stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hymni
Kristilliset hymnit

Hymnejä ei alun perin otettu mukaan läntisen, katolisen kirkon jumalanpalveluskaavaan. Niitä kuitenkin laulettiin aamu- ja iltarukouksien yhteydessä seurakunnissa ja luostareissa.
Kreikankielinen hymnirunoilija Efraim Syyrialainen (k. 373) toi hymneihin rakenteen, jossa iskullinen sävel vastaa korollista tavua. Läntisen kirkon piirissä Milanon piispa Ambrosiuksen vaikutuksesta psalmeja ja hymnejä alettiin laulaa seurakunnissa. Neli-iskuista ja nelipolvista jambia kutsutaan Ambrosiuksen mitaksi.
Idän kirkossa hymnejä esitettiin vuorolauluna. Tällöin kanttori huolehti esilaulajan tehtävistä. Lännen kirkossa hymnejä alettiin laulaa antifonisesti; vuorotellen esim. kahden kuoron välisena lauluna ja lopuksi lauloivat kaikki Gloria Patri -säkeistön. Hymnit olivat latinankielisiä, sillä jumalanpalvelukset pidettiin latinaksi. Monet hymnit on vuosisatojen aikana muokattu virsiksi.
Tunnettuja hymnirunoilijoita

Aurelius Amrbosius (n.340-397)
Veni Redemptor gentius (Suomen ev. lut. kirkon virsikirjan virsi 16  ”Jeesus Kristus meille nyt”)
Deus Creator omnium (virsi 549 ”Isämme, kiitos päivästä”)
Aureius Prudentius (348-413)
Iam moesta quisesce (virsi 242 ”Jo vaietkoon vaikerrus, itku”)
Venantius Fortunatus (535-609)
Vexilla Regis prodeunt (virsi 72 ”Nyt liehuu viiri kuninkaan”, Cantemus, katolinen laulukirja laulu 98 ”Kuninkaan liput liehuvat”)
Pane lingua gloriosi (virsi 93 ”Nouse mieli, käänny kieli”, Cantemus, katolinen laulukirja 107 ”Risti yksin uskollinen”)
Hrabanus Maurus (n. 776-856)
Veni, Creator Spiritus (virsi 111 ”Tule, Pyhä Henki luoksemme”)
Muita hymnitekstejä

Ad coenam egni providi (Suomen ev. lut. kirkon virsi 95 ”Te kristityt, nyt juhlikaa”; Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 465 ”On pääsiäinen koittanut”)
Aurora lucis rutilat (Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 466 ”Te kristityt, nyt juhlikaa”)
Christe qui lux est et die (Suomen ev. lut. kirkon virsi 550 ”Oi Kristus, kirkaa aamunkoi”)
Conditor alme siderum (Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 422 ”Oi Luoja taivaan tähtivyön”: Cantemus, katolinen laulukirja laulu 31 ”Oi Luoja taivaan tähtien”)
Jesu dùlcis memòria (Suomen ev. lut. kirkon virsi 226 ”On autuas, ken Jeesusta”, 300 ”Jeesuksen muisto, ihana”)
O quanta qualia (Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 641 ”On sapatti niin suuri”)
O Christe sol justitiae (Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 497 ”Tee, Jeesus, yksi päivän”)
Salve Regina (Suomen ev. lut. kirkon virsi 937 ”Ole tervehditty tääll”ä; Cantemus, katolinen laulukirja laulu 205 ”Oi terve, äiti armoisa”)
Te Deum laudamus (Suomen ev. lut. kirkon virsi 320 ”Sinua, Jumala” 321 ”Sinua, Jumalaa”, 802 ”Sinua, Jumala me kiitämme”, 901 ”Luoja, Isä, sinulle”)
Urbs beata Jerusalem (Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 640 ”Jerusalem kaupungeista rauhan maja”, Cantemus, katolinen laulukirja laulu 246 ”Taivaallinen Jerusalem”)
Veni Sancte Spiritus (Suomen ev. lut. kirkon virsi 112 ”Tule, Pyhä Henki luokemme”)
Veni, veni Immanuel (Suomen ev. lut. kirkon virsi 933 ”Oi saavu jo, Immanuel”, Cantemus, katolinen laulukirja laulu 31)
Nyrkkisääntö

Nyrkkisääntö tai peukalosääntö on yksinkertaistettu käytännön ohje, joka pätee yleensä mutta ei jokaisessa tapauksessa.
Nyrkkisääntö on helposti opittava ja sovellettava keino, jonka avulla voidaan esimerkiksi laskea tai muistaa likimääräisesti jonkin tietty arvo. Sen avulla voi tehdä päteviä arvioita.
Nimitys tulee siitä, että aikuisen miehen nyrkin leveys on noin 10 senttimetriä. Nyrkin leveyttä voi siis käyttää yksinkertaisena, karkeana mittana. Vastaavasti miehen peukalon leveys on noin yksi tuuma.
Esimerkkejä

Korkoa korolle -laskuissa voidaan käyttää nyrkkisääntöä 72 jaettuna korkoprosenttilla  = vuosia pääoman kaksinkertaistumiseen.
Kovalla helteellä nestettä kannattaa juoda lasi tunnissa, urheilusuorituksen aikana litra tunnissa.
Lomalla ylimääräistä rahaa kuluu 50 euroa päivässä henkeä kohden.
Ruokaa tehdessä kannattaa varata 100 g lihaa syöjää kohden.
Niflheim

Niflheim tai Niflheimr (muinaisnorjaksi  Niflheimr "Sumun koti") on skandinaavisessa mytologiassa jään, sumun, pimeyden ja kylmyyden valtakunta. Nimi voidaan johtaa muinaisenglannin pimeää tarkoittavasta sanasta nifle, ja saksan sekä latinan pilveä tarkoittavasta sanasta neble. Muoto Niflheimr esiintyy vain kahdessa lähteessä, Gylfaginningissa ja Hrafnagaldr Óðins -tekstissä.
Niflheimissä asuivat jääjättiläiset, ja sen kerrotaan sijainneen pohjoiseen Ginnungagapista, maailman alkulähteestä. Joissain lähteissä Niflheim ja kuoleman valtakunta Helheim kuvataan samaksi maailmaksi. Toisissa lähteissä Helheim on osa Niflheimistä. Mytologian mukaan maailma oli jakautunut yhdeksään maailmaan, joita yhdisti elämänpuu Yggdrasil. Niflheim on Yggdrasilin kolmannen juuren alla, lähellä Hvergelmir-lähdettä.
Gylfaginningin mukaan Niflheim oli toinen kahdesta alussa olleista valtakunnista, joista toinen oli Muspelheim, tulen valtakunta. Näiden kahden valtakunnan, kuuman ja kylmän, välissä alkoi luominen. Myöhemmin niiden väliin syntyi Helheim, paikka jonne muut kuin soturikuoleman kokeneet joutuivat.
Hrafnagaldr Óðins

Hrafnagaldrin Óðinssa on opastavia mainintoja Niflheimistä joka sijaitsi kaukana pohjoisessa, missä aurinko (Alfrisin valaisija) jahtaa yötä kun se nousee:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Riso raknar, rann álfraudull, nordr at niflheim nióla sótti; upp nam ár Giöll Úlfrúnar nidr, hornþytvalldr Himinbiarga. |  Voimat nousevat, Haltijoiden valaisijasta pohjoiseen kohti Niflheimia jahdaten yötä. Ylhäällä Argjöll juoksee Ulfrun poika, mahtava torvensoittaja, taivaan korkeuksissa. |  |
Ohjelmatyö

Ohjelmatyö ry oli Vasemmistoliittoa lähellä oleva yhdistys, johon kuului noin 30 kulttuuriyhdistystä ja ammattiosastoa. Järjestö perustettiin 1950-luvun lopulla huolehtimaan työväentalojen ohjelmatarjonnasta. Vuonna 2008 Ohjelmatyö nousi julkisuuteen vaalirahoituskeskustelun yhteydessä, kun kävi ilmi, että yhdistys oli tukenut Vasemmistoliiton ehdokkaita eduskuntavaaleissa 2007 yli 100 000 eurolla.
Ohjelmatyö toimi aluksi Työväen-, kulttuuri- ja kansantalojen Tuki -yhdistyksen osana. Kun tukiyhdistyksestä vuonna 1959 muodostettiin Kulttuurityön Keskus (KtK), jäi Ohjelmatyö sen rinnalle itsenäiseksi toimijaksi. Ohjelmatyö vastasi muun muassa kuorosovitusten, kisällilaulujen, runojen, pakinoiden, laulu- ja runosikermien, laulelmien, kuplettien ja kerhoiltaohjeiden laatimisesta sekä toimittamisesta tilaajille. Suomen Demokratian Pioneerien Liitolle ja Suomen Naisten Demokraattiselle Liitolle valmistettiin omia erityisohjelmistoja. Yhdistys huolehti lisäksi ohjelma-ohjaajien kurssien järjestämisestä, välitti taiteilijoita tilaisuuksiin ja järjesti tilauksista juhlia. Elokuussa 1963 Ohjelmatyö ja sen toiminnot siirtyivät KtK:n alaisuuteen. 1960-luvun puolivälistä alkaen KtK luopui Ohjelmatyön ylläpidosta ja Ohjelmatyön tehtäväksi jäi ainoastaan poliittisen ohjelma-aineiston toimittaminen jäsenjärjestöille. Osa aiemmista tehtävistä siirtyi vuonna 1964 perustetun Kansan Sivistystyön Liiton taide- ja ohjelmajaostolle.
Ohjelmatyö omaksui roolinsa vaalirahoituksen järjestäjänä vasta 2000-luvulla. Vasemmistoliittoa lähellä olevat yhdistykset ohjasivat tukea puolueen ehdokkaille Ohjelmatyön kautta. Suurella summalla Ohjelmatyötä avusti vuonna 2007 ainakin Yrjö Sirolan Säätiö. Eduskuntavaaleissa 2007 Ohjelmatyö tuki valitsemiaan noin 50 ehdokasta yli 100 000 eurolla. Tukea saivat ainakin Martti Korhonen (22 000 euroa), Claes Andersson (15 000), Sirpa Puhakka (12 000) Erkki Virtanen (5 000), Matti Kangas (2 000) ja Minna Sirnö (8 000). Yhdistys ei ole halunnut kertoa julkisesti tuen jakoperusteita tai sitä keitä kaikkia se on tukenut. Osa tukea saaneista kansanedustajista ei ilmoittanut saaneensa tukea nimenomaan Ohjelmatyöltä. Toinen vasemmistoliittolaisten rahavirtoja kanavoinut järjestö on Punajuuri, jonka kautta aiemmin ohjattiin SAK:n vasemmistoryhmien vaalitukea.
Kesäkuusta 2017 yhdistys on toiminut uudella nimellä Työväen Kulttuurityö ry.
Oliverio Mario de Oliveira Pinto

Oliverio Mario de Oliveira Pinto (s. 1896) oli brasilialainen lintutieteilijä.
Pinto kirjoitti teoksen Ornitologia Brasiliense.  Catalogo descritivo e ilustrado das Aves do Brasil. Primeiro volume. Parte introdutoria e Familias Rheidae a Cuculidae., Sao Paulo: Departamento de Zoologia da Secretaria da Agricultura (1964). Hän julkaisi myös luettelon Museu Paulistan lintukokoelmasta Catalogo das aves do Brasil e lista dos exemplares que as representam no Museu Paulista (1938–1944).
Pinto nimesi linnuista joitakin uusia alalajeja, kuten pikkuhaukkakehrääjän alalajin saturatus yhdessä Camargon kanssa vuonna 1957.
Ojutkangas

Ojutkangas on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Enni Ojutkangas, näyttelijä
Hannu Ojutkangas (s. 1946), jääkiekkoilija
Henry Ojutkangas (s. 1952), laulaja, kitaristi ja huuliharpisti
Kalervo Ojutkangas (s. 1943), valokuvaaja
Krista Ojutkangas, kielitieteilijä ja dosentti
Tiina Ojutkangas (s. 1962), toimittaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nummenpakan koulu

Kuvassa vasemmalla Katariinan koulutalo ja vasemmalla Nummen koulutalo Nummen  kaupunginosassa Turussa.
Nummenpakan koulun Aurajoen yksikkö.
Nummenpakan koulun Halisten yksikkö.
Nummenpakan koulu on peruskoulu Turussa Nummen kaupunginosassa. Se on perusopetuksen yhtenäiskoulu (vuosiluokat 1–9) ja toimii kolmessa yksikössä. Vuosiluokat 7–9 toimivat Aurajoen yksikössä (Papinkatu 4) ja luokat 1–6 Nummen yksikössä (Kirkkotie 31) sekä Halisten yksikössä (Paavinkatu 13). Suurin yksiköistä on Aurajoen yksikkö, jossa oppilaita on noin 450. Nummen yksikössä oppilaita on noin 250 ja Halisten yksikössä noin 100. Nummenpakan koulun rehtorina toimii Jukka Laine ja apulaisrehtori on Katja Nousiainen.
Syksystä 2021 alkaen Nummen koulutalon väki on työskennellyt väistötiloissa Halisissa samassa koulupihassa Halisten yksikön kanssa.
Nummenpakan koulun nimi vaihdettiin Nummen koulusta Nummenpakan kouluksi, kun Nummen ja Aurajoen koulut yhdistyivät hallinnollisesti.
Nummenpakan koulun kanssa osittain samoissa tiloissa ja samassa pihapiirissä toimii viereinen Katariinan koulu. Se on perusopetuksen yhtenäiskoulu esiopetuksesta yhdeksänteen vuosiluokkaan. Katariinan koulun rehtorina on Jorma Kauppila ja apulaisrehtorina Mikko Nikkola. Katariinan koulu on erikoistunut oppilaan erityisen tuen palveluihin ja se tarjoaa erityisopetuksellisia ratkaisuja osana kokonaiskuntoutumisen palveluita.
Historiaa

Nummen koulutalo on rakennettu kolmessa vaiheessa. Kolmikerroksinen osa valmistui vuonna 1931, nelikerroksinen osa 1937 ja liikuntasali 1980-luvun lopulla. 1930-luvun lopulla koulu oli Turun suurin kansakoulu, ja enimmillään koulussa on ollut noin 600–1000 oppilasta. Tiloissa ovat toimineet myös sotasairaala,  Turun ammattikoulu ja Turun opettajakorkeakoulu.
Aiheesta muualla

Nummenpakan koulun kotisivut
Hildebrando Mendes Costa

Hildebrando Mendes Costa (s. 16. kesäkuuta 1926) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. joulukuuta 1951 ja nimitettiin Aracajún arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Arindelan titulaaripiispaksi 15. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Constantino José Lüers, jota avustivat Luciano José Cabral Duarte ja Miguel Fenelon Câmara Filho.
Mendes Costa sai 25. maaliskuuta 1986 nimityksen Estâncian hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. huhtikuuta 2003.
Hummel

| Hummel |
| --- | --- |
 Sd.Kfz. 165 Hummel
Aseen tyyppi:  panssarihaupitsi
Alkuperämaa:   Saksa
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1942–1945
Valtion käytössä:   Saksa
Sodissa:  toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1942
Valmistusvuodet:  1942–1945
Valmistusmäärä:  714 kpl
Tekniset tiedot
Paino:  24,4 t
Pituus:  7,17 m
Leveys:  2,97 m
Korkeus:  2,81 me
Miehistö:  6 (ajaja, asemiehistö (× 5))
Panssarointi:  10–30 mm
Pääaseistus:  1 × 15 cm sFH 18/1 L/30
Moottori:  Maybach HL 120 TRM (V-12 bensiini)
Teho:  300 hv (221 kW)
Toimintasäde:  215 km
Huippunopeus:  42 km/h
Hummel (saks. Panzerfeldhaubitze 18M auf Geschützwagen III/IV (Sf) Hummel (Sd.Kfz. 165)) (suom. kimalainen) oli saksalaisten toisessa maailmansodassa käyttämä 150 millimetrin panssarihaupitsi.
Suunnittelu

Vuonna 1942 Saksan varusteluministeriö toi esille ehdotuksen raskaan 150 millimetrin sFH18/1 L/30 -haupitsin asentamisesta Geschützwagen III/IV -alustalle, jossa oli piirteitä sekä Panzerkampfwagen III että Panzerkampfwagen IV -vaunuista. Altmärkische Kettenwerk GmbH sai sopimuksen vaunun valmistamisesta, ja prototyyppi esiteltiin Adolf Hitlerille marraskuussa 1942.
12. toukokuuta 1943 mennessä oli toimitettava 100 vaunua Kurskin kesäoffensiivia varten. Samalla tilattiin 157 ampumatarvikevaunua (saks. Munitions Fahrzeuge).
Mallit

Koska tavallinen Hummel pystyi kuljettamaan mukanaan vain 18 laukausta, kehitettiin myös Munitionsträger Hummel (ampumatarvikekuljetus-Hummel). Ampumatarvikevaunu oli normaali Hummel, josta haupitsi laitteineen oli poistettu ja sille tarkoitettu aukko peitetty 10 millimetrin panssarilevyllä. Vaunun sisälle asennettiin kehikot 40 laukaukselle.
Taisteluhistoria

Hummel sai tulikasteen Kurskin kesäoffensiivissa, jolloin 100 Hummelia oli käytössä. Ne saivat hyvän vastaanoton miehistöiltä. Se antoi miehistölle suojaa sirpaleilta ja antoi muuten vaikeasti liikuteltavalle tykistölle lisää liikkuvuutta. Ne palvelivat panssaridivisioonien panssaritykistörykmenteissä, joiden kolmannen patteriston määrävahvuuteen kuului yksi Hummel-patteri. Jokaisessa Hummel-patterissa oli kuusi panssarihaupitsia ja kaksi ampumatarvikevaunua.
Aseistus

Yksi 150 millimetrin sFH18/1 L/30 -haupitsi sekä yksi 7,92 millimetrin MG-34-konekivääri lähipuolustusta varten. Haupitsiin oli 18 laukausta ja konekiväärille 600 patruunaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hummel Wikimedia Commonsissa
Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Panssarivaunut:  Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t)
Telatykistö:  Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40
Rynnäkkötykit:  StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger
Panssarintorjuntavaunut:  Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant
Puolitelavaunut:  SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254
Panssariautot:  SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ
Ilmatorjuntavaunut:  Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t)
Prototyypit:  Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil
Suunnitelmat:  Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster
Hummel ajossa itärintamalla vuonna 1943. Putki on lukittu paikalleen rungon etupanssariin kiinnittyvällä marssikannattimella.
Hummelia ladataan. Miehet junttaavat latasinta apunaan käyttäen kranaatin tiukasti rihloihin kiinni. Oikeanpuoleinen mies pitelee käsissään kartussia.
Hymni (täsmennyssivu)

Hymni voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hymni
Hymni, pienoisromaani
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hymni”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nikolai Djakonov

Nikolai Mihailovitš Djakonov (ven. Никола́й Миха́йлович Дья́конов, 10. huhtikuuta 1911 Ust-Vym – 21. marraskuuta 1982 Syktyvkar) oli komilainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja.
Nikolai Djakonov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Leningradin teatterikoulusta vuonna 1936 ja työskenteli sen jälkeen Komin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Vuodesta 1945 lähtien hän toimi teatterin taiteellisena johtajana.
Djakonov kirjoitti ensimmäiset näytelmänsä Sergei Jermolinin kanssa 1930-luvun lopussa. Hänet muistetaan parhaiten huvinäytelmästä Svad’ba pridanöjön (”Häät myötäjäisineen”, 1949). Anatoli Glebovin muokkaama venäjänkielinen versio Svadba s pridanym sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Näytelmää esitettiin eri kielillä 150 teatterissa Neuvostoliitossa sekä Tšekkoslovakiassa, Puolassa, Bulgariassa ja muualla Itä-Euroopassa. Sen pohjalta on tehty myös elokuva, jota on esitetty Suomessa nimellä Lemmenkaruselli.
Djakonov liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1941. Vuonna 1945 hän sai Komin ASNT:n kansantaiteilijan ja vuonna 1951 Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen.
Näytelmiä

Kyrnyšjas (”Korpit”, Jermolinin kanssa, 1939)
Džudžyd zapan’ (”Syvä vastuu”, Jermolinin kanssa, 1939)
Domna Kalikova (Jermolinin kanssa, 1939)
Mužestvo (”Rohkeus”, Jermolinin kanssa, 1940)
Voina lunjasö (”Sodan päivinä, Jermolinin kanssa, 1945)
Geroi (”Sankari”, 1945)
Svadba pridanöjön (”Häät myötäjäisineen”, 1949)
Kuim bagatyr (”Kolme sankaria”, 1960)
Ežva dorsa buket (”Vytšegdajoen kukkakimppu”, 1966)
Zarni medaljon (”Kultainen medaljonki”, 1971)
Olivetti (täsmennyssivu)

Olivetti tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Olivetti, italialainen toimistolaitteiden ja -tarvikkeiden valmistaja
Olivetti Lettera 22, Olivettin valmistama kirjoituskone
Olivetti Valentine, Olivettin valmistama kirjoituskone
Sukunimi

Adriano Olivetti (1901–1960), Olivettin perustaja
Albano Olivetti (s. 1991), ranskalainen tennispelaaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nousiaisten rovastikunta

| Nousiaisten rovastikunta Nousis prosteri |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Pääkirkko:  Nousiaisten kirkko
Jäsenmäärä:  74 956 (2021)
– Osuus asukkaista:  72,4 %
Lääninrovasti:  Jani Kairavuo
Arkkihiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nousiaisten rovastikunta (ruots. Nousis prosteri) on Varsinais-Suomessa sijaitseva Turun arkkihiippakunnan rovastikunta. Nousiaisten rovastikunnan lääninrovastina toimii Naantalin kirkkoherra Jani Kairavuo.
Seurakunnat

Lista Naantalin rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Kustavin seurakunta
Laitilan seurakunta
Maskun seurakunta
Mynämäen seurakunta
Naantalin seurakuntayhtymä
Merimaskun seurakunta
Naantalin seurakunta
Rymättylän seurakunta
Nousiaisten seurakunta
Pyhärannan seurakunta
Raision seurakunta
Ruskon seurakunta
Taivassalon seurakunta
Uudenkaupungin seurakunta
Vehmaan seurakunta
Ojutjärvi

| Ojutjärvi (Oijärvi) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kauhava
Koordinaatit:  63°03′29″N, 23°07′24″E
Järvinumero:  44.061.1.002 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  62,3  m tai 62  m 
Rantaviiva:  4,732 km 
Pinta-ala:  0,56734 km² 
 fiOjutjärvi 
Ojutjärvi eli Oijärvi (ent. Iso Oijusjärvi) on järvi Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Sen rantaviiva on pituudeltaan 4,7 kilometriä, ja järven pinta-ala on 56,7 hehtaaria. Se kuuluu Kauhavanjoen vesistöalueeseen. Järven suurin syvyys on hieman yli kaksi metriä.
Ojutjärvi on luonnontilainen, humuspitoinen järvi. Sieltä pyydetään haukea, ahventa ja kirjolohta. Ojutjärven rannalla ovat Kauhavan kaupungin venepaikat.
Ojutjärven rannalla sijaitsee Kauhavan seurakunnan leirikeskus. Siellä on myös uimaranta.
Nikola Rachelle

Nikola Rachelle Bedingfield (taiteilijanimeltään Nikola Rachelle) (s. 8. marraskuuta 1983) on lontoolainen laulaja. Hän on Daniel Bedingfieldin ja Natasha Bedingfieldin sisko.
Albumit

Don't Talk About This Love
Talk About Ours
Aiheesta muualla

Virallinen sivu MySpacessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ohjelmatiedosto

Ohjelmatiedosto on suorittamiskelpoinen binääritiedosto. Ohjelmatiedosto sisältää konekielisen tietokoneohjelman, jonka käyttöjärjestelmä suorittaa tietokoneen suorittimella.
Tiedoston tekee kääntäjä ohjelmointikielisestä lähdekooditiedostosta kääntämällä ja linkkeriohjelman yhdistäessä objektitiedostot.
Ohjelmatiedoston on noudatettava käyttöjärjestelmän ABI-muotoa, joka on alhaisen tason rajapinta käyttöjärjestelmän ja suoritettavan ohjelman välillä.
Ohjelmatiedostomuotoja

Executable and Linkable Format
EXE
COFF
COM
PEF
"Universal 2" (macOS)
Igor Larionov

| Igor Larionov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. joulukuuta 1960 (ikä 63) Voskresensk, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Professor
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1978–2004
Seurat:  Himik Voskresensk TsSKA Vancouver Canucks HC Lugano San Jose Sharks Detroit Red Wings Florida Panthers New Jersey Devils Brunflo IF
NHL-varaus:  214. varaus, 1985 Vancouver Canucks
Hockey Hall of Fame
 2008 
| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | Jääkiekko |  |
|  Kultaa | Calgary 1988 | Jääkiekko |  |
| Kanada-cup  | Kanada-cup  | Kanada-cup  |  |
|  Kultaa | Kanada-cup 1981 | jääkiekko |  |
Maa:   Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | Jääkiekko |  |
Igor Nikolajevitš Larionov (ven. Игорь Николаевич Ларионов, s. 3. joulukuuta 1960 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän oli Neuvostoliiton maajoukkueessa kuuluisan Krutov–Larionov–Makarov-ketjun ("KLM-ketju") keskushyökkääjä. Yhdessä pitkäaikaisten puolustajiensa (Fetisov ja Kasatonov) kanssa ketju muodosti Neuvostoliiton maajoukkueeseen niin sanotun superviisikon (Punakoneen), joka hallitsi jääkiekon arvoturnauksia 1980-luvulla.
Saavutukset

Larionov edusti Himik Voskresenskia vuosina 1977–1981, jonka jälkeen siirtyi pelaamaan Moskovan TsSKA:aan. Hän on voittanut kaksi nuorten maailmanmestaruutta, vuosina 1979 ja 1980. Olympialaisissa Larionov on saavuttanut kaksi kultaa (1984, 1988) ja yhden pronssimitalin (2002). Hän on voittanut jääkiekon maailmanmestaruuden neljä kertaa: vuosina 1982, 1983, 1986 ja 1989 sekä Kanada Cupin vuonna 1981. Lisäksi hän on voittanut Stanley Cupin kolmesti Detroitissa (1997, 1998 ja 2002). Larionov kuuluukin niihin harvoihin kiekkoilijoihin, jotka ovat voittaneet sekä maailmanmestaruuden, olympiakullan että Stanley Cupin. Lisäksi hän on voittanut myös Kanada Cupin (nykyisin maailmancup).
Ammattilaisura NHL:ssä

Larionov pelasi kaikkiaan 921 NHL-ottelua seuroinaan Vancouver Canucks (1989–1992), San Jose Sharks (1993–1995), Detroit Red Wings (1995–2000, 2000–2003), Florida Panthers (2000) ja New Jersey Devils (2003–2004). Hänen NHL-uransa kohokohta oli Stanley Cupin kolmas loppuottelu vuonna 2002, jolloin hän teki kaksi Detroitin kolmesta maalista Carolina Hurricanesia vastaan. Maaleista jälkimmäinen ratkaisi maraton-ottelun kolmannessa jatkoerässä. Samalla Larionovista tuli vanhin Stanley Cupin finaaleissa maalin tehnyt pelaaja.
Pelaajana

Larionov oli taitava syöttelijä ja pelinrakentaja. Hänen lempinimensä olikin "Professori", ja häntä kutsuttiin kuuluisan kanadalaisen kollegansa mukaan myös "Euroopan Gretzkyksi". Larionov pelasi yleensä numerolla 8, mutta Neuvostoliiton maajoukkueessa hänen pelinumeronsa oli 11.