stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liberaalipuolue – Vapaus valita
Politiikka > Sosiaali- ja terveyspolitiikka

Liberaalipuolueen mukaan työmarkkinoita pitäisi vapauttaa esimerkiksi purkamalla työehtosopimusten yleissitovuus. Puolue haluaa purkaa sosiaaliturvan kannustinloukkuja siirtymällä perustuloon tai sosiaaliturvatilimalliin. Puolueen mielestä tämänhetkinen (2016) eläkejärjestelmä ei ole oikeudenmukainen sukupolvien välillä, koska eläkemaksuja on korotettu vaikka suurin osa eläkemaksuista käytetään nykyisten eläkeläisten eläkkeiden maksuun.
Puolueen mielestä jokaiselle kansalaiselle tulee taata mahdollisuus terveydenhuoltoon, ja viime kädessä pääsy tarpeellisiin terveyspalveluihin tulee turvata julkisen sektorin toimesta. Kuitenkin mahdollisuutta terveyspalveluiden valitsemiseen olisi lisättävä.
Koulutuksessa valtion tulee taata kansalaisilleen tasaveroiset mahdollisuudet kehittää itseään. Lahjakkaille oppilaille tulee kuitenkin antaa mahdollisuudet opiskella nopeammin. Lisäksi kaikille lapsille on tarjottava mahdollisuus varhaiskasvatukseen, sillä puolueen mukaan se parantaa heikko-osaisten mahdollisuuksia sekä ehkäisee syrjäytymistä.
Politiikka > Ulko- ja turvallisuuspolitiikka

Liberaalipuolueen ulko- ja turvallisuuspolitiikan lähtökohtana ovat liberaalit arvot, kuten demokratia, oikeusvaltioperiaate ja perus- sekä ihmisoikeuksien turvaaminen.
Puolue pitää Euroopan unionia tärkeänä vapaakaupan takaajana ja kokee, että EU:n tulisi keskittyä turvaamaan vapaakauppaa sekä vapaata liikkuvuutta. Puolueen mukaan liittovaltiokehitykseen tulee suhtautua pragmaattisesti; on asioita, joissa EU voisi ottaa isompaa roolia, mutta liittovaltio ei ole itseisarvo.
Puolue kannattaa NATO-jäsenyyden hakemista. Suomella tulee olla uskottava kansallinen puolustus, mutta kansainvälistä yhteistyötä on lisättävä sen vahvistamiseksi.
Puolue kannattaa nykyisen asevelvollisuusjärjestelmän korvaamista kaikkia kansalaisia koskevalla valikoivalla asepalveluksella. Vapaaehtoista maanpuolustustyötä tulee edistää ja tukea.
Politiikka > Maahanmuuttopolitiikka

Liberaalipuolue kannattaa työperäisen maahanmuuton esteiden poistamista. Kaikille, joilla on mahdollisuus elättää itsensä, tulee myöntää toistaiseksi voimassa oleva oleskelulupa. Työvoiman tarveharkinnasta tulee luopua. Yliopistoista ja korkeakouluista valmistuville ulkomaan kansalaisille tulee myöntää nykyistä suuremmat vapaudet työnhakuun.
Puolueen mukaan ihmisten auttamisen konfliktien lähialueilla tulee olla ensisijainen humanitäärinen tavoite. Kannustimet turvapaikan hakemiseen ei-humanitäärisestä syystä tulee poistaa. Maahanmuuttopolitiikan painopisteen tulee olla laadukkaassa kotouttamisessa maassa jo oleskeleville hakijoille.
Mikäli turvapaikanhakija työllistyy turvapaikkaprosessin aikana, hänelle tulee myöntää toistaiseksi voimassa oleva oleskelulupa.
Politiikka > Kulttuuripolitiikka

Puolue leikkaisi kulttuurin tuet pois. Puolueen julkaisemassa #LeikattavaaLöytyy-kampanjassa ehdotetaan että taiteen ja kulttuurin tuotannon tulee olla valtiollisesta toimijasta riippumatonta. Puolue ei kuitenkaan leikkaisi valtion muistiorganisaatiotyöstä sillä kampanjan mukaan kansallisen kulttuuriperinnön säilyttäminen ja arkistointi on keskeinen valtion tehtävä.
Vaalimenestys > Kuntavaalit

Kuntavaaleissa 2017 liberaalipuolue saavutti yhden valtuustopaikan Espoossa. Espoossa puolueen kannatus oli suurinta Otaniemessä, jossa se sai 6,6 prosenttia äänistä. Parikkalassa liberaalien listalta valittiin neljä sitoutumatonta valtuutettua, jotka kuitenkin muodostavat oman liberaaleista erillisen valtuustoryhmänsä. Lisäksi puolueella on varavaltuutetut Akaassa ja Nurmijärvellä sekä kaksi varavaltuutettua Helsingissä. Puolueen kannatus koko maan alueella oli 0,2 prosenttia.
Puheenjohtajat

Juhani Kähärä 2014–2018
Tea Törmänen 2018–2019
Marko Kettunen 2019–2020
Harri Kreus 2020–2021
Aki Kivirinta 2021–2022
Lassi Kivinen 2022–
Puoluesihteerit

Riku Hyytiäinen 2014–2017
Tuomas Tiainen 2017–2019
Jussi Mäkipelto 2019–2021
Aarne Leinonen 2021–
Pentti Halonen (näyttelijä)

Pentti Tapio Halonen (s. 11. joulukuuta 1962 Vaasa) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän työskentelee Turun taideakatemiassa käsikirjoituksen lehtorina.
Halonen on tehnyt yhteistyötä muun muassa Leea Klemolan kanssa ja oli yksi Aurinkoteatterin perustajajäsenistä. Yhdessä Kaisa Pylkkäsen kanssa Halonen on käsikirjoittanut Yleisradion uutistoimituksen 1960–1970-luvuille sijoittuvan draamasarjan Uutishuone. Hän myös näytteli sarjassa. Halonen on toiminut draamakonsulttina suomalaisen peliyhtiön Remedy Entertainmentin videopeleissä Max Payne 2: The Fall of Max Payne ja Alan Wake.
Hallintosopimus

Hallintosopimus on sopimus, jossa julkisyhteisö on yhtenä osapuolena. Toisena osapuolena on usein yksityinen henkilö tai oikeushenkilö, mutta myös valtion ja kuntien väliset sopimukset ovat tavallisia. Lisäksi hallintoelinten väliset sopimukset ovat mahdollisia. Hallintosopimuksia solmitaan pääasiassa toteuttamaan julkisia palveluja ja hallinnollista sääntelyä.
Hallintosopimuksia käytetään yleisesti hankittaessa valtiolle, kunnalle tai muulle julkisyhteisölle ostopalveluja. Sopimuksia tehdään myös hallintoluvan ehtojen toteuttamisesta, jolloin sopimus määrittelee myöhemmin tehtävän hallintopäätöksen sisältöä. Julkisyhteisöjen päätöksenteon riippuvuus lakien määräyksistä on tärkein hallintosopimusten käyttöä rajoittava tekijä. Viranomainen ei esimerkiksi voi luvata pitävänsä salassa lain julkiseksi määräämää asiakirjaa. Hallintosopimusten sitovuus on samankaltainen kuin muidenkin pätevien sopimusten. Vain silloin sitovuus puuttuu, kun sopimuksen teossa on ylitetty toimivalta tai menetelty muuten lainvastaisesti.
Kirjallisuutta

Olli Mäenpää: Hallintosopimus. Hallintoviranomaisten sopimustoiminnan oikeudellisia ongelmia.  Helsinki:  Lakimiesliiton Kustannus, 1989.  ISBN 951-640-422-7
Halikon aarre

Halikon aarre
Halikon aarre on historiallinen hopea-aarre, joka löytyi vuonna 1887 Joensuun kartanon mailta Rikalan kylästä Halikosta. Aarre on ajoitettu 1100-luvulle. Halikon aarre on Suomen arvokkain aarrekätkö ja myös Pohjoismaiden huomattavimpia. Korujen nykyinen säilytyspaikka on Kansallismuseo.  Kalevalakoru on tehnyt korujen pohjalta omia mallejaan.
Löytyminen

Aarteen löysi halikkolainen torppari Karl Ollikkala syksyllä 1887 maatöiden yhteydessä Majalan keskiaikaisen krouvin lähettyviltä. Hopeaesineet olivat saviastiassa noin 60 cm:n syvyydessä. Ollikkalalle maksettiin esineistä 200 markan korvaus. Löytöpaikka sijaitsee nykyisessä Salon kaupungissa seututie 110:n ja Nokian tehtaiden välissä, Nakolinnan luontopolun varrella. Alueella on myös rautakautinen kalmisto ja Rikalan linnavuori.
Aarteen sisältö

Saviastian sisällä oli kullattu hopeinen krusifiksi ketjuineen, 2 hopeista papinristiä ja 36:n filigraanikoristeisen helmen kaulaketju. Aarre painoi noin 1,8 kg. Kullattu risti on ilmeisesti keskieurooppalaista alkuperää. Siinä ovat kuvattuna ristiinnaulittu Jeesus sekä ristin juurella Neitsyt Maria ja apostoli Johannes. Ristin taakse on kaiverrettu latinankielinen teksti In cruce morte sva sibi vindicat omnia Christus (Ristillä Kristus kuolemallaan lunasti kaiken itselleen). Hopearistit on valmistettu Skandinaviassa. Ne ovat onttoja, joten niitä on todennäköisesti käytetty pyhäinjäännösten säilyttämiseen. Filigraanihelmien kuviointi viittaa itään, Itämeren eteläosien slaavilaisille alueille tai Bysanttiin.
Alkuperäinen omistaja

Esineiden alkuperäinen omistaja ja kätkijä ovat tuntemattomia. Koruiksi ne ovat raskaita ja epätavallisia, siksi niiden on päätelty kuuluneen piispan liturgisiin asuihin. Iän perusteella omistajan on arveltu olleen joko Piispa Henrik tai Rodolfus-piispa. Korujen omistaja on ehkä kätkenyt ne vaaran uhatessa tai aarre on tullut Suomeen ryöstöretken seurauksena. Mahdollista on myös, että ne olisi ryöstetty Suomeen tulleelta kirkonmieheltä ja unohdettu kätköönsä.
Haltijaosake

Haltijaosake tarkoittaa osakekirjaa, jonka pelkkä hallinta riittää osakkeen antamien oikeuksien käyttöön. Osakkeen omistaa osakekirjan kulloinenkin haltija. Osakekirjassa ei ole osakkeenomistajan nimeä.
Haltijaosakkeen omistajaa voi vaihtaa hetkessä. Yhtiön todellista omistajaa voi olla vaikea osoittaa. Haltijaosakkeita on käytetty laajasti petoksiin ja veronkiertoon.
Haltijaosakkeet ovat tavallisia useissa maissa, muun muassa Alankomaissa, Ranskassa ja Saksassa.
Suomalaiset osakeyhtiöt eivät enää voi laskea liikkeelle haltijaosakkeita. Uusien haltijaosakkeiden liikkeelle lasku kiellettiin vuoden 1980 alusta. Vanhat haltijaosakkeet kuitenkin säilyttivät arvonsa. Käytännössä haltijaosakkeet olivat sitä ennenkin harvinaisia.
Ketin kieli

| Ketti |
| --- | --- |
Muu nimi:  jeniseinostjakki
Tiedot
Alue:   Venäjä
Puhujia:  200
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  jeniseiläiskielet
Kieliryhmä:  pohjoisjeniseiläiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  –
ISO 639-2:  –
ISO 639-3:  ket
 Ohje 
Ketin kieli eli ketti (aikaisempi nimitys jeniseinostjakki; ketiksi остыганна ка’, ostyganna ka’) on Venäjällä Siperiassa asuvien kettien puhuma jeniseiläinen kieli.
Levinneisyys ja puhujamäärä

Ketit asuvat Jenisein keskijuoksun ja sen sivujokien varrella Krasnojarskin aluepiirin Turuhanskin piirissä sekä Evenkian Sulomain taajamassa. Eniten kettejä on Turuhanskin piirin Kellogin taajamassa.
Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 1 100 kettiä ja 589 ketin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan keteistä 48,8 % ilmoitti äidinkielekseen ketin ja 49,4 % venäjän. Vuoden 2002 väestölaskennassa rekisteröitiin 1 500 kettiä ja 485 ketin puhujaa. Kaikki ketit osaavat venäjää, ja eräät puhuvat myös selkuppia ja evenkiä. Turuhanskin piirissä asuva pieni selkuppiryhmä puhuu kettiä äidinkielenään tai toisena kielenään.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 213 ketin puhujaa.
Historia ja murteet

Ketti ja sammumaisillaan oleva jugi muodostavat jeniseiläisten kielten ryhmän, jolla ei ole tunnettuja sukulaiskieliä. Tämän vuoksi kettiä voidaan pitää isolaattikielenä. Vielä 1700-luvulla seudulla puhuttiin myös muita jeniseiläiskieliä: arinia, assania, kottia ja pumpokolia. Niiden mahdollisista yhteyksistä muihin kielikuntiin on esitetty lukuisia hypoteeseja. Nykyään todennäköisimpänä pidetään jeniseiläisten, pohjoiskaukasialaisten ja sinotiibettiläisten kielten jonkinasteista sukulaisuutta.
Kettien arvellaan muuttaneen nykyiselle alueelleen Jenisein yläjuoksulta. Kieli jakautuu etelä-, keski- ja pohjoismurteisiin, joiden välillä on huomattavia eroja.
Tutkimus

Ketin kielen tieteellisen tutkimuksen aloitti 1800-luvulla suomalainen M.A. Castrén. Sitä ovat tutkineet myös Gustaf Ramstedt ja Otto Donner sekä neuvostoliittolaiset kielitieteilijät A.P. Dulzon ja Je.A. Kreinovitš.
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Uvulaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n |  | ŋ |  |  |
| Klusiili | p | b | t | d |  | k | g | q | ɢ | ʔ |
| Frikatiivi | β | s | z | ç | ʝ | x | ɣ | χ | ʁ |  |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |  |
| Lateraali |  | l ~ ɮ |  |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ɨ | u |
| Puolisuppea | e | ə | o |
| Puoliavoin | ɛ | ə | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Kirjakieli

Vuonna 1934 julkaistiin latinalaiseen kirjaimistoon perustunut ketin aapinen, mutta varsinainen kirjakieli alkoi kehittyä vasta 1980–1990-lukujen vaihteessa. Nykyään käytetään lisämerkein täydennettyä kyrillistä aakkostoa. Kirjakielellä on julkaistu lähinnä äidinkielen oppikirjoja. Kouluissa kieltä opetetaan aineena. Opettajia koulutetaan Herzenin pedagogisessa yliopistossa Pietarissa.
Ketin kirjaimisto
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Г̡ г̡ | Д д | Е е | Ё ё |
| Ж ж | З з | И и | Й й | К к | Ӄ ӄ | Л л | М м |
| Н н | Ӈ ӈ | О о | Ө ө | П п | Р р | С с | Т т |
| У у | Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ |
| Ә ә | Ы ы | Ь ь | ’ | Э э | Ю ю | Я я |  |
Nykytilanne

Ketti on erittäin uhanalainen kieli. Sitä puhuvat etupäässä vanhukset. Keski-ikäiset käyttävät kieltä vähän eikä se enää välity lapsille. Kouluopetuksen tulokset ovat heikkoja ja äidinkielen arvostus alhainen.
Aiheesta muualla

Endangered Languages of Siberia: The Ket Language (englanniksi)
Ethnologue: Ket (englanniksi)
Tapani Salminen: Endangered languages in Northeast Asia: Ket (englanniksi)
Maire Halava

Maire Halava vuonna 1930.
Maire Annikki Halava (oik. Hämäläinen; 26. maaliskuuta 1911 Helsinki – 18. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen pianisti.
Ura

Halava oli kiinnostunut soittamisesta jo pikkutyttönä. Kouluaikana hän opiskeli pianonsoittoa Helsingin musiikkiopistossa ja toimi samalla jonkin aikaa Aino Achtén laululuokan pianistina. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä lokakuussa 1931, minkä jälkeen hän opiskeli lukuvuoden 1931–32 Pariisissa Nadia Boulangerin luokalla. Halava suoritti pianodiplomin 1933 mutta jatkoi edelleen opintojaan ulkomailla. Hän kuuluu puolalaisen Jan Hoffmanin sekä suomalaisten Elli Rängman-Björlinin ja Ingeborg Hymanderin oppilaisiin.
Halava soitti muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin ja Radio-orkesterin solistina. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat muun muassa Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin ja Robert Schumannin sekä hänen suosikkisäveltäjäkseen tiedetyn Johannes Brahmsin teokset. Halava tuli erityisen tunnetuksi radioesiintymisistään, joista monet olivat suoria lähetyksiä. Hänen uransa huippuaikoja olivat 1940-luku ja 1950-luku, joskin radiota varten tehdy esitykset jatkuivat vielä 1960-luvulla. Hän toimi lisäksi tuntiopettajana Sibelius-Akatemiassa 1967–1974.
Hänen soolokonserttinsa olivat odotettuja musiikkielämän tapauksia. Ohjelmiston rungon muodostivat Beethoven, Chopin ja Schumann sekä Halavan usein suosikkisäveltäjäkseen mainitsema Brahms.Halava tuli tunnetuksi kaikkialla Suomessa lukuisten radioesiintymistensä välityksellä, joista monet soitettiin vielä suorana. Halava matkusti mielellään ja luki kirjallisuutta useilla kielillä.
Viime vuosikymmenien ajan hän seurasi tiiviisti musiikkielämää ja hänet saattoi nähdä Helsingissä konserteissa aina siihen saakka kunnes liikkumisen rajoitukset kävivät ylivoimaisiksi.
Yksityiselämä

Halavan puoliso oli pankinjohtaja Juho Hämäläinen, jonka kanssa hän avioitui 1934. Pariskunnalla oli kolme lasta. Heidän poikansa oli varatuomari Pekka Hämäläinen.
Levytyksiä

Piano Recordings 1951–1966 (3CD). Finlandia Classics FINCLA 23 (2016).
Irwin Goodman

| Irwin Goodman |
| --- | --- |
 Irwin Goodman vuonna 1966.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Antti Yrjö Hammarberg
Syntynyt: 14. syyskuuta 1943
Kuollut: 14. tammikuuta 1991 (47 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Irwin Goodman Rock-Williams William White Andy Rudolf Holtz Bob Mersey Bill Black
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1962–1991
Tyylilajit:  folk, iskelmä, rock, pop
Soittimet:  kitara, huuliharppu, laulu, piano
Levy-yhtiöt:  Finndisc, Rytmi, Finnlevy, Levytuottajat
Aiheesta muualla
www.irwingoodman.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antti Yrjö Hammarberg, taiteilijanimeltään Irwin Goodman, (14. syyskuuta 1943 Hämeenlinna – 14. tammikuuta 1991 Hamina) oli suomalainen laulaja ja säveltäjä. Goodman oli kansanlaulaja, jolla oli paheellisen, reteän juopporentun imago. Hänen tyylinsä vaihteli puoliakustisesta folkista sähköiseen rock-henkiseen musiikkiin. Jotkin hänen menestyneimmistä kappaleistaan yhdistelivät saksalaista schlageria ja suomalaista iskelmää.
Irwin Goodman sävelsi kappaleensa itse. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia artisteja, jotka eivät tyytyneet käännöskappaleisiin. Kaikkiaan Goodman levytti yli 200 omaa sävellystään. Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta sanat Goodmanin kappaleisiin kirjoitti Vexi Salmi. 1980-luvun puolivälistä alkaen sävellystyöstä vastasi pääosin Kassu Halonen, sillä Goodman ei toisen korvan kuuroutumisen takia pystynyt enää säveltämään.
Goodmanin kiinnostus musiikin tekoon lähti liikkeelle ajan lättähattujen rock-innostuksesta. Goodman opetteli kitaransoittoa ja säveltämistä ja esiintyi laulukilpailuissa sekä kapakkalaulajana. 1960-luvun puolivälissä Vexi Salmi painosti Goodmanin levy-yhtiöön ja keikoille. Goodman lauloi ensimmäisillä levytyksillään Bob Dylanin tyyliä jäljittelevällä honotusäänellä, mutta viimeistään vuoden 1971 Poing poing poing -albumilla hän oli siirtynyt karheampaan äänenkäyttöön.
Goodman aloitti uransa protestilauluilla, mutta hänen musiikillinen tuotantonsa muuttui pian ensimmäisten levytysten jälkeen asteittain kohti tavallisempaa iskelmämusiikkia. 1980-luvun puolivälistä lähtien hänen musiikkinsa alkoi yhdistellä iskelmää ja rockia. Goodmanin kappaleiden yleisiä aiheita ja teemoja olivat muun muassa poliitikkojen ja verotuksen arvostelu, kansan olojen ja tuntojen kuvaaminen, perinteisten ja vanhoillisten suomalaisten asenteiden arvostelu sekä muun muassa alkoholi, rahatalous ja yleinen hauskanpito.
Goodmanin ura ulottui neljälle vuosikymmenelle, joiden kuluessa hän koki monta nousu- ja laskukautta. Hänen elämäänsä varjostivat usein ongelmat alkoholin ja rahan kanssa. Kuollessaan vuonna 1991 hän oli jälleen suosionsa huipulla menestyskappaleen ”Rentun ruusu” ansiosta. Goodman oli suosittu ja ahkera esiintyjä, ja hän kiersi Suomea 25 vuotta tanssilavoilla, ravintoloissa, ostoskeskuksissa ja harjannostajaisissa välillä jopa kuuden keikan viikkotahtia.
Elämä > Lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö

Goodman esiintyi toukokuussa 1971 Punaisen ristin tilaisuudessa. Konsertin jälkeen hän pyysi yleisön joukossa olleen 14-vuotiaan tytön huoneeseensa Joensuun hotelli Kareliaan. Huoneeseen tuli myös 13-vuotias poika, ja Goodman tarjosi lapsille limonadia, johon hän oli sekoittanut vodkaa. Kun poika poistui paikalta, Goodman alkoi houkutella tyttöä sänkyynsä. Tyttö väitti Goodmanin olleen hänen vastusteluistaan huolimatta yhdynnässä hänen kanssaan. Goodmanin mukaan yhdyntää ei ollut tapahtunut, koska tyttö oli torjunut hänet, mutta myönsi työntäneensä sormensa tytön sukupuolielimeen ”lämmitelläkseen” tätä.
Joensuun raastuvanoikeus tuomitsi Goodmanin kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Tuomio tuli lapseen kohdistuneesta haureudesta, nykytermein lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Tytön vanhemmat vaativat Goodmanilta 20 000 markan korvauksia kivusta ja särystä, mutta oikeudessa summa aleni 300 markkaan. Kaikki osapuolet valittivat tuomiosta, jolloin Goodmanin ehdollinen vankeustuomio koveni viiteen kuukauteen.
Elämä > Veropetokset

1970-luvun alkuvuosina Goodman lisäksi joutui useaan otteeseen vastaamaan veropetossyytteisiin Hämeenlinnan raastuvanoikeudessa. Hänet tuomittiin ehdolliseen vankeusrangaistukseen sekä rästiin jääneiden ennakkoverojen ja sosiaaliturvamaksujen tilittämiseen valtiolle.
Elämä > Menestystä Syksyn sävelessä

Syksyllä 1970 Irwinin ura lähti huimaan nousuun, kun hän voitti Syksyn sävelen kappaleella ”St. Pauli ja Reeperbahn”. Samanniminen albumi oli suuri myyntimenestys. Irwin ja Vexi tekivät levyn kappaleet muutamassa päivässä, jotta levy ehti joulumarkkinoille.lähde?
Irwin toisti Syksyn sävel -voittonsa vielä seuraavana vuonna kappaleella ”Poing poing poing”. Tuona vuonna ilmestyi samannimisen albumin ohella toinenkin albumi Lonkalta duettona Esa Pakarisen kanssa. Vuoden 1972 Syksyn sävel jäi Irwiniltä väliin ulkomaanmatkan takia, mutta sekä laulamatta jääneestä kilpailukappaleesta ”Vielä yhdet” että albumista Las Palmas tuli menestyksiä. Samana vuonna Irwin julkaisi myös joululevyn Kohta taas on joulu.lähde?
Vuoden 1973 Syksyn säveleen Irwin osallistui peräti kahdella laululla, joista molemmat nousivat hiteiksi (”Vain elämää” ja ”Si si si”). Tuon vuoden kisoissa Irwinin sijoitukset olivat toinen ja kolmas. Molemmat kilpailukappaleet saivat lähes saman verran ääniä, ja voiton korjasi Jukka Kuoppamäki laulullaan ”Kultaa tai kunniaa”. Aiemmin samana vuonna, tammikuisella Kanarian-matkallaan, Irwin myös löysi elämänkumppaninsa Riitan o.s. Feirikki.lähde?
Alkuvuonna 1974 Irwin osallistui Suomen euro­viisu­karsintoihin ilman suurempaa menestystä kappaleella ”Se on minimaalista”. Kyseessä on Irwinin ainoa kappale, jota ei koskaan ole levytetty. Ainoa tallenne kyseisestä esityksestä lienee heikkolaatuinen televisioäänitys. Irwinin itsensä mukaan hän ei pystynyt kyseisessä finaalissa laulamaan normaalisti, sillä hänen äänensä oli painuksissa vasta päättyneen Hampurin-matkan seurauksena.lähde?
Sen sijaan Irwinin molemmat edellisvuoden Syksyn sävel -kappaleet päätyivät keväällä 1974 ilmestyneelle Si si si -albumille, jolta nousi mainittujen ohella tunnetuimmaksi kappaleeksi ”Punaportin blues”. Albumi myi hyvin, mutta myyntiluvut eivät yltäneet kahden edellisen albumin lukemiin. Levyn äänitys kesti noin puoli vuotta, mikä johtui muun muassa Irwinin kovasta keikkatahdista ja osittain myös hänen ääniongelmistaan.lähde?
Ahkera keikkailu jatkui saman vuoden 1974 syksyyn asti, jolloin ilmestyi ”Viuhahdus”. Irwin ja Vexi tavoittelivat tällä kappaleella jälleen Syksyn sävel -voittoa. Kappale ei kuitenkaan päässyt kilpailuun sääntömuutoksen vuoksi: jokainen laulujen sanoittaja sai osallistua Syksyn säveleen enää vain yhdellä kappaleella kerrallaan, ja Vexin laulukiintiö oli jo täyttynyt Fredille sanoitetulla ”Avaa sydämesi mulle” -kappaleella. ”Viuhahduksestakin” tuli menestys. Irwin oli tosin lainannut laulun melodian amerikkalaisduo Dean & Jeanin 1960-luvun kappaleesta ”Hey Jean, Hey Dean”. ”Viuhahdus” ei päätynyt seuraavalle albumille; tosin se on sittemmin ollut mukana usealla Irwinin kokoelma-albumilla.
Elämä > Uusi tuleminen

Irwinin 1980-luvun tuleminen liittyy vahvasti Irwinin Lapset -yhtyeen näkyvään esiinmarssiin. Kun Irwin itse vietti uransa hiljaisimpia vuosia, Valkeakoskella 1981 perustettu Irwinin Lapset alkoi pitää irwinismin lippua korkealla. Pian yhtyeen jäsenet löysivät tiensä itsensä Irwinin luo ja yhteistyö saattoi alkaa. Irwinin Lasten sanotaan innostaneen Irwinin ”rokkaamaan” taas. Yhtye ottikin Irwinin mukaan ratkaisevaan Helsingin konserttiin Vanhalle Ylioppilastalolle 12. kesäkuuta 1984, jonka jälkeen tiedotusvälineet alkoivat puhua Irwinin paluusta.lähde?
Loppukesän keikkakalenteri myytiin kerralla täyteen, ja vasta syksyksi Irwiniltä ilmestyi uusi laulu ”Härmäläinen perusjuntti”. Kappale syntyi Salmen ryhdyttyä jälleen yhteistyöhön Irwinin kanssa uran pisimmän tauon jälkeen. Melodian alkuperäisidean ja perustan sävelsi Irwinin taustamuusikko Ari Lahti (Ari G) ja sen viimeisteli ja sovitti ensimmäisenä Irwin-työnään Kassu Halonen. Irwin osallistui kappaleella Syksyn säveleen, mutta tällä kertaa hän ei päässyt loppukilpailuun. Laulusta tuli kuitenkin hitti ja sen yhteydessä julkaistu albumi myi kultalevyn verran.lähde? Halosen sovitusten myötä Goodmanin musiikki alkoi yhdistellä iskelmää ja rockia.