stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antíparos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antíparos Wikimedia Commonsissa
Kykladit
| --- | --- |
Pääsaaret:   Amorgós  Anáfi  Ándros  Antíparos  Delos  Folégandros  Íos  Kéa  Kímolos  Kýthnos  Mílos  Mýkonos  Náxos  Páros  Santoríni Thíra  Sérifos  Sífnos  Síkinos  Sýros  Tínos 
Muut suuremmat saaret:   Antímilos  Despotikó  Donoúsa  Gyáros  Irakleiá  Káto Koufonísi  Kéros  Koufonísi  Makrónisos  Nikoúria  Pacheiá  Polýaigos  Ríneia  Schoinoúsa  Thirasía 
Pienet saaret:   Agía Kalí  Agía Paraskeví  Ágios Andréas, Kímolos  Ágios Andréas, Koufonísia  Ágios Artémios  Ágios Efstáthios  Ágios Geórgios  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Makáres  Ágios Nikólaos, Thíra  Ágios Spyrídonas  Akráthi  Almyronísi  Anánes  Áno Antikéri  Ánydros  Árgilos  Askaniá  Áspro  Aspronísi, Santoríni  Aspronísi, Schoinoúsa  Avelonísia Megálos Avelás  Mikrí Akradiá  Avoladonísi  Báos  Christianí  Daskalió  Diakoftó  Didými  Dipló  Drakonísi  Dryonísi  Dýsvato  Escháti  Evriókastro  Filídi  Foínisses  Ftená  Foúis  Gaïdouronísi  Galiátsos  Gavrionísia Akamátis  Alidonísi  Gáidaros  Megálo  Platý  Prásso  Tourlítis  Glarómpouta  Glaronísi, Gyáros  Glaronísi, Koufonísia  Glaronísi, Sérifos  Glaronísia  Gramvoússa  Kalógeroi, Kímolos  Kalógeroi, Tínos  Kalógeros  Kampána  Káravos  Kardiótissa  Kasséles  Káto Antikéri  Kávouras, Antíparos  Kávouras, Mýkonos  Kitrianí  Klidoúra  Klimatónisa  Kounelonísi  Krommýdi  Ktapódia  Lazaronísi  Lázaros  Makáres  Makrá  Makronísi  Manolonísi  Mantó  Marmaronísi  Mavronísi  Megáli Pláka  Megálo Viókastro  Megálos Refmatiáris  Mikrí Pláka  Mikronísi  Mikró Viókastro  Mikrós Avelás  Mikrós Refmatiáris  Moschonás  Náta  Néa Kaméni  Ofeidoússa  Palaiá Kaméni  Panagía  Panteronísi  Paximádi  Petalídi, Íos pohj.  Petalídi, Íos loun.  Pipéri  Pláka  Plakí  Planítis  Porí  Práso  Prasonísi, Íos  Prasonísi, Kímolos  Prasoúra  Psathonísi, Íos  Psathonísi, Sýros  Revmatonísi  Revmatonísia  Sáliagkos  Schinonísi  Serifopoúla  Sfontíli  Skylonísi  Strongylí, Antíparos  Strongylí, Makáres  Strongyló, Sýros Ermoúpoli  Strongyló, Sýros Poseidonía  Tetartonísi  Theotókos  Thermonísia  Tigáni  Toúrlos, Antíparos  Toúrlos, Páros  Tragonísi  Tría Adélfia  Tsimintíri  Tsouloúfi  Varvaronísi  Varvaroúsa  Venétiko  Voúlgari  Vous  Vryokastráki 
Antíparoksen kertta.
Antíparoksen luola.
April in Paris

”April in Paris” (suom. Pariisin huhtikuu) on Vernon Duken säveltämä ja E. Y. Harburgin sanoittama musiikkikappale vuoden 1932 Broadway-musikaalista Walk a Little Faster. Siitä tuli Duken ensimmäinen populaarimusiikin menestyskappale. Suomenkieliset sanat kirjoitti Reino Helismaa.
Duke sävelsi kappaleen newyorkilaisessa ravintolassa vanhalla pystypianolla. Sanoittaja Harburg ei ollut koskaan ollut ulkomailla, mutta lainasi matkatoimistosta esitteitä ja kuvitteli millaista olisi olla Pariisissa huhtikuussa.
Musikaalissa kappaleen lauloi Evelyn Hoey, mutta tämän tulkinta ei saanut juurikaan huomiota osakseen. Kappaleen suosio alkoi vasta Broadway-esitysten loputtua, kun blueslaulaja Marian Chase otti laulun ohjelmistoonsa. Vuosina 1933–1934 sen nauhoittivat muun muassa Freddy Martin ja Henry King orkestereineen.
Thelonious Monk nauhoitti vuonna 1947 pianotrioversion, jonka vaikutuksesta kappale huomattiin myös jazzmusiikin piireissä. Muita jazztulkintoja ovat tehneet muun muassa Charlie Parker (1949), Bud Powell (1950) sekä Sarah Vaughan saksofonisti Clifford Brownin kanssa (1954). Suosituin jazznauhoitus on Count Basien orkesterin versio vuodelta 1956, joka nousi singlelistalla sijalle 28. Nykyään kappaletta pidetään jazzstandardina.
Suomeksi kappaleen lauloi levylle Vieno Kekkonen vuonna 1957. Alkuperäisellä nimellä sen ovat levyttäneet mm. Jörgen Petersen trumpetilla vuonna 1968 ja Matti Viljanen harmonikalla vuonna 1978.
Saïd Aouita

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Saïd Aouita |  Saïd Aouita |  Saïd Aouita |  |
Maa:   Marokko
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | 800 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1987 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Helsinki 1983 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1989 | 3 000 m |  |
Saïd Aouita (‏arab. سعيد عويطة‎, Sa’id Awita, s. 2. marraskuuta 1959 Kenitra, Marokko) on entinen marokkolainen juoksija.
Aouita juoksi ensi kertaa arvokisoissa 1983 Helsingin MM-kisoissa, missä hän sijoittui 1 500 metrillä pronssille. 1984 olympialaisissa hän voitti 5 000 metrin juoksun kultamitalin. Hän oli 1980-luvulla kärjessä useilla eri keskipitkillä juoksumatkoilla: Hän on ainoa urheilija, joka on alittanut haamurajat kaikilla keskipitkillä ja pitkillä matkoilla ja juossut 800 metriä alle 1.44:n, 1 500 metriä alle kolmen ja puolen minuutin, 3 000 m alle seitsemän ja puolen minuutin ja 5 000 metriä alle 13 minuutin. Syyskuun 1983 ja syyskuun 1990 välisenä aikana hän voitti 119 juoksemastaan kilpailusta 115. 1987 Rooman MM-kisoissa hän ilmoittautui kaikille juoksumatkoille 800 ja 10 000 metrin väliltä, mutta juoksi vain 5 000 metrin kilpailussa, missä hän voitti kultamitalin. Vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa hän saavutti 800 metrillä pronssia. 1989 Budapestin MM-hallikisoissa hän voitti kultamitalin 3 000 metrillä.
Aouita voitti universiadeissa kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.38,43 Bukarestissa 1981.
Maailmanennätykset

| Pvm | Aika | Laji | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 23.8.1985 | 3.29,46 | 1 500 m | Berliini |
| 16.7.1987 | 4.50,81 | 2 000 m | Pariisi |
| 20.8.1989 | 7.29,45 | 3 000 m | Köln |
| 28.5.1987 | 8.13,45 | 2 mailia | Torino |
| 27.7.1985 | 13.00,40 | 5 000 m | Oslo |
| 22.7.1987 | 12.58,39 | 5 000 m | Rooma |
Aiheesta muualla

Saïd Aouita Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Steve Cram, Iso-Britannia | Miesten 2 000 metrin maailmanennätyksen haltija 16. heinäkuuta 1987 – 3. heinäkuuta 1995 | Seuraaja: Noureddine Morceli, Algeria |
Miesten 5 000 metrin juoksun olympiavoittajat
Miesten 5 000 metrin juoksun maailmanmestarit
Miesten 800 metrin juoksun Välimeren kilpailujen voittajat
Miesten 1 500 metrin juoksun Välimeren kilpailujen voittajat
Miesten 5 000 metrin juoksun Välimeren kilpailujen voittajat
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics  Tilastopaja 🔒
Approksimaatio

| --- | --- |
Approksimaatiota ilmaisevat merkinnät
≈: muodollinen
~: epämuodollinen
Approksimaatio on epätäsmällinen esitys jostain asiasta siten, että se on suurin piirtein oikein. Approksimaatiota käytetään usein helpottamaan esimerkiksi päässälaskutoimitusta pyöristämällä numerot helpommin laskettaviksi, mutta approksimoida voidaan myös esimerkiksi matemaattisia funktioita ja muotoja.
Approksimaatioita saatetaan käyttää, kun tarjolla ei ole kaikkea tarvittavaa tietoa aiheesta. Joskus taas tietoa saattaa olla, mutta sen käyttäminen monimutkaistaa laskuja huomattavasti. Esimerkiksi fysiikassa Maan gravitaatiovuorovaikutusten laskeminen on hankalaa analyyttisesti, jos Maan muodoksi otetaan sen todellinen muoto (geoidi), kun taas approksimoimalla Maa palloksi päästään paljon helpommalla. Lopputulos ei yleensä kärsi approksimaatiosta, jos approksimaatio on tarpeeksi pieni ja sen rajoitukset tiedostetaan. Sen sijaan uuden, ensimmäistä kertaa käytetyn approksimaation puutteet on monesti hyvä testata esimerkiksi simulaatiolla, jotta sen vaikutukset ratkaisuun ja ratkaisun tarkkuuteen käyvät ilmi.lähde?
Matemaattinen approksimaatio tehdään käytännössä yleensä kehittämällä jokin monimutkaisempi lauseke esimerkiksi Taylorin sarjaksi ja jättämällä useamman kertaluvun termit pois.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Numeerinen analyysi.  (Opintomoniste 163)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-721-941-5
Apteekkineuvos

Apteekkineuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 3. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 24 200 euroa tai 6 000 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1938 apteekkari Richard Björksténille. Vuosien 1918–2013 aikana apteekkineuvoksen arvonimi on myönnetty 38 henkilölle.
Apteekkineuvoksen arvonimen saaneet ovat miltei poikkeuksetta olleet ammatiltaan apteekkareita.
Fjodor Apraksin

Fjodor Apraksin, Johann Gottfried Tannauerin maalaama muotokuva.
Apraksin patsas Viipurin Pyhän Annan torilla.
Fjodor Matvejevitš  Apraksin (ven. Фёдор Матве́евич Апра́ксин; 1661 – 10. marraskuuta 1728) oli venäläinen kreivi ja sotapäällikkö, joka loi Venäjän keisarikunnan laivaston.
Apraksin astui tsaari Fjodor III:n palvelukseen jo kymmenenvuotiaana ja kohosi yliamiraaliksi Pietari Suuren aikana. Vuonna 1700 hän oli Azovin kuvernööri ja amiraliteetin johtaja. Apraksin nimitettiin vuonna 1708 Inkerinmaalla ja Suomessa operoineen armeijan komentajaksi. Hän soti menestyksekkäästi Ruotsia vastaan voittaen ruotsalaisen ylipäällikkö Georg Lybeckerin johtamat joukot Inkerinmaalla vuonna 1708 ja vallaten piirityksen jälkeen Viipurin vuonna 1710. Apraksin toimi Venäjän Suomeen hyökänneen armeijan ylipäällikkönä vuonna 1713, valtasi Helsingin ja voitti ruotsalaiset muun muassa Kostianvirran taistelussa. Venäjän valloitettua Suomen Apraksin toimi vuodesta 1717 lähtien nimellisesti Suomen siviilihallinnon korkeimpana päällikkönä.
Vuosina 1712–1723 Apraksin oli Karjalan, Inkerinmaan ja Viron kuvernööri. Hän loi Venäjän laivaston ja komensi sitä Hangon edustalla käydyssä voitokkaassa Riilahden (ven. Gangut) meritaistelussa heinäkuussa 1714.
Vuonna 1718 Apraksin nimitettiin amiraliteettikollegion johtajaksi. Vuonna 1720 perustettiin valtaneuvosto, johon Apraksin nimitettiin. Hän oli Venäjän edustajana Uudenkaupungin rauhanneuvotteluissa. Hän oli vuosina 1722–1723 käydyssä Venäjän–Persian sodassa Kaspianmerellä toimineen laivaston päällikkö. Apraksin toimi Itämeren laivaston päällikkönä vuosina 1723–1726.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fjodor Apraksin Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia
Apostolove

| Apostolove Апостолове |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Apostolove
 Koordinaatit: 47.6622°N, 33.7171°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Dnipropetrovskin alue
Piiri:  Kryvyi Rihin piiri
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  13,7 km²
Väkiluku (2021)  ():  13 246
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apostolove (ukr. Апостолове); vuoteen 1818 asti Vošyve (ukr. Вошиве); vuosina 1818–1853 Novopokrovske (ukr. Новопокровське); vuosina 1853–1923 Pokrovske (ukr. Покровське); on kaupunki Ukrainan Dnipropetrovskin alueen Kryvyi Rihin piirissä. Apostolove sijaitsee 45 kilometriä piirikeskus Kryvyi Rihin keskustasta kaakkoon ja 164 (190) kilometriä aluekeskus Dniprosta koilliseen.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Apostoloven väkiluvuksi 13 246 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2000 asukkaita oli noin 18 000, joista pääosa ukrainalaisia. Apostolove on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Kryvyi Rihin piiriin; tätä ennen se oli Apostoloven piirin hallintokeskus.
Kaupunkityyppiseksi taajamaksi Apostolove tuli 1923, ja kaupungiksi 1956.
Rautatieasema.
Linja-autoasema.
Kirkko.
Toinen kirkko.
Kolmas kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apostolove Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine
Aqshaxan qala

Aqshaxan qalan kaivauksia.
Seinämaalaus.
Aqshaxan qala (uzb. Aqchaxon qal’a) on muinainen linnoitus Amudarjajoen oikeanpuoleisella rannalla Karakalpakstanin tasavallan Beruniyn piirissä Uzbekistanissa.
Muinaiseen Horezmiin kuulunut linnoitus lienee perustettu 300–200-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Se koostuu muurien ympäröimistä, sisäkkäisten neliöiden muotoisista ylä- ja alalinnasta, joiden pinta-alat ovat 15 ja 27 hehtaaria.
Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1995 lähtien. Ylälinnassa on tutkittu kaksi monumentaalirakennusta, joita on käytetty zarathustralaisuuden ja Horezmin kuninkaiden palvontapaikkoina. Ne oli koristeltu hellenistisvaikutteisin seinämaalauksin, kohokuvin ja savipatsain. Ylälinnan kaksikerroksinen muuri oli varustettu tornein ja ampuma-aukoin. Sisäänpääsyä vartioivat monimutkaiset porttirakennelmat.
Rakennukset on hylätty 100-luvulla ajanlaskun alun jälkeen, jolloin kuninkaiden asuinpaikka ja palvontamenot siirtyivät lähistölle rakennettuun Topıraq qalaan. Nykyään alue on pääosin hiekan peittämä.
Aprelevka

| Aprelevka Апрелевка |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Moskovan alue
Piiri:  Naro-Fominsk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29 km²
Korkeus:  190 m
Väkiluku (2010):  18 701
 – Väestötiheys:  645 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.апрелевка.рф 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aprelevka (ven. Апре́левка) on kaupunki Moskovan alueen Naro-Fominskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Obninskin välisen rautatien varrella 42 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Kaupungin läpi kulkee myös M3-valtatie. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1899 avatun Aprelevkan rautatieaseman taajamasta. Vuonna 1910 saksalaiset yrittäjät perustivat paikkakunnalle äänilevytehtaan, josta sittemmin tuli Neuvostoliiton suurin äänilevyjen valmistaja. Vuonna 1935 asemanseutu ja lähikylät yhdistettiin Aprelevkan taajamaksi, joka sai kaupunginoikeudet vuonna 1961.
Nykyään äänilevytehdas on lopettanut toimintansa. Kaupungissa on kemian, laitteenrakennus-, eristysmateriaali- ja elintarviketeollisuutta. Aprelevkassa toimii myös tunnettu urheiluvaatteiden valmistaja.
Lähiseudulla on useita 1700–1800-lukujen arkkitehtuurin muistomerkkejä: Petrovskojen (Knjažištšen) klassistinen kartanokokonaisuus (1776–1780) ja Metropoliitta Pietarin kirkko (1785–1786), Staronikolskojen kartano ja kirkko (1709), Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko (1730–1733) Burtsevon kylässä sekä moskovalaista barokkia edustava Johannes Kastajan kirkko (1704–1709) Afinejevon kylässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aprelevka Wikimedia Commonsissa
Aprelevkan kaupungille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Apostoli Paavalin rukous

| Apostoli Paavalin rukous |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  muinaiskreikka, kopti
Genre:  rukous
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Apostoli Paavalin rukous on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi I, kirja 1). Tutkijat ovat lukeneet sen osaksi valentinolaista kirjallisuutta.
Teksti on alun perin kirjoitettu kreikaksi. Nag Hammadin kirjastossa on siitä koptinkielinen versio. Kirjoitus on melko lyhyt ja sen alusta puuttuu noin kaksi riviä. Kirjoituksen selvimmin gnostilaisia piirteitä ovat muun muassa viittaukset Pleromaan ja hallitsijoihin (arkhoneihin).
Kirjallisuutta

The Prayer of the Apostle Paul. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 1. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
The Prayer of the Apostle Paul. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 27–28.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

The Prayer of the Apostle Paul. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
The Prayer of the Apostle Paul. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Apollon Aigleteen temppeli

| Apollon Aigleteen temppeli |
| --- | --- |
 Apollon Aigleteen temppelin ydin eli naos osana Elävöittävän lähteen luostaria.
Sijainti:  Anáfi, Thíra, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°21′29″N, 25°49′47″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Tyylisuunta:  doorilainen?
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apollon Aigleteen temppeli (myös Apollon Asgelataksen temppeli) oli antiikin aikainen Apollon-jumalalle omistettu kreikkalainen temppeli Anafen eli nykyisen Anáfin saarella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat saaren itäosissa osana nykyistä  Elävöittävän lähteen luostaria, linnuntietä vajaa kuusi kilometriä itään Anáfin kylästä.
Historia

Apollon Aigleteen temppeli oli Anafen poliksen merkittävin temppeli ja myös se, josta koko saari tunnettiin muualla. Kreikkalaisessa mytologiassa pyhäkön perustajina pidettiin Iasonia ja argonautteja. Nämä omistivat temppelin Apollonille, koska jumala näytti heille saaren suojapaikaksi heidän jouduttuaan myrskyyn. Apollon sai  epiteettinsä Aigletes tapahtumaan liittyneestä valonväläyksestä (aiglē). Apollonin toinen paikallinen epiteetti oli Asgelatas.
Temppeli rakennettiin mahdollisesti varhaisemman pyhäkön paikalle 300-luvulla eaa, klassisen kauden lopulla tai hellenistisen kauden alussa. Se kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella, ja oli pienelle saarelle poikkeuksellisen suuri. Tämä liittyy mahdollisesti läheisen Theran eli nykyisen Santorínin Thíran saaren kukoistukseen Ptolemaiosten aikana.
Keskiajalla paikalle rakennettiin osaksi temppelin kiviä uudelleenkäyttäen paikalla edelleen oleva Elävöittävän lähteen luostari (Moní Zoodóchou Pigís) eli Káto Panagía.
Rakennus

Temppeli sijaitsi noin kolme kilometriä poliksen kaupunkikeskuksesta itään. Se oli rakennettu paikallisesta kvartsipitoisesta marmorista. Temppelirakennus vaikuttaa olleen tyypiltään prostylos, toisin sanoen siinä oli pylväikön muodostama portiikki ainoastaan toisessa päässä. Se johti pronaokseen ja se puolestaan naokseen eli cellaan.
Temppelistä on säilynyt huomattavia raunioita osana luostaria. Naos käytettiin uudelleen luostarin refektoriona eli ruokasalina, ja sen länsiseinää on säilynyt yli kolmen metrin korkeudelta. Myös temppelin peribolos-muuria on säilynyt suhteellisen hyvin. Rakennuskivissä on hellenistiselle kaudelle ajoitettuja piirtokirjoituksia.
Temppelin ympäristöstä on löydetty useiden muiden rakennusten stylobaatteja, mikä kertoo siitä, että pyhäkköalueella on ollut myös muita temppeleitä ja alttareita. Piirtokirjoitusten perusteella ne olisivat olleet omistettu Artemiille, Afroditelle, Asklepiokselle ja Zeus Ktesiokselle. Temppeli oli yhdistetty kaupunkiin pyhällä tiellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollon Aigleteen temppeli Wikimedia Commonsissa
Temppelin raunioita.
Temppelin peribolos-muuria.
Temppelin kiviä luostarin pihalla.
Arab Bureau

Everstiluutnantti T. E. Lawrence, D. G. Hogarth ja everstiluutnantti Alan Dawnay, Kairo 1918.
Arab Bureau oli Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriön (Foreign and Commonwealth Office) alaisen Cairo Intelligence Departement -tiedusteluosaston alaisen osasto ensimmäisen maailmansodan aikana. Se perustettiin tammikuussa 1916 tarkoituksena yhdenmukaistaa Ison-Britannian politiikkaa Lähi-idässä sekä pitämään maan hallinnon eri osat tiedotettuina alueen tapahtumista.
Sen henkilökuntaan kuului sodan aikana henkilöitä kuten Gilbert Clayton, D. G. Hogarth, Gertrude Bell, T. E. Lawrence, Aubrey Herbert ja George Lloyd.
Käännös suomeksi
Apšeronsk

| Apšeronsk Апшеронск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Krasnodarin aluepiiri
Piiri:  Apšeronsk
Perustettu:  1863
Kaupungiksi:  1947
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28 km²
Korkeus:  200 m
Väkiluku (2013):  40 266
 – Väestötiheys:  1 438 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apšeronsk (ven. Апшеро́нск) on kaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pšeha-joen rannalla 357 kilometriä Krasnodarista kaakkoon. Kaupunki on Apšeronskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Armavirin ja Tuapsen väliseltä rautatieltä haarautuva sivurata (Apšeronskajan asema). Asukkaita on 40 000 henkeä (vuonna 2013).lähde?
Apšeronskajan kasakkakylä perustettiin vuonna 1863. Vuonna 1947 siitä tuli Apšeronskin kaupunki. Paikkakunnalla on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Aiheesta muualla

Apšeronskin piirin sivusto (venäjäksi)
Apollo 1

Apollo 1:n miehistö Grissom, White ja Chaffee.
Apollo 1 on Apollo-avaruusohjelman aiotulle Apollo/Saturn 204 (AS-204) -lennolle jälkikäteen annettu nimi. Lento jäi toteutumatta, kun alus ja miehistö tuhoutuivat harjoituksessa sattuneessa tulipalossa 27. tammikuuta 1967. Onnettomuudessa kuolivat lennolle valitut astronautit: komentaja Virgil Grissom, vanhempi ohjaaja Edward White ja ohjaaja Roger B. Chaffee. Tulipalo sai alkunsa luultavasti vaurioituneista sähköjohdoista. Palo levisi aluksessa räjähdysmäisen nopeasti, koska alus oli paineistettu puhtaalla hapella ja aluksessa oli paljon palavia muoveja. Myös miehistön avaruuspuvut olivat palavaa ainetta. Koska aluksen luukku oli hidas avata, miehistö ehti palaa pahoin ja tukehtua savuun ennen palon sammumista ja pelastusmiehistön saapumista alukseen.