stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poko klassikot (Hassisen kone)

| Poko klassikot Hassisen kone |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: lokakuu 1987
 Formaatti: mini-LP, C-kasetti
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 20.46
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Hassisen koneen muut julkaisut
| 1980–82 1982 | Poko klassikot 1987 | Historia 1980–82 1998 |
Poko klassikot on rock-yhtye Hassisen koneen kokoelma-albumi, jonka Poko Rekords julkaisi lokakuussa 1987 silloisten artistiensa Poko klassikot -sarjassa.
Kappaleet

Rappiolla – 3.03
Raha ratkaisee – 1.57
Hiljaa virtaa veri – 5.15
Jurot nuorisojulkkikset – 3.27
Levottomat jalat – 3.04
On jouluyö, nyt laulaa saa – 4.00
Hassisen kone
| --- | --- |
Studioalbumit:  Täältä tullaan Venäjä • Rumat sävelet • Harsoinen teräs • High Tension Wire
Kokoelmat:  1980–82 • Poko klassikot • Historia 1980–82 • Tarjolla tänään: Hassisen kone • Jurot nuorisojulkkikset – koko tuotanto, koko tarina 1980–1982 • Klassikot
Livealbumit:  Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta) • 20 vuotta myöhemmin – live 2000 • 40 vuotta myöhemmin - Ratinan stadion 2022
Singlet:  Hassisen kone • Rappiolla • Jurot nuorisojulkkikset • On jouluyö, nyt laulaa saa • Hiljaa virtaa veri
DVD:t:  Hassisen Kone - 20 vuotta myöhemmin • Saimaa-ilmiö
Katso myös:  Luettelo Hassisen Koneen kappaleista
Ranskan kansanäänestys uudesta perustuslaista 1804

Ranskassa järjestettiin kansanäänestys keisarikunnan perustamisesta marraskuussa 1804. Virallisesti ilmoitetun tuloksen mukaan äänioikeutetut äänestivät lähes yksimielisesti uuden perustuslain puolesta. Tuloksen myötä Napoleon Bonaparten asema muuttui ensimmäisestä konsulista ranskalaisten keisariksi. Noin seitsemän miljoonaa äänestäjää kutsuttiin osallistumaan, joista 52,80% pidättyi äänestämästä. Bonaparte kruunasi itsensä keisari Napoleon I:ksi joulukuussa.
| Osapuoli | % äänistä | Äänet |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 99.93% | 3 521 675 |
| Ei | 0.07% | 2 579 |
| Yhteensä | 100% |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ei :  2 579 (0.07%) |  |  | Kyllä :  3 521 675 (99.93%) |
▲
Pikkupikarelli

| Pikkupikarelli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Pikarellit Centracanthidae
Suku::  Spicara
Laji::  smaris
Kaksiosainen nimi
 Spicara smaris  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Pikkupikarelli Wikispeciesissä   Pikkupikarelli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pikkupikarelli (Spicara smaris) on pikarelleihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin itäosista, Välimerestä ja Mustastamerestä.
Koko ja ulkonäkö

Pikkupikarelli voi kasvaa suurimmillaan noin 20 cm pitkäksi ja koiraat ovat naaraita suurempia. Ruumiinmuodoltaan laji on hoikka ja pitkänomainen. Lajin selkäevä on pitkä ja pyrstöevä haarautunut. Pikkupikarelli on väritykseltään selästään ruskea ja kyljistään hopeanharmaa. Kyljessä on musta täplä. Lisääntymisaikana koiraan ruumiissa ja evissä on sinisiä täpliä.
Levinneisyys ja elintavat

Pikkupikarellia tavataan tavataan Atlantista Portugalista etelään Mauritaniaan ja Kanariansaarille, koko Välimeren alueelta sekä Mustastamerestä. Se elää 10–300 metrin syvyydessä muta- tai hiekkapohjaisilla alueilla, joissa kasvaa Posidonia-suvun meriheiniä. Kala liikkuu parvissa lisääntymisaikaa lukuun ottamatta ja syö äyriäisiä, nilväisiä ja kalojen poikasia. Pikkupikarellin lisääntymisaika on helmikuulta toukokuulle ja se kutee hiekkapohjaan. Koiras vartioi munia. Pikkupikarelli voi vaihtaa sukupuoltaan naaraasta koiraaksi.
Pikkupikarellia kalastetaan muun muassa verkoilla ja trooleilla. Se on paikallisesti hyvin merkittävä ruokakala.
Pikkupunapeippo

| Pikkupunapeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Punapeipot Cryptospiza
Laji::  reichenovii
Kaksiosainen nimi
 Cryptospiza reichenovii  (Hartlaub, 1874) 
Katso myös
   Pikkupunapeippo Wikispeciesissä   Pikkupunapeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkupunapeippo (Cryptospiza reichenovii) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkupunapeippoa tavataan Angolassa, Burundissa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Malawissa, Mosambikissa, Nigeriassa, Ruandassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sitä on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
People’s National Party

| People’s National Party |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  18. syyskuuta 1938
Puheenjohtaja:  Mark Golding
Ideologia:  sosiaalidemokratia
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Edustajainhuone:  14 / 63
Kansainväliset jäsenyydet:  Sosialistinen internationaali
Kotisivu:  pnp.org.jm
Infobox OKNimi-testi OK: 
People's National Party (lyh. PNP; suom. Jamaikan kansanpuolue) on jamaikalainen keskusta-vasemmistolainen puolue ja toinen maan pääpuolueista. Sen perusti Norman Manley vuonna 1938.
Vuoden 2020 vaaleissa PNP sai 14 paikkaa edustajainhuoneen 63:sta ja on toista kautta peräkkäin oppositiossa.
PNP on jäsenenä sosialistisessa internationaalissa.
Historia

Puolueen perusti Norman Manley vuonna 1938. Vuonna 1944 pidetyissä maan ensimmäisissä vaaleissa se sai vain neljä paikkaa 32:sta. Vuonna 1955 se nousi hallitusvaltaan, kunnes se hävisi juuri ennen Jamaikan itsenäistymistä 1962 päävastustajalleen Jamaikan työväenpuolueelle (Jamaican Labour Party, JLP). Tällä ensimmäisellä hallituskaudellaan PNP muun muassa avasi toisen asteen koulutuksen köyhille.
Vuonna 1972 puolue nousi uudelleen hallitusvaltaan perustajansa pojan Michael Manleyn johdolla. PNP pyrki jälleen laajentamaan hyvinvointivaltiota ja ajoi ulkopolitiikassaan köyhän etelän asiaa. Maan jouduttua taloudellisiin ongelmiin JLP voitti vuoden 1980 vaalit ja PNP joutui takaisin oppositioon. Se boikotoi vuoden 1983 ylimääräisiä vaaleja ja oli yli viisi vuotta kokonaan poissa parlamentista.
PNP palasi hallituspuolueeksi vuonna 1989. Michael Manley eläköityi politiikasta vuonna 1992 ja hänet korvasi P. J. Patterson. Tämän johdolla PNP voitti kolmet seuraavat vaalit ja puolue pysyi vallassa vuoteen 2007. Vuonna 2006 puolueen puheenjohtajaksi vaihtui Portia Simpson-Miller, josta tuli maan ensimmäinen naispuolinen pääministeri. Seuraavana vuonna pidetyissä vaaleissa PNP kärsi tappion, mutta nousi jälleen valtaan vuonna 2012. Vuodesta 2016 PNP on jälleen ollut oppositiossa.
Puheenjohtajat

Michael Manley (1969–1992)
P. J. Patterson (1992–2006)
Portia Simpson-Miller (2005–2017)
Mark Golding (2020–)
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivut (englanniksi)
Plastidi

Kloroplasteja
Plastidi on värihiukkanen ja kasvisolun soluelin. Plastideja on myös levissä. Tärkeimpiä plastideja ovat viherhiukkaset eli kloroplastit, jotka toimivat yhteyttämisessä eli fotosynteesissä. Toinen huomattava plastidien ryhmä on rusohiukkaset eli kromoplastit, jotka antavat värin porkkanoille ja hedelmille.
Aiheesta muualla

Solunetti: Kasvisolun rakenne
Poko klassikot (Popeda)

| Poko klassikot Popeda |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1980-1987
 Julkaistu: 1987
 Tyylilaji: Suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Popedan muut julkaisut
| Ei oo valoo 1987 | Poko klassikot 1987 | Hallelujaa 1988 |
Poko klassikot on suomalaisen Popeda-yhtyeen viiden kappaleen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1987. Levy on osa Poko Rekordsin Poko klassikot -kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet

A-puoli
"Da da"
"Palle & the Boys"
"Maailmankaikkeuden suvijenkka"
B-puoli
"Matkalla Alabamaan"
"Viimeinen mohikaani"
Popeda
| --- | --- |
Studioalbumit:  Popeda · Raswaa koneeseen! · Hullut koirat · Mustat enkelit · Kaasua... · Harasoo · Pohjantähden alla · Ei oo valoo · Hallelujaa · Kans'an Popeda · Svoboda · H.Ö.N.Ö. · Live at the BBC · 500 cc · Vieraissa · Just! · Häkää! · Täydelliset miehet · Voitto· Haista Popeda!
Livealbumit:  Raakaa voimaa · Huilut suorina · Pitkä kuuma kesä 2010 – Live
Kokoelmat:  15 GT Golden Turpo · Poko-klassikko · Peetlehemin pesäveikot (nopein saa) · Hittejä, kersantti Karoliina! · Pelkkää juhlaa! · 30-vuotinen sota 1977–2007 · Museorekisterissä
Singlet:  ”Hei mies / Mönkiäislaulu” · ”Erkki ja Leena / Sammakkalaulu” · ”Suuret setelit / Lauri Lutavuori” · ”Huummetta / Kouluun” · ”Mörrimöykky / Bebobbahobbin” · ”Minä elän / Silimiklasikyy (live)” · ”Minä elän / Silimiklasikyy (live) / Luvattu maa (live)” · ”Kalteriblues / Onnellinen mies” · ”Yö / Maailma palaa” · ”Delilah / Yks kysta kimma” · ”Kaasua, komisaario Peppone / Viimeinen mohikaani” · ”Kaasua, komisaario Peppone” · ”Matkalla Alabamaan / Nyrkki-Kyllikki” · ”Matkalla Alabamaan (remix) / Sielun Veljet: Aina nälkä” · ”Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) / Raz, Dva, Tri” · ”Palle and the Boys / Hjulapata” · ”Palle and the Boys / Hjulapata / Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) (4x10 km:n viestihiihtomixaus)” · ”Kuuma kesä / Tuomas parka” · ”Tää on se yö / Mikä vika mussa on” · ”Eläinten vallankumous / Omia ollaan” · ”Kellot lyö / Potkurilakkirock” · ”Maailmankaikkeuden suvijenkka / Ranttalitytön tärinät” · ”Bandiittipolkka / Luumäkirock” · EppuPopedaNormaali: ”20 vuotta sikana / Hyvä kankkunen” · Raaka-Arska & Räp-Popeda: ”Muumi Muumi / Hei mies -räp” · ”Optinen O / Valkoisessa huoneessa” · ”Sä lähdit taas / Kovan pojan blues” · ”Sä lähdit taas / 4711” · ”Paulin taikakaulin / Heavy lutaa” · ”Lilli Kupponen / Nysse tulee / Kuuma kokardi” · ”Enkeliblues / Nysse tulee” · ”Punaista ja makeaa / Kotiin” · ”Kirje / Irmeli” · ”Kersantti Karoliina / Mää ja Tapparan mies” · ”Kersantti Karoliina / Mää ja Tapparan mies” · ”Repe ja Lissu / Sen kunniaksi” · ”Hjulapata / Omia ollaan / Kovan pojan blues” · ”Siankorvaa ja raanavettä” · ”Oodi makkaralle” · ”Siankorvaa ja raanavettä” · ”Tahdotko mut tosiaan / Pelkosenniemen poika” · ”Mustameri ja mies / Mannaa mammonaa” · ”Paperitähdet / Mayday Mayday” · ”Mustaa / No niin tottakai” · ”Beibin kanssa Irlantiin / Entisestä pois” · ”Tohtori Mustajärvi” · Hilipatipippaa / Onko vielä aikaa” · ”Kakskytä centtiä / Pakko saada BMW” · ”Ei lasten käsiin” · ”Ikurin mimmi” · ”Katsastuslaulu (Popeda) / Tango Pelargonia (Trio Mukavat)” · ”Reino” · ”Kuutamohullu” · ”Onhan päivä vielä huomennakin” · ”Elän itselleni” · ”Hääkellot soi” · ”Bermudan kolmio” · ”Onko saunan takana tilaa?” · ”Lihaa ja perunaa” · ”Sha-la-la / Ikävä keikalle” (feat. Klamydia)
Muuta:  Luettelo Popedan kappaleista · Luettelo Pate Mustajärven kappaleista
Port of Spain

| Port of Spain |
| --- | --- |
 Port of Spainin finanssikeskus
 Port of Spain Trinidadin kartalla
 Koordinaatit: 10°40′0″N, 61°31′0″W 
Valtio:  Trinidad ja Tobago
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,45 km²
Väkiluku (2011):  37 074
 – Väestötiheys:  2 756 as./km²
 – Metropolialue:  283 852
Aikavyöhyke:  UTC−4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Port of Spain on Trinidad ja Tobagon pääkaupunki. Se sijaitsee Trinidadin saaren länsirannikolla Parianlahden rannalla. Kaupungin asukasluku vuoden 2011 väestönlaskennassa oli 37 074. Suurkaupunkialueella asuu noin 280 000 ihmistä.
Port of Spain sijaitsee entisen Cumucarapon intiaanikylän paikalla. Espanjalaiset perustivat sinne sotilastukikohdan 1500-luvun lopulla. Pääkaupunkiasema siirtyi sille vuonna 1757.
Port of Spainin talous ei ole riippuvainen turismista, vaan kaupungissa on monipuolista teollisuutta. Siellä tuotetaan esimerkiksi rommia, olutta, öljyä, muoveja ja rakennusmateriaaleja. Kaupungista on hyvät tieyhteydet muualle saarelle. Port of Spainin satama on Länsi-Intian kaupankäynnin keskus. Lähin lentoasema sijaitsee Piarcossa, noin 25 kilometriä kaupungista itään.
Port of Spainissa vallitsee trooppinen ilmasto, jossa on kaksi vuodenaikaa: sadekausi kestää kesäkuusta joulukuuhun, kuiva kausi tammikuusta toukokuuhun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Port of Spain Wikimedia Commonsissa
Pitkäjärvi (Jyväskylä, Puhdaspohja)

| Pitkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä, Toivakka
Koordinaatit:  62°11′43″N, 26°00′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskuoja:  oja Orajärveen 
Järvinumero:  14.317.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,1 m  
Pituus:  3,4 km  
Leveys:  760 m  
Rantaviiva:  8,333 km  
Pinta-ala:  1,54445 km²   
Tilavuus:  0,00910003 km³ 
Keskisyvyys:  5,89 m  
Suurin syvyys:  19 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkäjärvi 
Pitkäjärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja ToivakassaPitkäjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 154 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä, se on 3,4 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 9,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0091 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,9 metriä ja suurin syvyys on 19,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 8,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Orajoen valuma-alueeseen (14.317) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,1 metriä mpy.
Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys

| Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys |
| --- | --- |
 Räjähdyksen ja tulipalon tehtaalle aiheuttamia vaurioita.
Päivämäärä:  7. helmikuuta 2008
Kellonaika:  19:00
Tapahtumapaikka:  Port Wentworth, Georgia, Yhdysvallat 32.144°N, 81.144°W
Syy:  sokeripölyn räjähdys
Kuolleita:  14
Loukkaantuneita:  38
Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys oli teollisuusonnettomuus, joka tapahtui 7. helmikuuta 2008 Port Wentworthissa Georgiassa. 14 ihmistä kuoli ja 38 loukkaantui, kun Imperial Sugarin omistamassa sokeritehtaassa tapahtui pölyräjähdys.
Tehdasrakennus oli suuri ja vanha, ja siinä käytetyt rakennusmetodit olivat vanhentuneita. Tämän on uskottu lisänneen räjähdystä seuranneen tulipalon vakavuutta. Räjähdyksen alkupiste oli tehtaan keskiosissa, varastosiilojen alla olleessa kellarissa. Yhdysvaltain oikeusministeriön tekemien tutkimusten perusteella tahallisen rikollisen toiminnan mahdollisuus suljettiin pois vuonna 2013.
Onnettomuutta tutkinut Yhdysvaltain kemikaaliturvallisuusvirasto (U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Board, CSB) julkaisi loppuraporttinsa syyskuussa 2009. Raportissa se kertoi, että onnettomuus olisi ollut täysin estettävissä. Imperial Sugaria, sen siivousaliurakoitsijaa tai molempia vastaan oli syyskuuhun 2010 mennessä jätetty 44 kannetta. Niistä 18 oli sovitettu.
Aiheesta muualla

Inferno: Dust Explosion at Imperial Sugar, U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Boardin turvallisuusvideo onnettomuudesta (englanniksi)
Philip Danforth Armour

| Philip Danforth Armour |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1832 Stockbridge, New Yorkin osavaltio, Yhdysvallat
Kuollut: 6. tammikuuta 1901 (68 vuotta) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Philip Danforth Armour (16. toukokuuta 1832 Stockbridge, New Yorkin osavaltio, Yhdysvallat – 6. tammikuuta 1901 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies, jonka liiketoimien ansiosta Chicagosta tuli maailman lihanjalostusteollisuuden pääkaupunki.
Elämä ja ura

Armour kävi koulua Cazenovian akatemiassa, Cazenoviassa, New Yorkissa, työskenteli useita vuosia isänsä maatilalla ja lähti vuonna 1852 pienen seurueen kanssa maitse Kaliforniaan. Suuri osa matkasta kuljettiin jalan. Seuraavien neljän vuoden aikana hän loi siellä omaisuutensa perustan kaivostoiminnassa. Vuonna 1856 hän ryhtyi ystävänsä Frederick S. Milesin kanssa harjoittamaan päivittäistavaroiden tukkukauppaa ja provisiotoimintaa Milwaukeessa. Hän ennakoi Yhdysvaltain sisällissodan loppupuolella sianlihan hinnan jyrkkää laskua ja tienasi lähes 2 miljoonaa dollaria ostamalla sianlihaa halvalla ja myymällä sitä paljon kalliimmalla New Yorkissa. Vuonna 1863 hänestä tuli sianlihaa jalostaneen Armour, Plankington & Co -yrityksen johtaja. Yrityksen pääkonttori oli Milwaukeessa. Hän sai myös suuren osuuden yrityksestä H. O. Armour & Co., jonka oli perustanut hänen veljensä Herman Ossian Armour. Se aloitti viljan välitysliikkeenä ja perusti vuonna 1868 myös suuren sianlihan jalostamon. Tämän yrityksen, jonka nimi muutettiin Armour & Co.:ksi vuonna 1870, johtajaksi Armour tuli vuonna 1875. Hän kehitti useita teurastustekniikoita, teurasjätteiden käytön ja lihasäilykkeiden myynnin. Kun jäähdytysjärjestelmä otettiin käyttöön 1880-luvulla, hän perusti jakelutehtaita itäisiin kaupunkeihin ja alkoi viedä lihatuotteita Eurooppaan. Liiketoiminta kehittyi niin nopeasti, että vuonna 1901 yhtiö työllisti 11 000 työntekijää. Armour osallistui moniin hyväntekeväisyyshankkeisiin, perusti Chicagoon vuonna 1892 Armour Institute of Technologyn (nykyään Illinois Institute of Technology) ja Chicagossa sijaitsevan Armour Flats -hankkeen, jonka tarkoituksena oli tarjota edulliseen vuokraan hyviä koteja työläisille ja heidän perheilleen. Hän antoi myös runsaasti varoja Chicagossa toimivalle Armour Mission -järjestölle, jonka hänen veljensä Joseph Armour perusti vuonna 1881. Kuollessaan Philip D. Armourin yksityisomaisuuden oletettiin olevan yli 50 miljoonaa dollaria. Armourin yritys jatkoi poikansa Jonathan Ogden Armourin johdolla. Hänen jäädessä eläkkeelle vuonna 1923 yritys oli maailman suurin lihateollisuussyritys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philip Danforth Armour Wikimedia Commonsissa
Pekka Puupää (elokuva)

| Pekka Puupää |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ville Salminen
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Kauno Laine
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Ville Salminen
Pääosat:  Esa Pakarinen Masa Niemi Tuija Halonen Tapio Rautavaara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  30. huhtikuuta 1953
Kesto:  71 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Seuraaja:  Pekka Puupää kesälaitumilla
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pekka Puupää (1953) on Suomen Filmiteollisuuden tuottaman Pekka ja Pätkä -elokuvasarjan ensimmäinen osa. Sen on ohjannut Ville Salminen ja käsikirjoittanut Reino Helismaa.
Pekka Puupää -sarjakuvan pohjalta tehdystä ensimmäiseltä elokuvalta ei odotettu paljon, mutta kun se yllättäen menestyi, se sai kaksitoista osaa jatkokseen. Kriitikko katsoo, että kohelluselokuvalla on ainoastaan nostalgisia arvoja.
Juoni

Rouva Justiina Puupää lähtee sukuloimaan ja jättää miehensä Pekka Puupään kotimieheksi Helsinkiin. Pekka ja hänen kaverinsa Pätkä ryhtyvät heti hautomaan rahantekosuunnitelmia. Justiina ei ole jättänyt Pekalle yhtään rahaa vaan tehnyt etukäteen valtavat ruokaostokset, mutta Pekka ja Pätkä myyvät ruoat ovelta ovelle. Rahoilla he laittavat lehteen ilmoituksen "Pekka Puupään lastentarhasta".
Samaan aikaan pikkurikollinen Petteri varastaa miljonäärin vauvan. Hän pakenee paikalta taksilla, jonka kuljettaja Erkki Saarikivi on tietämätön asiakkaansa rikollisista puuhista. Nähdessään poliiseja Petteri pakenee kerrostaloon ja piilottaa vauvan Puupäiden asuntoon. Saarikivi seuraa perässä, koska Petteri ei maksanut matkaansa, mutta Petteri kolkkaa taksikuskin ja piilottaa hänet viereiseen asuntoon. Kun Pekka ja Pätkä tulevat kotiin ja löytävät vauvan, he kuvittelevat lastentarhansa saaneen ensimmäisen asiakkaan. Heidän naapurinsa neiti Ritva Ranta puolestaan kauhistuu löytäessään eteisestään tajuttoman Saarikiven, mutta kaksikko päätyy lopulta treffeille.
Pekan ja Pätkän lastenhoitometodit ovat omaperäisiä: he syöttävät vauvalle läskisoosia ja keinuttavat sitä kattolampussa. Neiti Ranta kauhistuu nähdessään tämän ja opettaa reipasotteisesti Puupäille oikeaa lastenhoitoa. "Pekka Puupään lastentarha" ei kuitenkaan vedä asiakkaita, joten Pekka ja Pätkä kehittävät uuden rahanhankintakeinon, osallistumisen otteluun nyrkkeilijä Hermanni Ronskia vastaan. Erehdyksen takia otteluun joutuu Pekan sijasta Pätkä. Pätkä on alakynnessä, kunnes Ronski juo siemauksen hänen kamferipullostaan – joka Puupäiden lääkekaapin sekasortoisen tilan vuoksi sisältää unilääkettä – ja nukahtaa kesken ottelun. Lapsi on jätetty ulos vaunuihin nukkumaan, ja ohikulkeva Petteri varastaa sen jälleen, mutta jää pian kiinni. Lopuksi kiitollinen miljonääri antaa Pekalle ja Pätkälle lapsensa hoitamisesta muhkean palkkion.
Näyttelijät

Esa Pakarinen - Pekka Puupää
Masa Niemi - Pätkä
Siiri Angerkoski - Justiina Puupää
Tuija Halonen - Ritva Ranta
Tapio Rautavaara - taksinkuljettaja Erkki Saarikivi
Kreditoimattomissa rooleissa näyttelee mm. Åke Lindman ja Kauko Kokkonen.
Työryhmä

Ohjaus: Ville Salminen
Käsikirjoitus: Reino Helismaa
Kuva: Kauno Laine
Leikkaus: Armas Vallasvuo
Ääni: Björn Korander
Musiikki: Toivo Kärki
Rakennelmat (lavastus): Ville Salminen
Tuottaja: T. J. Särkkä
Naamiointi: Olavi Suominen
Kampaaja: Tuulikki Uskali
Studiopäälikkö: Alf Salin
Kuvaussihteeri: Maila Toivo
B-kuvaus: Pentti Auer
Järjestäjä: Kullervo Kalske
Alkutekstit: Eka Karppanen
Laulujen sanat: Reino Helismaa
Muusikot ja laulajat: Masa Niemi, Esa Pakarinen, Tuija Halonen, Tapio Rautavaara
Tuotanto: Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Vuosi: 1953
Aiheesta muualla

Pekka Puupää (elokuva) Elonet., katsottavissa kokonaan.
Pitkäjärvi (Jämsä, Halli)

| Pitkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°50′52″N, 24°54′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Nytkymenjärveen 
Järvinumero:  14.226.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,6 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  2,89 km  
Pinta-ala:  11,901 ha  
Saaria:  1 
 fiPitkäjärvi 
Pitkäjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Hallin kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,9 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,6 metriä mpy.
People for the Ethical Treatment of Animals

People for the Ethical Treatment of Animals (PETA) on maailman suurin eläinten oikeuksia puolustava järjestö. Siihen kuuluu noin kaksi miljoonaa jäsentä ja tukijaa. Järjestö on perustettu vuonna 1980 Virginiassa Yhdysvalloissa, ja sen periaatteena on: "eläimet eivät ole olemassa siksi, että ihminen voisi syödä, pukeutua, viihtyä tai tehdä kokeita". PETAn johtajana on brittiläinen Ingrid Newkirk.
Toimintamenetelmät

PETAn toimintamenetelminä ovat koulutus, osallistuminen julkisuuteen, vaikuttaminen lainsäädäntöön ja julmuuksien tutkiminen. PETA vastustaa muun muassa turkistarhausta, eläinkokeita sekä eläinten käyttämistä tuotantovälineenä ja viihdeteollisuudessa.
Tukijat

Useat julkisuuden henkilöt ovat osoittaneet tukevansa PETAa. Heitä ovat muun muassa Trent Reznor, Mark Greenway, Paul McCartney, Pamela Anderson, Phil Collins, Roger Moore, Linda Blair, Dolly Parton, Morrissey, Montel Williams, P!nk, Jamie Lee Curtis, Joel Madden, Benji Madden, Oliver Sykes, Vanessa Ferlito, Justin Bieber ja Sarah Jessica Parker.[lähde? ]
Myös jotkut yhtyeet tukevat PETAn toimintaa. Näitä bändejä on muun muassa Rise Against, AFI, Connor Oberst, Tears of Magdalena ja A Day to Remember.