stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laholmin kunta
Seurakunnat > Kirkot

Hasslövin kirkko
Hishultin kirkko
Knäredin kirkko
Mästockan kappeli
Ränneslövin kirkko
Sankt Clemensin kirkko
Skogabyn kappeli
Skummeslövin kirkko
Tjärbyn kirkko
Veingen kirkko
Våxtorpin kirkko
Ysbyn kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laholmin kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Laholms Laxfiske (kalastusaiheinen sivusto) (ruotsiksi)
Suunnistusseuran kotisivut (ruotsiksi)
Bredband (ruotsiksi)
Trädgårdsmöbler[vanhentunut linkki] (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Laholms kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Hallandin läänin kunnat
Kartta Laholmin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Luftflotte 3

| Luftflotte 3 |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1939-1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Ilmavoimat
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Hugo Sperrle
Luftflotte 3 (suom. 3. ilma-armeija) oli Saksan ilmavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Se perustettiin 1. helmikuuta 1939 Münchenissä sijainneesta Luftwaffengruppenkommando 3:sta ja se nimettiin Luftwaffenkommando Westiksi 26. syyskuuta 1944. Yhtymä oli sijoitettuna Saksan miehittämille alueille Pohjois-Ranskaan, Alankomaihin, Belgiaan ja Vichyn Ranskaan tukemaan maavoimia. Yhtymän esikunta oli Pariisissa.
Historia

Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen aloitettiin Luftwaffen organisaatiouudistus, jossa alueelliset johtoportaat Luftwaffengruppencommando nimettiin uudelleen 1. helmikuuta 1939. Tällöin Luftwaffengruppencommando 3 sai nimekseen Luftflotte 3 komentajanaan ilmavoimien kenraali Hugo Sperrle. Sen esikunta sijaitsi Münchenissä ja siihen kuuluivat 5. ja 6. Fliegerdivision sekä Luftgau VII (München), XII (Wiesbaden) ja XIII (Nürnberg). Samassa yhteydessä yhtymien numerointi muutettiin kolminumeroisesta kaksinumeroiseksi ja 3. ilma-armeijan rykmentit numeroitiin välille 51-75. Esimerkkeinä pommituslentorykmentit 51, 53, 54 ja 55. Samoin koneiden tunnuksina otettiin 4. heinäkuuta 1939 käyttöön sodan aikainen järjestelmä, jossa kaksi ensimmäistä numeroa esitti rykmentin ja kaksi muuta laivueen sekä yksilöi lentokoneen. Esimerkkinä 1H+GT, joka kertoo koneen kuuluvan KG26 Löwenille ja koneen palvelevan 9. laivueessa tunnuksella G
Organisaatio > Esikunnan alaiset

Fernaufklärungsgruppe 123
Stab/FAGr123 (Toussus le Buc) Junkers Ju 188, Junkers Ju 88 ja Focke-Wulf Fw 190
4.(F)/FAGr123 (Cherbourg) Messerschmitt Bf 109
5.(F)/FAGr123 (Monchy–Breton) Messerschmitt Bf 109 ja Focke-Wulf Fw 190
1.(F)/FAGr121 (Toussus le Buc) Messerschmitt Me 410
esikunnan yhteyslentue (Pariisi-Orly) Arado Ar 240 ja Junkers Ju 88
Organisaatio > II Fliegerkorps (II ilma-armeijakunta) Compiègne

Nahaufklärungsgruppe 13
Stab/NAGr13 (Dinard) Messerschmitt Bf109 ja Focke Wulff Fw 190
1./NAGr13 (Dinard) Messerschmitt Bf109 ja Focke Wulff Fw 190
3./NAGr13 (Laval) Messerschmitt Bf109 ja Focke Wulff Fw 190
III/SG4 (St. Quentin-Clastres) Focke Wulff Fw 190
Organisaatio > IX Fliegerkorps (IX ilma-armeijakunta) Beauvais-Lille

3.(F)/FaGR122 (Soesterberg) Junkers Ju 188 ja Ju 88
6.(F)/FaGR123 (Cormeilles) Junkers Ju 188 ja Ju 88
Kampfgeschwader 2
Stab/KG2 (Zeist) Junkers Ju 188
I/KG2 (Hesepe) uudelleen kalustettavana
II/KG2 (Münster-Handorf) Junkers Ju 188
III/KG2 (Achmer) Dornier Do 217
Kampfgeschwader 6
Stab/KG6 (Melsbroek) Junkers Ju 188 ja Ju 88
I/KG6 (Bretigny) uudelleen kalustettavana
II/KG6 (Le Culot) Junkers Ju 88
III/KG6 (Ahlhorn) Junkers Ju 88
I/SKG10 (Rosières) Focke Wulff Fw 190
Eins.St. KG101 (Couvron)
Kampfgeschwader 30
Stab/KG30 (Zwischenahn) Junkers Ju 88
I/KG30 (Zwischenahn) Junkers Ju 88
III/KG30 (Varel) Junkers Ju 88
Kampfgeschwader 51
Stab/KG51 (Dreux) Messerschmitt 410
I/KG51 (St. Andre, Dreux ja Evreux) Messerschmitt 410
II/KG51 (Soesterberg ja Eindhoven) Messerschmitt 410
Kampfgeschwader 54
Stab/KG54 (Marx) Junkers Ju 88
I/KG54 (Wittmundhafen) Junkers Ju 88
III/KG54 (Marx) Junkers Ju 88
1./KG66 (Avord) Junkers Ju 188
2./KG66 (Avord) Junkers Ju 188
Organisaatio > X Fliegerkorps (X ilma-armeijakunta) Angers

Fernaufklärungsgruppe 5
Stab/FAGr5 (Mont de Marsan) Junkers Ju 290
1.(F)/FAGr5 (Mont de Marsan) Junkers Ju 290
2.(F)/FAGr5 (Mont de Marsan) Junkers Ju 290
4.(F)/FAGr5 (Nantes) Dornier Do 217 ja Heinkel He 111
3.(F)/FAGr123 (Rennes) Junkers Ju 88
1.(F)/SAGr129 (Biscarosse) Bv 222
Kampfgeschwader 40
Stab/KG40 (Bordeaux–Mérignac) Focke Wulff Fw 200
1./KG40 (Orléans–Bricy) Heinkel He 177
2./KG40 (Orléans–Bricy) Heinkel He 177
II./KG40 (Bordeaux–Mérignac) Heinkel He 177
III/KG40 (St.Jean d Angely ja Cognac) Focke Wulff Fw 200
Organisaatio > X Fliegerkorps (X ilma-armeijakunta) Angers > 2. Fliegerdivision Montfrin

1.(F)/33 (St.Martin)
2./NAGr13 (Cuers)
2./SAGr128 (Berre)
Kampfgeschwader 26
Stab/KG.26 (Montpellier)
II./KG.26 (Valence)
III./KG.26 (Montpellier ja Valence)
Kampfgeschwader 77
Stab/KG77 (Salon-de-Provence)
I./KG77 (Orange–Caritat)
III./KG77 (Orange–Caritat)
6./KG77 (Istres)
4./KG76 (Istres)
6./KG76 (Istres)
Kampfgeschwader 100
Stab/KG100 (Toulouse–Francazal)
III./KG100 (Toulouse–Francazal)
Organisaatio > II Jagdkorps (II hävittäjäarmeijakunta) Chantilly > 4. Fliegerdivision Metz

Jagdgeschwader 1
Stab/JG.1 (St.Quentin–Clastres)
I./JG.3 (St.Quentin–Clastres)
I./JG.5 (St.Quentin–Clastres)
II./JG.11 (Mons en Chaussee)
I./JG.301 (Epinoy)
Jagdgeschwader 27
Stab/JG.27 (Champfleury)
I./JG.27 (Vertus)
III./JG.27 (Connantre)
IV./JG.27 (Champfleury)
Nachtjagdgeschwader 4
Stab/NJG.4 (Chenay)
I./NJG.4 (Florennes)
III./NJG.4 (Junvincourt)
Nachtjagdgeschwader 5
Stab/NJG.5 (Hagenau)
I./NJG.5 (St.Dizier)
III./NJG.5 (Athies s/s Laon)
Organisaatio > II Jagdkorps (II hävittäjäarmeijakunta) Chantilly > 5. Jagddivision Jouy-en-Josas

Jagdgeschwader 2
Stab/JG.2 (Creil)
I./JG.2 (Creil)
II./JG.2 (Creil)
III./JG.2 (Creil)
Jagdgeschwader 3
Stab/JG.3 (Évreux)
II./JG.3 (Guyancourt)
III./JG.3 (Mareilly)
Jagdgeschwader 11
Stab/JG.11 (Le Mans)
I./JG.11 (Le Mans)
I0./JG.11 (Le Mans)
I./JG.1 (Alençon)
II./JG.1 (Alençon)
Jagdgeschwader 26 ”Schlageter”
Stab/JG.26 (Guyancourt)
I./JG.26 (Guyancourt)
II./JG.26 (Guyancourt)
Nachtjagdgeschwader 2
Stab/NJG.2 (Coulommiers)
I./NJG.2 (Châteaudun)
II./NJG.2 (Coulommiers)
II./NJG.4 (Coulommiers)
Organisaatio > II Jagdkorps (II hävittäjäarmeijakunta) Chantilly > Jagdabschnittführer Bretagne Brest

II./JG.53 (Vannes)
Organisaatio > II Jagdkorps (II hävittäjäarmeijakunta) Chantilly > Jagdabschnittführer Südfrankreich Aix

1./JGr.200 (Orange-Caritat)
2./JGr.200 (Avignon)
3./JGr.200 (Orange-Caritat)
Organisaatio > Jagdlehrer-Gr Bordeaux

JG (Eins. Teile/Lehr) (Marignane)
Organisaatio > Jagdlehrer-Gr Bordeaux > Jagdabschnittführer Bordeaux Bordeaux-Mérignac

Stab/ZG.1 (Bordeaux–Merignac)
1./ZG.1 (Corme-Écluse)
3./ZG.1 (Corme-Écluse)
2./ZG.1 (Châteauroux)
III./ZG.1 (Cazaux)
Lyhenteet

FAGr = Fernaufklärungsgruppe = tiedustelulennosto
JG = Jagdgeschwader = hävittäjärykmentti
JGr = Jagdgruppe = hävittäjälennosto
KG = Kampfgeschwader = pommittajarykmentti
LG = Lehrgeschwader = koulutuslentorykmentti
NAGr = Nahaufklärungsgruppe = yhteyslennosto
NJG = Nachtjagdgeschwader = yöhävittäjärykmentti
SAGr = Seeaufklärungsgruppe = merivalvontalennosto
SKG = Schnellkampfgeschwader = pikapommitusrykmentti
St = Staffel = laivue
ZG = Zerstörergeschwader = raskas hävittäjärykmentti
Komentajat

kenraalimarsalkka Hugo Sperrle, 1. helmikuuta 1939 – 23. elokuuta 1944
kenraalieversti Otto Deßloch, 23. elokuuta – 22. syyskuuta 1944
kenraaliluutnantti Alexander Holle, 22.–26. syyskuuta 1944
Komentajat > Esikuntapäälliköt

kenraalimajuri Maximilian Ritter von Pohl, 1. helmikuuta 1939 – 10. kesäkuuta 1940
eversti Günther Korten, 11. kesäkuuta – 31. joulukuuta 1940
kenraalimajuri Karl Koller, 1. tammikuuta 1941 – 23. elokuuta 1943
kenraaliluutnantti Hermann Plocher, 1. lokakuuta 1943 – 26. syyskuuta 1944
Luftflotte 3;n komentajan lippu
Copley-mitali

Ranskalainen John Theophilus Desaguliers (1683–1744) sai Copley-mitalin vuosina 1734, 1736 ja 1741.
Copley-mitali on Lontoon Royal Societyn vuosittain jakama tiedepalkinto työstä tieteen hyväksi. Se on seuran jakamista palkinnoista vanhin ja arvokkain. Palkintoa on jaettu vuodesta 1731.
2000-luku

| vuosi | henkilö | valtio |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Battersby, AlanAlan Battersby |  Britannia |
| 2001 | Miller, JacquesJacques Miller |  Australia |
| 2002 | Pople, JohnJohn Pople |  Britannia /  Yhdysvallat |
| 2003 | Gurdon, JohnJohn Gurdon |  Britannia |
| 2004 | Kroto, HaroldHarold Kroto |  Britannia |
| 2005 | Nurse, PaulPaul Nurse |  Britannia |
| 2006 | Hawking, StephenStephen Hawking |  Britannia |
| 2007 | May, RobertRobert May |  Australia |
| 2008 | Penrose, RogerRoger Penrose |  Britannia |
| 2009 | Evans, MartinMartin Evans |  Britannia |
| 2010 | Cox, DavidDavid Cox |  Britannia |
| 2010 | Lindahl, TomasTomas Lindahl |  Ruotsi |
| 2011 | McKenzie, DanDan McKenzie |  Britannia |
| 2012 | Walker, John E.John E. Walker |  Britannia |
| 2013 | Geim, AndreAndre Geim |  Venäjä /  Alankomaat |
| 2014 | Jeffreys, AlecAlec Jeffreys |  Britannia |
| 2015 | Higgs, PeterPeter Higgs |  Britannia |
| 2016 | Henderson, RichardRichard Henderson |  Britannia |
| 2017 | Wiles, AndrewAndrew Wiles |  Britannia |
| 2018 | Gordon, Jeffrey I.Jeffrey I. Gordon |  Yhdysvallat |
| 2019 | Goodenough, John B.John B. Goodenough |  Yhdysvallat |
| 2020 | Fersht, AlanAlan Fersht |  Britannia |
| 2021 | Bell Burnell, JocelynJocelyn Bell Burnell |  Britannia |
Aiheesta muualla

Royal Society: Copley Medal
Karjala takaisin

| ”Karjala takaisin” JVG mukana Freeman |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: jvg.fi
 Julkaistu: 16. huhtikuuta 2012
 Tuottaja(t): Sakke
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 03.14
 Levy-yhtiö: Monsp Records
JVG:n muut singlet
| ”Mitä sä siit tiiät (Heeeyyy)” 2011 | ”Karjala takaisin” 2012 | ”Kran Turismo” 2012 |
"Karjala takaisin" on rap-kaksikko JVG:n ensimmäinen single heidän toiselta studioalbumiltaan jvg.fi. Kappaleen julkaisi Monsp Records -levy-yhtiö 16. huhtikuuta 2012, ja sillä vierailee laulaja Freeman. Kappaleen on tuottanut Sakke Aalto, ja siitä julkaistiin musiikkivideo toukokuussa 2012, jolla nähdään rap-artisti Gracias. "Karjala takaisin" sijoittui sijalle viisi Suomen virallisella singlelistalla ja sijalle 21 Latauslistalla. "Karjala takaisin" on myös mukana Leijonat 2012 -kokoelmalevyllä. Kappaleen kertosäe herätti hieman kohua, kun kappaletta soitettiin Hartwall Areenalla pelikatkojen aikana Jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2012.
Kappaleet

Karjala takaisin (mukana Freeman) – 3.14
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 5 
Suomen virallinen latauslista: 21
Hannu Mäkelä

| Hannu Mäkelä |
| --- | --- |
 Hannu Mäkelä Turun Kirjamessuilla 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1943 (ikä 81) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Aikakausi:  1965–
Esikoisteos:  Matkoilla kaiken aikaa ja Kylliksi! tai Liikaa (molemmat 1965)
Palkinnot
 Parnasson novellipalkinto 1965, Otavan nuorten kirjailijain palkinto 1966,‏ Valtion kirjallisuuspalkinto 1974, 1976, 1981, 1982, 1988. Tauno Karilaan palkinto 1974,‏ Anni Swan -palkinto 1976, Arvid Lydecken -palkinto 1978, Eino Leinon palkinto 1982, ‏Pohjoismainen kuunnelmapalkinto 1985, Alvar Renqvist -palkinto 1990,‏ Finlandia-palkinto 1995, Varjo-Finlandia 1996, Topelius-palkinto 1996, SKS:n kirjallisuusarkiston Vuoden asiakas 2003, L. Onerva -mitali 2003, Kirjapöllö-palkinto 2003, Helsingin kaupungin kulttuuripalkinto 2003 
Aiheesta muualla
hannumakela.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hannu Eljas Mäkelä (s. 18. elokuuta 1943 Helsinki) on suomalainen, tuotannoltaan monipuolinen kirjailija, runoilija sekä taiteen akateemikko.
Kirjallinen ura

Mäkelä on julkaissut yli sata teosta. Niihin kuuluu niin romaaneja, muistelmia, runokirjoja, lastenkirjoja, näytelmiä ja kuunnelmia kuin toimitettuja kirjallisuuskokoelmiakin sekä yksi novellikokoelma. Mäkelän esikoisteos on kaksoisromaani, kaksi teosta, joilla ei ole juonellista yhteyttä, mutta jotka muuten ovat yhtä, kuvaavat samaa kokemusmaailmaa, jäsentyvät yhdeksi kokonaisuudeksi, romaanit Matkoilla kaiken aikaa ja Kylliksi! tai Liikaa.
Mäkelä on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1987. Aiemmin hän työskenteli Otavassa eri tehtävissä 1967–1986. Otava on myös kustantanut useimmat hänen kirjansa. Vuonna 2006 ilmestynyt Samuli Parosesta kertova muistelmateos Samuli on toistaiseksi viimeinen Otavan kustantama Mäkelän teos. Nykyisin Mäkelän kirjat kustantavat Tammi ja Paasilinna.
Mäkelän varhaisessa runoudessa korostuvat lähinnä arkiset kokemukset ja vaikutelmat, mutta myöhemmin on korostunut tietoisuus idyllin rinnalla elävistä hävityksen voimista. Epäily ja turhuuden tunnot häiritsevät huolimatta pinnallisesta levosta. Eino Leino ja L. Onerva ovat Mäkelälle erityisen läheisiä kirjailijoita, ja hän on kirjoittanut heistä paljon. Mäkelän mukaan Eino Leino on Suomen kansallisrunoilija.
Näytelmissään Mäkelä kuvaa usein yhteisön puristuksessa elävää poikkeusyksilöä (esimerkiksi paltamolaista voimamiestä Talas-Eeraa).
Mäkelä tunnetaan myös lastenkirjailijana, ja hänen luomansa Herra Huu on suomalaisen lastenkirjallisuuden suosituimpia hahmoja. Mäkelän tuotantoa on käännetty 15 kielelle, ja erityisesti Herra Huu -lastenkirjat ovat saavuttaneet suosiota Suomen ulkopuolella.
Yksityiselämä

Mäkelän vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Väinö Mäkelä ja Eevi Leinonen. Hän on vanhempiensa nuorin lapsi. Mäkelän ja hänen isänsä välit olivat hyvin vaikeat, mistä hän kertoo kirjassaan Isä (2004).
Mäkelä on koulutukseltaan vanhempiensa tavoin kansakoulunopettaja muttei ole toiminut kansa- eikä peruskoulunopettajan virassa. Hän toimi äidinkielenopettajana Käpylän iltaoppikoulussa, missä lähes kaikki hänen oppilaansa olivat häntä vanhempia, vuosina 1965–1967. Mäkelän ensimmäinen puoliso oli Maikki o.s. Saksman (nyk. Maikki Harjanne). Mäkelällä ja Harjanteella on yksi vuonna 1966 syntynyt poika. Myöhemmin Mäkelä on ollut naimisissa kirjailija Kristiina Louhen kanssa sekä vuosina 2004–2009 tutkija Anna Kortelaisen kanssa. Vuodesta 2011 hän oli naimisissa Svetlana Aksjonovan kanssa, joka kuoli vuonna 2017. Mäkelä asuu Lohjan Sitarlassa. Mäkelä avioitui viidennen kerran vuonna 2020.  Hänen nykyinen puolisonsa on Auli Närevuori-Mäkelä.
Palkintoja

Kirjallisuuden valtionpalkinto 1974, 1976, 1981, 1982 ja 1988
Anni Swan -mitali 1976
Arvid Lydecken -palkinto 1978
Eino Leinon palkinto 1982
Pohjoismaisen kuunnelmapalkinto 1985
Pro Finlandia 1988
Finlandia-palkinto 1995
Topelius-palkinto 1996
Varjo-Finlandia 1996
Kirjapöllö 2003
Helsingin kaupungin kulttuuripalkinto 2003
Taiteen akateemikon arvonimi 2016
Suomen Leijonan Komentajamerkki 2022
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Hannu Mäkelä Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannu Mäkelä Wikimedia Commonsissa
Hannu Mäkelän kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannu Mäkelä Kirja.fi:ssä (arkistolinkki)
Hannu Mäkelälle esineet ovat perheenjäseniä (48 min, 22.7.2016) (areena.yle.fi)
Akateemikko Hannu Mäkelän viisauksia ja pyhää peliä (49 min, 26.5.2016) (areena.yle.fi)
Hannu Mäkelä Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video 18.1.2011.
Hannu Mäkelä Ylen Ammatti: Kirjailija -dokumenttisarjan henkilökuva vuodelta 2002. 49 min
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Japanin liberaalidemokraattinen puolue

| Japanin liberaalidemokraattinen puolue> 自由民主党 Jiyūminshutō |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  15. marraskuuta 1955
Puheenjohtaja:  Shigeru Ishiba
Pääsihteeri:  Toshimitsu Motegi
Ideologia:   konservatismi  oikeistopopulismi  nationalismi 
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Japanin alahuone:  278 / 465
Japanin ylähuone:  113 / 245
Kotisivu:  www.jimin.jp
Infobox OKNimi-testi OK: 
Japanin liberaalidemokraattisen puolueen päämaja Tokion Chiyodassa.
Japanin liberaalidemokraattinen puolue (LDP, jap. 自由民主党, Jiyūminshutō, usein lyhennetty jap. 自民党, Jimin-tō) on  konservatiivinen poliittinen puolue Japanissa. LDP on Japanin suurin puolue, ja se on ollut vallassa lähes yhtäjaksoisesti vuodesta 1955 kahta poikkeusta lukuun ottamatta. Vuonna 1993 oli vallassa lyhyen aikaa oppositiopuolueiden koalitiohallitus ja vuosina 2009–2012 Demokraattisen puoleen johtama hallitus. Demokraattien hallinto osoittautui epäsuosituksi, ja liberaalidemokraatit palasivat päähallituspuolueeksi parlamenttivaaleissa 2012. Puolueen nykyinen puheenjohtaja ja Japanin pääministeri on Shigeru Ishiba.
LDP syntyi kun kaksi oppositiopuoluetta, Japanin liberaalinen puolue (1950–1955) ja Japanin demokraattinen puolue (1954–1955) sulautuivat 1955. Maaseutua ja lähinnä riisinviljelyä edustavan sekä kaupunkilaisia edustavan puolueen yhdistyminen oli Yhdysvaltain mielestä tarpeen, koska siten kommunismin uhkaa voitaisiin torjua parhaiten. LDP:ssä vaikuttaa useampi ryhmä, joiden keskinäisen kilpailun tuloksena määritellään yleensä seuraava pääministeri. Vaikka ryhmillä on yleensä viralliset nimet, niihin usein viitataan ryhmän silloisen johtajan nimellä.
Nimetyt ryhmät > Seiwa seisaku kenkyūkai (Machimuran ryhmä)

Seiwa seisaku kenkyūkai tarkoittaa Seiwan poliittisen analyysin neuvostoa, jota johti Nobutaka Machimura. Sen perusti 1962 Takeo Fukuda. Puolueen entinen puheenjohtaja Shinzō Abe kuului tähän ryhmään. Hänen isänsä Shintaro Abe toimi ryhmän johtajana 1986–1991. Myös entiset pääministerit Junichirō Koizumi ja Yoshirō Mori ovat johtaneet ryhmää ainakin muodollisesti. Ryhmän edustajilla on 51 paikkaa valtiopäivien alahuoneessa ja 23 paikkaa ylähuoneessa.
Nimetyt ryhmät > Kōchikai (Kishidan ryhmä)

Kōchikai tarkoittaa laajaa säiliöyhdistystä. Sitä ovat johtaneet Makoto Koga ja hänen kanssaan Mitsuo Horiuchi, joka erosi lokakuussa 2006. Ryhmällä on ollut 32 paikkaa alahuoneessa ja 14 paikkaa ylähuoneessa. Ryhmää on johtanut Koichi Kato sen 2001 tapahtuneeseen jakaantumiseen. Historiallisesti Kōchikai on ollut arvovaltainen ryhmittymä siksi, että siihen on kuulunut useita korkea-arvoisia virkamiehiä.
Nimetyt ryhmät > Heisei kenkyūkai (Nukagan ryhmä)

Heisei kenkyūkai tarkoittaa Heisen tutkimusneuvostoa. Sitä on johtanut Yūji Tsushima vuodesta 2005. Aikaisemmin sitä johti Ryutaro Hashimoto. Heisei kenkyūkaita edelsi Noboru Takeshitan ryhmittymä. Ryhmän tosiasiallisena johtana pidetään ylähuoneen jäsentä, Mikio Aokia. Ryhmä kannattaa keynesiläistä politiikkaa ja on myönteinen Kiinalle. Japanin hammaslääkäreiden liiton antama avustus johti Ryutaro Hashimoton eroon ryhmän johdosta 2004. Ryhmällä on 48 paikkaa alahuoneessa ja 29 paikkaa ylähuoneessa.
Nimetyt ryhmät > Kinmirai seiji kenkyūkai (Ishiharan ryhmä)

Kinmirai seiji kenkyūkai tarkoittaa lähitulevaisuuden politiikan tutkimusta. Sitä on johtanut Taku Yamasaki. Ryhmällä on 24 paikkaa alahuoneessa ja 5 paikkaa ylähuoneessa. Muuten maltillisena ryhmällä on jyrkkä kanta Kiinan kansantasavaltaan ja Korean demokraattiseen kansantasavaltaan.
Nimetyt ryhmät > Shisuikai (Nikain ryhmä)

Shisuikai tarkoittaa komentajan suunnitelman yhdistystä. Shisuikaita pidetään Japanin liberaalidemokraattisen puolueen oikeistolaisimpana ryhmittymänä, jota johtaa Bunmei Ibuki, vaikka sillä on oikeistoliberaalin lohkon lisäksi myös keynesiläinen osa. Elokuussa 2005 sillä oli 27 paikkaa alahuoneessa ja 18 paikkaa ylähuoneessa. Ryhmän purkautumiseen on vaikuttanut se, että Kamei ja muut jäsenet Kansan uuden puolueen, joka vastusti Japanin postin yksityistämistä. Puolueen puheenjohtaja Shozaburo Jimi 21. maaliskuuta 2013 puolueen lakkausttamisesta.
Nimetyt ryhmät > Banchō seisaku kenkyūjo (Ōshiman ryhmä)

Banchō seisaku kenkyūjo tarkoittaa Banchōn poliittisen analyysin instituuttia. Ryhmällä on 12 paikkaa alahuoneessa ja kaksi paikkaa ylähuoneessa. Se on keskustasuuntautunut ja myönteinen Kiinan kansantasavallalle.
Puolueeseen kuuluu myös ryhmien ulkopuolisia jäseniä.
Puheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Toimikausi |
| --- | --- |
Ichirō Hatoyama: 1956
Tanzan Ishibashi: 1956–1957
Nobusuke Kishi: 1957–1960
Hayato Ikeda: 1960–1964
Eisaku Satō: 1964–1972
Kakuei Tanaka: 1972–1974
Takeo Miki: 1974–1976
Takeo Fukuda: 1976–1978
Masayoshi Ōhira: 1978–1980
Zenkō Suzuki: 1980–1982
Yasuhiro Nakasone: 1982–1987
Noboru Takeshita: 1987–1989
Sōsuke Uno: 1989
Toshiki Kaifu: 1989–1991
Kiichi Miyazawa: 1991–1993
Yōhei Kōno: 1993–1995
Ryūtarō Hashimoto: 1995–1998
Keizō Obuchi: 1998–2000
Yoshirō Mori: 2000–2001
Jun'ichirō Koizumi: 2001–2006
Shinzō Abe: 2006–2007
Yasuo Fukuda: 2007–2008
Tarō Asō: 2008–2009
Sadakazu Tanigaki: 2009–2012
Shinzō Abe: 2012–2020
Yoshihide Suga: 2020–2021
Fumio Kishida: 2021–2024
Shigeru Ishiba: 2024–
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Japanin liberaalidemokraattisen puolueen viralliset sivut (japaniksi)
| n k  Japanin puolueet |
| --- | --- |
Parlamentissa edustetut:  Liberaalidemokraattinen puolue  Kōmeitō  Perustuslaillinen demokraattinen puolue  Kommunistinen puolue  Sosiaalidemokraattinen puolue  Nippon Ishin no Kai  Minshintō  NHK-puolue  Reiwa shinsengumi 
Toimintansa lopettaneet:  Rikken seiyūkai (1900–1940)  Kenseikai (1916–1927)  Kokumin doshikai (1924–1932)  Rikken minseitō (1927–1940)  Kokumin dōmei (1932–1940)  Shakai taishūtō (1932–1940)  Tōhōkai (1936–1944)  Taisei yokusankai (1940–1945)  Demokraattinen sosialistinen puolue (1960–1994)  Demokraattinen puolue (1998–2016)  Taiyō no tō (2010–2012)  Nippon Ishin no Kai (2012–2014)
Keski-Uusimaa (lehti)

| Keski-Uusimaa |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Etelä-Suomen Media
ISSN:  ISSN 0356-133X
Kokonaislevikki:  102 700
Perustettu:  1918
Päätoimittaja:  Joonas Romppanen
Kotikunta:  Tuusula
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  broadsheet
Ilmestymistiheys:  ma–su
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Keski-Uusimaa on vuonna 1918 perustettu sanomalehti. Keski-Uusimaan toimitus on Tuusulassa ja lehti ilmestyy Keravalla, Järvenpäässä ja Tuusulassa. Lehden kokonaistavoittavuus vuonna 2023 oli 102 700 kappaletta. Keski-Uusimaa -lehteä julkaisee Etelä-Suomen Media.