stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaavanpallerosade

| Jaavanpallerosade |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Laipikkakasvit Phyllanthaceae
Suku::  Pallerosateet Bischofia
Laji::  javanica
Kaksiosainen nimi
 Bischofia javanica  Blume 
Katso myös
   Jaavanpallerosade Wikispeciesissä   Jaavanpallerosade Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Jaavanpallerosade (Bischofia javanica) on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon, pallerosateiden (Bischofia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Jaavanpallerosade voi kasvaa 12–50 metriä korkeaksi puuksi. Sen runko voi kasvaa läpimitaltaan 150 cm paksuksi. Latvus on tavallisesti tiivis ja ulkomuodoltaan pyöreä. Jaavanpallerosade on nopeakasvuinen ja tavallisesti kausivihanta.
Jaavanpallerosade kasvaa erilaisissa metsissä, kuten kuivissa kausivihantien puiden metsissä, monsuunimetsissä sekä tiikkimetsissä. Toisinaan se kasvaa myös avoimemmilla alueilla, kuten savannimaisessa ympäristössä, erityisesti jokien varsilla ja jokilaaksoissa. Luonnossa jaavanpallerosadetta tavataan itäisessä ja kaakkoisessa Aasiassa sekä Australiassa ja Oseaniassa. Lajia tavataan Intiasta ja Kiinasta itään ja etelään sekä Filippiineillä, Malaijien saaristossa, Uudessa-Guineassa, Australiassa ja eteläisen Tyynenmeren saarilla.
Jaavanpallerosadetta on kerätty luonnosta paikalliseen käyttöön etenkin puutavaraksi. Lajia on myös kasvatettu plantaaseilla ja käytetty  uudelleenmetsittämisprojekteissa. Tropiikissa jaavanpallerosadetta on myös istutettu koristepuuksi. Koristepuuna se kasvaa pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, joilla on erillinen kuivakausi. Se menestyy merenpinnan tasosta aina 1800 metrin korkeuteen asti.
Jaavanpallerosateen nuoret, pehmeät lehdet sekä hedelmät ja siemenet ovat syötäviä. Lehtiä voi syödä raakana tai keitettynä ja niitä on käytetty muun muassa salaateissa. Lajin tuoretta kaarnaa on käytetty vatsakipujen lievitykseen. Myös lajin lehtiä ja nuoria versoja on käytetty lääkinnällisiin tarkoituksiin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jaavanpallerosade (Bischofia javanica)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Bischofia javanica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bischofia javanica (englanniksi)
Flora of North America: Bischofia javanica (englanniksi)
Flora of China: Bischofia javanica (englanniksi)
Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen

| Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen: Sosiaalisen käyttäytymisen avaimet |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jussi Viitala
Kieli:  suomi
Genre:  eläinten käyttäytyminen
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  266
ISBN:  951-796-301-7

Seuraava:  Vapaasta tahdosta? Käyttäytymisen evolutiivinen perusta
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen: Sosiaalisen käyttäytymisen avaimet on eläintutkija Jussi Viitalan vuonna 2003 ilmestynyt kirja. Teos oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Riina Mäki: Vastaus elämän tarkoitukseen? Kiiltomato.net 1.3.2004.
Iltalehti (täsmennyssivu)

Iltalehti tarkoittaa seuraavia:
Iltalehti, vuosina 1912–1913 ilmestynyt iltapäivälehti
Iltalehti vuosina 1919–1930 ilmestynyt iltapäivälehti
Iltalehti, vuonna 1980 perustettu iltapäivälehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iltalehti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hot Pursuit

| Hot Pursuit |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anne Fletcher
Käsikirjoittaja:   David Feeney  John Quaintance 
Tuottaja:   Dana Fox  Bruna Papandrea  Reese Witherspoon 
Säveltäjä:  Christophe Beck
Kuvaaja:  Oliver Stapleton
Leikkaaja:  Priscilla Nedd-Friendly
Pääosat:   Reese Witherspoon  Sofía Vergara 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Metro-Goldwyn-Mayer  New Line Cinema  Pacific Standard  Warner Bros. 
Levittäjä:  Warner Bros. Fórum Hungary Netflix
Ensi-ilta:  8. toukokuuta 2015
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  35 milj. dollaria
Tuotto:  51,5 milj. dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hot Pursuit on yhdysvaltalainen elokuva, jonka ohjasi Anne Fletcher ja ovat kirjoittaneet David Feeney ja John Quaintance. Elokuvan pääosissa on Reese Witherspoon ja Sofia Vergara. Elokuvan ensi-ilta oli 8.5.2015.
Juoni

Rose Cooper (Reese Witherspoon) on San Antonion poliisiasemalla työskentelevä poliisi. Cooper on hyllytetty kenttätöistä sytytettyään vahingossa pormestarin pojan tuleen. Cooperin esimies kapteeni Emmett (John Carroll Lynch) määrää hänet salaiseen tehtävään.
Cooperin ja seriffi Jacksonin (Richard T. Jones) tehtävänä on suojella Felipe Rivaa ja hänen vaimoaan, Daniella Rivaa (Sofía Vergara). He tarvitsevat suojelua, sillä Felipe on aikeissa todistaa oikeudessa kartellin johtajaa Vincente Cortezia vastaan.
Cooper ja Jackson saapuvat pariskunnan kotiin. Felipe ja Jackson jäävät alakertaan, kun Daniella ja Cooper menevät pakkaamaan Daniellan tavaroita yläkertaan. Kesken pakkaamisen he kuulevat alakerrasta laukauksia. Cooper käskee Daniellaa odottamaan yläkerrassa, kun hän tarkistaa tilanteen alakerrassa. Alakerrassa naamioituneet miehet ampuvat Felipen ja Jacksonin.
Cooper löytää Daniellan talon autotallista piiloutuneena auton takapenkille. He pakenevat autossa talolta. Kun Daniella yrittää karata, Cooper lukitsee tämän käsiraudoilla itseensä.
Parin helpotukseksi Cooperin työtoverit Dixon ja Hauser löytävät heidät. Cooper ja Daniella odottavat autossa, kun Cooper huomaa, että poliiseilla ja aikaisemmilla salamurhaajilla on samanlaiset tatuoinnit. He karkaavat ja suuntaavat Dallasiin, jossa Daniella voi todistaa Cortezia vastaan.
Vastaanotto

Elokuvan vastaanotto oli pääosin negatiivinen. Kriitikoiden arvosteluja keräävän Metacriticin mukaan elokuva on saanut kriitikoilta keskimäärin arvosanan 31/100.
Elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti yhteensä noin 51,5 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Hot Pursuit Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Jakob Arjouni

Jakob Arjouni
Jakob Arjouni (o.s. Bothe; 8. lokakuuta 1964 Frankfurt am Main – 17. tammikuuta 2013 Berliini) oli saksalainen kirjailija.
Arjouni syntyi ja varttui Frankfurt am Mainissa. Hänen isänsä oli näytelmäkirjailija Hans Günter Michelsen. Arjouni-sukunimen hän sai käyttöönsä marokkolaislähtöisen vaimonsa kautta. Arjouni loi Frankfurt am Mainissa työskentelevän turkkilaissyntyisen yksityisetsivä Kemal Kayankayan hahmon. Hän kirjoitti kaikkiaan viisi rikosromaania, joissa Kayankaya seikkailee. Näistä ensimmäinen oli vuonna 1986 ilmestynyt Onnea vaan, turkkilainen!, josta tehtiin myös Doris Dörrien ohjaama elokuvaversio vuonna 1991. Vuonna 1992 Arjouni sai Saksalaisen rikoskirjallisuuspalkinnon (Deutscher Krimi Preis) kirjasta Ein Mann, ein Mord.
Vaikka Arjouni tuli tunnetuksi Kayankaya-romaaneistaan, hän kirjoitti myös muita romaaneja, novelleja, kuunnelmia ja näytelmiä. Vuonna 2012 hän teki pitkän tauon jälkeen paluun Kayankaya-sarjansa pariin rikosromaanilla Bruder Kemal. Arjouni kuoli haimasyöpään 48-vuotiaana. 8. lokakuuta 2013 Melville House Publishing ilmoitti haimasyövän vastaiseen työhön tarkoitetun Arjouni Fund to Fight Pancreatic Cancer -rahaston perustamisesta yhteistyössä Lustgarten Foundationin kanssa.
Arjounin kirjallisuutta on kääntänyt englanniksi Anselm Hollo.
Ibri

| Ibri (عبري, 'Ibrī) |
| --- | --- |
 Ibrin linnoitus
 Ibri
 Koordinaatit: 23.2365°N, 56.5056°E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  az-Zahira
Wilaya:  Ibri
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  46,5 km²
Väkiluku (2010)  ():  30 273
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ibri (arab. عبري‎, 'Ibrī) on Omanin pohjoisosan Hajarvuoriston länsiosan eteläpuolella sijaitseva historiallinen kaupunki. Se on az-Zahiran kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Ibri on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya).
Maantiede

Ibri sijaitsee linnuntietä noin 218 kilometriä pääkaupunki Masqatista länteen.
Historia

Ibrin nimi juontuu tarinan mukaan 'ibriyyun-heimon nimestä. Heimo polveutuu puolestaan perimätiedon mukaan profeetta Hudista. Heimon nykyinen pääalue on kuitenkin al-Hamrassa lähellä Nizwaa, eikä sillä ole juurikaan tekemistä nykyisen kaupungin kanssa. Ibri oli oman piirikuntansa keskus jo ibadilaisen imamaatin aikana. 1800-luvulla sitä hallitsivat jonkin aikaa myös wahhabilaiset. Brittiläisten laivaston upseerien yrittäessä ensimmäisinä eurooppalaisina vierailla kaupungissa vuonna 1836 heidän piti kääntyä takaisin wahhabilaisten takia. Tilanne oli muuttunut siihen mennessä, kun brittijournalisti J. Morris vieraili paikalla vuonna 1955.
Väestö

Ibrin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 25 000 (VL 2003) ja 30 273 (VL 2010). Koko 32 697 neliökilometrin laajuisen Ibrin piirikunnan väkiluku oli 116 416 as. (2010) ja 138 234 (2013), joista omanilaisten osuus oli 71,6 prosenttia. Kaupungin nykyiset kaksi pääasiallista heimoa ovat ya'akib ja banu kalban.
Aiheesta muualla

Ibri (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (roughguides.com)
Iltapala

Iltapala on illalla, yleensä kello 18–22 välisenä aikana nautittava pieni ateria. Suomessa yleensä iltapalalla nautittavia ruoka-aineita ovat esimerkiksi ruisleipä, sämpylä, jogurtti ja hedelmät. Iltapalalla juodaan usein kaakaota, teetä, mehua, vettä tai maitoa. Kahvia ei suositella, koska sen sisältämä kofeiini virkistää ja voi häiritä unta. Ravitsemusterapeuttien mukaan iltapalan olisi hyvä olla kevyt, jotta ruoansulatus ei saa liikaa töitä ja niin ollen uni ei häiriinny. Päivän viimeinen ateria tulisi myös syödä noin 2-3 tuntia ennen nukkumaan menoa.
Myöhään syötävää iltapalaa kutsutaan yöruuaksi. Esimerkiksi Etelä-Euroopassa iltapala korvataan tavallisesti myöhään, usein vasta klo 21-22 aikaan nautittavalla päivällisellä. Tyypillisiä päivällisruokia ovat esimerkiksi liha-, kala- ja kanaruoat sekä erilaiset pastat.
Urheilijan lihaksille iltapala tarjoaa ravintoaineita yön levon ja erityisesti syvän unen aikana tapahtuvaa palautumista varten. Suomen olympiakomitea suosittelee urheilijan iltapalaksi monipuolisesti hiilihydraatteja, hyvää rasvaa, proteiinia, vettä ja erityisesti maitovalmisteita.
Ilimastom’muutos

| Ilimastom’muutos Rehupiikles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 2019
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: huumorimusiikki, jazz, rock and roll, kantri, blues, kansanmusiikki
 Kesto: 40.45
 Levy-yhtiö: Magnum Music
Rehupiiklesin muut julkaisut
| Atomipommilla kuuhun 2007 | Ilimastom’muutos 2019 |   |
Ilimastom’muutos on Rehupiiklesin seitsemäs, vuonna 2019 julkaistu albumi. Albumin kokonaiskesto on 40 minuuttia ja 45 sekuntia. Albumilla on viisi coverkappaletta.
Kappaleet

CD 1
Perinteesin tavoon sekaasi – 2.55 (Cover kappaleesta Burning love, säv. Linde, Dennis, san. Linde, Dennis (alkuperäinen sanoitus); Keskinen, Jyrki; Tammelin, Joose)
Liiverikeinu – 2.33 (Cover kappaleesta Disco inferno, san. Kersey, Ron; Green, Leroy; Keskinen, Jyrki; Tammelin, Joose)
Markkinoontitaloustango – 4.06 (Cover kappaleesta Seven steps to heaven, säv. Feldman, Victor; Davis, Miles, san. Tammelin, Joose)
Rottaan hipoos – 2.51 (Cover kappaleesta Mexico, säv. Driftwood, Jimmy; Humphries, Les, san. Keskinen, Jyrki; Tammelin, Joose)
Marakattimasurkka – 2.03 (säv. Tammelin, Joose, san. Tammelin, Joose)
Ei päähny tänne – 2.17 (säv. Keskinen, Jyrki, san. Keskinen, Jyrki)
Resipelipyhä – 3.16 (säv. Keskinen, Jyrki, san. Keskinen, Jyrki)
Ku minoon maroos – 1.52 (Cover kappaleesta When I`m dead and gone, säv. Tammelin, Joose, san. Tammelin, Joose)
Maamiehen rukous – 3.42 (säv. Kansansävelmä (mahdollisesti), san. Keskinen, Jyrki)
Noiruttu Pohojam´maa – 3.04 (Cover kappaleesta Santa Lucia, säv. Cottrau, Teodoro, san. Cossovich, Enrico (alkuperäinen sanoitus); Keskinen, Jyrki)
Täyrellinen hetki – 3.10 (säv. Keskinen, Jyrki, san. Keskinen, Jyrki)
Lapin Lars Leevi Laestadius-luterilaisten-lahkolaisten lappalaisten lasten laulu – 1.40 (säv. Keskinen, Jyrki, san. Tammelin, Joose)
Sankarimma Surev´vitunloukolla – 3.41 (säv. Tammelin, Joose, san. Tammelin, Joose)
Valakiaa – 7.15 (säv. Tammelin, Joose, san. Tammelin, Joose)
CD 2
Living in the Kurikka – 2.55 (Cover kappaleesta Living in America', säv. Linde, Dennis, san. Linde, Dennis (alkuperäinen sanoitus); Keskinen, Jyrki; Tammelin, Joose)
Helevetin varit keitinveret mojuu syrämmehnäin – 2.33 (Cover kappaleesta Disco inferno, san. Kersey, Ron; Green, Leroy; Keskinen, Jyrki; Tammelin, Joose)
Kolera – 4.06 (Cover kappaleesta Seven steps to heaven, säv. Feldman, Victor; Davis, Miles, san. Tammelin, Joose)
Tappelulaulu – 2.51 (Cover kappaleesta Mexico, säv. Driftwood, Jimmy; Humphries, Les, san. Keskinen, Jyrki; Tammelin, Joose)
Muuttunu en oo – 2.03 (Cover kappaleesta Who can I turn to, säv. Tammelin, Joose, san. Tammelin, Joose)
Führerbunkerhumppa – 2.17 (säv. Keskinen, Jyrki, san. Keskinen, Jyrki)
Lähde:
Ilinden

| Ilinden |
| --- | --- |

Valtio:  Pohjois-Makedonia
Alue:  Skopjen alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97,02 km²
Väkiluku (2020):  17 435
 – Väestötiheys:  179,9 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilinden (mak. Илинден) on kunta Pohjois-Makedoniassa, Skopjen alueella. Kunnassa asuu 17 435 asukasta, ja kunnan väkiluku oli välillä 2002-2021 puolen prosentin kasvussa. Kunnan asukkaista valtaosa on ortodokseja ja makedonialaisia. Kunta on nimetty Ilindenin–Preobraženien kansannousun mukaan.
Väestö

Ilindenin asukkaista
92,8% on makedonialaisia
2,8% romaneja
2,5% albaaneja
1,5% serbejä
0,4% muita.
Islannin vaalipiirit

Islannin vaalipiirit kartalla.
Islannin vaalipiirit ovat Islannissa käytettyjä äänestysalueita. Aikaisemmin vaalipiirien jako noudatti kahdeksaa Islannin aluetta, mutta vaalialueet järjestettiin väestötiheyden perusteella uudelleen kuudeksi alueeksi, jotka otettiin käyttöön vuonna 2003.
Islannin vaalipiirit ja kustakin 63-henkiseen parlamenttiin valittavien kansanedustajien määrät on lueteltu alla:
Norðausturkjördæmi (koillinen) 10
Norðvesturkjördæmi (luoteinen) 8
Reykjavíkurkjördæmi norður (Reykjavíkin pohjoisosa) 11
Reykjavíkurkjördæmi suður (Reykjavíkin eteläosa) 11
Suðurkjördæmi (eteläinen) 10
Suðvesturkjördæmi (lounainen) 13
Reykjavíkin kahden vaalipiirin välistä rajaa ei ole määritelty laissa, vaan Islannin vaalihallinto määrää sen viimeistään neljä viikkoa ennen parlamenttivaaleja.
Ida Marcussen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ida Marcussen vuoden 2007 Stavangerin kisoissa.  |  Ida Marcussen vuoden 2007 Stavangerin kisoissa.  |  Ida Marcussen vuoden 2007 Stavangerin kisoissa.  |  |
Maa:   Norja
Naisten yleisurheilu
| IAAF:n junioreiden MM-kilpailut  | IAAF:n junioreiden MM-kilpailut  | IAAF:n junioreiden MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Peking 2006 | Seitsenottelu |  |
Ida Marcussen (1. marraskuuta 1987 Kristiansand, Norja) on norjalainen seitsenottelija, joka edustaa seuratasolla Våg IK:ta. Aikaisemmin Marcussen edusti kotikaupunkinsa Kristiansands IF:ää vuoteen 2006 asti.
Ura

Marcussen sijoittui kuudenneksi vuoden 2005 junioreiden EM-kisoissa ja voitti hopeaa Pekingin junioreiden maailmanmestaruuskisojen seitsenottelussa vuonna 2006. Hän sai yhteensä 6020 pistettä, mikä jäi 65 pisteen päähän Norjan ennätyksestä. Vuonna 2007 Marcussen osallistui ensimmäisiin aikuisten arvokisoihinsa Osakan maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hänen ensimmäinen kisapäivänsä meni heikosti, mutta toisen päivän päätteeksi Marcussen nousi yhdenneksitoista. Hän keräsi yhteensä 6226 pistettä rikkoen samalla vanhan Norjan ennätyksen.
Marcussen sijoittui 21:nneksi Pekingin olympialaisissa 2008, 25:nneksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009, 14:nneksi Barcelonan EM-kilpailuissa 2010, 11:nneksi Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 ja 20:nneksi Daegun MM-kilpailuissa 2011. Hän oli yhdeksäs Helsingin EM-kilpailuissa 2012, 28:s Lontoon olympialaisissa 2012, 18:s Moskovan MM-kilpailuissa 2013, 18:s Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja 25:s Pekingin MM-kilpailuissa 2015.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu – 12,15 s (2005)
200 metrin juoksu – 24,57 s (2006)
800 metrin juoksu – 2.09,74 min (2013)
100 metrin aitajuoksu – 13,96 s (2011)
Korkeushyppy – 174 cm (2010)
Pituushyppy – 647 cm (2007)
Kuulantyöntö – 13,96 metriä (2008)
Keihäänheitto – 52,95 metriä (2008)
Seitsenottelun pisteet – 6226 (2007)
Viisiottelun pisteet – 4283 (2011)
Aiheesta muualla

ESPN - Ida Marcussen
The-Sports.org
Ida Marcussen Pekingin Olympiasivuilla (englanniksi)
Jakob Ammann

Piirros Jakob Ammannista laakson yläpuolella, jossa hänen talonsa seisoi lähellä La Petite Lièpvreä, Alsacessa, Ranskassa. Todellisuudessa Ammannista ei ole säilynyt yhtään kuvaa.
Jakob Ammann (s. 1644 Bern, Sveitsi – ?) oli amissien uskonliikkeen perustaja. Nuorena Ammann kuului reformoituun kirkkoon ja 35-vuotiaasta alkaen anabaptisteihin. Hänen mielestään jotkin anabaptistien tavat eivät olleet tarpeeksi perinteisiä ja ankaria, joten vuonna 1693 hän kutsui koolle paikallisten kirkonjohtajien kokouksen tuodakseen kantansa esille. Toisessa  kokouksessaan ryhmä jakaantui kahtia, kun puolet johtajista asettui Ammannin puolelle ja toinen puoli johtajien vanhimman Hans Reistin puolelle. Ammann myös ekskommunikoi Reistin kannattajat. Eron jälkeen Reistin tukijat alettiin tuntea mennoniittoina ja Ammannin kannattajat lopulta amisseina. Alueen konservatiiveja alkoi liittyä amisseihin, joiden lukumäärä kasvoi. Myöhemmin Ammann pyrki hieromaan sopua ryhmien välille, mutta ne pysyivät erillisinä.
Aiheesta muualla

Ammann, Jakob (17th/18th century), Global Anabaptist Mennonite Encyclopedia Online
Jakob Axel Levonius

Jakob Axel Levonius (21. helmikuuta 1861 Suomussalmi – 27. helmikuuta 1932 Helsinki) oli kanslianeuvos, pankinjohtaja, pankkiylitarkastaja ja valtiopäiväedustaja.
Levoniuksen vanhemmat olivat henkikirjoittaja Konstantin Levonius ja Maria Charlotta Aejmelaeus ja puoliso vuodesta 1889 Eva Aejmelaeus (s. 1865). Valmistuttuaan juristiksi hän muutti Ouluun, josta hänet valittiin porvarissäädyssä valtiopäiville 1897, 1899 ja 1900. Tornion kaupungin pormestarina Levonius toimi lyhyen aikaa 1904, kunnes siirtyi Kansallis-Osakepankin johtokunnan jäseneksi. Pankissa hän työskenteli parikymmentä vuotta, toimien laki- ja hallintoasioiden mutta myös luototuksen ja yhteiskuntasuhteiden parissa. Hän toimi myös pankkialan kehitys- ja yhteistyössä, kuten shekkilakikomitean puheenjohtajana ja 1912-1918 Suomen Liikemies-Yhdistyksen puheenjohtajana ja sen perustaman Kauppalehden hallinnossa. Levoniuksen toiminta 1918 perustetun Keskuskauppakamarin varapuheenjohtajana kymmenen vuoden ajan oli erittäin merkittävä, pankissa häntä kutsuttiinkin lempinimellä ”Kauppakamari”. Eläkkeelle jäätyään Levonius toimi vielä muutaman vuoden pankkitarkastusviraston johtajana eli pankkiylitarkastajana. Kanslianeuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1931.
Aiheesta muualla

LEVONIUS Jakob Axel. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu. Viitattu 23.1.2016.
Ikonografia

Ikonografia tutkii taideteosten aiheita, ideoita ja merkitystä. Se on myös aiheiden alkuperän ja kehityksen vertailevaa tutkimusta.
Ikonologia eli tulkitseva ikonografia perustuu ikonografisen analyysin tuloksiin ja pyrkii tulkitsemaan aiheen sisäistä merkitystä ja sisältöä, kuvan välittämää maailmankatsomusta.
Alun perin sanalla Iconographia otsikoitiin kuva-antologioita, joihin oli koottu samanaiheisia kuvia (esimerkiksi muotokuvia tietystä henkilöstä). Ikonografiasta tuli oppi kuva-aiheista 1800-luvun alussa kristillisten kuva-aiheiden tutkimusten myötä. Ikonografista tutkimusmenetelmää on sovellettu muun muassa taiteen, arkeologian, historian ja teologian erikoistutkimuksiin. Sen pääsoveltaja on kuitenkin taidehistoria, jossa se alkoi voittaa alaa tyylihistorialliselta tutkimukselta, joka koettiin riittämättömäksi. 1900-luvun alussa Saksassa taidehistorioitsijat Aby Warburg (1866–1929) ja hänen seuraajansa Fritz Saxl (1890–1948) sekä Erwin Panofsky (1892–1968) laativat yksityiskohtaisen käytännön kuvien aiheiden tunnistamiseen ja luokitteluun.
Muodon vastakohta

Taidehistorioitsija Erwin Panofsky oli ikonografisen metodologian ja tutkimuksen edelläkävijä. Hänen sanojensa mukaan ikonografia on ”se taidehistorian haara, joka huolehtii taideteosten aiheesta tai merkityksestä, vastakohtana niiden muodolle”. Lähestymistapa on siis vastapainoa Heinrich Wöllflinin formalismille.
Tavallisesti ikonografia vaatii myös aiheeseen liittyvän kulttuurin ja älyllisen ilmapiirin laajaa tietämystä. Esimerkki tästä on Panofskyn tutkimus van Eyckin maalauksesta Giovanni Arnolfini ja hänen vaimonsa (1434) hänen kirjassaan Early Netherlandish Painting (1953).
Ikonografia ja ikonologia

Panofsky piti tärkeänä, että ikonografia ja ikonologia erotetaan toisistaan. Kirjassaan Studies in Iconology (1939) hän määritteli ikonografian olevan aiheen ja ikonologian merkityksen tutkimista. Hänen klassinen esimerkkinsä käsitteiden erosta on mies, joka nostaa hattunsa kohteliaisuuden eleenä. Teko sinänsä on selkeästi ymmärrettävissä, mutta sen merkitys juontuu keskiajan ritareiden harjoittamasta tavasta riisua kypäränsä rauhanomaisen aikomuksensa ilmaisemiseksi.
Panofskyn mukaan: ”Tuon herrasmiehen tekojen merkityksen ymmärtämiseksi minun täytyy olla tutustunut, ei ainoastaan esineiden ja tapahtumien käytännölliseen maailmaan, vaan myös enemmän kuin käytännöllisiin tapoihin ja kulttuuritraditioihin tietyssä kulttuurissa.” Niinpä teolla on kaksi merkitystä, eli ilmeinen ja toissijainen tai sopimukseen perustuva. Viimeksi mainittu viittaa taideteoksessa olevan piilevään merkitykseen.
Ikonografisessa tutkimuksessa selvitetään, mitä kuva esittää, mitä henkilöitä, tapahtumia ynnä muita se kuvaa, sekä mihin kirjallisiin ja kuvallisiin lähteisiin aihe ja sen esitystapa perustuvat. Lisäksi selvitetään erilaisten muotoaiheiden ja kuvatyyppien synty- ja kehityshistoriaa ja levinneisyyttä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mari Pienimäki, Ikonografia ja ikonologia, Kuvan tulkinta taiteentutkimuksessa, Kuvanlukutaito, Verkko-oppimateriaali.
Caravaggion maalaus (1595–1596), jossa nainen on puolilla varustetun pyörän vieressä, esittää Pyhää Katariinaa, jota kidutettiin teilipyörässä. Pyörä on hänen attribuuttinsa.
In Levitating Secret Dreams

| ”In Levitating Secret Dreams” Jess and the Ancient Ones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Second Psychedelic Coming: The Aquarius Tapes
 Äänitetty : Studio 33, Toivala
 Julkaistu: 6. marraskuuta 2015
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Thomas Corpse
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 03.17
 Levy-yhtiö: Svart
Jess and the Ancient Onesin muut singlet
| ”Castaneda” 2014 | ”In Levitating Secret Dreams” 2015 | ”Minotaure” 2017 |
In Levitating Secret Dreams on suomalaisen rockyhtye Jess and the Ancient Onesin single, joka julkaistiin yhtyeen toiselta studioalbumilta Second Psychedelic Coming: The Aquarius Tapes. Se julkaistiin 7" vinyylinä rajoitettuna 500:n kappaleen painoksena.
Kappale on kunnianosoitus LSD:n keksijälle Albert Hofmannille.
Kappaleet

In Levitating Secret Dreams – 3.17
Dead in the Saddle
Kokoonpano

Jess – laulu
Thomas Corpse – kitara, taustalaulu
Thomas Fiend – kitara
Fast Jake – bassokitara
Jussuf – rummut, lyömäsoittimet
Abraham – kosketinsoitin
+
Nana T. – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Thomas Corpse – tuottaja, design
Jari "Tupi" Tuomainen* – äänittäjä
Jaime Gomez Arellano – miksaaja, masteroija
Jarkko Pietarinen – valokuvat
Jari Nieminen – design, layout
Aiheesta muualla

In Levitating Secret Dreams discogs.com -sivustolla