stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teddy Da Costa
Ura > Seuraura

Da Costa on Viry-Châtillon Essonne Hockeyn kasvatti. Hän siirtyi sieltä 18-vuotiaana Rapaces de Gapiin kaudeksi 2004–2005, jolloin Da Costa debytoi myös Ligue Magnusissa, jossa tulokaskausi toi 19 runkosarjaottelussa tehot 8+3=11 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän keräsi runkosarjassa myös 90 jäähyminuuttia, mikä oli eniten Gapin joukkueesta.
Vuodet 2005–2010 Da Costa vietti Puolan pääsarjajoukkue Zagłębie Sosnowiecissa. Hän oli kolmella ensimmäisellä kaudellaan joukkueen paras pistemies, vaikka Da Costan sarjan yhden kauden piste-ennätys syntyikin hänen viimeisellä kaudellaan 2009–2010 tehoilla 29+22=51. Kaudella 2008–2009 Da Costa voitti PLH:n jäähypörssin 121 minuutillaan.
Kaudeksi 2010–2011 Da Costa palasi Ranskaan ja siirtyi Rouen Hockey Élite 76:n riveihin. Hän voitti joukkueessa sekä Ranskan-mestaruuden että Ranskan cupin. Da Costa edusti Rouenia kauden aikana myös Continental Cupissa. Yhden Ranskassa vietetyn kauden jälkeen hän palasi taas kaudeksi 2011–2012 Puolaan ja siirtyi GKS Tychyn riveihin. Da Costa voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+24=41. Seuraava kausi 2012–2013 päättyi Polska Hokejowa Ligan pronssiin.
Da Costa jatkoi kaudella 2013–2014 uraansa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa. Hän oli tehoilla 25+18=43 joukkueen paras maalintekijä ja jakoi Hokin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Riku Toivon kanssa. Da Costa voitti myös koko Mestiksen jäähypörssin 116 minuutillaan. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs SM-liigajoukkue Tapparaan. Da Costa jäi siellä kuitenkin hyvin pieneen rooliin ja pelasi paljon myös lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2015 Tappara lainasi hänet ottelukohtaisella sopimuksella Pelicansiin paikkaamaan loukkaantumisia. Helmikuussa Da Costa kiinnitettiin sinne loppukaudeksi. Maaliskuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Kesken kauden 2015–2016, tammikuussa 2016 Da Costa siirtyi Pelicansista Vaasan Sportiin vaihdossa Aleksi Rekoseen. Hän oli kevään 2016 pudotuspelien kahdessa ottelussa Sportin paras pistemies maanmiehensä Charles Bertrandin kanssa tehoilla 1+1=2. Syyskuun 2016 lopulla Da Costa siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Itävallan EBEL-liigan tšekkiläisjoukkue Orli Znojmoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Ura > Maajoukkueura

Da Costa edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016 sekä Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä hän on pelannut 125 A-maaottelua tehopistein 21+24=45. Da Costa pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004.
Muuta

Myös Da Costan veljet Gabriel ja Stéphane pelaavat jääkiekkoa. Isoveli Gabriel on tehnyt myös uran Ranskan ja Puolan pääsarjoissa ja on sittemmin pelannut Ranskan alasarjoissa. Pikkuveli Stéphane on pelannut urallaan 47 NHL-ottelua Ottawa Senatorsissa ja hän edustaa nykyään KHL-joukkue TsSKA Moskovaa. Veljesten äiti on puolalainen.
Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta

| Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Osa kirkkoa:  Ecclesiastical Province of Vrhbosna
Seurakuntia:  2
Jäseniä:  3 678 eli 0,2% alueen väkiluvusta (2017)
Perustettu:  24. toukokuuta 2000
Piispa:  Kiro Stojanov
Tuomiokirkko:  Cathedral of the Sacred Heart of Jesus
Virallinen sivusto
Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Pohjois-Makedoniassa. Sen keskuspaikka on Skopje.
Hiippakunta perustettiin alun perin 300-luvulla nimellä Dardanian arkkihiippakunta. Vuonna 1656 hiippakunta nimettiin uudelleen Skopjen arkkihiippakunnaksi. 1700-luvulla hiippakuntaan liitettiin Prizrenin hiippakunta. 29. lokakuuta 1924 arkkihiippakunta alennettiin tavalliseksi hiippakunnaksi. 2. lokakuuta 1969 hiippakunnasta tuli Skopje-Prizrenin hiippakunta, kun siihen liitettiin Prisrianan titulaarihiippakunta. 24. toukokuuta 2000 hiippakunta sai jälleen nimekseen Skopjen hiippakunta, kun siitä irroitettiin Prizrenin apostolinen administraatio.
Vuonna 2017 hiippakuntaan kuului kaksi seurakuntaa, joissa oli yhteensä 3 678 jäsentä. Nämä muodostivat 0,2% hiippakunnan alueen väestöstä.
Sinikka Hurskainen

Sinikka Hurskainen Imatran Kalamarkkinoilla.
Ulla Sinikka Hurskainen (ent. Hurskainen-Leppänen, s. 22. maaliskuuta 1951 Kuusankoski) on suomalainen poliitikko. Hän oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1983–1999 ja 2003–2011.
Hurskainen on naimisissa Suomen Merimieskirkon entisen pääsihteeri Sakari Lehmuskallion kanssa. Vuosina 1984–1990 Hurskainen oli naimisissa kansanedustaja Urpo Leppäsen kanssa. Hurskaisella on yksi vuonna 1985 syntynyt lapsi.
Koulutukseltaan Hurskainen on sosionomi.
Hurskainen on toiminut Kuusankosken kaupunginvaltuutettuna vuosina 1973–1978 sekä Imatran kaupunginvaltuutettunavuosina 1981–1992 swkä uudelleen vuosina 2001–2008.
Hurskainen on myös pitkään maalannut naivistisia maalauksia ja hän mainitsee maalaamisen harrastuksekseen. Hän on Imatran taideyhdistyksen jäsen ja eduskunnan kuvataidekerhon entinen puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

.aspx Sinikka Hurskainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kymen vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Sinikka Hurskainen
Jyri Häkämies
Anneli Kiljunen
Valto Koski
Jari Larikka
Markku Laukkanen
Reijo Paajanen
Sirpa Paatero
Markku Pakkanen
Sari Palm
Kimmo Tiilikainen
Pentti Tiusanen
Shigenori Hagimura

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shigenori Hagimura
Syntymäaika: 31. heinäkuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Mie, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2003 2004 2005 2006–2008 | Kashiwa Reysol Kyoto Purple Sanga Albirex Niigata Tokyo Verdy | 147 (7) 19 (0) 28 (0) 56 (2) |
Maajoukkue
| 1995 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shigenori Hagimura (jap. 萩村 滋則, Hagimura Shigenori; s. 31. heinäkuuta 1976 Mie) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hagimura kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1995.
Skoppum

| Skoppum |
| --- | --- |
 Rautatieasema
 Skoppum
 Koordinaatit: 59°23′10″N, 10°24′39″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestfold
Kunta:  Horten
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,3 km²
Väkiluku (2023):  1 713
 – Väestötiheys:  1 317,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skoppum on taajama Hortenin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 1 713 vuonna 2023.
Telkko

| Telkko |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°41′40″N, 23°07′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mahnalanselän alue (35.51)
Laskujoki:  oja Pyhäjärveen 
Järvinumero:  35.515.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,9 m 
Rantaviiva:  1,506 km 
Pinta-ala:  0,09587 km² 
 fiTelkko 
Telkko  on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueen. Telkko on osa Turkimusojan valuma-aluetta, joka sivuaa Hämeenkyrön taajamaa.
Maantieto

Järvi on 650 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,6 hehtaaria. Se jäänyt kahden korkean moreeniselänteen taakse ja se virtaa Pyhäjärveen niiden takaa. Järveen laskee viereisestä suosta kolme suo-ojaa. Rannat ovat joko tasaista ja soistuvaa metsämaata tai jyrkkiä moreenirinteitä, joille on raivattu muutama peltotilkku. Järven eteläsivu on asuttua, mutta soisella pohjoispuolella on vain kolme vapaa-ajan asuntoa. Hämeenkankaantie eli yhdystie 13087 ohittaa järven läheltä.
Historiaa

Vuonna 1916 sai talollinen Erland Mikkola Pyöräniemen kylästä päätöksen hakemukselleen suorittaa järvenlasku. Järveä kutsuttiin hakemuksessa nimellä Telkojärvi. Hämeenkyrön pitäjänkartassa järven nimi kirjoitettiin Tilkajärvi ja sen rannoille oli raivattu niittyjä.
Silvius Brabo

Brabo
Silvius Brabo oli tarinan mukaan roomalainen sotilas, joka kukisti Scheldejokea vahtineen Druon-jättiläisen. Brabon patsas on Antwerpenin Grote Markt -keskusaukiolla, kaupungintalon edustalla.
Sinikka Koskiala

| Sinikka Koskiala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1936  Helsinki 
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  ylikirjastonhoitaja (emerita)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu (DI 1962), Western Reserve University (M.A. 1964), Marylandin yliopisto (Ph.D., 1980)
Instituutti:  Teknillisen korkeakoulun kirjasto
Palkinnot:  professori, SL R I, Teknillisten tieteiden akatemian jäsen
Pirjo Sinikka Koskiala ( s. 3. joulukuuta 1936, Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri, informaatikko (Ph.D.) ja Teknillisen korkeakoulun kirjaston ylikirjastonhoitaja (emerita).
Koskiala tuli ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta (1955). Hän valmistui Teknillisesen korkeakoulun (TKK) Koneosastolta diplomi-insinööriksi (1962). Hän suoritti Yhdysvalloissa Western Reserve Universityssä kirjasto- ja informaatiotieteiden maisteritutkinnon (1964) ja informatiikan tohtoritutkinnon (Ph.D.) Marylandin yliopistossa (1980). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1980) oli otsikoitu Flow of Technical Information Through the Industrial Information Services in Finland.
Hän työskenteli Hyvon-Kudeneuleella osastoinsinöörinä (1960–1961), Graafisella tutkimuslaitoksella (VTT) informatiikan palveluinsinöörinä (1961–1967) ja oli Scandinavian Documentation Center Washington DC:n johtajana (1968–1972).  Tätä seurasi kausi Tampereen yliopiston virkaatekevänä professorina (1972–1973) ja Länsi-Ontarion yliopiston (Univ. of Western Ontario) apulaisprofessorina (1977–1984) Kanadassa. Teknillisen korkeakoulun kirjaston toimistopäällikkönä Koskiala oli vuosina 1984–1991 ja ylikirjastonhoitajana vuosina 1991–2001.
Koskialalle on myönnetty professorin arvonimi. Hän on Suomen Leijonan ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari (SL R I). Koskiala on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.
Aiheesta muualla

Sinikka Koskiala: Parasta on työyhteisön innostus (Jaana Kersalo, 1995) (lib.tkk.fi)
Thomson Reuters

| Thomson Reuters Corporation |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: TRI, TSX: TRI
Markkina-arvo:  31,4 mrd. USD(5/2017)
ISIN:  CA8849031056
Perustettu:  1799 (Sweet & Maxwell alulle, pohjana Thompson Corp:lle), 1851(Reuters alulle), 17.4.2008 (Thomson Reuters perustettiin)
Toimitusjohtaja:  James C. Smith
Puheenjohtaja:  David Thomson
Kotipaikka:   333 Bay Street, Suite 400, Toronto, ON M5H 2R2, Kanada,  3 Times Square, New York, New York 10036, Yhdysvallat
Toimiala:  joukkotiedotus, kustannustoiminta, tietotoimisto
Liikevaihto:   11,166 mrd. USD (2016)
Tilikauden tulos:   1,390 mrd. USD (operatiivinen voitto, 2016)
Henkilöstö:  45 700
Tytäryhtiöt:  monia, mm. Reuters, Sweet & Maxwell, West
Omistaja:  The Woodbridge Company Limited
Kotisivu:  www.thomsonreuters.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thomson Reuters Corporation on suuri yhdysvaltalais-kanadalainen uutis-, informaatiotuotantoon sekä kustannus- ja julkaisutoimintaan erikoistunut yrityskonserni, joka syntyi vuonna 2008 kahden yhtiön, kanadalaisen Thomson Corporationin ja brittiläisen Reutersin yhdistyessä.
Yritys keskittyy kolmeen liiketoiminta-alueeseen uutis-, julkaisu- ja informaatiotuotannossaan: Liiketalous ja riski, Laki, ja Verotus & kirjanpito. Yritys pyrkii tarjoamaan näillä toimialoilla toimiville ihmisille älykästä aineistoa, teknologisia ratkaisuja ja osaavaa asiantuntijapalvelua omien tuotteittensa ja henkilökuntansa välityksellä.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Thomson Reutersin vuonna 2016 maailman 470. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Yhtiöllä on pääkonttori sekä Kanadan Torontossa että Yhdysvaltain New Yorkissa. Konsernin liikevaihto oli 11,17 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja yhtiön palveluksessa oli 45 700  työntekijää (2016).
Kuvia

Thomson Reutersin pääkonttori Torontossa.
Thomson Reutersin toimitalo New Yorkissa.
Toimitiloja Lontoossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomson Reuters Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Thomson Reuters
Käännös suomeksi
Shigenori Tōgō

Shigenori Tōgō oikeudessa vuonna 1947.
Shigenori Tōgō (jap. 東郷 茂徳, Tōgō Shigenori; 10. joulukuuta 1882 Kagoshima – 23. heinäkuuta 1950 Tokio) oli japanilainen diplomaatti, joka toimi Japanin ulkoministerinä toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1942 ja 1945. Sodan jälkeen hänet tuomittiin Tokion sotarikosoikeudenkäynnissä rikoksista rauhaa vastaan ja hän kuoli vankeudessa.
Tōgō oli lähtöisin varakkaasta perheestä. Hän valmistui Tokion yliopistosta ja loi uransa Japanin ulkoministeriön palveluksessa. Tōgō palveli Japanin lähetystöissä Kiinassa, Yhdysvalloissa ja eri Euroopan maissa, ja toimi ulkoministeriön Euroopan ja Amerikan asiain osaston päällikkönä. Hän oli Japanin suurlähettiläänä Saksassa vuosina 1937–1938 ja Neuvostoliitossa vuodesta 1938. Tōgōn puoliso oli saksalainen nainen, jonka hän nai vuonna 1920 työskennellessään Japanin Berliinin-suurlähetystössä.
Tōgō nimitettiin Hideki Tōjōn hallituksen ulkoministeriksi lokakuussa 1941. Tōgō yritti saada aikaan läpimurron Japanin ja Yhdysvaltain välisissä neuvotteluissa, mutta Japanin hallitus päättikin aloittaa sodan Yhdysvaltoja vastaan. Tōgō erosi ulkoministerin tehtävästä 1. syyskuuta 1942, koska hän ei hyväksynyt Tōjōn aggressiivista sotapolitiikkaa ja erillisen Suur-Aasian ministeriön perustamista hallinnoimaan valloitettuja alueita. Tōgō kutsuttiin vielä sodan lopulla vuonna 1945 ulko- ja Suur-Aasian-ministeriksi Kantarō Suzukin hallitukseen. Tōgō oli yksi kolmesta ministeristä, jotka kannattivat antautumista ensimmäisessä Hiroshiman atomipommin jälkeen pidetyssä ylimmän sotaneuvoston kokouksessa 9. elokuuta 1945.
Tōgō oli yksi syytetyistä vuosien 1946–1948 Tokion sotarikosoikeudenkäynnissä. Hänet tuomittiin rikoksista rauhaa vastaan 20 vuoden vankeuteen. Hän kuoli vankilassa vuonna 1950.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shigenori Tōgō Wikimedia Commonsissa
Tōgōn oikeudenkäyntiin liittyviä asiakirjoja (englanniksi) Virginian yliopisto
Tokion sotarikosoikeudenkäynnin syytetyt
| --- | --- |
Kuolemaan tuomitut:   Kenji Doihara  Kōki Hirota  Seishirō Itagaki  Heitarō Kimura  Iwane Matsui  Akira Mutō  Hideki Tōjō 
Elinkautiseen vankeuteen tuomitut:   Sadao Araki  Kingorō Hashimoto  Shunroku Hata  Kiichirō Hiranuma  Naoki Hoshino  Okinori Kaya  Kōichi Kido  Kuniaki Koiso  Jirō Minami  Takazumi Oka  Hiroshi Oshima  Kenryō Satō  Shigetarō Shimada  Toshio Shiratori  Teiichi Suzuki  Yoshijirō Umezu 
Määräaikaiseen vankeuteen tuomitut:   Shigenori Tōgō (20 v.)  Mamoru Shigemitsu (7 v.) 
Muut:   Yōsuke Matsuoka  Osami Nagano  Shūmei Ōkawa  1 2  Kuoli oikeudenkäynnin aikana.  ↑  Todettiin mielenvikaiseksi ja vapautettiin.
The World Needs a Hero

| The World Needs a Hero Megadeth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. toukokuuta 2001
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Bill Kennedy Dave Mustaine
 Tyylilaji: thrash metal heavy metal
 Kesto: 57.49
 Levy-yhtiö: Sanctuary
Megadethin muut julkaisut
| Capitol Punishment: The Megadeth Years 2000 | The World Needs a Hero 2001 | Rude Awakening 2002 |
Singlet albumilta The World Needs a Hero
 ”Moto Psycho” Julkaistu: huhtikuu 2001  ”Dread and the Fugitive Mind” Julkaistu: 2001
The World Needs a Hero on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin yhdeksäs studioalbumi. Albumia äänitettiin vuonna 2000 kolmessa eri äänitysstudiossa, ja levy-yhtiö Sanctuary Records julkaisi albumin vuoden 2001 toukokuussa. Albumi oli ensimmäinen Sanctuary Recordsin julkaisema Megadethin levytys, sillä yhtyeen pitkäaikainen levy-yhtiö Capitol Records oli päättänyt yhteistyön yhtyeen kanssa vuosi ennen albumin julkaisemista.
The World Needs a Hero oli ensimmäinen Megadethin levytys soolokitaristi Al Pitrellin kanssa, mutta samalla myös yhtyeen viimeinen rumpali Jimmy DeGrasson kanssa. Albumi jäi myös väliaikaisesti basisti David Ellefsonin viimeiseksi Megadethissa, kunnes hän palasi yhtyeeseen vuonna 2010.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Disconnect | Mustaine | 5.20 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The World Needs a Hero | Mustaine | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Moto Psycho | Mustaine | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | 1000 Times Goodbye | Mustaine | 6.25 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Burning Bridges | Mustaine | 5.20 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Promises | Mustaine, Pitrelli | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Recipe for Hate... Warhorse | Mustaine | 5.18 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Losing My Senses | Mustaine | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Dread and the Fugitive Mind | Mustaine | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Silent Scorn | Mustaine | 1.42 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Return to Hangar | Mustaine | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | When | Mustaine | 9.13 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 57.49 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Dave Mustaine: laulu, kitarat
Al Pitrelli: kitarat, taustalaulu
David Ellefson: basso
Jimmy DeGrasso: rummut
Singlet

Moto Psycho (2001)
Videot

Moto Psycho (2001)
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

The World Needs a Hero Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The World Needs a Hero Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thomson–East Coast Line

Logo
Thomson–East Coast Line (TEL) on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän kuudes linja, jonka ensimmäinen vaihe valmistui 31. tammikuuta 2020. Linja kulkee pohjoisesta Woodlandsista Bedokiin, Itäiselle suuralueelle.
Linja kulkee kokonaan maan alla. Sitä operoi SMRT Trains T251 -sähkömoottorijunilla. Junat ovat kokonaan kuljettajattomia.
Historia

Linjan suunnitelma julkaistiin vuonna 2014, kun aiemmin erillään suunnitellut Thomson Line ja Eastern Region Line yhdistettiin yhdeksi linjasuunnitelmaksi. Thomson Linen rakentaminen oli jo ehditty aloittaa.
Historia > Rakennusvaiheet ja reitti

Thomson–East Coast Line avataan osissa. Ensimmäinen vaihe kulkee Woodlandsin pohjoiselta asemalta eteläiselle. Rataosuus avattiin 31. tammikuuta 2020. Toinen vaihe kulkee etelään Caldecottin asemalle asti. Osuus avattiin 28. elokuuta 2021 Koronapandemian takia viivästyneenä. Kolmas vaihe jatkaa linjaa Gardens by the Bay -puistolle. Se avattiin 13. marraskuuta 2022. Neljäs ja viides vaihe valmistunevat vuosina 2024 ja 2025. Pääteasema on Sungei Bedok. Lisäksi on suunnitelma linjan jatkamisesta Changin lentoasemalle, mutta se valmistuisi vasta 2040-luvulla.
T251 -juna Shenton Wayn metroasemalla
Käännös suomeksi
Seamus Davey-Fitzpatrick

Seamus Liam Davey-Fitzpatrick (s. 29. joulukuuta 1998 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa James Fitzpatrickin ja Marty Daveyn ainoaksi lapseksi.
Davey-Fitzpatrick sai Young Artist -palkintoehdokkuuden Damien Thornin roolista vuoden 2006 elokuvassa The Omen.
Aiheesta muualla

Seamus Davey-Fitzpatrick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Syksy (yhtye)

| Syksy |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1990–
Tyylilaji:  suomirock
Kotipaikka:   Heinävesi, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Heikki Lätti,  laulu, kitara   Esa Issakainen,  kitara   Tero Tolvanen,  rummut   Jari Pekkonen,  basso   Antti Nykänen,  sello, kosketinsoittimet  
Entiset jäsenet:  Jere Venäläinen,  kosketinsoittimet   Panu Pakarinen,  basso   Antti Hassinen,  basso   Anssi Huotari,  kitara   Harri Tuovinen,  kitara, laulu  
Levy-yhtiö:  Propaganda records  
Aiheesta muualla
syksy.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syksy on suomalainen rock-yhtye, jonka juuret ovat Heinävedellä. Sanoitukset saavatkin yhä alkunsa usein näiltä lähteiltä. Yhtyeen sävellykset ja sanoitukset tekee pääosin Heikki Lätti. Uusimmat levyt on julkaissut Propaganda records.
Historia

Syksy-yhtye perustettiin Independent-nimisenä Heinävedellä vanhan saunan soittotiloissa. Syksy voitti 1998 Jyrki-musiikkiohjelman bändikisan ja sai palkinnokseen studioaikaa sekä esiintymisen Jyrkissä. Studioaika käytettiin demon tekoon, ja tämä johti levytyssopimukseen Zantar musicille. Koskematon-niminen albumi ilmestyi 1998. Vuonna 2004 vanha kokoonpano (Lätti, Tolvanen, Venäläinen ja Pekkonen) harjoitteli treenikämpällä, minkä tuloksena äänitettiin Metsurin kyynel -EP. Sen julkaisi Propaganda records kesällä 2006.
Loppuvuonna 2006 Pekka A. Manninen piirsi sarjakuva-albumin Syksy-yhtyeen Metsurin kyynel -CD:n musiikin ja sanoitusten pohjalta. Teos sai nimekseen Kapteeni Kuolio kohtaa Syksyn !
CD-EP Psykohauva ilmestyi 15. helmikuuta 2007. Levyllä on viisi kappaletta, ja se sisältää myös soundtrackin Kapteeni Kuolio -sarjakuvaan. "Metsurin kyynel" -video oli Tampereen kansainvälisten elokuvajuhlien kotimaisessa kilpailusarjassa 2007. Mikko Keinonen ohjasi teoksen. Psykohauva on ilmestynyt myös videona. Videoineen yhtye on esitelty myös DVD-levyllä Meet Syksy, joka on muutoin englanninkielinen. Yhtye on ollut jopa radioiden soittolistoilla Marylandissa Yhdysvalloissa. Levytyksiä levittää myös ranskalainen Combat Rock -yhtiö. Muutoin levyjä jakelee Playground Music Scandinavia.
"Muuttolintu"-single ilmestyi 15. helmikuuta 2008. Rakkauden korvike -albumi ilmestyi CD:nä 17. syyskuuta 2008.
Kokoonpanot > Jäsenet 1990–1995

Heikki Lätti – laulu, kitara
Esa Issakainen – kitara
Panu Pakarinen – basso
Tero Tolvanen – rummut
Kokoonpanot > Jäsenet 1995–1999

Heikki Lätti – laulu
Esa Issakainen – kitara
Antti Hassinen – basso
Tero Tolvanen – rummut
Anssi Huotari – kitara
Jere Venäläinen – urut,koskettimet
Kokoonpanot > Jäsenet 1999–2001

Heikki Lätti – laulu
Harri Tuovinen – kitara,laulu
Jari Pekkonen – basso
Tero Tolvanen – rummut
Kokoonpanot > Jäsenet 2004–2007

Heikki Lätti – laulu,kitara
Jere Venäläinen – koskettimet
Jari Pekkonen – basso
Tero Tolvanen – rummut
Kokoonpanot > Jäsenet 2007–

Heikki Lätti – laulu, kitara
Esa Issakainen – kitara
Tero Tolvanen – rummut
Jari Pekkonen – basso
Antti Nykänen – sello, kosketinsoittimet (2008–)
Diskografia > Albumit

Koskematon – CD (Zantar music/Edel, 1998)
Koskematon - digital (Propaganda records PRODA 2081, 2009)
Rakkauden korvike (Propaganda records PRO 2060, 2008)
Diskografia > EP:t

Metsurin kyynel CDS (Propaganda records PRO 2050, 2006)
Psykohauva  CDS (Propaganda records PRO 2056, 2007)
Diskografia > Singlet

Apina (Zantar music 1997)
Kuka, mitä, mikä, missä (Zantar music/Edel, 1998)
Muuttolintu (Propaganda records PRO 2059, 2008)
Diskografia > Videot

...Meet Syksy  (DVD, Propaganda records/Karlik films, 2007)
Psykohauva  (Propaganda records/Karlik films, 2007)
Metsurin kyynel (Propaganda records/Karlik films, 2006)
Aurinko laskee (1999)
Aiheesta muualla

Syksyn kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Syksy Myspacessa (englanniksi)
Levy-yhtiö Propaganda
Tampereen elokuvafestivaalit