stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haikarasuihkulähde

| Haikarasuihkulähde |
| --- | --- |
 Haikarasuihkulähde
Nimi:  Haikarasuihkulähde
Toinen nimi:  Storkespringvadnet
Tekijä:  Edvard Pedersen
Valmistumisvuosi:  1895
Taiteenlaji:  Patsas
Teostyyppi:  Suihkulähde ja veistos
Sijainti:  Kööpenhamina, Tanska
Koordinaatit:  55.678870°N, 12.579598°E
Haikarasuihkulähde (tansk. Storkespringvandet) on vuonna 1894 paljastettu Edvard Pedersenin suunnittelema suihkulähde, joka sijaitsee Kööpenhaminan Amagertorvilla. Suihkulähteen on rahoittanut Foreningen til Hovestadens Forskønnelse. Vilhelm Bissen on vastannut teoksen veistoksellisesta suunnittelusta. Suihkulähteeseen liittyy 1950-luvulta lähtien vietetty perinne: uudet kätilöt juhlistavat ammattiin valmistumistaan tanssimalla suihkulähteen ympärillä. Kansanlaulaja Caesarin laulun (1965) myötä suihkulähteestä on tullut myös protestoivien nuorisoryhmien kokontumispaikka.
Danny van Poppel

| Danny van Poppel |
| --- | --- |
 Danny van Poppel.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  183 cm
Paino:  80 kg
Joukkue:  Red Bull–Bora–Hansgrohe
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2012:  Rabobank Continental Team
Ammattilaisjoukkue(et)
2013 2014–2015 2016–2017 2018–2020  2021  2022–:  Vacansoleil-DCM Trek Factory Racing Team Sky Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma Intermarché–Wanty–Gobert Matériaux Bora-Hansgrohe / Red Bull–Bora–Hansgrohe
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Aiheesta muualla
www.detweevanpoppel.com
Danny van Poppel (s. 26. heinäkuuta 1993 Moergestel, Pohjois-Brabant) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Vacansoleil-DCM-tallissa 2013, edusti Trek Factory Racing -joukkuetta 2014–2015, Team Skyta 2016–2017, Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Vismaa 2018–2020, Intermarché–Wanty–Gobert Matériaux -joukkuetta 2021 ja vuodesta 2022 alkaen Bora-Hansgrohe / Red Bull–Bora–Hansgrohea. Hän on kilpaillut myös cyclocrossissa.
Van Poppel saavutti ensimmäisen etappivoittonsa suuressa ympäriajossa Espanjan ympäriajon 12. etapilla 2015.
Myös hänen vanhempansa Leontien van der Lienden ja Jean-Paul van Poppel sekä veljensä Boy ja sisarensa Kim van Poppel ovat pyöräilijöitä.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Romanien sankarimuistomerkki

| Romanien sankarimuistomerkki |
| --- | --- |

Nimi:  Romanien sankarimuistomerkki
Tekijä:  Heikki Häiväoja
Valmistumisvuosi:  2003
Julkistettu:  17. lokakuuta 2003
Teostyyppi:  Veistos ja muistomerkki
Sijainti:  Hietaniemen hautausmaa, Helsinki
Koordinaatit:  60.1714°N, 24.9059°E
Romanien sankarimuistomerkki (myös Sodissa 1939–1945 kaatuneiden ja menehtyneiden romanien muistomerkki) on Helsingissä Hietaniemen hautausmaalla sijaitseva sotavuosina 1939–1945 kuolleiden Suomen romanien muistomerkki. Kuvanveistäjä Heikki Häiväojan suunnittelma muistomerkki on paljastettu vuonna 2003. Muistomerkissä on kuvattuna rikkoutunut kärrynpyörä, jonka akseli muodostaa ristin. Kärrynpyörä kuvaa romanien kiertävää elämää ja sen rikkoutuminen symboloi kuoleman katkaisemaa matkaa. Risti puolestaan on voitonmerkki kuolemasta. Muistomerkin alustassa lukee suomeksi ja romaniksi ”Sodissa 1939 - 1945 kaatuneiden romanien muistoksi”.
Keskustelu romanisotaveteraanien virallisesta muistamisesta osana Suomen sotien historiaa käynnistyi syksyllä 2000 Säätytalolla pidetyn ensimmäisen romanien sotaveteraanijuhlan jälkeen. Valtakunnalliset romanijärjestöt ja Romaniasiain neuvottelukunta muodostivat hanketta ajamaan työryhmän, jota tukivat sotaveteraanijärjestöt, Puolustusministeriö ja Suomen evankelis-luterilainen kirkko. Päätös muistomerkin toteuttamisesta tehtiin syksyllä 2002. Muistomerkin varat keräsi vuosina 2002–2003 toiminut muistomerkkitoimikunta ja se paljastettiin 17. lokakuuta 2003 Hietaniemen sankarivainajien lehdossa lähellä marsalkka C. G. E. Mannerheimin hautamuistomerkkiä.
Hymy Lahtinen

Hymy Lahtinen 1988.
Hymy Ulpu Lahtinen (o.s. Jokinen, 13. lokakuuta 1930 Urjala – 22. lokakuuta 2017 Tampere) oli lehtikustantaja Urpo Lahtisen ensimmäinen vaimo. Urpo ja Hymy Lahtisella on poika Jeppe Lahtinen, joka syntyi 1963.
Kauppiasperheen tytär Hymy Jokinen kävi keskikoulun Vihdissä. Kesällä 1951 hän tapasi Urpo Lahtisen eräissä iltamissa Karhulassa ja he avioituivat vielä saman vuoden lopulla. Lahtiset muuttivat Tampereelle Urpon saatua toimittajan paikan Kansan Lehdestä vuonna 1955.
Lahtiset perustivat vuonna 1959 tunnetuimman julkaisunsa Hymy-lehden, joka sai nimensä Hymy Lahtiselta. He perustivat myös Suomen ensimmäisen kaupunkilehden Tamperelaisen. Muita Lehtimiehet-yhtiön julkaisemia lehtiä olivat muun muassa Alibi, Nykyposti, Suosikki, Tekniikan Maailma ja Vauhdin Maailma sekä lastenlehdet Maailman vahvin Nalle ja Pellefantti. Lahtiset erosivat 1990-luvun alussa. Hymy Lahtisen oma suosikkitoimittaja Lehtimiehet Oy:ssä oli Suomen kohutuimpiin journalisteihin aikanaan kuulunut Veikko Ennala. Marraskuussa 1988 Lehtimiehet Oy myytiin Yhtyneet Kuvalehdet Oy:lle 304 miljoonalla markalla, josta myyjät saivat rahana 180 miljoonaa.
Hymy ja Urpo Lahtinen muuttivat asumuseroon vuonna 1972 ja avioero astui voimaan 1991. Lehtimiehet Oy:n myynnin ja avioeron jälkeen Hymy Lahtiselle ja hänen pojalleen Jeppe Lahtiselle jäi mittava kiinteistöomaisuus.
Lummelampi

| Lummelampi |
| --- | --- |

Nimi:  Lummelampi
Toinen nimi:  Le bassin aux nymphéas
Tekijä:  Claude Monet
Valmistumisvuosi:  1899
Taiteenlaji:  impressionismi
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  88,3 cm
Leveys:  93,1 cm
Kokoelma:  Musée d’Orsay
Sijainti:  National Gallery, Lontoo
Le bassin aux nymphéas (Lummelampi) on ranskalaisen taidemaalari Claude Monet’n maalaama sarja impressionistisia öljymaalauksia vuosilta 1899 ja 1900. Maalaukset esittävät Monet’n japanilaistyyppisen vesipuutarhan lummelampea sekä sitä ylittävää kaarisiltaa.
Monet muutti vuonna 1883 Pariisista Givernyyn, jossa hän eli kuolemaansa saakka. Vuonna 1893 hän laajensi tonttia naapurilta ostetulla suotilkulla, johon rakennettiin hänen maalaustensa kohteena kuuluisaksi tullut itämainen vesipuutarha. Monet säilytti myös puutarhansa ranskalaisen osan. Vuonna 1900 hän asetti näytteille kymmenen lampea esittävän öljyvärimaalauksen sarjan, joissa hän tutki samaa kohdetta eri valaistusolosuhteissa. Hän työsti vastaavia sarjoja myös muista kohteista.
Sarjan maalauksia on muiden muassa seuraavissa kokoelmissa:
Lontoon kansallisgalleria
New Yorkin Metropolitan Museum of Art
Philadelphian Philadelphia Museum of Art
Pariisin Musée d’Orsay
Princetonin yliopiston taidemuseo
Washingtonin National Gallery of Art
Claude Monet, Le bassin aux nymphéas, 1899.
Claude Monet, Le bassin aux nymphéas, 1899.
Raymond Kaelbel

Raymond Kaelbel (31. tammikuuta 1932 Colmar, Ranska – 17. huhtikuuta 2007) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Kaelbel edusti merkittävimpänä AS Monacoa. Hän voitti joukkueessa Ranskan pääsarjamestaruuden kaudella 1960–1961, Ranskan cupin 1959–1960 ja Trophée des Championsin 1960–1961. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 187 ottelua ja teki niissä 27 maalia. Kaelbel voitti Ranskan cupin kerran myös Strasbourgin riveissä kaudella 1965–1966. Hän pelasi joukkueessa 268 ottelua ja teki niissä 15 maalia. Yhteensä Kaelbel pelasi urallaan 480 sarjaottelua ja teki niissä 42 maalia. Kaikki kilpailut mukaan lukien hän pelasi 570 ottelua, joissa hän teki 52 maalia.
Kaelbel liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen kesäkuussa 1954 ja pelasi joukkueessa 35 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1954 ja 1958.
Reuss-Greizin ruhtinaskunta

Reuss-Greizin ruhtinaskunta (saks. Fürstentum Reuß ältere Linie) oli yksi Saksan keisarikunnan kahdestakymmenestäviidestä osavaltiosta vuosina 1871–1918.
Maantiede

Thüringenissa sijainnut ruhtinaskunta oli pinta-alaltaan 317 neliökilometriä, ja vuonna 1910 sen asukasluku oli 72 000 asukasta. Reuß-Geran linjan sammumisen jälkeen ruhtinaskunta oli vallassa myös Gerassa yhdessä Reuss-Geran ruhtinaskunnan kanssa. Pääkaupunki oli Greiz.
Ruhtinaskunnalla oli yhteistä rajaa Saksi-Meiningen, Saksi-Altenburgin, Saksi-Weimarin ja Saksin kuningaskunnan kanssa.
Historia

Reußin hallitsijasuvun nuorempi linja, Reußin zu Greizin kreivit (saks. Reuß zu Greiz), korotettiin vuonna 1778 ruhtinaiksi Heinrich XI:ä alkaen. Siitä lähtien he kantoivat arvonimeä Reußin ruhtinas, vanhempi linja (Aeltere Linie, lyhenne Ae.L.) tai ruhtinas Reuß zu Greiz.
Ruhtinaskunta liittyi Saksan liittoon vuonna 1815. Heinrich XXII erottui vihamielisyydellään Preussia kohtaan, jota hän vastusti Preussin–Itävallan sodassa vuonna 1866, kun Preussin joukot valloittivat maan. Seuraavana vuonna maa liittyi Pohjois-Saksan liittoon ja sen jälkeen Saksan keisarikuntaan vuonna 1871, mutta Heinrich XXII pysyi kuolemaansa asti vuoteen 1902 asti Otto von Bismarckin leppymättömänä vihollisena.
Kun hänen poikansa Heinrich XXIV todettiin kykenemättömäksi hallitsemaan, ruhtinaskunnan sijaishallitsijuuden varmisti nuorempi linja. Saksan keisarikunnan luhistumisen jälkeen ruhtinaskunnasta tuli tasavalta ennen kuin se yhdistettiin Reuss-Geran ruhtinaskuntaan lyhytaikaiseksi Reußin kansanvaltioksi (Volksstaat Reuß), joka yhdistettiin Thüringeniin vuonna 1920.
Ruhtinaat

1778–1800 : Henrik XI
1800–1817 : Henrik XIII, edellisen poika
1817–1836 : Henrik XIX, edellisen poika
1836–1859 : Henrik XX, edellisen veli
1859–1902 : Henrik XXII, edellisen poika
1902–1918 : Henrik XXIV, edellisen poika
Vanhempi linja sammui vuonna 1927 kuolleeseen Henrik XXIV:een.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reuss-Greizin ruhtinaskunta Wikimedia Commonsissa
| n k  Saksan keisarikunnan osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Kuningaskunnat |   Baijerin kuningaskunta   Preussin kuningaskunta   Saksin kuningaskunta   Württembergin kuningaskunta  |  |
| Suurherttuakunnat |   Badenin suurherttuakunta   Hessenin suurherttuakunta   Mecklenburg-Schwerinin suurherttuakunta   Mecklenburg-Strelitzin suurherttuakunta   Oldenburgin suurherttuakunta   Saksi-Weimar-Eisenach   Schwarzburg-Rudolstadt   Schwarzburg-Sondershausen  |  |
| Herttuakunnat |   Anhaltin herttuakunta   Braunschweigin herttuakunta   Saksi-Altenburg   Saksi-Coburg-Gotha   Saksi-Lauenburg (vuoteen 1876)   Saksi-Meiningen  |  |
| Ruhtinaskunnat |   Lippen ruhtinaskunta   Reuss-Geran ruhtinaskunta   Reuss-Greizin ruhtinaskunta   Schaumburg-Lippe   Schwarzburg-Rudolstadt   Schwarzburg-Sondershausen   Waldeck-Pyrmont  |  |
| Kaupunkivaltiot |   Bremen   Hampuri   Lyypekin vapaakaupunki  |  |
| Keisarilliset provinssit |   Elsass-Lothringen  |  |
| Muut |   Saksan siirtomaat  Mittelafrika  Mitteleuropa  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Principauté Reuss branche aînée
Käännös suomeksi
Cheese in the Trap

| Cheese in the Trap> 치즈인더트랩 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  70 min
Pääosissa:   Park Hae-jin  Kim Go-eun  Seo Kang-joon  Lee Sung-kyung 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   tvN
Esitetty:  4. tammikuuta – 1. maaliskuuta 2016
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Eight Works  Kross Pictures  PGood Media 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Cheese in the Trap (hangul: 치즈인더트랩; uudistettu latinisaatio: Chijeuindeoteulaeb) on televisioyhtiö tvNin esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Park Hae-jin, Kim Go-eun, Seo Kang-joon ja Lee Sung-kyung.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kevät ja syksy

| Kevät ja syksy |
| --- | --- |
Nimi:  Kevät ja syksy
Tekijä:  Sakari Tohka
Valmistumisvuosi:  1937
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Teostyyppi:  Veistos
Materiaali:  Pronssi
Korkeus:  70 cm
Leveys:  160 cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneumin taidemuseo, Helsinki
Kevät ja syksy on Lokakuun ryhmän perustajajäsenen taiteilija Sakari Tohkan pronssiveistos, joka on ajoitettu ajanjaksolle 1937–1947. Kooltaan veistos on 70×160 cm ja Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1947.
Kevät ja syksy on tarkoitettu katsottavaksi vain yhdestä suunnasta. Tohka aloitti sen tekemisen vuonna 1937 tekemänsä Pariisin opintomatkan jälkeen. Hänen muotokieltään pidettiin liian romanttisena kuvanveistoon vielä 1933, jolloin hänenkään töitään ei otettu Suomen Taideakatemian näyttelyyn ja hän sen seurauksena yhdessä Sven Grönvallin ja Ernst Krohnin kanssa perustivat Lokakuun ryhmän. Sodan aikana Tohkan muotokieli muuttui realistisemmaksi, ja tämän jälkeen hänen taiteeseensa yhdistettiin käsite klassisen herkkä ilmaisu.
Kevät ja syksy tilattiin alun perin hautamuistomerkiksi. Sementistä tehty teos valettiin vasta sodan jälkeen kipsiin ja pronssiin.
Aiheesta muualla

Veistos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Kevät ja syksy.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyösti Huhtala

Kyösti Huhtala (3. huhtikuuta 1871 Lapua – 23. heinäkuuta 1913 Korsholma) oli suomalainen opettaja, toimittaja, pasifisti ja suomentaja. Hän käytti useita nimimerkkejä, joista yleisimmät olivat Tiitola ja K.H.
Maanviljelijän poikana Lapualla syntynyt Huhtala teki maanviljelystöitä kotitalossaan ja oli joitain vuosia kauppa-apulaisena. Hän meni vuonna 1890 opiskelmaan Jyväskylän seminaariin ja valmistui kansakoulunopettajaksi sieltä vuonna 1894. Huhtala oli sitten 19 vuotta kansakoulunopettajana Tampereella ja viimeksi vuodesta 1910 alkaen hän toimi Tammerkosken itäpuolen poikakoulun johtajana. Huhtala opetti myös kansakoulun jatkokoulussa sekä käsityöläiskoulussa. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat raittiusliike, rauhantyö ja kristillinen nuorisotyö. Hän oli Tampereen NMKY:ssä sihteerinä, johtokunnan jäsenenä ja kirjastonhoitajana. Hän oli myös Opettajayhdistyksen Tampereen haaraosaston varapuheenjohtajana. Huhtala kirjoitti artikkeleita ja kirja-arvosteluja muun muassa Väinämöinen-lehteen, Opettajain Lehteen, Kansanvalistusseuran Kalenteriin ja Kotimaa-lehteen sekä toimitti useita kirjasia muun muassa rauhanaatteesta.
Huhtala oli vuonna 1907 mukana perustamassa Suomen Rauhanliittoa. Hän tuli rauhanaatteen kannattajaksi luettuaan vuoden 1900 tienoilla Leo Tolstoin kirjan Sota ja rauha. Ensimmäisen kirjoituksensa aiheesta hän julkaisi Väinämöinen-lehdssä vuonna 1901. Vänrikki Stoolin tarinoita käsitellyt kirjoitus nosti Tampereella suuren myrskyn. Huhtala oli sittemmin Rauhanliiton sihteerinä vuonna 1910. Hän kirjoitti rauhanasiasta sanomalehtiin ja piti aiheesta esitelmiä Tampereella ja muilla paikkakunnilla.
Huhtala kuoli 42-vuotiaana umpisuolentulehdukseen Korsholman sairaalassa heinäkuussa 1913. Hänet haudattiin Lapuan hautausmaalle.
Julkaisuja

Piirteitä Paavo Ruotsalaisesta ja hänen vaikutuksestaan. Wäinämöisen toimitus, Tampere 1901
Elias Lönnrot. Wäinämöisen kirjakauppa, Tampere 1902 (nimimerkillä K. H.)
Kaksi kristittyä: Paavo Ruotsalainen : Fransiskus Assisilainen. Wäinämöisen toimitus, Tampere 1902
Sananen innokkaasta raittiusmiehestä ja kappaleita hänen esitelmistään. Innokas raittiusmies John B. Gough. Wäinämöisen toimitus, Tampere 1902
Sota ja rauhanaate kristinopin valossa. Väinämöisen kirjakauppa, Tampere 1908
Voima, oikeus, rakkaus. Väinämöisen kirjakauppa, Tampere 1910
Opetuksesta kristillisessä hengessä. Uskonto, historia, runous, maantieto. Suomen Rauhanliitto, Helsinki 1912
Toimitustöitä

Innokkaita miehiä: 1. Isä Mathew: 2. Charles Chiniquy: 3. Benjamin Rush: 4. Asbjörn Kloster. Wäinämöisen toimitus, Tampere 1902
Mitä sinä uhraat?. Wäinämöisen toimitus, Tampere 1902
Wäinämöisen runokokoelma. Edellinen osa; toim. Kyösti Huhtala, Aliina Wilhelmiina Salomaa ja Minna Kunnas. Osuuskunta Wäinämöinen, Tampere 1903
Wäinämöisen runokokoelma. Jälkimmäinen osa; toim. Kyösti Huhtala, Aliina Wilhelmiina Salomaa ja Minna Kunnas. Osuuskunta Wäinämöinen, Tampere 1903
Sotakertomuksia: tosikuvauksia Itä-Aasialaisesta sodasta; koonnut Kyösti Huhtala. Osuuskunta Wäinämöinen, Tampere 1905
Leo Tolstoi : Murha on murha : rauhanasian valaisemiseksi; suom. Aatto M.  Osuuskunta Väinämöinen, Tampere 1907
Väinämöisen runokokoelma: etupäässä kouluja varten: lisätty laitos. Väinämöisen kirjakauppa, Tampere 1909
Suomennóksia

E. S. K. (En Svensk Kvinna) : Kaksitoista kertomusta elämästä. Wäinämöisen kirjakauppa, Tampere 1902
J. L. Saxon : Olavi Malmbergin murhaaja y. m. valikoituja kertomuksia teoksesta "Under fredsbaneret" ; tekijän luvalla Suomen rauhanliiton johtokunnan kehoituksesta suomensi Kyösti H. Isak Julin, Tampere 1913
Victor Langellotti

| Victor Langellotti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1995 (ikä 29)
Kansalaisuus:   Monaco
Pyöräilijä
Pituus:  177 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  Ineos Grenadiers
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2014–2017:  UC Monaco
Ammattilaisjoukkue(et)
2018–2024 2025–:  Burgos-BH Ineos Grenadiers
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Victor Langellotti (s. 7. kesäkuuta 1995 Monaco) on monacolainen maantiepyöräilijä. Hän edusti espanjalaista UCI Pro Team -tason Burgos BH -tallia vuosina 2018–2024, ja siirtyi UCI World Tour -tason Ineos Grenadiersiin vuonna 2025.
Langellotti saavutti Euroopan pienten valtioiden kisoissa hopeaa aika-ajossa 2017. Hän voitti kahdeksannen etapin Portugalin ympäriajossa 2022. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän siirtyi mäkikirikilpailun johtoon viidennen etapin jälkeen, ja johti kilpailuosiota kolmen etapin ajan. Hän voitti kuudennen etapin Presidential Cycling Tour of Türkiye -kilpailussa 2023.
Bola de Ouro

Bola de Ouro on brasilialaislehti Placarin jakama palkinto Série A:n kauden parhaalle pelaajalle. Palkittu valitaan lehden toimittajien antamien arvioiden perusteella jokaisen ottelun ajalta. Palkinnon jako aloitettiin vuonna 1973, ja Placar myi palkinnon oikeudet ESPN Brazil -televisiokanavalle vuonna 2016.
Primož Roglič

| Primož Roglič |
| --- | --- |
 Primož Roglič vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Slovenia
Pyöräilijä
Pituus:  177 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  Red Bull–Bora–Hansgrohe
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2013–2015 2016–2023  2024–:  Adria Mobil Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma Bora-Hansgrohe / Red Bull–Bora–Hansgrohe
Suurimmat voitot
 Aika-ajon olympiakulta 2020 Espanjan ympäriajo 2019, 2020, 2021 ja 2024, pistekilpailu 2019, 2020, 15 etappia Italian ympäriajo 2023, 4 etappia Ranskan ympäriajo, etappi Liège–Bastogne–Liège 2020 Baskimaan ympäriajo 2018, 2021 Tour de Romandie 2018, 2019 Tirreno–Adriatico 2019, 2023 Pariisi–Nizza 2022 Critérium du Dauphiné 2022, 2024 Katalonian ympäriajo 2023 UAE Tour 2019 Slovenian ympäriajo 2015, 2018  Maantieajon Slovenian-mestaruus 2020  Aika-ajon Slovenian-mestaruus 2016 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Aiheesta muualla
primozroglic.com
| Mitalit> Maa:   Slovenia.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Slovenia> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | aika-ajo |  |
| Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bergen 2017 | aika-ajo |  |
Primož Roglič (s. 29. lokakuuta 1989 Kisovec, Zagorje ob Savi) on slovenialainen maantiepyöräilijä ja entinen mäkihyppääjä. Hän on Espanjan ympäriajon nelinkertainen voittaja, Italian ympäriajon voittaja ja aika-ajon olympiavoittaja.
Mäkihyppy

Roglič kuului Slovenian joukkueeseen, joka voitti mäkihypyn nuorten joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Tarvisiossa 2007. Hänen lisäkseen joukkueessa hyppäsivät Robert Hrgota, Jurij Tepeš ja Mitja Mežnar. Hän sai nuorten MM-kilpailuissa joukkuehopeaa Kranj'ssa 2006. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui Kranj'ssa yhdeksänneksi ja Tarvisiossa viidenneksi.
Roglič voitti Continental Cupin osakilpailun Planicassa tammikuussa 2006 ja Westbyssa helmikuussa 2007. Lisäksi hän sijoittui kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. Hän oli Continental Cupin kokonaiskilpailussa kahdeksas kaudella 2006–2007.
Pyöräily > Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Primož Roglič Ranskan ympäriajossa 2017
Brownin yliopisto

| Brownin yliopisto> Brown University |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Brunensis 
Motto:  In deo speramus
Perustettu:  1764
Tyyppi:  Yksityinen
Säätiön varat:  2,3 miljardia USD
Rehtori:  Christina Paxson
Opiskelijoita:  6133
Jatko-opiskelijoita:  1947
Sijainti:  Providence, Rhode Island  Yhdysvallat
Kampus:  Kaupunki, 143 eekkeriä
Maskotti:  Karhu
Yhteistyö:  Ivy League
Sivusto:  www.brown.edu
Brown University on Yhdysvalloissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto sijaitsee Providencessa Rhode Islandissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1764 nimellä Rhode Island College ja se on seitsemänneksi vanhin yliopisto Yhdysvalloissa. Brown kuuluu kahdeksan eliittiyliopiston Ivy League -ryhmään, ja se oli niistä ensimmäinen, joka hyväksyi opiskelijoikseen eri uskontojen edustajia.
Yliopiston mottona on In deo speramus (engl. In God we hope). Brownin tunnusvärit ovat ruskea, punainen ja valkoinen. Brownin maskotti on karhu.
Brown perusti 1947 Yhdysvaltojen ensimmäisen matematiikan historian laitoksen. Brownissa työskentelee 713 professoria. Vuonna 2012 Brownissa oli 8 540 opiskelijaa, joista 1 947 graduate-opiskelijoita.lähde?
Brownin suosituimmat pääaineet ovat biologia, historia ja neurotiede. Yleinen sisäänpääsyprosentti vuonna 2012 oli 9,6. Times Higher Education -lehden rankingissä 2015 Brown sijoittui maailman yliopistoista sijalle 51 ja Yhdysvaltojen yliopistoista sijalle 20.
Yliopistosta ovat valmistuneet muun muassa Andy Hertzfeld, John D. Rockefeller, Jr., John Sculley, Ted Turner, Jeffrey Eugenides ja John F. Kennedy, Jr.lähde?
Aiheesta muualla

Yliopiston kotisivut (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| n k Ivy League |
| --- | --- |
Yliopistot:  Brownin yliopisto  Columbian yliopisto  Cornellin yliopisto  Dartmouth College  Harvardin yliopisto  Pennsylvanian yliopisto  Princetonin yliopisto  Yalen yliopisto 
Joukkueet:  Brown Bears  Columbia Lions  Cornell Big Red  Dartmouth Big Green  Harvard Crimson  Penn Quakers  Princeton Tigers  Yale Bulldogs
Suomi-konepistooli

| Suomi-konepistooli |
| --- | --- |

Tyyppi:  massasulkutoiminen konepistooli
Valmistaja:  Oy Tikkakoski Ab
Valmistusmaa:   Suomi
Valmistusvuodet:  1931–1953
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum
Aseen pituus:  870 mm
Piipun pituus:  314 mm
Ammuksen lähtönopeus:  380–400 m/s
Tulinopeus (laukausta/min):  750–900
Suomi-konepistooli on Aimo Lahden vuonna 1922 suunnittelema avoimelta lukolta ampuva massasulkutoiminen konepistooli, jota Oy Tikkakoski Ab valmisti vuosina 1931–1953 kaikkiaan noin 80 000 kappaletta. Lahti suunnitteli sen Bergmann MP18 -konepistoolin pohjalta, ja sitä valmistettiin lisenssillä myös Ruotsissa, Tanskassa ja Sveitsissä.
VTT ja Keksintösäätiö ovat arvioineet Suomi-konepistoolin erääksi merkittävimmistä suomalaiskeksinnöistä. Se oli edeltäjiään kevyempi, tehokkaampi ja varmatoimisempi.
Suomi-konepistooli oli Suomen puolustusvoimien käytössä kymmenien vuosien ajan, ja kuului jakovahvuuteen 1990-luvulle asti.