stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peking-suunnitelma

Puolalaisia hävittäjiä Peking-operaation aikana. Näkymä Błyskawicalta kohti Gromia ja Burzaa.
Peking-suunnitelma eli operaatio Peking oli operaatio, jossa kolme Puolan laivaston hävittäjää, Burza ("Myrsky"), Błyskawica ("Salama") ja Grom ("Ukkonen"),  evakuoitiin Britanniaan ennen toisen maailmansodan syttymistä elokuun lopulla ja syyskuun alussa 1939. Ne määrättiin kulkemaan brittiläisiin satamiin ja, jos sota Saksaa vastaan syttyisi, avustamaan Britannian Kuninkaallista laivastoa. Suunnitelma onnistui, ja alukset säästyivät tuholta Saksan hyökätessä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Peking Plan
Palojoki (täsmennyssivu)

Palojoki voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Vesistönimi

Palojoki, Vantaanjoen sivujoki Hyvinkäällä, Tuusulassa ja Nurmijärvellä
Palojoki eli Puostaanoja, Paimionjoen sivujoki Koskella ja Somerolla
Palojoki, Loimijoen sivujoen Kourajoen latvahaara Punkalaitumella ja Huittisissa
Palojoki, Porvoonjoen suurin sivujoki
Palojoki, Tattaranjokeen yhtyvä joki Nakkilassa
Palojoki, Muonionjoen sivujoki Enontekiöllä
Asutusnimi

Palojoki, kirjailija Aleksis Kiven synnyinkylä Nurmijärvellä
Palopuron seisake (vuoteen 1951 Palojoen seisake), rautatieliikennepaikka Hyvinkäällä Vantaanjoen sivujoen Palojoen varrella
Palojoki, kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Palojoki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pako punaisten päämajasta

| Pako punaisten päämajasta |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Olli Soinio
Käsikirjoittaja:  Anssi Apajalahti
Tuottaja:  Anssi Apajalahti
Kuvaaja:  Harri Räty
Pääosat:  Ilkka Heiskanen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fantasiafilmi Oy
Ensi-ilta:  2000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pako punaisten päämajasta on Olli Soinion ohjaama elokuva vuodelta 2000. Elokuva kertoo Punaisen Tampereen viimeisistä päivistä vuonna 1918. Päähenkilönä on tsaarin entinen luutnantti ja punakaartin viralta pantu ylipäällikkö Ali Aaltonen. Muina roolihahmoina ovat esimerkiksi Tuomas Hyrskymurto (Tero Jartti), Hugo Salmela, Aleksanteri Vasten ja Eino Rahja. Elokuva on esitetty YLE TV1:n Kotikatsomossa vuonna 2000.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ilkka Heiskanen  | … |  Ali Aaltonen   |
|  Milka Ahlroth  | … |  Jelena   |
|  Hannu Kivioja  | … |  Vastén   |
|  Tero Jartti  | … |  Myrskymurto   |
|  Mikko Reitala  | … |  Orjatsalo   |
|  Tarmo Ruubel  | … |  Lehtimäki   |
|  Antti Reini  | … |  Salmela   |
|  Taisto Reimaluoto  | … |  Maalari   |
|  Esko Kovero  | … |  Haapalainen   |
|  Andrei Tsumak  | … |  Arapoff   |
Muut näyttelijät: Esa Anttila, Asko Apajalahti, Petteri Asikainen, Ossi Hakala, Konsta Hietanen, Olka Horila, Otto Kanerva, Tommi Korpela, Jussi Lampi, Matti Laustela, Rea Mauranen, Raimo O. Niemi, Kati Outinen, Pauli Poranen, Kristo Salminen, Erkki Sirén, Antti Virmavirta ja Kati von Zansen.
Aiheesta muualla

Pako punaisten päämajasta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pako punaisten päämajasta Elonet.
Patagonian aavikko

Patagonian aavikko näkyy satelliittikuvassa vaaleampana.
Patagonian aavikko on kuiva tasankoalue Patagoniassa, eteläisessä Amerikassa, pääosin Argentiinan alueella. Pieni osa aavikkoaluetta sijaitsee myös Chilen alueella. Aavikko on kooltaan noin 670 000 neliökilometriä jolloin se on maailman 8. suurin aavikkoalue.
Aavikkoalue rajoittuu idässä valtamereen ja lännessä Andien vuoristoon.
Kuva Patagonian aavikolta
Patrik Ekman

Patrik ”Pate” Wilhelm Ekman (s. 1973) on suomalainen yritysjohtaja.
Hän toimi 1990-luvulla muusikkona, säveltäjänä ja sanoittajana. Hän toimi muun muassa yhtyeissä Viewpoint (yhdessä mm. Marcus Granbergin kanssa), GES (yhdessä mm. Patric Sarinin kanssa) ja Jizo (yhdessä Niklas Rosströmin kanssa), pääinstrumentteinaan laulu ja piano.[lähde? ]
Ekman perusti TF-Groupin tytäryhtiön SpeakersForumin Suomeen, jonka toimitusjohtajana hän toimi. Emoyhtiön johtaja Mikael Lexhed on SpeakersForumin toimitusjohtaja vuodesta 2017, Ekmanilla on paikka yhtiön hallituksessa. 2004 Ekman perusti EventForumin, joka on SpeakersForumin täysin omistama tytäryhtiö. Ekman toimi myös tämän toimitusjohtajana, mutta 2007 ruoriin pestattiin tapahtumien ammattilainen Johan Sjöstrand. Ekman istuu molempien yhtiöiden hallituksissa. Tämän lisäksi Ekman toimii Suomen Maksuturvan ja Zervantin hallituksissa.[lähde? ]
Ekman myös luennoi yrittäjyydestä ja ”siitä sisäisestä voimavarasta, joka meissä jokaisessa piilee”.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Taloussanomat 6.2.2007: Yritykset innostuivat puheen ammattilaisista
www.speakersforum.fi
www.puhujat.fi
www.maksuturva.fi
www.zervant.fi
Pasi Tiermas

Pasi Tiermas (s. 13. lokakuuta 1978) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Lentopallon SM-liigassa kaudella 2007–2008 Vaasan Kiistossa. Hän purki sopimuksensa palkka- ja sopimuserimielisyyksien vuoksi tammikuussa 2008. Tiermas pelaa tällä hetkellä Nikosiassa, Kyproksella.
Lentopalloilijaksi Tiermas on lyhyt, vain 169 cm ja hän pelaa liberona.
Tiermas on edustanut Kiiston lisäksi SM-liigassa Vammalan Lentopalloa ja Perungan Poikia.
Patagonianhiirihaukka

| Patagonianhiirihaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Buteoninae
Suku::  Hiirihaukat Buteo
Laji::  ventralis
Kaksiosainen nimi
 Buteo ventralis  Gould, 1837 
Katso myös
   Patagonianhiirihaukka Wikispeciesissä   Patagonianhiirihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Patagonianhiirihaukka (Buteo ventralis) on hiirihaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Se on kotoperäinen Argentiinassa ja Chilessä Patagonian Andien alarinteillä. Se on siellä harvinainen, ja joidenkin asiantuntijoiden mukaan sen määrä ei luultavasti ylitä tuhatta yksilöä, mutta määrästä ei ole tarkempaa tietoa.
Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät ja arot, subtrooppiset ja trooppiset pensastot 1 200 metrin korkeuteen.
Parhaan maskeeraussuunnittelun Jussi

Parhaan maskeeraussuunnittelun Jussi (aiemmin parhaan maskeerauksen  Jussi) on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992, minkä jälkeen se oli useita vuosia tauolla ja palautettiin palkintosarjaksi jälleen vuonna 2013.
Useamman palkinnon voittaneet henkilöt

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neljä Salla Yli-Luopa  |  |  Kolme Riikka Virtanen |  |  |
Voittajat ja ehdokkaat

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Mila Niemi | Rölli – hirmuisia kertomuksia |  |
1993–2012: ei jaettu
| 2013 | Riikka Virtanen | Puhdistus |  Marjut Samulin – Miss Farkku-Suomi  Marjut Samulin – Vuosaari  |
| 2014 | Mari Vaalasranta | 8-pallo |  Riikka Virtanen – Isänmaallinen mies  Riikka Virtanen – Kaappari  |
| 2015 | Jessica Simonsson | Vadelmavenepakolainen |  Marjut Samulin – Aikuisten poika  Marjut Samulin – Ruotsalainen hetki  |
| 2016 | Salla Yli-Luopa | Lovemilla |  Pia Mikkonen – Armi elää!  Riikka Virtanen – Häiriötekijä  |
| 2017 | Salla Yli-Luopa | Hymyilevä mies |  Anna Elo ja Mika Rättö – Samurai Rauni Reposaarelainen  Pia Mikkonen – Tyttö nimeltä Varpu  |

| 2018 | Salla Yli-Luopa | Tuntematon sotilas |  Johanna Eliason ja Lars Carlsson – Tom of Finland  Marjut Samulin – Miami  Riikka Virtanen – Ikitie |
| 2019 | Riikka Virtanen | Juice |  Kaisu Hölttä – Hölmö nuori sydän  Kati Koskela – Hevi reissu |
| 2020 | Aija Beata Rjabovska | Koirat eivät käytä housuja |  Salla Yli-Luopa – Aurora  Marjut Samulin – Baby Jane |
| 2021 | Riikka Virtanen | Tove |  Gristina Pahmann – Näkemiin Neuvostoliitto  Riikka Virtanen – Teräsleidit |
| 2022 | Liina Pihel | Hytti nro 6 |  Žaneta Jasiūnė – Vinski ja näkymättömyyspulveri  Nadine Otsobogo Boucher – Guled & Nasra |
| 2023 | Marina Ritvall, Conor O’Sullivan | Pahanhautoja |  Kaire Hendrikson – Hetki lyö  Riikka Virtanen – Kikka! |
| 2024 | Salla Yli-Luopa | Sisu |  Küllikki Pert – Valoa valoa valoa  Terhi Väänänen – Lapua 1976 |
Aiheesta muualla

Jussi-gaalan viralliset sivut
Pasi Tammi

Pasi Einari Tammi (s. 1971 Pori) on suomalainen taidemaalari.
Hän asuu nykyään Helsingissä, mutta työskentelee myös syntymäkaupungissaan Porissa. Tammi on opiskellut Porin taidekoulussa vuosina 1989–1990 sekä Kuvataideakatemiassa 1991–1995. Hänet tunnetaan realistisista ihmishahmoistaan, joiden taustoissa vaikutteita impressionismista.
Pasi Tammi on myös suosittu muotokuvamaalari. Hän on tehnyt muun muassa Helsingin yliopiston entisen rehtorin Kari Raivion muotokuvan. Suomalaisten gallerioiden lisäksi Tammen töitä on ollut esillä Saksassa, Ruotsissa ja Ranskassa.
Pasi Tarvainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. heinäkuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Kalajoki, Suomi
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1983–1993 | Kokkolan Pallo-Veikot | 191 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pasi Tarvainen (s. 1. heinäkuuta 1964) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän pelasi puolustajana Kokkolan Pallo-Veikoissa vuosina 1983–1993, sekä toimi joukkueen kapteenina vuosina 1989–1991.
Kymmenen seurajoukkueessa vietetyn vuoden aikana Tarvainen pelasi 191 ottelua KPV:n paidassa ja teki 13 maalia. Tarvainen tunnetaan pelitavaltaan hyvästä pelinlukutaidosta sekä vahvasta pääpelaamisesta, josta todisteena löytyy hänen kaudella 1988 1. divisioonassa puolustajana tekemänsä viisi maalia, jolloin hän viimeisteli kauden KPV:n kolmanneksi parhaana maalintekijänä.
Patrik Bodén

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Split 1990 | keihäänheitto |  |
Patrik Bodén (s. 30. kesäkuuta 1967 Fryksände) on entinen ruotsalainen keihäänheittäjä.
Bodén pitää hallussaan Ruotsin keihäänheittoennätystä tuloksella 89,10 metriä, jonka hän heitti 24. maaliskuuta 1990 Austinissa. Tulos oli myös muutaman kuukauden maailmanennätys, ennen kuin Steve Backley heitti 2. heinäkuuta tuloksen 89,58. Hän saavutti myös Splitin EM-kisoista pronssia Backleyn ja Viktor Zaitsevin jälkeen.
Hän edusti maataan kaksissa olympialaisissa: vuosina 1992 ja 2000, mutta jäi molemmilla kerroilla karsintaan. MM-kilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi Tokiossa 1991 ja Stuttgartissa 1993 ja kahdenneksitoista Ateenassa 1997. Göteborgissa 1995 ja Sevillassa 1999 hän jäi karsintaan. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui neljänneksi ja Budapestin EM-kilpailuissa 1998 kahdenneksitoista.
Kausien parhaat heitot

1986 74,66 Uddevalla 25.9.
1990 89,10 Austin 24.3.
1991 79,64 Tokio 25.8.
1993 88,26 Reykjavik 17.6.
1994 83,54 Nizza 18.7.
1995 80,12 Pariisi 3.7.
1997 86,52 Fukuoka 13.9.
1998 85,15 Karlstad 15.7.
1999 84,52 Gävle 14.7.
2000 85,16 Karlstad 18.6.
Omenojärvi

| Omenojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Salo 
Koordinaatit:  60°25′05″N, 23°32′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Huitinjoki 
Järvinumero:  24.063.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  66,1 m  
Rantaviiva:  5,659 km  
Pinta-ala:  1,75084 km²  
Tilavuus:  0,00088 km³ 
Keskisyvyys:  0,5 m  
Suurin syvyys:  0,95 m  
Valuma-alue:  19 km² 
Saaria:  1 
 fiOmenojärvi 
Omenojärvi  tai Omenajärvi  on Varsinais-Suomessa Salossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön. Järvi on otettu mukaan valtion lintujensuojelualueisiin vuonna 1982, ja se oli silloin Suomen viidenneksi paras lintujärvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Kiikalan kirkonkylän ja Suomusjärven taajaman puolivälissä entisellä Suomusjärven ja Kiikalan rajalla. Pääosa järvestä kuuluu  Kiikalan Peltolan ja Vanhakylän kyliin ja pienempi osa Suomusjärven Härmälänbölen kylään.
Järven pinta-ala on 175 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä. Se on muodostunut jäätyään Kiikalan lentokentältä lounaaseen kulkevan harjujakson taakse. Järven vieressä ovat harjujakson kohteista esimerkiksi Ristinummi, Isomäki, Lavianvahanmäki ja Nummenharju. Järven laskujoki Huitinjoki on huuhtonut itselleen uoman kallioylängöllä lounaaseen kulkevaan kalliomurrokseen, joka jää Ojamäenkallion pohjoispuolelle. Joen uomaa on myös perattu, jolloin on tapahtunut järvenlasku. Laskulla oli mahdollista ottaa paljastunutta järvenpohjaa peltoviljelyyn. Järvi on 1,6 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä ja melko pyöreän muotoinen. Järven lähiympäristö on alavaa savipohjaista maata, jota viljellään intensiivisesti. Alava maasto sanelee järven mataluuden, jolla keskisyvyys on vain 0,5 metriä. Järven laskennallinen tilavuus on tuolla keskisyvyydellä vain 880 000 kuutiometriä. Peltoaukeaa rikkovat korkeat metsäisen mäet. Järvessä on kartan mukaan yksi saari Ruohokari. Se on 50 metriä pitkä autio metsäsaari.
Järven rantaviivan pituus on 5,7 kilometriä, ja sen rannat ovat avosuota. Rantasuota rikkovat kymmenen ruopattua uomaa, jotka ulottuvat kovaan peltorantaan asti. Vain Saarenmäessä ja sen vastarannalla metsäinen metsämaa ulottuu järvenrantaan asti. Järven lähiympäristössä sijaitsee 16 maatilaa, joista osa kuuluu Peltolan kylään. Sen rannoille on rakennettu muutama kiinteä asunto ja noin kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulevat tiet yhdysteiltä 12223 ja 12221. Järveltä on matkaa 2,3 kilometriä valtatielle 1.
Luontoarvoja > Natura 2000-alue

Järvi ja sen soistunut lähiympäristö on liitetty mukaan Natura 2000 -ohjelmaan nimellä Omenajärvi (FI0200030, 230 hehtaaria). Sille on laadittu hoito- ja käyttösuunnitelma vuonna 2006. Alueen pinta-alasta on vesistöjä 135 hehtaaria, rantaluhtia ja rantaniittyjä yhteensä 74 hehtaaria ja metsämaita 21 hehtaaria. Järven ranta-alueita on hankittu valtiolle maanomistajilta, ja se kuuluu toistaiseksi lintujensuojeluohjelmaan. Alueesta ei vielä muodostettu luonnonsuojelualuetta. Järvi on erittäin matala, ja sen vesikasvillisuus on rehevää, ja joillakin rannoilla on lisäksi luhtia ja lehtometsiä. Omenajärvi on hypertrofinen järvi. Veden ravinnepitoisuudet ovat suuret, ja järvessä on runsas järvikorte-, järviruoko-, järvikaisla- ja sarakasvillisuus. Vedessä kasvavat myös tylppälehtivita, kalvasärviä, uistinvita, isovesiherne, lumme, ulpukka ja erilaiset palpakkokasvit sekä sirppisammaleet. Järven erikoisuuksia ovat tähkä-ärviä, ristilimaska ja kapeaosmankäämi. Rantalehdoissa viihtyy hoikkavilla.
Alue on merkittävä myös linnustollisesti. Järvi on kevät- ja syysmuuton aikana muuttavien lintujen levähdysalue. Erityisesti sinne laskeutuvat silloin laulujoutsenet. Sulkasadon aikana järvelle kerääntyy myös paljon lintuja. Järvellä pesivät tyyppilajeina naurulokki, sinisorsa, sotkat ja nokikana. Vähälukuisina pesivät vielä haapana, heinätavi, luhtahuitti, ruisrääkkä, luhtakana, liejukana, kaulushaikara, kurki, töyhtöhyyppä, rantasipi, taivaanvuohi ja ruskosuohaukka. Rantalehdoissa viihtyvät satakieli, ruokokerttunen, rytikerttunen ja sirkut.
Kalastotutkimuksissa on järven biomassasta 40 % särkeä ja 49 % haukea. Muita kaloja ovat ahven, kiiski, salakka ja sorva. Yksilölukumäärissä särkeä on 75 % kun taas haukea on 1 %. Järvenlasku on vaikuttanut kalastoon suuresti. Ennen järvenlaskua järvessä elivät hauki, ahven, lahna ja ruutana. Järveen on istutettu myös suutareita, mutta sitä ei näe kalastotutkimuksessa.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Järven valuma-alue kuuluu Kiskonjoen vesistöön, ja siitä 19 neliökilometriä on järven yläpuolella. Tästä alueesta neljännes on peltomaata, josta erityisesti luoteessa ja pohjoisessa olevat pellot sijaitsevat alavalla maalla. Suurin osa valuma-alueen sadevedestä laskee järveen Periojaa ja Salmenojaa myöten. Omenojärvi on ylirehevä eli hypereutrofinen järvi. Sen vedenlaatu on yleensä huono, ja siinä esiintyy toisinaan suolistoperäisiä bakteereita, mikä heikentää sen hygieenista laatua. Vesi on kesäisin hyvin sameaa, mikä johtuu aallokon nostamasta pohja-aineksesta sekä runsaasta levämäärästä. Järvi oli samea jo 1990-luvulla, mutta sen sameusaste näyttäisi vain kasvavan.
Vedessä on runsaasti ravinteita. Veteen liuenneen kokonaistypen määrä ei ole vuosien aikana vaihdellut paljoa. Sitä on vedessä runsaasti, samoin kuin on fosforiakin. Fosforin pitoisuudet kasvavat kesäisin, mikä johtuu järven sisäisestä kuormituksesta. Ravinteita suoraan käyttävien levien määrää voidaan mitata a-klorofyllin pitoisuudella. Sen määrät ovat kasvaneet koko ajan. Runsas levätuotanto aiheuttaa kesäisin yhteyttämisestä syntyvän hapen liukenemista veteen. Happea on silloin yli veden kylläisyysarvon, ja vedessä on päivisin liikaa happea. Tämä on vahingollista esimerkiksi kalojen kiduksille. Talvella tilanne on päinvastainen. Levät eivät yhteytä jääkannen alla, jolloin happea kuluttavat prosessit ovat voitolla. Ravinteet ja humus kuluttavat happea, ja se loppuu matalissa kohdissa ja pohjan lähellä, jolloin syntyy happikatoa. Järven puskurointikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Toisaalta runsas levän yhteyttäminen kesäsin saattaa nostaa happamuustasoa happamasta emäksiseen.
Luontoarvoja > Hoito- ja käyttösuunnitelma

Vuonna 1996 alueen linnustoselvityksessä Omenojärvi oli elinympäristönä taantunut sekä lajimäärissä että lintumäärissä. Tämän jälkeen se oli vain valtakunnallisesti arvokas kohde. Järven umpeenkasvu on linnustollisesti ongelma, ja järven vedenpinnan nostoa on harkittu. Vuonna 1999 sille alettiin laatia käyttö- ja hoitosuunnitelmaa. Aiemmat kaavailut vedenpinnan nostolle tulivat liian kalliiksi järven rantojen ja peltomaiden alavuuden takia. Uudetkaan suunnitelmat eivät ole saaneet hyväksyntää, joten asia on vain vireillä.
Järven rannassa ollut lintutorni on purettu vaarallisena pois. Kaakkoispuolella on vierailijoille paikoitusalue ja opastaulu.
Historiaa

Järvi on kuroutunut merestä pronssikauden ja rautakauden aikana, jolloin merenpinta oli 16–18 metriä mpy. Maanviljelyyn raivattiin soita järven ympäriltä, ja 1900-luvun alussa kaavailtiin järven kuivattamista. Ensimmäinen suunnitelma järvenlaskusta tehtiin Turun maanviljelysinsinööripiirissä vuonna 1929. Sen toimeenpanossa vedenpinta laski 56 senttimetriä. Työ toteutettiin valtion varoin vuosina 1937–1940. Järven rantaluhtia on ennen ja jälkeen järvenlaskun laidunnettu ja niitetty, ja järven järvikortetta on kerätty karjalle. Nykyään luhtia laidunnetaan pienialaisesti.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 24) Hirsijärven valuma-alueella (24.06), jonka Huitinjoen valuma-alueeseen (24.063) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 66,1 metriä mpy. Järvi on valuma-alueensa latvakärviä, ja se saa vetensä pääosin lähialueeltansa. Omenojärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat Palmutjärvi (19 ha) ja Kakarlammi (2 ha).
Järven laskujoki Huitinjoki laskee Hirsijärveen, joka laskee Mommolanjokea myöten Kirkkojärveen. Vesireitti jatkaa Kirkkojärvestä eteenpäin Kiskonjokea myöten, ja se laskee Itämeren Suomenlahdella Särkisalossa Krailanselkään.
Aiheesta muualla

Turun lintutieteellinen yhdistys: Linturetkikohteet
Pauli Jokinen

Pauli Jokinen (s. 1974 Turku) on Helsingissä asuva kirjailija ja toimittaja. Jokinen on kirjoissaan keskittynyt Helsingin paikallishistoriaan, kulttuuriin sekä julkiseen taiteeseen.Jokinen on kirjoittanut muun muassa kirjat Sunnuntaikävelyllä Helsingissä – 52 reittiä historiaa ja nähtävyyksiä (2010), Kulttuurikävelyllä Helsingissä –Taidetta, arkkitehtuuria ja historiaa (2011) , Helsinki kävellen – Walkin in Helsinki (2012), Muistolaattabongarin opas (2015), Kaunis Helsinki (2016) ja Sunnuntaikävelyllä sotien ajan Helsingissä (2017).
Vuodesta 2022 lähtien Jokinen on kirjoittanut myös dekkareita.
Jokinen on työskennellyt toimittajana televisiossa ja pääkaupunkiseudun paikallislehdissä. Jokinen on toimittanut vuosina 2011–2014 taiteeseen ja kulttuuriin keskittynyttä verkkosivustoa Cult24.fi  ja hän toimi myös kulttuuriin keskittyneen kaupunkilehden Cult24 Magazinen päätoimittajana ja kustantajana.
Jokinen toimi Kivinokkalaiset ry:n puheenjohtajana vuosina 2015–2017. Vuonna 2017 Jokinen oli perustamassa Helsingin kävelyfestivaalia ja hän toimii festivaalin johtajana.
Jokinen on järjestänyt Helsingissä opastettuja kävelykierroksia, joilla tutustutaan muun muassa kaupungin rikoshistoriaan. Toiminnastaan Jokiselle myönnettiin Helsinki Travel Award -palkinto vuonna 2020.
Kirjat

Sunnuntaikävelyllä Helsingissä – 52 reittiä historiaa ja nähtävyyksiä (Minerva Kustannus, 2010)
Kulttuurikävelyllä Helsingissä – Taidetta, arkkitehtuuria ja historiaa (Minerva Kustannus, 2011)
Helsinki kävellen – Walking in Helsinki (Minerva Kustannus, 2012)
Muistolaattabongarin opas – Kävelyreittejä Helsingin historiaan (Minerva Kustannus, 2015)
Kaunis Helsinki (Minerva Kustannus, 2016)
Sunnuntaikävelyllä sotien ajan Helsingissä (Minerva Kustannus, 2017)
Helsingin murhahistoria – 110 tarinaa henkirikoksista (Into Kustannus, 2020)
Turun murhahistoria – 33 tarinaa henkirikoksista (Into Kustannus, 2021)
Verikoirat – ja muita terroristeja sortokauden Helsingissä (Into Kustannus, 2021)
Tampereen murhahistoria – 30 tarinaa henkirikoksista (Into Kustannus, 2022)
Retkiä linnoituksille – ensimmäisen maailmansodan linnoitusten tarina (Into Kustannus, 2023)
Suomen murhahistoria (Into Kustannus, 2024)
Kirjat > Dekkarit

Jääleinikki-trilogia:
Jääleinikin kuolema (Myllylahti, 2022)
Selli 88 (Myllylahti, 2023)
Tammisunnuntain uhri (Myllylahti, 2024)
Pelkosenniemen koulu

| Pelkosenniemen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Sodankyläntie 2, 98500 Pelkosenniemi
Tyyppi:  peruskoulu
Rehtori:  Anne Pahkala
Luokat:  1–9
Oppilaita:  yli 60 (2022)
Pelkosenniemen koulu on Pelkosenniemen ainoa peruskoulu, joka antaa opetusta luokille 1–9. Koulussa on yli 60 oppilasta, ja koulussa sijaitsee mm. kahdeksan luokkaa, liikuntasali ja teknisen työn tiloja. Pelkosenniemen koulu on toiminut nykyisessä rakennuksessaan vuodesta 2022; aiemmin se toimi pankin tiloissa ja sitä ennen vanhassa, nykyisin puretussa koulurakennuksessa. Koulun rehtorina toimii Anne Pahkala. Koulussa toimii alakoulun puolella kolme yhdysluokkaa (1–2, 3–4 ja 5–6) ja yläkoulun puolella kolme luokkaa.
Koulu otti syksyllä 2022 uuden rakennuksen käyttöönsä. Rakennuksen rakentaminen viivästyi yli vuodella rakennusurakoitsija Hovakon talousongelmista johtuen. Entisessä koulurakennuksessa oli sisäilmaongelmia, ja se purettiin kesällä 2020. Rakennuksessa toimii myös päiväkoti.
Palikúrin kieli

| Palikúr |
| --- | --- |
Oma nimi:  pa’ikwaki
Tiedot
Alue:   Ranskan Guayana  Brasilia
Puhujia:  1 420
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Arawakkikielet
ISO 639-3:  plu
 Ohje 
Palikúr (omakielinen nimi pa’ikwaki) on arawakkikieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Ranskan Guayanan ja Brasilian rajalla. Kielellä on 1 420 puhujaa ja sen katsotaan olevan uhanalainen.
Palikúria kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Uusi testamentti on käännetty palikúriksi vuonna 2018.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n |  |  |  |  |
| Klusiili | p | b | t | d |  |  | k | g |  |
| Frikatiivi |  | s | ʃ |  |  | h |
| Approksimantti | w |  |  | j |  |  |
Lähde: