stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hoanib
Kasvisto

Valuma-alueen kasvisto koostuu pääosin mopanesavannin kasveista (87%) ja pohjoisen Namibin kasvistosta (13%). Alueen puitten joukossa on myös paljon anapuita (Faidherbia albida), rautakombretumeja (Combretum imberbe), mopanepuita (Colophospermum mopane), kirahviakaasioita (Acacia erioloba) ja hammastikkupuita (Salvadora) sekä Euclea-suvun puita. Alueen kosteimmissa osissa kasvaa heinä- ja ruokokasveja, joiden korkeus voi olla useita metrejä.
Hoanibin varrella on galleriametsiä ja Khowaribin rotkossa laajempia kosteikkoja. Yhdessä Sesfonteinin kanssa samoin kuin joen suistossakin Hoanib muodostaa pitkänomaisen keitaan alueella, joka muutoin on erittäin kuiva. Siellä on tämän vuoksi rikas eläimistö. Siihen kuuluu monia antilooppilajeja, joita esiintyy myös joen alajuoksulla, sekä suuri joukko aavikkonorsuja (n. 35 yksilöä), sarvikuonoja, kirahveja, useita leijonalaumoja sekä pienempiä petoeläimiä.
Joen käyttö ja sen varren yhdyskunnat

Alueen maista 91% kuuluu alueen heimoille, jotka hallinnoivat niitä kollektiivisesti. 3% on yksityisesti omistettua maata, millä alueella toimii 12 farmia. 6% alueesta kuuluu Luurankorannikon kansallispuistoon. Ihmisiä on arvioitu alueella asuvan 9 200. Tärkeimmät asutuskeskukset ovat Sesfontein, Warmquelle ja Otjivasando. Alueen maita käytetään lähinnä laiduntamiseen, mutta seikkailuretkeily on kasvava turistiaktiviteetti. Hoanibin laakso Sesfonteinista länteen on Desert Adventure Safaris -nimisen yrityksen yksinomaisessa käytössä. Lisääntynyt turismi, paikallisen väestön karjan laiduntamistarpeet sekä malminetsintää harjoittavien yritysten toiveet muodostavat kasvavan uhan alueen ainutlaatuiselle ekosysteemille.
Kirjallisuutta

Klaus Hüser, Helga Besler, Wolf Dieter Blümel, Klaus Heine, Hartmut Leser, Uwe Rust: Namibia – Eine Landschaftskunde in Bildern. Klaus Hess, Göttingen/Windhoek 2001,  ISBN 978-3-933117-14-4
Julian Thomas Fennessy: The ecology of desert-dwelling giraffe (Giraffa camelopardalis angolensis) in northwestern Namibia. Diss., Sydney 2004
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hoanib River
Käännös suomeksi
Hotchkiss H-39

| Hotchkiss H-39 |
| --- | --- |
 Hotchkiss H-39 museossa
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Ranska
Tekniset tiedot
Pituus:  
– pelkkä runko:  4,22 m
Leveys:  1,95 m
Korkeus:  2,15 m
Taistelupaino:  12,1 t
Telaketjut:  ?
Maksiminopeus:  
– tiellä:  36,5 km/h
Toimintasäde:  150 km tiellä
Pääase:  37 mm tykki
Muu aseistus:  7.5 mm konekivääri
Panssarointi:  12-40 mm
Moottori:  Hotchkiss, 6-sylinterinen, bensiini
– hevosvoimat:  120 hv
Miehistö:  2
Hotchkiss H-39 on ranskalainen, ennen toista maailmansotaa kehitetty kevyt panssarivaunutyyppi. H-39 perustuu saman tehtaan H-35-malliin, josta se poikkeaa mm. suuremman ja tehokkaamman moottorinsa ja selvästi parempien ajo-ominaisuuksiensa puolesta.
Taustaa

Ratsuväen vaadittua suurempaan nopeuteen kykenevää vaunutyyppiä päätettiin edeltäneen H-35 tyypin 78 hevosvoiman moottori korvata 120 hevosvoiman moottorilla. Samalla runkoa laajennettiin ja korotettiin moottorin vaatiman tilantarpeen vuoksi. Telakoneisto ja jousitus uusittiin, mikä nosti painon 12,1 tonniin. Uudistettu tyyppi oli nopeampi ja siitä huolimatta helpompi ajaa.
Käyttö Ranskan ulkopuolella

Saksan lyötyä Ranskan v. 1940 Hotchkiss-vaunuja jäi runsaasti saksalaisten sotasaaliiksi. Saksalaiset käyttivät näitä vaunuja nimellä Panzerkampfwagen 38H 735(f) mm. Suomessa jatkosodan aikana taistelleen 211. panssaripataljoonan kalustona.
Himno Nacional de Chile

| Himno Nacional de Chile |
| --- | --- |
 Kansallislaulun nuotit
Valtio:   Chile
Säveltäjä:  Manuel Robles (alkuperäinen)
Sanoittaja:  Bernardo de Vera y Pintado (alkuperäinen)
Sävelletty:  1819
   Kansallislaulu Yhdysvaltain laivaston soittokunnan soittamana 
Himno Nacional de Chile, joka tunnetaan myös nimillä Canción Nacional ("kansallislaulu"), Puro, Chile, es tu cielo azulado ("Chile, sinun syvän sininen taivaasi on puhdas") ja Dulce Patria, recibe los votos on Chilen kansallislaulu. Laulu on tyypillinen esimerkki latinalaisamerikkalaisesta oopperatyylisestä kansallislaulusta. Laulussa on kaiken kaikkiaan kuusi säkeistöä, mutta vain sen viidettä säkeistöä ja kuoron laulamaa kertosäettä pidetään virallisena kansallislauluna.
Kansallislaulun historia on monivaiheinen, sillä on sekä kaksi säveltäjää että kaksi sanoittajaa eri aikoina, ja heidän luomanaan on syntynyt kaiken kaikkiaan kolme erilaista kansallislaulua. Laulun historia periytyy aina vuoteen 1819, jolloin Chilen hallitus määräsi maalle laadittavaksi kansallislaulun. Tämän Chilen ensimmäisen kansallishymnin sävelsi Manuel Robles ja sanoitti Bernardo de Vera y Pintado. Laulu esitettiin ensi kerran samana vuonna. 1820-luvun loppupuolella laulusta tuli kuitenkin epäsuosittu, ja Chilen hallitus pyysi säveltäjä Ramón Carnicer y Battlea laatimaan Bernardo de Veran tekstiin uuden sävelen. Tämä valmistuikin vuonna 1828. Bernardo de Veran sanoitusta laulettiin Ramón Carnicerin sävelmällä aina vuoteen 1847, jolloin Chilen hallitus pyysi nuorta chileläistä runoilijaa Eusebio Lillo Roblesia kirjoittamaan Carnicerin sävelmään uudet sanat. Näiden oli tarkoitus korvata de Veran alkuperäiset sanat, joita pidettiin loukkaavina niiden voimakkaiden Espanjan vastaisten hyökkäyksien vuoksi. Lillo kirjoittikin lauluun uudet sanat, mutta piti ennallaan de Veran kirjoittaman kuoro-osuuden. Nykyään Chilen kansallislauluna lauletaan siis Lillon kirjoittaman runon viides säkeistö ja de Veran kirjoittama kertosäe Carnicerin melodialla.
Kenraali Augusto Pinochetin kaapattua Chilessä vallan 1973 sotilasjuntta määräsi, että maan kansallislauluna tuli laulaa Lillon runon viidennen säkeistön lisäksi myös sen kolmas säkeistö, joka ylisti Chilen armeijaa. Sotilashallinnon vastustajien yleinen tapa oli kuitenkin osoittaa vastarintaansa pysymällä hiljaa laulun kolmannen säkeistön aikana. Kun maahan saatiin jälleen siviilihallinto vuonna 1990, hallitus ilmoitti, että kansallislaulu esitetään vastedes sen vallankaappausta edeltävässä muodossa, eli siitä lauletaan vain viides säkeistö. Kuitenkin kenraali Pinochetin kannattajat laulavat usein nykyäänkin myös laulun kolmannen säkeistön.
Aiheesta muualla

Laulun sanat espanjankielisessä Wikiaineistossa
Hurrikaani (täsmennyssivu)

Hurrikaani voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Trooppinen hirmumyrsky
Hurrikaani (engl. The Final Countdown), yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1980
Operaatio Hurrikaani, Ylen esittämä televisiosarja
Operaatio Hurrikaani, kroaatien hyökkäys Kroatian sodassa
Operaatio Hurrikaani, Britannian tekemä ydinkoe Länsi-Australiassa
Hurrikaani-Loimaa, lentopalloseura.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hurrikaani”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hotel California

| Hotel California Eagles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu-lokakuu 1976, Criteria Studios & Record Plant Studios
 Julkaistu: 8. joulukuuta 1976
 Tuottaja(t): Bill Szymczyk
 Tyylilaji: rock, hard rock, soft rock, country rock
 Kesto: 43.30
 Levy-yhtiö: Asylum Records
Eaglesin muut julkaisut
| Their Greatest Hits (1971–1975) 1976 | Hotel California 1976 | The Long Run 1979 |
Hotel California on yhdysvaltalaisen rockyhtye Eaglesin viides studioalbumi. Asylum Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 8. joulukuuta 1976 ja albumin tuotti Bill Szymczyk, joka oli tuottanut myös yhtyeen kaksi edellistä studioalbumia. Hotel California on ensimmäinen Eaglesin albumi, jolla kitaristi Bernie Leadonin korvannut Joe Walsh soittaa, ja se on myös yhtyeen viimeinen levytys basisti Randy Meisnerin kanssa.
Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 32 miljoonaa kappaletta, joista pelkästään 16 miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa jossa albumi nousi Billboard 200-albumilistan kärkeen peräti neljä kertaa vuonna 1977 ollen yksi vuoden menestyneimmistä albumeista. Albumi nousi listakärjeksi myös Britanniassa ja Australiassa, ja sen kolmesta singlelohkaisusta ”New Kid in Town”, ”Hotel California” ja ”Life in the Fast Lane” sekä ”New Kid in Town” että ”Hotel California” palkittiin Grammy-palkinnoin.
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Hotel California | Don Felder, Don Henley, Glenn Frey | Don Henley | 6.30 |  |  |  |  |  |
| 2. | New Kid in Town | Henley, Frey, J. D. Souther | Glenn Frey | 5.03 |  |  |  |  |  |
| 3. | Life in the Fast Lane | Henley, Frey, Joe Walsh | Don Henley | 4.46 |  |  |  |  |  |
| 4. | Wasted Time | Henley, Frey | Don Henley | 4.55 |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Wasted Time (Reprise) | Henley, Frey, Jim Ed Norman | instrumentaali | 1.22 |  |  |  |  |  |
| 2. | Victim of Love | Felder, Henley, Frey, Souther | Don Henley | 4.11 |  |  |  |  |  |
| 3. | Pretty Maids All in a Row | Walsh, Joe Vitale | Joe Walsh | 3.58 |  |  |  |  |  |
| 4. | Try and Love Again | Randy Meisner | Randy Meisner | 5.10 |  |  |  |  |  |
| 5. | The Last Resort | Henley, Frey | Don Henley | 7.28 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 43.28 |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Don Felder – akustinen-, slide ja sähkökitara, pedal steel -kitara, steel-kitara ja laulu
Glenn Frey – kitarat, syntetisaattori, piano, kosketinsoittimet, klavinetti ja laulu
Don Henley – rummut, lyömäsoittimet, syntetisaattori ja laulu
Randy Meisner – basso, akustinen kitara, guitarrón ja laulu
Joe Walsh – kitarat, slide, lap steel -kitara, kosketinsoittimet, piano, urut, syntetisaattori ja laulu
Hideto Suzuki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. lokakuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Hamamatsu, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993-2009 | Júbilo Iwata |  |
Maajoukkue
| 1997 | Japani | 1 (0) |
Hideto Suzuki (jap. 鈴木 秀人; s. 7. lokakuuta 1974 Hamamatsu, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hideto Suzuki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1996 ja Copa América 1999.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1997 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 1 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Kawaguchi |
2 Shirai |
3 Suzuki |
4 Hironaga |
5 Tanaka |
6 Hattori |
7 Maezono |
8 Itō |
9 Jō |
10 Endō |
11 Morioka |
12 Uemura |
13 Matsuda |
14 Nakata |
15 Akiba |
16 Matsubara |
17 Michiki |
18 Shimoda |
Valmentaja Nishino
Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier
Hormajärvi

| Hormajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Kunnat:  Lohja
Paikkakunta:  Lohja 
Koordinaatit:  60°16′59″N, 24°01′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Hormajoki Lohjanjärveen
Järvinumero:  23.025.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  32,3 m 
Rantaviiva:  30,23 km 
Pinta-ala:  4,9958 km² 
Tilavuus:  0,0365371 km³ 
Keskisyvyys:  7,31 m 
Suurin syvyys:  19,93 m 
 fiHormajärvi 
Hormajärvi on kirkasvetinen järvi Lohjalla, Lohjanharjun (ensimmäisen Salpausselän) kupeessa, heti Lohjanjärven pohjoispuolella.
Hormajärven pinta-ala on 5,0 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 30,2 kilometriä. Etelästä työntyvä Kotniemi jakaa sen läntiseen ja itäiseen altaaseen. Järven keskisyvyys on 7,3 metriä ja syvin kohta 19,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa. Järven tilavuudeksi on laskettu 36,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0365 kuutiokilometriä.
Järvellä on yhdeksän saarta, joista suurin on koillisosassa sijaitseva Hiidensaari. Muita nimettyjä saaria ovat Klupi, Mustasaari, Rouvasaari ja Teurinkari. Järven saarista neljä on nimettömiä.
Hormajärven rannoilla on runsaasti taloja ja vapaa-ajan asuntoja. Järven kaakkoisosassa on yleinen uimaranta.
Hormajärvi sijaitsee Karjaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 23) Lohjanjärven alueella (23.05), jonka Hormajärven valuma-alueeseen (23.025) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 32,3 mpy. Järvi laskee sen lounaispäästä lähtevää Hormajokea pitkin Lohjanjärveen. Hormajoen pituus on 400 metriä ja pudotus 0,7 metriä.
Aiheesta muualla

Hormajärvi-yhdistys ry:n sivusto ja tietoa Hormajärvestä
Tietoa Hormajärvestä Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry:n sivuilla
Hormajärvi (Kuopio)

| Hormajärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Kuopio
Koordinaatit:  62°46′33″N, 28°04′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.273.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,9 m 
Rantaviiva:  14,39 km 
Pinta-ala:  1,25 km² 
Tilavuus:  0,0079 km³ 
Keskisyvyys:  6,4 m 
Suurin syvyys:  22 m 
Saaria:  Korkeasaari Pitkäsaari Tervonsaari Verkkosaari
:  4
 fiHormajärvi 
Hormajärvi on pitkänkapea järvi Kuopion luoteisosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 20 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede

Hormajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 4,9 kilometriä. Järven keskiosan leveys on noin puoli kilometriä. Pohjoisessa Soininlahden kohdalla järvi kapenee noin 900 metriä pitkäksi salmeksi, joka yhdistää järven luoteisinta kolkkaa pääaltaaseen. Myös kaakkoiskolkan Järvenpää sijaitsee jossain määrin erillään. Noin neljäsosa Hormajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 22 metriä, sijaitsee järven eteläosassa.
Hormajärven saariluku on neljä. Laajin saari on järven keskiosassa sijaitseva runsaan hehtaarin laajuinen ja noin puolen kilometrin pituinen Pitkäsaari. Aivan sen luoteispuolella sijaitsee Korkeasaari. Saarten pohjoispuolella on kapea syvänne. Järven eteläosassa sijaitsee Tervonsaari ja luoteisosassa Verkkosaari. Hormajärven rannoilla on melko paljon pientaloja. Hormajärveä erottaa sen eteläpuolella sijaitsevasta Suvasveteen kuuluvasta Hormalahdesta noin 200 metriä leveä kannas, jota pitkin kulkee seututie 539.
Kartan perusteella Hormajärvestä virtaa nimetön laskuoja Hormalahteen, jonka korkeustaso on nelisen metriä Hormajärveä alempi. Hormajärven luoteispuolella sijaitsee salmimaisen kapea Saitta (87,7 metriä mpy).
Hormajärven vesitilavuus on 7 895 000 kuutiometriä.
Hormajärvi (04.273.1.004) kuuluu Suvasveden alueeseen (04.273), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Hormajärvi on kuudenneksi laajin Suvasveden alueen 304:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Selkeästi laajin on Iso-Kallaan kuuluva Suvasvesi.
Imikät

| Imikät |
| --- | --- |
 Lehtoimikkä (Pulmonaria obscura)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Imikät Pulmonaria  L.
Katso myös
   Imikät Wikispeciesissä   Imikät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Imikät (Pulmonaria) on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajeja esiintyy luonnonvaraisena pääosin Euroopassa ja Aasian länsiosissa.
Sukuun kuuluu noin 20 lajia. Ne ovat monivuotisia, ruohovartisia kasveja joilla on kiemurteleva maavarsi. Kukat ovat puhjetessaan punaiset ja muuttuvat sitten sinisiksi tai violeteiksi.
Lajeja

Pulmonaria affinis – ranskanimikkä
Pulmonaria angustifolia – kaitaimikkä eli kapealehti-imikkä, lajikkeita ovat hollantilainen 'Blaues Meer' ja Suomessakin tarhattava 'Azurea', Suomessa vain koristekasvina
Pulmonaria longifolia – miekkaimikkä
Pulmonaria mollis – pehmoimikkä
Pulmonaria mollissima
Pulmonaria montana – vuori-imikkä
Pulmonaria obscura, syn. Pulmonaria officinalis subsp. obscura – lehtoimikkä
Pulmonaria officinalis – rohtoimikkä (Suomessa ainoastaan puutarhakasvina viljelty)
Pulmonaria rubra – punaimikkä
Pulmonaria saccharata, syn. Pulmonaria picta – valkotäpläimikkä, lajikkeita 'Argentea' ja 'Mrs. Moon'
Pulmonaria vallarsae
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pulmonaria
Suomen Lajitietokeskus: Imikät – Pulmonaria
Honor 9A

| Honor 9A |
| --- | --- |
Valmistaja:  Huawei
Julkaistu:  29.4.2020
Tuoteperhe:  Honor
Edeltäjä:  Honor 8A
Mitat:  159.1 x 74.1 x 9 mm
Paino:  185 g
Näyttö:  6,3 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  720 x 1600
Keskusmuisti:  3 GB
Flash-muisti:  64 GB
Takakamera:  13 MP, 5 MP, 2 MP
Etukamera:  8 MP
Radio:  FM-radio
Käyttöjärjestelmä:  Android 10
Akku:  5000 mAh
Muistikorttipaikka:  microSDXC
Infobox OKNimi-testi OK: 
Honor 9A on Huawein vuonna 2020 julkaisema älypuhelin, joka kuuluu Honor-tuoteperheeseen. Se oli Suomessa ensimmäinen Honor-puhelin ilman Googlen palveluita. Se kuitenkin käyttää Googlen Android 10:ä.
Ominaisuudet

Puhelimessa on 6,3 tuuman näyttö, jonka resoluutio on 720 x 1600. Näyttö on tehty lasista, mutta takana ja sivuilla on muovia.
Puhelimessa on 64 gigatavua flash-muistia ja kolme gigatavua ram-muistia. Flash-muistia voi laajentaa MicroSDXC-muistikortilla.
Honor 9A:ssa on takana kolme kameraa, yksi 13 megapikselin, yksi viiden megapikselin ja yksi kahden megapikselin kamera. Puhelimen etukamerassa on kahdeksan megapikseliä.
Puhelimen akku on 5000 milliampeeritunnin Li-Po-akku, joka ei ole helposti käyttäjän irrotettavissa. Puhelin painaa 185 grammaa.
Slovenian jääkiekkomaajoukkue

| Slovenia |
| --- | --- |

Lempinimi:  Risi ('Ilves')
Liitto:  Hokejska zveza Slovenije
Valmentaja:   Matjaž Kopitar
Eniten otteluita:  Tomaz Razingar (206)
Eniten pisteitä:  Tomaž Vnuk (171)
IIHF-ranking:  19. (27.5.2024)

Ensimmäinen ottelu
  Itävalta 1–0 Slovenia  (Klagenfurt, Itävalta, 20. maaliskuuta 1992) 
Suurin voitto
  Slovenia 29–0 Etelä-Afrikka  (Ljubljana, Slovenia, 15. marraskuuta 1993) 
Suurin tappio
  Suomi 12–0 Slovenia  (Tampere, Suomi 28. huhtikuuta 2003) 
David Rodman
Slovenian jääkiekkomaajoukkue edustaa Sloveniaa miesten kansianvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi keväällä 1992 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi. Sloveniassa oli vuonna 2021 runsaat 200 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa ja seitsemän jäähallia. Vuonna 2023 pelaajamäärä oli laskenut hieman alle 200:n. Joukkue on vasta 2000-luvulla noussut pelaamaan jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingissa se on 19:s.
Historiaa

Slovenia ei ole juuri pystynyt haastamaan niin sanottuja jääkiekon suurmaita. Alla mainituissa turnauksissa se on kuitenkin pystynyt kamppailemaan näitä maita vastaan tasaväkisesti.
Historiaa > Maailmanmestaruuskilpailuissa

Vaikka Slovenia putosi vuoden 2013 maailmanmestaruuskisojen päätteeksi korkeimmalta sarjatasolta, se pelasi kisoissa historiallisen ottelun Kanadaa vastaan: Slovenia johti peliä ensimmäinen erän päätteeksi 0–2, ja vaikka Kanada myöhemmin tasoitti pelin, ottelun voittaja selvisi vasta jatkoajalla Kanadan tehtyä 4–3-maalin.
Historiaa > Olympialaisissa

Slovenia pääsi ensimmäistä kertaa olympiakarsinnoista olympialaisiin vuoden 2014 Sotšin talvikisoihin. Joukkue voitti karsintalohkonsa kaikki ottelut ja eteni turnauksessa kahdeksan parhaan joukkoon. Turnauksen aikana se onnistui voittamaan Itävallan ja Slovakian olympiajoukkueet.[lähde? ]
Vuoden 2018 olympialaisissa suomalaisten Kari Savolaisen ja Riston Dufvan valmentama Slovenia pelasi hyvin alkusarjassa, jossa se aloitti turnauksen voittamalla Yhdysvallat jatkoajalla 2–3 ja Slovakian varsinaisella peliajalla 3–2. Joukkue ei kuitenkaan selvinnyt puolivälieriin, vaan hävisi ratkaisevan ottelun Norjalle jatkoajalla.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1993 – C-sarja; 4.  1994 – C-sarja; 5.  1995 – C-sarja; 7.  1996 – C-sarja; 3.  1997 – C-sarja; 2.  1998 – B-sarja; 2.  1999 – B-sarja; 5.  2000 – B-sarja; 7.  2001 – 1. div., B-lohko; 1.  2002 – 13.  2003 – 15. putosi 1. divisioonaan  2004 – 1. div., B-lohko; 1.  2005 – 13.  2006 – 16. putosi 1. divisioonaan  2007 – 1. div., B-lohko; 1.:  2008 – 15. putosi 1. divisioonaan  2009 – 1. div., A-lohko; 2.  2010 – 1. div., B-lohko; 1.  2011 – 16. putosi 1. divisioonaan  2012 – 1. div., A-lohko; 1.  2013 – 16. putosi 1. divisioonaan  2014 – 1. div., A-lohko; 1.  2015 – 16. putosi 1. divisioonaan  2016 – 1. div, A-lohko; 1.  2017 – 15. putosi 1. divisioonaan  2018 – 1. div., A-lohko; 5.  2019 – 1. div., A-lohko; 4.  2020 – 1. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronapandemian vuoksi.  2021 – 1. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronapandemian vuoksi.  2022 – 1. div., A-lohko; 1.  2023 – 16. putosi 1. divisioonaan
Sijoitukset > Olympialaisissa

1994 – ei osallistunut
1998 – karsiutui
2002 – karsiutui
2006 – 18. (karsiutui)
2010 – 19. (karsiutui)
2014 – 7.
2018 – 9.
Sijoitukset > IIHF:n ranking

2003 – 16.
2004 – 16.
2005 – 16.
2006 – 18.
2007 – 18.
2008 – 15.
2009 – 17.
2010 – 19.
2011 – 18.
2012 – 18.
2013 – 17.
2014 – 14.
2015 – 14.
2016 – 15.
2017 – 15.
2018, helmikuu – 15.
2018, toukokuu – 15.
2019 – 18.
2020 – 20.
2021 – 20.
2022, helmikuu – 19.
2022, toukokuu – 19.
NHL-pelaajat

Anže Kopitar
Greg Kuznik (s. Kanadassa)
Jan Muršak
Kokoonpanoja

Vuoden 2008 maailmanmestaruuskisat
Vuoden 2013 maailmanmestaruuskisat
Vuoden 2017 maailmanmestaruuskisat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slovenian jääkiekkomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Slovenian jääkiekkoliiton sivut (sloveeniksi)
Slovenia IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Slovenia nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Hideous Divinity

| Hideous Divinity |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2007–
Tyylilaji:  tekninen death metal
Kotipaikka:   Rooma, Italia  Norja (aik.)
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Enrico "H." Di Lorenzo, laulu   Enrico Schettino, kitara   Antonio Poletti, kitara   Stefano Franceschini, bassokitara   Giulio Galati, rummut  
Levy-yhtiö:  Unique Leader Records, 2011–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hideous Divinity on alun perin Norjassa toiminut italialainen teknisen death metalin yhtye. Yhtyeen perustivat Hour of Penancen jäsenet Enrico Schettino sekä Carlos Mastantuono. Vaikka yhtye perustettiin Norjassa, ovat kaikki yhtyeen jäsenet italialaisia.
Schettinon muutettua takaisin Italiaan ja liityttyään toistamiseen Hour of Penanceen vuonna 2010, yhtye koki kokoonpanon muutoksen. Huhtikuussa 2011 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Esikoisalbumi Obeisance Rising julkaistiin huhtikuussa 2012.
Jäsenet

Enrico "H." Di Lorenzo – laulu
Enrico Schettino – kitara
Antonio Poletti – kitara (2013–)
Stefano Franceschini – bassokitara (2013–)
Giulio Galati – rummut (2012–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Flavio Marun Cardozo – bassokitara
Maurizio Montagna – rummut
MM Noisetech – rummut
Fabio Bartoletti – kitara
Synder – laulu
Diskografia

Sinful Star Necrolatry (2007,  demo, omakustanne)
Obeisance Rising (2012,  Unique Leader Records)
Cobra Verde (2014,  Unique Leader)
Aiheesta muualla

Hideous Divinity Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)