stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Prolaktiini

Malli prolaktiinin rakenteesta
Maitohormoni eli prolaktiini (PRL) tai mammotropiini on aivolisäkkeen etulohkosta vapautuva peptidihormoni, joka saa aikaan maidontuotannon maitorauhasista synnytyksen jälkeen sekä ylläpitää maidontuotantoa imetyksen aikana. Maitohormonin eritystä estää normaalisti hypotalamuksesta erittyvä dopamiini, mutta synnytyksen jälkeen maitohormonin erityksen aiheuttaa hypotalamuksen erittämä prolaktiinin vapauttajahormoni[lähde? ]. Myös tyreoliberiini ja raskauden aikana kasvanut estrogeenipitoisuus lisäävät maitohormonin eritystä aivolisäkkeen etulohkosta. Maitohormoni sisältää 199 aminohappoa.
Prolamiini

Prolamiinit ovat ryhmä kasvien varastoproteiineja, joissa on korkea proliinipitoisuus. Niitä löytyy kasveista, pääasiassa viljajyvien kuten vehnän (gliadiini), ohran (hordeiini), rukiin (sekaliini), maissin (tseiini), durran (kafiriini) ja kauran (aveniini) siemenistä. Niille on ominaista korkea glutamiini- ja proliinipitoisuus, ja ne liukenevat huonosti veteen. Ne liukenevat parhaiten vahvaan alkoholiin [70-80 %], kevyeen happoon ja emäksisiin liuoksiin. Triticeae-heimon prolamiinien, kuten vehnän gliadiinin ja siihen liittyvien proteiinien tiedetään laukaisevan keliakian, autoimmuunisairauden, geneettisesti alttiilla yksilöillä.
Maissin ja durran prolamiinit lajitellaan molekyylipainon mukaan neljään luokkaan, α, β, γ ja δ. Alfa- ja deltaproamiinit ryhmittyvät laajaan fylogeneettiseen ryhmään (ryhmä 1). Loput klusterit ryhmään 2. Tietokanta Triticeae-proliineista (gluteenit) on saatavilla.
Käännös suomeksi
Mira Calix

Mira Calix
Mira Calix (1969–2022) (oik. Chantal Passamonte) oli brittiläinen kokeellinen muusikko ja taiteilija. Hänen musiikkinsa on elektronista, mutta hyödyntää runsaasti monenlaisia orgaanisia äänilähteitä, kuten hyönteisten ääniä. Calix toimi DJ:nä ja live-esiintyjänä ja sävelsi musiikkia myös muun muassa videoinstallaatioihin ja teatteriesityksiin. Calix levytti Warp Recordsille ja oli naimisissa Autechre-yhtyeen Sean Boothin kanssa.
Calixin ensimmäiset julkaisut olivat single ”Pin Skeeling” vuonna 1998 ja albumi One on One vuonna 2000. Vuonna 2003 hän julkaisi toisen albuminsa Skimskitta ja teki yhteistyötä London Sinfonietta -sinfoniaorkesterin kanssa, joka esitti hänen teoksensa Nunu Lontoon Royal Festival Hallissa. Vuonna 2004 hän muodosti pianisti Sarah Nicollsin ja äänitaiteilija David Sheppardin kanssa Alexander’s Annexe -performanssiryhmän. Se julkaisi albumin Push Door To Exit Warp Recordsilla vuonna 2006.
Calixin teki 2000-luvulla useita taideinstallaatioita. My Secret Heart luotiin vuonna 2008 Lontoon Royal Festival Halliin ja Nothing Is Set In Stone tehtiin Lontoon kesäolympialaisten yhteydessä järjestettyyn kulttuurinäyttelyyn. Calix teki yhteistyötä myös Opera North -oopperan ja Royal Shakespeare Companyn kanssa. Sydney Dance Companylle hän oli puolestaan vuonna 2015 luomassa neliulotteista teosta, jossa tanssijoihin oli piilotettu kaiuttimia.
Calix levytti pitkästä aikaa musiikkia vuonna 2019, kun Warp julkaisi hänen EP:nsä Utopia.
Diskografia > EP:t/Singlet

Pin Skeeling  (1998)
Peel Session TX 09/03/00 (2000)
Prickle (2001)
Nunu (2003)
3 Commissions EP (2004)
The Elephant In The Room: 3 Commissions (2008)
If then while for (2014)
Utopia EP (2019)
Diskografia > Albumit

One on One (2000)
Skimskitta (2003)
Eyes Set   Against the Sun (2007)
Lost Foundling 1999-2004 (2010)
Julius Caesar (2018)
Coriolanus (2018)
absent origin (2021)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Mira Calix - Avanto-festivaali 2003
Haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Michael Joseph Ready

Michael Joseph Ready (9. huhtikuuta 1893 New Haven, Connecticut – 2. toukokuuta 1957) oli Ohion osavaltiossa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Clevelandin hiippakuntaan 14. syyskuuta 1918 ja nimitettiin Columbuksen hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat John Timothy McNicholas ja Edward Francis Hoban. Ready asetettiin virkaansa 4. tammikuuta 1945. Hän kuoli 64-vuotiaana virassa.
Milton Rogovin

Milton Rogovin (30. joulukuuta 1909 – 18. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän syntyi New Yorkin kaupungissa ja valmistui Columbian yliopistosta vuonna 1931, mutta asui vuodesta 1938 Buffalossa.
Rogovin avioitui Anne Snettersin kanssa 1942 ja hankki samana vuonna ensimmäisen kameransa. Anne Rogovin kuoli aivosyöpään 7. heinäkuuta 2003. Milton Rogovin kuoli 101-vuotiaana tammikuussa 2011.
Rogovinin töitä on nähtävillä julkisissa kokoelmissa New Yorkin Museum of Modern Artin lisäksi muun muassa Pariisissa, Los Angelesissa ja Lontoossa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve

Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve (s. 1957 Pori) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Suomen pysyvä edustaja EU:ssa 1. syyskuuta 2013 alkaen elokuun loppuun 2017, ja hän johtaa suurlähettiläänä Suomen pysyvää edustustoa Euroopan unionissa (EUE). Sitä ennen hän oli Suomen suurlähettiläs Suomen Pariisin-suurlähetystössä 2009–2013. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1984.
Vierros-Villeneuve on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta ja on opiskellut Kansallisessa hallintokoulussa ENA:ssa 1988–1989. Aiemmin hän on ollut ulkoasiainsihteeri Suomen pysyvässä YK-edustustossa Genevessä, vuosina 1989–1992 lähetystöneuvos Pariisin-suurlähetystössä, 1993–1997 lähetystöneuvos ulkoasiainministeriön kauppapoliittisella ja poliittisella osastolla, 1997–2000 lähetystöneuvos Suomen pysyvässä EU-edustustossa, 2000–2004 poliittisen osaston asevalvontayksikön päällikkö ja 2005–2009 poliittisen osaston päällikkö.
Prolaktinooma

Prolaktinooman kudosnäyte
Prolaktinooma on prolaktiinia eli maitohormonia tuottavista soluista muodostunut hyvänlaatuinen kasvain, adenooma, joka aiheuttaa maitohormonin liikatuotannon. Se on tavallisin aivolisäkkeessä esiintyvä aivokasvain. Prolaktinoomat saattavat muodostaa jopa 40 % aivolisäkkeen adenoomista.
Prolaktinooma voidaan jaotella koon mukaan mikroprolaktinoomaan (pienempi kuin 1 cm), makroprolaktinoomaan (suurempi kuin 1 cm) ja jättiläisprolaktinoomaan (suurempi kuin 4 cm). Useimmat prolaktinoomat ovat alle senttimetrin suuruisia eli mikroprolaktinoomia. Prolaktinooma saattaa ympäröiviä kudoksia painaessaan aiheuttaa aivolisäkkeen vajaatoiminnan ja näköaistin ongelmia. Yleisimmät oireet johtuvat kuitenkin suoraan kasvaneesta prolaktiinituotannosta. Naisilla oireina esiintyy vähitellen kehittyviä kuukautiskierron häiriöitä, hedelmättömyyttä, maitovuotoa ja joskus libidon heikentymistä. Naisilla mahdollisia ovat lisäksi emättimen kuivuudesta johtuva yhdyntäkipu, akne ja liiallinen karvankasvu. Miehillä prolaktinooma voi aiheuttaa impotenssia ja libidon heikentymisen. Heillä myös karvoitus voi vähentyä, lihakset pienentyä ja rinnat suurentua. Osteoporoosi on mahdollinen sukupuolesta riippumatta. Prolaktinooma on yleisempi naisilla ja diagnosoidaan heillä keskimäärin melko nopeasti. Miesten oireet ovat niin epäspesifejä, että prolaktinooma kasvaa keskimäärin suuremmaksi. Naisista 90 %:lla prolaktinooma on toteamishetkellä alle senttimetrin suuruinen, mutta miehistä jopa 60 %:lla prolaktinooma on toteamishetkellä tätä suurempi. Suuren prolaktinooman oireina voi esiintyä päänsärkyä ja näön heikkenemistä.
Prolaktinooma voidaan todeta magneettikuvauksella veren maitohormonipitoisuuden osoittauduttua kohonneeksi. Kasvaneen maitohormonitason muut syyt voidaan poissulkea. Näitä ovat esimerkiksi tietyt lääkkeet (etenkin psyykenlääkkeet), vaikea kilpirauhasen vajaatoiminta ja jotkin aivoihin kohdistuneet vammat. Pienet prolaktinoomat voidaan hoitaa prolaktiinin eritystä vähentävällä lääkkeellä. Lääke voi olla tablettimuotoinen kabergoliini kerran tai kahdesti viikossa tai muu valmiste päivittäin. Lääkkeillä voidaan vähentää maitohormonipitoisuutta ja pienentää prolaktinoomaa. Jos vuosien lääkityksen jälkeenkin maitohormonin tuotanto on liiallista, lääkitystä jatketaan. Ellei lääkehoidon teho kuitenkaan ole riittävä, voidaan myös pieni kasvain leikata. Suuremmissa prolaktinoomissa leikkaus sen sijaan on ensisijainen hoitomuoto. Leikkausta edeltää kuukausia kestävä lääkkeellinen esihoito. Prolaktinooma pyritään leikkauksessa poistamaan tarkkarajaisesti, mutta kasvainkudosta voi jäädä jäljelle. Tällöin tarvitaan lisäksi vuosien lääkehoitoa. Joissain tapauksissa suurikokoisten prolaktinoomien hoidossa voidaan turvautua sädehoitoon. Prolaktinooma ei kuitenkaan ole hengenvaarallinen.
Prolaktinooma on yleensä sporadinen ja syyltään tuntematon. On kuitenkin kuvattu myös suvuittain kulkevia prolaktinoomia. Joskus prolaktinooma ilmenee osana tyypin 1 multippelia endokriinista neoplasiaa (MEN1). Prolaktinooman esiintyvyydeksi on arvioitu miehillä 10/100 000 ja naisilla 30/100 000. Naisilla esiintyvyyshuippu on 25–34 vuoden iässä.
Merienkeli

| Merienkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Merienkelikalat Squatiniformes
Heimo::  Merienkelit Squatinidae
Suku::  Squatina
Laji::  squatina
Kaksiosainen nimi
 Squatina squatina  (Linnaeus, 1758) 
 Merienkelin levinneisyys
Katso myös
   Merienkeli Wikispeciesissä   Merienkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Merienkeli (Squatina squatina) on eurooppalainen hailaji, joka ulkonäöltään kuitenkin muistuttaa lähinnä rauskuja.
Tuntomerkit

Merienkeli voi kasvaa jopa 1,8 metrin pituiseksi. Kala on päältä tumman ruskea, alta vaalea. Selkälinjassa on piikkien rivi. Pää on silmien välistä selvästi lommolla. 
Merienkeli on pohjakala, joka makaa osittain pehmeään pohjaan kaivautuneena, vain silmät näkyvillä.
Ravinto ja lisääntyminen

Merienkelin ravinto koostuu pääosin luukaloista, myös rauskuista, äyriäisistä ja nilviäisistä. Lisääntyminen on ovovivipaarista; naaras synnyttää kerralla 9–20 munasta kehittynyttä poikasta.
Levinneisyys ja uhanalaisuus

Merienkelin alkuperäinen levinneisyys Atlantin valtameressä ulottuu Etelä-Skandinaviasta Marokkoon ja Kanariansaarille ja kattaa myös Välimeren ja Mustanmeren. Laji elää mannerjalustan vesissä viiden metrin syvyydestä ainakin 150 metriin asti.
Merienkeli oli aiemmin yleinen petokala laajoilla alueilla Euroopassa. Se on kuitenkin jyrkästi vähentynyt 50 viime vuoden aikana. Merienkelit joutuvat helposti pohjatroolien sivusaaliiksi. Niitä on käytetty ihmisravintona esimerkiksi Englannissa. Laji katsotaan nykyään hävinneeksi Pohjanmerestä ja osista Välimerta ja se luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi.
Aiheesta muualla

Squatina squatina (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
ARKive (Arkistoitu – Internet Archive) (valokuvia)
Näköiskuva (1877)
Psykotismi

Psykotismi tai psykotisismi on yksi kolmesta Hans Eysenckin käyttämästä piirteestä käyttämässään P-E-N-mallissa (psykotismi, ekstraversio ja neurotismi) persoonallisuudesta.
Korkea psykotismin taso liittyi Eysenckin mukaan korkeaan psykoosiin sairastumisen riskiin, kuten skitsofreniaan. Hän uskoi, että myös psykoottien sukulaisilla on korkea psykotismin taso, ja ehdotti ilmiön taustalla olevan jokin geneettinen ominaisuus. Eysenck ehdotti myös, että psykotismin ja luovuuden välillä on korrelaatio.
Arvostelu

Piirteen arvostelijat väittävät että piirre on liian hajanainen, jotta sitä voitaisiin pitää yhtenä piirteenä. Esimerkiksi Donald Johnsonin suorittamassa vertailututkimuksessa psykotismin huomattiin korreloivan Big Five -piirteiden "tunnollisuus" ja "miellyttävyys" kanssa, jonka takia nämä pitäisi erottaa toisistaan persoonallisuusmalleissa.
Biologia

Psykotisismin uskotaan liittyvän dopamiinitasoihin.. Toinen biologinen korrelaatti psykotismille on matala monoamiinioksidaasitaso. Beta-hydroksylaasi, kortisoli ja noradrenaliini aivo-selkäydinnesteessä näyttävät myös vaikuttavan psykotismitasoon. Eysenckin teoreettinen pohja mallilleen oli saksalaisen psykiatrin Heinrich Neumannin esittämä teoria, Einheitspsychosen ("psykoosien ykseys").
Aiheesta muualla

http://www.sampo2002.oulu.fi/selittelijat/eysenck.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Punainen kunniamerkki

| Punainen kunniamerkki> The Red Badge of Courage |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Stephen Crane
Kieli:  englanti
Genre:  sota
Julkaistu:  1895
Suomennos
Suomentaja:  Kaija Kauppi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1956
Ulkoasu:  Sidottu
Sivumäärä:  169
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Punainen kunniamerkki on yhdysvaltalaisen kirjailija Stephen Cranen romaani, joka julkaistiin vuonna 1895. Romaanin tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltain sisällissotaan. Päähenkilönä on Henry Fleming, joka pakenee taistelussa, luullessaan muun rykmentin lähtevän ilman häntä. Myöhemmin hän pyrkii todistamaan rohkeutensa itselleen pyrkimällä kunnostautumaan taistelussa.
Sovitukset

Kirjaan pohjautuva elokuva Kunnian kentällä valmistui vuonna 1951. Sen ohjasi John Huston ja pääroolin näytteli Audie Murphy. Vuonna 1974 20th Century Fox teki kirjasta televisioelokuvan. Myös vuonna 2008 tšekkiläis-slovakialaisena yhteistyönä valmistunut elokuva Tobruk pohjautuu Punaisen kunniamerkkiin. Elokuvassa tapahtumat on sijoitettu toisen maailmansodan aikaiseen Pohjois-Afrikkaan.
Mendelejevsk

| Mendelejevsk Менделеевск |
| --- | --- |

 Vaakuna
 fiMendeleyevsk 
 55°54′00″N, 52°19′01″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Tatarstan
Perustamisvuosi:  1868
Kaupungiksi:  1967
Väkiluku 2021:  22 875 
 mendeleevsk.tatarstan.ru/rus/about.htm 
Mendelejevsk (ven. Менделе́евск) eli Mendeleyev (tat. Менделеев) on kaupunki Tatarstanin pohjoisosassa, 238 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään, noin 20 km Naberežnyje Tšelnyn pohjoispuolella, Kama-jokeen padotun Ala-Kaman tekojärven rannalla. Mendelejevsk on teollisuuskaupunki ja Mendelejevskin piiriin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 Mendelejevskin kaupungin asukasluku oli 22 075 ja koko piirin 30 377.
Mendelejevsk perustettiin vuonna 1868 ja kaupunki siitä tuli 1967.
Kemianteollisuutta
OAO Mendelejevskazot
Tatarstanin lippu
Milton William Cooper

Milton William Cooper (1943 – 6. marraskuuta 2001 Eagar, Arizona) oli yhdysvaltalainen salaliittoteoreetikko. Hän väitti kirjassaan Behold a Pale Horse (1991), että John F. Kennedy olisi murhattu avaruusolentojen kanssa solmitun salaisen sopimuksen ilmitulon estämiseksi.
Jälkivaikutus

Cooperin kirja Behold a Pale Horse on pysynyt suosittuna niiden parissa, joihin vetoavat Cooperin varoittelut käteisettömästä yhteiskunnasta, sosialistisesta järjestyksestä, aseiden takavarikoinnista ja maailmanhallinnosta. Cooper on herättänyt mielenkiintoa myöhemmin QAnon-uskomusjärjestelmän kannattajien keskuudessa. QAnon-vaikuttaja Jake Angeli väitti hallituksen tappaneen Cooperin vaientaakseen tämän.
Cooperin käsityksiä on käytetty myös syyskuun 11. päivän terroritekojen salaliittoteorioissa. Mark Jacobson kirjoitti Cooperin elämäkerran Pale Horse Rider.
Pilvi (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Pilvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
pilvi, taivaalle muodostuva pienten vesipisaroiden tai jääkiteiden keräymä
Pilvi, suomalainen naisen nimi
pilvi, tietoteknisten palveluiden termi
pilvi, kannabiksen eräs nimitys
Punainen lanka

| Punainen lanka |
| --- | --- |
Kestoaika:  45 minuuttia
Pääosissa:  Maarit Tastula
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  15. tammikuuta 1999 – 4. kesäkuuta 2008
Aiheesta muualla
IMDb 
Punainen lanka  oli Yle TV2:n vuosina 1999–2008 lähettämä asiapitoinen keskusteluohjelma. Maarit Tastulan juontamassa ohjelmassa vierailivat mm. lastenpsykiatri Raisa Cacciatore, presidentin puoliso Tellervo Koivisto, Helsingin vuoden 2005 maailmanmestaruuskilpailujen pituushypyn finaalin pronssimitalisti Tommi Evilä. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 4. kesäkuuta 2008 ja vieraana oli näyttelijä Samuli Edelmann.
Ohjelman johtoajatuksena on, että jokaisella vieraalla on oma punainen lankansa, oma maailmankuvansa, josta hän ohjelmassa kertoo. Ohjelma pyrkii avartamaan katsojan ymmärrystä haastateltavan - ja tämän maailman - avullakenen mukaan?.
Aiheesta muualla

Yle: Punainen lanka (Arkistoitu – Internet Archive)
Pilvi Porkola

| Pilvi Porkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  nykyteatteri
Taidesuuntaus:  performanssi ja esitystaide
Pilvi Porkola (s. 1972) on helsinkiläinen performanssitaiteilija, kirjoittaja ja taiteen tutkija. Porkola on Todellisuuden tutkimuskeskuksen jäsen, minkä ohella hän tekee tohtorinväitöskirjaansa Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa.
Porkola on toteuttanut 2000-luvulla useita esityksiä, performansseja ja luentoperformansseja muun muassa Kiasma-teatteriin. Näistä viimeisimpiä ovat Museum of Goodwill (2009–2012), Cat (2009) ja How to Be a Performance Artist (2007–2009).
Punainen linja (Cleveland)

| Punainen linja |
| --- | --- |

Sijainti:   Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Avattu:  15. maaliskuuta 1955
Pituus:  31 km 
Asemia:  18
Omistaja:  Greater Cleveland Regional Transit Authority
Liikennöitsijä(t):  Greater Cleveland Regional Transit Authority
Matkoja päivässä:  26 500 (arkip.)
  
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Punainen linja (engl. Red Line) on Ohion Clevelandissa toimiva metrolinja. Se kuuluu RTA Rapid Transit -järjestelmään, jossa on Punaisen linjan lisäksi kaksi pikaraitiotielinjaa. Punainen linja kulkee Cleveland-Hopkinsin kansainväliseltä lentoasemalta Clevelandin keskustassa sijaitsevaan Tower Cityyn. Linjan pituus on noin 31 kilometriä, jonka varrella on yhteensä 18 metroasemaa.
Punainen linja otettiin käyttöön 15. maaliskuuta 1955. Nykyisin linjalla on arkipäivisin keskimäärin noin 26 500 matkustajaa vuorokaudessa.
Aiheesta muualla

RTA:n kotisivut (englanniksi)
Yhdysvaltain metrojärjestelmät
Baltimore Metro Subway
Bay Area Rapid Transit
Chicago ’L’
Honolulun metro
Los Angelesin metro
Massachusetts Bay Transit Authority
Metropolitan Atlanta Rapid Transit Authority
Metrorail (Miami)
New Yorkin metro
PATCO Speedline
Port Authority Trans-Hudson
Punainen linja (Cleveland)
San Juan Tren Urbano
Southeastern Pennsylvania Transportation Authority
Washingtonin metro
Minna Krohn

| Minna Krohn> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Maria Wilhelmina Lindroos
Syntynyt: 9. marraskuuta 1841 Helsinki, Suomi
Kuollut: 6. huhtikuuta 1917 Helsinki, Suomi
Ammatti:  opettaja, toimittaja, kirjailija
Puoliso:  Julius Krohn
Lapset:  Aino Kallas, Aune Krohn
Maria (Minna) Wilhelmina Krohn (s. Lindroos, 9. marraskuuta 1841 Helsinki – 6. huhtikuuta 1917 Helsinki) oli  opettaja ja lastenlehti Pääskysen toimittaja. Hän kokosi lehdelle kirjoittamistaan runoista ja kertomuksista kirjan Pääskysen liverryksiä lapsille, joka ilmestyi 1883. Kirjassa on viitisenkymmentä itse kirjoitettua tai mukaeltua runoa ja kertomusta.
Elämäkerta

Maria Wilhelmina Krohn syntyi ruotsinkieliseen tullivahtimestarin perheeseen. Myöhemmin Maria Wilhelmina suomalaisti nimensä Minnaksi. Hänen isänsä halusi perheen kahdelle lapselle, Minnalle ja tämän isosiskolle Idalle, hyvän koulutuksen ja Minna Krohn opiskelikin ruotsinkielisessä tyttökoulussa. Krohnin sisar Ida opiskeli lastentarhanopettajaksi ja perusti miehensä B. F. Godenhjelmin kanssa vuonna 1869 Helsingin Suomalaisen Tyttökoulun, johon hän pyysi sisartaan johtajaksi. Krohn oli tuolloin valmistunut opettajaksi ja työskennellyt jo tyttökansakoulun opettajana Lappeenrannassa. Opettajan työnsä ohella Krohn liikkui Helsingin fennomaanipiiressä, kirjoitti runoja sekä lastenkertomuksia ja toimi lastenlehti Pääskysen toimittajana. Hänen kuvaillaan olleen aktiivinen ja määrätietoinen nainen.
Minna Krohn avioitui leskeksi jääneen perheystävänsä Julius Krohnin kanssa vuonna 1876. Hänestä tuli Juliuksen kolmen lapsen, Kaarle Krohnin, Ilmari Krohnin ja Helmi Krohnin, äitipuoli, ja pariskunta sai myös kaksi yhteistä tytärtä: Aino Kallaksen ja Aune Krohnin. Kun aviomies kuoli purjeveneonnettomuudessa vuonna 1888 Krohnin mielenterveys alkoi heiketä. Hän sairastui vakavaan masennukseen ja vietti loppuelämänsä sairaaloissa ja kotonaan hoitajan sekä tyttärensä Aunen kanssa. Krohnin sairastuminen vaikutti voimakkaasti hänen suhteeseen lapsiinsa ja lapsipuoliinsa.
Teokset

Pääskysen liverryksiä lapsille, Holm, 1883 (sisältää myös Emilia Sofia Krohnin aineistoa).
Tarinoita lapsille, toimittanut "Kolmisointu". Kansanvalistus-seura, 1905. Sarja: Kansanvalistusseuran nuorisonkirjoja 2. (sis. kaksi Krohnin kertomusta)
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Minna Krohn on Wikiaineistossa
Vapaasti ladattavia Minna Krohnin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
Mićo Martić

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. helmikuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: ,  Jugoslavia
Seura
Seura:  Suomi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1980–1983 |  Alkar Velika Gorica | – | (–) |
| 1983–1991 |  MNK Uspinjaca Zagreb | – | (–) |
| 1991–1993 |  Hellas Verona | – | (–) |
| 1993–2000 |  AC Milano | – | (–) |
| 2000–2001 |  Bergamo Calcio a 5 | – | (–) |
| 2001–2002 |  Virtus Brescia | – | (–) |
Valmennusura
2002–2008:  Valprint Milano
2004–2009:  Kroatia
2010–2012:  MNK Uspinjaca Zagreb
2012–2013:  MNK Alumnus
2013–2022:  Suomi
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mićo Martić (s. 24. helmikuuta 1964) on kroatialainen futsalvalmentaja, joka toimi Suomen futsalmaajoukkueen päävalmentajana. Hän aloitti tehtävässä tammikuussa 2013 ja lopetti tammikuussa 2022.
Oman peliuransa aikana Martić edusti Jugoslavian sekä Kroatian futsalmaajoukkueita ja pelasi myös MM- ja EM-kilpailujen lopputurnauksissa. Seuratasolla hän edusti muun muassa useita italialaisia joukkueita.
Proletariaatin piiri (Donetsk)

| Proletariaatin piiri Пролетарський район |
| --- | --- |

Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Piiri:  Donetskin piiri
Kaupunki:  Donetsk
Perustettu:  1958
Pinta-ala  ():  146,9 km²
Väkiluku   (2001):  103 005
Donetskin kaupunkipiirit. Proletariaatin piiri sijaitsee kaupungin pohjoisosassa, ja on merkitty keltavihreällä värillä.   Proletaariaatin piiri
Proletariaatin piiri (ukr. Пролетарський район, Proletarskyi raion) on yksi Ukrainan Donetskin yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Vuonna 1958 perustettu piiri on nimetty Karl Marxin käyttämän, teollisuusyhteiskunnan vähävaraisimpaan osaan viittaavan luokkanimen proletariaatin mukaan. Piirin pinta-ala on 146,9 neliökilometriä.
Proletariaatin piiri sijaitsee Donetskin itäosassa. Piirin naapurina on lännessä Donetskin kaupungin Budjonnyin piiri. Pohjoisessa, idässä ja etelässä Proletaariaatin piiri rajoittuu muuhun Donetskin piiriin. Vuodesta 1980 lähtien Mospynen kaupunki on ollut aluehallinnollisesti osa Donetskin Proletariaatin piiriä.[lähde? ]
Donetskin kaupunki ja sen Proletariaatin piiri on ollut vuodesta 2014 lähtien Venäjän tai sen nukkevaltion, niin sanotun Donetskin kansantasavallan miehittämää aluetta, ja siten Ukrainan laillisen hallinnon ulkopuolella.
Piirin väestöarvio oli 98 900 ihmistä (2012?)., tai 103 005 (2001) tai 118 656 (VL 1989).
Piirin hallintoalueella sijaitsevat, hieman määrittelystä riippuen muun muassa:
Tšumakoven rautatieasema (Чумакове)
Mospynen kaupunki ja sen rautatieasema (Моспине)
Proletariaatin piirin hallintorakennus (2015).
Tšumakoven rautatieasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Proletariaatin piiri (Donetsk) Wikimedia Commonsissa
Proletariaatin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (ukrainaksi) (openstreetmap.org)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Пролетарський район (Донецьк) – mm. Proletariaatin piirin väkiluku (2001)
Käännös suomeksi
Moderate Venstre

Moderate Venstre oli Venstre-puolueen konservatiivisiiven vuonna 1888 muodostama ryhmä suurkäräjillä. Vuoden 1888 vaaleissa se sai 19,5 % äänistä ja 23 paikkaa. Puolue hiipui noin vuoteen 1900 mennessä. Sen johtajia olivat Jacob Sverdrup ja Baard Madsen Haugland.