stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nöjesguiden
Nöjesguiden Suomessa 2003-2005

Nöjesguidenin sisarlehtiä on ilmestynyt Kööpenhaminassa, Oslossa ja Helsingissä. Kööpenhaminassa ilmestynyt lehti Nat & Dag lopetettiin vuonna 2005. Norjalainen painos ilmestyy edelleen ja on nimeltään  Natt & Dag. Suomenkielisen, vuodesta 2003 ilmestyneen Nöjesguidenin osti vuonna 2005 Sanomat-konserni ja muutti nimen muotoon ”V”. Nöjesguiden oli menestynyt Suomessa kohtalaisesti Christian Moustgaardin luotsaamana ja Antti Isokankaan päätoimittamana. Sanomilla oli aluksi suunnitelmia laajentaa lehden levikkiä maakuntiin.. Uusi V-konsepti osoittautui kuitenkin flopiksi eivätkä suunnitelmat toteutuneet, suuri osa henkilöstöstä irtisanoutui ja V-lehti lopetettiin keväällä 2007.
Stockholmsprisetin esikuvana Stadin paras

Nöjesguiden on perustanut Stockholms- Göteborgs ja Malmöpriset-palkinnot, jota on jaettu vuodesta 1992. Alkuun sen nimi oli ”Nöjesguidens bästa”, mutta 1999 se muuttui muotoon Malmö-Lundapriset. Tukholmassa on vuodesta 1992 jaettu palkintoa Stockholmspriset, ja Göteborgissa vuodesta 1993 Göteborgspriset-palkintoa. Helsinkiläinen City-lehti kehitti yhdysvaltalaisiin ns. vaihtoehtoisien kaupunkilehtien innoittamana vastaavan palkintonsa Stadin paras jo vuonna 1987. Tämä palkinto toimi Nöjesguidenin palkintojen esikuvana.
Oikeuksien sähköisten hallinnointitietojen loukkausrikos

Oikeuksien sähköisten hallinnointitietojen loukkausrikokseen syyllistyy Suomen rikoslain mukaan henkilö, joka poistaa tai muuttaa tekijänoikeuksilla suojatun teoksen sähköisiä hallinnointitietoja. Nämä ovat tietoja, joilla tunnistetaan teos, tekijä tai oikeuksien haltija, ja niistä säädetään tekijänoikeuslaissa. Myös muutetuilla tiedoilla varustettujen teoskappaleiden levittäminen on rikos.
Rikoksesta voidaan tuomita sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi. Tuomio voidaan antaa vain, jos tekijä on tiennyt, että teko mahdollistaa tekijänoikeusloukkauksen tai sen salaamisen. Lisäksi teon on oltava omiaan aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa. Jos viimeksi mainittu ei täyty, voidaan tekijä tuomita oikeuksien sähköisten hallinnointitietojen loukkausrikkomuksesta sakkoon.
Teko määriteltiin rikolliseksi vuonna 2006 liittyen Lex Karpelaksi kutsuttuun kokonaisuuteen.
Oikeus- ja yhteiskuntafilosofian maailmanjärjestö

Oikeus- ja yhteiskuntafilosofian maailmanjärjestö (lyh. IVR) on tieteellinen yhteisö, joka perustettiin Saksassa 1909 nimellä "Internationale Vereinigung für Rechts- und Sozialphilosophie". Sillä on useita kansallisia alajärjestöjä; Suomessa sitä edustaa Suomen oikeusfilosofinen yhdistys (SOFY). IVR:n päätoimisto sijaitsee Wiesbadenissa, Saksassa. Järjestön tavoitteena on yhteisöjen oikeus- ja yhteiskuntafilosofian kehittäminen ja edistäminen.
Nörtti Uljas

| Nörtti Uljas> Geek Charming |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jeff  Hornaday
Käsikirjoittaja:   Elizabeth Hackett  Hilary Galanoy 
Tuottaja:  Tracey Jeffrey
Säveltäjä:  Nathan Wang
Kuvaaja:  Robert Brinkmann
Leikkaaja:  David Finfer
Pääosat:   Sarah Hyland  Matt Prokop 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Bad Angels Productions
Levittäjä:  Disney-ABC Domestic Television Netflix Disney+
Ensi-ilta:  11. marraskuuta 2011
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nörtti Uljas (engl. Geek Charming) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Disney Channelin alkuperäinen nuortenelokuva. Sen ensimmäinen televisioesitys sai Amerikassa lähes 5 miljoonaa katsojaa. Elokuvan pääosissa ovat Sarah Hyland ja Matt Prokop.
Elokuvassa lukion suosituin tyttö Dylan saa uusia näkökulmia elämään, kun wannabe-leffanörtti pelastaa hänen kalliin laukkunsa suihkulähteestä ja vastapalveluksena suostuu tämän dokumenttielokuvan tähdeksi. Dylan on rikas ja itsekeskeinen diiva ja Josh keskiluokkainen naapurinpoika, mutta heidän välilleen muodostuu orastava ystävyys, joka lopussa syvenee rakkaudeksi. Dylan kilpailee kukkaistytön kruunusta, mutta lopulta ymmärtää todellisen ystävyyden olevan suosiota tärkeämpää.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sarah Hyland  | … |  Dylan Schoenfield, rikas ja suosittu tyttö   |
|  Matt Prokop  | … |  Josh Rosen, "Nörtti Uljas"   |
|  Sasha Pieterse  | … |  Amy Loubalu   |
|  Vanessa Morgan  | … |  Hannah   |
|  Lili Simmons  | … |  Lola   |
|  Jordan Nichols  | … |  Asher   |
Aiheesta muualla

Geek Charming Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Oskar Bye

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
| Välikisat  | Välikisat  | Välikisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | joukkuekilpailu |  |
Oskar Wilhelm Bye (3. kesäkuuta 1870 Oslo – 30. huhtikuuta 1939 Oslo) oli norjalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana voittamassa kultaa joukkuevoimistelussa Ateenan välikisoissa 1906. Lisäksi hän sai joukkueineen hopeaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa.
Oskar Durchman

Oskar Viktor Durchman (25. huhtikuuta 1862 Sotkamo – 7. syyskuuta 1942) oli suomalainen apteekkari ja rohdoskauppias.
Oskar Durchmanin vanhemmat olivat nimismies Johan Adolf Durchman ja Emilia Katharina Thodén. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui farmaseutiksi 1884 sekä proviisoriksi 1889. Durchman teki useita opinto- ja liikematkoja Ruotsiin Tanskaan, Saksaan, Englantiin ja Unkariin.
Durchman avasi 1890 Helsingissä Yliopiston apteekin ja perusti Helsinkiin Mikonkatu 1:een rohdoskaupan joulukuussa 1892. Sen jälkeen hän perusti useita rohdosliikkeitä Helsinkiin sekä Kuopioon, Riihimäelle ja Kouvolaan. Hän oli perustamansa Osk. Durchman, Uusi rohdoskauppa Oy:n toimitusjohtaja 1906-1942. Yhtiön kolmikerroksinen tehdas-, laboratorio- ja varastorakennus sekä pääkonttori sijaitsi Ruoholahdenkatu 22:ssa. Lääkeaineiden, kemikalioiden ja kosmetiikan valmistusta ja tukkukauppaa harjoittaneen Nya Droghandeln - Uusi Rohdoskauppa-yrityksen seuraajaksi 1934 perustetusta Oy Durchman-Rohdos Ab:sta tuli 1940-luvun lopulla Kustannusosakeyhtiö Otavan tytäryhtiön Koulutarpeiden Keskusliike Oy:n tytäryhtiö. Durchman piti myös kanalaa ja myi siitosmunia kotonaan Villa Furunäsissä Meilahdessa.
Durchman oli Suomen liikkeenharjoittajain keskinäisen vakuutusyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1927 ja puheenjohtajana vuodesta 1932. Hän oli Suomen rohdosliikeyhdistyksen perustaja ja puheenjohtaja 1896–1906 ja kunniajäsen vuodesta 1932. Durchman oli myös Suomen raviurheilun ystävien johtokunnan jäsen ja rahastonhoitaja vuodesta 1916 alkaen.
Oskar Durchman oli naimisissa vuodesta 1895 Helga Gabriella Coranderin (k. 1956) kanssa. Heidän poikansa oli insinööri, toimitusjohtaja Elo Durchman (1898–1990).
Olavi Keskinen

Olavi Gabriel Keskinen (8. marraskuuta 1918 Teisko – 8. toukokuuta 1992) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.
Keskinen toimi verotoimiston johtajana Forssassa. Hän kirjoitti pakinoita Forssan Lehteen nimimerkillä Sotakamreeri.
Teoksia

Kirjeitä niiltä jotka halusivat elää. WSOY 1963
Maani, kansani ja poliitikkoni : "Sotakamreerin" kirjanpitoa suomalaisesta elämänmuodosta ; esipuhe Yrjö Kivimies ; kuvitus Pentti Hammarberg. Alea-kirja, Helsinki 1971
Keynes & Marx, Silakka & Minä : "sotakamreerin" pöytäpuheita. Alea-kirja, Helsinki 1976
Toimitustöitä

Forssan rotaryklubi 1950–1970 ; toimituskunta Armas Eskola, Olavi Keskinen ja Matti Aaltonen. Forssa 1970
Oldenburgin vapaavaltio

Oldenburgin vapaavaltio (saks. Freistaat Oldenburg) oli Weimarin tasavallan osavaltio. Se perustettiin vuonna 1918 suurherttua Fredrik August II:n kruunusta luopumisen jälkeen Saksan vallankumouksen johdosta.
Vuonna 1925 Oldenburg käsitti 6 427 neliökilometrin suuruisen alueen ja sen väkiluku oli 545 172. Oldenburg menetti alueita Preussille vuonna 1937, jonka johdosta toisen maailmansodan alkamiseen mennessä vuonna 1939 Oldenburg oli 5 375 neliökilometrin suuruinen alue ja sen väkiluku oli noin 580 000.
Olavi Paavolainen: Keulakuva

| Olavi Paavolainen: Keulakuva |
| --- | --- |
Kirjailija:  Jaakko Paavolainen
Kieli:  Suomi
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  1991
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  294
ISBN:  951-30-9792-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Olavi Paavolainen: Keulakuva on vuonna 1991 ilmestynyt Jaakko Paavolaisen kirja serkustaan, kirjailija Olavi Paavolaisesta. Teoksen julkaisi Tammi.
Aiheesta muualla

Jukka Kemppinen: Paavolainen Paavolaisesta. Helsingin sanomat 6.10.1991.
Oliver Ekman-Larsson

| Oliver Ekman-Larsson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1991 (ikä 33) Karlskrona, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  OEL
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Toronto Maple Leafs
Sarja:  NHL
Pelinumero:  95
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Tingsryds AIF (Ruotsi I) Leksands IF (Allsv.) Arizona Coyotes (NHL)   Vancouver Canucks (NHL)   Florida Panthers (NHL)
NHL-varaus:  6. varaus, 2009 Phoenix Coyotes
KHL-varaus:  85. varaus, 2009 HK Metallurg Magnitogorsk
Oliver Oscar Emanuel Ekman-Larsson (s. 17. heinäkuuta 1991 Karlskrona) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsiä. Hän on Phoenix Coyotesin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2009 ja koko varaustilaisuuden kuudes varaus.
Oliverin vahvuuksiin kuuluu kiekollinen peli ja pelinlukeminen sekä laukaus.
Ura

| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Florida Panthers | 2024  |
Ekman-Larsson on Tingsryds AIF:n kasvatti. Hän pelasi kasvattajaseurassaan jo 27 miesten peliä kaudella 2007–2008 Ruotsin jääkiekon I-divisioonassa. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs HockeyAllsvenskanin Leksands IF:n riveihin ja voitti heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan +/–-tilaston. Kauden aikana hän teki 39 ottelussa tehot 3+14=17. Jäähyminuutteja Ekman-Larsson keräsi 32.
Kaudella 2009–2010 Ekman-Larsson toimi vain 18-vuotiaana Leksandin varakapteenina. Hän oli tehoilla 9+18=27 joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja ja toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja Thomas Rhodinin jälkeen. Ekman-Larsson sijoittui puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi IF Björklövenin Johan Svedbergin kanssa.
NHL:n tulokaskausi 2010–2011 toi Ekman-Larssonille 48 runkosarjaottelussa tehot 1+10=11. Hänen NHL-uransa avausosuma syntyi 17. tammikuuta 2011 San Jose Sharksin Antti Niemen taakse.
Oliver Ekman-Larsson kuuluu kauden 2012–13  Norris Trophy ehdokkaisiin.[lähde? ]
Heinäkuussa 2021 Coyotes kauppasi Ekman-Larssonin ja Conor Garlandin Vancouver Canucksiin vaihdossa Jay Beagleen, Loui Erikssoniin, Antoine Rousseliin, ensimmäisen kierroksen varausvuooroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa, toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
Kesäkuussa 2023 Canucks osti Ekman-Larssonin sopimuksen ulos. Heinäkuussa 2023 Ekman-Larsson teki vapaana agenttina Florida Panthersin kanssa yksivuotisen ja 2,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Ekman-Larsson teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 14 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Saskatchewan 2010 | jääkiekko |  |
Ekman-Larsson pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa keväällä 2009. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista hänellä on pronssia 2010. Aikuisten arvokisoissa Ekman-Larsson on saavuttanut olympiahopeaa 2014, maailmanmestaruuden 2017 ja 2018, MM-hopeaa 2011 ja MM-pronssia 2010. Ekman-Larsson teki debyyttinsä miesten maajoukkueessa vasta ensimmäisessä MM-ottelussaan.
Perhe

Ekman-Larssonin äidinisä Kenneth Ekman edusti Ruotsia Sapporon olympiakisoissa 1972. Oliverin isä Patrik sekä sedät Andreas ja Tobias Larsson pelasivat Ruotsin alempia sarjoja. Hänen pikkuveljensä Kenneth Ekman-Larsson (s. 1995) pelaa Leksandin J18-joukkueessa.
Oikeus (lehti)

Oikeus on Oikeuspoliittisen yhdistyksen Demla ry:n sekä Oikeus- ja yhteiskuntatieteellisen yhdistyksen julkaisema aikakauskirja, joka on ilmestynyt vuodesta 1972 lähtien. Päätoimittajat ovat Heta Heiskanen  ja Visa Kurki. Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa, ja siinä arvioidaan oikeudellisen maailman tapahtumia mutta se sisältää myös tieteellisiä artikkeleita.
Lehden aiempia päätoimittajia ovat olleet muun muassa Aulis Aarnio, Antero Jyränki, Lars D. Eriksson, Niklas Bruun, Heikki Ylikangas, Thomas Wilhelmsson, Jukka Kekkonen, Kevät Nousiainen, Per-Ole Träskman, Johanna Niemi, Juha Karhu, Martin Scheinin, Pauli Rautiainen, Juha Lavapuro, Janne Kivivuori ja Elina Pirjatanniemi.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Oripään lentokenttä

Oripään lentokenttä (ICAO: EFOP) sijaitsee 50 kilometriä Turusta koilliseen Oripään kunnassa Varsinais-Suomessa Hirvikoskentien eli seututie 210:n varrella. Lentokentältä on kahden kilometrin matka Oripään keskustaan.
Lentokenttää ylläpitää Turun Lentokerho ry. Kotikenttänään Oripäätä pitää myös Turun Seudun Riippuliitäjät ry sekä joukko muita lentoharrastajia. Polttoainepiste on kerhon ylläpitämä. Kiitotie 14/32 aurataan tarvittaessa, joten lentokenttää voi käyttää myös talvella. Kentällä on neljä lentokonehallia.
Muita tapahtumia

Lentokentällä järjestetään joka toinen vuosi OKRA-maatalousnäyttely. Vuonna 2009 sinne pystytettiin Suviseurojen seura-alue. Heinäkuussa 2013 Oripään kentällä järjestettiin purjetaitolennon MM-kilpailut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oripään lentokenttä Wikimedia Commonsissa
Kenttä Turun Lentokerhon www-sivuilla
Lentopaikat.fi – Oripään lentopaikka
Suomen lentopaikat
| --- | --- |
Lentokentät:   Aavahelukan lentokenttä  Ahmosuon lentokenttä  Alavuden lentokenttä  Alavuden varalaskupaikka  Euran lentokenttä  Forssan lentokenttä  Genbölen lentokenttä  Granbodan lentoasema  Haapajärven lentokenttä  Haapamäen lentokenttä  Haapaveden lentokenttä  Hailuodon lentokenttä  Hangon lentokenttä  Hollolan lentokenttä  Hyvinkään lentokenttä  Hämeenkyrön lentokenttä  Iisalmen lentokenttä  Ilvesjoen lentokenttä  Immolan lentokenttä  Jyrkän lentokenttä  Jämijärven lentokenttä  Kalajoen lentokenttä  Kauhajoen lentokenttä  Kauhavan lentokenttä  Kemijärven lentokenttä  Kiikalan lentokenttä  Kiteen lentokenttä  Kiuruveden lentokenttä  Kivijärven lentokenttä  Kuhmon lentokenttä  Kumlingen lentokenttä  Kymin lentokenttä  Kärsämäen lentokenttä  Lahti-Vesivehmaan lentokenttä  Lieksa-Nurmeksen lentokenttä  Martiniiskonpalon lentokenttä  Menkijärven lentokenttä  Mäntsälän yksityinen lentokenttä  Mäntän lentokenttä  Naarajärven lentokenttä  Nummelan lentokenttä  Oripään lentokenttä  Piikajärven lentokenttä  Pokan lentokenttä  Pudasjärven lentokenttä  Punkaharjun lentokenttä  Pyhtään lentokenttä  Pyhäsalmen lentokenttä  Raahe-Pattijoen lentokenttä  Rantasalmen lentokenttä  Ranuan lentokenttä  Räyskälän lentokenttä  Savikon lentokenttä  Selänpään lentokenttä  Sodankylän lentokenttä  Sulkaharjun lentokenttä  Suomussalmen lentokenttä  Teiskon lentokenttä  Torbackan lentokenttä  Tuulikki-Vampulan lentokenttä  Ummeljoen lentokenttä  Vaalan lentokenttä  Varkauden lentokenttä  Viitasaaren lentokenttä  Vuotson lentokenttä  Wredebyn lentokenttä  Ylivieskan lentokenttä  Ähtärin lentokenttä 
Sairaalat ja muut:   Hernesaaren helikopterikenttä  Iin kevytlentopaikka  Jorvin sairaala  Jäkäläpää  Keski-Suomen Sairaala Nova  Kuopion yliopistollinen sairaala  Laajalahti  Lusin varalaskupaikka  Meilahden tornisairaala  Nivalan varalaskupaikka  Oulun yliopistollinen sairaala  Pohjois-Karjalan keskussairaala  Rautavaaran lentokeskus  Seinäjoen keskussairaala  Tervon varalaskupaikka 
Oripään kentällä on järjestetty myös lentonäytöksiä. Venäläinen taitolentäjä Svetlana Kapanina aloittamassa ohjelmaansa, koneena on ruotsalaiselta taitolentäjältä Daniel Ryfalta lainattu "beast from the east", Sukhoi Su-26M.
Okakäpymänty

| Okakäpymänty |
| --- | --- |
 Kuvan okakäpymänty kasvaa Kaliforniassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Männyt Pinus
Laji::  longaeva
Kaksiosainen nimi
 Pinus longaeva  D.K.Bailey 
 Kartalla okakäpymännyn luonnollinen levinneisyys
Katso myös
   Okakäpymänty Wikispeciesissä   Okakäpymänty Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Okakäpymänty (Pinus longaeva) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon kuuluva puulaji, jonka kuvasi tieteelle Dana K. Bailey. Okakäpymäntyä tavataan Yhdysvalloissa Kalifornian, Nevadan ja Utahin osavaltioissa. Se on yksi Nevadan osavaltiopuista. Okakäpymänty elää suurissa korkeuksissa. Sen korkeus vaihtelee tavallisesti 4,5 ja 9 metrin välillä, mutta voi olla jopa 18,2 metriä. Puulaji tunnetaan erityisesti pitkästä eliniästään, yli 4 000 vuotta. Maailman vanhin okakäpymänty, 5 062 vuoden ikäinen yksilö, oli elossa vielä vuonna 2013, ja se on yksi maailman vanhimmista puista.
Pakkaustarvike

Pakkaustarvikkeet ovat tuotteiden pakkaamisessa varsinaisten suojaavien ja peittävien pakkausmateriaalien lisäksi tarvittavia lisäosia ja -materiaaleja, kuten:
pakkausmerkintöihin käytettävät tarra- ja muut etikettimateriaalit
pakkausten sulkemiseen tarvittavat liimat, teipit, tarrat, narut, nauhat, vanteet, niitit, korkit, kannet, sinetit yms.
pakkausten sisälle tarvittavat pehmusteet, täytteet, tuet ja osastoinnit, materiaaleina esim. styroksi, kuplamuovi tai aaltopahvi
tuotteiden säilyvyyden varmistamiseen ja tutkimiseen tarvittavat tarvikkeet, kuten tärähdys-, kallistus-, kosteus- ja lämpötilaindikaattorit, kosteudenpoistotarvikkeet kuten silikageelipussit, staattisen sähkön purkauksilta suojaavat ESD-tarvikkeet jne.
kuljetuksessa ja varastoinnissa tuotepakkausten niputtamiseen tarvittavat materiaalit, kuten erilaiset siteet, vanteet ja kiristekalvot.
Pakkaustarvikkeiksi kutsutaan myös kotitalouksien ja pienyritysten satunnaisessa posti- ja muiden pakettien pakkaamisessa tarvittavia tuotteita, kuten postitus-, muutto- ja säilytyslaatikot, käärepaperit, pakkausteipit ja -narut, kuplamuovit ja -pussit yms.
Pakkausteippi

Pakkausteippiä katkaisulaitteessa.
Pakkausteippi on ruskeaa tai kirkasta, leveää ja herkästi tarttuvaa pakettien ja pahvilaatikoiden kiinniteippaamiseen tarkoitettua teippiä. Riittävän vetolujuuden voi varmistaa käyttämällä riittävän leveää teippiä. Teipin katkaiseminen on helppoa, koska pakkausteippi on hyvin ohutta. Samoin pakettia purettaessa on helppo rikkoa teippaukset esim. mattoveitsellä tai saksilla.
Olavi Oikarinen

Olavi Oikarinen (26. heinäkuuta 1927 Ristijärvi – 3. maaliskuuta 1997) oli suomalainen opettaja ja runoilija.
Oikarinen valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin opettajaseminaarista 1950 sekä filosofian maisteriksi vuonna 1972. Oikarisen vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Oikarinen ja Iida (o.s. Keränen).
Teoksia

Kuikan huudosta kuulen. Pohjoinen, Oulu 1979
Okan Buruk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Okan Buruk vuonna 2012. |  Okan Buruk vuonna 2012. |  Okan Buruk vuonna 2012. |  |
Maa:   Turkki
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Japani/Etelä-Korea 2002 |  |  |
Okan Buruk (s. 19. lokakuuta 1973 Istanbul) on turkkilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa 56 maaottelua vuosina 1992–2010 ja saavutti pronssia MM-kilpailuissa 2002. Hän on kesästä 2022 alkaen toiminut Turkin Superliigassa pelaavan Galatasarayn päävalmentajana.
Buruk edusti pelaajaurallaan Turkin Superliigassa pitkään Galatasarayta sekä kahden kauden ajan Beşiktaşia ja uransa lopulla kahden kauden ajan İstanbul Başakşehiria. Hän pelasi Superliigassa kaikkiaan 279 ottelua ja teki niissä 35 maalia. Hän edusti kausina 2001–2004 italialaista Interiä ja pelasi Serie A:ssa 25 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Buruk voitti Turkissa useita liiga- ja cupmestaruuksia. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Galatasarayn voittamassa UEFA-cupissa seitsemän ottelua ja teki maalin ensimmäisessä puolivälieräottelussa Mallorcaa vastaan. Elokuussa 2000 hän pelasi Galatasarayn avauskokoonpanossa voitokkaassa UEFA Super Cupin loppuottelussa Real Madridia vastaan. Hän pelasi Mestarien liigassa 36 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Buruk pelasi Turkin alle 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 1992 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi vasta huhtikuussa 1998. EM-kilpailuissa 2000 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua ja teki maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan. Hän saavutti MM-pronssia vuonna 2002 mutta pääsi tuossa MM-turnauksessa kentälle vain muutamaksi minuutiksi pronssiottelun lopulla. Buruk pelasi viimeiseksi jääneen 56. A-maaottelunsa toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan noin 4,5 vuotta toiseksi viimeisen maaottelunsa jälkeen. Hän teki A-maaotteluissaan kahdeksan maalia, joista yhden EM-kilpailuissa, kolme EM-karsinnoissa ja neljä MM-karsinnoissa.
Pelaajauransa päätyttyä Buruk aloitti Turkin maajoukkueen apulaisvalmentajana marraskuussa 2011. Sittemmin hän on valmentanut kotimaassaan useita eri seuroja, kuten Akhisar Belediyesporia, İstanbul Başakşehiria ja vuodesta 2022 alkaen Galatasarayta.
Oripään seurakunta

| Oripään seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Lakkautettu:  2016
Pääkirkko:  Oripään kirkko
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuosina 1668–1821 Oripään kirkko oli Kylämäellä aivan nykyisessä taajaman keskustassa.
Oripään seurakunta oli Varsinais-Suomessa Oripäässä toiminut Turun arkkihiippakunnan seurakunta. Oripään seurakunta lakkautettiin itsenäisenä seurakuntana ja siitä tuli Pöytyän seurakunnan kirkkoalue 1. tammikuuta 2017 alkaen. Vuoden 2017 alusta Pöytyän seurakunta kattaa siis sekä Oripään että Pöytyän kunnat.
Seurakunnan jäsenmäärä oli vuoden 2015 lopulla 1 178. ja sen palveluksessa oli 7–8 henkilöä. Syksystä 2014 alkaen seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi Irina Kaukinen, joka siirtyi vuoden 2016 alussa Punkalaitumen seurakunnan kirkkoherraksi. Oripään seurakunnan vt. kirkkoherraksi valittiin 1. tammikuuta 2016 lukien Pöytyän seurakuntapastori Petri Thurén.
Oripään kirkko on suunniteltu Charles Bassin johdolla Intendentinkonttorissa. Seurakuntatalo ja kirkkoherranvirasto sijaitsevat kirkon ja Oripään keskustan puolivälissä kantatie 41:n itäpuolella, kirkko on kantatien länsipuolella.
Seurakuntaliitos

Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut.. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitos oli vapaaehtoinen, eikä siihen liittynyt kuntaliitosta.
Aiheesta muualla

Oripään kirkkoalueen sivut