stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Terry Pratchett
Suomennetut teokset > Kiekkomaailman nuortenkirjat

| nro | suom>  | sidottu vuosi | nidottu vuosi | engl>  | vuosi | Ryhmä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät | 2002 | ---- | The Amazing Maurice and his Educated Rodents | 2003 | Sekalaista |
| 2. | Vapaat pikkumiehet | 2003 | 2005 | The Wee Free Men | 2003 | Tiffany Särkynen |
| 3. | Tähtihattu | 2004 | ---- | A Hat Full of Sky | 2004 | Tiffany Särkynen, noidat |
| 4. | Talventakoja | 2007 | ---- | Wintersmith | 2006 | Tiffany Särkynen, noidat |
| 5. | Keskiyö ylläni | 2011 | ---- | I Shall Wear Midnight | 2010 | Tiffany Särkynen, noidat |
| 6. | Paimenen kruunu | 2018 | ---- | The Shepherd’s Crown | 2015 | Tiffany Särkynen, noidat, elämä ja kuolema |
Suomennetut teokset > Bromeliad-trilogia

| nro | suom>  | sidottu vuosi | nidottu vuosi | engl>  | vuosi | Ryhmä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Suuri ajomatka | 2005 | ---- | Truckers | 1989 | Ontut |
| 2. | Louhoksen valtiaat | 2006 | ---- | 	Diggers | 1990 | Ontut |
| 3. | Yläilmoissa | 2007 | ---- | Wings | 1990 | Ontut |
Suomennetut teokset > Muut teokset

| suom>  | sidottu vuosi | engl>  | vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Hyviä enteitä: Noita Agnes Nutterin Hienot ja Oikeat Ennustukset | 1992 | Good Omens: The Nice and Accurate Prophecies of Agnes Nutter, Witch | 1990 |
| Valtio | 2009 | Nation | 2008 |
| Viemärin valtias | 2014 | Dodger | 2012 |
| Tosikissa ei kirppuja kiroile | 1990 | The Unadulterated Cat | 1989 |
Suomentamattomia teoksia

Kiekkomaailman oheiskirjat:
The Streets of Ankh-Morpok (yhdessä Stephen Biggsin kanssa), 1993.
The Discworld Companion(myös nimellä:The New Discworld Companion) (yhdessä Stephen Biggsin ja Paul Kidbyn kanssa), 1994, 1997, 2002.
The Discworld Mapp (yhdessä Stephen Biggsin kanssa), 1995.
A Tourist Guide to Lancre (yhdessä Stephen Biggsin ja Paul Kidbyn kanssa), 1998.
Death’s Domain (yhdessä Paul Kidbyn kanssa), 1999.
Nanny Ogg’s Cookbook (yhdessä Stephen Biggsin, Tina Hannan ja Paul Kidbyn kanssa), 1999.
The Last Hero (yhdessä Paul Kidbyn kanssa), 2001.
Muu fantasiakirjallisuus:
The Carpet People, 1971.
The Dark Side of the Sun, 1976.
Strata, 1981.
Johnny Maxwellin seikkailut -sarja:
Only You Can Save Mankind, 1992.
Johnny and The Dead, 1993.
Johnny and The Bomb, 1995.
Kuvateokset:
Pratchett, Terry & Kidby, Paul: The Pratchett Portfolio.  VGollancz, 1996.  ISBN 0-575-06348-3  (englanniksi)
Pratchett, Terry & Kidby, Paul: The Art of Discworld.  Gollancz, 2004.  ISBN 0-575-06348-3  (englanniksi)
The Compleat Ankh-Morpork City Guide.  Doubleday, 2012.  ISBN 978-0-85752-074-6  (englanniksi)
Tieteen popularisointia: 'Kiekkomaailman tiede' -sarja yhdessä Ian Stewartin ja Jack Cohenin kanssa:
the Science of Discworld, 1999
the Science of Discworld II: The Globe, 2002
the Science of Discworld III: Darwin’s Watch, 2005
"Long Earth" sarja, kirjoitettu yhdessä Stephen Baxterin kanssa:
The Long Earth, 2012, ISBN 978-0-857-52009-8 (englanniksi)
The Long War, 2013, ISBN 978-0-06-206777-7 (englanniksi)
The Long Mars, 2014, ISBN 978-0-857-52175-0 (englanniksi)
The Long Utopia, 2015, ISBN 978-0062297334 (englanniksi)
The Long Cosmos, 2016, ISBN 978-0062297372 (englanniksi)
Suomentamattomat sarjakuvat

Mort A Discworld Big Comic (yhdessä Stephen Biggsin kanssa), 1994.
The Light Fantastic: Graphic Novel (yhdessä Steven Rossin ja Joe Bennetin kanssa), 1993, 2008.
The Colour of Magic: Graphic Novel (yhdessä  Scott Rockwellin ja Steven Rossin kanssa) 1993, 2008.
The Discworlds Graphic Novels: The Colour of Magic & Light Fantastic (uusintapainos) (yhdessä Steven Rossin, Joe Bennetin ja Scott Rockwellin kanssa), 2008.
GUARDS! GUARDS!: A Discworld Graphic Novel (yhdessä Stephen Biggsin ja Graham Higginsin kanssa), 2000.
Kirjallisuutta

Sisättö, Vesa (toim.): Ulkomaisia fantasiakirjailijoita.  BTJ Kirjastopalvelu Oy, 2003.  ISBN 951-692-539-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terry Pratchett Fan Site (englanniksi)
Immonen, Petri: Terry Pratchett. Kirjailija s. 28.4.1948, k. 12.3.2015. Helsingin Sanomat, Muistot.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 
Terry Pratchett vuonna 2005 Worldconissa Glasgow’ssa.
Jaakko Kinnunen

Jaakko Lauri Kinnunen (28. huhtikuuta 1897 Ristijärvi – 19. lokakuuta 1963) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Joel Kaleb Kinnunen ja Vappu Keränen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Naimi Sofia Hiltusen kanssa.
Opinnot

Kinnunen kävi kolme luokkaa kansakoulua ja kirjoitti yksityisesti ylioppilaaksi Hangon suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1930. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1930–1931. Reserviupseerikoulun hän kävi vuonna 1926.
Jääkärikausi

Kinnunen työskenteli maanviljelijänä kotitilallaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 7. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin 10. elokuuta 1917 pataljoonan haupitsipatteriin.
Suomen sisällissota

Kinnunen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 3. patteriin ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä ja Tampereella, Tampereen valloituksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 6. patteriin ja osallistui taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Kinnunen palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, mistä hänet siirrettiin tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä Vuoristotykistöpatteriston 1. patteriin. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 vain liittyäkseen 25. helmikuuta 1919 Viron vapaussotaan lähteviin Pohjan Poikain rykmentin 1. patteriin. Viron vapaussodassa hän toimi patteriupseerina ja otti osaa taisteluihin Petserissä, missä hän haavoittui lievästi taistelussa. Virosta palattuaan hän asettui Helsinkiin ja astui Helsingin poliisilaitoksen palvelukseen poliisina 9. marraskuuta 1919 ja toimi tehtävässä 30. kesäkuuta 1920 saakka. Takaisin armeijan palvelukseen Kinnunen palasi 1. elokuuta 1920 ja hänet sijoitettiin patterinvääpeliksi Rannikkotykistörykmentti 1:een, josta hänet siirrettiin 15. helmikuuta 1921 Aseseppäkouluun. Aseseppäkoulusta hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1921 koulutusaliupseeriksi Kenttätykistörykmentti l:n 4. patteriston 12. patteriin. Armeijasta hän erosi toistamiseen 1. joulukuuta 1922, mutta astui takaisin palvelukseen jo 1. joulukuuta 1923 ja hänet sijoitettiin muonitusmestariksi Kenttätykistörykmentti l:n 1. patteristoon. Kolmannen kerran hän erosi armeijasta 1. toukokuuta 1924, mutta oli jälleen kolkuttelemassa armeijan osia jo 1. syyskuuta 1924 ja hänet otettiinkin takaisin palvelukseen ja hänet sijoitettiin varusmestariksi Kenttätykistörykmentti l:n 3. patteriston 12. patteriin. Kenttätykistörykmentistä hänet siirrettiin 1. syyskuuta 1925 koulutusaliupseeriksi Helsingin komennuskomppaniaan ja edelleen 1. syyskuuta 1930 vahtimestariksi Yleisesikuntaan. Armeijasta hän erosi neljännen ja viimeisen kerran 15. elokuuta 1933 ja teki sen jälkeen vain tilapäistöitä.
Talvi- ja jatkosota

Kinnunen osallistui talvisotaan Kotijoukkojen esikunnassa ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 3. Viestivarastokomppaniaan, missä hän palveli vuoteen 1942 saakka, jolloin hän joutui Sotasairaalaan hoidettavaksi. Sairaalasta päästyään hänen palvelusluokkansa pudotettiin D-luokkaan ja vapautettiin palveluksesta. Sotien jälkeen Kinnunen siirtyi hetkeksi kansanhuoltoministeriön palvelukseen, jonka jälkeen hän teki vain tilapäistöitä. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Jefreitteri 11. helmikuuta 1918  Aliupseeri 11. huhtikuuta 1918  Vääpeli 1. elokuuta 1920  Vänrikki 1940 |     |  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaudenmitali 2. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Viron Vapaussodan muistomitali |
Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916.
Propranololi

| --- | --- |

Propranololi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-naftalen-1-yylioksi-3-(propan-2-yyliamino)propan-2-oli
Tunnisteet
CAS-numero: 525-66-6
ATC-koodi: C07AA05
PubChem CID: 4946
DrugBank: DB00571
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H21NO2 
Moolimassa: 259.34 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 26 %
Metabolia: Maksa
Puoliintumisaika: 4–5 h
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C(AU) C(US) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: oraalinen
Propral 40 mg -tabletteja.
Propral 10 mg -lääkepakkaus.
Propranololi on ei-selektiiviisiin beetasalpaajiin kuuluva lääkeaine (Suomessa valmistenimillä Propral, Propranolol Accord, Ranoprin). Sitä käytetään muun muassa paniikkikohtausten, korkean verenpaineen ja esiintymisjännityksen hoitoon.
Historia

Propranololin keksi skotlantilainen tutkija James W. Black 1950-luvun loppupuolella ja hän sai löytönsä ansiosta Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon, joka on yksi viidestä alkuperäisestä Nobel-palkinnosta. Se patentoitiin vuonna 1962 ja Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA hyväksyi sen myyntiin Yhdysvalloissa 13. marraskuuta 1967.
Käyttöaiheet

Propranololia käytettiin aluksi angina pectoriksen hoitoon, sekä korjaamaan sydämen rytmihäiriöitä. Propranololia on käytetty myös esiintymisjännitykseen sekä dopingina lajeissa, joissa vaaditaan vakaata kättä ja hyviä hermoja, kuten ammunnassa. Näissä lajeissa propranololin käyttö onkin kielletty. Propranololia käytetään myös paniikkihäiriön oireiden hoitoon.
On epäselvää perustuuko propranololin vaikutus paniikkioireiden ja post-traumaattisten stressihäiriöiden hoidossa sydämen syketiheyden alentamiseen sekä verenpaineen laskemiseen, vai kenties siihen, että se veri–aivo-esteen ylittävänä salpaajana vaikuttaa myös noradrenaliinin keskushermostossa toimittamaan muistin asettumiseen. Suhteellinen vaikutus autonomiseen hermostoon on myös epäselvä, vaikka sitä selvästikin on. Tällaisessa lääkkeellisessä käytössä yhdisteen vaikutukset kuitenkin ovat sekundaarisia (toissijaisia), eli eivät suoraan kohdistu vallitsevaan sosiaaliseen jännitykseen tai vastaavaan tilanteeseen.
Lääkettä voidaan käyttää myöskin muiden lääkkeiden, varsinkin neuroleptien aiheuttamiin sivuvaikutuksiin. Tällaisia voivat olla esimerkiksi vapina, akatisia sekä sydämentykytys. Edelleen on propranololilla ollut käyttöä toissijaisena lääkityshoitona Parkinsonin tautiin liittyvään liikevapinaan, esimerkiksi levodopan rinnalla yhdistettynä. Vuosikausiannostelun terapeuttinen leveys oli tuolloin 60–100 mg/vrk.
Lisäksi lääkettä käytetään päänsäryn sekä migreenin ja glaukooman eli silmänpainetaudin hoitoon.
Sydänperäisten äkkikuolemien torjumisessa lääkkeellä on myöskin merkitystä.
Vasta-aiheet

Yleensä astmaatikoilla saattaa lääkkeen ottaminen pahentaa oireita. Yhteisvaikutuksia tunnetaan lukuisten muitten lääkkeitten kanssa. Ennen propranololi-lääkityksen aloittamista olisi hyvä selvittää muut lääkitykset, sekä näiden mahdolliset yhteisvaikutukset.
Liiaksi annosteltuna, saattaa propranololin vaikutus muodostua bradykardiseksi, koska lääke ei omaa sympatomimeettista vaikutusaluetta. Silloin sydän on harvalyöntinen.
Propranololi, kuten muutkin beetasalpaajat, saattaa pahentaa masennuksen oireita.
Samanaikaisesti tai jälkeisesti annettuna propranololi saattaa pahentaa liikaa annostellun sydänlääke digoksiinin haittavaikutuksia.
Vasta-aiheet > Erityiset varoitukset

Lääketieteellisiin leikkausoperaatioihin menevien tulisi mainita hoitaville henkilöille mahdollisesta propranololi-lääkityksestä. Lääkkeellä on todettu olevan vaikutusta nukuttaviin, eli anesteettisiin lääkeaineisiin.
Yliannostus

Propranololin yliannostuksesta seuraavaan tilaan voi liittyä vaikeuksia pysyä pystyssä, matalasta verenpaineesta seuraavat oireet ja näkö- ja aistiharhoja, jotka johtuvat aivojen rajoittuneesta verenkierrosta matalan verenpaineen vuoksi. Suurina annoksina tila voi olla hengenvaarallinen. Kaatumisista aiheutuvat vammat saattavat myös haitata vakavasti, erityisesti päähän kohdistuvat iskut ja verenvuotoa aiheuttavat vammat. Yleisesti yli 1 gramman annos on mahdollisesti tappava. Annoksen kasvaessa riski vaipua koomaan kasvaa. Jos potilas kokee kohtauksia tai vapinaa niitä saatetaan hoitaa bentsodiatsepiineilla kuten diatsepaamilla, tilanteesta riippuen.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Propranolol (englanniksi)
Lääkeinfo: Propral[vanhentunut linkki]
Beetasalpaajat
| --- | --- |
Epäselektiiviset beetasalpaajat:  alprenololi  bopindololi  bupranololi  karteololi  kloorianololi  mepindololi  nadololi  oksprenololi  penbutololi  pindololi  propranololi  sotaloli  tertatololi  timololi 
β1-selektiiviset salpaajat:  asebutololi  atenololi  betaksololi  bevantololi  bisoprololi  epanololi  esmololi  metoprololi  nebivololi  praktololi  s-atenololi  seliprololi  talinololi 
β2-selektiiviset salpaajat: butoksamiini
Beeta- ja alfasalpaajat:  karvediloli  labetaloli
Kiovan keskusrautatieasema

| Kiovan rautatieasema,  Kiovan matkustajaliikenteen rautatieasema,  Вокзал станції Київ-Пасажирський (Kyjiv-Pasažyrskyi) |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  50°26′24.8″N, 030°29′21.9″E
Osoite:  Привокзальна площа 1, Київ (Privokzalna ploštša 1, Kijiv)
Kunta:  Kiova
Valtio:  Ukraina
Etäisyydet:  (Etäisyydet noin) Dnipropetrovsk 532 km, Harkova 489 km, Kryvyi Rih 490/508 km, Lviv 572 km, Mykolajiv 757 km, Odessa 655 km, Pultava 353 km, Sarny 311 km, Tšernihiv 209 km; Brjansk (Orlovski) 485 km, Kaluga 2 690 km, Moskova (Kiovan asema) 872 km, Ufa 2405 km; Nevel-2 794 km, Dno 1014 km, Pietari 1259 km; Homel (Gomel) 320 km, Babruisk 471 km, Minsk 620 km; Varsova 786 km, Berliini 1241 km; Bratislava 1443 km, Budapest 1234 km; Chișinău 705 km; Bukarest (Pohjoinen) 1433 km, Varna 1789 km, Sofia 1978 km; Astana 3644 km
Avattu:  1870
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Ukrainan rautatiet, (osa kaukojunista): Venäjän rautatiet, Valko-Venäjän rautatiet
Kaukoliikenne:  kattavasti eri puolille Ukrainaa ja ulkomaille; katso etäisyydet
Lähijunat:  runsaasti
Vaihtoyhteydet:  Kiovan metron  ja muu paikallisliikenne
Pysäköinti:  aseman edustalla (vanhan osan koillispuolella ja uuden osan lounaispuolella)
Asemarakennus
Rakennettu:  (kunnostettu/ laajennettu) 1932, 2001
Lipunmyynti:  kyllä
Kiovan rautatieasema eli Kiovan matkustajaliikenteen rautatieasema (ukr. Вокзал станції Київ-Пасажирський, Kyjiv-Pasažyrskyi) on Ukrainan pääkaupunki Kiovan keskusrautatieasema. Asema koostuu oikeastaan useasta toisiinsa liitetyistä tai erillisistä rakennuksesta ja toimii sekä Ukrainan rautateiden kaukojunien että Kiovan seudun paikallisjunien keskusasemana.
Liityntäliikenne

Aseman lähistöllä (150 m rautatieaseman vanhan puolen pääsisäänkäynnistä luoteeseen, lähijunien lähtölaitureiden suuntaan) sijaitsee käynti Kiovan metron Vokzalnan asemalle (ukr. Вокзальна, Vokzalna).
Valokuvia

Kiovan keskusrautatieasema on laaja asemakokonaisuus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiovan keskusrautatieasema Wikimedia Commonsissa
Kiev Rail Terminal - Vital Transportation Hub in Kiev (englanniksi)
Kiovan rautatieaseman historiaa (ukrainaksi) (swrailway.gov.ua)
Kaukoliikenteen junien haku Kiovan rautatieasemalle/-lta (englanniksi) (poezda.net)
Kaukoliikenteen juna-aikatauluja Kiovan rautatieasemalle (venäjäksi) (rasp.yandex.ru)
Lähijunien aikatauluja Kiovan rautatieasemalle (venäjäksi) (rasp.yandex.ru)
Ukrainan rautateiden interaktiivinen, kullekin asemalle saapuvien ja lähtevien pikajunien sivusto, erityisesti EURO2012 jalkapalloa ajatellen (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Ukrainan rataverkon kartta (ukrainaksi)
Valokuvia Ukrainan rautatieasemista ja radoista interaktiivisen kartan kautta (railwayz.info) (venäjäksi)
Kinahmo

Kinahmo on kylä Polvijärvellä Pohjois-Karjalassa. Kylä sijaitsee Höytiäisen niemessä noin 15 kilometriä Polvijärven kirkonkylästä itään. Maisemaltaan avara Kinahmo syntyi nykymuodossaan, kun järvenlaskun myötä Höytiäisen vesiä purkautui Saimaan vesistöön vuonna 1859. Samalla paljastui laajat alueet viljelykelpoista tasamaata.  Vakituisia asukkaita on 300–400; kesäasukkaat kaksinkertaistavat väkimäärän.
Historia

Alkujaan Kontiolahden kuntaan kuulunut asutus sijaitsi Höytiäisen saarella (Kinahmosaari 1799). Asiakirjoissa asutus oli mainittu nimellä Kinama By (1645), Kinamo by (1646), Kinnamo By (1647), Kijnama (1651). Kylän maisema muuttui ratkaisevasti, kun Höytiäisen vedet karkasivat vuonna 1859 Paskonpohjan kautta Pyhäselkään. Kinahmosaaresta kasvoi niemi Höytiäisen länsirantaan. Viljelykelpoista tasaista maata paljastui runsaasti, useamman kylän tarpeisiin. Kinahmossa onkin kaksi maarekisterikylää; vanhat maat ovat Kinahmoa ja kaikki vesijättömaat Kaijanlahtea.
Höytiäisen niemeä ympäröivät vedet, ja niinpä Kinahmossa on runsaasti rantoja, kylän yleinen uimaranta ja Polvijärven evankelisluterilaisen seurakunnan leirikeskus. Vapaa-ajan asuntoja on sijoitettu Koronniemen hiekkaisille rannoille. Kesäasuntoja on myös Martikkalanniemessä, Piipunniemessä ja Murtojängässä, Sorpanniemellä, Jängänniemessä ja Ruopansaaressa, Pitkässäluodossa, Kirkkoniemessä sekä saarissa ja muillakin rannoilla.
Matkailu ja elinkeinot

Maatalouden rinnalle on viime vuosikymmenien aikana syntynyt muuta elinkeino- ja pienyritystoimintaa, muun muassa auto- ja konekorjaamoista ateria- ja metsäpalveluihin. Matkailijalle Kinahmo tarjoaa maaseutumaisemia, peltoaukeita, metsiä, soita, harjuja ja hiekkakankaita sekä puhtaita vesistöjä. Puhtaassa luonnossa on runsaat sieni-, marja- ja metsästysalueet.
Kinahmossa toimi koulu vuodesta 1904 lähtien. Uudempi punatiilinen, yksikerroksinen koulurakennus Lavalammentiellä oli rakennettu vuonna 1965. Polvijärven kunnanvaltuuston päätöksellä Kinahmon koulu suljettin syksyllä 2015. Edellisenä lukuvuonna koulua kävi 17 oppilasta.
Kesäteatteri

Kinahmossa toimii perinteikäs kesäteatteri. Vuonna 1976 perustettu harrastajateatteri toimii Kinahmon vanhan koulun, nykyisen Kinahmon kulttuuritalon pihapiirissä. Teatterin ohjaajana toimii Päivi Voutilainen, ja ennen häntä monivuotiset ohjaajat Pasi Hirvonen ja Martti Lappalainen.
Kirjallisuutta

Unto Martikainen: Kansanopetus Kinahmossa 1904-2014. Kinahmon koulun 110-vuotishistoriikki. Polvijärven kunta 2014. ISBN 978-951-96403-2-7
Aiheesta muualla

Kinahmon kyläsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lasse Laitinen (28.1.2014) Kinahmon Pyllistys elvytti erikoisen urheilulajin – jääpesäpallo! (yle.fi)
Honkapirtin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kinahmon kulttuuritalo (Arkistoitu – Internet Archive)
Kinahmon teatterin kotisivut
Kino no tabi

Kino no tabi: the Beautiful World (jap. キノの旅 -the Beautiful World-, Kino no Tabi -the Beautiful World-) on Keiichi Sigsawan luoma ja kirjoittama light novel -kirjasarja. Sigsawa oli finalisti Dengeki Novel Awards -palkinnolle kirjallaan Kino no Tabi vuonna 1999 ja sen sarjamuotoinen julkaisu alkoi vuonna 2000 Dengeki hp -lehdessä.
Vuonna 2003 siitä on julkaistu anime-sarja ja elokuvaversio vuonna 2005. Animea on esitetty myös Suomessa nimellä Kino's Journey.
Sarjasta on julkaistu myös taidekirjoja, draama-CD, manga-sovitus ja visual novel -peli.
Tarina

Kino no tabin päähenkilö Kino matkaa halki ihmeellisten maiden uskollisen ystävänsä puhuvan moottoripyörä Hermeksen kanssa. Kino viettää vierailemissaan maissa vain kolme päivää, koska niinkin lyhyessä ajassa ehtii saamaan vaikutelman kunkin maan tavoista ja ihmisistä.
Kirjoissa ja tv-sarjassa toistuu usein fraasi "Maailma ei ole kaunis. Siksi se on kaunis." Tv-sarjan ohjaaja Ryutaro Nakamura kuvaa Kinon maailmaa radikaalilla tavalla kauniiksi. Siellä kauneus ilmenee raakamaisuutena, yksinäisyytenä, turhuutena, ahdistuksena ja sortona, jotka usein rinnastetaan myötätuntoon ja sadunomaiseen ilmapiiriin.
Aiheesta muualla

Kino no tabi   Anime News Networkissa (englanniksi)
Kino no tabin kotisivu. (Arkistoitu – Internet Archive)
Sekä kirjat että animesarjan kattava fanisivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kino's Journey - arvostelu animelehti.fi. Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 3.6.2008.
Alf Prøysen

| Alf Prøysen |
| --- | --- |
 Alf Prøysen 1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1914 Rudshøgda i Ringsaker, Hedmark, Norja
Kuollut: 23. marraskuuta 1970 (56 vuotta)
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  kirjailija, runoilija, säveltäjä, laulaja
Lapset:  Elin Prøysen
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alf Prøysen, alun perin Olafsen (23. heinäkuuta 1914 Rudshøgda i Ringsaker, Hedmark, Norja – 23. marraskuuta 1970 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija, runoilija, laulaja ja säveltäjä.
Prøysen on merkittävin toisen maailmansodan jälkeinen norjalainen laulunsanoittaja ja keskeinen nykynorjalainen lastenkirjailija, mutta hän on merkittävä myös aikuisille kirjoittamansa proosan ansiosta. Häneltä on suomennettu vain lastenkirjoja.
Prøysenin tytär on kirjailija, toimittaja, laulaja Elin Prøysen.
Prøysen on haudattu Osloon Vår Frelsers gravlund -hautausmaalle.
Suomennetut teokset

Eukko Pikkurilli. ruotsissa julkaistusta valikoimasta suom. Kirsi Kunnas, kuv. Maija Karma. WSOY, 1959.
Pikkurillisen kepposet. Ruotsissa julkaistusta valikoimasta "Mera om gumman som blev liten som en tesked" suom. Eeva-Liisa Manner: kuv. Maija Karma. WSOY, 1961. (Karma sai vuonna 1962 kirjan kuvituksesta Rudolf Koivu -palkinnon.)
Eukko pikkurillin kepposet. suom. Kirsi Kunnas, kuv. Borghild Rud. WSOY, 1986 ISBN 951-0-13408-2
Eukko pikkurillin joulukirja. kuv. Kari Grossmann, suom. Kaija Löytty, Kirsi Kunnas, Paula Karlsson. WSOY, 1989 ISBN 951-0-15750-3
Eukko pikkurilli mustikassa, kuvittanut Björn Berg: suomentanut Kirsi Kunnas. WSOY, 1990 ISBN 951-0-16338-4
Eukko pikkurilli ja hirvi, kuvittanut Björn Berg: suomentanut Kirsi Kunnas. WSOY, 1991 ISBN 951-0-16945-5
Suomennetut teokset > Suomeksi levytettyjä lauluja

Lähde Kansalliskirjaston tietokanta Viola
Hiirten aamulaulu, suom. sanat Tuulia Aho
Keittiöpolkka (Husmannspolka) suom. sanat Orvokki Itä
Kun tulet illalla (Kom nu i kväll) suom. sanat Orvokki Itä
Saat huomennakin päivän (Du skal få en dag i mårå) suom. sanat Barbara Helsingius
Salaisuus, suom. sanat Tuulia Aho
Tango kahdelle (Tango for to)  suom. sanat Reino Helismaa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alf Prøysen Store norske leksikon viitattu (norjaksi)
Sirkus Mikkelikski digitoituna Norjan kansalliskirjastossa
Prøysenhuset
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove  Yle 
Muut:  IdRef