stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ingegerd Knutsdotter

Ingegerd (tai Ingegärd ) Knutsdotter, myös virheellisesti nimetty Ingeborg Algotsdotter (s. luultavasti 1356, k. 14. syyskuuta 1412) oli ruotsalainen aatelisnainen ja nunna, josta tuli Vadstenan luostarin ensimmäinen abbedissa. Hän oli Knut Algotssonin ja Pyhän Birgitan tyttären Märtan (Margaretan) tytär.
Ingegerd Knutsdotter hyväksyttiin nunnaksi Vadstenan luostariin 18-vuotiaana vuonna 1374, samana vuonna, kun Birgitan pyhäinjäännökset tuotiin Roomasta Ruotsiin. Vuonna 1385 hänestä tuli Vadstenan luostarin abbedissa, mutta ilman paavin tunnustusta. Vasta 18. toukokuuta 1388, kun luostari sai virallisen tunnustuksen paavilta, hänet valittiin virallisesti sen ensimmäiseksi abbedissaksi. Hän otti vastaan kuningatar Margaretan.
Jaavansammal

| Jaavansammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Palmikkosammalet Hypnaceae
Suku::  Kimmelsammalet Taxiphyllum
Laji::  barbieri
Kaksiosainen nimi
 Taxiphyllum barbieri  Iwatsuki 
Katso myös
   Jaavansammal Wikispeciesissä   Jaavansammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jaavansammal (Taxiphyllum barbieri) on upoksissa kasvava pehmeä sammal, joka on helppohoitoisuutensa takia suosittu akvaariokasvi.
Kasvin tieteellisestä nimestä on epäselvyyttä. Jaavansammal ja singaporensammal (Vesicularia dubyana) sekoitetaan usein toisiinsa
Jaavansammalella on ohuet, 2-4 mm leveät lehdet, jotka kasvavat vielä ohuemman varren kahta puolta. Se lisääntyy juuriversoista  muodostaen spagettimaisen tiheikön. Punaruskeat itiöpesäkkeet syntyvät lähelle pintaa.  Riittävän kosteissa oloissa jaavansammal voi kasvaa myös pinnan yläpuolella.
Jaavansammal on kotoisin Kaakkois-Aasiasta. Se tarttuu kiviin ja kantoihin. 
Se kasvaa parhaiten melko viileässä vedessä, 21-24 asteessa, mutta pysyy elossa myös trooppisissa lämpötiloissa. Samoin kovuuden ja happamuuden suhteen se sopeutuu monenlaisiin vesioloihin.
Monien kalalajien ja selkärangattomien poikaset piileksivät jaavansammalen muodostamassa tiheikössä.
Ingegerdinpuisto

Ingegerdinpuistoa.
Ingegerdinpuisto (ruots. Ingegerdsparken) on 7,2 hehtaarin laajuinen puisto Turussa Räntämäen kaupunginosassa. Puistosuunnitelma on vuodelta 1990.
Puisto sijaitsee keskellä pientaloaluetta ja on 7,2 hetaarin kokoinen. Se on rakennettu tasaiselle pellolle. Puiston neljä kumparetta vaativat poikkeuksellisen mittavat maamassojen siirrot. Talvella noin nelimetriset kumpareet toimivat pulkkamäkinä.
Talvinen Räimän kenttä.
Puiston kasvillisuus käsittää yli sata puuvartista kasvilajia. Istutusten lisäksi puistossa on sekä leikkikenttä että jalka- ja lentopallokentät. Jalkapallokenttä jäädytetään talvisin luistinradaksi.
Puiston nimi on peräisin 1200-luvulta peräisin olevasta hautakivestä, jota säilytetään läheisen Maarian kirkon sakaristossa. Ingegerdiä pidetään ensimmäisenä suomalaisena naisena, jonka nimi on varmasti todettavissa.
Mitsubishi Electric

| Mitsubishi Electric |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Changes for the Better
Osake:  TYO: 6503 LSE: MEL
ISIN:  JP3902400005
Perustettu:  1921 (Tokio, Japani)
Toimitusjohtaja:  Setsuhiro Shimomura
Kotipaikka:  Tokio, Japani
Toimiala:  elektroniikka, energia
Henkilöstö:  120 958 (2013)
Kotisivu:  www.mitsubishielectric.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mitsubishi Electric tai Mitsubishi denki kabushikigaisha (jap. 三菱電機株式会社) on vuonna 1921 Tokiossa perustettu japanilainen julkinen yritys. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Setsuhiro Shimomura.
Yritys tuottaa energia- ja sähkötuotteita, sähkölaitteita, teollisuusautomaatiota, kotitaloustuotteita, kommunikaatiojärjestelmiä ja aurinkokennoja sekä satelliitteja. Yritys kuuluu Mitsubishi-konserniin.
Vuoden 2011 alussa MELCO sai Turkin liikenneministeriöltä 561 miljoonan dollarin arvoisen tilauksen kahdesta tietoliikennesatelliitista (Turksat 4A ja Turksat 4B). MELCO voitti kilpailussa eurooppalaisen Astriumin ja yhdysvaltalaiset Lockheed-Martin- ja Orbital Sciences -yhtiöt. Tällaiset urakat ovat usein länsimaisten myyjien kohdalla vahvasti poliittisesti tuettuja. Japanin voitto voi olla merkki Japanin aktivoitumisessa avaruusalalla, sen teollisuus voi siirtyä vientimoodiin kuten muut Aasian avaruusvaltiot.kenen mukaan?
Vuonna 2003 Hitachi ja Mitsubishi Electric perustivat yhteisyrityksen nimellä Renesas Technology, josta tuli myöhemmin Renesas Electronics.
Mitsubishin, NECin ja Hitachin DRAM-muistien valmistus siirtyi Elpida Memory -yhtiölle.
Mitsubishi Electric oli vuonna 2012 maailman 37. suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys.
Tuotteet

Mitsubishi Electricin tuotteita on muun muassa:
televisiot
tutkajärjestelmät
hissit ja liukuportaat
autonosat
teollisuusautomaatio
ohjelmoitava logiikka (PLC)
ilmastointi, ilmalämpöpumput
UPS-järjestelmät (engl. Uninterruptible Power Supply)
NTT DoCoMo -matkapuhelimet
aurinkokennot
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Mors-konepistooli

| Mors-konepistooli |
| --- | --- |

Tyyppi:  Konepistooli
Valmistaja:  Fabryka Karabinów
Valmistusmaa:   Puola
Valmistusvuodet:  1939
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum
Aseen pituus:  970 mm
Piipun pituus:  300 mm
Paino (tyhjänä):  4,25 kg
Lipas:  Tankolipas
Kapasiteetti:  24 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  400 m/s
Tehokas kantama:  440 metriä
Tulinopeus (laukausta/min):  400 laukausta/min
Mors-konepistooli (Pistolet maszynowy Mors, Mors wz. 39) (lat. mors - kuolema, puol. mors - mursu) on puolalainen konepistooli. Puolalaiset asesuunnittelijat Piotr Wilniewczyc ja Jan Skrzypiński kehittivät aseen vuosina 1936–1938. Aseesta oli tarkoitus tulla Puolan armeijan pääasiallinen konepistooli mutta toinen maailmansota ja Saksan Puolan offensiivi keskeytti aseen valmistamisen vuonna 1939.
Mors wz. 39:n rakenne perustui pääpiirteittäin saksalaisen Erma Werken valmistamaan EMP-35 konepistooliin. Kummassakin aseessa on puinen tukki ja edessä oleva pistoolin kahva. Erona EMP-35:een jossa lipaskuilu on sijoitettu aseen vasempaan kylkeen, Mors wz. 39:ssa se on aseen alapuolella.
Mors wz. 39 osoittautui testeissä toimivaksi aseeksi ja Puolan armeija tilasi ensimmäisen erän asetta maaliskuussa 1939. Saksan hyökkäys Puolaan alkoi kuitenkin jo saman vuoden syyskuussa jolloin asetta oli ehditty valmistaa Varsovassa sijaitsevassa Fabryka Karabinówin tehtaassa ainoastaan 39 kappaletta. Sodan syttyessä kaikki valmiina olevat kappaleet jaettiin yhdelle jalkaväen yksikölle joka käytti konepistooleja menestyksekkäästi Varsovan taistelussa.
Aiheesta muualla

kalashnikov.guns.ru (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mors submachine gun
Käännös suomeksi
Milis

| Milis (Mìris) |
| --- | --- |
 Sijainti Oristanon maakunnassa
 Milis
 Koordinaatit: 40.051°0′0″N, 8.638°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Oristano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,67 km²
Korkeus:  72 m
Väkiluku:  1 555
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09070
Suuntanumero(t):    0783
Rekisterikilpi:  OR
 
 http://www.comunemilis.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Milis (sardiksi Mìris) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 555 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 72 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Milis Wikimedia Commonsissa
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Megiddo (albumi)

| Megiddo Satyricon |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 1997
 Tuottaja(t): Satyr
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 20.50
 Levy-yhtiö: Moonfog Productions
Satyriconin muut julkaisut
| Nemesis Divina 1996 | Megiddo 1997 | Intermezzo II 1999 |
Megiddo on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin EP.
Kappaleet

The Dawn of a New Age – 5.45
Night of Divine Power – 5.50 (Kappaleen "The Dark Castle in the Deep Forest" uudelleenlevytys)
Forhekset – 4.16 (live-äänitys)
Orgasmatron – 4.59
Kokoonpano

Satyr - kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
Frost - rummut
+
Grothesk (Stephan Groth) - vieraileva kosketinsoittaja
Aiheesta muualla

EP battlegrim.net-sivustolla (englanniksi)
Megiddo (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Megiddo (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Satyricon
| --- | --- |
Studioalbumit:   Dark Medieval Times  The Shadowthrone  Nemesis Divina  Rebel Extravaganza  Volcano  Now, Diabolical  The Age of Nero  Satyricon  Deep Calleth Upon Deep  Satyricon & Munch 
EP:t:   Megiddo  Intermezzo II  My Skin Is Cold 
Kokoelmat:   The Box Set  Ten Horns – Ten Diadems 
Livealbumit:   Live at the Opera 
Split-albumit:   The Forest Is My Throne / Yggdrassil 
Singlet:   ”Fuel for Hatred”  ”K.I.N.G.”  ”The Pentagram Burns”  ”Black Crow on a Tombstone”  ”Our World, It Rumbles Tonight”  ”Deep Calleth Upon Deep”  ”To Your Brethren in the Dark” 
Videografia:   Mother North  Roadkill Extravaganza 
Musiikkivideot:   "Mother North"  "Fuel for Hatred"  "K.I.N.G."  "The Pentagram Burns"  "Black Crow on a Tombstone"  "Phoenix"
Jekaterina Novitskaja

Jekaterina Novitskaja(-Hervy) (ven. Екатерина Новицкая-Херви; s. 1951 Neuvostoliitto) on venäläis-belgialainen pianisti. Hän voitti vuonna 1968 ensipalkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa.
Novitskaja aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Hän pääsi Moskovan keskusmusiikkikouluun 6-vuotiaana ja opiskeli kahdeksan vuoden ajan Jevgeni Timakinin johdolla. Tämän jälkeen hän sai opetusta Lev Oborinilta Moskovan konservatoriossa. Novitskajasta tuli 16-vuotiaana ensimmäinen Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun voittanut naispuolinen pianisti. Hän aloitti valmistumisensa jälkeen opettamisen Moskovan konservatoriossa. Hän on esiintynyt Euroopan, Venäjän ja Yhdysvaltain suurissa musiikkikeskuksissa.
Mohammed Berrabeh

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Oujda, Marokko
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura:  Wydad Casablanca
Junioriseurat
:  MC Oujda
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2008 2008–2009 2009– |  MC Oujda  Ajman Club  Wydad Casablanca |  |
Maajoukkue
| 2006–2008 2010– |  Marokko U-23  Marokko | 2 (0) 4 (0) |
Mohammed Berrabeh (s. 2. lokakuuta 1985 Oujda) on marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Berrabeh edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa Wydad Casablancaa.
Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Berrabeh on edustanut Marokkoa vuodesta 2010 lähtien. Hän pelasi toisen maaottelunsa 5. syyskuuta 2010 Keski-Afrikan tasavaltaa vastaan.
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Jaavanvarpuspöllö

| Jaavanvarpuspöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Varpuspöllöt Glaucidium
Laji::  castanopterum
Kaksiosainen nimi
 Glaucidium castanopterum  Horsfield, 1821 
Katso myös
   Jaavanvarpuspöllö Wikispeciesissä   Jaavanvarpuspöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jaavanvarpuspöllö (Glaucidium castanopterum) on pöllöihin kuuluva lintu, jota tavataan Indonesiassa.
Linnun maailmanlaajuista kantaa ei ole tutkittu, mutta sen esiintymisalue on laaja ja paikallisesti se on yleinen.
Sen luontaista elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät.
Aiheesta muualla

Jaavanvarpuspöllö (Glaucidium castanopterum) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Javan Owlet
Käännös suomeksi
Jalmari Sinivaara

Jalmari Sinivaara (synt. Sillman, myös Sikorsky, 7. helmikuuta 1892 Orimattila – 29. syyskuuta 1963 Mikkeli) oli suomalainen Etsivän Keskuspoliisin toimistopäällikkö, joka vastasi 1920- ja 1930-luvulla Suomessa asuneiden venäläisten valkoemigranttien toiminnan tarkkailusta.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sinivaara opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia aineita ja venäjän kieltä asuessaan Venäjällä. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana rautateiden palveluksessa. Suomen itsenäistyttyä hän oli ensin Suomen yleisesikunnan tiedustelun palveluksessa toimien salanimellä Juri Sikorsky vakoojana Pietarissa 1918–1920. Suomeen palattuaan Sinivaara oli yleisesikunnan tiedusteluosaston virkailijana heinäkuuhun 1924 saakka, jolloin hän siirtyi Etsivän Keskuspoliisin Terijoen alaosaston palvelukseen riitaannuttuaan esimiehensä Gustaf Rosenströmin (myöh. Kustaa Rautsuo) kanssa.
Marraskuussa 1924 Etsivän Keskuspoliisin yhteyteen perustettiin toimisto VIII:n nimellä tunnettu erittäin salainen yksikkö, jota ei ollut virallisesti olemassa, ja Sinivaarasta tuli toimiston johtaja. Toimisto oli suoraan Etsivän Keskuspoliisin johtajan Esko Riekin alaisuudessa ja sen tehtävänä oli valvoa suomalaisia kommunisteja ja Suomessa asuvia venäläisiä valkoemigrantteja. Toimisto perustettiin niiden ajatusten perusteella, joita Urho Kekkonen, Urho Piha ja Kaarlo Hillilä olivat esittäneet muistiossaan tiedustelutoiminnan tehostamisesta.
Sinivaara hankki toimiston palvelukseen agentteja ja tiedottajia venäläisistä emigranttipiireistä. Näihin agentteihin kuuluivat muun muassa Kirill Pushkareff (salanimi Carl Puškin), Pjotr Sokolov (salanimi P. Kolberg) ja Anatoli N. Toll (salanimi Heikki Paavilainen). Agenttien kautta hankittiin tiedustelutietoa muun muassa emigranttien suunnittelemista terrori-iskuista Neuvostoliittoon. Sinivaara hoiti toimistoa kotoaan käsin ja hän loi kontaktiverkostojaan muun muassa ravintolailtoja järjestämällä. Verkostojen luonti oli kallista ja Sinivaara itsekin velkaantui pahoin.
Vuonna 1933 Sinivaaralla oli merkittävä rooli niin sanotun suuren vakoilujutun selvittämisessä. Myöhemmin Sinivaara oli ulkomaalaistoimiston edeltäjänä olleen passitoimiston apulaispäällikkönä vuosina 1938–1946.
Mohammed Barkindo

| Mohammed Barkindo |
| --- | --- |
 Mohammed Barkindo vuonna 2016.
Öljynviejämaiden järjestön pääsihteeri
 1. elokuuta 2016 – 5. heinäkuuta 2022  
Edeltäjä:  Abdallah Salem el-Badri
Seuraaja:  Haitham al-Ghais
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1959 Yola, Nigeria
Kuollut: 5. heinäkuuta 2022 (63 vuotta) Abuja, Nigeria
Mohammed Sanusi Barkindo (20. huhtikuuta 1959 – 5. heinäkuuta 2022) oli nigerialainen poliitikko. Elokuun alusta 2016 kuolemaansa asti hän toimi öljynviejämaiden järjestön (OPEC) pääsihteerinä.
Barkindo toimi aiemmin OPECin vastaavana pääsihteerinä vuonna 2006.
Varhainen elämä ja koulutus

Barkindo syntyi 20. huhtikuuta 1959 Nigerian Yolassa. Barkindo suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1981 ja kauppatieteiden maisterin tutkinnon vuonna 1991.
Kuolema

Barkindo kuoli Nigerian pääkaupungissa Abujassa 63-vuotiaana 5. heinäkuuta 2022.
Käännös suomeksi
Mikael Vasunta

Yrjö Mikael Vasunta, sukunimi aik. Palmroth käytti myös sukunimeä Palmroth-Wasunta (12. huhtikuuta 1891 Hämeenlinna – 4. huhtikuuta 1935 Hauho) oli suomalainen toimittaja, viulutaiteilija, näytelmäkirjailija ja suomentaja.
Mikael Vasunnan vanhemmat olivat Hauhon kirkkoherra, lääninrovasti Wilhelm (Ville) Palmroth ja Olga Maria Matilda Armfelt. Hänen nuorempia veljiään olivat säveltäjä Toivo Palmroth ja toimittaja, sanoittaja ja kirjailija Reino Palmroth.
Vasunta kävi Tampereen reaalilyseota ja opiskeli sitten vuosina 1908–1912 viulunsoittoa Pietarin, Dresdenin ja Wienin konservatorioissa. Hän kuului 1913–1914 Helsingin filharmooniseen orkesteriin ja piti konsertteja etupäässä maaseudulla. Vuodesta 1914 alkaen Vasunta asui Kotkassa toimien vakuutus ja sanomalehtialoilla. Hän osallistui Suomen sisällissotaan Kotkan suojeluskunnan joukkueenjohtajana muun muassa Porvoon, Loviisan ja Pellingin taisteluihin ja myöhemmin Kymenlaakson suojeluskunnan komppanianpäällikkönä taisteluihin Savitaipaleen rintamalla. Hänet palkittiin vapaudenristillä ja hän sai ylennyksen luutnantiksi toimien sodan lopulla Kyminlinnan komendanttina. Sodan jälkeen Vasunta oli liike- ja sanomalehtialoilla ollen muun muassa Nordische Wirtschaftzeitung-lehden toimittajana oleskellessaan Saksassa, Itävallassa ja Italiassa. Viimeksi Vasunta oli Porissa ilmestyvän Satakunnan Kansa-lehden palveluksessa.
Vasunta kirjoitti näytelmiä, sota- ja matkamuistelmia sekä novelleja muun muassa nimimerkillä Yrjö Hirviseppä. Hän toimi myös suomentajana, taide- ja kirjallisuusarvostelijana sekä murre- ja urheilupakinoitsijana. Vasunta kärsi terveydellisistä ongelmista sisällissodan jälkeen ja hän kuoli 43-vuotiaana huhtikuussa 1935.
Vasunta esiintyi yhdessä Teuvo Pakkalan 1921 ohjaaman Sotapolulla-elokuvan pääosista käyttäen nimeä Yrjö Hirviseppä.
Mikael Vasunta oli naimisissa vuodesta 1914 kansakoulunopettaja Aino Maria Tommolan kanssa.
Teoksia

Taitava puheenjohtaja : opas puheenjohtajille, seurojen, yhdistysten, lautakuntien, komiteojen y.m. kokousten osanottajille, seurojen perustajille y.m. toimihenkilöille; vanhojen ja uusien lähteiden mukaan sekä monivuotisen kokemuksen perusteella laatinut Sihteeri M.P.-W.           Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929, 2. painos 1934
Nimellä Geo Palmroth:
Kuulkaas, Bakkelin! : kolminäytöksinen farssi. Seuranäytelmiä 292.    Karisto 1926
Suomennoksia

Rora Asim Khan (Aurora Nilsson) : Pako haaremista.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929
H. Ashton-Wolfe : Rikollista verta.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929
H. Ashton-Wolfe : Synnin väreet : merkillisiä rikosjuttuja Parisin etsivän poliisin kokoelmista.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1930 (Alkuteos The thrill of evil)
H. Ashton-Wolfe : Suurrikollisten jäljillä : salapoliisin muistelmia ja seikkailuja eri maista.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1932 (alkuteos The underworld)
Jalmari Rötkö

Hjalmar (Jalmari) Rötkö (13. elokuuta 1892 Suomenniemi − 19. heinäkuuta 1938 Uusikirkko) oli suomalainen sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Rötkön vanhemmat olivat talollinen Adam Rötkö ja Loviisa Nikkinen. Käytyään kansakoulun Rötkö työskenteli maataloustöissä ja puuteollisuuden alalla ja toimi sittemmin osuusliike Onnin ajomiehenä Lappeenrannassa.
Rötkö oli sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana vuosina 1929–1930 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Kosti-Paavo Eerolaisen ja Artturi Vuorimaan johtamat Lapuan liikkeen miehet muiluttivat Rötkön ja toisen sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajan Eino Pekkalan Helsingin Säätytalosta kesken eduskunnan perustuslakivaliokunnan istunnon 7. heinäkuuta 1930. Siepatut vietiin Lapualle Kosolan taloon, josta heidät vapautettiin välittömästi Helsingissä olleen Vihtori Kosolan käskystä. Kosola oli itse antanut aiemmin muilutuskäskyn tehostaakseen vaatimuksia kommunistien täydellisestä eduskunnasta ulossulkemisesta.
Rötkö oli naimisissa vuodesta 1915 Hilja Eliina Partosen kanssa.
Ismo Jokinen

Ismo Jokinen  (s. 1961) on suomalainen toimittaja ja viestintäkouluttaja. Hän on juontanut ja tehnyt MTV3-kanavalle erilaisia juontoja ja tuottanut 1994-2004 Ruututoimitus-ohjelmaa. Jokinen on esiintynyt erilaisissa juontotehtävissä yli 30 vuotta. Viestintäkouluttajan työssä hän on luennoinut ja valmentanut useissa johtavissa suomalaisissa yrityksissä. Hän on erikoistunut valmennuksissaan median kohtaamiseen. Viime televisiojuontotyö on kesän 2019 Tangomarkkinoiden suorat finaalilähetykset yhdessä Lola Odusogan kanssa.
Aiheesta muualla

Ismo Jokisen kotisivut Web Arcivessa
Moncalieri

| Moncalieri |
| --- | --- |
 Moncalierin linna.
 Moncalieri
 Koordinaatit: 45°0′N, 7°41′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Perustettu:  1228
Hallinto:  
 – Pormestari:  Angelo Ferrero
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,53 km²
Korkeus:  194–704 m
Väkiluku (31.12.2015):  57 294
 – Väestötiheys:  1 205 as./km²
Postinumero:  56100
Suuntanumero(t):  050
 
 http://www.comune.moncalieri.to.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moncalieri on kaupunki Italian pohjoisosassa. Se sijaitsee yhdeksän kilometriä etelään Torinosta ja kuuluu Piemonten alueeseen ja Torinon metropolikaupunkiin. Kaupunki on pinta-alaltaan noin 48 neliökilometriä ja asukkaita siellä on vajaat 60 000.
Moncalieri on tunnettu linnastaan, joka rakennettiin 1100-luvulla ja laajennettiin 1400-luvulla. Siitä tuli myöhemmin Savoijin kuningashuoneseen kuuluneiden Viktor Emanuel II:n ja Marie Clotilden suosittu asuinrakennus. Se kuuluu nykyään Unescon maailmanperintöluettelon kohteeseen Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset.
Istitut Ladin Micurà de Rü

| Istitut Ladin Micurà de Rü> Tutkimuslaitoksen tiedot |
| --- | --- |
Perustettu:  1976
Pääkonttori:  San Martin de Tor, Etelä-Tiroli, Italia
Ministeriö:  Etelä-Tirolin hallitus
Tutkimusala:  Ladinin kieli ja ladininkielinen kulttuuri Ladinin kielen kielenhuolto
Työntekijöiden määrä:  18
Johtaja:  Leander Moroder
Kotisivu
Istitut Ladin Micurà de Rü on italialainen Etelä-Tirolin paikallishallituksen alaisuudessa toimiva instituutti ja säätiö. Instituutti on saanut nimensä Micurà de Rün mukaan, joka oli etelätirolilainen pappi ja kielitieteilijä. Se on perustettu 31. heinäkuuta 1976 ja sen päämaja sijaitsee San Martin de Torin kaupungissa.
Instituutin nykyinen johtaja on Leander Moroder. Palkattua henkilökuntaa on yhteensä 18.. Johtajan lisäksi kolme muuta jäsentä muodostavat instituutin johtokunnan.
Instituutin toimintaan kuuluvat mm. seuraavat:
Ladinin kielen, kulttuurin ja historian tutkiminen
Kielikurssien järjestäminen ja ladinin kielen käytön edistäminen
Ladininkielisen kirjaston ylläpitäminen
Muun toiminnan lisäksi instituutilla on kirjakauppa.
Ingegerd Wärnersson

| Ingegerd Wärnersson> Ruotsin kouluministeri |
| --- | --- |
 Göran Perssonin hallitus 7. lokakuuta 1998 – 31. tammikuuta 2002  
Kansanedustaja
 1994–2002 1988–1991  
Blekingen läänin maaherra
 2002–2008  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1947 (ikä 76–77)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  opettaja, rehtori, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Ingegerd Wärnersson (s. 1947) on ruotsalainen opettaja, rehtori ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1988–1991 ja 1994–2002 sekä toiminut kouluministerinä Göran Perssonin hallituksessa 1998–2002. Vuosina 2002–2008 hän oli Blekingen läänin maaherra.
Aiheesta muualla

Ingegerd Wärnersson Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)