stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kari Hyttinen (valokuvataiteilija)
Taiteilijakuva ja tuotanto > Näyttelyt

Kari Hyttisen tuotantoa on ollut esillä kymmenissä omissa ja yhteisnäyttelyissä.   Ensimmäisten maalauksista koostuvien näyttelyiden jälkeen hän valitsi ilmaisukeinokseen valokuvauksen.
Hyttisen valokuvatuotannolle on ominaista pyrkimys kokonaisuuksiin kuvasarjoja ja kollaasitekniikkaa käyttäen. Kuvia päällekkäin vedostamalla hän on luonut sisäisiä näkyjä  ja tulkinnut mielenliikkeitä. Hyttisen lähtökohtana ei  ole dokumentaarisuus, vaan tarinan kertominen ja tunteiden ja ajatuksien tavoittaminen. Niitä hän avaa paljolti henkilökuvauksen keinoin.     Hän on käyttänyt tuotannossaan toistuvasti näyttelijöitä ilmaisemaan erilaisia tunnetiloja.    Kuvantekijänä ja runoilijana Hyttinen aistii herkästi ajan hengen ja ympäristön muutokset. Hän ei ole halunnut tehdä kevyitä töitä vaan on pyrkinyt vakavaan  ja katsojaa haastavaan sisältöön.  Kriittisyydellä Hyttinen ei kuitenkaan halua haavoittaa ketään.
Kantaa ottava Rosentti-Risto ja sodan muistotaulut vuonna 1972 oli yhteisnäyttely Toivo A. Niirasen kanssa. Se koostui lateksimaalauksista, jotka käsittelivät Rosentti-Riston elämänkaarta.
Myös seuraava näyttely oli poliittisesti osallistuva, ja Hyttinen puolustikin taiteilijan oikeutta ottaa kantaa yhteiskunnallisiin epäkohtiin.
Vuonna 1975 Hyttinen asetti esille näyttelyn Kuvia kehitysalueelta, joka oli laaja puolentoista vuoden aikana valmistunut todellisuuspohjainen   teoskokonaisuus.  Se käsitti kaksikymmentä kuvasarjaa, jotka esittivät maaseudun ja asutuskeskusten asukkaita työssä ja vapaa-aikana. Näyttelyn sisällöllinen runko oli rakennettu joensuulaisten aluepolitiikan tutkijoiden kanssa tuolloin ajankohtaisista ongelmista, kuten työttömyydestä ja pientilojen kaatumisesta. ja sisälsi yhteiskunnallisen viestin alueen ihmisten elinolosuhteista.  Näyttelyn kaikkiaan 80 neljällä eri tekniikalla toteutettua kuvaa koostuivat kovakopioista voimakkain musta-valkokontrastein, fotorealistisista voimakasvärisiä lateksimaalauksista sekä pienimuotoisista piirustuksista ja valokuvista.
Kultainen nuoruus –valokuvanäyttelyssä vuonna 1979  teemana olivat nuoren ihmisen murrosvaiheet. Näyttelyn yhteensä 99 kuvaa käsittelivät ammatinvalintaa, ammattia, toimeentuloa ja itsenäistymistä. Käsitteen kultainen nuoruus kyseenalaistavaa näyttelyä pidettiin Hyttisen läpimurtona valokuvaajana. Se sai kiitosta taitavasta interiöörikuvauksesta. Poleemisuudestaan huolimatta näyttelyn yleisilme oli rauhallinen ja kärjistyksiä välttävä.
Vuonna 1980 toteutettu yhteisnäyttely valokuvaaja Kimmo Kirveksen kanssa oli nimeltään Todellinen prinsessa ja puolet valtakuntaa. Siinä Hyttisen osuus (eli todellinen prinsessa) luotasi ihmismielen herkkyyttä esine- ja henkilökuvauksen keinoin uuden vuosituhannen hengessä.  Hyttisen osuus koostui sisäisiä näkyjä kuvaavista teoksista, jotka oli  luotu digitaalitekniikalla kuvia päällekkäin vedostamalla. Useissa kuvissa esiintyi lapsia ja nuoria.
Maaliskuussa 2020 koronaepidemian keskeyttämässä näyttelyssä Hyttinen toi esille Luonnoksia-valokuvasarjan, joka kuvaa rantakiviltä nähtyä rantavesien maailmaa.
Palkinnot

Kari Hyttinen sai Joensuun kaupungin taidepalkinnon toiminnastaan valokuvataiteen alalla vuonna 2002.
Luettelo Ukrainan ilmavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Ukrainan ilmavoimien nykyisestä kalustosta. Ukrainan ilmavoimat on menettänyt arviolta noin 20 lentokonetta ja helikopteria Itä-Ukrainan sotatoimien aikana.
Hävittäjät

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| MiG-29 | Hävittäjä | n. 37 |  |  |
| Su-27 | Hävittäjä | n. 34 |  |  |
| Su-24 | Hävittäjäpommittaja | n. 14 |  |  |
Harjoituskoneet

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| L-39 | Suihkuharjoitushävittäjä | n. 31 |  |  |
Rynnäkkökoneet

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Su-25 | Rynnäkkökone | n. 31 |  |  |
Tiedustelukoneet

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| An-30 | Tiedustelukone | 3 |  |  |
| Su-24MR | Tiedustelukone | n. 9 |  |  |
Kuljetuskoneet

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Il-76 | Raskas kuljetuskone | 5 |  |  |
| An-70 | Keskiraskas kuljetuskone | 1 |  |  |
| An-24 | Kevyt kuljetuskone | 3 |  |  |
| An-26 | Kevyt kuljetuskone | n. 19 |  |  |
| Tu-134 | Kevyt kuljetuskone | 1 |  |  |
Helikopterit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mi-8 | Kuljetushelikopteri | n. 30 |  |  |
| Mi-2 | Kevyt kuljetushelikopteri | 2 |  |  |
| Mi-9 | Taistelunjohtohelikopteri | n. 14 |  |  |
Miehittämättömät ilma-alukset

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bayraktar TB2 | Miehittämätön ilma-alus | 6 |  |  |
Ilmatorjunta

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| S-300P/PS/PT | Ilmatorjuntaohjus | 250 |  |  |
| 9K37M BUK-M1 | Ilmatorjuntaohjus | 72 |  |  |
| Isajev S-125 | Ilmatorjuntaohjus | muutama |  |  |
Ohjukset

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| H-25 | Ilmasta maahan -ohjus |  |  |
| H-59 | Ilmasta maahan -ohjus |  |  |
| H-29 | Ilmasta maahan -ohjus |  |  |
| H-58 | Tutkaan hakeutuva ohjus |  |  |
| H-25MP | Tutkaan hakeutuva ohjus |  |  |
| H-28 | Tutkaan hakeutuva ohjus |  |  |
| R-60 | Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| R-73 | Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| R-27 | Tutkahakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
Alahärmä

| Alahärmä> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kauhava |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°14′40″N, 022°51′20″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Härmänmaan seutukunta
Kuntanumero:  004
Hallinnollinen keskus:  Alahärmän kirkonkylä
Perustettu:  1867
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Kauhava Kortesjärvi Ylihärmä Alahärmä
– syntynyt kunta:  Kauhava
Pinta-ala:  353,65 km²  (1.1.2008)
– maa:  351,32 km²
– sisävesi:  2,33 km²
Väkiluku:  4 661   (31.12.2008)
– väestötiheys:  13,27 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  17,7 %
– 15–64-v.:  62,1 %
– yli 64-v.:  20,2 %
Alahärmä on  entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Pohjanmaahan kuuluvassa Härmänmaan seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Se yhdistyi Kauhavan, Kortesjärven ja Ylihärmän kanssa uudeksi Kauhavaksi vuonna 2009.
Alahärmän alue tunnetaan erityisesti vanhojen maanteiden halkaisemista laajoista Etelä-Pohjanmaan viljelylakeuksista. Alahärmän Voltin kohdalla sijaitsee Knuuttilan raitti, joka Etelä-Pohjanmaan hienoimpia perinteisiä kyläyhteisöjä. Kokonaisuus on peräisin 1700-luvulta. Puukkojunkkareiden ajoista 1800-luvulta muistuttaa Antti Isotalon hirsinen kotitalo. Muita nähtävyyksiä ovat Alahärmän kirkko sekä Power Park, jossa sijaitsee myös kansainvälinen karting-rata Mika Salo Circuit.
Vuoden 2008 lopussa Alahärmän asukasluku oli 4 661 ja pinta-ala 353,65 neliökilometriä. Alahärmän naapurikunnat olivat Kauhava, Kortesjärvi, Oravainen, Uusikaarlepyy, Vöyri-Maksamaa (vuoteen 2006 asti vanha Vöyri) ja Ylihärmä. Vuoteen 1975 saakka naapurikuntia olivat myös Uuteenkaarlepyyhyn liitetyt Jepua ja Munsala.
Alahärmä sijoittui Suomen kunnista aakkosjärjestyksessä ensimmäiseksi vuodesta 1972 (jolloin Ahlainen liitettiin Poriin) vuoteen 2007 asti (jolloin Toijala ja Viiala yhdistettiin Akaaksi).
Nimen synty

Ylihärmän ja Alahärmän seutu on tunnettu Vuohiluomana, Naarasluomana ja myöhemmin Härmänä. Pitäjänjaon yhteydessä otettiin käyttöön nimet Ylihärmä ja Alahärmä.
Maantiede

Alahärmän entinen kunta sijaitsee Lapuanjoen keskijuoksulla, ja maisemallisesti se kuuluu Etelä-Pohjanmaan tasankoalueeseen. Korkeimmat maastonkohdat ulottuvat hieman yli 60 metrin ja matalimmat noin 30 metrin korkeudelle merenpinnasta. Kallioperä, joka on enimmäkseen graniittia, on suurimmaksi osaksi irtainten maalajien – moreenin, hiekan, hiesun ja saven – peitossa. Kalliopaljastumia on eniten kaakossa, josta alkavat Kauhavan ja Kortesjärven alueilla esiintyvät kallioiset seudut. Noin 40 prosenttia Alahärmän pinta-alasta on soita, ja niistä pääosa on tyypiltään rämeitä. Lapuanjoen laakso on kapeimmillaan Alahärmän kirkonkylän ja Voltin kohdalla, mutta laajenee niiden pohjois- ja eteläpuolella useiden kilometrien peltolakeudeksi. Hyvin tasaisessa maastossa Lapuanjoki virtaa hitaasti. Kesäisin joki on vähävetinen, mutta keväisin ja usein syksyisinkin se tulvii yli äyräidensä.
Kylät ja kulmakunnat

Alahärmässä oli neljä henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):
Hakola
Heikkilä
Härmä
Vuoskoski
Alahärmän kulmakuntia olivat lisäksi Ekola, Hanhila, Hanhimäki, Hilli, Huhtamäki, Kirkonkylä, Kivihuhta, Katajamäki, Kojola, Kuoppala, Köykkäri, Lahdenkylä, Lehtimäki, Markkula, Mylläri, Ojala, Poromaa, Pelkkala, Perkiömäki, Pesola, Sorvisto, Vakkuri, Voltti ja Yliviitala.
Kristinusko

Alahärmän alueella toimii evankelisluterilainen Kauhavan seurakuntaan kuuluva Alahärmän kirkkopiiri, joka oli ennen kuntaliitosta itsenäinen Alahärmän seurakunta. Voltin rukoushuone on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen ylläpitämä. Härmän Helluntaiseurakunnalla on keskustassa oma rukoushuone.
Liikenne

Alahärmän kirkonkylä sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Kauhavan keskustasta.
Alahärmän kautta kulkevat Jalasjärven ja Uudenkaarlepyyn välinen valtatie 19 (aiemmin kantatie 67) sekä Seinäjoki–Oulu-rata.
Kulttuuri > Ruoka

Alahärmän pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla perunaviipaleita, sianlihaa ja suolasilakkaa sisältävä perunaloora, eräänlainen silakkalaatikko.
Kulttuuri > Liikunta ja urheilu

Alahärmäläisiä urheiluseuroja:
Alahärmän Kisa
Härmän Siskot
Kulttuuri > Nähtävyydet

Alahärmän kirkko
Alahärmän kotiseutumuseo
Galleria Palmu
Härmälääset Häjyylyt
Jääkärien muistokivi
Mattilan silta
Laiturin silta
Liinamaan silta
Lillbacka Tower
Uumajan etappitien muistokivi
PowerPark
RoadHouse
Yliviitalan kalliot
Tunnettuja alahärmäläisiä

Matti Alahuhta, toimitusjohtaja
Antti Hakola, kirkonrakentaja
Matti Holma, valtiopäivämies
Toivo Honkaniemi, Mannerheim-ristin ritari
Jaakko Ikola, kirjailija ja kansanedustaja
Antti Isotalo, ”Isoo-Antti”, talollinen ja puukkojunkkari
Antti Isotalo, jääkäri
Sipi Tuomaanpoika Kauppi, kirkonrakentaja
William Korwenkoski, kansantaiteilija
Veli Kujala, harmonikkataiteilija ja säveltäjä
Olli Kunnari, lentopalloilija
Kalle Lampinen, toimittaja ja kansanedustaja
Jorma Lillbacka, yrittäjä
Matti Linna, professori
Juhani Palmu, taidemaalari
Pentti Piri, nuijasodan alipäällikkö
Nikke Pärmi, jääkärieverstiluutnantti
Aki Ruotsala, poliitikko
Petri Salo, kansanedustaja
Erik Törnqvist, virkamies ja diplomaatti
Leo Törnqvist, tilastotieteen professori
Ville Virkkunen, teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija
Esko Ylinen, kauppaneuvos
Niilo Yli-Vainio, evankelista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alahärmä Wikimedia Commonsissa
| n k Alahärmä |
| --- | --- | --- |
 Etelä-Pohjanmaa  Kauhava 
| Kylät |  Ekola  Hakola  Hanhila  Hanhimäki  Hilli  Huhtamäki  Kirkonkylä  Kivihuhta  Kojola  Kuoppala  Köykkäri  Lahdenkylä  Ojala  Poromaa  Pelkkala  Perkiömäki  Pesola  Vakkuri  Voltti  Yliviitala  |  |
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Alahärmän keskustaa.
Kartta nykyisen Kauhavan alueen kuntaliitoksista. Alahärmään liitettiin alueita mm. Vöyristä, Oravaisista, Munsalasta ja Uudestakaarlepyystä.
Alahärmä sijaitsee Lapuanjoen keskijuoksulla.
Power Park ja RoadHouse sijaitsevat Alahärmässä.
Dawid Kubacki

| Dawid Kubacki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Nowy Targ, Puola
Mäkihyppääjä
Seura:  TS Wisla Zakopane
Suksimerkki:  Fischer
Maailmancup
Voitot:  11
Palkintokorokkeella:  38
 Tietolaatikko päivitetty 30. maaliskuuta 2023 
| Mitalit> Maa:   Puola.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Puola> Mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | joukkuemäki |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | normaalimäki |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2013 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Planica 2023 | suurmäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2018 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Planica 2020 | joukkuemäki |  |
Dawid Grzegorz Kubacki (s. 12. maaliskuuta 1990 Nowy Targ) on puolalainen mäkihyppääjä. Hän on voittanut maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa 2017 ja normaalimäessä 2019 sekä Keski-Euroopan mäkiviikon kaudella 2019–2020.
Arvokilpailut

Kubacki oli Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 normaalimäen 31:s sekä suurmäen 20:s. Joukkuekilpailussa hän kuului Puolan pronssijoukkueeseen. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui normaalimäessä 32:nneksi, Falunin MM-kilpailuissa 2015 suurmäessä 29:nneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa 2016 hän oli viidestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui sekä normaalimäessä että suurmäessä kahdeksanneksi ja oli mukana voittamassa Puolalle joukkuemäen MM-kultaa. Oberstdorfin lentomäen MM-kilpailuissa 2018 hän sai joukkuepronssia ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia, oli suurmäessä kymmenes ja normaalimäessä 35:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Kubacki voitti normaalimäen kultaa ja oli joukkuemäessä neljäs ja suurmäen kilpailussa 12:s. Lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa 2020 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi ja saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti joukkuemäessä pronssia sekä oli normaalimäessä viides ja suurmäessä viidestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti pronssia normaalimäessä. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti suurmäessä pronssia ja sijoittui normaalimäessä viidenneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli suurmäessä viidestoista.
Maailmancup

Kubackin ensimmäinen maailmancupin osakilpailu oli Zakopanessa 16. tammikuuta 2009. Hän oli kilpailun 49:s. Ensimmäiset pisteensä maailmancupista hän sai Kuusamosta 1. joulukuuta 2012 oltuaan kilpailun 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Engelbergissä joulukuussa 2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Keski-Euroopan mäkiviikon kilpailussa Oberstdorfissa joulukuussa 2017. Mäkiviikon kokonaispisteissä hän oli kuudes. Hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi Willingenissä ja toiseksi Lillehammerissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs.
Kaudella 2018–2019 Kubacki oli kolmas uudenvuodenpäivänä Garmisch-Partenkirchenissä ja toinen loppiaisena Bischofshofenissa. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Mäkiviikon jälkeen hän saavutti Val di Fiemmessä 13. tammikuuta uransa ensimmäisen osakilpailuvoiton, ja sijoittui edellisenä päivänä samassa mäessä toiseksi. Helmikuussa hän oli toinen ja kolmas Oberstdorfin lentomäessä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli mäkiviikolla Oberstdorfissa ja Garmisch-Partenkirchenissä kolmas, Innsbruckissa toinen ja voitti Bischofshofenissa voittaen samalla myös mäkiviikon kokonaiskilpailun. Mäkiviikon jälkeen hän oli Val di Fiemmessä molempien osakilpailujen kolmas, voitti kaksi kertaa Titisee-Neustadtissa sekä oli Zakopanessa ja Sapporossa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2020–2021 hän oli Rukalla kaksi kertaa kolmas ja voitti uudenvuodenpäivänä Garmisch-Partenkirchenissä. Innsbruckin kilpailussa hän oli kolmas. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi ja maailmancupissa kahdeksanneksi. Kaudella 2022–2023 hän voitti Wisłan molemmat osakilpailut sekä Titisee-Neustadtin toisen osakilpailun ja oli Titiseen ensimmäisessä kilpailussa toinen. Engelbergin ensimmäisessä kilpailussa hän sijoittui toiseksi ja voitti toisen kilpailun. Mäkiviikolla hän voitti Innsbruckissa ja sijoittui Oberstdorfissa, Garmisch-Partenkirchenissä sekä Bischofshofenissa kolmanneksi ja oli mäkiviikon lopputuloksissa toinen. Zakopanen henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui toiseksi. Sapporossa hän sijoittui toiseksi ja Willingenissä kolmanneksi. Oslossa hän oli kolmas ja voitti Lillehammerissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi.
Maailmancup > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Mäki |
| 13. tammikuuta 2019 |  Val di Fiemme | HS 135 |
| 6. tammikuuta 2020 |  Bischofshofen | HS 142 |
| 18. tammikuuta 2020 |  Titisee-Neustadt | HS 142 |
| 19. tammikuuta 2020 |  Titisee-Neustadt | HS 142 |
| 1. tammikuuta 2021 |  Garmisch-Partenkirchen | HS 142 |
| 5. marraskuuta 2022 |  Wisła | HS 134 |
| 6. marraskuuta 2022 |  Wisła | HS 134 |
| 11. joulukuuta 2022 |  Titisee-Neustadt | HS 142 |
| 18. joulukuuta 2022 |  Engelberg | HS 140 |
| 4. tammikuuta 2023 |  Innsbruck | HS 128 |
| 16. maaliskuuta 2023 |  Lillehammer | HS 140 |
Muut kansainväliset kilpailut

Kubacki voitti kesä-GP:n kokonaiskilpailun 2017. Hän on voittanut seitsemän kesä-GP-sarjan osakilpailua. Continental Cupissa hän on voittanut neljä osakilpailua.
Sanomatalo

| Sanomatalo |
| --- | --- |
 Sanomatalo Mannerheimintien puolelta.
Osoite:   Töölönlahdenkatu 2  Eero Erkon katu 2  Postikuja 2  Tekla Hultinin aukio 3 
Sijainti:  Kluuvi, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′21″N, 024°56′16″E
Rakennustyyppi:  toimisto- ja liikerakennus
Valmistumisvuosi:  1999
Suunnittelija:  Arkkitehtitoimisto Sarc Oy – Jan Söderlund ja Antti-Matti Siikala
Urakoitsija:  CM-Urakointi
Omistaja:  Deka Immobilien
Käyttäjä:  Sanoma
Julkisivumateriaali:  lasi
Kerrosluku:  9
Bruttoala:  43 000 m2
Tilavuus:  231 000 m3
 Rakennuksessa on lisäksi 3 maanalaista kerrosta. 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sanomatalo
Sanomatalo on Helsingin keskustassa sijaitseva liike- ja toimistorakennus, joka toimii Sanoman pääkonttorina. Se sijaitsee Postitalon ja päärautatieaseman pohjoispuolella ja Musiikkitalon eteläpuolella. Siinä on 12 kerrosta, joista kolme on maan alla. Rakennuksen ovat suunnitelleet professori Jan Söderlund ja arkkitehti Antti-Matti Siikala, ja se valmistui vuonna 1999. Se oli ensimmäinen ”lasisen” näköinen rakennus Helsingissä, jota luonnonsuojelijat protestoivat lasiseinien aiheuttamien lintukuolemien takia. Muutenkin taloa on protestoitu, sillä siihen rakennettiin asemakaavasta poiketen kaksi ylimääräistä kerrosta.
Helsingin Sanomien, Ilta-Sanomien ja Taloussanomien toimitukset sijaitsevat Sanomatalossa. Sanoma Media Finlandin radioiden studiot sijaitsevat avokonttoreissa talon alakerroksissa. Kaksi alinta kerrosta ovat liike- ja näyttelytilaa: niissä sijaitsee muun muassa R-kioski. Talossa on myös SPR:n Veripalvelun verenluovutuspiste.
Syksyllä 2025 Sanomataloon muuttaa myös uutistoimisto STT.
Sanomatalon osoitteet ovat Töölönlahdenkatu 2, Eero Erkon katu 2, Postikuja 2 ja Tekla Hultinin aukio 3.
Historia

Ennen Sanomatalon rakentamista Sanoman ydintoiminnot sijaitsivat Ludviginkadulla, josta Sanoma oli laajentuessaan ostanut useita kiinteistöjä käyttöönsä.
Sanomatalon tontin Sanoma osti Helsingin kaupungilta syksyllä 1994. Yhtiö maksoi tontista 107,5 miljoonaa markkaa. Tonttikauppaan liittyen Sanoma ja kaupunki sopivat myös optio-oikeudesta, jonka turvin yhtiö olisi voinut halutessaan rakentaa toisenkin toimistotalon Kamppi-Töölönlahti-alueelle.
Sanoma järjesti Sanomatalon suunnittelusta kutsukilpailun, jonka voitti Jan Söderlundin ja Antti-Matti Siikalan suunnitelma. Suunnitelman erikoisuus oli talon ensimmäiseen kerrokseen kuuluva 80-metrinen kävelytie, joka on avoin yleisölle. Kävelytie sai innoituksensa Sanomatalon paikalla ennen rakennustöitä olleesta epävirallisesta oikopolusta, jota pitkin ihmiset kulkivat Töölön ja rautatieaseman välillä.
Sanomatalon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1997 ja rakennus valmistui 1999. Rakennustyöt toteutettiin projektinjohtourakkana, jota veti CM-Urakointi. Talon rakentaminen maksoi Sanomalle 500 miljoonaa markkaa.
Vuonna 2014 Sanoma myi rakennuksen saksalaiselle kiinteistörahastolle 176 miljoonalla eurolla ja jäi kiinteistöön vuokralaiseksi.
Kirjallisuutta

”Lehtitalon syke kohtaa kaupungin” ym. artikkeleita Sanomatalosta. Arkkitehti 1/2000, s. 64–71.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sanomatalo Wikimedia Commonsissa
Sanomatalo.[vanhentunut linkki] Emporis. (englanniksi)
Sanomahuset hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland
Adam Dvořák

| Adam Dvořák> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Plzeň, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  174 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Ketterä
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  83
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  HC Plzeň (ČEL) JoKP (Mestis)
Adam Dvořák (s. 13. huhtikuuta 2004 Plzeň, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Dvořák laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Dvořák on HC Meteor Třemošnán kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Plzeňiin. Kaudeksi 2019–2020 Dvořák siirtyi kasvattajaseuransa Meteorin U17-joukkueeseen, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehoilla 23+23=46. Kaudeksi 2020–2021 Dvořák siirtyi vain 16-vuotiaana Ruotsiin ja Lidingö Vikingsin J18-joukkueeseen. Hän pelasi siellä vain kahdeksan ottelua, kunnes Ruotsin juniorisarjat keskeytettiin koronavirusrajoitusten vuoksi jo lokakuun 2020 lopulla.
Kaudeksi 2021–2022 Dvořák palasi kotimaahansa ja hän siirtyi HC Plzeňin U20-joukkueeseen. Dvořák debytoi myös seuran Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki Extraliga-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 25. helmikuuta 2022 vieraissa HC Bílí Tygři Libereciä vastaan. Dvořák merkittiin Plzeňin nelosketjun vasempaan laitaan Sebastián Malátin ja Václav Adamecin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.09 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 27. helmikuuta 2022 Rytíři Kladnoa vastaan Dvořák teki ensimmäisen Extraliga-maalinsa. Hänen osumansa jäi Plzeňin 4–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Syyskuussa 2022 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kevääseen 2024 saakka. Kaudella 2022–2023 Dvořák pelasi Extraligassa varsinaisen tulokaskautensa aikana 36 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Syksyllä 2023 Dvořák pelasi pääasiassa Plzeňin U20-joukkueessa sekä yhden Extraliga-ottelun, kunnes lokakuussa hän siirtyi loppukauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin. Huhtikuussa 2024 Dvořák teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi alkukaudella 2024–2025 kolme ottelua, kunnes syyskuussa Dvořákin sopimus Kiekko-Poikien kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Samana päivänä hänen uutisoitiin siirtyvän lokakuun loppuun asti kestävällä tryout-sopimuksella toiseen Mestis-joukkueeseen, Imatran Ketterään. Marraskuussa Dvořákin uutisoitiin jatkavan siellä kauden loppuun.