stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jylhäjärvi (Hämeenlinna)

| Jylhäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°05′44″N, 24°42′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  oja Akkijärveen 
Järvinumero:  35.774.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120 m  
Rantaviiva:  1,096 km  
Pinta-ala:  4,345 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJylhäjärvi 
Jylhäjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Pyhäjärven alueeseen (35.774) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120 metriä mpy.
Sabotaasi (yhtye)

Sabotaasi oli vuodesta 1986 saman vuosikymmenen loppupuolelle asti toiminut lapualainen hardcore punk -yhtye. Yhtye julkaisi kaikkiaan kolme seitsemäntuumaista EP:tä ja sen kaksi kappaleista oli mukana SHJ Recordsin punkkokoelmalla Dokumentti todellisuudesta.
Kokoonpano

Kulissit-singlellä:
Ile (laulu)
Peku (kitara, taustalaulu)
Pasi (basso, taustalaulu)
Timo (rummut, taustalaulu)
Yhtyeen jäsenistä Peku (Petteri) ja Timo olivat Sabotaasin jälkeen mukana Juggling Jugularsissa.
Levytetty tuotanto

Kulissit (7", Kahlenukke Records, 1987)
Joulupukin maa (7", Kahlenukke Records, 1988)
Tervetuloa kasvihuoneeseen (7" EP, Revako-Levyt, 1989)
Dokumentti todellisuudesta (LP, SHJ Records, 1989, Sabotaasilta mukana "Lapseton tulevaisuus" ja "Liukuhihnatyöläinen")
Saaed Roustayi

Saaed Roustayi
Saaed Roustayi on iranilainen elokuvaohjaaja.
Roustayin ei suostunut leikkaamaan kolmatta elokuvaansa Barādarān-e Leilā (2022, 'Leilan veljet') viranomaisten vaatimusten mukaan, eikä elokuva siksi saanut esityslupaa. Elokuva kuitenkin esitettiin vuonna 2022 Cannesin elokuvajuhlien kilpasarjassa. Elokuva sai Cannesissa kriitikkojärjestö Fiprescin palkinnon. Roystayi sai Iranissa kuuden kuukauden vankeustuomion, samoin kuin elokuvan tuottaja Javad Noruzbegi. Hän kärsii tuomiosta yhdeksän päivää vankilassa, loput tuomiosta on ehdonalaista.
Saadettin Köpek

Saadettin Köpek.
Saadettin Köpek (Sadettin, Sâdeddin, Sa‘deddîn, arabialaisittain سعد الدين , Sa’d al-Dīn; kuollut 1238/1239) oli Anatolian niemimaalla sijainneen Rumin sulttaanikunnan aikakauden valtiomies, arvonimeltään emiiri. Köpek on hahmona turkkilaisessa tv-sarjassa Diriliş: Ertuğrul.
Saadetdin

Saadetdin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ali Saadetdin (s. 1949), suomentataari yrittäjä, jääkiekkoilija Ali Saadetdinin ja Mönäyvär Saadetdinin veljenpoika
Ali Saadetdin (s. 1947), suomentataari jääkiekkoilija, Mönäyvär Saadetdinin veli
Mönäyvär Saadetdin (1934–2010), suomentataari jääkiekkoilija, jääkiekkoilija Ali Saadetdinin veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jokioisten museorautatie

Jokioisten museorautatie (lyh. JMR) sijaitsee Jokioisten ja Humppilan kuntien alueella Lounais-Hämeessä. Se on Suomen ainoa nykypäiviin säilynyt yleiselle henkilö- ja tavaraliikenteelle avoinna ollut kapearaiteinen rautatie. Alun alkaen rautatie yhdisti Humppilan ja Forssan. Nykyään se on elävä museorautatie.
Jokioisten museorautatie käsittää 14 kilometrin mittaisen kapearaiteisen rautatien (raideleveys 750 mm) Jokioisista Humppilaan. Höyryveturivetoiset museojunat liikennöivät tällä rataosuudella sunnuntaisin kesäkuun alusta elokuun loppuun. Muina aikoina ajetaan tilausjunaliikennettä. 
Kesäisin kun radalla ei ole tilaus- tai museojunaliikennettä on Minkiön asemalta vuokrattavissa kahden kokoisia resiinoja, joilla vieraat voivat vapaasti liikkua rautatiellä koko sen mitalla.
Museorautatien Minkiön asemalla on kapearaidemuseo, johon on koottu kapearaiteista veto- ja vaunukalustoa eri puolilta Suomea.
Museorautatietä pyöritetään vapaaehtoistyöllä, ja kaikki toiminta tapahtuu Museorautatieyhdistys ry:n kautta. Radan, radan maapohjan, asema-alueet ja rakennukset ja pääosan kalustosta sen sijaan omistaa Jokioisten museorautatie Oy.
Historia

Jokioisten rautatie avattiin vuonna 1898, ja se kulki Humppilan rautatieasemalta Jokioisten kautta Forssaan. Henkilöliikenne radalla lakkautettiin vuonna 1954 ja tavaraliikenne 1974. Rautatiestä purettiin seitsemän kilometrin osuus Forssasta Jokioisten asemalle vuoden 1974 aikana. Vuonna 1975 rautatieyhtiö purki kahdeksan kilometrin osuuden Minkiöltä Humppilaan.
Toimintansa Museorautatieyhdistys aloitti vuonna 1969 Veturien Ystävät ry:n (Suomen rautatiehistoriallinen seura ry vuodesta 1975) kapearaidejaoksena. Vuonna 1971 jaos irtautui itsenäiseksi yhdistykseksi nimellä Museorautatie Forssa–Humppila ry (MFH). Museojunaliikennöinnin yhdistys aloitti vuonna 1971, tuolloin Forssan ja Humppilan välillä.
Jokioisten rautatien vuonna 1974 tapahtuneen lakkauttamisen jälkeen museoliikenne oli muutaman vuoden seisahduksissa. Museoliikenne aloitettiin uudelleen vuonna 1978, tuolloin Minkiön ja Jokioisten välillä ja ensimmäistä kertaa omalla radalla. Yhdistyksen nimi vaihtui nykyiseksi Museorautatieyhdistykseksi vuonna 1979.
Historia > Radan rakentaminen uudelleen

Osuuden Minkiö–Humppila jälleenrakentamisesta alettiin neuvotella 1980-luvulla. Syksyllä 1990 VR teki ratapohjalla geoteknisiä tutkimuksia, ja joulukuussa 1991 Humppilan kunta teki ratalinjasta maakaupat Jokioisten museorautatie Oy:n kanssa. Vuosina 1992–1994 osuus rakennettiin uudelleen alkuperäiselle paikalleen. Liikenneministeriö antoi hanketta varten satojen tuhansien markkojen arvoisen avustuksen. Museojunaliikenne palasi Minkiön ja Humppilan välille 5. kesäkuuta 1994.
Veturinkuljettajina toimivat aluksi VR:n veturinkuljettajat, mutta vuodesta 1994 alkaen on yhdistys kouluttanut kaikki kuljettajansa. Myös lämmittäjäkoulutus sekä muiden liikennetehtävien koulutus toteutetaan itse.
Historia > Toiminta 2000-luvulla

Minkiön pieni seisakelaituri on kehittynyt merkittävästi Jokioisten Museorautatien ja Kapearaidemuseon toiminnan ansiosta. Vuonna 2002 Minkiölle valmistui lämmitettävä korjaamohalli, joka mahdollisti laajamittaisen kaluston kunnostuksen ympäri vuoden. Korjaamohallin rakentamiseen saatiin EU-rahoitus. Museorautatie sai huomattavasti näkyvyyttä vuonna 2014, kun Yleisradio valitsi sen Suomen viiden elämyksellisimmän kesäreitin joukkoon. Samana vuonna kokeiltiin joulujunaa ja Minkiön aseman joulutoria, jotka vakiintuivat osaksi vuosiohjelmaa.
Humppilaan siirrettiin entinen Riipan asemarakennus nykyisen Kokkolan alueelta joulukuussa 2018. Asemarakennus oli tarkoitus siirtää museorautatielle jo lokakuussa 2018, mutta Siirto peruuntui paikallisen kotiseutuyhdistyksen valituksen takia. Valitus kuitenkin peruttiin, ja asemaa päästiin siirtämään pari kuukautta alkuperäisestä aikataulusta. Rakennus kunnostettiin ja entisöitiin kevään 2019 aikana.
Historia > Kävijämäärät

Museorautatie rikkoi 50 000 matkustajan rajan syyskuussa 1982 ja 100 000 matkustajan rajan kesäkuussa 1988 . Vuoden 2021 alkuun mennessä matkustajia ilmoitettiin olleen 556 311.
Rata

Rautatien nykyinen pituus on 14 kilometriä ja sen raideleveys on 750 mm. Radan pääteasemat ovat Humppila-Museorautatie ja Jokioinen. Näiden välissä sijaitsee Minkiön asema sekä useita pienempiä seisakkeita ja vaihteita. Radan suurin sallittu nopeus on 50 km/h.
Kalusto

Jokioisten museorautatiellä on neljä ajokuntoista höyryveturia, dieselvetureita sekä paljon henkilö- ja tavaravaunukalustoa. Museorautatielle on siirretty runsaasti kapearaidekalustoa lakkautetuilta rataosuuksilta ympäri Suomen.
Hankkeet

Rataa on tarkoitus jatkaa nykyiseltä Jokioisten asemalta entisen siirappivaihteen ohi Loimijoen rantaan. Radan linjaus noudattaisi pääosin entisen Ferrarian raiteen linjausta entisen Loimijoen ylittävän rautatiesillan maatuille asti. Jatkoradan pohjatyöt valmistuivat tehtaan portille asti vuonna 2016, ja myöhemmin osuus myös kiskotettiin. Osuus tehtaalta jokirantaan odottaa kuitenkin rahoitusta. Hankkeen tarkoituksena on saada museorautatielle matkailullisesti parempi eteläinen päätepiste Jokioisten kartanon ympäristöön.
Rataa olisi mahdotonta jatkaa Forssaan, sillä Loimijoen rautatiesilta on purettu, ja ratalinjalla on valtateitä ja uudisrakentamista.
Kuvia

TU4 ja soravaunuja
Deutz-kaivosveturi
Uudenkaarlepyyn rautatien viimeinen alkuperäinen matkustajavaunu Minkiöllä.
KVR:n matkustajavaunu kunnostettavana Minkiön konepajassa keväällä 2008.
JMR:n Move21-dieselvetureita; äärimmäisenä oikealla Schöma-veturi.
JMR:n pikkudieseleitä: Move4 "Lillan", KMN "Konna", Move4 "Killiäinen", ÄSR4 "Mummo".h
Entinen Lännen Tehtaat Oyj:n Säkylän tehtaiden Dv100 -veturi Humppilan varikolla.
Jokioisten_museorautatie_Humppila
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jokioisten museorautatie Wikimedia Commonsissa
Jokioisten museorautatien kotisivut
Minkiön höyryfestivaali (Arkistoitu – Internet Archive), tietoja Jokioisten museorautateiden vetureista
Jokioisten-Forssan rautatie 40-vuotias, Aamulehti, 11.12.1938, nro 334, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Schöma torijunan veturina Kermalassa
Sally Martin

| Sally Martin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sally Erana Martin
Syntynyt: 14. toukokuuta 1985 (ikä 39)  Wellington, Uusi-Seelanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sally E. Martin
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Tori Hanson (Power Rangers: Ninja Storm)
Aiheesta muualla
IMDb 
Sally Erana Martin (s. 14. toukokuuta 1985 Wellington, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Tori Hansonina televisiosarjassa Power Rangers: Ninja Storm.
Ura

Martin teki ensi esiintymisensä televisiossa vuonna 2001 vierailtuaan televisiosarjassa Atlantis High. Sittemmin hän vieraili myös nuortensarjassa Klaani ja komediasarjassa The Strip, ennen kuin sai ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjassa Power Rangers: Ninja Storm. Hän näytteli sarjassa Sinistä tuulirangeria, Tori Hansonia, jonka roolissa Martin oli myös sarjaan perustuvassa videopelissä Power Rangers: Ninja Force sekä vierailevassa roolissa Power Rangers Dino Thunderissa.
Power Rangersin jälkeen Martin esiintyi Disneyn tuottamassa elokuvassa Wendy Wu ja esitti pääosaa lyhyessä televisiosarjassa Welcome to Paradise vuonna 2007. Samana vuonna hän palasi Power Rangersin pariin vieraillessaan Power Rangers: Operation Overdrivessa Tori Hansonin roolissa. Martin esiintyy myös Wendy Wun jatko-osassa Wendy Wu: Homecoming Warrior 2 vuonna 2009.
Karuselli (tuoli)

Karuselli-tuoli (1965), taustalla Marimekon Melooni-kangasta samalta ajalta (Maija Isola 1963).
Karuselli-tuoli japanilaisessa museonäyttelyssä.
Karuselli on Yrjö Kukkapuron suunnittelema, vuonna 1965 julkistettu nojatuolimalli, josta on tullut yksi suomalaisen muotoilun klassikoista ja kansainvälisesti tunnetuimmista lepotuoleista. Sen materiaaleja ovat lasikuidulla vahvistettu lujitemuovi, teräs ja verhoilunahka. Karuselli-tuoli on otettu monien museoiden, kuten New Yorkin modernin taiteen museon ja Lontoon Victoria and Albert Museumin kokoelmiin.
Aiheesta muualla

Arjen designia: Karuselli-tuoli. Yle Areena 20.8.2011. Audio 14 min 15 s.
Sari Aaltonen

Sari Susanna Aaltonen (o.s. Karjalainen, s. 17. helmikuuta 1968 Nousiainen) on suomalainen korkeushyppääjä, joka uransa alussa edusti Nousiaisten Sutta ja sittemmin Turun Urheiluliittoa. Hän on naisten korkeushypyssä Suomen kaikkien aikojen tilastossa jaetulla yhdeksännellä sijalla tuloksella 188 cm. Häntä valmensi Pentti Hietanen. Hän voitti kultaa Kalevan kisoista vuonna 1989, hopeaa 1987 ja pronssia 1990. Sisäratojen SM-kilpailuissa Aaltonen voitti kultaa vuosina 1986 ja 1987 ja hopeaa vuosina 1989 ja 1990. Hänellä on myös maaotteluedustuksia.
Sabotage (Chisun kappale)

| ”Sabotage” Chisu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kun valaistun
 Julkaistu: 22. elokuuta 2011 
 Tuottaja(t): Chisu
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.02
 Levy-yhtiö: HMC / Warner Music Finland
Chisun muut singlet
| ”Saaliit” 2010 | ”Sabotage” 2011 | ”Kohtalon oma” 2011 |
”Sabotage” on ensimmäinen single Chisun lokakuussa 2011 julkaistulta Kun valaistun -albumilta. Single menestyi erinomaisesti: Se oli Chisun ensimmäinen single, joka sijoittui ensimmäiselle sijalle lataus-, single sekä radiolistalla.
Kappaleelle on myös julkaistu Misko Ihon ohjaama musiikkivideo, joka kuvattiin Pasilassa, Helsingissä 13 kerroksisen talon katolla.
Kappaleet

Sabotage – 4.02
Listasijoitukset

| Listat (2011) | Sija |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 1 
Suomen virallinen latauslista: 1 
Radiolista: 1
Karhun Pojat

| Karhun Pojat |
| --- | --- |
Perustettu:  1943
Lakkautettu:  2015
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
SM-mitalit
Hopeaa:  1 (1945)
Pronssia:  1 (1951)
Naisten SM-mitalit
Hopeaa:  6 (1962, 1963, 1980, 1986, 1987, 1990)
Pronssia:  12 (1958, 1968, 1969, 1972, 1974, 1977, 1981, 1982, 1985, 1988, 1991, 1992)
Karhun Pojat ry (lyh. KaPo) oli helsinkiläinen koripalloseura, joka perustettiin yleisseuraksi vuonna 1943. KaPo menestyi aikaisemmin myös käsipallossa, mutta viimeiset vuotensa se toimi naiskoripalloon keskittyneenä. Seuran toiminta lakkautettiin epäselvien talousongelmien vuoksi keväällä 2015.
Koripallo

Seura voitti miesten SM-hopeaa vuonna 1945 ja SM-pronssia vuonna 1951. Naisten peleissä seura menestyi selvästi paremmin: se sijoittui naisten SM-sarjassa kuusi kertaa hopealle ja kaksitoista kertaa pronssille. Karhun Pojat putosi naisten SM-sarjasta kaudella 1996–1997, mutta nousi takaisin kaudeksi 2003–2004.
Karhun Pojat on suomalaisten naisjoukkueiden menestyneimpiä eurojoukkueita. Kaudella 1991–1992 se osallistui Ronchetti Cupiin, joka oli Euroopan kakkoskilpailu. Joukkue pääsi kilpailussa kuudentoista parhaan joukkoon, ja sarjan korikuninkuuden voitti Anja Hellman.
Keväällä 2015 julkisuuteen nousi tieto, ettei Karhun Poikien taloudesta vastannut toiminnanjohtaja ollut kirjannut seuran kirjanpitoon salivuokria vuodesta 2013 lähtien. Helsingin kaupunki haastoi KaPon oikeuteen maksamattomista salivuokrista, joita eri lähteiden mukaan oli perintäkuluineen kertynyt yli 100 000 euroa. Vuosina 2013–2015 KaPon lisenssipelaajien märä puolittui noin 150:een, ja keväällä 2015 seura piti ylimääräisen kokouksen, jossa sen hallitukseen etsittiin uusia jäseniä. 33 kokoukseen osallistujasta kukaan ei suostunut hallitukseen, ja seuran toiminta lakkautettiin. Seuran virallisessa tiedotteessa toiminta lakkautettiin "ainakin toistaiseksi", mutta epäselvyydet taloudessa ja iso velkamäärä tekivät seuran toiminnan jatkumisen epätodennäköiseksi. Joulukuussa 2023 seura oli edelleen merkitty yhdistysrekisteriin.
Käsipallo

Käsipallossa Karhun Pojat menestyi hyvin. Se voitti kolme miesten (1952, 1954, 1956) ja neljä naisten (1951, 1953–1955) Suomen mestaruutta. Seuran käsipallotoiminta on lakkautettu.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
S/S Suomi (II)

S/S Suomi oli höyrylaiva, joka kulki reittiliikenteessä Suomenlahdella vuodesta 1927 vuoteen 1944.
S/S Suomi 1930-luvulla, savupiippuun maalattuna Meritoimi-varustamon tunnus (Juhani ja Maila Laantin arkistosta)
Helsinki-Tallinna-Suursaari -reittiliikenteen aikataulu postikortissa vuodelta 1933 (Juhani ja Maila Laantin arkistosta)
Aluksen historia

Alus rakennettiin vuonna 1910 Dandigin vapaakaupungissa J.W.Klawitterin telakalla runkonumerolla 350. Aluksen rakennutti varustamo Danziger Dampschiff. & Seebad ja se sai alkuperäiseksi nimekseen Hela. Saksan keisarikunnan laivasto otti aluksen käyttöönsä vuodesta 1916 vuoteen 1920. Alus myytiin vuonna 1921 Paul Zingelin varustamolle Danzigissa. Alusta uudistettiin samalla siten, että se sai pituutta yhdeksän metriä lisää, mutta se samalla menetti toisen savupiippunsa.
Vuonna 1924 alus myytiin Hampuriin Küstentransport & Bergungs AG -nimiselle varustamolle, ja nimeksi vaihtui Helgoland. Meritoimi Oy osti uusitun aluksen Turkuun, ja nimeksi tuli Suomi. Alus alkoi liikennöidä Turun ja Tallinnan välillä. Alus siirtyi liikennöimään Helsingin, Hangon ja Tukholman välille vuonna 1928, mutta palasi entiselle reitilleen seuraavana vuonna kovan kilpailun vuoksi. Vuonna 1937 alus myytiin FÅA:lle ja se jatkoi Helsingin ja Tallinnan välisellä reitillä. Kesäisin alus liikennöi Helsingin ja Suursaaren välillä.
Vuonna 1943 alus laitettiin jälleen myyntiin kahdeksalla miljoonalla Suomen markalla. Se myytiin vuonna 1944 Saksaan, ja nimeksi vaihtui Baltonia. Samana vuonna alus myytiin Norjaan nimellä Solbjörg, mistä se palasi Saksaan Danzigiin entisellä nimellään Kriegsmarinen huoltoliikenteessä Saksan, Norjan ja Tanskan välillä. Alus romutettiin Hampurissa vuonna 1950.
Aiheesta muualla

http://www.turkusteamers.com/ulkomaanliikenne/suomi_2/laiva.html
http://oceania.pbworks.com/w/page/8465404/Klawitter%20350%20Hela
http://www.postileimat.com/saaret/suursaari/x59001.htm
Kapverdenkreoli

| Kapverdenkreoli |
| --- | --- |
 Mainos, jossa käytetään kapverdenkreolia
Oma nimi:  kabuverdianu, kriolu
Tiedot
Alue:   Kap Verde
Virallinen kieli:   Kap Verde
Puhujia:  1,2 milj. 
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  kreolikielet
Kieliryhmä:  portugalin kreolit
ISO 639-3:  kea
 Ohje 
Kapverdenkreoli eli kabuverdianu on portugaliin pohjautuva kreolikieli, jota puhutaan Kap Verden saaristossa. Sitä puhuu äidinkielenä 492 000 kapverdeläistä, minkä lisäksi useimmat saarivaltion maahanmuuttajat opettelevat puhumaan sitä vieraana kielenä. Lisäksi Portugalissa asuu 200 000 kapverdenkreolin puhujaa. Kapverdenkreolille annettiin Kap Verdessä kansalliskielen asema vuonna 1992.
Fonologia ja oikeinkirjoitus

Kapverdenkreolia kirjoitetaan latinalaisilla kirjaimilla ja kirjoitusjärjestelmä on hyvin samankaltainen portugalin oikeinkirjoituksen kanssa.
Fonologia ja oikeinkirjoitus > Konsonantit

Äänne /ʀ/ voi realisoitua myös äänteinä [r] ja [ʁ]. Nämä äänteet kirjoitetaan ⟨rr⟩ paitsi sanan alussa, jolloin ne kirjoitetaan ⟨r⟩. IPA-merkinnöistä poikkeavat kirjoitusnormit on merkitty ⟨⟩-sulkeilla. Soinnilliset ja soinnittomat äänteet on erotettu toisistaan |-viivalla.
|  | Labiaali | Dentaali/ alveolaari | Postalveolaari/ palataali | Velaari | Uvulaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n | ɲ ⟨nh⟩ | ŋ ⟨ñ⟩ |  |
| Klusiili | p | b | t | d |  | k | g  |  |
| Affrikaatta |  |  | tʃ |  dʒ ⟨tx⟩ | ⟨dj⟩ |  |  |
| Frikatiivi | f | v | s | z | ʃ | ʒ ⟨x⟩ | ⟨j⟩ |  | (ʁ) ⟨rr⟩ |
| Yksitäryinen tremulantti |  | ɾ ⟨r⟩ |  |  |  |
| Tremulantti |  | (r) ⟨rr⟩ |  |  | ʀ ⟨rr⟩ |
| Approksimantti | w |  | j ⟨i⟩ |  |  |
| Lateraali |  | l | ʎ ⟨lh⟩ |  |  |
Lähde:
Fonologia ja oikeinkirjoitus > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i ⟨i⟩, ⟨í⟩, ⟨y⟩  |  | u ⟨u⟩, ⟨ú⟩ |
| Puolisuppea | e ⟨e⟩, ⟨ê⟩ |  | o ⟨o⟩, ⟨ó⟩ |
| Puoliavoin | ɛ ⟨é⟩ | ɐ ⟨â⟩ | ɔ ⟨ô⟩ |
| Avoin |  | a ⟨a⟩, ⟨á⟩ |  |
Lähde:
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina. Nasaalisuutta merkitään vokaalin jälkeen tulevalla n-kirjaimella tai tildellä (~) kuten portugalissa.
Kielellä on kaksi toisistaan poikkeavaa murretta. Barlavente-murretta puhutaan Santo Antãolla, São Nicolaulla, São Vicentellä, Salilla ja Boa Vistalla. Puhutumpi kapverdenkreolin murre on sotaventu, jota puhutaan Bravan, Fogon, Maion ja Santiagon saarilla.
Karen McCluskey

| Karen McCluskey |
| --- | --- |
 Karen McCluskeyta Täydellisissä naisissa esittää Kathryn Joosten
Luoja(t):  Marc Cherry
Näyttelijä(t):  Kathryn Joosten
Kesto:  2005-2012
Ensi- esiintyminen:  1.14 Love Is In The Air
Viimeinen esiintyminen:  8.23 Finishing the Hat
Henkilötiedot
Koko nimi:  Karen McCluskey   Aikaisemmin: Karen Simmons
Status:  kuollut
Ammatti:  kotirouva/lastenvahti
Sukupuoli:  nainen
Ikä:  syntynyt 1943
Asuinpaikka:  4358 Wisteria Lane, Fairview, Eagle State, USA
Kuolinsyy:  syöpä
Suhteet
Sisarukset:  Roberta Simmons (sisko)   Gale (sisko)
Puoliso(t):  Roy Bender (miesystävä)   Gilbert McCluskey (aviomies, kuollut)
Lapset:  ? McCluskey (poika, kuollut)
Tutut:  Lynette Scavo (ystävä)   Bree Hodge (ystävä)   Susan Mayer (ystävä) Gabrielle Solis (ystävä) Katherine Mayfair (ystävä)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karen McCluskey (o.s. Simmons) on fiktiivinen hahmo ABC:n televisiosarjassa Täydelliset naiset. Hahmoa esittää Kathryn Joosten, joka voitti roolistaan Emmy-palkinnot vuosina 2005 ja 2008.
Esiintymiset > Kausi 1

Karen McCluskey esiteltiin sarjassa yhtenä Wisteria Lanen asukkina. Jaksossa "Libe Alone and Like It" selviää, että hän sairastaa vaikeaa niveltulehdusta ja kuinka Lynette auttaa häntä tämän kaaduttua ennen kuin kaksikosta tuli hyviä ystäviä. Rouva McCluskey tunnetaan naapuruston riidanhaluisena vanhana naisena, joka aiheuttaa mennen tullen riitaa ja kaaosta. Rouva McCluskey on kuitenkin syvällä sisimmässään erittäin kiltti nainen täynnä rakkautta. Kaudella paljastettiin myös, että hänellä oli poika joka kuoli 12-vuotiaana. Rouva McCluskey tarjoutui vahtimaan Scavojen lapsia, mutta Lynette torjui tarjouksen pitäen McCluskeyta "muinaisena". Koko sarjan ajan häntä kutsutaan Karenin sijaan rouva McCluskeyksi.
Esiintymiset > Kausi 2

Rouva McCluskey antoi vahingossa Lynetten työkaverille sähköshokin luullen tämän aikovan kidnapata Lynetten lapset. Jaksossa 15 hän löysi Breen sammuneena talonsa etupihalta ja sanoi Lynettelle Breen olleen humalassa vahtiessa tämän lapsia. Breen alkoholiongelma paransi rouva McCluskeyn suhdetta Lynetteen, tämän saadessa vahtia Scavojen lapsia Breen sijaan. Kauden loppua kohden hän tuki Lynettea, joka seurasi miestään Tom Scavo Atlantic Cityyn saadakseen selville Tomin mahdollisesta toisesta naisesta.
Esiintymiset > Kausi 3

Kolmannella kaudella rouva McCluskeysta tuli näkyvämpi osa sarjaa, hahmon liittyessä usein sosiaalisiin rooleihin ja ystävystyessä jopa Edie Brittin kanssa. Bree Hodgen erkaantuneen tarinan vuoksi McCluskey nähtiin usein muiden kolmen pääkotirouvan kanssa. Jaksossa "Liaisons" paljastettiin, että rouva McCluskeylla on itselläänkin salaisuus; hänellä säilyttää kuolleen miehensä Gilbertin ruumista kellarinsa pakastimessa. Seuraavassa jaksossa karen murtaa kätensä ja joutuu sairaalaan. Samaan aikaan ensin Parker Scavo ja sitten Ida Greenberg löytävät Gilbertin ruumiin. Karen onnistuu saamaan Parkerin pysymään hiljaa, mutta Ida menee poliisin puheille jolloin Karen joutuu vankilaan. Rouva McCluskey joutuu kaupungin puheenaiheeksi sanan levitessä. Paikalliset lapset alkavat kiusasta häntä heittämällä munia talon seiniä päin ja maalamalla sanan "Noita" tämän ulko-oveen. Lynette vaihtaa lastenvahtia pitääkseen Karenin erossa lapsistaan, mutta Parker jatkaa tämän puolustamista ja pyytää Karenia kertomaan totuuden. Karen menee Traversin syntymäpäiville ja paljastaa tekonsa. Rouva McCluskey selittää tulleensa kotiin viikonloppumatkalta ja löytäneensä Gilbertin kuolleena. Odottaessaan aamuun soittaakseen hautaustoimistoon, Karen tarkisti Gilbertin eläkejärjestelyt ja huomasi tämän jättävän koko omaisuutensa ex-vaimolleen. Pelätessään menettävänsä kaiken rouva McCluskey piti ruumista pakastimessa. Lynette palkkasi rouva McCluskeyn takaisin lastenvahdiksi ja kertoi tälle perheen kaivanneen tätä jolloin rouva McCluskey myönsi kaivanneensa itsekin Scavoja.