stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Igglo
Historia

Yritys aloitti toiminta vuonna 2006. Se sai julkisuutta valokuvaamalla pääkaupunkiseudun kaikki talot omaan verkkopalveluunsa ja kertomalla puolittavansa välityspalkkiot. Igglon perustivat markkinointiviestintäkonserni Taivaan hallituksen puheenjohtaja ja perustaja Jussi Nurmio sekä Mikko Ranin, näyttelijä Matti Raninin poika. Varatoimitusjohtajana toimi kiinteistönvälitysyritys Huoneistokeskuksen entinen toimitusjohtaja Matti Kasso, kunnes hän jätti yrityksen tammikuussa 2008. Igglo laajeni Norjan markkinoille huhtikuussa 2007. Yritys kohtasi kuitenkin vaikeuksia markkinoilla ja tammikuussa 2008 Igglon Norjan toiminnot haettiin konkurssiin.
Aikaisemmassa Igglon verkkopalvelussa oli mahdollista käyttää Korvamerkintä- ja Hiljainen myynti -palveluita. Korvamerkinnän avulla asukkaat pystyivät esivaraamaan taloja tai alueita, joihin haluaisivat muuttaa. Hiljaisen myynnin kautta puolestaan asunnon omistaja pystyi tunnustelemaan kotinsa kysyntää. Tämän lisäksi verkkopalvelussa oli käytössä muun muassa Google Maps -kartta sekä kolmiulotteinen sisustuskone.
Igglo Oy toimi vuoteen 2008 asti myös kiinteistönvälitysyrityksenä pääkaupunkiseudun ja Turun alueilla. Igglo oli pääkaupunkiseudun kolmanneksi suurin välitystoimisto,lähde? ja sen palveluksessa oli yli seitsemänkymmentä henkeä. Lokakuussa 2006 Benchmark Capital Europe ja Taivas Group sijoittivat yritykseen yhteensä 12,5 miljoonan euroa. Syyskuussa 2008 Helsingin Sanomat Oy kertoi ostavansa Igglon. Igglon kerrottiin lopettavan asunnonvälityksen, mutta sen verkkopalvelu, tietosisältö sekä Igglo-tavaramerkin käyttöoikeudet siirtyvät Helsingin Sanomille.
Vuokranvälityspalvelu 2017

Kesäkuussa 2017 Igglo-brändi palasi kuluttajamarkkinoille vuokrapalvelun muodossa. Uudessa palvelussa vuokranantajat ja asuntoa etsivät voivat löytää toisensa suoraan älypuhelinsovelluksen avulla. Uuden palvelun takana on alkuperäinen perustajajoukko, Jussi Nurmion johdolla. Palvelun on tarkoitus laajentua ulkomaille.
Aiheesta muualla

Igglo.fi
Raditz

Muraali Raditz
Raditz (jap. ラディッツ, Radittsu) on Akira Toriyaman luoma mangahahmo, joka esiintyy hänen luomassaan Dragonball-sarjakuvassa ja siihen perustuvassa Dragon Ball Z -animessa.
Raditz on Son Gokun isoveli ja isänsä Bardockin vanhin poika. Hän kuuluu taistelijarotu sayalaisiin, ja on yksi viimeisistä rotunsa edustajista. Hän kuuluu myös Freezan armeijaan ja työskentelee yhdessä saiyalaisprinssi Vegetan ja eliitti-saiyalaisen Nappan kanssa.
Raditzin nimi tarkoittaa retiisiä, eli hänen nimensä on muunneltu radish-sanasta. Myös muiden saiyalaisten nimet viittaavat johonkin ruokaan tai vihannekseen.
Raditzilla on pitkät ja piikikkäät mustat hiukset, jotka muistuttavat 3. asteen supersaiyalaisen hiuksia. Hänellä on yllään ruskea saiyalaishaarniska, mustat kengät ja käsineet, punaiset renkaat vasemmassa jalassa ja kädessä, sekä vihreä skanneri (voimatasomittari, joka havaitsee vastustajan voimatason).
Historia

Raditz lähetettiin maahan etsimään veljeään Kakarotia (Goku), joka ei ollut suorittanut tehtäväänsä loppuun vauvana - Maan valloitusta. Saavuttuaan Maahan Raditz tapasi Gokun, joka tosin oli menettänyt muistinsa, eikä tiennyt lainkaan saiyalaisjuuristaan tai tehtävästään. Raditz yritti saada Gokun mukaan liittymään maan valloitukseen, mutta Goku kieltäytyi. Raditz otti panttivangiksi Gokun pojan, 4-vuotiaan Son Gohanin, jotta Goku muuttaisi mielensä. Goku kuitenkin liittoutui vanhan vihollisensa Piccolon kanssa, ja he taistelivat Raditzin kanssa Gohanin vapauttamiseksi. Goku ja Piccolo olivat kuitenkin liian heikkoja Raditzia vastaan.
Raditzin kiduttaessa Gokua, 4-vuotiaan Gohanin raivo purkautui ja hän hyökkäsi Raditzin kimppuun vahingoittaen tätä kriittisesti. Raditz haavoittuneena, Goku tarttui häneen niskalukolla ja Piccolo viimeisteli heidät surmankierteellä (Piccolon erikoisisku), joka lävisti sekä Raditzin että Gokun. Raditz ja Goku kuolivat iskuun. Goku siirtyi Taivaaseen harjoittelemaan tunnetun valtiaan Kaioon luokse kun taas Raditz päätyi Helvettiin.
Tekniikat

Bukujutsu (lentäminen)
Raditz lentää läpi ilmojen käyttäen ki'tään. Raditz on ensimmäinen, joka käyttää lentämistekniikkaa Dragon Ball Z:ssa.
Ki-isku
Raditz pystyy tekemään voimakkaita ki-iskuja käsistään. Animessa hänen käyttämänsä iskut ovat nimeltään "Double Sunday" (tuplasunnuntai) ja "Saturday Crush" (lauantaimuserrus). Dragon Ball Z Budokai -peleissä Raditz pystyy käyttämään myös näitä iskuja.
Oozaru
Raditz ei muutu oozaruksi animessa, mutta hänellä on saiyalaisille tavanomainen häntä, jolla hän pystyisi muuttumaan jättiapinaksi kuun tai muun suuren valonlähteen avulla. Raditz pystyy kuitenkin muuttumaan oozaruksi Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi -peleissä. Pelissä Raditzin transformaatio on tyypillinen ei-koulutetuille eliiteille, eli hän ei pysty kontrolloimaan ki'tään. Hänelle jää pitkät hiukset oozaru-muodossa.
Suku

Bardock (isä)
Son Goku (veli)
Son Gohan (veljenpoika)
Son Goten (veljenpoika)
Pan (veljenpojantytär)
Pelit

Videopelit, joissa Raditz esiintyy:
Dragon Ball Z: Budokai
Dragon Ball Z: Budokai 2
Dragon Ball Z: Budokai 3
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2
Dragon Ball z: Budokai Tenkaichi 3
Dragon Ball Z: Taiketsu
Dragon Ball Z: Sagas
Dragon Ball Z: The Legacy of Goku
Dragon Ball Z: Burst Limit
Ääninäyttelijät

| Toei Animation | Ocean Group | FUNimation |
| --- | --- | --- |
| Shigeru Chiba | Jason Gray-Stanford | Justin Cook |
Esiintyminen sarjassa

| Japanilaiset jaksot (uncut) | Amerikkalaiset jaksot |
| --- | --- |
1. Mysterious Fighter Raditz  (A Sheltered Boy: My Name is Gohan): 1. The Arrival of Radditz
2. Father, Son Goku Past: 2. The Worlds Strongest Team
3. The Strongest Pair in The World: 3. Gohan's Hidden Powers
4. Piccolo Plays His Trump Card!: 
5. Goku Died The Last Chance: 

Dragon Ball Z -sarjassa Raditzia ei tämän jälkeen enää tavattu, paitsi satunnaisissa jaksoissa, joissa joko Vegeta tai Gohan muistelivat muistojaan. Dragon Ball GT -animessa Raditzia ei tavata.
Fanit

Vaikka Raditz olikin mukana sarjassa vain muutaman jakson verran, hänellä on silti paljon faneja. GT:ssä hän ei tee ilmestymistä, mutta Dragon Ball AF:ssä (After Future, toiselta nimeltään April Fool eli aprillipäivän pila) eli fanien keksimässä Dragon Ball-sarjassa, hän pystyy jopa muuttumaan supersaiyalaiseksi.
Raditz ilmestyy myös monissa fanarteissa ja fanifiktiossa, jotka ovat fanien tekemiä. Yleisin aihe on Raditzin henkiinherättäminen lohikäärmekuulilla.
Proconsul

| Proconsul |
| --- | --- |

 Mioseeni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Yläheimo::  Ihmisapinat Hominoidea
Heimo::  †Proconsulidae
Alaheimo::  †Proconsulinae
Suku::  †Proconsul  Hopwood, 1933
Lajit 
 †Proconsul africanus  †Proconsul nyanzae  †Proconsul major  †Proconsul heseloni 
Katso myös
   Proconsul Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Proconsul on kädellissuku, johon kuuluu Afrikassa mioseenikauden alkupuolella 18–15 miljoonaa vuotta sitten eläneitä lajeja. Proconsul-sukuun sijoitetut lajit elivät puissa ja olivat nelijalkaisia, pieniaivoisia ja hännättömiä. Sukua pidetään varhaisimpana tunnettuna ihmisapinasukuna tai ainakin ihmisapinoille hyvin läheisenä, koska niillä oli joitain ihmisapinamaisia piirteitä, kuten esimerkiksi hännättömyys, peukalon ja lantion liikerata.
Ensimmäiset proconsulin fossiilit löydettiin kenialaisesta kalkkikivilouhoksesta vuonna 1927. Luut toimitettiin British Museumin tutkija A. Tindell Hopwoodille, joka selvitti niiden iäksi 18 miljoonaa vuotta. Hopwood hankki rahoituksen tutkimusretkeä varten ja lähti Keniaan etsimään lisää fossiileja. Vuonna 1933 hän julkaisi tutkimustuloksensa ja antoi uudelle ihmisapinalajille nimeksi Proconsul eli Consulin edeltäjä Lontoon varietee-näytöksissä esiintyneen Consul-simpanssin mukaan.
Proconsulin aivot ovat pienemmät kuin nykyisten ihmisapinoiden aivot, mutta suuremmat kuin esimerkiksi marakattien. Niiden etu- ja takaraajat ovat suunnilleen yhtä pitkät, joten ne ovat todennäköisesti liikkuneet neljällä jalalla.
Proceratosaurus

| Proceratosaurus |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
 Keskijurakausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Hirmuliskot Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Yläheimo::  Tyrannosaurit Tyrannosauroidea
Heimo::  Proceratosauridae
Suku::  Proceratosaurus  von Huene, 1926
Katso myös
   Proceratosaurus Wikispeciesissä   Proceratosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Proceratosaurus oli pieni varhainen tyrannosauri joka eli Euroopassa jurakaudella 165 miljoonaa vuotta sitten. 
Ainoa löydetty fossiili on sen hyvin säilynyt kallo, joka löydettiin Britteinsaarilta vuonna 1910. Sitä pidettiin aluksi Megalosauruksen lajina. Ranskasta vuonna 1923 löydettyä fossiilia on joskus pidetty Proceratosauruksen lajina, mutta se luokitellaan nykyään omaan sukuunsa (Piveteausaurus).
Proceratosauruksen uskotaan olleen yksi ensimmäisistä tyrannosaureista, ja läheistä sukua Guanlongille. Proceratosauruksen kallossa näkyy heltta kuonon päällä, mutta koska kallon yläosa puuttuu, ei tiedetä oliko se oikeasti osa paljon isompaa helttaa, kuten Guanlongilla.
Proceratosaurus oli pieni, noin 2 metriä pitkä. Se eli avoimissa metsissä joissa se saalisti pieniä eläimiä.
Arvioitu koko
Kössi Ahmala

| Kössi Ahmala |
| --- | --- |
 Kössi Ahmala vuonna 1915.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1889 Lumijoki
Kuollut: 29. huhtikuuta 1918 (29 vuotta) Viipuri
Ammatti:  runoilija, postimies
Vanhemmat:  Kustaa Ahmala ja Sofia Kaakinen
Puoliso:  Maikki Henell (1915–)
Kustaa ”Kössi” Ahmala (13. helmikuuta 1889 Lumijoki – 29. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen postimies ja työläiskirjailija. Hän on yksi sisällissotaa edeltäneen vanhan työväenliikkeen tärkeimpiä runoilijoita yhdessä Kössi Kaatran, Kasper Tantun ja Kaarlo Uskelan kanssa.
Ahmalan tuotanto käsittää runojen ohella myös proosaa, kuten erilaisia pakinoita ja pienoiskertomuksia. Hänen tunnetuin runonsa on vuonna 1913 kirjoitettu Työn laulu, joka on aikakautensa työväenliikkeen huomattavimpia kirjallisia tuotoksia. Sitä on myöhempinä vuosikymmeninä siteerattu lukuisissa eri yhteyksissä ja Työn laulua pidetään myös yhtenä merkittävimmistä työn ylistyksistä koko suomalaisessa runoudessa. Vuoden 1918 sisällissodan aikana Ahmala kuului Suomen kansanvaltuuskunnan nimittämään postineuvostoon, jonka vuoksi valkoiset teloittivat hänet Viipurissa sodan loppuvaiheessa. Ahmalan elinaikana hänen tuotantoaan ehti ilmestymään ainoastaan työväenlehtien palstoilla. Ahmalan ainoa kokoelmateos julkaistiin postuumisti vuonna 1920.
Tuotanto

Ahmala julkaisi ensimmäiset runonsa Oulussa ilmestyvässä Kansan Tahdossa keväällä 1906. Hänen varhaistuotantonsa taustalla olivat vuoden 1905 suurlakon nostattama innostus sekä myöhemmin elokuun 1906 Viaporin kapinan kukistuminen. Ahmalan ensimmäisissä runoissa näkyi Kalevalan lisäksi muun muassa Eino Leinon ja Larin-Kyöstin vaikutus. Lisäksi nuoren Ahmalan innoittajana toimi suomalaisen työväenliikkeen alkuvuosien tunnetuin runoilija Kössi Kaatra. 1910-luvun aikana hänen runoutensa kuitenkin siirtyi taisteluhenkisestä aattellisuudesta lyyrisempään suuntaan. Yhteiskunnallisten aiheiden ohella Ahmala alkoi kirjoittamaan myös rakkausrunoja ja lisäksi yhdeksi tyylikeinoksi tuli satiiri. Erikoispiirteenä Ahmalan runoudessa näkyi kansallismielisyys, jota on luonnehdittu ”proletaariseksi patrioottisuudeksi”.
Kansan Tahdon lisäksi hänen runojaan ilmestyi myöhemmin lukuisissa sosialidemokraattisissa aikakauslehdissä ja erilaisissa vuosialbumeissa, kuten Työläisnainen, Työväen Kuvalehti ja Punanen Viesti. Lisäksi Ahmala kirjoitti pakinoita ja pienoiskertomuksia, joita kuitenkin julkaistiin huomattavasti runoja vähemmän. Ennen kuolemaansa Ahmala kokosi kirjoituksistaan kaksi runo- ja kaksi proosakokoelmaa. Niistä osa katosi sisällissodan aikana, mutta Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton haltuun päätynyt satiiri- ja kertomuskokoelma Hirsipuita julkaistiin lopulta vuonna 1920. Teos sisältää yhteensä 30 pienoiskertomusta, joiden aiheet käsittävät muun muassa romanttisia rakkaustarinoita sekä kaupunkikuvauksia. Työväen Arkiston hallussa on Syksyn runoja ja Lauluja menneiltä ajoilta -nimisten runoteosten sekä neljäntoista pienoiskertomuksen käsikirjoitukset, neljä päiväkirjanomaista runovihkoa ja 19 arkkia erillisiä runoja.
Perhe

Kössi Ahmala avioitui vuonna 1915 Fanny Maria ”Maikki” Henellin (s. 1891) kanssa. Heidän tyttärensä Hilkka Ahmala tuli 1950–1960-luvuilla tunnetuksi yhtenä Suomen merkittävimmistä työväenlehdistön toimittajista. Lisäksi perheeseen syntyi yksi poika. Kössi Ahmalan veli puolestaan oli jääkäriluutnantti Otto Ahmala, joka sisällissodassa taisteli valkoisten puolella.
Teokset

Hirsipuita: satiireja ja kertomuksia.  Turku:  Suomen sos.-dem. nuorisoliiton toimikunta, 1920.
Teokset > Kokoelmilla

Ahmala, Hilkka (toim.): Käy eespäin: valikoima suomalaista työväenrunoutta.  Helsinki:  Tammi, 1957.
Kalemaa, Kalevi (toim.): Nyt ylös kansa kaikkivalta: Valikoima vanhan työväenliikkeen runoutta.  Jyväskylä:  Gummerus, 1975.  ISBN 951-20-1128-X
Kalemaa, Kalevi (toim.): Käy eespäin: valikoima suomalaista työväenrunoutta (Uusi laitos).  Helsinki:  Tammi, 1977.  ISBN 951-30-3674-X
Kalemaa, Kalevi (toim.): Lävistetty sydän: runoja sodasta ja rauhasta.  Helsinki:  Rauhankirjallisuuden edistämisseura, 1979.  ISBN 951-94570-5-4
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Proterix

| Proterix> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Erinaceomorpha
Heimo::  Siilit Erinaceidae
Suku::  † Proterix  Matthew, 1903
Katso myös
   Proterix Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Proterix on sukupuuttoon kuollut siilin kaltainen suku joka eli myöhäisestä oligoseenista Pohjois-Amerikan varhaiseen mioseeniin. Sen päätä suojasi panssari ja ravinto koostui hyönteisistä.
Käännös suomeksi
Markus Buchheit

| Markus Buchheit |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  ID-ryhmä (2019–2024) Sitoutumaton (2024) Suverenistit (2024–)
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1983 (ikä 41) Zweibrücken, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Vaihtoehto Saksalle
Markus Buchheit (s. 11. elokuuta 1983 Zweibrücken, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Buchheit edustaa Vaihtoehto Saksalle -puoluetta. Buchheit on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin sitoutumattomana jäsenenä.
Jukka Keskisalo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jukka Keskisalo |  Jukka Keskisalo |  Jukka Keskisalo |  |
Maa:   Suomi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 2006 | 3 000 m estejuoksu |  |
Jukka Pekka Sakari Keskisalo (s. 27. maaliskuuta 1981 Varkaus) on suomalainen kilpauransa päättänyt estejuoksija ja Euroopan mestari (2006). Hän on myös moninkertainen 1 500 metrin juoksun suomenmestari (2003, 2006, 2009, 2014). Nykyisin Keskisalo toimii valmentajana.
Keskisalon urheiluseura on Joensuun Kataja. Häntä valmensi vuodesta 2009 Ismo Hämäläinen ja aiemmin Markus Volotinen (vuoteen 2001), Tommy Ekblom (2001–2008) sekä Risto Ulmala (2009).
Ura > SM-kisat

Päämatkallaan 3 000 metrin esteissä Keskisalo on voittanut SM-kultaa 2003, 2005, 2006, 2008 ja 2013 sekä hopeaa 2001 ja 2002. Hän on voittanut SM-kultaa myös 5 000 metrin juoksussa Turussa 2011.
1 500 metrin juoksussa Keskisalo on Suomen mestari Kalevan kisoista Helsingistä 2003, Jyväskylästä 2006, Espoosta 2009 ja Kuopiosta 2014. Hänellä on matkan SM-hopeaa vuosilta 2002 ja 2005.
Hallikilpailuissa Keskisalo on voittanut SM-kultaa 3 000 metrillä vuosina 2004, 2008 ja 2014. 1 500 metrillä  hän voitti kultaa vuonna 2014 ja hopeaa vuonna 2004.
Puolimaratonilla Keskisalolla on kaksi SM-pronssia vuosilta 2003 ja 2004. Maastojuoksun SM-kilpailuissa Keskisalo on voittanut lyhyen matkan (4 km) vuosina 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2010. Viestijuoksun SM-kisoissa Keskisalo on ollut saavuttanut 4 × 800 metrin viestissä pronssia vuonna 2015 ja 4 × 1 500 metrin viestissä kultaa vuonna 2015, hopeaa vuosina 2011 ja 2014 ja pronssia vuosina 2003 ja 2013.
Valmentajana

Oman uransa jälkeen Keskisalo on toiminut valmentajana. Hän on valmentanut muun muassa estejuoksija Camilla Richardssonia ja Oona Kettusta. Keskisalo toimi vuosina 2016–2019 kestävyysjuoksuvalmentajana Suomen Urheiluliitossa.
Saavutukset > Kansainväliset arvokisat > 3 000 m esteet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 nuorten MM-kilpailut | 7. sija | 8.53,18 | Santiago de Chile | 21.10.2000 |
| 2003 nuorten EM-kilpailut | pronssia | 8.28,53 | Bydgoszcz, Puola | 19.7.2003 |
| 2003 MM-kisat | 9. sija | 8.17,72 | Pariisi (Saint-Denis) | 26.8.2003 |
| 2005 MM-kisat | 7. alkuerässään | 8.25,14 | Helsinki | 7.8.2005 |
| 2006 EM-kisat | kultaa | 8.24,89 | Göteborg | 11.8.2006 |
| 2009 MM-kisat | 8. sija | 8.14,43 | Berliini | 18.8.2009 |
| 2011 MM-kisat | 8. alkuerässään | 8.31,52 | Daegu | 29.8.2011 |
| 2012 Lontoon olympiakisat | keskeytys finaalissa | DNF | Lontoo | 5.8.2012 |
| 2014 EM-kisat | 6. sija | 8.32,70 | Zürich | 14.8.2014 |
Saavutukset > Kansainväliset arvokisat > Maastojuoksun nuorten kilpailu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 MM-kisat | 109. sija | 30.04 | Belfast | 28.3.1999 |
Ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.50,53 | 1. elokuuta 2000 | Tukholma |  |
| 1 500 m | 3.38,90 | 25. elokuuta 2009 | Tallinna |  |
| 2 000 m | 5.00,32 | 25. heinäkuuta 2009 | Lapinlahti | Suomen ennätys |
| 3 000 m | 7.49,05 | 22. heinäkuuta 2009 | Joensuu |  |
| 3 000 m (halli, ylipitkä rata) | 8.06,24 | 14. helmikuuta 2004 | Tampere |  |
| 5 000 m | 13.39,81 | 12. heinäkuuta 2009 | Lappeenranta |  |
| 10 000 m | 29.07,66 | 27. maaliskuuta 2009 | Palo Alto, Yhdysvallat |  |
| 10 km tiejuoksu | 30.41 | 14. joulukuuta 2013 | Vantaa |  |
| puolimaraton | 1.05.35 | 26. huhtikuuta 2003 | Pyhäselkä | 22-vuotiaiden Suomen ennätys |
| 3 000 m esteet | 8.10,67 | 28. elokuuta 2009 | Zürich | Suomen ennätys |
Aiheesta muualla

Jukka Keskisalo Twitterissä
Jukka Keskisalo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Jukka Keskisalo Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Jukka Keskisalo Linnan juhlissa 2006
Ylen Elävä arkisto: Jukka Keskisalo toi Suomeen ensimmäisen estekullan
| n k Suomen vuoden urheilija |
| --- | --- |
Valitut:  1947: Mikko Hietanen, Lassi Parkkinen  1948: Heikki Hasu  1949: Viljo Heino  1950: Heikki Hasu  1951: Veikko Karvonen  1952: Veikko Hakulinen  1953: Veikko Hakulinen  1954: Veikko Hakulinen  1955: Voitto Hellsten  1956: Antti Hyvärinen  1957: Olavi Vuorisalo  1958: Vilho Ylönen  1959: Juhani Järvinen  1960: Veikko Hakulinen  1961: Kalevi Huuskonen  1962: Pentti Nikula  1963: Pentti Eskola  1964: Eero Mäntyranta  1965: Jouko Launonen  1966: Eero Mäntyranta  1967: Eero Tapio  1968: Kaarlo Kangasniemi  1969: Kaarlo Kangasniemi  1970: Kalevi Oikarainen  1971: Juha Väätäinen  1972: Lasse Virén  1973: Mona-Lisa Pursiainen  1974: Riitta Salin  1975: Heikki Ikola  1976: Lasse Virén  1977: Pertti Ukkola  1978: Helena Takalo  1979: Pertti Karppinen  1980: Pertti Karppinen  1981: Heikki Ikola  1982: Keke Rosberg  1983: Tiina Lillak  1984: Marja-Liisa Kirvesniemi  1985: Matti Nykänen  1986: Marjo Matikainen  1987: Marjo Matikainen  1988: Matti Nykänen  1989: Marjo Matikainen  1990: Päivi Alafrantti  1991: Kimmo Kinnunen  1992: Toni Nieminen  1993: Juha Kankkunen  1994: Jani Sievinen  1995: Jari Litmanen  1996: Heli Rantanen  1997: Mika Myllylä  1998: Mika Häkkinen  1999: Mika Myllylä  2000: Arsi Harju  2001: Sami Hyypiä  2002: Samppa Lajunen  2003: Hanna-Maria Seppälä  2004: Marko Yli-Hannuksela  2005: Janne Ahonen  2006: Jukka Keskisalo  2007: Tero Pitkämäki  2008: Satu Mäkelä-Nummela  2009: Aino-Kaisa Saarinen  2010: Minna Kauppi  2011: Kaisa Mäkäräinen  2012: Tuuli Petäjä-Sirén  2013: Tero Pitkämäki  2014: Iivo Niskanen, Sami Jauhojärvi  2015: Tero Pitkämäki  2016: Leo-Pekka Tähti  2017: Iivo Niskanen  2018: Iivo Niskanen  2019: Teemu Pukki  2020: Lukas Hradecký  2021: Matti Mattsson  2022: Iivo Niskanen  2023: Lauri Markkanen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics  Tilastopaja 🔒
Mikaelin koulu

| Mikaelin koulu |
| --- | --- |
 Nykyisen Mikaelin koulun rakennukset Koulukadulla. Vasemmalla vuonna 1903 valmistunut ja vuonna 1920 kolmannen kerroksen saanut "kivikoulu". Oikealla vuonna 1901 valmistunut koulun voimistelusali. Kuvan ottamisen aikaan jo purettu Lindhin puukoulu sijaitsi etualalla kivikoulun edessä. Siinä toimi erityiskoulu jo aikaisemmin.
Sijainti:  Turku
Koordinaatit:  Koulukatu: 60.447715°N, 22.254121°E Lyseo: 60.491447°N, 22.266933°E Mäntymäki: 60.439947°N, 22.272087°E
Tyyppi:  Peruskoulu
Rehtori:  Jari Malin
Luokat:  1–9
Oppilaita:  201 (2023)
Verkkosivut
Mikaelin koulu on turkulainen peruskoulu, joka toimii kolmessa paikassa, keskustassa (Koulukatu 8, luokat 1–6), Runosmäessä (Varusmestarintie 19, luokat 7–9) ja Mäntymäessä (Luolavuorentie 1 A), jossa toimii kaksi yksikköä, Urheilupuiston yksikkö (luokat 1–9) ja JOPO (luokat 7–9). Koulun rehtorina toimii tällä hetkellä Jari Malin. Vuonna 2023 koulua kävi 201 oppilasta.
Katoavaa kouluperinnettä

Mikaelin koulu on erityiskoulu, tai kuten ennen sanottiin "tarkkis". Se on yhä harvinaisemmaksi käyvä instituutio suomalaisessa peruskoulussa. Osa koulun oppilaista käy koko peruskoulunsa siellä, osa siirtyy Mikaelin kouluun aloitettuaan ensin yleisopetuksessa. Tavallista on, että oppilas siirtyy Mikaeliin joko ensimmäisellä tai toisella luokalla.
Yksiköt > Koulukadun yksikkö

Koulukadun yksikkö sijaitsee VII kaupunginosassa keskustassa. Se on ala-aste ja jakoi aikaisemmin rakennuksen Snellmanin koulun kanssa, joka sittemmin lakkautettiin, jolloin Mikaelin koulu otti käyttöön koko rakennuksen.
Yksiköt > Lyseon yksikkö

Lyseon yksikkö sijaitsee Runosmäessä. Se on yläaste. Yksikkö käytti vieressä olleen Turun Lyseon tiloja puutöihin, kotitalouteen ja ruokailuun ennen kuin rakennus suljettiin ja purettiin. Kuitenkin uuden rakennuksen valmistuessa Lyseon yksikkö saa sieltä omat tilat.
Yksiköt > Mäntymäki

Mäntymäessä sijaitsee kaksi eri yksikköä, jotka jakavat saman rakennuksen.
Yksiköt > Mäntymäki > Urheilupuiston yksikkö

Urheilupuiston yksikössä on luokat 1–9, jotka on jaettu neljään eri ryhmään: 1–6A, 1–6B, 7–9C ja 7–9D.
Yksiköt > Mäntymäki > JOPO

JOPO:n yksikkö on yläaste, jonka luokat on jaettu kolmeen eri ryhmään: 7–9A, 7–9B ja 7–9C.
Oppilasmäärä vuosittain

Mikaelin koulussa on ollut oppilaita vuodesta 2000 lähtien 180–300.
| Vuosi | Oppilasmäärä |
| --- | --- |
2000: 234
2001: 255
2002: 288
2003: 300
2004: 294
2005: 294
2006: 300
2007: 297
2008: 240
2009: 222
2010: 201
2011: 198
2012: 201
2013: 201
2014: 195
2015: 180
2016: 192
2017: 198
2018: 198
2019: 204
2020: 219
2021: 216
2022: 210
2023: 201
2024:  ?
Yövesi

| Yövesi  (Saimaan järvenosa) |
| --- | --- |
 Yövesi
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli, Puumala
Koordinaatit:  61°26′00″N, 27°34′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Ala-Saimaan lähialue (04.112)
Taajamat:  Ristiina
Järvinumero:  ei omaa numeroa (sisältyy 04.112.1.001)
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  75,8 m  mpy.
Pituus:  27 km  
Leveys:  0,25 – 10 km  
Pinta-ala:  77,4 km²  
Suurin syvyys:  86 m  
Valuma-alue:  150 km²  
Saaria:  366 
:  Hurissalo, Himalansaari, Liiansaari
 fiYövesi 
Yövesi on järvenosa varsinaisen Saimaan luoteispäässä Mikkelin kaupungin ja Puumalan kunnan alueella Etelä-Savossa.