stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jesse Lehto

| Jesse Lehto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. helmikuuta 1993 (ikä 31)
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Laji:  moukarinheitto
Seura:  Kaustisen Pohjan-Veikot
Ennätykset:  73,09 m (Oulu 2016)
 Tietolaatikko päivitetty 23. tammikuuta 2016 
Jesse Lehto (s. 12. helmikuuta 1993) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kaustisen Pohjan-Veikkoja, ja häntä valmentaa Eero Yli-Soini.
Lehto sijoittui 12:nneksi Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui EM-kisojen loppukilpailusta alle 20-vuotiaissa 2011 ja alle 23-vuotiaissa 2013. 14. kesäkuuta 2015 Lehto heitti Kruunupyyssä silloisen ennätyksensä 71,89 m, joka oli tuolloin kauden toiseksi paras suomalaistulos ja oikeutti kisapaikkaan Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoihin. EM-finaalissa hän oli seitsemäs tuloksella 70,05 m.
Kalevan kisoissa Lehto voitti SM-pronssia vuonna 2015 tuloksella 69,75 m ja vuonna 2016 ennätyksellään 73,09. Suomen talvimestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2016, hopeaa 2017 ja pronssia 2018.
Elikónoksen metroasema

| Elikónos> Ελικώνος |
| --- | --- |
 Elikónoksen metroaseman rakennustöitä.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 4
Sijainti:  38°0′31″N, 23°44′44″E
Paikkakunta:  Galátsi, Keski-Ateena, Attika, Kreikka
Elikónoksen metroasema (kreik. Ελικώνος eli Σταθμός Ελικώνος, Stathmós Elikónos) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Galátsin kaupungissa Ateenan pohjoispuolella lähes kaupunkien rajalla.
Aseman lähellä sijaitsee muun muassa sille nimensä antanut Elikónas-kukkula (Lófos Elikónas), joka sijaitsee pääosin Kypsélin kaupunginosassa Ateenan puolella. Seuraava asema koilliseen on Galátsi ja etelään Kypséli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elikónoksen metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Discomadot

| Discomadot> Disco ormene |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Thomas Borch Nielsen
Käsikirjoittaja:  Morten Dragsted
Tuottaja:  Nina Crone
Säveltäjä:  Jörg Lemberg
Leikkaaja:  Kirsten Skytte
Pääosat:   Peter Frödin  Trine Dyrholm  Lars Hjortshøj 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa  Tanska 
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  tanska saksa
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Discomadot on vuonna 2008 valmistunut tanskalais-saksalainen lasten ja nuorten kokopitkä piirroselokuva. Sen ohjasi tanskalainen Thomas Borch Nielsen.
Henkilöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aaro  | … |   on nuori kastemato, joka ei tyydy siihen, että ötökät haukkuvat ja ihmiset potkivat. Hän on luonteeltaan itsevarma ja tietää mitä haluaa. Hän rakastaa Gloriaa. Kutsutaan joskus Aurinkorasva Aaroksi. Hän laulaa bändissä.   |
|  Gloria  | … |   on kaunis ja suloinen matotyttö, joka tuntuu välillä liiankin hyvä uskoiselta, mutta oikeasti hän on temperamenttinen nainen ja tietää mitä puhuu. Tarinan alussa hänen lauluäänensä on mitä kamalin, mutta tarinan edetessä hän tajuaa että oikea musiikki tulee sisältä. Hän on taustalaulaja.   |
|  Niilo  | … |   on Aaron paras ystävä ja ”hieman” lihava. Hän ei aluksi usko Aaron bändihankkeeseen, mutta on lopuksi kaikkein uskollisin bändille. Hän soittaa bassoa.   |
|  Jimi  | … |   on rokkarimainen ja pitkähiuksinen matopoika, joka tekee mitä tahansa saadakseen kitaran. Hän rakastaa kitaroita, joissa on kuusi kieltä ja paljon kromiosia. Hän soittaa sähkökitaraa.   |
|  Donna  | … |   on jämäkkä keski-ikäinen matorouva, joka tarinan alussa näyttää ylimääräilevältä ja pilkkaavalta akalta, mutta loppujen lopuksi opastaa Aaron ja muut discomusiikin pauloihin. Hän soittaa rumpuja.   |
|  Toni Deel  | … |   on elvistelevä koppakuoriainen, joka kutsuu itseään taiteilijaksi, mutta on itse asiassa rahan ahne ääliö. Hän juonittelee alusta asti Aaron ja kumppaneiden päänmenoksi. Hän on laulaja joka ei tosi asiassa osaa laulaa.   |
|  Aaron isä ja äiti  | … |   ovat Aaron toisilleen vastakohtia olevat vanhemmat. Aaron äiti on jämäkkä ja pyylevä nainen ja jäkättää milloin mistäkin. Aaron isä taas on lyhyt ja hiljainen eikä paljon puukahda. Tosi asiassa hän on matobändi ”Svengi Mauno ja bougi madot” perustaja, joka lopetti.   |
|  Työnjohtaja  | … |   on määräilevä heinäsirkka, joka pitää matoja vaan työjuhtina, voisi sanoa, että hän on kuin hemmoteltu kakara.   |
Äänirooleissa

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Peter Frödin | Olavi Uusivirta | Aaro |
| Trine Dyrholm | Paula Vesala | Gloria |
| Lars Hjortshøj | Antti Pääkkönen | Niilo |
| Troels Lyby | Ilpo Mikkonen | Jimi |
| Helle Dolleris | Vuokko Hovatta | Donna |
| Henning Jensen | Jarmo Koski | Toni Deel |
| Kim Hagen Jensen | Jarmo Koski | Työnjohtaja |
| Peter Hesse Overgaard | Jarmo Koski | Aaron isä |
| Birthe Neumann | Leena Rapola | Aaron äiti |
Aiheesta muualla

Discomadot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
José Hugo Garaycoa Hawkins

José Hugo Garaycoa Hawkins vuonna 2004.
José Hugo Garaycoa Hawkins (2. kesäkuuta 1930 Callao – 27. maaliskuuta 2018) oli perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Liman arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Horaean titulaaripiispaksi 16. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Eduardo Picher Peña ja Alberto Aurelio Brazzini Diaz-Ufano.
Garaycoa Hawkins sai 6. kesäkuuta 1991 nimityksen Tacnan piispaksi; hänen kaudellaan hiippakunnan nimeksi vaihdettiin Tacna y Moquegua. Hän jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2006.
Elimeía

| Elimeía Ελιμεία |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Elimeía
 Koordinaatit: 40°14′N, 21°50′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Kozáni
Kunta:  Kozáni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  140104
Väkiluku (2011):  5 910
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KZ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elimeía (kreik. Ελιμεία; myös Elimía; virallisesti Δημοτική Ενότητα Ελίμειας, Dimotikí Enótita Elímeias) on yksi Kozánin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 5 910 (vuonna 2011).
Elimeían kunnallisyksikkö käsittää alueen Kozánin kunnan eteläosassa Polýfytos-järven länsirannalla. Se on nimetty samalla seudulla sijainneen antiikin aikaisen Elimeian alueen mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Krókoksen kaupunki. Elimeía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kozánin kuntaan yhdessä Aianín, Dimítrios Ypsilántiin ja Ellíspontoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Elimeían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Amygdaléa | Amygdaléa | 13 |
| Amygdaléa | Anatolí | 26 |
| Amygdaléa | Stavrotí | 27 |
| Áno Kómi | Áno Kómi | 1 436 |
| Kaisáreia | Kaisáreia | 615 |
| Kaisáreia | Kípos | 129 |
| Káto Kómi | Káto Kómi | 288 |
| Kontovoúni | Kontovoúni | 45 |
| Kontovoúni | Pýrgos | 71 |
| Krókos | Krókos | 2 977 |
| Miléa | Miléa | 173 |
| Spárto | Spárto | 110 |
Yhteensä: 5 910
José Ignacio Munilla Aguirre

José Ignacio Munilla Aguirre

José Ignacio Munilla Aguirre (s. 13. marraskuuta 1961) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Sebastiánin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1986 ja nimitettiin Palencian hiippakunnan johtoon 24. kesäkuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Juan María Uriarte Goiricelaya ja Rafael Palmero Ramos.
Munilla Aguirre sai 21. marraskuuta 2009 nimityksen San Sebastiánin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 9. tammikuuta 2010.
José Ivo Lorscheiter

Lorscheiter vuonna 1972
José Ivo Lorscheiter (7. joulukuuta 1927 – 5. maaliskuuta 2007) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1952 ja nimitettiin Porto Alegren arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tamadan titulaaripiispaksi 12. marraskuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. maaliskuuta 1966. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Vicente Scherer, jota avustivat Aloísio Leo Arlindo Lorscheider ja Edmundo Luís Kunz.
Lorscheiter sai 5. helmikuuta 1974 nimityksen Santa Marian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. maaliskuuta 2004. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
José Iraragorri

José Iraragorri
José Iraragorri Ealo (16. maaliskuuta 1912 Basauri, Espanja – 27. huhtikuuta 1983) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän toimi pelaajauransa jälkeen myös valmentajana.
Iraragorri tunnetaan parhaiten urastaan Athletic Bilbaossa, jonka kanssa hän voitti Primera Divisiónin neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1933–1934 ja 1935–1936 sekä Copa del Reyn neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1931–1932 ja 1932–1933. Lisäksi hän edusti muun muassa San Lorenzoa ja Españaa. Hän debytoi Espanjan A-maajoukkueessa huhtikuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 7 ottelua, joissa hän teki 2 maalia. Hän teki molemmat maalit vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Elim (Alaska)

| Elim |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 64°37′4″N, 162°15′24″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Nome
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,3 km²
 – Josta vettä:  0 km² (0 %)
Väkiluku:  313
 – Väestötiheys:  49,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
 
   
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elim on kaupunki Länsi-Alaskassa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 313. Näistä 92,65 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Aiheesta muualla

Elim Google Localissa
Jill Abramson

| Jill Abramson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1954 New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  päätoimittaja
Puoliso:  Henry Little Griggs III (vuodesta 1981)
Jill Ellen Abramson (s. 19. maaliskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja.
Abramson oli The New York Timesin päätoimittaja syyskuusta 2011 toukokuuhun 2014. Hänet irtisanottiin yllättäen, ja hänen seuraajakseen tuli Dean Baquet. Hän oli tehtävässä ensimmäinen nainen lehden koko historian aikana.
Abramson työskenteli Timessa jo opiskeluaikana (1973–1976). Sen jälkeen hän työskenteli The American Lawyerissa (1977–1986). The Wall Street Journalissa hän työskenteli vuosina 1988–1997 ja vuodesta 1997 The New York Timesissa.
Abramsonin kirja Merchants of Truth: The Business of News and the Fight for Facts aiheutti kohun, kun sen ennakkokappaleissa oli runsaasti muiden kirjoittajien tekstiä ilman lähdemainintaa. Ongelmat korjattiin ennen kirjan myyntiin menoa, mutta kohu ei laantunut. Nuoren polven yhdysvaltalaisjournalistit ovat pitäneet Abramsonia esikuvana, ja tapaus iski kuvaan kolhun. Valmis kirja sai kuitenkin myönteisen vastaanoton muun muassa The Guardianissa ja The Washington Postissa.
Johan Ludvig Rosendahl

Johan Ludvig Rosendahl, myös Rosendal (3. syyskuuta 1829 Pori – 20. marraskuuta 1876 Tampere) oli suomalainen hotellinpitäjä ja ravintoloitsija, joka perusti Tampereen Pyynikille Ravintola Rosendahlin.
Rosendahlin vanhemmat olivat perämies Johan Eric Rosendahl ja Lovisa Gustava Hällström ja puoliso vuodesta 1858 Henrika Eufrosyne Wikström (1833–1910). Rosendahl työskenteli ensin ravintola-alalla Porissa ja oli sitten seurahuoneen ravintolan pitäjä Tampereella vuodesta 1861, hotelli Toivon omistaja vuodesta 1865 ja ravintolan pitäjä Pyynikillä vuodesta 1866. Ravintola toimi kesäisin, vetonaulanaan keilarata. Rosendahlin kuoltua vaimo Henrika jatkoi toimintaa ja rakennutti ravintolalle uuden rakennuksen 1888. Se purettiin vasta 1970 ja sen paikalle paikalle rakennettiin 1978 hotelli, joka sai nimensä ravintolasta.
Aiheesta muualla

Johan Ludvig Rosendahl Biografiasampo.
John Russell Pope

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  John Russell Pope. |  John Russell Pope. |  John Russell Pope. |  |
Maa:   Yhdysvallat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1932 | rakennussuunnittelu |  |
John Russell Pope (24. huhtikuuta 1874 New York – 27. elokuuta 1937 New York) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja olympiamitalisti. Hän oli yhdysvaltalaisen näyttelijän Andra Akersin isoisä.
Pope osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla rakennussuunnittelussa teoksestaan "Payne Whitney Gymnasium". Hän suunnitteli uransa aikana muistomerkkien lisäksi myös yksityisasuntoja, muun muassa hänen oman henkilökohtaisen asuntonsa "The Wavesin" Rhode Islandin Newportissa.
Valikoituja teoksia

1910: William B. Leedsin mausoleumi, Woodlawn Cemetery, Bronx, New York.
1927: "The Waves" (Popen Newportin asunto), 61 Ledge Road, Newport.
1920: F.W. Woolworthin mausoleumi, Woodlawn Cemetery, Bronx, New York.
1922: Dartmouth Collegen muutossuunnitelma.
1929–1935: New Yorkin Theodore Roosevelt muistomerkki (kaari, sisäänkäynti ja sali), American Museum of Natural History, New York.
1935: Garden Court, Frick Collection, New York.
1937: Duveen Gallery (North Gallery), Tate Britain, Lontoo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Shrimpton

John Shrimpton oli Gibraltarin kuvernööri 24. joulukuuta 1704 – 24. joulukuuta 1707.
Shrimpton haavoittui yhdeksänvuotisen sodan aikana vuonna 1693 Landenin taistelussa Flanderissa. Vuosina 1701–1707 hän toimi  parlamentin jäsenenä Whitchurchissa. Arkkiherttua Kaarle suositteli Shrimptonia kuvernööriksi.
E. F. Pihlström

Ernst Frithiof Pihlström (12. helmikuuta 1867 Tampere – 27. marraskuuta 1914 Tampere) oli suomalainen kääntäjä.
Pihlströmin vanhemmat olivat talonomistaja Josef Pihlström ja Maria Hydén. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityisesti Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta 1889 ja opiskeli Helsingin yliopistossa vuoteen 1899 saakka. Kansakoulunopettajana toiminut Pihlström oli viimeiset kahdeksan vuotta elämästään onnettomuuden rampauttamana jäätyään toukokuussa 1905 Helsingissä raitiovaunun töytäisemäksi.
Teoksia

Täydellinen suomalainen ja ruotsalainen kauppa-kirjeenvaihto. G. W. Edlund, Helsinki 1901, ilmestyi myös ruotsiksi nimellä Fullständig finsk och svensk handelskorrespondens. G. W. Edlund, Helsingfors 1901
Suomennoksia

Oskar Tamm : Talous-puutarha. Aura lehden osakeyhtiö, Turku 1892
M. Goeldner : Ohjeita asunnoitten desinfisioimisessa kysymyksissä ja vastauksissa. Axel. R. Spoof, Turku 1892
Arthur Conan Doyle : Aarnihauta eli kullankaivaja Jackmans Gulchissa sekä muita jännittäviä kertoelmia. G. W. Edlund, Helsinki 1901
L. E. Björkman : Taito seurustella eläinten kanssa : monine esimerkkeineen eläinmaailmasta. G. W. Edlund, Helsinki 1901
Jesse L. Martin

| Jesse L>  Martin |
| --- | --- |
 Jesse L. Martin vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1969 (ikä 55) Rocky Mount, Virginia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jesse Lamont Watkins
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Antonio Collins (413 Hope Street) etsivä Ed Green (Kova Laki) Philip Maidstone (The Philantropist) Joe West (The Flash)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jesse L. Martin (syntyjään Jesse Lamont Watkins) (s. 18. tammikuuta 1969 Rocky Mount, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa etsivä Ed Greenin roolista televisiosarjassa Kova laki, jossa hän oli mukana vuosina 1999–2008.
Nuoruus

Jesse Lamont Watkins syntyi Virginiassa Blue Ridgen ylänköalueella. Hänen isänsä Jesse Reed Watkins oli rekkakuski ja äiti Virginia Price collegen opinto-ohjaaja. Vanhemmat erosivat Jessen ollessa lapsi ja hän muutti äitinsä ja muiden sisarusten mukana Buffaloon New Yorkin osavaltioon. Jesse ja muut sisarukset ottivat isäpuolensa sukunimen Martin.
Jouppila

Jouppila voi tarkoittaa seuraavia:
Jouppila, Seinäjoen kaupunginosa
Jouppilanvuori, maastonkohouma Seinäjoen Jouppilassa
Jouppila, kylä Ilmajoella
Antti Jouppila (s. 1949), kiekonheittäjä, Kauko Jouppilan poika
Eerika Jouppila (s. 1993), trampoliinivoimistelija
Jaakko Jouppila (1923–1950), kuulantyöntäjä
Jussi Jouppila (s. 1945), kuulantyöntäjä, Kauko Jouppilan poika
Kauko Jouppila (1921–2012), kiekonheittäjä, Jaakko Jouppilan veli
Riitta Jouppila (o.s. Liukko, s. 1940), lääkäri ja poliitikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jouppila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jevgeni Ševtšuk

| Jevgeni Ševtšuk   Евгений Шевчук   Evgheni Șevciuk   Євгеній Шевчук |
| --- | --- |

Transnistrian 2. presidentti
 30. joulukuuta 2011 – 16. joulukuuta 2016  
Pääministeri:  Pjotr Stepanov
Edeltäjä:  Igor Smirnov
Seuraaja:  Vadim Krasnoselski
Transnistrian parlamentin puhemies
 28. joulukuuta 2005 – 8. heinäkuuta 2009  
Edeltäjä:  Grigore Mărăcuţă
Seuraaja:  Anatoli Kaminski
Henkilötiedot
Syntynyt: Jevgeni Vasiljevitš Ševtšuk   19. kesäkuuta 1968 (ikä 56)  Rybnitsa, Moldavian SNT, Neuvostoliitto  (nykyään Rîbnița, Transnistria, Moldova)
Tiedot
Puolue:  Itsenäinen
Jevgeni Vasiljevitš Ševtšuk (ven. Евге́ний Васи́льевич Шевчу́к, moldovaksi Евгений Васильевичи Шевчук, Evgheni Vasilievici Șevciuk, ukr. Євге́н Васи́льович Шевчу́к, Jevhen Vasylovytš Ševtšuk, s. 19. kesäkuuta 1968 Rybnitsa, Moldavian SNT, Neuvostoliitto nykyään Rîbnița, Transnistria, Moldova) on transnistrialainen poliitikko. Hän on ollut maan parlamentin, korkeimman neuvoston jäsen vuodesta 2000, sen puhemies 2005–2009 ja reformistisen Obnovlenije-puolueen johtaja 2006–2010 ja joulukuusta 2011 vuoteen 2016 Moldovasta irtautuneen maan presidentti.
Ševtšuk on opiskellut Ukrainan maatalousakatemiassa, Venäjän sisäministeriön hallintoakatemiassa sekä ulkomaankauppa-akatemiassa sekä Transnistrian valtionyliopistolla lakia. Hän väitteli 2003 taloustieteen tohtoriksi.
Ševtšuk työskenteli tasavallan sisäministeriössä 1992–1998, myöhemmin Sheriffin varajohtajana ja Agroprombankin paikallisjohtajana.
Ševtšuk voitti vuoden 2011 presidentinvaaleissa sekä Moldovasta irtautunutta maata 20 vuotta johtaneen Igor Smirnovin, että Venäjän tukeman parlamentin puhemies Anatoli Kaminskin.
Aiheesta muualla

http://eshevchuk.ru/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Dark Souls II

| Dark Souls II |
| --- | --- |
 Pelin kansikuva (Japanin ulkopuolella)
Kehittäjä:  From Software
Julkaisija:  Namco Bandai Games JP From Software
Jakelija:  Namco Bandai Games
Ohjaaja:  Tomohiro Shibuya Yui Tanimura
Käsikirjoittaja:  Tomohiro Shibuya Yui Tanimura
Säveltäjä:  Motoi Sakuraba
Pelisarja:  Souls
Pelimoottori:  Havok
Julkaistu:  PlayStation 3, Xbox 360NA 11. maaliskuuta 2014JP 13. maaliskuuta 2014EU 14. maaliskuuta 2014 WindowsWW 25. huhtikuuta 2014
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Dark Souls II (jap. ダークソウルツー, Dāku Souru Tsū) on From Softwaren kehittämä ja Namco Bandai Gamesin julkaisema toimintaroolipeli. Peli julkaistiin PlayStation 3 ja Xbox 360 -konsoleille maaliskuussa 2014 ja Microsoft Windowsille huhtikuussa. Huhtikuussa 2015 se uudelleenjulkaistiin Scholar of the First Sin -versiona Playstation 4:lle Xbox Onelle ja Windowsille. Peli on Dark Souls -pelin epäsuoranainen jatko-osa sekä Demon’s Soulsin ja King’s Field -pelisarjan pelien ”henkinen jatko-osa”. Pelille on julkaistu seuraaja Dark Souls III.
Pelaaminen

Dark Souls II sijoittuu Drangleic-nimiseen valtakuntaan ja sen ympäristöön. Ihmisiin on langennut ”epäkuolleiden kirous”, jonka saatosta ihmiset ovat tuomittuja heräämään henkiin aina kun he kuolevat. Mitä useammin ihminen kuolee, sitä enemmän hän menettää järkeään. Jos ihminen kuolee liian monta kertaa, hänestä tulee hollowiksi kutsuttu hirviö, joka on menettänyt ihmisyytensä kokonaan.[10]
Pelaaja lähtee etsimään lääkettä epäkuolleiden kiroukseen Drangleicin valtakunnasta, jonka ovat täyttäneet ihmisten sieluja syövät hirviöt, sekä ansat, joiden on tarkoitus tappaa alueilla kulkijat. Pelin alussa pelaaja valitsee hahmoluokan, joka määrittää pelin alun etenemisen. Päätös ei kuitenkaan ole lopullinen, sillä hahmoa saa muokata vapaasti.
Pelissä valuuttana käyvät sielut, joita saa pelimaailman hahmojen tappamisesta. Sieluja voi käyttää rahana, ja niiden avulla pelaaja voi myös voimistaa hahmoaan. Mikäli pelaaja kuolee, hän pudottaa keräämänsä sielut sinne, minne hän kuoli. Pelaajalla on yksi mahdollisuus hakea tiputtamansa sielut takaisin, mutta jos hän kuolee toisenkin kerran matkan aikana, hän menettää kyseiset sielut lopullisesti.
Joka kerta kun pelihahmo kuolee, hänen maksimielämäpistemittari pienenee ja kehonsa mätänee. Ainoat tavat saada mittari takaisin täyteen on joko löytää harvinaista ”human effigy” -resurssia, tai pelata pelin verkkopeliä.
Dark Souls II:ssa nuotioiden välillä on mahdollista pikamatkustaa jo pelin alussa, toisin kuin ensimmäisessä Dark Soulsissa.
Toisin kuin ensimmäisessä ensimmäisessä osassa, Dark Souls II:ssa voi ostaa loputtomasti elämää parantavia resursseja, joita voi kantaa 99 yhdellä kerralla.
Pelaaminen > Taisteleminen

Pelaaja löytää ympäristöstä monenlaisia aseita, haarniskoja, taikoja ja muita tarvikkeita. Ainutlaatuisena ominaisuutena pelissä on niin kutsuttu ”power stance” -ominaisuus, jonka avulla on mahdollista hyödyntää hyökätessä erityisiä iskusarjoja, mikäli käyttää molemmissa käsissä eri aseita. Tähän pelihahmo tosin tarvitsee tarpeeksi voimaa ja taitoa.
Eri alueiden vaikeustasoa on mahdollista vaikeuttaa polttamalla nuotioilla ”Bonfire Ascetic” -resurssia.
Aseet ja haarniskat menevät nopeammin rikki kun edellisessä pelissä, mutta ne korjaantuvat nuotiolla. Mikäli ase menee kokonaan rikki, se tulee toimittaa sepälle, joka voi maksua vasten korjata rikkinäisen aseen.