stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roskaposti
Roskapostinviestien sisältö ja tavoitteet > Virusviesti: "Katso, sinä olet tässä kuvassa!"

Roskapostilla voidaan myös jakaa viruksia. Tiedosto tekeytyy esimerkiksi tekstidokumentiksi tai valokuvaksi, ja viesti saa sosiaalisen manipuloinnin avulla uhrin avaamaan linkin tai tiedoston. Avatessa sen koneelle asentuu virus tai haittaohjelma, joka voi esimerkiksi lukita käyttäjän tietokoneen kiristäen uhria maksamaan, ettei tietokone tuhoudu.
Roskaposti ja laki

Suomessa roskapostiksi ymmärrettävään viestintään liittyvistä asioista säädetään yleisen tietosuoja-asetuksen lisäksi sähköisen viestinnän palveluista annetussa laissa (917/2014) sekä kuluttajansuojalaissa (38/1978).
Luonnollisille henkilöille ei saa lähettää sähköistä suoramarkkinointia ilman vastaanottajan ennakkosuostumusta (LSVP 200 §)
Yhteisöille saa lähettää sähköistä suoramarkkinointia. Yhteisöillä on kielto-oikeus (LSVP 202 §)
Luonnollisten henkilöiden osoitteita yrityksissä tulkitaan periaatteessa koskevan ennakkosuostumuksen vaatimus. Kuitenkin hallituksen esityksessä nykyistä lakia edeltäneen sähköisen viestinnän tietosuojalaiksi esitetään, että asemavaltuutuksen nojalla tästä vaatimuksesta voi tinkiä.
Sähköisen viestinnän palveluista annetun lain 200 ja 202 § sääntelevät ainoastaan sähköistä suoramarkkinointia. Sähköinen joukkosuoraviestintä, jolla ei ole kaupallista tarkoitusta, kuten uskonnollinen, poliittinen, tai mielipidekysely, eivät vaikuttaisi olevan tämän sääntelyn piirissä.
Roskapostin lähettäminen

Internet-palveluntarjoajat ja yksityiset käyttäjät ovat kehittäneet useita erilaisia keinoja roskapostilta suojautumiseen. Lähes kaikki Internet-operaattorit kieltävät roskapostin lähettämisen ja sulkevat käyttäjän tunnuksen, jos tunnusta käytetään roskapostin lähettämiseen. Tämä ei kuitenkaan ole osoittautunut riittävän roskapostin ehkäisyyn.
Roskapostin lähettäminen > Muun kuin oman tietokoneen käyttö

Alun perin roskaposti lähetettiin omalla tunnuksella suoraan vastaanottajille. Vastaanottajat valittivat operaattorille, ja pian lähettäjän tunnus suljettiin. Tämän vuoksi roskapostittajien peruskeinoksi tuli pian lähettää viestit jonkun muun tietokonetta ja verkkoyhteyttä käyttäen. Tällä tavoin todelliset lähettäjät suojaavat itseään monin eri tavoin: he piilottavat jälkensä, saavat muiden tietokoneiden resurssit käyttöönsä sekä ohjaavat vastatoimet aivan muualle kuin varsinaista roskapostittajaa vastaan.
1990-luvulla suosituin keino oli käyttää avoimia sähköpostipalvelimia (MTA). Muutamassa vuodessa avoimista sähköpostipalvelimista siirryttiin avoimiin välityspalvelimiin.
Vuoden 2003 aikana roskapostitus sai uuden käänteen. Sen sijaan että Internetistä etsittäisiin avoimia palveluja, "palveluita" ryhdyttiin luomaan itse. Roskapostittajat ottivat tietokonevirukset apuun. Monet vuoden 2003 pahimmista viruksista (mm. Sobig ja Mimail) olivat roskapostiviruksia. Varsinkin Windows-käyttöjärjestelmän tietoturva-aukot mahdollistivat virusten asentumisen loppukäyttäjän tietokoneeseen ja muuttamaan koneen avoimeksi palvelimeksi.
Roskapostin lähettämisen lisäksi viruksia ryhdyttiin käyttämään myös muihin tarkoituksiin. Heinäkuusta alkaen virusten saastuttamat tietokoneet valjastettiin hajautettujen palvelunestohyökkäysten (DDos, Distributed Denial of Service) työvälineiksi. Hyökkäykset kohdistettiin roskapostia vastustaviin tahoihin. Hyökkäykset eivät olleet ensimmäisiä, mutta tiettävästi kuitenkin ensimmäisiä tehokkaita hyökkäyksiä. Elokuussa ja syyskuussa kaksi tahoa (Osirusoft ja Monkeys.com) lopettivat DNSBL-listojen ylläpidon hyökkäysten jälkeen. Muut DNSBL-operaattorit, kuten Spamhaus ovat muun muassa hajauttaneet ja peilanneet järjestelmiään maailmanlaajuisesti kestääkseen hyökkäykset paremmin.
Roskapostilta suojautuminen

Roskapostin torjumiseksi on olemassa monenlaisia menetelmiä. On ratkaisuja, joita yritykset tai Internet-operaattorit voivat hyödyntää sähköpostipalvelimillaan, jolloin kaikkia käyttäjiä suojataan roskapostilta. Toisaalta on myös ratkaisuja, joilla yksittäinen käyttäjä voi suodattaa postia koneeltaan.
Internet-operaattorien roskapostisuodatusta on vaadittu jo jonkin aikaa. Ongelmaksi tässä on muodostunut tietosuojalaki, joka estää kajoamasta viesteihin ilman käyttäjän lupaa. Uusi tietosuojalaki on kuitenkin valmistunut, ja se antaa Internet-operaattoreille ja muille palveluoperaattoreille mahdollisuuden joko poistaa tai merkitä roskapostiksi luokittelemansa liikenteen. Asiaa käsittelevät mm. Viestintäviraston määräys 11 A/2008 M sähköpostipalveluiden tietoturvasta ja toimivuudesta sekä dokumentti MPS 11, määräyksen perustelut ja soveltaminen
Yksittäisen käyttäjän ratkaisut ovat olleet erilaisiin suodattimiin perustuvia erillisiä ohjelmia. Jos Internet-operaattori merkitsee roskapostiksi tulkitut viestit, ohjelmalle voidaan antaa käsky siirtää kyseiset viestit suoraan roskapostikansioon tai hävittää lopullisesti. Erilaisia tehokkaita suodatusmenetelmiä on paljon. Niissä on kuitenkin aina riski, että ei-roskapostiksi tarkoitetut viestit joutuvat roskapostien joukkoon tai hävitetään kokonaan. Siksi roskapostitkin kannattaa joskus tarkistaa, joskaan niitä ei tulisi koskaan avata. Roskaposteihin ei myöskään tule vastata. Vastaamalla viestiin osoitetaan, että vastaanottajan osoite on käytössä ja sinne voidaan lähettää lisää roskapostia. Nykyään lähettäjän osoite on kuitenkin yleensä väärennetty, eikä vastaus päädy mihinkään.
Roskapostilta suojautuminen > Ennaltaehkäisy

Roskapostittajat keräävät sähköpostiosoitteita useimmiten WWW-sivuilta ja uutisryhmistä. Myös keskustelupalstat, IRC, kotisivut ja erilaiset uutiskirjeet ovat roskapostittajien suosituimpia lähteitä osoitteiden keräämiseksi. Rekisteröitymiset erilaisilla peli- ja viihdesivuilla saattavat välittää osoitteita roskapostittajille. Sähköpostiosoitteita saattaa joutua roskapostittajien käsiin myös tietomurtojen seurauksena.
Ensin mainituilta keräystavoilta voi suojautua käyttämällä julkisissa yhteyksissä toista, rankemmin suodatettua osoitetta. Jotkut käyttävät rekisteröityessään eri palveluihin palvelukohtaisia sähköpostiosoitteita, esimerkiksi joillakin sähköpostipalvelimilla mina-xyz@example.org ohjautuu postilaatikkoon mina@example.org, kuitenkin tiedolla siitä mihin osoitteeseen se oli osoitettu. Näin näkee mistä roskaposti on peräisin.
Yritykset ovat laajasti ottaneet käyttöön periaatteen, jossa ilmoitetaan esimerkiksi että "Yrityksemme sähköpostiosoitteet ovat muotoa etunimi.sukunimi@yritys.example.com". Tämä on varsin tehokas keino estää osoitteiden automatisoitua keräämistä, mutta hyvin ongelmallinen joissakin tapauksissa. Jos yrityksessä on useampi Matti Meikäläinen tämä yleinen ohje ei kerro minkä heistä tavoittaa ohjeen mukaisella osoitteella ja miten ne muut tavoittaa. Ohje ei myöskään kerro, että ä piti muuttaa a:ksi. Yhdysnimien tai eksoottisia merkkejä sisältävien nimien muunto sähköpostiosoitteiksi ei välttämättä ole yksiselitteistä.
Roskapostittajat myös arpovat sähköpostiosoitteita, erityisesti lyhyitä sellaisia. Esimerkiksi osoitteeseen dab@example.com tulee helposti roskapostia, vaikka osoitetta ei olisikaan missään esillä. Myös sanakirjoja ja nimihakemistoja käytetään uusien osoitteiden arvaamisessa.
Yhdysvalloissa on käynnistetty Project Honey Pot -niminen hanke, jonka avulla pyritään saamaan roskapostittajat vastuuseen. Projektiin osallistuvat vapaaehtoiset asentavat kotisivuilleen ohjelman, joka luo aina keksityn sähköpostiosoitteen, kun ohjelma ladataan. Samalla ohjelman ladanneen sähköpostiosoitteita keräävän harvester botin IP-osoite tallentuu muistiin. Jos keksittyyn sähköpostiosoitteeseen tulee roskapostia, tiedetään kuka on sen lähettänyt.
Roskapostilta suojautuminen > Roskapostien käsittely

Roskapostiin vastaaminen on yleensä hyödytöntä, sillä lähettäjän osoite on hyvin todennäköisesti väärennetty. Usein HTML-muotoiset roskapostit yrittävät myös avata tiedostoja (yleensä kuvia) roskapostittajan palvelimelta, jolloin saadaan varmistus siitä, että posti on luettu. Monet sähköpostiohjelmat osaavat olla avaamatta tällaisia tiedostoja.
Roskapostien tunnistusmenetelmät > Sisällönsuodatus

Avainsanoihin perustuva tunnistamismenetelmä tutkii koko viestin ja etsii tiettyjä avainsanoja, kuten "viagra", "university degree" tai "loan". Jos viestissä on näitä avainsanoja, viesti saatetaan tunnistaa roskapostiksi.
Avainsanatunnistuksen ongelma on, että sanojen kirjoitusasua voidaan muuttaa. Tietokone ei esimerkiksi tunnista sanoja "viagra" ja "v14gra" samoiksi sanoiksi, vaikka ihminen niitä lukiessaan eron ymmärtääkin. Avainsanatunnistusta on siis helppo huijata. Vielä vakavampi ongelma on se, että asialliset viestit luokitellaan helposti roskapostiksi, jos niissä käsitellään asioita ja sanoja, jotka ovat roskapostiavainsanalistalla.
Eräs sisällönsuodatuksen tehokas osajoukko on heuristinen skannaus, jossa tutkitaan viestin otsikkotietoja ja viestiosaa. Viesti pisteytetään erilaisin algoritmein ja tekniikoin. Viestistä voidaan tutkia esimerkiksi lähettäjän osoite ja domain, "kohde" ja "kopio" -kenttiä, viestin kirjoitusasua, avainsanoja, HTML-koodia ja -linkkejä ynnä muuta. Vasta kun viesti saa tarpeeksi pisteitä, se luokitellaan roskapostiksi.
Heuristiikan ongelma on, että tunnistamista tekevä ohjelma tulee ensin opettaa. Ohjelmalle pitää kertoa, mitkä viestit ovat roskapostia ja mitkä eivät. Näin ohjelma vähitellen oppii luotettavammaksi ja paremmaksi.
Roskapostien tunnistusmenetelmät > Mustat listat

Suosituin ja yleisesti ottaen helpoin tapa suodattaa roskapostia palvelintasolla ovat mustat listat. Jokin järjestö tai henkilö ylläpitää DNS-palvelinta, joka sisältää tietoa eri perustein: osa sisältää tunnettuja roskapostin lähettäjiä, osa taas avoimia välityspalvelimia. Sähköpostipalvelin tekee kyselyn DNS-palvelimelle jokaisen sisään tulevan postin kohdalla ja hylkää ne, jotka mustalta listalta löytyvät.
Roskapostien tunnistusmenetelmät > Bayesilainen suodatus

Parina viime vuotena on useisiin sähköpostiohjelmiin toteutettu ns. bayesilaiseen suodatukseen perustuva oppiva roskapostisuodatin. Idea pohjautuu Paul Grahamin artikkeliin A Plan for Spam vuodelta 2002, jonka taustalla ovat matemaatikko Thomas Bayesin 1700-luvulla kehittämät todennäköisyyslaskennan teoreemat. 
Kyseessä on avainsanatunnistusta astetta hienostuneempi menetelmä, joka yksinkertaistetusti sanottuna perustuu sanojen esiintymien tilastolliseen analyysiin.
Kun Bayes-suodatin on kunnolla "koulutettu", voi se parhaimmillaan tunnistaa varsin suuren osan (esim. 80–90 %) roskapostista. Bayes-menetelmään perustuva suodatin on vakiona mukana mm. Mozilla Thunderbirdissä (ja Mozilla Mailissa) sekä Apple Mailissa. Bayes-suodatus voidaan myös yhdistää perinteisiin heuristisiin menetelmiin, kuten on tehty esimerkiksi SpamAssassin-ohjelman uudemmissa versioissa.
Yhteenveto

Yksikään keino ei ole toistaiseksi osoittautunut täysin varmaksi roskapostien torjunnassa ja tunnistamisessa. Yhtä ainoaa keinoa ei varmasti olekaan. Roskapostien vähentämiseen tarvitaan lainsäädäntöä, yhteisiä kansainvälisiä pelisääntöjä, ohjelmistoja ja laitteita. Kokonaan roskapostista ei varmasti päästä ainakaan lyhyellä tähtäimellä eroon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kai Puolamäki: Ei-toivottu viestintä Internetissä (Arkistoitu – Internet Archive)
CRM 114 Discriminator, The Controllable Regexp Mutilator
DSPAM, Statistical Spam Protection (Arkistoitu – Internet Archive)
Project Honey Pot Hanke, jonka avulla pyritään saamaan roskapostittajat vastuuseen
Esimerkki pikasähkeestä
Spam-lihavalmiste, josta roskaposti sai nimensä.
Sähköpostiin saapunutta roskapostia.
Halssi

Hankavastaiseen paapuurin halsseilla purjehtivan purjealuksen (raaka)fokan tuulenpuoleinen alakulma. Kuvan vasemmasta reunasta tuleva löysähkö köysi purjeen alakulmassa olevaan pylpyrään on jalus ja samasta kulmasta kanteen vievä on halssi.
Halssi on purjehdustermi, joka tarkoittaa purjeen tuulenpuoleisen alakulmaan kiinnitettyä köyttä, jolla purje kiristetään eteen- ja alaspäin. Pitkittäispurjeessa, kuten bermuda- tai kahvelipurjeessa, tuulenpuoleinen alakulma on aina purjeen etummainen alakulma. Raakapurjeessa tuulenpuoleinen alakulma riippuu siitä kummalta puolen alusta tuuli käy. Tuulen ollessa aluksen keskiviivan oikealta eli tyyrpuurin puolelta purjehdittaessa sivutuulessa tai hankavastaisisessa tuulessa on raakapurjealuksessa tyyrpuurin halssi kiristettynä eli purjehditaan tyyrpuurin halsseilla. Vastaavasti tuulen olessa keskiviivan vasemmalta puolelta purjehditaan paapuurin halsseilla. Isossa purjealuksessa halssit ovat vahvaa köyttä tai kettinkiä. Halssit on vain mikäli purjeen alapuolella ei ole raakaa. Purjeen alakulman alapuolella olevaan raakaan kiinnittävä köysi on jalus tai skuutti. Raa'attomaan alakulmaan on kiinnitettynä halssin lisäksi myös jalus. Halssin kiristäessä tuulenpuolen alakulmaa eteenpän kiristetään suojanpuolen jaluksella purje taaksepäin.
Pitkittäispurjeen etummainen alakulma on halssikulma.
Latinalaispurjeessa raa'an alapäätä hallitaan kahdella halssilla.
Aluksen suunta tuulen suhteen

Sanaa halssi käytetään myös kertomaan kummalta puolelta purjealuksessa tuuli käy. Purjehditaan siis tyyrpuurin tai paapuurin halssilla sen mukaan käykö tuuli aluksen poikkiviivan oikealta vai vasemmalta puolelta. Pitkittäistakilalla purjehdittaessa voidaan sanoa oltavan jommallakummalla halssilla myös tuulen ollessa suoraan perän takaa, jolloin ei raakapurjeessa välttämättä olisi kummankaan puoleinen halssi käytössä eli kiristettynä. Tällöin sanotaan aluksen olevan tyyrpuurin halssilla mikäli isopurje tai suurin purje on jalustettu paapuurin puolelle.
Halssilta toiselle käännytään joko kääntämällä aluksen keula tuulen kautta vastakäännöksellä eli vendalla tai kääntämällä alus suojan kautta myötäkäännöksellä, jiipillä, kiipillä eli lehmänkäännöksellä toisille halsseille.
Purjehtimista tiukasti tuuleen vuoroin eri halsseilla sanotaan luovimiseksi. Halssilla voidaan myös tarkoittaa käännösten välistä matkaa luovittaessa.
Halssilan kirkko

| Halssilan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kärpänkuja 5, Aittorinne, Halssila, Jyväskylä
Koordinaatit:  62°14′45.2″N, 025°47′17″E
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Seurakunta:  Jyväskylän seurakunta
Rakentamisvuosi:  1969
Suunnittelija:  Hannele Arantola, Antti Eskelinen ja Erkki Kantonen
Istumapaikkoja:  200
Poistui käytöstä:  2018
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Halssilan kirkko on Jyväskylän seurakunnan Huhtasuon alueseurakunnan kirkkorakennus Jyväskylän Halssilan kaupunginosassa. Arkkitehdit Hannele Arantola, Antti Eskelinen ja Erkki Kantonen suunnittelivat metsäiselle kalliolle kirkon, joka valmistui 1969. Se toimii myös seurakuntakeskuksena, ja siellä on muun muassa kerho- ja nuorisotiloja. Rakennus on kaksikerroksinen. Kirkkosalissa on noin 200 istumapaikkaa, lisätilat yhdistettynä paikkamäärä kaksinkertaistuu.
Vuonna 2018 kirkko suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi. Jyväskylän seurakunnan kirkkovaltuusto päätti maaliskuussa 2021 myydä Halssilan kirkon Järvi-Suomen asunnot Oy:lle purettavaksi ja uudisrakentamista varten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Halssilan kirkko Wikimedia Commonsissa
Halssilan kirkko Jyväskylän seurakunnan sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Haikka (täsmennyssivu)

Haikka tarkoittaa seuraavia:
Haikka, niemi Jyväskylän Säynätsalossa
Haikka, Pirkkalan 4. kunnanosa
Haikka, vanerialan yritys, joka liitettiin Aug. Eklöfiin
Olli Haikka (s. 1966), toimitusjohtaja ja elokuva- ja televisiotuottaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Haikka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HD 209458 b

| HD 209458 b |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjä(t):  D. Charbonneau, T. Brown, D. Latham, M. Mayor, G.W. Henry, G. Marcy, R.P. Butler, S.S. Vogt
Löytöpäivä:  5. marraskuuta 1999
Havaintomenetelmä(t):  Ylikulku ja säteisnopeusmittaus
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 209458
Tähden etäisyys Auringosta:  47 parsekia
Tähden massa:  1,01 Mo
Tähden spektriluokka:  G0 V
Tähden metallisuus:  0,04
Tähden ikä:  4,72 Ga
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  6 750 000 km 0.045 AU
Eksentrisyys:  0,07
Kiertoaika:  0 v (3,52 vrk)
Inklinaatio:  86,93°
Periastronin pituus:  83°
Periastronin aika:  2452854,825415 ± 0,00000025 JD
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,69 MJ (220 ME)
Säde:  1,32 RJ
Tiheys:  370 kg/m³
Lämpötila:  1 130 ± 150 K
HD 209458b on Henry Draperin luettelon tähteä HD 209458 kiertävä eksoplaneetta. Se luokitellaan kuumien jupiterien luokkaan, sillä sen keskietäisyys keskustähdestä on vain 0,045 AU:ta. HD 209458b havaittiin keskustähden spektriviivojen siirtymiä tutkimalla 5. marraskuuta 1999, mutta sen olemassaolo varmistui myöhemmin fotometrisestä valokäyrästä, jossa oli nähtävissä planeetan ylikulku tähden pinnan yli. HD 209458b oli ensimmäinen planeetta, jonka ylikulku kyettiin havaitsemaan. HD 209458b on vuorovesilukkiutunut keskustähteensä ja sen lämpötilaksi arvoidaan noin 750 °C.
Planeettaa HD 209458b kutsutaan joskus epävirallisella nimellä Osiris, egyptiläisen manalan ja hedelmällisyyden jumalan mukaan.
Kaasukehä

Koska HD 209458b sijaitsee varsin lähellä keskustähteään ja kulkee Maasta katsottuna keskustähtensä editse aina kolmen ja puolen vuorokauden välein, sen ilmakehää on pystytty tutkimaan paljon. Siitä tulikin ensimmäinen eksoplaneetta, jolla tiedetään olevan ilmakehä, kun vuonna 2001 avaruusteleskooppi Hubblen havaintojen perusteella planeetan spektristä havaittiin natriumin 589,3 nanometrin absorptioviivat. Tähdenpeittojen perusteella planeetan albedoksi arvoidaan vain 0,3. Tämä viittaa siihen hieman yllättäväänkin tulokseen, ettei planeetalla ilmeisesti ole pilviä kaasukehässään.
Vuonna 2003 planeetan ympärillä havaittiin olevan laaja vedystä, hiilestä ja hapesta muodostuva pilvi, joka muodostuu planeetan kaasukehästä paenneesta aineksesta. HD 209458b:n arvellaan menettävän kaasukehästään vetyä noin 1 – 5 × 108 kg/s, minkä seurauksena planeetta menettää massastaan noin 7% viidessä miljardissa vuodessa.
10. huhtikuuta 2007 yhdysvaltalaisen Lowellin observatorion tutkijat ilmoittivat havainneensa vesihöyryä HD 209458b:n ilmakehästä. Näin siitä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, jolla ilmeisesti esiintyy vettä. Havainto on tosin sittemmin myös kyseenalaistettu.
Aiheesta muualla

Than, Ker: Water Found in Extrasolar Planet's Atmosphere SPACE.com.  10.4.2007. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Water Identified In Extrasolar Planet Atmosphere ScienceDaily.  10.4.2007. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Planet HD 209458 b The Extrasolar Planet Encyclopaedia. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Vidal-Madjar, Alfred: HD 209458b NASA. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Water Identified in Extrasolar Planet Atmosphere SpaceRef.  10.4.2007. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).[vanhentunut linkki]
| --- | --- |
Tähdet:  ε Peg, β Peg, α Peg, γ Peg, η Peg, ζ Peg, μ Peg, θ Peg, ι Peg, λ Peg, 1 Peg, κ Peg, ξ Peg, π Peg, 9 Peg, υ Peg, 2 Peg, 55 Peg, 70 Peg, τ Peg, ψ Peg, 56 Peg, 32 Peg, 35 Peg, χ Peg, ο Peg, 31 Peg, ν Peg, ρ Peg, 78 Peg, 72 Peg, 57 Peg, φ Peg, 14 Peg, 16 Peg, 66 Peg, 77 Peg, 59 Peg, σ Peg, 12 Peg, 7 Peg, 82 Peg, 71 Peg, 13 Peg, 64 Peg, 30 Peg, 58 Peg, 51 Peg, 5 Peg, 75 Peg, 37 Peg, 15 Peg, 17 Peg, 86 Peg, 67 Peg, 87 Peg, 34 Vul, π1 Peg, 63 Peg, 36 Peg, 20 Peg, 11 Peg, 73 Peg, 38 Peg, 19 Peg, 4 Peg, 23 Peg, 34 Peg, 52 Peg, 80 Peg, 25 Peg, 85 Peg, 21 Peg, 40 Peg, 79 Peg, 69 Peg, 18 Peg, 3 Peg, 60 Peg, 33 Peg, 74 Peg, 45 Peg, 65 Peg, 76 Peg, 41 Peg, 39 Peg, 28 Peg, 61 Peg, HD 209458, HD 219828
Eksoplaneetat:  51 Peg b, 79 Peg b, HD 209458 b, HD 219828 b
Gustav Bonde (1620–1667)

Gustaf Bonde.
Gustav Bonde (1620–1667) oli ruotsalainen valtiomies. Hän oli reduktiokollegion jäsen 1655 ja toimi valtiovaranhoitajana. Hän oli vuodesta 1660 Kaarle XI:n holhoojahallituksen jäsen. Hän kannatti rauhanomaista ulkopolitiikkaa.
 Hänen isänsä oli Carl Filipsson Bonde.
Aiheesta muualla

Svenskt biografiskt lexikon
HMS Benbow (1913)

| HMS Benbow |
| --- | --- |
 HMS Benbow

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Beardmore and Company, Dalmuir
Kölinlasku:  30. toukokuuta 1912
Laskettu vesille:  12. marraskuuta 1913
Palveluskäyttöön:  7. lokakuuta 1914
Poistui palveluskäytöstä:  1929
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi maaliskuussa 1931
Tekniset tiedot
Uppouma:  25 000 t (tyhjä) 28 800 t
Pituus:  189,8 m
Leveys:  27 m
Syväys:  10,0 m
Koneteho:  31 000 shp (17 MW)
Nopeus:  21,25 solmua
Miehistöä:  995-1022
Aseistus
Aseistus:  10 × BL 13,5" (342,9 mm)/45 Mk V -tykkiä kaksoistorneissa 12 × BL 6" (152,4 mm)/45 Mk VII -tykkiä 2 × QF 3" 20 cwt -ilmatorjuntatykkiä 4 × 3 naulan tykkiä 5 konekivääriä 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Benbow oli Britannian kuninkaallisen laivaston Iron Duke-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Dalmuirista William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1912. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 7. lokakuuta 1914.
Palvelus

Alus liitettiin 10. joulukuuta Suuren laivaston 4. taistelulaivaviirikköön, missä se oli viirikön komentajan amiraali Sir Douglas Gamblen lippulaivana. Viirikön komentaja vaihtui helmikuussa 1915, kun Sir Doveton Sturdee vastaanotti tehtävän. Benbow jatkoi lippulaivana.
Alus osallistui Skagerrakin taisteluun, mutta ei kärsinyt taistelussa vaurioita.
Vuonna 1919 alus siirrettiin Välimerelle. Sisaralustensa kanssa se antoi tulitukea Venäjän sisällissodan valkoisille joukoille Mustalla merellä vuoteen 1920. Alus pysyi osana Välimeren laivastoa vuoteen 1926, jolloin siirrettiin osaksi Atlantin laivastoa.
Alus poistettiin 1929 palveluksesta ja myytiin romutettavaksi maaliskuussa 1931.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maritimequestin kuvagalleria HMS Benbow
Iron Duke -luokan taistelulaivat