stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirkko Työläjärvi
Elämä ja ura > Maaherraksi

Kesäkuussa 1985 Työläjärvi ilmoitti jättävänsä politiikan ja siirtyvänsä syyskuussa Turun ja Porin läänin maaherraksi. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pirkko Valtonen. Maan menestyneimmän naispoliitikon siirtyminen 46-vuotiaana ”eläkeviraksi” miellettyyn tehtävään herätti kummastusta, koska hänestä oli povattu SDP:n puheenjohtajaa, pääministeriä ja jopa presidenttiä. Lähtönsä syyksi Työläjärvi ilmoitti kyllästymisensä tapaan, jolla päivänpolitiikkaa tehtiin. Hän luonnehti hallitusmenoa kakofoniaksi, jossa ministerit sanoutuivat irti yhteisistä päätöksistä. Lisäksi hän oli väsynyt politiikassa vallitsevaan muiden laatimaan kireään aikatauluun. Maaherraksi siirtyessään Työläjärvi kertoi myös saaneensa tarpeekseen vihamielisiksi kokemistaan naisasianaisista. Työläjärvi väitti heidän kopioineen miesten ikiaikaiset röyhkeät menettelytavat, joita taas hän katsoi aina vastustaneensa. Työläjärvi kiisti julkisuudessa esitetyt väitteet, joiden mukaan puolueen johtavat miespoliitikot, kuten Erkki Liikanen ja Matti Ahde, halusivat naiskilpailijan pois tieltään.
Maaherrana Työläjärvi uudisti presidentti Koiviston ohjeistamana lääninhallintoa rankalla kädellä muun muassa irtisanomalla turhina pidettyjä viranhaltijoita. Työläjärvi sai lisänimen ”hirmuhallitsija” ja häntä syytettiin simputuksesta. Työläjärven alaisten kerrottiin kärsineen stressitaudeista, ja hänestä tehtiin kanteluita työsuojelupiiriin sekä oikeusasiamiehelle. Katkeruuden arveltiin johtuneen myös siitä, että Työläjärvi sai laiskoina pidettyihin virkamiehiin liikettä. Osa irtisanomisista johti valituksiin, ja myöhemmin korkein hallinto-oikeus päättikin, että Työläjärven tekemät kolmen lääninhallituksen lääninsuunnittelijan irtisanomiset olivat laittomia.
Keväällä 1993 Työläjärvi lähti mukaan esivaaliin sosiaalidemokraattien presidenttiehdokkuudesta vuoden 1994 presidentinvaaleissa. Työläjärven takana oli kansanedustaja Raimo Vuoriston johtama tukiyhdistys, joka pyysi häntä virallisesti ehdokkaaksi presidentti Koiviston kieltäydyttyä jatkokaudesta. Työläjärven äänimäärä esivaalissa jäi kuitenkin pieneksi, sillä hän ei saanut puolelleen esimerkiksi asuinkaupunkinsa Turun sosialidemokraatteja.
Muiden maaherrojen tavoin Työläjärvi irtisanottiin vanhat läänit lakkauttaneen uudistuksen yhteydessä vuonna 1997. Hän valitti virkansa lopettamisesta, koska hänen mukaansa olisi pitänyt noudattaa virkamieslain mukaista henkilökohtaista menettelyä. Viimeiset puoli vuotta virastaan Työläjärvi vietti pitämättä jääneillä rästivapailla. Tämän jälkeen hän työskenteli vielä Sitran projektipäällikkönä ennen jäämistään eläkkeelle vuonna 1998.
1980-luvun lopusta lähtien Työläjärvi on asunut puolisoineen Turussa, mutta talvet pariskunta viettää Espanjan Costa Blancassa. Työläjärven muistelmateos Moninaista ilmestyi vuonna 2018. Siinä hän kritisoi muun muassa porvarihallituksia hyvinvointiyhteiskunnan alasajosta.
Näkemyksiä ja luonnehdintoja

Työläjärvi sanoo vierastavansa feminismiä, vaikka pitääkin itseään naisasianaisena. Hän kertoo tuntevansa omakseen vanhan työväenliikkeen naisasialiikkeen, joka sukupuolen sijaan korostaa syntyperän sekä taloudellisen ja sosiaalisen aseman kaltaisia yhteiskunnallisia rakenteita. Työläjärvi kuitenkin pitää feminismiä tarpeellisena sovinismin vastavoimana, ja hänen mukaansa esimerkiksi Me Too -kampanja on aiheellinen.
Työläjärveä pidetään ahkerana ja pedanttina, minkä ohella häntä on luonnehdittu myös itsenäiseksi ja itsepäiseksi sekä muun muassa särmikkääksi, etäiseksi ja arvaamattomaksi. Työläjärven ulosantia on kuvailtu filosofiseksi. Lämminhenkisenä poliitikkona pidetty Työläjärvi oli kansalaisten suosiossa, mutta esimerkiksi Lasse Lehtisen mukaan puolueväen ja virkakoneiston keskuudessa hän oli ristiriitaisia tunteita herättänyt hahmo. Työläjärvi piti etäisyyttä puolueensa sisäpiiriin ja vältti näin ryvettymisen erilaisissa poliittisissa sotkuissa. Jotkut poliitikkokollegat pitivät häntä jopa kieroluonteisena. Työläjärven katsottiin edenneen urallaan liian nopeasti omin nokkinensa, eikä puoluekoneiston ehdoilla, kuten oli tapana. Hän toimi puolueen naisjärjestöstä välittämättä, eikä myöskään kuunnellut neuvoja piirijärjestönsä johdolta. Työläjärveä syytettiin myös siitä, ettei hän ministerinä juurikaan suosinut vaalipiirinsä hankkeita. Työläjärvi kuitenkin kiistää halunneensa milloinkaan aiheuttaa ristiriitoja puolueen sisällä, vaan kertoo aina pyrkineensä kompromissiin. Puolueväen keskuudessa Työläjärvi oli erityisesti nuorten suosiossa, kun taas vanhemmat puolueveteraanit vierastivat häntä. Työläjärven tukijoihin puoluejohdossa kuuluivat muun muassa Ulf Sundqvist ja Johannes Koikkalainen.
Vielä kansanedustajaksi tullessaan Työläjärven katsottiin olleen ujo ja vaatimaton, mutta muutaman vuoden kuluttua ministeriksi noustuaan häntä pidettiin jo esiintymisvarmana, ja häntä kutsuttiin hallituksen vahvaksi naiseksi. Helsingin Sanomien politiikan toimituksen kokoaman Tamminiemen pesänjakajat -kirjan mukaan Työläjärvi otti perinteisesti miehille kuuluneen kauppa- ja teollisuusministerin salkun itseluottavaisena eikä esittänyt tehtävälleen sukupuoleen liittyviä verukkeita. Media näki Työläjärvessä uudentyylisen naispoliitikon, jota pidettiin Mauno Koivistoa vastaavana ilmiönä. Naistenlehdissä hänen uraansa seurattiin ainoana naispoliitikkona, kun yleensä kirjoitettiin ainoastaan menestyvien miespoliitikkojen puolisoiden yksityiselämästä.
Perhe

Työläjärven puoliso on kanslianeuvos Markku Työläjärvi, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1962. Markku Työläjärvi on työskennellyt muun muassa Rauman sosiaalijohtajana sekä Rauman aluesairaalan johtajana. Lisäksi hän on  ollut Rauman kaupunginvaltuuston jäsen. Pariskunta on vapaaehtoisesti lapseton.
Kirjallisuutta

Lehtinen, Lasse: Työläjärvi : tasavallan tahtonainen.  Porvoo ; Helsinki:  WSOY, 1982.  ISBN 951-01146-0-X.
Työläjärvi, Pirkko: Moninaista : menneitä muistellen, tulevasta haaveillen.  Helsinki:  Into, 2018.  ISBN 978-952-26496-9-0.
Aiheesta muualla

Rantala, Juho-Pekka: Itse asiassa kuultuna: Pirkko Työläjärvi (video)  22.1.2018. Yle Areena.
Pirkko Työläjärvi valtioneuvoston viestinnän haastattelussa (video) Valtioneuvosto.  27.11.2017. YouTube.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pirkko Työläjärvi Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Irma Toivanen | Suomen sosiaali- ja terveysministeri 1977−1979 | Seuraaja: Sinikka Luja-Penttilä |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ulf Sundqvist | Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 1981−1982 | Seuraaja: Esko Ollila |
Pirkko Työläjärvi puhuu Harjavallassa 1981.
Rakennusmestarien talo

| Rakennusmestarien talo |
| --- | --- |
Osoite:  Fredrikinkatu 51–53, Eerikinkatu 11
Sijainti:  Kamppi, Helsinki
Valmistumisvuosi:  1932, uudisosa 1966
Suunnittelija:  Heikki Kaartinen, uudisosa Risto-Veikko Luukkonen ja Helmer Stenros, muutostyöt Artto Palo Rossi Tikka Oy
Rakennuttaja:  Helsingin rakennusmestarien yhdistys
Omistaja:  Rakennusmestarien säätiö
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakennusmestarien talo
Rakennusmestarien talo on Helsingissä Eerikinkadun ja Fredrikinkadun kulmatalo. Sen omistaa Rakennusmestarien säätiö. Talo on alun perin valmistunut 1932, ja sen on suunnitellut rakennusmestari Heikki Kaartinen. Vuonna 1966 valmistui Eerikinkadun puolelle laajennusosa Risto-Veikko Luukkosen ja Helmer Stenrosin suunnittelemana. Samalla vanha osa uudistettiin.
Rakennusmestarien talossa aloitettiin keväällä 2019 muutostyöt hotelliksi, ja kaikki toimijat joutuvat etsimään uudet tilat. Suomalaisen Primehotels-yhtiön operoima 240 huoneen Hotel Mestari avataan toukokuussa 2022.
Rakennusmestarien talossa toimi 1960-luvulta 2000-luvulle tanssiravintola Vanha Maestro sekä vuosina 1992–2019 biljardisalistaan tunnettu Corona-baari, joka muutti kiinteistöremontin tieltä The Train Factoryyn Vallilan konepaja-alueelle. Muita Rakennusmestarien talossa toimineita ravintoloita ovat olleet Sedu Koskisen 2000-luvun alun yökerhot Studio 51, Freda 51 ja Burleski Club sekä Corona-baarin kyljessä toimineet Kafe Moskova ja Dubrovnik Lobby & Lounge. Talon pohjakerroksessa on toiminut Andorra-elokuvateatteri.
Rakennuslupa

Rakennuslupa on uusien rakennusten rakentamiseen ja suurempien peruskorjausten tekemiseen tarvittava lupa.
Suomessa rakennuslupa haetaan kunnan rakennusvalvontaviranomaiselta. Rakennuslupa tarvitaan myös sellaiseen korjaus- ja muutostyöhön, mikä on verrattavissa rakennuksen rakentamiseen sekä laajentamiseen tai sen kerrosalaan laskettavan tilan lisäämiseen. Rakennuslupa vaaditaan myös, jos vapaa-ajan asunto muutetaan kokovuotiseksi asuinrakennukseksi. Luvan liitteeksi vaadittavien asiakirjojen määrä vaihtelee hankekohtaisesti ja tieto tarvittavista liitteistä on saatavilla kunnan rakennusvalvonnasta. Rakennuslupaa haetaan esimerkiksi Helsingissä lupapiste-palvelusta ja sen saamiseksi tulee toimittaa rakennuksen pääpiirustukset, sekä useita muita hankkeen tietoja.  Uudisrakennuksen rakennusluvan saamiseksi vaaditaan koko Suomen laajuisesti mm. energiatodistusta ja energiatodistuksessa ilmoitettavalle energiatehokuutta kuvaavalle E-luvulle on asetettu erilaiset raja-arvot eri käyttötarkoitusluokan rakennuksille.
Punta del Esten ePrix 2015

|  Punta del Esten ePrix 2015 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 2015–2016. 

Päivämäärä:  19. joulukuuta 2015
Sijainti:  Punta del Este, Uruguay
Rata:  Katurata   2,8 km
Pituus:  33 kierrosta, 86,8 km
Sää:   Puolipilvinen [lähde? ]
Formula E
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jérôme d’Ambrosio  (Dragon Racing)
Aika:  1.15,498
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sébastien Buemi  (E.dams-Renault)
Aika:  1.17,413 (kierroksella 23)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Sébastien Buemi  (E.dams-Renault)
Toinen:   Lucas di Grassi  (Abt Schaeffler Audi Sport)
Kolmas:   Jérôme d'Ambrosio  (Dragon Racing)
Uruguayn ePrix 2015 eli 2015 Punta del Este ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2015–2016 kolmas kilpailu. Kilpailu ajettiin 19. joulukuuta Punta del Esten katuradalla Uruguayn Punta del Estessa.
Sijoitukset kilpailun jälkeen

| Sijoitus | Kuljettaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Sébastien Buemi | 62 |
| 2 |  Lucas di Grassi | 61 |
| 3 |  Jerome D'Ambrosio | 28 |
| 4 |  Sam Bird | 24 |
| 5 |  Loïc Duval | 24 |
| Sijoitus | Valmistaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Renault e.DAMS | 73 |
| 2 |  Abt Schaeffler Audi Sport | 71 |
| 3 |  Dragon Racing | 52 |
| 4 |  DS Virgin Racing Formula E Team | 30 |
| 5 |  Mahindra Racing Formula E Team | 27 |

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Muuta

Oliver Rowland debytoi Mahindra Racingilla korvaten Nick Heidfeldin.
Jacques Villeneuve ei pystynyt osallistumaan kilpailuun rikottuaan autonsa aika-ajoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Punta del Esten ePrix 2015 Wikimedia Commonsissa
Formula E -kausi 2015–2016
Peking
Putrajaya
Punta del Este
Buenos Aires
México
Long Beach
Pariisi
Berliini
Lontoo
Formula E -luokan Uruguayn ePrix't
Osakilpailut vuosittain


2014 |
2015 



Radat


Punta del Esten katurata (2014–2015)
Reńska Wieś

| Reńska Wieśin kunta (Gmina Reńska Wieś) Gemeinde Reinschdorf |
| --- | --- |
 Długomiłowicen kylää vuonna 2012
 vaakuna
 Reńska Wieśin kunta
 Koordinaatit: 50°19′N, 18°08′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Kędzierzyn-Koźle
 – Kunnanjohtaja:  Tomasz Kandziora
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  98 km²
Väkiluku (2019):  8 295
Suuntanumero(t):  (+48) 77
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Reńska Wieś (saks. Gemeinde Reinschdorf) on maalaiskunta Kędzierzyn-Koźlen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 8 295. Kunnan keskus on Reńska Wieśin kylä.
Reńska Wieśin kunta luotiin 1. tammikuuta 1973 yhdistämällä Reńska Wieśin ja Większycen gromadat.
Kylät Reńska Wieśin kunnassa ovat Bytków, Dębowa, Długomiłowice, Gierałtowice, Kamionka, Komorno, Łężce, Mechnica, Naczysławki, Poborszów, Pociękarb, Pokrzywnica, Radziejów, Reńska Wieś sekä Większyce. Se rajautuu Cisekin, Głogówekin, Pawłowiczkin, Polska Cerekiewin, Walcen ja Zdzieszowicen kuntiin sekä Kędzierzyn-Koźlen kaupunkiin. Reńska Wieśin pinta-alasta noin 82 prosenttia on maatalousmaata ja noin kymmenen prosenttia metsää.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 51,5 prosenttia Reńska Wieśin asukkaista oli naispuolisia ja 48,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,7 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 65 prosenttia ja eläkeikäiset 19,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,2 vuotta. Vuonna 2019 Reńska Wieśin kunnassa syntyi 77 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 32 prosenttia oli etnisiä saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reńska Wieś Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Reńska Wieś Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Radiotelevisione Italiana

| Radiotelevisione Italiana (RAI) |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Società per azioni (S.p.A.)
Perustettu:  27. elokuuta 1924
Toimitusjohtaja:  Carlo Fuortes
Puheenjohtaja:  Marinella Soldi
Kotipaikka:  Rooma, Italia
Toimiala:  media
Henkilöstö:  12,751 (2021)
Omistaja:  Italian hallitus
Kotisivu:  rai.it
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Radiotelevisione Italiana eli RAI tai Rai on Italian julkisen palvelun televisioyhtiö, joka on perustettu vuonna 1954. RAI:n omistaa Italian talous- ja valtiovarainministeriö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Roomassa. RAI on yksi Italian suurimmista televisioyhtiöistä ja yhtiön pääkilpailijana on Mediaset.
RAI:lla on kolme maanpäällistä televisiokanavaa ja kolme radiokanavaa lukuisten satelliittikavavien ja digitv-kanavien lisäksi. RAI oli myös yksi Euroopan yleisradiounionin perustajajäsenistä vuonna 1950.
Rain pääkonttori Roomassa
Televisiokanavat

Rai 1
Rai 2
Rai 3
Rai 4
Rai 5
Rai Movie
Rai Premium
Rai News 24
Rai Gulp
Rai Yoyo
Rai Sport
Rai Storia
Rai Scuola
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
RAI
Radiotelevizija Slovenija

| Radiotelevizija Slovenija |
| --- | --- |

Perustettu:  1928 (radio) 1958 (televisio) 
Avainhenkilöt:  Igor Kadunc (pääjohtaja)
Kotipaikka:  Ljubljana, Slovenia
Kotisivu:  www.rtvslo.si
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Radiotelevizija Slovenija tai RTV Slovenija eli RTV (ennen RTV Ljubljana) on Slovenian yleisradioyhtiö.
Yhtiö tuottaa ohjelmia kahdelle kansalliselle televisiokanavalle, kahdelle alueelliselle televisiokanavalle ja kahdelle televisiokanavalle, jotka on tarkoitettu italialaisille ja unkarilaisille väestöryhmille. Yhtiöllä on kolme kansallista radiokanavaa, ja se tuottaa radio-ohjelmia myös ulkomaalaisille. Yhtiö saa rahoitusta televisiomaksuista, valtion budjetista ja myyntitoiminnalla hankituista varoista.
Historia

Yhtiö aloitti radiolähetykset 1. syyskuuta 1928 nimellä Radio Ljubljana. Vuonna 1939 tehtiin sopimus Radio Ljubljanan laajentamisesta ja uusi lähetysasema oli tarkoitettu Mariboriin. Toinen maailmansota esti kuitenkin näiden suunnitelmien toteutumisen. Natsi-Saksa tuhosi 11. huhtikuuta 1941 Radio Ljubljanan lähettimen Domžalessa, ja samana vuonna Italian radioyhtiö EIAR otti haltuunsa Radio Ljubljanan. Yhtiö aloitti taas radiolähetykset Ljubljanan vapautuspäivänä 9. toukokuuta 1945.
Televisiolähetykset alkoivat 11. lokakuuta 1958 nimellä TV Ljubljana. Se lähetti alun perin lähetyksiä serbokroaatiksi, mutta vuonna 1968 lähetettiin ensimmäinen uutislähetys sloveeniksi.
RTV Ljubljana uudelleennimettiin RTV Slovenijaksi 24. huhtikuuta 1990.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (sloveeniksi)
Raittiusyhdistys Koitto

Koiton talo.
Raittiusyhdistys Koitto on  vuonna 1883 perustettu helsinkiläinen raittiusyhdistys. Yhdistys perustettiin Axel August Granfeltin johdolla Kohtuuden ystävien ensimmäiseksi alaosastoksi.  Nimeä Koitto ehdotti ylioppilas Kaarle Krohn. Alkuvuosina raittiusyhdistyksen aatteena oli uskonto ja suomalaismielinen isänmaallisuus. Jäsenmäärän kasvaessa yhdistyksestä tuli kuitenkin osa suomalaista työväenliikettä. Vuonna 1907 yhdistyksen sisällä aloitti toimintansa myöhemmin ammattiteatteriksi kasvanut Koiton Näyttämö.
Vuonna 1904 yhdistys hankki kesäsiirtolaksi Lammassaaren Helsingin Vanhankaupunginlahdella. Saareen valmistui jo 1905 arkkitehti Vilho Penttilän suunnittelema hirsilinna Pohjolan Pirtti. Vuonna 1907 yhdistykselle valmistui samoin Vilho Penttilän suunnittelema kivirakenteinen toimitalo Koiton talo, joka rakennettiin Simonkadun ja Yrjönkadun kulmatontille. Vuonna 1981 talon omistaneet SKP ja raittiusyhdistys myivät rakennuksen 22 miljoonalla markalla puolueen hallitsemalle Fexima-yhtiölle. Vuonna 1984 Fexima myi talon Hakalle noin 140 miljoonalla markalla.
Yhdistys hallinnoi edelleen Lammassaaren aluetta Viikin luonnonsuojelualueella.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut
Lyhyt katsaus Raittiusyhdistys Koiton ja Lammassaaren historiaan (Arkistoitu – Internet Archive) - Webbiversio Pasi Kosteen historiikistä
Koiton Lammassaaresta ja laivakuljetuksista sinne (porssitieto.fi)
Randy Edwini-Bonsu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka:  Kumasi, Ghana
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 169 cm
Paino: 66 kg
Lempinimi: REB, Ran-Doll 
Junioriseurat
2007 :  Metz 
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009 |  Vancouver Whitecaps | 15 | (1) |
| 2010 |  Vancouver Whitecaps | 19 | (2) |
| 2011 |  AC Oulu | 20 | (16) |
| 2012- |  Eintracht Braunschweig | 2 | (0 ) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Randy Edwini-Bonsu (s. 20. huhtikuuta 1990 Kumasi, Ghana) on kanadalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.  Hän edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Braunschweigia.
Syyskuun 2011 kolmessa Ykkösen ottelussa Edwini-Bonsu teki AC Oululle 8 maalia (hattutemput FC Espoota ja OPS:aa vastaan) jonka myötä hänet valittiin Ykkösen syyskuun pelaajaksi .
Punakonnanmarja

| Punakonnanmarja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Konnanmarjat Actaea
Laji::  erythrocarpa
Kaksiosainen nimi
 Actaea erythrocarpa  (Fisch.) Kom. 
Katso myös
   Punakonnanmarja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa) on punamarjainen, Euraasiassa tavattava myrkyllinen leinikkikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Punakonnanmarja on noin puoli metriä korkea, monivuotinen ruoho. Juurakko on lyhyt, viisto ja puutunut. Varret ovat pystyjä, kaljuja ja niiden tyvellä on kolme tai neljä suomua. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Väriltään lehdet ovat vaaleanvihreitä ja etenkin syksyllä kellanvihreitä. Lehtilapa on kolmiomainen, jopa 40 cm leveä ja tavallisesti 4–5 kertaa sormilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat puikeita ja lyhyehköhampaisia, päätölehdykkä on kookas, tavallisesti tylppä- tai suippotyvinen. Keskiliuska on sivuliuskoja selvästi pitempi ja kärkihammas selvästi laidan hampaita pitempi. Varsilehtiä on yhdestä kolmeen ja ne ovat aluslehtiä pienempiä, vähemmän kerrannaisia ja lyhytruotisia. Kukinto on tiheä, pysty ja lieriömäinen terttu, jonka alapuolella on usein muutamia yksittäisiä kukkia. Joskus kukkaterttuja saattaa olla kaksi tai kolmekin kappaletta. Tuoksuttomat pienet kukat ovat väriltään valkoisia tai punertavia. Verholehtiä on 3–5, terälehtien määrä vaihtelee nollasta kahteen. Sekä verho- että terälehdet ovat heteitä lyhyempiä ja varisevat varhain. Suomessa punakonnanmarja kukkii kesäkuussa.
Hieman punaherukan (Ribes rubrum) marjoja muistuttavat monisiemeniset marjat ovat alle senttimetrin pituisia ja kypsinä kiiltävän punaisia. Marjojen alimmat hedelmäperät ovat 7–10, joskus jopa 20 mm pitkiä, ylimmät hedelmäperät 3–5 mm pitkiä. Marja on erittäin myrkyllinen. Marjan sisältävät siemenet ovat 2,5–3 mm pitkiä.
Punakonnanmarja muistuttaa suuresti Suomessa huomattavasti yleisempää mustakonnanmarjaa (A. spicata). Tämä on kuitenkin punakonnanmarjaa tummemman vihreä ja marjat ovat kypsyttyään mustia. Lajien yhteisillä kasvupaikoilla saattaa syntyä risteymiä (A. erythrocarpa × spicata). Risteymäyksilöiden marjat ovat mustanpunaisia ja epämuodostuneita.
Levinneisyys

Euroopassa punakonnanmarjan levinneisyys on itäinen. Lajia tavattaan Pohjois-Norjan lämpimistä laaksoista ja Pohjois-Ruotsista Suomen läpi Pohjois- ja Keski-Venäjälle, josta levinneisyysalue jatkuu läpi Siperian aina Pohjois-Japaniin saakka. Suomessa punakonnanmarjaa tavataan yleisesti Kainuussa, Koillismaalla sekä Etelä- ja Keski-Lapissa. Etelämpänä lajia kasvaa harvinaisena Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa.
Elinympäristö

Punakonnanmarja kasvaa kuivahkoissa lehdoissa ja kalliojyrkänteiden juurella. Laji on kalkinsuosija.
Käyttö

Punakonnanmarjaa viljellään myös koristekasvina puutarhoissa, joista se toisinaan saattaa levitä myös luontoon.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Punakonnanmarjan (Actaea erythrocarpa) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa)
Luontoportti: Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa)
Pohjolan kasvien pauloissa: Actaea erythrocarpa - punakonnanmarja
Puutarha.net: Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa)
Metsätalouden verkkokoulu. Metsätyyppien opaskasvit: Punakonnanmarja
Flora of China: Actaea erythrocarpa (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Actaea erythrocarpa (englanniksi)
Kukkaterttu.
Marjat.
Randy Ireland

Randy Ireland (s. 5. huhtikuuta 1957, Rosetown, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hänet varasi NHL:n Chicago Black Hawks vuonna 1977 neljännellä kierroksella varausnumerolla 60. Randy ei kuitenkaan saanut sopimusta ja hänet varasi seuraava vuonna Buffalo Sabres viidennellä kierroksella varausnumerolla 82.
Ireland on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kiloa. Hän pelasi NHL:ssä 2 ottelua, kummankin Buffalon paidassa.  Niissä hän päästi 3 maalia ja oli maalinsuulla yhteensä 30 minuuttia.
Rensvik

| Rensvik |
| --- | --- |
 Rensvik
 Koordinaatit: 63°05′54″N, 7°49′13″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Møre ja Romsdal
Kunta:  Kristiansund
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,8 km²
Väkiluku (2023):  2 550
 – Väestötiheys:  1 416,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rensvik on taajama Frein saarella Kristiansundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja asukasluku 2 550 vuonna 2023. Vuoteen 2008 saakka Rensvik oli Frein kunnan hallintokeskus.
Renqvist

Renqvist on ruotsinkielinen sukunimi. Se voi viitata seuraaviin:
Reenpää, (aiemmin Renqvist , alkujaan Kukkonen ), suomalainen suku. Tunnettuja Renqvist-nimeä kantaneita ovat:
Henrik Renqvist (alk. Kukkonen, 1789–1866), herätysliikkeissä vaikuttanut pappi ja  uskonnollinen kirjailija
Alvar Renqvist (1868–1947), kustannusosakeyhtiö Otavan monivuotinen toimitusjohtaja, Henrik Renqvistin pojanpoika
Yrjö Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist, 1894–1976), Helsingin yliopiston fysiologian professori, filosofi
Heikki Reenpää (vuoteen 1935  Renqvist, 1896–1959), Otavan johtaja
Kari Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist, 1902–1968), Otavan toimitusjohtaja, vuorineuvos
Jorma Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist, 1902–1979), diplomi-insinööri, Yhtyneiden Kuvalehtien toimitusjohtaja 1934-1960
Henrik Renqvist (1883–1953), suomalainen geofyysikko
Torsten Renqvist (1924–2007), ruotsalainen graafikko ja kuvanveistäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.