stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pataässäjärvi

| Pataässäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°40′42″N, 24°37′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pataässänoja 
Järvinumero:  67.962.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  218,3 m  
Rantaviiva:  0,849 km  
Pinta-ala:  2,206 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPataässäjärvi 
Pataässäjärvi  on Lapissa Pellossa Lampsijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Raanujärven alueeseen (67.962) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 218,3 metriä mpy.
Philippe Manoury

Philippe Manoury
Philippe Manoury (s. 1952 Tulle) on ranskalainen säveltäjä ja tietokonemusiikin tutkija.
Manoury opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa, ja hänen opettajiinsa kuuluivat Max Deutsch ja Michel Philippot. Vuonna 1976 hän aloitti tietokoneavusteisen säveltämisen opinnot Pierre Barbaud'n johdolla. Manoury opetti itse vuodesta 1978 lähtien Brasiliassa, ja vuosina 1986–1996 hän työskenteli Conservatoire National Supérieur de Lyonissa. Manoury on toiminut pitkään IRCAM:ssa.
Manouryn teosten joukossa ovat hänen kolme oopperaansa: 60e Parallèle, K... ja La Frontière.
Paula van der Oest

Paula van der Oest (s. 1965 Laag-Soeren, Gelderland) on alankomaalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen elokuvansa Zus & Zo (2001) asetettiin ehdolle parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Van der Oest valmistui Alankomaiden elokuva- ja televisioakatemiasta. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli Uusi äiti (1996). Hänen silloinen miehensä Theu Boermans esiintyi siinä, kuten myös myöhemmin Zus & Zossa.
Aiheesta muualla

Paula van der Oest Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Paula van der Oest
Käännös suomeksi
Paula Wilcox

Paula Wilcox (s. 13. joulukuuta 1949) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa 1970-luvun televisiosarjassa Man About the House.
Wilcox tunnetaan myös teatterista.
Aiheesta muualla

Paula Wilcox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Philippe Loyen

| Philippe Loyen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. marraskuuta 1962 (ikä 61)
Kansalaisuus:   Ranska
Uran tiedot
Pituus:  168 cm
Paino:  54 kg
Laji:  jousiammunta
Philippe Loyen (s. 22. marraskuuta 1962) on ranskalainen jousiampuja. Hän edusti Ranskaa Los Angelesin kesäolympialaisten 1984 miesten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 35. Loyen kilpaili myös viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1981 Punta Alassa, 1983 Los Angelesissa, 1985 Soulissa ja 1987 Adelaidessa.
Loyen on pituudeltaan 168-senttimetrinen ja painaa 54 kilogrammaa.
Patrick O’Bryant

Patrick O'Bryant
Patrick Fitzgerald O'Bryant (s. 20. kesäkuuta 1986 Oskaloosa) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Toronto Raptorsia.
Ura

O'Bryant pelasi yliopistokoripalloa Bradleyn yliopistossa, jonka hän johdatti viimeisenä opiskeluvuotenaan NCAA:n lopputurnaukseen. Hän osallistui vuoden 2006 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet yhdeksäntenä pelaajana. O'Bryant pelasi joukkueessa kaksi vuotta ennen kuin siirtyi Boston Celticsiin. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Raptorsiin.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Ole Colbjørnsen

| Ole Colbjørnsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1897 Vegårshei, Norja
Kuollut: 12. marraskuuta 1973 (76 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  toimittaja, poliitikko
Ole Colbjørnsen (30. toukokuuta 1897 Vegårshei – 12. marraskuuta 1973 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän työskenteli 1920-luvulla Neuvostoliitossa, missä hän oli mukana luomassa ensimmäistä viisivuotissuunnitelmaa. Norjaan palattuaan Colbjørnsen oli keskeisessä asemassa työväenpuolueen talouspolitiikan muovaamisessa. Colbjørnes otti vaikutteita brittiläisten John Maynard Keynesin ja William Beveridgen ajattelusta. Hänen mukaansa valtion tuli laman aikana tiukan talouskurin sijaan elvyttää taloutta luomalla työpaikkoja. Toisen maailmansodan jälkeen Colbjørnsen oli vankkumaton Norjan Nato-jäsenyyden kannattaja.
Teoksia

Hele folket i arbeid (1933)
Planøkonomi og sosialisering (1934)
En norsk treårsplan (Axel Sømmen kanssa, 1934)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ole Colbjørnsen Wikimedia Commonsissa
Etelänkihu

| Etelänkihu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Kihut Stercorariidae
Suku::  Kihut Stercorarius
Laji::  antarcticus
Kaksiosainen nimi
 Stercorarius antarcticus  (Lesson, 1831) 
Synonyymit
 Stercorarius antarctica  Catharacta antarctica 
Katso myös
   Etelänkihu Wikispeciesissä   Etelänkihu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelänkihu (Stercorarius antarcticus) on kihujen heimoon kuuluva lokkilintu.
Ulkonäkö ja koko

Suuri, ruskea kihu.
Levinneisyys ja elinympäristö

Esiintyy subantarktiksen saarilla ja Etelämantereen rannikoilla. Pesii ruohikolla, soralla tai paljaalla kalliolla.
Ravinto

Saalistaa kaloja ja pingviinien poikasia.
Aiheesta muualla

ITIS: Stercorarius antarcticus (englanniksi)
Eteläsaarenpiopio

| Eteläsaarenpiopio |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kuhankeittäjät Oriolidae
Suku::  Piopiot Turnagra
Laji::  capensis
Kaksiosainen nimi
 Turnagra capensis  Sparrman, 1787 
Alalajit
 T. c. capensis  T. c. minor 
Katso myös
   Eteläsaarenpiopio Wikispeciesissä   Eteläsaarenpiopio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eteläsaarenpiopio (Turnagra capensis) eli aiemmalta nimeltään piopio oli kuhankeittäjien heimoon kuulunut Uuden-Seelannin kotoperäinen varpuslintu, joka kuoli sukupuuttoon 1900-luvulla.
Esiintyminen

Eteläsaarenpiopiot elivät Uuden-Seelannin Eteläsaarella, nimialalaji capensis itse pääsaarella ja pienikokoisempi minor läheisellä Stephens Islandilla. Niiden sanotaan olleen yleisiä aina vuoteen 1863 saakka, minkä jälkeen kanta alkoi huveta jyrkästi, ja laji oli vähälukuinen jo 1880-luvulla. Viimeinen näyte on ammutusta yksilöstä vuodelta 1902, minkä jälkeen lajista on lukuisia enemmän tai vähemmän varmoja havaintoja, joista viimeinen tehtiin 1963. Lajin turmioksi koituivat eurooppalaisten tuomat kissat ja rotat, joista ensin mainitut söivät täysikasvuisia lintuja ja poikasia, viimeksi mainitut munia ja poikasia. Myös ihmisen aiheuttamaa elinympäristön tuhoutumista tapahtui jonkin verran.
Maailman museoissa on säilynyt 12 näytettä, joista tyyppinäyte on Torontossa Royal Ontario Museumissa.
Elinympäristö

Lajin elinympäristöä oli luonnonvaraisten metsien alikasvos.
Ravinto

Laji oli kaikkiruokainen.
Aiheesta muualla

Naturalis (kolmiulotteisia valokuvia Turnagra capensis capensis-alalajin yksilöistä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Naturalis (kolmiulotteisia valokuvia Turnagra capensis turnagra-alalajin yksilöistä (englanniksi)
Perhosefekti (Yeboyahin albumi)

| Perhosefekti Yeboyah |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. syyskuuta 2021
 Kesto: 37.17
 Levy-yhtiö: Sony Music
Yeboyahin muut julkaisut
| Elovena-EP 2019 | Perhosefekti 2021 |   |
Perhosefekti on Yeboyahin debyyttialbumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2021. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Tekee mieli”, ”Just se”, ”Kredi” sekä ”Mitä tarviit”.  Levynjulkaisukeikka on Tavastialla 25. syyskuuta 2021.
Single ”Just se” on mukana FIFA 22 -pelissä.
Kappaleet

Perhosefekti - Intro – 1.06
Mitä tarviit – 2.59
Herkkä – 2.32
Kuuma – 3.37
Mun kaa – 2.52 (feat. EDEN)
Kredi – 2.50 (feat. NCO)
Yamaha – 3.08
Just se – 2.38
Tekee mieli – 2.56
Mantra - skit – 0.33
Omaa lomaa – 3.16
Onnellinen taas – 3.25
Musta tyttö magiaa – 5.19 (feat. Rosa Coste)
Pasilan kirjasto

| Pasilan kirjasto> Helsingin pääkirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Kellosilta 9, 00520 Helsinki
Koordinaatit:  60.20083°N, 24.93580°E
Tyyppi:  Helsingin kaupunginkirjaston päätoimipiste
Perustettu:  1986
Kotisivut
Pasilan kirjasto eli Helsingin kaupunginkirjaston pääkirjasto sijaitsee Helsingin Itä-Pasilassa. Vuonna 1986 valmistuneen rakennuksen on suunnittelut arkkitehti Kaarlo Leppänen, ja se on toiminut valmistumisestaan saakka Helsingin kaupunginkirjaston pääkirjastona. Sitä ennen Rikhardinkadun kirjasto toimi pääkirjastona.
Rakennusta kunnostettiin vuonna 2006. Vuodesta 2007 lähtien kirjasto on palvellut Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisten kaupunginkirjastojen yhteisenä seudullisena varastokirjastona. Varastoituna on yli 200 000 kirjaa ja yli 900:n aikakauslehden vuosikertoja. Varastokokoelmille on käytössä 844 neliömetrin tila, jossa kirjoja ja lehtiä on noin kuusi hyllykilometriä.
Kuvia

Ensimmäinen kerros
Kirjavarasto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasilan kirjasto Wikimedia Commonsissa
Kirjaston kotisivu
Pentzin

Pentzin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Johan Leonhard Pentzin (1847–1915), suomalainen juristi, Pietarsaaren pormestari 1874–1884, Oulun oikeuspormestari 1884–1907 ja valtiopäivämies, Karl Pentzinin veli
Karl Pentzin (1849–1929), suomalainen kauppias, sahanomistaja ja lahjoittaja, Johan Leonhard Pentzinin veli
Leino Pentzin (1881–1951), suomalainen toimittaja, kansanopiston ja kauppakoulun johtaja ja kansakouluntarkastaja
Entinen sukunimi:
Kaarlo J. Temmes, vuoteen 1935 Pentzin, diplomi-insinööri ja ilmailuhallituksen pääjohtaja, Leino Pentzinin poika
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Peter Montgomery

Peter Montgomery
Peter Montgomery (25. syyskuuta 1947 – 18. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka julkaisi erityisesti kryptografiaan liittyviä artikkeleita. Hän työskenteli viimeksi Microsoft Researchin palveluksessa vuodesta 1998 eläkkeelle jäämiseensä 2014 asti.
Montgomery tunnetaan Montgomeryn modulaarisen kertolaskualgoritmin kehittäjänä. Algoritmi perustuu keskenään jaottomiin lukuihin. Se muuttaa kertolaskun yhteenlaskuksi ja neliöimiseksi, jotka voidaan laskea binääriluvuilla hyvin tehokkaasti.
Aiheesta muualla

Montgomeryn tutkimusartikkeleita
Pelastusooppera

Pelastusooppera on Ranskan vallankumouksen jälkeen syntynyt oopperan laji, jossa sankari pelastuu, yleensä viime hetkellä, kuolemalta tai muulta hirveltä kohtalolta tyrannin kynsistä. Pelastusoopperat esittelevät pääasiassa uskollisuuden tai urhoollisuden kaltaisia moraalisia hyveitä.
Tunnetuin lajityypin edustaja on Ludwig van Beethovenin ainoaksi jäänyt ooppera Fidelio (1814).
Pauli Merikallio

Pauli Assar Antero Merikallio (vuoteen 1905 Hellman; 4. maaliskuuta 1903 Oulu – 18. helmikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen gynekologi ja keksijä.
Pauli Merikallio valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1934, jonka jälkeen toimi lääkärinä Koivistolla Talvisotaan asti ja sen jälkeen armeijan lääkärinä linnoitustoimistossa. Vuonna 1944 hänet ylennettiin lääkintäeverstiluutnantiksi.
Sota-aikana Merikallio kehitti muun muassa voimapaperista säkit haavoittuneiden sotilaiden kuljettamiseen. Hän edisti merkittävästi suomalaista laboratoriotoimintaa ja työskenteli Yhtyneet Kliiniset Laboratoriot Oy:n toimitusjohtajana 1955–1975.
Merikallio sai lääkintöneuvoksen arvon vuonna 1975.
Pia Puolakka

Pia Puolakka (s. 1980) on suomalainen oikeuspsykologi ja psykoterapeutti sekä kirjailija. Hän on erikoistunut persoonallisuushäiriöihin, narsismiin, psykopatologisten yhteisöjen problematiikkaan ja hypnoosiin. Puolakka on työskennellyt psykologina vankilassa ja oikeuspsykiatrisilla osastoilla sekä erityisasiantuntijana Rikosseuraamuslaitoksella. Nykyään hän vastaa Rikosseuraamuslaitoksen digitaalisten palvelujen kehittämisestä. Lisäksi Puolakka toimii yksityisenä psykoterapeuttina ja hypnoterapeuttina. Hän on myös aktiivinen Uskontojen uhrien tuki ry:ssä
Pia Puolakan tietokirja Narsistit vankilassa julkaistiin vuonna 2020. Kirjassa Puolakka kertoo vankilapsykologina kohtaamistaan vangeista sekä heidän persoonallisuushäiriöistään.
Perhosatsalea

| Perhosatsalea |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Suku::  Alppiruusut Rhododendron
Laji::  vaseyi
Kaksiosainen nimi
 Rhododendron vaseyi  A.Gray 
Katso myös
   Perhosatsalea Wikispeciesissä   Perhosatsalea Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perhosatsalea (Rhododendron vaseyi) on alppiruusujen (Rhododendron) sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Perhosatsalea on kausivihanta atsalealaji, joka voi kasvaa noin 4,5 metriä korkeaksi, mutta jää tavallisemmin noin 1,5–2 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat keskimäärin 7–10 cm pitkiä ja muodoltaan soikeita. Perhosatsalean kukat ovat väriltään hennonvaaleanpunaisia. Kukissa on viidestä seitsemään hedettä, ja heteet ovat suhteellisen pitkät.
Perhosatsalea suosii viileitä, kosteita ja usein myös avoimia kasvupaikkoja graniittikallioilla, kanervanummilla, harjanteilla sekä muilla kallioisilla paikoilla. Perhosatsaleaa voi kuitenkin löytää toisinaan myös korkealla merenpinnasta kasvavista kosteista metsistä, kuten kuusia ja pihtoja kasvavista havumetsistä. Joskus laji saattaa kasvaa myös soilla tai soistuvilla paikoilla.
Perhosatsalea on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa endeemisenä kasvava kasvilaji. Sen levinneisyysalue ulottuu lähelle naapuriosavaltioiden, Etelä-Carolinan, Tennesseen ja Georgian, rajoja, mutta lajia ei kuitenkaan ole juuri tavattu näissä osavaltioissa. Perhosatsaleaa tavataan isossa osassa Pohjois-Carolinan ylänköalueita, mutta vain korkealla merenpinnasta, yleensä yli 1050 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Perhosatsalea (Rhododendron vaseyi)
Mustila Arboretum: Perhosatsalea (Rhododendron vaseyi)
Trees and Shrubs Online: Rhododendron vaseyi (englanniksi)
JSTOR Global Plants: Rhododendron vaseyi (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rhododendron vaseyi (englanniksi)
Flora of North America: Rhododendron vaseyi (englanniksi)
Petrignano

Petrignano on kylä Assisin kunnassa Perugian maakunnassa Umbriassa Keski-Italiassa. Se on 212 metrin korkeudessa merenpinnasta Chiasciojoen oikealla rannalla, noin kahdeksan kilometriä Assisista itään. Kylä on hallintotyypiltään frazione, ja Italian tilastokeskuksen ISTATin julkaisemassa vuoden 2001 väestönlaskentatilastossa siellä oli 2 536 asukasta.
Petrignanossa on 1200-luvulla rakennettu linna.
Kylässä on Jarno Saarisen mukaan nimetty moottoripyöräkerho Moto Club Jarno Saarinen ja Jarno Saarisen puisto. Elokuussa 2016 puistossa paljastettiin Saarisen pronssinen patsas, samanlainen joka pystytettiin vuonna 2017 Barkerinpuistoon Saarisen kotikaupunkiin Turkuun.
Käännös suomeksi
Philippe Lamberts

| Philippe Lamberts |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 14.7.2009–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1963 (ikä 61) Bryssel, Belgia
Tiedot
Puolue:  Ecolo
Aiheesta muualla
www.philippelamberts.eu
Philippe Lamberts (s. 14. maaliskuuta 1963 Bryssel) on belgialainen Ecolo-puolueen poliitikko, joka oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2024. Lamberts oli vuodesta 2014 Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän yhteispuheenjohtaja kautensa loppuun saakka. Vuosina 2006–2012 hän oli Euroopan vihreän puolueen yhteispuheenjohtaja.
Europarlamentissa Lamberts oli vuodesta 2010 talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen. Vuosina 2009–2014 hän oli myös teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsen sekä Kiina-suhteista vastaavan valtuuskunnan jäsen.
Koulutukseltaan Lamberts on diplomi-insinööri. Ennen siirtymistä politiikkaan hän työskenteli IT-alalla. Vuosina 1995–2006 hän oli Anderlechtin kaupunginvaltuuston jäsen.
Aiheesta muualla

Philippe Lambertsin verkkosivut (ranskaksi)
Philippe Lamberts Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Pia Pakarinen

Pia Pakarinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Pia Pakarinen (s. 1960), kokoomuslainen poliitikko, Helsingin seudun kauppakamarin toimitusjohtaja, Helsingin ent. apulaiskaupunginjohtaja
Pia Lamberg, o.s. Pakarinen (s. 1990), malli ja näyttelijä, Miss Suomi 2011.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pia Pakarinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pia Polviander

| Pia Polviander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. tammikuuta 1968 (ikä 56) Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  selvänäkijä
Pia Eveliina Polviander (o.s. Salminen, ent. Holmström, ent. Claudia Eve) (s. 18. tammikuuta 1968 Tampere) on suomalainen selvänäkijä ja julkisuuden henkilö.
Eve alkoi työskennellä selvänäkijänä vuonna 1995. Vuonna 2012 hän juonsi kuusiosaista sarjaa Selvänäkijä Claudia Eve TV5-kanavalla. Alkuvuonna 2013 hän oli yksi Sub-kanavalla esitetyn Iholla-tositelevisiosarjan toisen tuotantokauden henkilöistä. Syyskuussa 2013 hän osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan.
Eve ryhtyi 12-vuotiaana valokuvamalliksi. Hän on pelannut koripalloa SM-tasolla.
Ensimmäisen avioliittonsa Eve solmi erikoisluvalla jo 16-vuotiaana, mutta liitto päättyi myöhemmin eroon. Evellä on ensimmäisen miehensä kanssa kolme lasta. Vuonna 1997 hän meni naimisiin muusikko Jarkko Even kanssa, mutta liitto päätyi myöhemmin eroon. Heillä on viisi yhteistä lasta.
Kesäkuussa 2014 Satakunnan käräjäoikeus tuomitsi Claudia Even 6 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen törkeästä kirjanpitorikoksesta. Tuomiot liittyivat Even Evecom-toiminimen talousepäselvyyksiin. Samassa yhteydessä entinen aviomies Jarkko Eve sai 10 kuukauden ehdollisen tuomion.
Polviander on pyrkinyt politiikkaan ainakin perussuomalaisten, kristillisdemokraattien ja  Suomen Kansa Ensin -puolueen listoilta.
Vuonna 2023 Polviander tuomittiin kiihottamisesta kansanryhmää vastaan 15 päiväsakkoon.
Phil Pfister

Phil Pfister (s. 15. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen voimamies. Hän voitti vuoden 2006 maailman vahvin mies -kilpailun Sanyassa, Kiinassa.
Ennen vuoden 2006 voittoa Pfisterin parhaat sijoitukset samaisessa kilpailuissa olivat olleet neljännet sijat, jotka hän saavutti vuosina 1998 ja 2001. Hän kilpaili 17. huhtikuuta 2008 peliohjelmassa Are You Smarter Than a 5th Grader?.
Perhosefekti (kuunnelma)

Perhosefekti on kuunnelma vuodelta 1995, jonka on Suomen Yleisradion Radioteatterille käsikirjoittanut ja ohjannut Esko Salervo. Kuunnelma kertoo yksityisetsivä Aulis Yrttimaasta, joka perhosten perässä päätyy seikkailemaan maanalaisiin tunneleihin. Kuunnelman pituus on 58 minuuttia.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Taisto Reimaluoto  | … |  Aulis Yrttimaa, mies   |
|  Sari Puumalainen  | … |  Ilona valo   |
|  Soli Labbart  | … |  Norma Steen   |
|  Milka Ahlroth  | … |  Sofia Steen   |
|  Minna Suuronen  | … |  Lilth Steen   |
|  Tommi Eronen  | … |  Antero Loki   |
|  Aarre Karén  | … |  Eversti Kurz   |
|  Esko Salervo  | … |  kirjailija   |
Aiheesta muualla

Kajava, Jukka: Stalker-henkinen radioseikkailu hs.fi.  31.10.1995.
Olli Mäenpää

Olli Ilmari Mäenpää (s. 2. marraskuuta 1950 Perniö) on suomalainen oikeustieteilijä ja Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden emeritusprofessori. Häntä on pidetty hallinto- ja julkisoikeuden johtavana asiantuntijana Suomessa.
Elämä ja ura

Mäenpää kirjoitti ylioppilaaksi Salon yhteislyseosta vuonna 1970. Hän valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1974, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1976 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1979. Lisäksi hän suoritti Harvardin yliopistossa Master of Laws -tutkinnon vuonna 1987.
Mäenpää työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa 1976–1979 ja Suomen Akatemiassa 1979–1981. Hän toimi hallinto-oikeuden professorina Turun yliopistossa 1982–1992 ja Helsingin yliopistossa 1992–2018. Hän on myös toiminut Helsingin yliopistossa oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina 1998–2003 ja Kansainvälisen talousoikeuden instituutin (KATTI) johtajana 1994–1998.
Mäenpää on toiminut korkeimmassa hallinto-oikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä vuosina 1976–1979 ja määräaikaisena hallintoneuvoksena vuosina 1994 ja 2006. Hän toimi Julkisen sanan neuvoston puheenjohtajana 1999–2003, Tutkimuseettisen neuvottelukunnan jäsenenä 2001–2004, Ahvenanmaan valtuuskunnan jäsenenä 2002–2018, Yliopiston Apteekin hallituksen puheenjohtajana 2007–2017 ja Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 2010–2015, mukaan lukien puheenjohtajana 2013–2015. Mäenpää on ollut mukana useissa lainvalmisteluhankkeissa ja useasti kuultavana eduskunnan valiokunnissa. Hän on myös aktiivisesti kommentoinut ajankohtaisia hallinto-oikeudellisia kysymyksiä mediassa.
Vuonna 2017 Mäenpää laati Yleisradion pyynnöstä raportin sen journalistisesta päätöksenteosta liittyen etenkin Terraframe-tapaukseen.
Mäenpää sai Sanomalehtien liiton Sanomalehdistön kunniamitalin vuonna 2006, Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkin vuonna 2010, Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon vuonna 2015 ja Turun yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 2017. Hänet valittiin Pohjoismaiden hallinnollisen liiton Suomen osaston kunniajäseneksi vuonna 2012. Hänen artikkelinsa Euroopan ihmisoikeussopimus ja oikeusturvan takeet hallintoasioissa palkittiin parhaana Lakimies-aikakauskirjassa vuonna 1989 julkaistuna kirjoituksena.
Julkaisuja

Keskusviraston asema valtionhallinnossa: Julkisoikeudellinen tutkimus valtionhallinnon organisaatiosta.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1979.  ISBN 951-855-010-7.
Kunnan hallinto: Tutkimus hallitusmuodosta ja kunnallislaista kunnan hallinnon perustana.  Helsinki:  Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1981.  ISBN 951-855-040-9.
Hallintosopimus: Hallintoviranomaisten sopimustoiminnan oikeudellisia ongelmia.  Helsinki:  Lakimiesliiton kustannus, 1989.  ISBN 951-640-422-7.
Hallintolupa.  (2. uudistettu painos (1. painos 1985))  Helsinki:  Lakimiesliiton kustannus, 1992.  ISBN 951-640-616-5.
Oikeus hyvään hallintoon.  (Uudistettu painos (1. painos 2008))  Helsinki:  Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2007.  ISBN 978-952-10-5552-2.
Oikeudenkäynnin julkisuus hallintotuomioistuimissa.  Helsinki:  Edita, 2007.  ISBN 978-951-37-4876-0.
Yliopistolaki.  Helsinki:  WSOYpro, 2009.  ISBN 978-951-0-35789-7.
Hallinto ja oikeus.  Helsinki:  Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2010.  ISBN 978-952-10-5550-8.
Hallintoprosessioikeus.  (2. uudistettu painos (1. painos 2005))  Helsinki:  WSOYpro, 2011.  ISBN 978-951-0-33402-7.
Eurooppalainen hallinto-oikeus.  (3. uudistettu painos (1. painos 1996))  Helsinki:  Talentum, 2013.  ISBN 978-952-14-1543-2.
Yleinen hallinto-oikeus.  Helsinki:  Alma Talent, 2017.  ISBN 978-952-14-3200-2.
Oikeudenkäynti hallintoasioissa: Hallintoprosessioikeuden perusteet.  Helsinki:  Alma Talent, 2019.  ISBN 978-952-14-3401-3.
Julkinen valta ja oikeusvaltio.  Helsinki:  Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2020.  ISBN 978-951-51-5817-8.
Julkisuusperiaate.  (4. uudistettu painos (1. painos 1999))  Helsinki:  Alma Talent, 2020.  ISBN 978-952-14-4227-8.
Hallintolaki ja hyvän hallinnon takeet.  (6. uudistettu painos (1. painos 2003))  Helsinki:  Edita, 2021.  ISBN 978-951-37-8240-5.
Hallinto-oikeus.  (3. uudistettu painos (1. painos 2013))  Helsinki:  Alma Talent, 2023.  ISBN 978-952-14-4731-0.