stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kemiönsaari
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kemiönsaaren väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 9 022 | 9 022 |
| 1985 | 1985 |    | 8 676 | 8 676 |
| 1990 | 1990 |    | 8 371 | 8 371 |
| 1995 | 1995 |    | 8 041 | 8 041 |
| 2000 | 2000 |    | 7 663 | 7 663 |
| 2005 | 2005 |    | 7 462 | 7 462 |
| 2010 | 2010 |    | 7 191 | 7 191 |
| 2015 | 2015 |    | 6 909 | 6 909 |
| 2020 | 2020 |    | 6 619 | 6 619 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kemiönsaaressa oli 6 793 asukasta, joista 3 472 asui taajamissa, 3 263 haja-asutusalueilla ja 58:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kemiönsaaren taajama-aste on 51,6 %. Kemiönsaaren taajamaväestö jakautuu viiden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kemiön kirkonkylä | 1 302 |
| 2 | Taalintehdas | 1 137 |
| 3 | Dragsfjärdin kirkonkylä (Kärra) | 608 |
| 4 | Lammala | 216 |
| 5 | Björkboda | 209 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Palvelut > Terveydenhuolto

Kemiönsaaren terveyskeskus vastaa alueensa asukkaiden perusterveydenhuollon palveluista. Pääterveysaseman lisäksi terveyskeskuksella on lähipalvelupiste Taalintehtaalla. Pääterveysaseman yhteydessä toimii terveyskeskussairaala. Erikoissairaanhoidon palvelut sijaitsevat Turussa. Tyks Turunmaan sairaala tuottaa aluesairaalatason ja Turun yliopistollinen keskussairaala yliopistosairaalatason palveluita. Sairaalat kuuluvat Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin. Tyks Akuutti tarjoaa ensihoidon ja päivystyksen palveluita
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kemiönsaaressa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kemiönsaaren seurakunta (ruots. Kimitoöns församling )
Dragsfjärdin kappeliseurakunta (ruots. Dragsfjärds kapellförsamling)
Hiittisten kappeliseurakunta (ruots. Hitis kapellförsamling)
Kemiön kappeliseurakunta (ruots. Kimito kapellförsamling)
Västanfjärdin kappeliseurakunta (ruots. Västanfjärds kapellförsamling)
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Kemiönsaaressa toimii Kimitoön Pingstförsamling.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kemiönsaaren alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Seurakunnat > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kemiönsaaren kunnan nykyisellä alueella:
Dragsfjärdin seurakunta (ruots. Dragsfjärds församling, liitetty Kemiönsaaren seurakuntaan 2009)
Hiittisten seurakunta (ruots. Hitis församling, liitetty Kemiönsaaren seurakuntaan 2009)
Kemiön seurakunta (ruots. Kimito församling, liitetty Kemiönsaaren seurakuntaan 2009)
Västanfjärdin seurakunta (ruots. Västanfjärds församling, liitetty Kemiönsaaren seurakuntaan 2009)
Kylät > Dragsfjärd

Björkboda, Genböle, Dalen, Hammarsboda, Hertsböle, Kråkvik, Kulla, Kärra, Labbnäs, Lillfinhova, Långnäs, Nordanå, Purunpää, Rosendal, Rövik, Skinnarvik, Smedskulla, Storfallan, Storfinhova, Stusnäs, Sunnanå, Söderby, Söderlångvik, Söglö, Tynglax, Ytterölmos, Överölmos
Kylät > Hiittinen

Bergö, Biskopsö, Bolax, Böle, Hiittinen (Hitis), Holma, Högsåra, Kakskiela (Kaxskäla), Kasnäs, Rosala, Stubbnäs, Tunhamn, Vänoxa, Vänö
Kylät > Kemiö

Albrektsböle, Berga, Bjensböle, Bogsböle, Branten, Brokärr, Båtkulla, Böle, Dalby, Dalkarby, Degerdal, Ekniemi (Eknäs), Elmdal, Engelsby, Flugböle, Fröjdböle, Gammelby, Gräsböle, Gundby, Gästerby, Helgeboda, Hova, Hulta, Högmo, Kalkkila (Kalkila), Kastkärr, Kiila (Kila), Kirkonkylä (Kyrkoby), Kåddböle, Koustar, Kuggböle, Kvarnböle, Kårkulla, Labböle, Lamkulla, Lappdal, Lemnäs, Lillvik, Linnarnäs, Lövböle, Mainiemi (Majniemi), Makila, Mattböle, Mattkärr, Mjösund, Måsa, Nordvik, Norrlångvik, Norrsundvik, Orrnäs, Pajböle, Pederså, Pungböle, Påvalsby, Reku, Rugnola, Santasaari (Sandö), Skarpböle, Skoböle, Skogsböle, Skålböle, Skäggböle, Smedaböle, Smedsböle, Stenmo, Sjölax, Tavastrona, Tjuda, Tolfsnäs, Torsböle, Trotby, Träskö, Vestlahti (Vestlax), Viksgård, Viksvidja, Villkärr, Vreta, Västankärr, Västermark, Östermark.
Kylät > Västanfjärd

Billböle, Brännboda, Finsjö, Galtarby, Gräggnäs, Illo, Kobböle, Misskärr, Nivelax, Norrlammala, Pörtsnäs, Sirnäs, Södersundvik, Söderlammala, Tappo, Västanfjärd, Östanå
Kulttuuri > Murre

Kemiönsaaren alue on historiallisesti ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Kemiönsaaren alueella puhuttuja ruotsin kielen murteita ovat turunmaanruotsin itäturunmaalaisiin murteisiin kuuluvat Kemiön, Västanfjärdin, Dragsfjärdin ja Hiittisten murteet.
Kulttuuri > Tapahtumia

Baltic Jazz
Kemiönsaaren musiikkijuhlat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kemiönsaari Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivu
Tilastokeskus – Kemiönsaaren avainluvut
Yle Elävä arkisto/Arkivet: Pargas och Kimitoön – när åtta kommuner blev två (Arkistoitu – Internet Archive)
Kartta Kemiönsaaren ja Paraisten kuntaliitoksista. Vuonna 1961 Strömmä lähialueileen liitettiin Kemiöstä Perniöön, Santasaari liitettiin Karunasta Kemiöön ja Hiittinen liitettiin Dragsfjärdiin vuonna 1969. Kemiö, Dragsfjärd ja Västanfjärd yhdistyivät uudeksi Kemiönsaaren kunnaksi vuonna 2009.
Kellyanne Conway

| Kellyanne Conway |
| --- | --- |
 Conway vuonna 2020.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kellyanne Elizabeth Conway
Syntynyt: 20. tammikuuta 1967 Atco, New Jersey
Poliitikko
Puolue:  Rebublikaanit
Puoliso:  George Conway (2001-)
Lapset:  4
 Nimikirjoitus
Kellyanne Elizabeth Conway (s. 20. tammikuuta 1967[lähde? ]) on yhdysvaltalainen republikaaninen kampanjapäällikkö, strategisti ja mielipidetutkija. Hän toimi Donald Trumpin kampanjapäällikkönä elokuusta 2016 alkaen ja on ensimmäinen nainen, joka on toiminut Yhdysvaltain presidentinvaaleissa voittavan osapuolen kampanjapäällikkönä. Conway lopetti perhesyihin vedoten toimintansa Trumpin neuvonantajana elokuun lopussa 2020.
Conwayn puoliso on George Conway, joka on kuulunut Trumpia vastustavista republikaaneista koostuvaan Lincoln Project -ryhmään mutta erosi siitä samaan aikaan kuin Kellyanne Conway erosi Trumpin neuvonantajan tehtävästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kellyanne Conway Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Kellyanne Conway Wikisitaateissa
Klemet Erland Hætta

| Klemet Erland Hætta |
| --- | --- |

Koutokeinon kunnanjohtaja
 2003–2015  
Edeltäjä:  Jan Ole Buljo
Seuraaja:  Johan Vasara
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Klemet Erland Hætta (s. 2. helmikuuta 1973) oli Koutokeinon kunnanjohtaja vuosina 2003–2015. Hætta on kotoisin Koutokeinossa sijaitsevasta Maasin kylästä. Klemet Erland Hætta edusti saamelaispuoluetta Sámeálbmot Bellodat (suom. Saamelaisten kansanpuolue).
Klemet Erland Hætta on myös Norjan saamelaiskäräjien jäsen (puolue: Norgga Sámiid Riikkasearvi).
Kirjojokikorento

| Kirjojokikorento |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Anisoptera
Heimo::  Jokikorennot Gomphidae
Suku::  Ophiogomphus
Laji::  cecilia
Kaksiosainen nimi
 Ophiogomphus cecilia  (Fourcroy, 1785) 
Katso myös
   Kirjojokikorento Wikispeciesissä   Kirjojokikorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjojokikorento (Ophiogomphus cecilia) on Suomessa paikoittaisesti esiintyvä, itäinen sudenkorentolaji, joka viihtyy virtavesissä. Kirjojokikorento on Suomessa rauhoitettu EU:n ympäristödirektiivinen 2. ja 4. liitteen mukaan.
Tuntomerkit

Kirjojokikorento on keskikokoinen (50–60 mm) aitosudenkorento. Väritys on hyvin kirkas: pää ja keskiruumis ovat vihreät. Keskiruumiissa on mustat kuvioinnit kyljessä ja siipien edessä. Mustassa takaruumiissa on keltaiset suuret pystytäplät jokaisessa jaokkeessa. Kummankin sukupuolen takaruumiin kärki on laajentunut, koiraalla huomattavasti selvemmin. Perälisäkkeet ovat vaaleat, takaruumiin kärjen päällä on jokaisen jaokkeen keskellä keltainen täplä. Naaraan takaruumis on paksumpi ja sillä on silmien välissä kaksi sarvimaista okaa.
Toukka on suurikokoinen (28–33 mm) ja sen kaikkien takaruumiin jaokkeiden päällä on selvät koukkumaiset väkäset. Toukkanahkoja löytää kesä-heinäkuussa sopivilta alustoilta, kuten kiviltä. Muiden jokikorentojen tapaan kirjojokikorento kykenee kuoriutumaan vaakasuorassa asennossa.
Kirjojokikorennon lentoaikaa on kesä-syyskuu, päälentokausi on kesäkuun puolestavälistä heinäkuun loppuun.
Elinympäristö

Kirjojokikorento elää erilaisissa puhtaissa puroissa ja pikkujoissa. Joet ovat usein melko vuolaita, hiekka- tai kivipohjaisia. Suppeahkojen elinympäristövaatimuksiensa takia kirjojokikorento on paikoittainen ja puuttuu useimmista likaantuneista ja sameista puroista. Tyypillinen biotooppi on puhtaalta järveltä laskeva kirkasvetinen pikkujoki.
Esiintyminen

Kirjojokikorentoa tavataan Suomessa pohjoisessa Etelä-Lapista aina etelään Uudenmaan rannikkoseuduille asti. Lajista ei ole havaintoja Lounais-Suomesta tai Kainuusta.
Euroopassa kirjojokikorento on harvinainen Länsi-Euroopassa ja puuttuu mm. Iberian niemimaalta kokonaan. Laji on kuitenkin levinnyt laajalle Itä-Euroopassa.
Karl vom Stein

Karl vom Stein, Johann Christoph Rincklaken maalaama muotokuva.
Heinrich Friedrich Karl vom und zum Stein (26. lokakuuta 1757 Nassau an der Lahn – 29. kesäkuuta 1831 Cappenbergin linna, Westfalen) oli saksalainen valtiomies, joka toimi Preussin pääministerinä 1807–1808 maan ollessa Napoleonin joukkojen miehittämä. Noin vuoden kestäneen virkakautensa aikana Stein käynnisti Preussissa monia merkittäviä yhteiskunnallisia ja taloudellisia uudistuksia, kuten maaorjien vapautuksen.
Nuoruus

Stein kuului ikivanhaan saksalaiseen aatelissukuun, jolla oli harvinainen valtakunnanparonin arvo. Hänen isänsä oli Mainzin arkkipiispan hovimarsalkka. Stein varttui Reininmaalla ja opiskeli 1773–1777 lakia Göttingenin yliopistossa, tähtäimessään tuomarinura. Vuosina 1777–1780 hän perehtyi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan tuomioistuinlaitokseen Wetzlarissa ja Wienissä sekä valtiopäiviin Regensburgissa. Stein ei kuitenkaan ryhtynyt luomaan uraa keisarikunnan oikeuslaitoksessa, vaan meni 1780 virkamieheksi Preussin kaivosministeriön palvelukseen. Hän toimi 1784–1786 Westfalenin alueen kaivostoimen johtajana sekä 1787–1793 Kleven ja Markin alueiden kruununtilojen johtajana. Vuodesta 1796 Stein oli Preussin länsiosien hallinnon johtaja (oberkammerpräsident), ja osoittauitui hallintomiehenä aikaansaavaksi. Vuonna 1802 hän sai tehtäväkseen vastata Lunévillen rauhassa Preussille päätyneiden sekulaarien Paderbornin ja Münsterin hiippakuntien hallinnollisesta yhdistämisestä valtakuntaan.
Steinin puoliso oli vuodesta 1793 kreivitär Wilhelmine Wallmoden, jonka isä oli hannoverilainen kenraali ja Englannin kuningas Yrjö II:n avioton poika.
Myöhemmät vaiheet

Toukokuusta 1812 vuoteen 1815 Stein toimi Venäjän keisari Aleksanteri I:n henkilökohtaisena neuvonantajana. Napoleonin epäonnistuneen Moskovan-sotaretken jälkeen hänet asetettiin johtamaan hallintoa Venäjän miehittämällä Länsi- ja Itä-Preussin alueella, jossa hän auttoi nostattamaan ranskalaisvastaista mielialaa sekä kokoamaan sotajoukkoja. Stein myös neuvotteli Venäjän puolesta vuoden 1813 Kaliszin sopimuksen, jolla Preussi liittoutui Venäjän kanssa Ranskaa vastaan. Sen jälkeen hän toimi puheenjohtajana neuvostossa, jonka Preussi ja Venäjä yhdessä asettivat tilapäisesti johtamaan Pohjois-Saksan hallintoa, ja lokakuussa 1813 käydyn Leipzigin taistelun jälkeen hänestä tuli kaikkien liittoutuneiden Saksassa miehittämien alueiden hallinnon johtaja. Stein osallistui myös Wienin kongressiin tsaari Aleksanterin neuvonantajana. Stein olisi halunnut luoda yhtenäisen Saksan sodan jälkeen, mutta varsinkin Itävallan konservatiivinen ulkoministeri Klemens von Metternich teki nämä suunnitelmat tyhjiksi, ja Saksan jako pikkuvaltioihin palautettiin.
Vuodesta 1816 Stein asui tiluksillaan Westfalenin Cappenbergissa. Viimeisinä vuosinaan hän johti 1819 perustettua Saksan vanhemman historian seuraa (Gesellschaft für ältere deutsche Geschichtskunde), joka julkaisi vuodesta 1826 alkaen merkittävää keskiajan lähdejulkaisusarjaa Monumenta Germaniae Historica. Lisäksi hän toimi 1823–1832 Westfalenin maapäivien maamarsalkkana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl vom Stein Wikimedia Commonsissa
Karl Freiherr vom und zum Stein (saksaksi) Westfalenin historiasivusto
Vuonna 1875 pystytetty Hermann Schievelbeinin ja Hugo Hagenin veistämä Steinin patsas Berliinissä, sijaitsee nykyään Berliinin osavaltioparlamentin edessä.
Kodinhoitotila

Kodinhoitotila
Kodinhoitotila eli kodinhoitohuone, joskus myös apukeittiö, on vaatehuoltoon tarkoitettu tila, joka on yleensä sijoitettu keittiön tai pesutilojen läheisyyteen. Piirustusmerkintänä käytetään lyhennettä KHT, KHH (kodinhoitohuone) tai APK (apukeittiö). Kodinhoitotilassa on yleensä vesipiste ja lattiakaivo.
Käyttö

Kodinhoitotila on tarkoitettu pyykin pesuun ja kuivaukseen sekä vaatteiden korjaukseen ja silittämiseen. Tilasta on usein kulku ulos, jolloin pyykit on helppo viedä  kuivumaan pihalle pyykkinarulle.
Kodinhoitotila voi sisältää varustuksen myös muita kodin hoitoon liittyviä toimintoja varten, yleensä siellä esimerkiksi säilytetaan ja huolletaan siivousvälineitä. Kodinhoitotila voi toimia myös askartelu- ja ompelutilana. Pesutiloihin yhteydessä oleva kodinhoitotila saattaa toimia myös pukeutumistilana.
Kodinhoitotilaa voidaan kutsua myös apukeittiöksi. Se voi tarjota lisää työ- tai kaappitilaa keittiössä harvemmin käytetyille astioille ja kodinkoneille.
Kodinhoitotilassa voi olla seuraavia koneita:
pesukone
kuivausrumpu
kuivauskaappi
mankeli
silitysrauta
ompelukone
pölynimuri
Kenneth Kafui

Kenneth K. A. "Ken" Kafui (25. heinäkuuta 1951 – 18. maaliskuuta 2020 Accra) oli ghanalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Kafui työskenteli valmistuttuaan Ghanan yliopiston musiikin laitoksen henkilökunnassa ensin opetusassistenttina ja sitten vanhempana tutkimusassistenttina. Yliopistossa työskentelynsä aikana hän sai afrikkalaisen musiikin diplomin (1982) ja suoritti musiikin maisterin oppiarvon (2003). Hän työskenteli myös Achimota Schoolissa. Vuonna 2006 Kafui sai nimityksen Ghanan yliopiston esittävien taiteiden koulun musiikin laitoksen luennoitsijaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle heinäkuussa 2016. Tämän jälkeen hän jatkoi siellä työskentelyä osa-aikaisena luennoitsijana kuolemaansa saakka. Hän opetti musiikin teoriaa ja sävellystä. Kafui johti myös yliopiston Abibigromma Theatre Groupia.
Kafuin sävellysten joukossa on orkesterimusiikkia, kuoroteoksia, piano- ja urkusävellyksiä sekä musiikkia perinteisille afrikkalaisille soittimille. Kafui työskenteli kuoromestarina ja urkurina presbyteerikirkoissa. Hän soitti urkuja myös Trinity Theological Seminarylle. Kafui toimi aikoinaan lisäksi Ghanan kansallisen sinfoniaorkesterin kapellimestarina.
Kishinami

| Kishinami / 岸波 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  29. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  19. elokuuta 1943
Palveluskäyttöön:  3. joulukuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  10. tammikuuta 1945
Loppuvaihe:  upotettu 4. joulukuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 110 t (standardi) 2 560 t (kuormattu)
Pituus:  119,17 m (kokonaispituus) 117 m (vesiraja)
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 shp
Nopeus:  35 solmua (65 km/h)
Miehistöä:  228
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 tykkiä 28 × 25 mm type 96 -ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm ilmatorjuntakonekivääriä 8 × 61 cm torpedoputkea 36 syvyyspommia
Kishinami (jap. 岸波, kishinami, ’ranta-aalto’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1942 hankintoja Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 29. elokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1943 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 3. joulukuuta.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin koulutettavaksi 1. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen päällikkönään Mifune Toshirou. Alus oli 3.–7. helmikuuta 1944 purjehduksella Kuresta, minkä aikana alus suojasi vaurioituneen Unyōn matkan Yokosukaan. Se liitettiin 10. helmikuuta 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön. Alus suojasi 26. helmikuuta – 8. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattuetta Ujinasta Saipanille ja Guamille. Alus osallistui Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Troutin tuhoamiseen. Se palasi 16. maaliskuuta Japaniin. Alus suojasi 20.–28. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattuetta Jokosukasta Trukille, josta se suojasi 29. maaliskuuta – 2. huhtikuuta kuljetusalus Sanyomarua Saipanille. Alus suojasi 3.–19. huhtikuuta tankkerisaattuetta Saipanilta Tarakanin kautta Balikpapanille, josta se siirtyi 29. huhtikuuta – 1. toukokuuta Linggaan.
Alus suojasi 12.–15. toukokuuta laivastoa Linggasta Tawitawille. Alus suojasi 19.–20. kesäkuuta amiraali Takeo Kuritan osastoa Filippiinienmeren taistelussa. Se suojasi 8.–16. heinäkuuta laivastoa joukkojensiirroissa Kuresta Okinawalle ja edelleen Linggaan, josta se suojasi 18.–20. lokakuuta laivaston siirron Bruneihin.
Kishinami suojasi 23.–25. lokakuuta Leytenlahden taistelussa amiraali Kuritan 1. harhautuslaivastoa. Alus pelasti 23. lokakuuta uppoavalta lentotukialus Atagolta 530 eloonjäänyttä, joiden mukana oli amiraali Kurita, joka siirrettiin myöhemmin Yamatolle. Alus kärsi taistelussa vain vähäisiä vaurioita ilmahyökkäyksissä.
Hävittäjä tankattiin 27. lokakuuta Coronissa, jonka jälkeen se matkasi Bruneihin. Alus kärsi 28. lokakuuta riutalle ajaessaan vaurioita, joiden seurauksena sen nopeus laski 12 solmuun. Alus saapui 29. lokakuuta määränpäähänsä, josta se seuraavana päivänä suojasi Myōkōn matkan Singaporeen. Kishinami siirrettiin 3. marraskuuta Singaporessa telakalle korjattavaksi.
Palvelukseen palattuaan Kishinami suojasi 26. marraskuuta – 1. joulukuuta tankkeri Hakkomarun matkan Singaporesta Manilaan, josta se suojasi 2.–4. joulukuuta tankkerin paluumatkan Singaporeen. Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Flasher upotti 4. joulukuuta torpedoimalla Kishinamin Palawanin länsipuolella. 90 miehistön jäsentä kuoli, mukaan lukien komentaja Mifune. 150 miehistönjäsentä pelastettiin miinanraivaaja Yurijimalle ja saattaja CD-17:lle.
Kilden

Teatteri- ja konserttitalo Kilden
Kilden (Lähde) on teatteri- ja konserttitalo Odderøyalla Kristiansandissa.
Selskapet

Kildenin rakennutti ja sen omistaa Kilden teater- og konserthus for Sørlandet IKS -yhdistys, jonka muodostavat Kristiansandin kunta (80 %) ja Länsi-Agderin lääni (20 %). Norjan valtio osallistui rakennuksen rahoitukseen ja vastaa 70 prosentista sen käyttömenoista.. Yhdistys perustettiin 2003 ja sen nimi päätettiin 2006. Talon toiminnasta vastaa Selskapet Kilden Drift AS skal.
Rakennus

Kildenin rakennustyöt aloitettiin 2007, ja kruununprinsessa Mette-Marit laski sen peruskiven 2009. Viralliset avajaiset järjestettiin 6. tammikuuta 2012.
Kildenin arkkitehtisuunnittelusta vastasi suomalainen Arkkitehtitoimisto ALA ja sen pääurakoitsijana toimi AF Gruppen. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 16 000 neliömetriä ja tilavuus 128 000 kuutiometriä. Sen hinta oli 139 miljoonaa euroa.
ALA Architects valittiin rakennuksen suunnittelijaksi kilpailun kautta. He voittivat suunnitelmalla, jonka nimi oli Tutu. Kun päättäjät ymmärsivät sanan merkityksen (balettitanssijan hame), rakennus sai uuden nimen Kilde (lähde). Teatterisalin istuimista tuli punaiset rakennuttajan ja käyttäjien edustajien päätöksellä.
Kilden palkittiin Suomessa vuoden 2011 teräsrakenteena, perusteluina olivat mm. eri materiaalien (teräs, puu ja kivi) innovatiivinen yhdistäminen. Kildenin runkourakoitsija oli Ruukki Construction, joka vastasi teräsrakenteiden detaljisuunnittelusta, valmistuksesta ja asennuksesta.
Salit

Rakennuksessa on neljä salia:
Konserttisali – 1 185 istumapaikkaa; sali on kenkälaatikkomallia
Teatteri ja oopperasali – 708 istumapaikkaa, orkesterisyvennyksessä tilaa 70 muusikolle
Multisali – 234 istumapaikkaa tai 400 seisomapaikkaa; sali on musta ja tarkoitettu harrastelijoille ja koululaisille teatterin, tanssin ja musiikin tekemiseen.
Studionäyttämö – 150 istumapaikkaa
Aiheesta muualla

Kildenin kotisivu (englanniksi) (norjaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Kilden teater- og konserthus
Käännös suomeksi
Kodinonni

| Kodinonni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Magnoliophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Nokkoskasvit Urticaceae
Suku::  Kodinonnet Soleirolia
Laji::  soleirolii
Kaksiosainen nimi
 Soleirolia soleirolii  (Req.) Dandy  
Katso myös
   Kodinonni Wikispeciesissä   Kodinonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kodinonni (Soleirolia soleirolii) on pieni, monivuotinen nokkoskasvi, joka on kotoisin Välimeren läntisiltä saarilta – Baleaareilta, Korsikalta ja Sardinialta. Se kasvaa myös vakiintuneena karkulaisena ainakin Ranskassa, Britteinsaarilla, Belgiassa ja Alankomaissa. Suomessa se on suosittu huonekasvi.
Kodinonni kasvaa enintään 5 cm:n korkuiseksi ja 30 cm:n levyiseksi, ja sen kasvutapa on lamoava. Langanohuet varret ovat karvaiset ja nivelistä juurehtivat. Lehdet ovat 2–6 mm leveät, kolmisuoniset ja lähes pyöreät tai munuaisen muotoiset. Vaatimattomat, yksineuvoiset kukat ovat vihreät tai valkoiset (joskus myös punertavat) ja puhkeavat yksittäin lehtihankoihin touko–elokuussa.
Kasvin hoito

Multa pidetään jatkuvasti kosteana. Keväällä ja kesällä kasvia lannoitetaan kahden viikon välein miedolla nestemäisellä huonekasvilannoitteella. Kodinonnea voi leikata saksilla sen pitämiseksi aisoissa. Lisääminen onnistuu täysikasvuisen kasvin juuripaakkuja jakamalla.
Kiellettyjä asioita

| Kiellettyjä asioita Emma Salokoski |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Kekkosessa, Mankussa, Sonic Pumpissa ja E-Studiossa 2014–2015
 Julkaistu: 14. elokuuta 2015
 Tuottaja(t): Julius Mauranen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 36.03
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Emma Salokosken muut julkaisut
| Valoa pimeään 2012 | Kiellettyjä asioita 2015 |   |
Singlet albumilta Kiellettyjä asioita
 ”Valoa yllä” Julkaistu: 20. maaliskuuta 2015  ”Kiellettyjä asioita” Julkaistu: 5. kesäkuuta 2015
Kiellettyjä asioita on Emma Salokosken sooloalbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2015. Suurin osa albumin kappaleista on Emma Salokosken omia sävellyksiä ja sanoituksia. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Valoa yllä” ja ”Kiellettyjä asioita”. Levynjulkaisukeikka oli Flow Festivalilla 16. elokuuta 2015.
Kappaleet

Valoa yllä – 4.14 (säv. Sannaliisa Ilkka, san. Sansa, Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Kiellettyjä asioita – 3.59 (säv. Emma Salokoski, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Mä selvisin – 4.45 (säv. Emma Salokoski, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Ennen kuolemaa – 3.00 (säv. Emma Salokoski, Olavi Louhivuori, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Hyttynen – 3.47 (säv. Emma Salokoski, Julius Mauranen, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Tänään – 4.08 (säv. Emma Salokoski, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen, Timo Kämäräinen)
Antautukaa! – 3.53 (säv. Emma Salokoski, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Anna mun mennä – 4.56 (säv. Tuomo Prättälä, san. Emma Salokoski, sov. Julius Mauranen)
Irti (Laulan sinut loppuun) – 3.15 (säv. Tuomo Prättälä, san. Anu Laaksonen, sov. Tuomo Prättälä)