stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Tina Turnerin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Grammy- palkinnot

| vuosi | Nimitetty työ | Kategoria | tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1961 | It's gonna work out fine | Best Rock Performance by a Duo or Group with Vocal With- Ike Turner | ehdolla |
| 1969 | The hunter (albumi) | Best Female R&B Vocal Performance | ehdolla |
| 1971 | Proud Mary | Best R&B Performance by a Duo or Group with Vocal with- Ike Turner | voitti |
| 1974 | Tina Turns The Country On! | Best Female R&B Vocal Performance | ehdolla |
| 1974 | "The Gospel According To Ike and Tina" | Best Soul Gospel PerformanceShared with- Ike Turner | Ehdolla |
| 1984 | "What's Love Got To Do With It " | Record of the Year | voitti |
| 1984 | "Private Dancer" | Album Of The Year | ehdolla |
| 1984 | "What's Love Got To Do With It" | Best Female Pop Vocal Performance | voitti |
| 1984 | "Better Be Good To Me" | Best Female Rock Vocal Performance | voitti |
| 1984 | "Let's Stay Together" | Best Female R&B Vocal Performance | ehdolla |
| 1985 | We Don't Need Another Hero (Thunderdome) | Best Female Pop Vocal Performance | ehdolla |
| 1985 | "One Of The Living" | Best Female Rock Vocal Performance | voitti |
| 1985 | "It's Only Love" | Best Rock Performance by a Duo or Group with Vocal with- Brian Adams | voitti |
| 1985 | "Private Dancer" | Best Music Video, Short Form | ehdolla |
| 1985 | "Private Dancer Tour" | Best Music Video, Long Form | ehdolla |
| 1986 | "Typical Male" | Best Female Pop Vocal Performance | ehdolla |
| 1986 | "Back Where You Started" | Best Female Rock Vocal Performance | voitti |
| 1987 | Better Be Good To Me (Live, From Prince's Trust 10th Anniversary) | Best Female Rock Vocal Performance | ehdolla |
| 1988 | Best Female Rock Vocal Performance | Best Female Rock Vocal Performance | voitti |
| 1989 | "Foreign Affair (albumi)" | Best Female Rock Vocal Performance | ehdolla |
| 1990 | "Steamy windows" | Best Female Rock Vocal Performance | ehdolla |
| 1992 | "The Bitch is Back" | Best Female Rock Vocal Performance | ehdolla |
| 1993 | "I Don't Wanna Fight" | Best Female Pop Vocal Performance | ehdolla |
| 1997 | "Live in Amsterdam" | Best Music Video, Long Form | ehdolla |
| 2008 | "River- The Joni Letters (Herbie Hancock Albumi)" | vuoden albumi featured artist | voitti |
| 2008 | "River- The Joni Letters (Herbie Hancock Albumi)" | Best Contemporary Jazz Albumi As featured artist | voitti |
Tina Turner on myös lisätty Grammy Hall of fameen, kappaleilla "River Deep - Mountain High" (1999) ja "Proud Mary" (2003)
American Music Awards

1985 - Suosituin Soul/R&B naispuolinen Artisti
1985 - Suosituin Soul/R&B Naispuolinen Video Artisti
1986 - Suosituin Pop/Rock Naispuolinen Artisti
Billboard Music Awards

1984 - Vuoden Comeback
1984 - Vuoden artisti.
1984 - Vuoden paras naispuolinen laulaja
1984 - Vuoden Soul/R&B Artisti
1984 - Vuoden albumi
1984 - vuoden kappale
1986 - Vuoden laulaja
Kennedy Center Honors

2005 - Honoree
Hollywood Walk of Fame

1986 - Lisätty
Rock & Roll Hall of Fame

1991 - Lisätty, miehensä Ike Turnerin kanssa.
World Music Awards

1991 - Outstanding Contribution to Music
1995 - Legenda Palkinto
NAACP Image Awards

1986- Outstanding näyttelijätär
MTV Video Music Awards

1985 - Vuoden musiikkivideo ("What's Love Got to Do With It")
1985 - Paras ryhmävideo ("We Are the World")
1986 - Best Stage Performance Video ("It's Only Love" with Bryan Adams)
Muut palkinnot

1985 - Cable ACE AWARD, Tina Turner- Private Dancer
1991 - St. Louis Walk of Fame nimitys
1996 - Légion d'honneur or Chevalier of Arts and Letters Award
1999 - MOBO Awards Lifetime Achievement Award winner
1999 - Ranked the number-two greatest female artist on VH-1's 100 Greatest Women in Rock & Roll list
2004 - Ranked number sixty-one on the list of Rolling Stone's Immortals list
2005 - Woman of the Year
2005 - Named as one of Oprah Winfrey's 25 Legendary Black Women
2007 - Ranked number 19 by BET in the World's Top 25 Dancers of All Time
2009 - SwissAward 2009 in "Show" Category
Billboard Hot 100 Chart Achievement Award
Kaliko

Pala kalikokangasta
Kaliko tai kalikoo (engl. calico) on ohut ja tiheä, valkaistu tai kirjavakuvioiseksi painettu puuvillakangas. Nimitys tulee kankaan pääasiallisesta valmistuspaikasta Kozhikodesta, joka tunnettiin Euroopassa nimellä Kalikut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaliko Wikimedia Commonsissa
Léon Scieur

Léon Scieur
Léon Scieur (19. maaliskuuta 1888 Florennes – 7. lokakuuta 1969 Florennes) oli belgialainen maantiepyöräilijä. Hänen suurin saavutuksensa oli Ranskan ympäriajon voitto (1921); lisäksi hän ylsi mestaruuteen muun muassa Liège-Bastogne-Liègessä 1920.
Scieur voitti Ranskan ympäriajossa kolme etappia: kaksi samana vuonna kokonaiskilpailuvoiton kanssa (1921) ja yhden 1920.
Léon Marchand

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Léon Marchand vuonna 2023. |  Léon Marchand vuonna 2023. |  Léon Marchand vuonna 2023. |  |
Maa:   Ranska
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 200 m rintauinti |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 200 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 200 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 400 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 4×100 m sekauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Budapest 2022 | 200 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Budapest 2022 | 400 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Fukuoka 2023 | 200 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Fukuoka 2023 | 200 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Fukuoka 2023 | 400 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Budapest 2022 | 200 m perhosuinti |  |
Léon Marchand (s. 17. toukokuuta 2002 Toulouse) on ranskalainen uinnin nelinkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari, joka on parhaimmillaan seka- ja perhosuinneissa mutta on voittanut olympiakultaa myös rintauinnissa.
Marchand saavutti nuorten EM-kilpailuissa pronssia 200 metrin rintauinnissa ja 400 metrin sekauinnissa 2019. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai samana vuonna pronssia 400 metrin sekauinnissa. Saman vuoden lyhyen radan EM-kilpailuissa hän oli 400 metrin sekauinnissa kahdeksas. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa kuudenneksi, 200 metrin perhosuinnissa 14:nneksi ja 200 metrin sekauinnissa 18:nneksi.
Marchand voitti Budapestissa 2022 maailmanmestaruuden 200 metrin sekauinnissa ennätysajallaan 1.55,22 ja 400 metrin sekauinnissa euroopanennätysajalla 4.04,28 sekä sai 200 metrin perhosuinnissa hopeaa ennätyksellään 1.53,37. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.52,43, 200 metrin sekauinnissa euroopanennätysajalla 1.54,82 ja 400 metrin sekauinnissa maailmanennätyksellä 4.02,50.
Pariisin olympialaisissa 2024 Marchand voitti ensimmäisen olympiakultansa 400 metrin sekauinnissa olympiaennätyksellä 4.02,95. Kolme päivää myöhemmin hän voitti saman illan aikana 200 metrin perhosuinnin olympia- ja Ranskan-ennätyksellä 1.51,21 ja 200 metrin rintauinnin olympia- ja Euroopan-ennätyksellä 2.05,85. Hän otti neljännen kultamitalinsa 200 metrin sekauinnissa olympia- ja Euroopan-ennätyksellä 1.54,06, millä hän jäi vain 0,06 sekunnin päähän Ryan Lochten maailmanennätyksestä. Hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui rintauintiosuuden.
Mae Busch

| Mae Busch |
| --- | --- |
 Mae Busch Stars of the Photoplay -lehdessä 1924.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1897 Melbourne, Australia
Kuollut: 20. huhtikuuta 1946 (49 vuotta) San Fernando Valley, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Mae Busch (20. tammikuuta 1897 Melbourne, Australia – 20. huhtikuuta 1946 San Fernando Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) oli australialainen näyttelijä. Buschin perhe muutti Australiasta Yhdysvaltoihin Maen ollessa 3-vuotias.
Elokuvanäyttelemisen 'Mae Busch aloitti vuonna 1915 Mack Sennettin studioilla, jonne hän päätyi ystävänsä Mabel Normandin kutsumana. Busch solmi 1920-luvulla elokuvasopimuksen Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa, mutta purki sopimuksen pettyneenä hänelle annettuihin rooleihin. Sopimuksen purku sai tuottajat epäröimään Buschin palkkaamista suuriin elokuvatuotantoihin ja hän näytteli freelancerina pienten studioiden elokuvissa. Buschin ensimmäinen pitkä äänielokuva oli vuonna 1929 valmistunut Suurkaupungin varjot. Samana vuonna hän oli mukana myös äänifilmissä Ristiriitoja.
Busch näytteli useissa komediaelokuvissa Stan Laurelin ja Oliver Hardyn kanssa. Niistä ensimmäinen oli lyhytelokuva Love ’em and Weep vuodelta 1928. Muita yhteisiä elokuvia olivat muun muassa Päivänpaisteisia pässinpäitä (1933), Paksupäiset parturit (1934) sekä Kämppäkaverin kihti (1934). 1940-luvulla Busch näytteli elokuvissa enää satunnaisia pieniä rooleja.
Hän kuoli sydänkohtaukseen 49-vuotiaana. Busch on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mae Busch Wikimedia Commonsissa
Joseph Kabila

| Joseph Kabila |
| --- | --- |
 Joseph Kabila vuonna 2014.
Kongon demokraattisen tasavallan presidentti
 16. tammikuuta 2001 – 20. tammikuuta 2019  
Edeltäjä:  Laurent-Désiré Kabila
Seuraaja:  Félix Tshisekedi
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1971 (ikä 53) Etelä-Kivu
Tiedot
Uskonto:  kristinusko
Joseph Kabila Kabange (s. 4. kesäkuuta 1971) on Kongon demokraattisen tasavallan entinen presidentti. Hän seurasi virassa isäänsä Laurent-Désiré Kabilaa, joka salamurhattiin tammikuussa 2001.
Vuonna 2006 Kabila valittiin presidentiksi maan ensimmäisissä presidentinvaaleissa vuoden 1960 Belgiasta irtaantumisen jälkeen. Toiselle kaudelle hänet valittiin vuonna 2011.
Vuonna 2016 olisi pitänyt pitää vaalit, mutta ne lykättiin vuoteen 2018.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Joseph Kabila syntyi Hewa Borassa, Fizin alueella Etelä-Kivussa. Hän on kapinallisjohtaja Laurent Kabilan ja Mahanya Sifa Kabilan poika. Äidinkielenään hän puhuu swahilia. Yhtä Kongon valtakielistä, lingalaa hän on puhunut melko puutteellisesti ja hänen ranskassaan on selvä englantilainen korostus. Kabilaa on kuvailtu pohjimmiltaan ujoksi henkilöksi ja häntä pidettiin aluksi nukkehallitsijana.
Kabila aloitti peruskoulun Fizissä ja päätti sen maanpaossa Dar es Salaamissa Tansaniassa. Hän kävi toisen asteen koulua Mbeyassa. Hän sai sotilaskoulutusta Tansaniassa, Ugandassa ja RPF:n leirillä Ruandassa.
Elämäkerta > Sotilasura

Vuonna 1996 Kabila liittyi isänsä johtamiin ja Ruandan tukemiin kapinallisjoukkoihin (ADFL) ensimmäisessä Kongon sodassa. ADFL:n voitettua sodan ja Laurent Kabilan noustua presidentiksi Joseph jatkoi opiskelua puolustuskorkeakoulussa Pekingissä.
Palattuaan Kiinasta vuonna 1998 Kabila sai kenraalimajurin arvon ja hänet nimitettiin armeijan pääesikuntaan. Vuonna 2000 hänet nimitettiin armeijan esikuntapäälliköksi. Tässä asemassa hän oli tärkeimpiä hallituksen joukkojen sotapäälliköitä toisessa Kongon sodassa.
Elämäkerta > Presidenttikausien jälkeen

Varsin yleisesti arvellaan Kabilan olevan edelleen presidenttiydestä luopumisestaan huolimatta Kongon tosiasiallinen johtaja, sillä Kabilan puolueella on maan parlamentissa enemmistö ja suurin osa maan hallituksen ministereistäkin edustaa Kabilan puoluetta. Tällöin Tshisekedi olisi presidenttinä vain eräänlainen muodollinen keulakuva.
Lokakuussa 2021 Joseph Kabila puolusti diplomityötään Johannesburgin yliopistossa. Hänelle myönnettiin valtiotieteen ja kansainvälisten suhteiden maisterin tutkinto viisi vuotta kestäneiden opintojen päätteeksi.
Yksityiselämä

Kabila meni naimisiin Olive Lembe di Sitan kanssa 17. kesäkuuta 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Kabila Wikimedia Commonsissa
Maastohiihdon Suomen Cup 2015–2016

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Maastohiihdon Suomen Cup 2015–2016
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup | Iivo Niskanen | Krista Pärmäkoski |
| Viesticup | Vuokatti Ski Team Kainuu | Hämeenlinnan Hiihtoseura |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 6
Henkilökohtaiset kilpailut: 9
Viestit: 5
Perutut kilpailut: 0
Keskeytetyt kilpailut: 0
← 2014–2015 2016–2017 →
Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2015–2016 alkoi Vuokatissa 31. lokakuuta 2015 ja päättyi Kuusamon SM-kilpailuissa 10. huhtikuuta 2016.
Kilpailut > Miehet > Henkilökohtaiset kilpailut

| # | Päivämäärä | Paikka | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 31. lokakuuta | Vuokatti | sprintti (p) | Toni Ketelä | Juho Mikkonen | Ristomatti Hakola |
| 2 | 21. marraskuuta | Rovaniemi | 10 km (v) väliaikalähtö | Iivo Niskanen | Anssi Pentsinen | Sami Jauhojärvi |
| 3 | 22. marraskuuta | Rovaniemi | 15 km (p) väliaikalähtö | Sami Jauhojärvi | Iivo Niskanen | Ville Nousiainen |
| 4 | 17. tammikuuta | Vantaa | 10 km (p) + 10 km (v) | Lari Lehtonen | Sami Jauhojärvi | Perttu Hyvärinen |
| 5 | 29. tammikuuta | Imatra (SM-kilpailut) | sprintti (v) | Juho Mikkonen | Matias Strandvall | Martti Jylhä |
| 6 | 30. tammikuuta | Imatra (SM-kilpailut) | 15 km (v) väliaikalähtö | Matti Heikkinen | Perttu Hyvärinen | Lari Lehtonen |
| 7 | 2. huhtikuuta | Taivalkoski (SM-kilpailut) | 7,5 km (p) | Matti Heikkinen | Iivo Niskanen | Juho Mikkonen |
| 8 | 3. huhtikuuta | Taivalkoski (SM-kilpailut) | 15 km (v) takaa-ajo | Matti Heikkinen | Iivo Niskanen | Juho Mikkonen |
| 9 | 9. huhtikuuta | Kuusamo (SM-kilpailut) | 50 km (p) väliaikalähtö | Iivo Niskanen | Juho Mikkonen | Ristomatti Hakola |
Kilpailut > Miehet > Viestit

| # | Päivämäärä | Paikka | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1. marraskuuta | Vuokatti | 3 × 6 km (p) | Vuokatti Ski Team Kainuu 1 Martti Jylhä Iivo Niskanen Sami Jauhojärvi | Kouvolan Hiihtoseura 1 Lauri Vuorinen Kari Varis Ville Nousiainen | IF Minken 1 Toni Ketelä Christoffer Lindvall Matias Strandvall |
| 2 | 16. tammikuuta | Vantaa | 3 × 7 km (v) | Vuokatti Ski Team Kainuu Mikko Koutaniemi Teemu Härkönen Sami Jauhojärvi | Oulun Hiihtoseura Lasse Paakkonen Heikki Palosaari Kusti Kittilä | Jämin Jänne Markus Vuorela Antti Ojansivu Ristomatti Hakola |
| 3 | 31. tammikuuta | Imatra (SM-kilpailut) | 4 × 10 km | Vuokatti Ski Team Kainuu Mikko Koutaniemi Iivo Niskanen Teemu Härkönen Martti Jylhä | Kouvolan Hiihtoseura Lauri Vuorinen Lauri Lepistö Juha Lallukka Kari Varis | Vantaan Hiihtoseura 1 Janne Stenbäck Anssi Pentsinen Waltteri Vinkanharju Matti Heikkinen |
| 4 | 1. huhtikuuta | Taivalkoski (SM-kilpailut) | parisprintti (v) | Vuokatti Ski Team Kainuu 1 Iivo Niskanen Martti Jylhä | Jämin Jänne Antti Ojansivu Ristomatti Hakola | Vuokatti Ski Team Kainuu 2 Mikko Koutaniemi Sami Jauhojärvi |
| 5 | 9. huhtikuuta | Kuusamo | 3 × 7,5 km (p) | Kouvolan Hiihtoseura Kari Varis Ville Nousiainen Lauri Vuorinen | Vuokatti Ski Team Kainuu 1 Teemu Härkönen Mikko Koutaniemi Martti Jylhä | Vantaan Hiihtoseura 1 Anssi Pentsinen Janne Mononen Matti Heikkinen |
Kilpailut > Naiset > Henkilökohtaiset kilpailut

| # | Päivämäärä | Paikka | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 31. lokakuuta | Vuokatti | sprintti (p) | Mona-Liisa Nousiainen | Katri Lylynperä | Anne Kyllönen |
| 2 | 21. marraskuuta | Rovaniemi | 5 km (v) väliaikalähtö | Krista Pärmäkoski | Kerttu Niskanen | Anne Kyllönen |
| 3 | 22. marraskuuta | Rovaniemi | 10 km (p) väliaikalähtö | Krista Pärmäkoski | Kerttu Niskanen | Anne Kyllönen |
| 4 | 17. tammikuuta | Vantaa | 7 km (p) + 7 km (v) | Riitta-Liisa Roponen | Maija Hakala | Heini Hokkanen |
| 5 | 29. tammikuuta | Imatra (SM-kilpailut) | sprintti (v) | Anne Kyllönen | Krista Pärmäkoski | Laura Mononen |
| 6 | 30. tammikuuta | Imatra (SM-kilpailut) | 10 km (v) väliaikalähtö | Krista Pärmäkoski | Riitta-Liisa Roponen | Laura Mononen |
| 7 | 2. huhtikuuta | Taivalkoski (SM-kilpailut) | 3,75 km (p) | Krista Pärmäkoski | Kerttu Niskanen | Anne Kyllönen |
| 8 | 3. huhtikuuta | Taivalkoski (SM-kilpailut) | 10 km (v) takaa-ajo | Kerttu Niskanen | Krista Pärmäkoski | Anne Kyllönen |
| 9 | 9. huhtikuuta | Kuusamo (SM-kilpailut) | 30 km (p) väliaikalähtö | Anne Kyllönen | Laura Mononen | Krista Pärmäkoski |
Kalikotin piirikunta

| Kalikotin piirikunta कालिकोट, Kālikoṭa |
| --- | --- |

 Kalikotin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 29.1515°N, 81.6078°E 
Valtio:     Nepal
Nepalin kehitysalueet:  Keskilännen kehitysalue
Nepalin vyöhykkeet:  Karnali
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Manma (9 094 as., 2011)
Pinta-ala  ():  1 741 km²
Väkiluku (2011)  ():  136 948
 – väestötiheys:  79 as./km²
HDI (2011):  0,374
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-KA
 
ddckalikot.gov.np
 Kalikotin piirikunnan kartta. 
Kalikotin piirikunta (nepaliksi कालिकोट, Kālikoṭa) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä. Piirikuntaa rajaavat pohjoisessa Bajuran ja  Mugun, idässä Jumlan, etelässä Jajarkotin ja Dailekhin sekä lännessä Achhamin piirikunta.
Kalikotin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 136 948 henkeä (105 580 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 741 neliökilometriä ja väestötiheys 79 as./km2. Hallinnollisena keskuksena toimii Manman kyläkomitea (VDC, 9 094 as. vuonna 2011). Kathmandusta katsoen se sijaitsee noin 397 kilometriä länsiluoteessa.
Kalikot oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,374.
Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskilännen vuoristovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa ilmaston ja kasvillisuuden aluejaottelussa piirikunnasta 1,8 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 20,6 % subtrooppiseen, 39,4 % lauhkeaan, 37,3 % subalpiiniseen, ja 0,8 % alpiiniseen vyöhykkeeseen.
Manma, piirikunnan keskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalikotin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kalikkalampi (Oulu)

| Kalikkalampi (Oulu) |
| --- | --- |
 Järveä länsirannalta itään päin
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Liikanen, Oulu
Koordinaatit:  65°03′59″N, 25°33′27″E
Järvinumero:  84.112.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  19,4 m
Pinta-ala:  0,04 km² 
 fiKalikkalampi 
Kalikkalampi on pieni järvi Oulun kaupungin pohjoisosassa Liikasen alueella, Kalikkaharjun ja Kalikkakankaan välissä, Ruskotunturilta vajaa kilometri koilliseen. Järven pinta-ala on 4 hehtaaria ja korkeus 19,4 metriä merenpinnasta. Pisimmillään järvi on  kolmisensataa ja leveimmillään parisataa metriä. Järvestä laskee oja Ahvenojaan, joka taas laskee Kuivasjärveen ja edelleen  Kuivasojan kautta Perämereen. Vaikka järvi on kankaiden ympäröimä, sen rannat ovat soistuneet. Järven lähettyville on tieyhteys lännestä Alakyläntieltä, pohjoisen puolelta sinne tulee taas hiihtoreittejä Kuivasjärven Auran hiihtomajalta.
Maastohiihto talviolympialaisissa 1972

Maastohiihdossa oli vuoden 1972 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto.
Mitalit

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Miesten 15 km tulokset |   Sven-Åke Lundbäck (SWE) |   Fjodor Simašev (URS) |   Ivar Formo (NOR)  |  |
| Miesten 30 km tulokset |   Vjatšeslav Vedenin (URS) |   Pål Tyldum (NOR) |   Johs Harviken (NOR)  |  |
| Miesten 50 km tulokset |   Pål Tyldum (NOR) |   Magne Myrmo (NOR) |   Vjatšeslav Vedenin (URS)  |  |
| Miesten 4 x 10 km tulokset |   Neuvostoliitto Vladimir Voronkov  Juri Skobov  Fjodor Simašev  Vjatšeslav Vedenin |   Norja Oddvar Brå  Pål Tyldum  Ivar Formo  Johs Harviken |   Sveitsi Alfred Kälin  Albert Giger  Alois Kälin  Eduard Hauser  |  |
| Naisten 5 km tulokset |   Galina Kulakova (URS) |   Marjatta Kajosmaa (FIN) |   Helena Šikolová (TCH)  |  |
| Naisten 10 km tulokset |   Galina Kulakova (URS) |   Alevtina Oljunina (URS) |   Marjatta Kajosmaa (FIN)  |  |
| Naisten 3 x 5 km tulokset |   Neuvostoliitto Ljubov Muhatšova  Alevtina Oljunina  Galina Kulakova |   Suomi Helena Takalo  Hilkka Riihivuori  Marjatta Kajosmaa |   Norja Inger Aufles  Aslaug Dahl  Berit Mørdre  |  |
Jussi Koponen

| Jussi Koponen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1974 (ikä 50)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  JeeJee
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  metallimusiikki
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Sethian (1998–) Nattvindens Gråt (1994–1997) Wizzard
Levy-yhtiöt:  Spinefarm Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jussi Koponen (s. 21. maaliskuuta 1974) on suomalainen muusikko ja entinen kunnallispoliitikko. Hän on metalliyhtye Sethianin kitaristi, jonka hän perusti vuonna 1998 yhdessä Tapio Wilskan kanssa Nattvindens Gråtin hajottua 1997. Hän on soittanut myös black/heavy metal -yhtyeessä Wizzard.
Politiikka

Vuoden 2017 kuntavaaleissa Koponen asettui Vasemmistoliiton ehdokkaaksi ja hänet valittiin Savonlinnan kaupunginvaltuustoon. Koponen toimi myös Kaakkois-Suomen Vasemmistoliiton piirihallituksen jäsenenä. Vuonna 2018 hänet valittiin Savonlinnan Vasemmiston puheenjohtajaksi. Vuoden 2021 kuntavaaleissa hän ei asettunut ehdolle.
Diskografia

Into the Silence (2003,  Spinefarm Records)
Där Svanar Flyger (1995,  demo, Solistitium Records)
A Bard's Tale (1995,  Solistitium Records)
Chaos Without Theory (1997,  Solistitium Records)
Songs of Sins and Decadence (2000,  Gutter Records)
Tormentor (2000,  Gutter Records)
Aiheesta muualla

Jussi Koponen metal-archives.com -sivustolla
Jussi Koponen metalfromfinland.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mae Questel

| Mae Questel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mae Kwestel
Syntynyt: 13. syyskuuta 1908  Bronx, New York
Kuollut: 4. tammikuuta 1998 (89 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1930–1989
Merkittävät roolit:  Betty Boop (Dizzy Dishes) Olga (Kippari-Kalle)
Palkinnot
 Annie (1979) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mae Questel (13. syyskuuta 1908 – 4. tammikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä ja ääninäyttelijä, joka muistetaan parhaiten Betty Boopin ja Olgan äänirooleista.