stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Difenyylietikkahappo
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa difenyylietikkahappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain pienissä määrin veteen ja paremmin kuumaan kuin kylmään veteen. Se on liukoista moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Difenyylietikkahappo on heikko happo, ja sen pKa-arvo on 3,94. UV-säteilytyksen alaisena difenyylietikkahappo reagoi akridiinin kanssa dekarboksyloivalla kytkentäreaktiolla muodostaen optisesti aktiivisia kiraalisia kiteitä.
Valmistus ja käyttö

Difenyylietikkahappoa voidaan valmistaa kuumentamalla bentsiilihapon etanoliliuosta punaisen fosforin ja vetyjodidin läsnä ollessa. Toinen tapa on difenyyliasetonitriilin hydrolyysi.
Difenyylietikkahappoa voidaan käyttää eräiden lääkeaineiden valmistukseen. Kuivaan, vedettömään tetrahydrofuraaniin liuotettua difenyylietikkahappoa voidaan käyttää emäksisten organometalliyhdisteiden, esimerkiksi organolitiumyhdisteiden, konsentraation määrittämiseen. Ensimmäinen emäsekvivalentti deprotonoi happoryhmän ja toinen emäsekvivalentti deprotonoi bentsyylisessä asemassa olevan protonin, jolloin muodostuu kirkkaankeltainen karbanioni ja tämä osoittaa titrauksen päätepisteen.
Kiteistä difenyylietikkahappoa
Afabet

| Afabet |
| --- | --- |
 Afabet
 Koordinaatit: 16.1891°N, 38.6894°E 
Valtio:  Eritrea
Alue:  Pohjoinen Punaisenmeren alue
Väkiluku (1997 (arvio))  ():  35 673
Aikavyöhyke:  UTC+03:00
Suuntanumero(t):  +291
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Afabet (tigrinjaksi ኣፍዓበት) on kaupunki Eritrean Pohjoisen Punaisenmeren alueella (Zoba Seménawi-Qeyh-Bahri). Afabet on myös yksi kymmenestä Pohjoisen Punaisenmeren alueen alialueesta (Nus-Zoba). Kaupungin väkiluvuksi (1997) arvioitiin runsas 35 000 asukasta.
Afabetin kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 98 kilometriä pääkaupunki Asmarasta pohjoiseen ja noin 104 kilometriä aluekeskus Massawasta luoteeseen. Maanteitse etäisyydet ovat edellä kuvattua pidempiä.
Kaupungissa ja sen lähistöllä käytiin Afabetin taistelu (17.–20. maaliskuuta 1988), joka oli Eritrean itsenäisyyssodan (1. syyskuuta 1961 – 29. toukokuuta 1991) käännekohta. Siinä Eritrean kansan vapautusrintaman (EPFL) joukot löivät  Neuvostoliiton sotilasneuvonantajien avustamat Etiopian asevoimien joukot. BBC:lle raportoinut historioitsija ja toimittaja Basil Davidson luonnehti taistelua merkittävimmäksi voitoksi, minkä mikään itsenäisyysliike on saavuttanut sitten vietnamilaisten voiton Dien Bien Phussa  vuonna 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afabet Wikimedia Commonsissa
Peter Worthington, 18.5.2013:  Remarkable to witness birth of Eritrea (englanniksi) (torontosun.com)
Largest battle in Africa (Battle of Afabet 1988) ~ Eritrea War for Independence (englanniksi) (youtube.com)
Dharamsala

| Dharamsala |
| --- | --- |
 Näkymä Dharamsalaan.
 Dharamsala
 Koordinaatit: 32°13′N, 76°19′E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Himachal Pradesh
Väkiluku (2011):  30 764
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dharamsala tai Dharamshala (hindiksi धर्मशाला, tiibetiksi དྷ་རམ་ས་ལ་) on Kangran piirikunnan pääkaupunki Pohjois-Intiassa Himachal Pradeshin osavaltiossa. Dharamsala toimii Tiibetin pakolaishallituksen keskuksena sekä maanpaossa elävän Dalai-laman asuinpaikkana, jonka seurauksena kaupunkiin on kerääntynyt suuri tiibetiläisyhteisö. Dharamsala on myös turistien suosima matkakohde, jossa sijaitsee runsaasti hotelleita sekä ravintoloita.
Maantiede

Dharamsala sijaitsee Intian Himachal Pradeshin osavaltiossa maan luoteisosassa. Kaupunki on Kangran laaksossa Dhauladhar-vuorilla, noin 500 kilometriä maan pääkaupungista Delhistä luoteeseen. Kaupungin korkeus merenpinnasta vaihtelee 1250–2000 metrin välillä.
Historia

Dharamsala sai alkunsa brittien siirtomaavallan aikaina perustetusta vuoristotukikohdasta. Vuonna 1905 paikkakuntaa hävitti maanjäristys, mutta sittemmin Dharamsala jälleenrakennettiin. Kiinan kansantasavallan aloitettua Tiibetin integroimisen vuosina 1949–1951 kymmeniä tuhansia tiibetiläisiä pakeni Intiaan ja Nepaliin. Monet tiibetiläiset pakolaiset asutettiin pakolaisleireille Intiassa ja myöhemmin Intian pakolaishallitus antoi Tiibetin pakolaisille Dharamsalan. Vuonna 1960 Dharamsalaan asettui Dalai-laman ja häntä maanpakolaisuuteen seuranneiden virkamiesten perustama Tiibetin pakolaishallitus. Dharamsalasta muodostui näin tiibetiläisen pakolaisyhteisön keskus.
Väestö

Dharamsalan asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 30 764.
Kulttuuri

Dharamsalassa sijaitsee nykyisin esimerkiksi Dalai-laman kotiluostari ja pääasiallinen asuinpaikka Namgyal. Muita kaupungin tiibetiläisiä kohteita ovat Library of Tibetan Works and Archives, valtion oraakkelin Nechung-luostari, esittävien taiteiden instituutti Tibetan Institute of Performing Arts, tiibetiläisen lääketieteen instituutti Tibetan Medical and Astrology Institute, sekä monet eri kansalaisjärjestöjen keskustoimistot. Tiibetiläinen kulujärjestelmä eli Tibetan Childrens Village perustettiin Dharamsalassa ja sittemmin se on levinnyt myös muihin tiibetiläisiin pakolaisyhteisöihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dharamsala Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Dharamsala Wikivoyagessa (englanniksi)
mcllo.com "An Informative, Travel and Community Website of Dharamsala, Mcleodganj and Kangra Valley"
Kirjallisuutta

Klieger, P. Christiaan & International Association for Tibetan Studies: Tibet, self, and the Tibetan diaspora: voices of difference.  Brill Academic Publishers, 2002.  ISBN 9004125558  (englanniksi)
Russel, Jeremy: Dharamsala: Tibetan Refuge.  Heian International Publishing Company, 2000.  ISBN 0893469203  (englanniksi)
Katu Dharamsalassa.
Buddhalaisia munkkeja Dharamsalassa.
Aféntis Christós (saari)

Aféntis Christóksen saari ja sen Kristuksen kirkastumisen (Metamórfosi tou Sotíra) kirkko.
| --- | --- |
Muut nimet:  Tríglia (Τρίγλια)
Sijainti:  35°17′44″N, 25°27′39″E, Chersónisos Iraklion, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Kreetanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,0044 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Aféntis Christós (kreik. Αφέντης Χριστός) eli Tríglia (Τρίγλια) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Málian kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on 0,0044 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Aféntis Christós kuuluu Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Aféntis Christóksen Kristuksen kirkastumisen kirkko.
Aféntis Christóksen saari oli alun perin niemi, ja muuttui saareksi Santorínilla vuonna 1650 tapahtuneen tulivuorenpurkauksen seurauksena. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Kristuksen kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíra) omistetusta kirkosta. Saarella on myös minolaisaikaisia hautoja sekä venetsialaisaikaisen tukikohdan jäänteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aféntis Christós Wikimedia Commonsissa
Kreetan saaret
| --- | --- |
Pääsaari:  Kreeta
Alisaariryhmät:   Dionysadit Dragonáda  Gianysáda  Paximáda 
Muut pienemmät saaret:   Aféntis Christós  Ágioi Pántes  Ágioi Theódoroi  Ágios Nikólaos  Ágria Gramvoúsa  Chrysí  Día  Elafonísi  Elása  Gávdos  Gavdopoúla  Gkrántes  Ímeri Gramvoúsa  Kolokythiá  Koufonísi  Kymó  Kyriamádi  Lazaréta  Léon  Makronísi  Mikronísi, Iraklion  Mikronísi, Lasíthi  Móchlos  Palaiósouda  Paximádia Megálo Paximádi  Mikró Paximádi  Pontikonísi  Pseíra  Síderos  Soúda  Spinalónga  muita saaria
Dietyylisinkki

| Dietyylisinkki |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  557-20-0
PubChem CID:  101667988
SMILES:  C[CH2-].C[CH2-].[Zn+2]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H10Zn
Moolimassa:  123,5 g/mol
Sulamispiste:  –28 °C
Kiehumispiste:  118 °C
Tiheys:  1,182 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Hydrolysoituu vedessä
    
Dietyylisinkki (C4H10Zn) on yksi orgaanisista sinkkiyhdisteistä. Sitä käytetään reagenssina orgaanisissa synteeseissä ja paperin käsittelyyn.
Ominaisuudet

Dietyylisinkki on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste hajoaa helposti veden vaikutuksesta ja ilman happi sytyttää sen palamaan. Se on siis pyroforinen aine. Dietyylisinkki liukenee useimpiin orgaanisiin liuoksiin ja usein sitä käytetään heksaani- tai tolueeniliuoksena.
Valmistus ja käyttö

Dietyylisinkkiä valmistetaan kuumentamalla sinkkijauhetta tai sinkin ja kuparin metalliseosta jodietaanin kanssa. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu etyylisinkkijodidia, joka tislatessa hajoaa muodostaen dietyylisinkkiä ja sinkkijodidia. Dietyylisinkkiä voidaan valmistaa myös etyylilitiumyhdisteistä ja etyylimagnesiumbromidista sinkkikloridin avulla. Jälkimmäistä menetelmää käytetään erityisesti dietyylisinkkieteraatin valmistamiseen.
Dietyylisinkkiä käytetään sen pyroforisuudesta huolimatta muun muassa polymerointireaktioiden katalyyttinä. Se on myös hyödyllinen reagenssi asymmetrisessä synteesissä, muun muassa dietyylisinkin asymmetrinen additio aldehydeihin kiraalisten katalyyttien läsnä ollessa on hyvin paljon käytetty reaktio. Yhdistettä käytetään myös muiden organosinkkiyhdisteiden valmistuksessa. Dietyylisinkkiä on käytetty vanhojen, happamasta paperista valmistettujen kirjojen säilömiseen. Dietyylisinkki muodostaa paperin pinnalle sinkkioksidikerroksen, joka emäksisenä neutraloi paperin ja estää happoja hajottamasta paperia. Ongelmana on dietyylisinkin pyroforisuus ja siten turvallisuus, minkä vuoksi tämä menetelmä on sittemmin pääasiassa korvattu magnesiumoksidimenetelmällä.
Aiheesta muualla

Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Diethylzinc (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
ChemBlink: Diethylzinc (englanniksi)
Dietyylisinkin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015.
Dietyylikarbonaatti

| Dietyylikarbonaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  105-58-8
PubChem CID:  7766
SMILES:  CCOC(=O)OCC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10O3
Moolimassa:  118,13 g/mol
Sulamispiste:  –43 °C
Kiehumispiste:  125,8 °C
Tiheys:  0,975 g/cm3
Liukoisuus veteen:  18,8 g/l (20 °C)
Dietyylikarbonaatti (C5H10O3) on etanolin ja hiilihapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä, liuottimena ja elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Ominaisuudet

Dietyylikarbonaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.
Valmistus ja käyttö

Dietyylikarbonaattia valmistetaan fosgeenin ja etanolin välisellä reaktiolla ja etanolia käytetään ylimäärin. Sivutuotteena muodostuu vetykloridia. Muodostuvasta tuotteesta poistetaan ylimääräinen reagoimaton etanoli tislaamalla.
Dietyylikarbonaattia käytetään pääasiassa selluloosajohdannaisten, kuten nitroselluloosa ja selluloosaeettereiden ja -estereiden, ja hartsien liuottimina. Siitä valmistetaan myös lääkeaineita, väriaineita ja maatalouskemikaaleja. Dietyylikarbonaattia voidaan käyttää myös liuottimena ja elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Aiheesta muualla

Dietyylikarbonaatin kansainvälinen kemikaalikortti
ChemBlink: Diethyl carbonate (englanniksi)
Bernard Dietz

Dietz vuonna 1985
Bernard Dietz (s. 22. maaliskuuta 1948 Hamm Länsi-Saksa) on entinen saksalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän oli aktiiviuransa ajan pelipaikaltaan puolustaja.
Ura seurajoukkueessa

Jalkapallon pelaamisen Dietz aloitti SV Bockum-Hövelin riveissä. Hän edusti seuraa vain juniorivuosinaan, eikä päässyt mukaan seuran edustusjoukkueen miehistöön. Aikuisten tasolla Dietz pelasi vuodet 1970–1987 MSV Duisburgin (396 ottelua, 70 maalia) ja FC Schalke 04:n (135 ottelua, 8 maalia) riveissä.
Ura maajoukkueessa

Maajoukkuetasolla Dietz edusti Länsi-Saksan jalkapallomaajoukkuetta vuosien 1974–1981 aikana kaikkiaan 53 ottelussa. Hän oli mukana myös maan edustusmiehistössä vuosien 1976 ja 1980 EM-kilpailuissa sekä vuoden 1978 MM-kilpailuissa.
Ura managerina

Valmentajana Dietz on toiminut vuodesta 1987 lähtien. Tänä aikana hän on valmentanut ASC Schöppingeniä (vuodet 1987–1992), SC Verliä (vuodet 1992–1994), VfL Bochumia (vuodet 1994–2001), MSV Duisburgia (vuodet 2002–2006) ja Rot Weiss Ahlenia (vuodesta 2006 lähtien).
Käännös suomeksi
Dietyylikarbamatsiini

| --- | --- |

Dietyylikarbamatsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
N,N-dietyyli-4-metyylipiperatsiini-1-karboksamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 90-89-1
ATC-koodi: P02CB02
PubChem CID: 3052
DrugBank: DB00711
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H21N3O 
Moolimassa: 199,298
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 47–49 °C 
Liukoisuus veteen: Liukenee veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 6–12 h
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Dietyylikarbamatsiini (C10H21N3O) on piperatsiini- ja ureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä eräiden loismatojen aiheuttamien infektioiden kuten elefanttitaudin, jokisokeuden ja loiaasin hoitoon ja ehkäisyyn ja eläimillä sydänmatojen häätöön. Dietyylikarbamatsiini kuuluu WHO:n laatimaan keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Dietyylikarbamatsiini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja orgaanisista liuottimista etanoliin, muihin orgaanisiin liuottimiin se ei liukene. Dietyylikarbamatsiini tehoaa muun muassa elefanttitautia aiheuttaviin Wuchereria bancrofti- ja Brugia malayi -matoihin, jokisokeutta aiheuttavan Onchocerca volvulus -sukkulamadon toukkavaiheisiin ja loiaasia aiheuttavaan Loa loa -sukkulamatoon. Aineen vaikutusmekanismi ei ole täysin tiedossa. Se voi halvaannuttaa madot sitoutumalla ionikanaviin ja lisäksi sillä on immuunivastetta vahvistavia ominaisuuksia. Ainetta käytetään usein sitraattisuolana. Eläinlääketieteessä dietyylikarbamatsiinia käytetään sydänmatojen häätöön ja ehkäisyyn.
Haittavaikutukset

Dietyylikarbamatsiinihoidon aiheuttamia haittavaikutuksia ovat tyypillisimmin pääkipu, kuumeilu, huonovointisuus ja iho-oireet. Myös keskushermostoperäisiä oireita, jotka ilmenevät väsymyksenä, huimauksena ja sekavuutena, voi esiintyä. Sivuoireet vaihtelevat riippuen sitä, mitä infektiota hoidetaan, ja tyypillisimpiä ja vakavampia ne ovat hoidettaessa jokisokeutta. Haittavaikutukset voivat olla myös peräisin dietyylikarbamatsiinin tappamista loismatojen toukkamuodoista ihmisen immuunipuolustuksen reagoidessa niihin.
Valmistus

Dietyylikarbamatsiinia valmistetaan metyylipiperatsiinin ja dietyylikarbamoyylikloridin välisellä reaktiolla.
Deutsche Bank

| Deutsche Bank |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: DB FWB: DBK
ISIN:  DE0005140008
Perustettu:  1870
Kotipaikka:   Frankfurt am Main, Saksa
Toimiala:  pankkitoiminta
Henkilöstö:  82 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Deutsche Bank ('Saksan pankki') (NYSE: DB) on monikansallinen pankki, joka työllistää yli 67 500 työntekijää. Sen pääkonttori sijaitsee Frankfurt am Mainissa Saksassa. Deutsche Bank on maailman suurin investointipankki. Taseensa perusteella (2 099,04 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 maailman 11. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä merkittävimmistä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Deutsche Bankin pääkonttori.
Toimitusjohtajaksi valittiin huhtikuussa Christian Sewing. Hänen edeltäjänsä oli kesäkuussa 2015 valittu John Cryan. Cryanin edeltäjiänä toimivat yhdessä Anshu Jain ja Jürgen Fitschen. Jainin kausi päättyi kesäkuun lopussa, Fitschenin toukokuussa 2016. Heidän sopimuksensa olisivat olleet voimassa maaliskuuhun 2017.
Deutsche Bankilla on konttori Helsingissä.
Historia

Deutsche Bank perustettiin vuonna 1870, ja sen oli tavoitteena hoitaa Saksan ulkomaankauppaa. Pankki avasi seuraavien vuosien aikana konttorit Shanghaihin, Lontooseen ja Buenos Airesiin. Yritys laajeni Venäjälle 1881 rahoittaen keisarikunnan junanratojen rakennusta.
Natsi-Saksan aikoina pankki rahoitti Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (Natsien) toimintaa ja kätki juutalaisilta varastetun kullan. Toisen maailmansodan yhtiö keskittyi Saksan kotimarkkinoille.
1980-luvulla Deutsche Bank laajeni jälleen kansainväliseksi finanssijätiksi. Se fuusioi itseensä merkittäviä sijoituspankkeja, kuten lontoolaisen Morgan Grenfell–pankin ja amerikkalaisen Bankers Trustin. 1998 mennessä pankista oli tullut yksi maailman kymmenestä suurimmasta pankista. Deutsche Bank listautui New Yorkin pörssiin vuonna 2001.
Kritiikkiä > Deutsche Bank ja Schneider-skandaali

Deutsche Bank tuli kansainväliseksi puheenaiheeksi 1990-luvun puolivälissä, kun sen rahoittama Jürgen Schneiderin rakennuskonserni ajautui konkurssiin 9 miljoonan D-markan velkojen tähden. Schneider-yhtiö oli velkaa alihankkijoilleen 50 miljoonan D-markan palkkasaatavat, joita Deutsche Bankin pääjohtaja Hilmar Koppler piti pikkurahoina, peanuts. Palkkarahojen puutteessa vararikkoon ajautuneiden rakennusyrittäjien tilanne ja pääjohtaja Kopperin asenne herätti saksalaisissa yleistä epäluottamusta ja suuttumusta Deutsche Bankia ja sen pääjohtajaa kohtaan. Kopper joutui sittemmin eroamaan, ja ”tapaus Schneider” käsiteltiin tuomioistuimessa vuonna 1997.
Tapauksen seurauksena Kopper tunnetaan Saksassa termillä Mr Peanuts, ja rahoitusjohtajien vähättelevä suhtautuminen tavallisten ihmisten toimeentuloon vaikuttaviin rahasummiin vahingoitti pankkien mainetta. Termi peanuts jäi elämään kansainväliseen kielenkäyttöön, kun osoitetaan jonkin liiketaloudellisen tahon vähättelevää asennetta.
Kritiikkiä > Yhdysvaltojen asuntokupla

Deutsche Bank paisutti Yhdysvaltojen asuntokuplaa 32 miljardilla dollarilla, ennen asuntomarkkinoiden luhistumista 2008. Vuonna 2010 pankin omat työntekijät syyttivät pankkia 12 miljardin dollarin tappioiden kätkemisestä kuplaan liittyen. Tämä kätkeminen oli yksi asuntokuplan puhkeamisen syitä, mutta ei ainut. Pankki maksoi Yhdysvaltain arvopaperimarkkinoita valvovalle elimelle, United States Securities and Exchange Commissionionille (SEC) 55 miljoonan dollarin sakot.
Kritiikkiä > Markkinoiden manipulointi ja sanktioiden rikkominen

Pankki on jäänyt kiinni muun muassa kullan ja hopean markkinahintojen manipuloinnista ja asuntolainojen väärentämisestä, joista pankille on langetettu vuoden 2008 jälkeen 9 miljardin dollarin sakot. Pankki määrättiin myös maksamaan 2,5 miljardin dollarin sakot pankkien keskinäisen järjestelmän  London Interbank Offered Rate (LIBOR) kurssien manipuloinnista.
Yritys on kauppasaarrosta huolimatta tehnyt kauppaa Iranissa, Sudanissa, Libyassa, Syyriassa ja Myanmarissa.
Kritiikkiä > Rahanpesu

Vuonna 2020 Deutsche Bank jäi kiinni Vladimir Putinin lähipiirin ja Venäjän tiedustelupalvelu FSB:n rahanpesusta.
Vaikeudet vuosina 2018–2019

Toukokuussa 2018 yhtiö tiedotti irtisanovansa yli 7000 työntekijää. Heinäkuussa 2019 yhtiö tiedotti irtisanovansa 18 000 työntekijää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Deutsche Bankin sivusto (saksaksi)
Deutsche Bank Finlandin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k  DAX-indeksi |
| --- | --- |
 Adidas  Airbus Group  Allianz  BASF  Bayer  Beiersdorf  BMW  Brenntag  Commerzbank  Continental  Covestro   Daimler Truck  Deutsche Bank  Deutsche Börse  Deutsche Post  Deutsche Telekom  E.ON  Fresenius  Hannover Rueckversicherung  HeidelbergCement  Henkel  Infineon Technologies  Mercedes-Benz Group  Merck  MTU Aero Engines  Munich Re  Porsche  Porsche Automobile Holding  Qiagen  Rheinmetall  RWE  SAP  Sartorius  Siemens  Siemens Energy  Siemens Healthineers  Symrise  Volkswagen  Vonovia  Zalando 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
Dietyylisulfaatti

| Dietyylisulfaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  64-67-5
PubChem CID:  6163
SMILES:  CCOS(=O)(=O)OCC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H10SO4
Moolimassa:  154,19 g/mol
Sulamispiste:  -24,4 °C
Kiehumispiste:  208 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,177 g/cm3
Liukoisuus veteen:  7 g/l (25 °C)
Dietyylisulfaatti (C4H10SO4) on etanolin ja rikkihapon muodostama niin kutsuttu epäorgaaninen esteri. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä etyloivana reagenssina ja katalyyttinä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa dietyylisulfaatti on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on piparmintun kaltainen haju. Se liukenee hieman veteen ja hydrolysoituu kuumassa vedessä etanoliksi ja rikkihapoksi. Dietyylisulfaatti liukenee erittäin hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Dietyylisulfaatti reagoi useiden vapaita elektronipareja sisältävien yhdisteiden kanssa alkyloimalla ne. Alkoholeista muodostuu etyylieetterijohdannaisia, karboksyylihapoista etyyliestereitä, ja myös amiinit, tiolit ja fosfiinit alkyloituvat. Kuumennettaessa aromaattisten yhdisteiden kanssa dietyylisulfaattia muodostuu sulfonihappojohdannaisia.
Dietyylisulfaatin akuutti myrkyllisyys ei ole aivan yhtä suuri kuin dimetyylisulfaatilla, mutta aine on silti myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata voimakasta kipua silmissä ja kurkussa, näön väliaikaista heikentymistä, yskää, pääkipua, huonovointisuutta ja ihovaurioita. Koska dietyylisulfaatti on erittäin voimakas alkyloiva yhdiste, se on todennäköisesti myös ihmiselle karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava aine.
Valmistus ja käyttö

Dietyylisulfaatin valmistamiseen on useita eri menetelmiä. Ensimmäisen kerran yhdistettä valmistivat Dumas ja Peligot vuonna 1835 tislaamalla rikkihapon ja etanolin seosta. Nykyään yhdistettä valmistetaan käsittelemällä etyylivetysulfaattia natriumkloridilla ja tislaamalla alipaineessa tai käsittelemällä rikkihapon ja eteenin reaktioseosta natriumsulfaatilla alipaineessa.
Dietyylisulfaattia käytetään orgaanisissa synteeseissä voimakkaana etyloivana reagenssina valmistettaessa muun muassa väriaineita ja lääkeaineita. Sitä voidaan käyttää myös sulfonointikatalyyttinä.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Diethyl sulfate (englanniksi)
ChemBlink: Diethyl sulfate (englanniksi)
Æthelnoth

Æthelnoth tai Ethelnoth (k. 1038) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1020–1038 ja mahdollisesti pyhimys, mutta tästä ei ole täyttä varmuutta. Hän oli munkkina Glastonburyn luostarissa, minkä jälkeen hän Anglosaksien kronikan mukaan toimi ennen arkkipiispaksi tuloaan Christ Churchin eli nykyisen Canterburyn tuomiokirkon tuomiorovastina ja priorina. Häntä kutsuttiin lisänimellä "Hyvä" ja hän oli kuuluisa viisaudestaan.
Tausta

Æthelnothin isä oli Dorsetissa sijainneen Cerne Abbasin luostarin perustaja Æthelmaer, joka oli John Worcesterlaisen mukaan wessexiläinen aatelismies. Æthelnothin tiedetään olleen Wessexin kuninkaan Ethelredin jälkeläinen, ja historioitsija Frank Barlowin mukaan hän oli mahdollisesti Wessexin jaarli Godwinin setä. Cerne Abbasissa hän oli luultavasti Ælfricin oppilas.