stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
World Touring Car Championship -kausi 1987
Kuljettajat ja tallit

Viisitoista rekisteröitynyttä osallistujaa pystyivät savuttamaan MM-pisteitä. Vaikka useita muita osallistujia kilpaili kilpailuissa kauden aikana, seuraavat olivat kelvollisia samaan pisteitä.
| Nro | Talli | Auto | Div>  | Renkaat | Kuljettaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pro Team Italia/Imberti | Maserati Biturbo | 3 | Dunlop |  Bruno Giacomelli  Armin Hahne  Marcello Gunella  Mario Hytten  Nicola Tesini  Kevin Bartlett |
| 6 | Eggenberger Motorsport | Ford Sierra RS Cosworth Ford Sierra RS 500 | 3 | Pirelli |  Steve Soper  Klaus Niedzwiedz  Pierre Dieudonné |
| 7 | Eggenberger Motorsport | Ford Sierra RS Cosworth Ford Sierra RS 500 | 3 | Pirelli |  Andy Rouse  Thierry Tassin  Klaus Ludwig  Pierre Dieudonné  Klaus Niedzwiedz |
| 8 | Andy Rouse Engineering | Ford Sierra RS Cosworth Ford Sierra RS 500 | 3 | Pirelli |  Klaus Ludwig  Pierre Dieudonné  Andy Rouse  Thierry Tassin  Win Percy  Armin Hahne  Bernd Schneider |
| 40 | Schnitzer | BMW M3 | 2 | Yokohama |  Ivan Capelli  Roberto Ravaglia  Roland Ratzenberger  Emanuele Pirro |
| 42 | CiBiEmme Sport | BMW M3 | 2 | Pirelli |  Riccardo Patrese  Johnny Cecotto  Gianfranco Brancatelli  Mauro Baldi |
| 43 | Bigazzi | BMW M3 | 2 | Pirelli |  Luis Perez-Sala  Olivier Grouillard  Winfried Vogt |
| 46 | Schnitzer | BMW M3 | 2 | Yokohama |  Emanuele Pirro  Roland Ratzenberger  Roberto Ravaglia  Markus Oestreich  Dieter Quester |
| 75 | Alfa Corse | Alfa Romeo 75 Turbo | 2 | Pirelli |  Alessandro Nannini  Michael Andretti  Jacques Laffite  Paolo Barilla  Giorgio Pianta  Jean-Louis Schlesser  Nicola Larini |
| 76 | Alfa Corse | Alfa Romeo 75 Turbo | 2 | Pirelli |  Giorgio Francia  Paolo Barilla  Jean-Louis Schlesser  Giorgio Pianta  Alessandro Nannini |
| 77 | Brixia Corse | Alfa Romeo 75 Turbo | 2 | Pirelli |  Rinaldo Drovandi  Claudio Langes  Gabriele Tarquini |
| 78 | Brixia Corse | Alfa Romeo 75 Turbo | 2 | Pirelli |  Carlo Rossi  Alessandro Santin |
| 79 | Albatech | Alfa Romeo 75 Turbo | 2 | Pirelli |  Walter Voulaz  Marcello Cipriani  d'Avanzo  Massimo Siena |
| 80 | Q-Racing | Alfa Romeo 75 Turbo | 2 | Pirelli |  Thomas Lindström  Mikael Naebrink |
| 100 | Alfa Corse, Alfa Romeo Benelux, Scuderia Autolodi Corse S.r.l. | Alfa Romeo 33 | 1 | Pirelli |  Toby  Giovanni Maggiorelli  Luis Villamil  Alain Thiebaut  Daniele Toffoli  Giorgio Francia |
Kilpailukalenteri

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kilpailu | Päiväys | Maa | Rata, Tapahtuma | Yleiskilpailun voittaja | Yleiskilpailun voittaja | MM-sarjan voittaja | MM-sarjan voittaja |
| Kilpailu | Päiväys | Maa | Rata, Tapahtuma | Nro | Kuljettaja - Kierrokset / Auto | Nro | Kuljettaja - Kierrokset, yleiskilpailun sijoitus |
| 1 | 22. maaliskuuta |  | Monza 500 km di Monza | 5 |  Allan Moffat  John Harvey 86 krs. / Holden VL Commodore | 79 |  Walter Voulaz  Marcello Cipriani 79 krs., 7. |
| 2 | 19. huhtikuuta |  | Jarama Marlboro 4 Horas de Jarama | 46 |  Emanuele Pirro  Roberto Ravaglia  Roland Ratzenberger 150 krs. / BMW M3 | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
| 3 | 10. toukokuuta |  | Dijon 500 km de Bourgogne | 42 |  Gianfranco Brancatelli  Johnny Cecotto 112 krs. / BMW M3 | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
| 4 | 12. heinäkuuta |  | Nürburgring | 7 |  Klaus Ludwig  Klaus Niedzwiedz  Pierre Dieudonné * 111 krs. / Ford Sierra RS Cosworth | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
| 5 | 1.–2. elokuuta |  | Spa-Francorchamps Span 24 tunnin ajo | 48 |  Eric van de Poele  Jean-Michel Martin  Didier Theys 481 krs. / BMW M3 | 43 |  Luis Pérez Sala  Olivier Grouillard  Winfried Vogt 473 krs., 2. |
| 6 | 16. elokuuta |  | Brno | 7 |  Klaus Ludwig  Klaus Niedzwiedz 93 krs. / Ford Sierra RS 500 | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
| 7 | 6. syyskuuta |  | Silverstone | 48 |  Enzo Calderari  Fabio Mancini 105 krs. / BMW M3 | 46 |  Emanuele Pirro  Roberto Ravaglia  Roland Ratzenberger * 105 krs., 2. |
| 8 | 4. lokakuuta |  | Bathurst Bathurst 1000km | 10 |  Peter McLeod  Peter Brock  David Parsons  Jon Crooke * 158 krs. / Holden VL Commodore | 42 |  Gianfranco Brancatelli  Johnny Cecotto 154 krs. / 7. |
| 9 | 11. lokakuuta |  Australia | Calder Calder 500km | 6 |  Steve Soper  Pierre Dieudonné  Klaus Niedzwiedz * 120 krs. / Ford Sierra RS 500 | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
| 10 | 26. lokakuuta |  | Wellington Wellington 500km | 7 |  Klaus Ludwig  Klaus Niedzwiedz 150 krs. / Ford Sierra RS 500 | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
| 11 | 15. marraskuuta |  | Fuji Inter TEC 500km | 6 |  Klaus Ludwig  Klaus Niedzwiedz 112 krs. / Ford Sierra RS 500 | (vasemmalla) | (vasemmalla) |
MM-tulokset > Kuljettajat

Pistejärjestelmä: 20-15-12-10-8-6-4-3-2-1 pistettä kymmenelle parhaalle sekä yleiskilpailun sijoituksesta että luokkasijoituksesta. Osallistuja pystyi näin saavuttamaan enimmillään 40 pistettä kilpailussa. Pisteitä jaettiin vain MM-sarjaan rekisteröityneille osallistujille.
MM-tulokset > Tallit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Sija | Osallistuja | Pisteet |
| 1 | Eggenberger Texaco Ford No 7 | 268 |
| 2 | Schnitzer BMW M3 No 46 | 214 |
| 3 | Schnitzer BMW M3 No 40 | 200 |
| 4 | Eggenberger Texaco Ford No 6 | 193 |
| 5 | Bigazzi BMW M3 No 43 | 164 |
| 6 | CiBiEmme Sport BMW M3 No 42 | 158 |
Pistejärjestelmä: 20-15-12-10-8-6-4-3-2-1 pistettä kymmenelle parhaalle sekä yleiskilpailun sijoituksesta että luokkasijoituksesta. Osallistuja pystyi näin saavuttamaan enimmillään 40 pistettä kilpailussa. Pisteitä jaettiin vain MM-sarjaan rekisteröityneille osallistujille.
Yksinteoin 2

| Yksinteoin 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jussi Parviainen
Käsikirjoittaja:  Jussi Parviainen
Pääosat:  Jussi Parviainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Jörn Donner Productions
Ensi-ilta:  18. syysuuta, 2011
Kesto:  77 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yksinteoin 2 on Jussi Parviaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuva on jatko-osa Pekka Lehdon ohjaamalle elokuvalle Yksinteoin (1990), jossa Parviainen on myös pääosassa. Elokuvan teemoja ovat pettäminen, ero, huoltajuuskiistat, syrjäytyminen ja rakkaus. Parviainen halusi tehdä itsestään elokuvaa varten mahdollisimman vastenmielisen näköisen, jonka vuoksi hän lihotti itseään noin 50 kiloa.
Elokuva on kuvattu Helsingissä, vuonna 2008 lakkautetussa Lapinlahden mielisairaalassa.
William Birdwood

William Birdwood
William Riddell Birdwood (13. syyskuuta 1865 Bombay, Brittiläinen Intia – 17. toukokuuta 1951 Lontoo) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka komensi australialaisista ja uusiseelantilaisista koottuja ANZAC-joukkoja ensimmäisessä maailmansodassa.
Birdwood aloitti upseerinuransa vuonna 1883. Hän osallistui vuosina 1891–1898 rajasotiin Intiassa ja vuosina 1899–1902 buurisotaan. Sen jälkeen hän palveli maailmansodan syttymiseen saakka jälleen Intiassa erilaisissa esikunta- ja komentajantehtävissä. Häntä pidettiin Herbert Kitchenerin suojattina. Maailmansodan puhjettua Birdwood nimitettiin vuonna 1914 ANZAC-armeijakunnan komentajaksi, ja hän johti sitä seuraavana vuonna Gallipolin maihinnousussa. Operaation epäonnistumisesta huolimatta Birdwoodin maine komentajana ei tahraantunut, ja hänet ylennettiin elokuussa 1915 kenraaliluutnantiksi sekä lyötiin ritariksi myöhemmin samana vuonna. Hän nojasi paljolti esikuntapäällikkönään toimineen australialaisen kenraalin Brudenell Whiten apuun. Vuosina 1916–1918 Birdwood komensi länsirintamalle siirrettyjä australialaisia joukkoja. Hänet ylennettiin vuonna 1917 kenraaliksi, ja toukokuusta 1918 sodan loppuun asti hän toimi Britannian 5. armeijan komentajana.
Birdwoodista tehtiin vuonna 1919 baronetti. Vuosina 1925–1930 hän toimi Intian joukkojen ylipäällikkönä. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi 1925 ja korotettiin paroniksi 1938.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Birdwood Wikimedia Commonsissa
Tiedon portaat

Tiedon portaat on 1960-luvulla (viimeinen osa vuonna 1970) julkaistu suomenkielinen itseopiskeluun tarkoitettu kahdeksanosainen tietokirja. Sen toimittajia olivat Heikki Eskelinen,  Risto Kautto, Sauli Järvinen ja Jaakko Jäntti. Toimituskuntaan kuuluivat Heikki Hosia, Kosti Huuhka, Lauri Järvi, Antero Manninen, Eero Saarenheimo, Hannu Tarmio ja Reino Tuokko. Teossarjan julkaisi WSOY.
Sisältö

Teossarjan sisältönä ovat yhteensä 64 tiedonalan peruskurssit, pääpiirteissään ryhmiteltynä äidinkielen, 9 vieraan kielen, 13 luonnontieteen alan, 23 humanistisen ja yhteiskunnallista alan sekä 18 käytännön elämän oppikurssiin. Ensimmäinen osa sisältää lisäksi ohjeita itseopiskelutekniikalle.  Kurssit on jaettu ”yhden iltapuhteen” oppitunneiksi ja rakentuvat aina edellisen perustalle portaittain, mistä koko sarja sai nimensä. Jokaisen kurssin lopussa kielikursseja lukuun ottamatta on hakemisto ja viimeisen osan lopussa ne yhdistävä suurhakemisto. Oppimistestit eli värilliselle paperille painetut liite- ja kertaustehtävät olivat uutuus siihenastisissa suomalaisissa tietokirjoissa.
Sisältö > Ensimmäinen osa

Ensimmäisessä osassa (2. painos 1966) on 555 sivua, 550 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 12 moniväriliitettä ja 32 testiliitesivua. Aiheet ovat (kustantajan esipuhe on jokaisen osan alussa):
ohjeita itseopiskelijalle (Kosti Huuhka)
kulttuurihistoria (Heikki Kirkinen, 28 oppituntia)
englannin kieli (Marja Wuorenheimo, 21 oppituntia)
eläintiede (Pekka Nuorteva ja Sirkka-Liisa Nuorteva, 22 oppituntia)
autoilu (Jussi Juurikkala, 12 oppituntia)
psykologia (Erkki Rutanen, 28 oppituntia)
terveydenhoito (Leo Noro, 9 oppituntia)
sivistyssanasto (Antero Manninen)
sekä englannin kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan  "Vaivatonta englantia" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Sisältö > Toinen osa

Toisessa osassa (2. painos 1966) on 637 sivua, 520 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 11 moniväriliitettä ja 28 testiliitesivua. Aiheet ovat:
geologia (Martti Saksela,  13 oppituntia)
kemia (Pekka Heinänen ja Juhani Heinänen, 30 oppituntia)
fysiologia (Eeva Jalavisto ja taiton valvojana Arto Uusitalo, 14 oppituntia)
venäjän kieli (Muusa Vahros, 31 oppituntia)
antiikin kirjallisuus (Marja Itkonen-Kaila, 10 oppituntia)
Suomen historia (Veikko Kerkkonen ja Veikko Lehtosalo,  30 oppituntia)
elokuva (Helge Miettunen, 12 oppituntia)
pikakirjoitus (Leo Kaila,  23 oppituntia)
sekä venäjän kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan  "Vaivatonta venäjää" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Sisältö > Kolmas osa

Kolmannessa osassa (1967) on 619 sivua, 645 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 12 moniväriliitettä ja 48 testiliitesivua. Aiheet ovat:
kasvitiede (Heikki Väänänen,  20 oppituntia)
yleismaantiede (Veikko Okko, 12 oppituntia)
ranskan kieli (Aimo Sakari, 12 oppituntia)
nykykansojen kirjallisuus (Eila Pennanen, 23 oppituntia)
suomen kieli (Paula Sajavaara, 21 oppituntia)
musiikki (Eero Sipilä,  18 oppituntia)
biologia (Anto Leikola, 10 oppituntia)
ilmailu (Juha Kärnä, Esko Hatakka, Jaakko Kaskia, Heikki Riita-aho ja Jorma Jalkanen,  piirrokset Ossi Lindfors, 18 oppituntia)
sekä ranskan kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan  "Vaivatonta ranskaa" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Sisältö > Neljäs osa

Neljännessä osassa (1967) on 581 sivua, 495 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 12 moniväriliitettä ja 40 testiliitesivua. Aiheet ovat:
ruotsin kieli (Ossi Lahti ja Heikki Pullola, 33 oppituntia),
meteorologia (S. N. Venho, 14 oppituntia)
kirjanpito (Eino Mikkola, 20 oppituntia)
maa- ja metsätalous (Heikki Fontell, maatalous,  8 oppituntia ja Jaakko Lehto, metsä- ja puutalous, 10 oppituntia)
fysiikka (Reino Tuokko, 21 oppituntia)
radio ja televisio (Reino Tuokko,  12 oppituntia)
filosofia (Jussi Tenkku, 18 oppituntia)
taidehistoria (Sakari Saarikivi, 24 oppituntia)
sekä ruotsin kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan  "Vaivatonta ruotsia" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Sisältö > Viides osa

Viidennessä osassa (1968) on 520 sivua, 476 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 11 moniväriliitettä ja 40 testiliitesivua. Aiheet ovat:
talousmaantiede (Hannu Tarmio,  23 oppituntia)
espanjan kieli (Erkki Vierikko ja Tuula Jakowleff, 16 oppituntia)
sähkötekniikka (Tauno Pyökäri ja Tapani Jokinen, 12 oppituntia)
mekaniikka (Uuno Nurmi ja Aulis Eskola, 10 oppituntia)
urheilu (Heikki Klemola, 10 oppituntia)
raha ja pankit (Matti Korhonen, 11 oppituntia)
kielitiede (Erkki Itkonen ja Raija Jokinen, 10 oppituntia)
valtio-oppi (Martti Noponen, 18 oppituntia)
sosiologia (Antti Eskola, 15 oppituntia)
sekä espanjan kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan  "Vaivatonta espanjaa" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Sisältö > Kuudes osa

Kuudennessa osassa (1969) on 592 sivua, 868 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 15 moniväriliitettä ja 44 testiliitesivua. Aiheet ovat:
valokuvaus (P. K. Jaskari, 15 oppituntia)
piirustus, maalaus ja tekstaus (Onni Oja ja Olof Eriksson, 18 oppituntia),
rakennustaide (Esko Järventaus, 14 oppituntia)
koneenrakennus (Eero Huhtamo ja Jouko Teijonsalo, 15 oppituntia)
arkeologia (Ella Kivikoski, 22 oppituntia)
poliittinen maantiede (Risto Hyvärinen),  18 oppituntia).
Sisältö > Seitsemäs osa

Seitsemännessä osassa (1969) on 702 sivua, 429 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 11 moniväriliitettä ja 48 testiliitesivua. Aiheet ovat:
italian kieli (Giorgio Colussi ja Pirkko Wass-Colussi,  20 oppituntia)
lehdistöoppi (Raino Vehmas, 14 oppituntia)
kotimainen kirjallisuus (Simo Konsala, 16 oppituntia)
saksan kieli (Taina Palasto ja Ilmari Lahti, 24 oppituntia)
kansantaloustiede (Matti Leppo ja Antti Hankipohja, 30 oppituntia)
teatteritaide (Ritva Heikkilä,  15 oppituntia)
tähtitiede (Raimo Lehti, 28 oppituntia)
markkinointi (Olavi Heinonen, 15 oppituntia)
sekä italian ja saksan kielten osioita täydentävien erikoishintaan ostettavissa olevien  "Vaivatonta italiaa" ja "Vaivatonta saksaa" -äänilevyjen tekstit suomennoksineen.
Sisältö > Kahdeksas osa

Kahdeksannessa osassa (1970) on 727 sivua, 365 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 16 moniväriliitettä ja 32 testiliitesivua. Aiheet ovat:
laki ja oikeus (Martti Miettinen,  10 oppituntia)
latinan kieli (Erkki Palmén, 30 oppituntia)
yleinen historia (Reino Riikonen ja Tuure Vierros, 63 oppituntia)
puhetaito (”Tiedon portaiden toimitus”, 7 oppituntia)
vanha kreikka (Paavo Numminen ja Jussi Korhonen, 15 oppituntia)
nykykreikka (Jussi Korhonen,  17 oppituntia)
kulttuuriantropologia (Lauri Honko ja Juha Pentikäinen, 28 oppituntia)
tietojenkäsittelyoppi (R. Pekka Malinen, 8 oppituntia)
matematiikka (Yrjö Kilpi ja Heikki Oinas-Kukkonen, 28 oppituntia)
ammatinvalinta (Helena Pasanen, 7 oppituntia)
ja koko teossarjan aakkosellinen hakemisto.
Yksinteoin

| Yksinteoin |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Harry Finér, 1990.
Ohjaaja:  Pekka Lehto
Säveltäjä:  Pirjo Bergström Matti Bergström
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Olli Soinio
Pääosat:  Jussi Parviainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinofinlandia Oy
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  82 min
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yksinteoin on Pekka Lehdon ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1990. Se kertoo Jussi Parviaisen ja Sanna-Kaisa Palon avioerosta Parviaisen näkökulmasta.
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelija Mikael Fränti piti elokuvaa Pekka Lehdon siihen asti parhaana. Hänestä se on ”nopeasti tehty, mitään kaihtamaton ja subjektiivinen tilityselokuva, hetkittäin naiivi ja viisas, ajoittain koominen ja traaginen synkkä yksinpuhelu kameran valvovan silmän ja äänittäjien herkkien mikrofonien edessä”. Myös muut kriitikot olivat varovaisen myönteisiä. Iltalehden Olli Manninen näki elokuvan kolmantena elokuvana uuden ”sensaatiohakuisen lööppielokuvan” lajityypissä, jota hänestä edustivat myös edellisenä vuotena ensi-iltansa saaneet Ilkka Järvi-Laturin Kotia päin ja Mika Kaurismäen Paperitähti.
Yksinteoin sai yhdellä elokuvateatterikopiolla 8 153 katsojaa. Televisioesityksen vuoden 1991 joulukuussa näki noin 438 000 katsojaa.
21 vuotta myöhemmin vuonna 2011 esitettiin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla Jussi Parviaisen käsikirjoittama ja ohjaama Yksinteoin 2 (2011), jossa hän esiintyy yhdessä Annika Sirénin kanssa.
Wide Open Spaces

| Wide Open Spaces Dixie Chicks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 27. tammikuuta 1998
 Tuottaja(t): Blake Chancey, Paul Worley
 Tyylilaji: country
 Kesto: 43.39
 Levy-yhtiö: Monument, Sony BMG
Dixie Chicksin muut julkaisut
| Shouldn’t a Told You That 1993 | Wide Open Spaces 1998 | Fly 1999 |
Wide Open Spaces on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 1998. Albumi on yhtyeen ensimmäinen albumi, jolla on mukana laulaja Natalie Maines.
Wide Open Spaces on Dixie Chicksin läpimurtoalbumi, ja on edelleen yhtyeen parhaiten myynyt levy. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 12 miljoonaa kappaletta. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle 4. Albumilta julkaistiin useita menestyneitä singlejä, mm. "There's Your Trouble" ja "Wide Open Spaces".
Albumi sai parhaan countryalbumin Grammy-palkinnon vuonna 1999. Lisäksi kappale "There's Your Trouble" voitti myös Grammyn.
Kappaleet

I Can Love You Better – 3:53
Wide Open Spaces – 3:44
Loving Arms – 3:37
There’s Your Trouble – 3:10
You Were Mine – 3:37
Never Say Die – 3:56
Tonight the Heartache’s on Me – 3:25
Let ’Er Rip – 2:49
Once You’ve Loved Somebody – 3:28
I’ll Take Care of You – 3:40
Am I the Only One (Who's Ever Felt This Way?) – 3:25
Give It Up or Let Me Go – 4:55
Singlet

”I Can Love You Better” (1997)
”There’s Your Trouble” (1998)
”Wide Open Spaces” (1998)
”Let ’Er Rip” (1999)
”Tonight the Heartache’s On Me” (1999)
”You Were Mine” (1999)
Arvostelut

Allmusic:
Triplane Turmoil

Saksalaista vankileiriä pommitetaan.
Triplane Turmoil on suomalaisen Dodekaedron Softwaren kehittämä arcade-lentelypeli, jonka se julkaisi vuonna 1996 sharewarena PC:lle. Nykyään peliä jaellaan ilmaiseksi.
Pelissä lennetään ensimmäisen maailmansodan aikaisilla kolmitasoilla, tuhotaan vihollisen lentokoneita konekiväärillä ja maakohteita pommeilla. Peliä voi pelata yhdestä neljään pelaajaa samanaikaisesti. Maaksi voi valita Saksan, Ison-Britannian, Suomen tai Japanin. Lentokoneen ominaisuudet vaihtelevat valitun maan mukaan. Pelin esikuvana on vanha PC-peli Sopwith.
Pelille julkaistiin jatko-osa Triplane Turmoil 2 23. syyskuuta 2006.
Vastaanotto

Mikrobitin MBnet-palstalla Jukka O. Kauppinen valitsi Triplanen kuukauden kotimaiseksi peliksi ja luonnehti sitä ”mahdottoman mainioksi”.
Suomipelit.comin Timo Lajunen antoi pelille yhdeksän pistettä kymmenestä. Hän kehui moninpeliä, sisällön määrää, kokonaisuutta ja musiikkia mutta moitti ääniä ja ”kaikenlaisia pikkujuttuja”.
Aiheesta muualla

Triplane Classic – Linux-/FreeBSD-versio pelistä
Triplane Turmoil 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ennätyslistoja ja lisätietoja (Arkistoitu – Internet Archive)
Triplane Turmoil MobyGamesissa (englanniksi)
Yhdystie 3200

Tienäkymä Auttoisten suuntaan Vesijaon kylän vaiheilta.
Yhdystie 3200 on Padasjoen Auttoisten kylästä Pälkäneen Rautajärvelle johtava tie. Ennen vuoden 1996 tienumerouudistusta se tunnettiin seututienä 320.
Yhdystie 3200 alkaa Auttoisista kantatie 53:n risteyksestä, kulkee läpi Padasjoen Vesijaon kylän Vesijaonraittina, edelleen läpi Palsan ja Porasan kylien Pälkäneen Kyynäröön ja päättyy Rautajärvellä seututiehen 322.
Yhdystie 3571

Yhdystien 3571 alkupiste Karhulassa.
Yhdystie 3571 kulkee Kotkan Karhulasta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Peippolaan. Tien pituus on 4 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Karhulantie koko matkan.
Yhdystie 3422

Yhdystie 3422 Tampere-Haapamäki-radan tasoristeyksen kohdalla.
Yhdystie 3422 on tie joka kulkee Juupajoen Lylyssä kantatien 58 risteyksestä Lylyn rautatieasemalle. Tien pituus on noin 2 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Lylyntie koko matkan ajan.
Yhdystie 3353

Yhdystie 3353 Kortteen asemanseudulla.
Yhdystie 3353 on tie joka kulkee Virtain Kantoperältä saman kaupungin alueella sijaitsevalle Ruohoperälle. Tien pituus on 7 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Kortteentie koko matkan. Kantoperältä Kortteen asemanseudun pohjoislaidalle tie on asvaltoitua ja päällystämätöntä soratietä koko loppumatkan.
USB-modeemi

Huawein Vodafonelle valmistama nettitikku, "mokkula"
USB-modeemi eli nettitikku (joissakin yhteyksissä myös mokkula) on USB-liitäntäinen, ulkoinen, langattomaan matkapuhelinverkkoon kytkeytyvä modeemi tai laajakaistaverkkosovitin, joka esimerkiksi UMTS-verkossa käyttää HSPA-yhteyttä ja GSM-verkossa EDGE-yhteyttä. Mokkula -nimitystä käyttää nykyisin lähinnä DNA, jolla se on kämmenenkokoisen modeemin markkinointinimi. Muut teleyhtiöt käyttävät termiä nettitikku ja tietotekniikan termitalkoot -projekti suosittaa termiä USB-modeemi.
Tulee kuitenkin nähdä ero termin "USB-modeemi" ja 3G-modeemin välillä. Termi "USB-modeemi" kertoo vain sen, että modeemi liitetään tietokoneeseen USB-tekniikalla, kun taas 3G-modeemi on modeemi joka yksinkertaisesti ilmaistuna käyttää tiedonsiirtoon matkapuhelinverkkoa. Myös nykyaikaisissa kiinteän verkon laajakaistamodeemeissa on USB-liitäntä.
DNA jätti hakemuksen Mokkula-tavaramerkistä 2007 lokakuussa, mutta patentti- ja rekisterihallitus katsoi mokkulan olevan yleisnimi eikä tavaramerkki, eikä siten rekisteröitävissä tavaramerkiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USB-modeemi Wikimedia Commonsissa
Tunturi Automat

Tunturi Automat
Tunturi Automat on Tunturipyörä Oy:n valmistama automaattivaihteinen ja keskipakokytkimellä varustettu mopomalli, jota valmistettiin vuosina 1965–1984. Tunturi Automatia kutsutaan usein myös "Pappa-Tunturiksi", ja ne saavuttavat noin 50 kilometrin tuntinopeuden. Ensimmäiset Automatit olivat väriltään grafiitinharmaita. Näkyvänä erona käsivaihteisiin verrattuna oli kromatut bensiinitankin posket. Uudemmat Automatit ovat useimmiten väriltään vihreitä, sinisiä tai punaisia. Näitä mopoja voi nähdä Lahden Radio- ja tv-museossa.
Tunturi DX

Tunturi DX -mopo oli Super Sportin katuversio. Tunturi DX erosi Super Sportista muovisten katteiden ja neliönmuotoisen lampun takia.
Moottori on sama kuin Super Sportissa, ajoviimajäähdytteinen, 4-vaihteinen 1,5 hevosvoiman Puch VZ50 N4.
Tunturi Break

Tunturi Break Tunturin valmistama pienehkö mopomalli, Break ei ollut mikään myyntimenestys tossumopomarkkinoilla. Sitä valmistettiin vuosina 1985-1987. Moottorina toimi Puch:in PUCH VZ 50 N4 moottori, eli sama, kuin esimerkiksi Super Sportissa. Breakia tehtiin noin 700kpl ja ne ovat nykyään harvinaisia. Break eroaa muista "tossumopoista" 12-tuumaisilla vanteilla. Breakista on tehty myös valuvanteinen "L-malli" (punainen runko, musta tankki ja sivuposket, kääntyvät jalkatapit, uusi vaihdevipu, 3-levyinen kytkin (1985-1986 2-levyinen), tehtiin vain vuonna 1987), joka on todella harvinainen. Vuoden 1985 Breakissa oli tähtitarrat tankissa ja poskissa, 1986-1987 raidalliset tarrat vain tankissa.
Tupasalot

Tupasalot
| --- | --- |
Sijainti:  Kuhmoinen Pirkanmaa Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  95 m 
Pinta-ala:  32 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tupasalot  ovat Päijänteen ryhmä saaria Pirkanmaalla Kuhmoisissa.