stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kari Väänänen
Yksityiselämä

Näyttelijä Sanna Fransman oli Kari Väänäsen ensimmäinen vaimo 1980-luvulla, ja heillä on vuonna 1983 syntynyt poika. Väänäsellä on vuonna 1994 syntyneet kaksos­tytöt avio­liitostaan näyttelijä Susanna Roineen kanssa. Nykyisen vaimonsa Terhi Väänäsen kanssa hänellä on vuonna 2005 syntynyt poika.
Kari Väänänen muutti takaisin koti­paikkakunnalleen Kemi­järvelle lähes 40 vuoden tauon jälkeen vuonna 2008.
Valikoitu filmografia

Jon (1983)
Rosso (1985)
Calamari Union (1985)
Helsinki Napoli All Night Long (1987)
Amazon (1990)
Kauas pilvet karkaavat (1996)
Lakeuden kutsu (2000)
Juoksuhaudan tie (2004)
Saunavieras (2012)
Fingerpori (2019)
Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä (2022)
Taivaan tulet (2005–2013)
Valikoidut teatteriroolit

| Vaasan kaupunginteatteri> Vuosi | Vaasan kaupunginteatteri> Näytelmä | Vaasan kaupunginteatteri> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1977 | Niskavuoren naiset | Aarne Niskavuori |
| 1977 | Jääkäri Ståhl | Ståhl |
1978: Daniel Hjort
| 1979 | Kolme sisarta | useita rooleja |
Helsingin kaupunginteatteri
| 1979 | Tuntematon sotilas | Lahtinen |
| 1980 | Kohti toista tasavaltaa | Pentti |
| 1985 | Boris Godunov | Grigori ja Dimitri |
| 1991 | Oliver Twist | Monks ja Sikes |
| 2018 | Kaasua, komisario Palmu!  | Palmu |
Ryhmäteatteri
| 1983 | Sopimus Mr. Evergreenin kanssa | Evergreen |
| 1983 | Kesäyön unelma | Aimo T. Kankku |
| 1984 | Jumalan rakastaja | Juska Paarma |
| 1988 | Taru sormusten herrasta | Konkari, Klonkku, Smeagol |
| 1994 | Karamazovin veljekset | Fjodor Karamazov |
Tampereen Työväen Teatteri
| 2001 | Oliver! | Fagin |
| 2002 | Vanja-eno – kuvia Suomesta  | Vanja |
2004: Iso Paha Susi
Nigel Farage

| Nigel Farage |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva 2024.
Reform UK:n johtaja
 3.6.2024–  
Edeltäjä:  Richard Tice
Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen johtaja
 5.10.2016–28.11.2016 (vt.)  
Edeltäjä:  Diane James
Seuraaja:  Paul Nuttall
 5.11.2010–16.9.2016  
Edeltäjä:  Jeffrey Titford (vt.)
Seuraaja:  Diane James
 12.9.2006–27.11.2009  
Edeltäjä:  Roger Knapman
Seuraaja:  Malcolm Pearson
Euroopan parlamentin jäsen
 10.6.1999–31.1.2020  
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Downe, Kent, Englanti
Puoliso:   Gráinne Hayes  (vih. 1988; ero. 1997)  Kirsten Mehr (vih. 1999) 
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Reform UK (2024–)
Muut puolueet:   Brexit Party (2019–2021)  sitoutumaton (2018–2019)  UKIP (1993–2018)  Konservatiivit (1978–1993) 
Aiheesta muualla
nfarage.com
Nigel Paul Farage (s. 3. huhtikuuta 1964 Kent, Englanti) on brittiläinen poliitikko. Faragen uran pääteema on ollut Britannian ero Euroopan unionista.
Farage oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1999–2020 ja Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -europarlamenttiryhmän puheenjohtaja. Hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen (UKIP) puheenjohtajana vuosina 2006–2009 ja 2010–2016. Keväällä 2019 Farage nousi uuden Brexit Party -puolueen johtajaksi. Hän luopui puolueen johtajuudesta ja jäsenyydestä vuonna 2021, mutta palasi Reform UK:ksi nimetyn puolueen johtoon kesäkuussa 2024.
Tausta

Nigel Farage syntyi Downen kylässä Kentissä vuonna 1964. Hänen isänsä oli pörssivälittäjä, joka jätti perheen kun Nigel oli viisivuotias. Farage ei mennyt yliopistoon vaan ryhtyi välittäjäksi Lontoon Cityn tavarapörssiin.. Faragen isänpuoleinen suku on alun perin hugenotteja Ranskasta.
Poliittinen ura

Farage oli aluksi konservatiivipuolueessa, mutta erosi siitä, kun pääministeri John Major allekirjoitti Maastrichtin sopimuksen. Vuonna 1993 Farage oli perustamassa UKIP:ia, jonka tavoitteena on irrottaa Britannia Euroopan unionista. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 1999 vaaleissa ja oli sen jäsen vuoteen 2020 asti.
Vuonna 2005 Farage oli aktiivisesti ajamassa epäluottamusäänestystä entistä Euroopan komission puheenjohtajaa, José Manuel Barrosoa vastaan, jonka vierailu Spiros Latsisin huvijahdilla herätti epäilyksiä eturistiriidasta.
Farage oli ensimmäisen kerran UKIP:in puheenjohtajana 2006–2009. Hän erosi puheenjohtajan tehtävästä 2009, koska pyrki parlamentin alahuoneeseen vuoden 2010 parlamenttivaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Hänet valittiin jälleen UKIP:in puheenjohtajaksi 2010.
Farage on ottanut etäisyyttä UKIP:in vuoden 2010 vaalimanifestiin, sillä hän ei ollut itse tekemässä sitä, koska ei ollut puolueen puheenjohtaja silloin. Faragen johdolla puolue laati vuonna 2015 uuden manifestin.
Farage joutui vuonna 2013 vihaisten mielenosoittajien piirittämäksi Skotlannin-vierailullaan. Mielenosoittajat syyttivät häntä rasismista ja kritisoivat hänen unionimyönteisyyttään, mutta hän pääsi lopulta poistumaan poliisin avulla.
Farage ilmoitti parlamenttivaalin 2015 jälkeen eroavansa puheenjohtajan tehtävistä, mutta puolueen johtoryhmä ei hyväksynyt eroa. Hän ilmoitti jälleen heinäkuussa 2016 eroavansa puolueen johdosta. Saman vuoden marraskuussa puheenjohtajuus siirtyi puolueen jäsenäänestyksen voittaneelle Paul Nuttallille. Farage erosi puolueesta kokonaan joulukuussa 2018 vastalauseena puolueen pakkomielteiselle suhtautumiselle islamiin ja katuaktivismiin sekä äärioikeistolaisaktivisti Tommy Robinsonin nimittämiselle puolueen neuvonantajaksi.
Farage asettui maaliskuussa 2019 uuden, Britannian EU-eroa eli Brexitiä tavoittelevan Brexit Party -puolueen johtajaksi. Hän johti puolueensa vuoden 2019 eurovaaleihin, joissa Brexit Party sai lähes 30 prosentin äänisaaliin ja 29 edustajaa europarlamenttiin. Farage ei asettunut ehdolle vuoden 2019 parlamenttivaaleissa vaan ilmoitti keskittyvänsä kampanjoimaan puolueen muiden jäsenten puolesta. Vuonna 2021 Farage erosi puolueesta ja puoluejohtajan asemasta ja kertoi jättävänsä puoluepolitiikan.
Farage teki paluun puoluepolitiikkaan kesäkuussa 2024 asettumalla Reform UK:ksi nimetyn entisen puolueensa parlamenttivaaliehdokkaaksi. Samalla hän nousi takaisin puolueen johtajaksi. Farage tuli valituksi parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuoden 2024 vaaleissa hänen voitettuaan konservatiivien ehdokkaan Clactonissa Essexissä..
Näkemyksiä

Farage tunnetaan suorapuheisena ja terävänä EU-kriitikkona. Yhdistyneen kuningaskunnan vielä kuuluessa EU:hun Farage sanoi, että EU:ta täytyy yrittää muuttaa sisältäpäin. Farage sanoo rakastavansa Eurooppaa, mutta ei halua, että Euroopan unioni "samanlaistaa" Euroopan.
Farage kehotti vuonna 2014 länttä lopettamaan Venäjän presidentin Vladimir Putinin Ukraina-politiikan arvostelun ja keskittämään voimavarat islamistiterroristien lyömiseen. Vuonna 2024 Farage sanoi Naton ja EU:n itälaajentumisen provosoineen Venäjää hyökkäämään Ukrainaan.
Yksityiselämä

Farage on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on neljä lasta. Hän solmi toisen avioliittonsa 1999 saksalaisen Kirsten Mehrin kanssa. Farage oli 21-vuotiaana auto-onnettomuudessa ja vuonna 2010 lento-onnettomuudessa, ja hän on sairastanut kivessyövän. Hän pitää kriketistä ja vierailee usein ensimmäisen maailmansodan taistelupaikoilla ystäväryhmänsä kanssa.
Kesäkuussa 2023 Farage kertoi, että hänen henkilökohtainen ja yhtiönsä pankkitili Britanniassa on suljettu. Myöskään toiset suuret pankit eivät sallineet varojen siirtoja. Myös muiden oikeiston johtajien kuten Reform UK:n johtaja Richard Ticen ja Free Speech Unionin perustaja Toby Youngin tilejä on suljettu tai rajoitettu. Farage sanoi, että hänen on ehkä muutettava pois Britanniasta, jos hänelle ei myönnetä pankkitiliä. Coutts-pankki oli asiaa tiedusteltaessa paljastanut Faragen tilitietoja BBC:lle ja Financial Timesille ja väittänyt sen johtuvan säännöstä, että asiakkaalla pitää olla miljoona puntaa varoja tai lainoja pankista. Sulkemisen arveltiin johtuneen poliittisista syistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nigel Farage Wikimedia Commonsissa
Nigel Farage Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  MEP-hakemisto  UK Parliament 
Muut:  IdRef
Kutajärven alue

Kutajärven alue on Hollolassa ja Asikkalassa sijaitseva Natura 2000 -luonnonsuojelualue (1 051 hehtaaria, FI0306006), joka käsittää Vesijärven viisi erillistä lahtea (Kirkonselkä , Laasonpohja , Lahdenpohja , Teräväiset ja Kailanpohja ) sekä Vesijärven kupeessa Hollolan kirkonkylästä kaakkoon sijaitsevan osittain umpeenkasvaneen Kutajärven . Vesialueet ovat kaikki merkittäviä lintuvesiä, ja erityisesti Kirkonselän vesikasvillisuus on suojelullisesti arvokasta. Alue kuuluu valtakunnalliseen lintuvesiohjelmaan ja se sisältyy kansainväliseen Ramsar-ohjelmaan.
Kutajärven linnustoa pääsee katselemaan järven luoteisrannalla olevasta lintutornista, sinne johtaa polku pysäköintipaikalta Hollolan vanhainkodin itäpuolelta.
Alueen linnustoon kuuluvat muiden muassa kaulushaikara, kurki, luhtahuitti, mehiläishaukka, mustakurkku-uikku, mustatiira, harmaasorsa ja pikkulokki.
Aiheesta muualla

Euroopan unionin komission päätös: Virallinen lehti nro L 040 , 11/02/2005 s. 0001 - 0181
Alueiden sijaintikartta. Hämeen ympäristökeskus.
(14.2)
Pyrstötiainen

| Pyrstötiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pyrstötiaiset Aegithalidae
Suku::  Pyrstötiaiset Aegithalos
Laji::  caudatus
Kaksiosainen nimi
 Aegithalos caudatus  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Pyrstötiainen Wikispeciesissä   Pyrstötiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pyrstötiainen (Aegithalos caudatus) on talitiaisen kokoinen, huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu, joka kuuluu varpuslintujen lahkoon. Sen esiintymisalueeseen kuuluu suurin osa Euroopan ja Aasian alueista. Laji ei kuuluu muuttolintuihin, vaikka sen joskus tiedetäänkin tehneen muuttomatkoja Koillis-Euroopassa.
Koko ja ulkonäkö

Pyrstötiaisen pituus on 13–16 cm, paino 7–10 g, ja se on Suomen pienimpiä pesimälintuja.
Linnun vartalo on vain 6–8 cm pitkä, mutta pyrstö on lähes yhtä pitkä. Selkäpuoli on mustan ja ruskean kirjava, pää ja vatsapuoli vaaleat. Se roikkuu usein pystyssä puun rungolla, oksassa tai talipallon kyljessä, ja näyttää siis P-kirjaimelta.
Suomessa ja Pohjois-Euroopassa pesivällä alalajilla caudatus on kokovalkea pää, kun taas Manner-Euroopan alalajilla europaeus, jota harvoin tavataan Suomessa, valkoisessa päässä on pitkä tumma juova.
Pyrstötiainen ei nimestään huolimatta kuulu varsinaisiin tiaisiin Paridae, vaan muodostaa oman heimonsa Aegithalidae. Se on luonteeltaan seurallinen ja liikkuu pesimäajan ulkopuolella parvissa, joissa syksyllä voi olla jopa 100 yksilöä. Tavallisimpia ovat 10–15 yksilön vilkkaasti hyörivät ja vikisevät parvet.
Ääniä ovat kirkas ja korkea tiititys, karhea surahtelu ja näppäilevä ”tek”. Suuresta parvesta kuuluva ääntely on tarkkakorvaiselle unohtumaton kokemus.
Vanhin suomalainen rengastettu pyrstötiainen on ollut 2 vuotta 6 kuukautta 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen vähintään 10 vuoden 9 kuukauden ikäinen lintu.
Levinneisyys

Pyrstötiaista tavataan hyvin laajalla alueella Länsi-Euroopasta Japaniin ja Siperiaan. Suomessa se pesii harvalukuisena Etelä- ja Keski-Suomessa painottuen Itä-Suomeen. Parimäärä on noin 20 000–50 000. Euroopassa arvioidaan pesivän 8,2–14,6 miljoonaa paria. Koko maailman kannaksi on karkeasti arvioitu 36–65 miljoonaa yksilöä.
Elinympäristö

Sen elinympäristöä ovat nuoret lehtimetsät, erityisesti vesistöjen reunametsät. Nuorten lehtipuuvaltaisten metsien osuus on kasvanut viime vuosikymmeninä, ja laji on runsastunut.
Lisääntyminen

Pyrstötiainen tekee pussimaisen pesänsä jäkälästä ja hämähäkinverkoista puuhun tai pensaaseen, ja siihen 6–12 munaa. Muninta alkaa usein jo huhtikuussa, tavallisesti toukokuussa. Haudonta-aika on 12–14 vrk, ja vain naaras hautoo. Poikaset lähtevät pesästä lentokykyisinä 16–17 päivän ikäisinä.
Ravinto

Hyönteissyöjä, joka syö myös muita niveljalkaisia ja niiden toukkia. Se on viime vuosina alkanut yhä enemmän vierailla lintulautojen talipalloilla.
Aiheesta muualla

Salminen, Pekka & Sisula, Heikki 1974: ”Pyrstötiaismylly” Hankoniemen kärjessä. – Lintumies 3–4:1974 s. 120. SLY.
Helle, Eero, Helle, Pekka & Hildén, Olavi 1976: Pyrstötiaisen Aegithalos caudatus suurvaellus 1973. – Lintumies 1:1976. SLY.
Hildén, Olavi 1977: Mass irruption of Longtailed Tits Aegithalos caudatus in Northern Europe in 1973. - Ornis Fennica 54:47-65.
LuontoPortti: Pyrstötiainen (Aegithalos caudatus)
ITIS: Aegithalos caudatus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q170831  Wikispecies: Aegithalos caudatus  ADW: Aegithalos_caudatus  Avibase: 547163C22167E31B  BioLib: 8941  BirdLife: 103871923  BOLD: 70328  BOW: lottit1  BTO: bob14370  CoL: 64WQQ  eBird: lottit1  EoL: 45515414  EPPO: AEGICA  EUNIS: 849  EURING: 14370  Fauna Europaea: 97278  Fauna Europaea (new): 5cfaf463-b40c-4a02-8b5e-c0ca18962cb8  GBIF: 2495000  iNaturalist: 7278  IRMNG: 10464775  ITIS: 558441  IUCN: 103871923  NBN: NHMSYS0000530133  NCBI: 73327  Observation.org: 181  TSA: 1179  Xeno-canto: Aegithalos-caudatus  Laji.fi: MX.34505 
Pyrstötiainen
Pohjoiseurooppalainen alalaji.
Pyrstötiaisen ääninäyte.
Aegithalos caudatus
ProKarelia

Vuonna 2001 julkaistu Karjalan reformi -kirja on luonnos Karjalan rauhanomaisen palauttamisen toteuttamiseksi.
Pro Karelia on suomalainen kansalaisjärjestö. Se keskittyy viime sotien seurauksena Neuvostoliitolle vuoden 1940 Moskovan rauhassa, 1944 Moskovan välirauhassa sekä 1947 Pariisin rauhassa luovutettujen Karjalan, Petsamon ja Sallan–Kuusamon alueiden sekä Suomenlahden ulkosaarien palauttamiseen Suomen tasavallan yhteyteen osana Karjala-kysymystä. Tavoitteena ovat siten Tarton rauhan rajat vuodelta 1920. Vuonna 2009 järjestön Karelia Klubi -yhdistyksellä oli sen oman ilmoituksen mukaan noin 2 300 jäsentä. Tuolloin jäsenmäärä oli korkeimmillaan. 
Vuonna 2015 jäseniä oli hieman yli 900.
Järjestön verkkosivut ovat poistuneet netistä vuoden 2020 aikana.
Karjalan Kuvalehteä julkaissut yritys on lakannut toimimasta vuoden 2020 lopulla.
Pro Karelia ry on perustajajäsen Italian Triesteen perustetussa EUEEP:ssä (The European Union of Exiled and Expelled People), joka on eurooppalaisten evakkojen ja karkotettujen yhteinen liitto.lähde?
Johto ja tavoitteet

Pro Karelia ry:n puhemiehenä toimi professori, Otavan entinen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja Heikki A. Reenpää Helsingistä (k. 2020).
Pääsihteerinä on ollut kauppatieteiden maisteri Veikko Saksi Tallinnasta.
Suomen ilmavoimien eläköitynyt entinen komentaja, kenraaliluutnantti Rauno Meriö kuului neuvonantajiin.
Toiminnallaan Pro Karelia haluaa edistää karjalaisen kulttuurin säilyttämistä, kehittämistä ja tunnetuksi tekemistä. Tätä missiota kutsutaan heidän mukaansa yhdessä palautuksen kanssa kokonaisuudessaan Karjala-kysymykseksi.
Pro Karelian 1998 julkaisemansa laskelman mukaan aluepalautuksesta seuraisi investointitarpeita noin 30 miljardia euroa kymmenessä vuodessa. Pro Karelian vuonna 2005 julkaisemansa Karjalan palautus -kirjan mukaan palautus on taloudellisesti Suomelle erittäin edullinen ja muodostaa Petsamon palautuksen kanssa maalle talousveturin.
Yhdistyksen arvoja ovat ihmisarvon ja ihmisoikeuksien varaukseton kunnioittaminen; avoimuus, rehellisyys, peräänantamattomuus, myönteisyys, vuorovaikutteisuus sekä veteraanisukupolvien koko työn aito kunnioittaminen.
Julkaisut

Pro Karelia on julkaissut yhdessä Karelia Klubi ry:n kanssa Karelia Klubi -lehteä, joka on ilmestynyt kaikkiaan 20 kertaa.
Pro Karelia on julkaissut muun muassa Karjalan reformi -kirjan, joka suomeksi, englanniksi ja venäjäksi selvittää yhdistyksen käsityksiä Karjalan palautuksen vaikutuksia. Kirja ilmestyi uusittuna helmikuussa 2005 nimellä Karjalan palautus. Pro Karelia on julkaissut myös Karjalaisia lauluja -CD:n, jossa Candomino-kuoro laulaa uudelleen sovitettuja karjalaisia lauluja Tauno Satomaan johdolla.
Pro Karelia -toiminnan äänenkannattajana julkaistiin vuoden 2010 alusta 84-sivuista, neliväristä Karjalan Kuvalehteä, joka ilmestyi neljä kertaa vuodessa.
Toiminta ja kantoja > Pankkikriisi ja Koivisto

ProKarelia käsittelee artikkeleissaan toistuvasti Suomen 1990-luvun alun lamaa ja pankkikriisiä. Syyllisenä tähän järjestö pitää etenkin presidentti Mauno Koivistoa, jota artikkeleissa toistuvasti syytetään valtiopetoksesta tai perustuslain rikkomisesta etenkin ns. Koiviston konklaaviin liittyen.
Euroopan unionia järjestön sivustolla julkaistussa artikkelissa pidetään "sosialistien projektina", jota rahoittivat "juutalaispankkiirit" ja CIA.
Toiminta ja kantoja > Tiedote Tarja Halosesta

Pro Karelia tiedotti 16. tammikuuta 2006 verkkosivuillaan, että istuva presidentti ja presidenttiehdokas Tarja Halonen olisi vuonna 1976 pitämässään vappupuheessa ennustanut kapitalismin romahtavan ja toivonut Suomen liittyvän Neuvostoliittoon. Kyseessä oli Internetissä jo vuodesta 2004 levitetty huhu, jolle ei ole löytynyt todisteita. ProKarelia veti tiedotteen pois anteeksipyynnön kera seuraavana päivänä, kun Karjala-lehdestä ilmoitettiin, ettei siinä ollut julkaistu tietoa puheesta.
Päätoimittaja Veikko Saksi Pro Kareliasta kertoi 18.1.2006 Ilta-Sanomissa, että: "[he] olivat saaneet tiedon vappupuheesta eräältä entiseltä päätoimittajalta, joka vahvisti itse tarkistaneensa asian. Olisi itse pitänyt tarkistaa se". Huhu oli levinnyt vaalin alla tekstiviestein jo ennen Pro Karelian tiedotetta.
Halonen kiisti itse pitäneensä mitään puhetta 1976 Hakaniemessä ja totesi, että "jos 1970-luvulla sosiaalidemokraattinen SAK:n lakimies olisi pitänyt sellaisen vappupuheen, niin se työsuhde olisi jäänyt aika lyhyeksi." Asiasta uutisoi muiden muassa Helsingin Sanomat.
Toiminta ja kantoja > Soviet Story

Keväällä 2009 Pro Karelia järjesti yhdessä Tampereen Seudun Tykistökillan kanssa joukon kampanjatilaisuuksia. Tilaisuuksissa vaadittiin Suomen sotasyyllistuomioiden perumista. Ohjelmantarjonnan joukossa esitettiin dokumenttielokuva Soviet Story. Tapahtuma kirvoitti vastamielenosoituksen sekä tutkintapyynnön epäillystä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan.
Toiminta ja kantoja > Nord Stream

Vuonna 2009 järjestön aktivistit yrittävät estää Nord Streamin operoiman, Venäjän ja Länsi-Euroopan välisen kaasuputken rakentamisen tekemällä suuren kaivosvaltauksen Suomen ja Viron välisellä merenpohjalla. Julkisuudessa hanketta esitteli asianajaja Kari Silvennoinen, joka tunnetaan Pro Karelian -liikkeen aktivistina ja juristina. Pian selvisi, että valtaushankkeen todellinen tarkoitus oli saavuttaa neuvotteluetu, jolla Venäjältä voitaisiin vaatia takaisin Neuvostoliitolle hävityt alueet. Neuvotteluja johtamaan haluttiin entinen presidentti Martti Ahtisaari, joka kuitenkin jyrkästi kieltäytyi ajatuksesta. Hanke lopulta kaatui, kun Työ- ja elinkeinoministeriö hylkäsi valtaushakemuksen.
Venäjän suhtautuminen Pro Kareliaan

Pro Karelia ry:n pääsihteerin Veikko Saksin kirja Karjalan palautus sai huomiota Rossijskaja Gazetassa. Lehti arvio varsin tylysti kirjaa ja huomautti myös, ettei Suomen valtiovalta ollut edes läsnä kirjan julkistamistilaisuudessa. Lehden mukaan Suomella ja EU:lla sekä Venäjällä on toimivat suhteet, selkeät ja kiistattomat rajat, ja kaikki Pro Karelia -aktivistien esittämät ajatukset Karjalan palauttamisen neuvotteluista ovat järjettömiä ja tarkoituksettomia.
Arvostelua

Johan Bäckman on arvostellut järjestöä väittäen sen toimivan Venäjän kansaa vastaan.
Aiheesta muualla

ProKarelia (Arkistoitu – Internet Archive)
Teemu Tainio

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. marraskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Tornio, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Lempinimi: Tornion terrieri
Seura
Seura: Tallinna Kalev
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
: TP-47
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1995 | TP-47 | 20 | (8) |
| 1996–1997 | Haka | 46 | (14) |
| 1998–2005 | Auxerre | 150 | (14) |
| 1998–2005 | → Auxerre B | 30 | (5) |
| 2005–2008 | Tottenham Hotspur | 61 | (3) |
| 2008–2010 | Sunderland | 21 | (0) |
| 2009–2010 | → Birmingham City (laina) | 6 | (0) |
| 2010–2011 | Ajax | 2 | (0) |
| 2011–2012 | New York Red Bulls | 42 | (0) |
| 2013–2014 | HJK | 36 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 414 | (47) |
Maajoukkue
| 1995 | Suomi U15 | 6 | (2) |
| 1996 | Suomi U16 | 6 | (3) |
| 1997 | Suomi U17 | 3 | (5) |
| 1997–2000 | Suomi U21 | 22 | (6) |
| 1998–2014 | Suomi | 64 | (6) |
Valmennusura
2017–2018: Suomi U21 (apuv.)
2017–2018: Haka (apuv.)
2019–2023: Haka
2023–2024: AEL Limassol (apuv.)
2024–: Suomi (apuv.)
2024–: Tallinna Kalev
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Teemu Tainio (s. 27. marraskuuta 1979 Tornio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja, joka toimii virolaisen Tallinna Kalevin päävalmentajana sekä Suomen jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajana.
Tainio pelasi urallaan pääsarjatasolla Suomessa, Ranskassa, Englannissa, Alankomaissa ja Yhdysvalloissa. Hän kuului vuosien ajan Suomen maajoukkueen avainpelaajiin. Kaudella 2018 hän toimi FC Hakan apuvalmentajana ja vuodesta 2019 vuoteen 2023 joukkueen päävalmentajana.
Tainio oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, vaikkakin juniorivuosinaan Torniossa hänen pelipaikkansa oli puhtaasti hyökkääjä. Hän pystyi monipuolisuutensa ansiosta pelaamaan keskikentällä sekä puolustavassa että hyökkäävässä roolissa ja myös laidassa. Tainio tunnettiin taistelevasta pelityylistään, josta juontuu hänen lempinimensä ”Tornion terrieri”.