stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaaranneskosken vesivoimalaitos
Istutusvelvoite

Voimalaitos estää kaiken vaelluskalan liikkeen kosken kautta, eikä sille aikoinaan velvoitettu rakentamaan kalatietä Haapakosken voimalaitoksen tapaan. Ilmeisesti Haapakosken kalatien toimimattomuus teki sen täällä tarpeettomaksi eikä sellaisia ole rakennettu. Siksi Kaaranneskosken voimalaitokselle on määrätty istutusvelvoite Pohjois-Suomen vesioikeuden 31.5.1982 antamassa päätöksessä. Lupamääräyksen mukaan Tornionlaakson Voima Oy:n on omalla kustannuksellaan istutettava vuosittain Vietoseen 45.000 kpl yli yksivuotista ja vähintään 8-senttimetristä siianpoikasta ja 4.000 yli 18-senttimetristä järvitaimenen poikasta. Istutukset voidaan vaihtoehtoisesti suorittaa niin, että kolmen vuoden istutusmäärien keskiarvoiksi tulevat yhden vuoden poikasmäärät.
Aiheesta muualla

Tornionlaakson Sähkö Oy
ÅF-Consult OY: Suomen vesivoimalaitokset (Arkistoitu – Internet Archive), Hydro Power, päiväys 24.2.2019
Oras

| Oras Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1945
Toimitusjohtaja:  Kari Lehtinen
Kotipaikka:  Rauma, Suomi
Toimiala:  TOL: 28140, Muiden hanojen ja venttiilien valmistus
Tuotteet:  hanat
Liikevaihto:   226,1 milj. € (2020) 
Tilikauden tulos:   13,3 milj. € (2020) 
Henkilöstö:   1 293 (2020) 
Omistaja:  Oras Invest Oy 
Kotisivu:  www.orasgroup.com/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oras Oy, brändinimeltään Oras Group on vuonna 1945 Raumalla perustettu hana- ja suihkutuotteita valmistava suomalainen perheyritys, joka kehittää, valmistaa ja markkinoi hanoja keittiöihin ja kylpyhuoneisiin. Oraksen liikevaihto vuonna 2012 oli 131,1 miljoonaa euroa. Yrityksen omistaa perheyritys Oras Invest Oy.
Oraksen pääkonttori sijaitsee Raumalla ja sen tuotantolaitokset sijaitsevat Suomessa, Puolassa, Saksassa ja Tšekissä. Vuonna 2012 se työllisti Euroopassa noin 920 henkeä, joista Suomessa noin 600 työntekijää ja toimihenkilöä. Myös raaka-aineet ja tuotantokomponentit hankitaan etupäässä Euroopasta. Oraksella on oma myyntiorganisaatio yli 15 Euroopan maassa. Oraksen merkittävimmät tuotemerkit ovat Oras ja Hansa.
Historia > 1940-1950-luku

Erkki Paasikivi aloitti yrityksen toiminnan vuonna 1945 Raumalla omassa kellariverstaassaan vaimonsa Irja Paasikiven kanssa. Nimensä yritys sai Paasikivien rahoittajalta ja yhtiökumppanilta, Irja Paasikiven isältä Kosti Orakselta, joka toimi itse linja-autoliikennöitsijänä. Pienen konepajan ensimmäiset tuotteet olivat mm. pyykkipoikakoneita ja tasohöyliä, mutta Erkki Paasikiven tavoitteena oli jo silloin päästä samalle tekniselle tasolle kuin raumalainen Osy, tuhannen työntekijän tehdas. Vuonna 1947 Erkki Paasikivi osti sotateollisuuden ylijäämävarastosta ilmatorjuntakranaattien kuoria ja pitkien pohdintojen jälkeen hän keksi valmistaa niistä lämpöpatterien putkenliittimiä eli "junttureita", ja niin Oras oli siirtynyt LVI-alalle. Hanatuotanto aloitettiin vuonna 1951, 1955 valmistui oma valimo, jota varten hankittiin lisenssi saksalaiselta valufirmalta..
Historia > 1960-1970-luku

1960-luvulla alettiin panostaa muotoiluun Tapio Wirkkalan kanssa, hän suunnitteli Orakselle 1967 kaksiotehanan, josta vain sekoitushanan W-kahva pääsi tuotantoon asti, sillä Wirkkalaa ei tohdittu neuvoa teknisissä yksityiskohdissa. Yritys oppi, että hanoja varten tarvitaan teollinen muotoilija.
1974 Osy lanseerasi termostaattihanan ja Oras-yksiotevipuhanan, joka säästi energiaa yli 30 prosenttia suhteessa kaksiotehanoihin. 1979 Erkki Paasikivi jäi eläkkeelle ja vetovastuu jäi hänen kolmelle pojalleen Pekalle, Jukalle ja Jarille, jotka isä oli laittanut hakemaan oppia ulkomailta.
Historia > 1980-1990-luku

1983 Oras osti itseään suuremman kilpailijansa, Huhtamäki-konserniin kuuluneen Osy Oy:n. 1985 ostettiin norjalainen Lyng Armatur A/S. Oras toi suihkuihin termostaattihanat, joilla veden lämpötilaa voidaan säätää ja pitää halutun lämpöisenä. Termostaattihanan avulla vettä säästetään vipuhanaan verrattuna 20–40 prosenttia.
Kosketusvapaat, elektroniset hanat Oras esitteli vuonna 1990. Niiden etuna on paitsi hygienisyys myös vedensäästö.  Kun vipuhana vaihdetaan elektronisen hanaan, veden ja energian säästö nousee 30-50 prosenttiin.. 1996 ostettiin puolalainen Standard Armatura.
Historia > 2000-2010-luku

Paasikiven veljeksistä nuorin, Jari Paasikivi toimi yrityksen toimitusjohtajana vuosina 2001-2007. Muun muassa ministeri Jyri Häkämies on kehunut Paasikiviä "tun­ne­tuk­si ja ar­vos­te­tuk­si suo­ma­lai­sek­si teol­li­sek­si omis­ta­jak­si, jon­ka toi­min­ta ko­ke­mus­ten pe­rus­teel­la on pit­kä­jän­teis­tä ja vas­tuul­lis­ta".
Vuonna 2002 Oras aloitti yhteistyön italialaisen Alessin kanssa. Tuolloin lanseerattiin design-vesikalustesarja Il Bagno Alessi.
Vuonna 2006 Oras kehitti yhdessä VTT:n kanssa uuden kosketusvapaan pesuallashanan, jossa kohteen etäisyyden mittaus toteutuu entistä tarkemmin, jolloin säästyy sekä vettä että energiaa. Hygieenistä hanaa on turvallista käyttää, sillä vesi ei vahingossa tule liian kuumaksi. Hana on myös helppo puhdistaa. Aiemmissa malleissa tunnistus perustui valon määrään.
Vuonna 2007 Oraksen ensimmäiseksi omistajasuvun ulkopuoliseksi toimitusjohtajaksi nimitettiin Pekka Kuusniemi. Lama koetteli Orasta loppuvuonna 2008, seuraavana vuonna markkinat alkoivat elpyä. Vuonna 2009 alettiin tehdä uutta strategiaa, jossa keskiöön nostettiin elektroniikkaa sisältävät hanat.. Vuonna 2010 Oras menestyi koti- ja ulkomaanmarkkinoilla odotuksiaan paremmin.
Vuonna 2011 Oras toi markkinoille uusia elektronisesti ohjattuja hanoja ja suuntasi markkinaponnisteluja erityisesti kotitalouksiin. Vuonna 2012 Oras vaihtoi kolmen tehtaan ja seitsemän aluevaraston mallin kahden strategisen tehtaan ja neljän varaston malliin.
Tammikuussa 2012 Oraksen Leksvikin tehdas Norjassa suljettiin. Osa tuotannosta, mm. Norjan ylivoimaisesti suosituin suihkuhana, Oras Oramix, siirtyi Rauman tehtaalle, osa Puolaan Olesnon tehtaille. Ei-strateginen osa tuotannosta päätettiin ulkoistaa. Päätös oli osa Oras 2015 -strategiaa, jolla yritys pyrki vastaamaan markkinoiden nopeisiin ja syviin muutoksiin. Jälkikäteen sulkemisoperaatiota pidettiin onnistuneena, sillä Norjassa ei tullut markkinahäiriötä ja sulkemistilanteessa 70 prosentilla henkilöstöstä oli jokin uusi työlistymisratkaisu olemassa. Paikallisesta yrittäjästä, joka osti tehdaskiinteistön ja koneet, tuli Oraksen alihankkija.
Maaliskuussa 2012 Oras aloitti yt-neuvottelut, joiden seurauksena mm. yhtiön tukitoimintoja siirrettiin raumalaiseen yritykseen. Pohjoismaiden jakelu päätettiin keskittää Göteborgiin rakennettuun jakelukeskukseen.
Vuonna 2012 Oras palasi tunnuslukuihin, joita siltä on totuttu kuulemaan ja sen kannattavuus ja tulos paranivat merkittävästi. Liikevaihto kasvoi 2 miljoonaa euroa, ja voittoprosentti 3,5 prosenttiyksikköä (13,1% vuonna 2012). Tulos selittyy tuottavuuden ja tehokkuuden parantumisella, uusilla tuotteilla ja elektronisten hanojen menestymisestä kotitalousmarkkinoilla
. Noin viidennes liikevaihdosta tuli älyhanoista ja esimerkiksi Moskovan Bolšoi-teatteri tilasi yli 600 kosketusvapaata hanaa.
Tuotteet

Oraksen tuotteissa hyödynnetään käyttäjäystävällisyyttä parantavia teknisiä ratkaisuja ja myös veden ja energian tehokkaaseen käyttöön panostetaan. Tuotannostakin tehdään ekotehokasta, esimerkiksi hanatestaukseen on alettu käyttää veden sijasta paineilmaa, mikä säästää paitsi tuhansia kuutiota vettä myös aikaa. Paineilmakompressorit on keskitetty yhteen paikkaan ja ns. hukkalämpö otetaan talteen. Tuotantostrategian ydinosaamista on messingin, muovin ja elektroniikan yhdistäminen. Hanojen tuotantoprosessi alkaa valimosta, jossa messingistä valetaan hanojen runko-osat ja muut valettavat komponentit. Oraksen hanoissa kaikki vesijohtopaineen alaiset osat on valettu messingistä. Muovia käytetään joissakin kahvoissa, nupeissa ja hanarunkojen koteloissa. Yritys valmistaa itse kaikki strategiset komponentit.
Oraksen tuotteissa tärkeintä ei ole trendikkyys, vaan edistyksellisyys hanateknologiassa ja muotoilun tuoma käyttömukavuus. Oraksen tuotteita on ollut suunnittelemassa niin suomalaisia kuin ulkomaalaisiakin muotoilijoita, kuten
Jorma Vennola, jonka suunnittelemia tuoteperheitä ovat "Oras Aventa", "Oras Ventura", "Oras Safira", "Oras Sensiva", "Oras Optima", "Oras Nova", "Oras Oramix"
Kirsi Svärd, joka on suunnitellut "Oras Cubista"-, "Oras Electra"-, "Oras Hydra"-, "Oras Natura"- ja "Oras Vienda"-tuoteperheet, "Oras Eternan" sekä yhteistyössä Vennolan kanssa "Oras Vega"-tuoteperheen
sekä italialaisen Alessi-muotoilutoimiston suunnittelijoita kuten
Stefano Giovannoni ja  Alessandro Mendini, joiden kädenjälki näkyy mm. "La Cucina Alessi by Oras" ja "Il Bagno Alessi One by Oras" -tuoteperheissä.
Wiel Arets, joka on suunnitellut Il Bagno Alessi Dot by Oras -tuotekokoelman, jonka sisustuselementtimäisistä hanoista vesi valuu kuin putouksesta.
Tuotteet > Tuoteluettelo

Oraksen hanavalikoimaan kuuluvat
Pesuallashanat
Bideesuihkut
Urinaalin eli Pisoaarin huuhtelulaitteet
Suihkuhanat
Kylpyammehanat
Keittiöhanat
Suihkusetit
Vesipostiventtiilit
Venttiilit
Pesukoneliitännät
Palkintoja

Finnish Design Management Award, palkinto muotoilujohtamisesta 1990
SenioriFinlandia 2002 (ikääntyvät työntekijät huomioiva henkilöstöpolitiikka)
Vuoden työnantaja 2003, työministeriö
Suomen paras perheryritys 2005. Suomen Kuvalehti valitsi Oraksen Suomen parhaaksi perheyritykseksi mm. seuraavin perustein:
yrityksessä on perheyrityksen arvot, jotka näkyvät  mm. kansainvälistymisessä ja henkilöstöpolitiikassa
tuotteet ovat muotoilun huippua
jatkuvuudesta on huolehdittu uusin yritysinvestoinnein
Mainostajien liitto myönsi vuonna 2009 Orakselle Vuoden Brändinrakentaja -palkinnon, kriteerinä mm. se, että Oras-brändissä korostuu design-osaaminen ja yhteiskuntavastuullisuus
Valtiovarainministeriön Tuottavuuden pyöreä pöytä palkitsi seitsemän yritystä ja organisaatiota hyvästä ja tuloksekkaasta tuottavuusyhteistyöstä, kriteerinä mm. se, että kolmen viimeisen vuoden aikana on panostettu kaikkien henkilöstöryhmien yhteiseen tuottavuustyöhön, tuottavuutta on parannettu kehitysehdotustoiminnalla, mikä on merkittävästi pienentänyt myös työtapaturmien määrää. Yhtiön uraauurtava ikäohjelma mainittiin myös.
Vuonna 2011 amme- ja suihkuhana Oras Eterna palkittiin TopBuilder-kilpailussa Puolassa. Palkintokrieereitä olivat hanan korkea laatu ja innovatiivisuus (värivalojen avulla osoitetaan milloin vedenkäyttö on tehokasta ja ekologista)
Teknologiasta Tuotteiksi -säätiö antoi vuonna 2012 kunniamaininnan Oras Oy:lle, jonka tuotteissa korostuvat "positiivinen käyttäjäkokemus, energiansäästö ja ympäristöarvot".
Sertifikaatit

ISO 9001 vuonna 1996, myöntäjänä Det Norske Veritas (vastaa nykyisin ISO 9001:200-standardia)
ISO 14001 -standardin mukainen ympäristösertifikaatti 1998, myöntäjänä Det Norske Veritas
OHSAS 18001 Occupational health and safety management System, työturvallisuusjohtamisen laatusertifikaatti, myöntäjänä Det Norske Veritas
Aiheesta muualla

Oras-konserni
Oras
Kalervo Katajavuori, toim. Marita Metsänvirta ja Arvi Kaimio: Enemmän vedestä. Oras 1945–1995. Oras 1995. ISBN 9789529070534.
Kaihelehväsammal

| Kaihelehväsammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Elinvoimainen
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Bryales
Heimo::  Lehväsammalet Mniaceae
Suku::  Pystylehväsammalet Mnium
Laji::  marginatum
Kaksiosainen nimi
 Mnium marginatum  (Dicks. ex With.) P. Beauv. 
Katso myös
   Kaihelehväsammal Wikispeciesissä   Kaihelehväsammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaihelehväsammal (Mnium marginatum) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Suomen alueella laji on jokseenkin harvinainen ja esiintyy suurehkossa osassa maata.
Kaihelehväsammal kasvaa kahdesta neljään senttimetriä pitkäksi. Lehdet ovat punavartisessa versossa sivulle siirottavina. Lehdet ovat pitkulaiset ja kolmesta viiteen millimetriä pitkät. Niiden reuna on kaksirivisesti hampainen, keskisuoni on punainen. Itiöpesäkkeitä kasvaa toisinaan.
Nestori Kaasalainen

Ministeri Nestori Kaasalainen Suomen Pankin ovella vuonna 1967 saapumassa pankkivaltuusmiesten kokoukseen.
Nestor Johannes (Nestori) Kaasalainen (14. helmikuuta 1915 Pyhäjärvi Vpl – 1. maaliskuuta 2016 Sipoo) oli suomalainen kansanedustaja ja ministeri, jonka aktiiviura osui 1950–1960-luvulle. Hänet valittiin kotikunnastaan Tyrväältä kuudesti maalaisliiton kansanedustajaksi, jolloin hän edusti Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Kansanedustajauran jälkeen Kaasalainen siirtyi 1972–1980 hallinnolliseksi johtajaksi ja johtokunnan jäseneksi Alkoon. Eläkepäiviään hän vietti Sipoossa. Aarne Nuorvalan kuoltua heinäkuussa 2013 Kaasalainen oli vanhin elossa oleva suomalainen, joka oli toiminut ministerinä.
Poliittinen ura

Kaasalainen oli ammatiltaan maanviljelijä. Hän toimi kansanedustajana 21 vuotta vuosina 1951–1972 ja oli maatalousministerinä Paasion I hallituksessa ja Karjalaisen II hallituksessa. Maaliskuussa 1971 tehtävänimike muuttui maa- ja metsätalousministeriksi. Presidentin valitsijamiehenä Kaasalainen oli vuosien 1956, 1962 ja 1968 vaaleissa. Kaasalainen oli pitkäaikainen Tyrvään kunnanvaltuuston jäsen ja vuosina 1961−1972 hän toimi valtuuston puheenjohtajana. Sotilasarvoltaan Kaasalainen oli kapteeni.
Kaasalainen toimi Maalaisliiton järjestösihteerinä vuosina 1945–1951 ja ajoi voimakkaasti silloista eduskunnan puhemiestä Urho Kekkosta tasavallan presidentiksi vuoden 1950 vaalissa. Tästä huolimatta Kaasalaisen ja Kekkosen välit eivät koskaan muodostuneet läheisiksi. Johannes Virolaisen mukaan miesten välit kylmenivät koko sen ajan, jonka Kaasalainen oli mukana politiikassa, ja katkesivat kokonaan vuoden 1970 eduskuntavaalien aikoihin. Virolaisen mukaan välirikko johtui siitä, että Kaasalainen oli vaalien alla arvostellut presidentin poikaa kansanedustaja Matti Kekkosta, joka oli lähes ainoana keskustalaisena kansanedustajana vaalikauden 1966–1970 aikana kannattanut vapaata aborttia, jumalanpilkan poistamista rikoslaista ja keskioluen vapauttamista.selvennä Ennen nimitystään Karjalaisen hallituksen maatalousministeriksi Kaasalainen toimi vuoden 1970 vaalien jälkeen eduskunnan ensimmäisenä varapuhemiehenä.
Nestori Kaasalaisen veli oli Väinö Kaasalainen. Johannes Virolainen arvelee Kekkosen vastenmielisyyden Nestori Kaasalaista kohtaan johtuneen osaltaan myös siitä, että Väinö Kaasalainen oli Maalaisliiton entisen puheenjohtajan Viljami Kalliokosken hyvä ystävä, ja Väinö Kaasalainen valittiin Kalliokosken tukemana Maalaisliiton puoluesihteeriksi samalla kun Kekkonen hyökkäsi voimakkaasti Kalliokoskea vastaan.
Jääpallon SM-sarja 1952

| SM-sarja 1951–1952 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Mestari:  WP-35
Toinen sija:  OPS
Kolmas sija:  Veiterä
Pudonneet joukkueet:  8 joukkuetta
Paras maalintekijä:  Pentti Immonen, Veiterä (12)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1951 :  1953 → 
Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1952 pelasi 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon. Lohkovoittajat selvisivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pelasivat pronssiottelun. Seuraavaksi kaudeksi sarja supistettiin yksilohkoiseksi, jolloin molempien lohkojen neljä viimeistä joukkuetta putosivat Suomensarjaan. Suomen jääpallomestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Länsilohkossa OPS oli selvä voittaja, mutta muiden joukkueiden kesken oli tasaista. Joukkueilla oli mahdollisuus joko selvitä pronssiotteluun tai pudota suomensarjaan. Pronssiotteluun selvisi lopulta HIFK, vain yhden pisteen erolla parhaasta putoajasta OLS:sta. VIFK ja HJK olivat maalieron turvin OLS:aa parempia ja säilyttivät sarjapaikkansa. OLS:n lisäksi länsilohkosta putosi toinen oululaisseura OPP. Porin Kärpille ja viipurilaistaustaiselle Tampereen Ilves-Kissoille kausi pääsarjassa oli viimeinen.
Itälohkossa JMP oli yllättää suurimmat suosikit WP-35:n ja Veiterän, mutta jäi lopulta maalieron turvin kolmanneksi. Loppuotteluun meni lohkovoittajana WP-35. Lahden Reipas oli lohkon neljäs ja viimeinen sarjapaikkansa säilyttäjä. Sarjasta putosivat tuleva mahtiseura KUV, kouvolalainen KUP, viimeistä kertaa pääsarjassa pelannut YVPS, sekä helsinkiläisseura Viipurin Sudet, jolle kausi pääsarjassa jäi viimeiseksi.
Pronssiottelussa Veiterä voitti HIFK:n 5-0. Loppuottelussa WP-35 voitti OPS:n 3-2, ja voitti näin seitsemännen jääpallomestaruutensa.
Palloliiton mestaruussarja > Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | OPS | HIFK | VIFK | HJK | OLS | OPP | Kärpät | I-Kiss |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Palloseura | 7 | 7 | 0 | 0 | 29-8 | 14 |  | 1-0 |  |  | 4-1 |  | 8-1 |  |
| Helsingin IFK | 7 | 4 | 0 | 3 | 12-11 | 8 |  |  |  |  | 3-1 |  | 3-1 | 3-2 |
| Vasa IFK | 7 | 2 | 3 | 2 | 22-15 | 7 | 1-4 | 2-0 |  |  |  | 1-2 |  | 10-1 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 7 | 3 | 1 | 3 | 16-14 | 7 | 1-2 | 1-2 | 2-2 |  |  | 4-1 |  |  |
| Oulun Luistinseura | 7 | 3 | 1 | 3 | 18-17 | 7 |  |  | 3-3 | 3-2 |  | 5-1 |  |  |
| Oulun Pallo-Pojat | 7 | 3 | 0 | 4 | 18-32 | 6 | 3-5 | 3-1 |  |  |  |  |  | 5-4 |
| Porin Kärpät | 7 | 2 | 1 | 4 | 23-24 | 5 |  |  | 3-3 | 1-2 | 1-4 | 12-3 |  |  |
| Tampereen Ilves-Kissat | 7 | 1 | 0 | 6 | 15-32 | 2 | 1-5 |  |  | 3-4 | 3-1 |  | 1-4 |  |
Palloliiton mestaruussarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | WP35 | LV | JMP | VR | YVPS | KUV | KUP | Sudet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 7 | 5 | 1 | 1 | 27-9 | 11 |  |  |  | 1-0 | 1-3 | 4-0 |  | 8-0 |
| Lappeenrannan Veiterä | 7 | 4 | 1 | 2 | 37-17 | 9 | 3-4 |  |  | 5-1 |  | 6-3 | 8-0 |  |
| Joensuun Maila-Pojat | 7 | 3 | 3 | 1 | 20-14 | 9 | 2-2 | 3-1 |  |  |  |  |  | 0-0 |
| Viipurin Reipas | 7 | 4 | 1 | 2 | 18-14 | 9 |  |  | 2-2 |  | 5-2 |  | 4-1 |  |
| Ylä-Vuoksen Palloseura | 7 | 2 | 3 | 2 | 21-21 | 7 |  | 5-5 | 5-3 |  |  | 1-2 | 3-3 |  |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 7 | 3 | 0 | 4 | 25-24 | 6 |  |  | 3-4 | 2-3 |  |  | 7-3 |  |
| Kouvolan Urheilijain Palloilijat | 7 | 1 | 1 | 5 | 13-35 | 3 | 1-7 |  | 1-6 |  |  |  |  | 4-0 |
| Sudet, Helsinki | 7 | 0 | 2 | 5 | 7-34 | 2 |  | 1-9 |  | 1-3 | 2-2 | 3-8 |  |  |
Palloliiton mestaruussarja > Pronssiottelu

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Veiterä | 5–0 | Helsingin IFK |
Palloliiton mestaruussarja > Loppuottelu

9.maaliskuuta 1952 Eläintarhan kenttä, Helsinki
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 3–2 | Oulun Palloseura |
WP-35:n mestarijoukkue: Eino Ropponen, Pekka Kettunen, Yrjö Jussila, Kauko Rämö, Martti Nyyssönen, Unto Kärkkäinen, Kauko Tukiainen, Leo Huupponen, Vilho Kanniainen, Jaakko Helenius ja Niilo Immonen.
Palloliiton mestaruussarja > Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Warkauden Pallo -35
2.: Oulun Palloseura
3.: Lappeenrannan Veiterä
4.: Helsingin IFK
5.: Joensuun Maila-Pojat
6.: Viipurin Reipas
7.: Vasa IFK
8.: Helsingin Jalkapalloklubi
9.: Oulun Luistinseura
10.: Ylä-Vuoksen Palloseura
11.: Käpylän Urheilu-Veikot
12.: Oulun Pallo-Pojat
13.: Porin Kärpät
14.: Kouvolan Urheilijain Palloilijat
15.: Tampereen Ilves-Kissat
16.: Sudet, Helsinki
Lohkojaon purkamisen vuoksi sarjasta putosi peräti 8 joukkuetta. Sarjaan nousivat Borgå Akilles ja Seinäjoen Palloseura.
TUL:n mestaruussarja > Loppuottelu

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Turun Pyrkivä | 1–0 ja. | Imatran Pallo |
TuPy:n mestarijoukkue: Rainer Suojanen, Jukka Leino, Esko Heikkinen, Kalevi Lehtovirta, Pauli Vahtonen, Pentti Saari, Pertti Kärki, Reino Koskinen, Reino Suojanen, Pertti Laaksonen ja Rainer Forss.
Liittojen välinen mestaruusottelu

| Palloliitto | Tulos | Työväen Urheiluliitto |
| --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 1–0 | Turun Pyrkivä |
Jääpallon SM-sarjakausi 1984–1985

| SM-sarja 1984–1985 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  Akilles
Toinen sija:  HIFK
Kolmas sija:  OLS
Pudonneet joukkueet:  JPS ja Kampparit
Paras maalintekijä:  Veikko Niemikorpi, HIFK (58)
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1984 :  1986 → 
Jääpallon Suomen mestaruus 1985 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Porvoon Akilles voitti mestaruuden. Samalla katkesi Oulun Luistinseuran kolme vuotta kestänyt mestaruusputki. Vastus sai hopeaa ja OLS jäi pronssille. Runkosarjan voittaja HIFK jäi ilman mitalia.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 18 | 14 | 0 | 4 | 137–55 | 28 |
| Porvoon Akilles | 18 | 13 | 1 | 4 | 121–67 | 27 |
| Oulun Luistinseura | 18 | 12 | 1 | 5 | 99–55 | 25 |
| Veitsiluodon Vastus | 18 | 12 | 1 | 5 | 87–59 | 25 |
| Botnia-69 | 18 | 10 | 2 | 6 | 82–66 | 22 |
| Warkauden Pallo -35 | 18 | 7 | 2 | 9 | 66–83 | 16 |
| Oulun Palloseura | 18 | 5 | 2 | 11 | 41–70 | 12 |
| Keminmaan Pallo | 18 | 5 | 2 | 11 | 50–99 | 12 |
| Mikkelin Kampparit | 18 | 3 | 2 | 13 | 37–81 | 8 |
| Jyväskylän Seudun Palloseura | 18 | 2 | 1 | 15 | 35–120 | 5 |
JPS putosi sarjasta suoraan ja Kampparit karsinnan jälkeen. Sarjaan nousivat Lappeenrannan Veiterä ja Rovaniemen Palloseura.
Mestaruussarja > Runkosarjan parhaat pistemiehet

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Veikko Niemikorpi | HIFK | 58 | 20 | 78 |
| 2. | Esko Korhonen | Botnia | 29 | 14 | 43 |
| 3. | Matti Alatalo | OLS | 31 | 11 | 42 |
| 4. | Tapio Eräheimo | HIFK | 27 | 9 | 36 |
| 5. | Kari Helin | Akilles | 23 | 12 | 35 |
| 6. | Pekka Vartiainen | Akilles | 26 | 8 | 34 |
| 7. | Mauri Kallio | Vastus | 25 | 9 | 34 |
| 8. | Jouni Vesterinen | OLS | 24 | 4 | 28 |
| 9. | Kauko Rautiainen | HIFK | 18 | 8 | 26 |
| 10. | Jari Torvinen | WP-35 | 17 | 8 | 25 |
Välierät

Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa heikommin menestyneen kotikentällä.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Veitsiluodon Vastus | 10–3 | Helsingin IFK | 3–0 (2–0) | 7–3 (5–1) |
| Oulun Luistinseura | 6–11 | Porvoon Akilles | 2–4 (1–3) | 4–7 (1–3) |
Pronssiottelu

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 4–6 (2–4) | Oulun Luistinseura |
Loppuottelu

10.maaliskuuta 1985 Seinäjoki, Seinäjoen tekojäärata
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Porvoon Akilles | 5–0 (1–0) | Veitsiluodon Vastus |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Porvoon Akilles
2.: Veitsiluodon Vastus
3.: Oulun Luistinseura
4.: Helsingin IFK
Suomen mestarit

Akilles: Kenneth Lindholm, Jouni Juvani; David Lindström, Lars-Erik Hjelt, Rainer Vilén, Risto Tammilehto, Pekka Vuorinen, Bill Snell, Kari Helin, Pasi Salminen, Timo Jalonen, Christer Johansson, Pekka Vartiainen, Harri Laakkonen, Peter Stenberg, Magnus Smeds, Vesa Hietanen, Valeri Aleksejev. Valmentaja Markku Vainio.