stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Primetime
Primetime Suomen tuotannon siirtyminen Ruotsiin

Lokakuussa 2019 Suomen Primetimen tuotanto siirrettiin Tukholmaan muidenkielisten Primetime-studioiden yhteyteen. Vanhat juontajat ja teknikot poistuivat kuvioista. Uudet juontajat ovat Loviisa Läärä, Ella Tarmo, Marika Pietilä (lopetti primetimessa ja siirtyi SVT:n juontajaksi), Amin Moussavi ja Sanna-Kaisa Saari (jäi äitiyslomalle syksyllä 2021)
Aiheesta muualla

Primetimen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Primetime
Käännös suomeksi
Pohjoisjukagiirin kieli

| Pohjoisjukagiiri |
| --- | --- |
Muu nimi:  tundrajukagiiri
Tiedot
Alue:  Siperia
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  30–150
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  jukagiiriset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  mis
ISO 639-3:  ykg
 Ohje 
Pohjoisjukagiiri eli tundrajukagiiri on toinen kahdesta jukagiirisesta kielestä. Sitä puhuu 30–150 ihmistä Siperian itäosissa, muun muassa Sahan tasavallassa. Jukagiiristen kielten on väitetty olevan sukua uralilaisille kielille.
Aakkosto

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Аа аа | Б б | В в | Г г | Ғ ғ | Д д | Дь дь |
| Е е | Ё ё | Ж ж | З з | И и | Ии ии | Иэ иэ | Й й |
| К к | Л л | Ль ль | М м | Н н | Нь нь | Ң ң | О о |
| Оо оо | Ӧ ӧ | П п | Р р | С с | Сь сь | Т т | У у |
| Уу уу | Уӧ уӧ | Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ |
| Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |  |  |
Äänteet > Vokaalit

|  | Etuvokaalit | Takavokaalit |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i, iː | u, uː |
| Välinen | e, eː ø, øː | o, oː |
Avoin: a, aː
Pitkät keskivokaalit /eː/, /øː/ ja /oː/ ääntyvät painollisissa tavuissa diftongeina [ie], [uø] ja [uo].
Äänteet > Konsonantit

|  |  | Bilabiaalinen | Alveolaarinen> tavallinen | Alveolaarinen> liudentunut | Velaarinen | Uvulaarinen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiilit | Soinniton | p | t | tʲ | k | q |
| Klusiilit | Soinnillinen | b | d | dʲ | g |  |
| Frikatiivit | Frikatiivit |  | s |  |  | ʁ |
| Nasaalit | Nasaalit | m | n | nʲ | ŋ |  |
| Lateraalit | Lateraalit |  | l | lʲ |  |  |
| Tremulantit | Tremulantit |  | r |  |  |  |
| Puolivokaalit | Puolivokaalit | w |  | j |  |  |
Uvulaarinen frikatiivi /ʁ/ ääntyy klusiilina [ɢ] velaarisen nasaalin /ŋ/ jälkeen.
Äänteet > Tavut

Tavun rakenne on KVK, joten korkeintaan yksi konsonantti voi esiintyä sanan alussa ja lopussa ja korkeitaan kaksi konsonanttia voi olla peräkkäin sanan sisällä.
Jaakko Saajos

Veli Jaakko Saajos (20. huhtikuuta 1926 Lohja – 20. toukokuuta 2008 Naantali) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Saajoksen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Aarne Johannes Saajos, aiemmin Söderling, ja Suoma Margareta Johansson ja puoliso Maj-Lis Margareta Fagerström. Saajos kävi keskikoulun ja meni sähköasentajan oppisopimuskoulutukseen Strömbergille. Valmistuttuaan vuonna 1946 Saajos työskenteli sähkölaitteiden korjaamossa, kunnes perusti vuonna 1948 oman yrityksensä, Lohjan Metalli ja Sähkö.
J. Saajos Rakennustakomo -yrityksen hän perusti vuonna 1960 ryhtyen valmistamaan metalliovia erilaisiin käyttökohteisiin. Yrityksen toiminta laajeni alumiinisiin julkisivurakenteisiin ja laivojen metallirakenteisiin ja -oviin.  Se pääsi jo varhain hyötymään sarjatuontannosta, investoiden merkittävästi tuotantoautomaatioon ja uusiin valmistusteknologioihin. Samalla se kehitti Saajoksen johdolla ovi- ja lukitusratkaisuja, joista monet suojattiin patenteilla ja mallioikeuksilla. Vuodesta 1973 alkaen J. Saajos nimellä toiminut yritys kansainvälistyi ja kasvoi merkittävästi 1980-luvulla. Saajos jatkoi perheyhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1983 asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai samana vuonna. Palo- ja turvaovien valmistukseen,  asennukseen ja huoltoon yhä keskittyneen yrityksen asiakkaita on niin laivan- kuin talonrakennusalalla.
Aiheesta muualla

Saajos-yhtiöt (Arkistoitu – Internet Archive)
Pyydyslampi (Ylöjärvi)

| Pyydyslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°48′34″N, 23°28′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  oja Vuorijärveen 
Järvinumero:  35.582.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,4 m 
Rantaviiva:  1,753 km 
Pinta-ala:  0,06649 km² 
 fiPyydyslampi 
Pyydyslampi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vekaran kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Pyydyslampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 550 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 6,6 hehtaaria. Se sijaitsee yli kolme kilometriä Vekarasta luoteeseen Tantereenmaan kaakkoispuolella. Maasto lammen ympärillä on soistunutta metsämaata. Siihen laskee kymmenen suo- ja metsäojaa, joista kaksi ojista alkavat Tervalammen maatilan pelloilta. Suurin ojista laskee lammen eteläpäähän ja se on kilometrin mittainen luontaisesti mutkitteleva oja, joka on Ala-Majaveden laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee lammen luoteispäästä ja se laskee Siltanevan läpi Vuorijärveen. Lampi on melko matala, mikä näkyy runsaana vesikasvillisuutena sekä suurena ja 70 metriä pitkänä saarena. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Sekä eteläpään että luoteispään rannat ovat avosuota. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lammen rannan läheisyyteen pääsee kaakkoispuolen peltoa tai koillispuolen metsäautotietä pitkin.
Jaakko Räikkönen

Jaakko Räikkönen (5. lokakuuta 1830 Tipuna, Valkeasaari – 22. helmikuuta 1882 Tipuna, Valkeasaari; päivämäärät Venäjällä tuolloin käytetyn juliaanisen kalenterin mukaisia) oli Inkerissä elänyt suomalainen kansanrunoilija.
Räikkösen vanhemmat olivat Abraham Jaakonpoika Räikkönen (Repsi) ja Maria Vitikka. Räikkönen syntyi avioliiton ulkopuolella sillä hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, koska Abraham Räikkösellä ei ollut varaa maksaa maaorjana eläneestä Maria Vitikasta tämän isännän ruhtinas Lopuhinin määräämää 300 ruplan hintaa. Kun Lopuhin myi tiluksensa kreivi Levashoville vuonna 1844, kirkkoherra Konstantin Schröder vapautti Maria Vitikan orjuudesta. Jaakko Räikkösen vanhemmat saattoivat nyt mennä naimisiin laillisesti, mutta Jaakko itse jäi maaorjaksi. Räikkönen oppi isältään kirjoittamaan venäjää, ja suomea hän oppi kirjoittamaan kirkkoherra Schröderin avulla. Räikkönen toimi sittemmin kylänvanhimpana, kirkonmiehenä ja sunnuntaikoulun opettajana.
Kun keisari Aleksanteri II kumosi maaorjuuden vuonna 1861, Räikkönen yritti huonolla menestyksellä sovitella entisten maaorjatalonpoikien ja heidän isäntiensä välille syntyneitä erimielisyyksiä päivätöiden tekemisestä kahden vuoden siirtymäkauden aikana. Venäjän kielen taitoinen Räikkönen valittiin 1861 kylänvanhimmaksi, 1865 kunnanvanhimmaksi, ja 1866 hänestä tuli talonpoikaissäädyn edusmies maalaishallintoon ja 1868 piirioikeuden lautamies. Hän luopui näistä luottamustehtävistä 1869 ja keskittyi sitten kotitalonsa hoitamiseen.
Räikkönen hankki itselleen suomenkielisiä kirjoja ja tilasi myös suomenkielisiä lehtiä muun muassa Maamiehen Ystävää. Räikkösen tekemiä runoja julkaistiin Suomettaressa, Ilmarinen-lehdessä ja eniten Pietarin Sanomat -lehdessä.
Jaakko Räikkösen runoja

Suomelle, vastine August Ahlqvist-Oksasen runoon Meidän vieraissa käynnit
Kenpä tuon on kaiken tehnyt, iloruno Suomen kielen edistymisestä
Iloinen sanoma, maaorjien vapauttamisen johdosta 1862
Ammattien valio
Liekö totta vai valetta?
Runoni
Viinasta
Mietteitäni
Tyytymättömät
Paavin maallisen vallan loppu v. 1870
Miete
Virsi jouluaattona
Jill Ireland

Jill Ireland vuonna 1966.
Jill Dorothy Ireland (24. huhtikuuta 1936 Lontoo – 18. toukokuuta 1990 Malibu, Kalifornia) oli englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään toisen aviomiehensä Charles Bronsonin kanssa. He esiintyivät yhdessä viidessätoista elokuvassa.
Käännös suomeksi
Jaakko S. Ketola

Jakob (Jaakko) Sigfrid Ketola, sukunimi aik. Hermansson (6. toukokuuta 1882 Helsinki – 1. lokakuuta 1954 Tampere) oli suomalainen saarnaaja ja kristillisen kirjallisuuden suomentaja.
Ketolan vanhemmat olivat muurari Johan Jakob Hermansson ja Sofia Elisabet Sobolewsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 yksityisesti Helsingin reaalilyseosta. Ketola toimi saarnaajana Akseli Skutnabbin perustamssa Evankeliset ystävät-liikkeessä. Hän suomensi C. H. Mac Intoshin ensimmäisen, toisen ja kolmannen Mooseksen kirjan selitysteokset nimimerkillä J. S. K.
Ketola suomensi 1912 ruotsin kielestä kirjailija Matilda Roslin-Kalliolan teoksen Mietteitä Gogin sodasta. Kirja sisälsi kuvauksen Roslin-Kalliolan sedän Merikarvialla kirkkoherrana toimineen Gustaf Nyholmin kokemasta näystä lopunajan tapahtumista. Nyholm kertoi tästä näystä Roslin-Kalliolalle joka kirjoitti sen muistiin. Hän julkaisi sen setänsä pyynnöstä vasta 40 vuotta myöhemmin Ruotsissa.
Kirjan suomennos johti vuonna 1913 syytteisiin majesteettirikoksesta Roslin-Kalliolaa, suomentajaa Ketolaa ja kustantajaa turkulaista valokuvaajaa Hjalmar Renwallia vastaan. Turun hovioikeus vapautti syytetyt lokakuussa 1914 mutta prokuraattori Konstantin Kasanski valitti päätöksestä Suomen senaattiin. Hovioikeus käsitteli jutun uudestaan ja tuomitsi tammikuussa 1916 Ketolan ja Renwalln puoleksi vuodeksi vankeuteen majesteettirikoksesta mutta sen sijaan kirjailija Roslin-Kalliola ei saanut tuomiota. Armahdusmanifesti lyhensi tuomiot neljään kuukauteen jotka Renwall istui Turun lääninvankilassa ja Ketola Katajanokan vankilassa. Ketola suomensi vankeusaikanaan C. H. Mac Intoshin kolmannen Mooseksen kirjan selityksen.
Jaakko S. Ketola oli naimisissa Katri Harjusen (1885–1956) kanssa.
Teoksia

Matilda Roslin-Kalliola : Mietteitä Gogin sodasta : Merikarvialla kuolleen kirkkoherra Gust. Nyholmin (1820-1879) mukaan : kertomuksen muotoon kirjoitettu ; suomensi Jaakko S. Ketola. Hjalmar Renwall, Turku 1912, 2. painos 1917
C. H. Mac Intosh : Ensimmäinen Mooseksen kirja ; suomensi J. S. K. 1915, 5. painos Ristin Voitto, Vantaa 1981 (alkuteos Notes on the Book of Genesis)
C. H. Mac Intosh : Toinen Mooseksen kirja ; suomensi J. S. K. Evank. kustannusliike, Turku 1917, 3. painos Ristin Voitto, Helsinki 1965, 5. painos Ristin Voitto, Hämeenlinna 1982 (alkuteos Notes on the Book of Exodus)
C. H. Mac Intosh : Kolmas Mooseksen kirja ; suomensi J. S. K. Evank. kustannusliike, Turku 1922, 4. painos Ristin Voitto, Vantaa 1981 (alkuteos Notes on the Book of Leviticus)
C. H. Mac Intosh : Ei enää syntiä. Lähetys ystävä, Kalajoki 1986
Jantšukan

Jantšukan (ven. Янчука́н) on kaupunkimainen taajama Burjatian tasavallan Pohjois-Baikalin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Verhnjaja Angara -joen rannalla 270 kilometriä piirin keskuksesta Nižneangarskista koilliseen. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 435 henkeä (vuonna 2009).
Taajama on perustettu vuonna 1980 Baikalin-Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kerhotalo, posti ja ensiapuasema. Rautatien lisäksi Jantšukanilla ei ole muita liikenneyhteyksiä.
Aiheesta muualla

Jantšukan Pohjois-Baikalin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Jaguar E-Pace

| Jaguar E-Pace |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Jaguar
Valmistusvuodet:  2017–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Käyttövoima:  bensiini diesel ladattava hybridi
Vetotapa:  etuveto neliveto
Jaguar E-Pace on Jaguarin vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli.
E-Pace sai vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2020 esiteltiin päivitetty malli, joka on saatavilla myös ladattavana hybridinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaguar E-Pace Wikimedia Commonsissa
Italian 3. armeija

| 3>  armeija |
| --- | --- |
Toiminnassa:  6. kesäkuuta - 20. joulukuuta 1940
Valtio:   Italia
Puolustushaarat:  maavoimat
Aselajit:  jalkaväki
Osa joukkoa:  Regio Esercito
Sodat ja taistelut:  toinen maailmansota
Italian 3. armeija oli Italian kuninkaallisen armeijan yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen ja palvelus

Armeija perustettiin 6. kesäkuuta 1940 ja sen vastuulla olivat Etelä-Italian, Sisilian ja Sardinian varuskuntiin sijoitetut joukot. Armeija lakkautettiin 20. joulukuuta 1940.
Komentajat

Armeijankomentajana oli sen olemassa olon ajan armeijankenraali Carlo Geloso..
Jelena Buruhina

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | 30 km |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2003 | 4 × 5 km |  |
Jelena Nikolajevna Buruhina (ven. Елена Николаевна Бурухина; s. 9. maaliskuuta 1977 Dolgoprudnyi) on venäläinen entinen hiihtäjä. Hän voitti MM-kisoissa kaksi mitalia, hopeaa 30 kilometrin matkalta Val di Fiemmestä 2003 ja pronssia 4 × 5 kilometrin viestistä samoista kisoista. Buruhina osallistui olympialaisiin vuosina 2002 ja 2006, mutta ei voittanut mitaleita. Hänen paras olympiasijoituksensa oli kolmastoista tila 15 kilometrin matkalta Salt Lake Citystä 2002.
Buruhina ei voittanut maailmancupissa yhtäkään osakilpailua, mutta oli neljä kertaa kolmen parhaan joukossa.
Jakobsberg

Jakobsbergin kansanopisto.
Jakobsberg on Järfällan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Jakobsberg muodosti aikaisemmin oman taajamansa, mutta on sittemmin kasvanut yhteen Tukholman taajaman kanssa.
Väestönkehitys

| Jakobsbergin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 8 479 | 8 479 |
| 1965 | 1965 |    | 19 120 | 19 120 |
| 1970 | 1970 |    |  |  |
| 1975 | 1975 |    |  |  |
| 1980 | 1980 |    |  |  |
| 1990 | 1990 |    |  |  |
| 1995 | 1995 |    |  |  |
| 2000 | 2000 |    |  |  |
| 2005 | 2005 |    |  |  |
| 2010 | 2010 |    |  |  |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Jakobsberg kasvoi yhteen Tukholman taajaman kanssa vuonna 1970.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman läänin kuntien keskustaajamat
Jalostus

Jalostus voi tarkoittaa:
jalostus, biologia
jalostus, taloustiede
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jalostus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jalorouskut

| Jalorouskut |
| --- | --- |
 Pippurirousku (Lactifluus piperatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Jalorouskut Lactifluus  (Pers.) Roussell
Katso myös
   Jalorouskut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jalorouskut (Lactifluus) on ennen Lactarius-sukuun luokiteltu sienisuku, joka jakautuu neljään alasukuun. Suvusta kasvaa 5 lajia Suomessa: maitorousku, liiturousku, pippurirousku, lehtorousku ja kultarousku. Suomessa havaintoja on vain etelärannikolta. Jalorouskujen lisäksi myös Multifurca-suku on erottettu Lactarius-suvusta. Suvun erottamista ehdotti ensimmäiseksi ranskalainen luonnontieteilijä Henri François Anne de Roussel vuonna 1806, mutta vasta vuonna 2008 se erotettiin omaksi suvukseen tarkempien tutkimusten perusteella.
Käännös suomeksi
Jelena Bonner

Jelena Bonner ja miehensä Andrei Saharov vuonna 1989.
Jelena Bonner (ven. Елена Боннэр, syntyään Lusik Georgievna Alikhanova 15. helmikuuta 1923 Turkmenistan – 18. kesäkuuta 2011 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli venäläinen ihmisoikeusaktivisti, joka tunnetaan myös rauhannobelisti Andrei Saharovin (1921–1989) vaimona. Hän jatkoi mielipideoppositiossa myös Vladimir Putinin valtakaudella arvostellen tätä voimakkaasti ja syyttäen tätä uudenaikaisen stalinismin synnyttämisestä nyky-Venäjälle. Bonner vastusti myös Tšetšenian sotaa.
Kun Saharoville myönnettiin 1975 Nobelin rauhanpalkinto, mutta neuvostojohto asetti hänet matkustuskieltoon, Bonner otti palkinnon vastaan Oslossa Saharovin puolesta. Bonner oli pidätettynä 1984 syytettynä miehensä auttamisesta yhteydenpidossa länteen.
Pettymys Venäjän tilanteeseen sai Bonnerin muuttamaan Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli sydänleikkauksen jälkeen 88-vuotiaana Bostonissa  kesäkuussa 2011. Hänet tuhkattiin ja uurna haudattiin Moskovaan Vostrjakovon hautausmaalle Saharovin viereen.
Miehensä ohella Bonner kirjoitti muitelmiaan. Häneltä on suomennettu kaksi omaelämäkerrallista teosta:  Yhdessä yksin (1991) sekä Äitejä ja tyttäriä (1993).
Muistelmissaan hän kertoo ajasta 1930-1980-lukujen Neuvostoliitossa: mm. puolue-eliitin elämästä, vanhempiensa pidätyksistä ja leirituomioista  Hänen elämästään kerrotaan myös Andrei Saharovin muistelmissa.
Jelena Belova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jelena Belova |  Jelena Belova |  Jelena Belova |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | floretti |  |
|  Kultaa | México 1968 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | München 1972 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Montreal 1976 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Montreal 1976 | floretti |  |
Jelena Belova (ven. Елена Дмитриевна Белова, Jelena Dmitrievna Belova, o.s. ven. Новикова, Novikova, s. 28. heinäkuuta 1947 Minsk) on neuvostoliittolainen florettimiekkailija ja nelinkertainen olympiavoittaja.
Pyydyslampi (Viitasaari)

| Pyydyslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  62°59′22″N, 25°39′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskuoja:  oja Kalliojärveen 
Järvinumero:  14.441.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,8 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,696 km  
Pinta-ala:  1,283 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPyydyslampi 
Pyydyslampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Pyydysmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Vuosjärven alueeseen (14.441) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,8 metriä mpy.
Iwasaki Yatarō

| Iwasaki Yatarō |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1835 Tosan provinssi
Kuollut: 7. helmikuuta 1885 Tokio
Ammatti:  liikemies
Sukulaiset:  Iwasaki Yanosuke
Muut tiedot
Järjestö:  Mitsubishi
Iwasaki Yatarō (jap. 岩崎 弥太郎; 9. tammikuuta 1835 – 7. helmikuuta 1885) oli japanilainen liikemies, joka tunnetaan etenkin Mitsubishin perustajana.
Elämäkerta

Iwasaki Yatarō syntyi Japanin silloisessa Tosan provinssissa (nyk. Kōchin prefektuuri) 9. tammikuuta 1835. Hänen sukunsa oli aikanaan kuulunut samurailuokkaan, mutta Yatarōn isoisä oli myynyt asemansa velkojensa maksamiseksi. Yatarōn oma isä oli maanviljelijä ja hän aloitti työuransa Tosa-klaanin palveluksessa. Tosan-klaanilla oli kauppatoimintaa eri puolilla Japania.
19-vuotiaana Yatarō muutti erään Tosa-klaanin virkamiehen kanssa opiskelemaan Edoon eli nykyiseen Tokioon. Hän joutui kuitenkin muuttamaan takaisin kotikyläänsä hänen isänsä loukkaannuttua vakavasti kiistassa kotikylän johtajan kanssa. Yatarō yritti viedä asiaa oikeuteen ja kun paikallinen tuomari ei suostunut ottamaan valitusta vastaan, Yatarō syytti häntä korruptiosta. Yatarō joutui syytöksestään itse 7-kuukaudeksi vankeuteen. Myöhemmin hän opiskeli uudistusmielisenä tunnetun Yoshida Tōyōn kanssa ja sai tältä vaikutteita esimerkiksi Japanin kehittämisen, avautumisen ja teollistamisen suhteen. Yoshidan kautta hän sai töitä Tosan hallinnossa. Säästämällä rahaa hänen onnistui myös ostaa sukunsa aikanaan menettämän samurai-aseman takaisin.
Yoshida murhattiin vuonna 1862, minkä jälkeen Yatarō menetti suhteensa hallintoon. Hänen sirauksensa lapsi oli kuitenkin saavuttanut huomattavan aseman. Tätä kautta vuonna 1865 Yatarō sai töitä paikalliselta teollisuuden kehittämiseen keskittyneeltä virastolta (Kaiseikan) käyden töissä Nagasakissa ja Osakassa. Kaksi vuotta myöhemmin hän alkoi työskennellä kauppaan Korean kanssa keskittyneelle yritykselle Tosa Shōji. Kun Japanissa alkoi niin sanottu Meiji-restauraatio eri klaaneja kiellettiin omistamasta yrityksiä. Tosa Shōji siirtyi Yatarōn yksityisomistukseen ja uudesta yksityisyhtiöstä tuli laivayhtiö nimeltä Tsukumo. Tsukumo omiksti 11 kauppalaivaa. Vuonna 1873 hän otti yhtiötoverikseen nuoremman veljensä Yanosuken. Yhtiö sai jälleen uuden nimen, tällä kertaa muodossa Mitsubishi Shōkai.
Mitsubishi kukoisti esimerkiksi sopimuksilla valtion kanssa. Se kuljetti laivoillaan yksinoikeudella esimerkiksi tarvikkeita ja sotilaita Japanin tehdessä Japanin lyhyellä sotaretkellä Taiwaniin vuonna 1874. Pian yhtiö oli kasvanut myös suurimmaksi japanilaiseksi merikauppaa harjoittavaksi yhtiöksi. Vuonna 1877 yhtiö omisti 80 % kaikista japanilaisista laivoista. Yhtiön päätoimisto siirrettiin Osakasta Tokioon ja se laajensi toimintaansa kaivos- ja varastotoimintaan, lainoihin ja muille aloille. Se teki myös suuria sijoituksia kiinteistöihin ostamalla esimerkiksi heitteille jääneitä daimioiden palatseja. Mitsubishin teollinen tuotanto alkoi Yatarōn vuokratessa Nagasakin telakan valtiolta.
Yatarō kuoli vatsasyöpään Tokiossa 7. helmikuuta 1885.
Yatarōn synnyinkoti.
Jean-Luc Thérier

| Jean-Luc Thérier |
| --- | --- |
 Thérier vuonna 2003.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1945 Hodeng-au-Bosc, Ranska
Kuollut: 31. heinäkuuta 2019 (73 vuotta) Neufchâtel-en-Bray, Ranska
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1973–1984
Kartanlukija(t):   Michel Callewaert  Jacques Jaubert  Christian Delferier  Alain Mahé  Michel Vial
Entiset tallit:  Alpine Renault Toyota Porsche
Kilpailuja:  46
Voittoja:  5
Erikoiskoevoittoja:  78
MM-pisteitä:  42
Ensimmäinen kilpailu:  Monte Carlo -ralli 1973
Ensimmäinen voitto:  Portugalin ralli 1973
Viimeinen voitto:  Korsikan ralli 1980
Viimeinen kilpailu:  Monte Carlo -ralli 1984
Jean-Luc Thérier (7. lokakuuta 1945 Hodeng-au-Bosc, Ranska – 31. heinäkuuta 2019 Neufchâtel-en-Bray, Ranska) oli ranskalainen ralliautoilija. Hän keräsi eniten pisteitä kaudella 1973 ja oli ainoa, joka voitti kolme osakilpailua. Epäonnekseen kuljettajien maailmanmestaruudesta alettiin ajamaan vasta 1977 ja siihen asti kilpailtiin virallisesti vain autonvalmistajien mestaruudesta. Näin Thérieriä ei lueta virallisesti maailmanmestariksi. Thérierin edustama Alpine Renault toki kruunattiin valmistajien maailmanmestariksi.
Thérier kilpaili Monte Carlon rallissa 13 kertaa vuosien 1969 ja 1984 välillä. Parhaaksi tulokseksi jäi toinen tila vuonna 1971. Therier ajoi viimeisen normaalin rallinsa vuonna 1984 Ranskan kansallisessa sarjassa yhdessä pitkäaikaisen kartalukijansa Michel Vialin kanssa B-ryhmän Renaultilla. He voittivat kilpailun. Vuonna 1985 Thérier osallistui myös Pariisi-Dakar -ralliin, jossa loukkaantui vakavasti.
Thérier kuoli 73-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden jälkeen heinäkuussa 2019.
MM-osakilpailuvoitot

|   #   | Kausi | Osakilpailu | Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1973 |  Rali Internacional TAP | Jacques Jaubert | Alpine A110 1800 |
| 2 | 1973 |  Acropolis Rally | Christian Delferier | Alpine A110 1800 |
| 3 | 1973 |  Rallye Sanremo | Jacques Jaubert | Alpine A110 1800 |
| 4 | 1974 |  Press-on-Regardless Ralli | Christian Delferier | Renault 17 Gordini |
| 5 | 1980 |  Tour de Corse | Michel Vial | Porsche 911 SC |