stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hessu Hopo
Aiheesta muualla

Disneyn biografia Hessusta (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hessu Hopo Wikimedia Commonsissa
Yrjö Järvinen (eversti)

| Yrjö Järvinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1900 Joutsa
Kuollut: 5. lokakuuta 1953 (53 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1920-1952
Taistelut ja sodat:  talvisota jatkosota
Sotilasarvo:  vänrikki (1922) luutnantti (1922) kapteeni (1928) majuri (1936) ja everstiluutnantti (1941) eversti (1946)
Yrjö (Yki) Aleksis Järvinen (21. heinäkuuta 1900 Joutsa – 5. lokakuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja sotakirjailija.
Järvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Järvinen ja Hilma Fredrika Likander. Hänen veljensä oli jääkärieversti Ilmari Järvinen. Yrjö Järvinen liittyi Tammijärven suojeluskuntaan syksyllä 1917 ja kävi Vöyrin sotakoulun helmi-maaliskuussa 1918. Hän osallistui Suomen sisällissodan taisteluihin Lempäälässä huhtikuun alussa 1918 sekä Viipurin valtaukseen huhtikuun lopulla. Sodan jälkeen Järvinen oli joukkueenjohtajana ja komppanian vääpelinä Pohjois-Savon rykmentissä. Hänestä tuli reservin vänrikki vuonna 1920 ja hän kävi Kadettikoulun vuosina 1920–1922.
Järvinen oli Tampereen rykmentissä Lahdessa joukkueenjohtajana ja myöhemmin komppanianpäällikkönä vuosina 1922–1932. Hän kävi Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928 ja hänestä tuli luutnantti vuonna 1922 ja kapteeni vuonna 1928. Järvisen aloitteesta perustettiin Tampereen rykmentille huhtikuussa 1929 oma Tappara-niminen joukko-osastolehti ja Järvinen oli lehden päätoimittajana vuosina 1929–1932. Järvinen kävi sitten Sotakorkeakoulun vuosina 1932–1934 valmistuen kurssinsa priimuksena ja toimi sitten 3. Divisioonan esikunnan koulutustoimiston päällikkönä ja elokuusta 1936 alkaen armeijakunnan esikunnassa Viipurissa liikekannallepano-, järjestely- ja operatiivisen toimiston toimistoupseerina. Hän sai yleisesikuntaupseerin arvonimen vuonna 1935 ja hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1936. Elokuussa 1938 hänestä tuli armeijakunnan esikunnan koulutus- ja valvontatoimiston päällkkö.
Talvisodassa hän oli II Armeijakunnan Esikunnan toimistopäälikkö Karjalankannaksella. Välirauhan aikaan hän toimi Lahdessa 3. divisioonan ja Salpausselän sotilasläänin esikuntapäällikkö. Jatkosodassa hän toimi aluksi 4. divisioonan esikuntapäällikkönä ja sen jälkeen asemasotavaiheessa Maaselän ryhmän Esikunnan opetusosaston päällikkönä.
Sotien jälkeen Järvinen toimi Jalkaväkitoimiston päälikkönä vuosina 1944-1950 ja sen jälkeen Jalkaväkirykmentti 2 eli Kainuun prikaatin edeltäjän komentajana 1950-1952.
Julkaisuja

Puolustuslohkojen leveydet meikäläisillä yksiköillä ja yhtymillä. Tiede ja ase 2/1934
Jalkaväen raskas aseistus, sen tarve ja sijoitus organisaatioomme. Tiede ja ase 5/1937
Y. A. Järvinen, Panssarijoukot ja venäläinen panssaritaktiikka, Otava, 1937.
Y. A. Järvinen, Suomalainen ja venäläinen taktiikka talvisodassa, WSOY, 1948
Y. A. Järvinen, Jatkosodan taistelut: jatkosodan taktiikka ja tapahtumia. WSOY, 1950
Yleissotilaallinen katsaus vuosien 1949 ja 1950 vaihteessa. Tiede ja ase 8/1950
Aiheesta muualla

Erik Stenström : Syvän ja aktiivisen puolustuksen puolestapuhuja : Y. A. Järvisen vaikutus suomalaisen taktiikan kehitykseen ennen talvisotaa,  Sotatieteiden maisteriopiskelijan pro gradu, Maanpuolustuskorkeakoulu, Sotataidon laitos 2016
Majuri Y. A. Järvinen : Saksan armeijan vieraana, Uusi Suomi, 14.11.1937, nro 308, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Fabian Cancellara

| Fabian Cancellara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Sveitsi
Pyöräilijä
Lempinimi:  Spartacus
Pituus:  186 cm
Paino:  80 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  aika-ajon ja klassikkojen erikoismies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2000:  Mapei (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
2001–2002 2003–2005 2006–2010 2011 2012 2013 2014–2016:  Mapei Fassa Bortolo Team CSC / Team Saxo Bank Team Leopard-Trek RadioShack-Nissan-Trek RadioShack-Leopard-Trek Trek Factory Racing / Trek-Segafredo
Suurimmat voitot
 Maantieaika-ajon maailmanmestari 2006, 2007, 2009, 2010 Olympialaisten maantieaika-ajo 2008, 2016 Pariisi–Roubaix 2006, 2010, 2013 Flanderin ympäriajo 2010, 2013, 2014 Milano–San Remo 2008 Tirreno–Adriatico 2008 Sveitsin ympäriajo 2009 Ranskan ympäriajo, 8 etappia Espanjan ympäriajo, 3 etappia  Sveitsin maantieajomestari 2009, 2011  Sveitsin aika-ajomestari 2002, 2004–2008, 2012–2014, 2016 
 Tiedot päivitetty: 2. helmikuuta 2017 
Aiheesta muualla
www.fabiancancellara.ch
| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | aika-ajo |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | maantieajo |  |
| maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | maantiepyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Salzburg 2006 | aika-ajo |  |
|  Kultaa | Stuttgart 2007 | aika-ajo |  |
|  Kultaa | Mendrisio 2009 | aika-ajo |  |
|  Kultaa | Melbourne 2010 | aika-ajo |  |
|  Pronssia | Madrid 2005 | aika-ajo |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 2011 | aika-ajo |  |
|  Pronssia | Firenze 2013 | aika-ajo |  |
Fabian Cancellara (s. 18. maaliskuuta 1981 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2001–2016. Hän oli aktiiviurallaan erityisesti aika-ajon ja yhden päivän klassikoiden mestari sekä eräs voimakkaimmista ammattilaispyöräilijöitä. Hän on aika-ajon kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari, Milano–San Remon voittaja sekä kolminkertainen Pariisi–Roubaix'n ja Flanderin ympäriajon voittaja.
Elämäkerta

Jo varhaisina vuosinaan taidoillaan hämmästyttänyt Cancellara on nuorten maantiepyöräilyn maailmanmestari vuosilta 1998 sekä 1999. Jo 19-vuotiaana hän sijoittui toiseksi alle 23-vuotiaiden maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailussa. Tämän jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi ja sai ensimmäisen kiinnityksensä vahvana tunnettuun Mapei-Quick-Step-talliin, jonka ajajana hän oli vuodet 2001–2002.
Fassa Bortolo

Ensimmäisinä ammattilaisvuosinaan Cancellara voitti useita pienempiä kilpailuja, mutta kun hän oli siirtynyt Fassa Bortolo -talliin vuonna 2003, hän oli valmis voittamaan suurina kilpailuina tunnettujen Tour de Romandien ja Tour de Suissen prologit. Vuodesta 2004 tuli hänen varsinainen läpimurtovuotensa; hän sijoittui neljänneksi suuressa klassikkoajossa Pariisi–Roubaix ja Ranskan ympäriajossa hän voitti prologin ennen amerikkalaista tulevaa kokonaiskilpailun voittajaa Lance Armstrongia. Näin hän saattoi lähteä varsinaiseen kilpailuun keltainen paita yllään. Toisella osuudella hän ei pystynyt pitämään enää sijoitustaan kokonaiskilpailun kärjessä ja menetti keltaisen paitansa norjalaiselle Thor Hushovdille.
Vuonna 2005 Cancellara oli eräs Pariisi–Roubaix-kilpailun ennakkosuosikeista, mutta hänen pyöränsä rengas rikkoutui ja hän sijoittui lopulta kilpailussa kahdeksanneksi neljä minuuttia kilpailun voittajan Tom Boonenin jälkeen. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti kolmannen sijan Madridin maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailussa.
Team Leopard-Trek ... Trek-Segafredo

Kaudelle 2011 Cancellara siirtyi uuteen luxemburgilaiseen Team Leopard-Trek-talliin. Hän sijoittui toiseksi Milano – San Remossa ja Pariisi–Roubaix'ssa sekä kolmanneksi Flanderin ympäriajossa. Hän voitti Sveitsin maantieajomestaruuden sekä kaksi aika-ajoetappia Sveitsin ympäriajossa. MM-kilpailujen aika-ajossa hän sai pronssia. Kaudelle 2012 tallin nimeksi vaihtui RadioShack-Nissan-Trek. Cancellara voitti tuona vuonna Ranskan ympäriajon prologin viidennen kerran ja piti johtajan keltaista paitaa seitsemännelle etapille saakka. Hän kuitenkin keskeytti kilpailun, koska halusi olla mukana toisen lapsensa synnytyksessä. Kaudella 2013 tallin nimi oli RadioShack-Leopard-Trek. Maaliskuun lopussa hän voitti toista kertaa urallaan Flanderin ympäriajon puolentoista minuutin erolla Peter Saganiin ja viikkoa myöhemmin kolmannen Pariisi–Roubaix'n kukistettuaan loppukirissä Sep Vanmarcken. Firenzen MM-kilpailuissa hän sai aika-ajossa pronssia.
Kaudelle 2014 tallin nimeksi vaihtui Trek Factory Racing. Cancellara voitti Flanderin ympäriajon oltuaan paras neljän ajajan loppukirissä. Pariisi–Roubaix'ssa hän sijoittui kolmanneksi. Seuraalla kaudella hän kaatui maaliskuisessa E3 Harelbeke -kilpailussa murtaen kaksi selkänikamaa. Hän joutui jättämään kevään klassikkokilpailut väliin. Ranskan ympäriajossa hän sai johtajan keltaisen paidan kolmannelle etapille, mutta mursi kaatumisen seurauksena jälleen kaksi selkänikamaa. Hän ajoi etapin maaliin, mutta keskeytti kilpailun sen jälkeen.
Cancellara ilmoitti marraskuussa 2015 lopettavansa uransa kauden 2016 jälkeen. Hän voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa aika-ajossa 47 sekunnin erolla Tom Dumouliniin.
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

Aika-ajon MM-kilpailu: 2001 viidestoista, 2002 yhdeksäs, 2004 kahdeksas, 2005 pronssia, 2006 kultaa, 2007 kultaa, 2009 kultaa, 2010 kultaa, 2011 pronssia, 2013 pronssia
Maantieajon MM-kilpailu: 2009 viides, 2011 neljäs, 2013 kymmenes, 2014 yhdestoista
Olympialaisten maantieajo: 2008 hopeaa, 2016 34.
Olympialaisten maantieaika-ajo: 2004 yhdeksäs, 2008 kultaa, 2012 seitsemäs, 2016 kultaa
Pariisi–Roubaix: 2004 neljäs, 2005 kahdeksas, 2006 voitto, 2008 toinen, 2010 voitto, 2011 toinen, 2013 voitto, 2014 kolmas
Milano  – San Remo: 2008 voitto, 2011 toinen, 2012 toinen, 2013 kolmas, 2014 toinen, 2015, seitsemäs
Flanderin ympäriajo: 2006 kuudes, 2010 voitto, 2011 kolmas, 2013 voitto, 2014 voitto, 2016 toinen
Züri-Metzgete: 2006 viides
Gent–Wevelgem: 2005 neljäs, 2006 kuudes, 2016 neljäs
HEW Cyclassics: 2005 neljäs
E3 Prijs Vlaanderen / E3 Harelbeke: 2007 toinen, 2010 voitto, 2011 voitto, 2013 voitto, 2016 neljäs
GP Eddy Merckx : 2001 (Michael Rogersin parina) toinen, 2002 (László Bodrogin parina) voitto
ZLM Tour: 2002 voitto
Monte Paschi Eroica/Strade Bianche: 2008, 2012 ja 2016 voitto
Trofeo Serra de Tramuntana: 2016 voitto
Sveitsin aika-ajomestari: 2002, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2012, 2013, 2014, 2016
Sveitsin maantieajomestari 2009, 2011
Saavutuksia > Etappikilpailut

Ranskan ympäriajo
2004 prologin voitto, johtajan keltaisessa paidassa etapit 1–2
2005 kolmas 21. etapilla
2007 prologin ja 3. etapin voitto, toinen 11. etapilla, johtajan keltaisessa paidassa etapit 1–7
2008 toinen 20. etapilla (aika-ajo)
2009 1. etapin (aika-ajo) voitto, toinen 18. etapilla (aika-ajo), johtajan keltaisessa paidassa etapit 2–7
2010 prologin ja 19. etapin (aika-ajo) voitto, johtajan keltaisessa paidassa etapit 1–2 ja 4–7
2012 prologin voitto, 1. etapilla toinen, 9. etapilla (aika-ajo) kolmas, johtajan keltaisessa paidassa etapit 1–7
2014 9. etapilla toinen
2015 1. etapilla (aika-ajo) ja 2. etapilla kolmas, johtajan keltaisessa paidassa etapilla 3
Espanjan ympäriajo
2006 toinen 14. etapilla (aika-ajo)
2009 1. ja 7. etapin (molemmat aika-ajoja) voitto
2010 kolmas 17. etapilla (aika-ajo)
2013 11. etapin (aika-ajo) voitto, toinen 4. etapilla, kolmas 6. etapilla
2014 kolmas 10. etapilla (aika-ajo) ja 17. etapilla
Pariisi–Nizza-ajo
2005 voitto 4. etapilla
Tour de Romandie
2003 pistekilpailun ja prologin voitto
Sveitsin ympäriajo
2003 prologin voitto
2007 voitto 1. ja 9. etapilla (aika-ajoja)
2008 voitto pistekilpailussa sekä 7. ja 9. etapilla
2009 voitto kokonaiskilpailussa sekä 1. ja 9. etapilla (molemmat aika-ajoja)
2010 voitto 1. etapilla (aika-ajo)
2011 voitto 1. ja 9. etapilla (aika-ajoja)
2016 voitto 1. etapilla (aika-ajo)
Katalonian ympäriajo
2006 voitto 1. etapilla (aika-ajo)
Tirreno–Adriatico
2006 voitto 5. etapilla (aika-ajo)
2008 voitto kokonaiskilpailussa ja 5. etapilla (aika-ajo)
2011 voitto 7. etapilla (aika-ajo)
2012 voitto 7. etapilla (aika-ajo)
2015 voitto 7. etapilla (aika-ajo)
2016 voitto 7. etapilla (aika-ajo)
Kalifornian ympäriajo
2008 prologin voitto
2009 prologin voitto
Tanskan ympäriajo
2006 kokonaiskilpailun sekä 2. ja 5. (aika-ajo) etapin voitto
Luxemburgin ympäriajo
2004 voitto 4. etapilla (aika-ajo)
2005 kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin (aika-ajo) voitto
2008 voitto prologissa
2011 voitto prologissa
Setmana Catalana
2004 voitto 1. etapilla
2005 voitto 5. etapilla (aika-ajo)
Qatarin ympäriajo
2004 voitto 4. etapilla
Belgian ympäriajo
2003 voitto 4. etapilla (aika-ajo)
Itävallan ympäriajo
2002 voitto 1 a -etapilla (aika-ajo)
2013 voitto 7. etapilla (aika-ajo)
Grote Prijs Erik Breukink
2002 kokonaiskilpailun ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
Tour de Rhodes
2001 kokonaiskilpailun ja prologin voitto
2002 kokonaiskilpailun ja prologin voitto
Ytong Bohemia Tour
2002 voitto 3. etapilla (aika-ajo)
Omanin ympäriajo
2010 kokonaiskilpailun voitto
2015 voitto 2. etapilla
Volta ao Algarve
2016 voitto 3. etapilla (aika-ajo)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kilpailijan profiili Team CSCn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB
Kalanti

| Kalanti Kaland> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Uusikaupunki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  60°49′01″N, 021°33′33″E
Lääni:  Turun ja Porin lääni
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Kuntanumero:  209
Hallinnollinen keskus:  Kalanti
Perustettu:  1411
Kuntaliitokset:  osa Laitilaan (1917), osa Uudenkaupungin maalaiskuntaan (1923)
Liitetty:  1993
– liitoskunnat:  Uusikaupunki Kalanti
– syntynyt kunta:  Uusikaupunki
Pinta-ala:   km²   (1.1.1992)
– maa:  200,8 km²
Väkiluku:  3 846   (31.12.1992)
– väestötiheys:  19,09 as./km²
Männäisten ruukki Kalannissa
Kalanti (ruots. Kaland, vuoteen 1936 Uusikirkko Tl, ruots. Nykyrko) on Varsinais-Suomessa sijainnut entinen Suomen kunta. Kunnan pinta-ala oli 178 km², ja vuonna 1993 siellä asui 3 846 asukasta. Kalannin harmaakivikirkko on valmistunut 1400-luvulla. Alueella on myös Männäisten vanha markkinapaikka ja ruukki Sirppujoen varrella.
Kalannin naapurikunnat olivat Laitila, Pyhäranta, Uusikaupunki ja Vehmaa. Kalanti liitettiin vuonna 1993 Uuteenkaupunkiin. Entisiä naapurikuntia olivat Uuteenkaupunkiin aiemmin liitetyt Uudenkaupungin maalaiskunta, Pyhämaa ja Lokalahti.
Maantiede

Entinen Kalannin kunnan alue ulottui mereen lounais- ja luoteiskulmistaan Uudenkaupungin itäpuolella. Kalannin päävesistö on Laitilan puolelta tuleva Sirppujoki eli Männäistenjoki, joka laskee mereen luoteessa lähellä Torlahden kartanoa. Järviä on Kalannissa yli 20, mutta ne ovat kaikki pieniä ja sijaitsevat metsäalueilla. Korkein maastonkohta on Kuuvanvuori (53 m mpy.).
Historia

Kirjallisissa lähteissä Kalanti mainittiin ensi kerran jo 1316, Kalenningiatekt (Kalannin tahtoma), itsenäisenä pitäjänä se ehti olla vuodesta 1411 asti.
Vuonna 1756 Kalannista käynnistyi Lounais-Suomen alueella voimakkaasti vaikuttanut kansanherätys, kun Liisa Erkintytär koki voimakkaan herätyksen.
Kalannin muinaispitäjästä kertoo kirja Muinainen Kalanti ja sen naapurit.
Kalannin perinneruuaksi valittiin 1980-luvulla prossakka eli perunalaatikko sekä kuoritusta maidosta ja ohrajauhosta tehty leivonnainen, kalttiainen.
Liikenne

Kalannin kautta kulkevat kantatie 43 ja Uudenkaupungin rata.
Kyliä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alsila (Alsböle)  Elkkyinen (Älgnäs)  Hakoinen  Hallu  Halola  Harikkala  Haudo  Haudonsaari  Hyyninen  Häähä  Inhamo  Jaakkolankorpi  |  Kahlonen  Kainu  Kaivola  Kallela  Kaskinen  Katina  Kaukola  Kinko (Kingo)  Korvenkylä/Korpi (Skogsby)  Kuuantaka  Kylähiisi  Kytämäki  |  Lahti  Maurumaa  Männäinen  Orivo  Palsa  Paulähde  Pehto  Petes  Pettänen  Piitorauma  Putta  Pyrrilä  |  Ridanala  Ruonanperä  Saarnisto (Askholm)  Sairinen  Sannainen (Sannäs)  Santtio (Sandö)  Siivola  Siivottu  Siuttila  Sundholm  Suontaka  Suurikkala  |  Taipale  Tammisto  Tuorlahti (Torlax)  Tynki  Uussaari  Vahterus  Varhela  Varjoranta  Vellua  Viisola  Villilä  Vestiö  |
Kulttuuri > Murre

Kalannin alueella puhutun kielen perustana on pohjoinen Lounais-Suomen murre. Kalannin murre kuuluu Lounais-Suomen pohjoisryhmän Rauman alaryhmään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalanti Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta

Kaitanen, Veijo & Laukkanen, Esa & Uotila, Kari (toim.): Muinainen Kalanti ja sen naapurit: Talonpojan maailma rautakaudelta keskiajalle.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 825)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-289-1
| n k Varsinais-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Aura  Kaarina  Kemiönsaari  Koski Tl  Kustavi  Laitila  Lieto  Loimaa  Marttila  Masku  Mynämäki  Naantali  Nousiainen  Oripää  Paimio  Parainen  Pyhäranta  Pöytyä  Raisio  Rusko  Salo  Sauvo  Somero  Taivassalo  Turku  Uusikaupunki  Vehmaa 
Entiset kunnat:  Alastaro  Angelniemi  Askainen  Dragsfjärd  Halikko  Hiittinen  Houtskari  Iniö  Kakskerta  Kalanti  Karinainen  Karjala  Karuna  Kemiö  Kiikala  Kisko  Korppoo  Kuusisto  Kuusjoki  Lemu  Loimaan kunta  Lokalahti  Maaria  Mellilä  Merimasku  Metsämaa  Mietoinen  Muurla  Naantalin maalaiskunta  Nauvo  Paattinen  Paraisten maalaiskunta  Perniö  Pertteli  Piikkiö  Pyhämaa  Rymättylä  Somerniemi  Suomusjärvi  Särkisalo  Tarvasjoki  Uskela  Uudenkaupungin maalaiskunta  Vahto  Velkua  Västanfjärd  Yläne 
Uudenkaupungin kaupunginosat, kylät ja taajamat
| --- | --- |
Uudenkaupungin kaupunginosat:  Arvassalo · Haimio · Hakametsä · Hiu · Janhua · Kittamaa · Ketunkallio · Pajala · Palomettä · Perkko · Pietola · Ruokola · Sanno · Sorvakko · Sundholma · Vaakua · Viikainen
Kalannin kylät:  Alsila · Elkkyinen · Hakoinen · Hallu · Halola · Harikkala · Haudo · Haudonsaari · Hyyninen · Häähä · Inhamo · Jaakolankorpi · Kahloinen · Kainu · Kaivola · Kallela · Kaskinen · Katina · Kaukola · Kinko · Korvenkylä · Kuuvantaka · Kylähiisi · Kytämäki · Lahti · Maurumaa · Männäinen · Orivo · Palsa · Paulähde · Pehto · Petes · Pettäinen · Piitorauma · Putta · Pyrrilä · Ridanala · Ruonanperä · Saarnisto · Sairinen · Sannainen · Santtio · Siivola · Siivottu · Siuttula · Sundholm · Suontaka · Suurikkala · Taipale · Tammisto · Torlahti · Tynki · Uussaari · Vahterus · Varhela · Varjoranta · Vellua · Viisola · Villilä
Lokalahden kylät:  Alhontaka · Haaroinen · Haavainen · Hakula · Heikkalanpää · Hermansaari ja Suomenkylä · Hylkimys · Isokorpi · Järppilä ja Vähäkorpi · Kaimainen · Kelo · Korpi · Korvenranta · Kouvoinen · Lokala · Lopmeri · Marttila · Mattinen ja Salmenperä · Muntila · Mähkärlä · Nopperla · Oja · Palkkinen · Perkiö · Pietinalho · Pietula · Pinipaju · Pitkäkari ·  Pitkäluoto · Pleikilä · Puotila · Pyöli · Ranta · Rauttinen · Riihiranta · Ruissaari · Siurula · Tammisto · Tirkkala · Valkamaa · Varanpää · Vartsaari · Viljattula · Väättäinen
Pyhämaan kylät:  Edväinen · Hallu · Heinänen · Kammala · Ketteli · Kirkonmaa · Kuiviraumo · Kukainen · Kursila · Majamaaholm · Pitkäluoto · Pyhämaa · Saarnistoholm · Sannainen · Suurikkala · Torlahti (Tuorlahti) · Varhela · Viisola
Uudenkaupungin maalaiskunnan kylät:  Haukharja · Kuddholm (Kurulma) · Lepäinen · Lyökki (Ylötynkari) · Meri-Kaskinen · Oksalanpää · Pirkholma · Putsaari · Salmi · Vohdensaari
Taajamat:  Uudenkaupungin keskustaajama · Kalannin kirkonkylä · Lokalahden kirkonkylä
Lahti (lehti)

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Lahti oli Lahdessa vuosina 1905–1963 ilmestynyt sanomalehti.
Vanhasuomalainen Lahti perustettiin perustuslaillisen Lahden Lehden kilpailijaksi. Sen asema vahvistui, kun heinolalainen Itä-Häme lakkasi ilmestymästä vuonna 1906.
Lahti oli varakkaiden taustavoimiensa ja maaseutulevikkinsä ansiosta kaupungin johtava sanomalehti Etelä-Suomen Sanomien perustamiseen saakka vuonna 1914. Sisällissodan jälkeisessä hallitusmuototaistelussa se kannatti monarkiaa ja siirtyi vuonna 1918 uuden kokoomuspuolueen äänenkannattajaksi. Lahden kilpailija Etelä-Suomen Sanomat oli tasavaltalainen ja valitsi edistyspuolueen. Kolmesti viikossa ilmestyneet lehdet olivat 1920- ja 1930-luvuilla melko tasaveroisia, mutta kaupungin kasvava työväestö luki mieluummin edistyspuolueen kuin oikeiston lehteä.
Juuri ennen sotia tehdyt investoinnit rasittivat Lahden taloutta ja sodan jälkeen se alkoi menettää asemiaan lehtimarkkinoilla. Lehteä kustantaneen Lahden Kirjapaino- ja Sanomalehti Oy:n osake-enemmistö myytiin vuonna 1951 Viipurista muuttaneelle Karjalan Kirjapaino Oy:lle, joka sittemmin siirtyi Karjala-lehtineen Lappeenrantaan. Etelä-Suomen Sanomien taakse kakkoslehdeksi vajonnut Lahti lopetettiin vuonna 1963, mutta sen kirjapainoyhtiö jatkoi toimintaansa.
Lahti ilmestyi vuosina 1906–1919 neljästi, vuosina 1920–1939 kolmesti, vuosina 1940–1954 ja 1959–1961 kuudesti sekä vuosina 1955–1958 ja 1961–1963 seitsemän kertaa viikossa. Sen levikki oli 1900-luvun alussa noin 4 000 kappaletta ja kohosi sotavuosina yli 10 000:een. Päätoimittajina työskentelivät Akseli Rauanheimo (Järnefelt) (1905–1908), Otto Manner (1908), Frans Oskar Viitanen (1908–1915), Yrjö Leiwo (1915–1919), Knut Sarlin (1919–1923), Matti Klemola (1923–1940), Juho Partanen (1940, vastaava toimittaja 1942–1946 ja 1948–1951), Toivo Rasilainen (1940–1942), E. J. Toivonen (1942–1946), Jaakko Leppo (1947), Erkki Kalervo Hohteri (1947–1948), Ahti Mattila (1951–1956), Olli Järvinen (1956–1959), Seppo Vento (1959–1960) ja Sulo Vuorio (1960–1963).
Kirjallisuutta

Niemi, Jalmari: Isänmaan ja kansanvallan puolesta. Lahti-lehti, Lahden Kirjapaino- ja Sanomalehti-Osakeyhtiö 1905–1955. Lahti 1957.
Aiheesta muualla

Lahti digitoituna kansalliskirjastossa
Los Cristianos

| Los Cristianos |
| --- | --- |

 Los Cristianos
 Koordinaatit: 28°03′N, 16°43′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Kanariansaaret
Maakunta:  Santa Cruz de Tenerife
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Los Cristianos on Kanariansaariin kuuluvalla Teneriffan saarella sijaitseva kylä. Sen asukasluku on 16 883 (2006) ja se sijaitsee Aronan kunnassa. Kylän keskusta sijaitsee samannimisen lahden pohjukassa, mutta kaupunki kasvaa sisämaahan päin.
Toisin kuin turisteja kuhisevan naapurin Playa de las Américasin, Los Cristianosin historia yltää pidemmälle kuin 1970- ja 1980-lukujen matkailuryntäykseen. Useiden vuosien ajan kylä oli hiljainen kalastajakylä. Nykyään kylä on suosittu matkailukohde ja se tarjoaa kävijöilleen kaksi hiekkarantaa sekä useita ravintoloita. Matkailijoille on tarjolla runsaasti erilaisia yöpymispaikkoja.
Kaupungissa sortui kerrostalo huhtikuun 14. päivänä vuonna 2016. Kuolunuhrien määrästä ei ole vielä tietoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Los Cristianos Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Los Cristianos
Käännös suomeksi