stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdystie 2505

Yhdystie 2505 Nokian Siurossa Siuronkosken sillalta länteen kuvattuna.
Yhdystie 2505 kulkee Nokian Sarpatista Sastamalan Karkkuun. Tien pituus on 32 kilometriä.
Nokian alueella tien osoitenimenä on ensin Nokianvaltatie valtatieltä 12 yhdystien 3001 risteykseen, josta eteenpäin Siuronvaltatie Riuttamäenkadun risteykseen, Siurontie Siuronkosken sillalle, Kuljuntie Rajalanraitin risteykseen, ja Kulovedentie Sastamalan rajalle. Sastamalan puolella tien osoitenimenä on ensin Salmintie yhdystien 2503 risteykseen, Otamussillantie Lehtisentien risteykseen, Nohkuantie yhdystien 2496 risteykseen, Maakunnantie Riippiläntien risteykseen, ja Karkuntie loppumatkan eli seututien 249 risteykseen saakka.
Kairilan ja yhdystien 2501 risteyksen välistä osuutta lukuun ottamatta tie on asvaltoitu koko matkalta. Kairilan ja yhdystien 2501 risteyksen välinen osuus on päällystämätöntä soratietä.
We Are the Physics

We are the Physics on vuonna 2005 perustettu alternative-yhtye Glasgowsta, Skotlannista.
Historia

Yhtye aloitti vuonna 2005 nimellä We are the Physics Club and Therefore Everything We Say Is Fact. Bändi listaa musiikillisiksi esikuvikseen mm. seuraavia yhtyeitä: Polysics, Ex Models, Devo ja Buddy Holly. Yhtye sai omien sanojensa mukaan alkunsa vahingossa. Yhtyeessä vaikuttavat kolme Michaelia (laulaja, kitaristi ja rumpali), sekä kaimojen keskellä bassoa soittava Chris.
We are the Physics julkaisi kaksi singleä One Records -yhtiöllä, kunnes kirjoitti sopimuksen lontoolaisen This Is Fake DIY:n kanssa vuonna 2008. Uuden levytyssopimuksen saatuaan bändi julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, We are the Physics Are OK at Music. Tällä hetkellä uusi levy on työn alla, osaa kappaleista on jo kuultu livenä.
Keikat

We are the Physics on kiertänyt keikkalavoja ahkerasti klubeille Isossa-Britanniassa. Näkyvyyttä he ovat niittäneet myös lämmittelybändinä, kiertäen suuriakin saleja yhdessä 30 Seconds to Marsin, Art Brutin, Polysicsin sekä You Say Party! We Say Die!n kanssa. Keikoilla We are the Physics tarjoilee energistä livemeininkiä höystettynä bändin omaperäisellä jammailulla.
Suomessa We are the Physics teki kolmen keikan minikiertueen kesällä 2007, selviydyttyään yhteiskiertueesta 30 Seconds to Marsin kanssa. Vierailullaan skotlantilaiset soittivat Helsingin Semifinalissa, Mikkelin Jurassic Rockissa sekä Jyväskylän Lutakko liekeissä -tapahtumassa.
Jäsenet

Michael - laulu
Michael - kitara
Michael - rummut
Chris - basso
Julkaisut

Singlet:
Less Than Three (2006), One
Fear of Words / This Is Vanity (2007), One
You Can Do Athletics, btw (2008)
Bulimia Sisters (2008)
Albumit:
We Are The Physics Are OK At Music (2008)
Your Friend, The Atom (2012)
Aiheesta muualla

We Are The Physics virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Bändin Myspace
W. Hall

Georg Wilhelm Alexander (Wille) Hall (21. huhtikuuta 1877 Salmi – 16. tammikuuta 1938 Sortavala) oli suomalainen insinööri-kemisti ja ammattientarkastaja. Hall toimi Lahden, Helsingin ja Sortavalan piirien ammattientarkastajana ja julkaisi työsuojelua käsittelleitä kirjoja.
Salmissa rajaviskaali Hallin poikana syntynyt Georg Wilhelm Alexander Hall kävi Vaasan reaalilyseon ja valmistui insinööriksi Polyteknillisen opiston kemialliselta osastolta vuonna 1900. Hän teki useita opintomatkoja Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan, Norjaan, Venäjälle, Englantiin ja Kanadaan.
Hall oli insinöörinä eri yritysten palveluksessa Suomessa ja Venäjällä vuosina 1900–1915. Hän toimi sitten ammattientarkastajana Lahdessa 1915–1919, Helsingissä 1919–1928 ja Sortavalassa vuodesta 1928 alkaen. Suomen sisällissodan aikana Hall oli joukkuepäällikkönä Sysmän rintamalla ja komendantin adjutanttina Lahdessa. Hallin harrastuksiin kuului sukututkimus ja puutarhaviljelys omalla huvilatilalla.
Hall ja Lapin kultaesiintymät

Hall tuli toukokuussa 1901 Ivaloon kultayhtiö Prospektorin palvelukseen johtamaan tutkimuksia Luttojoen läntisellä haaralla ja Palsinojalla. Kesällä 1902 hänestä tuli kilpailevan Henry Kerkelän Kultakaivososakeyhtiön teknillinen johtaja, ja hän tutki parin vuoden ajan kullan esiintymistä Laanilassa, Sotajoella, Palsinojalla ja Ivalojoella. Vuonna 1904 Hall meni Yliuraalilaisen Kultateollisuus Oy:n palvelukseen ja tutustui Venäjällä uivien ruoppauskoneiden käyttöön kullankaivussa. Vuonna 1913 Hall suoritti kultatutkimuksia Ivalojoella ja teki matkan Kanadan kulta-alueille kauppaneuvos Edvard Åströmin taloudellisen tuen avulla.
Vuonna 1918 Hall julkaisi Suomen Teknillisen Seuran aikakauslehdessä kolmiosaisen artikkelin Koneellisen kullanhuuhdonnan mahdollisuudet Suomen Lapissa. Hall väitti artikkelissa että Ivalojoen ja Laanilan vesistöissä olisi 13 000 kiloa kultaa löydettävissä ja hän ehdotti koneellisen kullankaivuun aloittamista näissä vesistöissä. Hall esitteli myös Siperiassa, Alaskassa, Kanadassa, Uudessa Seelannissa ja Australiassa käytettyjä koneellisia kullankaivuumenetelmiä. Geologinen komissio ja asiantuntijat suhtautuivat kuitenkin kriittisesti Hallin esittämiin väitteisiin Ivalojoen suurista kultamääristä.
Hallin artikkeli käynnisti kuitenkin valtausryntäyksen Ivalojoen kultamaille. 1920-luvun puolivälissä perustettiin kaksi suurta kullanetsintäyhtiötä, kauppaneuvos Rafael Haarlan rahoittama Lapin Kulta Oy, jossa oli mukana kullankaivaja Heikki Kivekäs sekä Ivalojoki Oy, jossa puuhamiehenä oli rautatiehallituksen yli-insinööri Werner Ryselin. Ivalojoki Oy palkkasi asiantuntijoiksi geologian professori Pentti Eskolan ja tohtori Aarne Laitakarin. Yhtiö hankki kullanetsintään kaivinkoneen, rakensi patoja Ivalojoen koskiin sekä perusti kivenmurskaamon ja kullan erottelulaitoksen. Ivalojoki Oy oli Ivalojoen alueella kymmeniä työmaita ja tutkimuskohteita, tärkeimmät työmaat olivat Laanilan Kuivakurussa sekä Ivalojoen ja Sotajoen liittymäkohdassa. Molemmat yhtiöt lopettivat kuitenkin toimintansa vuosina 1926-1927. 1930-luvulla Ritakoskella toimi Luttojoen Kulta Oy ja vielä 1940- ja 1950-luvun vaihteessa lahtelainen insinööri Toivo Liljeqvist rakensi suuren uivan ruoppaajan ja kullanhuuhdontakoneen Tolosessa ja kuljetti sen Ritakosken Vaskisuvantoon jonne kone jäi hylättynä 1954. Liljeqvist tutki kultaesiintymiä Ivalojoella, Laanilassa ja Saariselällä mutta hän ei onnistunut löytämään koneellisesti kaivettavissa olevia määriä.
Hall oli naimisissa vuodesta 1908 kansakoulunopettaja  Hildur Sofia Forsmanin (1878–1971) kanssa.
Teoksia

Nimellä W. Hall:
Pieni opas kunnallisille ammattientarkastajille. Kustannus oy Kansanvalta, Helsinki 1919
Työväen suojeleminen ammattivaaroilta. Otava 1919
Työväen suojeleminen ammattivaaroilta metalliteollisuudessa. Suomen metalliteollisuustyöntekijäin liiton kirjasia n:o 3. Turku 1920
Kuntain ammattientarkastajain tehtäviä. Kansanvalta, Helsinki 1929
Kiviteollisuus : käyttökelpoiset mineraalit ja kivilajit, niiden louhimis- ja muokkaustavat sekä käytetyt työkalut ja -koneet. Geoteknillisiä julkaisuja 41. Helsinki 1936
Suomennoksia

Benj. Frosterus : Lounais-Suomen kalkkikivet ja kalkkiteollisuus ; suomentanut W. Hall. Geoteknillisiä tiedonantoja no 3. Suomen geologinen toimisto, Helsinki 1909
Aiheesta muualla

Hallin kullanhuuhdontaa käsitteleviä teknillisiä artikkeleita:
W. A. Hall : Om s. k. "dragor" vid bearbetning af guldalluvioner samt förslag att använda dylika vid Ivalojoki, Teknikern, 31.05.1905, nro 414, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
W. Hall : Koneellisen kullanhuuhdonnan mahdollisuudet Suomen Lapissa, osa 1, Teknillinen aikakauslehti, 01.10.1918, nro 7, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
W. Hall : Koneellisen kullanhuuhdonnan mahdollisuudet Suomen Lapissa, osa 2, Teknillinen aikakauslehti, 01.11.1918, nro 8, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
W. Hall : Koneellisen kullanhuuhdonnan mahdollisuudet Suomen Lapissa, osa 3, Teknillinen aikakauslehti, 01.12.1918, nro 9, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Muita Hallin kirjoittamia artikkeleita:
Tiilenpoltto kiertouuneissa, osa I, Suomen Teollisuuslehti, 01.04.1907, nro 7, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tiilenpoltto kiertouuneissa, osa II, Suomen Teollisuuslehti, 01.06.1907, nro 11, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tiilenpoltto kiertouuneissa, osa III, Suomen Teollisuuslehti, 01.07.1907, nro 13, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tiilenpoltto kiertouuneissa, osa IV, Suomen Teollisuuslehti, 01.08.1907, nro 15, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yellow Medicinen piirikunta

Yellow Medicinen piirikunta  (engl. Yellow Medicine County) on Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 528 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Granite Fallsin kaupunki. Piirikunta perustettiin 6. maaliskuuta 1871.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yellow Medicinen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Minnesotan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Arrowhead  Boundary Waters  Buffalo Ridge  Central  Coulee Region  Greater Minnesota  Iron Range  Minnesota River Valley  North Shore  Northwest Angle  Pipestone  Red River Valley  Southeast  Twin Cities metropolitan area 
Huomattavat kaupungit:   Bloomington  Duluth  Minneapolis  Rochester  Saint Cloud  Albert Lea  Alexandria  Andover  Anoka  Apple Valley  Austin  Bemidji  Blaine  Brainerd  Brooklyn Center  Brooklyn Park  Buffalo  Burnsville  Champlin  Chanhassen  Chaska  Cloquet  Columbia Heights  Coon Rapids  Cottage Grove  Crystal  Eagan  East Bethel  Eden Prairie  Edina  Elk River  Fairmont  Faribault  Farmington  Fergus Falls  Forest Lake  Fridley  Golden Valley  Ham Lake  Hastings  Hibbing  Hopkins  Hutchinson  Inver Grove Heights  Lakeville  Lino Lakes  Mankato  Maple Grove  Maplewood  Marshall  Mendota Heights  Minnetonka  Moorhead  Mounds View  New Brighton  New Hope  New Ulm  Northfield  North Mankato  North St. Paul  Oakdale  Owatonna  Plymouth  Prior Lake  Ramsey  Red Wing  Richfield  Robbinsdale  Rosemount  Roseville  Saint Paul (pääkaupunki)  St. Louis Park  St. Peter  Sartell  Sauk Rapids  Savage  Shakopee  Shoreview  South St. Paul  Stillwater  Vadnais Heights  West St. Paul  White Bear Lake  Willmar  Winona  Woodbury  Worthington 
Piirikunnat:   Aitkin  Anoka  Becker  Beltrami  Benton  Big Stone  Blue Earth  Brown  Carlton  Carver  Cass  Chippewa  Chisago  Clay  Clearwater  Cook  Cottonwood  Crow Wing  Dakota  Dodge  Douglas  Faribault  Fillmore  Freeborn  Goodhue  Grant  Hennepin  Houston  Hubbard  Isanti  Itasca  Jackson  Kanabec  Kandiyohi  Kittson  Koochiching  Lac qui Parle  Lake  Lake of the Woods  Le Sueur  Lincoln  Lyon  McLeod  Mahnomen  Marshall  Martin  Meeker  Mille Lacs  Morrison  Mower  Murray  Nicollet  Nobles  Norman  Olmsted  Otter Tail  Pennington  Pine  Pipestone  Polk  Pope  Ramsey  Red Lake  Redwood  Renville  Rice  Rock  Roseau  St. Louis  Scott  Sherburne  Sibley  Stearns  Steele  Stevens  Swift  Todd  Traverse  Wabasha  Wadena  Waseca  Washington  Watonwan  Wilkin  Winona  Wright  Yellow Medicine
Yamarin

| Yamarin |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Yamarin - vie elämäsi kesään!
Perustettu:  1972
Kotipaikka:  Raisio, Suomi
Kotisivu:  https://yamarin.com/fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yamarin on Inhan Tehtaat Oy Ab:n omistama, suunnittelema ja valmistuttama venebrändi. Yamaha Motorin omistama Inhan Tehtaat valmistaa myös Buster-alumiiniveneitä.
Kaudella 2021 Yamarin-mallistoon kuului 11 eri venemallia: kuusi day cruiser -mallia, kaksi bow rider -mallia sekä kolme console-mallia. Mallisto uudistuu vuosittain. Yamarin-slogan on "Yamarin – Vie elämäsi kesään".
Yamarin-veneet ovat ensirekisteröintitilastossa tällä hetkellä toisena heti Busterin jälkeen. Yamaha nousi Yamarinin vauhdittamana perämoottoreiden markkinajohtajaksi Suomessa vuonna 1977[lähde? ], ja on pitänyt asemansa siitä alkaen.
Yamarin-venemalliston rinnalla aloitettiin syksyllä 2010 alumiinirunkoisten, lasikuitukantisten Yamarin Cross -veneiden valmistus.
Yamarin-veneiden myynnistä ja jälkimarkkinoinnista Suomessa vastaa myynti- ja huoltopisteverkosto, jotka koostuvat pääasiassa yksityisistä yrityksistä. Yamarin-veneiden kokonaismyynnistä noin 70 % myydään vientimaihin. Suurimmat vientimaat ovat Ruotsi, Norja, Saksa ja Venäjä. Kokonaisuudessaan vientimaita on noin kymmenen. Maahantuonnista ulkomailla pääosin vastaa Yamaha Motor Companyn maayhtiöt tai tämän yhteistyökumppanit.
Historia

Yamarinin perusti Kesko-konsernin rakentamisen ja talotekniikan ketjuun kuuluva Konekesko. Merkki syntyi 1970-luvun alussa, kun silloisessa Keskon urheilujaostossa nähtiin tarve parantaa Yamaha-perämoottoreiden myyntiä. Konekesko ja Yamarin olivat aloittaneet yhteistyön Yamaha Motor Companyn kanssa vuodesta 1966, jolloin Konekesko alkoi maahantuoda Yamaha-perämoottoreita. Tuotenimi Yamarin on johdettu yhdistämällä ”Yamaha” ja veneilyalaan viittaava ”marine”.
Kesko ilmoitti joulukuussa 2016 myyvänsä Yamarin-liiketoiminnan Inhan Tehtaille ja kauppa toteutui 30.6.2017.
Aiheesta muualla

Yamarin-veneet Yamarin. Viitattu 20.7.2016.
When the Shit Hits the Man

| When the Shit Hits the Man Hero Dishonest |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Red Five Studio, Vantaa; Sonic Pump Studios, Helsinki (rummut)
 Julkaistu: 10. lokakuuta 2006
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Antti Malinen Hero Dishonest
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 25.42
 Levy-yhtiö: If Society
 Levymerkki: Combat Rock Industry
Hero Dishonestin muut julkaisut
| Let Your Poison Scream 2004 | When the Shit Hits the Man 2006 | Dangerous 2010 |
When the Shit Hits the Man on hardcore punk -yhtye Hero Dishonestin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 10. lokakuuta 2006 levymerkillä Combat Rock Industry.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Desibeli : 
Imperiumi : 
| Lammaszine  | erittäin positiivinen |  |
Soundi : 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Tuomas Valtanen sanoi yhtyeen ”rääkkäävän soittimia” vimmatulla energialla, ja kutsui albumia kivenkovaksi ja aidoksi hardcore punkiksi, joka on sopivan kieli poskessa tehty. Hän luki itse yhtyeen kotimaisen hardcoren parhaimmistoon, vaikka myönsikin, ettei albumia jaksa kuunnella kertaa enempää. Niin ikään Soundin Ville Pirinen totesi albumin sopivan lähtökohtaisesti vain tyylilajista valmiiksi pitäville, sekä kehui teoksen huumorilla höystettyä meininkiä vaihtoehtona totiselle paahtamiselle. Desibelin Tuomas Tiainen piti albumia otteessaan pitävänä tuotoksena. Hän kuvaili luovasti sävelletyksi, terävästi sanoitetuksi, lähes täydelliseksi tiukkatempoiseksi levyksi. Lammaszinen Tuomas Koskinen kutsui albumia nerokkaaksi, hauskaksi ja viihdyttäväksi, sekä piti sitä vuoden parhaana kotimaisena hardcore punk -julkaisuna.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hero Dishonest, paitsi kappale 9 Deep Wound.
| --- | --- |
 Paskahalvaus liukuhihnalla – 1.02  Booger Man – 0.57  180° – 1.20  Crawl Song – 1.18  Between God and Chemist – 1.33  Stalin Vs. Hank Hardy – 0.54  Team Neadernthal – 0.20  One Minute Silence for the Memory of Captain Jack – 1.23  Saw It – 1.12 (Deep Wound -cover)  Road to the Arctic Ocean – 2.05 :  B-puoli BYOFTP – 1.24   Deathwish – 1.32  Fist Song – 1.11  Count to Nothing – 1.07  If I Can’t Drop Out It’s Not My Revolution – 1.29  Great White Socks – 1.27  Monkey Song – 1.12  Tuokaa minulle yksi heistä – 0.57  Humanity... What Fun! – 1.11  Chicken Coop Tactics – 1.04  Arm the Squirrels – 1.06
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Klemm Benton – laulu  Flatus Maximus – kitara  Dorgastmatron – basso  Sir Sweat-a-Lot – rummut + Sandra Mahlamäki – viulu (kappale 10) :  Tuotanto Antti Malinen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja  Minerva Pappi – masteroija  Kaisa Paljakka – valokuvat  Illexplode – layout, grafiikka
Aiheesta muualla

Discogs: Hero Dishonest – When the Shit Hits the Man (englanniksi)
Hero Dishonest
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pleasure/Disgust  Juggernaut  Let Your Poison Scream  When the Shit Hits the Man  Dangerous  Alle lujaa  Liha ja teräs  Maailma palaa taas  Flat Society 
Kokoelmat:  Juggernaut / Let Your Poison Scream
EP:t:   Climbing Up on the Way Down  Kaikki hajoaa 
Split-albumit:   Hero Dishonest / Rebound  Hero Dishonest / Mukeka Di Rato
Yleinen tuomioistuin

Yleiseksi tuomioistuimeksi kutsutaan sellaista tuomioistuinta, joka ei hoida vain joitain laissa erikseen yksilöityjä asioita. Vastakohtana on erityistuomioistuin, joka hoitaa esimerkiksi hallinto- tai työoikeudellisia asioita. Suomessa yleisiä tuomioistuimia ovat käräjäoikeudet, hovioikeudet ja korkein oikeus.
William Varley

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | kaksikko |  |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | perämiehetön kaksikko |  |
William Michael ("Bill") Varley (6. marraskuuta 1880 New York – lokakuu 1968 New York) oli yhdysvaltalainen soutaja, joka souti Atalanta Boat Clubissa ja kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa. Hän voitti kaksikossa kultaa ja sai lisäksi hopeamitalin perämiehettömässä kaksikossa.
Wilhelm Granlund

Wilhelm Granlund (2. marraskuuta 1795 Koivulahti – 13. joulukuuta 1889 Hämeenlinna) oli suomalainen lääkäri.
Granlundin vanhemmat olivat sotarovasti Wilhelm Granlund vanhempi ja Klara Margareta Holstius. Hän opiskeli lääketiedettä Turussa, Uppsalassa ja Tukholmassa. Lääketieteen lisensiaatti hänestä tuli 1821. Granlund nimitettiin Hämeenlinnan piirilääkäriksi 1823, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1879 asti. Oltuaan ulkomailla 1830-1832 valtion apurahan turvin Granlund väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi, väitöskirjan aiheena oli De asphyxia congelatorum. Granlund julkaisi 1833 toisen väitöskirjan De varioloidibus sisätautiopin professorin virkaa varten, johon valittiin kuitenkin Immanuel Ilmoni. Granlundia pidettiin erittäin taitavana lääkärinä. Hän oli kuului Finska Läkaresällskapetin perustajiin 1835, seuran kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 90-vuotiaana 1885. Professorin arvonimi Granlundille myönnettiin 1871.
Granlundin puoliso vuodesta 1841 oli Fredrika Wilhelmina Spåre (k. 1869), Harvialan kartanon omistajan Otto Reinhold Brusiinin leski.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Vilhelm Granlund. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 30.1.2014.
Granlundin ansioluettelo (ruotsiksi) (Viitattu 30.1.2014)
Granlundin väitöskirja De asphyxia congelatorum (Viitattu 30.1.2014)
Granlundin väitöskirja De varioloidibus (Viitattu 30.1.2014)
Yellow House

| ”Yellow House” Softengine |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: We Created the World
 Julkaistu: 13. kesäkuuta 2014
 Kesto: 03.33
 Levy-yhtiö: Sony Music
Softenginen muut singlet
| ”Something Better” 2014 | ”Yellow House” 2014 | ”The Sirens” 2014 |
”Yellow House” on suomalaisen Softengine-yhtyeen kappale, joka julkaistiin yhtyeen toisena singlenä 13. kesäkuuta 2014. Ensisoittonsa kappale kuitenkin sai jo 12. kesäkuuta YleX-kanavan Uuden musiikin aamuvuorossa, kun toimittaja Pirita Pykäläinen soitti sen ohjelmassa. Unelmien tavoittelemisesta ja niiden toteuttamisesta kertovan kappaleen on säveltänyt yhtyeen laulaja-kitaristi Topi Latukka ja sanoittanut Latukan lisäksi Henri Takala.
Kappaleessa kuultava riffi on koottu Topi Latukan tyttöystävän laulamista äänistä. Riffi äänitettiin alun perin kappaleen demoversiolle, mutta sittemmin se päätettiin jättää myös lopulliseen versioon.
Singlen julkaisupäivänä kappaleesta julkaistiin lyriikkavideo, jonka yhtye on tehnyt itse. Virallinen musiikkivideo kappaleesta julkaistaan myöhemmin.
Kappaleet

Yellow House – 3.33
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 11 
Suomen radiolista: 28
Yamanashi

| Yamanashi (山梨市) |
| --- | --- |
 Seihaku-ji
 lippu:  symboli
 Yamanashin sijainti Yamanashin prefektuurissa
 Yamanashi
 Koordinaatit: 35°41′36″N, 138°41′13″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Kōshin’etsu
Prefektuuri:  Yamanashin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  289,80 km²
Väkiluku (07/2020):  34 335
 – Väestötiheys:  118,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Atsalea
 – Lintu:  Chidori (Charadriinae)
 
 https://www.city.yamanashi.yamanashi.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yamanashi (jap. 山梨市, Yamanashi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Kōfun altaan koillisreunalla. Kaupungin läpi virtaa Fuefukijoki. Pohjoisessa siihen kuuluu vuoristoalueita ja se rajautuu Naganon ja Saitaman prefektuureihin. Yamanashissa on 34 335 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 289,80 neliökilometriä.
Yamanashin kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Kanoiwan ja Kusakaben maaseutukaupungit sekä viisi kyläkuntaa. Kanoiwa ja Kusakabe kehittyivät historiallisesti Ōme-kaidō-tiereitin postiasemina: nykyisin ne ovat kasvaneet yhteen ja muodostavat kaupungin ydinalueen. Perinteisiä elinkeinoja seudulla olivat riisin ja silkin viljely. Toisen maailmansodan jälkeen siellä siirryttiin kuitenkin nopeasti viljelemään hedelmiä, etenkin viinirypäleitä, persikoita ja kakeja. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut myös viinin valmistusta, elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta sekä hiilikuitujen tuotantoa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Makiokan maaseutukaupunki ja Mitomin kyläkunta.
Yamanashin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Seihaku-jin buddhalainen temppeli, jonka Muromachi-kaudella rakennettu Butsuden-halli on valittu Japanin kansallisaarteeksi. Myös osa Kubo Hachiman-jinjan pyhäkön rakennuksista on Muromachi-kaudelta peräisin. Luonnonnähtävyyksiä ovat muun muassa Nishizawan laakso ja klassisen kauden runoudesta tunnettu Fuefukijoen rantakallio Sashide no iso. Fuefukin varrella sijaitsee niin ikään Manrikin metsä, jota pidetään Takeda Shingenin istuttamana. Kaupungissa toimii myös Iwashita-onsenin kuuma lähde. Osa kaupungin alueesta kuuluu Chichibun–Taman–Kain puolikansallispuistoon. Yamanashia palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja.
Kuvia

Tokusavuori Hirosejärveltä
Kubo Hachiman-jinjan torii-portti
Nanatsugama-godanin vesiputous
Okkazuman kirsikkapuu
Yamanashin kaupungintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yamanashi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Yorkin piirikunta (Maine)

Yorkin piirikunta (engl. York County) on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 207 641 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Alfredin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1636.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yorkin piirikunta (Maine) Wikimedia Commonsissa
Wladimir Aïtoff

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wladimir Aïtoff |  Wladimir Aïtoff |  Wladimir Aïtoff |  |
Maa:   Ranska
Miesten rugby union
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Rugby union |  |
Wladimir Aïtoff (5. elokuuta 1879 – 6. syyskuuta 1963) oli ranskalainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Ranskan kultaa voittaneessa joukkueessa Pariisin olympialaisissa 1900.
Aïtoff vietti yhdeksän kuukautta Buchenwaldin keskitysleirissä toisen maailmansodan aikana. Hänen tyttärensä Irene Aïtoff oli konserttipianisti.
World of Warcraft: Arthas Rise of the Lich King

| World of Warcraft: Arthas Rise of the Lich King |
| --- | --- |

Julkaisija:  Pocket Books
Käsikirjoittaja:  Christie Golden
Pelisarja:  Warcraft
Julkaistu:  2009
Lajityyppi:  fantasia
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
World of Warcraft: Arthas Rise of the Lich King on Christie Golden kirjoittama englanninkielinen 312-sivuinen fantasia-novelli, joka pohjautuu kokonaisuudessaan Warcraft-pelisarjan, mutta yksityiskohtaisemmin World of Warcraft: Wrath of the Lich King -lisäosaan ja sen päähenkilöön Arthas Menethiliin.
Kirja sai julkaisunsa 21. huhtikuuta 2009.