stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työ (täsmennyssivu)

Työ voi tarkoittaa seuraavia:
työ ihmisen toimintana
työ ihmisen ammattina
työ fysiikan käsitteenä
Työ, Viipurissa vuosina 1904–1918 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti, myöhemmin Kansan Työ ja Saimaan Sanomat
Työ, Viipurissa vuonna 1921 ilmestynyt Suomen sosialistisen työväenpuolueen sanomalehti
Työ, Viipurissa vuosina 1927–1930 ilmestynyt kommunistinen sanomalehti
Osakeyhtiö Työ, kirjapainotoimintaa harjoittanut yritys 1920–1930
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Työ”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
TrueCrypt

| TrueCrypt |
| --- | --- |
 Truecrypt Ubuntussa
Kehittäjä:  TrueCrypt Foundation
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  helmikuu 2004
Vakaa versio:  7.1 / 1. syyskuuta 2011
Kehitystilanne:  HUOM: Kehitys lopetettu.  TrueCryptin käyttö ei ole turvallista.
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  salaus
Alusta:  Microsoft Windows, Mac OS X ja Linux
Lisenssi:  TrueCrypt Collective License
Aiheesta muualla
www.truecrypt.org
TrueCrypt oli reaaliaikainen salausohjelma Microsoft Windows-, Mac OS X- ja Linux-käyttöjärjestelmille. Aitojen levyosioiden lisäksi sillä voitiin salata virtuaaliosioita eli tiedostoja, jotka TrueCrypt näyttää levyosioina. Ohjelman kehitystyö lopetettiin keväällä 2014 ja käyttäjiä varoitetaan ohjelman turvattomuudesta. Kehittäjät suosittelivat käyttäjiä siirtymään käyttämään toista salausohjelmaa, BitLockeria. Viimeisin TrueCryptin ohjelmaversio 7.2 on pelkkä purkuohjelma. Tätä aiempi versio 7.1 on viimeinen, jossa on salaustoiminto.
Truecryptin pohjalta on sittemmin tehty mm. ohjelmistot Veracrypt ja CipherShed.
Turvallisuus

Muiden levynsalausohjelmistojen tavoin TrueCrypt oli altis muutamille yleisesti tunnetuille hyökkäyskeinoille kuten salausavainten lukemiselle muistista ja näppäilyntallennukselle. Osa hyökkäyksistä voitiin torjua käyttäjän varotoimilla, jotka on kuvattu TrueCryptin ohjeistuksessa.
TrueCrypt pyrkii myös tarjoamaan perustellun kiistettävyyden: salattu osio voidaan piilottaa toisen sisään. Koska sekä kätketty osio että sen sisältävä säiliöosio muistuttavat salattuna satunnaisdataa, on periaatteessa mahdotonta osoittaa, että säiliöosio sisältää kätketyn osion.selvennä
Auditoinnit

70 000 euron joukkorahoituksen varoin tehdyssä auditioinissa ei löydetty merkkejä takaovista tai suunnitteluvirheistä, jotka tekisivät ohjelmasta turvattoman useimmissa tilanteissa.  Tulokset julkistettiin huhtikuussa 2015.
Lisenssi

Vaikka TrueCryptin lähdekoodi on julkinen, Open Source Initiativen ja useimpien Linux-jakeluiden luokittelussa TrueCryptin ohjelmistolisenssi, TrueCrypt Collective License ei ole vapaa.
Aiheesta muualla

TrueCryptin virallinen sivusto
TrueCryptin keskustelualue
Wilier Triestina

| Wilier Tristina |
| --- | --- |

Perustettu:  1906
Kotipaikka:  Rossano Veneto, Italia
Toimiala:  polkupyörät
Tuotteet:  polkupyörät ja niiden osat
Kotisivu:  www.wilier.it
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wilier Zero 7
Wilier Tristina on italialainen maantiepyörävalmistaja. Pietro Dal Molin perusti yrityksen vuonna 1906 Bassano del Grappassa. Nykyisin yritys toimii Rossano Venetossa.
Yrityksen nimi on muodostettu lauseesta "W |l’Italia liberata e redenta", jossa W on lyhennys sanasta "Viva!". Suomeksi lause tarkoittaa "kauan eläköön Italia, vapaana ja vapautettuna".
Wilier Triestina toimitti aiemmin UCI ProTouriin osallistuvan Lampre-ISD-tallin pyörät. Yrityksellä oli voimassa oleva sopimus kauden 2013 loppuun saakka, mutta Wilierin mukaan Lampre rikkoi sopimuksen ehtoja ja tämän johdosta Wilier irtisanoi sopimuksen.
Vuoden 2008 maantieajon maailmanmestari Alessandro Ballan ja toiseksi sijoittunut Damiano Cunego käyttivät kyseisessä kilpailussa Wilierin pyöriä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Käännös suomeksi
Yoshihiro Hamaguchi

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 4 × 200 m vapaauintiviesti |  |
Yoshihiro Hamaguchi (jap. 浜口 喜博, Hamaguchi Yoshihiro, 23. kesäkuuta 1926 Takamatsu, Kagawan prefektuuri – 10. elokuuta 2011 Tokio) oli japanilainen uinnin olympiamitalisti ja näyttelijä.
Yamaguchi saavutti Helsingin kesäolympialaisissa 1952 olympiahopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Samoissa kisoissa hän kilpaili myös 100 metrin vapaauinnissa. Yamaguchi oli myös mittavan uran tehnyt näyttelijä. Hän esitti muun muassa japanilaista versiota Tarzanista.
Tuubakonsertto (Vaughan Williams)

Tuubakonsertto f-molli kuuluu Ralph Vaughan Williamsin (1872–1958) myöhäistuotantoon. Se on noussut yhdeksi tuubakirjallisuuden klassikoista. Teos sai kantaesityksensä 13. kesäkuuta 1954. Orkesterina oli Lontoon sinfoniaorkesteri, kapellimestarina John Barbirolli ja tuubasolistina Lontoon sinfoniaorkesterin Philip Catelinet.
Romantiikan aikakaudella käyttöön otettua tuubaa ei suosittu soolosoittimena Vaughan Williamsin aikana.
Konsertosta ovat tehneet levytyksiä muiden muassa tuubavirtuoosit James Gourlay, Patrick Harrild ja Øystein Baadsvik.
Täplähiiro

| Täplähiiro |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Hiirolinnut Coliiformes
Heimo::  Hiirot Coliidae
Suku::  Hiirot Colius
Laji::  striatus
Kaksiosainen nimi
 Colius striatus  Gmelin, 1789 
Katso myös
   Täplähiiro Wikispeciesissä   Täplähiiro Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täplähiiro (Colius striatus) on hiirojen heimoon kuuluva afrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue kattaa lähes koko Sahelin eteläpuolisen osan Afrikkaa. Lajista tunnetaan 19 alalajia. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä vuonna 1789.
Alalaji C. s. leucotis oikealla, C. s. affinis vasemmalla (Joseph Smitin maalaus vuodelta 1892)
Täplähiippo

| Täplähiippo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Mycenaceae
Suku::  Hiipot Mycena
Laji::  maculata
Kaksiosainen nimi
 Mycena maculata  P. Karst. 
Katso myös
   Täplähiippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täplähiippo (Mycena maculata) on kupera tai kellomainen harmahtava tai nahanvärinen hiippolaji. Sen jalka on latvasta valkea ja tyvestä harmahtava. Sienen heltat ovat vaaleanharmaat tai ruosteenväriset. Sienen malto on valkeaa ja vanhemmiten ruosteenväristä. Hiippo on mauton ja hajuton. Se kasvaa tammien ja pyökkien kannoilla harvinaisena.
Työ Terveys Turvallisuus

Työ Terveys Turvallisuus (TTT) on työhyvinvoinnin erikoislehti. TTT-lehdestä ilmestyy vuodessa kuusi numeroa ja vähintään 14 sähköistä uutiskirjettä.
Työ Terveys Turvallisuus on perustettu vuonna 1971, ja vuoden 2014 loppuun saakka sitä kustansi ja julkaisi Työterveyslaitos (TTL). Vuoden 2015 alusta lehden kustantaja on ollut TTT Kustannus Oy ja Työterveyslaitos on lehden yhteistyökumppani. Päätoimittaja on Kirsi Väisänen. Hän aloitti tehtävässään vuoden 2018 keväällä. Sitä ennen päätoimittaja oli Merja Karjalainen, joka toimi vuosina 2007–2014 lehden toimituspäällikkönä. Noina vuosina TTL:n silloinen pääjohtaja Harri Vainio toimi lehden päätoimittajana.
TTT-lehden sisältö keskittyy työhyvinvoinnin, työturvallisuuden ja työterveyden kehittämiseen.
Aiheesta muualla

Työ Terveys Turvallisuus -lehden verkkosivut
http://www.tttlehti.fi/tyo-terveys-turvallisuus-lehden-ilmaisjakelu-loppuu-2/
XTC (energiajuoma)

Vasemmalta oikealle: XTC Red Cactus, XTC Guarana ja sokeriton XTC.
XTC on Liechtensteinissa rekisteröidyn XTC Establishmentin omistama ja valmistama energiajuoma, jota maahantuo Voimapuoti Tmi. Juoma valmistetaan kuitenkin Itävallassa. XTC:n piristävä vaikutus perustuu lähinnä kofeiiniin ja tauriiniin. Juomaa myydään värikkäissä tölkeissä ja saatavana on neljä eri makua. Vuonna 1994 yritys lanseerasi XTC Guaranan, joka oli ensimmäinen pääsääntöisesti guaranauutteeseen perustuva energiajuoma. Tuote menestyi hyvin, minkä vuoksi sitä seurasivat pian XTC Classic sekä sokeriton XTC Light. Viimeisimpänä makuna yritys on lanseerannut tuotteen nimeltä XTC Red Cactus. Suomessa XTC-energiajuomaa saa jälleenmyyjiltä Helsingistä, Rovaniemeltä ja Haapajärveltä.
Aiheesta muualla

XTC-energiajuoman viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
XTC-energiajuoman Suomen kotisivut
Volotin piiri

| Volotin piiri Волото́вский райо́н, Volotovski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Volotin piiri Novgorodin alueen kartalla.
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  kunnallispiiri
 – hallinnollinen keskus:  Volot
Pinta-ala:  995,1 km²
Väkiluku (2010):  5 500
 
Piirin sivusto
Piirin kunnat
Volotin piiri (ven. Волото́вский райо́н, Volotovski raion) on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 995,1 neliökilometriä. Asukkaita on 5 500 henkeä (vuonna 2010).
Maantiede

Novgorodin alueen lounaisosassa sijaitseva Volotin piiri rajoittuu luoteessa Soltsyn, pohjoisessa Šimskin, idässä Staraja Russan ja kaakossa Poddorjen piireihin sekä lounaassa Pihkovan alueeseen. Pinta-alasta 57,3 % on metsää, 31 % maatalousmaata ja 8,9 % asuinaluetta.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Pinnanmuodostukseltaan se on kumpuilevaa tasankoa. Jokia ovat Ilmajärveen laskevat Psiža ja Perehoda, Polistin sivujoki Sneža sekä Šelonin sivujoet Kološka ja Severka. Suurin järvi on Dolžino. Varsinkin piirin eteläosassa on laajoja suoalueita. Luonnonsuojelualueisiin kuuluu Dolžinskojesuon rauhoitusalue.
Hallinnollinen jako ja asutus

Piiriin kuuluu kolme maalaiskuntaa: Gorskoje, Slavitino ja Volot. Hallinnollinen keskus on Volotin taajama, josta on maanteitse 120 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin. Gorodtsyn, Ratitsyn, Volotin kylän ja Vzgljadyn kunnat lakkautettiin vuonna 2010.
Volotin taajamassa asuu 40 % piirin väestöstä. Kaupunkiväestöä ei ole. Asutuskeskuksia on yhteensä 110.
Asukasluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 873 | 10 339 | 8 010 | 7 058 | 6 106 |
Historia

Aluksi Leningradin alueeseen kuulunut Volotin piiri on muodostettu vuonna 1927. Se lakkautettiin vuonna 1932, mutta perustettiin uudelleen 1935. Toisen maailmansodan aikana seutu oli saksalaisten miehittämä. Vuonna 1944 Volotin piiri liitettiin vasta perustettuun Novgorodin alueeseen. Piiri lakkautettiin vuonna 1963, mutta perustettiin jälleen 1965.
Liikenne, talous ja palvelut

Volotin kautta kulkee Bologojen ja Dnon välinen rautatie. Piirikeskuksesta on maantieyhteydet Soltsyyn ja Staraja Russaan.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut ja hallinto, maa- ja metsätalous (26 %) ja kauppa (14 %). Piirissä toimii Volotin meijeri ja leipätehdas sekä elintarvikeyritys Novgorodski bekon. Maataloutta edustaa kolme maatalousyritystä, 49 yksityistilaa ja yli kaksi tuhatta palstaviljelmää, jotka tuottavat maitoa, lihaa, viljaa, perunoita, vihanneksia ja munia. Noin kymmenesosa työvoimasta työskentelee piiri ulkopuolella ja viidesosa työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Piirissä toimii kahdeksan lastentarhaa, viisi yleissivistävää koulua, lasten harrastuskeskus ja taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat sairaala, 15 lääkintäasemaa ja ensiapuasema. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja kirjastolaitos haaraosastoineen sekä lasten musiikkikoulu.
Nähtävyydet

Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Kaloškajoen rannalla Krutetsin kylän luona on muinaislinna. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Dergletsin, Gorodtsyn, Porožkin, Utšnon ja Verjohnevon kirkot, Menkovon ja Ostrovin tsasounat sekä Dergletsin, Klevitsyn ja Vzgljadyn kartanoalueet. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Aiheesta muualla

Volotin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Novgorodin alueen piirit ja kaupunkipiirikunta
Batetski • Borovitši • Demjansk • Holm • Hvoinaja • Kresttsy • Ljubytino • Malaja Višera • Marjovo • Mošenskoje • Novgorod • Novgorod • Okulovka • Parfino • Pestovo • Poddorje • Šimsk • Soltsy • Staraja Russa • Tšudovo • Valdai • Volot
Tvertsa

| Tvertsa |
| --- | --- |
 Tvertsa Toržokissa
Alkulähde:  Vyšni Volotšok
Laskupaikka:  Volga
Maat:  Venäjä
Pituus:  188 km
Virtaama:  60 m³/s
Valuma-alue:  6 510 km²
Tvertsa (ven. Тверца) on Volgan sivujoki, joka sijaitsee Venäjällä Tverin alueella. Joki yhtyy Volgaan Tverin keskustassa.
Joen pituus on 188 kilometriä, ja sen valuma-alueen laajuus on 6 510 km². Keskimääräinen virtaama on 60 m³/s. Joen varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Vyšni Volotšok ja Toržok ja muita suuria asutuskeskuksia Vydropužsk ja Tveretski.
Tvertsan sivujokia ovat Osetšenka, Malaja Tigma, Bolšaja Tigma, Logovež, Malitsa, Kava, Šegra, Osuga ja Sominka. Osuga on sivujoista suurin.
Tvertsan alkuperäiset alkulähteet, jotka sijaitsivat nykyisen Vyšni Volotšokin alueella, kuivatettiin ja alue käytettiin kaupunkirakentamiseen. Tvertsan yläjuoksun ja Tsna-joen yhdistää kanava. Joen rannoilla on röykkiöhautoja ja muita jäänteitä muinaisesta asutuksesta sekä viikinkien idäntiestä.
Yläjuoksun jokilaaksot ovat leveitä, loivapiirteisiä ja soisia. Tulva-alueen leveys on enimmillään 180 metriä. Toržokin kaupungin alapuolella jokilaaksot ovat kapeampia, rantojen korkeus on enimmillään 20–25 metriä ja tulva-alue 80 metriä. Alajuoksulla jokivarren pinnanmuodot ovat vaihtelevampia ja jokiuoman leveys on 30–50 metriä, suvannoissa 80 metriä. Suvantojen syvyys on 1,5–4,5 metriä ja virtapaikkojen alle 0,5 metriä. Joen jäät lähtevät yleensä huhtikuun ensimmäisellä puoliskolla ja kevättulva kestää 1–1,5 kuukautta. Joki jäätyy marraskuun lopussa.
Tvertsa oli entisaikoina osa Vyšni Volotšokin vesitietä, joka johti Volgalta Ilmajärven kautta Novgorodiin ja edelleen Pietariin.
Joen keskijuoksulla on Tigman majavansuojelualue. Jokea käytetään runsaasti kanoottiretkeilyyn.
Aiheesta muualla

Viikinkien idäntien perinteen jatkaja
Austr í Görðum: tulkintoja viikinkiajalta(venäjäksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uneen vaivuttaminen

Uneen vaivuttaminen eli palliatiivinen sedaatio on lääketieteellinen menetelmä, jossa potilas vaivutetaan uneen  saattohoidon viimeisessä vaiheessa. Hoitomenetelmässä käytetään kipulääkkeitä (opioideja), joiden vaikutuksesta keskushermosto lamaantuu (sedaatio) ja potilas kokee hyvänolontunteen.
Uneen vaivuttaminen on saattohoidon viimeinen potilaan kivun lievitykseen ja kuolemanpelkoon liittyvä hoitomuoto. Potilaalle taataan mahdollisuus kivuttomaan kuolemaan viimeisten tuntien ja päivien aikana. Potilaan ruokinta yleensä lakkautetaan uneen vaivuttamisen aikana, mutta potilas on mahdollista herättää ruokintaa ja juomista varten.
Uneen vaivuttamista ei rinnasteta eutanasiaan.
Aiheesta muualla

Ranska laillisti kuolemansairaiden pysyvän nukuttamisen Etelä-Suomen Sanomat 17.2.2016.
Compassion & Choices (englanninkielinen)
Discussion Forum, European Association for Palliative Care (englanninkielinen)
Yoshihiko Ōsaki

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ōsaki vuonna 1960. |  Ōsaki vuonna 1960. |  Ōsaki vuonna 1960. |  |
Maa:   Japani
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | 200 m rintauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
Yoshihiko Ōsaki (jap. 大崎 剛彦, Ōsaki Yoshihiko; 27. helmikuuta 1939 Ishikawan prefektuuri – 28. huhtikuuta 2015) oli japanilainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia, hopeaa 200 metrin rintauinnista Rooman olympialaisissa 1960 ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestistä samoissa kisoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yoshihiko Ōsaki Wikimedia Commonsissa
Y-siipinen

Y-siipinen on avaruusalus kuvitteellisessa Tähtien sota -maailmassa.
Y-siipinen on Kapinaliiton hävittäjäpommittaja, joka on ollut käytössä Kloonisodista asti. Se on X-siipistä hitaampi, mutta sen aseistus on monipuolisempi – lasertykkien lisäksi siinä on ionikanuunapari protonipommeja, jotka tosin voidaan korvata myös protonitorpedoilla. Ihmispilotin lisäksi myös Y-siipinen tarvitsee astromekaanikkodroidin. Normaalisti Y-siipinen olisi värikkäiden metallilevyjen peitossa, mutta koska se tarvitsee jatkuvasti huoltoa, kapinallismekaanikot lopulta lakkasivat kiinnittämästä niitä takaisin ja siksi kapinaliiton Y-siipiset ovat melko karunnäköisiä. Y-siipisessä on X-siipisen tapaan hyperajo, elossapitojärjestelmä ja suojakilvet. Nimensä se on saanut siitä, että ylhäältäpäin katsottuna alus muistuttaa Y-kirjainta.
Y-siipisestä on olemassa myös kahden hengen variantti, jossa toinen henkilö korvaa aluksen tähtäystietokoneen.
Yayoi (Bunkyō)

Takehisa Yumeji -museo Yayoissa
Yayoi
Yayoi (jap. 弥生) on Tokion kaupunginosa Bunkyōn erillisalueella. Se kuuluu Hongōn seutuun, joka käsittää Bunkyōn itäosan, ja sijaitsee Bunkyōn itärajalla Uenon puiston länsipuolella. Tokion yliopiston suuri Hongōn kampusalue ulottuu Yayoin puolelle ja käsittää valtaosan sen pinta-alasta. Lisäksi kaupunginosassa on asuinkortteleita. Vuonna 1884 Tokion yliopiston valmistavan koulun opiskelija löysi alueella sijainneesta raakkutunkiosta vanhaa keramiikkaa, joka nimettiin löytöpaikan mukaan Yayoi-keramiikaksi. Se antoi sittemmin nimensä myös Japanin historian Yayoi-kaudelle.
Yayoin kaupunginosan pinta-ala on 0,27 neliökilometriä, ja se jakautuu kahteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Yayoi 1-chōme ja Yayoi 2-chōme. Niissä on yhteensä 1 966 asukasta (helmikuussa 2023). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 7 300 asukasta neliökilometrillä.
Historia

Yayoin kaupunginosan alue tunnettiin aikaisemmin nimellä Mukōgaoka-Yayoichō. Ennen Bunkyōn erillisalueen perustamista toisen maailmansodan jälkeen se kuului Tokion kaupungin Hongōn suuralueeseen. Meiji-kaudella 1800-luvun lopulla sinne sijoittui Tokion yliopistoon valmistava koulu (Daiichi kōtōgakkō).
Yayoi tunnetaan erityisesti Yayoi-keramiikan ensimmäisenä löytöpaikkana. Löydön teki vuonna 1884 valmistavan koulun opiskelija Arisaka Shōzō Nezun laakson reunalla sijainneesta raakkutunkiosta (kaizuka). Sen julkisti Tsuboi Shōgorō viisi vuotta myöhemmin. Löytöpaikasta ei ole jäänyt jäljelle riittäviä dokumentteja, ja löydön jälkeen alue on kaupungistunut, joten paikan tarkkaa sijaintia ei edelleenkään tunneta varmasti. Yayoi-keramiikan huomattiin olevan varhaisemman jōmon-kauden keramiikasta poikkeavaa, ja se antoi nimen Japanin esihistorian Yayoi-kaudelle. Vuonna 1974 Nezun ala-astetta käyneet lapset löysivät Tokion yliopiston kampusalueelta lisää Yayoi-kauden astioita, ja alueella suoritettiin uusia kaivauksia. Tämä löytöpaikka saattaa olla osa 1800-luvulla löydettyä raakkutunkiota ja se onkin nimetty valtion muinaismuistoalueeksi.
Kaupunkikuva ja rakennukset

Yayoi on pienehkö ja epäsäännöllisen muotoinen kaupunginosa, josta Tokion yliopiston kampusalue käsittää suurimman osan. Lännessä se ulottuu Hongō-dōri-pääkadulle saakka, koillisessa on Nezu-jinjan historiallinen pyhäkkö. Yayoin naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Sendagi; idässä Nezu ja Taitōn erillisalueen Ikenohata; etelässä Hongō sekä lännessä Nishikata ja Mukōgaoka.
Tokion yliopiston laitoksista Yayoissa toimivat esimerkiksi maataloustieteellinen tiedekunta, insinööritieteiden tiedekunta sekä seismologinen tutkimuskeskus. Kaupunginosassa sijaitsee myös Takehisa Yumejin taidemuseo, 1900-luvun alussa työskennelleen taidemaalarin Yumeji Takehisan työlle omistettu museo.
Yayoi-keramiikan kaivun muistomerkki
Tokion yliopiston auditorio
Obake-kaidan eli ’kummitusportaikko’
Liikenne

Yayoin kaupunginosan läpi kulkee itä–länsisuuntainen pääkatu Kototoi-dōri. Kaupunginosan länsirajalla on Tokion metron Tōdaimaen metroasema, jolla pysähtyy Tōkyō metron liikennöimä Nanboku-linja. Itäpuolella sijaitsee vuorostaan Nezun metroasema, jota käyttää Tōkyō metron Chiyoda-linja.
Aiheesta muualla

文京区弥生　歴史に名を刻む「土器」発見場所 The Sankei Shimbun. (japaniksi)
Wembley Parkin metroasema

Wembley Parkin metroasema on Lontoon metron asema Brentin alueella Luoteis-Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on lähin metroyhteys Wembleyn stadionille ja Wembley Arenalle. Asema sijaitsee matkakortin maksualueella 4.
Aseman laiturialuetta
Näkymä asemalta kohti Wembleyn stadionia
Matkustajia stadionin ottelupäivänä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wembley Parkin metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kingsburyn metroasema (en) ▷ Stanmoren metroasema (en) |  |  Jubilee Line |  | Neasdenin metroasema (en) ▷ Stratfordin metroasema |
| Preston Roadin metroasema (en) ▷ Amershamin asema / Uxbridgen metroasema (en) / Watfordin metroasema (en) |  |  Metropolitan Line |  | Finchley Roadin metroasema (en) ▷ Baker Streetin metroasema |
muokkaa wikidataa
Trikotillomania

Tyypillistä trikotillomaniapotilaan epätasaista karvattomuutta.
Trikotillomania (TTM) eli karvojennyppimishäiriö on pakko-oireisen spektrin häiriö, jossa yksilöllä ilmenee pakonomaista tarvetta nyppiä irti omia hiuksiaan, silmäripsiään, kulmakarvojaan tai muita kehon karvoja. Tämä johtaa merkittävään hiusten tai ihokarvojen lähtöön, jotka usein yritetään kätkeä kampauksen, peruukin tai hatun alle.
Historia

Trikotillomanian kuvasi ensi kertaa ranskalainen François Henri Hallopeau vuonna 1889.
Oireet

Trikotillomaniasta kärsivillä syntyy voimakkaita ja voimistuvia tarpeita nyppiä karvojansa. He kokevat helpotusta nypittyään karvojansa. Nyppiminen voi kohdistua mihin tahansa kehon karvoihin, mutta tavallisesti nypitään hiuksia, kulmakarvoja tai silmäripsiä. Joillain saattaa olla myös pakonomaista tarvetta nyppiä toisten ihmisten ja eläinten karvoja tai mattojen nukkaa. Nyppimistä ilmaantuu joko hetkittäin pitkin päivää tai jopa useiden tuntien kestoisissa jaksoissa.
Yleensä karvojen nyppiminen pyritään salaamaan tai kieltämään, vaikka se olisi johtanut huomattavaankin hiusten tai karvojen lähtöön. Stressaavat, uudet ja epämiellyttävät tilanteet laukaisevat usein uuden kohtauksen.
Syyt

Pakonomaisen karvojennyppimisen taustalla olevia syitä ei täysin tunneta. Nyppiminen voi olla esimerkiksi joidenkin yksilöiden reaktiota stressiin tai ahdistukseen. Muita karvojennyppimishäiriön aiheuttajia voivat olla aivokemian epätasapainotila, kuten pakko-oireisessa häiriössä, murrosiän aiheuttamat hormonitason muutokset ja tuskan tunteeseen liittyvä itsetuhoisuus. Karvojennyppiminen voi olla joillekin siitä kärsiville myös eräs riippuvuuden muoto.
Hoito

Trikotillomanian oireet korostuvat stressin takia, siksi itsehoidollisena keinona nyppimishäiriöstä kärsivän kannattaa pyrkiä vähentämään stressiä esimerkiksi erilaisilla rentoutusmenetelmillä.
Tahdosta riippumatonta ja pakonomaista trikotillomaniaa voidaan hoitaa pakko-oireiden häiriön hoidossa käytetyillä serotoninergisillä lääkkeillä olantsapiinilla ja N-asetyylikysteiinillä, jotka voivat lievittää oireita merkittävästi. Jotkut häiriöstä kärsivät ovat saaneet selvää hyötyä kognitiivisesta psykoterapiasta, käyttäytymisterapiasta ja hypnoosista.