stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GeForce 7 -sarja

GeForce 7 on Nvidian vuosien 2006 ja 2007 aikana julkaisema GeForce-grafiikkasuoritinperhe.  Ensimmäisenä markkinoille ilmestyi huippuluokan 7800 GTX, joka perustui pitkälti NV40-grafiikkapiirin arkkitehtuuriin. Valmistusprosessin pienentymisen myötä Nvidia kykeni lisäämään fragmentointiprosessoreiden ja verteksivarjostinprosessoreiden määrää, sekä optimoimaan pikseliliukuhihnojen toimintaa paremmaksi. Myös virrankulutus oli alhaisempaa kuin edellisen sukupolven näytönohjaimilla. G70-grafiikkapiiri sisältää 302 miljoonaa transistoria G70-piiri on fyysisesti suurikokoisempi kuin NV40-grafiikkapiiri. G70-grafiikkapiiri käyttää Flipchip -pakkausta. 7800 GTX oli ilmestyessään paras mahdollinen näytönohjain ATI:n painiessa suorituskykyongelmien kanssa. GeForce 7800 GTX julkaistiin heinäkuussa 2005. Näytönohjaimet tukevat SLI-tilaa ja PCI Express -liitäntää. 7800-sarjan näytönohjaimet valmistettiin 110 nanometrin valmistusprosessilla. G70-grafiikkapiirin arkkitehtuuri mahdollistaa kellotaajuuksien asynkronisen toiminnan eri laskentayksiköissä. Ratkaisu parantaa eri laskentayksiköiden joustavuutta kellotaajuuksien suhteen. Eräs G70-grafiikkapiirin merkittävimmistä muutoksista aiempiin grafiikkapiireihin verrattuna on fragmenttiprosessoreiden MUL-laskentayksikön poistaminen ja korvaaminen tehokkaammalla MADD-laskentayksiköllä, joiden määrän kaksinkertaistaminen paransi G70-grafiikkapiirin suorituskykyä pikselivarjostinoperaatioissa. G70-grafiikkapiiri on ollut NV40-grafiikkapiiriin verrattuna lähes kaksi kertaa nopeampi suorittaessa kerto- ja yhteenlaskuihin perustuvia pikselinvarjostuskäskyjä. Laskentayksikkö 1:n integroitu teksturointiprosessori kykenee toimimaan G70-grafiikkapiirissä rinnakkain riippumatta suoritettavasta pikselinvarjostuskäskystä. 7800 GTX -näytönohjaimessa on 256 bittiä leveä muistiväylä ja se kykenee siirtämään dataa 38,4 gigabittiä sekunnissa. Mallin näytönohjainten kellotaajuus vaihtelee välillä 430-495 MHz. 7800 GTX -näytönohjaimessa on 24 yhdysrakenteista teksturointiprosessoria ja se kykenee suorittamaan 240 fragmenttioperaatioa kellojaksossa.
Liukuhihnat

Tosin kuin kilpailevan ATI:n näytönohjaimissa, Nvidialla liukuhihna tarkoittaa teksturointi- ja pikselinvarjostinyksiköiden yhdistelmää. Kellojaksossa valmistuvien pikselien määrä (jonka määrittelee rasterointiyksikkö) ei ole Nvidialla riippuvainen teksturointi ja pikselivarjostinyksiköstä.
Arkkitehtuuri tuottaa kilpailevan ATI:n X1000 näytönohjainsarjaa enemmän pikseleitä mutta niille ei kyetä tekemään kovinkaan montaa matematiikkaoperaatioa.
Ensimmäiset terävintä kärkeä edustavat näytönohjainmallit perustuivat G7O-ytimeen, johon perustuvat 78xx-mallisarjan näytönohjaimet julkistettiin vuosien 2006 ja 2007 aikana.
Myöhemmin vuonna 2007 Nvidia toi markkinoille G70:sta parannellun version, G71, joka oli käytännössä sama ydin pienemmällä (110 - 90 nanometriä) valmistusprosessilla. Pienemmän prosessin myötä grafiikkaprosessorin kellotaajuuksia saatiin korkeammiksi. Piirin fyysinen pinta-ala on kutistunut noin 40 prosenttia verrattuna G70-grafiikkapiiriin. Transistoreita G71 sisältää noin 24 miljoonaa vähemmän kuin G70-grafiikkapiiri. Transistoreita G71-grafiikkapiirissä on noin 278 miljoonaa kappaletta. G71-grafiikkapiirin kellotaajuus on 650-720 MHz:ä.
Vuonna 2005 ASUS julkaisi 7800 GT Dual -näytönohjaimen. Näytönohjaimen mukana tulee muuntaja. Näytönohjaimessa on kaksi 7800 GT -grafiikkapiiriä. Näytönohjaimessa on kaksi kappaletta G70-grafiikkapiiriä, joiden kellotaajuus on 430 MHz:ä. Renderöintiliukuhihnoja on normaalista poiketen vain 20 kappaletta. Verteksiyksiköiden lukumäärä on myös yhden normaalia alhaisempi. Molempien grafiikkapiirien käytössä on 256 megatavun verran muistia, joka on 256 bittisen muistiväylän avulla liitetty grafiikkapiiriin.
GeForce 7900 GT

GeForce 7900 GT on G71-grafiikkapiiriin perutuva näytönohjain. 7900 GT -näytönohjaimen piirilevy on hieman lyhyempi kuin GTX-mallin. Näytönohjaimen virransyötöstä huolehtivat komponentit ovat todella kookkaita. Näytönohjain tarvitsee kuusipinnisen lisävirtaliittimen toimiakseen. Muistit käyvät alhaisemmalla kellotaajuudella. Muistit ovat 1,4 nanosekunnin (660 MHz) kellotaajuuksisia. Muistiväylä on 256 bittinen. Näytönohjaimen grafiikkasuoritin toimii 450 MHz:n kellotaajuudella.
GeForce 7900 GTO

GeForce 7900 GTO näytönohjain on muuten sama näytönohjain kuin 7900 GTX mutta näytönohjaimen muistien kellotaajuus on alhaisempi.
GeForce 7950 GX2

Vuoden 2006 keväällä Nvidia toi markkinoille 7950 GX2 -näytönohjaimen. Näytönohjaimessa on kaksi kappaletta G71-grafiikkaprosessoreita. Näytönohjaimessa on yksi kuusipinninen lisävirtaliitin. 7950 GX2:n käyttö ei vaadi emolevyltä SLI-tukea, sillä siinä on vain yksi PCI-E X16 -liitin. Näytönohjaimia voi halutessaan laittaa kaksi SLI-tilaan, mikäli emolevy tukee sitä. 7950 GX2 -näytönohjaimen molemmissa piirilevyissä on 8 muistipiiriä. 7950 GX2 näytönohjaimen grafiikkapiiri on G71, jonka kellotaajuutta on laskettu alaspäin. Grafiikkapiiri on valmistettu 90 nm:n prosessilla. Näytönohjaimen suurin tehonkulutus on 143 wattia. Pikseliliukuhihnoja näytönohjaimessa on 24 kappaletta ja ne ovat kuudessa neljän liukuhihnan rykelmässä. Verteksiyksiköitä on 8 kappaletta, joten grafiikkapiiri kykenee suoritutmaan kuudestastoista rasterioperaatiosta. Muistiväylä on 256-bittinen. Molemmille grafiikkapiireille on varattu 8 PCI-E -linjaa. Näytönohjaimessa on sisäinen kytkinpiiri, joka hajauttaa linjat.
GeForce 7600

GeForce 7600 perustuu G73 koodinimellä tunnettavaan grafiikkapiiriin. Näytönohjain ei tarvitse lisävirtaliitintä. Näytönohjain valmistettiin 90 nanometrin valmistusprosessilla. Näytönohjaimen fyysinen koko on 125 neliömillimetriä ja siinä on 178 miljoonaa transistoria. G73-grafiikkaprosessorissa on 12 renderöintiliukuhihnaa, jotka on laitettu kolmeen neljän liukuhihnan ryppääseen. Verteksiyksiköitä on viisi. Näytönohjaimella kyetään suorittamaan kahdeksan rasterioperaatio kellojaksossa. Näytönohjaimen muistiohjain on 128-bittinen. 7600 GT:n grafiikkaprosessori toimii 560 MHz:n kellotaajuudella ja muistit 660 MHz:n kellotaajuudella.
GeForce 7300

GeForce 7300 GS on Nvidian seitsemännen sukupolven malliston halvimpaan hintaluokkaan sijoittunut näytönohjain. Näytönohjain perustuu G72-grafiikkapiiriin. Näytönohjain oli ensimmäinen tuote, jonka Nvidia valmisti 90 nanometrin valmistusprosessilla. Näytönohjaimessa on neljä pikseliliukuhihnaa ja verteksiyksikköä. G72-grafiikkapiiri toimii 550 MHz:n kellotaajuudella. Näytönohjain tukee myös TurboCache -tekniikkaa. Näytönohjaimen muistipiirit toimivat 400 MHz:n kellotaajuudella. Muistia näytönohjaimessa on 256 megatavua ja sen muistiväylä on 64-bittinen.
Asus EN7900GS -näytönohjain
Mika Piironen

| Mika Piironen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mika Piironen
Syntynyt: 17. tammikuuta 1978 (ikä 46)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  170 cm
Paino:  71 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2001−2003:   Joensuun Kataja
Mika Piironen (s. 17. tammikuuta 1978) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Urallaan Suomen cupin voittanut ja SM-hopean ja -pronssin saavuttanut Piironen joutui lopettamaan kilpauransa loukkaannuttuaan erittäin vakavasti veneonnettomuudessa.
Pelaajaura

Piironen pelasi kasvattajaseurassaan Joensuun Katajassa kaksi kautta miesten pääsarjassa vuosina 2001–2003, Hän saavutti Katajan-vuosinaan Suomen cupin, SM-hopean ja -pronssin.
Saavutukset

Suomen cup 2003
SM-hopeaa 2003
SM-pronssia 2002
Onnettomuus

Piironen päätti kahden menestyskauden jälkeen panostaa kunnolla koripalloon ja keskeytti yliopisto-opintonsa. Hän harjoitteli kesällä 2003 ahkerasti, ja 23. elokuuta hän matkusti ystäviensä kanssa mökille viikonlopuksi. Illalla hän ajoi moottorivenettä vetäessään vesisuksilla kulkenutta ystäväänsä perässään. Vene törmäsi vedenalaisiin kiviin, ja sen moottori irtosi ja lensi Piirosen päähän vasemmalle puolelle. Piironen ei omien sanojensa mukaan muista törmäystä, ja hän havahtui laiturilla kaveriensa hätään ja runsaaseen verentuloon. Ambulanssi kiidätti Piirosen Pohjois-Karjalan keskussairaalaan, mistä hänet siirrettiin nopeasti Kuopion yliopistolliseen sairaalaan. Siellä hengestään taistellut Piironen leikattiin välittömästi usean tunnin kestäneellä haastavalla leikkauksella.
Moottori oli repinyt Piirosen päähän useita syviä viiltoja ja pään luita sekä aivomassaa näkyi. Piirosta pidettiin leikkauksen jälkeen koomassa neljä päivää, ja lääkärit pitivät tämän tilaa huonona. Kahden viikon jälkeen hänet siirrettin takaisin Joensuun keskussairaalaan. Piirosen oikea puoli halvaantui, ja hänen puhekykynsä katosi. Hänen vasemman silmän silmähermossaan oli reikä, joka vei silmän näkökyvyn lähes kokonaan ja joka olisi vaatinut vaikean leikkauksen. Kaksi kuukautta onnettomuuden jälkeen Piirosen puhekyky alkoi harjoituksen myötä palautua, ja hän alkoi nousta pyörätuolista. Piirosen oikea käsi on jäänyt toimimattomaksi, ja hän on käynyt kuntoutusjaksoilla. Piironen on haastatteluissa ollut kuitenkin tyytyväinen selviytymiseensä hengissä ja on uskonnollisena miehenä ollut mukana seurakuntatoiminnassa.
Mike Lundin

| Mike Lundin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1984 (ikä 40) Burnsville, MN, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  81 kg
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Tampa Bay Lightning (NHL)   Norfolk Admirals (AHL)   Minnesota Wild (NHL) Houston Aeros (AHL) Almtuna IS (Allsvenskan) Barys Astana (KHL) EHC Biel (NLA) Jokerit (KHL)
NHL-varaus:  102. varaus, 2004 Tampa Bay Lightning
Michael Robert Lundin (s. 24. syyskuuta 1984 Burnsville, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hänen vahvuutensa ovat liikkuvuudessa ja pelikäsityksessä.
Ura > Seuraura

Lundin kävi Minnesotan Apple Valley High Schoolia, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2003–2007 Mainen yliopistoa. Lundinin ensimmäinen kausi 2003–2004 päättyi siellä Hockey Eastin mestaruuteen. Tampa Bay Lightning varasi hänet neljännellä kierroksella 102. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Lundin palkittiin viimeisen yliopistokautensa 2006–2007 päätteeksi Hockey Eastin urheiluhenkisimpänä pelaajana Len Ceglarski Awardilla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2007–2008 Lundin siirtyi Tampa Bay Lightningiin, jossa hän pelasi koko kauden ylhäällä NHL:ssä ja sai 81 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä. Lundin pelasi kauden aikana myös NHL:n nuorten tähdistöottelussa. Toisen sopimuskautensa 2008–2009 hän pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi farmijoukkueessa, AHL:n Norfolk Admiralsissa, jonka tehokkain puolustaja Lundin oli tehoilla 4+25=29. NHL:ssä hän pelasi kauden aikana 25 runkosarjaottelua ja sai niissä kaksi syöttöpistettä. Syyskuussa 2009 Lundin teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Lightningin kanssa. Lundin teki kaudella 2009–2010 NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä; hän pelasi 49 runkosarjaottelua ja teki niissä tehot 3+10=13. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös farmissa, mutta kauden 2010–2011 Lundin pelasi kokonaan NHL:ssä.
Heinäkuussa 2011 Lundin teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Lundinille kausi 2011–2012 oli vaikea, sillä hän ei pystynyt pelaamaan ensimmäisessä 23 pelissä selkävamman ja viimeisessä 25 pelissä alavartalovamman takia. Hänelle kertyi kauden aikana yhteensä 17 ottelua Wildissa ja 2 AHL:n Houston Aerosissa. Kauden jälkeen Lundin teki vuoden sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa.
Kesällä 2013 Lundin siirtyi KHL-joukkue Barys Astanaan vuoden mittaisella sopimuksella. Kesällä 2014 hän solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen Barysin kanssa. Kaikilla kolmella KHL-kaudella hän sijoittui puolustajien pistepörssissä 10 parhaan joukkoon. Kauden 2016-17 Lundin pelasi Sveitsin pääsarjassa NLA:ssa EHC Bielin joukkueessa.
Huhtikuussa 2017 Lundin siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Jokereihin. Lundin loukkaantui marraskuussa saatuaan aivotärähdyksen ja oli sen myötä sivussa loppukauden ajan.
Syyskuussa 2018 Lundin ja Jokerit purkivat pelaajan sopimuksen kauden 2018–19 osalta terveydellisistä syistä ja Lundin ilmoitti samalla vetäytyvän jääkiekosta ainakin kauden 2018–19 ajaksi. Myöhemmin hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa terveydellisiin syihin vedoten.
Ura > Maajoukkueura

Lundin edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2010.
Miller–Diekerin oireyhtymä

Miller–Diekerin oireyhtymä on lissenkefaliaa ja syvää kehitysvammaisuutta aiheuttava oireisto, jonka aiheuttaa 17. kromosomin geenin vaurio.
Miller–Dieker-potilaat ovat monin tavoin epämuodostuneita. Kasvot ja kallo ovat poikkeavia, munuaiset voivat olla synnynnäisesti vioittuneet, ja oireistoon liittyy usein sydänvika. Potilaat ovat alttiita epileptisille kohtauksille. Vammautuneiden elinajanodote on heikko, monet kuolevat elettyään vain muutaman kuukauden.
MD-syndrooma periytyy peittyvästi, mutta satunnaisiakin mutaatioita tiedetään tapahtuneen. Vuonna 1991 suoritetun tutkimuksen tuloksen mukaan MD-syndroomaisia on 11,7 ihmistä miljoonasta.
Milleriitti

| Milleriitti |
| --- | --- |

Luokka:  sulfidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  NiS
Molekyylipaino:  90,76 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  vaaleanmessinginkeltainen
Asu:  kiteet neulamaisia, massiivinen
Kidejärjestelmä:  trigoninen
Lohkeavuus:  etevä
Murros:  epätasainen
Taottavuus:  murenee taottaessa
Kovuus Mohsin asteikolla:  3–3,5
Tiheys:  5,3–5,5 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Optiset ominaisuudet:  anisotrooppinen
Kiilto:  metallikiilto
Pleokroismi:  heikko
Viiru:  vihertävänmusta
Läpinäkyvyys:  läpinäkymätön
Muut ominaisuudet:  paramagneettinen
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Milleriitti Commonsissa 
Milleriitti (NiS) on nikkelisulfidimineraali. Se sisältää noin 65% nikkeliä ja noin 35% rikkiä. Milleriitti on nimetty löytäjänsä, englantilaisen W. H. Millerin (1801–1880) mukaan, joka ensimmäisenä kuvaili mineraalin vuonna 1845.
Milleriitin kidejärjestelmä on trigoninen, ja se esiintyy usein neulamaisina kiteinä sulfidipitoisten kalkkikivien onkaloissa. Sitä tavataan myös sulfidimalmien yhteydessä. Milleriitti on väriltään vaalean messinginkeltainen, ja sen viiru on vihertävän musta. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 3–3,5. Milleriitin lohkeavuus on etevä ja murros epätasainen.
Marco Andretti

| Marco Andretti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Marco Michael Andretti
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Nazareth, Pennsylvania
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula E -ura
Entiset tallit:  Andretti (2015)
Kilpailuja:  1
Maailmanmestaruuksia:  0
Pisteitä:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Ensimmäinen ePrix:  Argentiinan ePrix 2015
Viimeisin kausi:  2014–15
Viimeisin sijoitus:  30. (0p)
Aiheesta muualla
marcoandretti.com
Marco Michael Andretti (s. 13. maaliskuuta 1987 Nazareth, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka ajaa IndyCar Series -sarjassa Andretti Autosport -tallissa. Vuonna 2015 hän ajoi myös yhden kilpailun Formula E -sarjassa Andretti Autosport -tallissa.
Andretti on vuoden 1991 CART-mestarin Michael Andretin poika ja vuoden 1978 F1-maailmanmestari Mario Andretin pojanpoika.
Aikainen ura

Marco aloitti ajamisen useiden muiden kuljettajien tavoin kartingista. Ensimmäiseen kilpailuunsa hän osallistui 1997, 10-vuotiaana. Andretti siirtyi isompiin autoluokkiin 2003, ja heti ensimmäisellä kaudellaan hän voitti 8 osakilpailua ollen Barber Formula Dodge Eastern Championship-sarjan paras tulokas. Seuraavalla kaudella hän veikin jo sarjan mestaruuden. 2005 alla oli Star Mazda-auto, josta tie vei kaikkien aikojen nuorimpana kuljettajana Amerikan suurimpaan lokasuojattomien sarjaan, IRL:ään.
Indy Racing League ja F1

Avauskisassaan 26. maaliskuuta 2006 Andretti ylsi aika-ajossa 13. lähtöruutuun, mutta joutui keskeyttämään auton rikkouduttua. Hän ajoi ensimmäisessä Indy 500 -kilpailussaan sensaatiomaisesti toiseksi Sam Hornish Jr.n jälkeen. Kuljettajien välinen ero oli Indyn historian toiseksi pienin; 0,0635 sekuntia. Elokuussa Andretti otti ensimmäisen voittonsa, ollen sillä hetkellä nuorin kilpailun voittanut IRL-kuljettaja.
Andretti pääsi testaamaan Hondan Formula 1 -autoa joulukuussa 2006 ja helmikuussa 2007. Testit sujuivat hyvin, ja hän kertoi nauttineensa kokemuksesta suuresti mutta ei aio siirtyä ykkösiin ennen kuin on voittanut Indy 500 -kilpailun. 
Tätä Andretti ei ole toistaiseksi pystynyt saavuttamaan. Hänen paras saavutuksensa Indy 500 -kilpailussa on hänen 2006 saavuttamansa toinen sija.
Kausi 2007 ei ollut tulokaskauden tapaan menestyksekäs; 17 kilpailussa Marco onnistui pääsemään maaliin vain seitsemän kertaa, ollen loppupisteissä 11. Kauden parhaaksi sijoitukseksi jäi Michigan International Speedwayltä tullut kakkossija.
Sama tahti jatkui seuraavalla kaudella. 2008 parhaaksi saavutukseksi jäi ensimmäisen kilpailun toinen sija. Andretti menestyi ovaaleilla, mutta oli suurissa vaikeuksissa katu- ja moottoriradoilla. Loppusijoitus seitsemäs.
Sijoitukset tasoittuivat huomattavasti edelliskaudesta kaudelle 2009. Andretti pääsi maaliin yhä useammin, mutta palkintokorokesijoitukset ovat kiertäneet Andrettia ennen neljää viimeistä kilpailua.
Andrettia pidettiin yhtenä todennäköisimmistä kuljettajavaihtoehdoista uudelle US F1 -tallille, joka yritti mukaan formula 1 -sarjaan kaudelle 2010. Talli ei kuitenkaan huolimatta sille annetusta tallipaikasta kyennyt osallistumaan kilpailuihin, ja Andretti jatkoi IRL:ssä myös kaudella 2010.
A1 Grand Prix

Marco ajoi A1 Grand Prix -sarjassa A1 Team USA -tallissa kyseisen sarjan viimeiseksi jääneellä kaudella 2008-09 kymmenen osakilpailuja. 
Andretin paras sijoitus oli hänen Malesiassa ajamansa kolmas sija.
Formula E -tilastot

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014–15 | Andretti | BEI   | PUT   | PDE   | BNA 12 | MIA   | LBH   | MON   | BER   | MOS   | LON   | LON   | 0 | 30. |
*  Kausi käynnissä.
Marco Andretti, 2015
Käännös suomeksi
Mikko Markkanen

| Mikko Markkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. tammikuuta 1977 (ikä 47)  Turku, Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  80 kg
Aik. seurat:  Tuto Kiekko-67 Trondheim Hermes Ahmat Hyvinkää
Seurat:  1993–2003
NHL-varaus:  220, 1995 San Jose Sharks
Mikko Markkanen (s. 9. tammikuuta 1977 Turku) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi valtaosan urastaan TuTossa. Markkanen oli San Jose Sharksin 220. varaus vuonna 1995.
Matt Battaglia

Matteo Martin ”Matt” Battaglia (s. 25. syyskuuta 1965 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Varhaiset vaiheet ja jalkapallo

Battaglia syntyi neljän lapsen perheeseen Tallahasseen kaupungissa Yhdysvalloissa, mutta on syntyperältään puoliksi italialainen ja puoliksi saksalais-hollantilainen.
Battaglian ollessa kolmevuotias, perhe muutti Georgian osavaltioon ja hän kasvoi kahdessa pikkukaupungissa nimeltä Tucker ja Lithonia. Nykyään hänen perheensä asuu Roswellin kaupungissa. Lukioaikana Battaglia harrasti runsaasti urheilua, ja toimi koulunsa kapteenina sekä paini- että jalkapallojoukkueissa. Painissa hän tuli toiseksi AAU'n kaakkoisissa osavaltiomestaruuksissa, mikä oikeutti hänet kilpailemaan AAU'n kansallisissa kisoissa. Jalkapallostipendi taas johti hänet Louisvillen yliopistoon, jossa hän menestyi erinomaisesti lajin parissa pelaten tukimiehen paikkaa. Joukkue ja valmentaja äänestivät hänelle myös Most Valuable Player -palkinnon, joka edesauttoi hänen myöhempää uraansa.
Battaglia kohosi NFL:ään, ja pelasi joukkueille Cleveland Browns ja Philadelphia Eagles. Kahden vuoden kuluttua hänen uransa kuitenkin keskeytyi yllättäen, kun hänen niskastaan löydettiin katkennut luu. Hän palasi kouluun ja valmistui kaupalliseen tutkintoon, erikoistuen talouteen. Elokuussa 2006 hänet nimettiin Louisvillen yliopiston kaikkien aikojen opiskelijoiden joukkoon, johon kuuluvat monet tunnetut jalkapallotähdet.
Ura

Battaglia on luonut menestyksekkään televisiouran näyttelijänä ja tuottajana, ja onkin osallistunut yhteensä yli seitsemäänkymmeneen produktioon.
Battaglia toimi osatuottajana elokuvalle Brothers, jota tähdittivät Tobey Maguire, Natalie Portman ja Jake Gyllenhaal. Lisäksi hän työskenteli tuottajana kauhuelokuvalle Kill Theory.
Battaglialla on oma yhtiö nimeltä Matt Battaglia Productions, joka tuottaa elokuvia ja televisio-ohjelmia.
Valkokankaalla Battaglia on nähty muun muassa elokuvissa Thor, Kuoleman selli ja elokuvasarjan Täydellinen sotilas toisessa ja kolmannessa osassa, joissa hän korvasi pääosan näyttelijän Jean-Claude Van Dammen. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa Kiss of a Stranger, Vallan otteessa ja Raven.
Televisionäyttelijänä Battaglia tunnetaan pääosin roolistaan jalkapalloilija Drew Boydina sarjassa Älä kerro äidille. Sarjaa tehtäessä Battaglian seksuaalinen suuntautuminen herätti yleisössä kysymyksiä, sillä hänen näyttelemänsä hahmo oli homo. Se, että hän oli amerikkalaisen jalkapallon pelaaja siinä missä hahmonsakin, sai ilmeisesti ihmiset olettamaan, että hän olisi hahmonsa lailla myös homoseksuaali. Jopa Battaglian oma vaimo oli asiasta mustasukkainen, sillä roolityötä pidettiin melko vakuuttavana. Näyttelijä itse sanoi seuraavaa:
"En todellakaan ole homoseksuaali. Luin tästä upeasta hahmosta, joka kamppaili oman identiteettinsä ja yhteiskunnan odotusten kanssa. Boydissa oli enemmän kuin yhdessäkään aikaisemmassa hahmossani. Niin vaativat roolit eivät ole jotakin, jota näyttelijöille tarjotaan joka päivä."
Huomattavia vierailurooleja Battaglia on tehnyt muun muassa sarjoissa Frendit, 24 ja Big Love. Ensimmäisessä hän näytteli jaksossa, jossa Phoebe tapaili kahta miestä samanaikaisesti. Battaglia oli näistä toinen ja toista esitti Robert Gant, joka Battaglian tavoin tuli myöhemmin tunnetuksi sarjan Älä kerro äidille sivupäähenkilönä.
Lisäksi Battaglia on nähty ohimennen sarjoissa Shark, CSI: New York, Bones, Siskoni on noita ja CSI: Miami.
Yksityiselämä

Vuonna 2006 Battaglia nai Tina Frazierin Greenvillessä, Etelä-Carolinassa. Heillä on kaksi lasta, poika Blaize Christian (s. 11. toukokuuta 2008) ja tytär Paxton Rose (s. 17. lokakuuta 2009).
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Matt Battaglia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mikko Lylykorpi

Mikko Valerian Lylykorpi (29. syyskuuta 1917 Hausjärvi – 26. lokakuuta 1990) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja ja nuorena Riihimäen Pallonlyöjiä.
Ensimmäisen Suomen mestaruutensa Lyly voitti RPL:n nuorten joukkueessa 1934. Miesten mestaruus tuli 1945 ja 1946 Toijalan Pallo-Veikoissa. Itä-Länsi -otteluun Lylykorpi valittiin vuonna 1943 ja Liitto-Lehdistöön 1945.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1945, 1946
1 SM-hopea: 1935
3 SM-pronssia: 1943, 1947, 1948
1 Itä-Länsi-ottelu: 1943
Mel Smith

| Mel Smith |
| --- | --- |
 Mel Smith 1980-luvulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. joulukuuta 1952 Lontoo, Englanti
Kuollut: 19. heinäkuuta 2013 (60 vuotta)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Ei yhdeksän uutiset (1979–1982) Lunta tupaan (1982–1998)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Melvyn Kenneth ”Mel” Smith (3. joulukuuta 1952 Lontoo, Englanti – 19. heinäkuuta 2013) oli englantilainen koomikko, näyttelijä, tuottaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän tuli tunnetuksi useista television sketsisarjoista. Näihin kuului muun muassa Lunta tupaan, jossa hän näytteli Griff Rhys Jonesin kanssa.
Smithin isä Kenneth syntyi Tow Law’ssa Durhamin kreivikunnassa ja työskenteli hiilikaivoksella toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen isä muutti Lontooseen. Siellä hän nai Mel Smithin äidin, jonka vanhemmat omistivat vihanneskaupan Chiswickissä. Kun valtio laillisti veikkauspelit kaupungilla, he muuttivat kauppansa Chiswickin ensimmäiseksi veikkauspelimyymäläksi.
Mel Smith opiskeli Latymer Upper Schoolissa ja Oxfordin yliopiston New Collegessa.