stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Wirnsberger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Wirnsberger. |  Peter Wirnsberger. |  Peter Wirnsberger. |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 | syöksylasku |  |
Peter Wirnsberger (s. 13. syyskuuta 1958 Vordernberg, Steiermark, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa syöksylaskussa. Hän edusti aktiiviurallaan DSV Alpine -seuraa.
Wirnsberger saavutti Lake Placidin olympialaisissa 1980 hopeaa syöksylaskussa. Hän hävisi kultaa voittaneelle Leonhard Stockille 0,62 sekuntia. MM-kilpailujen syöksylaskussa Wirnsberger oli 12:s Schladmingissa 1982, kuudes Bormiossa 1985, kahdeksas Vailissa 1989 ja kymmenes Saalbachissa 1991.
Wirnsberger voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1985–1986, sijoittui toiseksi kaudella 1978–1979, kolmanneksi 1984–1985, neljänneksi 1980–1981 ja viidenneksi 1988–1989. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas kaudella 1985–1986 ja yhdeksäs 1984–1985. Hän voitti kahdeksan syöksylaskun maailmancupin osakilpailua, oli yhdeksän kertaa toinen ja kaksitoista kertaa kolmas.
Maailmancup-voitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 27. tammikuuta 1979 |  Garmisch-Partenkirchen | Syöksylasku |
| 3. maaliskuuta 1979 |  Lake Placid | Syöksylasku |
| 7. joulukuuta 1979 |  Val d'Isère | Syöksylasku |
| 20. tammikuuta 1985 |  Wengen | Syöksylasku |
| 14. joulukuuta 1985 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 31. joulukuuta 1985 |  Schladming | Syöksylasku |
| 17. tammikuuta 1986 |  Kitzbühel | Syöksylasku |
| 18. tammikuuta 1986 |  Kitzbühel | Syöksylasku |
Petteri Voutilainen

| Petteri Voutilainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Petteri Voutilainen
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1960 (ikä 64)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  200 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1978–1980 1980–1995:   Porvoon Tarmo  Turun NMKY
Maajoukkueet
1980–1984:   Suomi
Ottelut (pisteet):  59 (197)
Petteri Voutilainen (s. 1. kesäkuuta 1960) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Ura

Voutilaisen kasvattajaseura on Kontulan Urheilijat. Hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1978–1979 Porvoon Tarmossa, jota hän edusti kahden kauden ajan. Vuonna 1980 Voutilainen siirtyi pelaamaan Turun NMKY:hyn, jota hän edusti pääsarjauransa loppuun asti vuoteen 1995. Pisteiden valossa hänen paras kautensa oli kausi 1987–1988, jolloin hän teki 15,9 pistettä ottelua kohden.
Aiheesta muualla

Korisliigan pelaajaprofiili
Paul Dano

| Paul Dano |
| --- | --- |
 Paul Dano Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Paul Franklin Dano
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1984 (ikä 40) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja, muusikko
Puoliso:  Zoe Kazan (2007–)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:   Little Miss Sunshine  There Will Be Blood  Looper  Vangitut  12 Years a Slave  The Batman 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Paul Franklin Dano (s. 19. kesäkuuta 1984 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, käsikirjoittaja, ohjaaja ja muusikko. Hänet tunnetaan rooleistaan muun muassa elokuvissa Little Miss Sunshine (2006), There Will Be Blood (2007), Looper (2012), Vangitut (2013),  12 Years a Slave (2013), The Batman (2022) ja The Fabelmans (2022). Roolistaan There Will Be Bloodissa Dano oli ehdolla parhaan miessivuosan Bafta-palkintoon.
Dano teki debyyttinsä ohjaajana vuonna 2018 draamaelokuvalla Wildlife, joka perustuu Richard Fordin romaaniin. Dano sovitti romaanin käsikirjoitukseksi yhdessä tyttöystävänsä, näyttelijä-käsikirjoittaja Zoe Kazanin kanssa. Vuonna 2016 Dano näytteli Pierre Bezukhovia Leo Tolstoin klassikkoon perustuvassa BBC:n tv-sarjassa Sota ja rauha. Vuonna 2018 hän tähditti minisarjaa Escape at Dannemora, josta hän oli ehdolla parhaan minisarjan tai televisioelokuvan miessivuosan Primetime Emmy -palkintoon.
Filmografia > Näyttelijänä

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | The Newcomers | The Newcomers | Joel |
| 2001 | L.I.E. | L.I.E. | Howie Blitzer |
| 2002 | Keisareiden kerho | The Emperor’s Club | Martin Blythe |
| 2004 | Light and the Sufferer | Light and the Sufferer | Don (AKA: Light) |
| 2004 | Unelmien naapuri | The Girl Next Door | Klitz |
| 2004 | Taking Lives | Taking Lives | Asher nuorena |
| 2005 | The Ballad of Jack and Rose | The Ballad of Jack and Rose | Thaddius |
| 2005 | The King | The King | Paul |
| 2006 | Little Miss Sunshine | Little Miss Sunshine | Dwayne Hoover |
| 2006 | Fast Food Nation | Fast Food Nation | Brian |
| 2007 | Weapons | Weapons | Chris |
| 2007 | There Will Be Blood | There Will Be Blood | Paul Sunday / Eli Sunday |
| 2008 | Explicit Ills | Explicit Ills | Rocco |
| 2008 | Gigantic | Gigantic | Brian Weathersby |
| 2009 | Taking Woodstock | Taking Woodstock | hippi |
| 2009 | Hyvä sydän | The Good Heart | Lucas |
| 2009 | Hassut hurjat hirviöt | Where the Wild Things Are | Alexander (äänirooli) |
| 2010 | The Extra Man | The Extra Man | Louis Ives |
| 2010 | Meek’s Cutoff | Meek’s Cutoff | Thomas Gately |
| 2010 | Knight and Day | Knight and Day | Simon Feck |
| 2011 | Cowboys & Aliens | Cowboys & Aliens | Percy Dolarhyde |
| 2012 | Being Flynn | Being Flynn | Nick Flynn |
| 2012 | Ruby Sparks | Ruby Sparks | Calvin |
| 2012 | Looper | Looper | Seth |
| 2012 | For Ellen | For Ellen | Joby |
| 2013 | 12 Years a Slave | 12 Years a Slave | John Tibeats |
| 2013 | Vangitut | Prisoners | Alex Jones |
| 2014 | Love and Mercy | Love and Mercy | Brian Wilson |
| 2015 | Youth | Youth | Jimmy Tree |
| 2016 | Swiss Army Man | Swiss Army Man | Hank |
| 2017 | Okja | Okja | Jay |
| 2021 | Syyllinen | The Guilty | Matthew Fontenot (äänirooli) |
| 2022 | The Batman | The Batman | Edward Nashton / Arvuuttaja |
| 2022 | The Fabelmans | The Fabelmans | Burt Fabelman |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Smart Guy | Smart Guy | Nicholas | ”She Got Game” |
| 2002–2004 | Sopranos | The Sopranos | Patrick Whalen | 3 |
| 2016 | Sota ja rauha | War and Peace | Pierre Bezukhov | 6 |
| 2018 | Escape at Dannemora | Escape at Dannemora | David Sweat | 7 |
| 2022 | Saturday Night Live | Saturday Night Live | itsenään | ”Zoë Kravitz / Rosalía” |
| 2022 | Pantheon | Pantheon | Caspian (äänirooli) |  |
Filmografia > Ohjaajana

Wildlife (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Dano Wikimedia Commonsissa
Paul Dano Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pensaskärhö

| Pensaskärhö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Kärhöt Clematis
Laji::  recta
Kaksiosainen nimi
 Clematis recta  L. 
Katso myös
   Pensaskärhö Wikispeciesissä   Pensaskärhö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pensaskärhö (Clematis recta) on Etelä-Euroopassa alkuperäisenä kasvava kärhöjen sukuun kuuluva monivuotinen leinikkikasvi. Sitä viljellään koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Pensaskärhö kasvaa 1–1,5 metriä korkeaksi. Kasvutavaltaan se poikkeaa monista muista kärhöistä, sillä se ei kasva kiipeilevänä köynnöksenä vaan pystynä ja pensasmaisena. Kasvin varsi on ruohomainen, jäykkä ja ontto, vain tyveltä vähän puutunut. Lehdet koostuvat suikeista ehytlaitaisista lehdyköistä. Huiskilomaiset kukinnot kasvavat haarojen kärkiin. Pensaskärhön kukat ovat tuoksuvat ja väriltään maidonvalkoiset. Kehälehdet ovat 8–15 millimetriä pitkät, terälehtiä ei ole. Hedelmänä on kalju pähkylä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pensaskärhö – Clematis recta
Palettivälskäri

| Palettivälskäri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Välskärikalamaiset Acanthuroidei
Heimo::  Välskärikalat Acanthuridae
Suku::  Paracanthurus  Bleeker, 1863
Laji::  hepatus
Kaksiosainen nimi
 Paracanthurus hepatus  (Linnaeus, 1766) 
Katso myös
   Palettivälskäri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Palettivälskäri (Paracanthurus hepatus) on välskärikaloihin kuuluva kala. Se on sukunsa ainoa laji ja hyvin yleinen myös meriakvaarioharrastuksessa.
Ulkonäkö ja koko

Palettivälskärin kyljessä on kirkkaansininen ja musta paletin muotoinen kuvio. Sen pyrstö on sitruunankeltainen. Kala voi kasvaa 30–35 cm pitkäksi.
Alkuperä

Palettivälskäri on kotoisin Indopasifiselta merialueelta.
Se elää luonnossa suurissa parvissa, mutta akvaario-olosuhteissa niitä on hyvä pitää yksittäin, ellei altaalla ole riittävästi tilaa useammalle yksilölle.
Käyttäytyminen

Palettivälskäri on nuorena hieman arka ja piileskelevä, mutta kotiutuessaan ja kasvaessaan usein aggressiivinen lajitovereita kohtaan. Palettivälskäri on nopea uimari, joten uimatilaa saisi olla riittävästi. Akvaariolla saisi olla n. 1,5–2 m pituutta, ja litroja vähintään 500 litraa.
Palettivälskäri saa erityisen herkästi Cryptocaryon irritans -loisen aiheuttaman pilkkutaudin. Kalan vastustuskyvyn heiketessä stressin tai muun olosuhdemuutoksen myötä, on se herkkä saamaan tämän loistartunnan. Siitä syystä kyseiselle lajille olisi syytä tarjota oikeanlainen ympäristö.
Ravinto

Palettivälskäri syö luonnossa eläinplanktonia.
Akvaario-olosuhteissa ne ovat pitkälle kaikkiruokaisia, ja hyväksyvät korvaavan kuivaruuan helposti. Ruokinta olisi hyvä pitää monipuolisena, jotta kalan vastustuskyky tauteja vastaan säilyisi vahvana.
Populaarikulttuurissa

Animaatioelokuvien Nemoa etsimässä (2003) ja Doria etsimässä (2016) hahmo Dori on palettivälskäri.
Aiheesta muualla

Species in the genus Paracanthurus. (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Pirjo Virtanen

Pirjo Aili Maria Virtanen (s. 1970) on tamperelainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen.  Hän väitteli tekniikan tohtoriksi 27-vuotiaana lokakuussa 1997 Tampereen Teknillisessä Korkeakoulussa aiheenaan materiaalitutkimus, tarkemmin kupari-nikkeli-tina-seosten mikrorakennemuutokset.
Virtanen tunnetaan pitkästä työurasta suomalaisessa Metso-konsernissa, mm. Lokomon paikallisjohtajana ja sairastamastaan harvinaisesta verisairaudesta, aplastisesta anemiasta.  Vuodesta 2021 alkaen hän on toiminut Hallituspartnerit ry:ssä  ja kestävyyskonsulttina .
Hän asuu Tampereen Tahmelassa aviomiehensä kanssa. Perheessä on kaksi poikaa.
Peräpäänkoe

Peräpäänkoe (engl. Cartman Gets an Anal Probe) on yhdysvaltalaisen South Park -animaatiosarjan ensimmäinen jakso. Sen ensiesitys oli Comedy Central -kanavalla 13. elokuuta 1997. Sen ensiesitystä katsoi 980 000 katsojaa.
Juoni

Kun Kyle, Stan, Kenny ja Cartman odottelevat koulubussia, Cartman kertoo edellisyönä näkemästään oudosta unesta. Muut pojat vakuuttavat, että uni oli totta, mutta Cartman ei usko heitä. Kun pojat istuvat koulubussiin, he näkevät ikkunasta kuinka alienit sieppaavat Kylen pikkuveljen Iken.
Koulussa Kyle pyytää lupaa opettaja Garrisonilta Iken etsimiseen, mutta Mr. Garrison ei anna Kylelle lupaa. Samalla Cartman pieree tulta. Kun pojat kertovat tapahtuneesta Chefille, tämä auttaa poikia pääsemään koulusta painamalla hälytysnappia. Ulkona Cartman alkaa yhtäkkiä laulamaan ja tanssimaan. Pian tämän jälkeen, avaruusalus ilmestyy poikien ylle. Kyle heittää kiven avaruusalusta päin ja avaruusalus ampuu takaisin heittäen Kennyn tielle, jossa lehmät ja poliisiauto ajavat Kennyn yli.
Stan ja Kyle tapaavat Wendyn lammikolla. Lammikolla Wendy ehdottaa, että he käyttäisivät avaruusolioiden Cartmaniin  asettamaa  konetta alieneiden kutsumiseen. Cartmanin peräpäästä tulee suuri satelliittilautanen. Avaruusalus saapuu ja Ike hyppää avaruusaluksesta. Samalla alienit puhuvat lehmien kanssa ja kertovat heille, että heidän tutkimusten mukaan lehmät ovat älykkäimpiä eläimiä maapallolla.
Aiheesta muualla

Peräpäänkoe Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pirjo Valinen

Pirjo Valinen (s. 1951) on suomalainen teatteripukusuunnittelija. Hän on suunnitellut puvustuksia, lavastuksia ja julisteita vuodesta Oulun kaupunginteatteriin 1975 ja ollut teatterin vakituisena pukusuunnittelijana vuodesta 1977. Hän on opettanut pukusuunnittelua muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa sekä Oulun ja Lapin yliopistoissa. Hänen töitään on ollut esillä niin yksityis- kuin yhteisnäyttelyissä, muun muassa Teatterimuseossa Salaperäinen kahina -näyttelyssä.
Valinen valmistui Helsingissä tekstiiliopettajaksi ja oli sen jälkeen Kuopion kaupunginteatterin palveluksessa ennen kuin siirtyi Ouluun. Hän myös maalaa ja valokuvaa ja on pitänyt taidenäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.
Valinen on materiaalikokeiluissaan suunnitellut paperin työstämiseen soveltuvia työmenetelmiä ja soveltanut onnistuneesti kokeilujen tuloksia teatteripuvustuksessa.
Valinen sai näyttämötaiteen valtionpalkinnon vuonna 2006.
Papulammi

| Papulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°35′21″N, 26°06′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskuoja:  oja Lahnaseen 
Järvinumero:  14.416.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,8 m  
Pituus:  370 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,804 km  
Pinta-ala:  2,784 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPapulammi 
Papulammi tai Papulampi on Keski-Suomessa Konnevedellä  Hytölän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 370 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Kolunjoen valuma-alueeseen (14.416) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,8 metriä mpy.
Piobesi d’Alba

| Piobesi d’Alba |
| --- | --- |

 Piobesi d’Alba
 Koordinaatit: 44°44′N, 7°59′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Cuneo
Korkeus:  194 m
Väkiluku:  1 403 
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.comune.piobesidalba.cn.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piobesi d’Alba (piemonteksi Piobs/Pióbes) on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Cuneon maakunnassa.Vuoden 2011 alussa kunnassa oli 1 403 asukasta.
Pierre Vernier

Pierre Vernier (1580–1637) oli ranskalainen matemaatikko. Hän oli Burgundin kreivikunnan raha-asioiden ylitirehtööri, Ornansin linnan päällikkö ja Espanjan kuninkaan neuvonantaja. Vernier on ensimmäisenä selittänyt noonion.
Peter Woldemar Hannikainen

Peter Woldemar Hannikainen. Kuvaaja K. E. Ståhlberg.
Peter Woldemar Hannikainen (4. huhtikuuta 1858 Parikkala – 4. syyskuuta 1928 Helsinki) oli metsänhoitaja, joka toimi Metsähallituksen ylijohtajana.
Henkilöhistoria

Hannikaisen isä oli komissiomaanmittari ja kirjailija Pietari Hannikainen ja äiti Karin Margareta Krank. Hänen puolisonsa vuodesta 1880 oli Selma Elisabeth Fagerström (k. 1929). Metsänhoitaja Yrjä Sigismund Hannikainen (1884-1927) ja Helsingin Sanomien toimitussihteeri Klaus Hannikainen (1885-1937) olivat heidän poikiansa. Hannikainen tuli ylioppilaaksi 1875 Suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti päästötutkinnon Evon metsäopistosta 1878, jolloin hänestä tuli metsäkonduktööri. Hannikainen tuli virkatalojen ylimääräiseksi metsänhoitajaksi 1880 ja vakinaiseksi 1891. Metsähallituksen järjestyksessä neljäntenä ylitirehtöörinä eli ylijohtajana Hannikainen toimi 1902–1918. Hänen aikanaan valtionmetsien hoidon tehostaminen lisäsi niiden taloudellista tuottoa moninkertaiseksi. Hannikainen oli Suomen Metsätieteellisen Seuran perustajia ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän toimitti ja julkaisi Suomen ensimmäistä metsänhoidon aikakauskirjaa Suomen Metsänhoitolehteä 1888–1903.  Hannikaiselle myönnettiin todellisen valtioneuvoksen arvo vuonna 1915.
Julkaisuja

Hannikainen julkaisi muun muassa seuraavat teokset:
Metsänkasvatuksesta, 1880
Metsien hoidosta I, Metsänkasvatuksesta, 1882
Metsien hoidosta II, Metsätalouden järjestämisestä, 1885
Vähäsen metsistä, 1887 (Något om skogarna, 1888)
Ruotsalais-suomalainen sanaluettelo Suomen  Metsänhoitolehdessä, 1889 ja 1893
Kootkaa metsäpuitten siemeniä, 1892 ja 1902
Metsänhoito-oppi, 1892, 1893 ja 1919
Metsänhoito maanviljelyksen rinnalla, 1893
Suomen metsät kansallisomaisuutenamme, 1896
Metsätaloutemme, sen merkitys ja tehostaminen, 1930 (postuumisti).
Hän julkaisi myös kirjoituksia useissa alan suomen- ja vieraskielisissä lehdissä.
Pierre Vaultier

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pierre Vaultier vuoden 2010 talviolympialaisissa  |  Pierre Vaultier vuoden 2010 talviolympialaisissa  |  Pierre Vaultier vuoden 2010 talviolympialaisissa  |  |
Maa:  Ranska
Miesten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | lumilautakrossi |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | lumilautakrossi |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sierra Nevada 2017 | lumilautakrossi |  |
Pierre Vaultier (s. 24. kesäkuuta 1987 Briançon) on ranskalainen lumilautailija ja olympiavoittaja. Hän kilpailee lumilautakrossissa. Vaultier voitti olympiakultaa vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa lumilautakrossissa. Vaultier on osallistunut urallaan kolmiin talviolympialaisiin. Ensimmäisissä olympiakisoissaan hän kilpaili jo 18-vuotiaana Torinossa 2006. Vancouverissa 2010 hän sijoittui yhdeksänneksi. Vaultier on 186 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa. Hän edustaa seuratasolla Les Ecrinsiä.
Käännös suomeksi
Pierre Veyron

Pierre Veyron vuonna 1934.
Pierre Veyron (1. lokakuuta 1903 – 2. marraskuuta 1970) oli Grand Prix -kilpakuljettaja vuosina 1933 – 1953. Hänet muistetaan parhaiten vuoden 1939 voitostaan Le Mansin 24 tunnin ajoissa ajaen Bugatti Type 57 -kilpa-autoa Jean-Pierre Wimillen kanssa. Bugatti Automobiles kunnioitti hänen muistoaan nimeämällä maailman tehokkaimman ja nopeimman auton Bugatti Veyronin hänen mukaansa.
Pesco Sannita

| Pesco Sannita |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Pesco Sannita
 Koordinaatit: 41°14′0.96″N, 14°48′46.80″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Campania
Maakunta:  Benevento
Pinta-ala:  
 – Maa:  24,15  km²
Korkeus:  393 (268 - 561)  m
Väkiluku (2015):  1 976 
 – Väestötiheys:  81  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pesco Sannita on kunta Italiassa Campanian alueella Beneventon maakunnassa.
Kunnan keskusta sijaitsee kallioisella kukkulalla. Kunnan läpi virtaava Tammarojoki laaksoneen tekee siitä hedelmällisen maatalousalueen. Kunnan nähtävyyksiä on kirkko, Chiesa del Santissimo Salvatore.
Chiesa del Santissimo Salvatore
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pesco Sannita Wikimedia Commonsissa
Pjetër Gjura

Pjetër Gjura (27. kesäkuuta 1875 – 9. heinäkuuta 1939) oli albanialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän syntyi Shkodërissa ja sai pappisvihkimyksensä tammikuussa 1910. Hänet nimitettiin Durrësin arkkipiispaksi 15. toukokuuta 1929. Piispaksi konsekrointi seurasi 4. elokuuta. Gjura johti arkkihiippakuntaansa kuolemaansa saakka.
Papulanvuori

Papulanvuoren televisiotorni.
Papulanvuori (myös Papulanmäki, ven. Гора Папула, Gora Papula) on Viipurissa sijaitseva kallioinen mäki, joka kohoaa yli 30 metrin korkeuteen merenpinnasta. Se sijaitsee keskustan pohjoispuolella Papulan kaupunginosassa Papulanlahden rannalla. 1880-luvulta lähtien mäki on tunnettu myös  Papulanpuistona, joka oli toista maailmansotaa edeltävinä vuosina oli kaupunkilaisten suosima virkistys- ja ajanviettopaikka silloisessa Imatran kaupunginosassa. Papulanvuoren huipulla oli muun muassa näkötorni ja kesäravintola sekä vesitorni. Nykyään alueella on televisiomasto, mutta itse puisto on pahasti rapistunut.
Historia > Varhaisin historia

Nykyisin Papulanpuistona tunnettu alue kuului keskiajalla silloin vielä Naistenkaivoksi kutsutun Papulan kartanon maihin. Kartanon ensimmäinen tunnettu omistaja oli vuonna 1448 Ruotsin kuninkaaksi kruunattu Viipurin linnaläänin maaherra Kaarle Knuutinpoika Bonde. Kuninkaaksi tultuaan hän lahjoitti Naistenkaivon kartanon Viipurin dominikaaniluostarille, jolta se uskonpuhdistuksen myötä siirtyi Viipurin kaupungille vuonna 1563. Kolmekymmentä vuotta myöhemmin alue mainitaan ensimmäistä kertaa Papula-nimisenä kaupungin laidunmaana. Nimitys on ilmeisesti peräisin dominikaaniluostarin ajoilta, sillä latinankielinen sana ”papula” tarkoittaa kohoumaa.[lähde? ]
Historia > Virkistysalueeksi

Papulan kaupunginosa rakennettiin 1800-luvulla, ja samalla Papulanvuoresta tuli kaupunkilaisten vapaa-ajanviettopaikka. Yksi tunnetuimmista nähtävyyksistä oli etelärinteellä sijaitseva suuri graniittinen siirtolohkare, jota kutsuttiin nimellä ”sokeritoppa”. Papulanpuisto perustettiin 1886, jolloin maineikas tukholmalainen maisema-arkkitehti Wilhelm Rydberg suunnitteli puiston pankkiiri Wilhelm Burjamin rahoituksella.[lähde? ] Vuonna 1888 Papulanvuoren huipulle valmistui arkkitehti Eduard Dippellin suunnittelema puurakenteinen näkötorni. Se korvattiin teräsrakenteisella ”Pilipuu”-lempinien saaneella näkötornilla vuonna 1905. Uudessa 15 metriä korkeassa tornissa oli kaksi katettua näköalatasannetta, joihin johti kierreportaat. Toinen näköalapaikka sijaitsi vuonna 1892 valmistuneen kivirakenteisen vesitornin päällä.
1900-luvun alussa Suomen Matkailuliitto alkoi kehittämään Papulanvuoren matkailua. Vuonna 1909 huipulle valmistui Uno Ullbergin ja Axel Gyldénin suunnittelema kesäravintola ”Papulan Paviljonki”. Se tuhoutui vuoden 1918 sisällissodan Viipurin taistelun aikana, mutta rakennettiin uudelleen arkkitehti Toivo Löyskän suunnitelmien mukaan 1928. Lisäksi puistossa oli muun muassa kesäteatteri sekä kansanjuhlapaikka ”Huvikallio”, jossa oli esiintymislava. 1900-luvun alkuvuosina Papulanpuisto toimi työväenliikkeen kokoontumispaikkana, jossa järjestettiin mm. vappujuhlia. Sisällissodan aikana Papulanmäelle haudattiin taisteluissa kaatuneita punakaartin sotilaita, mutta sodan jälkeen valkoiset avaivat sankarihaudat ja vainajat siirrettiin niin sanottuun koirahautaan.
Mäen pohjoisrinteellä sijaitsevan Papulan urheilukentän rakennustyöt aloitettiin jo vuonna 1913, mutta rahapulan ja sotavuosien aiheuttamien viivästysten vuoksi se valmistui lopullisesti vasta 1921. Papulanvuori tunnettiin myös talviurheilukeskuksena, jossa olivat hyppyrimäki sekä kelkka- ja pujottelurinteet. Norjalaisen insinöörin Robert Pehrssonin suunnitteleman hyppyrimäen avajaiskilpailut järjestettiin maaliskuussa 1909. Vuonna 1910 Papulanvuorella järjestettiin Viipurin kansainvälisten talvikisojen mäkihyppykilpailut, ja 1914 mäkihypyn ensimmäiset SM-kilpailut. Maaliskuussa 1938 Papulavuoren rinteillä pidettiin myös alppihiihdon SM-kilpailut.
Alun perin Viipurin maalaiskuntaan kuulunut alue liitettiin kaupunkiin vuonna 1924. 1920-luvulla Papulanmäelle suunniteltiin alustavasti Viipurin maakunta-arkistoa, joka lopulta rakennettiin Tervaniemeen.