Jälkikapitalistinen yhteiskunta
Muutoksen ajurit > Teknologinen kehitys ja teknologinen työttömyys

Tulevaisuudesta on spekuloitu sellaista kuvaa, että työttömyydestä tulee entistä yleisempää. Teknologian, automaation ja robotiikan myötä 35 prosenttia nykyisistä työpaikoista on uhattuina. Tätä kutsutaan teknologiseksi työttömyydeksi. Paul Masonin mukaan 1840- ja 1890-lukujen vastaavissa teknologian aiheuttamissa kriiseissä kyettiin siirtymään arvokkaisiin tuotteisiin ja korkeampiin palkkoihin. Masonin mukaan informaatioteknologia ei kuitenkaan mahdollista tätä, vaan siirtymä on halvempiin tai ilmaisiin tuotteisiin, koska informaatioteknologia vie arvon. Esimerkiksi Mason antaa 1910-luvulla sellakkalevyjä valmistaneen levy-yhtiön ja nykyiset mp3-musiikkitiedostot. Musiikin, videoiden ja tiedon tekemisestä ja jakamisesta on tullut lähes ilmaista ja tämä on pienentänyt voittoja musiikki-, sanomalehti- ja kirjankustannusaloilla.
»"the most basic condition for economic efficiency: [is] that price equal marginal cost" "with information goods the social marginal cost of distribution is close to zero". "If information goods are to be distributed at their marginal cost of production – zero – they cannot be created and produced by entrepreneurial firms that use revenues obtained from sales to consumers to cover their [fixed set-up] costs … [companies] must be able to anticipate selling their products at a profit to someone."» 
(Lawrence Summers, J Bradford DeLong)
Jeremy Rifkinin mukaan tuotantokustannukset ovat pudonneet niin paljon, että se on luonut tilanteen jossa vertikaalisesti integroidut yritykset kuolevat. Valmistavien yritysten katteet ovat ohenneet paperinohuiksi. Suuret yritykset häviävät kilpailussa pienille yrityksille joilla ei ole valmistuksen kiinteitä kustannuksia.
Rifkinin mukaan valmistuksen rajakustannus on tärkein jälkikapitalistisen yhteiskunnan ajuri. Siihen taas vaikuttaa tuotantoteknologia. Valmistuksen nollaa lähestyvät rajakustannukset mullistivat aluksi musiikki-, sanomalehti- ja kirjankustannusaloja, mutta Rifkinin mukaan valmistuksen rajakustannukset lähestyvät nollaa myös itse tuotetun energian ja fyysisten hyödykkeiden tapauksissa. Rifkinin mukaan esineiden internet vie rajakustannukset lähelle nollaa. Rifkinin mukaan kolmiulotteinen tulostus on osa mullistusta. Marxin materialistisen historiankäsityksen mukaan tuotanto viime kädessä määrää muut yhteiskunnassa tapahtuvat ilmiöt.
»No one in their wildest imagination, including economists and business people, ever imagined the possibility of a technology revolution so extreme in its productivity that it could actually reduce marginal costs to near zero, making products nearly free, abundant and absolutely no longer subject to market forces.» 
(Jeremy Rifkin)
Talousteorian mukaan suurtyöttömyyden tulisi vetää markkinoilla määräytyvät palkat alaspäin. Toisaalta toisensuuntainen perustavanlaatuinen työntekijöiden hyväksi koitunut linkki matalan työttömyyden ja palkkojen kohoamisen välillä on rikkoutunut. Palkat eivät uudenlaisessa keikkataloudessa enää nouse, sillä yritykset kuten Uber, Just Eat ja Deliveroo pystyvät säätelemään työvoiman kysyntää minuuttien tarkkuudella.
Työntekijöiden heikko ansiokehitys puolestaan ei mahdollista kulutuskysynnän kasvua velkaantumatta. Kulutuskysyntä voi tällaisessa tilanteessa kasvaa vain kulutusluottoja ottamalla.