Luettelo tutkimusmatkoista Etelämantereelle
1900-luku

1901–1904 – Robert Falcon Scottin johtama Discoveryn etelänaparetkikunta saavutti leveyden (82°17′S) 30. joulukuuta 1903.
1901–1903 – Erich von Drygalski johti Gaussin etelänaparetkikuntaa
1901–1903 – Otto Nordenskjöld ja kapteeni Carl Anton Larsen johtivat Ruotsin Etelämannerretkikuntaa.
1902–1904 – William Speirs Bruce johti Skotlannin kansallista etelänaparetkikuntaa
1903–1905 – Jean-Baptiste Charcot johti Ranskan kolmatta etelänaparetkikuntaa.
1907–1909 – 9. tammikuuta 1909 Ernest Shackleton saavutti tuohon asti eteläisimmän leveyden (88° 23 ′S) etelänaparetkikuntaansa johtaessaan. 16. tammikuuta 1909 professori Edgeworth David saavutti magneettisen etelänavan (72°25′S, 155°16′E).
1908–1910 – Jean-Baptiste Charcot johti Ranskan neljättä etelänaparetkikuntaa.
1910–1912 – Nobu Shirase johti Shirasen etelänaparetkikuntaa.
1910–1912 – Roald Amundsenin etelänaparetkikunta saavutti etelänavan (90° S) 14. joulukuuta 1911.
1910–1913 – Scottin etelänaparetkikunta saavutti 17. tammikuuta 1912 etelänavan (90° S).
1911–1913 – Wilhelm Filchner johti Saksan toista etelänaparetkikuntaa.
1911–1914 – Douglas Mawson johti Mawsonin etelänaparetkeä.
1914–1916 – Ernest Shackleton johti Etelämantereen ylitysretkeä.
1914–1917 – Aeneas Mackintosh johti Mackintoshin retkikuntaa.
1920–1922 – John Lachlan Cope johti Brittiläistä Grahaminmaan retkikuntaa.
1921–1922 – Ernest Shackleton johti Shackleton-Rowettin etelänaparetkikuntaa. Tutkimusmatka oli etelänaparetkien sankariajan viimeinen.
1928–1930 – Richard E. Byrd johti ensimmäistä Antarktiksen retkikuntaansa.
1929–1931 – Douglas Mawson johti BANZARE-etelänaparetkikuntaa.
1931 – H. Halvorsen löysi Prinsessa Astridin rannikon.
1931 – Hjalmar Riiser-Larsen lensi Etelämantereen yli ja löysi Prinssi Olavin rannikon.
1933–1935 – Richard E. Byrd johti toista tutkimusmatkaansa Etelämantereelle.
1933–1939 – Lincoln Ellsworth johti neljä lentokoneella tehtyä tutkimusmatkaa Etelämantereelle.
1934–1937 – John Riddoch Rymill johti Brittiläistä Grahaminmaan retkikuntaa.
1936 – Lars Christensen pudotti Norjan lipun Prinssi Haraldin rannikolle.
1938 – Kapteeni Alfred Ritscher johti Saksan kolmatta etelänaparetkikuntaa.
1939–1941 – Richard E. Byrd johti kolmatta etelänaparetkikuntaansa.
1943–1945 – Luutnantti James Marr johti Operaatio Tabarinia.
1946–1947 – Richard E. Byrd johti operaatio Highjumpia.
1947 – Chilen ensimmäinen tutkimusretki Etelämantereelle.
1947–1948 – Gerald Ketchum johti operaatio Windmilliä.
1947–1948 – Finn Ronne johti Ronnen etelänaparetkikuntaa.
1949–1950 – Michael Barre vieraili Adélienmaalla Commandat Charcot'lla.
1949–1952 – John Giaever johti Norjalais-brittiläis-ruotsalaista etelänaparetkikuntaa.
1954 – Mawsonin tutkimusasema perustettiin.
1955–1956 – Richard E. Byrd johti operaatio Deep Freezeä.
1955–1957 – P. G. Mott kartoitti Etelämantereen lentokoneella.
1955–1957 – Mihail Somov johti Neuvostoliiton ensimmäistä etelänaparetkikuntaa.
1956 – Amundsen–Scottin tutkimusasema perustettiin.
1956–1958 – Vivian Fuchs johti Hillaryn ja Fuchsin retkikuntaa.
1956–1958 – Aleksei Trešnikov johti Neuvostoliiton toista etelänaparetkikuntaa.
1957–1958 – Kansainvälinen geofysiikan vuosi
1957–1958 – Uusiseelantilaisen retkikunnan New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition ensimmäinen tutkimusmatka.
1957 – Scottin tutkimusasema perustettiin.
1957–1958 – Luncken etelänaparetkikunta
1957–1959 – Jegveni Tolstikov johti Neuvostoliiton kolmatta etelänaparetkikuntaa.
1958–1959 – Uusiseelantilaisen retkikunnan New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition toinen tutkimusmatka.
1958–1960 – Aleksandr Dralkin johti Neuvostoliiton neljättä etelänaparetkikuntaa.
1959–1961 – Jevgeni Korotkevitš johti Neuvostoliiton viidettä etelänaparetkikuntaa.
1960 – Etelä-Afrikan kansallinen etelänaparetkikunta
1960–1962 – V. Driatski johti Neuvostoliiton kuudetta etelänaparetkikuntaa.
1961–1963 – Aleksandr Dralkin johti Neuvostoliiton seitsemättä etelänaparetkikuntaa.
1962–1964 – Mihail Somov johti Neuvostoliiton kahdeksatta etelänaparetkikuntaa.
1963–1965 – Mihail Somov ja Pavel Senko johtivat Neuvostoliiton yhdeksättä etelänaparetkikuntaa.
1964–1965 – Ensimmäinen osa kolmiosaisesta tutkimusretkestä Kuningatar Maudin maalle South Pole—Queen Maud Land Traverse I.
1964–1966 – M. Ostrekin ja I. Petrov johtivat Neuvostoliiton 10. etelänaparetkikuntaa.
1965–1966 – Toinen osa kolmiosaisesta tutkimusretkestä Kuningatar Maudin maalle South Pole—Queen Maud Land Traverse II.
1965–1967 – D. Maksutov ja Leonid Dubrovin johtivat Neuvostoliiton 11. etelänaparetkikuntaa.
1965–1965 – Eversti D. Jorge Lealin johti Operación 90:a, Argentiinan ensimmäistä tutkimusmatkaa Etelämantereella.
1966–1968 – Pavel Senko ja Vladislav Gerbovitš johtivat Neuvostoliiton 12. etelänaparetkikuntaa.
1966–1967 – John E.S. Lawrence johti uusiseelantilaista tutkimusryhmää New Zealand Antarctic Research Programme Mariner Glacier Northern Party Expedition.
1967–1968 – Kolmas osa tutkimusretkestä Kuningatar Maudin maalle South Pole—Queen Maud Land Traverse III.
1967–1969 – Aleksei Trešnikov johti Neuvostoliiton 13. etelänaparetkikuntaa
1968–1970 – D. Maksutov ja Ernst Krenkel johtivat Neuvostoliiton 14. etelänaparetkikuntaa.
1969–1970 – Uusiseelantilaisen retkikunnan New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition kolmas tutkimusmatka.
1969–1971 – Pavel Senko ja Vladislav Gerbovitš johtivat Neuvostoliiton 15. etelänaparetkikuntaa.
1970–1972 – I. Petrov ja Juri Tarbejev johtivat Neuvostoliiton 16. etelänaparetkikuntaa.
1971–1973 – Jevgeni Korotkevitš ja V. Averjanov johtivat Neuvostoliiton 17. etelänaparetkikuntaa.
1972–1974 – Pavel Senko johti Neuvostoliiton 18. etelänaparetkikuntaa.
1973–1975 – D. Maksutov ja V. Ignatov johtivat Neuvostoliiton 19. etelänaparetkikuntaa.
1974–1976 – V. Serdjukov ja N. Kornilov johtivat Neuvostoliiton 20. etelänaparetkikuntaa.
1975–1977 – O. Sedov ja G. Bardin johtivat Neuvostoliiton 21. etelänaparetkikuntaa.
1976–1978 – N. Tjabin ja Leonid Dubrovin johtivat Neuvostoliiton 22. etelänaparetkikuntaa.
1977–1979 – V. Serdjukov ja O. Sedov johtivat Neuvostoliiton 23. etelänaparetkikuntaa.
1978–1980 – A. Artemjev ja O. Sedov johtivat Neuvostoliiton 24. etelänaparetkikuntaa.
1979 – Air New Zealandin lento 901 syöksyi maahan Etelämantereella.
1979–1980 – N. Kornilov ja N. Tjabin johtivat Neuvostoliiton 25. etelänaparetkikuntaa.
1980–1981 – Ranulph Fiennes johti Transglobe-tutkimusmatkaa.
1980–1982 – V. Serdjukov ja V. Šamontjev johtivat Neuvostoliiton 26. etelänaparetkikuntaa.
1981–1983 – D. Maksutov ja R. Galkin johtivat Neuvostoliiton 27. etelänaparetkikuntaa.
1981-1982 – Sayed Zahoor Qasim johti Intian ensimmäistä etelänaparetkikuntaa.
1982 – Falklandin sota
1982–1983 – Brasilian ensimmäinen etelänaparetkikunta.
1982–1983 – V.K. Raina johti Intian toista etelänaparetkikuntaa.
1982–1984 – N. Kornilov ja A. Artemjev johtivat Neuvostoliiton 28. etelänaparetkikuntaa.
1983–1985 – N. Tjabin ja L. Bulatov johtivat Neuvostoliiton 29. etelänaparetkikuntaa.
1983–1985 – Intian kolmas etelänaparetkikunta
1984–1987 – Robert Swan johti In the Footsteps of Scott -retkikuntaa (suom. Scottin jalanjäljissä).
1984–1985 – Everstiluutnantti Omar Porciúncula johti Uruguayn ensimmäistä etelänaparetkikuntaa.
1984–1986 – D. Maksutov ja R. Galkin johtivat Neuvostoliiton 30. etelänaparetkikuntaa.
1985–1987 – N. Tjabin ja V. Dubovtsev johtivat Neuvostoliiton 31. etelänaparetkikuntaa.
1986–1988 – V. Klokov ja V. Vovk johtivat Neuvostoliiton 32. etelänaparetkikuntaa.
1987 – Jäälautta B-9 irtosi ja vei mukanaan Little America -tutkimusasemat.
1987–1989 – N. Kornilov ja J. Habarov johtivat Neuvostoliiton 33. etelänaparetkikuntaa.
1987–1988 – Bulgarian ensimmäinen etelänaparetkikunta. Kliment Ohridilaisen tutkimusasema perustettiin.
1988–1990 – S. Prjamikov ja L. Bulatov johtivat Neuvostoliiton 34. etelänaparetkikuntaa.
1989–1990 – Reinhold Messner ja Arved Fuchs ylittivät Etelämantereen jalan.
1989–1990 – Yhdysvaltalainen Will Steger ja ranskalainen Jean-Louis Étienne ylittivät Etelämantereen ja luoksepääsemättömyyden navan ilman koneellisia apuvälineitä.
1989–1991 – V. Piguzov johti Neuvostoliiton 35. etelänaparetkikuntaa.
1990 – Pohjois-Korean ensimmäinen etelänaparetkikunta
1990–1991 – Pohjois-Korean toinen etelänaparetkikunta
1991–1992 – Lev Savatjugin johti Neuvostoliiton 36. etelänaparetkikuntaa.
1992–1993 – Ann Bancroftista, Sunniva Sorbysta, Anne DalVerasta ja Sue Gillerista tuli ensimmäinen etelänavalle hiihtänyt naisryhmä.
1992–1993 – Ranulph Fiennes ja Mike Stroud ylittivät Etelämantereen maailman ensimmäisinä ilman ulkopuolista apua hiihtäen.
1992–1993 – Erling Kagge hiihti maailman ensimmäisenä yksin etelänavalle.
1992–1993 – Kenji Yoshikawa johti tutkimusmatkan ”Antarctic Environmental Research Expedition”.
1994 – Norjalainen Liv Arnesen hiihti maailman ensimmäisenä naisena yksin etelänavalle.
1994 – Norjalainen Cato Zahl Pedersen hiihti etelänavalle Lars Ebbesenin ja Odd Harald Haugen kanssa ensimmäisenä vaikeasti fyysisesti vammautuneena ihmisenä.
1995 – Marek Kamiński käveli yksin Berknerinsaarelta etelänavalle. Samalla hänestä tuli maailman ensimmäinen sekä etelä- että pohjoisnavalle yksin kävellyt ihminen.
1995–1996 – Bernard Voyer ja Thierry Pétry hiihtivät etelänavalle ilman ulkopuolista apua.
1996 – Vostok-järvi löydettiin.