stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tikkakosken koulu
Historia

Tikkakosken koulu perustettiin alun perin Suojärvellä 1938, mutta talvisodan takia koulun toiminta piti keskeyttää heti seuraavana vuonna. 16. marraskuuta 1944 koulu sai luvan jatkaa toimintaansa nykyisen Jyväskylän, silloisen Jyväskylän maalaiskunnan alueella. Vuonna 1949 koulun nimeksi vaihtui Tikkakosken yhteiskoulu. Ylioppilastutkinto-oikeuden koulu sai 1964. Peruskoulujärjestelmän käyttöönoton myötä vuonna 1973 koulu jakautui yläasteeksi ja lukioksi ja kunnallistettiin.
Vuonna 2015 Luonetjärven koulu, Tikkakosken koulu ja Liinalammin koulu yhdistyivät ja koulu aloitti toimintansa nimellä Tikkakosken yhtenäiskoulu. Samana vuonna lakkautettiin samoissa tiloissa toiminut Tikkakosken lukio ja lukiot tilat otettiin peruskoulun käyttöön.
Rakennukset

Tikkakosken koulussa tunnit pidetään pääsääntöisesti kolmessa eri rakennuksessa: taito- ja taideaineet Luonetjärven koulun rakennuksessa omassa siivessään, liikunta pääsääntöisesti koulun vieressä sijaitsevassa liikuntahallissa ja muut aineet päärakennuksessa.
Liinalammin koulu on alun perin valmistunut vuonna 1936. Nykyinen, tammikuussa 2014 käyttöön otettu Liinalammin päiväkotikoulu toimii vanhan koulurakennuksen vieressä. Koulussa opiskelee alakoulun luokat 1-4.
Aiheesta muualla

Tikkakosken yhtenäiskoulun verkkosivut
Luonetjärven koulu vuonna 2018.
Tikkakosken koulu, nollakerros.
Thoiry (Ain)

| Thoiry |
| --- | --- |
 vaakuna
 Thoiry
 Koordinaatit: 46°14′14″N, 5°58′50″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ain
Arrondissementti:  Gex
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,78 km²
Väkiluku (2021):  6 321
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thoiry on Ranskan kunta, joka sijaitsee Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Itä-Ranskassa. Vuonna 2021 kunnassa asui 6 321 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thoiry (Ain) Wikimedia Commonsissa
Sompasaari

| Sompasaari> Sumparn |
| --- | --- |
 Sompasaari (taustalla) nähtynä Redin Majakasta.
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Keskinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  10 (osa-alue 103)
Pinta-ala:  0,22 km² 
Väkiluku:  2 690 (31.12.2022)
Väestötiheys:  11 600 as./km²
Työpaikkoja:  5 kpl   (31.12.2017)
Osa-alueet:  on itse Sörnäisten kaupunginosan osa-alue
Postinumero(t):  00540
Lähialueet:  Hanasaari, Kalasatama, Kruununhaka, Mustikkamaa-Korkeasaari
Sompasaari (ruots. Sumparn) on saari Kruunuvuorenselällä Helsingissä ja Sörnäisten kaupunginosan osa-alue. Sompasaaren keskelle rakennetun Nihdinkanavan eteläisellä puolella on Nihti, jota voidaan myös pitää saarena.
Saari yhdistettiin aikoinaan täyttömaalla mantereeseen ja se jäi Sörnäisten sataman alle. Tämän johdosta Sörnäisten satamaa kokonaisuudessaan on kutsuttu myös Sompasaareksi. Satamaan johtavilla teillä käytettiin tienviitoissa yksinomaan nimeä Sompasaari varustettuna tavarasataman tunnuksella. Satamatoiminnot lakkasivat vuoden 2008 lopussa niiden siirryttyä uuteen Vuosaaren satamaan. Vuonna 2016 saari muutettiin asuinalueeksi ja se erotettiin Kalasatamasta kaivamalla osa-alueiden väliin Sompasaarenkanava.
Historia > Nimen alkuperä

Helsingin vanhimmassa privilegiokirjassa vuodelta 1569 saaren nimenä oli Sompeholmen, ja myöhemmin esiintyivät 1600-luvun kartoissa Sompareholmen, vuonna 1775 Sumparen ja vuonna 1779 Sumpörn. Suomenkielisinä niminä olivat 1800-luvun lopulla Sumparni ja Sumppari. 1800-luvun alkupuolella saarta kutsuttiin myös nimellä Lowiseholm sen vuokraajan merikapteeni Gustaf Wilhelm Sundmanin puolison Kristina Lovisan mukaan. Nimiasut Sumppari – Sumparn vahvistettiin vuonna 1909 ja nykyinen suomenkielinen nimi vuonna 1928. Ruotsinkielinen nimi tarkoittaa kalasumppua ja viittaa vanhaan kalakauppaan; sump on alun perin alasaksalainen sana. Näin oikeampi saaren suomenkielinen nimi olisi *Sumppusaari.
Historia > Saari virkistyskäytössä

Aikoinaan Sompasaari toimi helsinkiläisten huviretkien kohteena, ja sinne kuljettiin höyrylaivalla. Saaren puuhuviloissa asui 1900-luvun alussa miltei 30 vakinaista asukasta. 1920-luvulla saari siirtyi Elannon omistukseen.
Saaren kasvisto oli poikkeuksellisen monipuolista; siihen arvioitiin kuuluneen ainakin kolmesataa eri lajia. Tähän vaikutti osaltaan saarelle 1840-luvulla perustettu puutarha.
Historia > Satama-aika

Korkean Sompasaaren kalliot räjäytettiin ja louhittiin tasaiseksi ja yhdistettiin mantereeseen, kun Sörnäisten satamaa laajennettiin merelle päin vuosina 1958–1962. Samalla kaikki saaren vanhat puiset talot purettiin. Mantereeseen yhdistettiin 1960-luvulla myös Sompasaaren eteläpuolinen saari Nihti, joka yhdistettiin Sompasaareen aluksi kannaksella. Alueen täyttötyöt oli aloitettu jo aiemmin 1950-luvulla, kun kaksi saarta, Hanasaari ja Kana, oli yhdistetty uuden voimalaitoksen syntysijaksi. Nykyisin Sompasaaren naapurisaarista ovat jäljellä Nihdin lisäksi Mustikkamaa ja Korkeasaari.
Historia > Asuinalueena

Sompasaaren aluetta on rakennettu vuodesta 2010 lähtien asumiskäyttöön, samoin kuin viereistä Kalasatamaa. Ensimmäiset asunnot valmistuivat vuonna 2018, ja alueen on tarkoitus valmistua kokonaisuudessaan vuonna 2026. Helsingin kaupunki ennustaa, että vuonna 2029 alueella asuu 3 901 henkilöä.
Sompasaaren keskelle sijoitetaan Loviseholminpuisto-niminen puistoalue. Ranta-alueilla on tontteja ravintolalaivoille. Alueen taideteoksia ovat Kirsi Kaulasen Mare Mare sekä Maija Luutosen ja Olli Keräsen Pica Pica.
Liikennettä alueella on parannettu 2000-luvulla. Vuonna 2007 avattu Kalasataman metroasema on Sompasaaresta kävelyetäisyydellä. Vuonna 2016 valmistui Sompasaarensalmen ylittävä kevyen liikenteen silta Isoisänsilta Mustikkamaalle. Sompasaaren eteläosaan Nihtiin rakennetaan kahta uutta poikittaissuuntaista siltaa, Merihaansiltaa Merihakaan ja Finkensiltaa Korkeasaareen, joista tulee osa Helsingin keskustan ja Laajasalon välistä Kruunusillat-raitiotieyhteyttä. Elokuussa 2024 liikennöinnin aloittanut pohjois–eteläsuuntainen Kalasatama–Pasila-raitiotie kulkee Nihdistä Sompasaaren halki Kalasataman metroasemalle ja edelleen Hermannin läpi Pasilaan.
Alueen muuttamista asumiskäyttöön edelsivät maaperän puhdistustyöt, jonka yhteydessä vanhat rantakalliot tulivat esiin.
Rakennusalueen väliaikaiskäyttöön 2010-luvun alussa kuului Suomen ensimmäinen ja suurin kaupunkiviljelmä.
Uusia asuintaloja on valmistunut vuodesta 2018 alkaen.
Nihdinkanava erottaa Nihdin ja Sompasaaren toisistaan.
Nimistö

Kuten Kalasatamaan, on Sompasaareen rakentuneille kaduille annettu paljon satamahistoriaan viittaavia nimiä. Saaren 1800-luvun alussa kaupungilta vuokrannut Gustaf Wilhelm Sundman omisti useita aluksia, jotka ovat periytyneet kortteleihin ja katujen nimiin: Flöitti Diana, Fregatti Dygden, Kaljaasi Aurora, Kaljaasi Fortuna, Priki Johanna ja Priki Venus. Loviseholminpuisto ja sitä reunustavat Loviseholminkuja ja -polku viittaavat Sundmanin puolisoon. Aallonhalkoja, Vinsentinaukio ja Vinsentinkatu taas pohjautuvat Topeliuksen Talvi-iltain tarinoita -novellikokoelman Vinsentti Aallonhalkojaan. Kokoelmassa on viittaus Sompasaareen ja saarella sijainneeseen näköalatorniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sompasaari Wikimedia Commonsissa
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Saari sataman kupeessa vuonna 1937.
Saaren laituri. Metsäisellä ja kallioisella Sompasaarella toimi 1950-luvulla muun muassa Elannon henkilökunnan lasten kesäsiirtola.
Satama-aluetta vuonna 1966.
Priki Venuksen kuja on yksi vanhoihin laivoihin pohjautuvista katunimistä.
Sounds of a Playground Fading

| Sounds of a Playground Fading In Flames |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 11. lokakuuta 2010 – 25. tammikuuta 2011
 Studio : IF Studios, Göteborg
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 2011
 Tuottaja(t): Roberto Laghi Anders Fridén
 Tyylilaji: alternative metal, industrial metal
 Kesto: 53.58
 Levy-yhtiö: Century Media, Razzia
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.
In Flamesin muut julkaisut
| A Sense of Purpose 2008 | Sounds of a Playground Fading 2011 | Siren Charms 2014 |
Singlet albumilta Sounds of a Playground Fading
 ”Deliver Us” Julkaistu: 7. toukokuuta 2011  ”Where the Dead Ships Dwell” Julkaistu: 14. marraskuuta 2011  ”Ropes” Julkaistu: 5. helmikuuta 2013
Sounds of a Playground Fading on In Flamesin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 15. kesäkuuta 2011. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi, jolla alkuperäinen kitaristi Jesper Strömblad ei soita jätettyään yhtyeen helmikuussa 2010.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4., sekä Rumban listan sijalle 1.
Kappaleet

Sounds of a Playground Fading – 4.44
Deliver Us – 3.31
All for Me – 4.31
The Puzzle – 4.34
Fear is the Weakness – 4.07
Where the Dead Ships Dwell – 4.27
The Attic – 3.18
Darker Times – 3.25
Ropes – 3.42
Enter Tragedy – 3.59
Jester’s Door – 2.38
A New Dawn – 5.52
Liberation – 5.10
Kokoonpano

Anders Fridén – laulu
Björn Gelotte – kitarat
Peter Iwers – basso
Daniel Svensson – rummut & lyömäsoittimet
Arvostelut

Metacritic: 68/100
AllMusic:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Sounds of a Playground Fading Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sounds of a Playground Fading Discogsissa. (englanniksi)
In Flames
| --- | --- |
Studioalbumit:   Lunar Strain  The Jester Race  Whoracle  Colony  Clayman  Reroute to Remain  Soundtrack to Your Escape  Come Clarity  A Sense of Purpose  Sounds of a Playground Fading  Siren Charms  Battles  I, the Mask  Foregone 
EP:t:   Subterranean  Black-Ash Inheritance  Trigger  Come Clarity  8 Songs  Down, Wicked & No Good  Clayman 2020 
Livealbumit:  The Tokyo Showdown Sounds from the Heart of Gothenburg 
Singlet:   Cloud Connected  The Quiet Place  Take This Life  Dead End  Come Clarity  The Mirror's Truth  Alias  Delight and Angers  Deliver us” (2011)  Where the Dead Ships Dwell  Ropes  Rusted Nail  Paralyzed  The End  The Truth  Through My Eyes  Save Me  I Am Above  This Is Our House  I, the Mask  Burn  Call My Name  Follow Me  Not Alone  State of Slow Decay  The Great Deceiver  Foregone, Pt. 1  Foregone, Pt. 2  Meet Your Maker 
DVD:t:   Used & Abused... In Live We Trust  Sounds from the Heart of Gothenburg
Gargantua

| Gargantua |
| --- | --- |
 Gustave Doré'n litografia "Les pélerins mangés en salade", 1873
Ominaisuudet
Tuntomerkit:  Jättimäinen lihava ihmishahmo
Asuinpaikka:  Ranska
Kansanperinne
Kansanperinteen alkuperä:  Luultavasti vanhat kelttiläiset myytit. Hahmon teki tunnetuksi ranskalainen kirjailija Francois Rabelais teoksessaan Gargantua et Pantagruel
Samanlaiset olennot:  Jättiläinen
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gargantua on ranskalaisissa kansantarinoissa esiintyvä jättiläinen. Gargantua tunnetaan parhaiten François Rabelais'n satiirin Suuren Gargantuan hirmuinen elämä päähenkilönä.
Koko

Legendasta riippuen Gargantuan koko vaihtelee jopa saman tarinan aikana. Joskus Gargantua on yhdeksän metrin kokoinen ja joskus jopa 500 metrin pituinen.
Populaarikulttuurissa > Televisiosarjoissa

Televisiosarjassa Winx-klubi kaudella 6 jaksossa 20 Selina taikoo Legendariumilla Gargantuan Solarian palatsiin pilaamaan Stellan päivän kuningattarena. Legendarium on kirja, jolla voi muuttaa tarut tosiksi. Legendariumin tarun mukaan Gargantuan ainoa tehtävä on syödä kaikki ruoat ja esineetkin. Tarussa Gargantua on noin 10 metrin pituinen.
Populaarikulttuurissa > Kirjoissa

Rabelais, François: Suuren Gargantuan hirmuinen elämä.  (Suomentanut Erkki Ahti. Runot suomentanut V. Arti. Kuvittanut Gustave Doré)  Jyväskylä:  Gummerus, 1947.
Kiraalisuus

Kiraalisuus (kreik. χειρ 'käsi') eli kätisyys on stereokemiassa kaikkien epäsymmetristen molekyylien ominaisuus, joka ilmenee siten, että keskenään kiraaliset molekyylit ovat toistensa peilikuvia kuten oikea ja vasen käsi keskenään. Kiraalisten molekyylien peilikuvia ei voi niitä kääntelemällä asettaa rakenteellisesti täysin päällekkäin siten, että samanlaiset atomit ovat samassa kohtaa vastaavasti kuin avointa oikeaa ja vasenta kättä ei voi kääntelemällä asettaa rinnakkain siten että molemmissa peukalot, muut sormet ja kämmenselät ovat yhtä aikaa samoihin suuntiin. Laajemmassa merkityksessään kiraalisuus onkin käsien ja kaikkien muiden epäsymmetristen kappaleiden ominaisuus.
Bromikloorifluorimetaanin enantiomeerit (kaksi vasemmanpuoleista). Kääntämällä vas. molekyyliä 180° ja tuomalla se toisen rinnalle (nuoli), nähdään että enantiomeerit eivät ole samanlaiset.
Kiraalinen molekyyli ja sen peilikuva ovat aina enantiomeerejä. Molekyyli on ei-kiraalinen eli akiraalinen, jos se on peilikuvansa kanssa identtinen. Molekyylin epäsymmetrisyys ja siten myös kiraalisuus johtuvat tavasta, jolla atomit ovat molekyylissä sitoutuneet eli molekyylin konfiguraatiosta. Pienin kiraalinen molekyyli koostuu neljä erilaista atomia sitovasta atomista. Tällaisessa molekyylissä ja muissa molekyyleissä tätä keskusatomia kutsutaan kiraliakeskukseksi.
Molekyyleillä voi olla kiraalisia konformaatioita, mutta jos nämä voivat helposti muuntua yhdeksikin akiraaliseksi konformaatioksi, luokitellaan koko molekyyli akiraalikseksi riippumatta sen mahdollisista konformaatioista. Esimerkiksi sykloheksaanin vääntynyt vene ‑konformaatio on itsessään kiraalinen, mutta se muuntuu helposti akiraaliseksi tuolikonformaatioksi. Siten sykloheksaani on akiraalinen. Proteiinien konformaatiot taas ovat verrattain pysyviä, joten niitä voidaan kutsua kiraalisiksi.
Aminohappojen enantiomeerien perusrakenne. Vasemmalla L-isomeeri ja oikealla D-isomeeri. R on aminohapon määräävä sivuryhmä.
Koska hiiliatomi voi muodostaa neljä sidosta, monet hiiliyhdisteet ovat kiraalisia. Tunnetuimpia lienevät aminohapot. Ne voivat olla joko "vasen"- (lat. levo 'vasen') tai "oikeakätisiä" (lat. dextro 'oikea') eli L- tai D-muotoisia, mutta ovat luonnossa yleensä vain L-muodossa. Siksi luonnon aminohappojen voidaan sanoa olevan homokiraalisia.
Useimmilla kiraalisilla molekyyleillä on yksi tai useampi kiraliakeskus, mutta joillain ei ole yhtäkään, kuten BINAP:llä ja joillain alleeneilla. Näillä yhdisteillä on kuitenkin akseli, jonka suhteen ryhmät sijoittuvat epäsymmetriseksi. Tätä ilmiötä kutsutaan aksiaaliseksi kiraalisuu­deksi. Jotkin useita kiraliakeskuksia sisältävät molekyylit ovat vaihtoehtoisten "isomeeriensä" kanssa täysin identtisiä ja siten akiraalisia. Sellaiset ovat mesoyhdisteitä.
Molekyylin kiraalisuutta pyritään usein määrittämään löytämällä molekyylistä symmetriatasoja tai ‑pisteitä. Jos näitä löytyy, on molekyyli akiraalinen.
Etymologia

Termit kiraalinen ja kiraalisuus keksi lordi Kelvin. Sanat on johdettu kreikankielen sanasta χειρ (’käsi’). Termit julkaistiin 1904 Baltimore Lectures ‑kirjassa, jonka julkaisun jälkeen termien käyttö alkoi saavuttaa laajempaa käyttöä. Kirja kuitenkin pohjautuu Kelvinin vuosina 1884–1893 Baltimoren yliopistossa pitämiin luentoihin, joissa sanaa kiraalinen käytettiin suullisesti ensimmäisen kerran vuonna 1893. Varhaisin säilynyt kirjallinen todiste sanan käytöstä on vuodelta 1894 kirjassa Molecular Tactics of a Crystal, jossa Kelvin kuvaa käsitettä seuraavanlaisesti:
»I call any geometrical figure, or group of points, 'chiral', and say that it has chirality if its image in a plane mirror, ideally realized, cannot be brought to coincide with itself.»
Kuitenkin jo vuosina 1872–1873 Kelvin julkaisi paperin otsikolla Note on Homocheiral and Heterocheiral Similarity,. Tiettävästi vain julkaisun otsikko on säilynyt, mutta sisällön oletetaan kadonneen.
Optinen aktiivisuus

Kiraaliset molekyylit ovat optisesti aktiivisia. Tämä tarkoittaa, että lisättäessä vain toista enantiomeereistä liuokseen ja valaistaessa tätä liuosta tasopolarisoidulla valolla, kääntää liuoksen enantiomeeri tätä liuoksen halki etenevää valoa valonlähdettä kohti katsovan näkökulmasta joko myötäpäivään ((+)-muoto) tai vastapäivään ((−)-muoto). Toinen enantiomeereistä taas kiertää valoa yhtä voimakkaasti, mutta vastakkaiseen suuntaan. Tätä kullekin molekyylille ominaista kiertymisen voimakkuutta kuvataan ominaiskiertokyvyksi kutsuttavalla arvolla.
Raseemisessa seoksessa on suunnilleen yhtä paljon molempia enantiomeerejä. Raseemisen seoksen molemmat enantiomeerit kääntävät tasopolarisoitua valoa eri suuntiin kumoten toistensa vaikutuksen. Siten raseeminen seos ei kierrä valoa eikä ole optisesti aktiivinen.
Enantiopuhtaassa seoksessa on vain yhtä enantiomeeriä. Tällaista seosta kutsutaan joskus homokiraaliseksi, mutta IUPAC ei suosittele sanan käyttöä tässä merkityksessä. Enantiorikastuneessa seoksessa jompaakumpaa enantiomeeriä on enemmän, mutta molempia enantiomeerejä esiintyy.
Kaikki kiraaliset molekyylit eivät kuitenkaan kierrä valoa kyllin voimakkaasti, jotta niiden ominaiskiertokyky voitaisiin mitata. Näitä molekyylejä kutsutaan joskus kryptokiraalisiksi. Kryptokiraalisuus on kiraalisuuden erityistapaus.
Stereoisomeerien lukumäärä

Yhdisteellä, jolla on n kiraliakeskusta, on teoriassa enintään 2n mahdollista stereoisomeeriä, joiksi luetaan diastereomeerit ja enantiomeerit. Tosin myös E/Z-isomeerit luetaan stereoisomeereihin, mutta näitä ei ole, jos molekyylissä ei ole kaksoissidoksia. Jos molekyylillä on kaksi kiraliakeskusta, sillä voi olla 22 = 4 stereoisomeeriä. Tämä yksinkertaistus ei kuitenkaan aina pidä paikkaansa, sillä jonkin molekyylin symmetria voi aiheuttaa sen, että molekyylin stereoisomeereihin kuuluu mesoyhdisteitä. Nämä vähentävät todellisten stereoisomeerien lukumäärää. Tilanne on tämä esimerkiksi viinihapon kohdalla, jolla on kaksi kiraliakeskusta, ja siten teoriassa 4 stereoisomeeriä, mutta todellisuudessa stereoisomeerejä on 3.
Merkitys > Aminohapot

Eliöiden proteiineissa tavallisesti esiintyvistä 20 aminohaposta 19 on kiraalisia. Poikkeuksena on akiraalinen glysiini, jonka sivuketjuna on vetyatomi, minkä takia se ei voi peilautua erilaiseksi. Loput luonnon 19 aminohaposta esiintyvät luonnossa pelkästään L-muodossa eli ilmentävät homokiraalisuutta, vaikka niillä voi teoriassa olla L- ja D-muoto. Tämä pätee suhteellista konfiguraatiota kuvaavassa L/D-järjestelmässä. Absoluuttista konfiguraatiota kuvaavassa R/S-järjestelmässä kiraaliset aminohapot ovat R-muotoa; poikkeuksena on kysteiini, joka on S-muotoa. Yleiset kiraaliset aminohapot ovat siten L ja R, mutta kysteiini on hieman absurdisti L ja S.
Ei tiedetä, miksi proteiinien aminohapot ovat lähinnä L-muodossa esimerkiksi gramisidiinien kaltaisia poikkeuksia lukuun ottamatta, vaikka eliöiden ulkopuolella tapahtuvat abioottiset kemialliset reaktiot kuten Ureyn–Millerin koe tuottavat näiden muotojen yhtäläisiä seoksia eli rasemaatteja. Aminohappojen homokiraalisuudesta aiheutuu myös proteiinien homokiraalisuus. Aminohappojen homokiraalisuuden seurauksena esimerkiksi proteiinien rakenteiden hyvin yleiset α-kierteet kiertyvät usein vain oikeakätisesti. Hyvin harvinaisia vasenkätisiä α-kierteitäkin on, mutta näitä muodostavat D-aminohapot, ja kierteet ovat vain 3–4 aminohappoa pitkiä. Proteiinien homokiraalisuuden seurauksena eliöiden rakenteiden lisäksi myös aineenvaihdunta on pitkälti homokiraalista, sillä tätä suorittavat ja säätelevät entsyymit ja reseptorit ovat proteiineja. Tämä vaikuttaa esimerkiksi kiraalisten lääkkeiden toimintaan (tästä lisää alla).
Periaatteessa elämä olisi voinut myös kehittyä sellaiseen muotoon, jossa olisi vain L- ja vain D-aminohapoista koostuvia proteiineja yhtä aikaa läsnä eliön rakenteissa. Tämä aiheuttaisi kuitenkin ongelmia esimerkiksi RNA:n synteesissä, joka on elämälle välttämätön tapahtuma (katso proteiinisynteesi). RNA:n valmistuessa tietyistä nukleiinihappojen enantiomeereistä, voi ketjuun liittyä vahingossa vastakkaisia enantiomeerejä, jotka pysäyttävät RNA-synteesin ennenaikaisesti.
Merkitys > Sokerit

Luonnon yleisimmät sokerit ovat D-konfiguraatiossa. L-sokereitakin tosin esiintyy. Eliöiden entsyymit ovat usein kehittyneet kykeneviksi käsittelemään vain D-sokereita niiden yleisyyden vuoksi.