stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Troy Brouwer

| Troy Brouwer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1985 (ikä 39) Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  97 kg
Pelinumero:  36
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2020
Seurat:  Norfolk Admirals (AHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Rockford IceHogs (AHL)   Washington Capitals (NHL)   St. Louis Blues (NHL)   Calgary Flames (NHL)   Florida Panthers (NHL)
NHL-varaus:  214. varaus, 2004 Chicago Blackhawks
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Chicago Blackhawks | 2010  |
Troy Brouwer (s. 17. elokuuta 1985 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän voitti urallaan kertaalleen Stanley Cupin.
Ura

Ennen siirtymistään NHL:ään Brouwer pelasi viisi kautta WHL-liigan Moose Jaw Warriorsissa, jossa viimeisellä 2005–2006 kaudellaan hän johdatti kapteenina seuran runkosarjan piste-ennätykseen ja liigan finaaleihin. Brouwer voitti WHL:n pistepörssin.
Brouwer pelasi ensimmäiset NHL-pelinsä kaudella 2006–2007 Chicago Blackhawksissa. Pääosan kaudesta hän pelasi kuitenkin AHL-liigan Norfolk Admiralsissa, jossa teki 66 ottelussa 79 pistettä. Hän rikkoi kauden aikana AHL:n tulokkaiden piste-ennätyksen. Seuraavan kauden Brouwer vietti vielä suurimmaksi osaksi AHL:ssa, tällä kertaa Rockford IceHogsissa. Kaudella 2008–2009 hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä ja teki tulokkaana 26 pistettä 69 ottelussa. Seuraavalla kaudella Brouwer paransi saldoaan ja teki 22 maalia. Brouwerin kausi päättyi Blackhawksin Stanley Cup -voittoon, kun joukkue kaatoi finaaleissa Philadelphia Flyersin. Hän pelasi vielä kauden 2010–2011 Blackhawksissa ja teki 17 maalia 79 ottelussa. Kauden jälkeen hänet kaupattiin varaustilaisuuden yhteydessä Washington Capitalsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausoikeuteen. Hän pelasi Washingtonissa neljän kauden ajan, kunnes kesällä 2015 hänet kaupattiin Pheonix Copleyn kanssa St. Louis Bluesiin vaihdossa T.J. Oshieen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Troy Brouwer Wikimedia Commonsissa
Karen Gillan

| Karen Gillan |
| --- | --- |
 Karen Gillan vuonna 2017
Henkilötiedot
Koko nimi:  Karen Sheila Gillan
Syntynyt: 28. marraskuuta 1987 (ikä 37) Inverness, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Amy Pond (Doctor Who) Nebula (Marvel Cinematic Universe) Ruby Roundhouse (Jumanji-elokuvat)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Karen Sheila Gillan (s. 28. marraskuuta 1987 Inverness, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä ja malli. Gillan tunnetaan erityisesti roolistaan Tohtorin matkakumppanina Amy Pondina televisiosarjassa Doctor Who. Hahmo oli erittäin suosittu ja oli mukana monissa sarjaan liittyvissä oheistuotteissa, kuten kirjoissa ja videopeleissä.
Ura

Gillan aloitti uransa nuorisoteatterituotannoissa. Hän muutti 16-vuotiaana Invernessistä Edinburghiin näyttelijäopintoja varten. Myöhemmin Gillan opiskeli näyttelemistä lontoolaisessa Italia Conti -koulussa. Hänen ensiesiintymisensä 2000-luvun Doctor Whossa tapahtui neljännen kauden jaksossa ”Pompeijin liekit” (engl. The Fires of Pompeii). Tuolloin hänellä oli kuitenkin vain pieni sivuosa roomalaisen ennustajan roolissa. Amy Pondia Gillan näytteli ensimmäisen kerran viidennen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa vuonna 2010. Hän jätti sarjan yhdessä Rory Williamsia esittäneen Arthur Darvillin kanssa seitsemännellä kaudella. Tohtorin kumppanina Gillanin korvasi Claraa esittävä Jenna Coleman.
Gillanin jätettyä Doctor Whon vuonna 2012 Shonda Rhimes tarjosi hänelle uuden yhdysvaltalaisen televisiosarjan pääosaa. Gillan kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta, koska oli jo lupautunut näyttelemään John Mackayn ohjaamassa indie-elokuvassa Not Another Happy Ending.
Marvel Studiosin avaruuteen sijoittuvassa seikkailuelokuvassa Guardians of the Galaxy (2014) Gillan esiintyi Nebulan roolissa. Hän jatkaa roolissaan Nebulana myös elokuvan jatko-osassa Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017) sekä elokuvissa Avengers: Infinity War (2018) ja Avengers: Endgame (2019).
FHM valitsi Gillanin maailman sadan seksikkäimmän naisen luetteloonsa 2011 ja 2012. Noina vuosina lehti asetti hänet sijoille 42 ja 36.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Työ | Lopputulos | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | TV Quick Awards | Paras näyttelijä | Doctor Who | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Cosmopolitanin "Vuoden nainen" –palkinto | Paras näyttelijä | Doctor Who | Voitto |  |
| 2011 | SFX –palkinto | Paras näyttelijä | Doctor Who | Voitto |  |
| 2011 | TV Choice Awards | Paras näyttelijä | Doctor Who | Voitto |  |
| 2011 | Scream Awards | Paras scifi näyttelijä | Doctor Who | Ehdokkuus |  |
| 2012 | National Television Awards | Naisten paras draamaesitys | Doctor Who | Voitto |  |
| 2012 | Brittien Nickelodeon Kids Choice -palkinto | Suosituin Britti näyttelijä | – | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Scottish Fashion Awards | Skotlannin muoti–ikoni | – | Voitto |  |
| 2013 | National Television Awards | Naisten paras draamaesitys | Doctor Who | Ehdokkuus |  |
| 2014 | Fright Meter Awards | Paras näyttelijä | Oculus | Ehdokkuus |  |
| 2014 | Detroit Film Critics Society | Paras asukokonaisuus | Guardians of the Galaxy | Voitto |  |
| 2014 | Phoenix Film Critics Society | Paras näyttelijäryhmä | Guardians of the Galaxy | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Empire Awards | Paras tuloskas naisnäyttelijä | Guardians of the Galaxy Oculus | Voitto |    |
| 2015 | IFS Film Festival | Paras näyttelijä lyhytelokuvassa | Bound for Greatness | Voitto |  |
| 2015 | IFS Film Festival | Paras näyttelijä lyhytelokuvassa | Coward | Voitto |  |
| 2015 | Edinburghin elokuvien kansainvälinen festivaali | Paras lyhytelokuva | Coward | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karen Gillan Wikimedia Commonsissa
Karen Gillan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB  Elonet 
Muut:  IdRef
Uusi Taiwanin dollari

| Uusi Taiwanin dollari |
| --- | --- |
ISO 4217 -koodi:  TWD
Keskuspankki:  Kiinan tasavallan keskuspankki
Symboli:  NT$, 圓, $
Käyttäjät:   Taiwan
Jaettava yksikkö:  角 (jiǎo) 分 (fēn)
Uusi Taiwanin dollari (kiin.: 新臺幣; pinyin: Xīntáibì; Pe̍h-ōe-jī: Sin-tâi-pè; valuuttakoodi TWD, mutta lyhennetään tavallisesti NT$), tai yksinkertaisesti Taiwanin dollari (kiin.: 臺幣; pinyin: Táibì; Pe̍h-ōe-jī: Tâi-pè), on Taiwanin eli Kiinan tasavallan valuutta. Alun perin sitä on laskenut liikkeelle Taiwanin pankki, mutta vuodesta 2000 lähtien liikkellelaskijana on ollut Kiinan tasavallan keskuspankki.
Uuden Taiwanin dollarin rahayksikkö on kiinaksi nimeltään yuan (kiin.: 圓 tai 元; pinyin: yuán). Puhekielessä rahayksikköä kutsutaan mandariinikiinaksi nimellä kuai (kiin.: 塊), taiwaniksi kho (kiin.: 箍) ja hakkaksi ngiùn (kiin.: 銀). Yuan tarkoittaa myös Kiinan kansantavallassa käytettävän valuutan renminbin perusyksikköä. Renminbi ei kuitenkaan kelpaa Taiwanissa, ja toisin päin. Rahayksiköt ovat vaihdettavissa keskenään.
Tammikuussa 2023 yhdellä eurolla sai noin 29 NT-dollaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taiwanin raha Wikimedia Commonsissa
| n k Aasian rahayksiköt |
| --- | --- |
Etelä:  Bangladeshin taka  Bhutanin ngultrum  Intian rupia  Malediivien rufiyaa  Nepalin rupia  Pakistanin rupia  Sri Lankan rupia 
Itä:  Hongkongin dollari  Japanin jeni  Kiinan yuan  Etelä-Korean won  Macaon pataca  Mongolian tugrug  Pohjois-Korean won  Taiwanin dollari 
Kaakkois:  Brunein dollari  Filippiinien peso  Indonesian rupia  Kambodžan riel  Laosin kip   Malesian ringgit  Myanmarin kyat  Singaporen dollari  Yhdysvaltain dollari (Itä-Timor) 
Keski:  Kazakstanin tenge  Kirgisian som  Tadžikistanin somoni  Thaimaan baht  Turkmenistanin manat  Uzbekistanin som  Vietnamin đồng 
Länsi:  Afganistanin afgaani  Arabiemiraattien dirhami  Armenian dram  Azerbaidžanin manat  Bahrainin dinaari  Euro ( Kypros)  Georgian lari  Iranin rial  Irakin dinaari  Uusi Israelin sekeli  Jemenin rial  Jordanian dinaari  Kuwaitin dinaari  Libanonin punta  Omanin rial  Qatarin rial  Saudi-Arabian rial  Syyrian punta  Turkin liira  Venäjän rupla
SEAT León (2012)

| SEAT León Typ 5F |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Algeria  Espanja
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2012–2020
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  SEAT León (Typ 1P)
Seuraaja:  SEAT León (Typ KL)
Teknisesti samankaltaisia:   MQB-pohjalevyn mallit * Audi A3 (Typ 8V) Audi Q2  Audi TT (Typ FV)  Škoda Octavia (Typ 5E)  Škoda Superb (Typ 3V)  Volkswagen Arteon  Volkswagen Atlas  Volkswagen Atlas Cross Sport  Volkswagen Bora (2018)  Volkswagen Golf VII  Volkswagen Golf Sportsvan  Volkswagen Jetta VII  Volkswagen Lamando  Volkswagen Lavida II  Volkswagen Passat (B8)  Volkswagen Passat (Kiina)  Volkswagen Touran II  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel maakaasu
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
SEAT León Typ 5F on SEAT Leónin kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2012–2020.
SEAT León Typ 5F (2012–2020)

Kolmannen sukupolven León esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja se perustuu muun muassa Volkswagen Golf VII:n, Audi A3:n ja Škoda Octavian tavoin Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevyrakenteelle. Täysin uusia korimalleja León-mallistossa olivat Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esitelty kolmiovinen SC ja farmarimalli ST, joka esiteltiin Frankfurtissa samana syksynä.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä León sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,2 TSI (85/105 hv) ja 1,4 TSI (122/140 hv), dieselmoottoreina 1,6 TDI (90/105 hv) ja 2,0 TDI (150 hv). Keväällä 2013 tulivat 1,8 TSI (180 hv) ja 2,0-litraisen dieselin 184-hevosvoimainen versio, samana syksynä myös 1,6 TDI:n 110-hevosvoimainen versio.
Keväällä 2014 esiteltiin kaksi urheilullista mallia, Cupra 265 ja Cupra 280. Molempien moottorina on 2,0 TSI, jonka teholukema on mallinimen numeron mukainen. Samaan aikaan suurempitehoisen 1,2 TSI:n teho kasvoi 110 hevosvoimaan ja pienempitehoisemman 1,4 TSI:n 125 hevosvoimaan. 140-hevosvoimaisen 1,4 TSI:n teho nousi 150 hevosvoimaan ja se sai sylinterien lepuutustoiminnon (ACT). Uutena moottorina oli maakaasua polttoaineenaan käyttävä 1,4 TGI (110 hv).
Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin farmarimallista maastokelpoisempi X-Perience-malli, jossa on neliveto ja 15 millimetriä korotettu alusta.
Keväällä 2015 esiteltiin uutena moottorina kolmesylinterinen 1,0 TSI (115 hv). 1,6 TDI:n ainoaksi tehovaihtoehdoksi jäi 110-hevosvoimainen. Vuoden lopulla Cupra 280:n korvasi Cupra 290, jossa tehoa on mallinimen mukaisesti 10 hevosvoimaa enemmän.
Vuoden 2016 lopulla León sai muun muassa aiempaa leveämmän etusäleikön. 1,6 TDI:n teho nousi 115 hevosvoimaan.
Cupra 265 ja Cupra 290 korvattiin vuoden 2017 alussa uudella Cupra 300 -mallilla. Sen rinnalle esiteltiin saman vuoden syksyllä Frankfurtin autonäyttelyssä Cupra R, jossa moottorin teho on 310 hevosvoimaa. Malli oli tehokkain SEATin valmistama katulaillinen auto, ja sitä valmistettiin 799 kappaleen erikoiserä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT León (2012) Wikimedia Commonsissa
SEAT León SC
SEAT León ST
SEAT León Cupra 280
Facelift-mallin SEAT León Typ 5F.
Miss America

Jennifer Berry, Miss America 2006.
Miss America on Yhdysvalloissa vuosittain järjestettävä missikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran 1920-luvulla. Vuoteen 2005 asti kilpailu järjestettiin sen kotipaikassa New Jerseyn Atlantic Cityssä. Vuodesta 2006 lähtien kilpailu on pidetty Nevadan Las Vegasissa. Kilpailu mainostaa itseään lauseella ”Muut kauneuskilpailut etsivät mallia, Miss America etsii roolimallia”. Kilpailun pääpalkinto on opiskelustipendi missin itsensä haluamassa oppilaitoksessa. Useat voittajat ovat jo valmiiksi olleet korkeasti koulutettuja ja lahjoittaneet palkintorahat hyväntekeväisyyteen.
Järjestävän Miss America -järjestön pääjohtaja Sam Haskell erosi kun hänen kirjoittamansa alatyyliset sähköpostit vuosivat julkisuuteen. Lisäksi erosivat puheenjohtaja Lynn Weidner sekä järjestön johtaja Josh Randle. Viestit paljasti verkkosivusto Huffington Post. Viestien vuodettua samanlaisesta käytöksestä ovat kertoneet vuoden 2013 missi Mallory Hagan ja monet muut aiemmat kilpailijat.
Vuonna 2018 luovuttiin kokonaan kilpailun uima- ja iltapukukierroksista. Kilpailussa tullaan painottamaan tästä lähtien enemmän lahjakkuutta ja älykkyyttä.
Vuoden 2003 Miss America -kilpailijat Andrewsin lentotukikohdassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Hồ Chí Minhin kaupunki

| Hồ Chí Minh (Thành phố Hồ Chí Minh) Sài Gòn |
| --- | --- |

 Hồ Chí Minh
 Koordinaatit: 10°45′33″N, 106°39′45″E 
Valtio:  Vietnam
Perustettu:  1698
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2061 km²
Väkiluku (2019):  8 993 082
Aikavyöhyke:  UTC+7
Suuntanumero(t):  8
 
 HCM CityWeb 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hồ Chí Minh (vietn. Thành phố Hồ Chí Minh) on Vietnamin suurin kaupunki noin yhdeksällä miljoonalla asukkaallaan. Kaupunki oli Etelä-Vietnamin pääkaupunki, ja sen nimi oli Vietnamin yhdistymiseen asti Saigon (vietn. Sài Gòn), joka on säilynyt kaupungin epävirallisena rinnakkaisnimenä.
Hồ Chí Minh on eteläisen Vietnamin taloudellinen ja teollinen keskus sekä tärkein satamakaupunki. Siellä on muun muassa elintarvike-, panimo-, tekstiili-, ajoneuvo- ja kemianteollisuutta, Tan Son Nhatin kansainvälinen lentoasema sekä keskeisiä yliopistoja kuten Vietnamin suurin (Vietnamin kansallinen yliopisto (Hồ Chí Minhin kaupunki) (VNUHCM)) ja toisaalta korkeatasoisin yliopisto (Tôn Đức Thắngin yliopisto). Kaupungin keskusta on osittain länsimaiseen tyyliin rakennettu, ja lisäksi erityisesti Cholonin kaupunginosaan on muodostunut kiinalainen väestönosa.
Maantiede ja ilmasto

Hồ Chí Minh sijaitsee Saigonjoen suiston länsirannalla Etelä-Vietnamissa noin 50 kilometrin päässä Etelä-Kiinan merestä.
Joki on kaupungin kohdalla 225–375 metriä leveä ja jopa 20 metriä syvä. Kaupunkia vaivaavat usein tulvat, jotka ovat tulleet yhä pahemmiksi kun maa painuu rakennusten alla ja meren pinta nousee ilmastonmuutoksen takia.
Hồ Chí Minh on samalla hallinnollisella tasolla kuin Vietnamin provinssit. Kaupunki jaetaan 22 hallinnolliseen alueeseen, joista viisi on haja-asutusaluetta ja joista vain viidellä keskeisellä alueella on oma nimensä. Hoa Binhin puisto on kaupungin keskeisin punaisten lyhtyjen alue.
Kaupungin merkittäviin nähtävyyksiin kuuluvat Củ Chi -tunnelit, Cao Dain suuri temppeli, Ho Chi Minh Museo, ranskalaiskauden Kaupunginhotelli eli Hotel de Ville,  sotamuseo ja kultainen vesinukketeatteri.
Vuorokauden ylin lämpötila on koko vuoden 30 ja 35 asteen välillä. Kuiva kausi kestää tammikuusta maaliskuuhun, kun taas toukokuusta lokakuuhun sataa rankasti.
Historia

Saigon oli alun perin pieni kalastajakylä, joka sijaitsi samannimisen joen soisella suistoalueella. Sen asukkaat olivat todennäköisesti khmerejä ennen vietnamilaisten saapumista. Nguyễn Hữu Cảnh perusti kaupunkiin hallinnon vuonna 1698. Ranska teki Vietnamista oman siirtokuntansa 1800-luvun puolivälissä, kunnes vuonna 1954 kommunistinen Việt Minh löi ranskalaiset Điện Biên Phủn taistelussa. Ranska ei suostunut kuitenkaan luovuttamaan valtaa kommunisteille, vaan antoi tukensa keisari Bảo Đạille, joka teki Saigonista pääkaupunkinsa. Kun Vietnam jaettiin virallisesti kahtia, piti Etelä-Vietnam presidentti Ngô Đình Diệmin johdolla kaupungin pääkaupunkinaan.
Vietnamin sodan lopputuloksena 1975 Pohjois-Vietnamin armeija liittolaisineen sai suurta tuhoa kärsineen kaupungin haltuunsa. Yhdysvalloissa tapahtumaa kutsutaan Saigonin romahtamiseksi, Vietnamissa taas Saigonin vapauttamiseksi. Kommunistit nimesivät kaupungin uudelleen johtajansa Ho Tši Minhin mukaan vuonna 1976, kun yhdistetty Vietnamin sosialistinen tasavalta perustettiin. Epävirallista nimitystä Sài Gòn käytetään yhä runsaasti puhekielessä paitsi Vietnamissa, varsinkin ulkomailla asuvien vietnamilaisten keskuudessa. Erityisesti nimitystä käytetään kaupunginosasta numero yksi.
Väestö

Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan kunnan alueella oli noin yhdeksän miljoonaa asukasta, joista seitsemän miljoonaa asui kaupunkitaajamassa.
Liikenne

Vietnamin suurin lentoasema, Tân Sơn Nhấtin kansainvälinen lentoasema sijaitsee kuusi kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Hồ Chí Minhin kaupunki on Hanoihin ulottuvan rautatien toinen päätepiste.
Kaupunkiin on pitkään ollut suunnitteilla kahdeksan linjaa kattava metroverkosto. Ensimmäinen linja avattiin 22. joulukuuta 2024.
Kuvia

Vanha kaupungintalo, joka on nykyään Kansankomitean käytössä
Notre-Damen katedraali Hồ Chí Minhissa
Tôn Đức Thắngin yliopiston pääkampusta.
Liikenneruuhkaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hồ Chí Minhin kaupunki Wikimedia Commonsissa
| n k Vietnamin suurkaupungit ja maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Maakuntatasoiset kaupungit |  Cần Thơ  Đà Nẵng  Hải Phòng  Hà Nội  Hồ Chí Minhin kaupunki  Huế  |  |
| Maakunnat |  An Giang  Bắc Giang  Bắc Kạn  Bạc Liêu  Bắc Ninh  Bà Rịa-Vũng Tàu  Bến Tre  Bình Định  Bình Dương  Bình Phước  Bình Thuận  Cà Mau  Cao Bằng  Đắk Lắk  Đắk Nông  Điện Biên  Đồng Nai  Đồng Tháp  Gia Lai  Hà Giang  Hà Nam  Hà Tĩnh  Hải Dương  Hòa Bình  Hậu Giang  Hưng Yên  Khánh Hòa  Kiên Giang  Kon Tum  Lai Châu  Lâm Đồng  Lạng Sơn  Lào Cai  Long An  Nam Định  Nghệ An  Ninh Bình  Ninh Thuận  Phú Thọ  Phú Yên  Quảng Bình  Quảng Nam  Quảng Ngãi  Quảng Ninh  Quảng Trị  Sóc Trăng  Sơn La  Tây Ninh  Thái Bình  Thái Nguyên  Thanh Hóa  Thừa Thiên-Huế  Tiền Giang  Trà Vinh  Tuyên Quang  Vĩnh Long  Vĩnh Phúc  Yên Bái  |  |
| n k Megakaupungit |
| --- | --- |
Afrikka (3):  Kairo  Kinshasa  Lagos 
Aasia (29):  Bangalore  Bangkok  Chengdu  Chennai  Chongqing  Delhi  Dhaka  Hangzhou  Hồ Chí Minh  Hyderabad  Istanbul  Jakarta  Kalkutta  Kanton  Karachi  Keihanshin  Lahore  Metro Manila  Mumbai  Nagoya  Peking  Soul  Shanghai  Shenzhen  Teheran  Tianjin  Tokio  Wuhan  Xiamen 
Eurooppa (5):  Istanbul  Lontoo  Moskova  Pariisi  Rein–Ruhr 
Pohjois-Amerikka (3):  Los Angeles  México  New York 
Etelä-Amerikka (5):  Bogotá  Buenos Aires  Lima  Rio de Janeiro  São Paulo
Suomenlahden merivartiosto

| Suomenlahden merivartiosto |
| --- | --- |
Vastuualue:: Suomenlahti
Kansainväliset rajanylityspaikat:: Hanko, Suomenlinna, Haapasaari, Santio, Helsingin satama
- joista lentoasemia:: Helsinki-Vantaa,  Helsinki-Malmi,  Helsinki-Hernesaari [Suljettu 2022]

Suomenlahden merivartiosto (ruots. Finska vikens sjöbevakningssektion) on Rajavartiolaitoksen hallintoyksikkö, joka vastaa rajavalvonnasta, rajatarkastuksista sekä meripelastuspalvelusta Uudenmaan ja Kymenlaakson maakuntien alueella sekä niiden edustan talousvyöhykkeellä.
Heraldikko Gustaf von Numersin suunnittelema Suomenlahden merivartioston lippu.
Organisaatio

Suomenlahden merivartioston esikunta sijaitsee Helsingin Sörnäisissä. Vartiostolla oli 2021 kahdeksan merivartioasemaa ja yksi ulkovartiolaiva, VL Turva. Merivartioasemilla on käytössään 26 vartiovenettä, 2 ilmatyynyalusta ja 4 kelirikkokulkuneuvoa. Suomenlahden merivartiostoon kuuluu myös Helsingin rajatarkastusosasto, joka vastaa rajatarkastuksista ja rajavalvonnasta Helsingin lentoasemilla.
Tämän lisäksi organisaatiossa toimivat vielä Rikostorjuntayksikkö, jonka vastuualueena on rikosten torjunta ja tutkinta, sekä Sataman rajatarkastusyksikkö. Sataman rajatarkastusyksikkö vastaa rajatarkastuksista ja rajavalvonnasta Suomenlahden alueen satamissa, päävastuualueenaan Helsingin satama. Organisaatioon kuuluu myös valmiusjoukkue, jonka tehtävänä on toimia sellaisissa vaativissa tehtävissä, joihin normaalin rajavartijan koulutus ja käytettävissä oleva välineistö eivät ole riittäviä. Tällaisia ovat esimerkiksi henkilönsuojaukseen, erityisen vaarallisen henkilön kiinniottoon ja terrorismin torjuntaan liittyvät tehtävät.
Organisaatio > Merivartioasemat

Suomenlahden merivartiostolla on kahdeksan merivartioasemaa.
| Merivartioasemat> Merivartioasema | Merivartioasemat> maakunta | Merivartioasemat> kunta | Merivartioasemat> alue | Merivartioasemat> paikka | Merivartioasemat> partiovene | Merivartioasemat> rannikkovartiovene | Merivartioasemat> nopea vartiovene | Merivartioasemat> apuvene | Merivartioasemat> hydrokopteri | Merivartioasemat> ilmatyynyalus | Merivartioasemat>  | Merivartioasemat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Haapasaaren merivartioasema | Kymenlaakso | Kotka |  |  | PV | RV |  | AV x 2 | 1  |  |  |  |
| Hangon merivartioasema | Uusimaa | Hanko |  |  | PV | RV |  | AV   |  |  |  |  |
| Helsingin merivartioasema | Uusimaa | Helsinki | Suomenlinna |  | PV-121  | RV | NV | AV |  | IA  |  |  |
| Hurpun merivartioasema | Kymenlaakso | Virolahti |  |  |  | RV | NV Boomerang (katettu) | AV Buster XXL  |  |  |  |  |
| Kotkan merivartioasema | Kymenlaakso | Kotka |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Porkkalan merivartioasema | Uusimaa | Kirkkonummi | Porkkala |  | PV-120  | RV | NV | AV  |  |  |  |  |
| Porvoon merivartioasema | Uusimaa | Porvoo | Tolkkinen |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Tammisaaren merivartioasema | Uusimaa | Raasepori | Tammisaari |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Glousholmin, Orrergundin, Pirttisaaren ja Jussarön merivartioasemat on lakkautettu.
Organisaatio > Johto

Vartioston komentajana on 24. heinäkuuta 2024 alkaen komentaja Mikko Simola. Vuosina 2020 -2024 komentajana oli kommodori Risto Jääskeläinen ja vuosina 2015–2019 kommodori Tom Hanén. Komentajan apuna on apulaiskomentaja.
Aiheesta muualla

Suomenlahden merivartiosto (Arkistoitu – Internet Archive). Raja.fi.
Suomen rajavartiolaitoksen hallinnollinen jako
Päähallintopaikka: Rajavartiolaitoksen esikunta
Kaakkois-Suomen rajavartiosto | Kainuun rajavartiosto | Lapin rajavartiosto | Länsi-Suomen merivartiosto | Pohjois-Karjalan rajavartiosto | Raja- ja merivartiokoulu | Suomenlahden merivartiosto | Vartiolentolaivue
Kromaattinen asteikko

Kosketinsoittimissa kaikki valkoiset ja mustat koskettimet yhdessä muodostavat kromaattisen asteikon. Kuvassa kolmen oktaavin laajuinen osa koskettimistoa.
Lyhyt sävellys, jossa käytetään kromaattista asteikkoa sävellyksen alussa sekä kohdasta 0:35 alkaen
Kromaattinen asteikko piirrettynä ympyrän muotoon: jokainen sävel on samalla etäisyydellä viereisistä sävelistä molemmin puolin. (Kaaviossa on käytetty sävelten englantilaista nimistöä, jossa B merkitsee samaa säveltä kuin Suomessa H.)
Kromaattinen asteikko on sävelasteikko, jossa on kaksitoista säveltä kutakin oktaavia kohti, peräkkäiset aina puoliaskelen päässä toisistaan. Esimerkiksi pianolla ja muilla kosketin­soittimilla kromaattinen asetikko saadaan aikaan painamalla peräkkäin yhden oktaavialan kaikkia koskettimia, sekä valkoisia että mustia.
Pianolla tai muilla tasa­vireisillä soittimilla kaikissa puoli­askelet ovat yhtä suuria, 100 senttiä. Toisen sanoen tasa­vireisen kromaattisen asteikon sävelet ovat yhtä etäällä toisistaan, eli niiden taajuuksien suhde on vakio,  {\sqrt[{12}]{2}}. Tasavireinen kromaattinen asteikko ei ole diatoninen eikä siinä ole mitään tiettyä perus­säveltä (toonikaa), vaan se on symmetrinen asteikko, jossa kaikki sävelet ovat yhtä etäällä toisistaan.
C:stä alkava kromaattinen asteikko, nouseva ja laskeva oktaavi  Soita tasavireisesti (ohje) tai  Soita Pythagoraan virityksessä (ohje)