stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Certified Lover Boy

| Certified Lover Boy Drake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. syyskuuta 2021
 Kesto: 86.14
 Levy-yhtiö: OVO Republic
Draken muut studioalbumit
| Scorpion 2018 | Certified Lover Boy 2021 | Honestly, Nevermind 2022 |
Certified Lover Boy on kanadalaisen rap-artisti Draken kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2021.
Albumin kansikuvan on suunnitellut brittiläinen Damien Hirst. Kannessa on 12 raskaana olevaa naista esittävää emojia.
Vastaanotto

Albumia on kritisoitu sosiaalisessa mediassa siitä, että yhdeksi ”TSU”-kappaleen tekijöistä on merkitty R. Kelly, joka oli julkaisuaikaan syytettynä useiden nuorten naisten ja tyttöjen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Kappaleella samplataan R. Kellyn kappaletta ”Half on a Baby”. Myös albumin julkaisuajankohta on arveluttanut, koska Certified Lover Boy julkaistiin samoihin aikoihin kuin Draken kanssa huonoissa väleissä olevan rap-artisti Kanye Westin albumi Donda. Kilpailevien albumien samanaikainen julkaisu on saattanut johtua räppäreiden erimielisyyksistä tai se on voinut olla ennalta sovittu markkinointistrategia, josta molemmat osapuolet hyötyvät.
Kappaleet

Champagne Poetry – 5.37
Papi’s Home – 2.59
Girls Want Girls – 3.42 (mukana Lil Baby)
In the Bible – 4.57 (mukana Lil Durk ja Giveon)
Love All – 3.48 (mukana Jay-Z)
Fair Trade – 4.51 (mukana Travis Scott)
Way 2 Sexy – 4.18 (mukana Future ja Young Thug)
TSU – 5.09
N 2 Deep – 4.34 (mukana Future)
Pipe Down – 3.26
Yebba’s Heartbreak – 2.14 (Yebban kanssa)
No Friends in the Industry – 3.24
Knife Talk – 4.03 (mukana 21 Savage ja Project Pat)
7AM on Bridle Path – 4.00
Race My Mind – 4.30
Fountains – 3.12 (mukana Tems)
Get Along Better – 3.49 (mukana Ty Dolla Sign)
You Only Live Twice – 3.33 (mukana Lil Wayne ja Rick Ross)
IMY2 – 4.12 (mukana Kid Cudi)
Fucking Fans – 4.05
The Remorse – 5.51
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus | Lähde |
| --- | --- | --- |
|  Britannian albumilista | 1. |  |
|  Sverigetopplistan | 2. |  |
|  Saksan albumilista | 3. |  |
|  Suomen virallinen albumilista | 3. |  |
|  Billboard 200 | 1. |  |
Helsingin Kansanteatteri

Helsingin Kansanteatteri oli vuosina 1899–1965 toiminut helsinkiläinen teatteri, joka oli toinen nykyisen Helsingin kaupunginteatterin edeltäjistä. Se tunnettiin historiansa aikana useilla eri nimillä.
Historia > Työväen Teatteri

Helsingin Kansanteatterin historia alkaa vuonna 1883 perustetun Helsingin Työväenyhdistyksen näytelmäkerhosta, joka vuonna 1899 aloitti säännöllisen toimintansa Työväen Teatterin nimellä. Sen ensimmäiseksi johtajaksi valittiin näyttelijä Hilma Rantanen. Työväen Teatteri esiintyi aluksi Helsingin Työväenyhdistyksen toimitiloissa Yrjönkadulla, kunnes siirtyi syksyllä 1906 Vanhalle Ylioppilastalolle.
Historia > Kansan Näyttämö

Maaliskuussa 1907 Työväen Teatterin tukijat perustivat osakeyhtiön ja se jatkoi Kaarle Halmeen johtamana toimintaansa nimellä Kansan Näyttämö. Vuonna 1912 teatteri ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, kun senaatti lakkautti Kansan Näyttämön saaman valtionavun, mutta toiminta kuitenkin jatkui näyttelijöiden rahoittamana. Vuonna 1922 näyttelijä Mia Backman tuli toistamiseen teatterin johtoon ja samalla alkoi suuri nousukausi. Hänen johdollaan esitettiin muun muassa kokeilevia saksalaisia ekspressionistisia sekä moderneja italialaisia näytelmiä. Kansan Näyttämön varsinaisena erikoisalana oli kuitenkin operetti.
Historia > Helsingin Kansanteatteri ja Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri

1930-luvun laman myötä Kansan Näyttämö ja 1926 perustettu Koiton Näyttämö päättivät yhdistyä vuonna 1933 ja näin syntyi Helsingin Kansanteatteri. Mia Backmanin rinnalle toiseksi johtajaksi tuli Eino Jurkka ja vuotta myöhemmin tehtävään nimitettiin Eino Salmelainen. Hänen yhteistyönsä Hella Wuolijoen kanssa toi Kansanteatterille useiden Niskavuori-näytelmien kantaesitykset.
Vuonna 1934 suunniteltiin Kansanteatterille omaa taloa Hakaniementorin takaosaan ja tätä varten hankittiin luonnospiirustukset arkkitehti P. E. Blomstedtilta. Taloon olisi tullut myös kansanravintola.
Helsingin Kansanteatteri esiintyi Vanhan ylioppilastalon lisäksi myös Koiton talolla vuoteen 1948 saakka, jolloin Raittiusyhdistys Koitto lopetti yhteistyön. Tämän jälkeen Kansanteatteri yhdistyi Helsingin Työväen Teatterin kanssa ja uusi teatteri jatkoi toimintaansa nimellä Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri. Molemmilla oli kuitenkin oma näyttämö ja johtaja sekä omat näyttelijät. Kansanteatteri esitti omia näytelmiään edelleen Vanhalla ylioppilastalolla. Vuonna 1961 molempien teatterien näyttelijäkunnat yhdistettiin ja Helsingin kaupunginteatteri puolestaan perustettiin Kansanteatteri-Työväenteatterista vuonna 1965.
Teatterin johtajia

Hilma Rantanen 1899–1907
Kaarle Halme 1907–1912
Pekka Alpo 1912–1914
Mia Backman 1914–1917, 1922–1933
Ilmari Räsänen 1918–1921
Teuvo Puro 1930
Mia Backman 1933–1934
Eino Jurkka 1933–1934
Eino Salmelainen 1934–1940
Arvi Kivimaa 1940–1949
Glory Leppänen 1949–1951
Verneri Veistäjä 1951–1955
Jorma Nortimo 1955–1957
Matti Kassila 1957–1959
Sakari Puurunen 1959–1965
Näyttelijöitä

Stig Fransman 1961–
Anja Haahdenmaa 1961–
Helena Haavisto –1965
Kauko Helovirta 1961–1965]]
Helge Herala 1961–1963, 1967–)
Jarno Hiilloskorpi 1961–
Aimo Hiltunen –1961
Eino Kaipainen –1965
Ismo Kallio 1961–
Kunto Karapää –1961
Martta Kinnunen –1965
Seppo Kolehmainen –1961
Marja Korhonen 1961–1963 ,1967–)
Ossi Korhonen –1963
Heidi Krohn 1961–
Artturi Laakso –1961
Assi Nortia –1961
Saara Ranin –1965
Rauni Ranta 1961–1965
Taneli Rinne –1965
Tiina Rinne 1961–
Tommi Rinne –1965
Sirkka-Liisa Wilen –1961
Kauko Väyrynen –1961
Andre Berto

| Andre Berto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Andre Michael Berto
Syntynyt: 7. syyskuuta 1983 (ikä 41) Winter Haven, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Aktiivisena:  2004–
Pituus:  169 cm
Paino:  67 kg
Painoluokka:  välisarja
Kätisyys:  oikea
Ammattilaistilastot
Ottelut:  35
Voitot:  31
– tyrmäysvoitot:  24
Tappiot:  4
Andre Michael Berto (s. 7. syyskuuta 1983 Winter Haven, Florida) on yhdysvaltalainen välisarjan nyrkkeilijä. Hän on voittanut WBC:n ja IBF-liiton mestaruudet, sekä ollut WBA:n tilapäinen mestari 2015.
Brett Pesce

| Brett Pesce |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  New Jersey Devils
Sarja:  NHL
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Charlotte Checkers (AHL) Carolina Hurricanes (NHL)
NHL-varaus:  66. varaus, 2013 Carolina Hurricanes
Brett Pesce (s. 15. marraskuuta 1994) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsissä. Hän on Carolinan kolmannen kierroksen varaus ja kaiken kaikkiaan 66. varaus vuodelta 2013.
Ura

Pesce pelasi amatööritasolla New Jersey Hitmenissä, EJHL:ssä. Sieltä hän siirtyi New Hampshiren yliopiston joukkueeseen. Tulokaskautensa jälkeen hän tuli varatuksi kolmannella kierroksella Carolina Hurricanesiin vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Toisena vuotenaan kaudella 2013–2014 hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä seitsemän maalia sekä 21 tehopistettä 41 pelissä. Viimeisellä kaudellaan Pesce sijoittui joukkueen puolustajien sisäisen pistepörssin toiseksi 16 pisteellään.
Yhteensä Pesce pelasi yliopistourallaan 109 ottelua. Kolmannen vuotensa jälkeen hän solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa 27. maaliskuuta 2015. Hän siirtyi Hurricanesin AHL-farmiseura Charlotte Checkersiin, jossa teki ammattilaisdebyyttinsä 2. huhtikuuta 2015 Oklahoma City Baronsia vastaan. Hän pelasi Checkersissä kauden neljässä viimeisessä kotiottelussa.
Kautta 2015–2016 edeltävän harjoitusleirin päätteeksi Pesce ei onnistunut saamaan paikkaa Hurricanesin NHL-kokoonpanossa, joten hänet lähetettiin takaisin Checkersiin 14. lokakuuta 2015. Hän sai kuitenkin ensimmäisen kutsunsa NHL:ään pian Carolinan kärsittyä pelaajien loukkaantumisista. Peliaikaa Pesce ei saanut, ja hänet lähetettiin takaisin Checkersiin. Myöhemmin hänet kutsuttiin NHL:n puolelle uudelleen, jolloin hän myös debytoi San Jose Sharksille kärsityssä 5–2 -tappiossa 24. lokakuuta 2015.
Kaudella 2017–2018 Pesce tienaa yli 800 000 dollaria. Sen jälkeen hänen tulokassopimuksensa päättyy ja hänen ansionsa tulevat nousemaan. Pesce solmi kesällä 2017 Carolina Hurricanes kanssa kuusivuotisen jatkosopimuksen. Uuden sopimuksen arvo on 24,15 miljoonaa dollaria, eli yli neljä miljoonaa dollaria kaudessa. Hurricanesin toimitusjohtaja Ron Francis on arvioinut, että Pesce on jatkossa isossa roolissa joukkueen puolustuksessa.
Heinäkuussa 2024 Pesce teki vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa kuusivuotisen ja yhteensä 33 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Tilastot

Käännös suomeksi
Anna Estarriola

| Anna Estarriola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. marraskuuta 1980 (ikä 44) Banyoles, Katalonia, Espanja
Ammatti:  taiteilija
Taiteilija
Taidesuuntaus:  videotaide, kuvanveisto, tanssi ja performanssi
Palkinnot
 AVEK-palkinto (2015) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Anna Estarriola (s. 14. marraskuuta 1980 Banyoles, Katalonia, Espanja) on katalonialaissyntyinen taiteilija, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa vuosina 2004–2009. Tätä ennen hän opiskeli tanssia ja kuvanveistoa Barcelonassa. Estarriolan teokset yhdistävät videotaidetta, kuvanveistoa, tanssia ja performanssia. Ne käsittelevät usein yleismaailmallisia kysymyksiä, kuten elämän tarkoitusta. Estarriola sai vuonna 2015 Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen AVEK-palkinnon.
Vuosien 2015–2016 aikana Anna Estarriolan töitä on ollut esillä useaan otteeseen Helsingissä. Estarriolan performanssiesitys, SHOW esitettiin Galleria Sinnessä lokakuussa 2015. Mad Housessa aiemmin ensiesityksensä saanut Ventriloquized-performanssi esitettiin puolestaan vuoden 2015 AAVE-festivaaleilla. Estarriolan Related to Glory -teossarjan päätösnäyttely oli Huuto-galleriassa 2015. Estarriolan teoksia oli esillä myös Kuvataideakatemian Praxis-maisteriohjelman kuratoimassa Cinematic Senses -yhteisnäyttelyssä Exhibition Laboratoryssä syksyllä 2015.
Talvella 2016 Estarriolan teokset olivat osana Phenomenal-näyttelyä Forum Boxissa. Tämän lisäksi Estarriolan töitä on ollut nähtävissä esimerkiksi Purnun kesänäyttelyssä sekä Galleria Pleikussa Berliinissä.
Aiheesta muualla

Anna Estarriola Kansallisgallerian kokoelmissa Kansallisgalleria. Viitattu 11.6.2021.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Alina Müller

| Alina Müller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1998 (ikä 26) Lengnau, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  167 cm
Paino:  60 kg
Seura
Seura:  Kloten Flyers
Sarja:  LNA
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
| Mitalit> Maa:  Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Sveitsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
Alina Müller (s. 12. maaliskuuta 1998 Lengnau, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija sekä lajin olympiamitalisti. Nykyään hän kuuluu PWHL:ssä pelaavaan Bostonin joukkueeseen.
Müller edusti Sveitsin joukkuetta vuoden 2014 talviolympialaisissa. Joukkue voitti pronssia Müllerin tehtyä voittomaalin ottelussa Ruotsia vastaan. Müllerista tuli 15-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin jääkiekossa olympiamitalin voittanut pelaaja.
Pyeongchangin talviolympialaissa 2018 Müller valittiin jääkiekkoturnauksen parhaaksi hyökkääjäksi sekä nimettiin tähdistökentälliseen.
Käännös suomeksi
Andrea Stella

| Andrea Stella |
| --- | --- |
 Stella vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1971 Orvieto, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Muut tiedot
Aktiivisena:  2000–
Andrea Stella (s. 22. helmikuuta 1971 Orvieto, Italia) on italialainen insinööri. Hän toimi Fernando Alonson kisainsinöörinä McLarenilla. Stella toimi Alonson kisainsinöörinä Ferrarilla myös kaudet 2010–2014, Kimi Räikkösen 2009 ja MotoGP kuljettaja Valentino Rossin 2006.
Stella valmistui Rooman yliopistosta lentokoneinsinööriksi. Hän aloitti uransa Ferrarilla vuonna 2000. Vuonna 2020 hänet ylennettiin McLarenilla kisajohtajan tehtäviin.
Joulukuussa 2022 Stella nimitettiin Mclarenin tallipäälliköksi kaudesta 2023 eteenpäin korvaten Alfa Romeo Sauberille lähteneen Andreas Seidlin.
Käännös suomeksi
Jevgenija Tur

Jevgenija Tur, osa ryhmämuotokuvasta jossa mukana myös sisaret Sofia ja Jevdokija, Pimen Orlov 1847.
Jevgenija Tur (ven. Евге́ния Тур) oik. Jelizaveta Vasiljevna (Salias de Turmenir) Salhia de Tournemire, os. Suhovo-Kobylin; (s. 24. elokuuta (J: 12 elokuuta) 1815 Moskova, Venäjän keisarikunta  – 27. maaliskuuta (J: 15 maaliskuuta) 1892 Varsova, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija.
Tur oli taiteilijoistaan tunnetun moskovalaisen Suhovo-Kobylin aatelisperheen tytär, joka erilaisten elämänvaiheiden jälkeen päätyi kolmen lapsen yksinhuoltajaksi, ja kirjailijan ammatti oli hänelle välttämätön elinkeino. Tur oli ensimmäinen kirjailijantyöllä itsensä elättänyt venäläinen naiskirjailija, jolla oli laaja lukijakunta.
Tur kirjoitti fiktiota ja kirjallisuuskritiikkejä, järjesti kirjallisuussalonkeja, toimitti kirjallisuuslehtiä ja teki yhteistyötä monien älymystön edustajien kuten Aleksandr Herzenin, Ivan Turgenevin, filosofi Konstantin Leontjevin ja Mihail Bakuninin kanssa. Aikuisille suunnattujen novellien, romaanien, näytelmien ja matkakuvausten jälkeen Tur kirjoitti 1860-luvulta lähtien lasten- ja nuortenkirjallisuutta.
Suku ja perhe

Jelizaveta Vasiljevnan vanhemmat olivat Moskovan maakunnan Podolskin alueen aateliston marsalkka Vasili Alexandrovitš Suhovo-Kobylin (1782–1873) ja Maria Ivanovna Šepeleva (1789–1862). Häntä opettivat kotona Moskovan yliopiston professorit.
Tur oli näytelmäkirjailija Aleksandr Suhovo-Kobylinin (1817–1903) ja taidemaalari Sofia Suhovo-Kobylinin sisar, joka oli ensimmäinen venäläinen naispuolinen ammattitaiteilija ja kirjailija Jevgeni Salias de Turnemirin (1840–1908) äiti.
Nuoruudenrakkaus aatelittoman Nikolai Ivanovitš Nadeždinin kanssa kariutui vanhempien vastustukseen. Vuonna 1838 Jelizaveta meni naimisiin Stuttgartissa kreivi Henri (Andrei) Salias-de-Tournemiren (1810–1893/1894) kanssa, joka kuului ranskalaiseen jo vuodesta 1264 tunnettuun aatelissukuun. He asettuivat asumaan Moskovaan. Aviomies oli taiteilija ja runoilija ja kaavaili kuohuviinin valmistuksen aloittamista Venäjällä paikallisista raaka-aineista, vaimonsa perinnön rahoittamana. Vuonna 1844 Henri Salias-de-Tournemire karkotettiin Venäjältä laittomaan kaksintaisteluun osallistumisen vuoksi, hän jätti vaimonsa ja kolme lastaan selviytymään yksinään.
Hänen lapsiaan olivat Maria Andrejevna Salias de Tournemir (1838–1906), joka avioitui komentaja, sotamarsalkka Josif Vladimirovitš Romeiko-Gurkon kanssa; kirjailija, kreivi Jevgeni Andrejevitš Salias-de-Tournemire (1840–1908) ja Olga Andrejevna Salias-de-Tournemir (1842–1917), joka avioitui Kalugan kuvernööri Konstantin Nikolajevitš Žukovin kanssa.
Koska Jelizaveta Vasiljevna oli nyt "leski" hän saattoi elää varsin vapaasti ja ryhtyi pitämään kirjallista salonkia, jossa vierailivat mm. historioitsija Aleksandr Turgenev, Nikolai Ogarjov, keskiajan historioitsija Timofei Granovski, Shakespearen kääntäjä Nikolai Kettšer, esseisti ja kriitikko Vasili Botkin, Ivan Turgenev, novellisti Aleksandr Levitov, näyttelijä Vasili Sleptsov, Nikolai Leskov ja filosofi Konstantin Leontjev.
Kirjallinen ura

Jelizaveta Vasiljevna aloitti kirjallisen uransa julkaisemalla salanimellä Jevgenija Tur vuonna 1849 novellin Ošibka (ven. Ошибка, 'Erehdys') Sovremennik-aikakauslehdessä. Ostrovski kehui novellia ja toivotti uuden alkuperäisen lahjakkuuden tervetulleeksi. Sitä seurasi suosittu romaani Plemjannitsa (ven. Племянница,  Veljentyttö), jota Ivan Turgenev kehui sanomalla Turin lunastaneen häneen kohdistetut lupaukset. Seuraava romaani Na rubeže (ven. На рубеже, 'Reunalla') vuonna 1857 ei enää menestynyt. Hänen romaanihenkilönsä olivat Ivan Turgenevin lailla rakkaudessa laiskoja miehiä ja vahvatahtoisia naisia.
Muita hänen kirjoittamiaan teoksiaan ovat Velka ja Kaksi sisarta (ven. Долг, Две сестры) 1851, Noidankehä (ven. Заколдованный кру) 1854, "Vanha nainen" (ven. Старушка) 1856, Kukkaistyttö (ven. Цветочница) 1859, romaani Elämän kolme vuodenaikaa (ven. Три поры жизни) 1853-1854. Vuosina 1856-1860 Jevgenija Tur oli Russki Vestnik -lehden kaunokirjallisen osaston johtaja. Samassa lehdessä hän vuodesta 1857 lähtien alkoi julkaista kriittisiä ja journalistisia artikkeleita ulkomaisten kirjailijoiden elämästä ja työstä.
Vuonna 1861 kirjailija perusti oman aikakauslehtensä Russkaja Retš, joka ilmestyi vain 13 kuukautta. Russkaja Retšissä hän julkaisi useita artikkeleita M. V. Avdejevistä, V. V. Krestovskista, Nadežda Hvoštšinskajasta ja vasta neljä teosta julkaisseesta Fjodor Dostojevskista. Jevgenija Tur julkaisi myös kriittisiä muistiinpanoja aikakauslehdissä Biblioteka dlja tštenija (ven. Библиотека для чтения. 'Lukukirjasto'), Otetšestvennyje zapiski (ven. Отечественные записки, 'Isänmaan muistiinpanoja') ja Severnaja ptšela (ven. Северная Пчела, 'Pohjolan mehiläinen').
Kirjallisen uran käännekohta ja elämän loppuvaiheet

Vuonna 1861 poika Jevgeni Salias de Turnemir osallistui opiskelijalevottomuksiin. Opiskelijoitten asiaa ja Puolan itsenäistymistä kysymystä sympatiseerannut Jevgenija Tur joutui vuonna 1862/1863 poistumaan poikansa kanssa Ranskaan. Hänen salongissaan oli vieraillut puolalainen professori Heinrich Wyzinsky, jota salainen poliisi eli III osasto tarkkaili.
Myöhemmin Tur asui Puolassa tyttärensä Marian perheessä, joka oli naimissa komentaja Josif Gurkon kanssa. Heidän avioliittonsa oli aikalaispuheitten mukaan närkästyttänyt keisari Aleksanteri II:ta, koska Keisarin kanslian III osasto eli salainen poliisi oli ollut kiinnostunut anopista. Varsovassa Jevgenia Tur tutustui paikalliseen aatelistoon ja kiinnostui katolilaisuudesta, joka väritti hänen myöhempää tuotantoaan. Hän palasi Venäjälle vuonna 1870. Hänen lapsille ja nuorille kirjoitetut kirjansa olivat erittäin suosittuja ja niistä otettiin useita painoksia.
Sukulaisia

Kirjailijan äiti Maria Ivanovna os. Šepeleva Suhovo-Kobylina (1789–1862), Charles François Müller (?) 1814, Eremitaašin taidemuseo, Pietari
Kirjailijan veli näytelmäkirjailija Aleksandr Suhovo-Kobylin (1817–1903), 1850-luvun alku
Kirjailijan sisar Jevdokija Suhovo-Kobylina (1819–1896), M. F. Petrovo-Solovovon vaimo, 1850/1854. Martin Abadinin (1814-1855) dagerrotypia
Kirjailijan sisar taiteilija Sofia Suhovo-Kobylina (1825–1867), noin 1850/1854, Martin Abadinin (1814-1855) dagerrotypia
Kirjailijan tytär kreivitär Maria Andrejevna os. Salias de Tournemir Gurko (1838–1906), 1860-luku
Kirjailijan poika, kirjailja, kreivi Jevgeni Andrejevitš Salias-de-Tournemire (1840–1908)
Suhovo-Kobylin sisarten ryhmämuotokuva. Vasemmalta oikealle: kreivitär Jelizaveta Salias De Tournemire os. Suhovo-Kobylin, taidemaalari Sofia Suhovo-Kobylin ja Jevdokija Suhovo-Kobylin. Pimen Orlov, 1847.
Jelizaveta Vasiljevna Salias-de-Turnemir, tuntematon taiteilija 1870-luku.
Jevgenija Tur, 1892.
Alex Lyon

| Alex Lyon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1992 (ikä 32) Baudette, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  34
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Lehigh Valley Phantoms (AHL)   Philadelphia Flyers (NHL)   Chicago Wolves (AHL)   Carolina Hurricanes (NHL)   Charlotte Checkers (AHL)   Florida Panthers (NHL)
Alexander Augustus ”Alex” Lyon (s. 9. joulukuuta 1992, Baudette, Minnesota Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Detroit Red Wingsissa. Aikaisemmin hän on edustanut Philadelphia Flyersia, Carolina Hurricanesia ja Florida Panthersia. Lyon on aiemmin pelannut Yalen yliopiston joukkueessa ECAC-liigassa.
Lyon edusti Yhdysvaltoja MM-kisoissa 2015, jossa Yhdysvallat sijoittui kolmanneksi.
Käännös suomeksi
Adam Armstrong

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Adam James Armstrong
Syntymäaika: 10. helmikuuta 1997
Syntymäpaikka: Chapel House, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Southampton
Junioriseurat
2006–2014: Newcastle United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2018 | Newcastle United | 17 | (0) |
| 2015–2016 | → Coventry City | 40 | (20) |
| 2016–2017 | → Barnsley | 34 | (6) |
| 2017 | → Bolton Wanderers | 20 | (1) |
| 2018 | → Blackburn Rovers | 21 | (9) |
| 2018–2021 | Blackburn Rovers | 130 | (49) |
| 2021– | Southampton | 107 | (26) |
Maajoukkue
| 2013–2014 | Englanti U17 | 12 | (10) |
| 2014–2015 | Englanti U18 | 9 | (8) |
| 2015–2016 | Englanti U19 | 9 | (3) |
| 2016–2017 | Englanti U20 | 13 | (7) |
| 2018 | Englanti U21 | 5 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. elokuuta 2022.
Adam James Armstrong (s. 10. helmikuuta 1997 Chapel House) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia. Pelipaikaltaan Armstrong on hyökkääjä.
Armstrong on Newcastle Unitedin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Englannin valioliigassa maaliskuussa 2014 Fulhamia vastaan. Armstrong pelasi kaudella 2013–2014 neljä ottelua Valioliigassa ja kaudella 2014–2015 11 ottelua. Kaudeksi 2015–2016 Armstrong siirtyi lainalle Englannin ykkösliigan Coventry Cityyn. Hänet valittiin ykkösliigan elokuun pelaajaksi.
Armstrong on sittemmin pelannut lainalla Barnsleyssa, Boltonissa ja Blackburnissa, joista viimeksi mainittu hankki hänet omistukseensa kesällä 2018. Armstrong siirtyi elokuussa 2021 Southamptoniin ja teki paluun Valioliigaan kuuden alemmilla sarjatasoilla pelatun kauden jälkeen. Hän pelasi kausina 2021–2023 Valioliigassa 53 ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Armstrong oli mukana voittamassa vuonna 2014 alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta ja vuonna 2017 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta. Hän teki vuoden 2014 EM-turnauksessa kaksi maalia ja vuoden 2017 MM-turnauksessa yhden.
Saavutukset

Maajoukkuetasolla
Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2014)
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa (2017)
Henkilökohtainen
Englannin ykkösliigan kuukauden pelaaja: elokuu 2015