stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leea Klemola
Tunnustuksia

Vuoden nuori lausuja 1987
Parhaan naispääosan Jussi 1997: Neitoperho
Paras naisnäyttelijä, Festival du Cinéma Nordique, Rouen 1998: Eevi Rantanen Neitoperhossa
Teatteriliiton Vuoden näytelmä 2005: "Kokkola"
Olavi Veistäjä -palkinto 2005 (palkinto myönnetään valtakunnallisesti merkittävästä, tuoreesta, ajankohtaisesta teatteriteosta): "Kokkola"
Paras draamakäsikirjoitus, Venla 2007 yhteistyössä Kaarina Hazardin kanssa: Hopeanuolet
Pro Finlandia -mitali 2009
Parhaan naispääosan Jussi 2013: Kerron sinulle kaiken
Paras ohjaaja, Kultainen Venla-palkinto 2017: Myrskyn jälkeen
Paras käsikirjoittaja, Kultainen Venla-palkinto 2017: Myrskyn jälkeen
Lea-palkinto (yhdessä Rosa-Maria Perän kanssa) näytelmän Minä, askartelija käsikirjoittamisesta.
Aiheesta muualla

Miten minusta tuli minä, Leea Klemola Yle Elävä arkisto.  17.8.2009. Viitattu 26.10.2020. Podcast.
Leea Klemolan haastattelu Yle Areena.  6.7.2011. Viitattu 26.10.2020. Ohjelman alkupeäinen nimi on: ”Yhdenillan pysäkki. Ja sit mä söin pari kiloa suklaata.” Haastattelijana Maarit Tastula.
Salminen, Antti: Kuolevat kehot, eläimyys ja pohjoinen tasa-arvo – Kysymyksiä Leea Klemolalle. Niin & näin 1/2011
Milka Suonpää

| Milka Suonpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Milla (#lovemilla, Lovemilla)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Milka Suonpää on suomalainen näyttelijä, joka näytteli Millan roolissa televisiosarjassa #lovemilla ja siitä tehdyssä elokuvassa Lovemilla.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2015 | Lovemilla | Milla |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013–2014 | #lovemilla | Milla |
Aiheesta muualla

Milka Suonpää Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Milka Suonpää Elonetissä.
Daniel Mays

Daniel Alan Mays (s. 31. maaliskuuta 1978 Epping, Essex, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Top Buzzer, Funland, Plus One, Outcasts, Line of Duty sekä Ashes to Ashes, jossa hänellä oli Jim Keatsin rooli sarjan kolmannella tuotantokaudella. Hän on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa Pearl Harbor (2001), Vera Drake (2004), A Good Year – Mainio vuosi (2006), Shifty (2008) ja Byzantium (2012).
Palkintoehdokkuudet

British Independent Film Award (2008)
BAFTA-televisiopalkinto (2016)
Yksityiselämä

Daniel Maysillä on yksi poika, Mylo Burton-Mays. Hän asuu Crouch Endissä, Pohjois-Lontoossa.
Aiheesta muualla

Daniel Mays Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Venla Saartamo

| Venla Saartamo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. syyskuuta 1981 (ikä 43)  Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, lauluntekijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:  Miia Laitela (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
[www.venlasaartamo.com Viralliset kotisivut]
IMDb 
Elonet
Venla Vanessa Saartamo (ent. Saartamo-Barquero, s. 28. syyskuuta 1981 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi Miia Laitelan roolistaan MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät. Vuoden 2016 helmikuussa hän teki lyhyen vierailun sarjaan 14 vuoden tauon jälkeen, mutta hän ei esittänyt Miiaa. Saartamo kuitenkin palasi esittämään Miiaa sarjasta tehtyyn spin-off-sarjaan Pihlajasatu kahtena kesänä 2018 ja 2019. Hän on lisäksi näytellyt teatterissa Ronja Ryövärintytär -näytelmässä Ronjaa ja Veikkolan Kartanoteatterin kesäteatterissa kesinä 2016-2019. Hänellä on ollut myös sivurooli Saippuaprinssi-elokuvassa.
Saartamo on tehnyt myös musiikkiuraa. Hän on laulanut Runosielut- ja Northbound-yhtyeissä. Vuonna 2015 Saartamo julkaisi ensimmäisen singlensä ”Enjoy the Ride”.
Saartamo on valmistunut joogaohjaajaksi vuonna 2013. Hän työskentelee joogaohjaajana (Scaravellijooga) sekä tekee äänimaljahoitoja.
Yksityiselämä

Saartamo oli naimisissa costaricalaisen miehen kanssa ja heillä on kaksi poikaa. Pariskunta haki eroa vuosina 2011, 2012 ja jälleen vuonna 2015. Vuoden 2015 hakemus päätyi avioeroon.
Vuonna 2020 Saartamo kertoi olevansa parisuhteessa saksalaisen miehen kanssa.
Saartamon äiti on näyttelijä Eija Ahvo ja veli näyttelijä Joonas Saartamo.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1989 | Anni tahtoo äidin | Rakelin ja Raimon tytär |
| 1992 | Matka ajassa |  |
| 1993 | Taivastelijan runoja | tyttö |
| 2003 | Syöksylasku | Veera |
| 2006 | Saippuaprinssi | maskeeraja |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Kotikatu | Veera |
| 1999–2002 | Salatut elämät | Miia Laitela |
| 2016 | Salatut elämät | Kirsi Huovinen |
| 2018–2019 | Pihlajasatu | Miia Laitela |
Filmografia > Teatteriroolit

| Vuosi | Produktio | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Ronja, ryövärintytär | Ronja |
| 2016 | Pako Veikkolaan | Baarin pitäjä |
| 2017 | Suomen Neidot | Toini |
| 2018 | Leiri pilven reunalla | Gaia |
| 2019 | Mitä Hel%€&tiä sinä siinä seisot | Terhi Rajamäki |
Aiheesta muualla

Venla Saartamo Elonetissä.
Venla Saartamo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Venla Saartamo suomalaisen teatterin tietopankki ILONA:ssa
Clickteam

Clickteamin logo
Clickteam on ranskalainen yritys, joka tekee tietokoneohjelmia, jotka ovat pääasiassa pelinteko-ohjelmia. Yrityksen ovat perustaneet François Lionet ja Yves Lamoureux vuonna 1993. Sen ohjelmia on muun muassa The Games Factory. Clickteam tekee pääasiassa ohjelmia, joilla voi tehdä pelejä osaamatta ohjelmointikieltä.
Clickteamin tuotteet

Klik & Play
The Games Factory
Click and Create
Install Creator (myös PRO-versio)
Multimedia Fusion
Multimedia Fusion 2 (tunnetaan myös nimellä The Games Factory 2, joka on ohjelman rajoitetumpi versio)
Jamagic
Clickteam Fusion 2.5
Clickteam Fusion 3.0 (Kehitteillä, tulossa pian)päivitettävä
Aiheesta muualla

Clickteam-kotisivu
Clickteamin download center
Sari Viitasalo

| Sari Viitasalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sari Johanna Viitasalo
Syntynyt: 21. syyskuuta 1965 (ikä 59) Kauhajoki
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sari Johanna Viitasalo-Flander
Merkittävät roolit:  Marjo (Kumman kaa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sari Johanna Viitasalo-Flander (s. 21. syyskuuta 1965 Kauhajoki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muutamissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, joista mainittakoon Kumman kaa- tv-sarjan Marjon rooli. Hän on myös näytellyt teattereissa, muun muassa Uudessa teatterissa ja Aurinkoteatterissa.
Viitasalo on opiskellut Lahden kansanopiston teatterikoulutuksessa vuosina 1985–1986. Näyttelijätöiden lisäksi hän työskentelee psykoterapeuttina.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Pieni pyhiinvaellus | keittäjä |
| 2000 | Staffan Snellin suojelusenkeli | naisnäyttelijä #2 |
| 2003 | Eila | luottamusnainen |
| 2003 | Nainen kedolla | biologi |
| 2004 | Levottomat 3 | talkshow-vieras |
| 2005 | Caasha | Anna |
| 2008 | Tuhma Jussi |  |
| 2009 | Maata meren alla | kirjallisuuspiiriläinen |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1994 | Kiinnisidottu | sairaanhoitaja |
| 2003–2005 | Kumman kaa | Marjo |
| 2017 | Myrskyn jälkeen | Mia |
Daniel Navarro

| Daniel Navarro |
| --- | --- |
 Daniel Navarro 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Navarro García
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  175 cm
Paino:  61 kg
Joukkue:  lopettamut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2005–2006 2006–2010 2011–2012 2013–2018 2019 2020 2021−2023:  Liberty Seguros-Würth Astana Team Saxo Bank Cofidis Katjuša-Alpecin Israel Start-Up Nation Burgos-SH
Suurimmat voitot
 Vuelta a Murcia 2013 Espanjan ympäriajo, etappi Critérium du Dauphiné, etappi 
 Tiedot päivitetty: 9. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
daninavarro.es
Daniel Navarro García (s. 8. heinäkuuta 1983 Gijon, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka menestyi aktiivivuosinaan ennen kaikkea etappikilpailuissa. Hän aloitti ammattilaisuransa Liberty Seguros-Würth -tallissa vuonna 2005 ja edusti samaa organisaatiota, uudelta nimeltään Astana vuoteen 2010 saakka. Kausilla 2011–2012 hän kilpaili Team Saxo Bank -joukkueessa, vuosina 2013−2018 Cofidis-tallissa, kaudella 2019 Katjuša-Alpecinissa, 2020 Israel Start-Up Nation -tallissa ja viimeisinä ammattilaiskausinaan 2021–2023 Burgos-BH-joukkueessa. Aktiiviuransa lopetettuaan hän siirtyi joukkueenjohtajaksi Illes Balears Arabay Cycling -talliin
Navarro sijoittui toiseksi Sveitsin ympäriajon mäkikirikilpailussa 2007. Seuraavana vuonna hän oli Saksan ympäriajon kokonaiskilpailussa neljäs ja Katalonian ympäriajossa viides. Espanjan ympäriajossa 2009 hän oli kolmastoista. Hän voitti Critérium du Dauphinén viidennen etapin 2010 ja Tour de l'Ain -kilpailun kolmannen osuuden 2012. Hän voitti 2013 yhden päivän Vuelta a Murcia -kilpailun ja sijoittui viidenneksi Critérium du Dauphinén kokonaiskilpailussa. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän oli yhdeksäs. Espanjan ympäriajossa 2014 hän voitti 13. etapin ja oli kokonaiskilpailussa kymmenes. Ranskan ympäriajossa 2016 hän sijoittui seitsemännellä ja 12. etapilla kolmanneksi. La Route d'Occitanie -kilpailussa hän oli toinen 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daniel Navarro Wikimedia Commonsissa
Rami Virtanen

| Rami Virtanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1979 (ikä 45)[lähde? ]
Ammatti:  näyttelijä, mainosääni
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:  Jake (FC Venus) Mikko Leppä (Kotikatu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rami Virtanen (s. 7. huhtikuuta 1979[lähde? ]) on suomalainen näyttelijä ja mainosääni.
Hänen tähänastisen näyttelijäuransa ainoa elokuvarooli on elokuvassa FC Venus. Hän on esiintynyt myös Kotikatu-sarjassa kahdeksan vuoden aikana yli kahdessakymmenessä jaksossa.[lähde? ]
Virtanen on toiminut mainosäänenä lukuisissa televisio- ja radiomainoksissa. Parhaillaanmilloin? hän toimii toisena kanavaäänenä Radio Novalla ja aikaisemmin toimi myös SuomiTV:llä kanavaäänenä.[lähde? ]
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2005 | FC Venus | Jake |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Naisia kaupungilla | Jone |
| 2009 | Uutishuone | komea mies |
| 2006–2012 | Kotikatu | Mikko "Mikkis" Leppä |
| 2017– | Salatut elämät | Jussi Kaarela |
Catch 22

Catch 22 -oireyhtymä (22q11.2-deleetio, Catch-oireyhtymä, DiGeorgen oireyhtymä, velokardiofasiaalinen oireyhtymä eli VCFS, Sphrintzenin oireyhtymä, konotrunkaalinen sydänvika-kasvoepämuodostumaoireyhtymä eli CTAF) on kehitysvammaoireyhtymä, joka johtuu 22. kromosomin poikkeavuudesta (monosomia 22q11.2). Se on yleisin kromosomihäviämä, ja on arvioitu, että yhdellä (elävänä syntyneellä) ihmisellä 2 000−4 000:sta olisi Catch-oireyhtymä. Oireyhtymä on yhtä yleinen miehillä ja naisilla. Suomessa syntyy noin 10−20 Catch-lasta vuodessa.
Oireet

Oireyhtymän nimi on muodostettu tyypillisimpiä oireita kuvaavien englanninkielisten sanojen alkukirjaimista.
Cardiac anomaly – sydämen rakennepoikkeavuus, synnynnäinen sydänvika
Anomalous face – tunnusomaiset kasvonpiirteet
Thymic hypoplasia – kateenkorvan vajaakehitys
Cleft palate – halkio suulaessa, joskus huulihalkio
Hypocalcemia/Hypoparathyreosis – matala veren kalkkipitoisuus / lisäkilpirauhasen vajaatoiminta
22 – puutos kromosomissa numero 22
Oireyhtymää sairastavalla on tavallisesti puheen ja kielen kehityksen ongelmia ja oppimisen hitautta. Arviosta riippuen noin 35−50 %:lla älyllinen kehitys jää kehitysvammaisen tasolle.
Oireyhtymään liittyy suurentunut todennäköisyys tarkkaavuuden ongelmiin kouluiässä, vaikeuksiin sosiaalisissa suhteissa ja vetäytymiseen. Piirteet saattavat osittain liittyä kielellisen kehityksen ongelmiin ja mahdolliseen suulakihalkioon. Myöhemmin henkilöllä on tyypillisesti lisääntyvässä määrin ahdistus- ja masennusoireita. Ulospäin suuntautuva aggressiivisuus on vähäisempää. Myös autismityyppiset oireet ovat mahdollisia. Aikuisella on suurentunut riski sairastua skitsofreniaan, skitsoaffektiiviseen häiriöön tai kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
Perinnöllisyys

Jos vanhempi sairastaa oireyhtymää, se periytyy 50 %:n todennäköisyydellä lapselle riippumatta vanhemman tai lapsen sukupuolesta. Oireyhtymää sairastavista 5−10 % on perinyt geenimuunnoksen vanhemmaltaan. Oireet ja niiden vaikeusaste saattavat vaihdella sukupolvesta toiseen, eli oireet voivat periytyä lievempinä tai vaikeampina.
Historia

1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa huomattiin, että useamman lääkärin kuvaamat oireet johtuivat samasta kromosomipoikkeavuudesta. Näitä kuvauksia olivat tehneet yhdysvaltalainen lastenlääkäri Angelo DiGeorge vuonna 1965, japanilaiset lastensydänlääkärit vuonna 1976 sekä yhdysvaltalainen logopedi Robert Shprintzen vuonna 1978. Vuonna 1993 brittiläinen tutkijaryhmä ehdotti ilmiölle nimen CATCH 22.
Monessa maassa, kuten englanninkielisissä maissa, ei enää käytetä nimeä Catch 22, koska se saattaa viitata Joseph Hellerin samannimiseen romaaniin ja koska käsite viittaa yleisessä englanninkielisessä kielenkäytössä tilanteeseen, jossa kaikki vaihtoehdot ovat huonoja. Siksi kansainvälisesti käytetään nimitystä 22q11.2-häviämä. Suomessa nimitys Catch 22 on vakiintunut, myös potilaiden ja omaisten keskuudessa.
Aiheesta muualla

Suomen Catch-yhdistys ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Catch Thirtythree

| Catch Thirtythree Meshuggah |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 16. maaliskuuta 2005
 Tuottaja(t): Meshuggah
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 47.06
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast Records
Listasijoitukset
 Billboard 200: 170.
Meshuggahin muut julkaisut
| I (EP) 2004 | Catch Thirtythree 2005 | obZen 2008 |
Catch Thirtythree on ruotsalaisen metal -yhtye Meshuggahin albumi. Se on konseptialbumi, joka sisältää periaatteessa yhden kappaleen, joka on kuitenkin jaettu kolmeentoista osaan. Meshuggahin jäsenet itse pitävät albumia kokeellisena, tosin varsinkin yhtyeen toinen kitaristi Mårten Hagström pitää sitä yhtyeen onnistuneimpana tuotoksena. Yhtye on päättänyt soittaa konserteissaan ainoastaan "In Death - Is Life" ja "In Death - Is Death" -osioista tehtyä sovitusta.[lähde? ]
Tämä on myös ensimmäinen Meshuggahin albumi, jossa rummut on ohjelmoitu tietokoneella ezDrummerin Drumkit from Hell -ohjelmaa käyttäen. Yhtyeen rumpali Tomas Haake oli Drumkit from Hell -ohjelman rumpujen äänityksessä mukana, joten ohjelmoitujen rumpujen äänimaailma on kuitenkin lähellä Meshuggahin konkreettisesti äänitettyjen rumpujen ääniä. Syynä ohjelmoituihin rumpuraitoihin on yhtyeen mukaan se, että Catch Thirtythree muuttui niin paljon sitä äänittäessä, että jos rummut olisi tehty aitona, äänityssessiot olisivat kestäneet ikuisuuden. Täten rumpali Haaken työnä levyllä on vain puhutut äänet kappaleiden joissakin osioissa (esimerkiksi kappaleessa "Mind's Mirrors").
Catch Thirtythree on tyyliltään paljon poikkeavampi albumi kuin aikaisemmat. Sen tunnelma on entistä hypnoottisempi ja toistavampi. Tämä johtuu osittain varmasti siitä, että kitararaitoja on päällekkäin välillä kymmenkunta, ja kitaratkin ovat kahdeksankielisiä. Mukana on kuitenkin melkein Meshuggahin tavaramerkiksi noussut tarkka ja yhtäkkisesti vaihtuva rytmittely. Sanoitukset keskittyvät lähinnä erilaisiin paradokseihin.
Nimi Catch Thirtythree tulee mitä luultavimmin arvoituksesta Catch 22, joka perustuu Joseph Hellerin romaaniin. Levyä kutsutaan myös Catch 33:ksi ja Catch Thirty-Three:ksi, kirjoitusasu vaihtelee usein, mutta levyn kannessa se on Thirtythree.
Kappaleet

Autonomy Lost – 01.40
Imprint of the Un-Saved – 01.35
Disenchantment – 01.43
The Paradoxical Spiral – 03.11
Re-Inanimate – 01.04
Entrapment – 02.28
Mind's Mirrors – 04.29
In Death - Is Life – 02.01
In Death - Is Death – 13.22
Shed – 03.34
Personae Non Gratae – 01.47
Dehumanizatio – 02.55
Sum – 07.17
Kokoonpano

Jens Kidman – laulu, kitara ja basso
Fredrik Thordendal – kitara ja basso
Mårten Hagström – kitara ja basso
Tomas Haake – puhelaulu
Lisäksi yhtye yhdessä ohjelmoi albumin rummut.
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
PopMatters:
Soundi:
Aiheesta muualla

Catch Thirtythree Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Catch Thirtythree Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Meshuggah
| --- | --- |
Studioalbumit:   Contradictions Collapse  Destroy Erase Improve  Chaosphere  Nothing  Catch Thirtythree  ObZen  Koloss  The Violent Sleep of Reason  Immutable 
EP:t:   Meshuggah  None  Selfcaged  The True Human Design  I  Pitch Black 
Kokoelmat:  Rare Trax
Livejulkaisut:  Alive
Katso myös:  Sol Niger Within
Ville Tiihonen

| Ville Tiihonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. helmikuuta 1974 (ikä 50) Helsinki
Puoliso:  Kreeta Salminen
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ville Tiihonen (s. 23. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen freelance-näyttelijä, graafinen suunnittelija ja kirjailija.
Tiihonen valmistui graafiseksi suunnittelijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta. Hän vaikuttaa muun muassa improvisaatioteatteri Stella Polariksessa.
Tiihonen on runoilija Ilpo Tiihosen poika. Hänen puolisonsa on näyttelijä Kreeta Salminen ja he saivat vuoden 2016 alussa tyttövauvan.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2005 | Iltasatu | Ville |
| 2007 | Pietà  | Kristian |
| 2007 | Katve |  |
| 2009 | Rikkomus | Toivo |
| 2009 | Rööperi | Krisun isän ampuja |
| 2010 | Veijarit | Alex |
| 2012 | Kulman pojat | Vesander |
| 2012 | Vares – Pimeyden tango | Hessu Talvio |
| 2013 | Miesten välisiä keskusteluja | Risto |
| 2016 | Äkkilähtö | Tero |
| 2017 | Wendy and the Refugee Neverland | studiomies Erno |
| 2018 | Hevi reissu | Jouni Tulkku |
| 2022 | Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä | Pekka |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1982–1983 | Hamsterit | Niku |
| 2001 | Rikostarinoita Suomesta | Burglar |
| 2002 | Kylmäverisesti sinun | vanginvartija |
| 2006 | Rikospoliisi ei laula | vanhempi rikoskonstaapeli Suhonen |
| 2008 | Sydänjää | Sami |
| 2010 | Kallio | sekakäyttäjä |
| 2011 | Tappajan näköinen mies | Arhippa |
| 2014–2016 | Mustat lesket | Jukka Joentie |
| 2014–2015 | Putous | useita rooleja, Ari Stevari, Jorma "Jortsu" Ylivuotinen, Arvid von Maksa |
| 2014 | Kiiltokuvia | Taiteilija |
| 2015 | Downshiftaajat | Rusanen |
| 2016 | Kohtuuttomuuksia | Klaus / Lauri / Mikko / Ville |
| 2018 | Sunnuntailounas | opettaja Salossa |
| 2018 | Karppi | Sampola |
| 2018 | Sekasin | Kode |
| 2018 | Hyvät katsojat | omana itsensä |
| 2019, 2020, 2021 | Modernit miehet | Guru |
| 2019 | Melkein totta | Olavi |
| 2019 | Roba | Mika Tiihonen |
| 2020 | Keihäsmatkat | Urpo Lahtinen |
| 2020 | Syke | Sauli Kivirinta |
| 2021 | Mister8 | Sepe |
| 2023 | Rosvopankki |  Juhani Riikonen |
Aiheesta muualla

Ville Tiihonen Elonetissä.
Ville Tiihonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mari Turunen

| Mari Turunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1970 (ikä 54) Joensuu
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mari Turunen (s. 23. maaliskuuta 1970 Joensuu) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti Kummeli-sarjoista ja -elokuvista, näytellen muun muassa mielisairaalan ylilääkäri Raili Rasinkangasta.
Turunen lopetti opintonsa Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella vuonna 1995 koskaan varsinaisesti valmistumatta: pro gradu -työ jäi tekemättä.
Hänellä on ollut vuodesta 1997 kiinnitys Tampereen Teatteriin, mitä ennen hän näytteli Lahden kaupunginteatterissa. Lisäksi hän on työskennellyt vierailevana näyttelijänä muun muassa Espoon kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Turunen on avoliitossa valokuvaaja Harri Hinkan kanssa. Aikaisemmin hän on ollut avoliitossa Kummeli-käsikirjoittaja Heikki Vihisen kanssa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Sarjakuvasiskot |  |
| 1995 | Kummeli Stories | Useita rooleja |
| 1997 | Kummeli Kultakuume | Rasinkangas, Niksulan mielisairaalan ylilääkäri |
| 2003 | Beatlehem | Johanna |
| 2006 | Kummelin Jackpot | Pirkko / Raili |
| 2008 | Kummeli Alivuokralainen | Inkeri Sortavala |
| 2021 | 70 on vain numero | traumahoitaja |
Filmografia > TV-sarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1994–2000 | Kummeli | Useita rooleja |
| 1996 | Lihaksia ja luoteja | Emma |
| 1996 | Peltiheikit | Ulla |
| 1996 | Pimeän hehku | Toimittaja |
| 1997 | Rölli | Hyvä haltiatar |
| 1997–1998 | Sauhu-Santtu | Meiju Hammaskeiju |
| 1998 | Lääkärit tulessa | Kristiina Isomunkki |
| 2000–2001 | Mankeli | Useita rooleja |
| 2001 | Vaimonsa mies | Terttu Rask |
| 2002 | Jurismia! | Kreetta-Liisa Käpykumpu |
| 2003 | Markiisin unet |  |
| 2005 | Laura kaupungissa | Irkku |
| 2006 | Paavo ja Raili | Janita |
| 2007 | Tasavallan presidentti | Sanna Tarvainen |
| 2007 | Rakkauden nälkä | Pirjo Marjaana Lehmusto |
| 2008 | Suojelijat | Miina |
| 2008–2011 | Presidentin kanslia | Eeva Nevalainen / Leena |
| 2012 | Siinä näkijä missä tekijä | Etti Kuusela |
| 2014 | Ajankohtainen Nelonen | Useita rooleja |
| 2019 | Melkein totta | Mira |
| 2021 | Karkurit | Saana |
| 2021–2022 | Koskinen | Tanse Niiranen |
Aiheesta muualla

Mari Turunen Elonetissä.
Mari Turunen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mervi Takatalo

| Mervi Takatalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1981 (ikä 43) Forssa
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Jonna Alanen (Sydänjää)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mervi Takatalo (s. 1. syyskuuta 1981 Forssa) on suomalainen näyttelijä.
Takatalo on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2009 Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta. Hän on myös valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2007 Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta. Syksyllä 2009 hän sai kiinnityksen Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hänet nähtiin muun muassa Vilttitossuna lastennäytelmässä Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti ja Mary Sunshinena musikaalissa Chicago. Vuodesta 2012 hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Turun kaupunginteatterissa, jossa hänen ensimmäinen roolinsa oli Andri Žoldakin ohjaamassa näytelmässä Kirsikkapuisto.
Televisiossa Takatalo on näytellyt päähenkilöä, Juuliaa, sarjassa Juulian totuudet vuonna 2002, Katjaa sarjassa Me Stallarit vuonna 2004 sekä Jonnaa sarjassa  Sydänjää, jonka kolme tuotantokautta esitettiin vuosina 2007–2010. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Kummelin Jackpot (2006) ja Ganes (2007). Roolistaan Hymypoika-elokuvassa Takatalo oli ehdolla parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon saajaksi.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Kuutamolla | Liisa |
| 2003 | Hymypoika | Mira |
| 2006 | Kummelin Jackpot | Annina Järvelä |
| 2007 | Ganes | Paula |
Filmografia > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Ilona |  |
| 2006 | Reunalla |  |
| 2009 | Täysin aukotonta |  |
Filmografia > TV-sarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2001 | Siamin tytöt | Haltia |
| 2002 | Juulian totuudet | Juulia Mäntyranta |
| 2004 | Me Stallarit | Katja Mahlapuro |
| 2005 | Rakastuin mä luuseriin | Mäkinen |
| 2007–2009 | Sydänjää | Jonna Alanen |
| 2012, 2016 | Roba | Tiia |
| 2014 | Klikkaa mua | Reetta |
| 2014 | Tellus | Johanna |
| 2016, 2018 | Ex-onnelliset | Kaisa Enqvist |
| 2017 | Syke | Pinja |
| 2019 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | kirjastontäti |
| 2020 | Pohjolan laki | Saila Rissanen |
Aiheesta muualla

Mervi Takatalo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mervi Takatalo Elonetissä.
Mervi Takatalon profiili Näyttelijäliiton sivuilla