stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
23. helmikuuta
Kuolleita

1447 – Eugenius IV, paavi (s. 1383)
1464 – Zhengtong, Kiinan keisari (s. 1427)
1704 – Georg Muffat, saksalainen säveltäjä (s. 1653)
1717 – Magnus Stenbock, ruotsalainen kreivi (s. 1663)
1730 – Benedictus XIII, paavi (s. 1649)
1766 – Stanisław Leszczyński, Puolan kuningas (s. 1677)
1821 – John Keats, englantilainen runoilija (s. 1795)
1824 – Blasius Merrem, saksalainen luonnontieteilijä ja professori (s. 1761)
1848 – John Quincy Adams, Yhdysvaltain 6. presidentti (1825–1829) (s. 1767)
1855 – Carl Friedrich Gauss (”princeps mathematicorum”), saksalainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja fyysikko (s. 1777)
1879 – Albrecht von Roon, Preussin pääministeri 1873 ja sotaministeri 1859–1873 (s. 1803)
1930 – Horst Wessel, natsi-ideologi ja säveltäjä (Horst-Wessel-Lied) (s. 1907)
1931 – Helen Armstrong (”Nellie Melba”), australialainen oopperalaulaja (s. 1861)
1933 – Hannes Gebhard, suomalainen yrittäjä (osuustoimintaliikkeen uranuurtaja Suomessa) (s. 1864)
1934 – Edward Elgar, brittiläinen säveltäjä (Pomp and Circumstance) (s. 1857)
1965 – Arthur Stanley Jefferson (”Stan Laurel”), brittiläinen näyttelijä ja koomikko (Ohukainen ja Paksukainen) (s. 1890)
1969 – Sa’ud ibn Abdilaziz, Saudi-Arabian kuningas 1953–1964 (s. 1902)
1973 – Dickinson Woodruff Richards, Jr. (”Dickinson W. Richards”), vuoden 1956 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (s. 1895)
1987 – Edward Lansdale, yhdysvaltalainen kenraali (s. 1908)
1990 – José Napoleón Duarte, El Salvadorin presidentti 1984–1990 (s. 1925)
1995 – James Alfred Wight (”James Herriot”), englantilainen eläinlääkäri ja kirjailija (Kaikenkarvaiset ystäväni) (s. 1916)
1996 – Helmut Schön, saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja (s. 1915)
1999 – Carlos Hathcock, yhdysvaltalainen tarkka-ampuja (93 vahvistettua tappoa Vietnamin sodassa) (s. 1942)
2000 – Ofra Haza, israelilainen laulaja (s. 1957)
2000 – Stanley Matthews, englantilainen jalkapalloilija (s. 1915)
2003 – Robert King Merton (”Robert K. Merton”), yhdysvaltalainen sosiologi (”itsensä toteuttava ennuste”) (s. 1910)
2006 – Said Mohamed Djohar, Komorien presidentti 1989–1995 (s. 1918)
2006 – Mauri Favén, suomalainen taidemaalari (s. 1920)
2007 – Pascal Yoadimnadji, Tšadin pääministeri 2005–2007 (s. 1950)
2009 – Tuulikki Pietilä, suomalainen taidegraafikko (s. 1917)
2012 – Grigori Kosyh, neuvostoliittolainen pistooliampuja (olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari) (s. 1934)
2013 – Dave Charlton, eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1936)
2019 – Stanley Donen, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja koreografi (Laulavat sadepisarat) (s. 1924)
2019 – Jarkko Kinnunen, suomalainen keihäänheittäjä (s. 1970)
2020 – Pekka Saarnio, suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko ja toimittaja (s. 1945)
2020 – Chitetsu Watanabe, japanilainen maailman vanhin mies (s. 1907)
2021 – Ahmed Zaki Jamani, saudiarabialainen šeikki, lakimies, poliitikko ja öljyministeri 1962–1986 (s. 1930)
2022 – Jaakko Kuusisto, suomalainen viulisti, säveltäjä ja kapellimestari (s. 1974)
2022 – Britta Schall Holberg, tanskalainen poliitikko (s. 1941)
Juhlapäiviä

Guyana: Kansallispäivä.
Neuvostoliitto: Puna-armeijan ja -laivaston päivä (vuoteen 1948), Neuvostoarmeijan ja -sotalaivaston päivä
Kirgisistan, Ukraina, Valko-Venäjä, Venäjä: Isänmaan puolustajan päivä
Tadžikistan: Kansallisen armeijan päivä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 23. helmikuuta: |  |
:   Konstantin Päts 303 – Keisari Diocletianus määräsi nikomedeialaisen kirkon tuhottavaksi ja aloitti näin kahdeksan vuotta kestäneet kristittyjen vainot.  1455 – Painettujen kirjojen massatuotanto alkoi, kun Johannes Gutenberg aloitti Raamatun painamisen.  1874 – Viron ensimmäinen presidentti Konstantin Päts syntyi.  1924 – Eteläafrikkalainen Nobel-palkittu fyysikko Allan McLeod Cormack syntyi.  1983 – Brittiläinen näyttelijä Emily Blunt syntyi.  1987 – Suuressa Magalhãesin pilvessä havaittiin supernova SN 1987A.  
Katso myös: kalenteri ~ 22. helmikuuta, 24. helmikuuta
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Amalia Carneri

Amalia Carneri, kuva vuodelta 1908.
Amalia Carneri (oik. Malka Kanarvogel 12. syyskuuta 1875 Rzeszów – 1942? Treblinka) oli juutalaistaustainen puolalainen oopperalaulaja, jonka ääniala oli sopraano. Hän esiintyi Wienin tärkeimmillä näyttämöillä ja teki useita levytyksiä.
Kanarvogel opiskeli laulua Wienissä ja muutti nimensä laulutähdelle paremmin sopivaksi Carneriksi. Hän teki pitkiä kiertueita Itävalta-Unkarin, Saksan ja Ranskan oopperanäyttämöillä. Vuosina 1905–1907 hän teki useita levytyksiä. Lehtitietojen mukaan hän oli yleisön suursuosikki.
Carneri solmi avioliiton vuonna 1901 Heinrich Pollakin kanssa, joka oli valtion kaivosten tarkastaja. Liitosta syntyi kaksi poikaa, Fritz ja Karl. Jälkimmäisestä tuli professori yhdysvaltalaiseen yliopistoon.
Kansallissosialistit tulivat valtaan Saksassa vuonna 1933. Saksa miehitti Itävallan vuonna 1938, ja saksalaiset panivat siellä heti toimeen ankarat juutalaisvastaiset toimenpiteet. Vuodelta 1938 on säilynyt Carnerin kirje pojalleen. Hän toteaa kirjeessään pojalleen Fritzille, että hän ei tiedä tuleeko saamaan eläkettään ja että on joutunut myymään omaisuuttaan tullakseen toimeen. Hän toivoo pääsevänsä poikiensa luokse Yhdysvaltoihin.
Carnieri karkotettiin kodistaan Theresienstadtiin 10. syyskuuta 1942. Hänet kuljetettiin 29. syyskuuta 1942 Treblinkan tuhoamisleirille yhdessä 2001 vangin kanssa, missä heidät kaikki murhattiin. On myös tietoja, että hänet olisikin murhattu vasta vuonna 1943.
Aiheesta muualla

https://charm.rhul.ac.uk/discography/search/search_simple
Anetta Kahane

Anetta Kahane vuonna 2016.
Anetta Kahane (s. 1954 Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen toimittaja sekä Amadeu Antonio -säätiön perustaja ja puheenjohtaja.
Elämä

Anetta Kahane on toimittaja Max Kahanen ja taiteilija Doris Kahanen (o.s. Machol) tytär. Hänen vanhempansa joutuivat pakenemaan maasta Saksan kansallissosialistista hallintoa juutalais- ja kommunistitaustansa vuoksi.
Hänen veljensä on elokuvaohjaaja Peter Kahane.
Ura

Kahane opiskeli latinalaisamerikkalaista kulttuuria ja toimi kääntäjänä.
Vuosina 1974–1982 Kahane työskenteli salanimellä Victoria valtion turvallisuudesta vastaavan ministeriön (Stasi) epävirallisina työntekijänä. Stasi-kortisto sisältää lähes 800 sivua tietoja Kahanesta.
Vuonna 1998 Kahane oli perustamassa äärioikestoväkivallan, rasismin ja anti-semitismin vastaista Amadeu Antonio -säätiötä, tullen säätiön puheenjohtajaksi. Vuodesta 2003 lähtien hän on ollut säätiön päätoiminen puheenjohtaja. Vuonna 2015 säätiö sai Saksan hallitukselta tehtävän karsia vihapuhetta Facebookista.
Kahane kirjoittaa kolumneja Berliner Zeitung ja Frankfurter Rundschau -lehtiin.
1844

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

4. tammikuuta – J. V. Snellmanin taistelulehden Saiman ensimmäinen numero ilmestyi.
5. tammikuuta – Kuopiossa julkaistiin J. V. Snellmanin perustaman ja toimittaman suomenkielisen viikkolehden Maamiehen ystävän ensimmäinen numero.
13. huhtikuuta – The Sun julkaisi Edgar Allan Poen fiktiivisen kuvauksen (myöhemmin tunnettu yleisesti nimellä The Balloon-Hoax) kuumailmapallosta, joka olisi ylittänyt Atlantin valtameren 75 tunnissa. Lehti julkaisi oikaisun jutun kuvitteellisuudesta kaksi päivää myöhemmin.
23. toukokuuta – Baabilaisuuden perustaja Báb (Siyyid 'Ali-Muhammad) aloitti toimintansa.
3. heinäkuuta – Siivetönruokki kuoli sukupuuttoon.
Goodyear keksi miten kumia kovetetaan vulkanisoimalla.
Dominikaaninen tasavalta itsenäistyi Haitista.
Kuolleita

1. tammikuuta – George Harpur Crewe, englantilainen baronetti ja tory-poliitikko (s. 1795)
23. tammikuuta – Francis Burdett, brittiläinen baronetti ja radikaalipoliitikko (s. 1770)
27. tammikuuta – Cecilia, Ruotsin prinsessa (s. 1807)
29. tammikuuta – Ernst I, Saksi-Coburg-Gothan herttua (s. 1784)
15. helmikuuta – Henry Addington, Ison-Britannian pääministeri 1801–1804 (s. 1757)
17. helmikuuta – Carl Fredrik von Burghausen, suomalainen sanomalehtimies ja kirjailija (s. 1811)
17. helmikuuta – Domingo Nieto, Perun presidentti (s. 1803)
28. helmikuuta – Abel P. Upshur, yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko (s. 1790)
8. maaliskuuta – Kaarle XIV Juhana, alk. Jean-Baptiste Jules Bernadotte, Ruotsin ja Norjan kuningas (s. 1763)
24. maaliskuuta – Bertel Thorvaldsen, tanskalainen kuvanveistäjä (s. 1770)
16. huhtikuuta – Johan Christopher Frenckell, suomalainen kirjanpainaja, kirjankustantaja ja paperitehtailija (s. 1789)
22. huhtikuuta – Henri Montan Berton, ranskalainen säveltäjä (s. 1767)
14. toukokuuta – Robert Bremer, suomalainen tehtailija (s. 1777)
26. toukokuuta – Jacques Laffitte, ranskalainen pankkiiri ja poliitikko (s. 1767)
2. kesäkuuta – Gustaf Hällström, suomalainen luonnontieteilijä, yliopistomies ja pappi (s. 1775)
3. kesäkuuta – Louis Antoine de Bourbon, Angoulêmen herttua, Ranskan kruununprinssi (s. 1775)
18. kesäkuuta – Sven Johan Backman, suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjailija (s. 1801)
19. kesäkuuta – Étienne Geoffroy Saint-Hilaire, ranskalainen luonnontieteilijä (s. 1772)
27. kesäkuuta – Joseph Smith, Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon perustaja (s. 1805)
11. heinäkuuta – Jevgeni Baratynski, venäläinen runoilija (s. 1800)
17. heinäkuuta – John Dalton, englantilainen kemisti, meteorologi ja fyysikko (s. 1766)
28. heinäkuuta – Joseph Bonaparte, Napoleonin veli, Espanjan kuningas 1808–1813 (s. 1768)
29. heinäkuuta – Franz Xaver Wolfgang Mozart, itävaltalainen säveltäjä, Wolfgang Amadeus Mozartin poika (s. 1791)
4. elokuuta – Jacob Aall, norjalainen rautaruukin omistaja, poliitikko ja taloustieteilijä (s. 1773)
30. elokuuta – Francis Baily, englantilainen tähtitieteilijä (s. 1774)
9. syyskuuta – Carl Gerhard Hising, suomalainen senaattori, todellinen valtioneuvos ja laamanni (s. 1782)
16. syyskuuta – Magnus Brahe, ruotsalainen kreivi (s. 1790)
5. lokakuuta – Alexander von Benckendorff, venäläinen kenraali (s. 1783)
21. marraskuuta – Ivan Krylov, venäläinen satukirjailija (s. 1769)
26. marraskuuta – Gustaf Johan Billberg, ruotsalainen juristi, eläin- ja kasvitieteilijä (s. 1772)
15. joulukuuta – Carl Edvard af Heurlin, suomalainen senaattori ja valtioneuvos (s. 1790)
28. joulukuuta – Gustaf Lundahl, suomalainen tähtitieteilijä ja professori (s. 1814)
Ching Shih, kiinalainen merirosvokapteeni (s. 1775)
Joshua Hill, Pitcairn-saarille asettunut yhdysvaltalainen seikkailija (s. 1773)
Adolphe Simon Neboux, ranskalainen lääkäri ja lintutieteilijä (s. 1806)
Joseph Strutt, englantilainen liikemies ja hyväntekijä (s. 1765)
Ajan pyörä

Ajan pyörä (engl. The Wheel of Time) on kirjailija Robert Jordanin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka on yksi nykyisen fantasiakirjallisuuden pisimmistä ja suosituimmista kirjasarjoista.
Englanninkielisiä kirjoja on ilmestynyt neljätoista osaa. Yksi englanninkielinen osa vastaa kahta tai kolmea suomenkielistä. Robert Jordan kuoli vuonna 2007 eikä kyennyt itse saattamaan työtään loppuun. Viimeiset osat kirjoitti Brandon Sanderson Jordanin muistiinpanojen pohjalta. A Memory of Light, sarjan viimeinen osa, julkaistiin englanniksi 8. tammikuuta 2013.
Jordan kirjoitti myös sarjan tapahtumia edeltävän romaanin Uusi kevät ja novellin The Strike at Shayol Ghul. Sen lisäksi sarjasta on julkaistu tietoteos The World of Robert Jordan’s The Wheel of Time.
Karisto päätti lopettaa Ajan pyörän suomentamisen Jordanin itsensä kirjoittamiin teoksiin, joten kolmea viimeistä osaa ei suomennettu.
Sarjan pohjalta on vuodesta 2021 alkaen tuotettu samannimistä televisiosarjaa.
Kirjasarjan osat

| nro | engl>  | vuosi | nro | suom>  | vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0. | New Spring | 2004 | 0. | Uusi kevät | 2008 |
| 1. | The Eye of the World | 1990 | 1. | Vaarojen taival | 1996 |
| 1. | The Eye of the World | 1990 | 2. | Maailmansilmä | 1997 |
| 2. | The Great Hunt | 1990 | 3. | Valeren torvi | 1997 |
| 2. | The Great Hunt | 1990 | 4. | Lohikäärmeviiri | 1998 |
| 3. | The Dragon Reborn | 1991 | 5. | Tornin salaisuus | 1998 |
| 3. | The Dragon Reborn | 1991 | 6. | Callandor | 1999 |
| 4. | The Shadow Rising | 1992 | 7. | Pimeän varjo | 1999 |
| 4. | The Shadow Rising | 1992 | 8. | Lohikäärme herää | 2000 |
| 4. | The Shadow Rising | 1992 | 9. | Kultasilmä | 2000 |
| 5. | The Fires of Heaven | 1993 | 10. | Taivaan tulet | 2000 |
| 5. | The Fires of Heaven | 1993 | 11. | Hopeinen nuoli | 2001 |
| 5. | The Fires of Heaven | 1993 | 12. | Sotaherra | 2001 |
| 6. | Lord of Chaos | 1994 | 13. | Kaaoksen valtias | 2002 |
| 6. | Lord of Chaos | 1994 | 14. | Lähettiläät | 2002 |
| 6. | Lord of Chaos | 1994 | 15. | Mustan tornin miehet | 2002 |
| 7. | A Crown of Swords | 1996 | 16. | Keulakuva | 2003 |
| 7. | A Crown of Swords | 1996 | 17. | Miekkojen kruunu | 2003 |
| 8. | The Path of Daggers | 1998 | 18. | Tuulten kulho | 2004 |
| 8. | The Path of Daggers | 1998 | 19. | Tikaripolku | 2004 |
| 9. | Winter's Heart | 2000 | 20. | Sydäntalvi | 2005 |
| 9. | Winter's Heart | 2000 | 21. | Yhdeksän kuun tytär | 2005 |
| 10. | Crossroads of Twilight | 2003 | 22. | Hämärän tienhaara | 2006 |
| 10. | Crossroads of Twilight | 2003 | 23. | Vainajien kaupunki | 2006 |
| 11. | Knife of Dreams | 2005 | 24. | Unten veitsi | 2007 |
| 11. | Knife of Dreams | 2005 | 25. | Käsipuoli | 2007 |
| 12. | The Gathering Storm | 2009 |   |   |   |
| 13. | Towers of Midnight | 2010 |   |   |   |
| 14. | A Memory of Light | 2013 |   |   |   |
Juoni

Ajan pyörä -kirjat kertovat Rand al’Thorin ja tämän ystävien seikkailuista. Rand on tavallinen lammaspaimen Kaksvirroilta, kunnes hänen kotikyläänsä hyökkää trollokkeja, Pimeän valtiaan Shail’tanin puoliksi ihmisiä ja puoliksi eläimiä olevia hirviöitä. Samoihin aikoihin kylään on saapunut Moiraine Damodred, Aes Sedai, joka auttaa Randin ja tämän ystävät, Perrin Aybaran ja Matrim Cauthonin pakoon. Moiraine on etsinyt aivan samaa kuin trollokit ja niitä ohjaavat myrddraalit: näitä kolmea poikaa, jotka Pimeän valtias haluaa.
Tarinan edetessä paljastuu, että Rand on todellisuudessa uudestisyntynyt lohikäärme, jonka alati toistuvana kohtalona on astua Pimeän Valtiasta vastaan Viimeisessä taistelussa, Tarmon Gaidonissa. Aina on taistelu päättynyt jommankumman voittoon, Lohikäärmeen tai Pimeän valtiaan, mutta nyt ennusmerkit näyttävät että tämä voisi olla viimeinen, lopullinen taisto valkeuden ja pimeyden välillä. Randia tukevat Perrin ja tämän liittolaiset sudet, lapsuudenystävä Mat ja ashal’manit, miespuoliset Aes Sedait sekä osa naispuolisista. Häntä vastassa ovat Pimeän valtiaan Valitut, toiselta nimeltään Hyljätyt, musta ajah, Pimeän Valtiasta palvelevat Aes Sedait sekä meren takaa palaavat seanchanit, jotka aikovat Artur Paendrag Tanreallin, suuren yhdistäjän verenperinnön oikeudella valloittaa alueensa takaisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ajan pyörä Wikimedia Commonsissa
Robert Jordanin blogi (englanniksi)
Andrew John

| Andrew John |
| --- | --- |
 Piispa Andrew John.
Bangorin hiippakunnan piispa
 2008– 
Edeltäjä:  Anthony Crockett
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1964 (ikä 60) Aberystwyth, Wales
Puoliso:  Caroline
Lapset:  4
Muut tiedot
Uskonto:  Walesin kirkko
Andrew Thomas Griffith John (s. 9. tammikuuta 1964) on Walesin kirkon Bangorin hiippakunnan piispa vuodesta 2008.
Varhaisvuodet ja koulutus

Andrew John kasvoi lähellä Aberystwythiä Walesissä. Hän opiskeli Ysgol Penglaisin high schoolissa. Hän suoritti lakitieteen tutkinnon Cardiffin yliopistossa vuonna 1986 ja teologian tutkinnon Nottinghamin yliopistossa 1988. Hän suoritti pastoraaliopintojen diplomin Nottinghamin St John's Collegessa 1989.
Pappisura

Andrew John vihittiin diakoniksi vuonna 1989. Vuonna 1990 hänet vihittiin papiksi St Davidsin hiippakunnassa, jonka alueella hän toimi pappina aina piispanvihkimykseensä asti. Hän oli Cardiganin, Y Ferwgin ja Mwntin kuraatti vuosina 1989-1991 ja Aberystwythin kuraatti 1991-1992. Hän toimi Rectoral Benefice of Aberystwythin kirkkoherrana 1992-1999. Sitten hän toimi kirkkoherrana vuosina 1999-2005 Henfynywissä, minkä lisäksi hänen vastuulleen kuului Aberaeron ja Llanddewi Aberarth sekä vuodesta 2005 lähtien myös Llanbadarn Trefeglwys. Vuonna 2006 hänestä tuli Pencarregin ja Llanycrwysin kirkkoherra ja Cardiganin arkkidiakoni. Vuonna 2008 hänet valittiin Bangorin hiippakunnan piispaksi.
Yksityiselämä

Andrew Johnilla on vaimo Caroline, joka vihittiin diakoniksi samassa tilaisuudessa jossa John vihittiin papiksi. Heillä on yksi poika ja kolme tytärtä. John puhuu sujuvasti kymriä. Hän harrastaa juoksemista, mäkipyöräilyä sekä saksofonin ja kitaran soittoa.
Alex ja pelon aika

| Alex ja pelon aika |
| --- | --- |

Kirjailija:  Marja-Leena Tiainen
Kieli:  suomi
Genre:  nuoret
Kustantaja:  Tammi
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  334
ISBN:  978-951-31-3689-5
Sarja: Alex-trilogia
Seuraava:  Alex, Aisha ja Sam
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Alex ja pelon aika on Marja-Leena Tiaisen vuonna 2006 kirjoittama nuortenromaani. Tiainen voitti kirjallaan Savonia-palkinnon ja koko Alex-trilogiasta Anni Swan -palkinnon 2009. Kirja sai kaksi jatko-osaa, Alex, Aisha ja toivon aika sekä Alex, Aisha ja Sam, mutta jatko-osat keskittyvät enemmän kuvaamaan pakolaislasten elämää kuin elämää kadulla.
Juoni

Kirja kertoo Alex-nimisestä pojasta, joka asuu isänsä ja veljensä kanssa kuvitteellisessa Kaksoisvuortenmaan valtiossa. Kirjan alussa Alexin perheen elämä muuttuu, kun hänen kotikaupinkinsa keskustassa räjähtää paikallisen oppositiopuolueen virittämä pommi ja hänen puolueeseen kuuluva veljensä pakenee maasta. Myöhemmin Alexin isä joutuu kuulusteluselliin ja Alex ajautuu kadulle. Alex selviytyy kadulla muiden katulasten kanssa ja kohtaa monenlaisia vaaroja ja ongelmia. Kirjan lopussa Alex matkustaa pakolaisena pois kotimaastaan.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely Tammen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
A8

A8 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
A8, paperiarkin koko
AMD A8, tietokoneen suoritinmalli
Arrows A8, kilpa-auto
Audi A8, automalli
HMS A.8, sukellusvene
A8 eli Olympian valtatie, moottoritie Kreikassa
Curtiss A-8, 1930-luvun lentokone
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”A8”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
A9

A9 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
A9, paperiarkin koko
Aggregat A9, Aggregat-rakettisarjan kehitysmalli
Arrows A9, kilpa-auto
HMS A.9, sukellusvene
Northrop A-9A, prototyyppilentokone, myös nimellä Northrop YA-9
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”A9”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alfred de Vigny

| Alfred de Vigny |
| --- | --- |
 Alfred Victor de Vigny
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alfred Victor de Vigny
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1797 Loches, Touraine, Ranska
Kuollut: 17. syyskuuta 1863 (66 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alfred Victor de Vigny (27. maaliskuuta 1797 Loches, Touraine, Ranska – 17. syyskuuta 1863 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen sotilas ja kirjailija.
Elämä ja ura

Napoleonin voitot ja suvun perinteet saivat Vignyn lähtemään sotilasuralle. Napoleonin tappioiden jälkeen hän hylkäsi sotilasuran ja keskittyi kirjallisuuteen.
Vignyn esikoiskokoelma Poèmes ilmestyi 1822. Niihin aikoihin hän kirjoitti myös mestariteoksensa Moïse (suom. Mooses) ja Éloa, ja ne sekä Le déluge ilmestyivät ensin kokoelmassa Poèmes antiques et modernes (1826). Hän yritti vielä 1823 päästä rintamalle Espanjaa vastaan käytävässä sodassa, mutta päätyi reserviin ja kirjoitti lohdukseen runon Le cor Rolandin kuolemasta ja Walter Scottin tyylisen historiallisen romaanin Cinq-Mars ou une conjuration sous Louis XIII (1826, Cinq-mars eli Eräs salaliitto Ludvig XIII:nen aikana, suom. K. Cronstedt 1879), joka sai suuren suosion. Hän erosi armeijasta kapteenin arvoisena 1828 ja solmi samana vuonna avioliiton Lydia Bunburyn kanssa.
Vigny oli lyriikassaan romantiikan läpimurron edeltäjiä, samoin hän oli ensimmäisiä, jotka hylkäsivät pseudoklassismin säännöt ja kulki William Shakespearen jalanjälkiä. 1829 esitettiin Théâtre français’ssa Vignyn käännös Shakespearen Othellosta, joka aikanaan oli merkittävä rohkean, realistisen tyylinsä vuoksi. Odéonissa 1831 esitetty La maréchale d’Ancre käsittelee historiallista aihetta 1600-luvulta ja on Vignylle tyypillisesti fatalistinen. Pariisin oopperassa 1833 esitetty näytelmä Quitte pour la peur edustaa 1700-luvun tyyliä.
Vignyn suurin teatterimenestys oli kuitenkin vasta Chatterton (esitetty 1835). Se heijastelee romantiikkaa ja erityisesti Vignyn käsitystä runoilijasta marttyyrinä, jota ei ymmärretä. Se oli valtava menestys ja aiheutti itsemurha-aallon, kuten Johann Wolfgang von Goethen teos Nuoren Wertherin kärsimykset aikanaan. Aihe oli peräisin Vignyn vähän aiemmin julkaisemasta, Laurence Sternen ja Denis Diderot’n esikuvan mukaan kirjoittamasta, katkeruuden leimaamasta Consultations du docteur Noir: Stello ou les dìables bleus (1832). Siinä vaiheessa Vignyn maine varjosti Victor Hugota, joka vasta vähitellen sai mainetta, mutta tilanne muuttui pian, kun Vignyn kirjoitustyö näytti yhtäkkiä lakkaavan.