stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iloosh Khoshabe
Elokuvia

Amir Arsalan-e namdar, 1955
Vulcano, figlio di Giove, 1962
Le sette fatiche di Alì Babà, 1962
Gli invincibili fratelli Maciste, 1964
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Iloosh Khoshabe (englanniksi)
Inspiration

Inspiration voi tarkoittaa:
Musiikki

"Inspire" (kappale),  Ayumi Hamasakin kappale vuodelta 2004
"You're the Inspiration" suosittu kappale yhtyeeltä Chicago
Inspiration (Elkie Brooksin albumi), 1989
Inspiration (Cathy Dennisin albumi), 1993
Inspiration (Yngwie Malmsteenin albumi), 1996
Inspiration (Aziza Mustafa Zadehin albumi), 2000
Inspiration (William Hungin albumi), 2004
Inspiration (Shinhwan albumi), 2006
Inspire (Casiopean albumi), 2002
Inspiration, vuoden 1979 albumi yhtyeeltä Maze
The Inspiration, Young Jeezyn albumi vuodelta 2006
Kirjallisuus

Inspire (lehti), al-Qaedan julkaisema verkkolehti
Elokuva

Inspiration (vuoden 1915 elokuva), pääosassa Audrey Munson
Inspiratio (vuoden 1931 elokuva), pääosassa Greta Garbo
Aiheesta muualla

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Inspiration”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iryna Kryuko

| Iryna Kryuko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1991 (ikä 33)
Ampumahiihtäjä
Laji:  ampumahiihto
 Tietolaatikko päivitetty 22. helmikuuta 2018 
Aiheesta muualla
IBU
| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:   Valko-Venäjä> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | viesti |  |
Iryna Valerjeuna Kryuko (valkoven. Ірына Валер’еўна Крыўко, ven. Ирина Валерьевна Кривко, Irina Valerjevna Krivko; s. 30. heinäkuuta 1991) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä.
Hän osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018 ja voitti kultaa naisten viestissä, jossa hiihti toisen osuuden. Samojen kisojen pikakilpailussa ja takaa-ajossa hän oli 17:s. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimatkalla 14:nneksi.
Kryuko sijoittui toiseksi Annecyn yhteislähtökilpailussa maailmancupkaudella 2017−2018,
Kryuko saavutti junioreiden MM-kilpailuissa viestissä hopeaa 2009 ja pronssia 2010. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai pronssia takaa-ajosta 2012.
EM-kilpailuissa Kryuko on saavuttanut kultaa naisten viestissä ja pronssia normaalimatkalla 2014, hopeaa takaa-ajossa ja pronssia normaalimatkalla 2019, pronssia pikakilpailussa 2020 sekä pronssia nuorten sekaviestissä 2011.
Inferno (lehti)

Infernon logo
Inferno on vuonna 2001 ensimmäistä kertaa julkaistu metallimusiikkiin keskittynyt aikakauslehti. Se on painokseltaan Suomen neljänneksi suurin musiikkilehti. Inferno lehden perusti Sauli Vuoti Oulussa 2001.
Inferno, raskaan rockin erikoislehti, alkoi ilmestyä  27. elokuuta 2001, ja sitä on ilmestynyt tähän mennessämilloin? 98 numeroa. Sisältö koostuu haastatteluista, artikkeleista, raporteista, uutisista ja arvosteluista, jotka liittyvät metallimaailmaan, mutta silloin tällöin yksittäiset artikkelit voivat käsitellä myös muita samankaltaisia musiikkilajeja.
Keväällä 2005 Inferno yhdistyi Hamara-nimisen kilpailevan julkaisun kanssa, jolloin Hamaran päätoimittaja Matti Riekki siirtyi Infernon päätoimittajaksi Sauli Vuotin tilalle. Lehteä julkaisi vuoteen 2005 Vuotin Inferno Kustannus Oy, kunnes lehden osti Popmedia. Samalla saman katon alle siirtyivät Rumba- sekä Rytmi-lehdet muodostaen uudesta Popmedia Finlandista lehtien määrässä mitattuna Suomen suurimman musiikkilehtikustantamon.[lähde? ]
Nykyään Infernoa julkaisee Pop Media Oy 12 kertaa vuodessa n. 82-sivuisena.
Inferno-DVD

Toukokuussa 2005 Inferno julkaisi DVD-kokoelman, joka sisälsi 30 pohjoismaisten – kuitenkin enimmäksi suomalaisten – heavy metal -yhtyeiden musiikkivideota. DVD sai suuren suosion nousten Suomen virallisella DVD-listalla kolmanneksi.
Maaliskuussa 2006 DVD sai jatkoa laajentaen videoiden kirjoa myös ei-pohjoismaalaisten videoiden muodossa. Jakelu vaihtoi Kråklundilta Playgroundille jolloin jakelu myös laajentui muihin pohjoismaihin Suomen lisäksi.
DVD-kokoelmien tarkoituksena on tuoda esille kotimaisen metallimusiikin videotarjontaa, minkä vuoksi suurin osa videoista on suomalaisia. Ensimmäinen DVD olikin ehdolla Femma-gaalassa vuoden visuaalisena tuotoksena.
Inferno Bar & Nightclub

Lokakuussa 2006 Inferno ja Gastromax Oy avasivat yhdessä raskaan rockin erikoisravintolan Tampereelle Tuomiokirkonkadulle. Joulukuun alussa aukesi ketjun toinen baari Helsinkiin, Annankadun ja Uudenmaankadun kulmaan. Seuraavana vuonna ketjulle aukaistiin kolmas baari Jyväskylään Yliopistonkadulle. Näistä viimeisenä Tampereen Inferno lopetti toimintansa kesällä 2011.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut
Inferno 2005 DVD:n esittelysivu
Inferno 2006 DVD:n esittelysivu
Iryna Kyrylina

Iryna Jakivna Kyrylina (ukr. Ірина Яківна Кириліна; 25. maaliskuuta 1953 Dresden – 4. syyskuuta 2017 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä ja lauluntekijä.
Kyrylina valmistui Kiovan kunnallisesta Reinhold Glière -musiikkiakatemiasta vuonna 1972 ja Kiovan kansallisesta Tšaikovski-musiikkiakatemiasta vuonna 1977. Hän liittyi Ukrainan säveltäjäliittoon vuonna 1980. Kyrylina opetti Kiovan kansallisessa kulttuuri- ja taideyliiopistossa ja toimi tuomarina monissa kilpailuissa.
Kyrylinan tuotantoon kuuluu muun muassa kuusi kamarikantaattia sekä monia suurimuotoisia teoksia orkesterille, kamariorkesterille tai jousiorkesterille. Hänen kamarimusiikkituotantoonsa kuuluvat muiden muassa sonaatit huilulle ja pianolle (1980) sekä viululle ja pianolle (1980). Vuodelta 1990 on Kyrylinan saksofonikvartetto. Osassa teoksistaan Kyrylina käytti kansanmusiikin soittimia ja muita ukrainalaisen kansanmusiikin aineksia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa näyttämöteoksia ja lapsille suunnattuja teoksia. Kyrylinan säveltämät populaarimusiikin laulut saavuttivat suosiota varsinkin 1980–1990-luvuilla.
Kyrylina sai urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ukrainan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1999.
It’s The Searchers

| It’s The Searchers The Searchers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: toukokuu 1964
 Tyylilaji: merseybeat pop rock folk rock
 Kesto: 31.32
 Levy-yhtiö: Pye Records
Listasijoitukset
  Britannia: 4.
The Searchersin muut studioalbumit
| Sugar & Spice 1963 | It’s The Searchers 1964 | This Is Us 1964 |
It’s The Searchers on brittiläisen The Searchers -yhtyeen vuonna 1964 julkaistu kolmas albumi. Sillä on yhtyeen hitit ”Needles and Pins” ja ”Don’t Throw Your Love Away”, jotka molemmat nousivat Britannian listaykkösiksi. Itse albumi ylsi albumilistan neljänneksi. Albumin joissakin kappaleissa on folk-vaikutteita. Myös levyn rajummat rock-kappaleet ovat tyyliltään lähempänä folk rockia ja merseybeatia kuin rhythm and bluesia tai rockabillyä.
Kappaleet

It’s in Her Kiss
Glad All Over
Sea of Heartbreak
Livin’ Lovin’ Wreck
Where Have You Been?
Shimmy Shimmy
Needles and Pins
This Empty Place
Gonna Send You Back to Georgia
I Count the Tears
Hi-Heel Sneakers
Can’t Help Forgiving You
Sho’ Know a Lot About Love
Don’t Throw Your Love Away
Kokoonpano

Chris Curtis – rummut, laulu
John McNally – kitara, laulu
Mike Pender – kitara, laulu
Tony Jackson – basso, laulu
Ivana Maksimović

| Mitalit> Maa:   Serbia.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Serbia> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 50 m kiväärin asentokilpailu |  |
Ivana Maksimović (s. 2. toukokuuta 1990 Belgrad, Jugoslavia, nyk. Serbia) on serbialainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän saavutti hopeaa olympiakisoissa 2012 Lontoossa 50 metrin asentokilpailusta. Samoissa kisoissa Maksimović oli 10 metrin ilmakiväärissä sijalla 37.
Hänen isänsä on ammunan olympiavoittaja ja viisinkertainen MM-mitalisti Goran Maksimović.
Imjoki

Imjoki  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Imjärvellä sijaitseva lyhyt joki, joka laskee Imjärvestä Ala-Rääveliin.
Joen kulku

Joki alkaa Imjärven Kylänalasen luoteisrannan luusuasta ja virtaa noin 900 metriä länteen päin. Siellä se laskee Ala-Rääväelin keskivaiheille Myllylahteen, joka jää useiden saarten suojaan. Järvien korkeusero on 6,0 metriä ja joen jyrkimmät osuudet kuten esimerkiksi Imkoski sijaitsevat sen alajuoksulla. Joen keskivirtaama on 1,2 kuutiometriä sekunnissa. Joen varressa sijaitsee Imjärven kylä peltoineen ja joen ylittää yhdystie 15017 Myllylahden rannan tuntumassa.
Historiaa

Joki on perattu tukinuittoa varten, mutta 2010 jälkeen sitä on ennallistettu takaisin luontaisen kaltaiseksi.
Aiheesta muualla

Heinolan Imjoki liittyi lohi- ja siikapitoisiin vesiin, 25.5.2010
Imjärvi: Siltasen osakaskunta
(14.1)
Ikuri

| Ikuri |
| --- | --- |
 Ikurin omakotitaloja
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Lounainen suuralue
Suunnittelualue:  Tesoma
Postinumero(t):  33340
Lähialueet:  Myllypuro, Haukiluoma, Tesomajärvi
Ikuri on yksi Tampereen läntisistä kaupunginosista lähellä Nokian rajaa. Se rajoittuu pohjoisessa Haukiluomaan, idässä Tesomajärven kaupunginosaan, etelässä Kalkkuun ja lännessä Myllypuroon, josta seudulla on yleisesti käytetty nimeä Tuohijoki. Pääosa Ikurista on omakotialuetta. Ikurin itäosassa on myös Virontörmän kerrostaloalue. Alueen tiet on pääosin nimetty maanviljelysaiheisesti, kuten Maamiehentie, Heinämiehentie, Marjamiehentie, Kyntäjäntie ja Kylväjäntie. Ikurista Kalkkuun ulottuvan Myllypuron luonnonsuojelualueen puronvarsilehdot on luokiteltu luontopoliittisesti arvokkaaksi Natura-kohteeksi.
Ikurissa on päiväkoti ja 1–4 vuosiluokkien koulu, joka remontoitiin 2000-luvun puolivälissä. Koulu on nykyisin Tesoman koulun toimipiste. Ikurin Virelä rakennettiin 1960-luvulla ja se on kovassa käytössä vieläkin erilaisissa tapahtumissa ja juhlissa.
Historia

Nimenä Ikuri esiintyy jo 1500-luvulla veroluetteloissa: Ikurin tilaa oli viljellyt Niilo Ijkuri hänen jälkeensä Simo Ikuri. 1600-luvun alussa tila liitettiin Hyhkyn Mattilan tilaan.
Ikuri tuli kaupunginosan nimeksi vuonna 1948 hyväksytyn asemakaavan myötä. Ikuriin laadittiin melko pian myös lisäasemakaava, jonka alue käsitti Tohlopintien, nykyisen Tesomankadun ja Tesomajärven välisen alueen nykyisen "Länsiportin" tienoille asti. Tätä lisäasemakaavaa ei kuitenkaan toteutettu. Ikurin asemakaava oli muotoiltu varsin väljäksi ja maastoa myötäileväksi. Eräänä lähtökohtana vaikuttaa olleen, että pahimpia kivikolukoita ei tonteiksi kaavoitettu, vaan jätettiin luonnonpuistoiksi.
Pääosin sodanjälkeisen rintamamiesten ja siirtoväen asuttamiseksi luotu asuma-alue oli enimmältä osaltaan Epilän Kaarilan kartanon maita. Alueella alkoi hyvin nopeasti talojen rakentaminen, jopa niin nopeasti, että ennen vuotta 1950 alueella asukasmäärä oli jo 31, vaikka tiet, sähkö ja viemäriverkosto olivat vasta rakenteilla. Kulkuteinä käytettiinkin vanhoja alueella risteilleitä kärryteitä, jotka Lamminpään, Raholan ja Villilän suunnasta johtivat Ikurin osin kivikkoisten korpimetsien ja savisten vainioiden muodostamalle alueelle. Ikuriin oli muodostettu noin 10 aarin tonttien lisäksi myös 31 parin hehtaarin suuruista asuntoviljelystilaa.
Linja-autoliikenne alkoi Ikurin vastaperustetun omakotiyhdistyksen anomuksesta Lamminpään linjan ylimääräisellä ruuhkavaunulla vuonna 1951 aluksi kaksi kertaa päivässä Haukiluomantien ja Maamiehentien risteykseen, ja sitä mukaa, kun tietä valmistui, linja ulottui  Maamiehentien ja Kuokkijantien risteykseen. Linja 10:n reitti ulottui vihdoin kesällä 1953 jo Ikurintien ja Tuohikorventien risteykseen, joka muodostuikin vuosikausiksi linjan päätepisteeksi. Sekaannuksia aiheutti, että sama linjannumero 10 ajoi joka toisen vuoron Ikuriin ja joka toisen Kalkkuun. Koska tieyhteyttä ei Ikurin ja Kalkun välillä suunnitelmista huolimatta ollut, muodostettiin kaksi linjaa vuoden 1955 alkupuolella; 10 jäi vain Kalkun linjaksi ja 13 alkoi liikennöidä Ikuriin.
Ikurin asukasluku oli 1960-luvun alussa 1 257.
Virontörmän kerrostaloalue

Tesomajärven länsipuolella sijaitseva Virontörmän kerrostaloalue on virallisesti osa Ikuria, vaikka se onkin epävirallisesti nimetty ns. Länsi-Tesomaksi. Kadun varrella on Tesoman koulun Ikurin toimipiste, Tesoman neuvola ja kolme päiväkotia: Virontörmän päiväkoti, Myllärin päiväkoti ja Länsi-Tesoman päiväkoti. Virontörmän alueella sijaitsee päiväkotien ja neuvolan lisäksi vain Mestarin Krouvi -ravintola sekä K-Market Virontörmänkatu (entinen Siwa ja Valintatalo).
Tunnettuja ikurilaisia

| --- | --- |
 Jussi Aaltonen, muusikko  Ilari Ainiala, muusikko  Kari Heikkinen, jääkiekkoilija  Anna Heiniö, pikajuoksija  Aarne Honkavaara, jääkiekkovalmentaja ja -vaikuttaja  Marianne Ihalainen, jääkiekkoilija  Arttu Ilomäki, jääkiekkoilija  Lasse Laine, voimistelija  Risto Lehtinen, muusikko :  Kari Manninen, näyttelijä Pate Mustajärvi, muusikko  Jussi Piha, salibandypelaaja [lähde? ]  Popeda, yhtye  Hannu Rantakari, voimistelija  Kalle Ruusukallio, muusikko ja näyttelijä  Ale Saarvala, voimistelija  Jorma K. Virtanen, toimittaja ja kirjailija.
Kirjallisuutta

Tuomo Koivisto: Vireästi, Ikurin Vire 1957-1987
Tuomo Koivisto: Ikuri, Korpikolukkometsästä kotikyläksi, 2006
Aiheesta muualla

Pate Mustajärven Ikuri: kulttuuriraittiesite ja raittivideo (Arkistoitu – Internet Archive)
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue:  Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue:  Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue:  Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue:  Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue:  Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue:  Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita:  Taraste
Jackson Hurst

Jackson Ryan Hurst (s. 17. helmikuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Grayson Kentinä sarjassa Drop Dead Diva. Hän on näytellyt pääosin tv-sarjoissa, mutta hän on myös esiintynyt muutamissa elokuvissa kuten The Mist – usva, A the Bird of the Air ja Day of Reckoning.
Ivana Miličević

Ivana Miličević (s. 26. huhtikuuta 1974 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on jugoslavialais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Anastasia Rabitovin/Carrie Hopewellin roolista Cinemaxin rikosdraamasarjassa Banshee (2013–2016). Hän näytteli myös Bond-tyttö Valenkaa elokuvassa Casino Royale (2006).
Iryna Friz

| Iryna Friz |
| --- | --- |

Ukrainan veteraaniasiain ministeri
 22. marraskuuta 2018 – 29. elokuuta 2019  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Oksana Koljada
Kansanedustaja
 2014–  
Ryhmä/puolue:  Petro Porošenkon blokki (2014–2019), Euroopan solidaarisuus (2019–)
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1974 (ikä 50) Jevpatorija, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Tiedot
Puolue:  Euroopan solidaarisuus
Iryna Vasylivna Friz (ukr. Ірина Василівна Фріз; s. 25. syyskuuta 1974) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi vuosina 2018–2019 Ukrainan veteraaniasiain ministerinä.
Friz syntyi Jevpatorijassa Krimillä. Hän valmistui vuonna 2003 Kansallisesta kuvataide- ja arkkitehtuuriakatemiasta. Vuosina 2003–2005, 2006–2007 ja 2012–2014 hän toimi kansanedustaja Petro Porošenkon avustajana. Vuosina 2008–2013 hän toimi asiantuntijana Ukrainan kansallispankin hallitukselle. Vuonna 2014 hän työskenteli presidentin kansliassa.
Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Friz valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Petro Porošenkon bloki listan 30. ehdokkaana. Vuonna 2018 hänet nimitettiin veteraaniasiaim ministeriksi, jona hän toimi vuoteen 2019 asti. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin Euroopan solidaarisuus -puolueen listan 13. ehdokkaana.
Inferno (Transformers)

| Inferno |
| --- | --- |
 Inferno Transformers: Energonissa.
Kustantaja:  Hasbro
Ensiesiintyminen:  The Transformers (syyskuu 1985)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Inferno
Ryhmäsidokset:  Autobotit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  Mitsubishi Fuso paloauto
Näyttelijä(t):  Walker Edmiston (1985) Michael Daingerfield (englanti) (2004–2005) Saku Mäkynen (suomi)
Inferno on Transformers-universumissa esiintyvä Autobotti. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1985 The Transformers -animaatiosarjassa.
Televisiosarjat > The Transformers

Walker Edmiston ääninäytteli Infernoa The Transformersissa vuonna 1985. hän muuntautui paloautoksi.
Inferno oli alun perin Red Alertin kanssa vastuussa Autobottien turvallisuudesta ja toimi eräänlaisena palomiehenä. Hänet määrättiin eräässä tehtävässä vartioimaan yhdessä Red Alertin kanssa Negavator superasetta bunkkeriin, sillä välin kun muut Autobotit lähtivät taistelemaan Decepticoneja vastaan heidän hyökättyä Autobottien tukikohtaan. Inferno ei kuitenkaan malttanut olla paikallaan vaan lähti Red Alertin pyynnöstä huolimatta taistelurintamalle. Bunkkeri lopulta romahti Red Alertin päälle ammuskelun johdosta ja Inferno oli ensimmäisenä pelastamassa ystäväänsä. Red Alertin logiikkapiirit kuitenkin vioittuivat ja hänestä tuli entistä vainoharhaisempi. Inferno lopulta onnistui pelastamaan Red Alertin Decepticonien käsistä.
Sittemmin hän auttoi useaan otteeseen Autobotteja kukistamaan Megatronin aikeet. Hän muun muassa taisteli New Yorkissa Megatronin armeijaa vastaan.
Televisiosarjat > Unicron-trilogia

Inferno esiintyi Unicron-trilogiassa kahtena eri versiona. Ensimmäisen kerran se esiintyi Deceptoconeihin kuuluneen Thrustin Mini-Conina Transformers: Armadassa, jossa se muuntautui sarjassa ohjusrekaksi.
Toisessa sarjassa, Transformers: Energonissa Inferno oli Autobotti ja muuntautui cybertronilaiseksi paloautoksi. Hän oli myös erinomainen tarkka-ampuja rauhallisen luonteensa ansiosta. Inferno muodosti usein yhdistelmämuuntautumisen Hot Shotin kanssa. Hän koki suuren muutoksen, kun Autobotit siirtyivät sattumalta uuteen paikkaan avaruudessa, jonne Alpha Q oli onnistunut rakentamaan uudelleen Unicronin tuhoamat planeetat. Inferno sai tehtäväkseen vartioida Shockblastia "Rautaplaneetalla", jossa hän joutui Megatronin uhriksi, joka yhdisti omat energiat Infernoon muuttaakseen hänet Decepticoniksi. Inferno taisteli muutosta vastaan, mutta ajatteli ainoaksi keinoksi olla pettämättä Autobotteja, hän syöksyi lopulta energonaurinkoon. Jetfire onnistui elvyttämään hänen kipinän ja loivat Infernolle uuden kehon, jonka nimeksi tuli Roadblock. Sittemmin hän vietti suurimman osan ajastaan meriplaneetalla, kunnes hänet kutsuttiin muiden Autobottien tavoin yhdistymään Optimus Supremeen taistellakseen Unicronin mielenhallinnassa ollutta Galvatronia vastaan.
Energon-sarjassa Infernon suomenkielisenä ääninäyttelijänä toimii Saku Mäkynen.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat |
| --- | --- | --- |
| 1985 | Walker Edmiston | The Transformers |
| 2004–2005 | Michael Daingerfield | Transformers: Energon |
Ivana Stefanović

Ivana Stefanović vuonna 2019.
Ivana Stefanović (serb. Ивана Стефановић; s. 14. syyskuuta 1948 Belgrad) on serbialainen säveltäjä. Hän valmistui sävellysopinnoistaan Belgradin musiikkiakatemiasta ja opiskeli samanaikaisesti viulunsoittoa. Ranskan hallituksen stipendillä hän jatkoi opintojaan Pariisin IRCAM:issa vuosina 1979–81. Hänen sävellyksiään on esitetty julkisesti vuodesta 1966.
Stefanović asui Damaskoksessa vuosina 1995–99, Ankarassa vuosina 2001–05 ja Bukarestissa 2009–13.
Stefanović on luonut työuraa muun muassa Belgradin radiossa ja Belgradin musiikkiakatemiassa. Hän toimi Belgradin musiikkifestivaalin (BEMUS) taiteellisena johtajana vuosina 2001–06 ja Serbian kulttuuriministeriön valtiosihteerinä 2007–08. Hänen teoksiaan on esitetty laajalti kansainvälisesti; hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa musiikkia kymmeniin näytelmiin, joita on esitetty Belgradissa ja muissa kaupungeissa. Hän on julkaissut lisäksi lehtiartikkeleita ja kirjoja, jotka sisältävät muun muassa hänen musiikkiaiheisia esseitään. Hän on Serbian säveltäjäliiton ja Serbian kirjallisuusseuran jäsen.
Jackson Hinkle

Jackson Hinkle
Jackson Hinkle on yhdysvaltalainen politiikan kommentaattori. Hän edustaa MAGA-kommunismiksi kutsumaansa aatesuuntausta.
Hinkle varttui San Clementessä Etelä-Kaliforniassa. Hän oli teini-ikäisenä mukana perustamassa ympäristöjärjestöä ja toista järjestöä, joka kannusti nuoria asettumaan ehdokkaiksi vaaleissa. Teen Vogue nimesi hänet johtavaksi nuoreksi ympäristönsuojelijaksi, ja Reader's Digest sisällytti hänet innoittavien lasten listaansa. Hinkle valmistui high schoolista vuonna 2018. Myöhemmin hän on vastustanut kokemaansa globalismin uhkaa ja puolustanut Vladimir Putinia tämän vuonna 2022 aloittamassa suurhyökkäyksessä Ukrainaan. Hinkle kutsuttiin esiintymään muun muassa One America News Networkiin ja Tucker Carlsonin ohjelmaan. Hän on pitänyt vasemmisto–oikeisto-akselia suhteellisen vähämerkityksellisenä ja arvostellut demokraattien kannattajia taantumuksellisuudesta. Hinkle on osallistunut MAGA-liikkeen kampanjointiin.
Gazan sodan (2023) alettua 7. lokakuuta 2023 Hinklen seuraajamäärä Twitterissä kasvoi kuudessa kuukaudessa 417 000:sta 2,5 miljoonaan. Hän on vastustanut Israelin toimia sodassa. Watchdog-järjestöt ovat arvostelleet hänen kommenttejaan antisemitismistä. Hinkle on toiminut Putinin, Xi Jinpingin, Ali Khamenein ja jemeniläisen huthi-liikkeen puolestapuhujana. The New York Timesin mukaan hän on toiminnassaan käyttänyt manipuloituja kuvia, ja Yle on syyttänyt häntä disinformaation ja salaliittoteorioiden levittämisestä. Yle on pitänyt häntä yhtenä sosiaalisen median suuren näkyvyyden saavuttavista niin kutsutuista superlevittäjistä. Hinkle on poistettu Instagramista, Youtubesta ja Twitchistä. Hän on julkaissut säännöllistä podcastia Rumblessa.
Vuonna 2023 Hinkle meni kihloihin Miss Venäjäksi valitun Anna Linnikovan kanssa. Vuonna 2024 hän vieraili Venäjällä ja Kiinassa hallinnoille läheisten järjestöjen kutsumana. Hinkle nautti päivällisen Sergei Lavrovin kanssa ja esiintyi valtiojohtoisten televisiokanavien lähetyksissä. Venäläiset ja jemeniläiset tiedotusvälineet ovat pitäneet häntä toimittajana.