stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chillagoe

Chillagoe, suomalaislähteissä Chillagoa, oli Matti Kurikan vuonna 1900 Australian Queenslandiin perustama  suomalaisten siirtolaisten ihanneyhteisö, oikeastaan vain Chillagoen kaivoskaupungin liepeillä sijainnut tilapäinen telttaleiri, joka jäi muutaman kuukauden mittaiseksi.
Chillagoen taustalla oli Kurikan idea teosofis-sosialistisesta ihanneyhteisöstä jossakin Suomen ulkopuolella, ja Chillagoe oli hänen ensimmäinen edes jotenkin toteutunut hankkeensa ennen Sointulaa ja Sammon Takojia. Kurikka sai ajatuksen perustaa ihanneyhteisönsä Queenslandin osavaltioon, joka tuohon aikaan värväsi aktiivisesti siirtolaisia maksamalla heidän laivamatkansa Lontoosta Australiaan. Kurikka sai houkutelluksi Suomesta mukaansa viisi poikamiestä ja yhden perheellisen miehen, tämän vaimon ja heidän kolme lastaan. Lokakuussa 1899 he saapuivat perille, ja Matti Kurikka otettiin vastaan tärkeänä henkilönä, jota haastateltiin sikäläisiin lehtiin. Queenslandiin saapui nopeasti yhteensä 175 suomalaista, joista 78 luetaan Kurikan kannattajiksi. Tulijat kuitenkin pettyivät pian paikallisiin olosuhteisiin, ja australialaiset puolestaan pitivät suomalaisia laiskoina, kielitaidottomina ja liian työväenhenkisinä niin, että lopettivat heidän värväyksensä.
Vuoden 1900 alussa Matti Kurikka ja 15 muuta miestä lähtivät Queenslandin pohjoisosan sisämaassa sijaitsevaan Chillagoeen raivaamaan metsää tulevan junaradan tieltä. Mukaan tuli myöhemmin muitakin suomalaisia, ja enimmillään heitä oli eri lähteiden mukaan noin 30 tai jopa 80. Tarkoitus oli metsänraivauksella ja ratapölkkyjen teolla rahoittaa tuleva ihanneyhteisö, joka perustettaisiin meren rannalle. Raskaaseen työhön tottumattomat suomalaiset joutuivat kuitenkin pettymään urakan huonouteen, työnantajan mielivaltaan, hyttysiin, kaatosateisiin ja kuumuuteen. Pian myös keskinäiset riidat aiheuttivat sen, että ryhmä hajosi eri puolille Australiaa. Moni heistä alkoi viljellä sokeriruokoa Nambourin lähellä Brisbanesta pohjoiseen, jonne syntyi Finbury-nimen saanut pieni suomalaisyhteisö. Matti Kurikka lähti vain 10 kuukauden Australiassa olon jälkeen Kanadaan perustamaan Sointulaa, ja Pohjois-Amerikkaan suuntasi moni muukin Chillagoen telttaleirissä työskennellyt.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Craig Cormick: Kurikka’s Dream, The True Story of Matti Kurikka, Socialist, Utopian and Dreamer, Simon & Schuster 2000. ISBN 9780731810246.
Chanel

Chanelin päämyymälä rue Cambon 31, Pariisi
Chanel-myymälä Hongkongissa
Chanel on suuri ranskalainen muotitalo. Sen perusti 1900-luvun alussa Gabrielle "Coco" Chanel. Chanel oli ensimmäinen muotitalo, joka suunnitteli naisille vapaampia, korsetittomia asuja sekä pyrki yksinkertaistamaan ja käytännöllistämään naistenvaatteita. Jotkut pitävätkin Chanelia modernien naistenvaatteiden keksijänä. Chanel tunnetaan myös "pikkumustan" suunnittelemisesta, klassisista jakkupuvuistaan ja laukuistaan sekä parfyymeistaan, joista kuuluisin on Chanel No. 5.
Chanel on käyttänyt tuotteidensa valmistajina laittomia maahantulijoita halpatyövoimana.
Historia

Coco Chanel avasi ensimmäisen Chanel Modes nimisen myymälänsä vuonna 1910 Pariisissa rue Cambon 21:ssä, joka valmisti ja myi hattuja. Hänen rakastajansa, varakas perijä Étienne Balsan maksoi juoksevat kulut ja englantilainen tehtailija Arthur "Boy" Capel kiinteistömenot.  Pian avattiin liikkeet myös suosittuihin kylpyläkohteisiin Deauvilleen vuona 1913 ja Biarritziin vuonna 1915, joiden myötä naistenvaatteiden suunnittelu, tuotanto ja myynti alkoi. Chanelin vaatteet herättivät modernin suunnittelunsa lisäksi huomiota materiaalivalinnalla. Coco Chanel suunnitteli vaatteita halvasta, mutta joustavasta jersey-kankaasta. Noin kymmenen vuoden päästä hän osti myös toisen liiketilan rue Cambonilta. 1920-luvulla Chanel loi "pikkumustan" sekä klassiset tweed-jakkunsa ja julkaisi ensimmäisen tuoksunsa, Chanel No. 5.
Vuoteen 1916 mennessä liiketoiminta oli tuottanut niin hyvin voittoa, että Chanel pystyi maksamaan rakastajalleen Boy Capelille tämän yritykseen sijoittamat varat takaisin. Vuoteen 1919 mennessä Coco Chanel oli rekisteröity couturièreksi eli muotitaiteilijaksi ja perusti maison de couturensa eli muotitalonsa osoitteeseen rue Cambon 31, jonka hän oli ostanut vuonna 1918. Muotitalo sijaitsee nykyisinkin samassa osoitteessa. Vuoteen 1927 mennessä Chanel omisti rue Cambonilta kiinteistöt numero 23–31.
Chanelin suosio oli huipussaan juuri ennen toista maailmansotaa. Vuonna 1939 Coco Chanel joutui kuitenkin sulkemaan muotitalonsa, mutta palasi vuonna 1954. Seuraavana vuonna Chanel lanseerasi klassisen laukkumallinsa, jossa tikattu nahka yhdistyi metalliketju kantohihnaan. Laukku tunnetaan nimellä 2.55 sen julkaisukuukauden (helmikuu) ja -vuoden (1955) mukaan.
Historia > Mademoiselle Cocon jälkeen

Coco Chanelin kuoltua vuonna 1971 suunnittelijoiksi tulivat Yvonne Dudel ja Jean Cazaubon. Vuonna 1978 ensimmäisen valmisvaatekokoelman talolle suunnitteli Philippe Guiborgé.
Talon pääsuunnittelijana toimi vuosina 1983–2019 saksalainen Karl Lagerfeld, joka oli vastuussa sekä valmisvaatteiden, haute couturen että asusteiden suunnittelusta sekä kuvasi kaikki mainoskampanjat. Lagerfeldin myötä Chanel modernisoitui tyyliltään ja esimerkiksi kosmetiikka lisättiin valikoimaan. Hänen kuoltuaan helmikuussa 2019 uudeksi pääsuunnittelijaksi tuli muotitalossa vuodesta 1997 työskennellyt Virginie Viard.
Chanel tuottaa valmisvaatteiden, laukkujen, tuoksujen ja haute couturen lisäksi myös asusteita, silmä- ja aurinkolaseja, urheiluvaatteita ja -tarvikkeita, kosmetiikkaa ja koruja. Chanelin muotitalon ovat omistaneet vuodesta 1974 lähtien Alain (s. 1948) ja Gérard Wertheimer (s. 1951), jotka ovat Coco Chanelin yhtiökumppani Pierre Wertheimerin (1888–1965) pojanpoikia ja Jacques Wertheimerin poikia. Yrityksen pääkonttori on ollut vuodesta 2018 lähtien Lontoossa.
Logo

Chanelin kuuluisa logo muodostuu kahdesta takaperin yhtenevästä C-kirjaimesta, jotka tarkoittavat nimeä Coco Chanel. Logon otti käyttöön Karl Lagerfeld. Chanel on joutunut kamppailemaan logonsa ja tuotteidensa piraattituotannon kanssa.
Hajuvesiä

Chanel N°5 (1921)
Chanel N°22 (1922)
Cuir Russe (1924)
Gardenia (1925)
Boise de Llies (1926)
Glamour (1934), vain USA:n markkinoille
Pour Monsieur (1955)
Chanel N°19 (1970)
Crystalle (1974)
Antaeus Pour Homme (1981)
Coco (1984)
Bois Noire (1987)
Egoïste (1990)
Allure (1996)
Une Fleur de Chanel (1999)
Coco Mademoiselle (2001)
Gentleman’s Cologne (2002)
Chance (2002)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chanelin viralliset sivut
Della Marga - virallinen Chanel -asusteiden jälleenmyyjä Suomessa
www.chanelworld.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Chanel jakkupuku vuodelta 1965
CHANEL N°5 Eau de parfum
Laiva

Italialainen purjelaiva Amerigo Vespucci New Yorkin satamassa Hudsonjoella.
Laiva on suuri vedessä kulkeva alus. Veneestä se eroaa suuremmalla koollaan, mutta tarkkaa rajanvetoa laivan ja veneen välille on vaikea tehdä. Laivan ja veneen erosta ei tiettävästi ole virallista määritelmää, mutta erään näkemyksen mukaan pituudeltaan yli 24-metrisiä aluksia pidetään laivoina, koska niiden kuljettamiseen vaaditaan Suomessa tutkinto.
Laivoja valmistetaan eri käyttötarkoituksiin, kuten kaupankäyntiin, risteilyihin, rahdin tai ajoneuvojen kuljetukseen. Risteilylaivat kulkevat usein samaa reittiä säännöllisillä aikatauluilla, toisin kuin muut laivat, joiden reitit vaihtelevat.
Etymologiaa ja nimistöä

Sanaa laiva arvellaan lainasanaksi germaanisista kielistä; germaaniseksi kantasanaksi on rekonstruoitu *flawją. Sanan vastineita on myös balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. Alkuperäinen merkitys lienee ollut jokin esihistoriallinen venetyyppi.
Sanalla alus viitattiin alun perin laivoihin ja veneisiin, mutta nykyisin se merkitsee muutakin, kuten esimerkiksi avaruusalusta. Sana alus on johdos sanasta ala ja viittaa siihen, että alus on kantamansa ihmisen tai lastin alapuolella.
Suomessa ja sukulaiskielissä omaperäisiä nimityksiä laivoille tai veneille ovat aluksen lisäksi esimerkiksi vene, joka merkitsee nykyisin hyvin pientä, kannetonta laivaa, haapio ja honkio, jotka merkitsevät yhdestä puusta tehtyä venettä, uisko, joka merkitsee tietyntyyppisiä purjealuksia, saima, joka tarkoitti Laatokalla käytettyä purjealusta, ja haaksi, joka on vanha laivojen ja veneiden yleisnimitys.
Laivan koon ilmoittaminen

Laivan koko määritellään yleensä ensisijaisesti sen kyvyllä kuljettaa lastia, joko painona tai tilavuutena.
Laivan tilavuus eli vetoisuus ilmaistaan joko laivan kokonaisvetoisuutena eli bruttovetoisuutena (GT) tai lastitilojen vetoisuutena eli nettovetoisuutena (NT).
Vetoisuuden mittayksikkönä käytettiin vuoteen 1994 asti rekisteritonnia. Nykyisten mittaussääntöjen mukaan brutto- ja nettovetoisuudet ovat yksiköttömiä, logaritmisesti laskettuja lukuja.
Laivan kantavuus on aluksen lastin, polttoaineen, varusteiden ja henkilöiden suurin sallittu paino. Painon yksikkönä käytetään tonnia, ja sen lyhenteenä on dwt tai joskus myös tdw (engl. deadweight tons, ”kuollut paino”).
Laivan uppouma on aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimäärän paino tonneina ilmaistuna. Etenkin sota-alusten koko ilmoitetaan käyttämällä uppoumaa. Mikäli kauppa-aluksille ilmoitetaan uppouma, on se silloin lastimerkkiin lastatun aluksen uppouma suolavedessä (1,025 t/m³).
Lästi on historiallinen tilavuus- ja painomitta, jota käytettiin myös ennen laivojen koon ilmaisemiseen.
Navigaation kannalta myös laivan ulkomitoilla, kuten suurimmalla pituudella (L.O.A.), leveydellä, korkeudella, syväyksellä ja vesilinjan pituudella, on merkitystä.
Laivan koon ilmoittaminen > Max-kokoluokat

Panamax-tyyppiseksi kutsutaan laivaa, joka on kooltaan sellainen, että se mahtuu kulkemaan Panaman kanavan suluista. Myös muilla vesireiteillä on vastaavia alusten kokorajoituksista johdettuja luokkia, kuten Suezin kanavan Suezmax ja Saimaan kanavan Saimax.
Laivan liikkeet aallokossa

Laivan liikkeet aallokossa kuvataan koordinaatistossa (x, y, z), jonka origo on aluksen painopisteessä.
Akselit
x-akseli on pitkittäissuuntainen akseli, joka on positiivinen keulaa kohti
y-akseli on poikittaissuuntainen akseli, joka on positiivinen oikealle
z-akseli on pystysuuntainen akseli, joka on positiivinen ylöspäin
Suoraviivaiset liikkeet
työntyily, rullaaminen (tai kiihtyily) (englanniksi surge) on aluksen edestakaista pitkittäistä siirtymäliikettä x-akselin suunnassa [kuvassa n:o 3]
huojunta, vaaruminen (sway) on edestakaista poikittaista siirtymäliikettä y-akselin suunnassa [n:o 2]
kohoilu (heave) on edestakaista pystysuuntaista siirtymäliikettä z-akselin suunnassa [n:o 1]
Kulmaliikkeet
keinunta [Φ, fii] (roll) on edestakaista kulmaliikettä pitkittäisen x-akselin ympäri [n:o 6]
jyskintä [Θ, theeta] (pitch) on edestakaista kulmaliikettä poikittaisen y-akselin ympäri [n:o 5]
mutkailu [Ψ, psii] (yaw) on edestakaista kulmaliikettä pystysuoran z-akselin ympäri [n:o 4]
Laivatyypit

Laivat voidaan luokitella käyttövoimansa perusteella esimerkiksi höyrylaivaksi, purjealukseksi ja soutualukseksi eli kaleeriksi.
Käyttötarkoituksensa mukaan laivat luokitellaan matkustaja-, kuivalasti-, säiliö- ja erikoisaluksiksi.
Laivatyypit > Matkustaja-aluksia

Autolautta
Linjalaiva
Risteilyalus
Laivatyypit > Kuivalastialuksia

Irtolastialus
Junalautta
Konttialus
Ro-ro-alus
Storoalus
Laivatyypit > Säiliöaluksia

LNG-säiliöalus
Tankkeri
Laivatyypit > Erikoisaluksia

Asuntoalus
Hinaaja
Jäänmurtaja
Kaapelialus
Kalastusalus (muun muassa troolari)
Lossi
Meripelastusalus
Ponttoni
Proomu
Ruoppaaja
Sota-alus
Laivaonnettomuuksia

RMS Titanic upposi Pohjois-Atlantilla vuonna 1912 törmättyään jäävuoreen, noin 1 500 kuollutta.
RMS Empress of Ireland upposi Saint Lawrencen joella Kanadassa vuonna 1914 törmättyään yhteen toisen aluksen kanssa, 1 012 kuollutta.
Wilhelm Gustloff upposi tammikuussa 1945 Itämerellä toisen maailmansodan loppuvaiheessa neuvostoliittolaisen sukellusveneen torpedon osuessa siihen laivan ollessa kuljettamassa valtakunnan itäosista evakuoituja saksalaisia siviilejä, yli 9 000 kuollutta; historian eniten ihmishenkiä vaatinut yksittäinen laivaturma.
M/S Estonia upposi Itämerellä syysmyrskyssä 1994, 852 kuollutta.
Kirjallisuutta

Käyhkö, Arttu: Saimaa ja laivat. Kustantaja Laaksonen, 2015. ISBN 978-952-5805-75-8.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia/tietoja suomalaisista laivoista sivustolla: Äänimeri  http://www.aanimeri.fi
Fakta om fartyg (ruotsiksi)
Meriteollisuus
STX Europe (englanniksi)

Matkustaja-autolautta M/S Rosella Kustaanmiekan salmessa.
Konttialus
Jäänmurtajat Sisu ja Urho.
1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?

| 1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?> 1941 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steven Spielberg
Käsikirjoittaja:  Robert Zemeckis   Bob Gale
Tuottaja:  Buzz Feitshans
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  William A. Fraker
Leikkaaja:  Michael Kahn
Pääosat:  John Belushi   Ned Beatty   Dan Aykroyd   John Candy   Lorraine Gary   Murray Hamilton   Toshiro Mifune   Robert Stack   Warren Oates   Tim Matheson   Christopher Lee   Treat Williams   Slim Pickens   Mickey Rourke
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures   Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  118 min. (teatteriversio)   146 min. (ohjaajan versio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  35 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1941) on Steven Spielbergin vuonna 1979 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Sen käsikirjoittivat Robert Zemeckis ja Bob Gale. Pääosissa ovat John Belushi, Dan Aykroyd ja Ned Beatty sekä muissa osissa muun muassa John Candy, Lorraine Gary, Murray Hamilton, Toshiro Mifune, Robert Stack, Warren Oates, Tim Matheson, Christopher Lee, Treat Williams, Mickey Rourke ja Slim Pickens.
Elokuva julkaistiin joulukuussa 1979. Se on Los Angelesiin sijoitettu komedia paniikista, jota lietsoi vuoden 1941 Hyökkäys Pearl Harboriin. Jännitystila huipentui aamuyöllä 25. helmikuuta 1942 ilmahälytykseen ja ilmatorjuntatulen avaukseen Los Angelesin Culver Cityssä. Tutkimusten jälkeen syyksi arvioitiin hermopaine ja kokemattomuus.
Elokuva ei menestynyt yhtä hyvin kuin Spielbergin edeltävät elokuvat Tappajahai ja Kolmannen asteen yhteys. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kutsuu elokuvaa aliarvostetuksi vauhtikomediaksi ja maukkaaksi eri tyylien sekamelskaksi. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Steven Spielbergin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
 Amblin’ (1968)  Kauhun kilometrit (1971)  Something Evil (1972)  Kovat ratsastajat (1974)  Tappajahai (1975)  Kolmannen asteen yhteys (1977)  1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1979)  Kadonneen aarteen metsästäjät (1981)  E.T. (1982)  Hämärän pelottavat varjot (1983)  Indiana Jones ja tuomion temppeli (1984)  Häivähdys purppuraa (1985)  Auringon valtakunta (1987)  Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (1989)  Always – ikuisesti (1989)  Hook – Kapteeni Koukku (1991)  Jurassic Park (1993)  Schindlerin lista (1993)  Amistad (1997)  Kadonnut maailma – Jurassic Park (1997)  Pelastakaa sotamies Ryan (1998)  A.I. – Tekoäly (2001)  Minority Report (2002)  Ota kiinni jos saat (2002)  Terminaali (2004)  Maailmojen sota (2005)  München (2005)  Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta (2008)  Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus (2011)  Sotahevonen (2011)  Lincoln (2012)  Vakoojien silta (2015)  Iso kiltti jätti (2016)  The Post (2017)  Ready Player One (2018)  West Side Story (2021)  The Fabelmans (2022)
Hilly Kristal

| Hilly Kristal |
| --- | --- |
 Hilly Kristal
Henkilötiedot
Muut nimet:  Hillel Kristal
Syntynyt: 23. syyskuuta 1931
Kuollut: 28. elokuuta 2007
Ammatti:  liikemies, manageri
Titteli:  CBGB-klubin omistaja ja perustaja
Lapset:  Lisa Kristal Burgman, Mark Dana Kristal
Hilly Kristal (23. syyskuuta 1931 – 28. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen liikemies, New Yorkin CBGB-klubin perustaja ja omistaja sekä punk-yhtye The Dead Boysin manageri. Hilly Kristalilla oli valtava vaikutus punk-musiikin synnyssä. Klubi avattiin vuonna 1973 ja suljettiin vuonna 2006 vuokrasopimukseen liittyvien erimielisyyksien vuoksi.
Varhaiset vuodet

Hilly syntyi New Yorkissa vuonna 1931 suuren laman aikana Bertha ja Shamai Kristalin perheeseen. Hillyn lapsuudessa perheellä oli kanafarmi Hightstownissa New Jerseyssä. Hän opiskeli viulunsoittoa nuoresta iästä lähtien ja jatkoi viulun soittamista koko elämänsä ajan.
1950-luvun alussa Hilly Kristal palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä. Hänet sijoitettiin Cherry Pointin lentotukikohtaan Pohjois-Carolinassa, jossa hän työskenteli WCPR-radiokanavalla. Kristal myös luki uutisia ja juonsi musiikki ohjelmia. Hän yritti myös uraa laulajana, mutta ei saavuttanut menestystä. Palveltuaan merijalkaväessä Kristal lauloi miesten kuorossa Radio City Music Hallissa. Hän levytti laulajana Otis Blackwellin kirjoittaman ”Everybody’s Buddy” -kappaleen.
Ensimmäiset klubit

1960-luvun alussa Kristal työskenteli Village Vanguard -klubin ohjelmistovastaavana ja varasi sinne monia tuon ajan jazz-artisteja, kuten Miles Davisin, Thelonious Monkin ja John Coltranen, jotka kaikki esiintyivät säännöllisesti. Työskennellessään Vanguardissa Kristal ystävystyi koomikko Lenny Brucen kanssa, joka oli klubin suosituimpia esiintyjiä.
1960-luvun puolivälissä Hilly Kristal päätti perustaa oman klubin. Hän avasi Hilly’s-nimisen baarin New Yorkissa osoitteessa 62 West 9th Street, jossa oli joka viikonloppu musiikkiesityksiä. Myöhemmin hän perusti myös Hilly’s on the Bowery -klubin, jossa soitettiin kantrimusiikkia. Kristalin ensimmäiset klubit ajautuivat konkurssiin.
CBGB-klubi

Hilly on parhaiten tunnettu CBGB-klubista. Joulukuussa 1973 Kristal päätti avata klubin, joka toisi esiin hänen rakastamaansa musiikkia: kantria, bluegrassia ja bluesia. CBGB on lyhenne sanoista Country BlueGrass Blues. Klubin mainoksissa luki myös OMFUG -lyhenne, (Other Music for Uplifting Gormandizers) Kristal oli klubia perustaessaan vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa, eikä hänellä ollut rahaa omaan asuntoon. Hän asui koiransa kanssa CBGB:n takahuoneessa ja teki sivutoimisesti satunnaisia muuttomiehen töitä.
CBGB-klubista tuli amerikkalaisen punkin syntypaikka ja ponnahduslauta lukuisille bändeille. Kuka tahansa sai soittaa, vaikka ei olisi osannutkaan, kunhan esitti alkuperäistä materiaalia. Hän halusi rohkaista nuoria aloittelevia muusikoita tekemään omaa juttuaan. Toisaalta Kristalilla ei ollut myöskään rahaa palkata ammattilaisia soittamaan klubiinsa. Kantrimuusikot eivät koskaan löytäneet klubia, mutta nuoret punkkarit rakastuivat siihen klubiin välittömästi. Punk-muusikot tunsivat olonsa vapaaksi, ja he saivat Kristalilta luvan rikkoa kaikkia taiteellisia sääntöjä klubin lavalla.
Vuoteen 1976 mennessä CBGB-klubista oli tullut New Yorkin punk-liikkeen koti, ja Hilly Kristal saavuttanut aseman New Yorkin punk-rockin isähahmona. Klubilla esiintyi esimerkiksi Ramones, Patti Smith, Richard Hell, Blondie ja monet muut. Ajan myötä tästä paikasta tuli maailmanlaajuisesti tunnettu. Tästä huolimatta klubi ei koskaan tuottanut paljon, ja sen toiminta oli usein vain oluen- ja T-paitamyynnin varassa.
Manageri

Hilly Kristal toimi myös punk-yhtye The Dead Boysin managerina ja keikkamyyjänä. Hän myös rahoitti yhtyeen ensimmäisen albumin Young, Loud and Snottyn äänitykset sekä neuvotteli yhtyeelle levysopimuksen Sire Recordsin kanssa.
Kuolema

Elokuun 28. päivänä vuonna 2007 Kristal kuoli keuhkosyöpään.
CBGB-klubin sisäänkäynti
Leonard Cheshire

Eversti Leonard Cheshire
Geoffrey Leonard Cheshire (7. syyskuuta 1917 – 31. heinäkuuta 1992) oli englantilainen everstin arvoinen lentäjä, joka lensi muun muassa Avro Lancaster -pommikoneita. Cheshire oli aatelinen ja arvoltaan paroni. Hän sai useita kunniamerkkejä (Distinguished Service Order-DSO, Viktorian risti, Order of Merit) lentäjänä saavuttamistaan ansioista. Cheshire päätti sotilasuransa vuonna 1946.
Sotilasura pähkinänkuoressa

Hän aloitti kesäkuussa 1940 lentäjänä 617. laivueessa. Toinen pestauskierros seurasi tammikuussa 1941. Hän osallistui ilmahyökkäyksiin Berliiniin, Bremeniin, Duisburgiin, Esseniin, Kieliin sekä Kölniin. Cheshiren ohjaamaan lentokoneeseen osui kranaatti runkoon Kölnin yläpuolella marraskuussa 1940, mutta tehtävää jatkettiin osuman saamisesta huolimatta. Hänen kolmas rekrytointijaksonsa alkoi elokuussa 1942.
Cheshire ylennettiin everstiksi lokakuussa 1943. Hän oli osallisena matalapommituksissa, hyökkäyksissä muun muassa Augsburgiin sekä Müncheniin sekä kehitti Pathfinder-menetelmää, jossa tietyt koneet pudottivat soihtuja merkiksi pommikoneille. Hän suoritti arviolta sata lentotehtävää. Hän toimi päällikkötehtävissä omassa yksikössään, 617. raskaassa erikoispommituslaivueessa.
Eversti Cheshire oli fyysikko William Penneyn kanssa tarkkailulentokoneessa tekemässä havainnointia Nagasakin pommituksesta. Hiroshimaan suuntautuneelle pommituslennolle heitä ei päästetty, kenraali Curtis LeMayn päätöksellä. Cheshiren kuvailtiin järkyttyneen niin suuresti näkemästään, että päätti omistaa loppuelämänsä vammautuneiden auttamiselle. Hänen nimeään kantava hyväntekeväisyysrahasto on edelleen toiminnassa.
Aiheesta muualla

http://www.spartacus-educational.com/2WWcheshire.htm (englanniksi)
RAF – 617 Squadron (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  UK Parliament 
Muut:  SNAC 
Leonard Cheshiren muistolaatta Chesterissä, Cheshiressä.
LANBY

Periaatepiirros LANBYsta.
LANBY (Large Automatic Navigation  Buoy) on miehittämätön kelluva merenkulun turvalaite.
LANBY on Isossa-Britanniassa kehitetty laitteisto, jolla alettiin 1980-luvulla korvata miehittämättämiä majakkalaivoja.
Vaikka valtaosa majakkalaivoista korvattiinkin erityisesti toisen maailmansodan jälkeen kasuunimajakoilla, niin silti oli edelleen paikkoja joihin kasuunien rakentaminen tuli liian kalliiksi. Tästä syystä brittien majakkajärjestö, Trinity House, kehittikin tämän laitetyypin. Niitä on palveluksessa runsaasti.
LANBY on teräksinen, 95 tonnia painava pyöreä 12,2 metrin läpimittainen tasakantinen lautta, jonka keskellä on niin ikään 12,2 metriä korkea majakkatorni.  Majakka on sähkökäyttöinen ja alun perin niissä oli dieselgeneraattorit, jotka nykyisin ovat varalla. Päävirran kehittävät nykyisin aurinkopaneelit.
Runko on puolipallon muotoinen ja lautan keskipisteessä on ankkurointi.
Laitteisto on kauko-ohjattava ja sen toimintaa seurataan kaukovalvonnalla rannikolta käsin.
Geoffrey Chaucer

Geoffrey Chaucerin kuva Thomas Occleven teoksessa Regiment of Princes (1412). Occleve tunsi Chaucerin, joten kuva on luultavasti näköinen.
Geoffrey Chaucer (noin 1343 – 25. lokakuuta 1400 Lontoo) oli englantilainen kirjailija, runoilija, filosofi ja diplomaatti. Hänen sanotaan usein ensimmäisenä kirjoittaneen kaunokirjallisuutta ja runoutta englannin kielellä aikana, jolloin sivistyneistö käytti kielenään lähes yksinomaan latinaa.lähde?
Tullimestarin työnsä ohella Chaucer käänsi englanniksi aikansa merkittäviä teoksia. Hänen omista teoksistaan tunnetuimmat ovat Canterburyn tarinoita sekä Troilus ja Criseyde.