |  |
| Siaminkrokotiili (Crocodylus siamensis) | Thaimaa, Kambodža, Vietnam, Jaava ja Borneo | 500–1 000 täysikasvuista yksilöä | Metsästys |  |
| Gaviaali (Gavialis gangeticus) | Intia, Nepal ja Bangladesh | 300–900 täysikasvuista yksilöä | Elinympäristön häviäminen |  |
| Kapeakuonokrokotiili (Mecistops cataphractus) | Sierra Leonesta Kongon demokraattiseen tasavaltaan | 1 000–20 000 täysikasvuista yksilöä | Metsästys nahan vuoksi, elinympäristön häviäminen |  |
Naamat

Naamat on Muuramessa vuodesta 2000 alkaen järjestetty rockfestivaali. Festivaalipaikkana toimii Tuomiston maatila. Festivaalilla ovat vuosien varella esiintyneet muun muassa Eläkeläiset, Tuomari Nurmio, Asa, Paleface, M. A. Numminen, Kauko Röyhkä, Pertti Kurikan Nimipäivät, The Valkyrians, Olavi Uusivirta, Lapko ja Pelle Miljoona. Liput on myyty useina vuosina loppuun hetkessä, vaikka tapahtuman esiintyjiä ei ole julkistettu. Vuonna 2015 lippujen määrä nostettiin suosion vuoksi 800:sta tuhanteen, mutta tästä huolimatta seuraavina vuosina liput myytiin loppuun alle minuutissa.
Naamat on saanut alkunsa kolmen lukiolaisen järjestämistä yksityisjuhlista. Festivaalin perustajat kuvailevat Naamoja ”ylikasvaneiksi kotibileiksi, joihin ei ole tarvinnut soittaa poliisia”.
Aiheesta muualla

Festivaalin sivusto
Naamat-raportti: "On mukava huomata, että neuroottisessa nyky-Suomessa on vielä pakopaikkoja jatkuvasta kontrollista" Rumba.fi.
Minō

| Minō (箕面市) |
| --- | --- |
 Katsuo-jin temppeli
 lippu:  Symboli
 Minōn sijainti Osakan prefektuurissa
 Minō
 Koordinaatit: 34°49′37″N, 135°28′14″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,90 km²
Väkiluku (03/2020):  138 365
 – Väestötiheys:  2 888,6 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninvaahtera
 – Kukka:  Lilium japonicum
 
 https://www.city.minoh.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Minō (jap. 箕面市, Minō-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Hokusetsuvuorten eteläreunalla. Kaupungin länsiosien läpi etelään virtaa Minōjoki. Minōssa on 138 365 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 47,90 neliökilometriä.
Minō on jo muinoin ollut suosittu matkailukohde, jonne ihmisiä ovat houkutelleet Minōjoen ja Minōvuoren kauniit luonnonalueet, kuten Minōn vesiputous. Alue on tunnettu erityisesti ruskastaan. Se alkoi kaupungistua Meiji-kauden loppupuolella, kun sinne valmistui Osakasta rautatieyhteys. Erityisesti toisen maailmansodan jälkeen se on kasvanut voimakkaasti Osakan lähiönä. Kaupunkioikeudet Minō sai vuonna 1956. Kaupunkiin kuuluvat vuoristoalueet tunnetaan esimerkiksi siitakesienien, japaninmispelin ja japaninkastanjan viljelystä. Aiemmin alueella tuotettiin puuhiiltä.
Monet Minōn luonnonnähtävyyksistä kuuluvat Minōn puistoon, joka on Osakan prefektuurin omistuksessa, tai Meiji no muran puolikansallispuistoon. Alueella sijaitsevat vanhat Katsuo-jin ja Ryūan-jin buddhalaiset temppelit. Minōvuori tunnetaan myös japaninmakakien esiintymisalueena. Minōn rautatieaseman pohjoispuolella toimivat Minō-onsenin kuuma lähde ja Minōn hyönteismuseo. Minōta palvelee Hankyū-rautateiden Minō-linja.
Kuvia

Minōn vesiputous
Minōn kaupunkikuvaa
Turisteja Meiji no morin puolikansallispuistossa
Inatsuhiko-jinja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Mustahiuksisuus

Mustahiuksisuus tai tummahiuksisuus on tummin ja yleisin ihmisen hiusten väri. Se on geneettisesti helpoiten periytyvä hiusten väri.
Galleria

Kiinalainen mustahiuksinen tyttö.
Tšerkessialainen mustahiuksinen nainen.
Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluva mustahiuksinen nainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mustahiuksisuus Wikimedia Commonsissa
Myrsky (kylätalo)

| Myrsky> Tulevaisuuden myrsky |
| --- | --- |
 Kurun Pohjankapeen työväenyhdistyksen 20-vuotisjuhla vuonna 1926, juhlaväkeä työväentalon edessä.
Osoite:  Pohjankapeentie 99
Sijainti:  Teisko, Tampere
Koordinaatit:  61°48′46.9″N, 23°51′17.7″E
Valmistumisvuosi:  1910
Rakennuttaja:  Pohjankapeen Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Kapeen maa- ja kotitalousseura ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrsky on kylätalo Tampereen Teiskon Pohjankapeen kylässä. Rakennus on entinen työväentalo, alkuperäiseltä nimeltään Tulevaisuuden myrsky, ja se on kulttuurihistoriallisesti merkittävä.
Historiaa

Kurun kuntaan kuulunut Pohjankapeen työväenyhdistys perustettiin 15. tammikuuta 1906. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1908. Jäseniä oli tuolloin 30, joista naisia oli 10. Vuokratontin yhdistys sai hankittua Aution tilan mailta, koska yhdistyksen perustajien joukossa oli Aution talon väkeä. Toukokuussa 1910 valmistunut talo sai nimekseen Tulevaisuuden myrsky. Samana vuonna yhdistys perusti oman ompeluseuran. Näytelmäseura toimi ahkerasti työväentalolla 1910- ja 1920-luvuilla. Yhdistyksen pieni jäsenmäärä väheni entisestään 1930-luvulla.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen, maalaamaton ja vuoraamaton. Talon satulakattoinen kuisti muutettiin pulpettikattoiseksi vuonna 1936, ja kattolappeessa olleet kaksi kattolyhtyä poistettiin luultavasti kattoremontin yhteydessä vuonna 1950. Ikkunat vaihdettiin vuonna 1948. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja entinen vahtimestarin asunto. Vielä 1980-luvun alussa talo oli työväenyhdistyksen omassa käytössä.
Nykyinen toiminta

Talon omistaa nykyään Kapeen maa- ja kotitalousseura, joka jatkaa työväenyhdistyksen perinnettä kyläläisiä yhteen kokoavana toimijana. Työväentalon nimi on muutettu Myrskyksi, ja siellä järjestetään kesäisin tansseja ja myyjäisiä. Taloa vuokrataan myös kokous- ja juhlatilaisuuksiin.
Myrsky (albumi)

| Myrsky Olli-PA |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. helmikuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Kalle Ilola, Grandtheftotto, Tatu Aarnivala, Yollu
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Joku Roti
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 33.
Olli-PA:n muut julkaisut
| Syke 2008 | Myrsky 2012 |   |
Myrsky on rap-artisti Olli-PA:n sooloalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2012. Sen julkaisi Joku Roti Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 33.
Kappaleet

Intro – 5.02
Vapaan miehen on helppo hymyillä – 3.43
Haavanoksa – 3.48
Hei oota – 3.46  (mukana Jöse)
Hei ei kai toi nyt ole ookoo – 2.52  (mukana Stepa)
Myrsky – 3.20
Ikiliikkuja – 3.06
Horus – 3.19
Tykkää ei tykkää – 3.51  (mukana Rikihatka)
Vaikka jumala ois DJ – 3.15
Myrskyn jälkeen – 7.46  (mukana Big Döner, Jumio Rikihatka & Maailman Matti)
Biitit

Kalle Ilola: 1
Tatu Aarnivala: 2
Grandtheftotto: 3, 4, 7, 8, 9, 10
Kalle Ilola & Grandtheftotto: 5
Yollu: 11
Arvostelut

Redrum-187:
Mikrokystiinit

Mikrokystiini-LR, joka on eräs luonnon yleisimmistä mikrokystiineistä.
Mikrokystiinit ovat joidenkin, eritoten makeissa vesissä elävien, sinilevien eli syanobakteerien tuottamia maailmanlaajuisesti esiintyviä myrkkyjä. Ne ovat ehkä myös syöpävaarallisia. Niitä ilmenee muun muassa Itämeressä ja Suomen järvissä sinileväkukintojen yhteydessä, mutta kaikki syanobakteerit eivät tuota mikrokystiineitä. Luonnosta on löydetty yli 90 erilaista mikrokystiiniä. Ne ovat ei-ribosomaalisesti tuotettuja 7:n aminohappoa sisältäviä yksirenkaisia peptideitä.
Nieltynä mikrokystiinit voivat olla tappavia ihmisille ja monille muille eläimille. Kuolettavat myrkytykset ovat silti harvinaisia. Mikrokystiinit eivät imeydy ihon läpi. Vähäinen ihoaltistus niille voi silti aiheuttaa kutinaa tai punoitusta. Vähän mikrokystiineitä sisältävien aerosolien hengittäminen voi aiheuttaa esimerkiksi yskää. Iho- tai aerosolialtistus voi tapahtua vaikkapa uitaessa tai vesihiihdettäessä sinileväkukintoja sisältävissä vesistöissä. Mikrokystiineitä voi myös olla vesieläimissä, kuten kaloissa, joista ne päätyvät ihmisiin syötäessä näitä eläimiä. Runsas mikrokystiinien nieleminen voi aiheuttaa oksentelua, ripulia ja tappavan akuutin maksan vajaatoiminnan. Vakavaa myrkytystä on vaikeaa hoitaa, eikä mikrokystiineitä vastaan ole vastamyrkkyjä.
Mikrokystiineitä muodostavia sinileväkukintoja ilmenee rehevöitymisen seurauksena makeissa vesissä, murtovesissä ja merivesissä. Mikrokystiineitä tuottavat ainakin jotkin Anabaena-, Anabaenopsis-, Planktothrix-, Microcystis-, Nostoc- ja Oscillatoria-sukuihin kuluvat syanobakteerit.
Historia

Mikrokystiinien rakennetta alettiin selvittämään 1950-luvulla, mutta niiden lopullinen yleisrakenne selvisi vasta 1984. "Mikrokystiini"-nimi keksittiin 1965. Se tulee Microcystis-suvun nimestä, johon kuuluvista lajeista osa tuottaa mikrokystiineitä. Mikrokystiineitä on kutsuttu joskus englanniksi myös nimin "cyanoginosin" ja "cyanoviridin". "Cyano-" tulee syanobakteereista ja "-ginosin" mikrokystiineitä tuottavan Microcystis aeruginosa -lajin loppuosasta. Jälkimmäisessä nimessä "-viridin" tulee Microcystis viridis -lajista.
Rakenne

Luonnosta on löydetty yli 90 eri mikrokystiiniä. Ne ovat 7 aminohappoa sisältäviä yhden rengasrakenteen omaavia peptideitä eli monosyklisiä heptapeptideitä. Pääosaa näistä aminohapoista ei esimerkiksi ole useimmissa proteiineissa, eli ne ovat ei-proteinogeenisiä. Kuten kuvassa, osa aminohapoista on kiinni toisissaan peptidi- ja osa isopeptidisidoksin. Aminohappojärjestys ja yleisesti käytetty numerointi mikrokystiineissä on seuraavanlainen (kuvan numerointi on sama):
D-alaniini (lyhenne: D-Ala)
X
D-erytro-β-metyyliasparagiinihappo, joka on asparagiinihappojohdannainen (D-Masp)
Z
ADDA eli Adda
D-glutamiinihappo, joka on kiinni seuraavassa aminohapossa sivuketjunsa γ-karboksyylihapporyhmästä isopeptidisidoksella (D-γ-Glu)
N-metyylidehydroalaniini, joka on alaniinijohdannainen (Mdha)
Näistä X ja Z voivat olla joitakin L-stereoisomerian aminohappoja. Ne määrittävät osaltaan mikrokystiinityypin. Aminohappojen X ja Z kirjainsymboleita käytetään mikrokystiinien nimeämisessä järjestyksessä "mikrokystiini-XZ". Esimerkiksi mikrokystiini-LR:n nimi tulee siitä, että sen vaihtelevan aminohapon X kohdalla on L-arginiini ja Z kohdalla on L-leusiini. Arginiinin ja leusiinin symbolit ovat vastaavasti R ja L.
Yllä luetelluissa ei-vaihtelevissa aminohapoissa voi lisäksi tietyissä kohdissa olla kiinnittyneenä atomiryhmiä. Kuvassa näistä kohdista osa on merkitty symbolein R1 ja R2. Esimerkiksi D-glutamiinihapon (aminohappo 6. yllä) α-karboksyylihapporyhmän karbonyylissä voi mikrokystiinistä riippuen olla kiinni vety (-H), metyyli (-CH3) tai 1-propanoli (-C3H6OH).
Mikrokystiinien yleisrakenne voidaan esittää myös muodossa syklo-(D-Ala1-X2-D-Masp3-Z4-Adda5-D-γ-Glu6-Mdha7). Mikrokystiineistä on löydetty luonnosta yli 270 johdannaista, jotka eivät ole varsinaisia mikrokystiineitä. Johdannaisista monet toimivat silti myrkkyinä samalla mekanismilla kuin mikrokystiinit. Johdannaisissa jokin yleisrakenteen vaihteleviin aminohappoihin kuulumattomista aminohapoista on eri. Esimerkiksi [Ser7]MC-LR merkitsee mikrokystiini-LR:ää, jossa N-metyylidehydroalaniini (Mdha7) on korvautunut seriinillä.
Myrkytys > Raja-arvoja

Mikrokystiini-LR on eräs yleisimpiä mikrokystiinityypeistä. Maailman terveysjärjestö WHO:n suurin ihmisille turvallisena pitämä päivittäisannos (TDI-annos) on 0.04 mikrogrammaa mikrokystiini-LR:ää per pehonpainokilogramma (µg/kg). WHO:n suosituksissa juomavettä pidetään turvallisena jos litrassa sitä on enintään 1 µg mikrokystiini-LR:ää. Mikrokystiini-LR:n LD50 on hiirille vatsakalvoon pistettynä 25–150 µg/kg (per kehonpainokilogramma). Nieltynä hiirille LD50 on 5000 µg/kg (5 mg/kg).
Myrkytys > Altistustavat

Ihmiset altistuvat mikrokystiineille ollessaan tekemisissä vesistöjen kanssa, joissa on mikrokystiineitä tuottavia syanobakteeri- eli sinileväkukintoja. Mikrokystiineitä tuottavia sinileväkukintoja ilmenee lähinnä makeissa vesissä. Niitä on kuitenkin myös murtovesissä ja merivesissä. Ihmisten mikrokystiinimyrkytyksiä on tapahtunut nieltäessä vettä uimisen yhteydessä tai hengitettäessä aerosoleja eli pieniä pisaroita, joita on muodostunut esimerkiksi veneilyn, vesiskootterilla ajamisen tai vesihiihdon yhteydessä.
Muita mahdollisia altistustapoja ovat saastuneen veden tarkoituksellinen juonti tai sinileväpohjaisten lisäravinteiden syönti. Huono vedenkäsittely on myös eräs altistustapa. Esimerkiksi 1996 Brasiliassa Caruarulaisessa sairaalassa 130:n ihmisen hemodialyysissä käytettiin huonosti käsiteltyä mikrokystiineitä sisältävää vettä. Dialyysissä olleista 116 sai myrkytysoireita, joista 76 kuoli maksavaurioon.
Ainakaan vuoteen 2006 mennessä ihmisiä ei tiedetty kuolleen syötyään vesieläimiä, jotka ovat eläneet mikrokystiineitä tuottavia sinileviäkukintoja sisältävissä vesistöissä. Tällaisissa vesistöissä elävistä kaloista on kuitenkin joissakin tutkimuksissa löydetty mikrokysteiinipitoisuuksia, jotka ovat ylittäneet Maailman terveysjärjestön turvallisena pitämät raja-arvot. Mikrokystiinit voivat myös biokertyä ainakin joihinkin kalalajeihin. Useat vesieläimet lisäksi kestävät suurempia mikrokystiinipitoisuuksia kuin jotkin maaeläimet.
Mikrokystiinit säilyvät pitkään luontaisissa vesistöissä, joissa niiden puoliintumisajan on arvioitu olevan 90–120 päivää metrin syvyisessä vedessä ja kasvavan saman verran veden syvyyden kasvaessa metrillä. Luonnon mikrobit kuitenkin pystyvät hajottamaan mikrokystiineitä. Keittäminen ei tuhoa tehokkaasti veden mikrokystiineitä.