stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lamminjärvi (Vesilahti)
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi piirrettiin saman kokoiseksi kuin esimerkiksi Sarvijärvi ja se sijaitsi keskellä suota. Kartassa ei ole Lamminjärven nimeä, muuta siihen oli piirretty Inhanoja laskuojaksi ja nykyinen Pussimäenoja, joka laskee Iso Arajärvestä, on vain pienempi sivuhaara. Se on piirretty vielä vuoden 1922 Tampereen taloudellisessa kartassa järvenä, jonka nimi kirjoitettiin siinä ”Lammijärvi”. Lamminjärven lyhyt laskuoja laski Hirvijärveen, jonka vedenpinta on voinut olla samalla korkeudella Lamminjärven kanssa. Vuoden 1959 peruskartassa järven avovesi on kuivunut märäksi suoksi. Suon läpi kulkee kapea oja, jota on vuoden 1980 kartassa merkitty huomattavasti leveämpänä ja suorempana Myllykoskesta Hirvijärveen asti. Vuoden 1993 kartassa näkyy, kuinka entisen järven rantapeltoja on annettu joutamaaksi Tervakorven kohdalla ja siitä ojan yli pohjoisessa.
Leonardo de Miranda Pereira

Leonardo de Miranda Pereira (s. 31. toukokuuta 1936 Diamantina) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1959 ja nimitettiin Paracatun hiippakunnan johtoon 6. toukokuuta 1986. Piispaksi konsekroinnin suoritti 9. elokuuta Geraldo Majela Reis, jota avustivat Serafim Fernandes de Araújo ja Antônio Felippe da Cunha.
Lannion

| Lannion |
| --- | --- |
 Lannion ja Brélévenezin kirkko
 lippu:  vaakuna
 Lannion
 Koordinaatit: 48°44′00″N, 3°27′15″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Côtes-d'Armor
Arrondissementti:  Lannion
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43,9 km²
Väkiluku (2016):  19 831 
 – Väestötiheys:  451 as./km²
Kunnan numero:  22113
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lannion on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Lannionissa on departementin aliprefektuuri.
Historia

Kunta sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla Léguerjoen suulla. Rannikko tunnetaan porttina Vaaleanpunaisen graniitin rannikolle. Alueella on ollut asutusta neoliittiselta kaudelta lähtien. Nykyinen kunnan keskusta kehittyi joen ylittävän sillan kohdalle. Siltaa suojaamaan rakennettiin linna ja keskiajalla keskustan ympärille rakennettiin suojavallit. Lannionista kehittyi keskiajalla kaupan keskus ja sen markkinat ovat yhä tunnetut.
Nähtävyyksiä

Kunnan näkymää hallitsee Brélévenezin kirkko, jonne johtaa 140 porrasta. Lannionissa on yhä keskiaikaisen kaupungin ilmapiiri vanhoine aukioineen ja mukulakivikatuineen. Myös vanhoja koristeellisia puu- ja liuskekivitaloja on yhä paljon jäljellä.
Talous

Lannionissa on teknologiapuisto, missä on noin sata korkean teknologian yritystä ja tutkimuskeskusta. Siellä sijaitsee myös tietoliikennealan yhtiö Nokian yksikkö Nokia Lannion. Se kuului aikaisemmin Alcatel-Lucent -yhtiöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lannion Wikimedia Commonsissa
Léguerjoen ylittävä Pont de Lannion
Keskustan vanhoja taloja
Latokartanon ylioppilaskylä

Näkymä Latokartanosta
Latokartanon ylioppilaskylä (Latokylä, Latis) on Helsingissä, Latokartanossa sijaitseva ylioppilaskylä. Latokylä tarjoaa asuntoja lukuvuoden aikana Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan opiskelijoille. Kesäaikana asuntoja tarjotaan myös lyhyisiin vuokrasuhteisiin, esim. kesätöihin Helsinkiin tuleville. Kylällä on pitkät perinteet, ja ensimmäiset talot valmistuivatkin jo vuonna 1953. Viimeisimmät talot valmistuivat vuonna 1974.
Latokylässä opiskelija-asuntoja on tarjolla kuudessa eri talossa soluissa (sekasoluissa sekä tyttö- ja poikasoluissa), yksiöissä ja kaksioissa. Kylässä on tällä hetkellä 127 soluasuntoa, 42 yksiötä ja 21 kaksiota.
Asuntoja voi hakea ylioppilaskylän toimistosta saatavien ohjeiden mukaisesti ympäri vuoden.
Aiheesta muualla

Latokartanon ylioppilaskylän kotisivut
Kōzō Tashima

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kōzō Tashima
Syntymäaika: 21. marraskuuta 1957 (ikä 66)
Syntymäpaikka: Kumamoto, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1980–1982 | Furukawa Electric | 39 (6) |
Maajoukkue
| 1979–1980 | Japani | 7 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kōzō Tashima (jap. 田嶋 幸三, Tashima Kōzō; s. 21. marraskuuta 1957 Kumamoto) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Tashima debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1979. Hän on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Lemin koulumänty

Lemin koulumänty oli Lemillä sijainnut suuri mänty, josta nykyisin on jäljellä vain Lemin kunnantalon pihalla sijaitseva noin neljä metriä korkea kanto. Kanto on rauhoitettu ja se jäi jäljelle kun mänty kaatui myrskyssä syksyllä 1943.
Koulumänty sai nimensä siitä että sen luona valmistauduttiin vainajan arkun saattamiseen hautausmaalle. Maaseutupitäjissä vainajan arkkua säilytettiin kotona useimmiten riihessä tai aitassa siihen saakka kunnes arkku tuotiin kirkolle hautaansiunausta varten. Kirkonkellojen alkaessa soittaa arkkua lähdettiin kantamaan koulumännyn luota haudalle saattoväen seuratessa. Tätä sanottiin Lemillä koulunkäynniksi ja siitä myös koulumänty sai nimensä. Kyseessä oli vanha kiertoilmaisu hautajaisille.
Le peuple de l’herbe

Le peuple de l'herbe konsertti Rocktambule-festivaaleilla, Grenoble.
Le peuple de l'herbe on ranskalainen yhtye, joka soittaa pääasiassa dub ja afrobeat tyylistä musiikkia. Se perustettiin vuonna 1997 Lyonin kaupungissa.
Diskografia

Triple Zero (2000)
P.H. Test/Two (2002)
Sold Out (2004)
Cube (2005)
Radio Blood Money (2007)
Tilt (2009)
A Matter of Time (2012)
Next Level (2014)
Stay Tuned (2017)
After Dusk (2020)
Laukkaneilikat

| Laukkaneilikat |
| --- | --- |
 Mätäslaukkaneilikka (Armeria juniperifolia)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Lyijykukkakasvit Plumbaginaceae
Suku::  Laukkaneilikat Armeria  (DC.) Willd.
Katso myös
   Laukkaneilikat Wikispeciesissä   Laukkaneilikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laukkaneilikat (Armeria) on lyijykukkakasveihin (Plumbaginaceae) kuuluva kasvisuku, jonka lajeja käytetään monivuotisina koristekasveina. Sukuun kuuluu noin sata lajia, joita kasvaa laajalti pohjoisella pallonpuoliskolla ja myös Etelä-Amerikan Patagoniassa.
Lajeja

isolaukkaneilikka (Armeria alliacea)
madeiranlaukkaneilikka (Armeria maderensis)
maljalaukkaneilikka (Armeria pseudarmeria)
mätäslaukkaneilikka (Armeria juniperifolia)
rusolaukkaneilikka eli laukkaneilikka (Armeria maritima )
niittylaukkaneilikka eli otalaukkaneilikka eli suippulaukkaneilikka (A. maritima subsp. elongata)
itämerenlaukkaneilikka (A. maritima subsp. intermedia)
atlantinlaukkaneilikka (A. maritima subsp. maritima)
tunturilaukkaneilikka (A. maritima subsp. sibirica tai Armeria scabra)
tarhalaukkaneilikka (Armeria Maritima-ryhmä)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Laukkaneilikat – Armeria
Funet: Laukkaneilikat (Armeria)
ITIS: Armeria (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Armeria (englanniksi)
Flora of North America: Armeria (englanniksi)
Koulikoron alue

| Koulikoron alue région de Koulikoro |
| --- | --- |
 Koulikoron alue Malin kartalla.
 Koulikoron alueen piirit.
Valtio:  Mali
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Koulikoro
Pinta-ala:  90 210 km²
Väkiluku (2009):  2 422 100
Koulikoron alue (ransk. région de Koulikoro) on hallintoalue Malin länsiosassa. Sen pääkaupunki on Koulikoro. Alueen pinta-ala on 90 210 neliökilometriä. Asukkaita on vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 2 422 100 henkeä.
Maantiede, ilmasto ja luonto

Entisestä Bamakon alueesta vuonna 1977 muodostettu Koulikoron alue käsittää 7,2 prosenttia Malin pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa Mauritaniaan, idässä Ségoun ja etelässä Sikasson alueisiin, lounaassa Guineaan sekä lännessä Kayesin alueeseen. Alueen keskellä sijaitsee Bamakon kaupunkipiirikunta.
Luonnonalueita ovat pohjoisessa Hodh, keskiosassa Bélédougou ja Mandinguen ylänkö sekä etelässä Nigerin–Banin yläjuoksu ja Koutialan ylänkö. Nigerjoen vasemmalla rannalla kohoavat Mandinguevuoret. Tärkeimmät joet ovat Niger, sen sivujoet Bani ja Sankarani, Banin alku- ja sivujoet Baoulé, Bagoé ja Banifing sekä Senegalin vesistöön kuuluva Baoulé. Huomattavin järvi on Wegnia. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rautamalmi, kulta, hiekka, sora ja rakennuskivi.
Alueen pohjoisosa kuuluu Sahelin, keskiosa Sudanin ja eteläisin osa Guinean ilmastovyöhykkeisiin. Vuotuinen sademäärä on pohjoisessa alle 550 ja etelässä yli 1150 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Viileintä on joulu-helmikuussa, kun taas maaliskuun ja kesäkuun välillä lämpötila kohoaa 40 asteeseen.
Kasvillisuus on pohjoisessa aroa tai pensassavannia ja etelässä avointa metsää ja galleriametsiä. Suojeltujen metsäalueiden yhteispinta-ala on 183 991 hehtaaria. Eläintensuojelualueita ovat Kéniébaoulé ja Kongossambougou. Länsirajalla sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto. Harvinaisiin eläinlajeihin kuuluvat antiloopit, kafferipuhveli, piikkisika, maasika, pahkasika, virtahepo, niilinkrokotiili, afrikanmanaatti, täplähyeena, gepardi ja leijona.
Hallinnollinen jako ja asutus

Alueeseen kuuluu seitsemän piiriä, 41 arrondissementtia, kolme kaupunkikuntaa, 105 maalaiskuntaa ja 1924 kylää. Piirit ovat Banamba, Dioïla, Kangaba, Kati, Kolokani, Koulikoro ja Nara ja kaupunkikunnat Karan, Kati ja Koulikoro.
Alueella asuu 16,7 prosenttia Malin väestöstä. Asukastiheys on 24,7 henkeä neliökilometrillä ja kaupunkiväestön osuus 5,5 prosenttia. Yli 5 000 asukkaan taajamissa asuu 30,9 prosenttia väestöstä.
Pohjoisosassa asuu soninkeja, maureja ja fulbeja, keskiosassa bambaroita, Nigerjoen yläjuoksulla mandinkoja ja joen varrella somonoja. Puhutuimmat kielet ovat bambara (72,7 %), maninka (8,5 %), soninke (7,1 %), fulani (6,3 %) ja mauri (1,9 %). Vallitseva uskonto on islam, mutta alueella on myös animisteja ja kristittyjä.
Liikenne ja talous

Alueen keskellä sijaitsevasta Bamakosta on hyvät maantieyhteydet koko maahan. Paikallistiet ovat usein vaikeasti liikennöitävissä varsinkin sadekaudella. Koulikoroon johtaa Bamakon kautta Dakarin–Nigerin rautatie. Nigerjoella on laivaliikennettä Koulikoron ja Ségoun välillä viiden kuukauden ajan vuodessa. Myös Bamakon ja Guinean rajan välinen osuus on liikennekelpoinen. Narassa, Kolokanissa, Katin piirin Faladièssa ja Dioïlassa on lentokentät, jotka eivät ole säännöllisessä käytössä.
Väestöstä lähes 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maissi ja fonio. Lehmänpavun, maapavun, maniokin, jamssin ja bataatin merkitys on melko vähäinen. Puutarhaviljely tuottaa munakoisoa, paprikaa, sipulia, kurkkua, valkosipulia, tomaattia ja chiliä. Tärkeimmät rahakasvit ovat puuvilla ja maapähkinä. Niiden rinnalla on alettu viljellä seesamia, teehibiskusta, öljyjatropaa, hennaa ja soijapapua. Hedelmänviljely tuottaa varsinkin mangoja ja banaaneja.
Osin transhumanssiin perustuvaa karjanhoitoa harjoittaa yli 80 prosenttia väestöstä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, vähäisessä määrin siat ja kamelit sekä siipikarja. Karjanhoidon tuotteita ovat liha, maito, nahka ja vuodat sekä kananmunat. Myös kalastuksen merkitys on huomattava. Kalaa myydään tuoreena, savustettuna ja kuivattuna. Metsistä saadaan varsinkin puuhiiltä ja polttopuuta, mutta myös jalostettavaa puutavaraa. Lisäksi harjoitetaan metsästystä ja keräilyä.
Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, kaupankäynti ja palvelut. Etelässä harjoitetaan perinteisin menetelmin tapahtuvaa kullankaivua. Alueella toimii suuri osa Malin teollisuudesta. Sen tärkeimmät keskukset ovat Kati ja Bamakon muut lähitaajamat, Koulikoro, Fana ja Dioïla. Teollisuus tuottaa elintarvikkeita, puuvillakuitua ja tekstiilejä, rehua, sähköenergiaa, rakennustarvikkeita sekä muovi- ja metallituotteita. Osa väestöstä käy kausitöissä Bamakossa sekä naapurimaissa Mauritaniassa, Senegalissa ja Guineassa tai pyrkii muuttamaan Eurooppaan tai Aasiaan.
Julkiset palvelut

Koulutusjärjestelmään kuuluu esi-, ala- ja yläkouluja, lyseoita ja ammattikouluja, koulutus- ja kehittämiskeskuksia (CED) ja lukutaitokeskuksia. Kangabassa on opettajainkoulutuslaitos, Katibougoussa maatalouskorkeakoulu ja Koulikorossa armeijan koulutuskeskus. Koulua käy 75,5 prosenttia alakouluikäisistä (tytöistä 70,3 %), mikä on Bamakon jälkeen eniten maassa. Lukutaitoisten osuus yli 15-vuotiaista on 27,6 prosenttia, mikä vastaa maan keskiarvoa.
Julkiset terveyspalvelut käsittävät aluesairaalan Katissa, kymmenen poliklinikkaa ja 199 kunnallista terveyskeskusta. Yleisimmät sairaudet ovat malaria, akuutit hengityselinten tulehdukset ja ripulitaudit. Vesihuolto kattaa 78 prosenttia tarpeesta. Énergie du Malin sähköverkko on Bamakon ympäristössä, Katissa, Koulikorossa, Kangabassa, Dioïlassa, Fanassa ja Ouélessébougoussa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koulikoron alueen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Koulikoron aluekokouksen sivusto (ranskaksi)
Malin alueet
Bamako (pääkaupunkipiiri)
Gao
Kayes
Kidal
Koulikoro
Mopti
Ségou
Sikasso
Timbuktu
Landsberg am Lech

| Landsberg am Lech |
| --- | --- |

 vaakuna
 Landsberg am Lech
 Koordinaatit: 48°02′52″N, 10°53′56″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  57,9 km²
Korkeus:  585 m
Väkiluku (2016):  28 824 
 – Väestötiheys:  497,7 as./km²
 
 www.landsberg.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Landsberg am Lech on kaupunki lounaisessa Baijerissa, Saksassa, noin 65 kilometriä länteen Münchenistä ja 35 kilometriä etelään Augsburgista.
Vuonna 2016 kaupungissa oli vajaat 29 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Landsberg am Lech Wikimedia Commonsissa
Lemin musiikkijuhlat

Lemin musiikkijuhlat on vuodesta 1983 saakka toiminut klassisen musiikin festivaali, jonka ohjelmiston pääpaino on laulumusiikissa. Festivaali järjestetään perinteisesti heinäkuun viimeisellä viikolla.  Juhlilla esiintyy vuosittain meritoituneita taiteilijoita.
Lemin musiikkijuhlien taiteellisina johtajina ovat toimineet mm. Tuulikki Närhinsalo, Niina Keitel, Päivi Loponen-Kyrönseppä, Martti Rousi, Paavali Jumppanen ja Mi-kyung Lee.  Kesästä 2020 kesään 2022 juhlien taiteellisena johtajana toimi oopperalaulaja Erik Rousi.  Jussi Vänttinen aloittaa festivaalin taiteellisena johtajana kesällä 2023.  Lemin musiikkijuhlien toiminnanjohtajana toimi vuoteen 2022 Jonna Imeläinen.  Häntä seuraa tehtävässä vuodesta 2023 alkaen Karoliina Junno-Huikari.
Leena Nylander

Leena Nylander (s. 4. tammikuuta 1944 Käkisalmen mlk) on suomalainen taidegraafikko ja videotaiteilija.
Nylander on saanut Pohjois-Karjalan taidetoimikunnan taidepalkinnon vuonna 2004. Debyyttinäyttely oli Suomen Kuvataidejärjestöjen liiton vuosinäyttely 1970 Hämeenlinnan taidemuseossa.
Aiheesta muualla

Uutisvuoksi[vanhentunut linkki]
Pielisjokiseutu[vanhentunut linkki]
Lianella Carell

| Lianella Carell |
| --- | --- |
 Lianella Carell ja Frank Latimore Vittorio Cottafavin elokuvassa Una donna ha ucciso (1952)
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1927 Rooma, Italia
Kuollut: 19. joulukuuta 2000 (73 vuotta) Rooma
Ammatti:  toimittaja, näyttelijä, kirjailija
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Maria Ricci (Polkupyörävaras)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lianella Carell (6. toukokuuta 1927 Rooma – 19. joulukuuta 2000 Rooma) oli italialainen näyttelijä, joka joutui alalle sattumalta Vittorio De Sican tarjottua hänelle naispääosaa menestyselokuvassaan Polkupyörävaras (1948). Carell oli yksi monesta neorealistisen elokuvan suuruden aikana valkokankaalle ”suoraan kadulta” nostetuista näyttelijöistä, joilla ei ollut alalta mitään aikaisempaa kokemusta. Hän oli kuitenkin jo tunnettu runoilijana ja radiotoimittajana tavatessaan viimeksi mainitussa ominaisuudessa De Sican ensimmäisen kerran. Haastattelun päätteeksi De Sica tarjosi haastattelijalle naispuolista pääosaa suunnitteilla olevassa elokuvassaan miehestä, jonka polkupyörä varastetaan. Carell jäi alalle kymmeneksi vuodeksi näytellen noin kahdessakymmenessä elokuvassa. Hän kirjoitti näiden vuosien aikana myös ensimmäisen ja ainoaksi jääneen romaaninsa La pellicana (1956). Carell jätti näyttelemisen vuonna 1958 kyllästyttyään siihen. Hän palasi kuitenkin ajoittain elokuvan pariin käsikirjoittajana.
Leena Nissilä

Leena Nissilä
Leena Tuulikki Nissilä (o.s. Karhumaa, s. 23. marraskuuta 1969 Paavola) on filosofian tohtori ja Kotimaisten kielten keskuksen johtaja 1.10.2021 lähtien.
Nissilä kirjoitti ylioppilaaksi Ruukin lukiosta 1989. Hän opiskeli Oulun yliopistossa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1995, filosofian maisteriksi 1997 ja filosofian lisensiaatiksi 2002. Filosofian tohtoriksi hän väitteli suomen kielen alalta niinikään Oulun yliopistossa 3.12.2011.
Helsingin yliopisto myönsi Leena Nissilälle suomen kielen dosentin arvon 29.4.2024.
Aiheesta muualla

Suomalainen peruskoulutus voi edelleen hyvin, sanoo opetusneuvos Leena Nissilä: "Me emme kehitä koulutusta Pisa-tuloksia varten". Kaleva, 23.11.2019.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.10.2021.
Life (luontaistuotemyymälä)

Life-myymälä Kauppakeskus Puuvillassa Porissa.
Life on pohjoismaalainen luontaistuotemyymäläketju. Se perustettiin Norjassa vuonna 2005 ja se toimii yleensä kauppakeskuksien yhteydessä.[lähde? ] Ketju osti vuonna 2007 kaksi suomalaista alan ketjua, Ikivireät ja Sinunkaupat. Life Finland Oy on Life Europe AB:n tytäryhtiö, joka toimii nykyään reilun 50 Life-myymälän voimin Suomessa. Life-ketjulla on lähes 450 myymälää Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
Life (vuoden 1999 elokuva)

| Life |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ted Demme
Käsikirjoittaja:   Robert Ramsey  Matthew Stone 
Tuottaja:   James D. Brubaker  Karen Kehela  Eddie Murphy  Brian Grazer 
Säveltäjä:  Wyclef Jean
Kuvaaja:  Geoffrey Simpson
Leikkaaja:  Jeffrey Wolf
Pääosat:   Eddie Murphy  Martin Lawrence  Bernie Mac  Anthony Anderson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  75 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Life on Ted Demmen ohjaama komedia-/draama-elokuva, joka valmistui vuonna 1999. Elokuvan pääosissa esiintyvät Eddie Murphy ja Martin Lawrence, joiden lisäksi elokuvassa nähdään myös muun muassa Bernie Mac, Anthony Anderson, Miguel A. Núñez Jr. ja Bokeem Woodbine.
Laukkanen (Uurainen)

| Laukkanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°31′47″N, 25°12′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.624.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  189,2 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,583 km  
Pinta-ala:  1,945 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLaukkanen 
Laukkanen  on Keski-Suomessa Uuraisissa  Sahrajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 180 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Kotajoen alueeseen (14.624) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 189,2 metriä mpy.
La Fouine

| Laouni Mouhid |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. joulukuuta 1981 (ikä 42) Trappes, Yvelines
Ammatti:  Rap-artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  La Fouine
Laulukielet:  Ranska
Aktiivisena:  2000–
Tyylilajit:  Rap
Levy-yhtiöt:  Animalsons Banlieue sale Sony (2003–nykyhetki)
Aiheesta muualla
www.lafouine78.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
La Fouine (oik. Laouni Mouhid) (s. 25. joulukuuta 1981 Trappes, Yvelines) on ranskalainen rap-artisti, jolla on marokkolaiset sukujuuret.
Ura

La Fouine aloitti varsinaisesti julkaisemaan levyjä vuonna 2000, mutta oli jo sitä ennen osallistunut teini-ikäisenä paikallisiin rap-kilpailuihin. Hänen kolme ensimmäistä julkaisuaan vuosina  2000-2001 olivat maxialbumeita. Sittemmin La Fouine julkaisi ensimmäisen mixtapensa vuonna 2004 ja vuotta myöhemmin albumin Bourré au son. Hän jatkoi vuoron perään mixtapen ja albumien julkaisua, joista viimeisin julkaisu on vuodelta 2010.
Diskografia > Albumit

Tous les mêmes choses (2000)
Roue arrière (2000)
Gloire et misère 3 (2001)
Planète Trappes (2004) (Mixtape)
Bourré au son (2005)
Planète Trappes Volume 2 (2006) (Mixtape)
Aller retour (2007)
Capitale du crime (2008) (Mixtape)
Mes repères (2009)
Capitale du crime Volume 2 (2010) (Mixtape)
La Fouine vs Laouni (2011)
Capitale du Crime Volume 3 (2011) (mixtape)
Drôle de parcours (2013)
Capitale du Crime Volume 4 (2014) (mixtape)
Nouveau monde (2016)
CDCC (2017)
Sombre (2018)
Bénédictions (2020)
Yksityiselämä

La Fouine syntyi marokkolaisille vanhemmille seitsenlapsiseen perheeseen Trappesissa. Hän kasvoi Yvelinesissä, Pariisin lähiössä. La Fouine kuunteli nuorena Tupacia ja Run DMC:tä. Hän lopetti koulun käynnin 15-vuotiaana keskittyäkseen täysin rappiin ja oli lyhytkestoisessa yhtyeessä nimeltä FORS.
La Fouine on ollut naimisissa, mutta eronnut vaimostaan Fionasta. Heillä on tytär, joka on nimetty Fatimaksi La Fouinen äidin mukaan.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ranskaksi)
La Fouine Myspacessa (englanniksi)
La Fouine skyrock.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema

Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema (myös Fiumicinon kansainvälinen lentoasema, ital. Fiumicino – Aeroporto Internazionale Leonardo da Vinci; IATA: FCO, ICAO: LIRF) on Italian suurin lentoasema Rooman lähellä, Fiumicinossa. Vuonna 2011 lentoasemaa käytti noin 37,7 miljoonaa matkustajaa. Lentoasema on Italian kansallisen lentoyhtiön ITA Airwaysin tukikohta.
Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema sijaitsee 29 kilometrin päässä Rooman historiallisesta keskustasta. Asemalta on junayhteys Rooman päärautatieasemalle.
Fiumicinon lentoaseman rautatieasema.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rooman lentoasemat
Landsbygdens Folk

| Landsbygdens Folk |
| --- | --- |
Entiset nimet:  LF
Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  SLC
Levikki:  7000
Päätoimittaja:  Staffan Pehrman
Kotikunta:  Helsinki, Suomi
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Landsbygdens Folk (lyh. LF) on Suomessa viikoittain ilmestyvä ruotsinkielinen sanomalehti. Lehteä julkaisee Svenska lantbruksproducenternas centralförbund. Lehti on perustettu vuonna 1947. Nykyinen päätoimittaja on Staffan Pehrman.
Lehden levikki on noin 7000 kappaletta ja sitä tilataan myös Ruotsiin. Lehti kuuluu SLC:n jäsenetuihin.
Lokakuussa 2021 LF alkoi tehdä yhteistyötä Svenska Ylen kanssa tuottaakseen sisältöä LF:n sivustolle.
Aiheesta muualla

Landsbygdens folkin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)