stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nännilävistys
Lävistyksen riskit

Nännilävistyksen vakava, joskin harvinainen komplikaatio on rintatulehdus eli mastiitti. Rintatulehdus johtuu bakteereista, jotka pääsevät rintaan lävistyksen kautta. Tulehdus hoidetaan antibiooteilla, mutta se voi vaatia joskus kirurgisen avauksen ja puhdistuksen.
Nännilävistyksestä ei ole haittaa imetykselle, joskin korun poistoa suositellaan imetyksen ajaksi, varsinkin jos lävistys ei ole täysin parantunut, jolloin kudosnesteen tai muun mukana voi lapsen suuhun siirtyä bakteereja liikaa. Myös lapsen suu saattaa kärsiä korusta.
Onnenlampi (Mäntyharju)

| Onnenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°17′21″N, 27°08′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Läpisyöstöön 
Järvinumero:  14.978.1.047
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,6 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,415 km  
Pinta-ala:  1,119 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOnnenlampi 
Onnenlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tommolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy.
Normand Lockwood

Normand Lockwood (19. maaliskuuta 1906 New York – 9. maaliskuuta 2002 Denver) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Elämä ja ura

Lockwood syntyi muusikkoperheeseen ja varttui kaksivuotiaasta asti Ann Arborissa, Michiganissa. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun Ann Arborissa Otto J. Stahlin johdolla. Stahl kannusti oppilastaan lisäksi säveltämään, ja paikassa työskennelleen isänsä avulla tämä pääsi osallistumaan myös Michiganin yliopiston opetukseen. Vuosina 1924–1925 Lockwood opiskeli orkestrointia Roomassa Ottorino Respighin johdolla. Vuosina 1926–1928 ja 1930–1932 hän opiskeli sävellystä Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Lockwood pääsi Rome Prizen saajana suorittamaan opintoja myös American Academy in Romeen.
Lockwood palasi vuonna 1932 Yhdysvaltoihin, jossa työskenteli tulevina vuosikymmeninä opetustehtävissä monissa eri oppilaitoksissa. 1940-luvulla hän asui Guggenheim-stipendiaattina New Yorkissa. Vuonna 1974 Lockwood jäi eläkkeelle emeritusprofessorina Denverin yliopistosta. Hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin kuului Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian Marjorie Peabody Waite -palkinto. Vuosina 1926–1955 Lockwood oli naimisissa Dorothy Sandersin kanssa. Pariskunta kasvatti kolme lasta. Ensimmäisen avioliiton päätyttyä Lockwood meni uusiin naimisiin Vona K. Swedellin kanssa.
Musiikki

Lockwood tuotantoon kuuluu yli 500 teosta, joiden joukossa on kuoro-, kosketinsoitin- ja kamarimusiikkia, oopperoita ja muuta näyttämömusiikkia sekä teoksia suurille soitinkokoonpanoille. Lockwood jatkoi uusien teosten luomista eläköitymisvuodestaan (1974) kuolemaansa saakka.
Olavi Puoskari

Heikki Olavi Puoskari  (19. tammikuuta 1920 Alatornio – 11. marraskuuta 1991 Tornio) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsäopetuksen kehittäjä, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Puoskarin vanhemmat olivat kansanopiston opettaja Hans Jalmari Puoskari ja Stiina Maria (Maiju) Tanner ja puoliso vuodesta 1944 Maire (Maija) Sylvi Suutari. Puoskari tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1941 ja valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1950 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1951. Metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1962 ja metsätalouden opettajatutkinnon Kurun normaalimetsäopistossa 1980. Puskari suoritti myös lukuisia ammatillisia kursseja ja teki opintomatkoja moniin eri maihin.
Puoskari oli Kemi Oy:n Karihaaran sahan harjoittelija 1945, Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen tutkimusapulainen 1946, Kemi Oy:n Karihaaran puutalotehtaan harjoittelija 1946, Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen aputyönjohtaja 1947, Oulujoen vesistön Uittoyhdistyksen harjoittelija 1947, Wiik & Höglundin Kyrönmaan piirin aputyönjohtaja 1947, Jokioisten, Humppilan ja Ypäjän kuntien maanlunastuslautakunnan n:o 78 arvioimisryhmän johtaja 1947, Oy Faner Ab:n vaneritehtaan harjoittelija Lohjalla 1947, Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton Metsätehon työntutkija 1948 ja Työtehoseuran metsäosaston tutkimusapulainen 1948–1950, opetus- ja tutkimusmetsänhoitaja 1950–1962 ja metsäosaston osastopäällikön sijainen 1957–1958.
Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja Puoskari oli vuodesta 1962, yksityismetsätalouden osaston ylitarkastaja 1962–1967, ylimääräinen apulaismetsänhoitaja 1963–1967, ylimääräinen metsänhoitaja 1967–1970, metsäopetusosaston metsätyön ammattiopetuksen ylitarkastaja 1967–1969, vt. ylimääräinen ylimetsänhoitaja 1970 ja ylimääräinen ylimetsänhoitaja 1970–1973. Ammattikasvatushallituksen metsäopetuksen osaston metsätyön ammattiopetuksen ylimääräisenä ylimetsänhoitajaja hän toimi 1973–1986. Puoskari oli myös monien metsätyökurssien suunnittelija, johtaja ja opettaja vuodesta 1952 ja toimi Suomen ja Tunisian välisen yhteistyösopimuksen metsäprojektin valvojana ja ohjaajana Tunisiassa 1967–1972. Hänellä oli lisäksi lukuisia muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Puoskari sai 1987.
Julkaisuja

Metsämiehen hakkuuopas, 1954, Mikko Kantolan kanssa
Hakkuutyövälineet, 1956, eripainos Metsäkäsikirjasta
Tutkimuksia maatalouspyörätraktorin lumikelpoisuuden lisäämiseksi, 1960, Mikko Kantolan kanssa
Saverikkoparireki n:o 3, 1960, eripainos Metsälehdestä 1960:49.
Aiheesta muualla

Niklas Jensen-Eriksen: Olavi Puoskari Biografiasampo.
Noita (albumi)

| Noita Korpiklaani |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. toukokuuta 2015
 Tuottaja(t): Aksu Hanttu
 Tyylilaji: folk metal
 Kesto: 50.31
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 16.
Korpiklaanin muut julkaisut
| Manala 2012 | Noita 2015 | Kulkija 2018 |
Noita on Korpiklaanin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2015.
Kappaleet

Viinamäen mies – 2.58
Pilli on pajusta tehty – 2.42
Lempo – 5.35
Sahti – 3.28
Luontoni – 3.01
Minä näin vedessä neidon – 6.08
Jouni Jouni – 4.51
Kylästä keväinen kehto – 4.41
Ämmänhauta – 5.17
Sen verran minäkin noita – 6.37
Antaja – 5.13 (digipak-version bonuskappale)
Kokoonpano

Jonne Järvelä – laulu, kitara
Jarkko Aaltonen – basso
Matti "Matson" Johansson – rummut
Sami Perttula – harmonikka
Tuomas Rounakari – viulu
Kalle "Cane" Savijärvi – kitara
Tuomas Keskimäki – sanoitukset
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Blabbermouth:
Imperiumi.net:
Kaaoszine:
Keskisuomalainen:
Soundi:
Aiheesta muualla

Noita discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Albumi Noita (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Korpiklaani
| --- | --- |
Studioalbumit:   Idja  Shamániac  Spirit of the Forest  Voice of Wilderness  Tales Along This Road  Tervaskanto  Korven kuningas  Karkelo  Ukon Wacka  Manala  Noita  Kulkija  Jylhä  Rankarumpu 
Singlet:   "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Ukon Wacka"  "Metsälle"  "Rauta"  "Lempo"  "Leväluhta"  "Interrogativa Cantilena"  "Krystallomantia"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Musiikkivideot:   "Wooden Pints"  "Hunting Song"  "Kädet siipinä"  "Beer Beer"  "Happy Little Boozer"  "Tervaskanto"  "Metsämies"  "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Muuta:  Diskografia
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Noita (album)
Käännös suomeksi
Ossi Rajala

| Ossi Rajala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. marraskuuta 1948 Ilmajoki
Kuollut: 24. maaliskuuta 2019 Jyväskylä
Pesäpalloilija
Seura:   Seinäjoen Maila-Jussit  Oulun Lippo  Jyväskylän Kiri  Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 
Tehtävä:  Kakkosvahti
Ossi Jaakko Rajala (18. marraskuuta 1948 Ilmajoki – 24. maaliskuuta 2019 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija.
Ossi Osku Rajala aloitti pelaamisen SM-sarjassa Maila-Jusseissa vuonna 1969, siirtyi Oulun Lippoon vuonna 1972 ja sieltä edelleen Jyväskylän Kiriin vuonna 1975. Kaudeksi 1982 Rajala siirtyi Hongikkoon, jota oli nostamassa seuraavaksi kaudeksi Mestaruussarjaan. HoNsU:ssa Rajala jatkoi kauden 1985 loppuun, jolloin hän lopetti pääsarjauransa. Suomen mestaruuden Rajala voitti Lipon riveissä vuonna 1972, minkä lisäksi hän on saavutti kuusi SM-hopeaa ja kaksi -pronssia.. Pörssipisteitä Rajala keräsi 1810,7 (23. sija kauden 2012 jälkeen)
Itä–Länsi-ottelussa Rajala pelasi kymmenen kertaa ja Liitto–Lehdistö-kamppailuun hänet valittiin kahdeksan kertaa.[lähde? ]
Vuoden pesäpalloilijaksi Ossi Rajala valittiin vuonna 1972 ja etenijäkuninkuuden hän voitti vuonna 1974, jolloin hän toi 43 juoksua.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1972
6 SM-hopeaa: 1969, 1977, 1978, 1979, 1981, 1984
2 SM-pronssia: 1974, 1976
10 Itä–Länsi-ottelua: 1969–1974, 1976–1979
8 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1978, 1979[lähde? ]
Pesäpallon etenijäkuningas: 1974
Vuoden pesäpalloilija: 1972
Oswaldo Vizcarrondo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Oswaldo Augusto Vizcarrondo Araujo
Syntymäaika: 31. toukokuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Caracas, Venezuela
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 cm
Maajoukkue
| 2004–2016 | Venezuela | 81 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. maaliskuuta 2020.
Oswaldo Augusto Vizcarrondo Araujo (s. 31. toukokuuta 1984 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Paraguayssa, Meksikossa ja vuodesta 2013 lähtien Ranskassa. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa 81 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Vizcarrondo siirtyi kesällä 2013 ranskalaisseura Nantesiin. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa neljän kauden aikana 122 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi Troyesiin, jossa hän pelasi 20 pääsarjaottelua. Kaudeksi 2018–2019 Troyes putosi toiselle sarjatasolle, jossa Vizcarrondo pelasi kauden alussa vain kolme liigaottelua.
Vizcarrondo pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2004. Hän kuului Venezuelan joukkueen vakiokokoonpanoon vuosien 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa.
Olena Starikova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Olena Starikova vuonna 2018. |  Olena Starikova vuonna 2018. |  Olena Starikova vuonna 2018. |  |
Maa:  Ukraina
Naisten ratapyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | eräajo |  |
Olena Starikova (s. 22. huhtikuuta 1996 Harkova) on ukrainalainen ratapyöräilijä. Hän saavutti vuonna 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa eräajossa sekä sijoittui keirinissä neljänneksi ja joukkuesprintissä Ljubov Basovan parina kahdeksanneksi.
Olena Starikova MM-kilpailuissa 2020.
Oskar Krabbe

| Oskar Krabbe> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. marraskuuta 1871 Hämeenlinna
Kuollut: 11. joulukuuta 1951 (80 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Oskar Krabbe-Rosqvist
Merkittävät roolit:  Niilo (Murtovarkaus)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Oskar Krabbe-Rosqvist (5. marraskuuta 1871 Hämeenlinna – 11. joulukuuta 1951) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä suomen- että ruotsinkielisissä teattereissa. Lisäksi hän kirjoitti ja käänsi lukuisiä näytelmiä ja työskenteli sanomalehtitoimittajana.
Elämä ja ura

Oskar Krabbe-Rosqvistin vanhemmat olivat oluenpanija Anders Krabbe-Rosqvist ja Hilda Albertina Granbohm. Turussa suorittamansa Leistenin yhteiskoulun jälkeen Krabbe kävi Dramaattisen Oppilaskoulun kurssin Helsingissä. Krabbella oli lukuisia näyttämökiinnityksiä: Ida Aalberg-Teatteri 1893–1894, Svenska Inhemska Teatern 1894–1899, kiertueita Ruotsissa ja Suomessa 1899–1903, Svenska Inhemska Teatern 1903–1904, Helsingin Ruotsalainen Teatteri ja Folkteatern 1904–1906, Tampereen Teatteri 1906–1908, oma kiertue 1908–1912, Suomalainen Maaseututeatteri (ohjaaja) 1912–1913, Svenska Inhemska Teatern 1913–1916 ja Kansan Näyttämö 1916–1920.
Krabben ruotsinkielisiä näyttämötehtäviä olivat muun muassa Niilo (näytelmässä Murtovarkaus) ja Göran Persson (Kaarina Maununtytär). Suomeksi hän näytteli muun muassa pääroolin kappaleessa Kauppaparooni.
Oskar Krabbella oli roolitehtäviä kolmessa suomalaisessa mykkäelokuvassa, jotka kaikki ovat kadonneet: Nuori luotsi (1913), Verettömät (1913) ja Kesä (1915).
Oskar Krabben nuorempi veli, Albin Krabbe, oli niin ikään näyttelijä.
Aiheesta muualla

Kaupunginosat.net
Marisol Nichols

| Marisol Nichols |
| --- | --- |
 Marisol Nichols Alma Awards -gaalassa vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1973 (ikä 50) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Marisol Nichols (s. 2. marraskuuta 1973 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan kuudennella kaudella sarjassa 24 erikoisagentti Nadia Yassirina, Hermione Lodgena sarjassa Riverdale sekä Aavikkosutena sarjassa Teen Wolf.
Varhainen elämä

Nichols syntyi Rogers Parkissa Chicagon, Illinoisisin naapurustossa, ja kasvoi Napervillessä, Illinoisissa. Hänen äidillään oli texasilaista ja meksikolaista sukutaustaa. Hänen biologinen isä on flamingo-tanssija, joka on venäjän juutalainen/Unkarin juutalainen. Hän on vanhin kolmesta sisarestaan, hänellä on kaksi nuorempaa veljeä. Kapinallinen teini, Nichols muistaa "olin 17  ja katsoin vieressäni olevia ihmisiä joiden kanssa vietin aikaa ja ymmärsin, että jos en pudota tätä pois, tämä on elämääni", hän korvasi kapinallisen käyttäytymisensä jollakin järkevällä tavalla kuten näyttelemisellä.
Ura

Vuonna 1996 Nichols esiintyi televisiosarjoissa Chicagon ratsupoliisi ja Bevery Hills, 90210. Seuraavana vuonna hän teki elokuvadebyytin elokuvassa Vegas Vacation Chevy Chasen kanssa. Hän esiintyi myös sivurooleissa elokuvissa Scream 2, Friends ’Till the End, Nyt bailataan, Jane Austen’s Mafia ja The Sex Monster.
Vuosina 2000-2002 Nichols näytteli Showtimen draamasarjassa Resurrection Blvd., ja vuonna 2001 esitti Bahranin prinsessaa televisioelokuvassa The Princess and the Marine. Vuonna 2003 hän vieraili sarjoissa Frendit, C.S.I., Kova laki: Erikoisyksikkö, Muodon vuoksi ja Siskoni on noita. Vuonna 2006 hän esiintyi kuudessa jaksossa Todistettavasti syyllinen -sarjassa ja näytteli myös elokuvassa Hamekyttä 2. Vuonna 2005 hän esiintyi lyhytaikaisessa sarjassa Blind Justice ja seuraavana vuonna sarjassa In Justice. Vuonna 2007 näytteli 24-sarjassa erikoisagentti Nadia Yassirinia, ja vuonna 2008 hän oli mukana elokuvassa Felon. Vuonna 2010 hän esiintyi ABC:n lyhytaikaisessa kesäsarjassa The Gates.
Nichols oli myös vierailevassa Tracy Kellerin roolissa sarjassa NCIS: Los Angeles vuonna 2010. Hänellä on myös pieni osa Kristin Chenowethin musiikkivideossa ”I Want Somebody (Bitch About)”. Hän on myös näytellyt aavikkosutta MTV:n teinisarjassa Teen Wolf.
Vuonna 2012 Nichols näytteli ABC-sarjassa CGB Leslie Bibbin, Kristin Chenowethin, Annie Pottsin, Jennifer Aspenin ja Miriam Shorin kanssa.
Yksityiselämä

Noin vuonna 1997, Nichols liittyi Skientologiakirkon jäseneksi sen jälkeen, kun hän oli tutustunut kiropraktikkoonsa. 18. marraskuuta 1999 hän meni naimisiin Andrea Forrentinon kanssa, jonka hän tapasi Italiassa, kun hän oli kuvaamassa elokuvaa My Father´s Shoes. Kun he erosivat, Nichols meni naimisiin kuvaaja/johtaja Taron Lextonin kanssa 13. huhtikuuta 2008. Heidän tyttärensä syntyi syyskuussa 2008. Nichols asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa. Marraskuussa 2018 Nichols ja Lexton erosivat.
Hyväntekeväisyys

Nichols loi säätiön orjuudettomalle maailmalle ihmiskaupan torjumiselle, ja on samanlaisen organisaation suurlähettiläs Operation Underground Railroadissa.
Aiheesta lisää

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marisol Nichols Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Marisol Nichols - Founder and Executive Director Foundation for a Slavery Free World. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
Opus (valokuvataide)

Opus on valokuvataiteellinen suomalaisten kuvateosten sarja. Ensimmäinen Opus oli Pentti Sammallahden kuvasalkku Cathleen Ní Houlihan, irlantilainen kuvasalkku vuodelta 1979. Sittemmin sarjassa on ilmestynyt noin 45 kirjaa tai kuvasalkkua noin kymmeneltä taiteilijalta. Yhteistä niille on kirjataiteellinen kunnianhimo ja pyrkimys soveltaa painomenetelmiä valokuvataiteellisiin tarkoituksiin. Opuksia julkaisseita taiteilijoita ovat esimerkiksi Kristoffer Albrecht, Kari Holopainen, Joakim Eskildsen, Taneli Eskola, Ritva Kovalainen, Japo Knuutila ja Jorma Puranen. Opukset ovat vakiinnuttaneet taiteilijoiden itsensä suunnittelemat ja toteuttamat kuvasalkut osaksi suomalaista valokuva- ja kirjataidetta.
Ossi Pellinen

| Ossi Pellinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1983 (ikä 41) Nokia, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Pyry
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–
Aik. seurat:  Ilves (SM-liiga) FPS (Mestis) Jukurit (Mestis) HPK (SM-liiga) Ässät (SM-liiga) LeKi (Mestis) IF Troja-Ljungby (Allsvenskan) Koovee (Suomi-sarja) HC Satakunta (Suomi-sarja) Jokipojat (Mestis)
Ossi Pellinen (s. 6. toukokuuta 1983 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.
Nokian Pyryn kasvatti Pellinen siirtyi A-juniori-ikäisenä Tampereen Ilvekseen, jossa hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004. Pellinen pelasi Ilveksessä liigaa kolmella kaudella, joskin kävi 2004–2005 hakemassa peliaikaa myös Forssan Palloseurassa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Mikkelin Jukureihin, jossa teki tehot 24+15 ja saavutti Mestiksen hopeaa. Jukuri-kauden jälkeen Pellinen palasi liigaan HPK:ssa ja siirtyi sieltä seuraavaksi kaudeksi Ässiin. Pellinen teki jatkosopimuksen Ässien kanssa kaudesta 2009–2010, mutta Ässät vuokrasi hänet kauden alussa Mestiksen Lempäälän Kisaan. Pelien mentyä Kisassa hyvin Ilves halusi vuorostaan Pellisen vuokralle.
Kaudella 2010–2011 Pellinen pelasi 14 ottelua Allsvenskanin IF Troja-Ljungbyssä ennen paluutaan LeKiin. Pellinen aloitti seuraavankin kauden LeKissä, mutta hänen sopimuksensa purettiin tammikuussa 2012. Hän ehti pelata kauden aikana lainalla myös Suomi-sarjan Kooveessa, jossa hänen olisi pitänyt jatkaa kauden loppuun. Sopimuksen purun jälkeen Pellinen teki sopimuksen Suomi-sarjan HC Satakunnan kanssa. Hän kävi kesällä 2012 TuTon harjoitusleirillä.
Aiheesta muualla

Ossi Pellinen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Ossi Pellinen Eurohockey.com. (englanniksi)
Olivier Schmitthaeusler

Olivier Schmitthaeusler (s. 26. kesäkuuta 1970 Strasbourg) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin La Société des Missions Etrangères'n papiksi 28. kesäkuuta 1998 ja nimitettiin kambodžalaisen Phnom-Penhin apostoliseksi koadjuuttorivikaariksi sekä Catabum Castran titulaaripiispaksi 24. joulukuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Emile Jean Marie Henri Joseph Destombes, jota avustivat Salvatore Pennacchio ja Christian George Nicolas Kratz. Schmitthaeuslerista tuli 1. lokakuuta 2010 Phnom-Penhin apostolinen vikaari.
Olivier Siegelaar

| Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:  Alankomaat> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rio 2016 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Poznań 2009 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Aiguebelette 2015 | kahdeksikko |  |
Olivier Siegelaar (s. 24. lokakuuta 1986 Haarlem) on alankomaalainen soutaja. Hän on Sarah Siegelaarin veli.
Siegelaar kuului kahdeksikon olympiapronssia saavuttaneeseen Alankomaiden joukkueeseen Rio de Janeirossa 2016. Hän oli samassa veneluokassa neljäs vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja viides Lontoossa 2012. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kahdeksikossa pronssia 2009 ja 2015, ollut neljäs 2010 ja kuudes 2011 sekä sijoittunut perämiehettömässä nelosessa neljänneksi 2014. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sai pariaironelosessa pronssia 2004.
Oswald Zappelli

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | kalpa, yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | kalpa, yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Oswald Zappelli (27. lokakuuta 1913 Lausanne – 3. huhtikuuta 1968 Lausanne) oli sveitsiläinen miekkailija ja kolminkertainen olympiamitalisti. Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hän saavutti hopeaa kalvan yksilökilpailussa ja osallistui lisäksi sen joukkuekilpailuun. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän voitti pronssia sekä kalvan yksilö- että joukkuekilpailussa ja osallistui myös säilän joukkuekilpailuun.
Aiheesta muualla

Oswald Zappelli Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Oskari Heikkilä (kauppaneuvos)

Oskari Heikkilä (30. syyskuuta 1886 Loimaa – 3. heinäkuuta 1954 Loimaa) oli suomalainen yrittäjä, kauppias ja yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen ja kauppaneuvoksen arvonimet.
Heikkilän vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle K. Heikkilä ja Anna Heikkilä ja puoliso vuodesta 1914 Anna Kallo. Heikkilä kävi kansakoulun Loimaalla ja suoritti kymmenen viikon mittaisen kaupallisen kurssin Helsingissä. Hän oli kauppa-apulainen Ivan Popoffin liikkeessä Karinaisten Kyrössä, Ivan Grigorjeffin (Juho Ritamaa) liikkeessä Loimaalla 1908–1910, Ky Sakkinen & Heikkilän osakas Alastarolla 1910 ja sitten oman liikkeen, vuodesta 1942 Oskari Heikkilä Oy, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Loimaalla. Heikkilä oli myös Loimaan Nahka Salminen & Kumpp. Ky:n, vuodesta 1930 Loimaan Nahka Oy, toinen perustaja 1918 ja johtokunnan puheenjohtaja, T:mi Loimaan Auton omistaja 1950–1952 sekä Valtimon ja Säkylän sahojen omistaja ja Mikkolan tilan omistaja vuodesta 1935. Heikkilä oli Loimaan kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsen useaan otteeseen ja toimi valtuuston puheenjohtajana. Hänellä oli lisäksi merkittäviä kaupan alan ja muita luottamustehtäviä, kuten Keskon hallintoneuvoston puheenjohtajuus 1940–1946 ja 1954. Maakauppiaitten Oy:n johtokuntaan hänet oli valittu jo 1918 ja sen hallintoneuvoston puheenjohtajaksi 1932. Talousneuvoksen arvonimen Heikkilä sai 1936 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1954, vain vähän ennen kuolemaansa.