stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kira Marie Peter-Hansen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kira Marie Peter-Hansen Wikimedia Commonsissa
Kira Marie Peter-Hansen Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k  Vihreät/EVA-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Andresen  Bloss  Boeselager  Cavazzini  Freund  Geese  Häusling  Lagodinski  Langensiepen  Marquardt  Neumann  Paulus  Reintke  Riehl  Tegethoff 
Ranska:  Camara  Cormand  Satouri  Sbai  Toussaint 
Italia:  Guarda  Marino  Orlando  Scuderi 
Espanja:  Asens Llodra  Marzà Ibáñez  Miranda Paz  Riba 
Romania:  Ştefănuță 
Alankomaat:  Eickhout  Strik  Strolenberg  Van Lanschot  Van Sparrentak  Vieira 
Belgia:  Bricmont  Matthieu 
Tšekki:  Gregorová 
Ruotsi:  Holmgren  Kuhnke  Lövin 
Itävalta:  Schilling  Waitz 
Tanska:  Nordqvist  Peter-Hansen  Søvndal 
Suomi:  Niinistö  Ohisalo 
Kroatia:  Bosanac 
Liettua:  Sinkevičius 
Slovenia:  Prebilič 
Latvia:  Staķis 
Luxemburg:  Metz 
Tanskan europarlamentaarikot
| n k   Tanskan Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Weiss 
Renew:  Christensen  Gade (2019–2022)  Løkkegaard  Løkke Rasmussen (2022–)  Melchior  Petersen  Poulsen (2022–)  Søgaard-Lidell (2020–2022) 
G-EFA:  Auken  Peter-Hansen 
S&D:  Fuglsang  Schaldemose  Vind 
ID:  Kofod (2019–2022)  Vistisen (2022–) 
GUE/NGL:  Villumsen 
| n k   Tanskan Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Dahl  Hansen 
Renew:  Bosse  Christensen  Friis  Løkkegaard 
G-EFA:  Nordqvist  Peter-Hansen  Søvndal 
S&D:  Fuglsang  Schaldemose  Vind 
ECR:  Storm 
Patriootit:  Vistisen 
GUE/NGL:  Clausen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto
Gustaf Oskar Teodor Nordström

Gustaf Oskar Teodor Nordström (12. toukokuuta 1830 Hamina – 22. toukokuuta 1910 Lappeenranta) oli suomalainen pappi, opettaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Nordströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Magnus Nordström ja Augusta Eleonora Matilda Uggla ja puoliso vuodesta 1857 Paulina Sofia Nordström. Gustaf Oskar Teodor Nordström tuli ylioppilaaksi 1848, valmistui filosofian kandidaatiksi 1853 ja vihittiin papiksi 1870. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1875 ja sai rovastin arvon 1883. Nordström oli Porvoon lukion vt. apulainen 1853, Haminan yläalkeiskoulun vt. konrehtori 1856 ja Viipurin isomman tyttökoulun opettaja 1857. Haminan yläalkeiskoulun konrehtori hänestä tuli 1858 ja rehtori 1861, Kerimäen kirkkoherra 1877 ja Lappeenrannan sekä Lappeen kirkkoherra 1883. Hän oli Porvoon tuomiokapitulin asessori 1882–1885 ja 1887–1895 ja toimi lääninrovastina vuodesta 1896. Nordström oli edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1894,1897,1899 ja 1900.
Antiikin tutkija, kirjailija Väinö Nordström oli Gustaf Oskar Teodor Nordströmin poika.
Fredrik Vilhelm Fredrikson

Fredrik Vilhelm Fredrikson (23. kesäkuuta 1826 Parainen – 14. joulukuuta 1904 Sipoo) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies.
Fredriksonin vanhemmat olivat kappalainen Vilhelm Fredricsson ja Lovisa Adolfina Fontén ja puolisot vuodesta 1849 Elisabet Margareta Sofia Adlerstjerna (k. 1892) ja vuodesta 1893 Karolina Charlotta Borg. Fredrikson tuli ylioppilaaksi 1845 ja vihittiin papiksi 1848. Rovastin arvon hän sai 1879. Fredrikson toimi pappina  Tammisaaressa ja Hiittisissä ja oli Sottungan kappalainen 1849–1855. Siuntion sijaiskirkkoherraksi hän tuli 1855, mutta oli pappina Föglössä 1859–1861. Sipoon kirkkoherraksi Fredrikson tuli 1870, vt. lääninrovastiksi 1889 ja vakinaiseksi 1891, mistä tehtävästä hän erosi 1903. Fredrikson oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1899.
Otto Vilhelm Ehrström

Otto Vilhelm Ehrström (18. heinäkuuta 1806 Kruunupyy – 17. huhtikuuta 1871 Mustasaari) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies.
Ehrströmin vanhemmat olivat kappalainen Anders Ehrström ja Anna Maria Reinius ja puolisot vuodesta 1837 Alexandrina Lovisa Fredrika Schulman (k. 1841) ja vuodesta 1845 Emelie Antoinette Baeckman (k. 1899). Ehrström tuli ylioppilaaksi 1825 ja vihittiin papiksi 1829. Hänestä tuli Turun ruotsalaisen seurakunnan kappalaisen apulainen 1829, Pietarin ruotsalaisen Katarinan seurakunnan kirkkoherran eli veljensä apulainen 1829 ja samalla pietarilaisessa koulussa uskonnonopettaja 1830–1836, vt. divisioonansaarnaaja ja virolaisen henkivartioseurakunnan vt. pastori 1834 sekä Kronstadtin Pyhän Elisabetin seurakunnan kirkkoherra 1836 ja samalla Itämeren sotalaivaston divisioonanpastori. Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherraksi ja lääninrovastiksi  Ehrström tuli 1858. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863 ja 1867.
Otto Vilhelm Ehrströmin poika toisesta avioliitosta oli eversti, toimitusjohtaja Otto Emil Ehrström. Ehrströmin veljiä olivat lääkäri Karl Robert Ehrström Pietarin ruotsalaisen Katarinan seurakunnan kirkkoherra Eric Gustaf Ehrström (1791 – 1835), Mynämäen kihlakunnan kruununvouti Anders Mauritz Ehrström (1795 – 1852), ja laulunopettaja, urkuri, säveltäjä Fredrik August Ehrström (1801 – 1850).
Keltakuumehyttynen

| Keltakuumehyttynen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Tumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Heimo::  Hyttyset Culicidae
Alaheimo::  Anophelinae
Suku::  Aedes
Laji::  aegypti
Kaksiosainen nimi
 Aedes aegypti  (Linnaeus, 1762) 
 Levinneisyys (2006): sininen Aedes aegypti; punainen +denguekuume.
Katso myös
   Keltakuumehyttynen Wikispeciesissä   Keltakuumehyttynen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltakuumehyttynen (Aedes aegypti) on maailman laajuisesti esiintyvä hyttyslaji. Sitä esiintyy lauhkean vyöhykkeen eteläosissa ja tätä lämpimämmillä seuduilla. Keltakuumehyttysen leviämistä rajoittaa kylmät talvet, joista sen munat eivät selviydy. Keltakuumehyttynen levittää pistämällä erityisesti keltakuumetta ja denguekuumetta.
Lajin voi tunnistaa sen valkoisista kuvioista.
Keltakuumehyttysen aktiivista aikaa ovat aamun sarastuksen tunnit sekä iltapäivä ja ilta jatkuen pari tuntia pimeäntulon jälkeen. Se lisääntyy seisovissa vesiastioissa ja lammikoissa. Keltakuumehyttynen on verrattain huono lentäjä. Se ei yleensä liiku 400 metriä edemmäs synnyinpaikastaan, joten se levittäytyy pikemminkin ajoneuvojen ja ihmisten mukana.
Eräs tutkijaryhmä on ehdottanut lajin tieteellisen nimen muuttamista muotoon Stegomyia aegypti (Reinert et al. 2004), mutta tätä ehdotusta ei ole vielä laajasti hyväksytty tiedeyhteisössä.
Aiheesta muualla

ITIS: Aedes aegypti (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Aedes aegypti aegypti (englanniksi)
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Yli puoli miljardia geenimuunneltua hyttystä päästetään luontoon Floridassa
Pherobase: Semiochemicals of Aedes aegypti, the Yellow fever mosquito (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1148004  Wikispecies: Aedes aegypti  ADW: Aedes_aegypti  AFD: Aedes_(Stegomyia)_aegypti  BioLib: 116594  BOLD: 14137  BugGuide: 39337  CoL: 89W72  EoL: 740699  EPPO: AEDSAE  EUNIS: 138650  Fauna Europaea: 134976  Fauna Europaea (new): 28ac5a87-53b4-4152-b551-d62188f2e83e  GBIF: 1651891  GISD: 1003  iNaturalist: 155453  IRMNG: 10192831  ITIS: 126240  NBN: NBNSYS0000011587  NCBI: 7159  Open Tree of Life: 269666  SCC: 17697  uBio: 328702
Nils Ušakovs

| Nils Ušakovs |
| --- | --- |
 Ušakovs vuonna 2012
Riian pormestari
 1.7.2009–5.4.2019  
Edeltäjä:  Jānis Birks
Seuraaja:  Dainis Turlais
Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1976 (ikä 48) Riika
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”
Tutkinnot:  Latvian yliopisto Etelä-Tanskan yliopisto
Aiheesta muualla
www.ushakov.lv
Nils Ušakovs (ven. Нил Валерьевич Ушаков, Nil Valerjevitš Ušakov; s. 8. kesäkuuta 1976) on latvianvenäläinen poliitikko, Harmoniapuolueen puheenjohtaja vuodesta 2014, Riian pormestari 2009–2019 ja europarlamentaarikko vuodesta 2019. Ennen poliittista uraansa hän toimi venäjänkielisen tv-kanava Pervyi Baltijskyi Kanalin toimittajana.
Ušakovs aloitti vuonna 2009 Riian ensimmäisenä venäläistaustaisena pormestarina, kunnes vuonna 2019 hänet irtisanottiin virastaan taloudellisten epäselvyyksien vuoksi. Ušakovs on kritisoinut Euroopan unionin Venäjän vastaisia pakotteita ja kannattanut venäjänkielelle virallista asemaa Latviassa. Tämän lisäksi Ušakovs ei pitänyt Krimin miehitystä Venäjän aggressiona vastoin Latvian virallista kantaa. Saatuaan potkut pormestarin virasta Ušakovs lähti ehdolle europarlamenttivaaleissa.
Puolueen puheenjohtajana Ušakovs on toiminut oppositiojohtajana vuosia, koska latvialaiset puolueet eivät tee yhteistyötä Harmonian kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nils Ušakovs Wikimedia Commonsissa
Nils Ušakovs Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k  S&D-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Barley  Bischoff  Bullmann  Burkhardt  Costanzo  Cremer  Ecke  Geier  Lange  Noichl  Repasi  Repp  Sippel  Wölken 
Ranska:  Clergeau  Fita  Germain  Glucksmann  Jouvet  Kalfon  Lalucq  Laurent  Mebarek  Pellerin-Carlin  Rafowicz  Ridel  Sargiacomo 
Italia:  Annunziata  Benifei  Bonaccini  Corrado  Decaro  Gori  Gualmini  Laureti  Lupo´  Maran  Moretti  Nardella  Picierno  Ricci  Ruotolo  Strada  Tarquinio  Tinagli  Topo  Zan  Zingaretti 
Espanja:  Ballarín Cereza  Cepeda  Fernández  Gálvez  García  Gómez López  González Casares  Homs Ginel  Jalloul Muro  López  López Aguilar  Luena  Maestre  Mendia Cueva  Moreno Sánchez  Pajín  Ros Sempere  Sánchez Amor  Sancho Murillo  Serrano Sierra 
Puola:  Biedroń  Scheuring-Wielgus  Śmiszek 
Romania:  Benea  Cârciu  Dîncu  Firea  Grapini  Manda  Mînzatu  Mușoiu  Negrescu  Nica  Tudose 
Alankomaat:  Chahim  Maij  Reuten  Wolters 
Belgia:  Ceulemans  Di Rupo  Tobback  Van Brempt 
Kreikka:  Arnaoútoglou  Maniátis  Papandréou 
Portugali:  Assis  Gomes  B. Gonçalves  S. Gonçalves  Mendes  Rodrigues  Tavares  Temido 
Unkari:  Dobrev  Molnár 
Ruotsi:  Danielsson  Dibrani  Eriksson  Fritzon  Incir 
Itävalta:  Grossmann  Heide  Regner  Schieder  Sidl 
Bulgaria:  Penkova  Vigenin 
Tanska:  Fuglsang  Schaldemose  Vind 
Suomi:  Guzenina  Heinäluoma 
Irlanti:  Ó Ríordáin 
Kroatia:  Borzan  Jerković  Matić  Picula 
Liettua:  Andriukaitis  Blinkevičiūtė 
Slovenia:  Nemec 
Latvia:  Ušakovs 
Viro:  Kaljurand  Mikser 
Kypros:  Mavrídis 
Luxemburg:  Angel 
Malta:  Agius Saliba  Attard  Bajada 
Latvian europarlamentaarikot
| n k   Latvian Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Kalniete  Vaidere 
Renew:  Ijabs 
S&D:  Ameriks  Ušakovs 
ECR:  Melbārde (2019–2024)  Pūpols (2024–)  Zīle 
N/I:  Ždanoka 
| n k   Latvian Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Kalniete  Vaidere 
Renew:  Ijabs 
G-EFA:  Staķis 
S&D:  Ušakovs 
ECR:  Kols  Pozņaks  Zīle 
Patriootit:  Krištopans 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Latvia  Puola 
Henkilöt:  MEP-hakemisto
Fredrik Nauklér

Fredrik Nauklér (16. huhtikuuta 1857 Pihlajavesi – 17. tammikuuta 1902 Karjaa) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies.
Nauklérin vanhemmat olivat kappalainen Karl Nauklér ja Sofia Wilhelmina Wenman ja puoliso vuodesta 1881 Maria Lena Lagus. Nauklér  tuli ylioppilaaksi Vaasassa 1877, suoritti teologisen erotutkinnon 1880 ja vihittiin papiksi 1881. Hän oli 1881 Keuruun kirkkoherran apulainen, Multian vt. kappalainen ja Pohjan armovuodensaarnaaja. Hangon ylimääräinen saarnaaja hän oli 1883, vt. kirkkoherra 1890 ja kirkkoherra 1891, astuen virkaan 1892. Karjaan kirkkoherraksi Nauklér tuli 1899 ja  oli lääninrovasti heinäkuusta 1901. Hangossa hän oli myös ylemmän kansakoulun uskonnon ja äidinkielen opettaja 1883–1891 ja kansakoulun tarkastaja 1884–1895 ja toimi Hangon yhteiskoulun uskonnon opettajana. Nauklér oli  valtiopäivämies pappissäädyssä 1899 ja 1900.
UD Las Palmas

Unión Deportiva Las Palmas on espanjalainen jalkapalloseura Las Palmasin kaupungista Kanariansaarten Gran Canarialta. Seura perustettiin viiden paikallisseuran yhdistyessä 22. elokuuta 1949 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
UD Las Palmasilla on pitkät perinteet myös pääsarja Primera Divisiónista, jossa se on pelannut yhteensä yli 30 kautta. Edellisen kerran se pelasi sarjassa kaudella 2017–2018. Tässä suhteessa se on selvästi edellä esimerkiksi Kanariansaarten toista suurseuraa Club Deportivo Tenerifeä. Las Palmasin parhaat saavutukset ovat pääsarjan toinen sija kaudelta 1968–1969 sekä Espanjan cupin toinen sija kaudelta 1977–1978. Seura on ottanut osaa Uefa-cupiin kausilla 1968–1969, 1972–1973 ja 1977–1978.
Espanjan maajoukkueessa pelanneet Antonio Guayre, Manuel Pablo, Juan Carlos Valerón ja Vitolo ovat Las Palmasin kasvatteja ja edustaneet myös seuran edustusjoukkuetta. Espanjalaisista maajoukkuepelaajista seurassa ovat pelanneet myös Julen Lopetegui ja Luis Molowny. Tunnettuja Las Palmasia edustaneita ulkomaalaispelaajia ovat muun muassa kamerunilainen Timothée Atouba, kroatialainen Robert Jarni, kolumbialainen Jeison Murillo ja venezuelalainen José Salomón Rondón.
Kotikenttä

UD Las Palmasin kotikenttänä toimii 8. toukokuuta 2003 käyttöönotettu Estadio de Gran Canaria, jolla on 31 250 katsojapaikkaa. Sitä ennen seura pelasi lähes 60 vuotta Estadio Insularilla jolla oli 21 000 katsojapaikkaa.
Entisiä pelaajia

Suluissa vuodet edustusjoukkueessa.
| --- | --- |
  Timothée Atouba (2012–2014)   Mariano Barbosa (2010–2014)   Xabi Castillo (2006–2007)   Rubén Castro (2001–2004)   Álvaro Cejudo (2009–2011)   Christian (2008)   Adrián Colunga (2007–2008)   Emmanuel Culio (2014–2015)   Javier Garrido (2015–2016)   Antonio Guayre (2000–2001, 2009–2011)   Janne Hietanen (2004)   Robert Jarni (1999–2001)   Josico (1998–2002, 2009–2011) :   Ildefons Lima (2002–2003)   Julen Lopetegui (1988–1989)   Manuel Pablo (1996–1998)   Luis Molowny (1957–1958)   Jeison Murillo (2012–2013)   Javier Portillo (2011–2012)   José Salomón Rondón (2008–2010)   Marcelo Silva (2014–2015)   Francis Suárez (2007–2013)   Thievy (2012–2013)   Roberto Trashorras (2006–2008)   Juan Carlos Valerón (1995–1997, 2013–2016)   Vitolo (2010–2013)
Seuran virallinen radiokanava

Seuran virallinen radiokanava on UdRadio ja se kuuluu koko Gran Canarian alueella. Sitä voi kuunnella suorana myös internetin kautta.
Hymni

Seuralla on ollut kaksi hymniä, joista Gonzalo Monasterion sanoittama ja Peón Realin säveltämä on ollut suositumpi kannattajien joukossa. Ensimmäisen ja hymneistä vähemmän tunnetumman "Arriba de ellos" sävelsi ja sanoitti José Truchado.
Reservijoukkue

Las Palmasin reservijoukkue on nimeltään UD Las Palmas Atlético ja se pelaa Segunda División B:n lohkossa 2.
Aiheesta muualla

Unión Deportiva Las Palmasin virallinen sivusto (espanjaksi)
Unión Deportiva Las Palmasin menestys Primera Divisiónissa (espanjaksi)
Primera División 2024–2025
Alavés
Athletic
Atlético Madrid
Barcelona
Celta
Espanyol
Getafe
Girona
Las Palmas
Leganés
Mallorca
Osasuna
Rayo Vallecano
Real Betis
Real Madrid
Real Sociedad
Sevilla
Valencia
Valladolid
Villarreal
Sara Hildén

| Sara Hildén |
| --- | --- |
 Sara Hildén 1940-luvun alussa.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Saara Hilden
Syntynyt: 16. elokuuta 1905 Tampere
Kuollut: 7. lokakuuta 1993 (88 vuotta) Tampere
Arvonimi: professori
Muut tiedot
Asema:  Muotitalo Hildénin perustaja
Puoliso:  Erik Enroth (1949–1963)
Sara Ester Hildén (1930-luvulle Saara Ester Hilden; vuosina 1949–1962 Sara Ester Hildén-Enroth; 16. elokuuta 1905 Tampere – 7. lokakuuta 1993 Tampere) oli suomalainen liikenainen ja taidemesenaatti.
Sara Hildénin äiti oli Ida Maria Kadell, torpparintytär Lempäälästä, isän henkilöllisyydestä ei ole tietoa. Äiti Ida meni vuonna 1909 naimisiin Kalle Kustaa Hildénin kanssa ja Saran sukunimi vaihtui Hildéniksi. Sukunimi kirjoitetaan välillä aksentilla, välillä ilman.
Sara-tyttö jäi orvoksi 13-vuotiaana ja sai kotiapulaisen paikan Jaakko Wilhelm Hongon perheestä. Perheen isä oli linja-autoyrittäjä, ja Sara Hildén työskenteli myös bussin rahastajana. Hän hoiti pari vuotta Hongon perheen Jaakko-poikaa, josta tuli myöhemmin Helsingin kauppakorkeakoulun rehtori ja kansleri. Sara Hildén suuntautui sitten vaatealalle: hän työskenteli eri vaateliikkeissä 1920-luvulta alkaen Tampereella, kunnes perusti oman muotiliikkeen 1950-luvulla. Vähitellen vaateliikkeitä oli useita Tampereella ja myös Lahdessa. Liikkeiden niminä oli muun muassa Muotitalo Hildén ja Muoditar.
Sara Hildén avioitui taidemaalari Erik Enrothin kanssa vuonna 1949; avioliitto päättyi eroon vuonna 1963.
Pia Andell on ohjannut vuonna 2013 Hildénin elämästä kertovan dokumenttielokuvan Mesenaatti.
Säätiö

Sara Hildénin säätiön taidekokoelma sai alkunsa vuonna 1962. Tuolloin rouva Hildén lahjoitti omistamansa taideteokset säätiölle, joka nimettiin hänen mukaansa. Kokoelman ytimen muodostavat Erik Enrothin varhaiskauden maalaukset vuosilta 1945–1963.
Sara Hildénin säätiön kokoelma koostuu suomalaisista ja ulkomaisista maalauksista, veistoksista, piirustuksista ja grafiikasta, ja se on yksi Suomen laajimmista ja merkittävimmistä modernin taiteen kokoelmista. Säätiö huolehtii edelleen kokoelman kartuttamisesta ja tallettaa hankintansa Sara Hildénin taidemuseoon. Vuoden 2011 lopussa kokoelmaan kuuluu noin 4 600 teosta sekä testamenttilahjoituksena vastaanotettu graafikko Pentti Kaskipuron taidekokoelma. Kokoelmaa kartutetaan vuosittaisin teoshankinnoin.
Huomionosoitukset

Suomen Valkoisen Ruusun am. 1965
Suomen Valkoisen Ruusun R I 1987
Ranskan Arts et Lettres R 1982
Professorin arvo 1984
Pro Sculptura -mitali 1967
Maecenas-killan ansiomitali 1975
Suomen Museoliiton juhlamitali 1979
Pro Graphica -mitali 1984
Tampereen kaupungin kultainen ansiomitali 1985
Tavastia-mitali 1990
Kirjallisuutta

Kortelainen, Anna: Hyvä Sara! Sara Hildénin kolme elämää.  Helsinki:  Gummerus, 2018.  ISBN 978-951-24-0736-1
Sara Hildénin säätiö: Nykytaiteen kokoelma, ulkomaiset maalaukset, veistokset ja piirustukset. 1999.
Sara Hildénin taidemuseo: Ulkomaiset maalaukset, piirustukset ja veistokset. 1980.
Sara Hildénin taidemuseo: Ulkomaiset maalaukset, piirustukset ja veistokset. 1988.
Vehmas, E. J.: Sara Hildén-Enrothin säätiön kokoelmat: Tampereen Taidemuseo 29.1.–20.2.1966, Turun Taidemuseo 4.3.–13.3.1966. Näyttelyluettelo. 1966.
Vehmas, E. J.: Kokoelma Sara Hildén: Ulkomaista nykytaidetta. 1975.
Vehmas, E. J.: Sara Hildén kansainvälisen nykytaiteen keräilijänä.
Vuorikoski, Timo: Erik Enroth 1945–1947. 1991.
Vuorikoski, Timo: Sara Hildén: Mesenaatin muotokuva. 1994.
Vuorikoski, Timo: ”Hildén, Sara (1905–1993)”, Suomen kansallisbiografia, osa 3, s. 814–816.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-444-4  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sara Hildén Wikimedia Commonsissa
Sara Hildénin taidemuseo
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Sara Hildénin hauta Kalevankankaan hautausmaalla kesällä 2008. Hautakiveen on kaiverrettu Auguste Renoirin mietelause ”Kun taide tulee tarpeettomaksi, on loppu alkanut”.
David Casa

| David Casa |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 20. heinäkuuta 2004 –  
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1968 (ikä 56) Valletta, Malta
Tiedot
Puolue:  Kansallispuolue
David Casa (s. 16. marraskuuta 1968 Valletta, Malta) on maltalainen poliitikko, joka on toiminut maansa pitkäaikaisimpana europarlamentaarikkona. Uransa Euroopan parlamentissa hän aloitti vuonna 2004. Vuonna 2019 hänet äänestettiin kvestoriksi, jonka myötä hän oli tuolloin korkea-arvoisimmassa Euroopan parlamentin virassa toiminut maltalainen. Hän luopui kvestorin virastaan vuonna 2021, jotta Roberta Metsola pystyi asettumaan ehdolle Euroopan parlamentin puhemieheksi. Ennen kvestorikauttaan Casa toimi Euroopan kansanpuolueen koordinaattorina työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa.
Vuonna 2018 Casasta esitettiin väitteitä, joiden mukaan hänen entinen avustajansa todisti Casan käyttäneen kokaiinia. Aikaisemmin hänen väitettiin väärinkäyttäneen Euroopan unionin rahoja, mutta kumpaakaan syytettä ei ole näytetty toteen. Casan mukaan väitteet ovat Maltan työväenpuolueen yritys tuhota hänen maineensa.
Casa on moittinut maansa johtoa siitä, että kukaan ei ole ottanut vastuuta toimittaja Daphne Caruana Galizian murhasta. Hän on myös kritisoinut maansa pääministeri Joseph Muscatia korruption sulauttamisesta osaksi yhteiskuntajärjestelmää sekä maan demokratisten rakenteiden heikentämisestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Casa Wikimedia Commonsissa
David Casa Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k  EPP-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Bentele  Berger  Caspary  Doleschal  Düpont  Ehler  Ferber  Gahler  Geuking  Gieseke  Herbst  Hohlmeier  Köhler  Liese  Lins  McAllister  Mehnert  Mertens  Niebler  Radtke  Ripa  Schenk  Schneider  Schwab  Seekatz  Simon  Verheyen  Voss  Walsmann  Weber  Wechsler 
Ranska:  Bellamy  Castillo  Gomart  Imart  Le Callennec  Morano 
Italia:  Chinnici  De Meo  Dorfmann  Falcone  Martusciello  Moratti  Princi  Salini  Tosi 
Espanja:  Abadía  Arias Echeverría  Benjumea  Castillo  Crespo  de la Hoz Quintano  Estaràs  Ezcurra  Giménez Larraz  González Pons  Herranz García  López-Istúriz White  Mato  Millán Mon  Montserrat  Navarrete  Nevado  Pascual de la Parte  Solís Pérez  Vázquez Lázara  Zarzalejos  Zoido 
Puola:  Adamowicz  Arłukowicz  Brejza  Budka  Buła  Gasiuk-Pihowicz  Gronkiewicz-Waltz (2024–)  Halicki  Hetman  Jarubas  Joński  Kierwiński (2024)  Kohut  Kopacz  Lewandowski  Łukacijewska  Marczułajtis-Walczak  Nykiel  Protas  Sienkiewicz  Szczerba  Wawrykiewicz  Wcisło  Zdrojewski 
Romania:  Bogdan  Buda  Falcă  Hava  Motreanu  Mureşan  Popescu  Vălean  Vincze  Winkler 
Alankomaat:  Berendsen  Gotink  Lenaers  Smit  Ter Laak  Van Leeuwen 
Belgia:  Arimont  Beke  Sommen 
Kreikka:  Aftiás  Beléris  Kefalogiánnis  Meïmarákis  Meléti  Tsiódras  Vózempergk 
Portugali:  Bugalho  Cunha  Do Nascimento Cabral  Humberto  Pedro  Pereira  Sousa Silva 
Tšekki:  Farský  Kolář  Nerudová  Niedermayer  Zdechovský 
Unkari:  Dávid  Gerzsenyi  Kollár  Kulja  Lakos  Magyar  Tarr 
Ruotsi:  Kokalari  Polfjärd  Teodorescu Måwe  Tobé  Warborn 
Itävalta:  Bernhuber  Kircher  Lopatka  Mandl  Winzig 
Bulgaria:  Kanev  Kovatšev  Lazarov  Maydell  Novakov  Radev 
Tanska:  Dahl  Hansen 
Suomi:  Aaltola  Virkkunen  Salla  Toveri 
Slovakia:  Lexmann 
Irlanti:  Carberry  Doherty  Kelly  Walsh 
Kroatia:  Brnjac  Glavak  Ressler  Sokol  Stier  Zovko 
Liettua:  Juknevičienė  Kubilius  Saudargas 
Slovenia:  Grims  Tomašič  Tomc  Tonin  Zver 
Latvia:  Kalniete  Vaidere 
Viro:  Ratas  Terras 
Kypros:  Fourlás  Hadjipantela 
Luxemburg:  Hansen  Wiseler-Lima 
Malta:  Agius  Casa  Metsola 
Maltan europarlamentaarikot
| n k   Maltan Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Casa  Metsola 
S&D:  Agius Saliba  Cutajar  Dalli (2019–2020)  Engerer (2020–)  Sant 
| n k   Maltan Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Agius  Casa  Metsola 
S&D:  Agius Saliba  Attard  Bajada 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto