stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chilen ralli 2023
Tulokset > Power Stage -sijoitukset

| Sija | Kuljettaja | Aika | Luokka | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kalle Rovanperä | 7.06,7 | WRC | 5 |
| 2. |  Elfyn Evans | +3,1 | WRC | 4 |
| 3. |  Thierry Neuville | +5,8 | WRC | 3 |
| 4. |  Ott Tänak | +8,3 | WRC | 2 |
| 5. |  Takamoto Katsuta | +10,9 | WRC | 1 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Karttoja rallin verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2023
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Kroatia
Portugali
Sardinia
Safari
Viro
Suomi
Akropolis
Chile
Keski-Eurooppa
Japani
Rallin maailmanmestaruussarjan Chilen rallit
| --- | --- |
2010-luku:   2019  2020  2021  2023  2024
Hartiavyö

Hartiavyö kuvattuna edestäpäin.
Hartiavyö on joukko luita, jotka yhdistävät eturaajan molemmin puolin päätukirankaan. Ihmisillä se muodostuu solisluusta ja lapaluusta. Joillakin lajeilla hartiavyöhön kuuluu vielä kolmas luu, korppiluu.
Ihmisillä hartiavyön ja päätukirangan ainoat liitokset ovat rintalastan ja solisluun liitännät molemmilla puolilla.
Aiheesta muualla

Shoulder girdle (Arkistoitu – Internet Archive) eMedicine Dictionary (englanniksi)
The evolution of the pectoral girdle (pdf) pubmedcentral.nih.gov.  2001. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Hans Blum

| Hans Blum> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. toukokuuta 1928 Hannover
Kuollut: 15. maaliskuuta 2024 (95 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Henry Valentino
Laulukielet:  saksa
Aktiivisena:  1948–
Tyylilajit:  pop, schlager
Soittimet:  laulu, piano
Yhtyeet:  Bernd-Rabe-Swingtet, Geller-Quintett, Hansen-Quartett
Levy-yhtiöt:  Sony Music 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hans-Bernd Blum (23. toukokuuta 1928 Hannover – 15. maaliskuuta 2024) oli saksalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan erityisesti pseudonyymillä Henry Valentino.
Ura

Blum opiskeli säveltaiteita Bückeburgin kaupungissa toisen maailmansodan aikana. Hän oppi soittamaan kontrabassoa, tuubaa ja pianoa. 1950-luvun alussa Blum perusti yhtyeen Hansen-Quartett, joka menestyi yhdysvaltalaisista hiteistä tehdyillä saksankielisillä cover-versioilla, joita kansa tuolloin janosi. Blum oli esiintynyt uransa alkuvaiheessa lähinnä taustalaulajana. Vuonna 1959 hän lauloi päävokalistina saksankielisen version kappaleesta "Charly Brown", ja siitä tuli kesän 1959 suurmenestys.
1960-luvulla Blum keskittyi sanoittamaan ja säveltämään. Hänen laulunsa, kuten "Beiß nicht gleich in jeden Apfel", "Mein bunter Harlekin" ja "Schönen Mädchen von Seite 1" niittivät menestystä iskelmäfestivaaleilla. Blumin sävellyksiin kuuluu myös Boney M. -yhtyeen levyttämä "El Lute" vuodelta 1979.
Raspikurkkuinen Blum teki paluun laulajana 1974 taiteilijanimenään Henry Valentino. Hän oli oman kertomansa mukaan löytänyt kölniläisestä vanhan tavaran liikkeestä gramofonin, joka inspiroi hänet säveltämään ragtime-kappaleen "Ich hab dein Knie geseh'n". Se oli hänen ensimmäinen menestyksensä Henry Valentinona. Blumin kenties suurin menestyssävellys "Im Wagen vor mir" syntyi 1977. Hän levytti sen Ursula Peysangin kanssa. Sittemmin kappale on tullut tunnetuksi myös Hans Blumin ja Daffi Cramerin duettona.
1980-luvulla Blum jatkoi lauluntekijänä. Hän sävelsi muun muassa kappaleet "Wilde Kirsche blühen früh" (es. Roy Black, 1983), "Sommerregen" (es. Nicole, 1983) ja "Über die Brücke gehen" (es. Ingrid Peters, 1986).
Monet Blumin sävellyksistä ovat muodostuneet vuosikymmenten varrella ikivihreiksi ja niistä on tehty cover-versioita. Muun muassa Die Toten Hosen teki oman versionsa kappaleesta "Im Wagen vor mir" vuonna 1987.
Hans Blumin sävellyksistä suomeksi on levytetty muun muassa "El Lute", "Fahr langsam Papi" ("Aja hiljaa isi"), "Der Regen fiel auf Santorin" ("Jäi Korfuun sielu sydänkin") ja "Harlekin" ("Rallimestari").
Valikoitu diskografia (esiintyjänä)

Hansen-Quartett-kokoonpanossa:
Es wird immer wieder Tag (The High And Mighty) (1955)
Im Hotel „Zum grünen Hut“ / Tu’ doch nur nicht so (1955)
Dudel-Dudel-Dandy / Arm oder reich (1956)
Sambesi / Der Niko-Niko-Nikolaus (1956)
Holiday am Wörthersee / Tip-tippi-tap (1956)
Ich hab’ dich so lieb (I Got You on My Mind) / Gute Nacht, mein Schatz (Goodnight, Sweetheart, Goodnight) (1956)
Dann denk an mich (My Happiness) / Wenn ich dich verliere (I Almost Lost my Mind) (1957)
Deine Liebe (True Love) / Immer wieder liebe ich dich (Love me Tender) (1957)
Heiß, heiß, heiß (sind die Nächte in Hawaii) / Wenn das Kreuz des Südens (1959)
Nimellä Hans Blum:
Charly Brown / Wer weiß warum (1959)
Max und Moritz / Nein ich will das nicht (1960)
Es begann (I’m Alive) / Vergeben, Vergessen (1966)
Nimellä Henry Valentino:
Ich hab’ Dein Knie gesehn’ / Charly Brown (1974)
Henry zeig dich mal ohne, ohne die Melone / Der alte Wolf (1975)
Im Wagen vor mir (damit in der ZDF-Hitparade 1978) / Sie nannten ihn Sunny-Boy – Henry Valentino & Uschi (Ursula Peysang) (1977)
Grünes Licht für Rock’n’Roll / Auf ’ner Wolke mit ’ner Harfe – Henry Valentino & Uschi P. (1977)
Wenn Du mich fragst, ich bin dabei, wir machen uns das schön wir zwei / Bitte versteh’ – Henry Valentino & Uschi (1978)
Überholen verboten / Schönes fremdes Mädchen (1978)
Das war’n die 50er Jahre / Der andere Morgen (1979)
Ich steh’ im Halteverbot / Was wir aus Liebe tun – Henry Valentino & Daffi (Cramer) (1979)
Die Frau am Steuer / Du bist Schuld – Henry Valentino & Uschi (1981)
Liebes altes Haus / Auf mich wird niemand warten (1981)
Sie tanzt allein (1981)
Aiheesta muualla

Hans Blum Saksan kansalliskirjaston arkistossa
SWR4 Baden-Württemberg: "Der alte Wolf..." (22.5.2018) (Arkistoitu – Internet Archive)
Express.de: Kult-Star wird heute 90 : Im Wagen vor ihm sitzt noch immer Ingetraut (23.5.2018)[vanhentunut linkki]
Hans Blum Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 2  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  DDB
Groznyin taistelu (1994–1995)

Groznyin taistelu eli Groznyin ensimmäinen taistelu oli ensimmäisen Tšetšenian sodan aikana 31. joulukuuta 1994 – 19. tammikuuta 1995 Venäjän ja separatistien Itškerian tšetšeenitasavallan joukkojen välinen taistelu Tšetšenian pääkaupungin Groznyin hallinnasta. Taistelu päättyi veristen ja venäläisten kannalta lähes katastrofaalisiksi osoittautuneiden taistelujen jälkeen venäläisten voittoon. Kaoottinen eteneminen kaupunkiin oli johtanut suuriin tappioihin. Itse kaupunki kärsi suuria vahinkoja, ja tuhansia siviilejä kuoli.
Tšetšeenit valtasivat kaupungin takaisin vuonna 1996, ja ensimmäinen Tšetšenian sota päättyi venäläisten tappioon.
Tausta

Venäläiset olettivat sodan ratkeavan nopeasti pääkaupungin valtauksen myötä. Kaupunkiin tuli edetä nopeasti, vallata sen tärkeimmät kohteet ja puhdistaa sitten muu kaupunki vihollisen taistelijoista. Nopean etenemisen tarkoituksena oli estää puolustajia valmistelemasta asemiaan. Nopeudessa tyrittiin, kun kaikki joukot jäivät aikatauluistaan jälkeen. Venäläiset olivat ajautuneet huomattaviin vaikeuksiin esimerkiksi heitä vastustavan siviiliväestön kanssa jo edetessään kohti kaupunkia. Taistelutahto oli alhainen, ja tietyt yksiköt olivat jopa kapinan partaalla.
Venäläisjoukot käsittivät tavallisia Venäjän asevoimien yksiköitä, mutta myös Venäjän sisäministeriön (MVD), hätätilaministeriön ja FSB:n joukkoja. MVD suorittaisi kaupungin ympäristön maaseudun sulkemisen ja itse hyökkäykseen osallistuivat asevoimien joukot. Venäläisten suunnitelman mukaan 81. ja 255. motorisoitu kivääridivisioona hyökkäisivät pohjoisesta kenraaliluutnantti Konstantin Pulikovski komennossa. Niiden tukena oli 131. itsenäinen motorisoitu kivääriprikaati ja 8. motorisoitu kiväärirykmentti. Lännestä kaupunkiin eteni kenraalimajuri Ivan Babitševin 19. motorisoitu kivääridivisioona, jonka tavoitteena oli rautatieasema ja presidentinpalatsi. Idästä eteni kenraalimajuri Nikolai Staskovin 129. motorisoitu kivääridivisioona ja 98. maahanlaskudivisioonan pataljoona. Niiden tavoitteena oli Lenin-aukio ja Sunzhajoen sillat. Koillisesta eteni kenraaliluutnantti Lev Rokhlinin 255. ja 33. motorisoitu kiväärirykmentti ja 74. itsenäinen motorisoitu kiväärirykmentti, jonka tavoite oli keskussairaala. 7. ja 106. maahanlaskudivisioonan yksiköt suojaisivat Leninin ja Šeripovin öljynjalostamoa ja kemikaalitehdasta vihollisen tulelta. Venäläisjoukot liikkuivat kuorma-autoilla, BMP-2 -rynnäkköpanssarivaunuin, sekä BTR-70 ja BTR-80 -panssariajoneuvoin. Käytetyt panssarivaunut olivat mallia T-72 ja T-80.
Puolustajia oli suurimmillaan ehkä noin 9 000 ja heidän johdossaan oli Aslan Maskhadov. Puolustajat olivat järjestäytyneet kolmeksi puolustuskehäksi ja kaupungin keskustan rakennukset oli linnoitettu hiekkasäkein ja ampuma-asemin. Tšetšeenien harvat panssarivaunut ja tykit oli keskitetty leveiden teiden puolustukseen, joiden kautta venäläisten panssaroitujen yksiköiden oletettiin etenevän. Puolustusasemia oli myös tietyillä pullonkaulapaikoilla, kuten Sunzhajoen ylittävillä silloilla ja Minutkan aukiolla keskustan eteläpuolella. Tšetšeenien aseistus koostui pääosin käsiaseista, kuten AK-74, RPG-7 ja RPG-18. Heillä oli myös muutamia T-72 -panssarivaunuja.
Taistelu

Eteneminen kaupunkiin alkoi 31. joulukuuta 1994. Päivämäärälle on annettu useampia selityksiä. Joko median on sanottu oletetun olevan lomilla, tšetšeenien on oletettu juhlineen uuttavuotta, tai hyökkäys päätettiin tehdä kenraali Pavel Gratšovin syntymäpäivänä. Kaupunkia ei oltu pystytty piirittämään tehokkaasti hyökkäyksen alkaessa ja tšetšeenit saivat taistelun ajan täydennyksiä etelästä ja idästä.
Ennen etenemistä alkoi tulivalmistelu tykistöllä ja ilmavoimien koneilla. Hyökkäys osoittautui miltei heti odotettua vaikeammaksi kiivaan vastarinnan takia. Jo ensimmäisen muutaman tunnin aikana kuoli satoja hyökkääjiä. Lännessä hyökkäys pysähtyi katutaisteluihin ja idässä miinoitteisiin ja niitä suojaaviin tuliasemiin. Pohjoisessa joukot etenivät presidentinpalatsille, jossa eteneminen pysähtyi vastarintaan. Vastarinnan ohella huomattavia ongelmia aiheutti yksiköiden kehno koulutus ja edetessä syntyneet liikenneruuhkat eri yksiköiden joukkojen sekoittuessa samalla keskenään. 131. itsenäisen motorisoidun kivääridivisioonan 1. pataljoona tuhoutui lähes tyystin Groznyin rautatieaseman viereisellä aukiolla, josta sen joukot joutuivat ympäröivistä rakennuksista tulevan tulen kohteeksi. Pataljoona menetti puolet miehistään ja kaikki ajoneuvonsa. Heitä auttamaan pyrkineet divisioonan muut joukot väijytettiin.
Venäläisten hyökkäys oli lyöty suurimmaksi osaksi takaisin 3. tammikuuta. Kaupungissa järjestyksessä olivat edelleen vain Lev Rokhlinin joukot. Venäläiset aloittivat uudet järjestelmälliset tulivalmistelut ja etenivät hitaasti syvemmälle kaupunkiin. Kaupungin keskusta tuhoutui lähes tyystin. Venäläiset luopuivat taistelujen loppuvaiheessa tšetšeenien asemien vyörytyksestä ja sen sijaan ne tuhottiin tulituella. Presidentinpalatsia tulitettiin bunkkeripommeilla ja sen rauniot saatiin viimein vallatuksi 19. tammikuuta ja kaupunki oli viimein käytännössä venäläisten hallussa. Sen eteläosissa käytiin tosin vielä viikkojen ajan hajanaisempia taisteluja. Kaupungin taisteluista selviytyneet puolustajat pääsivät pääosin vetäytymään.
Seuraukset

Venäläinen kenraali ja historioitsija Dmitri Volkogonov arvioi venäläisten tappioiden olleen 1 146 kaatunutta ja 374 kadonnutta. Suurin osa kadonneista lienee ollut myös kaatuneita. Suurimpien arvioiden mukaan 35 000 kaupungin asukasta oli saanut surmansa. Joidenkin pienempien arvioiden mukaan koko konfliktin siviiliuhrien määrä oli tammikuuhun loppuun mennessä noin 5 000. Valtausta seurasi myös ryöstelyjen ja siviiliväestöön kohdistuneiden hyökkäysten aalto.
Tšetšeenit valtasivat kaupungin takaisin vuonna 1996, mikä päätti ensimmäisen Tšetšenian sodan venäläisten tappioon.
Tšetšeenitaistelijat rukoilevat tulen äärellä presidentinpalatsin edessä Groznyissa joulukuussa 1994.
Tšetšeenitaistelija Groznyin taisteluiden aikaan.
Tuhoutunut venäläinen BMP-2.
Tšetšeenitaistelija presidentinpalatsin tuntumassa tammikuussa 1995.
Tšetšeenit katselevat kuorma-auton lavalle nostettuja huopiin käärittyjä ruumiita Groznyin taistelujen aikaan tammikuussa 1995.
Hasanski Sladki

Hasanski Sladkin rypäleterttuja kasvihuoneessa.
Hasanski Sladki (Хасанский сладкий eli Khasanilainen makea) on venäläinen viiniköynnöslajike. Se on yksi kylmänkestävimmistä viinilajikkeista (jopa –33 astetta).
Hasanski Sladki on melko voimakaskasvuinen ja viihtyy hapahkossa maassa. Sen harvassa pitkänomaisessa tertussa kasvavat pienehköt siniset rypäleet kypsyvät syyskuussa ja sisältävät paljon C-vitamiinia.  Sen versot talveentuvat hyvin, mutta melko myöhään. Siksi Hasanskille suositellaan voimakasta pituuskasvun leikkausta elokuusta alkaen. Suositellaan kasvuvyöhykkeelle I-III.
Koska Hasanski Sladkilla ei ole perimässään ojukkaviiniä ja siten sille ominaista foxy-makua, kuten useimmilla pohjoisiin oloihin soveltuvilla viiniköynnöslajikkeilla, se soveltuu näitä paremmin viininvalmistukseen.
Perimä

Hasanski Sladki on Dalnevostochny Tihonova -lajikkeen (V. vinifera × amurensis) avopölytyksen tuote.
Harmaahankakarve

| Harmaahankakarve |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Karpeet Parmeliaceae
Suku::  Hankakarpeet Pseudevernia
Laji::  furfuracea
Kaksiosainen nimi
 Pseudevernia furfuracea  (L.) Zopf 
Katso myös
   Harmaahankakarve Wikispeciesissä   Harmaahankakarve Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaahankakarve eli hankakarve (Pseudevernia furfuracea) on harmahtava jäkälä, jota kasvaa havupuiden rungoilla ja oksissa. Se kasvaa röyhelöisinä tuppaina etenkin oksanhangoissa. Sen voi erottaa valkohankajäkälästä (Evernia prunastri) siitä, että harmaahankakarve on harmaa myös alapinnaltaan. Harmaahankakarve kasvaa lähes koko Suomessa. Laji viihtyy erityisesti Etelä- ja Keski-Suomessa ja sitä esiintyy myös Euroopassa.
Harmaahankakarveella on kaksi kemotyyppiä. Harmaahankakarveen jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy toisessa kemotyypissä atranoriinia (C19H18O8) ja fysodihappoa (C26H30O8) sekä toisessa atranoriinia ja olivetorihappoa (C26H32O8).
Käyttö

Harmaahankakarve on ilmanlaadun indikaattori, ja melko herkkä saasteille.
Harmaahankakarvetta on aiemmin käytetty hajuvesiteollisuudessa tuoksujen kiinnittymisen vaikuttavana aineosana, mutta sen käyttö on sittemmin kielletty EU:n toimesta, koska se saattaa aiheuttaa joillekin ihmisille allergisia oireita.
Harmaahankakarvetta on kerätty Kreikassa balsamointiaineiden ainesosaksi. Sillä on antibioottinen vaikutus.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hankakarve (Pseudevernia furfuracea)
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hankakarve (Pseudevernia furfuracea)
UniProt: Taxonomy - Pseudevernia furfuracea (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pseudevernia furfuracea (englanniksi)
Fungi of Great Britain and Ireland: Pseudevernia furfuracea (englanniksi)
Irish lichens: Pseudevernia furfuracea (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Pseudevernia furfuracea, the Tree moss lichen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Pseudevernia furfuracea:  Wikidata: Q630042  Wikispecies: Pseudevernia furfuracea  BioLib: 125108  CoL: 4NN5H  EoL: 197698  EPPO: PSVRFU  Fungorum: 402417  GBIF: 2605852  iNaturalist: 175355  IRMNG: 10397336  MycoBank: 402417  NBN: NBNSYS0000018961  NCBI: 136282  NZOR: 76a56669-0fff-4b57-b363-086bf3ac0f00  Observation.org: 18186  Open Tree of Life: 959711  Laji.fi: MX.66982 
Lichen furfuraceus:  Wikidata: Q21976078  CoL: 6Q7W4  Fungorum: 394065  GBIF: 3408240  IRMNG: 10944667  MycoBank: 394065
Hasse Börjes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hasse Börjes vuonna 1973. |  Hasse Börjes vuonna 1973. |  Hasse Börjes vuonna 1973. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sapporo 1972 | 500 m |  |
Hasse Börjes (s. 25. tammikuuta 1948 Rättvik) on ruotsalainen entinen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla IFK Rättvikiä.
Börjes paransi 500 metrin luistelun maailmanennätystä kolmesti vuonna 1970, viimeisimpänä 8. maaliskuuta ajan 38,46 sekuntia, joka kesti maailmanennätyksenä yli vuoden, kunnes Erhard Keller rikkoi sen maaliskuussa 1971. Börjes sai samalla matkalla hopeaa Sapporon olympialaisissa 1972. Hän sivusi 500 metrin maailmanennätystä vielä samana vuonna luisteltuaan matkan ajassa 38,0.
Ennätykset

Lähde: Sports-Reference
500 m: 38,0 s (1972)
1 000 m: 1.19,87 (1974)
1 500 m: 2.12,4 (1971)
Harkovan lentokonetehdas

| Harkovan lentokonetehdas |
| --- | --- |

Perustettu:  1926
Toimitusjohtaja:  Olsksandr Kryvokon
Kotipaikka:   vul. Sumska 134, 61023 Harkova, Ukraina
Emoyhtiö:  Ukroboronprom 
Kotisivu:  ksamc.com.ua
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Harkovan lentokonetehdas eli H’DAVP (ukr. Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, ХДАВП, H’arkivske deržavne aviatsijne vyrobnytše pidpryjemstvo, (ven. Харьковское государственное авиационное производственное предприятие, ХГАПП, Harkovskoje gosudarstvennoje aviatsionnoje proizvodstvennoje predprijatije, aiemmin HAPO (ХАПО) tai tehdas №135) on Harkovassa toimiva ukrainalainen lentokonetehdas. Se on valmistanut ja valmistaa Antonovin suunnittelemia lentokonetyyppejä.
Tehdas perustettiin 1926 Konstantin Kalininin suunnittelutoimistona, ja se toimi eri nimillä Neuvostoliiton aikanalähde?.
Lentokonetehtaan yhteydessä toimii museo. Lentokonetehtaan hallinnassa on myös 1,8 kilometrin kiitotiellä varustettu Harkovan pohjoinen lentoasema (ukr. Харків-Північний, H’arkiv-Pivnitšnyi; ICAO: UKHV).
Antonov-lentokonetyyppejä > Nykyisiä

Antonov An-140
Antonov-lentokonetyyppejä > Aikaisempia

Antonov An-72, Antonov An-72P
Antonov An-74T, matkustajalentokone Antonov An-74TK, Antonov An-74TK-200 ja Antonov An-74TK-300
Kalin K-4 Harkovan yllä (1928).
Putin tutustui Harkovan lentokonetehtaaseen valtiovierailulla 2001.
Aeromist Harkovan Antonov An-140 (rek. UR-14003) Jakutskin lentoasemalla.
Tupolev Tu-134 Harkovan lentokonetehtaan museossa.
Aiheesta muualla

Харьковское государственное авиационное производственное предприятие (ХГАПП) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Harri Suvanto

| Harri Suvanto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. marraskuuta 1970 (ikä 54) Kodisjoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Suvi
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2003
Seurat:  Lukko (SML) TPS (SML) Malmö Redhawks (SEL) HKm Zvolen (SloEL) Podhale Nowy Targ (Puola) Brûleurs de Loups de Grenoble (Ranska) ASG Angers (Ranska) ERC Haßfurt (OL)
Harri Suvanto (s. 30. marraskuuta 1970 Kodisjoki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 460 runkosarjaottelua tehopistein 86+93=179 ja keräten 219 jäähyminuuttia, 49 playoff-ottelua tehopistein 7+10=17 ja keräten 20 jäähyminuuttia sekä neljä liigakarsintaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja keräten 16 jäähyminuuttia. Suvanto pelasi urallaan ulkomailla Ruotsissa, Slovakiassa, Puolassa, Ranskassa ja Saksassa.
Ura > Seuraura

Suvanto on Rauman Lukon kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 1986. Suvanto nousi Lukon SM-liigajoukkueeseen 17-vuotiaana kaudella 1988–1989, jolloin hän teki 38 runkosarjaottelussa tehot 10+1=11. Kaudella 1991–1992 Suvanto jakoi 16 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Timo Saarikosken ja Jari Torkin kanssa. Kauden 1993–1994 päätteeksi hän voitti SM-pronssia. Kesken seitsemännen SM-liigakautensa 1994–1995 Suvanto siirtyi Lukosta Turun Palloseuraan. Hän teki 8. huhtikuuta 1995 viidennessä finaalissa vieraissa Jokereita vastaan TPS:n 1-5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaalin, joka ratkaisi joukkueelle myös Suomenmestaruuden.
Kaudella 1995–1996 Suvanto teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+19=31. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa, kuten myös seuraavan kauden 1996–1997 päätteeksi. Suvanto voitti kauden aikana TPS:ssä myös EHL:n mestaruuden. Hän voitti saman vuoden syyskuussa European Super Cupin, mutta Suvanto siirtyi kesken kauden 1997–1998 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Malmö Redhawksin riveihin. Kaksi seuraavaa kautta hän vietti taas kasvattajaseurassaan Lukossa.
Suvanto aloitti kauden 2000–2001 Slovakian Extraligan HKm Zvolenissa, jossa hän pelasi lopulta vain kaksi ottelua. Suvanto pelasi loppukauden Puolan pääsarjajoukkue Podhale Nowy Targin riveissä. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Ranskassa; kauden 2001–2002 Brûleurs de Loups de Grenoblen ja kauden 2002–2003 Ducs d'Angersin joukkueessa. Pelaajauransa viimeisellä kaudellaan 2003–2004 Suvanto pelasi Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligan ERC Haßfurtissa.
Ura > Maajoukkueura

Suvanto pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1990.
Liga FPD

| Liga FPD (Primera División) |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Liga FPD:n kausi 2024–2025 
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Costa Rica
Perustettu:  13. kesäkuuta 1921
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Saprissa
Eniten mestaruuksia:  Saprissa (40)
Sarjataso:  1
Alempi taso:  Liga de Ascenso
Sivusto:  unafut.com
Liga FPD, joka tunnetaan myös nimellä Primera División, on Costa Rican jalkapallon pääsarja. Sarjassa on 12 joukkuetta, ja se pelataan Apertura ja Clausura -systeemillä niin, että Apertura kestää heinäkuusta joulukuuhun ja Clausura tammikuusta toukokuuhun. Sarjan neljä parasta joukkuetta pääsee seuraavan kauden CONCACAF Central American Cupiin, josta voi edelleen päästä maanosan suurimpaan seurajoukkueturnaukseen CONCACAF Champions Cupiin. Sarja perustettiin vuonna 1921, ja ensimmäisen mestaruuden voitti Herediano.
Joukkueet kaudella 2024–2025

Alajuelense
Cartaginés
Guanacasteca
Herediano
Municipal Liberia
Puntarenas F.C.
Pérez Zeledón
San Carlos
Santa Ana
Santos de Guápiles
Saprissa
Sporting F.C.
Sioux’n piirikunta

Sioux’n piirikunta (engl. Sioux County) voi tarkoittaa seuraavia:
Sioux’n piirikunta, piirikunta Iowassa Yhdysvalloissa
Sioux’n piirikunta, piirikunta Nebraskassa Yhdysvalloissa
Sioux’n piirikunta, piirikunta Pohjois-Dakotassa Yhdysvalloissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sioux’n piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Masaya

Masaya voi tarkoittaa seuraavia:
Masaya, departementti Nicaraguassa
Masaya, kaupunki Nicaraguassa, Masayan departementin pääkaupunki
Masaya, tulivuori Nicaraguassa
Masaya Aoyama, Reiko Yoshidan piirtämä shōjo-manga
Masaya Kimura (s. 1986), japanilainen hiihtäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Masaya”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Segovia (täsmennyssivu)

Segovia (lat.; m.kreik. Σεγουβία, Segūvia tai Segouvia) voi viitata seuraaviin:
Segovia, kaupunki Espanjassa; antiikin aikana kaupunki Hispania Tarraconensiksessa
Segovia, Espanjan maakunta
Segovia, antiikin aikainen kaupunki Hispania Baeticassa
Nueva Segovia, Nicaraguan departementti
Andrés Segovia (1893–1987), espanjalainen kitaristi