stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hydroline

| Hydroline Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Smart Hydraulics
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1962
Perustaja:  Helge Laakkonen
Toimitusjohtaja:  Jussi Maksimainen
Puheenjohtaja:  Jan Mattlin
Kotipaikka:  Vuorela, Siilinjärvi
Toimiala:  hydraulisten voimalaitteiden valmistus ja suunnittelu
Liikevaihto:  60,3 miljoonaa euroa (2021)
Liikevoitto:  -1,4 miljoonaa euroa (2021)
Henkilöstö:  351 
Kotisivu:  hydroline.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hydroline Oy on suureen rasitukseen tarkoitettujen hydraulisylintereiden suunnitteluun ja valmistukseen erikoistunut perheyritys. Yhtiö oli oman ilmoituksensa mukaan vuonna 2008 Suomen suurin hydraulisylintereitä valmistava yritys ja yksi nykyaikaisimmistaselvennä hydraulisylintereitä valmistavista yrityksistä maailmassa. Hydroline jatkoi kasvuaan ja oli 2022 yksi Euroopan suurimmista hydraulisylintereiden valmistajista sekä yksi Pohjois-Savon suurimmista työllistäjistä.[lähde? ] Hydroline valmistaa hydraulisylintereitä suurille kone- ja laite- valmistajille, kuten Sandvik, Rocla, John Deere, Cargotec, Bronto Skylift ja Ponsse.
Kolmannessa sukupolvessa toimiva yritys työllistää Puolassa ja Suomessa yhteensä yli 300 työntekijää . Tuotannossa valmistetaan yli 1 500 erilaista sylinterimallia muun muassa kaivosteollisuuden, metsäkone- ja traktoriteollisuuden, nosto- ja siirtolaiteteollisuuden sekä maanrakennusteollisuuden tarpeisiin. Yrityksen tuotantotilat sijaitsevat Kuopion lähellä Siilinjärven Vuorelassa sekä Puolan Stargardissa.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2021 oli 60,3 miljoonaa euroa. Liikevaihdosta noin 95 prosenttia kertyi välillisestä ja suorasta viennistä.
Historia

Helge Laakkonen perusti yhden miehen yrityksen Metallisorvaamo H. Laakkosen vuonna 1962 omakotitalon kellariin. Vuonna 1970 Helgen poika, Pekka Laakkonen, aloitti yrityksessä kokoaikaisena työntekijänä. Samana vuonna yritys muutti suurempiin tiloihin ja valmisti ensimmäiset hydraulisylinterit.
Kasvun myötä yritys muutti isompiin tiloihin Siilinjärvelle Vuorelaan vuonna 1984, mutta jo vuonna 1990 yrityksen tuotantotilat tuplaantuivat Vuorelan toimipisteen laajennuksen myötä. Laajennuksen jälkeen yrityksen nimi ja rakenne muuttui Hydroline Oy:ksi. 2000-luvun alussa yritys kasvoi nopeasti ja henkilökunnan määrä kasvoi 60 henkilöstä 200 henkilöön.
Huhtikuussa 2012 Hydroline aukaisi myyntikonttorin Shanghaihin, Kiinaan. Heinäkuussa 2012  Puolaan perustettiin yhtiö Hydroline Poland sp. z o.o.. Puolan Stargard Szczecińskiin rakennettiin tuotantolaitos, jonka toiminta alkoi vuonna 2014.
Vuosina 2013 ja 2014 työvoimapulasta kärsivä Hydroline panosti vahvasti alan koulutuksen kehittämiseen ja opiskelijarekrytointiin. Syksyllä 2014 yritys hankki 1,5 miljoonaa euroa maksavan kitkahitsauskoneen, jonka arveltiin nopeuttavan tuotantoa. Tällä pyrittiin vastaamaan paremmin tilauskannan positiiviseen kehitykseen.
LEO

Hydroline LEO eli "Life Cycle Efficiency Online" on yrityksen mukaan maailman ensimmäinen ja ainoa älytyökalu lineaarisen toimilaitteen valvontaan. LEO:n keräämä data kertoo käyttäjälleen kaiken tarpeellisen tiedon laitteen sylintereiden toiminnasta, kuten kammion paineen, sylinterin asennon, operointilämpötilan, öljyn puhtauden ja laitteen GPS-sijainnin.
Aiheesta muualla

YouTube - Hydrolinen yritysesittelyvideo
Hydrolinen kotisivut
Invocation (Diabolin albumi)

| Invocation Diaboli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2006 –  maaliskuu 2007
 Studio : Fullmoon Movile Studio
 Julkaistu: 8. huhtikuuta 2010
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 41.16
 Levy-yhtiö: Northern Heritage
Diabolin muut julkaisut
| The Antichrist 2006 | Invocation 2010 | Wiking Division 2015 |
Invocation on suomalaisen black metal -yhtyeen Diabolin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2010.
Kappaleet

Baptized in Blood – 3.24
Collective Hallucination – 4.59
Utopian Vision – 4.37
Return to Reality – 2.45
Dawn of End – 3.57
I Spit to Your Cross – 4.34
A World to Burn – 3.27
Die so You Can Live – 4.08
The Fire Eternal – 3.01
Invocation – 6.24
Kokoonpano

Petri Ilvespakka – kaikki instrumentit, laulu, äänittäjä, miksaaja
+
Jukka Siikala – kansitaide
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Invocation (Diabolin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Invocation (Diabolin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vesipallo kesäolympialaisissa 2004

Vuoden  kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 15. – 29. elokuuta 2004. Tämä oli 24. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 255 osanottajaa 13 eri maasta.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  UnkariTibor Benedek Péter Biros Rajmund Fodor István Gergely Tamás Kásás Gergely Kiss Norbert Madaras Tamás Molnár Ádám Steinmetz Barnabás Steinmetz Zoltán Szécsi Tamás Varga Attila Vári |  Serbia ja MontenegroAleksandar Ćirić Vladimir Gojković Danilo Ikodinović Viktor Jelenić Predrag Jokić Nikola Kuljača Slobodan Nikić Aleksandar Šapić Dejan Savić Denis Šefik Petar Trbojević Vanja Udovičić Vladimir Vujasinović |  VenäjäRoman Balašov Revaz Chomakhidze Aleksandr Jeryšov Aleksandr Fjodorov Sergei Garbuzov Dmitri Gorškov Nikolai Kozlov Nikolai Maksimov Andrei Reketšinski Dmitri Stratan Vitali Jurtšik Marat Zakirov Irek Zinnurov |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  ItaliaFrancesca Conti Martina Miceli Carmela Allucci Silvia Bosurgi Elena Gigli Manuela Zanchi Tania di Mario Cinzia Ragusa Giusy Malato Alexandra Araujo Maddalena Musumeci Melania Grego Noemi Toth |  KreikkaGeorgia Ellinaki Dimitra Asilian Antiopi Melidoni Angeliki Karapataki Kyriaki Liosi Stavroula Kozompoli Aikaterini Oikonomopoulou Antigoni Roumpesi Evangelia Moraitidou Eftychia Karagianni Georgia Lara Antonia Moraiti Anthoula Mylonaki |  YhdysvallatJacqueline Frank Heather Petri Ericka Lorenz Brenda Villa Ellen Estes Natalie Golda Margaret Dingeldein Kelly Rulon Heather Moody Robin Beauregard Amber Stachowski Nicolle Payne Thalia Munro |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Unkari | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1. |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Kreikka | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3. |  Serbia ja Montenegro | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Venäjä | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5. |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |
Imipeneemi

| --- | --- |

Imipeneemi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(5R,6S)-3-[2-(aminometylideeniamino)etyylisulfanyyli]-6-[(1R)-1-hydroksietyyli]-7-okso-1-atsabisyklo[3.2.0]hept-2-eeni-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 64221-86-9
ATC-koodi: J01DH51
PubChem CID: 104838
DrugBank: DB01598
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H17N3O4S 
Moolimassa: 299,356
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: 10 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 9 %
Metabolia: Renaalinen
Puoliintumisaika: n. 1h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi, intramuskulaarinen
Imipeneemi (C12H17SN3O4) on puolisynteettinen karbapeneemeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina. Imipeneemi kuuluu WHO:n julkaisemalle tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa imipeneemi on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, heman metanoliin ja niukasti etanoliin. Imipeneemi on optisesti aktiivinen yhdiste, ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +86,8. Imipeneemin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että yhdiste estää bakteerien transpeptidaasientsyymejä ja bakteerien soluseinämien biosynteesi estyy. Imipeneemi on vaikutuskirjoltaan suhteellisen laajakirjoinen ja tehoaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiinkin bakteereihin. Se myös kestää eräiden bakteerien tuottamia beetalaktamaasientsyymejä eikä hydrolysoidu niiden vaikutuksesta. Eräät bakteerit, kuten MRSA, kuitenkin tuottavat metallobetalaktamaaseja, jotka inaktivoivat imipeneemin, ja ovat täten imipeneemille resistenttejä. Imipeneemiä käytetään useissa bakteeri-infektioissa, esimerkiksi vakavan keuhkokuumeen tai muiden hankalasti hoidettavien ja sairaalahoitoa vaativien bakteeri-infektioiden hoidossa. Yhdiste annostellaan ruiskeena suoneen tai lihakseen. Imipeneemi annostellaan käytännössä aina yhdessä silastatiinin kanssa, koska muuten ihmisen munuaisten dehydropeptidaasi I-entsyymi inaktivoisi sen. Silastatiini myös alentaa imipeneemin myrkyllisyyttä ihmiselle.
Haittavaikutukset

Imipeneemi on kohtalaisen hyvin siedetty lääkeaine. Tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, vatsakivut ja ripuli. Myös allergiset reaktiot ja laskimotulehdus ovat mahdollisia. Erityisesti iäkkäillä potilailla imipeneemi saattaa aiheuttaa kouristuskohtauksia.
Valmistus

Imipeneemi on puolisynteettinen yhdiste. Sitä valmistetaan tienamysiinin ja metyyliformimidaatin välisellä reaktiolla.
Ugālen pitäjä

Ugalen vaakuna
Ugāle on pitäjä (latv. pagasts) Latvian Kuurinmaalla Ventspilsin kunnassa. Ugāle muodosti aikaisemmin oman kuntansa, mutta se liitettiin Ventspilsin kuntaan vuonna 2009. Vuonna 2009 Ugālessa oli 2 505 asukasta ja sen pinta-ala oli 292,2 km². Vuonna 2016 oli tään 2 238 asukasta. Ugalessa toimii seuratalo ja alueen ainoa kuoro sekä vaskipuhallinorkesteri. Palveluihin kuuluvat kirjasto, sekä musiikki- ja taidekoulu. Ugalen oma hallinnollinen oikeus rajoittuu Ventspilsin kunnanhallinnon tekemien päätösten toimeksipanoon.
Pitäjän kylät

Ciesengure
Cirkale
Māteri
Modes
Rāpati
Sirgumi
Ugāle
Ugāles dzirnavas
Aiheesta muualla

Ugāles pagasts - Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (latviaksi)
Irkut MC-21

| Irkut MC-21 |
| --- | --- |

Tyyppi:  matkustajalentokone
Alkuperämaa:   Venäjä
Valmistaja:  Irkut Corporation
Ensilento:  28. toukokuuta 2017
Esitelty:  2019 Aeroflotin kanssa (suunniteltu)
Valmistusmäärä:  2 
Koneen pienoismalli.
MS-21 tehtaalla.
Irkut MC-21 (ven. Иркут МС-21) on Irkut-yhtiön hanke lyhyen ja keskipitkän matkan matkustajakoneeksi sekä keskipitkän matkan sotilaskuljetuskoneeksi. Jakovlev Jak-242:n ja Iljušin Il-214:n hankkeiden sekä venäläis-intialaisen sotilaskuljetuskonehankkeen pohjalta pyritään luomaan lentokoneperhe, joka 132-, 156- ja 174-matkustajapaikkaisissa matkustajakoneversioissaan korvaa lähinnä Tupolev Tu-154:ia, Tupolev Tu-234 sekä (sotilas)kuljetuskoneversiossaan Intian 1980-luvulla Neuvostoliitosta ostamia 112:a Antonov An-32-kuljetuskoneita sekä Venäjän Antonov An-22:ia. Ensimmäisten koneiden on tarkoitus olla kaupallisessa liikenteessä vuonna 2021. [lähde? ]
Venäjän ilmavoimien komentaja on myös maininnut, että kuljetuskonehankkeen vuoksi Venäjä ilmoittaa lähiaikoina luopuvansa Ukrainan kanssa sovitusta Antonov An-70-hankkeesta. Hänen mukaansa kuljetuskoneena voidaan käyttää myös Iljušin Il-76MF:ää.päivitettävä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jakovlevin tiedote matkustajakoneversioista kuvineen (venäjäksi)
Jakovlevin tiedote Tupolev Tu-154:ien ja Jakovlev Jak-42:ien korvautumisesta MS-21:llä (venäjäksi)
Venäjän ilmavoimien komentajan haastattelu Kommersantissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Intercom

| Intercom |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Yksityisyritys
Perustettu:  2011
Toimitusjohtaja:  Eoghan McCabe
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Intercom on vuonna 2011 perustettu yhdysvaltalainen yritys. Sen perustivat Kaliforniassa neljä irlantilaista suunnittelijaa ja insinööriä, Eoghan McCabe, Des Traynor, Ciaran Lee ja David Barrett. He johtivat aiemmin irlantilaista ohjelmistosuunnittelukonsulttia Contrastia, joka teki virheenseurantatyökalun nimeltä Exceptional. Myytyään Exceptionalin Rackspacelle vuonna 2011 he käyttivät tuotot Intercomin perustamiseen.
Vuonna 2012 Twitterin perustaja Biz Stone sijoitti julkistamattoman summan Intercomiin. Pian sen jälkeen yritys sai alkurahoitusta David Sacksilta, Huddlen perustajalta Andy McLoughlinilta ja muilta, kuten Dan Martellilta, 500 Globalilta ja Digital Garagelta. Maaliskuusta 2013 lähtien yritys alkoi myös saada eri tahoilta riskipääomarahoitusta.
Kesäkuussa 2020 Intercomin perustaja ja silloinen toimitusjohtaja Eoghan McCabe ilmoitti yhtiön sisäisessä kokouksessa siirtyvänsä puheenjohtajan tehtävään ja luopuvansa toimitusjohtajan tehtävästä. Karen Peacock nimitettiin Intercomin uudeksi toimitusjohtajaksi 1. heinäkuuta 2020 alkaen. McCabea syytettiin naispuolisen työntekijän seksuaalisesta häirinnästä, mutta tutkimusten jälkeen hänet vapautettiin syytteistä. Heinäkuussa 2021 Intercomin toinen perustaja ja teknologiajohtaja Ciarán Lee jätti yhtiön. Yhtiön hallitus nimitti McCaben uudelleen toimitusjohtajaksi lokakuussa 2022.
Ukrainan kansallissymbolit

Ukrainan kansallissymbolit voivat olla joko virallisia tai epävirallisia.
Kansalliset tunnukset

| Tyyppi | Kuva | Symboli | Muuta | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lippu |  | Ukrainan lippu |  |  |
| Vaakuna |  | Ukrainan vaakuna | Vaakunasta on erikseen pieni ja suuri versio |  |
| Laulu |  | Štše ne vmerla Ukrajiny |  |  |
| Tervehdys |  | Kunnia Ukrainalle! | Ukrainan asevoimien virallinen tervehdys. Vastaus: "Kunnia sankareille!" |  |
Kansalliset eläimet ja kasvit

| Tyyppi | Kuva | Symboli | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Kukka |  | Auringonkukka |  |
| Eläin |  | Etelänsatakieli |  |
Henkilöt

| Tyyppi | Kuva | Symboli | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Henkilöitymä |  | Kozak Mamai |  |
| Kansallisrunoilija ja -taiteilija |  | Taras Ševtšenko |  |
Igor Kanygin

| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 90 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1981 | 90 kg |  |
|  Kultaa | Kiova 1983 | 90 kg |  |
|  Hopeaa | Kolbotn 1985 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Katowice 1986 | 90 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Prievidza 1980 | 90 kg |  |
|  Kultaa | Varna 1982 | 90 kg |  |
|  Kultaa | Budapest 1983 | 90 kg |  |
|  Kultaa | Leipzig 1985 | 90 kg |  |
|  Hopeaa | Jönköping 1984 | 90 kg |  |
Igor Vladimirovitš Kanygin (ven. Игорь Владимирович Каныгин, s. 6. kesäkuuta 1956 Vitsebsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kreikkalais-roomalaisen painin olympiamitalisti, kaksinkertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa. Hän edusti seuratasolla Dynamo Vitebskiä ja häntä valmensi Vladimir Isapolski.
Kanygin saavutti 90 kg:n painoluokassa olympiahopeaa Moskovassa 1980 hävittyään ratkaisuottelussa unkarilaiselle Norbert Növényille. Neuvostoliiton boikotoitua Los Angelesin olympialaisia 1984 hän voitti samana vuonna 90 kg:n sarjan Ystävyyden kisoissa.
Kanygin voitti 90 kg:n maailmanmestaruuden 1981 ja 1983 sekä saavutti MM-hopeaa 1985 ja MM-pronssia 1986. Hän voitti 90-kiloisten Euroopan-mestaruuden 1980, 1982, 1983 ja 
1985 sekä sai EM-hopeaa 1984. 100 kg:n painoluokassa hän oli EM-kilpailuissa viides 1987.
Kanygin voitti painin maailmancupin 90 kg:n sarjassa 1982 ja 100-kiloisissa 1986. Hän voitti "supermaailmanmestaruuden" 90-kiloisissa 1985. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden 90 kg:n painoluokassa 1980, 1982 ja 1984 sekä 100-kiloisissa 1987.
Kanygin lopetti uransa, kun häntä ei valittu Soulin olympialaisiin 1988. Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut painivalmentajana Valko-Venäjällä ja Tanskassa. Hänen mukaansa nimetty painiturnaus on järjestetty Vitsebskissä vuodesta 1995 lähtien.
Valentino Grant

| Valentino Grant> Euroopan parlamentin jäsen |
| --- | --- |
 2.7.2019–  
Ryhmä:  ID-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Rooma, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Pohjoisen liitto
Valentino Grant (s. 21. huhtikuuta 1964 Rooma, Italia) on italialainen poliitikko. Grant edustaa Pohjoisen liitto-puoluetta. Grant on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Identiteetti ja demokratia -ryhmää.
Intohimon oikeudet

| Intohimon oikeudet> The Rights of Desire.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  André Brink
Kieli:  englanti
Julkaistu:  2001
Suomennos
Suomentaja:  Seppo Loponen
Kansitaiteilija:  Carol Fulton (kuva)  J. S. Karjalainen (suunnittelu)
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  334 s.
ISBN:  951-0-25614-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Intohimon oikeudet (The Rights of Desire) on eteläafrikkalaisen kirjailijan André Brinkin romaani vuodelta 2001. Teoksen on suomentanut Seppo Loponen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2001 WSOY.
Kirjan päähenkilö Ruben Olivier ottaa taloonsa turvakseen vuokralaisia. Tarjokkaaksi ilmestyy hänen toivomansa pariskunnan sijasta nuori Tessa-niminen nainen, ja heidän välilleen syntyy romanssi. Teoksessa Brink käsittelee romanssiin lomittuneena apartheidin ongelmia.
Suomennoksen ilmestyttyä teos sai kriitikko Vilho Hietalan epäilemään, että "vanhan tasa-arvotaistelijan usko on hiipumassa", sillä teos keskittyy hänen mukaansa enemmänkin rakkauskuvioihin ja katkeran oloinen teos kuvastaa pettymystä Etelä-Afrikan apartheidin jälkeiseen tilanteeseen.
Igor Kaczurowsky

| Igor Kaczurowsky(j)> Ihor Katšurovskyi.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1918 Nižyn, Ukraina
Kuollut: 2013 (94–95 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, kääntäjä, kirjallisuustieteilijä
Kirjailija
Äidinkieli: ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Igor Kaczurowsky, myös Kaczurowskyj, (ukr. Ігор Васильович Качуровський, Ihor Vasylovytš Katšurovskyi; 1918 Nižyn, Ukraina – 2013) oli ukrainalaissyntyinen runoilija, prosaisti, kääntäjä ja kirjallisuudentutkija.
Kiovassa on Kaczurowskyn mukaan nimetty katu.
Kaczurowskyn isä oli juristi ja Ukrainan keskusneuvoston apulaisvaltiosihteeri. Perhe muutti Venäjälle Kurskiin vainoja pakoon, ja hän opiskeli siellä pedagogisessa instituutissa. Hän palasi 1943 Ukrainaan, ja toisen maailmansodan päätyttyä hän muutti Itävaltaan. Hän oli Salzburgiin perustetun Ukrainalaisten tieteentekijöiden, kirjailijoiden ja taiteilijoiden liiton perustajajäsen, ja Itävallassa hän aloitti kirjailijanuransa. Hän muutti 1948 Argentiinaan ja sai kansalaisuuden. Hän ryhtyi satamatyöläiseksi mutta kirjoitti edelleen. Hän toimi Argentiinassa yliopisto-opettaja ja opetti vanhaa ukrainalaista kirjallisuutta ja venäläistä kirjallisuutta. Hän palasi 1969 Eurooppaan, jossa hän asettui Saksaan Müncheniin ja työskenteli Radio Free Europe/Radio Libertyssä.
Kaunokirjallisuuden lisäksi Kaczurowsky teki kirjallisuudenteorian oppikirjoja. Kaczurowskyn käännöstuotantoa julkaistiin ensin ulkomailla ja vuodesta 2000 Urainassa.
Kaczurowsky on haudattu Ukrainaan Krutyyn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Igor Kaczurowsky Wikimedia Commonsissa
Iset

| Iset ven>  Исеть |
| --- | --- |
 Näkymä joelle Kamensk-Uralskin Kolmen luolan luota.
Alkulähde:  Isetin tekojärvi  57°0′8.57″N, 60°25′17.31″E 
Laskupaikka:  Tobol  56°35′55″N, 66°17′22″E 
Maat:  Venäjä
Pituus:  606  km
Alkulähteen korkeus:  250  m
Virtaama:  73,0  m³/s
Valuma-alue:  58900  km²
 Toboljoen valuma-alue (keltainen)
Verhne-Isetskin järvenselkä Jekaterinburgista nähtynä.
Isetjoen kulku Jekaterinburgissa on rakennettu virkistysalueeksi (Plotinka).
Revun kosket Isetin yläjuoksulla, missä jauhettiin aikoinaan viljaa.
Iset (ven. Исе́ть) on Venäjällä Uralin federaatiopiirissä Sverdlovskin-, Kurganin- ja Tjumenin alueella virtaava Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee keskisen Uralvuoriston itäpuolella taigan alueella.
Maantietoa > Pääuoma

Joen lähteet sijaitsevat Jekaterinburgin ympäristössä ja joen lähteeksi on mainittu Isetin tekojärvi. Joki virtaa 606 kilometriä kunnes se yhtyy Pamjatnojen kylässä  (ven. Памятное) Toboljokeen 437 kilometriä  ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Joen korkeusero lähdejärvestä suistoon, joka on 50,8 metriä mpy., on noin 200 metriä. Joen keskimmääräiseksi kaltevuudeksi saadaan silloin 0,33 metriä kilometrille. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Joen pääuoma saa nykyään alkunsa Sverdlovskin alueella sijaitsevan Jekaterinburgin ulkopuolelle nostetusta Isetin tekojärvestä. Jo ennen joen saapumista kaupunkiin, virtaa se kolmen muun tekojärven eli Melkojeen (ven. Мелкое), Verhne-Isetskin (ven. Верхне-Исетский) ja kaupungin keskustan järven läpi. Heti kaupungin ulkopuolella se kulkee Nižne-Isetckin (ven. Нижне-Исетский) tekojärven läpi. Sverdlovskin alueella se virtaa matkallaan Aramilin ja Kamensk-Uralskin kautta. Kurganin aluerajan ylitettyään se saapuu ensin Kataiskiin. Joki on laskeutunut ensin Uralvuorten itärinteiltä alas Länsi-Siperian alangolle, missä sen alkaa Kurganin alueella meanderoida sitä enemmän, mitä lähemmäksi suistoa se lähestyy. Joki virtaa alangolla aluksi itään kulkien ensin Dalmatovon ja sitten Šadrinskin läpi. Sitten joki kääntyy koilliseen. Suistoalue sijaitsee Tjumenin alueella noin 40 kilometriä Tjumenista itään. Joki on navigoitavissa suistosta ylös aina Šadrinskiin asti.
Kävelysilta Sverdlovskin alueella elokuussa 2014.
”Kiviportti” (ven. Каменные ворота) Kamensk-Uralskissa maaliskuussa 2015.
Rautatiesilta Kamensk-Uralskissa heinäkuussa 2004.
Jokilaiva nähtävyyksien äärellä syyskuussa 2012.
Maantietoa > Sivujoet

Iset ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 58 900 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , jonka pinta-ala on 2,0 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Isetin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):
| yhtyy Isetiin	 (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 | Ingala | Ингала (Боровая Ингала, Горлянка) | 91 | 581 | 1 |
| 18 | Bolšaja Ingala | Большая Ингала (Ингала) | 69 | 393 | 1 |
| 38 | Abitser | Абицер | 17 |  | 1 |
| 58 | nimetön |  | 34 |  | 1 |
| 61 | Ivka | Ивка | 14 |  | 1 |
| 76 | Beškilka | Бешкилька | 44 |  | 1 |
| 87 | Beškil | Бешкиль | 54 | 345 | 1 |
| 104 | Juzja | Юзя | 38 |  | 1 |
| 114 | Irjum | Ирюм | 85 | 932 | 1 |
| 120 | nimetön |  | 12 |  | 1 |
| 143 | Mostovka | Мостовка | 53 | 530 | 1 |
| 161 | Tšarnaja | Чарная | 19 |  | 1 |
| 164 | Kamyševka | Камышевка | 12 |  | 1 |
| 173 | Boris | Борис | 15 |  | 1 |
| 175 | Tersjuk | Терсюк | 59 | 726 | 1 |
| 204 | Kyzylbaika | Кызылбайка | 25 |  | 1 |
| 207 | Ik | Ик | 59 | 960 | 1 |
| 218 | Miass | Миасс | 658 | 21800 | 1 |
| 228 | Itškina | Ичкина | 86 | 1300 | 1 |
| 257 | Osinovka | Осиновка | 22 |  | 1 |
| 281 | Barneva | Барнева | 97 | 2900 | 1 |
| 294 | Kanaš | Канаш (Колой) | 30 | 313 | 1 |
| 319 | Kanaš | Канаш | 25 |  | 1 |
| 339 | Krutiška | Крутишка | 30 |  | 1 |
| 346 | Suvaryš | Суварыш | 64 | 1310 | 1 |
| 353 | Tetša | Теча | 243 | 7600 | 1 |
| 387 | Kataika | Катайка | 22 |  | 1 |
| 402 | Sinara | Синара | 148 | 6690 | 1 |
| 423 | Grjaznuha | Грязнуха | 13 |  | 1 |
| 445 | Kamenka | Каменка | 57 | 715 | 1 |
| 464 | Kamyšenka | Камышенка | 32 |  | 1 |
| 509 | Brusjanka | Брусянка (Малая Брусянка) | 39 | 235 | 1 |
| 521 | Kamenka | Каменка | 10 | 111 | 1 |
| 524 | Sysert | Сысерть (Полдневая Сысерть) | 76 | 1250 | 1 |
| 537 | Bobrovka | Бобровка | 15 |  | 1 |
| 551 | Aramilka | Арамилка | 32 |  | 1 |
| 555 | Istok | Исток | 18 |  | 1 |
| 569 | Patrušiha | Патрушиха | 26 | 283 | 1 |
| 593 | Rešetka | Решетка | 26 | 178 | 1 |

Lähteet: 1 =