stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nyylähaarikko
Levinneisyys

Nyylähaarikkoa tavataan Euroopassa pääasiassa alueella, joka ulottuu Ranskan keskiosista ja Britteinsaarilta itään Alppien pohjoispuolitse Puolaan, Baltiaan ja Luoteis-Venäjälle, sekä pohjoisessa Islantiin ja Fennoskandiaan, jossa laji on keskittynyt rannikkoseuduille. Satunnaisesti lajia kasvaa etelämpänäkin Euroopassa sekä eri puolilla Venäjää aina Siperiaa myöten. Nyylähaarikkoa kasvaa myös Kanadan pohjois- ja itäosissa. Suomessa nyylähaarikkoa tavataan lähinnä rannikkoseudulla itäiseltä Suomenlahdelta Perämerelle. Etelä-Suomen sisämaassa laji on satunnainen. Lisäksi sitä kasvaa muutamalla alueella Pohjois-Lapissa. Alalajeista etelännyylähaarikko kasvaa Suomenlahden rannikkoseudulla ja Etelä-Suomen sisämaassa, pohjannyylähaarikko koko rannikkoalueella sekä Pohjois-Lapissa.
Elinympäristö

Nyylähaarikko vaatii kasvupaikaltaan avoimuutta, sillä se ei siedä lainkaan kilpailua suurimmilta kasveilta. Kasvupaikat vaihtelevat alalajin mukaan. Etelännyylähaarikko kasvaa kuivilla kalliorinteillä ja kallioiden nurmijuonteissa yleensä kalkki- tai serpentiinialustalla. Joskus sitä tavataan myös hiekkaisilla järvenrannoilla tai soraisilla ja koksinsekaisilla joutomailla. Laji on kalkin suosija. Pohjannyylähaarikko puolestaan on tyypillisesti aukkoisten merenrantaniittyjen ja merenrantakallioiden rakojen laji. Joskus sitä tavataan myös hiekkaisilla ja soraisilla järven- ja joenrannoilla. Sisämaassa, kuten Lohjanjärven ympäristössä, laji on jäänne ajalta, jolloin seutu oli merenrantaa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Nyylähaarikon levinneisyys Suomessa.
Valokuva Pukinparta.net
ITIS: Sagina nodosa (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Sagina nodosa (englanniksi)
Nostolava

Nostolava-auto tuetaan maahan tukijalkojen varaan.
Nostolava on korkealla sijaitseviin työkohteisiin pääsyä helpottava  henkilönostin, jota käytetään erityisesti rakennustöissä sekä palonsammutus- ja pelastustehtävissä. Nostolavassa on kaiteiden ympäröimä lava eli työkori, jota voidaan liikuttaa pysty- ja usein myös sivusuunnassa nostokoneiston avulla. Nostolavaa voidaan ohjata joko työkorista tai maan pinnalta tai molemmista. Suuremmat nostolavat on rakennettu kuorma-auton alustalle, ja niistä käytetään myös nimityksiä nostolava-auto, nostokoriauto, puomiauto, koriauto, lava-auto ja skylift. Jotkin nostolavat ovat erillisellä ajoneuvolla vedettäviä, perävaunun kaltaisia hinattavia laitteita. Pienimmät nostolavat, kuten sisätiloissa käytettävät henkilönostimet, on varustettu pyörillä. Niissä nostotapa voi olla hydraulinen, pneumaattinen tai mekaaninen.
Palontorjunnassa nostolavaa käytetään ihmisten pelastamiseen ja palon torjuntaan korkeissa rakennuksissa. Rakennusalalla erilaiset nostolavat ovat kehittyneet nopeampina ja tehokkaampina vaihtoehtoina perinteisille käsin siirrettäville ja pystytettäville tikkaille, perinteisille rakennustelineille tai vaijerien varassa riippuville liikuteltaville työlavoille eli ”kelkoille”. Lisäksi nostolavaa käytetään muun muassa katuvalojen ja voimalinjojen ylläpidossa, puistojen hoidossa ja kiinteistönhuollossa.
Erityyppisiä nostolavoja > Puomilava-auto

Hydraulisella ja nivelletyllä varrella varustetut nostolavat yltävät korkeimmalle ja myös sivusuunnassa pisimmälle. Ne nostetaan ennen käyttöä yleensä laitteeseen kuuluvien hydraulisten tukijalkojen varaan. Kevyimmät nostolava-autot ovat kevytkuorma-auton alustalle rakennettuja. Niiden korikuorma voi olla parisataa kiloa ja korkein ulottuvuus noin 30 metriä. Maailman suurimmat nostolavat yltävät yli 100 metrin korkeuteen. Niitä käytetään muun muassa tuulivoimalatyömailla.
Erityyppisiä nostolavoja > Teleskooppipuomilava

Teleskooppipuomilavan vartena on suora puomi, joka nousee ja laskee teleskooppisesti, eli puomin osat liukuvat sisäkkäin. Puomitikasauto on paloautona suosittu tikasauton ja puomilava-auton yhdistelmä. Se on varustettu teleskooppisella tai nivelletyllä varsistolla, jota pitkin kulkevat tikkaat varren päässä sijaitsevaan työkoriin.
Erityyppisiä nostolavoja > Saksinostin

Pystysuoriin nostotarpeisiin on kehitetty saksinostin, jossa työkori liikkuu ylös ja alas saksivarsimekanismin avulla. Kuorma-auton alustalle rakennettua järeää saksinostinta kutsutaan nimellä saksilava-auto. Saksinostimien etuna on suuri korikuorma, eli niillä voidaan nostaa työkohteeseen tekijöiden lisäksi melko painavia tavarakuormia. Lava eli työkori voi olla myös tilavampi kuin muunlaisissa nostolavoissa.
Erityyppisiä nostolavoja > Mastonostin

Mastonostin tai mastolava on laite, jossa työkoria nostetaan pystysuoraan yhtä tai kahta mastoa pitkin voimavirran avulla. Rakennuksen seinään tuetulla mastonostimella voidaan päästä jopa 200 metrin korkeuteen.
Erityyppisiä nostolavoja > Kuukulkija

Kuukulkijaksi sanotaan nostolavaa, jonka kulmissa ei ole tukijalkoja. Sitä voidaan hitaasti siirtää maanpintaa pitkin myös työkorin ollessa ylhäällä. Sen alusta on melko pieni, mutta tehty painavaksi laitteen kaatumisen estämiseksi. Kuukulkijat voivat olla pyörä- tai tela-alustaisia, ja isoimmilla malleilla päästään jopa 40 metrin työskentelykorkeuteen.
Käyttöturvallisuus

Nostolavan käyttö edellyttää suurta huolellisuutta laitteen kaatumisen ja muiden vahinkojen välttämiseksi. Etenkin puomityyppisten nostolavojen alusta on varustettu erillisillä tukijaloilla, joiden varaan laitteen paino siirretään pois pyöriltä ennen nostolavan käyttöä. Niiden avulla alusta myös säädetään tarkasti vaakatasoon. Korissa korkealla työskentelevien putoamisvaaraa ehkäisevät kaiteet ja turvavaljaat. Nostolava on valittava huolellisesti kunkin työtehtävän ja olosuhteiden kuten tilojen ja maaperän kantavuuden mukaan. Nykyisin nostolavat on varustettu ylikuormitussuojalla ja rajakatkaisimella, jotka estävät liian raskaat lavakuormat ja liian suuret ulottuvuudet korkeus- ja sivusuunnassa. Henkilönostimien käytön turvallisuudesta, laitteiden tarkastuksesta ja käyttäjien koulutuksesta on Suomessa omat säädöksensä, tärkeimpänä  valtioneuvoston päätös 793/99.
Valmistajia

Kuorma-auton alustalle rakennettuja järeitä nostolavoja valmistavat Suomessa muun muassa Kiitokori-konserniin kuuluva kaarinalainen Vema-Lift Oy sekä Tampereella ja Porissa toimiva Bronto Skylift, joka vuonna 2015 siirtyi amerikkalaisomistajilta japanilaisen Moritan omistukseen. Muita nostolavojen valmistajia ovat Aichi, Dino, Dexter, Denka-Lift, Genie, Haulotte, JLG, Leguan, Scanlift, Skyjack, Terex ja Up Right.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nostolava Wikimedia Commonsissa
Suomen suurin pelastuslaitoksen nostolava-auto, Yle Areena (video, 9 min)
Saksinostimia
Mastonostinauto 1920-luvun Ruotsista.
Kuukulkija
Ro (Italia)

Ron kunnantalo vuonna 2012.
Ro on Italiassa Emilia-Romagnan alueella Ferraran maakunnassa sijaitseva kunta. Sen pinta-ala on 43 km2. Siellä oli 3 247 asukasta joulukuussa 2015.
Aiheesta muualla

Comune di Ro (italiaksi)
Ferraran maakunta
Argenta | Berra | Bondeno | Cento | Codigoro | Comacchio | Copparo | Ferrara | Fiscaglia | Formignana | Goro | Jolanda di Savoia | Lagosanto | Masi Torello | Mesola | Mirabello | Ostellato | Poggio Renatico | Portomaggiore | Ro | Sant’Agostino | Tresigallo | Vigarano Mainarda | Voghiera
Road (kappale)

| ”Road” Don Johnson Big Band |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Don Johnson Big Band
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2006 
 Formaatti: CD, 12", digitaalinen
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, hip hop
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: Universal Music
Don Johnson Big Bandin muut singlet
| ”Jah Jah Blow Job” 2003 | ”Road” 2006 | ”Busy Relaxin'” 2006 |
”Road” on suomalaisyhtye Don Johnson Big Bandin kappale heidän kolmannelta, yhtyeen omaa nimeä kantavalta studioalbumilta. Universal Music julkaisi kappaleen albumin ensimmäisenä singlenä 5. huhtikuuta 2006. Kappaleen sävelen ja sanat on yhtye tehnyt itse. Kappaleella vierailee myös laulaja Emma Salokoski.
Vuonna 2012 Nuorgam-verkkomedia listasi ”Roadin” heidän 2000-luvun kotimaiset pophelmet -listan 90. sijalle.
Single nousi huhtikuussa 2006 viikoksi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiseksi. Radiolistalla ”Road” oli parhaimmillaan ensimmäisenä, eli Suomen soitetuin radiokappale. Se oli myös vuoden 2006 15:nneksi soitetuin kappale suomalaisissa kaupallisissa radioissa.
Kappaleesta on julkaistu Akseli Tuomivaaran ohjaama musiikkivideo, joka sai Oulun musiikkivideofestivaaleilla kunniamaininnan samana vuonna.
Kappaleet

Road – 4.04
Road (Ercola Remix) – 5.33
Road (Rrimöykk Remix) – 6.13
Road (Verneri Lumi Remix) – 4.57
Road (Enter The Rave Arena Remix) – 5.21
Ota tai jätä

Ota tai jätä voi tarkoittaa seuraavia:
Ota tai jätä, Nelosen tietokilpailutyylinen viihdeohjelma vuodelta 2007
Ota tai jätä!, yhdysvaltalainen parinhakuohjelma, jota on Suomessa esitetty Sub-kanavalla
Ota tai jätä, Tauno Rautiaisen ja myöhemmin Timo T. Kaukosen juontama radion tietokilpailuohjelma 1950-luvulta 1970-luvulle
”Ota tai jätä”, Rauno Lehtisen kappale vuodelta 1965, jonka ovat levyttäneet Tamara Lund ja Carola
Ota tai jätä, Carolan kokoelma-albumi vuodelta 2000.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ota tai jätä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Olli Tiitola

| Olli Tiitola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Olli Eero Juhani Tiitola
Syntynyt: 8. syyskuuta 1939 Tampere, Suomi
Kuollut: 7. toukokuuta 2017 (77 vuotta) Pälkäne, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1959:  Tampereen Pyrintö
Olli Eero Juhani Tiitola (8. syyskuuta 1939 Tampere – 7. toukokuuta 2017 Pälkäne) oli suomalainen lääkäri, Tampereen Työterveys ry:n perustaja ja pitkäaikainen toimitusjohtaja. Hän kilpaili myös miesten SM-tasolla koripallossa ja uinnissa.
Elämä ja ura > Nuoruus ja ura lääkärinä

Tiitolan isä oli jääkiekkoilija Jussi Tiitola, joka kaatui talvisodassa Ollin ollessa kolme kuukautta vanha. Jussin veljet Martti, Jaakko, Matti ja Risto pelasivat myös jääkiekkoa miesten pääsarjatasolla, ja suvusta löytyy myös muita urheilussa menestyneitä henkilöitä. Ollin isoisä oli rakennusmestari, kunnallisneuvos Heikki Tiitola. Ollin äidin avioiduttua uudelleen tämä asui lapsuutensa Helsingissä, ja varhaisen nuoruutensa hän vietti Yhdysvalloissa. Tiitola palasi yksin Suomeen vuonna 1954 serkkujensa luokse. Ylioppilaaksi hän valmistui Tampereen yhteiskoulusta ja lääketieteiden lisensiaatiksi Helsingissä vuonna 1967. Tiitola aloitti lääkärinuraansa Keuruussa kunnanlääkärinä ja toimi myöhemmin terveyskeskuksessa johtavana lääkärinä. Vuonna 1974 hän oli kutsuttuna perustamassa Tampereen Työterveys ry:tä, josta sittemmin kasvoi Suomen suurin yritysten yhteinen terveyspalvelutuottaja. Tiitola toimi yhdistyksen toimitusjohtajana eläköitymiseensä asti ja toimi myös yhdistyksen useissa jäsenyrityksissä hallitusammattilaisena. Hän sai useita palkintoja toiminnastaan työterveyslääkärinä.
Elämä ja ura > Urheilu

Tiitola pelasi koripalloilijana miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä kaudella 1959, jolloin Pyrintö sijoittui viidenneksi voitettuaan 22 ottelustaan 14. Tiitolalle tilastoitiin kyseisellä SM-sarjakaudella yksi ottelu, kaksi pistettä ja neljä virhettä. SM-tasolla Tiitola kilpaili myös uinnissa. Lisäksi hän pelasi tennistä ja golfia. Hän oli myös urheiluseurojen hallituksissa ja lääkärinä. Tiitolan lapsista Petri Tiitola voitti vuonna 1978 Tampereen Uimaseurassa kaksi Suomen mestaruutta uintiviesteissä.
Elämä ja ura > Myöhemmät ikävuodet

Tiitola oli aktiivinen liikkuja kunnes sai neurologisen sairauden 1990-luvulla. Hän vietti paljon aikaa kesämökillä Roineen rannalla ja oli kiinnostunut muun muassa kulinarismista, lukemisesta, penkkiurheilusta, kalastuksesta, taiteen keräämisestä, bridgestä, puutöistä ja vanhoista Suomi-elokuvista. Tiitola kuoli 77-vuotiaana Pälkäneellä 7. toukokuuta 2017.
Tilastot

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 1 | 2,0 | 2 |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 1 | 2,0 | 2 |
O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Revolution 9

Revolution 9 on The Beatlesin kokeellinen kappale yhtyeen vuoden 1968 albumilta The Beatles. Se on yhtyeen pisin virallisesti julkaistu kappale ja kestää yli 8 minuuttia. Kappale on äänikollaasi, joka koostuu lähinnä lyhyistä, muunnelluistaselvennä musiikinpätkistä sekä äänitehosteista ja puheesta. Kappaleesta löytyy myös pätkä Sibeliuksen 7. sinfoniaa soitettuna väärin päin. ”Revolution 9:n” koostivat John Lennon, George Harrison, Ringo Starr ja Lennonin vaimo Yoko Ono EMI:n studiolla Lontoossa. Paul McCartney oli tuohon aikaan toisaalla.
Kappaleessa on myös kuuluisa Paul on kuollut -myyttiä koskeva nauhaefekti: toistettu puheääni ”Number 9”, jonka takaperin soitettuna on mahdollista tulkita kuulostavan samalta kuin ”Turn me on, dead man”.
Riikinkukkomeriahven

| Riikinkukkomeriahven |
| --- | --- |
 Riikinkukkomeriahven Bristolin eläintarhassa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Tribus::  Epinephelini
Suku::  Cephalopholis
Laji::  argus
Kaksiosainen nimi
 Cephalopholis argus  Schneider, 1801 
Synonyymit
 Epinephelus argus (Schneider, 1801)  Bodianus guttatus Bloch, 1790  Serranus guttatus (Bloch, 1790)  Bodianus jacobevertsen Lacepède, 1802  Serranus myriaster Valenciennes, 1828  Serranus immunerur Montrouzier, 1857  Serranus thyrsites Saville-Kent, 1893 
Katso myös
   Riikinkukkomeriahven Wikispeciesissä   Riikinkukkomeriahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Riikinkukkomeriahven (Cephalopholis argus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa Cephalopholis tyyppilaji.
Riikinkukkomeriahvenen kokonaispituus on tavallisesti 40 senttimetrin luokkaa ja voi olla maksimissaan noin 60 senttimetriä. Se voi painaa jopa 60 kilogrammaa. Se on väritykseltään tummanruskea ja kyljissä on pieniä sinisiä ja mustareunaisia valesilmiä. Ruumiin takaosassa on usein viisi tai kuusi vaaleaa pystyjuovaa. Riikinkukkomeriahvenella on selkäevässään yhdeksän piikkiruotoa ja 15–17 pehmeää ruotoa. Sen peräevässä taas on kolme piikkiruotoa ja yhdeksän pehmeää ruotoa. Pyrstöevän takareuna on pyöristynyt. Kylkiviivallaan lajilla on 46–51 suomua.
Riikinkukkomeriahvenen levinneisyys kattaa alueita Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan asti ulottuen idässä Ranskan Polynesiaan ja  Pitcairnsaaret (mukaan lukien pohjois-Australia), etelässä Lord Howe-saarelle ja pohjoisessa Japanin eteläosiin. Lajia on myös tuotu Havajille 1950-luvulla urheilukalastustarkoituksessa. Se on tribuksensa Epinephelini lajeista laajimmalle levinnyt. Laji elää hyvin monenlaisissa elinympäristöissä, joista yleisimpiä ovat riuttojen edustat korkeintaan 40 metrin syvyydessä vedenpinnasta.
Lajin elinikä vaihtelee 14 ja 40 ikävuoden välillä.
Riikinkukkomeriahven aiheuttaa ciguatera-myrkytystä joillakin Tyynenmeren saarilla, kuten Havajilla, Ranskan Polynesiassa ja Marshallsaarilla.
Revmatonísi

Revmatonísin saari.
| --- | --- |
Sijainti:  37°02′36″N, 25°05′45″E, Antíparos Páros, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,044 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Revmatonísi (kreik. Ρευματονήσι), myös Boudariá (Μπουδαριά) tai Káto Nisí (Κάτω Νησί), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä eikä siellä ole vakinaista asutusta (vuonna 2011). Hallinnollisesti Revmatonísi kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Revmatonísi on Goulandríksen suvun yksityisomistuksessa Níkos Goulandríksen peruja. Antíparoksen saari sijaitsee Revmatonísin länsipuolella ja Páros itäpuolella. Antíparokselta nähtynä saari on Antíparoksen kylän eli Chóran edustalla ja Párokselta nähtynä Poúntan kylän edustalla. Saaren pohjoispuolella sijaitsee pieni Sáliagkoksen saari.
Revolution 909

| ”Revolution 909” Daft Punk |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Homework
 Julkaistu: 16. helmikuuta 1998
 Formaatti: CD, 12" vinyyli
 Tekijä(t): Thomas Bangalter Guy-Manuel de Homem-Christo
 Tuottaja(t): Daft Punk
 Tyylilaji: house, progressive house
 Kesto: 05.24 (Album Version) 3:45 (Radio Edit)
 Levy-yhtiö: Virgin
Daft Punkin muut singlet
| ”Burnin’” 1997 | ”Revolution 909” 1998 | ”One More Time” 2000 |
Revolution 909 on Daft Punkin vuonna 1997 julkaisema kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Homework sekä omana singlenä. Kappale kestää yli 5 minuuttia. Kappaleen tyylilaji on pääasiassa housea.
Kappale julkaistiin singlenä vasta vuonna 1998.
Néa Apollonía

| Néa Apollonía Νέα Απολλωνία |
| --- | --- |
 Néa Apollonía
 Koordinaatit: 40°37′33″N, 23°26′25″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Vólvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0703030101
Korkeus:  108 m
Väkiluku (2011):  1 851
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Néa Apollonía (kreik. Νέα Απολλωνία) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vólvin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 851 (vuonna 2011).
Vólvi-järven rantaa Néa Apolloníassa.
Néa Apollonían kylä sijaitsee Vólvi-järven eteläpuolella noin 55 kilometriä itään Thessalonikista. Se tunnetaan kylpyläpaikkakuntana. Antiikin aikana seudulla sijaitsi Apollonian kaupunki. Nykyisen kylän aiempi turkkilainen, osmanivallan aikainen nimi oli Egrí Boutzák (Εγρή Μπουτζάκ). Nykyinen antiikin aikaiseen kaupunkiin viittava nimi, suomeksi ”Uusi Apollonía”, otettiin käyttöön vuonna 1928.
Néa Apollonía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέας Απολλωνίας, Dimotikí Koinótita Néas Apollonías), johon kuuluvat varsinaisen Néa Apollonían kylän lisäksi kylät Loutrá Vólvis ja Mesopótamo. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 922. Se kuului aiemmin Apollonían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vólvin kunnan Apollonían kunnallisyksikköön.
RoadHouse

RoadHouse toukokuussa 2017.
RoadHouse on Kauhavalla entisen Alahärmän kunnan alueella sijaitseva kauppakeskus, jonka pinta-ala on 5000 neliömetriä. RoadHouse sijaitsee PowerParkin läheisyydessä, valtatie 19 varrella. Kauppakeskus avattiin torstaina 15. toukokuuta 2014. Tiloissa toimii K-Market, Subway, vaatemyymälä, sisustusmyymälä, ravintola-kahvila sekä torimainen herkkupuoti. Lisäksi pihalla on Nesteen kylmäasema.
Aiheesta muualla

Powerpark.fi − Road House
Onni Paavola

Onni Emil Julius Paavola (8. huhtikuuta 1916 Hamina – 19. lokakuuta 1974 Hamina) oli suomalainen kauppaneuvos ja pesäpalloilija. Pesäpallourallaan hän edusti Haminan Palloilijoita.
Onni Paavola aloitti mestaruussarjauransa kesällä 1933. Suomen mestaruutta hän oli voittamassa 1939, 1943 ja 1947 ja valittiin kolme kertaa Itä–Länsi-otteluun. Paavola on saanut useita ansiomerkkejä, muun muassa PPL:n kultaisen ansiomerkin 1956.
Paavolalle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1967. Hän toimi perheensä omistaman tukkukaupan M. Paavola Oy:n toimitusjohtajana.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 1939, 1943, 1947, 1948
1 SM-hopea: 1946
1 SM-pronssi: 1945
4 Itä-Länsi-ottelua: 1938, 1939, 1943, 1945
Saavutukset > Pesäpallotuomarina

Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1959
Saavutukset > Ansiomerkit

Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki no. 10 (1956)
Onni Okkonen

Onni Okkonen 1930-luvun lopulla.
Onni Okkonen (20. elokuuta 1886 Korpiselkä – 18. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen akateemikko, taidehistorioitsija, professori ja taidekriitikko.
Okkonen oli Helsingin yliopiston taidehistorian professori 1927–1948. Suomen Akatemiaan hänet nimitettiin 1948.
Okkonen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1905. Joensuun taidemuseossa on Okkosen taidekokoelma, jossa on Italian vanhempaa taidetta ja kiinalaista taidetta. Taidemuseo käyttää Onni-nimeä markkinoinnissaan.
Okkonen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Teoksia

Aili Koskia: Novelleja, 1909
Melozzo da Forlì, 1910
Melozzo da Forlì und seine Schule, 1910
Hyperborean poika: Runoja, 1911
Renessanssin maalaus, 1912
Taiteen alku: Tutkimus taiteen synnystä, esteettisestä ja taiteellisesta muodostumisesta sekä tyylillisestä kehittymisestä, 1916
Raida ja Jagmort: Kertova runoelma Perman häviön ajoilta, 1919
Rembrandt: Tutkielma, 1919
Jälleennäkeminen: Runoja, 1921
Italian taidekaupunkeja, 1925
Wäinö Aaltonen 1915–1925: Tutkielma, 1925
Väinö Aaltonen 1915–1925, 1926
Juho Rissanen: Elämäkerta ja taidetta, 1927
A. Gallen-Kallelan muisto, 1932
Rafael: Hänen elämänsä ja taiteensa, 1933
Sampaasta ja Virankannasta eräitä lisähuomautuksia, 1933
A. Gallen-Kallelan Kalevala-taidetta, 1935
Antiikin taide, 1936
Art finlandais aux XIXe et XXe siècles, 1938
Jusélius-mausoleumi: Kuva-aatteiden ja taideteosten historiaa, 1941
Keskiajan taide: Suuret kristilliset tyylikaudet, 1941
Finnische Kunst, 1943
Finsk konst, 1944
Wäinö Aaltosen taidetta, 1944
Wäinö Aaltonen, 1945
Suomen taidegrafiikka, 1945 ja 1946
Suomen taiteen historia
kaksiosainen 1. painos, 1945
I Muinaisuudesta 1800-luvun realismiin
II 1880-luvulta nykypäiviin
yksiosainen 2. ja uudistettu painos, 1955
Suomen taidegrafiikka, 1946
A. Gallen-Kallela: Piirustuksia, 1947
Renessanssin taide: Italian rakennus-, veisto- ja maalaustaide 1400- ja 1500-luvulla, 1947
Akseli Gallen-Kallelan taidetta, 1948
A. Gallen-Kallela: Elämä ja taide, 1949
Italian taidekaupunkeja, 1951
Wäinö Aaltonen, 1951
Taiteen uudestisyntyminen: Renessanssin taiteen luomishistoriaa 1300-luvulta 1500-luvulle, 1952
Egyptin taide, 1953
Keski-Euroopan taide 1400–1500-luvuilla, 1956
Rembrandt: Elämäkertaa ja taidetta,  1957
Alvar Cawén, 1958
Kiinan taide, 1958
Antiikin taide, 1960
Galleria Academica: Yliopistomiesten muotokuvia, 1961 (teoksen johdanto)
Suomalaisen muinaisrunon maailmankuva, 1968
Maalauksia

Korpiselän luterilaisen kirkon alttaritaulu
Aiheesta muualla

Joensuun taidemuseo. (Arkistoitu – Internet Archive)
Onni Okkonen 375 humanistia -sivustolla. Helsingin yliopisto 25.7.2015.
Riikinkukot

| Riikinkukot |
| --- | --- |
 Riikinkukko (Pavo cristatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Suku::  Riikinkukot Pavo  L., 1758
Lajit
 Riikinkukko eli intianriikinkukko (Pavo cristatus)  Viherriikinkukko (Pavo muticus) 
Katso myös
   Riikinkukot Wikispeciesissä   Riikinkukot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riikinkukot (Pavo) on kanalintuihin kuuluva suku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joista molemmat elävät Aasiassa: Riikinkukko eli intianriikinkukko (Pavo cristatus) ja viherriikinkukko (Pavo muticus). Afrikassa elävä kongonriikinkukko (Afropavo congensis) luetaan eri sukuun kuin varsinaiset riikinkukot.
Riikinkukon ääni on käheä rääkäisy. Naaras munii 4–7 munaa, jotka kuoriutuvat noin kuukauden kuluttua muninnasta.
Aiheesta muualla

Riikinkukko Korkeasaaren sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
One for the Road

One for the Road voi tarkoittaa seuraavia:
One for the Road, The Kinksin alumi vuodelta 1980
One for the Road, Rust n’ Ragen albumi vuodelta 2022
"One for the Road", Arctic Monkeysin kappale vuodelta 2013.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”One for the Road”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.