stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Encyclopædia Hebraica
Historia

Kustantaja Bracha Peli julkaisi yleisen ensyklopedian, jonka päätoimittajana oli professori Joseph Klausner. Bracha Pelin poika Alexander Peli halusi tehdä kattavamman tietosanakirjan.
Encyclopædia Hebraica alkoi edetä kesällä 1944, kun perustettiin komitea pohtimaan tietosanakirjan tavoitteita. Ensimmäisen osan painatus alkoi kesällä 1948 samaan aikaan kuin Israelin valtio perustettiin. Tietosanakirjan toteuttamisesta vastanneen työryhmän kunniapuheenjohtajana toimi Israelin presidentti, professori Chaim Weizmann.
Ensimmäinen osa sisälsi hakusanat Alef–Australia (אוסטרליה). Tietosanakirjan ensimmäinen kuva oli Israelin itsenäisyysjulistus. Tietosanakirjan viimeinen hakusana on Tišrei (תשרי).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Encyclopaedia Hebraica
Käännös suomeksi
Elmeri (piirroshahmo)

| Elmeri |
| --- | --- |
 Elmeri (vas.) animaatiossa An Itch in Time (1943).
Luoja(t):  Tex Avery Chuck Jones
Näyttelijä(t):  Arthur Q. Bryan (1940–1959) Hal Smith (1960–1968) Mel Blanc (1972–1980) Jeff Bergman (1990–1992) Greg Burson (1992–1993) Billy West (1996–) Chris Edgerly (2004) Noel Blanc (2005–2006) Quinton Flynn (2006)
Ensi- esiintyminen:  Elmer's Candid Camera (maaliskuu 1940)
Kustantaja:  Warner Bros. Animation
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elmeri
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elmeri (engl. Elmer J. Fudd) on Warner Bros. -yhtiön fiktiivinen animaatiohahmo ja yksi tunnetuimmista Looney Tunes -hahmoista. Elmeri on metsästäjä, jonka pääasiallisena tavoitteena on ampua Väiski Vemmelsääri. Elmeri esiintyi ensimmäisen kerran animaatiossa Elmer's Candid Camera 2. maaliskuuta 1940.
Historia

Tex Avery kehitti vuonna 1937 animaatioon Egghead Rides Again uuden hahmon, jolla oli sipulin muotoinen nenä, omalaatuiset vaatteet ja kananmunan muotoinen pää. Hahmon nimi oli Egghead, ja sitä pidetäänkin nykyään tunnetun Elmerin esikuvana. Vuonna 1940 Elmerin ulkonäköä muokattiinkin nykyisen Elmerin ulkonäön suuntaan, ja samana vuonna tapahtui myös varsinaisen Elmerin ensimmäinen esiintyminen piirretyssä Elmer's Candid Camera.
Vuosina 1941–1942 Elmerin ulkonäkö muotoiltiin uudelleen viiteen piirrettyyn; hänestä tuli tukeva ja kaljamahainen. Yleisö ei kuitenkaan hyväksynyt uutta Elmeriä, joten tilalle palautettiin laihempi versio Elmeristä, joka oli ainoastaan päästä hieman pyöreämpi. Tästä ulkonäöstä Elmeri tunnetaan nykypäivänä, sillä se jäi Elmerin viimeiseksi ja hyväksi todetuksi ulkonäöksi.
Ääninäyttelijät

Elmerin äänenä toimi alun perin ääninäyttelijä Arthur Q. Bryan, mutta hänen ohellaan Elmeriä ovat äänittäneet myös Mel Blanc, Hal Smith, Jeff Bergman, Greg Burson, Billy West ja Tom Kenny. Suomeksi Elmeriä on äänittänyt ärrävikainen Rauno Ahonen ja muun muassa Pekka Autiovuori.
Monilla Looney Tunes -hahmoilla on jokin puhevika. Elmerillä se on ärrävika eli hänen puheessaan r muuttuu w:ksi. Esimerkiksi ”Be very, very quiet. I'm hunting rabbits.” (”Olkaa hyvin hyvin hiljaa, metsästän kaneja”) kuulostaa hänen lausumanaan ”Be vewy, vewy quiet. I'm hunting wabbits.” ("Ovkaa oikein hivjaa, vahtaan vusakoita")
Electric Music for the Mind and Body

| Electric Music for the Mind and Body Country Joe and the Fish |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu 1967, Sierra Sound Laboratories, Berkeley, Kalifornia
 Julkaistu: 11. toukokuuta 1967
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Samuel Charters
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, acid rock, blues rock
 Kesto: 43.30
 Levy-yhtiö: Vanguard Records
Country Joe and the Fishin muut julkaisut
|   | Electric Music for the Mind and Body 1967 | I-Feel-Like-I’m-Fixin’-to-Die 1967 |
Electric Music for the Mind and Body on yhdysvaltalaisen Country Joe and the Fish -yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1967. Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet

Kappaleet kirjoittanut Joe McDonald ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Flying High – 2.38
Not So Sweet Martha Lorraine – 4.21
Death Sound – 4.23 (etiketissä merkintä mono-versio)
Porpoise Mouth – 2.48 (etiketissä merkintä mono-versio)
Section 43 – 7.23
Kappaleet > B-puoli

Super Bird – 2.04
Sad and Lonely Times – 2.23
Love – 2.19 (säv. McDonald, Melton, Cohen, Barthol, Gunning, Hirsh)
Bass Strings – 4.58
The Masked Marauder – 3.10
Grace – 7.03
Kokoonpano

Country Joe McDonald ‎– laulu, kitara, kellot, tamburiini
Barry Melton ‎– laulu, kitara
David Cohen ‎– kitara, urut
Bruce Barthol ‎– basso, huuliharppu
Gary "Chicken" Hirsh ‎– rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Electric Music for the Mind and Body discogs.com-sivustolla
Ferrari F1 642

Alain Prost Ferrari 642:n ratissa Monacon Grand Prix:ssä.
Ferrari 642 on Formula 1 -auto, jota Ferrari-talli käytti kaudella 1991. Se oli edelleen kehitetty versio 641-autosta, joka oli kilpaillut mestaruudesta 1990.
Ferrari lähti kauteen suurin toivein mestaruuden voittamisesta. Jean Alesi solmi sopimuksen tallin kanssa kun Nigel Mansell palasi Williams-talliin. 642:n paras tulos oli Alain Prostin toinen sija Yhdysvaltain Grand Prix:ssä Phoenixin katuradalla. 642:n korvasi Ferrari F1 643 Ranskan Grand Prix:stä alkaen.
Encyklopedia Kościelna

Encyklopedia Kościelna (suom. Kirkkoensyklopedia), koko nimeltään Encyklopedja Kościelna podług teologicznej encyklopedji Wetzera i Weltego z licznemi jej dopełnieniami (suom. Kirkkoensyklopedia perustuen Wetzerin ja Welten teologiseen ensyklopediaan lukuisine lisäyksineen) on puolalainen ensyklopedia. Se koostuu 33 osasta ja julkaistiin Varsovassa vuosina 1873–1933. Tietosanakirjan toimitti Michał Nowodworski, paitsi viimeisen osan 33. Stefan Biskupski. Se oli yksi suurista puolalaisista kustannushankkeista Venäjän vallan alla.
Encyklopedia Kościelna perustuu Heinrich Joseph Wetzerin ja Benedict Welten katolista historiaa ja teologiaa käsittelevään Wetzer-Welte Kirchenlexikon ensyklopediaan.
Tietosanakirja on kokonaan digitoitu ja ensimmäiset 32 osaa ovat saatavissa vapaasti Internetistä. (Digitoitu osa 33. vuodelta 1933 on nähtävissä vain Puolan Kansalliskirjaston lukuhuoneessa.)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Encyklopedia Kościelna Federacja Bibliotek Cyfrowych (FBC) sivustolla. (puolaksi)
Digitoituja versioita archive.org sivustolla (puolaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: pl:Encyklopedia kościelna
Käännös suomeksi
Ferrari F1 643

Ferrari F1 643 vuonna 2006.
Ferrari F1 643 on Formula 1 -auto, jota Ferrari-talli käytti Formula 1-kaudella 1991. Auto debytoi Ranskan Grand Prix:ssä, ja autossa vaikutti olevan potentiaalia huippuautoksi. Alain Prost ajoi aika-ajoissa eturiviin ja oli kilpailussa Nigel Mansellin Williams FW14:n jälkeen toinen, ja jatko vaikutti lupaavalta. Lupaavan alun jälkeen tulokset kuitenkin heikkenivät, ja huonot tulokset olivat lopulta osasyy Prostin ja Ferrarin välirikkoon. Prost vertasi myöhemmin 643:n ajo-ominaisuuksia kuorma-autoon.
Auto saavutti 55.5 pistettä, 8 palkintopallisijoitusta ja oli kolmas valmistajien mestaruussarjassa.
Elmeri Kaksonen

| Elmeri Kaksonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1987 (ikä 37) Savonlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Eme
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–2022
Seurat:  SaiPa (SML) Tappara (SML) Ketterä (Mestis) HPK (SML) Kärpät (SML)
Elmeri Kaksonen (s. 12. helmikuuta 1987 Savonlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Kaksonen osasi pelata myös keskellä. Hänet tunnettiin yleisesti puolustavana hyökkääjänä, joka sai useimmiten myös alivoimavastuuta. Kaksonen pelasi urallaan SM-liigaa Saimaan Pallon ja Tapparan joukkueissa sekä lyhyiden lainasopimusten verran myös Hämeenlinnan Pallokerhon ja Oulun Kärppien joukkueissa yhteensä 617 runkosarjaottelua tehopistein 67+93=160 ja 67 playoff-ottelua tehopistein 6+11=17. Hän saavutti Tapparassa SM-hopeaa vuosina 2013, 2014 ja 2015. Kaksonen kuului myös vuosina 2017–2020 SaiPan kapteenistoon, joista kaudella 2019–2020 hän toimi joukkueen kapteenina. Uransa kaksi viimeistä kautta Kaksonen pelasi Mestis-joukkue Imatran Ketterässä, jossa hän voitti Mestiksen mestaruuden joukkueensa kapteenina vuonna 2022 sekä Mestis-hopeaa vuonna 2023 ja Suomen Cupin vuonna 2021.
Deltasypressi

| Deltasypressi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Taxodioideae
Suku::  Deltasypressit Glyptostrobus
Laji::  pensilis
Kaksiosainen nimi
 Glyptostrobus pensilis  (Staunton ex D.Don) K.Koch, 1873 
Synonyymit
 Glyptostrobus lineatus  Glyptostrobus heterophyllus  Glyptostrobus sinensis  Taxodium heterophyllum  Taxodium sinense  Thuja lineata  Thuja pensilis 
Katso myös
   Deltasypressi Wikispeciesissä   Deltasypressi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Deltasypressi (Glyptostrobus pensilis) on sypressikasvien heimon deltasypressien sukuun kuuluva havupuulaji. Se on vanhan, jo liitukautisista fossiileista tunnetun sukunsa ainoa nykyisin elävä laji. Suurin osa Kaakkois-Aasian jokisuistoissa kasvavan deltasypressin alkuperäisistä elinalueista on nykyään maanviljelykäytössä, ja laji luokitellaan nykyisin äärimmäisen uhanalaiseksi. Lähimpien elävien sukulaistensa suosypressien (Taxodium) tavoin deltasypressi on kausivihanta tai puoliainavihanta havupuu, joka usein pudottaa lehtensä talveksi.
Kuvaus

Deltasypressi on keskikokoinen puu. Se kasvaa yleensä 15–30 metriä korkeaksi ja rungon rinnankorkeusläpimitaltaan enintään 1,2 metriä leveäksi. Runko levenee usein huomattavasti alaosastaan tyveä kohti. Oksat haarautuvat rungosta yleensä vaakatasossa. Kaarna on harmahtavan ruskeaa ja halkeilee epäsäännöllisinä suikaleina. Versot ovat eriytyneet pysyviin pitkäversoihin ja talveksi lehtineen variseviin lyhytversoihin.
Lehdet ovat asettuneet kierteisesti. Lyhytversojen lehdet ovat yleensä 8–12 millimetriä pitkiä ja muodoltaan neulasmaisia. Ne kasvavat 1,5–2 millimetrin välein 40–45 asteen kulmassa versoon. Pysyvien pitkäversojen lehdet ovat osin päällekkäisiä, suomumaisia, johteisia ja 1,5–3 millimetriä pitkiä. Deltasypressi on yleensä kausivihanta ja varistaa lehtensä sekä lyhytversonsa talveksi. Lehdet ovat vaaleanvihreitä nuorena ja punaisenruskeita syksyllä ennen varisemistaan.
Puu on yksikotinen ja tuulipölytteinen. Kävyt kasvavat versojen kärjissä. Hedekävyt kasvavat yksivuotisten lyhytversojen kärjissä. Siemenkävyt kasvavat suomulehtisissä pysyvissä oksanhaaroissa. Ne ovat 1,4–2,5 senttimetriä pitkiä ja 0,9–1,5 senttimetriä leveitä sekä muodoltaan munanmuotoisia tai päärynämäisiä. Käpysuomut koostuvat kiinnikasvaneesta emisuomusta ja peitinsuomusta. Ne ovat litteitä ja vastapuikeita. Käpysuomujen keskellä on pieni ota. Suomujen kärjissä on 6–10 käyrää kolmiomaista uloketta.
Rungon kuori halkeilee epäsäännöllisinä suikaleina.
Lehtimuoto vaihtelee suomumaisesta neulasmaiseen versosta riippuen.
Avautumaton käpy on päärynänmuotoinen.
Kävyt avautuvat kypsyttyään ennen varisemistaan, toisin kuin suosypresseillä.
Levinneisyys

Deltasypressi kasvaa Etelä-Kiinassa, Vietnamissa ja Laosissa. Laji on äärimmäisen uhanalainen, ja suurimman osan jäljellä olevista yksilöistä uskotaan olevan istutettuja. Luonnonvaraisia yksilöitä uskotaan olevan vielä Keski-Vietnamissa Đắk Lắkin maakunnassa sekä Laosissa Bolikhamxain provinssissa. Istutettuna laji on yleinen Etelä-Kiinassa varsinkin Guangdongissa Helmijoen suistossa.
Elinympäristö

Deltasypressi kasvaa lähinnä jokisuistoissa vetisessä maaperässä. Lajia esiintyy yleensä vain lähellä merenpinnan tasoa. Se viihtyy aurinkoisella paikalla. Istutettuna se kasvaa usein vetisten riisipeltojen laidoilla.
Käyttö

Puuta istutetaan usein Kiinassa ja Vietnamissa kosteille alueille, kuten jokien ja riisipeltojen reunoille suojaamaan tuulelta ja ehkäisemään eroosiota. Lajia käytetään myös koristepuuna monilla lämpimänlauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla.
Puuaines on arvostettua rakennustöissä, veistossa sekä huonekalujen ja soitinten valmistuksessa. Kaarnasta ja kävyistä saatavia tanniineja käytetään nahan parkitsemiseen ja kankaiden värjäykseen. Juuriston puu on hyvin kevyttä ja siitä valmistetaan korkkia, kohoja ja kellukkeita. Useita kasvin osia on myös perinteisesti käytetty lääkinnässä.
Koska puu on nykyään luonnossa hyvin harvinainen ja koska sitä kasvatetaan lähinnä suojapuuna ja eroosion estämiseksi, puuainesta ei ole nykyään laajalti saatavilla. Puuta saadaan lähinnä luonnostaan kaatuneista puista.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009

Espoo Blues sijoittui kaudella 2008–2009 miesten SM-liigassa lopullisessa tilastossa neljänneksi, voitti naisten SM-sarjassa mestaruuden ja voitti A-nuorten SM-liigassa mestaruuden. Blues palkittiin kauden menestyksestä Aaro Kivilinnan muistopalkinnolla.
Miehet

Espoo Blues sijoittui SM-liigassa kaudella 2008-2009 runkosarjassa toiseksi ja hävisi lopulta KalPalle pronssiottelussa luvuin 1-2. Blues pääsi jääkiekon mestarien liigaan seuraavalle kaudelle, kun runkosarjan ensimmäiseksi sijoittunut JYP voitti mestaruuden.
Laitahyökkääjä Toni Kähkönen rikkoi yhden playoff-kauden ylivoimamaalien ennätyksen. Entistä ennätystä pitivät hallussaan nykyinen TPS-valmentaja Kai Suikkanen (Kärpät 1987) ja Jan Caloun (HIFK 1999), jotka tekivät ennätyskeväinään kuusi ylivoimamaalia. Myös keskushyökkääjä Ben Eaves takoi kaksi uutta ennätystä, eniten ylivoimapisteitä playoff-kaudella ja eniten ylivoimasyöttöjä yhdellä playoff-kaudella.
Espoon Blues osallistui myös kuluvalla kaudella jääkiekon mestarien liigaan. Alkulohkossa Bluesin kanssa oli ruotsalainen HV 71 ja sveitsiläinen SC Bern. Blues meni lohkosta jatkoon voitettuaan kaikki ottelut. Välierissä kuitenkin Blues hävisi koko turnauksen voittaneelle joukkueelle ZSC Lionsille.
| Sijoitus | Pelattu | Voitot | JA voitot | JA tappiot | Tappiot | TM | PM | ME | Pisteet | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | 58 | 28 | 4 | 8 | 18 | 159 | 135 | +24 | 100 | 1.72 |
Naiset

Espoo Bluesin naiset voittivat 10. kerran mestaruuden jääkiekon naisten SM-liigassa.
| Sarja | Sijoitus | Pelattu | Voitot | JA voitot | JA tappiot | Tappiot | TM | PM | ME | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Loppusarja | 1 | 24 | 21 | 1 | 0 | 2 | 176 | 28 | +148 | 65 |
| Alkusarja | 1 | 14 | 13 | 0 | 0 | 1 | 111 | 14 | +97 | 39 |
A-juniorit

Espoo Bluesin A-juniorit voittivat kaudella 2008-2009 A-junioreiden SM-liigan mestaruuden.
| Sijoitus | Pelattu | Voitot | JA voitot | JA tappiot | Tappiot | TM | PM | ME | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 42 | 28 | 5 | 2 | 7 | 172 | 90 | +82 | 96 |
Fernando Pacheco

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fernando Pacheco Flores
Syntymäaika: 18. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Badajoz, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura: Alavés
Pelinumero: 13
Junioriseurat
1998–2004: Obandino
2004–2006: Flecha Negra
2006–2011: Real Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 | Real Madrid C | 45 | (0) |
| 2012–2014 | Real Madrid B | 41 | (0) |
| 2014–2015 | Real Madrid | 0 | (0) |
| 2015– | Alavés | 41 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. syyskuuta 2016.
Fernando Pacheco Flores (s. 18. toukokuuta 1992 Badajoz, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Segunda Divisiónissa pelaavaa Alavésia.
Pacheco on Real Madridin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 20. joulukuuta 2011 Copa del Reyn ottelussa Ponferradinaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Antonio Adánin tilalle. Ottelu päättyi Real Madridin 5–1-kotivoittoon. Kaudeksi 2014–2015 Pacheco nostettiin vakituisesti edustusjoukkueeseen, jossa hän muodosti maalivahtikolmikon Iker Casillasin ja Keylor Navasin kanssa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Alavésiin.
Pacheco on alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestari vuoden 2011 kisoista.
Aiheesta muualla

Fernando Pachecon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Encyclopedia of Modern Ukraine

| Encyclopedia of Modern Ukraine> Енциклопедія Сучасної України Entsyklopedija Sutšasnoji Ukrajiny |
| --- | --- |
 Tietosanakirjan vuoteen 2017 mennessä julkaistut osat 1–17 (2001–2017)
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Toimituskunta: Ivan Dziuba, Arkadii Zhukovskyi, Oleh Romaniv, Mykola Zhelezniak. Assisted by V. Baranetskyi, V. Burkat, I. Hamkalo, V. Heiets, Ye. Holovakha, D. Horbachov, D. Hrodzynskyi, Ya. Isaievych, S. Kulchytskyi, I. Kuras, V. Lytvyn, V. Lisovyi, D. Makarenko, O. Marynych, M. Melnyk, O. Myshanych, V. Naulko, O. Onyshchenko, B. Paton, V. Pylypenko, L. Pyrih, V. Pokhodenko, I. Serhiienko, A. Shydlovskyi, A. Shpak, Ya. Yatskiv
Kieli:  ukraina
Genre:  tietosanakirja
Kustantaja:  Ukrainan kansallinen tiedeakatemian Ensyklopedinen tutkimuslaitos (ukr. Інститут енциклопедичних досліджень НАН України)
Julkaistu:  2001– (e-julkaisu: 2014–)
ISBN:  966-02-2074-X
Sarja: ISSN: 2706-9990 (print), ISSN: 2707-000X (online)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Encyclopedia of Modern Ukraine (ukr. Енциклопедія Сучасної України, Entsyklopedija Sutšasnoji Ukrajiny, lyhennys ESU, tai englanniksi EMU) on suuri ukrainankielinen, Ukrainaan keskittyvä yleistietosanakirjasarja. Se on syntynyt Ukrainan kansallinen tiedeakatemian hankkeena, erityisesti tiedeakatemian tietosanakirjatyöhön keskittyvän Ensyklopedisen tutkimuslaitoksen (ukr. Інститут енциклопедичних досліджень НАН України) työpanoksella. Tämä tutkimuslaitos perustettiin vuonna 2004 valmistelemaan ja julkaisemaan ESU-tietosanakirjaa. Kattavaa pohjatyötä ESU-tietosanakirjaa varten oli tehty jo vuosina 1996–2004, osin tätä varhaisemminkin.
Kirjasarjan ensimmäinen osa julkaistiin paperimuodossa vuonna 2001. Teossarjaa on ollut laatimassa noin 6 800 henkilöä. Kunkin tietosanakirjan osan arvioi 30–40 aiheasiantuntijaa. 30-osaiseksi suunnitellusta tietosanakirjasta oli vuoden 2022 alkuun mennessä julkaistu 22 osaa. Artikkeleita oli tässä vaiheessa julkaistu aiheista, jotka alkavat ukrainan kielen kirjaimilla A-N.
Tietosanakirjasarja on syksystä 2014 lähtien julkaistu fyysisen kirjamuodon ohella avoimena verkkoversiona. Vuonna 2015 tietosanakirja sisälsi jo 45 000 artikkelia. Elektroniseen versioon sisältyi tällöin joukko kirjapainoksissa vielä julkaisemattomia, näitä varten valmisteltuja artikkeleita. Vuonna 2020 tietosanakirjan verkkoversiota luki kuukausittain noin 200 000 erillistä käyttäjää, ja vuositasolla lukijoita oli yli kaksi miljoonaa. Käyttäjämäärä on ollut kasvussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Encyclopedia of Modern Ukraine Wikimedia Commonsissa
Artikkelihaku – Entsyklopedija Sutšasnoji Ukrajiny (Encyclopedia of Modern Ukraine) (ukrainaksi) (esu.com.ua)
Eva Urevc

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Urevc vuonna 2019. |  Urevc vuonna 2019. |  Urevc vuonna 2019. |  |
Maa:   Slovenia
Maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | parisprintti (v) |  |
Eva Urevc (s. 2. marraskuuta 1995 Jesenice) on slovenialainen maastohiihtäjä.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Urevc oli parhaimmillaan 27:s kolmeen otteeseen: Râșnovin sprintissä 2016 ja Soldier Hollow'n sprintissä sekä yhdistelmäkilpailussa 2017. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 21:nneksi ja 4 × 5 kilometrin viestissä yhdeksänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti Anamarija Lampičin kanssa vapaan hiihtotavan parisprintissä pronssia.
Urevc kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Planicassa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosissa joulukuussa 2016 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Cognen vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2019. Parhaimmillaan hän on ollut viides Ulricehamnin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2021. Seuraavana päivänä hän voitti Anamarija Lampičin kanssa vapaan hiihtotavan parisprintin.
Eugèn Cajander

Eugèn Cajander (s. 13. huhtikuuta 1861 Vilna – ?) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Cajanderin vanhemmat olivat Suomen kenraalikuvernöörin viraston kassanhoitaja majuri Fredrik Anders Cajander ja Maria Antonovna Haveman ja puoliso Antonina Pavlitskaja. Cajander kävi ensin Pietarin 1. sotaopiston ja tuli sitten Nikolain ratsuväkiopistoon Pietarissa 1878. Sieltä valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä Henkivartioväen rakuunarykmenttiin Pietarhoviin 1880. Kornetiksi Cajander ylennettiin 1882, luutnantiksi 1885, aliratsumestariksi 1890 ja ratsumestariksi 1896, minkä jälkeen hän toimi Henkivartioväen rakuunarykmentin eskadroonanpäällikkönä. Everstiksi hänet ylennettiin 1904 ja 1909 hänet määrättiin 8. Lubenskin husaarirykmentin komentajaksi Chișinăuhun Bessarabiaan. Kenraalimajurina hänestä tuli 4. ratsuväkidivisioonan 1. prikaatin komentaja tammikuussa 1914 ja hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan aluksi mainitun divisioonan 3. prikaatin komentajana vuonna 1914 ja sen jälkeen useasti vt. divisioonankomentajana 1915–1918. Cajander erosi sotapalveluksesta helmikuussa 1918 eikä hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoa.
Fernando Pereira de Freitas

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1960 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chile 1959 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Pronssia | Chicago 1959 |  |  |
Fernando ”Fernando Brobró” Pereira de Freitas (18. heinäkuuta 1934 Rio de Janeiro – 10. helmikuuta 2006 Niterói) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Pereira de Freitas voitti Brasilian miesten maajoukkueessa olympiapronssia Roomassa 1960, maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja pronssia vuoden 1959 Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1959
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Boccardo |
7 Senra |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Nóbrega |
13 Fonseca |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Blás |
7 Massoni |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Boccardo |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela