stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kilogramma
Historia

Kuningas Ludvig XVI nimesi 1700-luvun lopulla tiedemiesryhmän pohtimaan uuden mittajärjestelmän perusteita. Ryhmä kehitti niin sanotun ”desimaalisen metrisen mittajärjestelmän”. Siinä kaikkien suureiden yksiköt johdettiin pituusmitan metrin avulla ja niiden kerrannaisten määritettiin olevan kymmenjärjestelmäkerrannaisia. Massan yksikkö johdettiin desimetristä veden avulla. Kuutiodesimetri jäätymispisteessä olevaa vettä vastasi massan perusyksikköä.
Ranskan vallankumouksen jälkeen tasavaltalainen hallitus jatkoi kuninkaan ideaa muutamin poikkeuksin. Esimerkiksi massan yksikkö ei saanut suosiota, koska useimmat punnitukset tehtiin perusyksikköä pienemmille massoille. Siksi päädyttiin pienentämään massan perusyksikköä tuhannesosaan aiemmasta, ja kutsuttiin sitä ”grammeksi” eli grammaksi. Koska gramman massainen prototyyppi olisi osaltaan ongelmallinen, tehtiin prototyypistä tuhat kertaa suurempi eli 1 000 gramman painoinen. Näin syntyi toteutus, joka sekä myötäili aiempaa perusyksikköehdotusta että uusia ajatuksia.
Määrittelyn jälkeen kilogramman määritelmän tueksi valmistettiin metalliseoksesta ”mallikappale” eli kilogramman prototyyppi, jota kutsuttiin nimellä Kilogramme des Archives. Se on platinasta ja iridiumin seoksesta valmistettu ympyrälieriön muotoinen kappale K (eli ”Le Grand K”), jonka korkeus ja läpimitta ovat 39 millimetriä, ja jota Bureau international des poids et mesures (lyhennetään BIPM) säilyttää  Sèvresissä BIPM:n kellaritiloissa olosuhteissa, jotka 1. Conférence Générale des Poids et Mesures (lyhennetään CGPM) määritteli vuonna 1889. Sama sopimus määritteli, että kilogramman mittayksikkö on sama kuin kyseisen kappaleen K massa.
Vuonna 1901 kolmannessa CGPM-kokoontumisessa otettiin kantaa sanaan paino ja vahvistettiin, että massan yksiköksi tulee kilogramma eli m(K) = 1 kg. Tämä on edelleen kilogramman määritelmän perusta, vaikka tiedetäänkin, että kappaleen K massa kasvaa metallin pinnan läpi ilmasta liukenevien aineiden johdosta. Metalliin liukenevien aineiden määrä on noin 1 μg eli gramman miljoonasosa vuodessa.
Sen jälkeen kun metrille vahvistettiin vuonna 1960 krypton-86:n säteilyyn perustuva määritelmä, kilogramma oli ainoa SI-järjestelmän perusyksikkö, jonka määritelmä ei perustunut luonnonvakioihin vaan keinotekoiseen mallikappaleeseen.
Historia > Perusmallin kopiot

Alkuperäisestä kilogramman prototyypistä valmistettiin kuusi kopiota, joita säilytetään samassa kassakaapissa. Näiden lisäksi on valmistettu ruostumattomasta teräksestä kappale, jota voidaan kuljettaa eri maihin sikäläisen kansallisen prototyypin kalibrointia varten. Vuosien aikana on tehty runsaasti tutkimuksia prototyyppien käytöstä ja huomattu, että riittävän herkillä vaaoilla seitsemän kappaleen massoissa on tapahtunut eriytymistä. Massat eivät säily samoina, vaikka prototyyppejä säilytetään huolella.
Historia > Siirtyminen uuteen määritelmään

Vuonna 1999 esitettiin 21. CGPM:n konferenssissa kehotus kehittää menetelmä massan perusyksikön kiinnittämiseksi luonnonvakioihin, jotta prototyypin muutosalttiudesta johtuvista ongelmista päästäisiin eroon.
Vuonna 2011 CGPM tarttui tapaan määrittää kilogramma Planckin vakion avulla, joka saisi tarkkaan määrätyn arvon 6,626 0 × 10−34 Js.
Vaikka näin sovittiin alustavasti vuonna 2011, asialle jätettiin harkinta-aikaa, ja lopullinen päätös kilogramman prototyypistä luopumisesta tehtiin vasta Kansainvälisen paino- ja mittakomitean kokouksessa vuonna 2018. Kilogramman uusi määritelmä astui voimaan 20. toukokuuta 2019. 26. yleinen paino- ja mittakonferenssi (CGPM) äänesti aiheesta kokouksessaan 13.–16. marraskuuta 2018.
Vaihtoehtona kilogrammalle ehdotettiin myös määritelmää, jonka mukaan kilogramma olisi  (6,022 141 5/12) × 1026 (eli 0,501 845 125 × 1026) kertaa hiili-12-atomin massa. Tämä määritelmä olisi liittynyt läheisesti moolin määritelmään, sillä gramman ja atomimassayksikön suhde olisi ollut edelleen tarkalleen sama kuin Avogadron vakion luku­arvo.
Historia > Muita massan yksiköitä

SI-yksiköiden ohella on käytössä (metrinen) tonni, jonka tunnus on t ja tarkoittaa 1 t = 1 000 kg = 103 kg. Vuonna 1879 sitä kutsuttiin nimellä tonne, mutta nimi on muuntunut Suomessa muotoon tonni. Englanninkielisissä maissa on käytössä nimitys metric ton.
Pienet atomien massan kokoiset yksiköt on hyväksytty käytettäväksi SI-yksiköiden rinnalla. Ne ovat atomimassayksikkö, jossa 1 u = 1,660 538 86(28) × 10−27 kg, sekä dalton, jossa 1 Da = 1 u.
Johdannaisyksiköitä

Kilogrammaa on aikaisemmin käytetty myös voiman yksikkönä. Sellaisena se tarkoitti voimaa, jolla Maa vetää puoleensa yhden kilogramman massaa merenpinnan tasolla 45. leveyspiirillä, missä painovoiman kiihtyvyydellä on ns. normaaliarvo 9,806 65 m/s2. Tälle voimayksikölle annettiin myöhemmin nimi kilopondi, ja siihen perustui useilla teknisillä aloilla 1970-luvulle saakka käytetty tekninen mittajärjestelmä.
Kilogrammasta ja muista perusyksiköistä on johdettu erilaisia johdannaisyksiköitä.
tiheyden yksikkö kg/m3
pintatiheyden yksikkö kg/m2
voiman yksikkö newton (N) eli kg m/s2
paineen sekä mekaanisen jännityksen yksikkö pascal (Pa) eli N/m2 eli kg/(ms2)
tehon yksikkö  watti (W) eli J/s eli N m/s eli kg m2/s3
SI-kertoimet

Kilogramma on SI-järjestelmän perus­yksiköistä ainoa, jonka nimeen sisältyy etu­liite (k eli kilo). Tämän vuoksi kilo­gramman kerrannais­yksiköitä ei, toisin kuin muiden SI-yksiköiden kerrannaisia, muodostetakaan lisäämällä suoraan sen eteen toinen etu­liite vaan vaihtamalla etu­liite kilo toiseen etuliitteeseen (tai jättämällä se pois). Niinpä vaikka kilo­gramma on perus­yksikkö, sen kerrannais­yksiköt muodostetaan ikään kuin sen tuhannes­osa eli gramma olisi perus­yksikkö. Esi­merkiksi miljoonas­osa kilo­grammasta eli 10−6 kg ei ole 1 μkg vaan 10−3 g = 1 mg eli milligramma.
Gramman kerrannaiset muodostetaan normaaliin tapaan seuraavasti.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kerroin | Nimi | Tunnus |  | Kerroin | Nimi | Tunnus |
| 100 | gramma | g |  |   |   |   |
| 101 | dekagramma | dag |  | 10−1 | desigramma | dg |
| 102 | hehtogramma | hg |  | 10−2 | senttigramma | cg |
| 103 | kilogramma | kg |  | 10−3 | milligramma | mg |
| 106 | megagramma | Mg |  | 10−6 | mikrogramma | μg |
| 109 | gigagramma | Gg |  | 10−9 | nanogramma | ng |
| 1012 | teragramma | Tg |  | 10−12 | pikogramma | pg |
| 1015 | petagramma | Pg |  | 10−15 | femtogramma | fg |
| 1018 | eksagramma | Eg |  | 10−18 | attogramma | ag |
| 1021 | tsettagramma | Zg |  | 10−21 | tseptogramma | zg |
| 1024 | jottagramma | Yg |  | 10−24 | joktogramma | yg |
Vaikka taulukossa gramma on lihavoitu, massan perusyksikkö ei siis ole gramma vaan kilogramma.
| Yksikön nimi | Yksikön tunnus | Suhde grammaan | Käyttö |
| --- | --- | --- | --- |
| Mikrogramma | μg | miljoonasosa grammasta | Esimerkiksi tiettyjen vitamiinien päivittäinen saanti |
| Milligramma | mg | tuhannesosa grammasta | Esimerkiksi lääketablettien sisältämät ainemäärät. |
| Gramma | g |  | Esimerkiksi ruoka-aineiden massa ruoanvalmistuksessa. |
| Kilogramma | kg | tuhat grammaa | Esimerkiksi ihmisten massa. Massan perusyksikkö. |
| Tonni (Megagramma) | t tai Mg | Miljoona grammaa | Esimerkiksi laivojen tai lentokoneiden massa. Myös suurten eläinten, kuten dinosaurusten massa. |
| Kilotonni (Gigagramma) | kt tai Gg | Miljardi grammaa | Esimerkiksi ydinaseiden TNT-verrannollinen voima. |
| Megatonni (Teragramma) | Mt tai Tg | Miljardi kilogrammaa | Esimerkiksi ydinaseiden TNT-verrannollinen voima. |
Periaatteessa mahdollisia mutta harvoin käytettyjä ovat lisäksi muun muassa dekagramma (10 g), hehtogramma (100 g), senttitonni (10 kg) ja desitonni (100 kg).
Porin Linjat

| Porin Linjat Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1976
Toimitusjohtaja:  Jarno Valtanen
Kotipaikka:  Pori, Suomi
Toimiala:  Porin sisäinen liikenne, Ulvila, tilausajot
Henkilöstö:  noin 80
Omistaja:  Porin kaupunki
Kotisivu:  www.porinlinjat.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porin Linjojen Scania Citywide LE Suburban uusissa värisävyissä Porin kauppatorilla.
Porin Linjat Oy on Porin kaupungin omistama linja-autoyhtiö. Yhtiön busseilla tehtiin vuonna 2023 noin 1,5 miljoonaa matkaa.
Historia

Porin kaupunkiliikenne oli 1970-luvulle saakka ollut usean yksityisen liikennöitsijän hoidossa. Porin kaupunki katsoi, että kaupungin julkisen liikenteen jatkaminen ja kehittäminen vaati suurempaa toimijaa. Yksityisten liikennöitsijöiden omistama autokanta oli niin automerkkien kuin korimallienkin osalta sekalaista ja melko iäkästä.
Porin Linjat Oy perustettiin vuonna 1976, jolloin Porin kaupunki osti Vähärauman Linja-Auto Oy:n koko osakekannan, josta Porin Linjat Oy muodostettiin. Vähärauman Linja-Auto oli liikennöinyt Porin läntisiin kaupunginosiin Käppärään, Liinaharjaan ja Vähäraumalle. Yhtiön vuonna 1938 perustanut Eino Isotalo oli aloittanut linja-autoliikenteen vuonna 1930 alun perin Turussa, josta hän oli muuttanut Poriin.
Vuonna 1976 Porin Linjat Oy osti myös Jussilan Autoliike Oy:n bussiliikenteen. Jussilan Autoliike, joka oli toiminut myös Mercedes-Benzin piirimyyjänä Porissa, oli hoitanut linjoja Meri-Porin Pihlavaan, Mäntyluotoon ja Reposaareen sekä Viasvedelle ja Noormarkkuun. Yhtiön perustaja Anton Jussila oli kotoisin Raumalta, jossa hän oli perustanut Rauman Linja-auto Oy -nimisen yrityksen vuonna 1924. Yhtiö muutti Poriin vuonna 1934.
Porin Linjat aloitti toimintansa kunnoltaan ja iältään melko kirjavalla kalustolla. Noin 50 autosta vanhimmat olivat peräisin jo 1950-luvulta. Yhtiö joutuikin nopeasti hankkimaan uusia paikallisliikenteeseen sopivia autoja, joita ostettiin Volvolta, Scanialta ja Sisulta.
Myöhemmin Porin Linjoihin on liitetty muun muassa Kalle Rantasärkkä Ky (1979, liikennöi Ahlaisiin), valtaosa Paavo Forstenin paikallisliikenteestä (1980, linjoja Kalaholmaan ja Isojoenrantaan),  Porin Liikenne Oy (1981, linjoja Toejoelle, Ruosniemeen ja Hyvelään), Porin Linja-Auto Oy (1983), Lyttylän Liikenne Oy:n paikallisliikenne sekä Lähiliikenne Oy Pori. Vuoden 2007 lopussa yhtiö sai hoidettavakseen Bussi-Ketosen linjaliikenteen. Ensimmäisen matalalattiabussinsa Porin Linjat osti vuonna 1991.
Vuonna 2017 Porin Linjojen hallussa oli 90 prosenttia Porin paikallisliikenteestä. Tällöin yhtiössä työskenteli 90 henkilöä ja sillä oli 52 linja-autoa.
Porin Linjat Oy hoitaa Porin paikallisliikenteen kokonaan; Sundell (Ruosniemen Linja-Auto Oy), Satabus Oy sekä Lyttylän Liikenne ajoivat muutamaa linjaa vuoden 2021 uudistuksiin asti. Porin Linjojen kalusto koostuu noin 50 linja-autosta, joista lähes kaikki ovat yhtiön viherkeltavalkoisissa tunnusväreissä. Porin Linjat hoitaa myös Ulvilan joukkoliikennettä. Vuosina 2015–2024 Porin Linjat liikennöi myös Laviaan.
Alkukesällä 2021 Porin joukkoliikenteessä siirryttiin käyttöoikeussopimuksesta hankintasopimukseen sekä toteuttettiin linjasto- ja lipputuoteuudistus. Uudistusten myötä edellämainittujen yhtiöiden ajosopimukset irtisanottiin. Jatkossa näitä linjoja ajaa siis Porin Linjat yksin. Linjoja myös muokattiin jonkin verran, esimerkiksi Citylinjaa jatkettiin Paratiisinmäkeen.
Osana lipputuoteuudistusta Porin Linjat Oy poisti näkövammaisilta mahdollisuuden matkustaa busseissa ilmaiseksi, mutta etu palautettiin samana vuonna päätöksen herätettyä runsaasti keskustelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porin Linjat Wikimedia Commonsissa
Porin Linjojen nettisivut
Harrastaja Kari Paavolan luettelo ja kuvasto Porin Linjojen normaalikokoisista busseista
Porin Linjojen Lahti Scala vanhoissa sävyissä Porin kauppatorilla.
Porin kauppatorin paikallisliikenneterminaali.
Yhdistymisvapaus

Yhdistymisvapaus on oikeus etukäteen lupaa kysymättä perustaa yhdistys luvallisen tarkoituksen toteuttamista varten, kokoontua ja käyttää sananvapautta. Läntisen maailman nykyaikaisissa valtioissa, kuten Suomessa, yhdistymisvapaus kuuluu kansalaisen perusoikeuksiin.
Yhdistymis- ja kokoontumisvapaudesta on sovittu useissa kansainvälisissä ihmisoikeussopimuksissa. Yhdistysmisvapaus on tunnustettu myös EU:n perusoikeuskirjassa.
Venäjän vallan ja itsenäisen Suomen alkuvuosikymmeninä se oli periaatteellisesti tunnustettu oikeus, mutta monella tavalla hallinnollisten ja lainsäädännöllisten rajoitusten alainen.
Määrittely

Yhdistymisvapaus on negatiivinen vapaus, eli se on vapaus toimia riippumattomana valtiosta. Yhdistymisvapaus voidaan jaotella kahteen: oikeuteen kuulua yhdistykseen ja oikeuteen olla kuulumatta yhdistykseen, vrt. pakkojäsenyys. Yhdistymisvapauden vallitessa henkilö voi vapaasti omasta tahdostaan perustaa yhdistyksen, liittyä yhdistyksen jäseneksi ja erota siitä.
Libertaarit kannattavat täyttä yhdistymisvapautta, myös yksityishenkilöiden oikeutta vapaasti valita yhdistyksiensä jäsenet; monet egalitaristit vastustavat tätä tasa-arvon nimessä vedoten siitä syntyvään syrjinnän mahdollisuuteeen. Myös syrjinnän uhan alla olevia tai olleita kansanryhmiä suosiva käänteinen syrjintä on ristiriidassa yhdistymisvapauden kanssa. Käänteinen syrjintä usein sisältää suosittavalle ryhmälle varattavaa tiettyä kiintiötä julkisista tai yksityisistä resursseista.
Myös lasten yhdistymisvapautta on rajoitettu lailla.
Yhdistymisvapauteen kuuluu järjestäytymisvapaus eli oikeus järjestäytyä ja olla järjestäytymättä, esimerkiksi työnantajaliittojen ja ammattiyhdistysten vapaus toimia ja solmia työehtosopimuksia ja työnantajien ja työntekijöiden oikeus olla kuulumatta järjestöihin. Yhdistymisvapautta on rajoitettu myös kriminalisoimalla rikollisjärjestöissä toimiminen.
Yhdistymisvapaus ei rajoitu vain yhdistysrekisteriin kirjattuihin yhdistyksiin. Laajemmassa käsityksessä yhdistymisvapaus tarkoittaa kaikkea ihmisten vapautta assosioida itsensä muiden ihmisten kanssa. Tämä sisältää laajasti oikeuden kuulua, liittyä, perustaa ja erota erilaisista ryhmistä joiden osallistujista jäsenet saavat itse päättää. Yhdistymisvapautta on myös vapaus itse valita asiakkaansa ja keneltä ostaa tuotteita tai palveluita.
Rajaukset Suomessa

Kaikki yhdistykset eivät kuitenkaan pääse yhdistysrekisteriin. Esimerkiksi Suomen kannabisyhdistyksen hakemus yhdistysrekisteriin hylättiin kahdesti. Toisaalta sisäasiainministeriö lakkautti neljä Pekka Siitoimen perustamaa järjestöä; Turun Hengentieteen Seuran, Pegasos-seuran, Isänmaa ja vapaus, Isänmaallisen Kansanrintaman vuonna 1977 uusfasistisina ja Pariisin rauhansopimuksen vastaisina.
Historia Suomessa

Yhdistymisvapaus vakuutettiin Suomen kansalaisille vuonna 1906 perustuslain tapaisella lailla, joka takasi vapaan lausunto-, kokoontumis- ja yhdistymisvapauden. Lain tarkoitus jäi kuitenkin toteutumatta, koska Venäjällä vallitsi taantumuksellinen poliittinen aikakausi, jossa kansalaisvapauksia rajoitettiin.
Suomen itsenäistymisen jälkeen vuoden 1919 hallitusmuodon 10 §:ssä säädettiin, että Suomen kansalainen voi vapaasti etukäteen keneltäkään lupaa kysymättä perustaa yhdistyksen, mikäli sen toiminta ei ole lain tai hyvien tapojen vastainen. Lopullisesti yhdistymisvapaus toteutui tämän lain myötä, mutta se koski vain aatteellisia yhdistyksiä, eikä kaikkia niitäkään.
Uskonnonvapauslaki säädettiin vuonna 1922. Samassa yhteydessä säädettiin mahdollisiksi myös lainsäädäntötoimin erityistä tarkoitusta ja taloudellista toimintaa varten perustetut yhdistykset. Kesäkuussa 1930 Eduskunta hyväksyi  kommunistilait, joilla rajoitettiin paino-, kokoontumis- ja yhdistymisvapautta.
Ampuma-aseiden käytön harjaannuttamiseen ja perehdyttämiseen tarvittiin lain mukaan valtioneuvoston lupa, mikäli tarkoitus oli jokin muu kuin metsästys ja riistanhoito. Vastaava rajoitus koski myös sotilaallista järjestäytymistä, jossa vaaditaan kuuliaisuutta ja sitoutumista yhdistyksen pyrkimyksiin, jotka on suunnattu valtiota vastaan tai kuuluvat sen itsensä tehtäviin.
Negatiivista yhdistymisvapautta koskien yksityinen metsänomistaja teki vuonna 2003 Euroopan komissiolle valituksen metsänhoitoyhdistyksen pakkojäsenyydestä. Valitus perustui pakkojäsenyyden ristiriitaan perustuslain ja Euroopan unionin lainsäädännön kanssa. Tämän seurauksena metsälainsäädäntöä uudistettiin ja metsänhoitoyhdistyksen pakkojäsenyys poistettiin. Vastaavaa keskustelua on käyty ylioppilaskuntien osalta.
Aiheesta muualla

Yhdistyslaki
Ihmisoikeudet.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Euroopan unioni, ihmisoikeudet
| n k Vapaus |
| --- | --- |
Käsitteet:  Kognitiivinen vapaus  Moraalinen vastuu  Vapauden henkilöityminen Libertas  Negatiivinen vapaus  Positiivinen vapaus  Subjektiivinen oikeus  Omistajuus  Yhteiskunnallinen vapaus  Vapaa tahto 
Aloittain:  Akateeminen  Kansalaisvapaudet  Taloudellinen vapaus  Poliittinen vapaus  Älyllinen vapaus 
Oikeuksittain:  Ajatuksenvapaus  Aseiden omistaminen  Elämä  Kokoontuminen  Koulutuksenvapaus  Lehdistö  Liikkuminen  Omistaminen  Sananvapaus  Tiedonsaanti  Uskonto  Valinnanvapaus  Yhdistyminen
Sheikh Muszaphar Shukor

Sheikh Muszaphar Shukor Al Masrie bin Sheikh Mustapha (s. 26. heinäkuuta 1972 Kuala Lumpur) on Malesian ensimmäinen kosmonautti.
Sheikh Muszaphar on ortopedi ja Malesian kansallisen yliopiston luennoitsija.
Sheikh Muszaphar valittiin keväällä 2006 kosmonauttikoulutukseen Venäjän Tähtikaupunkiin. Hän lensi Sojuz TMA-11 -lennolla ISS-avaruusasemalle 10. lokakuuta 2007 yhdessä Retkikunta 16:n miehistön kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sheikh Muszaphar Shukor Wikimedia Commonsissa
Malesia julkistaa ensimmäisen avaruuslentäjänsä
Sheikh Muszaphar Shukor
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Sunanda Kumariratana

Sunanda Kumariratana (10. marraskuuta 1860 – 31. toukokuuta 1880) oli Siamin prinsessa, kuningas Mongkutin (Rama IV) tytär, josta tuli velipuolensa puolisona maan kuningatar. Hänen traaginen kuolemansa vuonna 1880 sai leskeksi jääneen kuningas Rama V:n toteuttamaan monia uudistuksia.
Sunanda Kumariratana oli Rama V:n neljästä puolisosta ensimmäinen. Myös muut vaimot olivat kuninkaan sisarpuolia.
Raskaana oleva kuningatar ja hänen vuoden ikäinen tyttärensä olivat veneessä Chao Phraya -joella, kun vene syttyi palamaan. He pakenivat liekkejä jokeen, mutta kuningatar ei ilmeisesti osannut uida. Ikiaikainen laki kielsi ketään, edes kuningattaren palvelijoita, koskettamasta kuninkaallisen perheen jäsentä. Palvelijat joutuivat katsomaan rannalla kuningattaren ja pienen prinsessan kuolemaa. He koettivat turhaan heittää näille kookospähkinöitä kellumisen apuvälineiksi.
Tragedian jälkeen kuningas perusti kuningattaren ja prinsessan kunniaksi Sunandalayan tyttökoulun.
Miettunen

Miettunen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anni Miettunen (s. 1997), jalkapalloilija
Helge Miettunen (1916–1986), Yleisradion suunnittelupäällikkö, kirjailija ja kansanedustaja
Martti Miettunen (1907–2002), valtioneuvos, Suomen pääministeri 1961–1962 ja 1975–1977
Saija Miettunen (s. 1977), pituushyppääjä
Samuli Miettunen (oik. Samuli Kerola, taiteilijanimi Pupu Lihavisto, s. 1959), kosketinsoittaja, säveltäjä, kuvataiteilija ja runoilija
Siiri Magga-Miettunen (s. 1941), saamelainen kirjailija ja opettaja
Tatu Miettunen (s. 1995), jalkapalloilija
Veera Miettunen, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Ville Miettunen (s. 1992), freestylehiihtäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Luena

| Luena Lwena, Luso |
| --- | --- |
 Muistomerkki maakuntakeskus Luenassa.
 Luena
 11°47′13″S, 19°54′18″E 
Valtio:  Angola
Maakunta (Província):  Moxico
Kunta (Município):  Moxico
Väestö
Väkiluku  ():  440 850 (koko Moxicon kunta)
Luena (tai Lwena, aiemmin Luso) on maakuntakeskuksena toimiva kaupunki Angolan itäosan Moxicon maakunnan Moxicon kunnassa.
Vuonna 2022 alussa vallinneen tilanteen mukaan Moxicon kunnan pinta-ala on 38 099 neliökilometriä. Kunnassa asui noin 440 850 ihmistä. Paikallishallinnossa Moxicon kunta jakautui edelleen neljään paikallishallinnolliseen osaan (comunas): Lucusse, Cachipoque, Luena ja Muangai. Moxicon rajoittuu pohjoisessa Camanonguen kuntaan, sekä Lunda Sulin maakunnan Cacolon ja Dalan kuntiin. Idässä  naapurina ovat Léuan ja Alto Zambezen sekä etelässä Bundasin ja Luchazesin kunnat. Lännessä kuntaa rajaavat Camacupan ja Cuemban kunnat (Bién maakunnasta).
Vuoden 2024 lopulla Angolan aluehallintouudistus merkitsi suurta muutosta Moxicon maakunnalle, kun maakunta jaettiin kahtia. Myös aluehallinnon paikallistasoa uudistettiin voimakkaasti. Kuntajako muuttui, kun aiempia kunnanosia kohotettiin uusiksi itsenäisiksi kunniksi. Tässä yhteydessä Moxicon kunnan pinta-ala- ja väkilukutiedoissa sekä naapurustossa on mahdollisesti tapahtunut muutoksia edellä esitettyyn.
Kaupungin liikenneyhteyksistä keskeisiä ovat maantieyhteyksien ohella maan tärkeimmän rautatien eli Benguelan rautatien pääasemiin lukeutuva Luenan rautatieasema ja uusittu (2012–2014) maakunnallinen Luenan lentoasema (Aeroporto de Luena; IATA: LUO; ICAO: FNUE). Angolassa maanlaajuista rautatieverkkoa ollaan voimakkaasti täydentämässä, ja esimerkiksi Luenasta pohjoiseen, Lunda Sulin maakunnan Saurimoon rakennetaan 260 kilometrin ratayhteys.
Kaupungin oppilaitoksiin lukeutuu korkeakoulu Instituto Superior Politécnico do Moxico (ISP-Moxico).
Kirkko Luenassa.
Lueman lentoaseman lennonjohtotorni.
Oppilaitos Luenassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luena Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat
Lampijärvi (Vesilahti)

| Lampijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Vesilahti
Koordinaatit:  61°16′00″N, 23°18′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sarkolanjoen valuma−a‎ (35.17)
Tulo-oja:  Kivijärvenoja Kivijärvestä ja Löyttyjärvestä
Laskuoja:  oja Suonojärveen 
Järvinumero:  35.172.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,2 m  
Pituus:  560 m  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  1,774 km  
Pinta-ala:  12,886 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiLampijärvi 
Lampijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella Saastonkulmalla sijaitseva järvi.
Maantiede

Lampijärven pinta-ala on 12,9 hehtaaria, ja sen pituus on 560 metriä ja leveys 400 metriä. Se sijaitsee Saastonkulman pohjoispuolella. Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvessä ei ole saari, mutta sen rannat ovat hyvin matalia. Lounaisrannassa on suo, mutta muualla ovat rannat metsämaata. Järven rannoilla ei ole asutusta tai vapaa-ajan asuntoja. Järven läheltä kulkee paikallistie.
Vesistösuhteita

Lampijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järveen on johdettu muutama metsäoja, joista suurin on Kivijärvenoja, joka alkaa Kivijärvestä. Samaan ojaan yhtyy koilisessa sijaitsevan Löyttyjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,9 kilometriä pitkä laskuoja Suonojärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä ja Suonojärvellä 105,1 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 4,1 metriä.