stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elollinen ympäristötekijä

Siirat ovat tärkeitä karikkeen hajottajia ja yksi elollinen ympäristötekijä.
Elollinen ympäristötekijä on biologinen termi, joka tarkoittaa elollisen luonnon tekijää. Toinen samaa tarkoittava sana on bioottinen. Elollisen vastakohta on eloton eli abioottinen ympäristötekijä.
Elolliset tekijät muodostavat yhdessä elollisen ympäristön.
Erkka Korhonen

| Erkka Korhonen |
| --- | --- |
 Raskasta Joulua -konsertti vuonna 2016, Erkka Korhonen kuvassa oikealla.
Henkilötiedot
Ammatti:  kitaristi, tuottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1996–
Yhtyeet:  Urban Tale, Raskasta joulua, Ari Koivunen, Northern Kings, Dark Sarah
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Erkka Korhonen on suomalainen kitaristi ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa Raskasta joulua -projektin perustajana ja johtajana.
Korhonen on opiskellut musiikkia Pop & Jazz Konservatoriossa, Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja Guitar Institute of Technologyssa. Hän on työskennellyt freelancemuusikkona vuodesta 1996 alkaen. Vuosina 1998–2004 Korhonen soitti Urban Tale -yhtyeessä, jonka kanssa hän teki kaksi albumia. Hän oli myös yksi yhtyeen säveltäjistä.
Korhosen perustaman Raskasta joulua -projektin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2004. Projektin albumit on palkittu useilla kulta- ja platinalevyillä, ja Raskasta joulua -kiertueesta on muodostunut jokavuotinen perinne. Vuodesta 2007 alkaen Korhonen soitti Idols-voittaja Ari Koivusen yhtyeessä. Samoihin aikoihin syntyi Raskasta joulua -solistien kanssa lauluyhtye Northern Kings, jonka tuottajana, sovittajana ja kitaristina Korhonen toimi.
Korhonen soittaa myös Amberian Dawnin entisen laulajan Heidi Parviaisen uudessa Dark Sarah -yhtyeessä.
Aiheesta muualla

Erkka Korhonen Rockwayn sivustolla
Raskasta joulua -projektin sivusto
Erkka Länsimies

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. toukokuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Kotka, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
1998–2002: KTP
2003–2005: KooTeePee
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2013 | KooTeePee | 98 | (4) |
| 2005 | → KooTeePee/2 | 11 | (2) |
| 2007 | → LoPa (laina) | 9 | (0) |
| 2008 | → KTP (laina) | 11 | (1) |
| 2014 | KTP | 19 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 148 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. maaliskuuta 2015.
Erkka Länsimies (s. 23. toukokuuta 1986 Kotka) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Länsimies debytoi Veikkausliigassa jo kaudella 2005 yhden ottelun verran, mutta pääsi seuraavan kerran liigassa kentälle vasta kaudella 2008. Loppukaudesta 2007 hän oli lainalla Kakkosen Lohjan Pallossa.
Aiheesta muualla

Länsimies Veikkausliigan sivuilla
Henriksson ja Länsimies jatkavat KooTeePeessä
Edvin Kajanne

| Edvin Kajanne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1883 Kuopio
Kuollut: 14. lokakuuta 1959 (76 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Edvin Kajanne (26. huhtikuuta 1883 Kuopio – 14. lokakuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja rekvisiittavaraston hoitaja.
Ura

Kajanne näytteli pieniä sivuosia lähes 40 suomalaisessa elokuvassa vuosina 1942–1956. Hänen roolinsa jäivät usein kreditoimatta. Yksi Kajanteen tunnetuimpia tehtäviä on poromiehen rooli Erik Blombergin palkitussa fantasiaelokuvassa Valkoinen peura (1952). Kajanne näytteli myös useissa muissa menestyneissä elokuvissa, kuten Valkoiset ruusut (1943), Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943), Särkelä itte (1948) ja Niskavuoren Heta (1952).
Kajanteen roolit ovat usein juhlavieraita tai henkilöitä, joiden kanssa elokuvien keskeiset henkilöt ovat lyhyen aikaa tekemisissä, kuten maatalon isäntä Orvo Saarikiven elokuvassa Suomisen Ollin tempaus (1942).
Aiheesta muualla

Edvin Kajanne maatalon isäntänä elokuvassa Suomisen Ollin tempaus (kohdasta 57'30)
Ella Van Kerkhoven

Ella Van Kerkhoven (s. 20. marraskuuta 1993) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä 19 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Van Kerkhoven on pelannut Belgian eri nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2018 Romaniaa vastaan ja teki ottelun ainoan maalin. Hän teki kolme maalia eli hattutempun kesäkuussa 2019 Thaimaata vastaan.
Van Kerkhoven edustaa kotimaassaan OH Leuvenia. Hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi italialaista Interiä kaudella 2019–2020.
Ella Vanhanen

Ella Vanhanen (s. 15. syyskuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut liigatasolla yli kymmenen vuotta. Hän on pelannut niin hyökkääjänä, keskikenttäpelaajana kuin puolustajanakin.
Vanhanen edusti uransa alkupuolella Kuopion Palloseuraa, Kuopion MimmiFutista ja kolmatta kuopiolaisseuraa Pallokissoja. Kaudet 2014–2016 hän edusti Åland Unitedia, josta hän palasi Pallokissoihin kaudeksi 2017.. Kausina 2019–2021 hän edusti Kuopion Palloseuraa. Hän on pelannut kaikkiaan 211 liigaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2021.
Ensimmäiset maaottelunsa Vanhanen pelasi huhtikuussa 2013 Slovakiaa vastaan. Vuoden 2014 loppuun mennessä hän on pelannut seitsemän naisten maaottelua. EM-kilpailuissa 2013 hän pääsi kentälle vaihtopelaajana alkulohkon ottelussa Ruotsia vastaan.
Emma Klingenberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Emma Klingenberg suunnistuksen juniorien MM-kilpailuissa vuonna 2010. |  Emma Klingenberg suunnistuksen juniorien MM-kilpailuissa vuonna 2010. |  Emma Klingenberg suunnistuksen juniorien MM-kilpailuissa vuonna 2010. |  |
Maa:   Tanska
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Inverness 2015 | sprinttiviesti |  |
|  Kultaa | Inverness 2015 | viesti |  |
|  Hopeaa | Trentino 2014 | sprinttiviesti |  |
|  Hopeaa | Trentino 2014 | viesti |  |
Emma Klingenberg (s. 18. toukokuuta 1992 Faaborg, Tanska) on tanskalainen suunnistaja.
Nuorten MM-kilpailuissa Klingenberg on saavuttanut henkilökohtaisesti yhden maailmanmestaruuden, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Tanskan viestijoukkueissa hän on saavuttanut kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi pronssia. Aikuisten MM-kilpailuissa Klingenberg on ollut henkilökohtaisissa kilpailuissa sprintissä kuudes Savoien MM-kilpailuissa Ranskassa vuonna 2011. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 Klingenberg saavutti kultaa Tanskan pitkän viestin ja sprinttiviestin joukkueissa ja Trentinon MM-kilpailuissa 2014 hän saavutti hopeaa Tanskan pitkän viestin ja sprinttiviestin joukkueissa. Klingenberg on voittanut kaksi suunnistuksen maailmancupin osakilpailua.
Klingerberg voitti Venlojen viestin vuosina 2013 ja 2014 OK Pan Århusin joukkueessa.
Klingerberg lopetti maajoukkueuransa vuonna 2016.
Edvin Laineen filmografia

Edvin Laine vuonna 1954.
Tämä on Edvin Laineen filmografia.
Näyttelijänä

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1938 | Laivan kannella | Kinnari |
| 1939 | Seitsemän veljestä | Juhani |
| 1940 | Oi, kallis Suomenmaa | Maunulan isäntä |
| 1942 | Rantasuon raatajat | Antti, Taavetin vanki­toveri |
| 1942 | August järjestää kaiken | kontrollööri Koiranen |
| 1943 | Yrjänän emännän synti | Antti, Yrjänän isäntä |
| 1943 | Keinumorsian | mylläri Elias Horha |
| 1944 | Sylvi | Aksel Wahl, tuomari, tuomio­kapitulin asessori |
| 1945 | Ristikon varjossa | Lauri Haapa alias Pentti Tahvana |
| 1945 | Nokea ja kultaa | Jalmari Aaltonen, ”Laiska-Jammu” |
| 1945 | Anna Liisa | Mikko, tukkilainen |
| 1946 | Kultainen kynttilänjalka | Markus Mäntylä alias insinööri Markus Hormi |
| 1947 | Naiskohtaloita | eversti Gustaf Jäckell |
| 1948 | Onnen-Pekka | eversti Kristian Björn |
| 1951 | Vihaan sinua – rakas | kamreeri Esa Karnala |
| 1952 | Yhden yön hinta | Antti |
| 1953 | Jälkeen syntiinlankeemuksen | maisteri Kahari, ”Pukinparta” |
| 1954 | Hilmanpäivät | Kalervo Kytömaa, osuus­kaupan­hoitaja |
| 1955 | Rakas lurjus | arkiston­hoitaja Aapeli Siimes |
| 1955 | Pastori Jussilainen | pastori Elias Gabriel Jussilainen |
| 1957 | Risti ja liekki | nuntius |
| 1957 | Niskavuori taistelee | kertojaääni |
| 1957 | Musta rakkaus | Arttu Salmela |
| 1958 | Sven Tuuva | ukko Tuuva |
| 1960 | Myöhästynyt hääyö | William Makinen, ent. Ville Mäkinen |
| 1967 | Elokuva jalostavasta rakkaudesta | Trofimov, tarkastaja hallinto­neuvostosta |
| 1983 | Akaton mies | kertoja |
| 1986 | Akallinen mies | kertoja |
| 1989 | Seitsemän veljestä | lukkari |
Ohjaajana

Yrjänän emännän synti (1943)
Ristikon varjossa (1945)
Nokea ja kultaa (1945)
Kultainen kynttilänjalka (1946)
Kirkastuva sävel (1946)
Kultamitalivaimo (1947)
Pikku-Matti maailmalla (1947)
Laitakaupungin laulu (1948)
Laulava sydän (1948)
Onnen-Pekka (1948)
Ruma Elsa (1949)
Prinsessa Ruusunen (1949)
Aaltoska orkaniseeraa (1949)
Isäpappa ja keltanokka (1950)
Tapahtui kaukana (1950)
Vihaan sinua – rakas (1951)
Yhden yön hinta (1952)
Niskavuoren Heta (1952)
Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953)
Kunnioittaen (1954)
Niskavuoren Aarne (1954)
Opri (1954)
Veteraanin voitto (1955)
Tuntematon sotilas (1955)
Musta rakkaus (1957)
Niskavuori taistelee (1957)
Sven Tuuva (1958)
Skandaali tyttökoulussa (1960)
Myöhästynyt hääyö (1960)
Pikku Suorasuu (1962)
Pinsiön parooni (1962)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Akseli ja Elina (1970)
Pohjantähti (1973)
Luottamus (yhdessä Viktor Tregubovitšin kanssa) (1976)
Viimeinen savotta (1977)
Ruskan jälkeen (1979)
Akaton mies (1983)
Akallinen mies (1986)
OHB

OHB Technology AG (OHB = Orbitale Hochtechnologie Bremen, AG=osakeyhtiö) on saksalainen avaruusteknologiakonserni, joka perustettiin vuonna 2002. Sen pääkonttori on Bremenissä. Siinä toimii 795 työntekijää ja sen liikevaihto on 114 miljoonaa euroa. Yhtiön liikevaihto kasvoi vuonna 2010 50% tai enemmän yhtiön saadessa 14 Galileo-paikannussatelliitin urakan ja merkittävän osa MTG-sääsatelliittien urakoista.
Historia

1958 OHB Otto Hydraulik Bremen GmbH perustetaan
18. joulukuuta 1981 Otto Hydraulik Bremen (OHB) Christa Fuchsin omistukseen
1985 Manfred Fuchs nousee johtoon ja aloittaa yrityksen avaruustoiminnan
1991 OHB ostaa Orbital- und Hydrotechnologie Bremen-System GmbH-yhtiön
1993 OHB Teledata (Bremenissä) ja STS Systemtechnik GmbH (Schwerinissä) perustetaan
1992 OHB-Umwelt-Technologie GmbH, nykyisin Telemondo GmbH, perustetaan
1995 Yhteistyö milanolaisen Carlo Gavazzi Space S.p.A. kanssa alkaa
1998 ORBCOMM Deutschland AG perustetaan
2000 OHB ostaa Orbitale Hochtechnologie Bremen System GmbH-yhtiön
2001 OHB Teledata pörssin nk Neuer Marktiin (2000-luvun alun alkavien markkinoiden hypepörssi). Yhdistetään OHB-System GmbH yhtiöön OHB-System AG, Mehrheitsbeteiligung Telematic Solutions S.p.A., Milano, Mehrheitsbeteiligung megatel GmbH (Bremen)
2002 Yhteenliitetään OHB-System ja OHB Teledata  OHB Technology AG-yhtiöksi, perustetaan ORBCOMM Europe LLC, ostetaan Timtec Telematik GmbH (nykyisin Timtec Teldatrans GmbH), hankitaan 34 % Elta S.A., Toulouse
2005 MAN-konsernin tytäryhtiö MAN Technologie AG ostettiin osaksi OHB:tä, nykyisin sen nimenä on MT Aerospace AG.
21. kesäkuuta 2007 yhtiö osti alle kuuden miljoonan euron hintaan saksalaisen pienen Kayser-Threde-nimisen avaruusteknologiayhtiön.
Heinäkuussa 2010 OHB osti Thales-Alenia Space-yhtiön tytäryrityksen Thales Alenia Space Antwerp NV:n Belgiasta. Siinä työskentelee 40 henkilöä ja sen liikevaihto on 10 miljoonaa euroa.  Thales Alenia Spacen päätehdas Belgiassa on ETCA Mont sur Marchiennessa, jossa tehtaassa työskentelee 600 ihmistä - sitä ei myydä.
Tammikuun jälkipuolella 2011 OHB:n satelliittipuolen toimitusjohtaja Berry Smutny erotettiin, kun hänen sähköpostiviestinsä Yhdysvaltain lähetystölle paljastui Wikileaksin kautta. Viestissä Smutny ilmaisi sen, että pitää Galileo-satelliittipaikannusjärjestelmää järjettömän hankkeena, joka tehdään vain Ranskan asevoimien tarpeeseen, Ranskan vaatimuksesta ja ranskalaisten ohjusten uhatessa Berliiniä!  Viesti oli omituinen siinäkin mielessä, että OHB voitti vuonna 2010 neljäntoista Galileo-satelliitin valmistusurakan EU:n tarjouskilvassa. Viesti voi kuvata Ranskan ja Saksan kilpaa EU-alueen merkittävimmän avaruusvaltion asemasta ja vallasta etenkin EU:n avaruustoiminnassa.
Yhtiöt

Omistaja Manfred Fuchs on pyrkinyt siihen, ettei omistamansa yritykset kasva liian isoiksi. Osan niistä hän omistaa henkilönä. Tämä voi liittyä alan subventiopolitiikkaan, verotukseen ja pk-yritysten tukiin Saksassa ja muualla Euroopassa.
OHB Technology AG koostuu (omistusosuus) seuraavista yrityksistä:
OHB-System AG, Bremen (100%)
OHB Teledata GmbH, Bremen (100%)
MT Aerospace AG, Augsburg (100%)
MT Aerospace Guyane S.A.S, Kourou (100%)
MT Aerospace Ltd., Wolverhampton, Englanti (100%)
megatel GmbH, Bremen (74,9%)
STS Systemtechnik Schwerin GmbH, Schwerin (100%)
Luxspace S.à.r.l., Betzdorf, Luxemburg (100%)
OHB ElectroOptics GmbH, Bremen (33,3%)
ELTA S.A., Toulouse-Blagnac, Ranska (34%)
Timtec Teldatrans GmbH, Bremen (100%)
Telematic Solutions SpA, Milano, Italia (51%)
ORBCOMM Deutschland, Bremen
ORBCOMM Europe LLC, Bremen
ORBCOMM Inc., Dulles, Yhdysvallat
Telemondo International GmbH, Bremen (100%)
OHB Marine Technologies GmbH, Bremen (100%)
COSMOS International Satellitenstart GmbH, Bremen (49%)
COSMOS Space Systems AG, Bremen (33,3%)
Technikom Polska Inc., Wilmington, Yhdysvallat (33,3%)
beos GmbH, Bremen (12%)
ATB GmbH, Bremen (100%)
Arianespace S.A., Evry, Ranska (8,2%)
OHB Technology AG Frankreich, Ranska (100%)
Aiheesta muualla

OHB Technology GmbH (Arkistoitu – Internet Archive)
OHB System, rakennus 3
Emma Kantanen

Emma Kantanen (s. 28. elokuuta 1989) on suomalainen graafikko ja kirjailija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta pääaineenaan graafinen suunnittelu ja sivuaineena pelisuunnittelu.
Kantanen on työskennellyt peligraafikkona muun muassa Roviolla ja PlayRavenilla sekä Kiinassa. Hän tekee myös kuvittajan ja sarjakuvapiirtäjän töitä.
Kantasen vuonna 2019 julkaistu esikoisromaani Nimi jolla kutsutaan öisin pohjautuu hänen omiin kokemuksiinsa Pekingin lesboyhteisössä. Hänen toinen, Australiaan sijoittuva romaaninsa Jos sataa, älä tule ilmestyi elokuussa 2022.
Olkilampi (Rautalampi)

| Olkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°32′35″N, 26°46′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Heinälampeen 
Järvinumero:  14.712.1.036
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,6 m  
Pituus:  810 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,798 km  
Pinta-ala:  5,45 ha  
Suurin syvyys:  9,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiOlkilampi 
Olkilampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinkosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 810 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Hankaveden alueeseen (14.712) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,6 metriä mpy.
Elias Tuoriniemi

Elias Tuoriniemi (12. joulukuuta 1772 Pyhäjärvi – 30. kesäkuuta 1840 Pyhäjärvi) oli 1800-luvun alun suomalainen kansanrunoilija.
Tuoriniemen vanhemmat olivat talollinen Lauri Tuoriniemi ja Liisa Kaurala. Hän eli Pyhäjärvellä, joka tuolloin kuului Pyhäjoen pitäjään, toimien isäntänä Pyhäjärven kylän Tuoriniemen talossa vuosina 1803–1833. Hänellä oli myös sepän ja suutarin taidot. Tuoriniemeltä on säilynyt jälkipolville neljä kalevalamittaista runoa. Pisin niistä on juoppouden pahetta vastustava juttu juomareista, toinen on pilkkaruno suuresta tupakanpuutteesta ja kolmas lyhyt Runo kirpusta. Neljäs runo Yksi kaunis laulu kuvaa Pyhäjärven kirkonkylän nuorison elämää 1780-luvun lopulla. Juomarirunon merkitsi muistiin 1822 J. F. Liljebladh ja se julkaistiin Turun Viikko-Sanomat-lehdessä vuonna 1826, sekä arkkiveisuna, ensimmäisen kerran 1828. Tupakkarunon ja kirppurunon taas julkaisi Zacharias Topelius vanhempi teoksessaan Suomen Kansan Vanhoja Runoja ynnä myös nykyisempiä lauluja, 1826–1829.
Tuoriniemen puoliso oli vuodesta 1797 lähtien Anna Juhontytär Leskelä (1778–1841).
Elias Tuoriniemen runoja

Tämä on juttu juomareista, koottu kohmeloväestä
Lystillinen laulu suuresta tupakan puutteesta
Runo Kirpusta, juoru joutavasta
Yksi kaunis laulu
Espen Udjus Frorud

Espen Udjus Frorud (s. 10. huhtikuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Skiptvet IL -seuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Frorud kilpaili ensimmäisen kerran Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2016 sijoittuen 21:nneksi ja saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä.
Myös Frorudin nuorempi veli Jonas Udjus Frorud (s. 1992) tunnetaan hiihtäjänä.
Espen Lysdahl

Espen Lysdahl (s. 19. huhtikuuta 1990) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Asker Skiklubbia.
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2010 Lysdahl saavutti hopeaa supersuurpujottelussa ja pronssia suurpujottelussa. Vailin MM-kilpailuissa 2015 hän oli pujottelussa kuudestoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Lysdahl kilpaili ensimmäisen kerran Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Åren pujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan yhdeksäs.
Emma Kirkby

Emma Kirkby
Emma Carolyn Kirkby DBE (s. 26. helmikuuta 1949 Cambridge, Englanti) on brittiläinen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli antiikintutkimusta Oxfordin yliopistosta ja sai laulunopetusta Jessica Cashilta. Opiskeluaikoinaan hän lauloi harrastusluonteisesti kuoroissa ja pienissä kokoonpanoissa. Jo tuossa vaiheessa hän erikoistui renessanssi- ja barokkiaikojen ohjelmistoon.
Kirkby liittyi Taverner-kuoroon vuonna 1971 ja aloitti pitkäaikaisen yhteistyönsä Consort of Musicken kanssa vuonna 1973. Hän on tehnyt pitkälti toistasataa levytystä, jotka kattavat musiikkia Hildegard Bingeniläisen tuotannosta italialaisen ja englantilaisen renessanssiajan madrigaaleihin, barokin ajan kantaatteihin ja oratorioihin sekä Wolfgang Amadeus Mozartin ja Joseph Haydnin teoksiin.
Kirkbystä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Dame vuonna 2007, ja hänelle myönnettiin Queen's Medal for Music vuonna 2011.
Evert Nyman

Frans Evert Nyman (4. marraskuuta 1918 Mustasaari – 23. elokuuta 1985 Vaasa) oli suomalainen merikapteeni ja yritysjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.
Nymanin vanhemmat olivat kalastaja Frans Nyman ja Aina Holm ja puoliso vuodesta 1944 Ethel Constance Gullans. Nyman kävi kansakoulun ja lähti merille 18-vuotiaana. Talvisotaan osallistunut Nyman palveli 1940–1944 kauppalaivastossa. Hän valmistui aliperämieheksi vuonna 1945, yliperämieheksi vuonna 1946 ja merikapteeniksi vuonna 1949. Nyman työskenteli 1945–1954 Suomen Höyrylaivan rahti- ja matkustajalaivoilla ja sitten useilla eri Vaasan Varustamon ja Rederi Ab Vasa-Umeån eli myöhemmältä nimeltään Vaasanlaivojen aluksilla. Hoidettuaan jo vuodesta 1956 käytännössä Vasa–Umeån toimitusjohtajan tehtäviä hänet nimitettiin siihen vuonna 1961. Tehtävää hän hoiti vuoteen 1977 asti. Nyman oli lisäksi  Matkatoimisto Polariksen perustaja ja yhtiön toimitusjohtaja 1960–1963. Hän oli myös perustamassa troolikalastusyrityksiä Finn-Fish ja Finn-Three ja oli yhtiöiden toimitusjohtaja 1948–1960. Nymanilla oli useita luottamustoimia ja hän oli merilain edellyttämänä arvio- ja katsastusmies Vaasassa. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Nyman sai vuonna 1973.
Evert Rotkirch

Evert Carl Axel Rotkirch (29. lokakuuta 1805 Somerniemi – 29. kesäkuuta 1874 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen sotilas ja tilanomistaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Rotkirchin vanhemmat olivat luutnantti Adolf Fredrik Rotkirch ja Margareta (Greta) Elisabeth Krabbe ja puoliso vuodesta 1834 Fredrika Albertina Lovisa Nyberg, senaattori Fredrik Lorenz Nybergin tytär. Rotkirch kävi koulua Turussa ja antautui siten isänsä tavoin sotilasuralle. Hän oli vuodesta 1824 aliupseerikorpraali 2. Suomen jalkaväkirykmentissä ja vuodesta 1827 vanhempi aliupseeri 2. Suomen tarkk'ampujaprikaatissa, josta hänet siirrettiin vuonna 1829 Henkikaartin Suomen tarkk'ampujapataljoonaan. Vuonna 1830 vänrikiksi ylennetty Rotkirch osallistui Venäjän Puolan sotaretkiin vuosina 1831 ja 1832. Aliluutnatiksi hän yleni vuonna 1833 ja erosi palveluksesta samana vuonna.
Rotkirch hankki vuonna 1835 omistukseensa Helsingin pitäjästä Hämeenkylän kartanon Gustaf Wilhelm Ladaun perillisiltä ja vuonna 1837 vaimonsa kautta myös Talin kartanon. Maanviljelijänä Rotkirch oli edistyksellinen sekä viljelysmenetelmien että -välineiden käytössä, joita hän itsekin kehitti ja paransi. Hänet tunnettiin myös peto- ja haittaeläinten pyyntiin tarkoitetusta susitarhastaan. Rotkirch oli aktiivinen maatalousalan järjestö- ja koulutuksen kehittämistyössä ja sai tilojensa tuotteista useita palkintoja. Vuonna 1861 ensimmäisenä Suomessa maanviljelysneuvoksen arvonimen saanut Rotkirch sai seuraavana vuonna palkinnoksi ansioistaan myös Suomen Talousseuran suuremman hopeamitalin.
Elomaan koulu

| Elomaan koulu |
| --- | --- |
 Elomaan koulu eli Hirvensalmen koulukeskus.
Sijainti:  Koulutie 5, 52550 Hirvensalmi
Koordinaatit:  61.6375°N, 26.7845°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Petteri Lahdelma
Luokat:  1–9
Oppilaita:  123 (2018)
Verkkosivut
Elomaan koulu on eteläsavolaisen Hirvensalmen kunnassa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1-9). Koulun rehtori on Petteri Lahdelma.
Vuonna 2018 (2016) koulua kävi yhteensä 123 (142) peruskoululaista.
Aiheesta muualla

Hirvensalmelainen
Elina Keskitalo (4.4.2017) Koululaiset harjoittelevat äänestämistä Nuorisovaaleissa — Hirvensalmen Elomaan koulussa eniten ääniä sai keskusta (lansi-savo.fi)