stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sakari Ellonen

Raimo Sakari ”Saku” Ellonen (9. kesäkuuta 1928 Viipuri – 18. maaliskuuta 2020 Lappeenranta) oli suomalainen jääpallomaalivahti.
Ellonen pelasi Kouvolan Urheilijain Palloilijoissa suomensarjaa vuosina 1946–1948 ja lappeenrantalaisessa Veiterässä SM-sarjaa vuosina 1950–1954. Hän voitti Veiterässä Suomen mestaruuden vuonna 1951 ja SM-pronssia vuonna 1952. Vuosina 1953 ja 1954 Veiterä oli SM-hopealla. Vuosina 1954–1957 Ellonen pelasi vielä suomensarjaa Lappeenrannan Pallossa. Hän harrasti myös tennistä ja toimi lajissa myös erilaisissa taustatehtävissä.
Ellosen ja tämän Ritva-vaimon avioliitto kesti 64 vuotta. Heidän maajoukkueessakin koripalloa pelannut Riikka-tyttärensä avioitui koripalloilija Pekka Markkasen kanssa: heidän lapsistaan Lauri Markkanen on pelannut koripalloa NBA:ssa ja Eero Markkanen jalkapalloa ulkomailla. 2000-luvulla Ellonen sai patsaan Lappeenrannan Hiekkalinnan veistosgalleriaan. Hän kuoli Lappeenrannassa 91-vuotiaana 18. maaliskuuta 2020.
Rusokukkajäärä

| Rusokukkajäärä |
| --- | --- |
 naaras
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Suku::  Stictoleptura
Laji::  rubra
Kaksiosainen nimi
 Stictoleptura rubra  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Anoplodera rubra (Linnaeus, 1758)  Leptura testacea (Linnaeus, 1760) 
Katso myös
   Rusokukkajäärä Wikispeciesissä   Rusokukkajäärä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusokukkajäärä (Stictoleptura rubra) on kookas, punaruskea kovakuoriainen. Laji on yleinen Etelä-Suomessa ja se esiintyy metsissä ja niityillä. Aikuiset, erityisesti koiraat, ruokailevat kukilla, mistä niitä tapaa usein. Toukat kasvavat lahossa havupuussa.
Ulkonäkö

Rusokukkajäärä on ruskea ja kooltaan 13-19 mm. Naaraan peitinsiivet ja keskiruumiin etuselkä ovat punaruskeat, koiraalla etuselkä on musta ja peitinsiivet ovat kellertävämmän ruskeat. Jalkojen reidet mustat, muuten kellanruskeat. Pää ja tuntosarvet mustat. Muihin kukkajääriin, kuten hurmekukkajäärään, jalkojen punaruskea väri toimii rusokukkajäärällä hyvänä erotustuntomerkkinä.
Yhdysvaltain toinen kongressi

| Yhdysvaltain toinen kongressi |
| --- | --- |
 ensimmäinen ←→ kolmas
 Congress Hall (2007)
4. maaliskuuta 1791 – 4. maaliskuuta 1793
Senaatin puheenjohtaja:  John Adams (P)
Senaatin pres. pro tem:  Richard Henry Lee (P) John Langdon (P)
Edustajainhuoneen puhemies:  Jonathan Trumbull, Jr. (P)
Jäsenet:  26–30 senaattoria 69–73 kongressiedustajaa 0 äänioikeutonta delegaattia
Senaatin enemmistö:  Pro-Administration
Edustajainhuoneen enemmistö:  Pro-Administration
Istuntokaudet
 Erikois: 4. maaliskuuta 1791 – 4. maaliskuuta 1791 1: 24. lokakuuta 1791 – 8. toukokuuta 1792 2: 5. marraskuuta 1792 – 2. maaliskuuta 1793
Yhdysvaltain toinen kongressi, joka koostui Yhdysvaltain senaatista ja Yhdysvaltain edustajainhuoneesta, kokoontui George Washingtonin presidenttikauden kolmantena ja neljäntenä vuotena 4. maaliskuuta 1791 – 4. maaliskuuta 1793 välisenä aikana Philadelphian Congress Hallissa. Kongressin aikana Vermontin ja Kentuckyn osavaltiot liittyivät unioniin.
Yhteenveto puolueista

Tässä kongressissa ei ollut puolueita, vaan sen jäsenet on jaoteltu epävirallisesti eri ryhmiin perustuen heidän äänestyshistoriaansa.
Yhteenveto puolueista > Senaatti

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

|  | Ryhmittymät | Ryhmittymät | Yht. | Vapaa |
|  |  |  | Yht. | Vapaa |
|  | Anti- Administration (A) | Pro- Administration (P) | Yht. | Vapaa |
| Alussa | 8 | 17 | 25 | 1 |
| Lopussa | 13 | 17 | 30 | 0 |
| Lopullinen äänijakauma | 43,3 % | 56,7 % |  |  |
Yhteenveto puolueista > Edustajainhuone

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

|  | Ryhmittymät | Ryhmittymät | Yht. | Vapaa |
|  |  |  | Yht. | Vapaa |
|  | Anti- Administration (A) | Pro- Administration (P) | Yht. | Vapaa |
| Alussa | 29 | 37 | 66 | 3 |
| Lopussa | 32 | 40 | 72 | 1 |
| Lopullinen äänijakauma | 44,4 % | 55,6 % |  |  |
Jäsenet > Senaatti

| --- | --- |
 Connecticut 1. Oliver Ellsworth (P)  3. William S. Johnson (P), 4. maaliskuuta 1791 asti Roger Sherman (P), 13. kesäkuuta 1791 lähtien Delaware 1. George Read (P)  2. Richard Bassett (P) Georgia 2. William Few (A)  3. James Gunn (A) Kentucky 2. John Brown (A), 18. helmikuuta 1792 lähtien  3. John Edwards (A), 18. helmikuuta 1792 lähtien Maryland 1. Charles Carroll (P), 30. marraskuuta 1792 asti Richard Potts (P), 4. helmikuuta 1793 lähtien  3. John Henry (P) Massachusetts 1. George Cabot (P)  2. Caleb Strong (P) New Hampshire 2. Paine Wingate (A)  3. John Langdon (P) :  New Jersey 1. John Rutherfurd (P)  2. Philemon Dickinson (P) New York 1. Aaron Burr (A)  3. Rufus King (P) Pohjois-Carolina 2. Samuel Johnston (P)  3. Benjamin Hawkins (P) Pennsylvania 1. Albert Gallatin (A), 2. joulukuuta 1793 lähtien  3. Robert Morris (P) Rhode Island 1. Theodore Foster (P)  2. Joseph Stanton, Jr. (A) Etelä-Carolina 2. Pierce Butler (A)  3. Ralph Izard (P) Vermont 1. Moses Robinson (A), 17. lokakuuta 1791 lähtien  3. Stephen R. Bradley (A), 17. lokakuuta 1791 lähtien Virginia 2. Richard Henry Lee (A), 9. lokakuuta 1792 asti John Taylor (A), 12. joulukuuta 1792 lähtien  1. James Monroe (A)
Jäsenet > Edustajainhuone

| --- | --- |
 Connecticut Kaikki osavaltion edustajat valittiin yleiseltä listalta. James Hillhouse (P)  Amasa Learned (P)  Jonathan Sturges (P)  Jonathan Trumbull, Jr. (P)  Jeremiah Wadsworth (P) Delaware John Vining (P) Georgia 1. Anthony Wayne (A), 21. maaliskuuta 1792 asti (paikka julitsettiin avoimeksi) John Milledge (A), 22. marraskuuta 1792  2. Abraham Baldwin (A)  3. Francis Willis (A) Kentucky 1. Christopher Greenup (A), 9. marraskuuta 1792 lähtien  2. Alexander D. Orr (A), 8. marraskuuta 1792 lähtien Maryland 1. Philip Key (P)  2. Joshua Seney (A), 6. joulukuuta 1792 asti William Hindman (P), 30. tammikuuta 1793 lähtien  3. William Pinkney (P), marraskuuhun 1791 asti John F. Mercer (A), 6. helmikuuta 1792 lähtien  4. Samuel Sterett (A)  5. William Vans Murray (P)  6. Upton Sheredine (A) Massachusetts 1. Fisher Ames (P)  2. Benjamin Goodhue (P)  3. Elbridge Gerry (A)  4. Theodore Sedgwick (P)  5. Shearjashub Bourne (P)  6. George Leonard (P), 2. huhtikuuta 1792 lähtien (myöhemmät vaalit)  7. Artemas Ward (P)  8. George Thatcher (P), 4. huhtikuuta 1791 lähtien (myöhemmät vaalit) New Hampshire Kaikki osavaltion edustajat valittiin yleiseltä listalta. Nicholas Gilman (P)  Samuel Livermore (P)  Jeremiah Smith (P) New Jersey Kaikki osavaltion edustajat valittiin yleiseltä listalta. Elias Boudinot (P)  Abraham Clark (P)  Jonathan Dayton (P)  Aaron Kitchell (P) :  New York 1. Thomas Tredwell (A), 24. lokakuuta 1791 lähtien  2. John Laurance (P)  3. Egbert Benson (P)  4. Cornelius C. Schoonmaker (A)  5. Peter Silvester (P)  6. James Gordon (P) Pohjois-Carolina 1. John Steele (P)  2. Nathaniel Macon (A)  3. John Baptista Ashe (A)  4. Hugh Williamson (A)  5. William Barry Grove (P) Pennsylvania 1. Thomas Fitzsimons (P)  2. Frederick Muhlenberg (A)  3. Israel Jacobs (P)  4. Daniel Hiester (A)  5. John W. Kittera (P)  6. Andrew Gregg (A)  7. Thomas Hartley (P)  8. William Findley (A) Rhode Island Benjamin Bourne (P) Etelä-Carolina 1. William L. Smith (P)  2. Robert Barnwell (P)  3. Daniel Huger (P)  4. Thomas Sumter (A)  5. Thomas Tudor Tucker (A) Vermont 1. Israel Smith (A), 31. lokakuuta 1791 lähtien  2. Nathaniel Niles (A), 31. lokakuuta 1791 lähtien Virginia 1. Alexander White (P)  2. John Brown (A), 1. kesäkuuta 1792 asti, (jolloin hänen vaalipiirinsä siirtyi Kentuckylle) Avoinna siitä lähtien  3. Andrew Moore (A)  4. Richard Bland Lee I (P)  5. James Madison (A)  6. Abraham B. Venable (A)  7. John Page (A)  8. Josiah Parker (A)  9. William B. Giles (A)  10. Samuel Griffin (A) 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2st United States Congress
Senaatin puheenjohtaja John Adams
President pro tempore Richard Henry Lee
Edustajainhuoneen puhemies
Jonathan Trumbull, Jr. Connecticutista
Käännös suomeksi
SC Top

| SC Top |
| --- | --- |
Perustettu:  1990
Paikkakunta:  Riihimäki
– Kapasiteetti:  300
Miesten sarjataso:  II-divisioona
Kotisivut:  http://www.sctop.net
Salibandy Club Top on riihimäkeläinen vuonna 1990 perustettu salibandyn erikoisseura. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2009–2010 maan toiseksi korkeinta sarjatasoa I-divisioona ja miesten edustusjoukkue II-divisioonaa. Poikien A-juniorit pelaavat nuorten I-divisioonassa, jonka lisäksi seuralla on poikajuniorijoukkueita B, C, D ja E ikäluokissa. Kaudella 2008–2009 seuralla oli yli 200 jäsentä ja lisenssipelaajia 159.
Historia ja menestys

Seuran naiset ovat korkeimmillaan pelanneet salibandyliigaa ja miehet I-divisioonaa. Junioreisse SC Top on voittanut C-tyttöjen suomenmestaruuden ja B-tyttöjen SM-pronssia.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
SDI - Strategic Defense Initiative

| SDI - Strategic Defense Initivative |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sega
Julkaisija:  Sega
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  Ammuntapeli
Alusta:  Kolikkopeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
SDI - Strategic Defense Initiative on Segan vuonna 1987 valmistama kolikkopeli, joka oli genreltään räiskintä. Pelissä oli erikseen kontrollit liikkumiseen (joystick) ja tähtäämiseen (trackball).
Pelaaminen

Pelissä on kahdenlaisia tehtäviä: tehtävä, jossa täytyy tuhoa kaikki ruudulla lentävät esineet (offensive) ja tehtävä, jossa on tarkoitus puolustaa kotia ydinpommeilta (defensive).
Aiheesta muualla

https://archive.org/details/arcade_sdi
SPIT

SPIT (lyhenne sanoista Spam over Internet Telephony) eli VoIP-spam tarkoittaa automatisoituja mainospuheluita, palvelunestohyökkäyksiä ja muita haitakkeita IP-puheluissa.
Kuten sähköposti ja muut Internet-palvelut, myös IP-puhelut ovat vaarassa automatisoidulle haittaviestinnälle niiden ilmaisuudesta johtuen. Toistaiseksi haittaviestintä on ollut hyvin vähäistä, vaikka sen torjumiseksi on jo tehty tutkimusta ja muutamia sovelluksia. Teknisesti ottaen tutkimus ja sovellukset ovat kohdistuneet enimmäkseen SIP-protokollaan, joka on tällä hetkellä lupaavin standardi muun muassa IP-puheluyhteyksien luontiin. (Session Initiation Protocol, IETF – Internet Engineering Task Force, RFC 3261)
Ongelma SPIT:n torjumisessa on puheluiden synkroninen luonne. Sähköpostiviestejä on huomattavasti helpompi analysoida etukäteen, koska viesti on kirjoitetussa muodossa, eikä sen tarvitse olla samalla minuutilla käyttäjän luettavissa. Puheluissa sisältöä on kuitenkin vaikea analysoida ilman, että puhelu ohjataan aluksi erilliselle koneelle, joka pyrkii tunnistamaan soittajan ihmiseksi koneen sijaan. Tämä kuitenkin häiritsee jossain määrin oikeita soittajia. Keskeisessä osassa SPIT:n torjumiseksi onkin suunniteltu ns. mustia listoja ja luotettuja kontakteja.
Ruth Nussenzweig

| Ruth Nussenzweig> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1928 Wien, Itävalta
Kuollut: 1. huhtikuuta 2018 (89 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  São Paulon yliopisto
Instituutti:  New Yorkin yliopisto
Tutkimusalue:  immunologia
Tunnetut työt:  malariatutkimukset
Palkinnot:  Paul Ehrlich ja Ludwig Darmstaedter -palkinto (1985)   Warren Alpert Foundation Prize (2015)
Ruth Sonntag Nussenzweig (20. kesäkuuta 1928 Wien, Itävalta – 1. huhtikuuta 2018 New York, New York, Yhdysvallat) oli itävaltalaissyntyinen brasilialainen immunologi, joka teki uraauurtavaa työtä malariatutkimuksissa. Hän todisti, että hiirillä sai aikaan vastustuskyvyn malariaa vastaan, ja löysi proteiniin, johon rokote voitaisiin kohdistaa.
Elämä > Nuoruus

Ruth Sonntag syntyi Wienissä vuonna 1928. Hänen vanhempansa Barouch ja Eugenia Sonntag olivat lääkäreitä. He olivat maallistuneita juutalaisia ja pakenivat Itävallasta Anschlussin jälkeen. Sonntagit olivat noin vuoden Belgiassa, mistä he muuttivat Brasiliaan.
Ruth Sonntagin vanhemmat halusivat tyttärestään sairaanhoitajan. Ruth itse päätti pyrkiä tieteilijäksi luettuaan Sinclair Lewisin romaanin Tohtori Arrowsmith ranskannoksen.
Elämä > Opiskelu ja uran alku

Sonntag opiskeli São Paulon yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa, mistä hän valmistui vuonna 1953. Hän meni opiskeluaikanaan naimisiin Victor Nussenzweigin kanssa, joka oli myös lääketieteen opiskelija. He työskentelivät São Paulossa dosentteina ja 1958–1960 tutkijoina Pariisissa. Ruth Nussenzweig oli Collège de Francessa ja Victor Pasteur-instituutissa.
Nussenzweig tutki Brasiliassa Chagasin tautia, jota aiheuttaa loiseliö Trypanosoma cruzi. Hän auttoi ensimmäistä kertaa todistamaan, että tauti saattoi tarttua verensiirrossa. Hän myös havaitsi, että kidevioletti pystyi tappamaan loiseliön.
Nussenzweigit saivat 1963 tutkimusstipendiaatin New Yorkin yliopistoon. Sen piti olla vain väliaikainen sijaintipaikka, mutta he eivät kokeneet paluun Brasiliaan enää mahdolliseksi vuoden 1964 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Ruth Nussenzweig kävi kuitenkin vuonna 1968 São Paulon yliopistossa suorittamassa väitöstilaisuutensa.
Elämä > Malariatutkimukset

Vaikka Nussenzweigien tutkimukset liittyivät joskus toisiinsa, he työskentelivät New Yorkin yliopistossa kuitenkin eri laboratorioissa. Ruth Nussenzweig keskittyi malariatutkimukseen. Hän julkaisi vuonna 1967 tutkimuksensa, missä hän todisti, että hiirille oli kehittynyt vastustuskyky malariaa vastaan, kun niitä oli rokotettu säteilyllä heikennetyillä Plasmodium berghein sporotsoiiteillä. P. berghei aiheuttaa jyrsijöissä malariaa.
Nussenzweig, miehensä Victorin ja heidän tutkijakollegoidensa kanssa osoittivat vuonna 1979, että hiiriä pystyy suojaamaan malarialta myös käyttämällä vasta-ainetta CSP-proteiinia vastaan. Tämä innoitti Nussenzweigia ja muita tutkijoita etsimään vastaavaa proteiinia ihmisillä malariaa aiheuttavilta P. falciparum- ja P. vivax -loisilta.
Nussenzweigista tuli vuonna 1984 New Yorkin yliopiston lääketieteellisen ja molekyyliparasotologian laitoksen johtaja. Hän  oli lääketieteen tiedekunnan ensimmäinen naispuolinen laitosjohtaja ja toimi tehtävässä melkein 20 vuoden ajan. Kun Victor Nussenzweig sai vuonna 2012 kolmivuotisen rahoituksen São Paulon tutkimussäätiöltä, Nussenweigit palasivat tekemään tutkimusta myös São Pauloon. He vierailivat siellä vuosittain kolmen kuukauden ajan.
Tunnustukset ja merkitys

Nussenzweig sai uransa aikana useita tunnustuksia, ja hänet valittiin vuonna 2006 Institute of Medicineen ja vuonna 2013 National Academy of Sciencesiin. Nussenzweig palkittiin muun muassa Paul Ehrlich ja Ludwig Darmstaedter -palkinnolla (1985), American Society of Tropical Medicinen LePrice-mitalilla ja Warren Alpert Foundation Prizella (2015).
Nussenzweig oli malarian vastaisen taistelun edelläkävijöitä, ja hänen tutkimuksensa on malariarokotekehityksen edeltäjänä. Hänen löytämänsä tapa tuottaa hiirille vastustuskyky malariaa vastaan todennettiin myöhemmin myös ihmisillä. Nussenzweig löysi myös rokotteelle sopivan kohdeproteiinin. Nussenzweigin aloittaessa 1960-luvulla malariatutkimusta, monet tieteiljät uskoivat, että tauti olisi liian monimutkainen torjuttavaksi rokotteella.
SPL

Lyhenteet SPL ja Spl voivat tarkoittaa:
Saksanpaimenkoiraliitto, saksanpaimenkoiraharrastajien yhdistys
Scottish Premier League
Shakespeare programming language, ohjelmointikieli
Sound Pressure Level, äänenpaineen taso
Standard PHP Library
Sun Public License
Suomen Palloliitto
Suomen Pankkimiesliitto, ammattiliitto 1946–1968
Suomen Poliisien Liitto, ammattiliitto 1923–1995
Suomen Potkunyrkkeilyliitto
Suomen Purjehtijaliitto
Suomen Putkimiesliitto, ammattiliitto 1950–1957
Suomen Puutyöväen Liitto ammattiliitto 1931–197x (vuodesta 1960 Suomen Puunjalostusteollisuustyöntekijäin Liitto)
Suomen Puutyöntekijäin Liitto, ammattiliitto 1905–1925
Simpeleen rautatieasema (Spl), liikennepaikkalyhenne
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SPL”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
SS Skiftet

SS Skiftet talvella.
SS Skiftet oli vuonna 1908 rakennettu Bore-varustamon omistama 336 bruttorekisteritonnin höyrymatkustajalaiva, joka ajoi saksalaiseen miinaan ja upposi Rödhamnin selällä Saaristomerellä 14. joulukuuta 1916, jolloin 86 henkilöä kuoli.
Turun ja Ahvenanmaan välistä talviliikennettä varten rakennettu Skiftet oli otettu syksyllä 1916 Venäjän laivaston käyttöön, mutta se liikennöi edelleen entisellä reitillään pääosin sotilaskäytössä ja kuljetti myös siviilirahtia ja -matkustajia.
Onnettomuus

Skiftet lähti Maarianhaminan Länsisatamasta kohti Turkua aamulla 14. joulukuuta kello 8:30.  Laivalla oli mukana 91 henkilöä: 15 miehistön jäsentä, 56 venäläistä sotilashenkilöä, seitsemän Ahvenanmaan linnoitustyöntekijää sekä 13 muuta siviiliä. Kun alus tunnin päästä oli Rödhamnin selällä, törmäsi se miinaan, jolloin aluksen pohja repeytyi auki ja räjähdyksen paineaalto tuhosi suuren osan hyteistä ja puolet ruokasalista sekä kaatoi etumaston ja rikkoi höyrynosturin.
Skiftet kaatui ja upposi lyhyessä ajassa 20 metrin syvyyteen. Noin 30 ihmistä oli jäänyt pinnalle takertuen vedessä kelluviin aluksen osiin, mutta suurin osa heistä ehti menehtyä hypotermiaan ennen kuin pelastajat saapuivat paikalle puoli tuntia myöhemmin. Vedestä pelastettiin kuusi henkilöä, joista yksi kuoli matkalla Maarianhaminaan. Henkiinjääneistä kolme oli venäläisiä sotilaita, yksi ahvenanmaalainen siviili ja yksi suomalainen linnoitustyöntekijä.  Kuolleiden joukossa oli Ahvenanmaan venäläisen varuskunnan päällikkö eversti Ivan Kuznetsov sekä santarmiosaston päällikkö, everstiluutnantti Vasili Kovaljov.
Aluksen upottaneen miinan oli laskenut saksalainen sukellusvene UC-27, joka oli lähtenyt Liepājasta 8. marraskuuta 1916 mukanaan 18 miinaa. Kahdeksan päivää kestäneen retken aikana miinat oli laskettu Ahvenanmaan vesille Ledsundin ja Hammaruddan kohdalle sekä Mäntyluodon ja Rauman edustalle.
Urheilusukeltajat löysivät vuonna 1970[lähde? ] SS Skiftetin hylyn noin 20 metrin syvyydestä, jossa se on kahtena eri palana.
Aluksen esineistöä nostettiin huomattavia määriä kaksiviikkoisen leirin aikana.
Urheilusukeltaja Skiftetin hylyllä.
Robot Battle

| Robot Battle |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Brad Schick
Julkaisija:  GarageGames
Julkaistu:  2002
Lajityyppi:  Ohjelmointipeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Robot Battle on Brad Schickin kehittämä ja GarageGamesin julkaisema ohjelmointipeli, jossa käyttäjä suunnittelee ja ohjelmoi taistelurobotteja. Menestykseen Robot Battlessa ei vaadita refleksejä, vaan strategian hallintaa sekä tarkkuutta ja ajoitusta. Robotin toiminnan määrää kunkin pelaajan tekemä ohjelma. Alkuperäinen peli-idea on samantapaisesta RobotWar-pelistä.
Historia

Robot Battle -pelin loi Brad Schick 1994 ja hän tarjosi sen vapaaseen levitykseen samana vuonna alkaen versiosta 1.2. Schick julkaisi pelistä monia versioita versioon 1.3 vuonna 1995.  Seuraava suurempi muutos oli David Finch:in tekemä versio 1.33 vuonna 1997. Robot Battle -yhteisö piti yhteyttä Robot Battle -sähköpostilistan (RBML) avulla helmikuulle 2004 asti ja siirtyi sitten Robot Battle Registry -foorumille.  Sähköpostilistan ja nyttemmin keskustelupalstan kautta on järjestetään turnauksia sekä neuvotaan uusia ja vanhoja pelaajia vaativissakin ohjelmointiongelmissa.
Vuoden 2001 alussa Schick alkoi työstää Robot Battlen versiota 1.4, joka lupaili laajoja parannuksia. RBML-postituslistalla satoi ideoita ja parannusehdotuksia ja avuntarjouksia. Lopputuloksena oli Robot Battle nykymuodossaan:
3D-grafiikka robotteihin (Emmanuel Athans – http://www.manopolis.com/)
uudet ääniefektit (Steve Simmons)
uusia ohjelmointikielen ominaisuuksia
Sliding, sivuluisu (alun perin ohjelmointivirhe, nyt monien robottien tärkeä ominaisuus)
XY-koordinaatit
Radio
Author- ja Version-muuttujat
Taulukot
Silmukat
Joukkueasetukset
Vuoden 2001 puolivälissä GarageGames kiinnostui Robot Battle -pelistä ja Schick ryhtyi myymään sitä heidän kauttaan. Pian ensimmäisen virallisen 1.4 version joulukuussa 2002 alkoi Robot Battle Registry -foorumin työstäminen. Robotteja voitiin tuoda näin toisten ladattaviksi ja organisoida turnauksia. Registry avattiin toukokuussa 2003.
Robot Battle saa yhä uusia käyttäjiä. Yhteydenpito tapahtuu Registryn keskustelupalstojen ja IRC:n kautta. Foorumi on nyttemmin avoin kaikille ja pelikin on taas vapaassa levityksessä marraskuusta 2004 asti.
Robot Battle on toteutettu avoimen lähdekoodin MPL-lisenssillä. Kuka tahansa voi tutustua ohjelman lähdekoodiin kehittääkseen robotteja tai RSL:ään liittyviä omia sovelluksiaan.
Robotti

Robotit koostuvat kolmesta osasta. Runko teloineen on todellisuudessa 33x33 ruudukko.  Se pyörii korkeintaan viisi astetta vuoroa kohti. Tykki voi ampua eri kokoisia ammuksia, jotka voivat tuhota miinoja, keksejä ja toisia ammuksia sekä tietenkin vaurioittaa toisia robotteja. Tykin pyörimisnopeus on korkeitaan kymmenen (eräässä tapauksessa 15) astetta yhdellä vuorolla. Tutka skannaa keksejä, miinoja, robotteja sekä seiniä. Pyörimisnopeus on 15 (tai 5+10+15 = 30) astetta kunkin vuoron aikana.
Pelin skriptauskieli

Robotit ohjelmoidaan Robot Scripting Language -skriptauskielellä (RSL). Robotit tehdään ja tavallisimmin myös julkaistaan .prg-formaatissa, mutta jotkut ohjelmoijat käyttävät salattuja .dst-tiedostoja. Salausohjelmisto on Schickin alun perin versioon 1.3 tekemä; sekä Joseph Fowler (Sorcerer) ja Mark Duller ovat muokanneet sen Robot Battle 1.4 -yhteensopivaksi, kumpikin tehden oman itsenäisen versionsa.
RSL muistuttaa BASIC-, C-, ja JavaScript-ohjelmointikieliä. Robotissa on monta sektiota. Sektiolla on nimi ja sitä seuraa koodi kaarisuluissa. "Init" on ainoa pakollinen sektio. Muut sektiot määräytyvät tapahtuman ja tärkeysjärjestyksen perusteella.
Core-sektio suoritetaan, kun mitään korkeamman prioriteetin tehtävää ei ole. Ascan, silloin kun käytetään, on prioriteetiltaan tavallisesti kaikkein alhaisin. Ascan suoritetaan vain robotin liikkuessa. Muita tapahtumia voivat laukaista törmäykset ammuksiin, seiniin tai toisiin robotteihin tai vaikkapa skannatuksi tuleminen, ja myös oman tutkan löytäessä jotain mielenkiintoista.
Robotin eri osia ohjataan komennoilla.
Aluksi kannattaa tutkia ohjelman mukana tulevia valmiita robotteja: Combo, Smart Corner, Events, Fire, Rammer, Shell, Side Liner, Target, Walls II ja Zag. Nämä esimerkit valaisevat komentojen ja sektioiden peruskäyttöä, kuin myös vaativampia taktiikoita kuten radion ja "command blocking off" -komennon käyttöä.
Aiheesta muualla

Robot Battle: Home (Wayback Machinen kautta) (englanniksi)
Robot Battle Registry (Wayback Machinen kautta) (englanniksi)
Garage Games (englanniksi)
Robot Battle Fandom (englanniksi)