stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
11. SS-vapaaehtoispanssarikrenatööridivisioona Nordland
Palvelus

Divisioona perustettiin heinäkuussa 1943 Grafenwöhrin harjoitusleirillä, mistä se siirrettiin syksyllä Pohjois-Kroatiaan koulutukseen ja taistelemaan partisaaneja vastaan.  Divisioona liitettiin pohjoisen armeijaryhmän III (germaaniseen) SS-panssariarmeijakuntaan ja siirrettiin Oranienbaumiin lähelle Leningradia marras-joulukuussa 1943.
Divisioona kärsi suuria tappioita Laukaanjoella ja Narvan sillanpäässä ja vetäytyessään länteen Tannenberg-linjalle, jota joukot pitivät hallussaan syyskuuhun 1944 asti ennen vetäytymistä Latviaan. Divisioona siirrettiin Pommeriin helmikuussa 1945, josta se evakuoitiin 19. maaliskuuta Oderin rintamalle. Suurin osa divisioonaa puolusti Berliiniä, jossa se tuhoutui.
Anna Chennault

| Anna Chennault> Chen Xiangmei |
| --- | --- |
 Chennaultien häät vuonna 1947.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1923 Peking
Kuollut: 30. maaliskuuta 2018 Washington (DC)
Puoliso:  Claire Lee Chennault
Anna Chennault (synt. Chen Xiangmei, vanha translitteraatio Chan Sheng Mai; 23. kesäkuuta 1923 – 30. maaliskuuta 2018) oli Kiinassa syntynyt yhdysvaltalainen kommunismin vastainen lobbari ja republikaanipuolueen toimija. Hän tuli tunnetuksi paitsi Lentävien tiikerien komentaja Claire Lee Chennaultin vaimona, mutta etenkin myöhemmin Vietnamin sodan kannattajana Washingtonissa. Richard Nixonia kannattaessaan hän yritti esimerkiksi sabotoida rauhanneuvotteluja Pariisissa.
Elämäkerta > Nuoruus

Anna Chennault (syntyjään Chen Xiangmei) syntyi Pekingissä 23. kesäkuuta 1923. Hänen isänsä oli P. Y. Chen ja äitinsä Isabelle Liao Chen. Perhe oli vauras diplomaatti- ja tutkijaperhe. P. Y. Chen opetti lakia Pekingin yliopistossa ja toimi englanninkielisen New China Morning Post -lehden toimittajana. Perheessä oli seitsemän tytärtä. Chen Xiangmei varttui hulppeassa asunnossa lähellä Pekingin Kiellettyä kaupunkia.
Chenin perhe pakeni vuonna 1937 Hongkongiin japanilaisten lähestyessä Pekingiä Kiinan ja Japanin välisen sodan aikana. Perhe hajosi eri suuntiin. Äiti kuoli, isästä tuli lähettiläs Meksikoon, ja Chenin sisarukset olivat pakolaisina eri puolilla Kiinaa. Chen itse valmistui vuonna 1944 journalistiksi Lingnanin yliopistosta. Hän osasi puhua sujuvasti englantia sekä useita Kiinan murteita. Hän saikin töitä Kiinan keskusuutistoimistolta. Ollessaan toimittajana Kunmingissa hän tapasi yhdysvaltalaisen kenraalin Claire Lee Chennaultin, joka oli tullut tunnetuksi Kiinassa toimineen yhdysvaltalaisista kootun lento-osaston Lentävät tiikerit komennossa. Chennault meni naimisiin Chenin kanssa Shanghaissa vuonna 1947. Chen alkoi sittemmin käyttää nimeä Anna Chennault.
Pari asui ensin Shanghaissa ja sittemmin San Franciscossa, Monroessa ja Taipeissa. Taipeissa Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu käytti parin lentoyritystä Civil Air Transport Kiinan kommunistien vastaiseen toimintaan. Claire Lee Chennault kuoli keuhkosyöpään vuonna 1958, minkä jälkeen Anna muutti Washingtoniin.
Elämäkerta > Poliittinen ura ja Vietnamin sota

Washingtonissa Chennault oli tekemisissä miehensä vanhojen tuttavien, kuten Thomas G. Corcoranin kanssa. Tämän kautta hän tutustui myös poliittiseen lobbaamiseen. Chennault liittyi republikaanipuolueeseen ja toimi etenkin Kiinan kommunisteja vastustavissa piireissä. Hänen vuonna 1962 perustamansa Chinese Refugees’ Relief auttoi kiinalaisia pakenemaan Kiinasta Yhdysvaltoihin. Vuosien 1963 ja 1966 välillä hän teki myös viikoittaisia lähetyksiä kiinaksi Voice of America -radioasemalla. Hän järjesti kotonaan tilaisuuksia, joihin osallistui useita merkittäviä poliitikkoja, diplomaatteja ja journalisteja. Hänen tiedetään myös ohjanneen rahaa Kiinan kansallismielisiltä republikaanipuolueelle. Amerikkalaisilla viranomaisilla oli hänen kauttaan salainen yhteys useisiin aasialaisiin henkilöihin, kuten Tšiang Kai-šekiin ja Nguyễn Văn Thiệuun. Häntä kuvailtiin myös Vietnamin sodan kannattajaksi.
Vain muutamia päiviä ennen presidentinvaaleja vuonna 1968 Chennault juonitteli Richard Nixonin puolesta demokraattipuoluetta vastaan. Hän toimi tuolloin Republican Women for Nixon -järjestön johdossa ja yritti hankaloittaa demokraattien pyrkimyksiä päästä rauhaan Vietnamin sodan aikana. Lyndon B. Johnson oli julistanut tauon Pohjois-Vietnamin ilmapommituksiin saadakseen pohjoisen neuvottelupöytään Pariisissa. Nixonia vastaan kampanjoi varapresidentti Hubert H. Humphrey.
Johnson oli määrännyt Chennaultin puhelinkeskustelujen nauhoittamisen. Puhelinta kuunteli Yhdysvaltain keskusrikospoliisi ja keskustiedustelupalvelu. Chennault jäi 2. marraskuuta keskusrikospoliisin nauhoittamassa keskustelussa kiinni. Hän neuvoi keskustelussa Etelä-Vietnamin presidentti Nguyễn Văn Thiệuta boikotoimaan neuvotteluja Pariisissa, sillä Chennaultin mukaan hän saisi etulyöntiaseman Nixonin mahdollisen vaalivoiton jälkeen. Vielä samana päivänä Thiệu ilmoitti, ettei hän osallistu Pariisin neuvotteluihin, ja Nixon voitti vaalit kolme päivää myöhemmin. Lyndon B. Johnson oli Chennaultin toimista raivoissaan, mutta syytteitä häntä vastaan ei lopulta nostettu.
Elämäkerta > Myöhemmät vaiheet

Nixonin hallinnon noustua valtaan Chennaultin omistama Flying Tiger Line sai hallinnolta rahakkaita sopimuksia lentoreiteille Aasiaan. Havittelemaansa nimitystä hallintoon hän kuitenkaan saanut. Myöhemmin hän kritisoikin Nixonin hallintoa liian löyhästä suhtautumisesta sotaan. Nixonin vuonna 1972 tapahtunutta Kiinan-vierailua hän piti petoksena, ja yhtä kielteisesti hän suhtautui Jimmy Carterin vuonna 1979 toteuttamaan diplomaattisuhteiden normalisoimiseen.
Miehensä kuoltua Chennaultilla oli pitkäaikainen suhde Lentävien tiikerien perustamisessa auttaneeseen Thomas Gardiner Corcoraniin. Chennault ei kuitenkaan avioitunut uudestaan vaan korosti haluavansa tulla haudatuksi edesmenneen miehensä viereen. Corcoran kuoli 1981.
Myöhempinä vuosina Chennaultin kommunismin vastainen asenne näyttäisi lieventyneen hieman. Vuonna 1981 hän osallistui Taiwanin presidentti Tšiang Tšing-kuon ja Kiinan Deng Xiaopingin tapaamiseen Pekingissä. Dengin kerrotaan kysyneen Chennaultilta: ”Miksi kaikilla niinkutsutuilla Kiina-eksperteillä on siniset silmät ja vaaleat hiukset”? Myöhemmin Chennault oli järjestämässä taiwanilaisten yritysjohtajien ensimmäisiä vierailuja Manner-Kiinaan. Viimeisen kerran hän vieraili maassa 2015.
Viimeisinä vuosinaan Chennault toimi edelleen myös erilaisissa tehtävissä journalistina, useiden eri yhtiöiden hallituksissa ja republikaanipuolueen politiikassa. Anna Chennault kuoli 30. maaliskuuta 2018 Washingtonissa.
Anna ja Claire Chennault.
Anna Chennault ja Taiwanin presidentti Ma Ying-jeou vuonna 2015.
Chōsokabe Morichika

Chōsokabe Morichika
Chōsokabe Morichika (jap. 長宗我部 盛親, 1575 – 11. toukokuuta 1615) oli japanilainen daimio. Morichika oli Chōsokabe Motochikan neljäs poika ja seurasi isäänsä Toyotomi Hideyoshia palvelleen Chōsokabe-klaanin johtoon. Hideyoshin kuoltua Morichika taisteli yhdessä Hideyoshille uskollisten joukkojen kanssa Tokugawa Ieyasua vastaan Sekigaharan taistelussa vuonna 1600. Ieyasu voitti taistelun ja otti haltuunsa Chōsokabe-klaanin hallitseman Tosan provinssin.
Vuonna 1614 Morichika liittyi Toyotomi Hideyorin avuksi Osakan piirityksessä shōguniksi noussutta Ieyasua vastaan. Piiritys päättyi Hideyorin epäonnistuneeseen hyökkäykseen piirittäjiään vastaan. Taistelun päätteeksi Morichika ja tämän pojat teloitettiin.
Chirfa

| Chirfa |
| --- | --- |
 Chirfa
 Koordinaatit: 20°57′22″N, 12°20′23″E 
Valtio:  Niger
Alue:  Agadez
Departementti:  Bilma
Kunta:  Djado
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Väkiluku (2001):  208
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chirfa on kylä Nigerin Agadezin alueen Bilman departementissa. Se sijaitsee Djadon keidasalueella noin 100 kilometriä Siguedinesta luoteeseen. Kylä on Djadon kunnan hallinnollinen keskus. Vuonna 2001 siellä oli 208 asukasta.
Chirfa koostuu bankosta rakennetuista taloista, ranskalaisten vuonna 1933 pystyttämän Fort Pacotin raunioista, koulusta sekä lähistöllä sijaitsevasta varuskunnasta, joka toimii myös rajavartiostona. Kylän kautta kulkee Siguedinesta Algerian Djanetiin johtava 700 kilometrin pituinen autiomaareitti.
Keitaalla tuotetaan taateleita. Sen asukkaat ovat teda-heimoon kuuluvia tubuja, joihin on sekoittunut kanureja. Nähtävyyksiä ovat kymmenen kilometrin päässä sijaitseva Djadon rauniokaupunki, erikoiset luonnonmuodostelmat ja muinaiset kalliopiirrokset.
Aiheesta muualla

Niger - ein Reisebericht (saksaksi)
14 Irene

| 14 Irene |
| --- | --- |
 Valokäyrämittausten avulla luotu kolmiulotteinen malli Irenestä.
Löytäminen
Löytäjät:  J. R. Hind
Löytöaika:  19. toukokuuta 1851
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,59 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,15 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,02 AU
Eksentrisyys:  0,167
Kiertoaika Auringon ympäri:  1520 päivää  4,16 vuotta
Inklinaatio:  9,10°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  152 km
Pyörähdysaika:  15,06 h
Asteroidiluokka:  S
14 Irene (symboli:) on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. R. Hind vuonna 1851, mutta se ei ollut hänen ensimmäinen löytönsä. Hind oli löytänyt aiemmin Iriksen, Floran ja Victorian. Irene sai nimensä kreikkalaisen mytologian Eirene-jumalattaren mukaan. Irene oli yksi monista 1850-luvun tuntumassa löytyneistä asteroideista. Ensimmäisenä löytyneitä asteroideja oli pidetty planeettoina, mutta kun yhä uusia rupesi löytymään vuodesta 1845 (Astraea löytyi kyseisenä vuonna) lähtien kiihtyvällä tahdilla, niin ne menettivät pian asemansa.
Irenen rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter
1391 Carelia

| 1391 Carelia |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  16. helmikuuta 1936
Muut nimet:  1936 DA ja 1949 MR
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  11,079  km
Pyörähdysaika:  5,87822 h
Albedo:  0,214
Absoluuttinen magnitudi:  12,07  ja 11,79
Asteroidiluokka:  S-tyypin asteroidi
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,16 , 0,1651054  tai 0,1638727355634185
Inklinaatio:  7,59621 astetta tai 7,594640237724526 astetta
Keskianomalia:  131,10694 astetta tai 159,0413361930103 astetta
Kiertoaika:  4,07 vuotta ja 1 485,965629716054 vuorokautta
Periapsis:  2,1266682 au ja 2,130815973169362 au
Apoapsis:  2,968 au ja 2,96605399881483 au
Radan isoakselin puolikas:  2,5472296 au ja 2,548434984131338 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
1391 Carelia on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1936 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen maakunnan mukaan (Karjala, latinaksi Carelia).
Carelian likimääräinen läpimitta on 17 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,55 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 1 kuukauden.
Chōsokabe Motochika

Chōsokabe Motochika maalauksessa.
Chōsokabe Motochika (jap. 長宗我部 元親, 1538 – 11. heinäkuuta 1599) oli Sengoku-kaudella elänyt japanilainen daimio, joka toimi Chōsokabe-klaanin 21. päällikkönä. Hän oli Chōsokabe Kunichikan poika.
Vuonna 1575 Motochika voitti Watarigawan taistelussa Tosan provinssin klaanin haltuun, ja alkoi laajentaa valtapiiriään Shikokussa. Hänen hallintonsa loppui kymmenen vuotta myöhemmin, kun Toyotomi Hideyoshi valloitti saaren 100 000 miehen armeijalla, jota johtivat Ukita Hideie, Kobayakawa Takakage, Kikkawa Motonaga, Hashiba Hidenaga ja Hashiba Hidetsugu. Motochika antautui, ja luovutti Hideyoshille Awan, Sanukin ja Iyon provinssit, mutta sai pitää Tosan itsellään.
Hideyoshin alaisuudessa Motochika ja hänen poikansa Chōsokabe Nobuchika osallistuivat Kyūshūn valloitukseen, jonka aikana Nobuchika menehtyi. Vuonna 1590 Motochika johti laivuetta Odawaran piirityksessä, ja liittyi myös Hideyoshin Korean kampanjaan kaksi vuotta myöhemmin.
Motochika kuoli vuonna 1599 Fushimissa, ja häntä klaanin johtoon seurasi Chōsokabe Morichika.
Segundo de Chomón

Segundo de Chomón noin vuonna 1900.
Segundo de Chomón (17. lokakuuta 1871 Teruel – 2. toukokuuta 1929 Pariisi) oli Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa vaikuttanut espanjalainen elokuvantekijä. Hänet tunnetaan yhtenä animaatioelokuvan ja erikoistehosteiden käytön uranuurtajista.
Chomónin elokuvaura sai alkunsa Pariisissa, jossa hän nai Georges Mélièsille ja Pathén veljeksille työskennelleen näyttelijän Julienne Mathieun. Vuonna 1901 Chomón muutti perheineen Barcelonaan, jossa hän toimi Pathén levittäjänä, kuvasi uutiselokuvia ja teki useita kokeellisia  näytelmäelokuvia. Vuonna 1905 Chomón palasi Pariisiin, jossa hän teki Pathélle joukon aikansa parhaita trikkielokuvia kuten Le Roi des dollars (1905), Les Cent Trucs (1906), Les Fleurs animées (1906) ja Kiriki, acrobates japonais (1907). Myöhemmin hän ohjasi myös esine-, nukke- ja piirrosanimaatioita kuten La Légende du fantôme (1908), Hôtel électrique (1908), Voyage à la planète Jupiter (1909), Le Voleur invisible (1909), Le Théâtre électrique de Bob (1909) ja Une Excursion incohérente (1910). Vuonna 1910 Chomón palasi Barcelonaan, jossa hän perusti oman tuotantoyhtiön. Vuosina 1911–1912 hän työskenteli Ibérico-yhtiölle ja patentoi cinemacoloris-nimellä tunnetun elokuvien väritysjärjestelmän.
Vuonna 1912 Chomón siirtyi Torinoon Itala Filmille, jossa hän toimi elokuvaajana ja erikoistehostemiehenä. Hän työskenteli muun muassa Giovanni Pastronen Cabiriassa (1914) ja laati nukkeanimaatioita elokuvaan Momi näkee unta sodasta (La guerra e il sogno di Momi, 1916). Chomónin viimeisiä elokuvia oli Abel Gancen ohjaama Napoléon (1927).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Internet Movie Database: Segundo de Chomón (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Museum of Modern Art 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
1404 Ajax

| 1404 Ajax |
| --- | --- |
 1936 QW 

Löytäminen
Löytäjät:  K. Reinmuth
Löytöaika:  17. elokuuta 1936
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  5,30 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  4,70 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  5,91 AU
Eksentrisyys:  0,114
Kiertoaika Auringon ympäri:  4459 päivää 12,21 vuotta
Inklinaatio:  18,01°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  82 km
Pyörähdysaika:  28,4 h
Albedo:  0,067
1404 Ajax on Jupiterin troijalainen asteroidi, eli pikkuplaneetta joka kiertää Aurinkoa 1:1 rataresonanssissa Jupiterin kanssa. Se sijaitsee kaasujättiläisplaneetan radan L4 Lagrangen pisteessä. Ajaxin löysi Karl Wilhelm Reinmuth vuonna 1936. Pikkuplaneetta sai nimensä Troijan sodan sankari Aiasin mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1936 QW.
1030

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku
Vuosikymmenet: 990-luku · 1000-luku · 1010-luku · 1020-luku · 1030-luku · 1040-luku 1050-luku · 1060-luku · 1070-luku · 1080-luku · 1090-luku · 1100-luku
Vuodet: 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009 1010 · 1011 · 1012 · 1013 · 1014 · 1015 · 1016 · 1017 · 1018 · 1019 1020 · 1021 · 1022 · 1023 · 1024 · 1025 · 1026 · 1027 · 1028 · 1029 1030 · 1031 · 1032 · 1033 · 1034 · 1035 · 1036 · 1037 · 1038 · 1039 1040 · 1041 · 1042 · 1043 · 1044 · 1045 · 1046 · 1047 · 1048 · 1049 1050 · 1051 · 1052 · 1053 · 1054 · 1055 · 1056 · 1057 · 1058 · 1059 1060 · 1061 · 1062 · 1063 · 1064 · 1065 · 1066 · 1067 · 1068 · 1069 1070 · 1071 · 1072 · 1073 · 1074 · 1075 · 1076 · 1077 · 1078 · 1079 1080 · 1081 · 1082 · 1083 · 1084 · 1085 · 1086 · 1087 · 1088 · 1089 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109
Tapahtumia

29. heinäkuuta – Stiklestadin taistelu Norjassa. Pyhä Olavi vasalleineen hävisi taistelun ja hän itse haavoittui kuolettavasti.
30. heinäkuuta – Pyhä Olavi kuoli edellisen päivän taistelussa saamiinsa vammoihin. Myöhemmin hänet julistettiin pyhimykseksi.
Kaunasin kaupunki Liettuassa perustettiin.
Tarton kaupunki Virossa perustettiin.
Varhaisin merkintä Thalwilin kaupungista Sveitsissä.
Ranskan kuningas Henrik I kapinoi isäänsä Robert II Hurskasta vastaan.
Puolan kuningas Mieszko II poltti Hampurin.
Kuolleita

30. huhtikuuta – Mahmud Ghaznilainen, Ghaznavidien valtakunnan hallitsija (s. 971)
30. heinäkuuta – Pyhä Olavi, Norjan kuningas (s. 995)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1030 Wikimedia Commonsissa
Avengers: Infinity Warin ja Avengers: Endgamen tuotanto

| Avengers: Infinity War ja Avengers: Endgame> Avengers: Infinity War and Avengers: Endgame |
| --- | --- |
 Elokuvien Avengers: Infinity War ja Avengers: Endgame viralliset logot
Ohjaaja:  Anthony RussoJoe Russo
Käsikirjoittaja:  Christopher MarkusStephen McFeely
Perustuu:  Stan Leen ja Jack Kirbyn sarjakuvaan Kostajat
Tuottaja:  Kevin Feige
Säveltäjä:   Alan Silvestri 
Kuvaaja:  Trent Opaloch
Leikkaaja:   Jeffrey Ford  Matthew Schmidt 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Marvel Studios
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2018-4-2727. huhtikuuta 2018 (Infinity War)  2019-4-2626. huhtikuuta 2019 (Endgame)  
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:   Avengers: Infinity War  316–400 miljoonaa dollaria  Avengers: Endgame  356 miljoonaa $ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avengers: Infinity War ja Avengers: Endgame ovat yhdysvaltalaisia supersankarielokuvia, jotka perustuvat Marvel Comicsin luomaan Kostajat-supersankariryhmään. Ne ovat jatko-osia elokuville The Avengers (2012) ja Avengers: Age of Ultron (2015), sekä Marvel Cinematic Universen (MCU) yhdeksästoista ja kahdeskymmenestoinen elokuva, ja kolmannen vaiheen seitsemäs ja kymmenes elokuva. Molemmat elokuvat ohjasivat Anthony ja Joe Russo sekä käsikirjoittivat Christopher Markus ja Stephen McFeely. Elokuvassa on laaja näyttelijäkaarti, joka koostuu aiempien MCU-elokuvien näyttelijöistä.
Elokuvien kehittäminen alkoi kun Ikuisuuskivet ja Ikuisuuden rautahanska esiteltiin Marvel Studiosin aiemmissa elokuvissa. Näyttelijöiden valinta alkoi vuonna 2013, kun Robert Downey Jr. allekirjoitti sopimuksen esiintymisestä kolmannessa Avengers-elokuvassa. Elokuvat julkistettiin vuonna 2014 nimillä Avengers: Infinity War – Part 1 ja Avengers: Infinity War – Part 2. Russon veljekset sekä Markus ja McFeely liittyivät projektiin vuoden 2015 alussa. Heinäkuussa 2016 Marvel ilmoitti antavansa elokuville uudet nimet, ensimmäiselle Avengers: Infinity War, ja joulukuussa 2018 jälkimmäiselle elokuvalle Avengers: Endgame.
Infinity Warin kuvaukset alkoivat 23. tammikuuta 2017 Pinewood Atlanta Studiosilla, Georgiassa, lisäkuvaukset tehtiin Englantiin ja Skotlantiin. Endgamen kuvaukset alkoivat heinäkuussa 2017 ja päättyivät tammikuussa 2018, lisäkuvaukset tehtiin Atlantan keskustassa ja kaupunkialueella. Kyseessä ovat myös ensimmäiset kokonaan Imax-kameroilla kuvatut elokuvat, käyttäen uutta 2D-digitaalikameraa Arrin ohella. Industrial Light & Magic, Framestore, Method Studios, Weta Digital, Double Negative, Cinesite, Digital Domain, Rise, Lola VFX, Perception, Cantina Creative, Capital T, Technicolor VFX ja Territory Studio tekivät elokuvan visuaaliset efektit.
Avengers: Infinity War sai ensi-iltansa 27. huhtikuuta 2018 ja Avengers: Endgame 26. huhtikuuta 2019.
Jälkituotanto

Heinäkuussa 2017 Joe Russo kertoi, että muutama Infinity Warin kohtaus oli vielä tekemättä ja että ne kuvattaisiin ”muutaman seuraavan kuukauden aikana”. Ensimmäinen traileri paljasti myös vuoden 2013 sarjakuvasta Infinity tutun avaruusoliorotu Outridereiden esiintyvän elokuvassa. Maaliskuun alussa Disney ilmoitti Infinity Warin uudeksi ensi-iltapäivämääräksi 27. huhtikuuta 2018, jotta se tulisi Yhdysvaltoihin ja kansainvälisille markkinoille samana viikonloppuna. Vaikka Infinity War sisälsi yhden lopputekstien jälkeen näytetyn kohtauksen, Russot harkitsivat jättävänsä sellaisen elokuvasta kokonaan pois. Anthony huomautti, että osasyy tämän miettimiseen “oli, että tiesimme loppukohtauksen olevan monimutkainen ja vaikea loppu, ja halusimme lopun olevan ehdoton. Emme halunneet tehdä siitä monimutkaisempaa muilla ideoille.” Hän tunsi käytetyn tunnisteen, joka näyttää Nick Furyn lähettävän ennen katoamistaan hätäviestin Kapteeni Ihmeelle, laittaen ”pienen painikkeen [loppuun], mutta se siitä.”
Toisen elokuvan jälkituotanto alkoi kunnolla vasta Infinity Warin julkaisun jälkeen. Feige huomautti jälkituotantovaiheen kestävän lievästi pidempään kuin Marvelin muilla elokuvilla. Leikkaaminen aloitettiin heinäkuussa 2018 ennen Ant-Man and the Waspin ensi-iltaa. Lisäkuvauksia tehtiin Dutchessin ja Ulsterin piirikunnissa New Yorkissa kesäkuussa 2018. Uudelleenkuvaukset alkoivat 7. syyskuuta 2018. Ruffalo kertoi, että elokuvalle tultaitiin tekemään lisäkuvauksia sen viimeistelemiseksi, koska kuvauksia ei saatu aiemmin samana vuonna vietyä täysin loppuun asti. Lisäkuvaukset päättyivät 12. lokakuuta 2018. Marraskuun 2018 alussa Russot olivat ”noin puolessavälissä” elokuvan leikkaustyön kohdalla, visuaalisten efektien ollessa melkein valmiit ja Silvestrin aloittaessa sävellystyötään. 7. joulukuuta 2018, elokuvan ensimmäisen trailerin julkaisun myötä, jatko-osan uudeksi nimeksi paljastettiin Avengers: Endgame. Lisäksi sen uudeksi ensi-iltapäivämääräksi ilmoitettiin 26. huhtikuuta 2019. Feige sanoi nimen olleen päätetty jo silloin, kun elokuvan toteutus aloitettiin ja vahvisti sen viittavaan suoraan Tohtori Oudon sanoihin Infinity Warista.
Joitain lisäkuvauksia tehtiin vielä tammikuussa 2019. Joe Russo toivoi, että elokuva valmistuisi maaliskuuhun 2019 mennessä.
Joe Russo tunsi neljännen Avengers-elokuvan olleen hänen ja veljensä ”paras työ Marvelille”, huomauttaen, ”Luulen, että olemme kasvaneet jokaisen tekemämme elokuvan kanssa. Olemme kasvaneet hahmojen parissa. Olemme kasvaneet näyttelijöiden kanssa. Elokuvantekijöinä olemme erittäin iloisia, ja olemme innoissamme elokuvasta.” Hän myös lisäsi, että koska suuri osa elokuvasta tehtiin ennen Infinity Warin julkaisua ja katsojat osasivat vastata siihen, neljäs Avengers-elokuva oli ”todella puhdas... ilman minkäänlaista ulkoista melua hiipimässä [tarinaan].”
Jälkituotanto > Leikkaaminen

Jeffrey Ford ja Matthew Schmidt toimivat Infinity Warin ja Endgamen leikkaajina. Ford kertoi lokakuussa 2017, että Infinity Warille oli tehtynä jo ”melko vankka leikkaus”. Hän kuitenkin kertoi, että he jatkoivat ”leikkausta hyvin myöhään asti, koska meillä oli ideoita ja ajatuksia ja päädyimme uudelleenjärjestelemään elokuvaa lukuisia kertoja kunnes se lopulta osui kohdalleen.” Ford selitti uudelleenjärjestelyn tarkoituksen olleen säädellä elokuvan rytmiä, koska elokuvan varhaiset varhaiset versiot olivat alle kaksi ja puoli tuntia pitkiä, mutta tuntuivat koenäytösten aikana hitaammilta. Kuvausten aikana molemmat leikkaajat kokosivat materiaalia molemmista elokuvista, kun sitä annettiin heille. Joulukuussa 2017 Ford alkoi työstää pelkästään Infinity Warin leikkausta, Schmidtin jatkaessa Endgamen kokoamista. Infinity Warin ensi-illan lähestyessä molemmat leikkaajat alkoivat ”työskennellä tiiviisesti” Endgamen parissa, leikkaamisen alkaessa muutamia viikkoja ennen Ant-Man and the Waspin ensi-iltaa. Marraskuun 2018 alussa Russon veljekset olivat ”puolivälissä” elokuvan leikkaamisen kohdalla. Maaliskuussa 2019 Russon veljekset vahvistivat viimeisten Endgameen tehtyjen leikkausten olevan valmiit.
CHOP

CHOP on eräs sytostaattiyhdistelmä, jota käytetään mm. non-Hodgkinin lymfooman ja kroonisen lymfaattisen leukemian hoitoon. CHOP muodostuu neljästä eri lääkkeestä: syklofosfamidista (Cyclophosphamide, Sendoxan ®, Cytoxan®), doksorubisiinista ( Hydroxydaunorubicin, doxorubicin, Adriamycin ® ),  vinkristiinistä (Vincristine, Oncovin ® ) ja  prednisoni/prednisolonista (Prednisone/Prednisolone).
Aiheesta muualla

Syöpäjärjestöjen www-sivut
Suomen Syöpäpotilaat (Arkistoitu – Internet Archive)
Lymfoomatietoa(englanniksi)
Tietoa eniten käytetyistä sytostaateista(englanniksi)