stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Serpico – kadun tiikeri

| Kadun tiikeri> Serpico |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sidney Lumet
Käsikirjoittaja:  Peter Maas Waldo Salt
Tuottaja:  Dino De Laurentiis Roger M. Rothstein Martin Bergman
Säveltäjä:  Mikis Theodorakis
Kuvaaja:  Arthur J. Ornitz (käännä suomeksi)
Leikkaaja:  Dede Allen
Pukusuunnittelija:  Anna Hill Johnstone
Pääosat:  Al Pacino John Randolph
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Italia
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1973
Kesto:  129 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serpico – kadun tiikeri on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan ohjasi Sidney Lumet, ja pääosassa on Al Pacino.
Elokuva perustuu tositarinaan newyorkilaisesta poliisista Frank Serpicosta, joka ei suostunut ottamaan lahjuksia vastaan toisin kuin kollegansa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Serpicon vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Juoni

Alussa Frank Serpico makaa haavoittuneena poliisiauton takapenkillä. Häntä on ammuttu ja häntä kiidätetään sairaalaan.
Elokuva etenee Serpicon muisteluna: nuori Serpico ilmoittautuu poliisikouluun, pääsee testeistä läpi ja partioi pian katuja virka-asu yllään. Serpico haluaisi kylläkin vaihtaa virkapuvun siviiliasuun. Hän jättää anomuksen, jonka seurauksena saa siirron. Päästyään rikospoliisiin hän kokee karvaan yllätyksen huomatessaan, kuinka korruptio pitää valtaa NYPD:ssä. Tähän Serpico ei suostu ja jatkaa partioimista ilman lahjuksia. Ainoana rehtinä poliisina ollessaan Serpico alkaa saada uhkailua kollegoiltansa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Al Pacino  | … |  Frank Serpico   |
|  John Randolph  | … |  Sidney Green   |
|  Jack Kehoe  | … |  Tom Keough   |
Félix Auger-Aliassime

| Félix Auger-Aliassime |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Kanada
Tennispelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  88 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2017–
Palkintorahat:  14 305 338 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  6. (7.11.2022)
Turnausvoittoja:  7
Voitot/tappiot:  225–149
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2022)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2022, 2024)
Wimbledon:  puolivälierät (2021)
Yhdysvaltain avoimet:  välierät (2021)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  60  (1. marraskuuta 2021)
Voitot/tappiot:  33–40
Aiheesta muualla
ITF
ATP
| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten tennis. Olympialaiset  | Maa:  Kanada> Miesten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | sekanelinpeli |  |
Félix Auger-Aliassime (s. 8. elokuuta 2000 Montreal) on kanadalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 6 marraskuussa 2022.
Auger-Aliassimen äiti on ranskalais-kanadalainen ja isä on kotoisin Togosta. Hänen perheensä muutti Kanadaan hänen ollessaan lapsi. Auger-Aliassime saavutti junioreiden maailmanlistan kakkossijan kesäkuussa 2016. Hän voitti vuoden 2015 Yhdysvaltain avointen junioreiden nelinpelin Denis Shapovalovin kanssa. Seuraavana vuonna hän voitti poikien kaksinpeliturnauksen.
Vuonna 2019 Auger-Aliassime eteni 18-vuotiaana nuorimpana koskaan ATP 500 -turnauksen loppuotteluun.
Aiheesta muualla

Félix Auger-Aliassime ATP:n sivuilla (englanniksi)
Félix Auger-Aliassime ITF:n sivuilla (englanniksi)
Kiveä kovempi (elokuva)

| Kiveä kovempi> Brighton Rock |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Boulting
Käsikirjoittaja:  Graham Greene, Terence Rattigan
Tuottaja:  Roy Boulting
Säveltäjä:  Hans May
Kuvaaja:  Harry Waxman
Leikkaaja:  Peter Graham Scott
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Associated British Picture Corporation
Ensi-ilta:  1947
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiveä kovempi (Brighton Rock) on John Boultingin ohjaama brittiläinen film noir vuodelta 1947. Sen ovat käsi­kirjoittaneet Graham Greene ja Terence Rattigan Greenen romaanin Kiveä kovempi (1938) pohjalta. Sen pääosaa, kova­pintaista nuorta gangsteria Pinkie Brownia esittää Richard Attenborough, joka teki roolin vähän aiemmin myös tarinan West End -⁠teatteri­versiossa. Tärkeimmissä nais­rooleissa nähdään Carol Marsh ja Hermione Baddeley.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Kiveä kovempi äänestettiin kaikkien aikojen 15. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Vuonna 2010 tarinasta tehtiin uusintaversio Brighton Rock, jossa tapahtumat on sijoitettu 1960-luvun alkuun.
Aiheesta muualla

Kiveä kovempi (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kiveä kovempi (elokuva) Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Brighton Rock (1947 film)
Käännös suomeksi
Tuulen viemää (elokuva)

| Tuulen viemää> Gone with the Wind |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Victor Fleming
Käsikirjoittaja:  Sidney Howard
Perustuu:  Margaret Mitchellin romaaniin Tuulen viemää
Tuottaja:  David O. Selznick
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Ernest Haller
Leikkaaja:  Hal C. Kern James E. Newcom
Tuotantosuunnittelija:  William Cameron Menzies
Pukusuunnittelija:  Walter Plunkett
Lavastaja:  Lyle R. Wheeler
Pääosat:  Clark Gable Vivien Leigh Leslie Howard Olivia de Havilland Thomas Mitchell Hattie McDaniel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Selznick International Pictures Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Loews Cineplex Entertainment Netflix HBO Max
Ensi-ilta:  1939
Kesto:  214 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elokuvan pääosien esittäjät: Clark Gable ja Vivien Leigh.
Tuulen viemää (engl. Gone with the Wind) on vuonna 1939 ensi-iltansa saanut historiallinen elokuva. Sen ohjasi Victor Fleming ja pääosia näyttelivät Clark Gable, Vivien Leigh, Leslie Howard ja Olivia de Havilland. Elokuva perustuu Margaret Mitchellin vuonna 1936 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin.
Scarlett O'Haran rooliin harkittiin monia näyttelijöitä ennen kuin Vivien Leigh sai osan. Heitä olivat muun muassa Paulette Goddard, Joan Crawford, Norma Shearer, Bette Davis ja Barbara Stanwyck. Goddard oli jo lähes varma vaihtoehto Scarlettin rooliin, kunnes David O. Selznickin agenttina toiminut veli Myron Selznick löysi Leighin. Hän sopi kaikkien mielestä Scarlettin rooliin paremmin kuin kukaan muu.
Elokuva on edelleen Yhdysvaltojen eniten tuottanut elokuva, jos inflaatiokerroin otetaan huomioon.
Juoni

Scarlett O’Hara (Vivien Leigh) on vauraalla Taran tilalla asuvan perheen kolmesta tyttärestä vanhin. Hän on suosittu, piirikunnan kaunotar ja täynnä itseään, mutta samalla rakastunut toivottomasti Ashley Wilkesiin (Leslie Howard), joka on menossa naimisiin serkkunsa Melanie Hamiltonin (Olivia de Havilland) kanssa. Scarlett inhoaa Melanieta syvästi, herttainen Melanie taas pitää Scarlettista suuresti.
Juhlissa Scarlett yrittää saada Ashleyn purkamaan kihlauksensa, mutta tämä torjuu hänet. Samoissa juhlissa Scarlett kohtaa ensimmäisen kerran myös Rhett Butlerin, joka kuulee sohvan taakse Scarlettin ja Ashleyn keskustelun. Juhlien aikana myös ilmoitetaan Yhdysvaltain sisällissodan alkamisesta ja Scarlett, kostoksi Ashleylle, suostuu Melanie Hamiltonin veljen kosintaan ja heidät vihitään ennen miesten joutumista sotaan.
Pian tulee tieto Scarlettin miehen kuolemasta. Scarlett ja Melanie lähtevät Atlantaan, jossa he osallistuvat muun muassa rahankeruutanssiaisiin ja sairaanhoitotoimintaan. Melanie on raskaana ja synnyttää lapsen jenkkien jo piirittäessä kaupunkia. Rhettin avulla Scarlett pelastaa Melanien, tämän lapsen ja itsensä Taraan. Rhett tunnustaa Scarlettille rakkautensa ennen kuin jättää tämän, ja liittyy jo lyötyyn Etelävaltioiden sotajoukkoon. Tarasta löytyy vain äidin kuolemasta hulluksi tullut isä, muutama uskollinen orja ja surkeat jäänteet Tarasta sen loiston päiviltä. Nälkiintynyt Scarlett vannoo Jumalan nimeen, ettei koskaan näe enää nälkää vaikka tapahtuisi mitä.
Köyhtyneen tilan pelastamiseksi Scarlett huijaa siskonsa varakkaan sulhasen kanssaan naimisiin. Pian sen jälkeen Scarlett joutuu ajoretkellä entisten orjien leirin lähellä lähes ryöstetyksi ja raiskatuksi. Sen kuultuaan Scarlettin aviomies ja pari muuta miestä päättävät tehdä asialle jotain, ja perustetaan paikallinen Ku Klux Klan. Klaanin nimeä elokuvassa ei kuitenkaan mainita. Sen myötä eräässä välikohtauksessa kuolee Scarlettin aviomies. Jo toisen kerran leskeksi jäänyt Scarlett tuntee suuria tunnontuskia siitä että varasti sisarensa miehen ja teki tämän onnettomaksi – ja lopulta ”tappoi” tämän.
Tämän jälkeen Rhett Butler kosii Scarlettia, joka suostuu kosintaan, vaikkei tunne minkäänlaista intohimoa Rhettiä kohtaan, vaan ajattelee vain tämän rahoja. He saavat tyttären, Bonnie Bluen, joka kuolee ratsastusonnettomuudessa. Heidän avioliittoaan rasittaa myös Scarlettin jatkuva haikailu Ashleyn perään. Tämän jälkeen myös Melanie sairastuu ja kuolee. Scarlett tajuaa Melanien kuollessa tämän merkityksen itselleen ja Ashleyn suuren rakkauden Melanieen. Scarlett tajuaa rakastavansa Rhettiä ja juoksee kotiin kertomaan tämän. Rhett Butler kuitenkin torjuu hänet, sanoen oman rakkautensa kuolleen, ja jättää Scarlettin. Murtuneena Scarlett päättää muuttaa takaisin Taraan ja keksiä keinon, jolla saisi Rhettin takaisin itselleen.
Näyttelijät > Pääosat

|  |
| --- | --- |
: Vivien Leigh .... Scarlett O'Hara
: Clark Gable .... Rhett Butler
: Leslie Howard .... Ashley Wilkes
: Olivia de Havilland .... Melanie Hamilton
Näyttelijät > Sivurooleissa

Thomas Mitchell ....  Gerald O’Hara
Barbara O’Neil ....  Ellen O’Hara
Evelyn Keyes ....  Suellen O’Hara
Ann Rutherford ....  Carreen O’Hara
George Reeves ....  Stuart Tarleton
Fred Crane ....  Brent Tarleton
Hattie McDaniel ....  Mammy
Oscar Polk ....  Pork
Butterfly McQueen ....  Prissy
Victor Jory ....  Jonas Wilkerson
Everett Brown ....  Iso Sam
Howard C. Hickman ....  John Wilkes
Alicia Rhett ....  India Wilkes
Rand Brooks ....  Charles Hamilton
Carroll Nye ....  Frank Kennedy
Marcella Martin .... Cathleen Calvert
Laura Hope Crews ....  Täti Pittypat Hamilton
Eddie Anderson .... Peter - setä
Harry Davenport .... Tohtori Meade
Leona Roberts .... Mrs. Meade
Jane Darwell .... Dolly Merriwether
Paul Hurst .... Jenkki sotilaskarkuri
Cammie King .... Bonnie Blue Butler
Ona Munson ....  Belle Watling
Eric Linden .... Amputation case
Cliff Edwards .... Reminiscent Soldier
Oscar-palkinnot ja -ehdokkuudet > Oscar-palkinnot

Paras elokuva: Selznick International Pictures
Paras ohjaus: Victor Fleming
Paras naispääosa: Vivien Leigh
Paras naissivuosa: Hattie McDaniel
Paras sovitettu käsikirjoitus: Sidney Howard
Paras leikkaus: Hal C. Kern ja James E. Newcom
Paras kuvaus: Ernest Haller ja Ray Rennahan
Paras lavastus: Lyle R. Wheeler
Erikoispalkinnot:
Erikoispalkinto
Tieteellisen tai teknisen saavutuksen Oscar-palkinto
Oscar-palkinnot ja -ehdokkuudet > Oscar-ehdokkuudet

Paras miespääosa: Clark Gable
Paras naissivuosa: Olivia de Havilland
Parhaat erikoistehosteet: Fred Albin, Jack Cosgrove ja Arthur Johns.
Paras musiikki: Max Steiner
Paras äänitys: Thomas T. Moulton
Oscar-palkinnot ja -ehdokkuudet > Vastaanotto

Elitisti-verkkosivuston Jari Mustonen kirjoittaa elokuvan herättäneen keskustelua koko olemassaolonsa ajan. Hänen mukaansa teosta on syytetty muun muassa orjuuden romantisoimisesta, mikä onkin totta. Edelleen hän huomauttaa, ettei tämä poista sitä tosiasiaa, että kyseessä on fiktiivinen taideteos, joka on hyvin rehellinen suhteessa siihen aikakauteen, jota se kuvaa. Tämä tarjoaa katsojalle ainutlaatuisen mahdollisuuden nähdä historian kokemisen eräästä näkökulmasta. Elokuva on herättänyt paljon keskustelua myös feministien keskuudessa.
Oscar-palkinnot ja -ehdokkuudet > Lisäksi

David O. Selznick sai Oscar-gaalassa urastaan The Irving G. Thalberg Memorial Awardin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuulen viemää Wikimedia Commonsissa
Tuulen viemää Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tuulen viemää Filmsiten sivuilla
| n k Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat |
| --- | --- |
1927/1928–1940:  Siivet (1927/28)  Broadwayn sävel (1928/29)  Länsirintamalta ei mitään uutta (1929/30)  Cimarron (1930/31)  Grand Hotel (1931/32)  Cavalcade (1932/33)  Tapahtui eräänä yönä (1934)  Kapina laivalla (1935)  Ziegfeld, naisten kuningas (1936)  Emile Zolan elämä (1937)  Komedia meistä ihmisistä (1938)  Tuulen viemää (1939)  Rebekka (1940) 
1941–1960:  Vihreä oli laaksoni (1941)  Rouva Miniver (1942)  Casablanca (1943)  Kulje tietäni (1944)  Tuhlattuja päiviä (1945)  Parhaat vuodet (1946)  Hiljainen sopimus (1947)  Hamlet (1948)  Kaikki kuninkaan miehet (1949)  Kaikki Eevasta (1950)  Pariisin lumoissa (1951)  Suuri maailmansirkus (1952)  Täältä ikuisuuteen (1953)  Alaston satama (1954)  Marty (1955)  Maailman ympäri 80 päivässä (1956)  Kwai-joen silta (1957)  Gigi (1958)  Ben-Hur (1959)  Poikamiesboksi (1960) 
1961–1980:  West Side Story (1961)  Arabian Lawrence (1962)  Tom Jones – hulivilihurmuri(1963)  My Fair Lady (1964)  Sound of Music (1965)  Kunnian mies (1966)  Yön kuumuudessa (1967)  Oliver! (1968)  Keskiyön cowboy (1969)  Panssarikenraali Patton (1970)  Kovaotteiset miehet (1971)  Kummisetä (1972)  Puhallus (1973)  Kummisetä osa II (1974)  Yksi lensi yli käenpesän (1975)  Rocky (1976)  Annie Hall (1977)  Kauriinmetsästäjä (1978)  Kramer vastaan Kramer (1979)  Tavallisia ihmisiä (1980) 
1981–2000:  Tulivaunut (1981)  Gandhi (1982)  Hellyyden ehdoilla (1983)  Amadeus (1984)  Minun Afrikkani (1985)  Platoon – nuoret sotilaat (1986)  Viimeinen keisari (1987)  Sademies (1988)  Palveluksessanne, Miss Daisy (1989)  Tanssii susien kanssa (1990)  Uhrilampaat (1991)  Armoton (1992)  Schindlerin lista (1993)  Forrest Gump (1994)  Braveheart – taipumaton (1995)  Englantilainen potilas (1996)  Titanic (1997)  Rakastunut Shakespeare (1998)  American Beauty (1999)  Gladiator (2000) 
2001–:  Kaunis mieli (2001)  Chicago (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Crash (2005)  The Departed (2006)  Menetetty maa (2007)  Slummien miljonääri (2008)  The Hurt Locker (2009)  Kuninkaan puhe (2010)  The Artist (2011)  Argo (2012)  12 Years a Slave (2013)  Birdman or (The Unexpected Virtue of Ignorance) (2014)  Spotlight (2015)  Moonlight (2016)  The Shape of Water (2017)  Green Book (2018)  Parasite (2019)  Nomadland (2020) 
”Road to Tara” -museo Jonesborossa, Georgian osavaltiossa
Star Trek II: Khanin viha

| Star Trek II: Khanin viha> Star Trek II: The Wrath of Khan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nicholas Meyer 
Käsikirjoittaja:  Jack B. Sowards Tarina: Harve Bennett, Jack B. Sowards 
Tuottaja:  Robert Sallin
Säveltäjä:  James Horner
Kuvaaja:  Gayne Rescher
Leikkaaja:  William P. Dornisch
Lavastaja:  Michael Minor
Pääosat:  William Shatner Ricardo Montalbán Leonard Nimoy DeForest Kelley James Doohan Kirstie Alley
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  4. kesäkuuta 1982 Suomi: 29. lokakuuta 1982
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  US$ 11,2 miljoonaa
Tuotto:  US$ 97 miljoonaa
Edeltäjä:  Star Trek: Avaruusmatka
Seuraaja:  Star Trek III: Spockin paluu
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Star Trek II: Khanin viha (Star Trek II: The Wrath of Khan) on Nicholas Meyerin ohjaama toinen Star Trek -televisiosarjaan pohjautuva elokuva vuodelta 1982.
Tällä kertaa tarinaa on pyritty saamaan seikkailunomaisemmaksi, poiketen edellisen elokuvan pyrkimyksestä syvälliseenkenen mukaan? filosofiaan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Khanin vihan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  William Shatner  | … |  amiraali James T. Kirk   |
|  Ricardo Montalbán  | … |  Khan   |
|  Leonard Nimoy  | … |  kapteeni Spock   |
|  DeForest Kelley  | … |  tohtori McCoy   |
|  James Doohan  | … |  Scotty   |
|  Walter Koenig  | … |  Pavel Chekov   |
|  Nichelle Nichols  | … |  Uhura   |
|  George Takei  | … |  Hikaru Sulu   |
|  Kirstie Alley  | … |  luutnantti Saavik   |
|  Paul Winfield  | … |  kapteeni Clark Terrell   |
|  Merritt Butrick  | … |  tohtori David Marcus   |
|  Bibi Besch  | … |  tohtori Carol Marcus   |
Tekniikka

Elokuvassa käytettiin ensi kertaa partikkeliefektinä tunnettua menetelmää erikoistehosteen tekemiseen.
Lucasfilmillä kehitetty Lucasfilm Renderer, josta myöhemmin tuli RenderMan, oli käytössä elokuvan Genesis Sequence -kohtauksessa.
Aiheesta muualla

Star Trek II: Khanin viha Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Leikkausmikroskooppi

Leikkausmikrosskooppi käytössä silmäleikkauksessa.
Leikkausmikroskooppi on muun muassa neurokirurgin perustyöväline, jota ilman leikkaushoitoja ei voitaisi toteuttaa.
Leikkausmikroskooppi on painava laite,  jonka tasapainotettu jalustakin painaa jo satoja kiloja.  
Optiikkaosa on monilla säädöillä varustettu ja vapaasti 360 astetta kaikissa tasoissa liikkuva usein suuohjattava mikroskooppi, jolloin leikkaajan kaksi kättä jäävät vapaiksi mikrokirurgiseen työskentelyyn.
Tunnettuja laitevalmistajia ovat Zeiss, Möller-Wedel ja Leica.
Richard Williamson

Richard Nelson Williamson (8. maaliskuuta 1940 – 29. tammikuuta 2025) oli brittiläinen piispa, joka kuului vanhoilliseen Pius X:n veljeskuntaan. Hänet julistettiin pannaan ekskommunikoidun arkkipiispan Marcel Lefebvren vihittyä hänet ja kolme muuta pappia piispoiksi vuonna 1988. Paavi Benedictus XVI kumosi pannan tammikuussa 2009, mutta hänet erotettiin pian uudestaan katolisen kirkon yhteydestä (latae sententiae), kun hän vuonna 2015 vihki Jean-Michel Fauren piispaksi ilman paavin hyväksyntää.
Williamson syntyi anglikaaniseen perheeseen ja opiskeli kirjallisuutta Cambridgen yliopistossa. Hän kääntyi katoliseksi vuonna 1971. Vuonna 1972 hän alkoi opiskella Lefebvren pappiseminaarissa Ecônessa, Sveitsissä ja vuonna 1976 hänet vihittiin papiksi.
Salaliittoteoriat

Williamson väitti 21. tammikuuta 2009 ruotsalaisen Uppdrag granskning -ohjelman haastattelussa historiallisten todisteiden olevan holokaustia vastaan ja ettei kaasukammioita ollut. Sen sijaan Williamson uskoi noin 200 000–300 000 juutalaisen kuolleen natsien keskitysleireillä.
Paavi Benedictus XVI:n päätös poistaa Williamsonin panna sai vastustusta muun muassa Saksassa ja Italiassa. Williamson, joka asui Argentiinassa, sai maan hallitukselta kymmenen päivää aikaa poistua maasta kommenttiensa takia. Helmikuussa 2009 hän pyysi kommenttejaan anteeksi, mutta Vatikaani ilmoitti ettei hyväksy anteeksipyyntöä, koska Williamsonin muotoilu ei ollut riittävä. Huhtikuussa 2010 hänet tuomittiin Saksassa 10 000 euron sakkoihin kommenttiensa takia.
Williamson piti John F. Kennedyn murhaa ja World Trade Centerien tuhoamista salaliittoina. Hänen mukaansa syyskuun 11. päivän iskut eivät olleet ulkomaisia terrori-iskuja, vaan Yhdysvaltojen hallituksen tekemä sisäpiirin teko. Hän on myös sanonut, että Lontoon pommi-iskut 7. heinäkuuta 2005 olivat "sisäpiirin työtä" ja levitti huhuja ydinaseiden todennäköisestä käytöstä Lontoon olympialaisten aikana 2012.
Ylähuone

Ylähuone voi tarkoittaa:
Yleisnimenä kaksikamarisen parlamentin ylempää kamaria, josta usein käytetään nimitystä senaatti ja jonka jäsenet liittovaltioissa edustavat osavaltiota.
Britannian parlamentin ylähuonetta, (englanniksi "Upper House" tai "House of Lords"), jonka jäsenet ovat arvonsa perusteella itseoikeutettuja.
Japanin parlamentin ylähuonetta.
Tatuoitu ruusu

| Tatuoitu ruusu> The Rose Tattoo |
| --- | --- |
 Tatuoitu ruusu -elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Daniel Mann
Käsikirjoittaja:  Hal Kanter Tennessee Williams
Perustuu:  Tennessee Williamsin näytelmään Tatuoitu ruusu.
Tuottaja:  Hal B. Wallis
Säveltäjä:  Alex North
Kuvaaja:  James Wong Howe
Leikkaaja:  Warren Low
Tuotantosuunnittelija:  Samuel M. Comer
Pukusuunnittelija:  Edith Head
Pääosat:  Anna Magnani Burt Lancaster
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  12. joulukuuta 1955
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tatuoitu ruusu (The Rose Tattoo) on Daniel Mannin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Se pohjautuu Tennessee Williamsin samannimiseen näytelmään, ja Williams oli itse mukana kirjoittamassa elokuvan käsikirjoitusta. Oscarilla roolistaan palkittu Anna Magnani näyttelee aviomiehensä kuolemaa surevaa Serafina Delle Rosea, joka tapaa Burt Lancasterin näyttelemän rekkakuski Alvaro Mangiacavallon, jonka kanssa hän aloittaa suhteen.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Tatuoidun ruusun vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anna Magnani  | … |  Serafina Delle Rose   |
|  Burt Lancaster  | … |  Alvaro Mangiacavallo   |
|  Marisa Pavan  | … |  Rosa Delle Rose   |
|  Ben Cooper  | … |  merimies Jack Hunter   |
|  Virginia Grey  | … |  Estelle Hohengarten   |
|  Jo Van Fleet  | … |  Bessie   |
Oscar-palkinnot ja -ehdokkuudet > Palkinnot

Parhaan naispääosan Oscar-palkinto - Anna Magnani
Parhaan lavastuksen Oscar-palkinto - Hal Pereira, Tambi Larsen, Sam Comer, Arthur Krams
Parhaan kuvauksen Oscar-palkinto - James Wong Howe
Oscar-palkinnot ja -ehdokkuudet > Ehdokkuudet

Parhaan elokuvan Oscar-palkinto - Hal B. Wallis
Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto - Marisa Pavan
Parhaan puvustuksen Oscar-palkinto - Edith Head
Parhaan leikkauksen Oscar-palkinto - Warren Low
Parhaan musiikin Oscar-palkinto - Alex North
Aiheesta muualla

Tatuoitu ruusu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Alahuone

Alahuone voi tarkoittaa:
Yleisnimenä kaksikamarisen parlamentin alempaa kamaria, joka usein nimetty edustajainhuoneeksi tai kansalliskokoukseksi.
Britannian parlamentin alahuonetta, englanniksi "House of commons", joka on kansan valitsema kamari.
Japanin parlamentin alahuonetta.