stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
WHA-kausi 1974–1975

| WHA-kausi 1974–1975 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  3.
Joukkueiden määrä:  14
Sarja alkoi:  15. lokakuuta 1974
Sarja päättyi:  12. toukokuuta 1975
Mestari:  Houston Aeros
Pistepörssin voittaja:  André Lacroix (San Diego Mariners)
  ← 1973–1974 :  1975–1976 → 
WHA-kausi 1974–1975 oli jääkiekon ammattilaisliiga World Hockey Associationin (WHA) kolmas kausi. Runkosarjassa 14 joukkuetta pelasivat 78 ottelua kukin.
André Lacroix voitti runkosarjan pistepörssin 41 maalilla ja 106 maaliin johtaneella syötöllä. Houston Aeros voitti toisen perättäisen Avco Cup -mestaruutensa, kun se voitti loppuotteluissa Quebec Nordiquesin otteluvoitoin 4–0.
Runkosarja

| --- | --- |
 O = Ottelut  V = Voitot  H = Häviöt  T = Tasapelit  :  P = Pisteet  TM = Tehdyt maalit  PM = Päästetyt maalit  
Lihavoidut joukkueet etenivät pudotuspeleihin
Runkosarja > Kanadan divisioona

| Joukkue | O | V | H | T | P | TM | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Quebec Nordiques | 78 | 46 | 32 | 0 | 92 | 331 | 299 |
| Toronto Toros | 78 | 43 | 33 | 2 | 88 | 349 | 304 |
| Winnipeg Jets | 78 | 38 | 35 | 5 | 81 | 322 | 293 |
| Vancouver Blazers | 78 | 37 | 39 | 2 | 76 | 256 | 270 |
| Edmonton Oilers | 78 | 36 | 38 | 4 | 76 | 279 | 279 |
Runkosarja > Itäinen divisioona

| Joukkue | O | V | H | T | P | TM | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| New England Whalers | 78 | 43 | 30 | 5 | 91 | 274 | 279 |
| Cleveland Crusaders | 78 | 35 | 40 | 3 | 73 | 236 | 258 |
| Chicago Cougars | 78 | 30 | 47 | 1 | 61 | 261 | 312 |
| Indianapolis Racers | 78 | 18 | 57 | 3 | 39 | 216 | 338 |
Runkosarja > Läntinen divisioona

| Joukkue | O | V | H | T | P | TM | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Houston Aeros | 78 | 53 | 25 | 0 | 106 | 369 | 247 |
| San Diego Mariners | 78 | 43 | 31 | 4 | 90 | 326 | 268 |
| Minnesota Fighting Saints | 78 | 42 | 33 | 3 | 87 | 308 | 279 |
| Phoenix Roadrunners | 78 | 39 | 31 | 8 | 86 | 300 | 265 |
| Michigan Stags/Baltimore Blades | 78 | 21 | 53 | 4 | 46 | 205 | 341 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | L1 |  Houston Aeros | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I2 |  Cleveland Crusaders | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I2 |  Cleveland Crusaders | 1 |   |   | L1 |  Houston Aeros | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L1 |  Houston Aeros | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L2 |  San Diego Mariners | 0 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  San Diego Mariners | 4 |   |   | L2 |  San Diego Mariners | 0 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  San Diego Mariners | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | K2 |  Toronto Toros | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | L1 |  Houston Aeros | 4 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | K1 |  Quebec Nordiques | 0 |
|   | I1 |  New England Whalers | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L3 |  Minnesota Fighting Saints | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L3 |  Minnesota Fighting Saints | 4 |   |   | L3 |  Minnesota Fighting Saints | 2 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L3 |  Minnesota Fighting Saints | 2 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | K1 |  Quebec Nordiques | 4 |   |  |  |  |  |
|  | K1 |  Quebec Nordiques | 4 |   |   | K1 |  Quebec Nordiques | 4 |   |  |  |  |  |
|  | K1 |  Quebec Nordiques | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | L4 |  Phoenix Roadrunners | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Tšerepnin

Tšerepnin on ollut seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aleksandr Tšerepnin (1899–1977), säveltäjä
Ivan Tšerepnin (1943–1998), säveltäjä
Nikolai Tšerepnin (1873–1945), säveltäjä
Serge Tšerepnin (s. 1941), säveltäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tšerepnin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Xiphiopsylla daemonicola

| Xiphiopsylla daemonicola> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Ylälahko::  Neoptera
Lahko::  Kirput Siphonaptera
Heimo::  Pulicidae
Suku::  Xiphiopsylla
Laji::  daemonicola
Kaksiosainen nimi
 Xiphiopsylla daemonicola  (Smit, 1758) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Xiphiopsylla daemonicola on kirppujen (Siphonaptera) lahkoon kuuluva hyönteinen. Lajin kuvasi ensimmäisen kerran tieteelle Harry Smit vuonna 1960. Sillä ei ole siipiä, mutta se kuuluu siipikantaisiin. Lajia tavataan Afrikassa.
Aiheesta muualla

Animal Diversity Web (ADW): Xiphiopsylla daemonicola (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Xiphiopsylla daemonicola
Käännös suomeksi
Xipaya

| Xipaya Shipaja Xipaia> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Brasilia
Puhujia:  1
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  tupi-kielet
Kieliryhmä:  jurunalaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  xiy
ISO 639-3:  xiy
 Ohje 
Xipaya on tupilaisen kielikunnan jurunan kieliryhmään kuuluva lähes kuollut kieli. Vuonna 2007 kieltä puhui kahdeksan vanhaa ihmistä Altamirassa, mutta 2011 puhujia oli enää yksi. Lähes kaikki xipayat käyttävät nykyään portugalia.
Aiheesta muualla

Xipaya-kielen Swadeshin lista[vanhentunut linkki] (pdf)
Tupi-kielet
aché
akuntsu
amanayé
amundava
anambé
apiacá
araweté
arikem
asuriní
asuriní xingú
aurá
avá-canoeiro
ava guarani
awetí
chiripá
cocama-cocamilla
emerillon
guajá
guaraní mbyá
guarani
guarayú
guazazara
itä-Bolivian guarani
jorá
júma
jurúna
kabixiana
kaiwá
kamayurá
karipuná
karipúna
karitiâna
karo
kayabí
kepkiriwát
kokoma
kuruaya
länsi-Bolivian guarani
makuráp
maritsauá
mekens
morerebi
muinaistupi
munduruku
nandeva
ñeengatú
omagua
pai tavytera
Paraguayn guarani
parakanã
paranawát
pauserna
potiguára
puruborá
sateré-mawé
sirionó
suruí do Pará
tapieté
tapirapé
tembé
tenharim
tširiguano
tukumanféd
tuparí
tupí
tupinambá
tupinikin
turiwára
urubú-kaapor
uru-ew-wau-wau
urumi
wayampi
wiraféd
wayoró
xetá
xipaya
yuqui
zo'é
Xipe Totec

Xipe Totec Codex Borgiassa.
Xipe Totec (nahuatliksi “Meidän nyljetty herramme”) on mesoamerikkalainen kevään ja uuden kasvillisuuden jumala sekä kultaseppien suojelija. Xipe Totecia palvoivat tolteekit ja asteekit. Keväällä maasta nousevan tuoreen kasvuston symbolina jumalalla oli ihmisuhrin nyljetty nahka ”uusi iho”, joka peitti maata keväisin.
Xipe Totecin ensimmäiset kuvat ja patsaat ovat peräisin Xolalpanista, läheltä Teotihuacánia, sekä Texcocosta noin 800–1100-luvuilta. Asteekit omaksuivat hänet jumaltensa joukkoon Axayacatlin (1469–81) hallituskaudella. Vuoden toisen rituaalikuukauden Tlacaxipehualiztlin (“Miesten nylkeminen”) aikana uhripapit tappoivat uhrejaan repimällä näiden sydämet rinnasta. Sitten he nylkivät ruumiit. Nahat värjättiin keltaisiksi ja papit pukivat ne ylleen. Niitä kutsuttiin nimellä teocuitlaquemitl (“kultaiset vaatteet”). Toiset uhrattavat puolestaan kiinnitettiin kehikkoon, ja heidät surmattiin ampumalla heihin nuolia. Heistä valuvan veren uskottiin symboloivan hedelmällisiä kevätsateita. Xipe Totecin kunniaksi lauletuissa hymneissä häntä kutsuttiin nimellä Yoalli Tlauana (“Yöllinen juoja”), koska öisin maahan lankesivat vilvoittavat sateet. Hymnit ylistivät Xipe Totecia runsauden symboli Sulkakäärmeen tuojana sekä kuivuuden torjujana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xipe Totec Wikimedia Commonsissa
Valtarakenne

Valtarakenne liittyy seuraaviin käsitteisiin:
Hierarkia
Valta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valtarakenne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Xiropótamoksen luostari

| Xiropótamoksen luostari Μονή Ξηροποτάμου |
| --- | --- |
 Xiropótamoksen luostari.
Sijainti:  Athos,  Kreikka
Koordinaatit:  40°13′43″N, 24°13′17″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustaja:  Paavali Kseropotamoslainen
Perustettu:  900–1000-luku
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Athosvuori 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Xiropótamoksen luostari (kreik. Μονή Ξηροποτάμου, Moní Xiropotámou, myös Kseropotamoksen luostari, Ksiropotamoun luostari) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Xiropótamos on kahdeksannella sijalla.
Xiropótamoksen luostari ja sen puutarhaa.
Xiropótamoksen luostari on perustettu 900- tai 1000-luvulla. Sen perustajasta ei ole varmuutta. Perustaja oli mahdollisesti Paavali Kseropotamoslainen (Paulos Kseropotamenos), joka perusti myös Pyhän Paavalin luostarin. Toisaalta luostarin perustajiksi mainitaan myös muun muassa keisarit Konstantinos VI ja Romanos I. Luostari kukoisti 1200-luvulle saakka. Frankkivallan aikana se kärsi kuitenkin merirosvojen hyökkäyksistä. Luostarissa oli suuret tulipalot vuosina 1280, 1507 ja 1609. Se selvisi ulkoisen tuen avulla, mutta taantui kuitenkin välillä. Vuosina 1821–1830 Xiropótamos oli turkkilaisten joukkojen miehittämä. Luostarissa oli suuret tulipalot myös vuosina 1950 ja 1973. Vuonna 2011 luostarissa ei ollut yhtään vakituista asukasta.
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan länsirannikon keskivaiheilla noin neljä kilometriä Dáfnin satamasta pohjoiseen. Se on rakennettu noin 200 metrin korkeuteen. Luostarin pääkirkko (katholikon) on rakennettu 1761–1763 ja omistettu neljällekymmenelle marttyyrille. Luostariin kuuluu seitsemän kappelia sen sisäpuolella ja yhdeksän sen ulkopuolella, sekä kuusi keljaa. Myös Dáfnin satama kuuluu Xiropótamoksen hallintaan. Luostarin lukuisiin pyhäinjäännöksiin kuuluu muun muassa kaksi niin kutsuttua aidon Kristuksen ristin osaa, joiden sanotaan olevan suurimpia säilyneitä koko maailmassa. Luostarin kirjastossa on 409 käsikirjoitusta ja noin 6 000 painettua kirjaa.
Xiropótamosta lähin luostari on Pyhän Panteleimonin luostari, joka sijaitsee linnuntietä noin kaksi kilometriä luoteeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xiropótamoksen luostari Wikimedia Commonsissa
Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
| --- | --- |
Luostarit:   Suuri lavra  Vatopédin luostari  Ivíronin luostari  Chilandárin luostari  Pyhän Dionysioksen luostari  Koutloumoúsin luostari  Pantokrátorin luostari  Xiropótamoksen luostari  Zográfoksen luostari  Docheiárioksen luostari  Karákalloksen luostari  Filótheoksen luostari  Simonópetran luostari  Pyhän Paavalin luostari  Stavronikítaksen luostari  Xenofónin luostari  Pyhittäjä Gregorioksen luostari  Esfigménoksen luostari  Pyhän Panteleimonin luostari  Konstamonítoksen luostari 
Skiitat:   Bogoroditsan skiitta  Johannes Kastajan skiitta  Johannes Kastajan skiitta (Ivíron)  Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta  Profeetta Elian skiitta  Pyhän Andreaan skiitta  Pyhän Annan skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta (Lákkos)  Pyhän Kolminaisuuden skiitta  Pyhän Panteleimonin skiitta  Uusi skiitta 
Kylät:   Dáfni  Karyés
Valtapeli

Valtapeli voi tarkoittaa seuraavia:
Valtapeli (The Candidate), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1972
Valtapeliä (Power Game), espanjalais-brittiläinen elokuva vuodelta 1979
Agency – suuri valtapeli (Agency), kanadalainen elokuva vuodelta 1980
Valtapeli (Power), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1986
Coenin veljesten Valtapeli (The Hudsucker Proxy), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1994
Valtapeliä, minisarja vuodelta 2012
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valtapeli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wilberforce

Wilberforce tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Samuel Wilberforce (1805–1873), Englannin kirkon piispa
William Wilberforce (1759–1833), englantilainen poliitikko
Maantiede

Wilberforce, kaupunki Australiassa Uudessa Etelä-Walesissa
Wilberforcejoki, joki Uudessa-Seelannissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wilberforce”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vihreä vallankumous

Vihreä vallankumous tarkoittaa maanviljelyssä noin vuosina 1960–1985 tapahtunutta teknistä edistystä ja sitä seurannutta viljelyalan tuottavuuden kasvua. Kehittyneissä maissa viljojen sadot kaksinkertaistuivat ja maailmanlaajuisesti kolminkertaistuivat. Arviolta miljardi ihmishenkeä pelastui. Vihreä vallankumous muunsi maanviljelyn luomuviljelystä runsaasti ulkoisia panostuksia vaativaksi tehomaanviljelyksi tai teolliseksi maanviljelyksi.
Vihreän vallankumouksen päätekniikat olivat:
uudet lajikkeet
keinokastelu
lannoitteet
torjunta-aineet (rikkakasvien, hyönteisten)
koneistuminen
Historia

Muun muassa Rockefeller-säätiö ja Fordin säätiö ovat tukeneet maatalouden kehitystä kehitysmaissa. Ensimmäisen kerran termiä vihreä vallankumous käytti puheessaan USAID:n johtaja William Gaud vuonna 1968. Yhdysvaltalaista tutkijaa Norman Borlaugia on kutsuttu vihreän vallankumouksen käynnistäjäksi.
Tekniikat

Vihreä vallankumous kasvatti viljelyalan tuottavuutta eli viljelyalalta saatavan sadon määrää pääasiassa satoisampien viljalajikkeiden, epäorgaanisten lannoitteiden, kasvitautien torjunta-aineiden, rikkakasvien ja tuhohyönteisten torjunta-aineiden ja maanviljelyn koneistumisen avulla. Viljelysmaan tuottavuus on kolminkertaistunut ja samalla uutta viljelysmaata on saatu käyttöön eri tekniikoin.
Tekniikat > Kasvinjalostus

Kasvinjalostuksen kehittyminen on tärkeässä osassa vihreää vallankumousta. Lyhytvartiset viljalajikkeet tuottivat paljon suurempia jyviä, sillä kasvuenergia saatiin suuntautumaan korren sijasta tähkään. Erityisesti vehnästä, maissista ja riisistä saatiin jalostettua lajikkeita, joilla on runsaasti kasvanut kyky hyödyntää maaperän typpeä. Sadot kasvoivat runsaasti kun perinteiset lajikkeet korvattiin korkeatuottoisilla lajikkeilla. Lyhytvartiset viljalajikkeet vaativat kuitenkin runsaasti lannoitteita ja torjunta-aineita. Jos niitä ei ole tarpeeksi saatavilla, perinteiset lajikkeet voivatkin tuottaa enemmän satoa.
Tekniikat > Lannoitteet

Kasvien tarvitsemat pääravinteet ovat typpi, fosfori ja kalium. Aikoinaan maanviljelyssä käytettiin vain maaperässä jo olevia ravinteita, puutuhkaa ja sadon syömisestä syntyviä virtsaa ja ulosteita levittiin takaisin pelloille. Myöhemmin lannoitteena käytettiin myös orgaanista guanoa. Hyödynnettiin myös teollisuuden sivutuotteita kuten tuomaskuonaa, jota 1800-luvun loppupuolelta alkaen alettiin korvata epäorgaanisella superfosfaatilla. 1900-luvun alussa lannoitteita kehitettiin kasvavan kemiantietämyksen avulla edelleen, mutta niitä päästiin hyödyntämään toden teolla vasta toisen maailmansodan jälkeen.
Viljelyalaa on saatu kasvatettua lannoitteiden ja torjunta-aineiden keksimisen jälkeen vähentämällä kesannoinnin merkitystä, jossa osa peltoalasta jätetään viljelemättä ravinteiden, tuhohyönteisten ja kasvitautien vuoksi. Lannoitteiden avulla myös suuria vähäravinteisia alueita on saatu viljelykäyttöön. Esimerkiksi Brasilian Cerrado saatiin hedelmälliseksi lisäämällä maaperään fosforia ja kalkkia. Länsi-Australian vehnänviljelyalueet ovat luonnostaan erittäin fosforiköyhiä, mutta niistä on saatu hedelmällisiä fosforia lisäämällä.
Lannoitteilla jyvät kasvoivat entisestään ja sen lisäksi korret saatiin riittävän jykeviksi kannattelemaan painavaa tähkää. Lannoitteet aihauttavat vesistöihin valuessaan rehevöitymistä, minkä vuoksi lannoitteiden käyttöä on vähennetty.
Tekniikat > Koneistuminen

Maanviljelyssä siirryttiin ihmisvoimasta ja vetojuhdista traktoreiden käyttöön. Maan muokkaus, kylvö ja korjuu sujuvat nopeasti ja tehokkaasti konevoimalla. Traktoreiden ansiosta viljelmän pinta-alaa oli mahdollista kasvattaa. Maanviljelyn koneistuminen vähensi ihmistyövoiman käyttöä, mikä sai maalaisväestön etsimään elantoa kaupungeista eli Suomessakin koettuun 1960- ja 1970-lukujen kaupungistumiseen. Traktoreiden yleistymisen vuoksi traktoriteollisuudesta tuli suuri teollisuuden ala ja dieselkäyttöisyyden vuoksi öljyn kulutus kasvoi.
Tekniikat > Yhtenäisyys ja torjunta-aineet

Identtisiä kasveja alettiin viljellä tiiviisti suurilla pelloilla. Identtisten viljojen viljeleminen on tehokkaampaa kuin toisistaan poikkeavien, sillä ne muun muassa tuleentuvat samaan aikaan. Pienen biodiversiteetin ja tiiviyden haittapuolena kasvit kestävät huonosti kasvitauteja, minkä vuoksi niitä joudutaan ruiskuttamaan torjunta-aineilla. Lisäksi viljelmiä ruiskutetaan rikkakasvien ja tuhohyönteisten torjunta-aineilla. Torjunta-aineet ovat tavallisesti öljypohjaisia.
Tekniikat > Kosteuden säätely

Viljelyala on kasvanut keinokastelun ja salaojituksen kehityksen ja yleistymisen seurauksena. Keinokastelutekniikoiden parantuminen on kasvattanut viljelyalaa ja satoja vähäsateisilla alueilla. Keinokastellun viljelysmaan osuus viljelysmaasta on kuusinkertaistunut vuoden 1900 jälkeen. Salaojitus on parantanut viljelyosolosuhteita sateisilla alueilla, sillä tilaa vievät avo-ojat saatiin poistettua pelloilta.
Seuraukset

Vihreän vallankumouksen seurauksena ruoantuotanto on kasvanut. Esimerkiksi Intiassa vuosittainen vehnäntuotanto on kasvanut 1960-luvun 10 miljoonasta tonnista 73 miljoonaan tonniin vuonna 2006. Ruoantuotannon kasvun ansiosta maailmassa on vähemmän nälänhätää ja aliravitsemusta, mutta samalla väestö on koko ajan kasvanut, mikä on vähentänyt saavutettuja hyötyjä. Suuren väestömäärän seurauksena ympäristö kärsii monin paikoin liikakansoituksen vaikutuksista. Lannoitteiden käyttö on suuri vesistöjen kuormittaja, aiheuttaen rehevöitymistä.
Valtiosopimus

Valtiosopimus on kahden tai useamman kansainvälisen oikeuden subjektin välinen sitovaksi tarkoitettu sopimus, joka sisältää vähintään yhtä sopimuspuolta sitovia määräyksiä.
Valtiosopimuksia eivät ole sopimukset, joiden osapuolet eivät ole kansainvälisen oikeuden subjekteja, kuten valtion ja yrityksen välinen sopimus, tai yhden kansainvälisen oikeuden subjektin suorittamat yksipuoliset sopimukset, kuten kansainvälisen järjestön päätöslauselmat. Myöskään sellaiset asiakirjat, joita niiden laatijat eivät ole tarkoittaneet oikeudellisesti sitoviksi, kuten Helsingin päätösasiakirja, eivät ole valtiosopimuksia.
Valtiosopimukset ovat kansainvälisen tapaoikeuden ohella keskeisimpiä kansainvälisen oikeuden lähteitä. Nykyaikaisessa valtioyhteisössä sopimukset muodostavat kansainvälisen yhteisön keskeisen instrumentin ja niitä solmitaan kaikkialla, missä kansainvälistä yhteistyötä tehdään.
Valtiosopimuksia sääntelee valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus vuodelta 1969.
Valtiosopimusten luokittelu

Valtiosopimukset voidaan jakaa lakiasäätäviin valtiosopimuksiin (eng. law-making treatises), jotka sisältävät kaikkien valtioiden tai valtioiden suuren enemistön keskinäisiä normeja, ja sopimusluonteisiin valtiosopimuksiin, jotka koskevat vain muutaman valtion välisiä yksittäisiä kysymyksiä. Jaottelulla ei kuitenkaan ole suurta käytännön merkitystä, sillä sopimuksia koskevat kansainvälisoikeudelliset säännöt soveltuvat niihin yhtäläisesti.
Valtiosopimukset voidaan jakaa niiden osapuolten mukaan valtioiden välisiin sopimuksiin ja sellaisiin sopimuksiin, joissa yhtenä tai useampana osapuolena on hallitustenvälisiä kansainvälisiä järjestöjä sekä kahdenvälisiin eli bilateraalisiin sopimuksiin ja monenvälisiin eli multilateraalisiin sopimuksiin.
Valtiosopimuksen tekeminen

Sopimus voidaan tehdä suullisesta tai kirjallisesti, mutta kirjallinen menettely on tavallisempaa ja selkeämpää. Esimerkki suullisesta sopimuksesta on Suomen ja Tanskan välinen riita Ison-Beltin sillasta, jossa maan pääministerit sopivat puhelimitse, että Tanska sitoutuu maksamaan Suomelle tietyn rahasumman ja Suomi sitoutuu luopumaan Kansainvälisessa tuomioistuimessa nostamastaan kanteesta asiassa, eikä mitään kirjallista sopimusta tehty.
Sopimusmenettelyn käynnistää valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen tahto tehdä valtiosopimus. Kahdenvälinen sopimus valmistellaan osapuolten välisissä neuvotteluissa, kun taas monenvälinen sopimus valmistellaan yleensä kansainvälisessä konferenssissa tai YK:n erityiselimessä. Valtioiden päästyä yksimielisyyteen sopimuksen tekstistä neuvottelijat vahvistavat sopimuksen tekstin nimikirjaimillaan eli parafoivat sopimuksen. Parafoinnin jälkeen sopimus toimitetaan valtioille allekirjoitettavaksi, millä vahvistetaan sopimusteksti. Allekirjoittaminen ei yleensä merkitse lopullista sitoutumista sopimukseen, ellei näin erikseen sovita, mutta sopimuksen allekirjoittaneella valtiolla on velvollisuus pidättäytyä toimenpiteistä, jotka tekisivät tyhjäksi sopimuksen tarkoituksen ja päämäärän, ellei valtio nimenomaisesti ilmoita, ettei se aio sitoutua valtiosopimukseen. Valtio sitoutuu lopullisesti sopimukseen ratifioimalla sen, mitä yleensä edeltää sopimukseen sitoutumista edellyttävien valtionsisäisten toimenpiteiden suorittaminen. Kahdenvälisen sopimuksen ratifiointi suoritetaan yleensä vaihtamalla ratifioimisasiakirjoja osapuolten välillä, kun taas monenvälisen sopimuksen ratifiointi suoritetaan tallettamalla ratifiointiasiakirja sopimuksen tallettajan huostaan.
YK:n peruskirjan mukaan jokainen sopimus, jonka YK:n jäsen tekee peruskirjan voimaantulon jälkeen, on rekisteröitävä YK:n sihteeristössä ja sen toimesta julkaistava. Sopimukseen, jota ei olisi näin rekisteröity, ei sopimuspuoli voi vedota YK:n silmissä. Tällä tavoin on haluttu välttää aiemmin varsin tavallisia valtioiden salaisia sopimuksia ja julkistaa kaikkien huomioon otettavaksi se sopimusoikeus, jota valtiosuhteissa noudatetaan.
Valtiosopimuksen sitovuus

Valtiosopimusten sitovuus eli pacta sunt servanda -sääntö on valtiosopimusoikeuden keskeinen periaate. Valtiosopimus sitoo vain siihen sitoutuneita osapuoli, joiden tulee panna sopimus täytäntöön vilpittömässä mielessä. Sopimuksella ei ole taanehtivaa oikeusvoimaa, eli sillä ei ole vaikutusta ennen sen voimaantuloa sattuneisiin tapahtumiin.
Monenvälistä sopimusta solmittaessa osapuoli voi tehdä sopimuksen johonkin kohtaan varauman eli ilmoittaa, ettei sen sitoutuminen sopimukseen koske kyseistä kohtaa. Varauman edellytyksenä on, ettei varaumaa ole sopimuksessa kielletty, ettei sopimus salli vain sellaisia varaumia, joihin kyseinen varauma ei kuulu, ja ettei varauma ole ristiriidassa sopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa. Mikäli sopimuksessa ei säädetä varaumasta, toinen sopimusosapuoli voi esittää siitä vastalauseen 12 kuukauden kuluessa, jolloin varauman kohteena olevia määräyksiä tai koko sopimusta ei sovelleta kyseisten valtioiden välisessä suhteessa.
Valtiosopimuksen sitovuus > Sopimuksen pätemättömyys

Valtiosopimuksen pätemättömyys jaetaan mitättömyyteen, jolloin sopimus on automaattisesti pätemätön, ja moitteenvaraisuuteen, jolloin sopimuspuolen tulee nimenomaisesti vedota pätemättömyysperusteeseen, jotta sopimus tulee pätemättömäksi. Mitättömyysperusteita ovat sopimuksen tekeminen valtion edustaja pakottamalla taikka väkivallalla tai sen uhalla sekä ristiriita sopimuksen ja kansainvälisen oikeuden ehdottoman ius cogens -normin välillä. Moitteenvaraisia pätemättömyysperusteita ovat sopimukseen sisältyvä olennainen virhe, sopimuksen tekeminen petollisella menettelyllä tai valtion edustaja lahjomalla sekä perustavanlaatuisten valtion sisäisten toimivaltasäännösten ilmeinen loukkaus sopimuksen solmimisessa.