Wang Mang

Wang Mang (kiinaksi: 王莽; pinyin: Wáng Măng) (45 eaa. – 6. lokakuuta 23 jaa.) oli Han-dynastian aikainen virkamies, joka kaappasi vallan Liu-suvulta ja perusti oman Xin-dynastiansa (Xin tarkoittaa "uusi"). Wang Mang hallitsi vuodesta 9 vuoteen 23. Jotkut historioitsijat ovat pitäneet Wang Mangia ainoastaan vallananastajana, kun toiset taas pikemminkin edelläkävijänä.
Wang Mang syntyi arvostettuun perheeseen, mutta hänen isänsä kuoli hänen ollessa nuori. Wang Mang oli ainoastaan pienessä sosiaalisessa asemassa, kunnes tuli markiisiksi vuonna 16 eaa. Hänen isänsä siskopuoli oli vaikutusvaltainen keisarinna Wang Zhengjun (71 eaa. – 13 jaa.), joka oli ollut keisari Yuanin (48–33 eaa.) puoliso ja keisari Chengin (33–7 eaa.) äiti. Vuonna 8 eaa. Wang Mang nimitettiin keisari Chengin sijaishallitsijaksi, mutta Cheng kuoli vuonna 7 eaa. ja hänen seuraajakseen tuli keisari Ai (7–1 eaa.), joka ei ollut yhteydessä keisarinna Wang Zhengjuniin. Tämän vuoksi Wang Mang erosi virastaan.
Keisari Ai kuoli vuonna 1 eaa. ja keisarinna Wang Zhengjun nimitti Wangin Mangin uuden keisarin Pingin (1 eaa. – 6 jaa.) sijaishallitsijaksi. Wang Mang nimitti tyttärensä Pingin keisarinnaksi. Kun keisari Ping kuoli lapsena vuonna 6, Wang Mang valitsi uudeksi keisariksi alaikäisen vallanperijän Ruzin (6–9). Silloin Wang Mang nimitti itsensä virkaatekeväksi keisariksi ja osallistui propagandakampanjaan, jonka avulla hän kannattajineen uskotteli, ettei Han-dynastialla ollut enää Taivaan mandaattia ja että se jouduttaisiin korvaamaan uudella dynastialla. Viimein, tammikuussa 9, hän julisti Xin-dynastian virallisesti alkaneeksi.
Ollessaan sijaishallitsijana Wang Mang oli saanut mainetta kyvykkäänä hallitsijana ja aluksi hänen valtaannousuaan pidettiin hyvänä asiana. Hän pyrki täydentämään rahakirstua perustamalla valtion omistamia laitoksia ja monopoleja. Hänen päätöksensä kansallistaa kulta ja julkaista uusia valuuttoja aiheuttivat vastoinkäymisiä sekä tyytymättömyyttä kauppiaiden keskuudessa. Vuonna 9 hän julisti, että kaikki suureksi kasvaneet säädyt, jotka uhkasivat keisarillista valtaa, tuli hajauttaa ja niiden maat jakaa talonpoikien eli veronmaksajien kesken. Tämä ei sopinut hyvin aristokraattiseen järjestelmään ja se pakotti Wang Mangin kumoamaan tämän määräyksen vuonna 12.
Toinen suuri syy Wang Mangin valtakauden rappeutumiselle oli diplomaattisissa asioissa. Hänestä tuli häikäilemätön ja harha-askelia tekevä, kun hän kävi kauppaa liittolaistensa, etenkin xiongnujen, kanssa. Hän mustamaalasi heidän Chanyunsa (kuningas) ja yritti häiritä heidän omia asioitaan. Tämä johti diplomaattisten suhteiden hajoamiseen ja venytti osapuolten välisiä sotia monien eri heimojen kanssa. Vuosien 2 ja 5 välillä sekä uudestaan vuonna 11 Keltaisenjoen virtaussuunta vaihtui pohjoisesta etelään Shangdongin niemestä katsottuna. Se aiheutti nälänhätää, epidemioita ja maastamuuttoa talonpoikien keskuudessa. Talonpojat liittoutuivat yhteen järjestäen yhä vain suurempia kapinoita. Vuoden 23 lokakuussa pääkaupunkiin Chang'aniin hyökättiin ja keisarillinen palatsi ryöstettiin tyhjilleen. Wang Mang ja hänen 1 000 hovimiestään taistelivat viimeiseen saakka, mutta lopulta heidät tuhottiin kaikki. Han-dynastia palasi valtaan vuonna 25, kun Liu Xiu eli keisari Guangwu (25–57) nousi valtaan.