stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Storm the Gates
Aiheesta muualla

Storm the Gates Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Storm the Gates Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Venom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Welcome to Hell  Black Metal  At War with Satan  Possessed  Calm Before the Storm  Prime Evil  Temples of Ice  The Waste Lands  Cast in Stone  Resurrection  Metal Black  Hell  Fallen Angels  From the Very Depths  Storm the Gates 
Livealbumit:   Official Bootleg  Eine Kleine Nachtmusik  Second Coming (Live at Dynamo 1996)  Bitten  Witching Hour  Live from the Hammersmith Odeon Theatre 
Kokoelmat:   From Hell to the Unknown...  The Singles 80–86  Acid Queen  In Memorium  The Book of Armageddon  Kissing the Beast  Leave Me in Hell  Skeletons in the Closet  Old, New, Borrowed and Blue  Black Reign  From Heaven to the Unknown  New Live & Rare  Buried Alive  The Collection  The Court of Death  The Venom Archive  Greatest Hits & More  Darkest Hour  Kissing the Beast  Lay Down Your Soul!  In League with Satan  Witching Hour – The Best of Venom  The Seven Gates of Hell – Singles 1980-1985  MMV  In Nomine Satanas – The Neat Anthology (40 Years in Sodom)  Sons of Satan: Rare and Unreleased 
EP:t:   Canadian Assault  American Assault  French Assault  Hell at Hammersmith – Alive in 85  Scandinavian Assault  Japanese Assault  German Assault  Tear Your Soul Apart  Venom ’96  100 Miles to Hell
Sun Dial

Sun Dial on psykeedelistä rockia soittava brittiläinen yhtye. Sen perusti kitaristi-laulaja Gary Ramon vuonna 1990.
Sun Dialin edeltäjä oli Ramonin 1980-luvulla perustama The Modern Art, joka ei esiintynyt julkisesti kertaakaan, mutta julkaisi muutamia studioalbumeja. Sun Dialin ensimmäinen albumi Other Way Out julkaistiin vuonna 1990.
Jäsenet

Gary Ramon (kitara, laulu)
Laurence O'Toole (kitara, koskettimet)
Joolie Woods (koskettimet, viulu, huilu)
Russell Barrett (basso)
Danny Maidens (rummut)
Diskografia > Albumit

Other Way Out (1990)
Reflecter (1992)
Libertine (1993)
Return Journey (1993)
Acid Yantra (1995)
Live Drug (1996)
Zen For Sale (2003)
Libertine - Deprogrammed (2007)
Processed For DNA (The 20th Anniversary Anthology) (2010)
Sun Dial (2010)
Return Journey - The Lost Second Album Session 1991 (2010)
Reflector (2010)
Pumpkinhead (2011)
Mind Control (2012)
Made in the Machine (2016)
Science Fiction (2018)
Taipale

Taipale eli taival tarkoittaa yleensä käveltävää matkaosuutta ja maareittiä. Taival voi kuitenkin laveasti tulkiten olla kävellen kuljettava tieosuuskin, ja kulku taipaleella eli taivallus voi olla lihasvoiman käyttöä ylipäätään, kuten ratsastusta tai hiihtoa. Alun perin taipaleella tarkoitettiin erityisesti käveltävää välimatkaa maastossa parempien ja yleisten kulkureittien, kuten vesireittien ja teiden ulkopuolella.
Vesireitit olivat muinoin tärkein maa-alueita halkova kulkuväylä Itä-Euroopassa, ja myös Suomessa. Joillakin reiteillä oli taipaleita, eli joko maitse kuljettava kannas, tai purjehduskelvoton vesiosuus, kuten koski. Taipaleet hidastivat ja vaikeuttivat matkantekoa jopa huomattavasti. Taipaleen yli piti joko kantaa tai vetää venettä, tai sitten matkaa piti jatkaa taipaleen jälkeen uudella veneellä. Veneen jättäminen ehkä muidenkin käyttämän vesireitin varrelle ei kuitenkaan ollut yleensä järkevää, joten veneet vedettiin usein maitse, ja koskissa niitä voitiin yrittää uittaa rannasta kiinni pitäen. Tästä syystä vesireittien kulkijat suosivat kevyitä veneitä. Myös viikingit, jotka yleensä tunnetaan pitkäveneistä, käyttivät nykyisen Venäjän jokireiteillä, idäntiellä, kanootteja muistuttavia pikkuveneitä ja haapioita. Viikingit pelkäsivät idäntiellä taipaleita, sillä paikalliset mm. suomalais-ugrilaiset kansat odottivat hyökätäkseen niiden kohdalla.
Suomessa taipaleiden perusteella on nimetty useita paikkoja, muun muassa Taivalkoski, jossa kosken ohi piti kulkea maitse.
Subate

| Subate |
| --- | --- |

 vaakuna
 Subate
 Koordinaatit: 56°0′11″N, 25°54′24″E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Ilūkste
Väkiluku (2020)  ():  620
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.subate.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Subate (saks. Subbath, liett. Subačius) on kaupunki Etelä-Latvian Seloniassa lähellä Liettuan rajaa, 40 kilometriä Väinänlinnan länsipuolella. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1917. Vuonna 2020 siellä oli 620 asukasta.
Historia

Vuonna 1570 Kuurinmaan herttua Gotthard Kettler antoi Subatenjärvellä sijaitsevan kartanon läänityksenä koko Kaakkois-Latviaa hallinneelle baltiansaksalaiselle Platerin aatelissuvulle, jolloin syntyi Alt-Subbath ("Vanha-Subbath"). Vastauskonpuhdistuksen jälkeen Plater-Sybergsin perhe kääntyi katolilaisuuteen. Kun hän yritti suostutella alaisiaan käännyttämään ja poistamaan Pyhän Yrjön kirkon luterilaisilta, he perustivat Hector Friedrich von Sackenin johdolla Neu-Subbathin (lat. Jaunsubate) järven vastakkaiselle puolelle. Vasta vuonna 1894 nämä kaksi paikkaa yhdistyivät. 1800-luvun lopulla puolet kaupungin asukkaista oli juutalaisia. Vuonna 1914 Subatessa oli 2 300 asukasta. Vuonna 1917 Subate sai kaupunginoikeudet. Kaupungissa käytiin kauppaa pääasiassa liettualaisella pellavalla, mutta se kuihtui ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Toisessa maailmansodassa Walter Stahleckerin johtamat SS-joukot tuhosivat lähes kaikki Subaten juutalaiset vuonna 1941.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Subate Wikimedia Commonsissa
Subaten kotisivut (latviaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Subate
Subaten vanha juutalainen hautausmaa
Käännös suomeksi
Syen Toula

| Syen Toula |
| --- | --- |
 Syen Toula
 Koordinaatit: 11°36′36″N, 7°59′6″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Bougounin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  660 km²
Väkiluku (2009):  9 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Syen Toula on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 90 kilometriä Bougounista luoteeseen. Kunnassa on 9 500 ja kylässä 400 asukasta (vuonna 2009).
Syen Toulan kunnan pinta-ala on 660 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Ourounin, idässä Sidon, etelässä Danoun, lännessä Yanfolilan piirin Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén ja Bayan ja luoteessa Koulikoron alueen Katin piirin Tiakadougou-Dialakoron kuntiin. Maisemaa leimaa pohjoisen tasanko ja etelän kukkulat. Eteläosassa sijaitsee Sélinguén tekojärvi. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, bozoja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Syen Toulan kautta kulkee Keleyasta Sélinguéjärvelle johtava maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, puuvilla, maapähkinä, fonio, maapapu, riisi, bataatti ja seesami.
Sydney (Nova Scotia)

| Sydney |
| --- | --- |

 Sydney
 Koordinaatit: 46°8′16.08″N, 60°10′58.44″W 
Valtio:  Kanada
Provinssi:  Nova Scotia
Kunta:  Cape Breton
Perustettu:  1785
Kuntaliitos:  1995
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,2 km²
Korkeus:  66 m
Väkiluku (2011):  31 597
 – Väestötiheys:  1 254 as./km²
Lempinimi::  The Steel City
 
 sydney.capebretonisland.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sydney on kaupunki Nova Scotian provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Cape Bretonin saaren itärannikolla ja kuuluu Cape Bretonin kuntaan. Sydneyn asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 31 597 asukasta.
Sydney perustettiin vuonna 1785. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1904. Vuonna 1995 Sydney ja viisi muuta kuntaa liitettiin yhteen uudeksi Cape Bretonin kunnaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sydney (Nova Scotia) Wikimedia Commonsissa
Sémillon

Sémillon
Sémillon, tunnetaan Etelä-Afrikassa nimellä Wyndruif, on viiniköynnöksen lajike, rypäleet ovat kullanvärisiä. Sémillonia käytetään sekä makeiden että kuivien valkoviinien valmistukseen. Erityisen paljon Sémillonia viljellään Ranskassa ja Australiassa.
Viljely ja käyttö

Sémillonia pidetään helposti viljeltävänä lajikkeena, joka on melko vastuskykyinen taudeille, paitsi homeelle. Paksukuorinen Sémillon palaa herkästi kuumemmissa ilmastoissa, joten se soveltuu parhaiten viljeltäviksi alueilla, joilla on aurinkoiset päivät, mutta viileät yöt.
Ranskassa Sémillonia viljellään erityisesti Bordeaux'ssa, jossa sitä käytetään sekoiteviineissä yhdessä Sauvignon Blancin ja Muscadellen kanssa. Kuivissa bordeaux'laisissa valkoviineissä (Bordeaux blanc), Sémillonia käytetään vähemmän kuin muita lajikkeita. Sen sijaan makeissa valkoviineissä Sémillonia on yleensä enemmän kuin muita viinejä. Näissä viineissä rypäleisiin lasketaan jalohometta (Botrytis cinerea), joka vähentää rypäleen vesipitoisuutta.
Australiassa Sémillonia viljellään erityisesti Hunter Valleyssä Sydneyn pohjoispuolella.
Séllana

| Séllana Σέλλανα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Séllana
 Koordinaatit: 39°29′N, 21°54′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Kardítsa
Kunta:  Palamás
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  230502
Väkiluku (2011):  4 551
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Séllana (kreik. Σέλλανα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Σελλάνων, Dimotikí Enótita Sellánon) on yksi Palamáksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kardítsan alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 4 551 (vuonna 2011).
Séllana kunnallisyksikkö käsittää Palamáksen kunnan länsiosan. Sen suurin asutus on Proástion kylä. Séllana oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Palamáksen kuntaan yhdessä Fýllon kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Séllanan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Triáda | Agía Triáda | 699 |
| Kalogrianá | Kalogrianá | 589 |
| Marathéa | Kórda | 246 |
| Marathéa | Marathéa | 655 |
| Pedinó | Pedinó | 696 |
| Proástio | Proástio | 1 666 |
Yhteensä: 4 551
Stegocephalia

Stegocephalia voi tarkoittaa:
Vanhentunut nimi panssarisammakoista.
Nimi jota käytetään nelijalkaisista tetrapodomorpheista ja niiden ambifisista jälkeläisistä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stegocephalia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sovremennyi-luokka

| Projekti 956 Sarytš Nato: Sovremennyi |
| --- | --- |
 Sovremennyi-luokan ohjushävittäjä Okryljonnyi

Tekniset tiedot
Uppouma:  6 200 t (standardi) 7 800 t (kuormattu)
Pituus:  156,0 m
Leveys:  17,3 m
Syväys:  6,5 m
Koneteho:  100 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  350-380
Aseistus
Meritorjunta:  2 x neliohjuksista SS-N-22 Sunburn 4 x 130 mm tykkiä 4 × 533 mm torpedoputkea 2 x RBU-1000 1 x helikopteri
Ilmatorjunta:  2 x SA-N-7 4 x 30 mm Gatling
Projekti 956 Sarytš (ven. проекта 956 "Сарыч") tai johtoaluksensa mukaisesti Sovremennyi-luokka on Venäjän laivaston 17 ohjushävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset rakennettiin Zdanovin telakalla. Ensimmäinen luokan alus otettiin 1980 palvelukseen Neuvostoliiton laivastossa.
Kiinan kansan vapautusarmeija (PLA) osti syyskuussa 1996 kaksi keskeneräistä alusta, jotka toimitettiin joulukuussa 1999 ja marraskuussa 2000. Vuonna 2002 PLA tilasi kaksi alusta lisää. Ensimmäinen toimitettiin joulukuussa 2005 ja toinen 2006.
Suunnittelu

Luokan pääaseena on kahdeksan 3M-80E Moskit -meritorjuntaohjusta (Nato-raportointinimi SS-N-22 Sunburn), joiden kantomatka on 120 km ja nopeus 2,5 machia. Ne on varustettu joko 300 kg tavanomaisella tai 20 kT ydinkärjellä. Ne suunniteltiin Yhdysvaltain laivaston lentotukialusryhmiä ja AEGIS-ilmatorjuntaristeilijöitä vastaan.
Ilmatorjunta-aseistuksena on 9M38 Štil (Nato-raportointinimi SA-N-7 Grizzly) ja tutkana Top Plate 3D. Tykkeinä on 130mm AK-130-MR-184 ja kuusi 30mm AK-630 CIWS. Modernisoidussa 956EM-luokassa 130 mm tykki on poistettu ja lähi-ilmapuolustuksena on kaksi Kaštan-kompleksia, joissa on kaksi 30 mm GŠ-30k-tykkiä ja SA-N-11.
Luokkaa ei ole tarkoitettu sukellusvenetorjuntaan, joten sillä on vain perusaseistus,  kaksi kaksiputkista 533 mm torpedoputkea ja  kaksi kuusiputkista RBU-1000-syvyysraketinheitintä. Alukset voivat myös kuljettaa 40 miinaa ja Ka-27 Helix -helikopteria.
Alukset

Sovremennyi (ven. Современный) (1980), poistettu käytöstä 1998
Ottšajannyi (ven. Отчаянный) (1982), poistettu käytöstä 1998, romutettu 2003
Otlitšnyi (ven. Отличный) (1983), poistettu käytöstä 1998
Osmotritelnyi (ven. Осмотрительный) (1984), poistettu käytöstä 1997
Bezupretšnyi (ven. Безупречный) (1985), poistettu käytöstä 2003
Bojevoi (ven. Боевой) (1986), poistettu käytöstä 2010
Stoiki (ven. Стойкий) (1986), poistettu käytöstä 1998
Okryljonnyi (ven. Окрылённый) (1987), poistettu käytöstä 1998
Burnyi (ven. Бурный) (1988), peruskorjauksessa, poistettu käytöstä 2019
Gremjaštši (ven. Гремящий) ex-Veduštši (ven. Ведущий) (1988), poistettu käytöstä 2007
Bystryi (ven. Быстрый) (1989), peruskorjattu 2003-2005, Tyynenmeren laivastossa
Rastoropnyi (ven. Расторопный) (1989), reservissä, odottaa rahoitusta mahdolliseen peruskorjaukseen
Bezbojaznennyi (ven. Безбоязненный) (1990), peruskorjauksessa
Bezuderžannyi (ven. Безудержный) (1991), peruskorjattu ja modernisoitu 2004-2006, samalla sai uuden nimen Gremyashchy, pohjoisessa laivastossa
Bespokoynyi (ven. Беспокойный) (1992), peruskorjattu 2004-2007, Itämeren laivastossa
Nastoitšivyi (ven. Настойчивый) (aluksi Moskovski Komsomolets) (1993), peruskorjattu 2004-2005, Itämeren laivastossa
Besstrašnyi (ven. Бесстрашный) (1994), peruskorjattu ja modernisoitu 2001-2003, samalla sai uuden nimen Admiral Ushakov, pohjoisessa laivastossa.
Alukset > Kansan laivaston alukset

Važnyi (ven. Важный), myytiin Kiinaan: DDG 136 杭州 Hangzhou
Vdumtšivyi (ven. Вдумчивый), myytiin Kiinaan: DDG 137 福州 Fuzhou
Taizhou - DDG 138 泰州
DDG 139
Syeniitti

| Syeniitti |
| --- | --- |

Päämineraalit::  kalimaasälpä, plagioklaasi, biotiitti, sarvivälke
Rakenne::  rakeinen
Väri(t)::  vaalea
Tiheys::  2 700–2 800 kg/m3
Aiheesta muualla
  Syeniitti Commonsissa 
Syeniitti on syväkivi. Sen päämineraalit ovat kalimaasälpä, plagioklaasi, biotiitti ja sarvivälke. Väriltään syeniitti on vaalea, yleensä harmaa tai punertava ja se on helposti työstettävissä. Syeniitti painaa 2 700–2 800 kg/m3.[lähde? ] Se on kohtalaisen harvinainen kivilaji.[lähde? ] Syeniittia käytetään jonkin verran rakennuskivenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta syeniitti Wikimedia Commonsissa
Sven Järve

Sven Jarve
Sven Järve (s. 25. heinäkuuta 1980) on virolainen miekkailija, jonka pääase on kalpa.
Järve sijoittui vuoden 2006 miekkailun maailmanmestaruuskilpailuissa henkilökohtaisessa kalvassa pronssille hävittyään semifinaaleissa Joaquin Videiralle 15 – 12.
Järven seura on Tallinna Möök.
Tarkk’ampujaliike

Tarkk’ampujaliike (ruots. skarpskytterörelsen) oli paikallisyhdistyksiin perustunut vapaaehtoinen maanpuolustusliike, joka toimi Ruotsissa vuosina 1860–1880.
Ensimmäiset tarkk’ampujayhdistykset perustettiin vuonna 1860 Tukholmaan ja Göteborgiin kansainvälisten esikuvien pohjalta. Liikkeen perustajien mielestä Ruotsin viralliset asevoimat olivat liian heikot ja maanpuolustushenki huono. Sotilaallisesti järjestäytyneet tarkk’ampujayhdistykset järjestivät jäsenilleen ampumis- ja marssiharjoituksia, joissa käytettiin univormuja. Ruotsin hallitus otti pian liikkeen suojelukseensa, osoitti paikallisille tarkk’ampujayhdistyksille erityiset piirit ja määräsi, että liikkeen oli valittava ylipäällikkönsä kolmen kuninkaan ehdottaman henkilön joukosta. Hieman myöhemmin Ruotsin valtio alkoi myöntää huomattavia apurahoja kiväärien hankkimiseen ja kouluttajien palkkaamiseen tarkk’ampujayhdistyksille. Vapaaehtoisliike nostatti pian suuren innostuksen koko maassa. Huippu saavutettiin vuonna 1867, jolloin Ruotsin 304:ssä tarkk’ampujayhdistyksessä oli kaikkiaan 40 841 jäsentä. Sen jälkeen innostus alkoi hiipua, joten vuonna 1880 tarkk’ampujaliike muutettiin siviililuontoisemmaksi ja tarkk’ampujayhdistykset muutettiin tavallisiksi ampumaseuroiksi. Tuolloin jäseniä oli jäljellä 11 691.
Star Wars: The Clone Wars (1. tuotantokausi)

| The Clone Wars - Ensimmäinen tuotantokausi |
| --- | --- |
Maa:  Yhdysvallat
Esittäminen
Verkko:   Cartoon Network  MTV3
Julkaisupäivä:  ei vielä dvd-julkaisua
Ensimmäinen esitys:  17. tammikuuta 2009-
Viimeinen esitys:  13. kesäkuuta 2009
Esitysten määrä:  22
Star Wars: The Clone Wars -sarjan ensimmäinen tuotantokausi käynnistyi Suomessa 17. tammikuuta 2009. Sarjasta tuli ensiesityksensä jälkeen menestys Tähtien sota-fanien keskuudessa, ja sarjaa on sanottu paremmaksi sarjaksi kuin edellinen Tähtien Sota-piirrossarja Star Wars: Clone Wars.[lähde? ] Sarjan parissa työskentelee useita ääninäyttelijöitä. Edellisestä sarjasta mukana on esimerkiksi Yodan roolissa Tom Kane. Sarja on ollut myös ensimmäisen tuotantokauden ansiosta ehdolla palkintoihin Golden Reel -palkinto ja Annie-palkinto.
Jaksoluettelo

Suluissa jakson alkuperäinen nimi.
Tarkkailla ja rangaista

| Tarkkailla ja rangaista> Surveiller et punir: Naissance de la prison |
| --- | --- |
 Vuoden 2014 painoksen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Michel Foucault
Kieli:  ranska
Kustantaja:  Gallimard
Julkaistu:  1975
Sivumäärä:  328
Suomennos
Suomentaja:  Eevi Nivanka
Kustantaja:  Otava
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  382
ISBN:  951-1-05694-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tarkkailla ja rangaista (Surveiller et punir: Naissance de la prison) on filosofi Michel Foucault’n kirja vuodelta 1975. Teoksen on suomentanut Eevi Nivanka ja julkaissut suomeksi Otava vuonna 1980.
Stralsundin ruuhet

Stralsundin ruuhi 1 löytöpaikallaan
Stralsundin ruuhet (tai Stelasundin ruuhet) ovat kolme muinaista ruuhta, jotka löydettiin vuonna 2002 Stralsundin hansakaupungissa järjestetyissä arkeologisissa kaivauksissa (Fundplatz 225 eli Mischwasserspeicher). Kaksi niistä ovat noin 7000 vuotta vanhoja ja kolmas noin 6000 vuotta vanha.
Kaivauksissa on avattu 200 m² alue, josta on löydetty kivikauden esineistöä mesoliittiselta- ja neoliittiselta kausilta.
Ruuhet > Ruuhi 1

Vanhin ruuhista löydettiin hajonneena useaan osaan pääosin lounas-koilliseen asettuneena. Kaksi suurinta osaa olivat 8 ja 6 metriä pitkiä, mutta muut osat alle kaksi metriä pitkiä. Osista on voitu päätellä, että ruuhi oli aikoinaan noin 12 metriä pitkä ja 60 senttimetriä leveä.
Ruuhi oli koverrettu pitkästä suorasta lehmuksesta. Veneen pohja oli kuorittu puhtaaksi kaarnasta ja sisäpuoli koverrettu auki. Laidoissa havaittiin epäsäännöllisin välimatkoin porattuja pieniä halkaisijaltaan 2−4 senttimetrin reikiä. Tämä on voinut liittyä halkeaman korjaamiseen, mutta sitä ei ole vielä tutkimuksilla vahvistettu.
Ruuhet > Ruuhi 2

Ruuhet 2 ja 3 löydettiin makaamassa vierekkäin pohjois-eteläsuuntaisina. Ruuhen 2 pituus on ollut noin 8 metriä pitkä ja 60−70 senttimetriä leveä. Se löytyi useassa osassa, joista kaksi osaa olivat suuria, mutta muut kappaleet olivat hajonneet pieniksi palasiksi. Ruuhi oli litistynyt sedimenttien painosta eikä keulan paikkaa kyetty enää osoittamaan. Veneen pohjalta löytyi 20 senttimetrinen palanut läikkä. Tämäkin ruuhi oli valmistettu lehmuksen rungosta.
Ruuhet > Ruuhi 3

Ruuhi 3, joka on ollut noin 9 metriä pitkä ja 60−70 senttimetriä leveä, löydettiin kolmeen osaan hajonneena. Laidan paksuus on ollut 2−3 senttimetriä ja laidan pinnasta erottaa vielä heikosti työstön jälkiä. Myös tästä ruuhesta löytyi jälkiä tulenpidosta, koska ruuhen sisältä löytyi 20 senttimetriä leveä ja lähes pyöreä hiiltynyt ja tummunut alue. Ruuhi on tehty lehmuksesta ja se muistuttaa joiltakin ominaisuuksiltaan Tanskalaista Lystrupin 1 ruuhta.
Asuinpaikan löytöjä

Ruuhien joukosta löydetyt puutukkien jäänteet ajoitettiin vuosirenkaiden avulla 5100−4800 eaa.. Kaivaukselta löytyi puisia ja luisia esineen osia, kuten piikkejä ja naskaleita, nuolenkärkiä, nuijan varsia ja muita määrittelemättömiä katkelmia. Kiviesineitä olivat säleen katkelmat, kaapimet ja veitset sekä lisäksi keramiikan sirpaleet. Osa sirpaleista voitiin koota tunnistettaviksi astian osiksi. Nämä esinelöydöt viittaavat Ertebøllen kulttuurin aikaan.
Sydöstran

| Sydöstran |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Blekinge Folkblad (1903–1921) Sydöstra Sveriges Dagblad (1921–1973)
Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Gota Media
ISSN:  ISSN 1400-2361
Levikki:  8 200 (2021)
Perustettu:  1903
Päätoimittaja:  Anders Nilsson
Sitoutuneisuus:  sosiaalidemokraattinen
Kotikunta:  Karlskrona
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ma–la
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sydöstran (vuosina 1903–1921 Blekinge Folkblad, 1921–1973 Sydöstra Sveriges Dagblad) on ruotsalainen vuonna 1903 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Karlskrona. Se on poliittiselta linjaltaan sosiaalidemokraattinen, ilmestyy kuudesti viikossa ja kuuluu Gota Mediaan.
Lehden toimitus Karlskronassa.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
Sven Körling

Sven Körling
Sven Holger Körling (27. tammikuuta 1879 Ystad – 8. lokakuuta 1948 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hänet tunnetaan parhaiten tekemistään lastenlauluista.
Körling syntyi säveltäjä August Körlingin perheeseen. Myös hänen veljensä Felix Körling oli säveltäjä. Sven Körling opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, josta hän valmistui urkuri-kanttorin ja musiikinopettajan pätevyyksillä vuonna 1901. Hän työskenteli kanttori-urkurina Göteborgissa ja opetti musiikkia Göteborgin eri kouluissa. Hän meni vuonna 1907 naimisiin Anna Elisabet Lindholmin kanssa. Körling täydensi opintojaan matkoilla Saksaan vuosina 1903, 1912 ja 1915. Hän toimi Västergötlands sångarförbundin ja Göteborgs och Bohusläns sångarförbundin pääkuoronjohtajana.
Körling oli aktiivinen laulukirjojen ja oppikirjojen kirjoittajana ja kustantajana. Vuonna 1934 hän julkaisi Birger Anrep-Nordinin kanssa useiden sukupolvien ajan koulujen käytössä pysyneen laulukirjan Dikt och ton. Körling teki myös Saga Wallin kuvittaman En saga om sången -oppikirjan (1935) sarjaan De små läseböckerna. Körlingin säveltämiin yksinlauluteoksiin kuuluu Sju blomvisor. Mieskuorolauluja hän teki muun muassa K. G. Ossiannilssonin sanoihin. Näiden joukossa on De svenske, jonka Körling esitti johtamansa kuoron kanssa laulujuhlilla, jotka järjestettiin vuoden 1912 kesäolympialaisten yhteydessä. Vuonna 1923 perustettu mieskuoro De Svenske nimettiin tämän kuorosävellyksen mukaan. Körlingin lastenlauluja sanoitti Anna Maria Roos. Tunnetuimpia hänen lastenlauluistaan ovat "Pilleman", "Positivvisa" ja "Pelle Sjöskum".