stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso Kaatluoma
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,4 metriä mpy.
Juan Carlos de la Ossa

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Göteborg 2006 | 10 000 m |  |
Juan Carlos de la Ossa (s. 25. marraskuuta 1976 Cuenca, Cuencan maakunta, Espanja) on espanjalainen kestävyysjuoksija.
De la Ossa juoksi 5 000 metrillä yhdeksänneksi Pariisin MM-kilpailuissa 2003. Seuraavana vuonna hän saavutti maastojuoksun Euroopan-mestaruuskilpailuista pitkältä matkalta hopeaa ajalla 27.54. Vuonna 2005 hän sijoittui 10 000 metrillä kymmenenneksi Helsingin MM-kilpailuissa ajalla 27.33,42 ja voitti saman matkan Barakaldon Euroopan cupissa. Lisäksi hän voitti 5 000 metriä Euroopan cupissa Firenzessä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 De la Ossa saavutti uransa toistaiseksi ainoan arvokilpailumitalin voitettuaan pronssia 10 000 metrillä ajalla 28.13,73. Samana vuonna hän sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkälla matkalla seitsemänneksitoista. Vuonna 2008 De la Ossa sijoittui Euroopan cupissa viidenneksi 10 000 metrillä ja 24:nneksi Edinburghin maastojuoksun MM-kilpailuissa ajalla 36.15 ja voitti lisäksi maansa maastojuoksumestaruuden pitkällä matkalla. Hän on voittanut sen peräti viisi kertaa peräkkäin; lisäksi vuosina 2004, 2005, 2006 ja 2007.
Ennätykset

3 000 metriä: 7.42,16 (2005)
5 000 metriä: 13.09,84 (2006)
10 000 metriä: 27.27,80 (2005)
10 kilometriä: 27.55 (2005)
15 kilometriä: 43.56 (2006)
Puolimaraton: 1.07.30 (1999)
Joseph Kosinski

| Joseph Kosinski |
| --- | --- |
 Kosinski San Diegon Comic-Conissa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1974 (ikä 50)
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Tron: Perintö Oblivion
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Joseph Kosinski (s. 3. toukokuuta 1974 Iowa) on yhdysvaltalainen mainos- ja elokuvaohjaaja, joka on työskennellyt tietokonegrafiikan parissa. Kosinskin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö oli Walt Disney Picturesin tuottama Tron: Perintö, joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2010.
Kosinski vietti lapsuutensa Marshalltownissa Iowassa.
Kosinskin aiempiin töihin kuuluu televisiomainosten tietokonegrafiikkaa ja videopelien mainoselokuvia, esimerkiksi videopeli Halo 3:n mainos.
Tron: Perinnön jälkeen Kosinski ohjasi tieteiselokuvan Oblivion (2013), joka perustui hänen itse kehittelemäänsä tarinaan. Hän oli myös yksi elokuvan käsikirjoittajista ja tuottajista. Elokuvan pääroolissa näytteli Tom Cruise.
Palkintoja

2007 AICP Show – Best Visual Effects for the Gears of War commercial "Mad World"
Filmografia

Tron: Perintö (2010)
Oblivion (2013)
Only The Brave (2017)
Top Gun: Maverick (2021)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joseph Calleja

Joseph Calleja
Joseph Calleja (s. 1978) on maltalainen tenori. Hän aloitti laulamisen 16-vuotiaana ja teki ammattimaisen debyyttinsä Maltalla vuonna 1997 Macduffin roolissa Macbethissa. Hän on saanut palkintoja kilpailuissa, kuten Plácido Domingon Operaliassa vuonna 1999.
Calleja esiintyi Pohjois-Amerikassa ensimmäistä kertaa Rinuccion roolissa Spoleton festivaalilla. Metropolitan-oopperan-debyyttinsä hän teki vuonna 2006 Rigoletton esityksessä. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Covent Gardenissa, Wienin valtionoopperassa ja Berliinin Deutsche Operissa. Calleja on myös kysytty konserttilaulaja. Hän on kiertänyt resitalistina ja esiintynyt myös Anna Netrebkon kanssa.
Levytykset

Tenor Arias (2004)
The Golden Voice (2006)
The Maltese Tenor (2011)
Be My Love: A Tribute to Mario Lanza (2012)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Karl Ritter

Karl Ritter
Karl Ritter eli Carl Ritter (7. elokuuta 1779 Quedlinburg – 28. syyskuuta 1859 Berliini) oli saksalainen maantieteilijä. Hän oli Alexander von Humboldtin ohella tieteellisen maantieteen perustaja. Hän oli vuodesta 1819 historian professori Frankfurtissa ja vuodesta 1820 Saksan ensimmäinen maantieteen professori Berliinissä melkein 40 vuotta.
Ritterin saksankieliset teokset kuuluvat maantieteen klassikoihin, ja hänen luentonsa vaikuttivat tieteenalan tulevaan kehitykseen. Yleismaantieteen luennoissaan Ritter katsoi, että yleismaantieteen tehtävänä on tarkastella maapalloa varsinkin ihmisten asumisen kannalta. Luennot ilmestyivät sittemmin H. A. Danielin toimittamina.
Juhana I (Monaco)

Juhana I, (1382 - 8. toukokuuta 1454) italiaksi Giovanni I oli Monacon hallitsijana kolme kertaa vuosina 1419-1441, vuoden 1395 yhdessä Ludvigin ja toisella kerralla vuodet 1419-1427. Kanssahallitsijansa Antonien kuoleman ja maksettuaan Ambroisen 1427 ulos, hän jatkoi yksinvaltiaana saaden siten roomalaisen ykkösen nimensä perään.
Juhanan isä oli Rainier II. Hän otti yhdessä isosetänsä Ludvigin kanssa Monacon haltuunsa genovalaisilta 1397. 
Valtakautensa aikana Juhana myi, otti jälleen haltuunsa ja valtasi Monacon linnoituksen useaan kertaan. Isänsä kuoleman jälkeen Juhana osti yhdessä setiensä Antonion ja Ambroisen kanssa Monacon sen silloiselta genovalaiselta omistajalta Yolande d'Aragonilta. Muutaman vuoden kuluttua hän osti loputkin ja antoi sedilleen hallittavaksi Mentonin ja Roquebrunen.
Vuosina 1421-1422 Juhana ryhtyi armeijoineen Firenzen ja Napolin palkkalistoille.
Juhana myi Monacon 12 000 livrellä genovalaiselle vallanpitäjälle Filippo Maria Viscontille 1429. Mutta kun tämä karkotettiin Genovasta pari vuotta myöhemmin sopimus peruttiin.
Milano valtasi Monacon lokakuussa 1436 genovalaissyntyisen amiraalin Biagio Assereton johdolla ja Juhana joutui Milanon ruhtinaan vangiksi yhdessä poikansa Catalanin kanssa.
Juhanan ollessa poissa Monacossa vallassa oli hänen vaimonsa Pomellina Fregoson. Hän onnistui pitämään puolensa Milanon ruhtinaan Ludwig von Piemontin piirityksessä, vaikka tämä uhkasi surmata vangittuna olleen Juhanan, jos Monacoa ei myytäisi hänelle.
Paljolti Pomellinan ansiosta Monaco sai 20. marraskuuta 1441 itsemääräämisoikeuden ja genovalaisten ylivalta kumottiin.
Vuonna 1448 Juhana tarjosi Monacoa vuotuista eläke-maksua vastaan ja pantiksi veloistaan Savoyn kreiville, mutta tämä kieltäytyi, koska pelkäsi sen johtavan mellakoihin. Juhana varasi itselleen ja jälkeläisilleen "ikuisen" perintöoikeuden Mentonin ja Roquebrunen linnoituksiin 19. joulukuuta 1448.
Juhana oli vuonna 1451 vararikon partaalla, joten hän myi Dauphin alueen Ranskan tulevalle kuninkaalle Ludvig XI:lle, mutta koska tällä ei ollut varaa maksaa, ei hän saanut aluetta haltuunsa koskaan.
Juhana kuoli 1454. Hänet haudattiin isänsä Rainier II:n viereen. Juhanan säätämä uusi perintöjärjestys mahdollisti Grimaldien vallan säilymisen Monacossa. Vastoin yleistä käytäntöä hän määräsi, että jos miespuolisia perillisiä ei ollut, perintö siirtyisi vanhimmalle tyttärelle sillä ehdolla, että tämän puoliso ottaa avioliitossa Grimaldien nimen ja tunnukset.
Juhanalla ja Pomellina Fregosolla oli ainakin kolme lasta:
Constance
Catalan, kruununperillinen
Bartholomew
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Rainier II | Monacon herra tammikuu 1395 – 8. toukokuuta 1454 | Seuraaja: Catalan |
Karl Elis Roos

Carl (Karl) Elis Roos (9. helmikuuta 1821 Mynämäki – 8. marraskuuta 1906 Nurmes) oli suomalainen rovasti, opettaja ja kääntäjä.
Roosin vanhemmat olivat Vesilahden kirkkoherra Erik Roos ja Anna Maria Grundström. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1840. Roos vihittiin papiksi 1843. Hän toimi aluksi pappina Kaarinassa, Vesilahdella ja Espoossa. Roosista tuli Espoon pitäjänapulainen 1854 ja Kuopion lukion ja tyttökoulun saksanopettaja 1863. Kuopiossa hän toimi samalla kuuromykkäinkoulun opettajana ja lääninhallituksen suomen kielen kääntäjänä. Roos oli sitten Kuhmon kirkkoherrana 1871–1880 ja Nurmeksen kirkkoherrana vuodesta 1880. Hän sai rovastin arvon 1878.
Roos oli naimisissa vuosina 1846–1890 Amalia Lydia Antoinette Armfelt (k. 1890) kanssa.
Teoksia

Seppänen ja hänen perheensä : tarina, koottu havainnoista viime vuosikymmenien hengellisissä ja maallisissa liikkeissä Suomenmaassa. Lindborg, Helsinki 1897
Juan Carlos Zabala

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Juan Carlos Zabala Los Angelesin olympialaisissa 1932. |  Juan Carlos Zabala Los Angelesin olympialaisissa 1932. |  Juan Carlos Zabala Los Angelesin olympialaisissa 1932. |  |
Maa:   Argentiina
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | maraton |  |
Juan Carlos Zabala (11. lokakuuta 1911 Rosario, Argentiina – 24. tammikuuta 1983 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja.
Nuoruudessaan Zabala harrasti jalkapalloa, koripalloa ja uintia, kunnes tapasi vuonna 1927 Alexander Stirlingin, josta tuli myöhemmin hänen valmentajansa. Zabala juoksi ensimmäisen maratoninsa lokakuussa 1931. Kymmenen päivää maratonin jälkeen hän teki uuden 30 kilometrin juoksun maailmanennätyksen ajalla 1.42.30,4. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 hän juoksi maratonin kärkiryhmässä lähes koko juoksun ajan. Neljä kilometriä ennen maalia hän nykäisi eroon kilpakumppaneistaan ja voitti lopulta hopealle sijoittuneen Samuel Ferrisin 19 sekunnilla.
Ennen Berliinin 1936 kesäolympialaisia Zabala juoksi uuden maailmanennätyksen 20 kilometrillä (1.04.00,2). Hän ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan maratonin olympiavoittoaan. Zabala johti maratonkilpailua, mutta hän kompastui 28 kilometrin kohdalla ja keskeytti. Suomalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä 10 000 metrin kilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.
Aiheesta muualla

Juan Carlos Zabala Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Miesten maratonin olympiavoittajat
Johnson Aziga

Johnson Aziga (s. 1956) on kanadalaismies, jonka syntyi Ugandassa. Hänen kotikaupunkinsa on Hamiltonissa, Ontarion provinssissa Kanadassa.
Johnson on ensimmäinen kanadalainen henkilö, joka sai syytteen ensimmäisen asteen murhasta levittäessään tahallaan HI-virusta. Hän harrasti suojaamatonta seksiä ainakin 12 naisen kanssa kertomatta heille HIV-tartunnastaan. Seitsemän naisista todettiin myöhemmin HIV-positiiviseksi. Kaksi tartunnan saaneista naisista on jo kuollut AIDSiin joulukuussa 2003 ja maaliskuussa 2004.[lähde? ]
4. huhtikuuta 2009 valamiehistö teki päätöksensä 2,5 päivän miettimisen jälkeen ja totesi Azigan syylliseksi kahteen murhaan, kymmeneen törkeään seksuaaliseen pahoinpitelyyn ja yhteen törkeän seksuaalisen pahoinpitelyn yritykseen. Aziga tuomittiin elinkautiseen vankeuteen ilman armahduksen mahdollisuutta ensimmäisen 25 vuoden aikana.
Joseph Kucan

Joseph Kucan vuonna 2009.
Joseph D. ”Joe” Kucan" (s. 19. maaliskuuta 1965 Henderson, Nevada[lähde? ]) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin roolinsa on Command & Conquer -pelisarjan antagonistin rooli Kane. Hän on lisäksi ohjannut Command & Conquer -pelisarjan pelien välivideoita.
Osittainen filmografia > Ohjaajana

Command & Conquer (1995)
Command & Conquer: Red Alert (1996)
Command & Conquer: Red Alert - Retaliation (1998)
Command & Conquer: Red Alert - Counterstrike (1998)
Command & Conquer: Red Alert - The Aftermath (1998)
Command & Conquer: Tiberian Sun (1999)
Command & Conquer: Red Alert 2 (2000)
Nox (2000)
Tiberian Sun: Firestorm (2000)
Command & Conquer: Yuri’s Revenge (2001)
Emperor: Battle for Dune (2001)
Command & Conquer: Renegade (2002)
Osittainen filmografia > Vain näyttelijänä

Blade Runner (1997)
Command & Conquer 3: Tiberium Wars (2007), Kane
Command & Conquer 3: Kane's Wrath (2008), Kane
Command & Conquer 4: Tiberian Twilight (2010), Kane
Aiheesta muualla

Joseph Kucan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karl Ehder

Karl Ehder (11. syyskuuta 1929 Viipuri – 17. marraskuuta 2006 Porvoo) oli suomalainen television tuotantopäällikkö. Televisioalan pioneereihin Suomessa kuulunut Ehder oli elokuva-alalla kuvaajana ja ohjaajana ennen kuin hänestä tuli Tesvision ohjelmapäällikkö. Hän ohjasi Mainos-TV:n vuosina 1959–1961 esittämän Lasse Pöysti -show -viihdesarjan.
Teoksia

Itke mies, itke : muistelmateos. Innotia, Läyliäinen 1993  Kirja pdf-tiedostona Innotian kotisivuilla
Olavi Sampo : humaani kunnanjohtaja. Innotia, Loppi 1999 (Lopen ensimmäisen kunnanjohtajan Olavi Sammon (1928–2014) elämäkerta)
Surutyöni testamentti : muistelmateos. Innotia, Loppi 2000
Teit isäin astumaan : Lopen reserviupseerit r.y. 50-vuotta 26.11.2002 : poimintoja ja tuntemuksia vuosien 1952-2002 varrelta ; koostanut ja kirjoittanut Karl Ehder. Innotia, Porvoo 2002
Karl Robert Villehard Wikman

Karl Robert Villehard (Ville) Wikman (20. toukokuuta 1886 Vaasa – 14. toukokuuta 1975 Turku) oli suomalainen kansatieteilijä ja sosiologi. Hän oli Åbo akademin pohjoismaisen etnologian ylimääräinen professori 1942–1955 . Hänen tutkimuskohteenaan oli muun muassa nuorison seurustelu ennen avioliittoa. Wikman oli myös Svenska litteratursällskapet i Finlandin arkiston amanuenssi 1915–1918 ja kansanrunousarkiston johtaja 1918–1927 sekä alan ruotsinkielisten julkaisusarjojen päätoimittaja 1918–1924. Hän oli Ruotsalaisen kansanpuolueen keskustoimikunnan jäsen 1920–1927 ja 1934–1946.
Karl-Erik Welin

Karl-Erik Welin (31. toukokuuta 1934 Genarp – 30. toukokuuta 1992 Mallorca) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.
Welin opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa urkujensoittoa Alf Linderin sekä sävellystä Gunnar Buchtin ja Ingvar Lidholmin johdolla. Hän sai lisäksi Darmstadtissa opetusta avantgardepianisti David Tudorilta. Welinistä tuli maineikas avantgardemusiikin tulkitsija 1960-luvulla. Vuonna 1964 hän esitti Knut Wiggenin ("Théodore E. Libèr") teoksen Rendez-vous 1963, jonka aikana tuhotaan piano. Welin loukkasi itseään esityksen yhteydessä ja joutui sairaalaan. Vuosi myöhemmin hän esitti oman satiirisen teoksensa Essai du Pianiste, jossa flyygelille järjestetään juhlalliset hautajaiset. Kamarimusiikkiteoksessaan Esservecchia (1963) Welin vaati esittäjältä useita voimakkaita nyrkiniskuja pianon koskettimiin ja kieliin.
Pitämissään urkukonserteissa Welin tulkitsi usein barokkimusiikkia, etenkin Johann Sebastian Bachin musiikkia. Hän kantaesitti muiden muassa György Ligetin ja Sylvano Bussottin teoksia.
Jerem Tonteri

| Jerem Tonteri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1973 (ikä 50–51)
Kansalaisuus:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jerem Tonteri (s. 1973) on helsinkiläinen elokuvatyöntekijä, joka on tehnyt töitä muun muassa leikkaajana, ohjaajana ja käsikirjoittajana. Koulutukseltaan hän on elokuvaleikkaaja ja valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta. Hänen maisterityönsä oli dokumenttielokuva Muistikatkoksia (The Blackouts, 2018).
Kaappari (elokuva)

| Kaappari |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aleksi Mäkelä
Käsikirjoittaja:  Elias Koskimies   Mika Karttunen
Perustuu:  Lauri Puintilan   Kaappari Lamminparras
Tuottaja:  Markus Selin   Jukka Helle
Säveltäjä:  Lauri Porra
Kuvaaja:  Pini Hellstedt F.S.C.
Leikkaaja:  Kimmo Taavila
Lavastaja:  Pirjo Rossi
Pääosat:  Kari Hietalahti   Jussi Vatanen   Aake Kalliala   Hannu-Pekka Björkman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films   Nordisk Film (levitys)
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   18. tammikuuta 2013
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 600 000 EUR
Tuotto:  532 269 USD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuvauksissa käytetty Le Caravelle Clubin Caravelle III -lentokone maalattuna Finnairin väreihin.
Kaappari on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Aleksi Mäkelän ohjaama suomalainen elokuva. Se perustuu vuoden 1978 Oulun lentokonekaappaukseen, jossa liikemies Aarno Lamminparras kaappasi aseella uhaten Oulusta Helsinkiin matkalla olleen Finnairin Caravelle-lentokoneen matkustajineen ja miehistöineen. Elokuvan ensi-ilta oli 18. tammikuuta 2013. Elokuvassa käytetään ruotsalaisen Le Caravelle -klubin omistamaa Caravelle-lentokonetta, joka on maalattu Finnairin väreihin.
Juoni

Bisneksissään epäonnistunut oululainen liikemies Aarno Lamminparras on hankalan paikan edessä: Lamminpartaan maine on tahriintunut liiketoimien epäonnistumisten myötä ja hän on hyvin katkera koko yhteiskunnalle. Pitkä avioliitto on rakoilemassa sekin vaimon kyllästyttyä miehensä vuoristoratamaiseen tunne-elämään ja viime aikojen toivottomaan lamaantumiseen. Aarno on menettänyt kiinnostuksensa kaikkeen. Vaimonsa puoliksi pakottamana Aarno lähtee kuitenkin työnhakumatkalle Helsinkiin, tarkoituksenaan aloittaa uusi elämä mutta päätyykin kaappaamaan lentokoneen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kari Hietalahti  | … |  Aarno Lamminparras   |
|  Aake Kalliala  | … |  lentokapteeni Taneli Rajapaltio   |
|  Jussi Vatanen  | … |  lentoperämies Kalle Snock   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  juristi Marttinen   |
|  Elina Keinonen  | … |  lentoemäntä Ylppö   |
|  Merja Larivaara  | … |  lentoemäntä Kananen   |
|  Maija Junno  | … |  lentoemäntä Omenainen   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  lennonjohtaja Molander   |
|  Tommi Liski  | … |  lennonjohtaja Karppi   |
|  Pekka Valkeejärvi  | … |  komisario Merivaara   |
|  Pirjo Lonka  | … |  Minea Raspi   |
|  Juho Milonoff  | … |  Minean manageri Huopanen   |
|  Miitta Sorvali  | … |  liikenneministeri Laine   |
|  Armi Toivanen  | … |  liikenneministerin avustaja   |
|  Pirjo Määttä  | … |  Lamminpartaan vaimo   |
|  Pekka Huotari  | … |  lennonjohtaja Oulussa   |
|  Toni Wahlström  | … |  yliluutnantti Lönnroth   |
|  Santtu Karvonen  | … |  Ranin   |
|  Eeva-Liisa Haimelin  | … |  vanha rouva Skrof   |
|  Susanna Lehtinen  | … |  teinityttö   |
|  Kerli Kyllönen  | … |  rakastunut tyttö   |
|  Paavo Kinnunen  | … |  rakastunut poika   |
|  Rita Polster  | … |  ruotsalainen nainen   |
|  Göran Schauman  | … |  ruotsalainen mies   |
|  Mika Nuojua  | … |  linja-auton kuljettaja   |
|  Risto Kopperi  | … |  turvatarkastaja   |
|  Vintte Viitanen  | … |  turvatarkastaja 2   |
|  Matti Onnismaa  | … |  keilaaja   |
|  Mikko Kaukolampi  | … |  keilaaja 2   |
|  Arto Kuparinen  | … |  keilaaja 3   |
|  Konsta Mäkelä  | … |  tv-reportteri   |
|  Tero Jartti  | … |  presidentti Urho Kekkonen   |
|  Jukka Peltola  | … |  Kekkosen adjutantti   |
|  Sami Loponen  | … |  Kekkosen adjutantti 2   |
|  Pasi Toivanen  | … |  pääministeri Kalevi Sorsa   |
|  Jarkko Tamminen  | … |  ulkoministeri Paavo Väyrynen   |
|  Petteri Ahomaa  | … |  ruotsinkielinen toimittaja   |
|  Mikko Erä-Esko  | … |  taksinkuljettaja   |
Tiivistetyt tuotantotiedot

| --- | --- |
Käsikirjoitus:: Mika Karttunen
Ohjaus:: Aleksi Mäkelä
Kuvaus:: Pini Hellstedt F.S.C.
Lavastus:: Pirjo Rossi
Musiikki:: Lauri Porra
Maskeeraus:: Riikka Virtanen
Puvustus:: Tiina Kaukanen
Leikkaus:: Kimmo Taavila
Ääni:: Jyrki Rahkonen
Tuottajat:: Markus Selin ja Jukka Helle
Tuotantoyhtiö:: Solar Films Inc. Oy
Elokuvan levitys:: Nordisk Film Theatrical Distribution Oy
Televisio-oikeudet:: MTV3
Kuvaukset:: Maalis–huhtikuu 2012
Aiheesta muualla

Kaappari Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Finnairin kone Oulusta Helsinkiin kaapattiin Seutulaan
Jeremain Lens

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jeremain Lens
Syntymäaika: 24. marraskuuta 1987 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Amsterdam, Alankomaat
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Kiovan Dynamo
Pelinumero: 7
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 | AZ Alkmaar | 55 | (13) |
| 2007–2008 | NEC (laina) | 31 | (9) |
| 2010–2013 | PSV | 96 | (34) |
| 2013– | FK Dynamo Kiova | 28 | (5) |
Maajoukkue
|  | Alankomaat U21 | 9 | (1) |
|  | Alankomaat | 26 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. heinäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. heinäkuuta 2014.
Jeremain Lens (s. 24. marraskuuta 1987 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa tällä erää milloin? turkkilaista Beşiktaşia.
Lens on Sigi Lensin, entisen jalkapalloilijan veljenpoika.
Kainuunmeri

Kainuunmeri on nimitys, jota on keskiajalta lähtien käytetty kolmesta eri merialueesta. Yleisimmin sitä on käytetty Perämerestä eli Merenkurkun pohjoispuolisesta Pohjanlahden osasta. Harvinaisempi se on tarkoittamassa Pohjoista jäämerta. Siinä merkityksessä sitä käytti Englannin kuningas Alfred Suuri maantieteessään (Cvensae). Kolmanneksi sitä on käytetty vuonna 1323 tehdyssä Pähkinäsaaren rauhankirjassa merkitsemässä Pohjanlahtea (ven. Kajano more). Nimitystä Kainuun meri käytetään Kainuun maakunnassa sijaitsevasta Oulujärvestä
José Aparecido Gonçalves de Almeida

José Aparecido Gonçalves de Almeida vuonna 2018.
José Aparecido Gonçalves de Almeida (s. 21. heinäkuuta 1960 Ourinhos) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1986 ja nimitettiin Brasílian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Eneran titulaaripiispaksi 8. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sérgio da Rocha, jota avustivat Fernando Antônio Figueiredo ja Juan Ignacio Arrieta Ochoa de Chinchetru.
Joseph Butler

Joseph Butler
Joseph Butler (18. toukokuuta 1692 – 16. kesäkuuta 1752) oli englantilainen piispa, teologi, filosofi ja apologisti. Hän syntyi Wantagessa, Berkshiressä (nykyisin Oxfordshire). Hän toimi Bristolin piispana ja myöhemmin Durhamin piispana.
Butler käsitteli teoksissaan etiikkaa, apologetiikkaa ja teologiaa. Hän vastusti Thomas Hobbesin ajattelua, kuten tämän eettistä egoismia.
Kritstillinen apologetiikka

Butler puolusti voimakkaasti kristinuskon luonnetta omantunnonetiikkana teoksessaan Analogy of Religion, Natural and Revealed, to the Consitution of Nature hobbesianismia ja hedonismia vastaan. Butler tähdensi ateismin vastaisesti ilmoituksen välttämättömyyttä kristilliselle elämäntavalle. Ylimpään auktoriteettiin sidottu omatunto toimii vapaudessa eikä itsekkäiden laskelmien mukaan.
Teoksia

Fifteen Sermons on Human Nature (1726)
Analogy of Religion, Natural and Revealed (1736)
Aiheesta muualla

Internet Encyclopedia of Philosophy: Joseph Butler (englanniksi)
Joseph Butler: Human Nature and Other Sermons (Project Gutenberg) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Joseph Butler
Käännös suomeksi
Joni Markkula

Joni Markkula (2008)
Joni Markkula (10. helmikuuta 1983) on suomalainen A-maajoukkuelentopalloilija, joka pelaa kaudella 2009-2010 1-sarjan etelälohkossa A-Volleyn joukkueessa.
Nuoruusvuodet

Markkula aloitti lentopallon 10-vuotiaana Vaasan Kiiston junioreissa. 16-vuotiaana hän suuntasi Kuortaneen Urheilulukioon. Kuortaneella hän opiskeli ja harjoitteli maan parhaiden lukioikäisten lentopalloilijoiden parissa. Kuortaneella ollessa hän pelasi 2-sarjaa nuorten maajoukkueen mukana, sekä Vaasan Kiiston mukana 1-sarjaa.
SM-liiga

Tampereelle Markkula siirtyi 2001–2002 kaudeksi kun hän oli vasta 18-vuotias. Heti ensimmäisellä kaudellaan SM-liigassa Markkula pääsi juhlimaan Suomen mestaruutta. Markkula oli joukkueessa kakkospassarin roolissa, Sami Juvosen hoidellessa ykköspassarin hommia. Näin Markkula pystyi vielä keskittymään opiskeluunkin lentopallon pelaamisen ohessa. Seuraavalla kaudella Markkula sai kaulaansa ripustaa SM-hopean, jonka jälkeen Isku-Volleylle tuli yksi mitaliton kausi. Kaudella 2005 Isku-Volley voitti taas mitalin, tällä kertaa pronssin. Markkula oli vakiinnuttanut paikkansa joukkueen ykköspassarina.