stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Debianin vapaiden ohjelmistojen ohjeisto
Ongelmakohtia

Debian-projekti soveltaa ohjeistoa kaikkiin paketteihin ja niiden osiin, myös dokumentaatioon ja ohjelmien käyttämään dataan. Eräissä tapauksissa ohjelmia ei voida laittaa pääjakeluun sellaisenaan, koska osa siitä on epävapaan lisenssin alla. GNU Free Documentation License on esimerkiksi osoittautunut ongelmalliseksi, koska moni GFDL:n alainen dokumentti sisältää "muuttumattomia osia" (invariant section), jotka eivät täytä DFSG:n ehtoja. Täten osaa GNU-projektin dokumentaatiosta ja osaa Linux Documentation Projectin tuotoksista ei voida käyttää. Myös esimerkiksi MySQL:n dokumentaatiota ei Debianissa ole tästä syystä.
Lisäksi ongelmia tuottaa kysymys siitä, mikä itse asiassa katsotaan olevan "lähdekoodi" multimediateoksissa ja kuvissa.
Aiheesta muualla

Debianin yhteisösopimus
Adobe Flash Player

| Adobe Flash Player |
| --- | --- |

Luoja:  Macromedia
Kehittäjä:  Adobe Systems
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1996
Vakaa versio:  32.0.0.465 (8.12.2020) (Windows, macOS, Linux) 11.2 (Solaris)
Kehitystilanne:  lopetettu
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:   liitännäinen
Alusta:  Linux, macOS, Solaris, Windows
Lisenssi:  ilmaisohjelma
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Adobe Flash Player oli ohjelma, jota käytettiin Adobe Flash (SWF) -tiedostoja tukevien animaatioiden ja elokuvien katseluun. Adobe Flash Playerin oli alun perin kehittänyt Macromedia. Ohjelma sisälsi sekä multimedian luontiohjelman että Adobe Flash Playerin. Se käytti vektoreita, grafiikkaa ja kirjoituskieltä, jota kutsuttiin ActionScriptiksi.
Adobe Flash Player suunniteltiin alun perin näyttämään kaksiulotteista vektorianimaatiota, mutta sillä voi myös loppuaikoina luoda monipuolisia internetsovelluksia sekä suoratoistaa videota ja ääntä. Se minimoi tiedostokoon ja loi tiedostoja, jotka säästivät siirto- ja latausnopeutta.
Flash Player toimi monilla internet-selaimilla, kuten Internet Explorerilla, Mozilla Firefoxilla ja Operalla. Safarin versio 14 ei enää tukenut Flashia.
Adobe ilmoitti heinäkuussa 2017 lopettavansa Flash Playerin kehittämisen ja jakelun vuoden 2020 lopussa. Adobe on estänyt Flash-sisällön toistamisen Flash Playerilla 12. tammikuuta 2021 alkaen. Flashin lakkauttamisen jälkeen suuri osa 2000-luvun alkuvuosina tuotetuista interaktiivisista verkkosivuista ei enää toimi, tai niiden katseluun tarvitaan emuloivia ohjelmia. Useat pelisivustot ovat kuitenkin löytäneen soveltuvia ohjelmia esim. pelisisältöjen toistamiseen. Esimerkiksi TechPout-sivusto on vuoden 2023 alussa listannut 14 korvaavaa ohjelmistoa Adobe Flash Player-ohjelmalle.
Adoben kumppani Harman tarjoaa yritystukea Flash Playerille ainakin vuoden 2023 loppuun asti.
Flash on suljettu omisteinen ohjelmisto ja webin sanotaan tarvitsevan avoimia standardeja. HTML5 on avoin standardi, jonka kehitys on korvannut Flashin lisäksi myös Silverlightin (mm. Netflix).
Historia

Aiemmat versiot (2–8) olivat nimeltään Macromedia Flash Player. Flash Player 2 julkaistiin vuonna 1997, ja se sisälsi rajoitetun äänen ja koostui lähinnä vektoreista ja liikkeestä. Flash Player 5:een (vuonna 2000) tuli mukaan ActionScript, mikä toi merkittävää edistystä. Kun Adobe Flash Player 7 (vuonna 2003) julkaistiin, kännykät pystyivät toistamaan Flash-sisältöä. Vuonna 2011 Adobe ilmoitti lopettavansa mobiili-Flashin kehittämisen.
Ongelmat ja kritiikki > Tietoturva-aukot

Adobe Flash Playerista on löytynyt monia vakavia tietoturva-aukkoja, ja suuren suosionsa takia se on myös hakkereiden suosiossa. Firefoxissa Flash-liitännäisen toiminta estettiin oletuksena heinäkuussa 2015 tietoturva-aukkojen vuoksi. Facebookin tietoturvapomo Alex Stamos totesi Twitterissä, että ”Adoben on aika julkistaa Flashin kuolinpäivä”.
Ongelmat ja kritiikki > Yksityisyys internetissä ja tunnistamiselementit

Adobe Flash Player tarvitsee toimiakseen internetyhteyden, ja se on yhteydessä sivuihin, jotka sisältävät Flashin. Se sallii tiedostojen jäljittämisen (PIE ja Paikalliset jaetut objektit), jotka ovat säilössä kovalevyllä, ja se voi lähettää henkilökohtaista tietoa internetiin käyttäjän tietämättä. Näin tehdessään se rikkoo internetyksityisyyttä. Flash Playerissa on kuitenkin sen estämiseen asetuksia.
Aiheesta muualla

Adobe Flash Playerin tuen päättyminen (englanniksi)
Herrenhausenin linna

Herrenhausenin linna, Hannover, n. 1895
Vuonna 2013 uudelleenrakennettu linna
Linnan puutarhat n. 1708
Galleriarakennuksen kullatut portit
Herrenhausenin puutarhajulkisivu, 1800-luvun puoliväli
Herrenhausenin linna, kunniapihan (cour d'honneur) eli pääsisääntulon puoleinen julkisivu
Herrenhausenin linnan Suuri puutarha  (Großer Garten), piirros J. J. Müller, kuparikaiverrus Joost van Sasse, n. 1725
Herrenhausenin linna (saks. Schloss Herrenhausen) on Hannover-suvun entinen kuninkaallinen kesäasunto Herrenhausenin alueella Saksan Hannoverin kaupungissa. Se sijaitsee Herrenhausenin puutarhan keskellä.
1600-luvulla rakennettu barokkilinna tuhoutui Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien pommituksessa vuonna 1943 toisen maailmansodan aikana, ja se rakennettiin uudelleen vuosina 2009–2013. Nykyään siinä on museo, Hannoverin Historisches Museum -osasto ja näyttelytila.
Galleriarakennus, Herrenhausenin linna, Suuri puutarha (Großer Garten)
Rakennushistoria

Rakennus oli alun perin vuonna 1640 rakennettu kartanoksi, mutta sitä laajennettiin vaiheittain vuodesta 1676 lähtien ja se toimi kesäresidenssinä muutaman kilometrin päässä kaupungin keskustasta, jossa sijaitsee Leinen palatsi. Vuonna 1683 Sofia von Hannover tilasi ranskalaisen puutarhuri Martin Charbonnierin  laajentamaan puutarhaa Versailles'n tapaan ja muodostamaan 50 ha suuruinen Suuri puutarha (Großer Garten). Vaaliruhtinatar Sofian puoliso Ernst August suunnitteli residenssin korvaamista suurella barokkipalatsilla ja aloitti rakennuttamisen lisäämällä galleriarakennuksen. Heidän poikansa vaaliruhtinas Georg Louis, joka vuonna 1714 nousi Britannian valtaistuimelle kuningas Yrjö I:nä, luopui palatsin rakennuttamisesta ja keskittyi vesiaiheitten lisäämiseen puutarhaan.
Seuraava vaaliruhtinas, Yrjö II (hallitsi 1727–1760), suunnitteli taas uutta palatsia, joka olisi ollut paremmin sijoittunut suhteessa Suureen puutarhaan, mutta tämä ei koskaan toteutunut. Hänen seuraajansa Yrjö III (hallitsi 1760–1820), joka ei koskaan käynyt Herrenhausenissa, uudistutti palatsin uusklassiseen tyyliin arkkitehti Georg Ludwig Friedrich Lavesin suunnitelmien mukaan.
Rakennushistoria > 1900-luku

Toisen maailmansodan aikana Herrenhausenin palatsi tuhoutui Britannian kuninkaallisten ilmavoimien pommituksessa 18. lokakuuta 1943.
Palatsin rauniot purettiin lähes kokonaan sodan jälkeen. Ulkoportaat, jotka kerran johtivat sisäänkäynnille, pelastettiin purkujätteestä ja siirrettiin orangerie-rakennuksen viereen, jossa ne ovat nykyään. Ernst August IV von Hannover (1914–1987) myi jäljellä olevan kiinteistönsä vuonna 1961, lukuun ottamatta Ruhtinaan taloa (Fürstenhaus), pientä palatsia, jonka Yrjö I rakennutti vuonna 1720 tyttärelleen Anna Luiselle.
Rakennushistoria > 2000-luku

Vuonna 2009 Hannoverin kaupunki teki päätöksen palatsin uudelleenrakentamisesta. Volkswagen-säätiö sai tontin ja tuki jälleenrakennusta. Laajojen entistämistöiden jälkeen linna avattiin uudelleen 18. tammikuuta 2013  seremoniassa, johon osallistuivat Englannin prinsessat Beatrice ja Eugenie, sekä suvun nykyinen päämies Ernst August (V) von Hannover (s. 1954). Rekonstruoidussa barokkipalatsissa sijaitsee Herrenhausenin palatsimuseo (Museum Schloss Herrenhausen), jossa on kahvila ja kirjakauppa sekä näyttely- ja kokoustiloja, joita sponsoroi Volkswagen-säätiö.
Puutarhat

Palatsin laajat puutarhat, jotka ulottuvat alkuperäisen Suuren puutarhan (Großer Garten) ulkopuolelle, ovat tärkeä esimerkki barokin ja uudemmasta puutarhasuunnittelusta ja sisältävät monia merkittäviä historiallisia puutarharakennuksia. Berggarten osassa puutarhaa sijaitsee kuningatar Friederikelle ja kuningas Ernst Augustille vuosina 1842-1847 hoviarkkitehti Georg Ludwig Friedrich Lavesin suunnitelmien mukaan rakennettu uusklassinen hautamausoleumi (saks. Welfenmausoleum), joka on Hannover-suvun yksityisomistuksessa.
Puutarhat korjattiin ja uudelleenistutettiin toisen maailmansodan suurten tuhojen jälkeen, ja niistä tuli Hannoverin kaupungille tärkeä virkistysalue, jossa on uusia lisäyksiä, kuten akvaario.
Syntymät, kuolemat ja hautaukset

Ison-Britannian kuningas Yrjö II syntyi Herrenhausenin linnassa vuonna 1683. Siellä syntyivät myos kolme hänen tytärtään:
Anne, Princess Royal (2. marraskuuta 1709 – 12. tammikuuta 1759) avioitui 1734 Oranian prinssi Vilhelm IV:n kanssa; heillä oli jälkeläisiä
Prinsessa Amelia (10. kesäkuuta 1711 – 31. lokakuuta 1786) naimaton, ei jälkeläisiä
Prinsessa Caroline (10. kesäkuuta 1713 – 28. joulukuuta 1757) naimaton, ei jälkeläisiä
Ernst August, Hannoverin vaaliruhtinas ja Yrjö II:n isoisä, kuoli Herrenhausenin palatsissa vuonna 1698. Myös hänen pojanpojanpojanpoikansa Hannoverin kuningas Ernst August kuoli linnassa vuonna 1851.
Toisen maailmansodan jälkeen Iso-Britannian Yrjö I:n ja hänen vanhempiensa Hannoverin vaaliruhtinas Ernst Augustin ja vaaliruhtinatar Sofian jäännökset, suvun lapsina kuolleitten jäsenten ohella, siirrettiin Hannoverin Leineschloss-palatsin kirkon kappelista ja haudattiin vuonna 1957 uudelleen 1840-luvulla rakennettuun kuningas Ernst Augustin mausoleumiin (saks. Welfenmausoleum) Berggarteniin Herrenhausenin linnan puistossa. Mausoleumin eteen on haudattu vuonna 1953 myös Braunschweigin herttua Ernst August (III) ja vuonna 1980 hänen puolisonsa Preussin prinsessa Viktoria Luise.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Fürstenhaus Hannover, Gräfin Delitz Alte Herrenhäuser Straße 14
Ilmakuva Suuresta puutarhasta (Großer Garten) vuonna 2013
Käännös suomeksi
StarCraft (pelisarja)

| StarCraft |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Blizzard Entertainment
Lajityyppi:  Reaaliaikainen strategiapeli
Alusta:  Windows
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
StarCraft on Blizzard Entertainmentin kehittämä reaaliaikainen strategiapelisarja.
Pelit

StarCraft
Ensijulkaisu: 1998
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment, THQ
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment, Sierra Entertainment, Nintendo
Ensijulkaisu: 1998
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Aztech New Media
Ensijulkaisu: 1998
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): WizardWorks Software
Ensijulkaisu: 1998
Kehittäjä(t): Saffire, Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment, Sierra Entertainment
StarCraft: Ghost
Ensijulkaisu: peruttu
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment, Nihilistic Software, Swingin' Ape Studios
Julkaisija(t): -
StarCraft II: Wings of Liberty
Ensijulkaisu: 2010
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment
StarCraft II: Heart of the Swarm
Ensijulkaisu: 2013
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment
StarCraft II: Legacy of the Void
Ensijulkaisu: 2015
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment
StarCraft II: Nova Covert Ops
Ensijulkaisu: 2016
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment
StarCraft: Remastered
Ensijulkaisu: 2017
Kehittäjä(t): Blizzard Entertainment
Julkaisija(t): Blizzard Entertainment
Universumi > Rodut

Protossit ovat erittäin voimakkaita humanoideja, joiden voimalla on valoisa ja pimeä puoli. Protossit syntyivät muinaisen Xel'Naga -rodun vaikutuksesta. Xel'Naga tutki kaikenlaisia voimia ja onnistui kokeissaan luomaan Protossit ja antamaan heille kaksipuolisen voiman. Näin myös syntyivät heidän Templar- perinteet ja voimiensa seurauksena he jakaantuivat kahteen eri Templar- puolueeseen: itse Templareihin ja Pimeisiin Templareihin. Protossit luotiin Aiur- nimisellä planeetalla ja sen vuoksi se onkin heidän Kotimaailmansa. Heidän tärkein tehtävänsä on suojella Aiuria kaikilta mahdollisilta uhkaajilta. Aluksi sekä Templarit että Pimeät Templarit elivät rauhassa yhdessä, mutta sitten Pimeät Templarit tekivät jotain, mistä muut Templarit eivät pitäneet. Tämän seurauksena Templarien Konklaavi tuomitsi Pimeät Templarit karkotettavaksi Aiurista ja sen jälkeen Pimeät Templarit ja Templarit eivät olleet missään tekemisissä toistensa kanssa. Samalla Konklaavi asetti myös uusia lakeja ja perinteitä, jotka velvoittivat Templareita pysyttelemään erossa Pimeistä Templareista, sillä heidän pimeä voimansa oli uhka kaikelle. Mutta Pimeät Templarit perustivat oman yhteiskuntansa Shakuras-nimiselle planeetalle, josta he löysivät Xel'Naga- rodulle kuuluneen muinaisen temppelin. He päättivät jäädä Shakurasiin tutkimaan sitä.
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Viulunsoittaja katolla

| Viulunsoittaja katolla> Fiddler on the Roof |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Joseph Stein
Musiikki:  Jerry Bock
Sanoittaja:  Sheldon Harnick
Perustuu:  Tevje, maitomies
Viulunsoittaja katolla (engl. Fiddler on the Roof) on juutalaisen perheen tarinan kertova musikaali. Sen kuuluisia kappaleita ovat Rikas mies jos oisin sekä Nousee päivä, laskee päivä. Sen ensiesitys oli 1964. Tarina perustuu Šolom Aleichemin kirjaan Tewje, maitomies; alkutarina on jiddišinkielinen.
Musikaalin käsikirjoituksen on tehnyt Joseph Stein, musiikin säveltänyt Jerry Bock ja laulujen sanat kirjoittanut Sheldon Harnick. Musikaalin nimi tulee Marc Chagallin maalauksesta, jossa esiintyy viulunsoittajalähde?.
Juonikuvaus

Tarina on perhetarina Ukrainan juutalaisten keskuudesta; maitomies Tevjellä ja hänen vaimollaan on viisi kaunista tytärtä, mutta näiden lemmenaskeleet eivät mene ollenkaan vanhempien toiveiden mukaan. Musikaalin nimi ei  itsessään liity juonikuvioon juuri mitenkään.
Erityisesti vanhin tytär Tzeitel olisi haluttu naittaa rikkaalle teurastaja Lazar Wolfille, mutta tyttö ei suostu vaan uhkaa karata köyhän räätäli Motel Kamzoilin kanssa. Lopulta vanhemmat antavat periksi ja nuorille järjestetään upeat häät, joissa vanhemmat laulavat heille sittemmin iskelmänä suurta suosiota niittäneen laulun Nousee päivä, laskee päivä (Sunrise, Sunset).
Sävelmä onkin musikaalin suosituimpia; vain Tevjen yksinään aamunvalossa portaillaan laulama Rikas mies jos oisin (If I Were a Rich Man) on saavuttanut samaa suosiota. Suomeksi sen tulkitsi Lasse Mårtenson.
Vain loppukohtaus, kun santarmit tunkeutuvat kylään, antaa mustan varjon koko tarinaan; juutalaisten osa tsaarin Venäjällä ei ollut todellakaan helppo.
Muuta

Norman Jewison ohjasi musikaalista samannimisen elokuvan (1971).
Viulunsoittaja katolla on Suomessa kaikkien aikojen esitetyimpiä musikaaleja ainakin 50:llä eri produktiollaan.
Vuonna 2019 musikaalin alkuperäistuotannon esiintyjien levyttämä soundtrack-albumi Fiddler on the Roof valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viulunsoittaja katolla Wikimedia Commonsissa
Markku Veijalainen

Markku Veijalainen 26. joulukuuta 1965
Markku ”Mape” Veijalainen (s. 2. maaliskuuta 1947 Hämeenlinna) on suomalainen radio- ja tv- sekä lehtitoimittaja.
Elämä

Veijalainen tuli tunnetuksi 1960-luvulla, jolloin hän juonsi suosittua Popsävel-65-radio-ohjelmaa sekä esimerkiksi vuonna 1969 lähetettyä Jälkipuintia-nimistä popmusiikkiohjelmaa. Hän myös pyöritti jonkin aikaa Vexi Salmen kanssa mv-production-ohjelmatoimistoa, joka myi muun muassa Irwin Goodmania.
Veijalainen työskenteli 1960-luvulla myös toimittajana mm. Apu-lehdessä ja nuortenlehti Introssa, jonka kustantajana myös toimi. Samalla vuosikymmenellä hän toimitti Yleisradiossa radio-ohjelmien lisäksi televisiolle ohjelmia nimeltä Ohimennen, Syrjähyppy, Kertaheitolla ja Antaa soittaa, yleensä yhdessä Jyrki Hämäläisen kanssa. 1970-luvun puolivälissä Veijalainen käsikirjoitti Mainos-TV:lle komediasarjaa Sämpy yhdessä pääosaa esittäneen Seppo Laineen kanssa. Pekka Parikka ohjasi Veijalaisen romaanin Kivisydän (1974) neliosaiseksi tv-sarjaksi vuonna 1985.
Sittemmin Veijalainen toimi vuonna 1985 perustetun helsinkiläisen paikallisradioyhtiön (Radio Ykkönen Oy – Radio Ettan Ab) toimitusjohtajana ja päätoimittajana liki kymmenen vuoden ajan. 1990-luvun puolestavälistä vuoteen 2005 hän päätoimitti Apu- ja Katso-lehtiä. Markku Veijalainen siirtyi huhtikuun 2005 alusta Naantaliin vetämään ”Footsteps Of Elvis” -näyttelyprojektia joka avattiin kesäkuussa 2005. Veijalainen on toiminut myös Suomen UNICEF-järjestön hallituksen jäsenenä vuosina 1998–2008. Vuosina 2009–2016 Veijalainen työskenteli toimittajana MTV3:n Studio 55 -tv-ohjelmassa yhdessä mm. Pirjo Haapojan kanssa.
Teokset

Nuijasota.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1965.
Kakkonen.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1966.
Kivisydän.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1974.  ISBN 951-26-0940-1
Danny: Minulta sinulle.  Helsinki:  Readme.fi, 2016.  ISBN 978-952-321-333-3
Eino Grön: Minulta sinulle.  Helsinki:  Readme.fi, 2017.  ISBN 978-952-321-508-5
Pirkko Mannola: Elämää!.  Helsinki:  Readme.fi, 2018.  ISBN 978-952-321-699-0
Back to the sixties: Suurella tunteella.  Helsinki:  Readme.fi, 2020.  ISBN 978-952-373-081-6
Aiheesta muualla

Markku Veijalainen Elonetissä.
Markku Veijalainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
YLE Elävä arkisto: Teinijuontaja Markku Veijalaisesta tuli 1960-luvun nuorisojulkkis
YLE Elävä arkisto: Mediavaikuttaja Markku Veijalaisen ura alkoi maisterin murhalla
YLE Elävä arkisto: Ohimennen sai musiikkitähdet hupsuttelemaan
Markku Veijalainen Helsingin Taiteiden yönä 2013
Guatemalanpeukaloinen

| Guatemalanpeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Peukaloiset Troglodytes
Laji::  rufociliatus
Kaksiosainen nimi
 Troglodytes rufociliatus  Sharpe, 1881 

Katso myös
   Guatemalanpeukaloinen Wikispeciesissä   Guatemalanpeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Guatemalanpeukaloinen (Troglodytes rufociliatus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Guatemalanpeukaloista tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 98 500 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mourad Bouzidi

| Mourad Bouzidi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. marraskuuta 1984 (ikä 39) Haag, Alankomaat
Kansalaisuus:   Tunisia  Alankomaat
Potkunyrkkeilijä
Lempinimi:  The Silent Power
Aktiivisena:  2001–
Pituus:  186 cm
Paino:  95,1 kg
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Team Aerts Team Bouzidi
Taistelutyyli:  thainyrkkeily
Tilastot
Ottelut:  106
Voitot:  80
– tyrmäyksellä:  34
Tappiot:  24
Ratkaisemattomat:  2
Mourad Bouzidi (arab. مراد بوزيدي‎, s. 23. marraskuuta 1984 Haag, Alankomaat) on hollantilais-tunisialainen thainyrkkeilijä, joka on otellut myös vapaaottelijana. Thainyrkkeilyssä hän voitti WFCA:n maailmanmestaruuden ja WKN-liiton Euroopan-mestaruuden. Bouzidi otteli myös kerran Gloryn tilapäisestä alemman raskaansarjan mestaruudesta, mutta hävisi sen Zack Mwekassalle.
Alkuvuodet

Bouzidi syntyi Haagissa vuonna 1984 tunisialaisille vanhemmille. Bouzidin äiti on kotoisin Tozeurista ja isä Kasserinesta. Hän aloitti thainyrkkeilyn harjoittelemisen 10-vuotiaana ja kilpailemisen 13-vuotiaana. Bouzidi harjoitteli alku vaiheessa Team Aertsissa, jossa häntä valmensi kolminkertainen K-1 World GP:n mestari Peter Aerts. Sittemmin 2010-luvulla Bouzidi perusti oman salin Bouzidi Gym.
Thainyrkkeilyura

Bouzidi aloitti ammattilaisuransa 2001 ja otteli aluksi vain kotimaassaan Alankomaissa.
Thainyrkkeilyura > Drakan EM-turnaus (2004)

Bouzidi otteli ensimmäistä kertaa Euroopan mestaruudesta Drakan raskaansarjan EM-turnauksessa toukokuussa 2004. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Sergey Razvodovskiyn teknisellä tyrmäyksellä alapotkujen myötä. Toisella kierroksella Bouzidi voitti Szilard Szecsein tuomariäänin. Hän kohtasi loppuottelussa Konstantin Gluhovin, jolle Bouzidi hävisi mestaruuden tuomariäänin.
Bouzidi otteli turnauksen jälkeen Alankomaiden thainyrkkeilyn WFCA:n raskaansarjan mestaruudesta. Ottelu käytiin 4. syyskuuta 2004, jossa hän hävisi ottelun Bas van de Muizenbergille tuomariäänin.
Thainyrkkeilyura > WKN Euroopan mestaruus ja WFCA:n maailmanmestaruus (2005)

Bouzidi sai myöhemmin tilaisuuden otella WKN-liiton thainyrkkeilyn Euroopan-mestaruudesta 25. maaliskuuta 2005. Hän voitti mestaruusottelussa Daniel Lekon Romaniassa käydyssä kamppailussa ensimmäisen erän tyrmäyksellä.
Bouzidi puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan 14. toukokuuta 2005. Hän kohtasi Romaniassa Daniel Ghițăn, jolle Bouzidi menetti mestaruutensa tuomariäänin.
Bouzidi otteli seuraavan mestaruusottelun 5. marraskuuta 2005 WFCA-liiton thainyrkkeilyn maailmanmestaruudesta. Hän kohtasi Jan Lomulderin Muay Thai/MMA Gala -taoahtumassa Alankomaissa. Bouzidi voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä tuomarin keskeytettyä ottelun.
Thainyrkkeilyura > K-1 World Grand Prix (2006–2007)

Bouzidi otteli ensimmäistä kertaa urallaan K-1:ssä 2006 osallistuttuaan kesäkuussa pidettyyn turnaukseen Etelä-Koreassa. Hän kohtasi ensimmäisellä kierroksella Mehdi Mirdavuodin, jonka Bouzidi voitti tuomariäänin. Hän kuitenkin putosi toisella kierroksella jatkosta hävittyään yhden lisäjatkoajan jälkeen tuomariäänin Min-Soo Kimille.
Bouzidi oli myöhemmin kesäkuussa 2007 mukana toista kertaa K-1 turnauksessa, joka pidettiin Alankomaissa. Hän kuitenkin hävisi turnauksen ensimmäisen ottelunsa Gökhan Sakille tuomariäänin.
Helmikuussa 2008 Bouzidi otteli vielä Alankomaiden K-1 MAXin karsinnoissa, jossa hän voitti Hesdy Gergesin tuomariäänin.
Thainyrkkeilyura > WFCA:n Alankomaiden superraskaansarjan mestaruus (2008)

Bouzidi otteli kolmatta kertaa Alankomaiden thainyrkkeilyn mestaruudesta 15. kesäkuuta 2008. Tällä kertaa hän kohtasi superraskaansarjan ottelussa Henriques Zowan Rumble in the Hague -tapahtumassa. Hän voitti mestaruuden tuomariäänin.
Thainyrkkeilyura > It's Showtime (2008–2012)

Bouzidi otteli alankomaalaisessa potkunyrkkeilyorganisaatiossa It's Showtimessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2008. Hän kohtasi Hasan Gulin, jonka Bouzidi voitti teknisellä tyrmäyksellä lyötyään vastustajansa kolmesti kanveesiin.
Helmikuussa 2009 Bouzidi otteli Rustemi Kreshnikia vastaan Belgiassa. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä Kreshnikin saatua paikkaamattoman vekin. Toukokuussa Bouzidi kohtasi Alankomaiden K-1 mestarin Errol Zimmermanin. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä osuttuaan polvella Zimmermania kasvoihin, jonka seurauksena hänen vastustaja sai paikkaamattoman vekin ja ottelu keskeytettiin ensimmäisessä erässä.
Bouzidi pääsi sittemmin ottelemaan W5 Grand Prix'n mestaruudesta 31. lokakuuta 2009, mutta hävisi mestaruuden Pavel Zhuravleville tuomariäänin.
Neljännen ottelunsa It's Showtimessa Bouzidi otteli marraskuussa 2009. Hän kohtasi Brice Guidonin, jolle Bouzidi hävisi tuomariäänin.
Thainyrkkeilyura > It's Showtime (2008–2012) > Haastaminen raskaansarjan mestaruudesta (2010)

Bouzidi otteli 13. helmikuuta 2010 It's Showtimen raskaansarjan mestaruudesta Badr Haria vastaan. Hän kuitenkin hävisi mestaruuden toisessa erässä tyrmäyksellä.