stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oldenburg in Holstein

| Oldenburg in Holstein |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Oldenburg in Holstein
 Koordinaatit: 54°18′N, 10°53′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Ostholstein
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,67 km²
Korkeus:  12 m m
Väkiluku:  9 702 (2 010)
 – Väestötiheys:  245 as./km²
 
 Kaupungin verkkosivut (saksaksi)  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oldenburg in Holstein on noin 10 000 asukkaan kaupunki Itämeren rannalla Pohjois-Saksassa. Kaupunki sijaitsee Holsteinin herttuakunnan historiallisella alueella ja kuuluu nykyään Schleswig-Holsteinin osavaltioon Ostholsteinin piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kaupungin viralliset verkkosivut (saksaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tehomainos

Tehomainos Oy oli Huhtamäki-yhtymään kuulunut mainostoimisto, joka toimi Helsingissä vuodesta 1962 vuoteen 1990, jolloin se myytiin toimivalle johdolle. Vuodesta 1985 Tehomainos oli osa kansainvälistä J. Walter Thompson -mainostoimistoketjua.
Yritys perustettiin toukokuussa 1962 nimellä H-yhtymän markkinointi Oy tarkoituksena pitää se vain Huhtamäki-yhtymän yksiköitä ja tuotteita palvelevana, aluksi pikemminkin markkinointiyhtiönä ja vasta vuodesta 1965 varsinaisena mainostoimistona nimeltä Tehomainos Oy. Täydelliset mainostoimisto-oikeudet eli niin sanotun auktorisoinnin Tehomainos Oy sai joulukuussa 1965, ja toiminta pääsi alkamaan 1.1.1966. Tehomainokseen yhdistettiin vuonna 1970 myös Huhtamäki-yhtymän pakkaussuunnitteluosasto. Suurimmillaan Tehomainoksen työntekijämäärä oli 60 vuonna 1972.
Huhtamäen ulkopuolisia asiakkaita alkuvuosina olivat muiden muassa Kaukomarkkinat Oy, Valio, Lääketeollisuusyhdistys, G. A. Serlachius Oy, Oy Alko Ab:n vientiosasto, Ilmarinen, Väestöliitto ja Suomen Matkatoimisto.
Tehomainos tuli tunnetuksi erityisesti makeisten ja kosmetiikkatuotteiden televisiomainonnan sekä suoramarkkinoinnin osaajana.
Vuonna 1985 Tehomainos liittyi kansainväliseen J. Walter Thompson –mainostoimistoketjuun, jolla tuolloin oli lähes 200 toimistoa noin 40 maassa. Päätös toi Tehomainokselle myös useiden JWT-ketjun kansainvälisten asiakkaiden Suomen-mainonnan tehtäviä. Uudeksi nimeksi tuli Mainostoimisto Tehomainos – J. Walter Thompson Oy.
Vuonna 1990, osana Huhtamäki-yhtymän toimialarationalisointia, Tehomainosta yritettiin aluksi myydä JWT-ketjun emoyhtiölle WPP:lle, mutta tämän kieltäydyttyä toimisto myytiin sen toimivalle johdolle. Nykyisin J. Walter Thompsonia edustaa Suomessa Activeark-JWT Oy. Vuonna 1996 J .Walter Thompson Finland ja toinen helsinkiläistoimisto Interplan fuusioituivat.
Vuonna 2001, kun pitkäaikainen toimitusjohtaja Curt Ringwall jäi eläkkeelle, JWT-ketju osti hänen ja parin muun johtohenkilön osakkeet ja nosti omistusosuutensa Helsingin-toimistosta yli 50 prosenttiin.  Vuonna 2012 JWT Helsinki Oy ja Activeark fuusioituvat Activeark-JWT:ksi. Vuoden 2015 alusta siitä tuli Mirum Agency Oy, osa kansainvälistä Mirum-ketjua.
J. Walter Thompson poistui nimenä käytöstä syksyllä 2023, kun omistaja WPP sulautti sen, samoin kuin Young & Rubicam- ja Wunderman-ketjubrändit, asiakaskokemukseen erikoistuneeseen ketjuun nimeltä VML, josta tuli näin maailman suurin markkinointipalveluyritys noin 30 000 työntekijällään.
Nico Salo

| Nico Salo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1994 (ikä 30)
Salibandyn pelaaja
Seura:  Sv Wiler-Ersigen
Pelinumero:  20
Pituus:  181
Paino:  80
| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Riika 2016 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Praha 2018 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Malmö 2024 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2014 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2020 | Salibandy |  |
Nico Salo (s. 21. tammikuuta 1994) on suomalainen salibandypelaaja ja lajin kolminkertainen maailmanmestari. Salo edustaa Sveitsin korkeimalla sarjatasolla pelaavaa Sv Wiler-Ersigeniä ja Suomen salibandymaajoukkuetta. Vasenkätinen Salo on keskushyökkääjä.
Salo on Tampereen Classicin kasvatti. Hän debytoi Salibandyliigassa kaudella 2009–2010 ja on saavuttanut neljä kultaa sekä yhden hopean ja pronssin.
Vuonna 2011 alle 19-vuotiaiden MM-kultaa Suomen kapteenina voittanut ja samoista kisoista vuonna 2013 pronssia saavuttanut Salo debytoi Suomen salibandymaajoukkueessa vuonna 2012. Vuonna 2014 hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa Göteborgista tehden tehot 2+1. Vuoden 2016 MM-kisoissa hän oli mukana voittamassa Suomelle MM-kultaa. Vuoden 2018 MM-kisoissa hän toimi Suomen kapteenina Suomen voittaessa neljännen maailmanmestaruutensa. Ruotsalainen salibandylehti Innebandymagazinet valitsi Salon maailman viidenneksi parhaaksi miespelaajaksi vuonna 2017 ja kuudenneksi parhaaksi vuonna 2018.
Salo on 181 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa.
Saavutukset > Maailmanmestaruuskilpailut

Kultaa (3): 2016, 2018 ja 2024
Hopeaa (2): 2014 ja 2020
Saavutukset > F-liiga

Kultaa (4): 2016, 2017, 2018 ja 2021
Hopeaa (1): 2014
Pronssia (1): 2013
Saavutukset > Suomen Cup

Kultaa (4): 2014, 2018, 2019 ja 2020
Hopeaa (4): 2012, 2013, 2015 ja 2017
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Maailman parhaat salibandypelaajat -listasijoitus (Innebandymagazinet):
2. 2020
5. 2016, 2017
6. 2018, 2019
Vuoden salibandypelaaja (Urheilutoimittajain liitto): 2017
Kauden paras miespelaaja (Salibandyliitto): 2017
Salibandyliigan kuukauden pelaaja: Helmikuu 2016 ja Syyskuu 2020
Gremersdorf

| Gremersdorf |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Gremersdorf
 Koordinaatit: 54°20′N, 10°56′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Ostholstein
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,8 km²
Korkeus:  19 m
Väkiluku:  1 487
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gremersdorfin sijainti Ostholsteinin piirikunnassa. Pienessä kuvassa Ostholsteinin sijainti Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.
Gremersdorf on kunta Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltion itäosassa. Pohjoisessa Gremersdorfin alue rajoittuu Heiligenhafenin kaupunkiin, idässä Neukirchenin kuntaan, etelässä Oldenburg in Holsteinin kaupunkiin ja luoteessa Itämereen. Kunnan alueella sijaitsee kolmetoista kylää ja neljä kartanoa. Gremersdorfin nykyinen hallinnollinen alue perustettiin vuonna 1968. Dazendorf, Neuratjensdorf, Sulsdorf ja Teschendorf sijaitsevat kunnan alueella.
Historia

Nimi "Gremersdorf" juontuu sanasta Gremerstorpe, jonka merkitys on Dorf des Grimhari, Grimheri, Grimher, Grimer (Grimharien kylä). Von Siggenin suvun kuusi veljestä ostivat Gremersdorfin 1377 Kielin kaupunginraadille Heiligengeist- ja St. Jürgensairaalan käyttöön.
Seegalendorfin kartano

Seegalendorfin kartano (Gut Seegalendorf) perustettiin 1500-luvun lopulla. Se kuului Rantzaun aatelissuvulle, kuten Putlosin kartanokin (Gut Putlos), johon Seegalendorf myöhemmin liitettiin. 1700-luvun puolivälissä kartano siirtyi von Rumohrin suvun omistukseen. Kartanon alkuperäinen päärakennus oli yksikerroksinen ristikkotalo, johon kuului kaksi punatiilistä siipirakennusta. Ristikkotalon paikalle rakennettiin myöhäisklassistinen uudisrakennus 1839, siipirakennukset ovat edelleen paikoillaan. Nykyisin Seegalendorf on maatalouskäytössä. Tilalla kasvatetaan shetlanninponeja.
Talouselämä ja liikenne

Gremersdorfin talouselämä perustuu maatalouteen, erityisesti rapsin- ja viljanviljelyyn. Kunnan alueella on kaksi tuulipuistoa. Gremersdorf sijaitsee Bundesautobahn 1:n varrella niin kutsulla Vogelfluglinie-reitillä. Kylän koillispuolella reitti kulkee Fehmarnsundin sillan kautta Fehmarnin saarelle ja sen halki Puttgardenin lauttasatamaan (Fährhafen Puttgarden). Satama sijaitsee noin 28 kilometriä Gremersdorfista koilliseen ja sen kautta on meriyhteys Tanskan Rødbyhyn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gremersdorf Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivusto
List

| List |
| --- | --- |
 Ilmakuva Lististä
 lippu:  vaakuna
 List sijaitsee Pohjois-Saksassa.
 List
 Koordinaatit: 55°1′N, 8°26′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Nordfriesland
Amt:  Landschaft Sylt
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Wolfgang Strenger
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,47 km²
Väkiluku (2014):  1 548
 – Väestötiheys:  84 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  25992
 
 www.amtlandschaftsylt.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
List on kunta Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltion Nordfrieslandin piirikunnassa. Asukkaita Listissä oli 31. joulukuuta 2014 1 548, joista naisia oli 767 ja miehiä 781. Kunnan pinta-ala on 18,47 km² ja väestötiheys 84 as./km² (31.12.2014). Listin pormestari on Wolfgang Strenger.
List sijaitsee Syltin saarella ja on Saksan pohjoisin kunta. Listin naapurikunta on Kampen etelässä. Muualla kunta rajautuu Pohjanmereen. Listin luonto on dyynejä, suomaata ja hiekkarantoja.
Listin yhteistyökaupunkeja ovat Selfkant Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Görlitz Saksin osavaltiossa ja Oberstdorf Baijerin osavaltiossa. Kuntia yhdistää niiden sijainti Saksan äärimmäisissä pisteissä. Yhteistyöjärjestön nimi on Zipfelbund.
Listissä toimivat sekä evankelis-luterilainen että katolinen seurakunta. Lististä pääsee lautalla tanskalaiselle Rømøn saarelle.
Historia

Ensimmäinen maininta Lististä on vuodelta 1292, jolloin paikkakunta tunnettiin nimellä Lystum. List kuului Tanskalle vuoteen 1864, jolloin se siirtyi Preussin haltuun.
Vuonna 1900 Listissä oli 13 taloa. Vuonna 1914 Lististä tehtiin sotilastukikohta. Vuonna 1923 Listin dyynit suojeltiin. Dyynit olivat yhden muun Syltin saarella sijaitsevan alueen kanssa ensimmäiset Schleswig-Holsteinin alueelle perustetut suojelualueet. Vuonna 1931 Wolfgang von Gronau lähti Lististä lentokoneella ja kiersi maapallon. Vuonna 1963 tanskalainen laivanomistaja Lindinger aloitti matkustaja/autolauttaliikenteen Listin ja Rømøn saaren välillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Amt Landschaft-Sylt (saksaksi)
Nordseebad List auf Sylt (saksaksi)
List
Krooninen haimatulehdus

Krooninen haimatulehdus eli krooninen pankreatiitti on haiman pitkäaikainen tulehdus, johon liittyy haiman rakenteen ja toiminnan häiriöitä. Kroonisen haimatulehduksen ilmaantuvuus on noin 5–7/100 000 vuodessa.
Syyt

Kroonisen haimatulehduksen yleisin syy (60–70 prosenttia tapauksista) on pitkäaikainen alkoholinkäyttö. Oireita alkaa tulla 6–12 vuoden runsaan alkoholinkulutuksen jälkeen. Kroonisen haimatulehduksen saattaa aiheuttaa myös haimatiehyen kaventuma, jonka syynä voi olla esimerkiksi arpi, haiman pseudokysta tai kasvain. Noin kolmasosassa tapauksista sairauden syy ei koskaan selviä, jolloin puhutaan idiopaattisesta haimatulehduksesta. Harvinainen autoimmuunihaimatulehdus voi myös johtaa haiman vajaatoimintaan. Lasten kroonisen haimatulehduksen yleisin syy maailmalla on kystinen fibroosi, joka on kuitenkin Suomessa melko harvinainen tauti.
Oireet

Kroonisen haimatulehduksen yleisimmät oireet ovat pitkään jatkunut ylävatsakipu, rasvaripuli ja pahoinvointi. Vatsakipu on jaksoittaista, liittyy usein ruokailuun ja saattaa säteillä selkään. Henkilön yleistila heikkenee ja paino vähitellen laskee. Osalla kroonista haimatulehdusta sairastavista on kuitenkin hyvin vähän oireita, mikä voi vaikeuttaa taudin havaitsemista.
Krooninen haimatulehdus aiheuttaa haiman vajaatoiminnan. Haiman eksokriininen osa erittää ruoansulatusentsyymejä, joita tarvitaan ravintoaineiden imeytymiseen suolistosta. Haiman vajaatoiminnan seurauksena ruoansulatusentsyymien tuotanto vähenee tai loppuu, jolloin ruoka-aineiden imeytymishäiriöt johtavat aliravitsemukseen, ripuliin ja painonlaskuun. Myöhemmässä vaiheessa haimatulehdus tuhoaa haiman endokriinisen osan Langerhansin saarekkeet, jolloin insuliinintuotanto loppuu ja henkilölle kehittyy diabetes. Diabeteksen saa noin kymmenen prosenttia kroonista alkoholihaimatulehdusta sairastavista henkilöistä. Kun diabetes ja imeytymishäiriö ilmaantuvat, haiman toiminnasta on tuhoutunut jo 80–90 prosenttia.
Diagnostiikka

Kroonisen haimatulehduksen diagnoosi tehdään oirekuvan, haiman toimintakokeiden ja kuvantamistutkimusten perusteella. Ulosteesta tutkitaan haiman erittämien entsyymien elastaasi-1:n ja kymotrypsiinin pitoisuudet, ja verestä voidaan mitata lipaasin ja amylaasin pitoisuudet. Vatsan ultraäänitutkimuksella ja tietokonetomografialla voidaan nähdä haiman ja haimatiehyiden laajentuminen sekä pseudokystat. Tähystyksessä tehtävä ERCP-tutkimus näyttää hyvin haimatiehyiden tautimuutokset. Tarvittaessa voidaan tehdä vatsan natiiviröntgentutkimus, endoskooppinen ultraäänitutkimus tai magneettikolangiografia. Kuvantamistutkimusten osoittamat haimatiehyiden kalkkeumat ovat taudille tunnusomainen löydös.
Hoito

Alkoholinkäytön lopettaminen on tärkeä osa kroonisen haimatulehduksen hoitoa. Haimatulehduksen aiheuttama kipu hoidetaan tulehduskipulääkkeillä tai tarvittaessa vahvemmilla kipulääkkeillä.
Ravitsemushoidolla korjataan imeytymishäiriöistä johtuvaa aliravitsemusta. Hoidon perustana on säännöllinen, riittävästi energiaa sisältävä ravinto, jonka voi jakaa 5–6 pieneen päivittäiseen ateriaan. Keskipitkäketjuisia triglyseridejä sisältävä öljy (MCT-öljy) imeytyy hyvin ja saattaa parantaa ravitsemustilaa. Rasvaliukoisten vitamiinien (A, D, E, K) ja B12-vitamiinin korvaushoito voi olla tarpeellinen.
Entsyymikorvaushoidossa otetaan aterioiden yhteydessä haimaentsyymivalmistetta, joka on yleensä pakattu enterokapseleihin ja liukenee ohutsuolessa. Entsyymivalmiste korvaa haiman puutteellista ruoansulatusentsyymituotantoa ja parantaa ravintoaineiden pilkkoutumista suolessa. Valmiste sisältää tavallisesti lipaasia, amylaasia ja proteaasia.
Kroonisen haimatulehduksen aiheuttaman diabeteksen hoidossa käytetään yleensä pistosinsuliinia, mutta osalla potilaista tablettimuotoinen hoito on riittävä. Kirurginen hoito voi tulla kyseeseen, jos haimassa on selvä rakenteellinen häiriö, kuten haimatiehyen tukos, pseudokysta tai haimatiehytkivi. Autoimmuunihaimatulehdus hoidetaan kortikosteroideilla.
Tautia sairastavista on elossa kymmenen vuoden kuluttua keskimäärin 70 prosenttia ja 20 vuoden kuluttua 45 prosenttia. Ennusteeseen vaikuttaa alkoholinkäytön ja tupakoinnin lopettaminen, ikä sairastuessa ja muut samanaikaiset sairaudet.
Pienelle osalle kroonista haimatulehdusta sairastavista henkilöistä kehittyy pitkällä aikavälillä haimasyöpä.
Oulun Lyseon lukio

| Oulun Lyseon lukio> Oulun Lyseo |
| --- | --- |

 Oulun Lyseon päärakennus
Sijainti:  I kaupunginosa, Oulu
Koordinaatit:  65°00.9′N, 025°28.3′E
Tyyppi:  lukio
Perustettu:  1874
Rehtori:  Mika Aalto
Verkkosivut
Vuosina 2021–2023 lyseo toimii entisessä Oulun ammattikorkeakoulun kiinteistössä, yhdessä Merikosken lukion kanssa.
Oulun Lyseon lukio on yksi kymmenestä Oulun kaupungin ylläpitämästä päivälukiosta.
Oulun Lyseon lukiossa on kansallisen lukio-ohjelman ohella toiminut vuodesta 1992 alkaen myös kansainvälinen linja, jossa noudatetaan International Baccalaureate -järjestön lukio-ohjelmaa (IB Diploma Programme). Lyseon IB-linjalla on kansainvälisiä urheilijanuoria palveleva sivutoimipiste Sotkamossa (Sotkamon urheilulukion tiloissa).
Vuodesta 2018 alkaen Oulun Lyseon lukion yhteydessä toimii myös Tyrnävällä sijaitseva August Sahlsten -lukio, jossa opiskelijat suorittavat opintonsa muun muassa etäopetuksen avulla sekä suorittamalla itsenäisiä tehtäviä.
Vuonna 2018 Oulun Lyseon lukion kansallisella linjalla oli 175 aloituspaikkaa ja sisään pääsi peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvolla 8,67. Lisäksi IB-linjalle hyväksyttiin peruskoulutodistusten ja valintakokeiden perusteella 50 uutta opiskelijaa. August Sahlstenin lukioon puolestaan valittiin 30 opiskelijaa vähimmäiskeskiarvolla 7,67.
Historia

Oulun lyseon nimellä tunnettu 8-vuotinen oppikoulu aloitti toimintansa yksityiskouluna syksyllä 1874, sen perustajia ja ensimmäinen rehtori oli Wilhelm Lindstedt. Se oli Pohjois-Suomen ensimmäinen suomenkielinen yliopistoon johtava koulu. Ruotsinkielisiä oppikouluja oli Oulussa ollut jo 1600-luvulta lähtien. Koulun nimi oli tuolloin Oulun suomalainen yksityislyseo, mutta siitä käytettiin myös nimityksiä Oulun suomalainen lyseo, Oulun suomalainen klassillinen lyseo ja Oulun ensimmäinen suomalainen lyseo. Alkuajat olivat taloudellisesti raskaita, kunnes 1880-luvulla koulu pääsi valtionavun piiriin ja yksityislyseo muuttui 1883–1890 asteittain valtionlyseoksi. Vuodesta 1924 koulun nimenä oli Oulun lyseo. Vuosina 1971–1974 käytössä oli nimi Pokkitörmän yhteislyseo, kunnes 1974 peruskoulu-uudistuksen yhteydessä koulu siirtyi valtiolta Oulun kaupungin omistukseen ja samalla siitä tuli lukiokoulu, Oulun Lyseon lukio. Viisi alinta luokkaa (ns. keskikoululuokat) siirrettiin peruskouluun.
Rakennus

Nykyisen, uusklassista tyyliä edustavan rakennuksen suunnitteli Carl Ludvig Engel alun perin Oulun triviaalikoulun, ja sen seuraajan Oulun ruotsalaisen klassisen lukion käyttöön, ja se valmistui vuonna 1831. Koulua laajennettiin vuonna 1875 arkkitehtien Axel Hampus Dalströmin ja Florentin Granholmin suunnitelmien mukaan. Suomalainen klassinen lyseo muutti rakennukseen Svendelinin talosta, vaihtaen paikkaa Oulun ruotsalaisen lyseon kanssa. Juhlasalin käsittävän laajennuksen suunnitteli arkkitehti W. A. Tötterström (1899). Voimistelusalirakennuksen Kajaaninkadun puolella suunnitteli arkkitehti Theodor Granstedt vuonna 1907, ja sitä laajennettiin vuonna 1919. Linnankadun varren lisärakennus on vuodelta 1934 ja sen on suunnitellut arkkitehti Yrjö Sadeniemi.
Rehtorit

Wilhelm Lindstedt 1874–1875
Anton Oskar Forsman 1875–1885
V.G. Aulin 1885–1890
Mauno Rosendal 1890–1902
Sakari Westerlund 1902–1924
Antti Jauho 1924–1936
A.A. Parvela 1936–1952
Oskari Inkala 1952–1971
Matti Rossi 1971–1976
Martti Ursin 1976–1983
Pekka Sallinen 1986–2005
Teuvo Laurinolli 2005–2010
Mika Aalto 2010–
Tunnettuja oppilaita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yrjö Ahmavaara, professori  Martti Ahtisaari, presidentti  Peter von Bagh, elokuvahistorioitsija  Jalmar Castrén, ministeri (itsenäisyyssenaatti), professori  Olavi K. Fält, professori  Juho Heikkinen - itsenäisyysaktivisti  Martti Heikura, arkkitehti  Aaro Hellaakoski, runoilija  Jorma Hentilä, poliitikko  Seppo Hentilä, historioitsija  Helge Herala, näyttelijä  Saki Hevonpää, ammattipainija ja Broadway-näyttelijä  Laura Huttunen, professori  Matti Hälli, kirjailija  Jaakko Hämeen-Anttila, professori  Pentti Irjala, näyttelijä  Santeri Ivalo, kirjailija  Antti Jauho, rehtori ja kunnallispoliitikko  Pekka Jauho, akateemikko  Kaarlo I. Junnelius, kaupunginjohtaja  |  Lauri Jämsä, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos  Arvi Järventaus, kirjailija  Kari Kairamo, vuorineuvos  Kyösti Kallio, presidentti  Ilmari Kianto, kirjailija  Väinö Kirstinä, kirjailija  Markku Koli, puolustusvoimain operaatiopäällikkö   Paavo Koli, Mannerheim-ristin ritari, rehtori  Arvi Korhonen, professori  V. A. Koskenniemi, runoilija, akateemikko  Seppo Koskinen, työoikeuden professori  Onni Laitinen, lääkäri, heimoaktivisti  Ernest Lawson, näyttelijä  Eino Leino, runoilija  Niilo Liakka, kansansivistysmies  Leevi Madetoja, säveltäjä  Seppo Määttä, virkamies  Aaro Pakaslahti, diplomaatti  Teuvo Pakkala, kirjailija  W. G. Palmqvist, arkkitehti  Erkki Raappana, kenraalimajuri, Mannerheim-ristin ritari  |  Juho Raappana, toimittaja ja asianajaja  Einar Reuter, kirjailija, taidemaalari, taidekriitikko  Esko Riekki, Etsivän keskuspoliisin päällikkö  Paavo Rintala, kirjailija  Antti Arvid Räsänen, metsäneuvos  Gabriel Savukoski. Sau-Herra - poroisäntä, I maailmansodan sotavankikarkurien auttaja  Esko Seppänen, poliitikko  Ensio Siilasvuo, kenraali  Elias Simojoki, pappi, kansanedustaja  Juhani Siljo, runoilija  K. J. Ståhlberg, presidentti  Juho Sunila, poliitikko  Ahti Taponen, runoilija  Juho Vennola, poliitikko, professori  Paavo Virkkunen, poliitikko  Pertti Voutilainen, insinöörineuvos  Antero Väyrynen, poliitikko  Vilho Väyrynen, poliitikko  Yrjö Wichmann, kielitieteilijä  Kyösti Wilkuna, kirjailija  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oulun Lyseon lukio Wikimedia Commonsissa
Oulun Lyseon lukion kotisivu
Rurik Calamniuksen runo lyseolle Oulun Arkki -sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Koulun seinään on kiinnitetty muistolaatat kolmelle Suomen presidentille, jotka ovat olleet lyseon oppilaana.
Joulupuu-keräys

Joulupuu on hyväntekeväisyyskeräys, jonka tarkoituksena on antaa joululahja vähävaraisten perheiden lapsille ja nuorille, jotka todennäköisesti muuten jäisivät ilman lahjaa.
Keräys toteutetaan non profit -periaatteella eli toiminnalla ei tuoteta voittoa. Hyväntekeväisyystempauksella kerätään lahjoja lastensuojelun ja erityisen tuen piirissä oleville lapsille, joilla voi olla rajallinen mahdollisuus saada joululahjoja.
Lahjat jaetaan perille saajilleen luotettavien tahojen, kuten kaupungin sosiaalihuollon kautta. Lahjat menevät suoraan perheille ja lapsille sosiaalihuollon kautta ilman välikäsiä tai kuluja. Joulupuu on Joulupuu ry:n omistama tavaramerkki.
Joulupuun järjestäjinä toimivat pääasiassa erilaiset yhdistykset eri paikkakunnilla ympäri Suomen, mm. Nuorkauppakamarit, Lions Clubit, Mannerheimin Lastensuojeluliitot ja seurakunnat. Virallisen Joulupuu-keräyksen tunnistaa Joulupuun logosta.
Lahjoittaminen
Lahjoitusaika on yleensä Joulukuun parilla ensimmäisellä viikolla, mutta vaihtelee paikkakuntien välillä. Lahjoituksien keräystä ei voi jättää viime tippaan ennen joulua, sillä lahjojen tarkistukseen, lajitteluun ja perille toimittamiseen täytyy varata aikaa.
Paikkakuntien keräyspisteiden sijainti ja aukioloajat löytyvät Joulupuun nettisivun paikkakunnat-sivulta. Useimmiten joulupuut ovat kauppakeskuksissa ja ruokakaupoissa, mutta sellainen saattaa myös olla kirjastossa tai jopa suurten yritysten käytävillä. Joulupuussa roikkuu kortteja, joissa lukee lahjaa tarvitsevan lapsen ikä ja sukupuoli, joskus myös suora lahjatoive. Siitä otetaan kortti mukaan kauppaan, hankitaan toivottu tai ikään sopiva lahja, paketoidaan tai laitetaan lahjapussiin. Lahja tuodaan takaisin joulupuun alle. Loput prosessista hoitaa Joulupuun paikalliskeräys ja sosiaalihuolto tai vastaava paikallinen taho.
eJoulupuu
Joulupuu-lahjakeräyksen ohella on myös eJoulupuu-verkkovarainkeräys, jonka Joulupuu ry toteuttaa yhteistyössä Kotimaanavun kanssa. eJoulupuuhun lahjoitetaan rahaa, joka käytetään pääosin Joulupuu-keräyksessä puuttuvien joululahjojen ostoon eri paikkakunnilla. eJoulupuu-varoja jaetaan myös niillä paikkakunnilla, joissa itse lahjakeräystä ei ole kukaan järjestämässä.
Aiheesta muualla

Keräyksen kotisivut
Sivonen, Sonja: Viime vuonna yli 5500 lahjaa – Paljonko tänä vuonna?  11.11.2016. Tamperelainen.
Joulupuu-keräys tuo lahjan lapselle Yle Uutiset.  29.11.2016. Tornio:  Yleisradio.
↑  Joulupuu-keräys - Jokainen lapsi on lahjan arvoinen Joulupuu. Viitattu 16.12.2024.
Panker

| Panker |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Panker
 Koordinaatit: 54°20′N, 10°34′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Plön
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,8 km²
Korkeus:  55 m
Väkiluku (2019):  1 415
 – Väestötiheys:  62 as./km²
Postinumero:  24321
Suuntanumero(t):  04381
 
 www.panker.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pankerin sijainti Plönin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.
Panker on kunta Plönin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa pohjoisimmassa Saksassa. Se rajautuu pohjoisessa Kielinlahteen. Etäisyys Hampurista on noin sata kilometriä koilliseen ja Kielistä noin 30 kilometriä itään. Välittömästi Pankerin eteläpuolella sijaitsee Lütjenburgin pikkukaupunki.
Pankerin alueella sijaitsee Pankerin linna eli Gut Panker, joka tunnetaan muun muassa Suomeen kaavaillun kuninkaan syntymäkartanona. Pankerissa on myös Todendorfin sotilasharjoitusalue. Muut Pankerin kylät ovat Darry, Friedrichshof, Gadendorf, Matzwitz ja Satjendorf.
Panker mainitaan ensi kerran 1433 muodossa Pankuren. Paikannimi on slaavilaista alkuperää.