stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nina Honkanen
Teokset

Seitsemän ilon kyyneleet – elämäkertateos muusikko Remu Aaltosesta, Otava, 1997.
Gladiaattori - 3650 grammaa elämästä vasemmalle, WSOY, 2002.
Joka kymmenes vuosi, WSOY, 2005.
Kaikkina niinä hetkinä – tarinoita syöpää sairastavien lasten ja nuorten elämästä, Sylva ry, 2012
Onnelliseksi – Seksuaalisuus läpi elämänkaaren, Siltala, 2017. ISBN 9789522344243, E-kirja ISBN 9789522344403
Pohjakosketus, Into Kustannus, 2019. ISBN 9789523514607, E-kirja ISBN 9789523511798
Sinisiä unia — ja mitä muuta olen äitinä saanut nähdä, Kirjapaja, 15.4.2022. ISBN 9789523545656, E-kirja ISBN 9789523545915
Rakkaani, Vladimir -romaani, Into Kustannus, 2024
Tv-käsikirjoituksia:
Mökki-tv -sarja (YLE/Kotikatsomo 2010).
Kuunnelmia:
Aikalisä- ja Vaihtopäivä-kuunnelmat (YLE/ Radioteatteri 2007 ja 2010).
Näytelmiä:
Loppuelämäni ensimmäinen päivä -näytelmä, (KOM-teatteri / Teatteri Pieni Suomi 1994).
Maija Haavisto

Maija Haavisto (s. 3. huhtikuuta 1984) on suomalainen kirjailija, joka asuu nykyisin Amsterdamissa. Hän on erikoistunut kirjoittamaan lääketieteestä, mutta kirjoittaa myös kaunokirjallisuutta.
Kirjat > Tietokirjallisuus

Näin käytät Twitteriä. Helsinki: Finn Lectura, 2009. ISBN 978-951-792-439-9.
CFS:n ja fibromyalgian hoito. Helsinki: Finn Lectura, 2010. ISBN 978-951-792-457-3.
Hankala potilas vai hankala sairaus. Helsinki: Finn Lectura, 2011. ISBN 978-951-792-506-8.
Uusia hoitoja autoimmuunisairauksiin. Helsinki: Finn Lectura, cop. 2013. ISBN 978-951-792-614-0.
Erityinen: tietoa erityisruokavalioista. Kemi: Nordbooks, 2016. ISBN 978-952-315-240-3.
Kirjat > Romaanit

Marian ilmestyskirja. Vehmersalmi: Muruja, 2011. ISBN 978-952-5907-05-6.
Makuuhaavoja. Vehmersalmi: Muruja, 2012. ISBN 978-952-5907-13-1.
Häpeämätön. Vehmersalmi: RADIUM-kirjat, 2013. ISBN 978-952-5907-22-3.
Palsamoitu. Kuopio: RADIUM-kirjat, 2014. ISBN 978-952-5907-29-2.
Sisimmäinen. Espoo: Myllylahti, 2015. ISBN 978-952-202-610-1.
Adeno. Tampere: Osuuskumma, 2016. ISBN 978-952-6642-71-0.
Perhonen vatsassa. Kemi: Atrain & Nord, 2018. ISBN 978-952-315-364-6.
Maanpäällinen. Helsinki: Oppian, 2019. ISBN 978-951-877-045-2.
Kirjat > Lastenkirjat

Seeprakoiran seikkailut. Kemi: Nordbooks, 2015. ISBN 978-952-315-090-4.
Kirjat > Runot

Raskas vesi. Rajamäki: Aviador, 2018. ISBN 978-952-7063-38-5.
Hopeatee. Helsinki: Oppian, 2020. ISBN 978-951-877-083-4.
Haaviston runoja on julkaistu lisäksi kokoelmissa Kuusiraajainen purppuratähti (2006) ja Creative For a Second (2009).
Aiheesta muualla

Kirjailijan kotisivut
Haaviston haastattelu hänen sairaudestaan (Voima 5/2010) (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Valkijärvi (Suonola)

| Valkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Vesilahti
Koordinaatit:  61°17′22″N, 23°18′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sarkolanjoen valuma−a‎ (35.17)
Tulo-oja:  oja Saarijärvestä
Laskuoja:  oja Suonojärveen 
Järvinumero:  35.172.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  1,343 km  
Pinta-ala:  8,251 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiValkijärvi 
Valkijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella Suonolan lähellä sijaitseva järvi.
Maantiede

Valijärven pinta-ala on 8,3 hehtaaria, ja sen pituus on 480 metriä ja leveys 290 metriä. Se on muodostunut alavaan painanteeseen, jota ympäröi pieniä ja matalia mäkiä. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Vain järven lounaisrannassa sijaitsee rantaan ulottuvaa suomaata. Järven lounaisrantaan on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa ja koillisrantaan yksi vapaa-ajan asunto. Niille tulee tiet Suonolan ja Kivijärvenmaan väliseltä kylätieltä. Järven pohjoisrantaa seuraa niin kutsuttu kärrypolku.
Vesistösuhteita

Valkijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järveen laskee yksi laskuoja Saarijärveltä ja Valkijärven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja Suonojärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 125,0 metriä ja Suonojärvellä 105,1 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 19,9 metriä.
Historiaa

Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järvi esiintyy nimellä ”Walkojärvi”. Saarijärvestä on merkitty Valkojärveen luontainen laskuoja. Kartassa on myös kolmas järvi, jonka paikalla lukee nykykartoissa Kytömaa. Saarijärven ja Valkijärven välissä on ollut joko niittymaata tai peltomaata. Myös lasku-uoman varresta on raivattu niittymaata. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa ihmistoiminnasta on runsaasti merkkejä. Järveä ympäröiviltä soilta on raivattu peltomaata Valkijärven ja Saarijärven välisen laskupuron ympäriltä ja Kytömaalta. Peltomaata sijaitsi myös sen itärannassa, jonka vieressä sijaitsi Rajalan maatalo. Maatalon kautta kulki silloin Suonolasta Lampijärvelle kulkeva kylätie. Myös laskupuron varren niityt on perattu peltomaaksi. Vuoden 1959 peruskartassa on Kytömaan ja Rajalan peltomaat vielä viljelyssä, mutta pellot eivät ylety rantaan asti. Rajalan kautta kulkenut kylätie on kuihtunut kävelypoluksi.
Yhdystie 1802

Yhdystie 1802 on yhdystie joka kulkee Paraisten Lofsdalista saman kaupungin alueella sijaitsevaan Granvikin venesatamaan. Tien pituus on 7 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Granvikintie koko matkan.
Lüderitz

| Lüderitz |
| --- | --- |
 Ilmakuva Lüderitzistä.
 vaakuna
 Lüderitz
 Koordinaatit: 26°38′45″S, 15°09′14″E 
Valtio:  Namibia
Alue:  ǁKaras
Perustettu:  1883
Hallinto:  
 – Pormestari:  Hambelela Suzan Ndjaleka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,7 km²
Korkeus:  6 m
Väkiluku (2023):  16 156
 – Väestötiheys:  1 180 as./km²
 
 www.luderitz-tc.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lüderitz (aiemmin ja edelleen epävirallisesti Lüderitzbucht ‘Lüderitzinlahti’) on namibialainen satamakaupunki Lüderitzinlahden rannalla Etelä-Atlantin kaakkoisrannalla. Se sijaitsee ǃNamiǂNûsin vaalipiirissä (aiemmin Lüderitz) ǁKarasin alueella eteläisessä Namibiassa. Kaupungissa oli vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan 16 156 asukasta. Lüderitz perustettiin 12. toukokuuta 1883.
Historia > Angra Pequena

Portugalilainen merenkävijä Bartolomeu Diaz oli ensimmäinen eurooppalainen, joka kävi Lüderitzinlahdella. Tämä tapahtui vuonna 1487, kun hän oli etsimässä meritietä Intiaan. Hän antoi lahdelle nimen Angra Pequena (‘pieni lahti’). Ennen kuin hän lähti edemmäs, hän pystytti rannalle kivisen ristin, jossa oli vaakuna, niin sanotun padrãon paikkaan, joka nyt tunnetaan nimellä Diazinniemi, merkiksi siitä, että alue oli Portugalin hallinnassa. Aikojen saatossa risti kärsi vaurioita, ja sen tilalle asetettiin replika vuonna 1929. Alkuperäisen ristin osia, lähes tunnistamattomia, on esillä Kapkaupungin ja Lissabonin museoissa.
Kesti kuitenkin satoja vuosia, ennen kuin Portugali tai mikään muukaan eurooppalainen valtio otti alueen hallintaansa. Vain rannikon edustalla olevat Pingviinisaaret joutuivat vuonna 1861 brittien hallintaan. He hyödynsivät saarten suuria guanovaroja.
Historia > Lüderitzinmaa

Bremeniläinen tupakkakauppias Adolf Lüderitz saapui Angra Pequenaan vuonna 1883. Hän halusi saada lahden alueen hallintaansa, vaikka sitä yleisesti pidettiin arvottomana maana. Hän kuitenkin toivoi löytävänsä sieltä mineraaleja. Yhdessä partnerinsa Heinrich Vogelsangin kanssa hän osti 40 mailia pitkän ja 20 mailia leveän maakaistaleen Orlamien johtajalta Josef Frederiks II:lta Bethaniessa, perustaakseen alueelle kauppa-aseman. Frederiks sai maksuksi 100 puntaa kullassa ja 250 kivääriä alueesta, jonka hän luuli olevan 70 km pitkä ja 25 km leveä. Kun kauppakirja oli allekirjoitettu, Frederiksille tehtiin selväksi, että kyseessä eivät olleet englantilaiset mailit (1609 m) vaan preussilaiset mailit (7,5 km), mikä tarkoitti sitä, että hän oli myynyt suurimman osan heimonsa maista, jonka mitat olivat 300 x 150 km. Historiankirjoissa tämä kauppa tunnetaan “petollisten mailien kauppana”.
Huhtikuussa 1884 Saksan hallitus suostui suojelemaan tätä maa-aluetta brittiläisiä valtausyrityksiä vastaan. 7.8.1884 Saksan lippu nostettiin mastoon saksalaisilla korveteilla Lüderitzinlahdella August Lüderitzin määräyksestä, ja alue otettiin virallisesti  Saksan keisarikunnan suojelukseen. Lüderitzin monumentti pystytettiin vanhalle hautausmaalle vuonna 1903 tapauksen muistoksi.
Lüderitz suoritti laajoja etsintöjä löytääkseen toivomiaan mineraaleja, mutta turhaan, ja hän joutui tämän johdosta taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään Lüderitzinmaan Saksan Lounais-Afrikan siirtomaaseuralle vuonna 1885. Kun Lüderitz oli kuollut vuonna 1886, seura nimesi Angra Pequenan Lüderitzinlahdeksi.
Historia > Lüderitzin nousu osana Saksan Lounais-Afrikkaa

Kaupunki kehittyi hieman vuoden 1904 tienoilla, kun sinne sijoitettiin Schutztruppen sotilaita taistelemaan nama-sotureita vastaan (ns. Nama-sota). Näihin aikoihin kaupunki tunnettiin parhaiten siitä, että sen edustalle Shark-saarelle perustettiin keskitysleiri, jolle koottiin Nama-sodassa vangiksi joutuneita orlameja ja namoja perheineen. Vangittuja oli noin 2.000 henkeä, ja heistä selvisi hengissä vain noin 450. Syynä kuolemiin oli huono hygienia sekä sääolosuhteet. Leiri suljettiin vasta kun maassa toimineet lähetyssaarnaajat olivat puuttuneet asiaan.
Vasta paljon Adolf Lüderitzin kuoleman jälkeen — hänen uskotaan kuolleen tutkimusmatkalla Oranjejoelle vuonna 1886 — timantteja löydettiin Lüderitzin läheltä vuonna 1908, kun alueelle rakennettiin kapearaiteista rautatietä. Tämä johti kaupungin lyhyeen kukoistukseen. Timantteja alettiin kaivaa teollisessa mittakaavassa, ja kaikenlaisia seikkailijoita tuli alueelle, ja Kolmanskopin rakentaminen johti siihen, että Lüderitzistä tuli nopeasti erittäin vauras kaupunki. Sen satama nousi nyt kukoistukseen. Saksan hallinto sijoitti matkustaja-alus Okahandjan sinne. Kaupunki kuitenkin menetti pian asemansa siirtomaan tärkeimpänä kaupunkina Swakopmundille, jonne rakennettiin keinotekoinen satama.
Lüderitz um 1910
Woermannhaus
Uimaranta Lüderitzissä
Historia > Kaupunki menettää merkityksensä I maailmansodan jälkeen

Kun ensimmäinen maailmansota oli syttynyt, Etelä-Afrikan joukot valtasivat Lüderitzinlahden ilman taistelua 19.9. 1914. Rannikolla sijainnut radioasema oli jo 14.9.1914 siirretty sisämaahan Ausiin. Saksalaiset siviilit internoitiin Etelä-Afrikkaan. Sodan päätyttyä Lüderitzistä tuli osa Lounais-Afrikan mandaattialuetta, jota hallinnoi Etelä-Afrikka.
Vuodesta 1920 alkaen Lüderitz menetti merkitystään, koska timanttien kaivaminen siirtyi yhä kauemmas ja kauemmas etelään. Kolmanskopista tuli aavekaupunki. Itse Lüderitziin ja sen ympäristöön kehittyi kuitenkin hieman kalastustoimintaa. Kaupungissa oli myös mattokutomoita, jotka käyttivät raaka-aineenaan lähistön karakullampaiden villaa. Lampaita kasvatettiin melko menestyksekkäästi maan eteläosissa. Muutoin Lüderitzissä ei juuri ollut taloudellista toimintaa, joten sitä näytti odottavan sama kohtalo kuin Kolmanskopia.
Kaupungin nimi

Kaupunki sai nimensä bremeniläisen kauppiaan Adolf Lüderitzin mukaan. Lyhyen aikaa paikkaa nimitettiin myös Fort Vogelsangiksi Heinrich Vogelsangin mukaan. Aiemmin oli myös käytetty epävirallista nimeä Lüderitzbucht (‘Lüderitzinlahti’). Kaupungin kaikki asukkaat, katsomatta kieleen tai etniseen ryhmään, käyttävät itsestääm nimitystä “Buchter”.
Maantiede > Sijainti

Yhdyskunta sijaitsee eräässä tämän rannikon harvoista luonnollisista lahdista. Seutu on Namibin aavikkoa, joka ei tarjoa elämälle kovin paljon mahdollisuuksia. Alue on myös timanttiensa vuoksi liikkumisen kannalta rajoitettua. Aluetta kutsutaan Timanttirannikoksi. Lüderitzilahti aukeaa merelle, mutta sitä suojaa etelässä ja lounaassa Lüderitzinniemi. Niemen edessä on Halifaxsaari, jota asuttavat pingviinit, ja niemestä etelään on nähtävyydeksi luokiteltava Great Bay. Mantereen edessä on joukko asumattomia saaria, joiden nimi on Pingviinisaaret, ja vieressä on Hyljesaari. Lahdessa on edelleen myös Haisaari. Niemi muodostaa suojan luonnonsatamalle, jonka nimi on Roberthafen. Kaupungin alue ulottuu Haisaaren luota lännessä Diamantbergiin etelässä ja Nautilusbergiin pohjoisessa.
Näkymä Lüderitzlahdelle
Näkymä Lüderitzinniemeltä
Näkymä Nautilusbergiltä
Maantiede > Ilmasto

Lüderitzin ilmastoa määrittää olennaisesti Benguelanvirta, joka virtaa sen kohdalla etelästä pohjoiseen. Veden lämpötila on täällä enimmäkseen +10°C ja +16°C välillä. Viileä ilma merellä estää ilman lämpenemistä mantereella eivätkä ilmamassat nouse ylöspäin, mistä syystä sateita ei juuri esiinny. Näin ollen Lüderitzin ilmasto on kuiva, ja sateita saadaan erittäin harvoin. Lämpötilojen vaihtelut ovat 20°C sisällä. Ylimmät lämpötilat ovat noin 30°C.
Wladimir Peter Köppenin ja Rudolf Geigerin luokituksen mukaan kyseessä on kylmä aavikkoilmasto.
Maantiede > Kasvillisuus ja eläimet

Koska Lüderitzin alue on aavikkoa, kasvillisuus ja eläimistö ovat lähinnä sitä, mitä merestä löytyy. Kylmä, ravinteikas Benguelanvirta takaa sen, että kaloja esiintyy runsaasti, ja ne muodostavat perustan merinisäkkäiden kuten delfiinien ja turkishylkeiden samoin kuin merilintujen, kuten pingviinien, merimetsojen, lokkien ravinnolle. Linnut pesivät etenkin Pingviinisaarilla rannikon edustalla.
Aavikkoa lähellä Lüderitziä
Lokkeja Lüderitzinlahdella
Asukkaat ja sosiaalinen struktuuri

Kaupungin asukasmäärä on vuosina 2001–2011 ollut — lähteestä riippuen — 18 340–23 000 henkeä. Vuoden 2011 väestölaskennan mukaan asukkaita olisi ollut ainoastaan 12 500 henkeä. Väki on lisääntynyt 1970-luvun 2 000:sta vuoden 2011 12 500:aan. Työttömiä on noin 60%, mikä on enemmän kuin Namibiassa keskimäärin.
Politiikka

Vuoden 2015 paikallisvaalien tulokset olivat seuraavat:
| Lüderitzin paikallisvaalit 2015> Puolue | Lüderitzin paikallisvaalit 2015> Äänimäärä | Lüderitzin paikallisvaalit 2015> Ääniosuus | Lüderitzin paikallisvaalit 2015> Paikkoja | Lüderitzin paikallisvaalit 2015>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SWAPO Party of Namibia | 2 679 | 87,2% | 6 |  |
| DTA of Namibia | 265 | 8,6% | 1 |  |
| Rally for Democracy and Progress | 127 | 4,1% | 0 |  |
| Yhteensä | 3 071 | 100% | 7 |  |
Vuoden 2020 paikallisvaaleissa voittaja oli jälleen SWAPO, joka sai 1432 ääntä ja kolme valtuustopaikkaa. Se kuitenkin menetti ehdottoman enemmistönsä. Tulokset olivat seuraavat:
| Lüderitzin paikallisvaalit 2020> Puolue | Lüderitzin paikallisvaalit 2020> Äänimäärä | Lüderitzin paikallisvaalit 2020> Ääniosuus | Lüderitzin paikallisvaalit 2020> Paikkoja | Lüderitzin paikallisvaalit 2020>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SWAPO Party of Namibia | 1 432 | 40,3% | 3 |  |
| Independent Patriots for Change (IPC) | 1 172 | 33,0% | 2 |  |
| Landless People’s Movement (LPM) | 553 | 15,6% | 1 |  |
| Popular Democratic Movement (PDM) | 373 | 10,5% | 1 |  |
| All People’s Party (APP) | 21 | 0,6% | 0 |  |
| Yhteensä | 3 551 | 100% | 7 |  |
Ystävyyskaupunki

Vuonna 2019 Lüderitzistä tuli ystäväkaupunki samannimisen saksalaisen paikkakunnan kanssa. Tuo Lüderitz on osa Tangerhütten kaupunkia Saksi-Anhaltissa.
Talous ja infrastruktuuri > Lüderitzin satama

Sataman talous perustuu kalastukseen ja turismiin. Hummereiden pyynti on paikkakunnalla erityisen tärkeä. Näitä eläimiä viedään Espanjaan ja Japaniin. Alueella on kuitenkin harjoitettu liikaa pyyntiä, ja saalismäärää on pitänyt rajoittaa. Pyyntilupia on myönnetty mm. Venäjälle, joka näin saa jotain takaisin tuettuaan vuosia SWAPOa itsenäisyystaistelun aikana. Saksa on lahjoittanut Namibialle aluksen, jolta tarkkaillaan kalastusta ja muuta pyyntiä.
Lüderitziin on perustettu lupaava osterifarmi, josta on tullut omavarainen suhteessa osterinsiemeniin. Samoin kuin Walvis Bayn ostereita, näitä pidetään eräinä maailman parhaista. Kasvatus Shearwaterin alueella lopetettiin mahdollisen kontaminaation vuoksi vuonna 2015.
Myös levien taloudellista hyödyntämistä on pohdittu. Niistä voitaisiin saada ruokaa ja raaka-aineita kosmetiikkateollisuutta varten. Lüderitzin sataman laajennus toi myös töitä monille ihmisille, jotka ovat viime aikoina muuttaneet sinne.
Timantteja kaivetaan nykyään mereltä Oranjemundin suunnassa. Luonnonkaasua on löydetty Kudun kaasukentiltä viime vuosisadan lopussa. Myös mineraaleja toivotaan löytyvän Lüderitzin seudulta.
Vuodesta 2007 on kaupungissa järjestetty vuosittain Lüderitz Speed Challenge -kisa, jossa lennätetään leijoja ja purjelautaillaan.
Kun kaupunki täytti 100 vuotta vuonna 1983, monet siirtomaa-ajan rakennukset korjattiin. Lüderitzin sataman Waterfront-alue, joka avattiin vuonna 2002, on myös merkki kaupungissa vallitsevasta optimismista ja todistaa siitä, että kaupungilla on toivoa paremmasta tulevaisuudesta.
Talous ja infrastruktuuri > Liikenne

Lüderitzistä on lentoliikennettä muualle Namibiaan ja Kapkaupunkiin.
Lüderitziin tuleva rautatie, joka kulkee Seeheimiin ja Keetmanshoopiin ei ole nykyään (2018) käytössä, koska se on paikoitellen jäänyt hiekkakinosten alle.
Tultaessa kaupunkiin autolla, on ajettava luonnonsuojelualueen läpi, joka on entistä timanttikenttää. Kaupunkiin tulee valtatie B4, joka on myös osa Trans-Orange-käytävää, ja kytkee kaupungin Pohjois-Kapmaahan.
Talous ja infrastruktuuri > Koulutus

Kaupungissa on viisi valtionkoulua:
Van Ryn -esikoulu
Helene Van Rijn -alkeiskoulu
Nautilus-alkeiskoulu
Diaz Junior -oppikoulu
Lüderitz-oppikoulu
Kulttuuri

Suuri osa kaupungin rakennuksista on keisari Vilhelm II:n ajalta, ja ne edustavat jugend-tyyliä. Pitkät kadut restauroitiin perusteellisesti 1990-luvulla. Namibian noin 130 kansallisesta monumentista kaikkiaan yhdeksän sijaitsee Lüderitzissä. Nämä ovat:
Kopio Diazin rististä. Alkuperäisen pystytti Diazinniemelle Bartolomeu Diaz
Lüderitz-patsas
Lüderitz-patsas Haisaarella
Kreplin-talo
Krabbenhöftin & Lampen talo
Goerken talo (1909–1911); talo toimi myöhemmin maistraattina
Saksan Afrikan-pankin entinen talo
Evankelis-luterilainen Felsenkirche (1912) ja sen takana oleva Timanttivuori. Osa kirkon sisustuksesta toi ensimmäinen protestanttinen pastori Metzner Röhn-vuorilla sijaitsevasta kotikaupungistaan Kaltennordheimista
Lüderitzin asema
Muita merkittäviä rakennuksia Lüderitzissä ovat Lukusali (Lesehalle) ja Turnhalle (‘urheiluhalli’). Molemmat rakennukset ovat siirtomaa-aikaisia ja ovat edelleen alkuperäisessä käytössään, jälkimmäinen myös julkisten tapahtumien näyttämönä. Edelleen merkittäviä ovat Kapps-hotelli (konsertti- ja tanssisali) sekä Woermannhaus, joka on huomattavasti pienempi kuin vastaava rakennus Swakopmundissa. Pienessä Lüderitzin museossa on näyttely kaupungin historiasta.
Kun kuljetaan Lüderitziin tai sieltä pois rajoitteiden alaisen Timanttialueen kautta, noin 120 kaupungista sisämaahan päin Ausin kaupungin lähellä on mahdollista nähdä villihevosia. Ausissa on myös entinen sotavankileiri. Kolmanskop, noin 10 km Lüderitzistä sisämaahan päin, oli aikoinaan kenties maailman rikkain yhdyskunta, kun sieltä noin vuonna 1910 löydettiin timantteja. Nykyään se on aavekaupunki.
Kaupungissa ja sen ympäristössä on monia hiekkarantoja, esim. Große Bucht (‘Suuri lahti’) etelässä Griffithinlahden toisella puolella. Lüderitzinniemellä on myös monia hiekkaisia lahtia, hiekkarantoja ja laguuneja. Diazinniemellä oleva kiviristi ja Halifax-saaren pingviinit ja flamingot ovat myös näkemisen arvoisia.
Tunnettuja kaupunkilaisia

Thomalina Adams (s. 1993), namibialainen jalkapalloilija
Anton Lubowski (1952–1989), namibialainen anti-apartheid-aktivisti
Joe Madisia (s. 1954), namibialainen taiteilija
Stacey Naris (s. 1991), namibialainen jalkapalloilija
Elokuva

NovaNam (julkaisija): Lüderitz: A City Born from the Sea, Dokumentation, 2019.
Kuvia

Hiekan peittämä rautatie kaupungin lähellä.
Vanha rautatieasema.
Lesehalle ja Turnhalle.
Kappsin konsertti- ja tanssisali, nykyisin Kapps-Hotel.
Woermannhaus (2017).
Roberthafen.
Kirjallisuutta

Johannes Paul: Deutsche, Buren und Engländer in Südwestafrika. Begleitwort zu einer Nationalitätenkarte der Europäer in Südwestafrika. Lehdessä Koloniale Rundschau. Nide 9/10, 1931.
T. Barlow und W. Wisniewski: Kosmos Naturreiseführer – Südliches Afrika. Franckh-Kosmos, 1998, ISBN 3-440-07665-2.
A. Sycholt: terra NaturReiseführer – Namibia. Tecklenborg Verlag, ISBN 3-934427-70-7.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Lüderitzin kotisivut (englanniksi)
Lüderitziä koskevaa tietoa (saksaksi)
Lüderitzin historiaa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Lüderitz
Adolf Lüderitz
Lüdertitz-monumentti Industrial Roadilla Lüderitzissä
Lüderitz vuonna 1900
Lüderitzort eli Lüderitzin seutu kartassa vuodelta 1905.
Kolmanskop lähellä Lüderitziä (2017).
Etelä-Afrikan joukot saapuvat Lüderitziin.
Buchter News -lehden etusivulta.
Presidentti Hifikepunye Pohamba
Satelliitista otettu kuva Lüderitzin seudusta. Lüderitzinlahti ja niemi ovat ylhäällä keskellä
Lüderitzin sataman Waterfront-alue
B4-valtatie Lüderitzissä.
Lüderitzin panoraama Diamantbergiltä nähtynä. Etualalla Felsenkirche.
Käännös suomeksi
Sanoussy Ba

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. tammikuuta 2004
Syntymäpaikka: Hof, Saksa
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: LASK
Pelinumero: -
Junioriseurat
2011–2013: Moschendorf
2013–2016: Bayern Hof
2016–2022: RB Leipzig
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2022– | RB Leipzig | 1 | (0) |
| 2023– | → LASK | - | (-) |
Maajoukkue
| 2021–2022 | Saksa U18 | 4 | (0) |
| 2022– | Saksa U19 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. heinäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. heinäkuuta 2023.
Sanoussy Ba (s. 5. tammikuuta 2004 Hof, Saksa) on saksalais-senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa LASK Linzia (lainalla RB Leipzigista) ja Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta vasempana laitapuolustajana. 19-vuotias Ba on RB Leipzigin kasvatti, ja hän on pituudeltaan 184 senttimetriä, painoltaan 73 kg ja molempijalkainen. RB Leipzigissa hänellä on sopimus vuoden 2025 kesään asti.
Ba on pelannut RB Leipzigissa kaksi cup-ottelua ja tullut kentälle lisäajalla Bundesliigan 13. kierroksen ottelussa Hoffenheimia vastaan marraskuussa 2022. Maajoukkueessa Ba on pelannut yhden ystävyysottelun Tanskaa vastaan ja kaksi karsintaottelua alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskisoihin 2023 Armeniaa ja Valko-Venäjää vastaan syyskuussa 2022. Kesäkuussa 2023 Transfermarkt arvioi Ban arvon olleen 500 tuhatta euroa.
Saavutukset

Päivitetty 2. heinäkuuta 2023.
Saksan cupin voittaja: 2022–2023
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sanoussy Ba Wikimedia Commonsissa
Ba Soccerway-sivustolla
Risto Murto

Risto Murto (s. 1963 Kuusamo) on työeläkevakuutusyhtiö Varman toimitusjohtaja vuoden 2014 alusta. Aiemmin hän oli Varman varatoimitusjohtaja.
Ura

Murto valmistui maisteriksi kansantaloustieteestä vuonna 1989 ja yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi 1992 Oulun yliopistosta. Tohtoriksi hän väitteli Helsingin kauppakorkeakoulussa 1997. Murto työskenteli Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (ETLA) tutkijana 1987–1992, Suomen Pankin ekonomistina 1992–1993, Erik Selin Oy:n (nykyisin Carnegie) tutkimuspäällikkönä 1993–1997 ja Opstock Oy:n tutkimusjohtajana 1997–2000 ja toimitusjohtajana 2000–2005.
Varmassa Murto aloitti vuonna 2006 ja työskenteli vuoteen 2010 sijoituksista vastaavana johtajana ja vuosina 2010–2013 varatoimitusjohtajana. Vuonna 2014 hänestä tuli Varman uusi toimitusjohtaja, kun hänen edeltäjänsä Matti Vuoria siirtyi eläkkeelle.