stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vilnan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta
Opinto-mahdollisuudet

Tiedekunnassa tarjotaan opetusta Liettuaksi, sekä Englanniksi.
Opinto-mahdollisuudet > Kandidaatin tutkinnot

Liettuan-kielisiä kandin tasoisia ohjelmia ovat:
toimintaterapia
fysiatria/kinesiterapia
optometria
sairaanhoito
kansanterveys
Opinto-mahdollisuudet > Maisteri tutkinnot

Maisteritasoisia ohjelmia Liettuaksi on:
hoitotyön edistynyt käytäntö
lääketieteellinen biologia
lääketieteelinen genetiikka
taideterapia (taideterapia, draamaterapia, musiikkiterapia, tanssi-liiketerapia)
kuntoutus
systeemibiologia (biotekniikka), LT
Maisteritasoisia ohjelmia Englanniksi on:
systeemibiologi (biotekniikka), EN
Opinto-mahdollisuudet > Integroidut tutkinnot

Integroidut tutkinnot ovat tutkintoja, joissa kandidaatin, sekä maisterin tutkinto ovat yhdistettyjä.
Lääketiede, 6 vuotta, 360 ECTS, opetuskieli: englanti
Lääketiede, 6 vuotta, 360 ECTS, opetuskieli: liettua
Farmasia, 5 vuotta, 300 ECTS, opetuskieli: liettua
Hammaslääketiede, 5 vuotta, 300 ECTS, opetuskieli: englanti
Hammaslääketiede, 5 vuotta, 300 ECTS, opetuskieli: liettua
Kansainvälisyys

Vilnan yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa on opiskelijoita Euroopasta, Aasiasta, Lähi-Idästä, Pohjois- ja Etelä-Amerikasta, Afrikasta sekä Australiasta ja Oseaniasta. Lääketieteen englanninkielisessä tutkinto-ohjelmassa on opiskelijoita ympäri maailman, eniten opiskelijoita on Saksasta, Suomesta, Norjasta- ja Ruotsista, Israelista.
Koulu on sijoittunut hyvin kansainvälisissä vertailuissa, vuonna 2024 lääketieteen opetus sijoittui tasolla 401-450 "QS Rankings by Subject" -arvostelussa.
Kansainvälisyys > Kansainväliset neuvonantajat

Vilnan yliopiston lääketieteellisellä tiedekunnalla on kansainvälinen kehitys neuvosto, johon kuuluu ryhmä arvostettuja ja palkittuja kansainvälisiä tutkijoita. Neuvosto mahdollistaa opetuksen laadun sekä tutkimus-suuntien luomisen ja kansainvälisen tunnustuksen kasvattamista. Neuvostoon kuuluvat Prof. Lina Basel Israelista, Prof. Makoto Asashima, PhD Japanista, Prof. Makoto Suematsu, MD, PhD Japanista
Kansainvälisyys > Yhteistyö

Suoraa yhteistyötä tekeviä tiedekuntia ja yliopistoja on 17 eri maassa; Itävalta, Georgia, Saksa, India (Nashik-instituutti), Irlanti, Israeli, Italia, Japani, Kazakhstan, Moldova, Nepali, Puola, Venäjä, Sveitsi, Taiwan, Ukraina, Yhdysvallat.
Lisäksi yhteistyötä on yliopisto-allianssejen kautta tarjoten mm. vaihtomahdollisuuksia. Vilnan yliopisto kuuluu seuraaviin verkostoihin ja koalitioihin:
Kansainvälisyys > Yhteistyö > Yhdistykset

EUA - European University Association
EAIE - European Association for International Education
IAU - International Association of Universities
AMSE - Association of European Medical Schools
Kansainvälisyys > Yhteistyö > Verkostot

ARQUS European University Alliance
Utrecht Network
Utrecht Australian / European Network
Utrecht-MAUI Network
Utrecht-REARI Network
COIMBRA Group
UNICA Network
BCI Network
Scholars at Risk
CASE - The Council for Advancement and Support of Education
Kansainvälisyys > Yhteistyö > Ohjelmat

ISEP - International Student Exchange Program
Baltic University Programme
Luokkakokous (romaani)

| Luokkakokous |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jarkko Tontti
Kansitaiteilija:  Piia Aho
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  252
ISBN:  978-951-1-22083-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Luokkakokous on Jarkko Tontin romaani. Kirjan on julkaissut Otava vuonna 2007. Pokkariversiona kirja ilmestyi vuonna 2011.
Teoksessa esiintyy cameoroolissa Jarkko Tontti -niminen henkilö. Hän on allekirjoittanut asiakirjan joka perustaa toisen romaanin päähenkilön identiteetin.
Juoni

Matias ja Toni ovat lapsuudenystävyksiä, jotka pitävät edelleen yhtä, vaikka he ovatkin kasvaneet eri suuntiin. Matias tekee historian väitöskirjaa Helsingin yliopistossa, rakastaa museoita ja kaikkea vanhaa ja vieroksuu kännyköitä ja sähköpostia. Toni taas työskentelee it-alalla ja haaveilee omasta yrityksestä. Työläisperheessä kasvanut Toni on aina kadehtinut Matiaksen varakkaita vanhempia, vaikka tämän elämä onkin ollut kaukana kiiltokuvasta: Matias on adoptoitu ja hänellä on huonot välit alkoholisoituneeseen ottoisäänsä.
Romaanin tapahtumat lähtevät liikkeelle siitä kun entinen luokkatoveri Emmi pyytää ystävyksiltä apua luokkakokouksen järjestämisessä. Emmi on Matiaksen entinen rakastettu - ja niin myös Tonin. Molemmat rakastavat Emmiä edelleen ja tapailevat – toisistaan tietämättä. Matias ja Toni toimivat vuorotellen minäkertojina, Emmin henkilökuva muotoutuu ainoastaan heidän kertomansa kautta. Emmi onkin romaanin arvoituksellinen hahmo, hän pyörittelee molempia miehiä pikkusormensa ympärillä miten tahtoo ja pettää kumpaakin vailla tunnontuskia.
Miehiä ei kuitenkaan koetella ainoastaan ystävyyden ja rakkauden saralla: Matias löytää vihdoin juurensa ja Toni sairastuu vakavasti. Teoksen tapahtumat huipentuvat luokkakokouspäivään, se on kummallekin miehelle monella tapaa kasvamisen paikka.
Vastaanotto

Saara Kesävuori luonnehti teosta kirja-arvostelussaan (Aamulehti 25.8.2007) seuraavasti: ”Runoilijana aloittaneen Tontin proosaesikoinen on rakenteeltaan tiivis ja varsinkin dialogiosuuksissa hurmaavan häijyä kieltä.”
Antti Järven mukaan (Helsingin sanomat 28.7.2007) ”Romaani on tarkka, humaani kuvaus kolmikymppisten sukupolvesta, ystävyydestä, identiteetin etsimisestä ja olemassaolon mielekkyydestä.”
Jari O. Hiltunen kirjoitti romaanista Opettaja-lehden numerossa 44–45/2007: ”Luokkakokous on silti niin hyvä sukupolviromaani, että sille on vaivalloista löytää kunnon vertailukohtaa nykykirjallisuudestamme.”
Otto Lappalainen kirjoitti romaanista Kirjain-lehdessä 4/2007: ”Luokkakokous hahmottaa uskottavan tuntuista ryhmäkuvaa 1980-luvun lapsista ja 1990-luvun nuorista. Heistäkään ei juuri tullut unelmansa toteuttajia vaan elämän suorittajia. Mutta upean romaanin Tontti on luonut aiheesta. Luokkakokous ei räpiköi realismissa, vaan lentää kevyesti eteenpäin nokkelan sanankäytön ja vähäeleisen huumorin voimin.”
“Hetkissä vilahtaa miellyttävä tunnistamisen tunne. Sitä paitsi Tontti virittää niin monta koukkua, että kirja on luettava kerralla.” – Olivia 8/2007.
“Kerrassaan vetävä romaani.” – Seura 26.10.2007.
Aiheesta muualla

Teoksesta kirjailijan sivuilla.
Antti Majander: Muisteleminen alkaa kolmekymppisenä. Helsingin Sanomat 23.8.2007.
Kirjailijan haastattelu teoksesta. Helsingin Sanomat 28.7.2007.
Zach Tyler Eisen

Zachary Tyler Eisen (s. 25. syyskuuta 1993) on yhdysvaltalainen entinen ääninäyttelijä. Eisen ääninäytteli vuosina 2005–2008 Avatar-sarjassa Aang-nimistä poikaa. Connecticutissa asuessaan hän teki suurimman osan Avatar: The Last Airbender -tallenteistaan satelliitin kautta.
Lyyli Saavalainen

Lyyli Johanna Saavalainen (6. helmikuuta 1913 Impilahti – 22. marraskuuta 2001) oli suomalainen runoilija ja opettaja.
Lyyli Saavalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Janne Saavalainen ja Helena (o.s. Tuunainen). Saavalainen kävi kansakoulun, kansanopiston ja Sortavalan seminaarin 1936. Saavalainen oli kansakoulunopettajana Polvijärvellä 1936–1939, Mikkelin maalaiskunnassa 1939–1947, ja Karhulassa 1947–1973.
Teoksia

Viritä kanteleeni : runoja ; kansi ja kuvitus Eija Pihkala. Uusi tie, Helsinki 1977
Paksu tomu peittää siipeni : runoja. L. Saavalainen, Kotka 1983
Puhalla Jumalan tuuli : runoja ja mietelmiä omistettu Anni-kodille. Anni Valkaman säätiö, Tampere 1990
Elämän laulu. L. Saavalainen, Kotka 1994
Zelenoborsk

Zelenoborsk (ven. ja komiksi Зеленоборск) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kotlasin ja Vorkutan välisen rautatien varrella 122 kilometriä Petšorasta lounaaseen. Taajamassa on vajaat 500 ja kunnassa noin 650 asukasta (vuonna 2007).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1930–1940-lukujen vaihteessa rakennetusta rautatieasemasta, jonka lähelle perustettiin metsätyökeskus. Vuoteen 1959 saakka taajaman nimenä oli Gluš. Suurin osa asukkaista on venäläisiä.
Taajamassa on koulu, vapaa-ajantalo, kirjasto, posti ja kolme kauppaa. Zelenoborskin kuntaan kuuluu myös Rybnitsan taajama (Рыбница).
Äyriäishuuhkaja

| Äyriäishuuhkaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Huuhkajat Bubo
Laji::  blakistoni
Kaksiosainen nimi
 Bubo blakistoni  Seebohm, 1884 
Synonyymit
 Ketupa blakistoni (Seebohm, 1884) 
Katso myös
   Äyriäishuuhkaja Wikispeciesissä   Äyriäishuuhkaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Äyriäishuuhkaja (Bubo blakistoni) on pöllöihin kuuluva lintu. Se kuuluu huuhkajien alaryhmään, joka on erikoistunut metsästämään jokien ranta-alueilla. Lintu on aiemmin kuulunut sukuun kalahuuhkajat (Ketupa).
Äyriäishuuhkajan elinaluetta ovat rantametsiköt, joissa on suuria vanhoja puita pesimäpaikaksi, lähellä järviä, jokia, lähteitä ja matalikkoja, jotka eivät jäädy talvella. Se syö kaloja ja sammakkoeläimiä mutta myös pieniä nisäkkäitä ja lintuja aina pyyhyn asti. Se syö myös raatoja.
Äyriäispöllö voi olla suurin pöllölaji, se on kooltaan 60–72 cm. Uros painaa 3–3,75 kg, naaras 3–3,75 kg asti. Siipien kärkiväli voi olla 185–240 cm. Ulkoisesti se näyttää euraasialaiselta huuhkajalta, mutta on vaaleampi ja sillä on leveät takkuiset korvatupsut. Sen yläpuoli on viirullinen ruskeankeltainen, yläpuoli on ruskeankeltainen. Kurkku on valkoinen. Silmäterä on keltainen (huuhkajalla oranssi).
Lintu on erittäin uhanalainen, sillä sen elinalueet, jokien rantametsiköt, ovat vähentyneet rantojen rakentamisen vuoksi. Japanissa on 100–150 lintua, joista 20 on pesivää paria. Aasian mantereella populaatio on paljon suurempi, ehkä tuhansia.
Henry Seebohm nimesi linnun englantilaisen luonnontieteilijän Thomas Blakistonin mukaan, joka on ottanut kiinni alkuperäisen yksilön Hakodatessa Hokkaidōssa Japanissa vuonna 1883.
Alalajit

Sillä on kaksi alalajia:
Bubo blakistoni blakistoni Seebohm, 1884
Bubo blakistoni doerriesi Seebohm, 1895
Aiheesta muualla

Current Blakiston's Fish Owl Research (englanniksi)
Blakiston's Fish Owl Natural History Summary (englanniksi)
ARKive - Kuvia ja videoita äyriäishuuhkajasta (Ketupa blakistoni) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luettelo mandolinisteista

Tämä on luettelo mandoliinin soittajista.
Clarence Gatemouth Brown (1924-2005)
Jethro Burns (1920-1989)
Sam Bush (s. 1952)
Martie Erwin (s. 1969)
David Grisman (s. 1945)
Robin Jeffrey
Arto Järvelä (s. 1964)
Ronnie McCoury (s. 1963)
Bill Monroe (1911-1996)
Bobby Osborne (s. 1931)
Yank Rachell (1910-1997)
Ricky Skaggs (s. 1954)
Chris Thile (s. 1981)
James Tyler
Zach Wilson

| Zach Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. elokuuta 1999 (ikä 25) Draper, Utah
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  95 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  2
Seura:  Denver Broncos
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  New York Jets (NFL)
NFL-varaus:  2., 2021 New York Jets
Pääsarjaura:  2021–
Zachary "Zach" Kapono Wilson (3. elokuuta 1999 Draper, Utah) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Hän edustaa Denver Broncosia. New York Jets varasi Wilsonin NFL:n varaustilaisuuden 2021 toisena pelaajana. Wilson edusti collegeurallaan Brigham Youngin yliopistoa. Hän pelasi BYU:ssa vuosina 2018–2020 30 peliä, joissa heitti 7652 jaardia ja 56 touchdownia. Huhtikuussa 2024 Jets kauppasi Wilsonin ja seitsemännen kierroksen varausvuoron Denver Broncosiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon.
Zach Sill

| Zach Sill |
| --- | --- |
 Zach Sill vuonna 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1988 Truro, Nova Scotia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  92 kg
Pelinumero:  38
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Wilkes-Barre/Scranton (AHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Washington Capitals (NHL) Hershey Bears (AHL) HC Sparta Praha (ČEL) Kölner Haie (DEL) HC Pustertal (ICEHL)
NHL-varaus:  ei varattu
Zach Sill (s. 24. toukokuuta 1988 Truro, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Vasemmalta laukovan Sillin pelipaikka on keskushyökkääjä.
Sill debytoi AHL-seura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa kaudella 2009–2010. Toukokuussa 2011 Penguinsin emoseura Pittsburgh Penguins ilmoitti ostaneensa Sillin kaksivuotisella sopimuksella. Hän debytoi NHL:ssä marraskuussa 2013 New Jersey Devilsiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 20 runkosarjaottelua ollen välillä myös farmissa. Kauden 2014–2015 Sill aloitti jälleen ykkösjoukkueen mukana.
Sill pelasi kaudella 2014–2015 42 ottelua Penguinsissa, kunnes Toronto Maple Leafs hankki hänet ja kaksi varausoikeutta Penguinsilta vaihdossa Daniel Winnikiin. Maple Leafsissa Sill pelasi loppukauden aikana 21 ottelua. Kesällä 2015 hän teki vuoden sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Sill pelasi kaudella 2015–2016 runkosarjassa kymmenen NHL-ottelua ja 63 AHL-ottelua Hershey Bearsissa. Hän oli mukana AHL:n pudotuspeleissä, kun Bears pääsi Calder Cupin finaaleihin saakka. Sill teki 10 pistettä 21 pudotuspeliottelussa. Kuudella maalillaan hän jakoi joukkueen sisäisen maalintekijätilaston toisen sijan. Kauden jälkeen Sill teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Capitalsiin.
Käännös suomeksi
Lvivin yliopisto

| Lvivin yliopisto> Львівський національний університет імені Івана Франка Ivan Frankon Lvivin kansallinen yliopisto |
| --- | --- |
  
 Lvivin kansallisen yliopiston päärakennus
 lat. Universitas Leopoliensis 
Motto:  lat. Раtriаe dесоri сіvibus еducаndis Koulutetut kansalaiset - isänmaan kunnia
Perustettu:  1661
Tyyppi:  kansallinen yliopisto
Rehtori:  Volodymyr Melnyk
Opiskelijoita:  11 000–12 000
Sijainti:  Lviv, Lvivin alue  Ukraina (49.8400°N, 24.0219°E)
Osoite:  vul. Universytetska 1, m. Lviv, 79000
Sivusto:  lnu.edu.ua (ukrainaksi)
Ivan Frankon Lvivin kansallinen yliopisto (ukr. Львівський національний університет імені Івана Франка, Lvivskyi natsionalnyi universytet imeni Ivana Franka) eli Ivan Frankon yliopisto (ukr. Університет Івана Франкі, Universytet Ivana Franki) on Lvivin kaupungissa läntisessä Ukrainassa sijaitseva kansallinen yliopisto. Yliopisto on nimetty ukrainalaisen kirjailijan, kääntäjän ja poliittisen aktivistin Ivan Frankon (1856–1916) mukaan.
Lvivin kansallinen yliopisto kuuluu maan arvostetuimpiin. Vuonna 2013 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Lvivin yliopisto pisteytettiin Ukrainan 14. parhaaksi yliopistoksi. Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston puolestaan sijaluvulle 11.
Historia

Yliopisto on Ukrainan vanhin, perustettu 1661. Puolaan kuuluessaan nimenä oli Juhana Kasimirin yliopisto (puol. Uniwersytet Jana Kazimierza) 1919-1939. Syynä tähän oli se, että Juhana Kasimir perusti vuonna 1661 Lvivin jesuiitta-akatemian, jonka edeltäjäksi puolalaiset katsovat nykyisen yliopiston.
Historia > Maanalainen yliopisto

Puolan viranomaisten kiellettyä ukrainankielisen yliopisto-opetuksen erotetut opettajat käynnistivät 1921 lahjoitusvaroin toimineen Lvivin maanalaisen ukrainalaisen yliopiston. Se oli olemassa vuoteen 1925 saakka.
Itsenäinen Ukraina

Yliopistossa toimii 19 tiedekuntaa:
Vieraiden kielten tiedekunta
Fysiikan tiedekunta
Soveltavan matematiikan ja informaatiotieteiden tiedekunta
Biologian tiedekunta
Kemian tiedekunta
Kulttuurin ja taiteiden tiedekunta
Taloustieteellinen tiedekunta
Sähkö- ja tietokonetekniikan tiedekunta
Hallinto- ja kauppatieteellinen tiedekunta
Manntieteellinen tiedekunta
Geologinen tiedekunta
Historian tiedekunta
Kansainvälisten suhteiden tiedekunta
Journalistinen tiedekunta
Oikeustieteellinen tiedekunta
Mekaniikan ja matematiikan tiedekunta
Pedagoginen tiedekunta
Filologian tiedekunta
Filosofian tiedekunta
Vuosina 2006–2012 yliopisto järjesti kolmesti ns. Naton talviakatemian, johon ottivat osaa pääsääntöisesti kansainvälisiä suhteita opiskelevat opiskelijat sekä Naton edustajat.
Vuonna 2014 yliopiston rehtoriksi valittiin Volodymyr Melnyk.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lvivin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Університет Івана Франкі (ukrainaksi)
Ivan Franko University (englanniksi)
Ylinen Rautjärvi

| Ylinen Rautjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°12′02″N, 25°06′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  kanava Keskiseen Rautjärveen 
Järvinumero:  35.787.1.039
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,5 m  
Rantaviiva:  3,991 km  
Pinta-ala:  36,454 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlinen Rautjärvi 
Ylinen Rautjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,5 metriä mpy.
Ylinen Särkilampi

| Ylinen Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°53′21″N, 23°26′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  Liesijoki 
Järvinumero:  35.582.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,4 m 
Rantaviiva:  0,817 km 
Pinta-ala:  0,02975 km² 
 fiYlinen Särkilampi 
Ylinen Särkilampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Ylinen Särkilampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 350 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kanasallispuiston eteläpuolella heti Alaisen Särkilammen yläpuolella. Ympäristössä on ojitettuja soita, mutta lammen lähiympäristö on kangasmaastoa soistunutta itärantaa lukuun ottamatta. Liesijoki virtaa lammen läpi ja siihen laskee neljä suo-ojaa. Alajuoksulla on heti Alainen Särkilampi ja neljä kilometriä yläjuoksulle yhtyy Seitsemisjoki Liesijokeen. Sieltä 750 metriä yläjuoksulle sijaitsee Kettulammi. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Juhtimäeltä pohjoiseen kulkevalta tieltä.
Virkistys

Lammen läpi virtaava Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa.
Lépreo

| Lépreo Λέπρεο |
| --- | --- |
 Lépreo
 Koordinaatit: 37°26′12″N, 21°43′17″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Elis
Kunta:  Zacháro
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3906010901
Väkiluku (2011):  219
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lépreo (kreik. Λέπρεο) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Zacháron kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 219 (vuonna 2011).
Antiikin Lepreonin Demeterin temppelin rauniot.
Lépreon kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsiosissa linnuntietä noin 36 kilometriä kaakkoon Pýrgoksesta. Kylä on ottanut nimensä sen paikalla sijainneelta antiikin ajan Lepreonin kaupungilta. Kaupungin arkeologiset kohteet sijaitsevat nykyisen kylän ympäristössä.
Lépreo muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Λεπρέου, Topikí Koinótita Lepréou), johon kuuluvat varsinaisen Lépreon kylän lisäksi kylät Agrapidiá, Drákos, Panagiés, Revelaíïka ja Skoupás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 366.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lépreo Wikimedia Commonsissa
Luettelo valtioista itsemurhien määrän mukaan

Itsemurhien määrä 100 000 asukasta kohden valtioittain vuonna 2007.
Itsemurhien määrää Unkarissa kuvaava graafi. Vuonna 1983 maassa tehtiin 45.3 itsemurhaa 100 000 asukasta kohden. Tämä on korkein todettu itsemurhien lukumäärä ihmiskunnan historiassa.
Tämä luettelo valtioista itsemurhien määrän mukaan perustuu Maailman terveysjärjestön (WHO) tietoihin.
Yakusha-e

Tōshūsai Sharaku, Bandō Mitsugorō II Ishii Genzōn roolissa näytelmässä Hana-ayame Bunroku Soga, 1794–1795,  38,1 × 25,2 cm. Metropolitan Museum of Art, New York.
Yakusha-e (jap. 役者絵, kirjaimellisesti ’näyttelijöiden kuvat’) oli kuvataiteen genre japanilaisessa ukiyo-e-tyylisuunnassa Edo-kaudella. Termillä tarkoitetaan yleensä puupiirrospainokuvia kabuki-näyttelijöistä, vaikka myös yakusha-e-maalauksia tunnetaan.
Genre syntyi ja kukoisti varsinkin Tokugawa-shōgunaatin hallintokaupungissa Edossa (nykyisin Tokio). Samaan aikaan Kiotossa ja Osakassa painettuja näyttelijäkuvia kutsuttiin nimellä kamigata-e. Yakusha-e-kuvat olivat mainoksia, matkamuistoja tai ihailijakuvia aikansa suosituimmista näyttelijöistä, yleensä heidän roolisuorituksensa huippukohdassa. Näyttelijöillä oli usein vahvasti maneristiset tunnistettavat liikekielensä, puhetapansa ja eleensä.
Painokuvat olivat aikansa populaarikulttuuria ja näyttelijäkuvat ukiyo-e-painokuvien selvästi suurin genre Meiji-kaudelle saakka. Vaikka yakusha-e tarkoittaa tiukimman määritelmän mukaan vain näyttelijöiden muotokuvia, käsitteen rajat ovat myöhemmin sumentuneet ja myös muut Edo-kauden teatterimaailman kuvat lasketaan osaksi genreä.
Populaarikulttuurin synty ja kabuki-teatteri

Tokugawa-shōgunaatin hallintokaupunki Edo (nykyinen Tokio) kasvoi nopeasti noin miljoonan asukkaan kaupungiksi ja samalla maailman suurimmaksi kaupungiksi. Vilkkaan kaupungin kauppiaiden ja käsityöläisten chōnin-luokka vaurastui. Nimellisesti japanilaisen sääty-yhteiskunnan pohjalla olleen luokan jäsenistä tuli kaupungin urbaanin kulttuurin suurkuluttajia, joiden kysyntä synnytti uudenlaista populaarikulttuuria. Ajan suosituimmat yleisötapahtumat olivat kabuki-teatteri ja sumo-paini. Vaikka teattereita oli myös Kiotossa ja Osakassa, Kabukin johtavat näyttämöt olivat Edossa. Kabuki oli alusta alkaen suurten yleisöjen ja tavallisten katsojien teatteria.
Samaan aikaan painotekniikan kehitys mahdollisti uudenlaisen populaarikulttuurin, ukiyo-e-painokuvat. Niissä kuvattiin Edon viihdekortteleiden maailmaa, joka oli kaukana tavallisten ihmisten arkitodellisuudesta. Tästä tuli myös painokuvien tyylisuunnan nimi ukiyo-e, ’leijuvan (tai kelluvan) maailman kuvat’. Ukiyo-e-painokuvat mainostivat näytelmiä, näyttelijöitä ja teattereita. Syntyi uudenlainen julkisuuden muoto. Tunnetuimpien näyttelijöiden ympärille muodostui ihailijakulttuuri ja kerhoja, jotka seurasivat näyttelijän uraa ja esityksiä. He myös ostivat ja joskus rahoittivat ihailijakuvia näyttelijöistä ja heidän esityksistään. Teattereiden, näyttelijöiden ja ukiyo-e-julkaisijoiden kaupallinen yhteistyö kiihdytti kehitystä, sillä kaikki hyötyivät siitä taloudellisesti. Kabuki-näyttelijöitä kuvanneesta yakusha-estä tuli ukiyo-e-kuvien suurin lajityyppi. On todennäköistä, että näyttelijäkuvia julkaistiin Edo-kauden aikana enemmän kuin kaikkia muita puupiirrospainokuvia yhteensä.