Mordva
Historia > Venäjän vallan aika

Venäjän vallan alle joutuminen ei aluksi tuonut suurta muutosta mordvalaisten elämään. Mordvalaiset pysyivät omien ruhtinaidensa alaisina, mutta maksoivat aiemmin Kazanin kaanikunnalle maksamansa verot Venäjälle ja joutuivat suorittamaan myös asepalvelusta. Entisen Kazanin kaanikunnan väestöä kohdeltiin Venäjällä vierasheimoisina, joka oli lakiin perustuva erikoisasema.
Olot alkoivat kuitenkin nopeasti huonontua. Verojen määrä kasvoi ja venäläinen ylimystö ja luostarit alkoivat ottaa haltuunsa mordvalaisten maita. Venäläiset veronkantajat ja virkamiehet harjoittivat kiskontaa ja muita väestöä sortavia toimenpiteitä. Mordvalaisia ryhdyttiin myös pakolla käännyttämään ortodoksiseen uskontoon. Alueelle perustettiin ortodoksisia luostareita käännytystyötä tukemaan ja mordvalaisten uhrilehdot hävitettiin. Kostoksi näistä toimenpiteistä mordvalaiset tappoivat käännytyksen aloittaneen Rjazanin piispan. Mordvalaisten luopuminen omasta uskonnostaan oli kuitenkin hidasta ja monia sen piirteitä säilyi vaikka heistä nimellisesti tulikin kristittyjä. Tyytymättöminä oloihinsa mordvalaiset osallistuivat Vale-Dimitrin ja Stenka Razinin kapinoihin 1600-luvulla. Molempien kapinoiden aikana he pyrkivät valloittamaan Nižni Novgorodia.
Mordvalaisten kapinointi kuitenkin tukahdutettiin ja he joutuivat entistä tukalampaan asemaan. Tämän jälkeen mordvalaiset aloittivat oman kansainvaelluksensa itään ja etelään etsien vapaampia ja parempia oloja. Mordvalaisten siirtyminen jatkui entistä voimakkaampana myös 1700-luvulla. Niin suurin osa mordvalaiskansasta hajaantui Volgan itäpuolisille alueille ja Saratovin kuvernementtiin. Siirtyminen jatkui yhä 1800-luvulla. Tällöin mordvalaisia muutti muun muassa Länsi-Siperiaan, Venäjän kaukoitään ja Keski-Aasiaan. Tästä siirtymisestä johtuu mordvalaisten nykyinen hajanainen ja laaja asuinalue. Mordvalaisten laajamittainen siirtyminen itään ja venäläisten uudisasukkaitten tulo johti jo 1600-luvulla siihen, että mordvalaiset jäivät vähemmistöksi alkuperäisellä asuinalueellaan.
Venäjä vahvisti asemiaan nykyisen Mordvan alueella 1600-luvulla. Alue oli tuolloin Venäjän levotonta kaakkoisrajaa. Venäjä perusti 1600-luvun puolivälissä Insarjoen varrelle Saranskin (per. 1641) ja Insarin (per. 1648) linnoitukset. Nykyisen Mordvan alueen ensimmäinen kaupunki perustettiin vuonna 1651 Saranskin linnoituksesta.
Kazanin kaanikunnan ajoilta periytyvä mordvalaisten vierasheimoinen asema alkoi hävitä 1700-luvulla. Mordvalaiset talonpojat joutuivat näin samalle tasolle venäläisten talonpoikien kanssa. Mordvalaisista ei kuitenkaan tullut yksityisten maanomistajien maaorjia, vaan he säilyivät kruunun alaisina. Poikkeuksen tässä suhteessa teki vain luoteisin ersäläisalue. Mordvalaisten elintapojen venäläistyminen alkoi voimistua 1700-luvulla, alueelle muuttaneen venäläisen väestön vaikutuksesta. Mordvalaisten yläluokka omaksui nopeasti venäläisten tavat, mutta maaseudulla mordvalainen kulttuuri kuitenkin säilyi. Mordvan kielelle alettiin kääntää lähinnä uskonnollisia kirjoja. Kirjoituksessa käytettiin 1700-luvulla latinalaisia aakkosia, mutta 1800-luvun puolivälissä siirryttiin käyttämään kyrillisiä aakkosia. Venäjä perusti 1700-luvun lopulla neljä kaupunkia linnoitusten ja suurien kylien paikoille, jotka mainitaan ensimmäisen kerran jo 1500- tai 1600-luvuilla. Nämä neljä kaupunkia olivat vuonna 1779 perustettu Temnikov ja vuonna 1780 perustetut Krasnoslobodsk, Insar ja Ardatov.
Kristinuskon asemaa alueen ei-venäläisestä väestöstä haluttiin lisätä 1800-luvulla. Sen seurauksena perustettiin mordvalainen käännösosasto, joka alkoi tuottaa mordvankielistä materiaalia. Kouluissa opetuskielenä säilyi kuitenkin venäjä, ja mordvasta tuli vain oppiaine. Käännöstyön seurauksena syntyi mordvalainen sivistyneistö, joka arvosti omaa kulttuuriaan. Ennen vuoden 1917 vallankumousta jo noin 100 mordvalaista oli suorittanut yliopistollisen loppututkinnon.
Tultaessa 1900-luvun alkuun oli Mordvan alueen pääelinkeinona maanviljely. Metsien supistumisen vuoksi aiemmin mordvalaisille tärkeä mehiläistenhoito oli menettänyt merkitystään. Karjatalous ei ollut kovin kehittynyttä.
Kun Venäjän keisarikunta romahti 1917 ja alkoi Venäjän sisällissota, mordvalaiset olivat yhtenä Volgan alueen kansoista perustamassa Idel-Uralin tasavaltaa. Mordvan itäosat olivat osa Idel-Uralia, mutta bolševikit valloittivat Idel-Uralin kuitenkin jo vuoden 1918 lopulla.