stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marokon juutalaiset
Historia

Juutalaiset saapuivat nykyisen Marokon alueelle 300-luvulla eaa. foinikialaisten kauppiaiden mukana. 100-luvulla jaa. heitä tiedetään asuneen alueen roomalaiskaupungeissa. 700-luvulla islaminuskoiset arabit ottivat vallan käsiinsä ja Marokon alueen ensimmäisen muslimivaltion perustaja Idriss I taisteli alueen kristittyjä ja juutalaisia vastaan. Idriss II perusti puolestaan Fezin kaupungin alueelle, jolla perimätiedon mukaan asui aiemmin juutalainen heimo. 1000- ja 1100 luvuilla Almoravidit perustivat Marokon ja suuren osan Iberian niemimaasta käsittäneen valtakunnan, jonne muutti juutalaisia oppineita, jotka puolestaan tuottivat joitakin tunnettuja juutalaisuuden kulta-ajan uskonnollisia kirjoituksia. Almoravideja seurasivat Almohadit, jotka karkottivat juutalaiset Marrakeshin kaupungista. Maimonides kirjoitti teoksensa Eksyneiden opas hänen asuessaan Fezissä vuosina 1159-1165.
Vuonna 1438 Merenidit siirsivät juutalaiset Fezissä asumaan mellah-nimellä tunnetuksi tulleelle alueelle. Saman vuosisadan loppupuolella Marokkoon tuli juutalaisia pakolaisia Iberian niemimaalta, josta kristityt hallitsijat karkottivat heidät. Juutalaisilla oli merkittävä asema Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan suuntautuvassa karavaanikaupassa ja kaupassa Euroopan ja Marokon välillä. Tätä kautta monet paikalliset juutalaissuvut rikastuivat. Juutalaisten asema kaupassa parani entisestään kun Muley Mohammed asutti heitä Marokon rannikkokaupunkeihin 1760-luvulla.
Vuonna 1912 suurin osa Marokosta päätyi Ranskan vallan alle protektoraattina, ja Espanja sai puolestaan alueita pohjoisesta Marokosta. Toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksan nukkehallinto Vichyn Ranska otti käyttöön joitakin juutalaisia syrjineitä lakeja. Marokon sulttaani Muhammad V asettui juutalaisten puolelle ilmoitaen pitävänsä lakeja Marokon lakien vastaisina. Maailmansodan päätyttyä ja Israelin itsenäisyyssodan alettua vuonna 1948 Mohammad asettui arabivaltioiden puolelle varoittaen kuitenkin muslimeja vahingoittamasta maan juutalaisia. Toisaalta myös juutalaisten paikallisia johtajia varoitettiin tukemasta sionismia. Juutalaisia alkoi kuitenkin muuttaa Israeliin ja heidän määränsä tippui 220 000 henkilöstä 160 000:n vuoteen 1960 mennessä. Vuoden 1964 jälkeen muuttoliike kohdistui Israelin sijaan lähinnä Ranskaan ja Kanadaan.
Marokon itsenäistyessä vuonna 1956 maan uusi perustuslaki takasi juutalaisille saman aseman kuin muslimeillekin. Kolme juutalaista valittiin maan uuteen parlamenttiin. Vuonna 1975 juutalaisia osallistui niin sanottuun vihreään marssiin, jossa 350 000 marokkolaista kulki Espanjalle kuuluneen Länsi-Saharan puolelle sen liittämiseksi Marokkoon. 16. toukokuuta 2003 Al Qaidaan sidoksissa ollut järjestö pommitti useita juutalaiskohteita Casablancassa.
Kulttuuri

Marokon juutalaiset puhuvat ranskaa, arabiaa, sekä juutalaisespanjaa eli ladinoa ja tarkemmin sen hekatia-nimellä tunnettua murretta, jossa on joitakin lainasanoja arabiasta. Muista marokonjuutalaisista erottuen berberijuutalaiset puhuvat juutalaisberberiä. Aikanaan maata viljelleet juutalaiset ovat pääosin muuttaneet maan kaupunkeihin. Nuoremman sukupolven edustajat muuttavat usein Marokon ulkopuolelle koulunsa käytyään. Rikkaammilla juutalaisperheillä on ollut tapana perustaa omat synagogansa, jonka takia synagogia on melko paljon. Vuonna 1980 kun maassa oli arviolta 8 000 juutalaista pelkästään Casablancassa toimi 34 synagogaa.
Charles Landellen maalaus Juive de Tanger .
Marrakeshin synagoga.
Pekka Marjamäki

| Pekka Marjamäki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1947 Tampere
Kuollut: 10. toukokuuta 2012 (64 vuotta) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Marja
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  left
Pituus:  185 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1964–1985
Seurat:  Tappara HV71 EHC Visp
Valmennusura
Vuodet:  1994–1997
Seurat:  Tappara
Pekka Tapani Marjamäki (18. joulukuuta 1947 Tampere – 10. toukokuuta 2012 Tampere) oli suomalainen  jääkiekkoilija. 1970-luvun parhaisiin suomalaispuolustajiin lukeutunut Marjamäki oli aktiiviaikoinaan Suomen A-maajoukkueen runkopelaajia. Seurajoukkueissa hän kotimaassa pelatessaan edusti vain Tapparaa.
Marjamäki tuli tunnetuksi kovasta lyöntilaukauksestaan. Hän pelasi Tapparassa kaudet 1964–1979 ja 1981–1984. Välissä Marjamäki kävi kokeilemassa Ruotsin sarjan vauhtia HV71:ssä. Hän voitti urallaan viisi Suomen mestaruutta ja yhteensä yhdeksän mitalia. Marjamäki pelasi kaiken kaikkiaan 476 ottelua SM-sarjan ja -liigan runkosarjassa tehoilla 125+129 sekä 50 pudotuspeliottelua pistein 14+16.
Suomea Marjamäki edusti kymmenen kertaa MM- ja kahdesti olympiatasolla. Hänet valittiin vuoden 1975 MM-kisoissa parhaaksi puolustajaksi oltuaan Suomen paras pistemies yhdessä Lasse Oksasen kanssa. Marjamäki pelasi lopulta 251 A-maaottelua ja teki niissä tehot 40+25.
Tappara on jäädyttänyt Marjamäen pelinumeron 3. Kansainvälinen Jääkiekkoliitto on valinnut hänet kansainväliseen kuuluisuuksien galleriaan.
Saavutukset ja palkinnot

Viisi Suomen mestaruutta (1975, 1977, 1979, 1982, 1984)
Kolme SM-hopeaa ja yksi SM-pronssi
Suomen paras jääkiekkoilija (1975)
Lynces Academicin parhaan puolustajan patsas (1975)
Valinta SM-sarjan tai -liigan All Stars -kentälliseen (1975, 1976, 1978)
MM-kilpailujen paras puolustaja (1975)
Valinta MM-kilpailujen All Stars -kentälliseen (1975)
Tappara on jäädyttänyt Marjamäen pelinumeron 3
Suomen Jääkiekkoleijona #68
IIHF Hall of Famen pelaajajäsen 1998
Muuta

Siviiliammatiltaan Marjamäki oli palomies. Hän työskenteli peliuransa aikana ja sen jälkeen 36 vuotta Tampereen pelastuslaitoksella. Hänellä oli myös ravintola Ylöjärvellä.
Marjamäki sai sydänkohtauksen 7. toukokuuta 2012 ja menehtyi 10. toukokuuta.
Aiheesta muualla

Pekka Marjamäen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekon SM-liigassa jäädytetyt pelaajanumerot
| Blues | HIFK | HPK | Ilves | JYP | KalPa | KooKoo | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Sport | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10Lehtinen | 1Wetzell | 2Salisma | 2 Wasama | 1Siekkinen | 1Kuivalainen | 36Outinen | 10Ruotsalainen | 4Rastio | 11Koskinen | 3Partinen | 14 Laaksoharju | 2Numminen | 3Nummelin | 2Heikkilä |
| 33Hirvonen | 5Riihiranta | 9Louhi | 7Honkavaara | 10Rastela | 27Rinne | 81Nurmberg | 24Viuhkola | 4Peltonen | 13Laine | 8Koho | 27Väkelä | 3Marjamäki | 8Wahlsten | 4Javanainen |
|   | 7Saarinen | 13Palo | 13Jalo | 19Mikkilä | 24S.Kapanen |   | 15Kiimalainen | 7Keinonen | 17Eloranta | 9Skriko | 29Hjerpe | 7Jutila | 23Virta | 12Levo |
|   | 17Murto | 17Hietanen | 14Oksanen | 30Kurkinen | 44Timonen |   | 6Mikkola | 8Vehmanen |   | 20Mälkiä |   | 8Ojanen | 16Tammelin | 13Ketola |
|   | 20Hagman | 18Savolainen | 16Peltonen |   |   |   | 5Kukkonen | 13Torkki |   |   |   | 10Susi | 11Koivu | 89Otevřel |
|   | 22Kortelainen | 36Tuulola | 30Tammi |   |   |   |   | 26Forss |   |   |   | 12E.Lehtonen | 15Leppänen | 11Kilpiö |
|   | 23P.Lehtonen |   | 41Helminen |   |   |   |   | 77Hämäläinen |   |   |   | 81Peltola | 12Vilander | 5Rautakallio |
|   | 35Lindfors |   |   |   |   |   |   | 35Vehanen |   |   |   |   |   | 22Makkonen |
|   | 9Kuhta |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Marjatta (nimi)

| Marjatta |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  15. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  25. maaliskuuta, 2. heinäkuuta, 15. elokuuta, 8. syyskuuta, 21. marraskuuta
Muunnelmia:  Marjaana, Jatta, Marita, Maritta
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Kalevalasta; yhdistelmä nimistä Maria ja Marketta (Margareta)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marjatta on suomalainen naisen nimi. Nimipäivää vietetään suomalaisessa kalenterissa 15. elokuuta.
Marjatta on kansallisromanttisen kauden nimiä ja mainitaan Kalevalan loppurunossa. Nimi on todennäköisesti syntynyt sekamuotona nimistä Maria ja Marketta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Marjatta-nimen oli saanut Suomessa 123 930 naista ja muutama mies. Nimi alkoi yleistyä 1920-luvulta lähtien ja on yleinen varsinkin 1940- ja 1950-luvuilla syntyneillä. Marjatta on yksi Suomen suosituimmista etunimistä. Vuosina 1920–29 ja 1950–59 Marjatta oli viidenneksi suosituin nimi, ja vuosina 1930–1939 Marjatta oli toiseksi suosituin nimi. Vuosina 1940–1949 Marjatta oli suosituin naisten nimi. 2000-luvulla Marjatta-nimi ei ole enää kuulunut suosituimpien nimien joukkoon.
Kuvitteellisia Marjattoja

Pirkko Jaakolan näytelmässä Marjatan laulu
Marjattoja mytologiassa

Marjatta matala neiti, Kalevalan loppurunon hahmo
Poliisiammattikorkeakoulu

| Poliisiammattikorkeakoulu |
| --- | --- |

Perustettu:  2008
Rehtori:  Marko Laitinen
Toimipaikat:  Tampere
Opiskelijamäärä:  500
Kotisivu:  polamk.fi
Poliisiammattikorkeakoulun rakennus vuonna 2018.
Poliisiammattikorkeakoulun rakennus tammikuussa 2009.
Itä-Hervanta ilmasta. Poliisiammattikorkeakoulun alue kuvan alareunassa.
Entisen poliisiopiston purkutyömaa Espoossa syksyllä 2016.
Poliisiammattikorkeakoulu (lyhenne Polamk, ruots. Polisyrkeshögskolan, engl. Police University College) on Tampereen Hervannassa sijaitseva Suomen sisäministeriön alainen oppilaitos, jossa voi suorittaa poliisin ammattikorkeakoulututkinnon. Ennen vuotta 2014 tutkinto oli perustutkintotasoinen.
Oppilaitos vastaa poliisialalle rekrytoinnista ja opiskelijavalinnoista, tutkintokoulutuksesta, johtamiskoulutuksesta, täydennyskou­lutuk­ses­ta sekä tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Poliisiammattikorkeakoulun alueella sijaitsee myös yleisölle avoin, maksuton Poliisimuseo. Hämeenlinnassa sijaitseva poliisikoiralaitos ja poliisin ajokoulutuskeskus Pieksämäellä kuuluvat myös Poliisiammattikorkeakoulun alaisuuteen.
Poliisiammattikorkeakoulun rehtori on Marko Laitinen.
Historiaa

Valtakunnallinen poliisikoulutus Suomessa alkoi Helsingin poliisilaitoksen alaisessa väliaikaisessa poliisikoulussa vuonna 1918. Myöhemmin suoraan sisäasiainministeriön hallintaan siirretty ja nimen Valtion poliisikoulu saanut koulu siirtyi vuonna 1919 Helsingin keskustasta Suomenlinnaan, jossa se toimi Susisaaressa Palmstiernan linnakkeessa 1960-luvulle saakka. Laki valtion poliisikoulusta säädettiin vuonna 1929. Koulu keskittyi lähinnä alipäällystön ja päällystön kouluttamiseen, ja se jakaantui tarkastus- tai ylikonstaapeliksi pätevöittävään I luokkaan ja apulaisnimismieheksi tai poliisikomisarioksi pätevöittävään II luokkaan. Poliisimiehistöön saattoi 1960-luvulle asti päästä käymättä lainkaan kursseja. Miehistöä koulutettiin läänin poliisiopetuskursseilla, jonne otettiin jo nuoremman konstaapelin virassa ansioituneita, ja vuonna 1930 perustetun Liikkuvan poliisikomennuskunnan (myöhemmin Liikkuva poliisi) alokaskoulussa.
Valtion poliisikoulu siirtyi Espoon Otaniemeen ja sai nimen Poliisiopisto vuonna 1961. Vuonna 1973 siitä erotettiin peruskoulutusta varten Poliisin kurssikeskus, joka siirtyi Tampereen Tammelaan, Pohjolankadulle vuonna 1974. Kurssikeskuksesta tuli itsenäinen Poliisikoulu vuonna 1986, ja vuodesta 1993 alkaen se toimi Tampereen Hervannassa. Poliisiopiston nimi puolestaan muuttui Poliisiammattikorkeakouluksi vuonna 1998.
Sisäasiainministeriö päätti Poliisikoulun ja Poliisiammattikorkeakoulun yhdistämisestä vuonna 2004, ja uusi oppilaitos, Poliisiammattikorkeakoulu, aloitti toimintansa Tampereen Hervannassa 1. tammikuuta 2008.
Historiaa > Johtajat

Poliisikoululla ehti olla vain kaksi johtajaa, Esa Meronen ja Anja Mikkola. Poliisiopiston johtajina olivat muun muassa Raimo Jalava, sittemmin Itä-Suomen lääninpoliisineuvoksena ollut Jorma Ahonen ja myöhempi oikeuskanslerinviraston kansliapäällikkö Klaus Helminen.
Poliisiammattikorkeakoulun rehtorina koulujen yhdistymisvaiheessa oli myöhempi poliisiylijohtaja Seppo Kolehmainen.
Historiaa > Poliisiopiston rakennus Otaniemessä

Entisen poliisiopiston rakennuksen Otaniemessä suunnitteli Matti Hirvonen ja rakennus rakennettiin vuonna 1961. Poliisiopetus loppui Espoossa kokonaan vuonna 2007.lähde?
Kiinteistössä oli evakossa Soukan koulu vuosina 2008–2010 ja Tapiolan koulu vuosina 2011–2016. Rakennuksen sisällä oli tehty paljon muutoksia huoneisiin poistamalla, lisäämällä ja siirtämällä seiniä. Tapiolan koulua varten muutettiin korkeamman- eli asuntolasiiven huoneita yhdistämällä entisiä poliisioppilaiden asuinhuoneita luokkahuoneiksi. Matalammassa- eli opetussiivessä oli myös hieman muutettu huonejärjestystä.
Tapiolan koulu oli evakossa poliisiopistossa oman rakennuksensa peruskorjauksen (ja osittaisen uudelleenrakentamisen) vuoksi, joka tehtiin home- ja sisäilmaongelmien takia. Myöhemmin myös poliisiopiston rakennuksessa ilmeni sisäilmaongelmia, joten opetus siirrettiin parakkeihin pihalle ja poliisiopiston entiseen rakennukseen jäi vain opettajainhuone, vahtimestarin koppi, ruokala ja oppilaiden lokerot. Tapiolan koulun oman rakennuksen valmistuminen kesällä 2016 jätti poliisiopiston entisen rakennuksen tyhjäksi, sillä Tapiolan koulu pääsi omaan rakennukseensa takaisin alkaen syyslukukaudesta 2016.lähde?
Tapiolan koulun siirryttyä kesäkuun 2016 alussa takaisin Tapiolaan, rakennus jäi omistajansa näkemyksen mukaan tarpeettomaksi ja se jäi odottamaan purkua. Syyskuussa 2016 poliisiopiston liikuntasalissa sattui tulipalo, jota epäiltiin tahallaan sytytetyksi. Rakennuksen purkaminen aloitettiin syksyllä 2016 ja se kesti kevääseen 2017 asti. Poliisioppilaitoksen paikalle valmistui alkuvuodesta 2019 uudisrakennus Aalto-yliopiston opiskelijoiden asuntolaksi.
Uuden opiskelija-asuntolan käytävien seinillä on kuvia/maalauksia, tms. teoksia vanhasta poliisiopistosta tai siihen liittyen.
Poliisi (AMK) -tutkinto

Vuodesta 2014 alkaen kaikki Poliisiammattikorkeakouluun valittavat perusopiskelijat suorittavat ammattikorkeakoulututkinnon. 180 opintopisteen tutkinto antaa kelpoisuuden miehistövirkoihin, esimerkiksi vanhemmaksi konstaapeliksi. Kolmivuotiseen koulutukseen kuuluu noin vuoden pituinen työharjoittelu poliisiyksikössä (nuorempana konstaapelina). Uutta tutkinnossa ovat esim. vapaasti valittavat opinnot.
Poliisi (AMK) -tutkinto > Rakenne

Opintoihin kuuluu perus- ja ammattiopintoja (100 op), harjoittelu (55 op), opinnäytetyö (15 op) ja vapaasti valittavia opintoja (10 op). Perus- ja ammattiopinnot rakentuvat opintokokonaisuuksista, joita ovat Poliisityötä tukeva osaaminen (26 op), Valvonta- ja hälytystoimintaosaaminen (24 op), Rikostorjunta- ja tutkintaosaaminen (18 op) sekä Yhteiskunnallisen turvallisuuden kehittämisosaaminen (32 op).
Poliisiopiskelijat voivat saada Kelan opintotukea, kuten muutkin korkeakouluopiskelijat. Poliisiammattikorkeakoulun kampukselta on mahdollista vuokrata asunto.
Poliisi (AMK) -tutkinto > Kelpoisuusvaatimukset

Hakukriteerit poliisikoulutukseen ovat:
Vähintään lukion oppimäärän, ylioppilastutkinnon, ammatillisen perustutkinnon, ammattitutkinnon, erikoisammattitutkinnon tai muun vastaavan koulutuksen suorittaminen
Sopiva terveydentila (mm. näöntarkkuuden ja kuulon osalta)
Rehellisyys, nuhteettomuus ja luotettavuus
Suomen kansalaisuus
B-luokan ajo-oikeus
Suojelupoliisi tekee hakijasta perusmuotoisen turvallisuusselvityksen. Nuhteettomuuden arviointiin vaikuttavat tehtyjen rikosten lisäksi vireillä olevat rikosasiat, joissa hakija on rikoksesta epäiltynä tai vastaajana sekä sidonnaisuudet, jotka voivat vaarantaa poliisin tehtävien asianmukaisen ja riippumattoman hoitamisen. Kaikki tehdyt rikokset voivat heikentää sopivuutta poliisialalle, ja mahdollisten rikkomusten merkitys arvioidaan aina tapauskohtaisesti.
Esimerkiksi sotilaspoliisikoulutuksesta, vartijakokemuksesta tai hyvästä koulutodistuksesta ei saa lisäpisteitä. Vaatimuksiin ei kuulu varusmiespalveluksen suorittaminen, eikä myöskään sen tai naisten vapaaehtoisen asepalveluksen suorittamisesta saa lisäpisteitä poliisikoulutukseen haettaessa.
Poliisi (AMK) -tutkinto > Pääsykoe

Pääsykoe on kaksivaiheinen. Ensimmäiseen vaiheeseen kutsutaan kaikki hakijat, jotka täyttävät hakuvaatimukset. Ensimmäisessä vaiheessa on kuntokokeen lisäksi kirjallinen koe eli essee, joka kirjoitetaan valintakoekirjan Kun isolla kengällä astuu, jää iso jälki perusteella, ja psykologisia testejä. Toiseen vaiheeseen kutsutaan ensimmäisessä vaiheessa menestyneet hakijat. Näissä kokeissa on haastattelu, yksilö- ja ryhmätehtävä ja täydentäviä psykologisia testejä. Valituille tehdään lisäksi terveystarkastus, huumausainetestaus ja turvallisuusselvitys. Myös uimataito tulee todistaa uintitaitotodistuksella.
Pääsykoe pisteytetään seuraavasti (enimmäispistemäärä 100 pistettä):
Kirjallinen koe (0–30 pistettä)
Kuntokoe (0–20 pistettä)
Soveltuvuuden arviointi (0–50 pistettä)
Psykologinen osio (0–30 pistettä)
Haastattelu (0–15 pistettä)
Yksilö- ja ryhmätehtävä (0–5 pistettä)
Täydennys- ja jatkokoulutus

Poliisin alipäällystö- ja päällystökoulutus uudistuvat osana tutkintouudistusta. Uusi laki Poliisiammattikorkeakoulusta tuli voimaan vuoden 2014 alusta.
Poliisialipäällystön erikoistumisopinnot (45 op) antavat kelpoisuuden alipäällystövirkoihin, esimerkiksi ylikonstaapeliksi. Uusi poliisi (ylempi AMK) -tutkinto on 120 opintopistettä ja antaa kelpoisuuden päällystötehtäviin (komisario, ylikomisario).
Poliisin jatko- ja täydennyskoulutukseen voi päästä vain poliisikoulutuksen suorittanut henkilö. Esimerkiksi poliisikoiranohjaajat, venepoliisit, moottorikelkkapoliisit ja moottoripyöräpoliisit ovat ensin suorittaneet poliisikoulutuksen ja hakeutuneet työkokemuksen jälkeen täydennyskoulutukseen.
Kirjallisuutta

Julia Jansson, Markus Kari, Ilja Kokkonen ja Aura Kostiainen: Muodollisesti pätevä?: poliisikoulutus itsenäisessä Suomessa.  Poliisiammattikorkeakoulu, 2018.  Teoksen verkkoversio.
Marko Vesterbacka (toim.): Kun isolla kengällä astuu, jää iso jälki.  Poliisiammattikorkeakoulu, 4. laitos 2020.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Poliisiammattikorkeakoulun kotisivu
| n k Suomen ammattikorkeakoulut |
| --- | --- |
Nykyisetammattikorkeakoulut:  Ahvenanmaa  Arcada  Centria  Diak  Haaga-Helia  HAMK  Humak  JAMK  KAMK  Karelia  LAB  Lappi  Laurea  Metropolia  Novia  Oamk  Polamk  SAMK  Savonia  SeAMK  TAMK  Turku  VAMK  Xamk 
Entiset:  Evtek  Haaga Instituutti  Helia  Kemi-Tornio  Kyamk  LAMK  Mamk  Piramk  RAMK  Saimia  Svenska  Stadia  Sydväst  Varsinais-Suomi
Dzsenifer Marozsán

Dzsenifer Marozsán
Dzsenifer Marozsán (s. 18. huhtikuuta 1992 Budapest, Unkari) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 111 maaottelua, joissa hän on tehnyt 33 maalia. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana lokakuussa 2010.
Marozsán voitti EM-kultaa 2013. Hän teki Ruotsia vastaan pelatun välieräottelun ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi viidessä Saksan seitsemästä ottelusta ja teki neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan maalin. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja teki maalin loppuottelussa. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi ensimmäisen alkulohko-ottelun kokonaan mutta jäi murtuneen varpaan vuoksi pois seuraavista otteluista ja palasi vasta puolivälieräottelussa Ruotsia vastaan toiselle jaksolle vaihtopelaajana kentälle.
Marozsán voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2010 ja saavutti saman ikäluokan MM-hopeaa 2012. Alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa hän saavutti pronssia 2008 ja oli kisojen paras maalintekijä kuudella maalilla.
Seuratasolla Marozsán edustaa ranskalaista Olympique Lyonia. Hänen aiemmat seuransa olivat FC Saarbrücken ja 1. FFC Frankfurt. Hän oli kaikkien aikojen nuorin Bundesliigan pelaaja tehdessään ensiesiintymisensä 14-vuotiaana vuonna 2007.
Dzsenifer Marozsánin isä János Marozsán pelasi Unkarissa jalkapalloa. Dzsenifer syntyi Budapestissa ja muutti neljävuotiaana perheensä mukana Saksaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dzsenifer Marozsán Wikimedia Commonsissa
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Keßler |
9 Lotzen |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Schult |
13 Okoyino |
14 Linden |
15 Cramer |
16 Leupolz |
17 Henning |
18 Huth |
19 Bajramaj |
20 Goeßling |
21 Benkarth |
22 Wensing |
23 Däbritz |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Bremer |
9 Lotzen |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Schult |
13 Šašić |
14 Peter |
15 Cramer |
16 Leupolz |
17 Henning |
18 Popp |
19 Petermann |
20 Goeßling |
21 Benkarth |
22 Kemme |
23 Däbritz |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Schult |
2 Henning |
3  Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Goeßling |
9 Popp |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Kemme |
13 Däbritz |
14 Peter |
15 Islacker |
16 Leupolz |
17 Kerschowski |
18 Benkarth |
19 Huth |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Schult |
2 Henning |
3 Hendrich |
4 Maier |
5 Peter |
6 Demann |
7 Simon |
8 Goeßling |
9 Islacker |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Benkarth |
13 Däbritz |
14 Blässe |
15 Doorsoun |
16 Dallmann |
17 Kerschowski |
18 Petermann |
19 Huth |
20 Magull |
21 Weiß |
22 Kemme |
23 Kayikci |
Valmentaja Jones
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Schult |
2 Simon |
3 Hendrich |
4 Maier |
5 Hegering |
6 Oberdorf |
7 Schüller |
8 Goeßling |
9 Huth |
10 Marozsán |
11 Popp |
12 Benkarth |
13 Däbritz |
14 Elsig |
15 Gwinn |
16 Dallmann |
17 Schweers |
18 Leupolz |
19 Bühl |
20 Magull |
21 Frohms |
22 Knaak |
23 Doorsoun |
Valmentaja Voss-Tecklenburg
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa