stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Ville Leinosen kappaleista
M

majakanvartijan uni (Majakanvartijan uni)
majakanvartijan uni (Demo) (Aaukeaaukeaaukeaa)
Mal Du Soleil (Aaukeaaukeaaukeaa)
Mal du Soley (Majakanvartijan uni)
Mandshurian kukkuloilla (Ville Leinosen Unilehto)
Maria -plasticlasertähti (Ville Leinonen & Valumo)
Marraskuinen (Muutoksen kevät)
Matkalla kotiin (Valloittaja)
Matkamuistot (Eri esittäjiä: Sanat Jukka Virtanen)
Medusa (Ville Leinonen & Valumo)
Menninkäistytölle (Kimaltavia unelmia)
Miljoona ruusua (- A Million of Roses -) (Taikayön tiellä – live)
Millaisen Taivaan Toivoin (Aaukeaaukeaaukeaa)
Minä ja peili (Raastinlauluja)
Mitä sä intät (Raastinlauluja)
Mitä tarkoittaa kesytetty (single)
N

N 61° 28' 16.95" E 23° 47' 7.24" (Majakanvartijan uni)
N 61° 28’ 16.95” E 23° 47’ 7.24" (Demo) (Aaukeaaukeaaukeaa)
Neitonen / Täällä Pohjantähden alla (Ville Leinosen Unilehto)
nexynyt ´Luuvia` texään (uni II) (Majakanvartijan uni)
Nuotiolaulu (Jalokivikokoelma 1999–2006)
O

On märkää (Raastinlauluja)
On suuri sun rantas autius (Ville Leinosen Unilehto)
Operaatio jääkeihäät, Baghad (Auringonsäde/Pommisuoja)
P

Pensaassa (Raastinlauluja)
Pieni ja lämpöinen (Hei!)
Piiii (Eri esittäjiä: Ipanapa 1)
Piilopaikka (Valloittaja)
Pikkusisko (Kimaltavia unelmia)
Pimeän sydämeen (Uuden aamun lauluja)
Pour beibinoire (Ville Leinonen & Valumo)
Prinsessa (live) (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Pääkallopaikalla (Majakanvartijan uni)
R

Raastin (Raastinlauluja)
Rakasta mua juuri näin (Hei!)
Rakkaus on hellyyttä (Hei!)
Rantakoivun alla (Taikayön tiellä – live)
Ratsastan sun luoksesi taas (Taikayön tiellä – live)
S

Salaisia valokuvia (Valloittaja)
Samanlaiset (Muutoksen kevät)
Sataa (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Siivet ja kyyneleet (Uuden aamun lauluja)
Sinisellä junalla (Auringonsäde/Pommisuoja)
Sirkus viha (Raastinlauluja)
sumunummienunilillukka (Majakanvartijan uni)
sumunummienunilillukka (demo) (Aaukeaaukeaaukeaa)
Surusirpale (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Suudelmitar (Suudelmitar)
Sydän-savurenkaat (Ville Leinonen & Valumo)
T

Tai Vaan Toi Von Taa (Majakanvartijan uni)
Taiwanin kuut (Suudelmitar)
Takana metalliovi (Auringonsäde/Pommisuoja)
Talo (Raastinlauluja)
Teiden aarteet (Valloittaja)
Tiikerini (Aaukeaaukeaaukeaa)
tii-kerini (Majakanvartijan uni)
Toisiemme luo (Muutoksen kevät)
Tukkoja (The Greatest Underground Hits Ever - Kuumaa musiikkia)
Tulitikkutytön hopeateelaulu (Kimaltavia unelmia)
Tunteet nousee (Hei!)
Tuo (Raastinlauluja)
Tuo 2 (Raastinlauluja)
Tuo (Oikeutta eläimille tukikasetti)
Tuulten helmoille (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Tuututyynylle (Kimaltavia unelmia)
Tähtityttö (Ville Leinonen & Valumo)
Tänään (Uuden aamun lauluja)
Tää on se ilta (Uuden aamun lauluja)
V

Vakoilijat (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Valkoakaasiat (Ville Leinosen Unilehto)
Valloittaja (Valloittaja)
Valumo (Uuden aamun lauluja)
Valumo (Muutoksen kevät)
Varhaistalven valssi (The Greatest Underground Hits Ever - Kuumaa musiikkia)
Varpunen (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Vien sinut kotiin (single)
Voinko luottaa (Hei!)
Vuori (Valloittaja)
W

Wien (Suudelmitar)
Y

Yöaikaan (Taikayön tiellä – live)
Yöaikaan 2006 (Jalokivikokoelma 1999–2006)
Yön viita (Uuden aamun lauluja)
Oskar Skogly

| Oskar Skogly> Norjan kunta- ja työministeri |
| --- | --- |
 Gerhardsenin III hallitus 4. helmikuuta 1963 – 28. elokuuta 1963  
Edeltäjä:  Andreas Cappelen
Seuraaja:  Bjarne Lyngstad
Suurkäräjäedustaja
 Opplandin vaalipiiri 1958–1969  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1908 Fåberg, Norja
Kuollut: 16. helmikuuta 1988 (80 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Oskar Skogly (4. helmikuuta 1908 Fåberg – 16. helmikuuta 1988) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1958–1969 sekä toimi Norjan kunta- ja työministerinä helmikuusta elokuuhun 1963.
Aiheesta muualla

Oskar Skogly Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Nottingham

| Nottingham |
| --- | --- |

 Nottingham
 Koordinaatit: 52°57′N, 1°08′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Englanti
Hallintoalue:  Itä-Midlands
Kreivikunta:  Nottinghamshire
Väkiluku:  
 – Metropolialue:  1 543 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raitiovaunu Nottinghamin keskustassa
Nottingham on kaupunki Nottinghamshiren kreivikunnan alueella Keski-Englannissa Isossa-Britanniassa. Kaupunki on ollut hallinnoltaan yhtenäishallintopiiri vuodesta 1998. Varsinaisen kaupungin asukasluku on noin 288 700, mutta Nottinghamin metropolialueen asukasluku on noin 1,5 miljoonaa ihmistä.
Historia

Saksit perustivat Trentjoen varressa sijaitsevan kaupungin 600-luvulla. Alueen valloittivat 800-luvulla tanskalaiset viikingit. Aluetta kutsuttiin muun muassa nimillä Tigguo Cobauc ("House of Caves") ja Snottingaham. Vilhelm Valloittaja määräsi Hastingsin taistelun jälkeen jokivarteen rakennettavaksi linnoituksen, jonka ympärille asutus edelleen laajentui.
Legenda Robin Hoodista, 1100-luvulla eläneestä lainsuojattomasta, yhdistetään kiinteästi Nottinghamiin ja sen ympäristöön, etenkin kaupungista pohjoiseen sijaitsevaan Sherwoodin metsään.
Englannin sisällissota alkoi kaupungista 1642, kun  Kaarle I valitsi Nottinghamin linnan taisteluiden näyttämöksi.
Nottingham kasvoi etenkin 1700-luvulla teollisen kasvun myötä. Kaupungin pääartikkeliksi muodostui pitsi, jota valmistettiin paikallisten suunnittelijoiden kehittämillä koneilla. Nottinghamin pitsistä tuli ennen pitkää maailmanlaajuisestikin tunnettu käsite.
Nottinghamista ovat kotoisin jalkapalloseurat Nottingham Forest, joka pelaa tällä hetkellä Englannin Valioliigassa, ja Notts County, joka pelaa tällä hetkellä kakkosliigassa.
Koulutus

Nottinghamissa toimii kaksi yliopistoa: University of Nottingham ja Nottingham Trent University. Niissä opiskelee vuosittain yhteensä noin 40 000 kokopäiväistä opiskelijaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nottingham Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Nottingham Wikivoyagessa (englanniksi)
Kaupungin verkkosivusto
Nottingham BBC:n sivuilla
Oskar Stenberg

Oskar Adrian Stenberg (31. tammikuuta 1873 Valkeala – 10. syyskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen majuri, opettaja ja taidemaalari.
Valkealan pitäjän Jokelan kylässä syntynyt Stenberg kävi Haminassa reaalikoulua ja kävi sitten Haminan kadettikoulun valmistuen sieltä 1897. Hän oli aliluutnanttina Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonassa ja vuonna 1898 hänet komennettiin Venäjälle Aleksanteri III:n rykmenttiin n:o 143. Kadettikoulussa Stenberg oli aloittanut myös taideopintonsa koulun piirustuksen opettajana toimineen Hugo Backmanssonin johdolla ja hän jatkoi opintojaan Venäjällä sikäläisen taideakatemian opettajien johdolla. Viimeksi Stenbergin opettajana oli keisari Nikolai II:n kabinettimaalarina tunnettu Aleksander Blasnov. Steberg osallistui muun muassa Venäjän-Japanin sotaan ja maalasi rintamalla taistelukuvia, joita päätyi muun muassa Aleksanteri III:n museoon Pietariin. Kuvaamataiteita ja musiikkia harrastanut Stenberg oli Venäjällä tunnettu myös pianistina ja hän oli pianonsoiton opettajana Pietarin kolmannessa kadettikoulussa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Stenberg palveli Varsovan ja Romanian rintamilla. Hän palasi Suomeen kapteenin arvoisena vuonna 1917 Bessarabiasta. Viipurissa Stenberg joutui punaisten vangiksi. Vuonna 1918 Stenberg ylennettiin Suomen armeijan majuriksi ja hän toimi Viipurin linnoituksessa yleisesikunnan osaston päällikkönä ja sitten Viipurin vartiopataljoonan päällikkönä. Stenberg oli 1919–1924 Savonlinnassa Mikkelin 2. kutsuntapiirin eli Saimaan kutsuntapiirin päällikkönä. Hän siirtyi sitten siviilin ja toimi Savonlinnan lyseon laulun ja piirustuksen opettajana. Savonlinnassa asuessaan hän maalasi tauluja, toimi pianonsoiton opettajana ja järjesti pianokonsertteja.
Stenberg ei ollut taiteilijana kovinkaan tunnettu Suomessa sillä hän asetti vain harvoin töitään esille taiteilijoiden yhteisnäyttelyihin ja piti vain yhden oman näyttelynsä Helsingissä. Stenbergin värikylläisten maalauksien aiheena oli pääasiassa Olavinlinna interiööreineen. Stenberg suunnitteli muun muassa Heinäveden ja Säämingin suojeluskuntien liput ja hän oli Heinäveden suojeluskunnan kunniajäsen. Hän oli myös Savonmaa-lehden taidearvostelijana.
Vuonna 2000 Oskar Stenbergin Yhdysvalloissa asunut sisaren tyttären tytär Mai B. Avery lahjoitti Savonlinnan taidemuseolle kokoelman Oskar Stenbergin maalauksia, akvarelleja, valokuvia ja ristipistotöitä.
Oskar Stenbergin sisar oli laulajatar Ester Bergh-Barrot (1876–1939). Ester Barrotin tytär laulajatar Greta Barrot oli naimisissa virolaisen pianistin Leonid Milkin kanssa.
Aiheesta muualla

Kiinan keisarin maljakko ja hoviviitta - Savonlinnassa. Talo, joka kätkee sisäänsä maailman erikoislaatuisimpia aarteita, Seura, 07.04.1937, nro 14, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Molar Music

| Molar Music |
| --- | --- |

Perustettu:  2019
Perustajat:  Jussi Ylikoski
Jakelijat:  Playground Music
Tyylilajit:  rock
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Helsinki
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Molar Music on suomalainen indie-levy-yhtiö ja -merkki. Sen omistaja ja perustaja on myös Disco Ensemble -yhtyeestä tunnettu Jussi Ylikoski. Molar Music on perustettu vuonna 2019.
Viittaukset Molar Music -levy-yhtiöön ovat poistuneet asianomaisten sosiaalisen median tileitä ja levy-yhtiön kotisivut ja Facebook-sivut ovat ajettu alas.
Artistit

Block of Flats
Oiva Lundén

Emil Laiho (s. 1889) ja Oiva Lundén (oik.) Lahdessa 9.2.1918. Laiho kuoli nälkään Tammisaaren vankileirillä syyskuussa 1918.
Oiva Lundén (3. helmikuuta 1895 Helsinki – 22. toukokuuta 1993 Helsinki[lähde? ]) oli suomalainen entinen punakaartilainen, ammatiltaan räätäli. Hän oli aktiivisesti mukana toisen maailmansodan jälkeen perustettujen sisällissodan punaisten veteraanijärjestöjen toiminnassa. Hän toimi Vuoden 1918 Punainvaliidit -veteraanijärjestön puheenjohtajana koko sen toiminnan ajan vuosina 1948–1986[lähde? ] sekä Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestöstä eronneen kommunistisen Entiset Punakaartilaiset ry:n puheenjohtajana 1946–1969. Lisäksi Lundén oli jäsenenä valtioneuvoston vuonna 1945 perustamassa sotaeläkekomiteassa yhdessä muun muassa kansanedustaja Elli Nurmisen kanssa. Lundén kertoi sotakokemuksistaan myös Yleisradion tuottamissa televisiodokumenteissa Käy eespäin (1967) ja Tammisaaren vankileiri 1918 (1988).
Sisällissodan aika

Lundén syntyi Helsingissä, mutta asui pienestä asti isovanhempiensa luona Asikkalan Kurhilan kylässä. Hän liittyi naapurikylässä Iso-Äiniössä toimineeseen työväenyhdistykseen ja työskenteli myöhemmin Helsingissä räätälinä. Lundén palasi Kurhilaan joulukuussa 1916 ja lähti helmikuun lopussa 1917 kahdeksi viikoksi venäläisten linnoitustöihin Espooseen, jossa hän pyynnöstä suoritti kurhilalaisen isäntämiehen työvelvollisuuden. Linnoitustyöt kuitenkin keskeytyivät nopeasti Venäjän helmikuun vallankumouksen vuoksi ja Lundén palasi Kurhilaan, jossa hän vuoden mittaan seurasi paikallisen suojeluskuntalaisten aktivoitumista. Tammikuussa 1918 Lundén oli mukana neljän työläisnuoren ryhmässä, joka katkaisi Asikkalan suojeluskunnan puhelinlinjat, ja sisällissodan sytyttyä hän liittyi helmikuun puolivälissä perustettuun Lahden punakaartin alaisuudessa toimineeseen Kurhilan punakaartiin.
Lundén kuului Kurhilan punakaartin esikuntaan ja toimi sen takavarikointipäällikkönä. Sodan jälkeen hänen väitettiin ryöstäneen koko pitäjän porvareiden talot, mutta syytöksissä ei ollut perää. Maaliskuun alussa Lundén taisteli Hämeen rintamalla Padasjoella ja haavoittui hieman myöhemmin Kuhmoisten taistelussa 10. maaliskuuta. Sodan loppuvaiheessa hänet evakuoitiin Kurhilassa toimineesta sotasairaalasta Viipuriin, jossa Lundén Viipurin taistelun jälkeen jäi valkoisten vangiksi. Hänelle langetettiin kuolemantuomio, jota ei kuitenkaan ehditty panna täytäntöön, ennen kuin kaikki kuolemantuomiot 20. toukokuuta siirrettiin valtiorikosoikeuden käsiteltäviksi. Kesäkuussa Lundén siirrettiin Viipurin vankileiriltä Tammisaaren vankileirille, jossa hän sai valtiorikosoikeudelta uuden kuolemantuomion 17. syyskuuta, ja siirrettiin sen jälkeenLahteen Hennalan vankileirille odottamaan teloitustaan. Lundén kuitenkin vältti jälleen teloituksen, kun kuolemantuomiot ehdittiin muuttamaan elinkautiseksi ennen sen täytäntöönpanoa. Hänet vapautettiin lopulta vuonna 1921 yleisen armahduksen myötä.
Aiheesta muualla

Jukka Lindfors, Punikkeja ja jääkäreitä – tasavallan syntyvuosien kokijat äänessä Yle.fi 5.1.2018, päivitetty 27.4.2018
Sisällissota, punaiset muistot
Ovilive

Ovilive on televisio- ja verkkouutisissa tavattava juttutyyppi. Se on reaaliaikainen videolähetys, joka kuvaa suljettua ovea. Oven odotetaan avautuvan millä hetkellä hyvänsä, jolloin toimittajan ja yleisön toivotaan saavan lisätietoja oven takana neuvottelevilta ihmisiltä.
Ovilivelähetysten yleistymiseen on vaikuttanut viestinten kilpailu uutisista, uutisten nopeutunut kierto sekä livelähetykset mahdollistavan tekniikan kehitys.
Ovilive-käsitteen varhainen käyttäjä – ellei jopa koko sanan keksijä – oli politiikan toimittaja Tommi Parkkonen, joka vuonna 2019 rinnasti verkon reaaliaikaiset, politiikkaa käsittelevät uutislähetykset WWF:n Norppaliveen. Pian sen jälkeen kirjailija Jari Tervo ennusti oviliven vakiintumista hallituskriisien tavanomaiseksi journalistiseksi käytännöksi. Sittemmin ovilive-sanaa on käytetty toistuvasti monenlaisissa, enemmän tai vähemmän tärkeissä asiayhteyksissä.
Oritlampi

Oritlampi on Ruokolahden kunnassa valtatien 6 varrella sijaitseva taajama-alue. Alueella asuu runsas 200 henkilöä. Vuoden 2018 lopussa asukkaita oli yhteensä 223. Alueelta löytyy muun muassa Koivukeskuksen teollisuusalue.
Aiheesta muualla

Oritlammen kyläyhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mika Seppälä

Mika Kristian Seppälä (24. elokuuta 1951 Helsinki – 23. tammikuuta 2015 Tallahassee, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen matemaatikko. Hän sai tohtorin arvon Helsingin yliopistosta 1978. Hän tutki Riemannin pintoja ja algebrallisia käyriä. Hän työskenteli Floridan osavaltionyliopistossa
Seppälällä oli Suomen ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus. Hän oli sekä Floridan osavaltionyliopiston että Helsingin yliopiston professori.
Seppälä sai Helsingin yliopiston opetusteknologiapalkinon vuosina 2007 ja 1999.
Aiheesta muualla

Mika Seppälän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Mika Sankala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. marraskuuta 1964 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Kemi, Suomi
Pelipaikka: puolustaja keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1979–1980 | KaIK | – | (18) |
| 1981 | VIFK | 25 | (2) |
| 1982 | Sepsi-78 | 18 | (2) |
| 1983–1985 | PPT | 67 | (24) |
| 1986–1990 | GIF Sundsvall | 64 | (6) |
| 1991–1993 | Matfors IF | 19 | (2) |
| 1994 | Selånger FK | – | (–) |
| 1995–2000 | KaIK | 97 | (6) |
| Yhteensä | Yhteensä | 290 | (42) |
Maajoukkue
| 1980 | Suomi U15 | 1 | (0) |
| 1981 | Suomi U16 | 10 | (1) |
| 1981–1982 | Suomi U17 | 15 | (4) |
| 1983 | Suomi U18 | 3 | (0) |
| 1984–1985 | Suomi U21 | 5 | (1) |
Valmennusura
2001–2002: Stockviks FF
2005: GIF Sundsvall (apuv.)
2006−2007: GIF Sundsvall
2008: GIF Sundsvall (apuv.)
2009–2010: Umeå IK
2010–2012: Kubikenborgs IF
2013: Suomen naisten maajoukkue (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mika Sankala (s. 16. syyskuuta 1964 Kemi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän työskentelee Ruotsin jalkapalloliitossa juniorivalmennuksen parissa kouluvastaavana.
Ura

Kemissä syntynyt, mutta Kaskisissa jalkapallo-oppinsa saanut Sankala pelasi SM-sarjaa vuonna 1982 Sepsi-78:ssa ja 1984–1985 Porin Pallo-Tovereissa. Hän pelasi Suomessa pääsarjatasolla yhteensä 57 ottelua ja teki niissä 14 maalia. Ruotsissa Sankala edusti GIF Sundsvallia kaudet 1986–1990. Lisäksi hän on pelannut Suomessa kasvattajaseurassaan Kaskö Idrottsklubbissa sekä Vasa IFK:ssa.
Valmentajana Sankala nosti GIF Sundsvallin maan pääsarjaan Allsvenskaniin vuonna 2007. Kaudeksi 2008 hän siirtyi kuitenkin joukkueen kakkosvalmentajaksi kahden päävalmentajakauden jälkeen. Pääsarjakausi sujui alavireisesti ja Sankala sai päävalmentaja Per Joar Hansenin tavoin potkut seurasta lokakuussa 2008. Kaikkiaan hän oli Sundsvallin organisaatiossa vuodesta 2005 lähtien. Tätä aiemmin Sankala toimi kaudet 2001 ja 2002 Stockviks FF:n valmentajana.
Vuodet 2009–2010 hän toimi Ruotsin Damallsvenskan-seura Umeå IK:n päävalmentajana. Joukkue sijoittui Sankalan johdolla sarjassa toiseksi ja selviytyi myös Naisten mestarien liigan välieriin.
Tammikuussa 2013 Mika Sankala liittyi mukaan Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen valmennusryhmään.
Mediatalo (Helsinki)

Yleisradion Mediatalo Helsingin Pasilassa.
Vuonna 2016 purettu suurtuotantosiipi Radiokujan suunnalta. Rakennuksessa sijaitsivat Suomen suurimmat musiikkistudiot sekä maan ainoat kuunnelmastudiot.
Suurtuotantosiipi oli osa arkkitehti Kurt Simbergin suunnittelemaa Radiotaloa (nyk. Mediatalo).
Mediatalo (entinen Radiotalo) (ruots. Mediehuset) (engl. Media House) on vuonna 1978 valmistunut Yleisradion rakennus ja pääsisäänkäynti. Mediatalo sijaitsee Yle-keskus Pasilassa Helsingin Länsi-Pasilassa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Kurt Simberg ja sen suurtuotantosiivessä sijaitsivat Suomen suurimmat musiikkistudiot ja maan ainoat kuunnelmastudiot. Nykyisin Mediatalossa on Ylen television uutisstudio sekä radio-studiot.
Rakennuksen nimi vaihtui Radiotalosta Mediataloksi virallisesti 27. helmikuuta 2017. Mediatalosta tuli Ylen pääsisäänkäynti 1. huhtikuuta 2017, kun Iso Paja muuttui työmaa-alueeksi. Ylen Pasilan alueeseen kuuluvat Mediatalon lisäksi muun muassa Studiotalo ja Luova talo.
Talon historiaa

Talon suunnitteluhanke kulki alun perin nimellä Radiotalo I.  Pitkällinen suunnitteluprosessi aloitettiin jo 1960-luvulla. Varsinainen rakennussuunnittelu pääsi alkamaan vuonna 1972.
Kesällä 1976 pääurakoitsijaksi valittiin A. Puolimatka Oy ja harjannostajaisia vietettiin joulukuussa 1977. Kiinteistö valmistui 1978 ja osa toiminnoista otettiin käyttöön alkuvuodesta 1979. Radion lähetystoiminta uusissa yksiköissä pääsi alkamaan marraskuussa 1979. Ehkä juuri pitkän suunnitteluvaiheen ansiosta Radiotalosta tuli parempi kuin oli osattu odottaa. Hankkeen kokoa kuvaa, että rakennustyössä tarvittiin noin 4 000 piirustusta ja 500 henkilötyövuotta.
Studiot

Rakennuksessa sijaitsi nk. suurtuotantosiipi, jonne oli rakennettu Suomen ainoat kuunnelmastudiot sekä ainutlaatuiset suuret musiikkistudiot. Suurtuotantosiipi purettiin vuonna 2016. Syynä tähän oli mm. se, että Helsingin kaupunki oli kaavoittanut alueen asuinrakentamiseen. Yle maksoi suurtuotantosiivestä sakkona kolminkertaista kiinteistöveroa.
Kuunnelmastudioihin oli suunniteltu erilaiset toisistaan poikkeavat jälkikaiunnan arvot erilaisia käyttötilanteita ja tarpeita varten.
Maineikkaat M1- ja M2-musiikkistudiot olivat ainutlaatuisia myös kansainvälisesti verrattuna. Suomessa ei ollut toisia tämän kokoisia äänitysstudioita. Kaksi 275 m2:n kokoista (tilavuudet 1 900 m3) oli tarkoitettu musiikin tuotantoon ja ne oli suunniteltu jälkikaiunta-ajaltaan erilaisiksi erityyppisiä musiikin lajeja varten (vrt. Finnvoxin suurin studio on tilavuudeltaan alle 1 000 m3).
Musiikkistudioissa tehtiin vuosien saatossa lukuisia levytyksiä sekä Yleisradion kantanauhoja.
Silloisen Radiotalon akustisesta suunnittelusta vastasi diplomi-insinööri Juhani Borenius (s. 1932) johtamansa Yleisradion akustisen ryhmän kanssa. Borenius on ollut Suomen johtavia akustiikan ja äänitekniikan asiantuntijoita. Ääniteknillinen toimisto Paavo Arni ja kumppanit, johon Borenius kuului, vastasi muun muassa lukuisien Suomen konserttisalien ja -tilojen akustisesta suunnittelusta.
Suurtuotantosiipi rakennettiin hieman erilleen muusta silloisesta Radiotalosta, jotta ympäristön äänet ja kiinteistön muiden osien runkoäänet eivät kantautuisi rakennuksen tiloihin.
Tämän vuoksi rakennuksen osa oli myös muuta rakennusta matalampi, eikä sen yläpuolella ollut toimistokerroksia. Kulku päärakennuksesta suurtuotantosiipeen tapahtui erillisten ylikulkusiltojen kautta. Runkomelun ehkäisemiseksi rakennuksessa oli kelluvat rakenteet, jotka tekivät siitä rakennusteknisesti arvokkaan ja poikkeuksellisen.
Nykyinen käyttö

Mediatalossa sijaitsee Yle Uutisten ja Yle Urheilun pääkeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mediatalo (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Leskinen, Lauri: M1 - 35 vuotta musiikkituotantoja, Yle Musiikki 15.12.2015 (tekstiartikkeli ja audiolinkkejä)
No Boundaries

| ”No Boundaries” Kris Allen (ja Adam Lambert) |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 20. toukokuuta 2009
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Emanuel Kiriakou
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 03.30
 Levy-yhtiö: Sony Music
Kris Allenin muut singlet
|   | ””No Boundaries”” 2009 | ””Live Like We’re Dying” 2009 |
”No Boundaries” on musiikkikappale, joka tehtiin yhdysvaltalaisen American Idol -televisiosarjan kahdeksannen kauden voittajalle. Kappaleen kirjoittamiseen osallistuivat muun muassa Kara DioGuardi, Cathy Dennis ja Mitch Allan. Kappale on voittaja Kris Allenin ja toiseksi tulleen Adam Lambertin ensimmäinen singlejulkaisu.
Kris Allen ja Adam Lambert esittivät kappaleen 19. toukokuuta 2009 American Idolin finaalilähetyksessä. Molempien versiot kappaleesta julkaistiin digitaalisesti 20. toukokuuta.
Vastaanotto

Misha Berson kuvaili The Seattle Times -lehden blogissa kappaletta ”kenties kaikkein epäsointuisimmaksi, latteimmaksi vuodatukseksi ’inspiroivaa’ roskaa, mitä kenenkään American Idol -esiintyjän harteille on sälytetty viimeisen voittomahdollisuutensa hetkellä – ja ensimmäisenä Idolin jälkeisenä singlenä”. MTV:n verkkosivuilla Gil Kaufman puolestaan kuvaili kappaletta ”järkälemäiseksi läjäksi pöhöttyneitä kliseitä”.
Allenin single on myynyt yli 312 000 kopiota.
Kappalelista > No Boundaries - Single (Kris Allenin versio)

"No Boundaries": 3:30
Kappalelista > No Boundaries - Single (Adam Lambertin versio)

"No Boundaries": 3:48
Julkaisuhistoria

Molemmat versiot
| Alue | Päivämäärä |
| --- | --- |
Itävalta: 20. toukokuuta 2009
Kanada: 20. toukokuuta 2009
Yhdysvallat: 20. toukokuuta 2009
Australia: 22. toukokuuta 2009
Suomi: 22. toukokuuta 2009
UK: 22. toukokuuta 2009
Filippiinit: 26. toukokuuta 2009
Ruotsi: 26. toukokuuta 2009
Listasijoitukset > Kris Allen

Allenin versio kappaleesta "No Boundaries" pääsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 11 ja myi 134 000 digitaalista latausta. Listaviikkonsa aikana kappale debytoi Billboard Hot Adult Contemporary -listalla sijalla 27.
| Lista (2009) | Lista- sija |
| --- | --- |
Canadian Hot 100: 13
U.S. Billboard Hot 100: 11
U.S. Billboard Adult Contemporary Chart: 27
U.S. Billboard Pop 100: 26
UK Singles Chart: 92
Listasijoitukset > Adam Lambert

Lambertin versio kappaleesta "No Boundaries" pääsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 72, ja myi 36 000 digitaalista latausta.
| Lista (2009) | Lista- sija |
| --- | --- |
Canadian Hot 100: 52
U.S. Billboard Hot 100: 72
New Zealand RIANZ Singles Chart: 38
Maximum the Hormone

| Maximum The Hormone |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  Alternative Metal  Metalcore  Hardcore
Kotipaikka:  Japani
Laulukieli:  japani, englanti
Jäsenet:  Ryo Kawakita   Daisuke Tsuda   Nao Kawakita   Futoshi Uehara  
Entiset jäsenet:  SUGI   KEY  
Levy-yhtiö:  VAP/Mimikajiru  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maximum The Hormone (jap. マキシマムザホルモン, Makishimamu Za Horumon) on nelihenkinen japanilainen rock-yhtye. Kokoonpanoon kuuluvat laulaja-kitaristi Ryo Kawakita ja basisti Uehara Futoshin sekä alkuperäisjäsenet laulaja Daisuke Tsuda ja laulaja-rumpali Nao Kawakita.