stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonas Žemaitis
Elämäkerta

Žemaitis syntyi Palangassa silloisessa Venäjän keisarikunnassa. Maailmansotien välisenä aikana hän opiskeli Saint-Cyrin sotilasakatemiassa lähellä Pariisia. Neuvostoliiton miehitettyä Liettuan vuonna 1940 hänet otettiin palvelukseen puna-armeijaan, mutta hänen onnistui paeta Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon vuonna 1941. Saksan miehityksen aikana hän oli aktiivinen maanalaisessa Saulių Sajunga -järjestössä. Neuvostoliiton joukkojen vallattua alueen uudelleen vuonna 1944 hän pyrki yhtenäistämään maassa toimineita useita eri vastarintaliikkeitä. Vuonna 1948 hän nousi vastarintajoukkojen johtoon Länsi-Liettuassa ja seuraavana vuonna hänestä tuli Lietuvos Laisvÿes Kovu Sajudis -liikkeen sotilaallinen johtaja. Koko maan vastarintaliikkeen johtoon hän nousi vuonna 1951. Huolimatta partisaanien joukkokarkotusten ja kollektivisaation tuottamista vaikeuksista hän piti yllä suhteita myös ulkomaailmaan. Sairastuttuaan vuonna 1951 Žemaitis vetäytyi aktiivisesta vastarinnasta ja vietti puolitoista vuotta piileskellen Šimkaičiain metsässä. Neuvostoliiton turvallisuusjoukot vangitsivat hänet ja hänen vaimonsa 23. toukokuuta 1953. Hänet vietiin Moskovaan, jossa häntä kuulusteli Lavrenti Berija. Žemaitisin kieltäydyttyä yhteistyöstä hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin.
Zeus Urioksen pyhäkkö

| Zeus Urioksen pyhäkkö> Ἱερὸν Διὸς Οὐρίου |
| --- | --- |
Sijainti:  Anadolukavağı (Anadolu Kavağı), Beykoz, İstanbul, Turkki
Koordinaatit:  41°10′43″N, 29°05′41″E
Rakennustyyppi:  pyhäkkö
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zeus Urioksen pyhäkkö (m.kreik. Ἱερὸν Διὸς Οὐρίου, Hieron Dios Ūriū) tai Zeus Urioksen ja kahdentoista jumalan pyhäkkö oli antiikin aikainen Zeus Uriokselle omistettu pyhäkkö, joka sijaitsi Khalkedonin alueella Bosporoksen Mustanmeren puoleisen pään itärannalla nykyisen Turkin Anadolukavağıssa. Pyhäkön sijaintipaikka sai siitä nimen Hieron.
Hieronia pidettiin Egeanmeren ja Mustanmeren rajakohtana, ja se oli näin tärkeä läpikulkupiste ja monin tavoin ”Mustanmeren avain”. Se oli paikka, jossa kauppalaivat kokoontuivat yhteen Mustanmeren purjehduksille. Se oli myös paikka, josta Mustanmeren purjehduksessa käytettyjen karttojen etäisyysmittaukset aloitettiin. Herodotos mainitsee paikan hyvänä kohtana katsella merta.
Pyhäkkö oli nimellään omistettu ”Hyvän merimatkan Zeukselle” tai ”Hyvien tuulten Zeukselle”. Siellä rukoiltiin otollisen pohjois- tai etelätuulen puolesta, sen mukaan olivatko alukset menossa Mustallemerelle vai Egeanmerelle päin. Pyhäkköön viitataan myös ”Khalkedonilaisten pyhäkkönä” ja ”Aasian pyhäkkönä”. Pyhäkön lisäksi Hieronissa on ilmeisesti ollut myös asutus. Nykyisin Hieronin paikalla ovat bysanttilaisaikaisen Yoroksen linnan rauniot. Sen rakenteissa on käytetty uudelleen paikan antiikin aikaisten rakennusten osia.
Byzantionin kaupungilla oli oma pyhäkkö vastapäisellä eli länsirannalla. Sitä kutsuttiin ”Byzantionlaisten pyhäköksi” ja ”Euroopan pyhäköksi”. Sen kultti oli omistettu Serapikselle ja Kybelelle. Tämä pyhäkkö oli Hieronia vähempimerkityksinen.
Zenobia (nimi)

| Zenobia |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Senopia, Seno, Senu, Pia, Piia 
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  kreik. ’nainen, jolle Zeus on antanut elämän’ 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zenobia on kreikkalaislähtöinen naisen etunimi, joka oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1773–1826. Zenobian suomalainen  nimipäivä oli 30. lokakuuta. Ortodoksisessa kirkossa se on 200-luvulla eläneen Zenobia-nimisen marttyyrin muistopäivä.
Zenobia ja sen maskuliininen vastine Zenobius juontuvat kreikankielisestä sanasta, joka merkitsee ’häntä, jolle Zeus on antanut elämän’. Suomessa Zenobiasta on käytetty muun muassa puhuttelumuotoa Piia.
Nykyään Zenobia on Suomessa hyvin harvinainen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan  1900-luvulla syntyneitä Zenobia-nimisiä naisia on tilastoitu alle 20. Vuoteen 2020 mennessä nimeä ei ole annettu Suomessa yhdellekään uuden vuosituhannen lapselle.
Kuuluisia Zenobia-nimisiä

Zenobia, muinaisen Palmyran kuningatar
Zelenodolsk (Ukraina)

| Zelenodolsk (Зеленодольськ) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Zelenodolsk
 Koordinaatit: 47.5665°N, 33.6504°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Dnipropetrovskin alue
Piiri:  Kryvyi Rihin piiri
Perustettu:  1961
Kaupungiksi:  1993
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  16,59 km²
Väkiluku (2021):  12 874
 
 zelenodolsk.com.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zelenodolsk (ukr. Зеленодольськ) on kaupunki Dnipropetrovskin alueen lounaisosassa Ukrainassa. Kaupunki sijaitsee Kryvyi Rihin piirissä, maanteitse noin 50 kilometriä piirikeskus Kryvyi Rihistä eteläkaakkoon ja 198 kilometriä lounaaseen aluekeskus Dniprosta.
Zelenodolskin asukasluvuksi arvioitiin 12 874 (2021). Vuonna 2001 väkiluku oli 14 792; tuolloin ukrainalaisia oli noin 70 prosenttia ja venäläisiä 30 prosenttia väestöstä. Ennen Ukrainan kesällä 2020 tekemää aluehallinnollinnon uudistusta kaupunki oli osa Apostoloven piiriä.
Paikkakunnan historia liittyy keskeisesti Kryvyi Rihin lämpövoimalaitoksen rakentamiseen, joka hanke hyväksyttiin Ukrainassa tammikuussa 1961. Saman vuoden lopulla paikkakunnalle saapuivat ensimmäiset asukkaat aluksi tilapäisesti. Vuonna 1962 kaupunkityyppisen taajaman asema, vuonna 1965 voimalaitoksen ensimmäinen yksikkö avattiin. Vuonna 1968 asukkaita oli jo 6 800. Vuonna 1993 kaupungiksi.
Kryvyi Rihin lämpövoimalaitos on 3 000 MW:n tehollaan Ukrainan suurimpia. Sen rakentaminen alkoi 1961. Voimalaitoksen ensimmäinen yksikkö saatiin toimimaan 1965, ja kymmenes yksikkö vuonna 1973. Voimalaitoksen vuotuinen sähköntuotanto on keskimäärin 20 miljardia kWh (= 20 TWh). Voimalaitoksesta lähtevät 110 ja 330 kV:n sähkölinjat.
Venäjän hyökkäyssodan aikana Venäjän joukot tulittivat Zelenodolskia huhtikuussa 2022 esimerkiksi raketinheittimillä.
Kaupungintalo.
Kaupungin nimikyltti maantien varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zelenodolsk (Ukraina) Wikimedia Commonsissa
Зеленодольська міська об`єднана територіальна громада (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi) (zelenodolsk.com.ua)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Зеленодольськ
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine 
Käännös suomeksi
Zenta-luokka

| Zenta-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 313 t (standardi) 2 503 t (kuormattu)
Pituus:  96,88 m (kokonaispituus) 96,00 m (vesiraja)
Leveys:  11,73 m
Syväys:  4,24 m
Koneteho:  2-akselinen, 4-sylinterinen VTE-moottori, 8 160 ihp
Nopeus:  20,8 solmua
Miehistöä:  308
Panssarointi:  vyö: 2 × 25 mm kasematit: 35 mm tulenjohtotorni: 2 × 25 mm
Aseistus
Meritorjunta:  8 × Skoda 12 cm/40 -tykkiä 8 × Skoda 47 mm/44 -tykkiä 2 × Hotchkiss 47 mm 2 × 8 mm konekivääriä 2 × 45 cm torpedoputkea
Zenta-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston kolmen panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SMS Zenta | Polan laivastontelakka | 8. elokuuta 1896 | 18. elokuuta 1897 | 28. toukokuuta 1899 | upotettu 16. elokuuta 1914 |
| SMS Aspern | Pola | 4. lokakuuta 1897 | 3. toukokuuta 1899 | 29. toukokuuta 1900 | romutettu 1920 |
| SMS Szigetvár | Pola | 25. toukokuuta 1899 | 29. lokakuuta 1900 | 30. syyskuuta 1901 | romutettu 1920 |
Zbrojovka Brno

Zbrojovka Brno Z5 Express.
Zbrojovka Brno oli tšekkoslovakialainen ase- ja autoteollisuusyritys, joka sijaitsi Brnossa.
Zbrojovka Brno autotehtaana

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen aseteollisuuteen keskittynyt yritys joutui etsimään uuden toimialan. Autonsuunnittelija Břetislav Novotný suunnitteli yritykselle vuonna 1924 Disk-nimisen auton. Se oli Euroopan ensimmäinen kaksitahtimoottorilla varustettu auto. Moottorissa oli yksi sylinteri ja se oli iskutilavuudeltaan 600-kuutioinen.
1930-luvulla yhtiö valmisti kaksitahtimoottorilla varustettuja henkilöautoja, joista tunnetuimmat ovat Z4, Z6, Z9 sekä nelisylinterinen, 1 500-kuutioinen Z5, jonka teho oli peräti 40 hevosvoimaa.
Zbrojovka Brnon tuotteet kunnostautuivat myös kilparadoilla. Kilpa-autoissa oli käytetty epätavallisia teknisiä ratkaisuja. Kuuluisimmat kilpa-autot olivat Z2 vuodelta 1929 ja vuoden 1931 Z13. Z2-mallin voimanlähteenä oli teholtaan 60-hevosvoimainen, 1 100-kuutioinen kuusisylinterinen vastamäntämoottori, jossa oli Roots-ahdin. Z13:ssa taas oli 60-hevosvoimainen, 1 500-kuutioinen kahdeksansylinterinen V-moottori, jossa oli neljä kahden sylinterin muodostamaa sylinteririviä. Kullakin sylinteriparilla oli yhteinen palotila. Myös tässä mallissa oli Roots-ahdin. Kummankin mallin huippunopeudeksi ilmoitettiin 150 km/h.
Yrityksen autotuotanto päättyi vuonna 1939.
Zbrojovka Brno asetehtaana

Zbrojovka Brno perustettiin alun perin Itävalta-Unkarin tykistön korjaamosta Tšekkoslovakian valtion omistamaksi ampuma-asetehtaaksi vuonna 1918. Aluksi yhtiö korjasi sotilaskiväärejä, mutta laajensi toimintaansa. Asetuotannossa itävaltalaisen Mannlicher –kiväärin kokoonpano vaihtui saksalaisen Mauser-kiväärin ja myöhemmin myös tehtaan oman kiväärimallin 24 valmistukseen. Vuosina 1924–1925 tehtaalle rakennettiin tuotantorakennukset kiväärien ja konekiväärien (sekä autojen) valmistamiseen. 1940-luvulla tehdas aloitti metsästys- ja urheiluaseiden tuotannon. 1980-luvulla asetuotanto oli enää pieni osa yhtiön koko tuotannosta. Asetuotanto jatkui silti ja tehtaalla luotiin jatkuvasti uusia asemalleja. Syksyllä 2003 yhtiö ajautui konkurssiin ja vuonna 2006 asetuotanto Zbrojovka Brno -yhtiössä päättyi.
Yöjuna Suomessa

Vuodesta 2006 lähtien Suomen yöjunissa on käytetty kaksikerroksisia Edm-sarjan makuuvaunuja.
Edm-makuuvaunun hytti.
Yöjuna on VR:n Suomessa liikennöimä matkustajajunatyyppi. Yöjunat lähtevät matkaan illalla ja saapuvat pääteasemalleen seuraavana aamuna. Suomessa yöjunia liikennöidään nykyisin Helsingistä Kolariin, Rovaniemelle ja Kemijärvelle. Yöjunien aikataulut ovat yleensä varsin löysiä ja matka-aika on päiväjunia pidempi. Liian vähäisen kiskojarrujen määrän vuoksi yöjunien suurin sallittu nopeus on 140 km/h. Yöjunien keskinopeus jää myös muuta junaliikennettä hitaammaksi. Yksiraiteisilla rataosilla yöjunat joutuvat päästämään nopeampia junia, kuten InterCity-, Pendolino- ja kiitotavarajunia ohitseen sekä väistämään vastaantulevaa liikennettä.
Kalusto

Suomessa yöjunien kalusto koostuu pääosin makuuvaunuista, mutta niissä on tämän lisäksi myös ravintolavaunu, matkatavaravaunu ja päivävaunu. Yöjunissa voi matkustaa istumapaikalla tai makuupaikalla. Makuupaikan saa kahden tai kolmen hengen hytistä. Vuodesta 2020 lähtien yöjunassa ei voi varata vain yhtä makuupaikkaa, vaan matkustajan täytyy ostaa koko hytti omaan käyttöönsä. Lemmikkihytissä voi matkustaa myös lemmikin kanssa mikäli hytti on varattu omaan käyttöön. Päivävaunuista löytyy myös lemmikkiosasto. Tilaa vieviä tavaroita voi yöjunassa kuljettaa matkatavaratilassa. Kaikissa yöjunissa on ravintolavaunu, joka aukeaa viimeistään junan lähtiessä ja on avoinna pitkälle yöhön asti.
Nykyisin Suomen yöjunissa käytetään enimmäkseen kaksikerroksisia Edm-sarjan makuuvaunuja. Kolarin yöjunissa sekä sesonkiaikana liikennöivissä yöjunissa saattaa olla myös vanhempia, ns. sinisiin vaunuihin kuuluvia CEmt-sarjan makuuvaunuja.
Yöjunissa on myös autonkuljetusvaunuja. Ne liitetään Helsingistä lähteviin yöjuniin Pasilan autojuna-asemalla. Autojuna-aseman lisäksi autonkuormauspaikkoja on Suomessa Turun, Tampereen, Oulun, Kolarin, Rovaniemen ja Kemijärven asemilla. Autonkuljetusvaunuina käytetään joko Gd-sarjan vaunuja tai vanhempia Gfot-sarjan vaunuja.
Kalusto > Tekniset tiedot

|  | CEmt | Edm |
| --- | --- | --- |
| Valmistumisvuosi | 1970–1984 | 2005–2017 |
| Paino | 52 t | 59 t |
Pituus: 26,4 m
| Leveys | 3,066 m | 3,2 m |
| Korkeus | 4,13 m | 5,2 m |
| Kerroksia | 1 | 2 |
| Hyttejä | 12 | 19 |
| Vuodepaikkoja | 35 | 38 |
| WC | 2 kpl käytävällä, laskevat jätökset radalle | alakerrassa 2 kpl käytävällä, joista toinen inva-WC, yläkerran hyteissä omat WC:t, toimivat alipaineella |
| Suihku | ei | alakerrassa 1 kpl käytävällä, yläkerran hyteissä omat suihkut |
| Ilmastointi | ei | kyllä |
Lemmikkien kuljetus: kyllä
| Pyörätuolimatkustajien palvelut | ei | kyllä |
Nykyiset yöjunat

Aikataulukaudella 29.7.2024–26.10.2024 kulussa ovat seuraavat yöjunavuorot:
| Juna | Lähtöasema | Lähtöaika | Määräasema | Tuloaika | Matka-aika |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| PYO 262 | Kolari | 15:00 | Helsinki | 07:01 | 16 h 1 min |
| PYO 265 | Helsinki | 19:29 | Kemijärvi | 08:50 | 13 h 21 min |
| PYO 266 | Rovaniemi | 17:52 | Helsinki | 06:27 | 12 h 35 min |
| PYO 269 | Helsinki | 20:29 | Kolari | 10:55 | 14 h 24 min |
| PYO 273 | Helsinki | 23:13 | Rovaniemi | 11:03 | 11 h 50 min |
| PYO 274 | Kemijärvi | 19:15 | Helsinki | 09:15 | 14 h 0 min |
| PYO 276 | Kolari | 19:42 | Helsinki | 10:45 | 15 h 3 min |
Kaikkia yöjunavuoroja ei ajeta päivittäin. Yöjunien yhteytenä kulkee myös vuoropari PYO 933/PYO 904 välillä Turun satama–Tampere, jossa käytetään yöjunien tapaan myöskin makuuvaunuja.
Suomen ja Venäjän välisessä yhdysliikenteessä kulki myös yöjuna Tolstoi (P 31/P 32) Helsingistä Moskovaan. Yhteys on ollut tauolla koronaviruspandemian takia 18. maaliskuuta 2020 lähtien. Maaliskuussa 2022 VR päätti luopua yhteydenpidosta RŽD:n kanssa, kun Venäjä aloitti hyökkäyksen Ukrainaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta makuuvaunut Suomessa Wikimedia Commonsissa
Sinisten vaunujen CEmt-sarjan makuuvaunu, joita valmistettiin vuosina 1970–1984.
CEmt-sarjan makuuvaunun hytti.
Žešart

Žešart (ven. Жеша́рт, komiksi Зöвсьöрт, Zövśört) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Ust-Vymin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdan rannalla 32 kilometriä piirin keskuksesta Aikinosta lounaaseen. Neljän kilometrin päässä taajamasta on Kotlasin ja Mikunin välisen rautatien Žešartin asema. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2009).
Žešartin kirkonkylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1586. 1800-luvun lopussa se oli Vytšegdan alajuoksun suurin kylä. Vuonna 1946 avattiin vaneritehdas, jonka rakentamiseen osallistui seudulle karkotettuja saksalaisia ja ukrainalaisia. Vuonna 1961 Žešart sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1989 asukkaita oli 12 700.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Žešart Wikimedia Commonsissa
HMS Zealous (1864)

| HMS Zealous |
| --- | --- |
 HMS Zealous

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  24. lokakuuta 1859
Laskettu vesille:  7. maaliskuuta 1864
Palveluskäyttöön:  4. lokakuuta 1866
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi vuonna 1886
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 096 t
Pituus:  76,8 m
Leveys:  17,9 m
Syväys:  7,8 m
Koneteho:  1-akselinen Maudslay-höyrykone 3 623 ihp
Nopeus:  11 solmua
Miehistöä:  510
Aseistus
Aseistus:  20 × 7" MLR -tykkiä
HMS Zealous oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu puurunkoinen panssarifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Pembroken telakalta 91-tykkisenä Bulwark-luokan linjalaivana, ja sen köli laskettiin vuonna 1859. Muutostöiden jälkeen alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1864, ja se valmistui 4. lokakuuta 1866.
Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1886.
Hr. Ms. Zeeleeuw (S802)

| Hr>  Ms. Zeeleeuw |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Rotterdamsche Droogdok Maatschappij, Rotterdam
Kölinlasku:  24. syyskuuta 1981
Laskettu vesille:  20. kesäkuuta 1987
Palveluskäyttöön:  25. huhtikuuta 1989
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 450 t (pinnalla) 2 800 t (sukellus)
Pituus:  68 m
Leveys:  8,5 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  Diesel-sähköinen 3 132 kW
Nopeus:  11 solmua (pinnalla) 20 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  4 × 533 mm torpedoputkea, joihin 20 × Honeywell Mk 48 tai Honeywell NT 37 -torpedoa
Hr. Ms. Zeeleeuw (runkonumero S802) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Walrus-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 17. joulukuuta 1979 Rotterdamsche Droogdok Maatschappijilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1981. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1987 ja koeajojen suunniteltiin alkavan helmikuussa 1988. Alus törmäsi 27. tammikuuta 1989 poijuun lähtiessään Den Helderin laivastotukikohdasta. Alus otettiin palvelukseen 25. huhtikuuta 1990.
Palvelus

Alus on vuonna 1990 vieraillut Norjassa 2.-5. kesäkuuta ja Faslanessa Skotlannissa 8. marraskuuta. Se vieraili 17.-18. huhtikuuta 1992 ja 1. toukokuuta uudelleen Faslanessa.
Alus oli palveluksessa ainakin vuonna 2005 vieraillessaan Norjassa Stavangerissa 11. - 14. marraskuuta.
Suvanto (Kiestinki)

| Suvanto Кушеванда, Kuševanda |
| --- | --- |
 Suvannon kylää.
 Suvanto
 Koordinaatit: 65°41′40″N, 30°29′49″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Louhen piiri
Kunta:  Kiestinki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2013):  4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suvanto (ven. Кушева́нда, Kuševanda) on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pistojoen muodostaman Suvantojärven rannalla 82 kilometriä Kiestingistä länteen. Kylässä on neljä asukasta (vuonna 2013).
Suvannon kylä on syntynyt 1700-luvun puolivälissä. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se muodosti lähikylineen Pistojärven volostiin kuuluneen Suvannon kyläkunnan. Suvannon lisäksi kyläkuntaan kuuluivat Kiimasvaara eli Närhilän (Narvijev dvor)  kylä ja Makarielan (Makarely) uudiskylä. Vuonna 1905 niissä oli 263 asukasta. Suvannon kylässä oli 27 taloa ja 167 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin aluksi Uhtuan ja sittemmin Kiestingin piiriin kuulunut Suvannon kyläneuvosto. Suvannon lisäksi siihen kuuluivat Akkala (ven. Akkola), Katoslampi (Katošlamba), Kiimasjärvi, Korpijärvi (Korpiozero), Kutuni, Makariela ja Tuhkala sekä Tuhkalan yhteyteen luettu Ahonvaara. Vuonna 1933 niissä oli 461 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Suvannossa asukkaita oli 140. Myöhemmin Suvanto liitettiin Sohjanansuun kyläneuvostoon.
Hr. Ms. Zeeland (D809)

| Hr>  Ms. Zeeland |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen
Kölinlasku:  21. tammikuuta 1951
Laskettu vesille:  27. kesäkuuta 1953
Palveluskäyttöön:  1. maaliskuuta 1955
Poistui palveluskäytöstä:  29. syyskuuta 1978
Loppuvaihe:  romutettu joulukuu 1979
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 185 t (standardi) 2 642 t (kuormattu)
Pituus:  113,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,4 m
Syväys:  5,1 m
Koneteho:  45 000 shp
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  247
Aseistus
Aseistus:  4 x Bofors 120 mm -tykkiä 1 x Bofors 40 mm 8 x 357 mm sukellusveneentorjuntaheitintä 2 x syvyyspommikiskoa
Hr. Ms. Zeeland (runkonumero D809) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1951 telakkanumerolla 269. Se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1955.
Palvelus

Koeajojen ja miehistön koulutuksen jälkeen alus teki neitsytmatkan Pohjanmerellä ja Kanaalissa, jolloin se teki laivastovierailun HMNB Portlandiin.  Aluksella havaitut viat korjattiin Vlissingenissä. Heinäkuussa 1956 alus vieraili Leningradissa Hr. Ms. De Zeven Provinciënin ja Hr. Ms. Frieslandin kanssa. Kotimaahan palattuaan se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin.
Marraskuussa 1956 alus palautettiin palvelukseen ja liitettiin seuraavana vuonna Alankomaiden laivasto-osastoon. Se osallistui 1956 osaston mukana Naton harjoituksiin Grande Change ja Cut Loose. Elokuussa 1968 alus korvasi Hr. Ms. Hollandin Naton pysyvässä Atlantin laivastossa (STANAVFORLANT), jonka muut alukset olivat HMS Argonaut, Bayern ja USS Glennon. Seuraavana vuonna se oli osaston mukana Spitheadissä Naton laivastokatselmuksessa. Palveluksensa aikana se osallistui Naton harjoituksiin kuten Silent Rain 1966, Perfect Play 1967, Silver Town 1968 sekä Razor Sharp ja Peace Keeper 1969.
Oltuaan kaksi vuotta reservissä alus palautettiin palvelukseen 1976. Se lähti New Yorkiin Hr. Ms. Trompin kanssa joka toisena vuotena Hudson-joella järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus poistettiin 29. syyskuuta 1978 palveluksesta ja alusluettelosta. Se myytiin romutettavaksi ja hinattiin joulukuussa 1979 Bilbaoon Espanjaan romuttamolle.
Suurpeto

Suurpetoja ovat suurikokoiset nisäkäspedot, jotka saalistavat toisia nisäkkäitä ja ovat usein ravintoketjun huipulla; toisaalta se että on ravintoketjun huipulla ei tarkoita että on suurpeto. Ne säätelevät suurten kasvinsyöjänisäkkäiden kantoja ja pitävät sitä kautta ekosysteemin tasapainossa. Suurpedoista hyötyvät myös haaskansyöjät, jotka kaluavat loppuun suurpetojen jäljiltä jääneet saaliseläinten osat.
Suurpetoja ovat esimerkiksi suuret kissaeläimet kuten leijona, leopardi, gepardi ja tiikeri, sekä afrikkalainen täplähyeena.
Suomen neljä maasuurpetoa ovat karhu, susi, ilves ja ahma.
Kirjallisuutta

Holmala, Katja: Suurpedot Suomen luonnossa.  Otava, 2024.  ISBN 978-951-1-48215-4
Yrtti

Basilikan on väitetty auttavan päänsärkyyn ja pahoinvointiin.
Yrtit ovat aromaattisten kasvien osia, joita käytetään tuoreina tai kuivattuina esimerkiksi mausteeksi, juomien aineksena, rohdoksena tai kosmeettisissa valmisteissa. Käytettäviä kasvinosia ovat etenkin lehdet tai latvaversot ja nuput mutta myös kukat, siemenet, marjat, juuret tai koko kasvi.
Lääkinnälliset vaikutukset

Yrttien käyttöä hoitona kutsutaan fytoterapiaksi. Kasvit valmistavat puolustautumiseen tarkoitettuja aineita. Nämä aineet vaikuttavat usein ihmiseen lääkitsevästi. Ennen vanhaan yrttejä käytettiin myös eläimiin. Esimerkiksi kanervaa käytettiin myös vararehuna karjalle. Monien lääkkeiden vaikuttavat aineet ovat eristetty kasveista, myös monet synteettisesti valmistetut lääkeaineet jäljittelevät kasvien vaikuttavia aineita. Kosmetiikassa hyödynnetään paljon kasvien vaikuttavia aineita.
Ensimmäinen suomalainen, joka on kirjoittanut yrttien lääkinnällisistä vaikutuksista, oli Elias Lönnrot teoksessaan Flora Fennica – Suomen Kasvisto (1860).
Muut vaikutukset

Kaikkien kasvien vaikuttavat aineet eivät ole hyödyksi ihmisille. Vakavimpia seurauksia ovat myrkytys- ja huumaustilat. Tosin monet myrkylliset kasvit ovat tehokkaita lääkintäkasveja. Tästä syystä joidenkin kasvien yliannostusta kannattaa välttää.
Vaikuttavat aineet

Alkaloidit
Glykosidit
Haihtuvat öljyt
Karvasaineet
Parkkiaineet
Orgaaniset hapot
lima aineet
Rasvat
Vahat
Hartsit
Palsamit
Kasvihormonit
Vitamiinit
Käyttö

Sisäisesti käytettävät ja ravinnoksi tarkoitetut yrtit täytyy pitää erillään vain ulkoisesti käytettävistä yrteistä, sillä jotkut niistä saattavat olla myrkyllisiä. On hyvä opetella yrttien vaikutukset tarkkaan ennen niiden kotikäyttöä. Sisäisesti yrttejä voidaan käyttää mausteena ruokiin ja teenä. Ulkoisesti yrttejä käytetään voiteissa, öljyissä, hauteissa ja pesuaineissa. Hajusteina käytetään erityisesti joistain kasveista saatavia eteerisiä eli haihtuvia öljyjä. Monissa kasveissa on myös kankaiden ja lankojen värjäykseen sopivia väriaineita.
Käsittely

Kuivaaminen on yleisin yrttien käsittelytapa. Kasvit kuivataan pidemmän säilytysajan takaamiseksi.
Fermentointi eli hiostaminen tuo esiin kasvien aromeja ja hajottaa parkkiaineita
Pakastaminen sopii syötäväksi tarkoitetuille kasveille. Kaikkia kasveja ei kannata pakastaa, koska ne menettävät tehoaan.
Höyrytislaus on menetelmä, jolla erotetaan eteerinen öljy kasvista.
Muutamia yrtteinä käytettyjä kasveja

Auringonhattu
Basilika
Ginseng
Hilla
Kamomilla
Kannabis
Koivut
Laventeli
Lakritsikasvi
Maustebasilika
Meirami
Minttu
Piparjuuri
Rohtokoisio
Ruusut
Salvia
Timjami
Puolanminttu
Kehäkukka
Nokkonen
Mäkimeirami eli oregano
Rosmariini
Tilli
Persilja
Ruohosipuli