stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flyleaf
Laulujen merkitykset > Fully Alive

"Fully Alive kertoo Trust Companyn laulaja Kevin Palmerin vaimosta, Laylasta. Hän on ihana persoona ja et ikinä arvaisi miljoonassa vuodessa kuinka hän on taistellut itsensä kanssa. Jotenkin se muutti minun perspektiiviä tavoistani valittaa asioista, tapa että herään surullisena ilman syytä, ja hän herää onnellisena vain siitä että heräsi" - Lähde
Yleensä kun kappale soitetaan livenä, Lacey kertoo:
"Tämä kappale kertoo tytöstä joka kärsi paljon ja tuli ulos kauniimpana sen takia" - Zydeco (30. Maaliskuuta 2006)
Laulujen merkitykset > I'm Sorry

I'm Sorry kertoo lapsista joita on hyväksi käytetty kun he olivat pieniä.
Laulujen merkitykset > Tina

Tina oli tyttö joka oli tullut Laceyn luokse kiertueella ja kertonut hänen tarinansa. Leikkasin hiukseni irti ja koitin polttaa itseni nuotiossa, sanoin Jumalalle ota minut jos sinä olet oikeasti olemassa, sitten tunsin Jumalan voiman ja en halunnut kuolla, nyt minulla on ikuisen arvet kehossani -Tina (2005)
Laulujen merkitykset > Okay

Okay kertoo siitä kuinka Jumala kuulee ja pelastaa meidät pahalta.
Laulujen merkitykset > All Around Me

All Around Me kertoo siitä kuinka Lacey tunsi Jumalan voiman kaikkialla itsessään kun hän tuli uskoon.
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
Flyleaf Myspacessa (englanniksi)
Kattava fanisivusto + kuvagalleria
Keskustelu-foorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhtyeen entinen laulaja Lacey Sturm kuvassa. Lacey käytti myös laulaessaan myös karjumista, jota voi kuulla esimerkiksi kappaleessa "I'm so Sick".
Flyleaf esiintymässä vuonna 2008. Vasemmalta oikealle: Sameer Bhattacharya, James Culpepper (takana), Lacey Sturm (edessä) ja Pat Seals.
John William Waterhouse

John William Waterhouse
John William Waterhouse (6. toukokuuta 1849 – 10. helmikuuta 1917) oli brittiläinen prerafaeliittiseen suuntaukseen kuulunut taidemaalari. Hän on kuuluisa kirjallisuuden ja mytologian naishahmoja kuvaavista maalauksistaan.
Elämä

John William Waterhouse syntyi vuonna 1849 Roomassa, Italiassa, maalaripariskunta William ja Isabela Waterhousen lapsena. Perhe muutti Lontooseen Waterhousen ollessa viisivuotias. Nuori Waterhouse opiskeli maalaamista isänsä alaisuudessa, ja aloitti vuonna 1870 opinnot Lontoon Royal Academy of Arts -koulussa. Hän meni naimisiin vuonna 1883 Esther Kenworthyn kanssa; he saivat kaksi lasta, joista molemmat kuolivat nuorina. Waterhouse sai akateemikon (engl. academician) arvon vuonna 1895, ja alkoi opettaa St. John's Wood Art Schoolissa. Waterhousella todettiin syöpä vuonna 1915, ja hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Hänen hautansa on Lontoon Kensal Green Cemetery -hautausmaalla.
Teokset

Waterhouse sai varhaisiin teoksiinsa vaikutteita viktoriaanisen aikakauden neoklassisismista, jota edustivat muun muassa Lawrence Alma-Tadema, Frederic Leighton ja Edward Poynter. Myöhemmin hän liittyi prerafaeliittiseen suuntaukseen. Waterhouse oli omana aikanaan suosittu ja arvostettu taiteilija, jonka tauluja ostettiin brittiläisiin museoihin ja yksityiskokoelmiin. Hän maalasi pääosin öljyväreillä, vaikka käyttikin toisinaan myös vesivärejä.
Waterhouse maalasi runsaasti kirjallisuuden ja mytologian naishahmoja kuvaavia teoksia. Eräs hänen suosikkihahmoistaan oli Ofelia, josta hän maalasi ainakin kolme teosta vuosina 1888, 1894 ja 1909. Kuningas Arthurin tarussa esiintyvä Astolatin Elaine oli myös aiheena maalauksissa vuosilta 1888, 1896 ja 1916; näistä kuuluisin lienee The Lady of Shallot (1888). Elaine kuolee suruun, koska ritari Lancelot ei rakasta häntä. Muita Waterhousen teoksissa esiintyviä naishahmoja ovat esimerkiksi Medeia, Lamia, Psykhe ja Kirke.
Tapaus Hylas ja nymfit

Tammikuussa 2018 brittiläinen Manchester Art Gallery aiheutti kiivaan keskustelun, kun se poisti seinältään Waterhousen vuonna 1896 maalaaman teoksen Hylas ja nymfit (engl. Hylas and the Nymphs). Gallerian kuraattorit sanoivat, että he halusivat tuoda keskusteluun sen, kuinka taiteessa kuvataan alastomia nuoria naisia. Kreikkalaiseen mytologiaan kuuluvassa tarussa Hylas-niminen nuorukainen noutaa lähteeltä vettä, ja lähteen nymfi ihastuu Hylaaseen. Tätä tapausta oli edeltänyt syksyllä 2017 käynnistynyt vilkas keskustelu ja kampanjointi seksuaalista häirintää vastaan.
Hylas ja nymfit -teos siis otettiin alas manchesterilaisen museon seinältä. Näyttelyn kuraattorien mukaan he halusivat yrittää haastaa "vanhanaikaisen tyylin", jolla naisten vartaloita on kuvattu tavoilla, jotka asettavat heidät joko "kauniiksi ja passiivisiksi objekteiksi tai kohtalokkaiksi naisiksi". Teoksen arveltiin loukkaavan joitakin katsojia, ja vaikuttavan jopa pehmopornolta. Galleria toivoi että museovieraat kommentoisivat asiaa kiinnittämällä post-it-lapuilla ajatuksiaan maalauksen tyhjäksi jääneelle paikalle. Taidemuseon teko aiheutti raivokasta kritiikkiä, ja museota syytettiin muun muassa sensuroinnista, puritanismista ja liiallisesta poliittisesta korrektiudesta. Professori Liz Prettejohn, joka oli toiminut 2009 Waterhouse-näyttelyn kuraattorina Lontoon Royal Academyssä, sanoi että teoksen poistaminen näyttelystä nimenomaan vie mahdollisuuden keskustella teoksesta ja sen herättämistä ajatuksista, ja että otamme itse sen moralisoivan roolin, josta viktoriaanisen aikakauden ihmisiä on aina syytetty. Museo ei ainoastaan poistanut teosta näyttelystä, se otti myös maalausta esittävät postikortit pois myynnistä museomyymälästä. Tapauksen aiheuttama meteli sai gallerian toiminnasta vastaavan Manchesterin kaupunginvaltuuston reagoimaan. Viikon kuluttua teos palautettiin seinälle.
Kuvagalleria

Sleep and His Half-Brother Death (1874)
The Lady of Shallot (1888)
Circe Offering the Cup to Odysseus (1891)
La Belle Dame Sans Merci (1893)
Psyche Opening the Door into Cupid's Garden (1904)
Gather Ye Rosebuds While Ye May (1908)
Miranda - The Tempest (1916)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John William Waterhouse (The Art and Life of JW Waterhouse) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
John William Waterhouse (1849-1917) (englanniksi)
John William Waterhouse (Comprehensive Archive) (englanniksi)
Ophelia (1889).
Waterhousen taideteos Hylas ja nymfit
Jukkasjärven piiri

| Jukkasjärven piiri |
| --- | --- |
 Jukkasjärven kirkko
 fiJukkasjärven piiri 
 67°50′49″N, 20°37′12″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Lappi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Kunta:  Kiirunan kunta
Piirikoodi:  324024
Väestö
Väkiluku (2022):  19 806 
Jukkasjärven piiri (ruots. Jukkasjärvi distrikt) sijaitsee Kiirunan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 19 806  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Kiirunan kunnan piirit
Jonathan Drouin

| Jonathan Drouin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Sainte-Agathe-de-Lotbinière, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Colorado Avalanche
Sarja:  NHL
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Tampa Bay Lightning (NHL)  Montreal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  3. varaus, 2013 Tampa Bay Lightning
Jonathan Drouin (s. 27. maaliskuuta 1995 Sainte-Agathe-de-Lotbinière, Quebec) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchessa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskushyökkääjänä.
Drouin kuuluu ikäluokkansa lupaavimpiin pelaajiin. Tampa Bay varasi hänet kolmantena pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Drouin siirtyi vaihdon seurauksena Montreal Canadiensiin.
Ura > Seuraura

Drouin aloitti jääkiekkoilun paikallisessa aluesarjassa AHM. Mont-Tremblantin joukkueessa. Hän pelasi kauden  2010–2011 Midget AAA -sarjassa Lac St. Lionsissa, jossa teki runkosarjassa tehot 22+36=58 jakaen koko sarjan pistepörssin neljännen sijan Toliver Bergeronin kanssa. Drouin voitti myös pudostuspelien pistepörssin tehoilla 11+17=28.
Halifax Mooseheads varasi hänet toisena pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2011. Hän oli jo siirtymässä Mooseheadsiin kaudeksi 2010–2011, mutta Drouin ja hänen perheensä päättivät pelata vielä yhden kauden Lac St. Lionsissa. Joulukuussa 2011 Drouin päätti kuitenkin siirtyä Halifax Mooseheadsiin, jossa hän jakoi kevään 2012 QMJHL:n pudotuspelien kuudennen sijan Alexandre Malletin kanssa  tehoilla 9+17=26.
Heinäkuussa 2013 Drouin teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Tampa Bayn kanssa. Marraskuussa 2015 hän pyysi siirtoa toiseen seuraan ja kieltäytyi tammikuussa 2016 pelaamasta AHL:ssä, minkä johdosta Tamba Bay hyllytti hänet. Taustalla oli siirtohuhu, jonka vuoksi Drouin ei agenttinsa mukaan halunnut ottaa loukkaantumisriskiä.
Kesäkuussa 2017 Drouin siirtyi Montreal Canadiensiin vaihdossa Mihail Sergatšoviin. Drouin ja Canadiens tekivät kuusivuotisen ja yhteisarvoltaan 33 miljoonan dollarin sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Drouin teki vapaana agenttina Colorado Avalanchen kanssa yksivuotisen ja 825 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Drouin teki Avalanchen kanssa yksivuotisen ja 2,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Drouin valittiin Kanadan alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen vuonna 2013. Tätä ennen hän pelasi myös alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengessa vuonna 2012, jolloin hän oli tehoilla 2+3=5 Kanada Quebecin toiseksi paras pistemies Yan Pavel Laplanten jälkeen.
Juhani Paasivirta

Juhani Paasivirta (12. maaliskuuta 1919 Kemi – 11. heinäkuuta 1993 Turku) oli suomalainen historiantutkija ja professori.
Paasivirran vanhemmat olivat lehtori Yrjö Paasivirta ja Maija Ahlström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939 sekä väitteli tohtoriksi 1947. Paasivirta oli naimisissa vuodesta 1953 keramiikkataiteilija Maija-Liisa Pääkkösen kanssa.
Paasivirta toimi Turun tyttölyseon historian ja yhteiskuntaopin vanhempana lehtorina 1949–1965 ja Helsingin yliopiston poliittisen historian dosenttina vuodesta 1951. Hän oli Turun yliopiston poliittisen historian professorina vuosina 1965–1983 ja toimi yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 1969–1971. Paasivirta toimi myös luennoitsijana Työväen akatemiassa 1955–1962 ja ammattiyhdistysopistossa 1954–1958. Paasivirta oli Turun kaupunginvaltuutettuna 1951–1953, Suomen valtuuskunnan jäsenenä YK:n yleiskokouksessa 1961 ja Unescon yleiskokouksessa 1970. Hän oli ylioppilastutkintolautakunnan jäsenenä 1966–1974, Nordisk samarbetskommitté för internationell politikin jäsenenä vuodesta 1968 ja Neuvostoliittoinstituutin jäsenenä 1968–1974.
Teoksia

Paasivirran tutkimuskohteita olivat muun muassa Suomen itsenäistyminen ja Suomen asema kansainvälisessä yhteisössä.
Suomen itsenäisyyskysymys 1917, osa 1: Maaliskuun vallankumouksesta valtalakiin.  WSOY 1947
Suomen itsenäisyyskysymys 1917, osa 2: Eduskunnan hajotuksesta itsenäisyysjulistukseen.  WSOY 1949
Sosialidemokraattinen puolue ja Suomen itsenäistyminen.  KK 1950
Työväenliike yleiseurooppalaisena ilmiönä, osa 1: Ensimmäiseen maailmansotaan ulottuva kehitysvaihe.  WSOY 1953
Työväenliike yleiseurooppalaisena ilmiönä, osa 2: Ensimmäisestä maailmansodasta vuosisadan puoliväliin.  WSOY 1955
Saksan ja Neuvostoliiton välillä elokuun 23 p:nä 1939 solmitun sopimuksen synty.  1955
Suomi vuonna 1918.  WSOY 1957
Ensimmäisen maailmansodan voittajat ja Suomi : Englannin, Yhdysvaltain ja Ranskan sekä Suomen suhteita vv. 1918–1919.  WSOY 1961
Suomen kuva Yhdysvalloissa : 1800-luvun lopulta 1960-luvulle : ääriviivoja.  WSOY 1962
Suomen osallistuminen Tukholman olympialaisiin vuonna 1912 : diplomaattisia selvittelyjä.  Suomen olympiakomitea 1962
Suomen diplomaattiedustus ja ulkopolitiikan hoito itsenäistymisestä talvisotaan.  WSOY 1968
Suomalaiset ja diplomaattiura (1918–1968), toimittaneet Juhani Paasivirta ja Juhani Mylly.  Turun yliopisto 1969
Työväenliikkeen arkistot Euroopassa : opas alan tutkijoille, tekijät Juhani Paasivirta ja Kaija Pasila.   Turun yliopisto 1975
Suomen autonomia- ja itsenäisyyskauden poliittisen historian tutkimuksesta : yleisiä näkemyksiä.  Turun yliopisto 1976
Suomi ja Eurooppa : autonomiakausi ja kansainväliset kriisit (1808–1914).  Kirjayhtymä 1978
Suomi ja Eurooppa 1914–1939. Kirjayhtymä 1984
Pienet valtiot Euroopassa : kansainvälisen järjestelmän muutoksia 1800- ja 1900-luvuilla.  Suomen historiallinen seura 1987
Suomen kulttuurisuhteet 1800- ja 1900-luvuilla.  Turun yliopisto 1991
Suomi ja Eurooppa 1939–1956 : sotien ja murrosten ajanjakso.  Kirjayhtymä 1992
Aiheesta muualla

Timo Soikkanen: / Paasivirta, Juhani (1919–1993) (maksullinen) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  3.4.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Josafatinlaakso

Kidronin laakso, näkymä Scopus-vuorelta, taustalla Jerusalemin vanha kaupunki.
Josafatinlaakso on myöhäisjuutalaisen ja kristillisen perimätiedon mukaan Jerusalemin ja Öljymäen välinen Kidronin laakso, "paikka jossa kaikki kansat tuomitaan" (Joel 3:2).  Sama traditio esiintyy myös islamissa.
Josafat

Josafat oli yksi Juudan kuninkaista. Hän seurasi kuninkaana isäänsä Aasaa. Hän oli kuninkaaksi tullessaan 35 vuoden ikäinen ja hän hallitsi 25 vuotta, todennäköisesti vuodesta 870–845 eaa. Hän teki sitä, mikä on oikein Herran silmissä, kulkien isänsä Aasan teitä... Raamatun mukaan Josafat solmi rauhan Israelin kuninkaan Ahabin kanssa ja osallistui sotaretkelle Syyriaa vastaan. Sen epäonnistuessa hän palasi maahansa. Hän hävitti maasta viimeisetkin haureutta harjoittavat pyhäkköpalvelijat, jotka olivat hänen isänsä Aasan ajoilta jääneet jäljelle. Lisäksi hän teetti Tarsisin-laivoja tuodakseen niillä kultaa Ofirista, mutta laivat hajosivat jo Esjon-Geberissä. Josafatin kuoltua tuli kuninkaaksi hänen poikansa Joram.
Jessica Lange

| Jessica Lange |
| --- | --- |
 Jessica Lange Emmy-gaalassa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jessica Phyllis Lange
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1949 (ikä 75) Cloquet, Minnesota, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, valokuvaaja, tuottaja, humanitaarinen työ
Puoliso:  Francisco ”Paco” Grande (1970–1981)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1976–
Merkittävät roolit:  Tootsie – lyömätön lyyli Sininen taivas American Horror Story
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Oscar  1994 Sininen taivas  Parhaan naissivuosan Oscar  1982  Tootsie – lyömätön lyyli  
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Jessica Phyllis Lange (s. 20. huhtikuuta 1949 Cloquet, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet on palkittu uransa aikana myös kolmella Emmyllä, viidellä Golden Globella, SAG-palkinnolla sekä Tonylla.
Näyttelijän ura

Langen ensimmäinen elokuvarooli oli Dino De Laurentiisin King Kongissa vuonna 1976. Roolityötä pidettiin huonona, ja kriitikot arvioivat hänellä olevan paljon parempi ulkonäkö kuin lahjakkuus. Vasta viisi vuotta myöhemmin hän teki läpimurtonsa elokuvassa Postimies soittaa aina kahdesti.
1980- ja 1990-luvuilla Lange teki useita kiiteltyjä rooleja ja sai monia Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuksia. Elokuvasta Tootsie – lyömätön lyyli Lange voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen. Lisäksi hän oli ehdolla samana vuonna parhaasta naispääosasta elokuvasta Frances, jossa hän esitti näyttelijä Frances Farmeria. Oscar-ehdokkuudet hän sai lisäksi elokuvista Country – katkera sadonkorjuu, Sweet Dreams, jossa hän näytteli country-laulaja Patsy Clineä, ja Soittorasia.
Naispääosan Oscarin ja Golden Globen Lange voitti vuoden 1994 elokuvasta Sininen taivas. Tämän jälkeen hän on ollut enää harvakseltaan valkokankaalla.
Vuonna 1992 Lange teki Broadway-debyyttinsä Tennessee Williamsin näytelmästä Viettelysten vaunu, joka televisioelokuvana toi Langelle Golden Globen. Vuonna 2000 Lange esiintyi Lontoossa Eugene O’Neillin näytelmässä Pitkän päivän matka yöhön.
Yksityiselämä

Langella on äitinsä puolelta suomalaiset sukujuuret, ja hänen isänsä on syntyperältään hollantilainen ja saksalainen.
Lange oli naimisissa valokuvaaja Paco Granden kanssa 1970–1981. Vuodesta 1982 vuoteen 2010 hän eli näytelmäkirjailija-näyttelijä Sam Shepardin kanssa. Langella on Shepardin kanssa kaksi lasta ja balettitanssija Mihail Baryšnikovin kanssa yksi lapsi.
Lange on Unicefin hyvän tahdon lähettiläs.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jessica Lange Wikimedia Commonsissa
Geni: Jessica Lange (englanniksi)
José Antonio Kast

| José Antonio Kast |
| --- | --- |
 José Antonio Kast vuonna 2021.
Chilen edustajainhuoneen jäsen
 2002–2018  
Tasavaltalaispuolueen puheenjohtaja
 2019–  
Edeltäjä:  ensimmäinen
Henkilötiedot
Koko nimi:  José Antonio Kast Rist
Syntynyt: 18. tammikuuta 1966 (ikä 58)  Santiago, Chile
Kansalaisuus:   chileläinen
Ammatti:  poliitikko, asianajaja
Tiedot
Puolue:  Partido Republicano (2019–)
Muut puolueet:  sitoutumaton (2016–2019) Unión Demócrata Independiente (vuoteen 2016)
 Nimikirjoitus
José Antonio Kast Rist (s. 18. tammikuuta 1966 Santiago de Chile) on chileläinen poliitikko, asianajaja ja perustamansa Tasavaltalaispuolueen puheenjohtaja vuodesta 2019. Hän oli ehdokkaana Chilen vuoden 2021 presidentinvaaleissa ja hävisi toisella kierroksella vasemmiston Gabriel Boricille.
Poliittisilta näkemyksiltään Kast on oikeistopopulisti. Hän ihailee Chilen entistä sotilasdiktaattoria Augusto Pinochetia ja on muun muassa ehdottanut ojien kaivamista maan rajoille pysäyttääkseen maahanmuuton. Hän kannattaa vapaita markkinoita, konservatiivisia perhearvoja ja kovempia otteita maan sisäiseen turvallisuuteen sekä vastustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia.
Aiheesta muualla

José Antonio Kast Chilen kansalliskongressin kirjaston verkkosivuilla (espanjaksi)
José Antonio Kastin kotisvut (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Jonathan Demme

| Jonathan Demme |
| --- | --- |
 Jonathan Demme vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert Jonathan Demme
Syntynyt: 22. helmikuuta 1944 Baldwin,  Hempstead, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 26. huhtikuuta 2017 (73 vuotta)
Ammatti:  elokuvaohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja, näyttelijä
Ohjaaja
Aktiivisena:  1971–2017
Tunnetuimmat ohjaukset:  Uhrilampaat (1991)
Palkinnot
 Parhaan ohjauksen Oscar  1991 Uhrilampaat 
Aiheesta muualla
www.storefrontdemme.com
IMDb 
Elonet
Robert Jonathan Demme (22. helmikuuta 1944 Baldwin,  Hempstead, New York – 26. huhtikuuta 2017 New York) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja sekä näyttelijä. Demme palkittiin parhaan ohjauksen Oscarilla elokuvastaan Uhrilampaat (1991).
Tuotantoyhtiönsä Clinica Esteticon Demme muodosti tuottajien Edward Saxonin ja Peter Sarafin kanssa. Yhtiö sijaitsi New Yorkissa viitisentoista vuotta.
Jonathan Demme oli vuonna 2002 kuolleen ohjaaja Ted Demmen setä. Jonathan Demme oli kahdesti naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Demme kuoli kotonaan Manhattanilla 26. huhtikuuta 2017 ruokatorven syövän ja sydänsairauksien komplikaatioihin.[lähde? ] Hän oli kuollessaan 73-vuotias.
Valikoitu filmografia

Pako Connevillen naisvankilasta, 1974
Crazy Mama, 1975
Kostonjano, 1976
Kanavat kuumina, 1977
Hyytävä syleily, 1979
Puhtaana käteen, 1980
Who Am I This Time?, 1983
Tyttö, joka paiski töitä, 1984
Stop Making Sense, 1984
Vaarallinen tyttöystävä, 1986
Swimming to Cambodia, 1987
Haiti: Dreams of Democracy, 1987
Gangsterin heila, 1988
Uhrilampaat, 1991
Cousin Bobby, 1991
Philadelphia, 1993
Beloved, 1998
Storefront Hitchcock, 1998
The Truth About Charlie, 2002
The Agronomist, 2003
Mantsurian kandidaatti, 2004
Neil Young: Heart of Gold, 2006
Prairie Wind, 2006
Rachel Getting Married, 2008
Ricki and the Flash, 2015
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jonathan Demme Wikimedia Commonsissa
Jonathan Demmen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Juha Tuomi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. marraskuuta 1989 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Lahti,
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
: FC Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008-2013 2014 | FC Lahti FC Hämeenlinna | (0) 4 (0) |
Maajoukkue
| 2006 - | Suomi U-21 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. lokakuuta 2009.
Juha Tuomi (s. 7. marraskuuta 1989) on suomalainen jalkapalloilija, jolla ei tällä hetkellä ole sopimusta minkään seuran kanssa.
Tuomi siirtyi FC Lahteen kaudelle 2008 FC Reippaasta. Hän debytoi liigassa 25. toukokuuta 2008 Jaroa vastaan pelatussa ottelussa.
Tuomi on pelannut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa. 15. toukokuuta 2009 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja Markku Kanerva valitsi Tuomen 40:n pelaajan ehdokaslistalle, josta valitaan lopullinen alle 21-vuotiaiden joukkue 15. kesäkuuta - 29. kesäkuuta Ruotsissa pelattavaan EM-lopputurnaukseen.
Huhtikuussa 2014 Tuomi teki sopimuksen FC Hämeenlinnan kanssa. Tuomi joutui jättämään Hämeenlinnan vain neljän ottelun jälkeen siviilikiireiden vuoksi. Tuomi torjui pelaamissaan otteluissa kaksi voittoa ja kaksi tappiota sekä yhden nollapelin.
Aiheesta muualla

Juha Tuomi Veikkausliigan sivuilla
José Lai Hung-seng

José Lai Hung-seng

José Lai Hung-seng (kiin. 黎鴻昇; s. 14. tammikuuta 1946 Macao) on kiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Macaon hiippakuntaan 28. lokakuuta 1972 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 23. tammikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Domingos Lam Ka Tseung, jota avustivat Arquimínio Rodrigues da Costa ja John Tong Hon.
Lai Hung-sengista tuli 30. kesäkuuta 2003 Macaon piispa.
Joukkohysteria

Joukkohysterialla tai massahysterialla tarkoitetaan sosiologiassa ja psykologiassa jotain useamman ihmisen kokemaa harhakuvitelmaa tai käytösmallia, joka voi levitä yhteisössä varsin nopeastikin. Joukkohysteriaa esiintyy monissa muodoissa, jonka vuoksi sen tarkka määritelmä ja luokittelu on vaikeaa. Joukkohysteriaa kuvaillaan myös konversiohäiriöksi, jossa ihminen kokee fyysisiä oireita ilman fyysistä syytä.
Massahysteria voi alkaa nopeasti, esimerkiksi keskeltä suurta väkijoukkoa kun yksi henkilöistä luulee paikalla olevan pommin. Kauhu leviää nopeasti väkijoukon läpi, ja ihmiset alkavat kauhuissaan juosta pakoon, jopa talloen ja vammauttaen muita ihmisiä. Ihminen alkaa toimia vaiston varassa, eikä ala kyseenalaistamaan pommin olemassaoloa. Massahysteria voi myös syntyä hitaasti. Näissä tapauksissa oireet ovat yleensä dramaattisempia kuin nopeasti alkaneessa massahysteeriassa.
Tansaniassa tiedetään 20 oppilaan joukkopyörtymistapaus, jossa 20 oppilasta pyörtyi kesken loppukokeen. Ilmiölle haettiin selitystä mm. yliluonnollisista ilmiöistä, mutta todennäköisempi syy lienee ahdistus. Oppilaiden pyörtyminen sai näin aikaan ketjureaktion.[lähde? ]
Lääketieteessä termillä tarkoitetaan ilmiötä, jossa useampi henkilö luulee kärsivänsä jostain oireesta. Jopa tuhansia täysin terveitä ihmisiä saattaa hakeutua hoitoon taudin vuoksi, joka ei edes voisi tarttua ihmiseen. Joukkohysterian ehkäisyssä asianmukainen tiedotus on usein tärkeässä roolissa.
Jana Novotná

| Jana Novotná |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1968  Brno 
Tennispelaaja
Pituus:  175  cm
Paino:  63 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Ammattilaisena:  1987–1999
Palkintorahat:  11 249 284 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  2  (7. heinäkuuta 1997)
Voitot/tappiot:  571–225
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1  (27. elokuuta 1990)
Voitot/tappiot:  697–153
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Jana Novotná (2. lokakuuta 1968 Brno, Tšekkoslovakia – 19. marraskuuta 2017 Tšekin tasavalta) oli tšekkiläinen tennispelaaja. Hänen uransa suurin turnausvoitto kaksinpelissä oli Wimbledonin mestaruus vuodelta 1998. Hän oli myös menestyksekäs nelinpelipelaaja. Novotná voitti 12 Grand Slam -turnausta nelinpelissä ja neljä sekanelinpelissä.