stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kartesiolainen teatteri

Kartesiolaisessa teatterissa koetut kohteet esitetään havaitsijan mielessä.
Kartesiolainen teatteri on Daniel Dennettin nimitys kartesiolaisen dualismin seurauksena kehittymään lähteneelle, Dennettin vastustamalle, käsitykselle jonka mukaan aivot kokoavat niistä erilliselle mielelle tai hengelle ulkomaailmasta saadut aistihavainnot koettaviksi, ikään kuin teatterinäytöksessä. Mieli tekee sitten omat ratkaisunsa tämän aineiston perusteella ja ohjaa ruumista kuten kapteeni komentosillalla.
Nykyisessä luonnontieteessä ihmisen tietoisuuden toimintaa selitetään yleensä aivojen rakenteen ja toiminnan avulla siten, että ruumiin saamien havaintojen käsittely tapahtuu niiden käsittelyyn erikoistuneilla aivoalueilla ilman, että informaatiota kerättäisiin yhteen minnekään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vilkka, Jouni: Dennett ja kartesiolainen teatteri (Arkistoitu – Internet Archive) Dennettin tietoisuuden teoria ja perinteisen tietoisuuskäsityksen kritiikki. 2002.
Lasisiipiset

| Lasisiipiset |
| --- | --- |
 Vattulasisiipi (Pennisetia hylaeiformis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Lasisiipismäiset Sesioidea
Heimo::  Lasisiipiset Sesiidae  Boisduval, 1828
Alaheimot
 Aitolasisiivet Sesiinae  Vattulasisiivet Tinthiinae 
Katso myös
   Lasisiipiset Wikispeciesissä   Lasisiipiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lasisiipiset (Sesiidae) on perhosten heimo. Siihen kuuluu maailmassa runsaat 1 300 lajia noin 150 suvussa. Mimikry on heimossa yleistä ja monet lajeista näyttävätkin ensisilmäykseltä enemmän pistiäisiltä kuin perhosilta.
Piirteitä

Aikuiset perhoset ovat aktiivisia päiväsaikaan. Ne ovat väritykseltään tummia ja etenkin takaruumiissa on yleensä keltaisia, kellertäviä tai punaisia poikkiraitoja, joiden ansioista perhosesta saa pistiäismäisen vaikutelman. Vartalo on pituuteensa nähden kapea. Siivet ovat kapeat ja usein suurelta osin läpinäkyvät, mutta etusiivissä voi olla kuviointia tai ne voivat olla jopa kokonaan suomujen peittämät.
Muutamat lajit ovat viljelyskasvien tuholaisia. Toukat elävät kaivertamissaan käytävissä puuvartisten ravintokasvien oksien tai rungon sisällä tai juuristoissa, samaan tapaan kuin lasisiipisille läheistä sukua olevien puuntuhoojamaisten perhosten toukat. Aikuisen perhosen kuoriuduttua tyhjä kotelo työntyy osittain ravintokasvin ulkopuolelle.[lähde? ]
Lajit Suomessa

Suomessa on tavattu 17 lasisiipilajia Vuoden 2010 Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa yksi laji on katsottu erittäin uhanalaiseksi (EN), kaksi lajia silmälläpidettäviksi (NT) ja yksi laji puutteellisesti tunnetuksi (DD). Lisäksi yksi lasisiipi on rauhoitettu Suomessa luonnonsuojeluasetuksella.
Lajit Suomessa > Vattulasisiivet Tinthiinae

vattulasisiipi Pennisetia hylaeiformis
Lajit Suomessa > Aitolasisiivet Sesiinae

haavanlasisiipi Sesia apiformis
herukkalasisiipi Synanthedon tipuliformis
juurilasisiipi Bembecia ichneumoniformis EN, rauhoitettu
kaakonlasisiipi Synanthedon mesiaeformis
ketolasisiipi Chamaesphecia aerifrons
koivulasisiipi Synanthedon scoliaeformis
kuusamalasisiipi Synanthedon soffneri DD
leppälasisiipi Synanthedon spheciformis
mustapäälasisiipi Sesia melanocephala NT
pajulasisiipi Synanthedon formicaeformis
pohjanlasisiipi Synanthedon polaris
raitalasisiipi Sesia bembeciformis NT
Synanthedon aurivillii (eli Synanthedon sp. nr. polaris)
varjolasisiipi Paranthrene tabaniformis
vesalasisiipi Synanthedon culiciformis
äkämälasisiipi Synanthedon flaviventris
Aiheesta muualla

Funet.fi: Sesiidae
Bibliographia Sesiidarum orbis terrarum[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Australialaisia lajeja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
BugGuide.net (englanniksi)
Kakashi Hatake
Aiheesta muualla

Kakashi_Hatake Naruto wiki. fi
Kakashi_Hatake Naruto wiki. (englanti)
Loretta Young

| Loretta Young |
| --- | --- |
 Loretta Young
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gretchen Michaela Young
Syntynyt: 6. tammikuuta 1913 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat
Kuollut: 12. elokuuta 2000 (87 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Grant Withers (1930–1931) Tom Lewis (1940–1969) Jean Louis (1993–1997)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1917–2000
Palkinnot
 mm. Oscar-palkinto (1948) Golden Globe (1959, 1987) Emmy-palkinto (1955, 1957, 1959) Walk of Fame, Hollywood (1960) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Loretta Young (alk. Gretchen Michaela Young, 6. tammikuuta 1913 Salt Lake City, Utah – 12. elokuuta 2000 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä, joka teki merkittävän uran niin elokuvissa kuin televisiossakin.
Hän aloitti uransa jo mykkäelokuvien parissa, ja ensimmäinen elokuva valmistui 1917 hänen ollessaan vasta neljävuotias. Vuodesta 1928 alkaen hän esiintyi nimellä Loretta Young. Young sai parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta Farmarin tytär (1947), joka perustuu Hella Wuolijoen näytelmään. Vuosina 1953–1960 televisiossa esitettiin sarjaa The Loretta Young Show, joka oli suuri menestys.
Youngilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella, toinen elokuvaurasta ja toinen televisiourasta.
Aiheesta muualla

Loretta Young Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Loretta Young NNDB:ssä
Live in London (Steppenwolfin albumi)

| Live in London Steppenwolf |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Lyceum Ballroom, Lontoo, Iso-Britannia 1980
 Julkaistu: 1981
 Tuottaja(t): John Kay
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 45.05
 Levy-yhtiö: Mercury Records Polygram
Steppenwolfin muut julkaisut
| Reborn to be Wild 1976 | Live in London 1981 | Wolftracks 1982 |
Live in London on Steppenwolfin live-albumi vuodelta 1981. Se on ensimmäinen julkaisu nimellä John Kay & Steppenwolf. Kay oli koonnut yhtyeen uudelleen vuonna 1980.
Kappaleet

Sookie, Sookie – 3.38  (D. Covay, S. Cropper)
Give Me Some News – 4.01  I Can Use" (J. Kay)
You – 3.41  (J. Kay)
Hot Night In A Cold Town – 3.23  (R. Littlefield/G. Cushing-Murray)
Ain't Nothin' Like It Used To Be – 3.50  (J. Kay)
Magic Carpet Ride – 3.47  (J. Kay/R. Moreve)
Five Finger Discount – 4.39  (J. Kay)
Hey Lawdy Mama – 3.38  (J. Kay/L. Byrom/J. Edmonton)
Business Is Business – 3.31  (J. Kay)
Born to Be Wild – 4.59  (M. Bonfire)
The Pusher – 5.53  (H. Axton)
Muusikot

John Kay: kitara, huuliharppu, laulu
Michael Palmer: kitara, taustalaulu
Chad Peery: basso, laulu
Brett Tuggle: urut, piano
Steven Palmer: rummut, perkussiot, laulu
Kati Määttänen

| Kati Määttänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kati Määttänen
Syntynyt: 8. joulukuuta 1969 (ikä 54)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  184 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1984–1985 1990–1993 1994–1996 1996–1997:   Nokian Urheilijat  Sampo Basket  Korinokia  Tampereen Pyrintö
Maajoukkueet
1989–1993:   Suomi
Ottelut (pisteet):  37 (84)
Kati Määttänen (s. 8. joulukuuta 1969) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Nokian Urheilijoiden kasvatti Määttänen pelasi naisten SM-sarjassa seitsemän kautta edustaen nokialaisia joukkueita, Sampo Basketia ja Tampereen Pyrintöä.
Suomen naisten maajoukkueessa Määttänen pelasi vuosina 1989–1993 37 ottelua 2,3 pisteen keskiarvolla. Vuonna 1990 hän kuului Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomen hopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen, ja vuonna 1992 hän oli samassa turnauksessa neljäs. Lisäksi Määttänen pelasi viisi A-tyttöjen maaottelua.
Kati Ollilainen

Kati Ollilainen (s. 2003) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa yksitoista maaottelua. Hän on Helsingin NMKY:n kasvatti, pelasi kolme vuotta Pohjois-Haagan yläasteen HBA-joukkueessa [lähde? ] ja on edustanut Korisliigassa HBA-Märskyä kausina 2019–2023. Hän on kahden kauden aikana pelannut Korisliigassa 44 runkosarjaottelua ja kaksi pudotuspeliä. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän teki runkosarjassa ottelua kohden 8,9 pistettä ja kaudella 2020–2021 hän otti 5,5 levypalloa per ottelu. Ollilainen voitti kaudella 2017–2018 sekä 16-vuotiaiden että 19-vuotiaiden Suomen mestaruudet Helsingin NMKY:n joukkueessa. Kaudella 2018–2019 hänet valittiin 19-vuotiaiden SM-sarjassa vuoden pelaajaksi. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen.
Ollilainen on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 43 ottelua ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa seitsemän ottelua ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 25 ottelun. Kati Ollilainen on toiminut joukkueen kapteenina 16-, 18- ja 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Maaottelupelejä hänellä on yhteensä 86. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2020 Latviaa vastaan.
Hän pelaa NCAA:n 1 divisioonan Wyomingin yliopiston Cowgirls koripallojoukkueessa.
Kati Ojaloo

| Kati Ojaloo |
| --- | --- |
 Kati Ojaloo
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1990 (ikä 34) Viljandi, Viro
Kansalaisuus:   Viro
Yleisurheilija
Laji:  moukarinheitto
Seura:  Noormarkun Nopsa
Valmentaja:  Juha Lahtinen
Ennätykset:  71,50 m (2020)
 Tietolaatikko päivitetty 29.8.2020 
Kati Ojaloo (s. 31. tammikuuta 1990 Viljandi, Viro) on virolainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Noormarkun Nopsaa, ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2017 lähtien toiminut Juha Lahtinen.
Ojaloo on kahdeksankertainen moukarinheiton Viron mestari (2012–2016, 2021–2023). Vuonna 2019 hän sai osallistumisoikeuden Kalevan kisoihin. Ensimmäisellä osallistumiskerrallaan Kalevan kisoihin hän saavutti hopeaa kuten myös vuonna 2020 tuloksella 67,16.
Ojaloon ennätys on 71,50, jonka hän heitti 29. elokuuta 2020 Porissa. Tulos on Viron ennätys ja Suomen kaikkien aikojen tilastossa kolmanneksi paras tulos.
Moukarinheiton Ojaloo aloitti 18-vuotiaana harrastettuaan sitä ennen kiekonheittoa. Nykyisin hän asuu Porissa ja hänen avopuolisonsa on Tuomas Seppänen.
Lougan alue

| Lougan alue région de Louga |
| --- | --- |
 Lougan alue Senegalin kartalla.
Valtio:  Senegal
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Louga
Pinta-ala:  24 847 km²
Väkiluku (2018):  1 004 400
Lougan alue (ransk. région de Louga) on hallintoalue Senegalin pohjoisosassa. Sen keskus on Lougan kaupunki. Alueen pinta-ala on 24 847 neliökilometriä. Asukkaita on 1 004 400 henkeä (vuonna 2018, arvio).
Louga on pinta-alaltaan Senegalin kolmanneksi suurin alue. Se rajoittuu pohjoisessa Saint-Louisin, idässä Matamin ja etelässä Kaffrinen ja Diourbelin alueisiin sekä lännessä Thièsin alueeseen ja Atlantin valtamereen.
Alue jakautuu Kébémerin, Linguèren ja Lougan departementteihin. Arrondissementteja on 11, kaupunkikuntia seitsemän ja maalaiskuntia 48. Kaupungit ovat Dahra, Guéoul, Kébémer, Linguère, Louga, Mbeuleukhé ja Ndiagne.
Alueella asuu 6,5 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 21 %. Asukkaista  65,5 % on wolofeja, 29,4 % fulbeja, 2,5 % sererejä ja 2,2 % maureja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja transhumanssiin perustuva karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2006–2007

| Miesten 1-sarjan kausi 2006-2007 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  23
Mestari:  Loimijoen Hurrikaani
Toinen sija:  Valkeakosken Isku-Veikot
Nousseet joukkueet:  Loimijoen Hurrikaani Valkeakosken Isku-Veikot
Ylempi sarjataso:  SM-liiga
Alempi sarjataso:  2-sarja
  ← 2005-2006 :  2007-2008 → 
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2006–2007 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat Supersarjaan.
Supersarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Loimijoen Hurrikaani | 10 | 8 | 2 | 26-8 | 18 |
| Valkeakosken Isku-Veikot | 10 | 6 | 4 | 22-15 | 13 |
| Tornion Lentis -88 | 10 | 5 | 5 | 21-19 | 12 |
| Himangan Urheilijat | 10 | 5 | 5 | 17-22 | 10 |
| East Volley | 10 | 5 | 5 | 19-20 | 10 |
| Nurmon Jymy | 10 | 1 | 9 | 8-29 | 2 |
Supersarja > Pudotuspelit

| Loimijoen Hurrikaani – Himangan Urheilijat  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. maaliskuuta | Hurrikaani | HU | 3–0 | 25-22 , 27-25 , 25-16 |
| 10. maaliskuuta | HU | Hurrikaani | 0–3 | 21-25 , 22-25 , 20-25 |
Hurrikaani liigakarsintaan voitoin 2–0
| Valkeakosken Isku-Veikot – Tornion Lentis -88  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. maaliskuuta | Isku-Veikot | Lentis -88 | 3–0 | 25-21 , 25-14 , 25-23 |
| 10. maaliskuuta | Lentis -88 | Isku-Veikot | 1–3 | 16-25 , 9-25 , 26-24 , 18-25 |
Isku-Veikot liigakarsintaan voitoin 2–0
Supersarja > Liigakarsinta

| sija | Joukkue | O | V | H | Vo Erät | Hä Erät | Eräpisteet | Lähtöpisteet | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Loimijoen Hurrikaani | 6 | 4 | 2 | 15 | 7 | 508–468 | 1 | 9 |
| 2 | Valkeakosken Isku-Veikot | 6 | 4 | 2 | 12 | 11 | 513–520 | 0 | 8 |
| 3 | Keski-Savon Pateri | 6 | 3 | 3 | 12 | 13 | 550–562 | 1 | 7 |
| 4 | Korson Veto | 6 | 1 | 5 | 7 | 15 | 497–518 | 0 | 2 |
Alaloppusarja > Loppuottelut

| Alaloppusarjan lopputurnaus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. huhtikuuta | Äänekosken Urheilijat | Kalajoen Lentopallo | 3–0 | 25-18 , 25-21 , 25-19 |
| 1. huhtikuuta | Lentopalloseura ETTA | Kimmo Volley | 0–3 | 26-28 , 23-25 , 21-25 |
| 1. huhtikuuta | Äänekosken Urheilijat | Kimmo Volley | 3–2 | 29-27 , 21-25 , 25-21 , 23-25 , 15-12 |
Äänekosken Urheilijat voitti turnauksen
Karsinnoissa selvisivät voittajiksi Mäntän Valo ja Kyyjärven Kyky.
Keskinäinen rekursio

Keskinäinen rekursio on rekursion erityistapaus, jossa kaksi tai useampi funktio kutsuu toinen toisiaan.
Keskinäinen rekursio on yleistä funktionaalisessa ohjelmoinnissa. Kieliä joissa sitä yleisesti käytetään ovat esimerkiksi Lisp, Scheme ja ML. Joissakin Prologin kaltaisissa kielissä keskinäinen rekursio on miltei väistämätöntä.
Tietojenkäsittelytieteilijä Peter Norvig suosittelee että keskinäisen rekursion sijaan kaksi tai useampi funktiota yritettäisiin yhdistää yhdeksi funktioksi.
Lerone Clarke

| Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Jamaika> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 2009 | 4 × 100 m |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | New Delhi 2010 | 100 m |  |
|  Hopeaa | New Delhi 2010 | 4 × 100 m |  |
Lerone Clarke (s. 12. kesäkuuta 1981 Trelawny) on jamaikalainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän oli mukana maansa kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa Berliinin MM-kisoissa 2009. Clarke voitti 100 metrin juoksun Kansainyhteisön kisoissa 2010 ja sai samoista kisoista myös hopeaa 4 × 100 metrin viestistä.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
100 m: 9,99 s (2009)
60 m (sisäradat): 6,47 (2012)
Kauppakeskus Maxim

Kauppakeskus Maxim
Kauppakeskus Maxim on Kokkolan keskustassa sijaitseva ostoskeskus. Maxim on rakennettu 1960–1970-luvulla. Kauppakeskus Maxim sijaitsee Rantakadulla. Maximissa on 11 liikettä, ja kolme kerrosta. Keskuksen kolmannessa kerroksessa sijaitsee kahvila Minna. Heti Maximia vastapäätä sijaitsee kauppakeskus Rantakulma.
Lizette Cabrera

| Lizette Cabrera |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1997 (ikä 26)
Kansalaisuus:   Australia
Tennispelaaja
Pituus:  168  cm
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  776 649 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  192. (16.1.2017)
Voitot/tappiot:  173–171
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2017, 2018)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  
Voitot/tappiot:  69–93
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Lizette Cabrera (s. 19. joulukuuta 1997 Townsville) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 192 tammikuussa 2017. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Filippiineiltä.
Cabrera sai villin kortin Australian avoimiin 2017. Tammikuussa 2017 Cabrera sai villin kortin myös Hobartin WTA-turnauksen pääsarjaan. Hän voitti ensimmäisessä WTA-turnauksen ottelussaan viidenneksi sijoitetun Misaki Doin kolmessa erässä.
Aiheesta muualla

Lizette Cabrera WTA:n sivuilla (englanniksi)
Lizette Cabrera ITF:n sivuilla (englanniksi)
Lehtissaari (saari Säynätsalossa)

Lehtissaari
| --- | --- |
Muut nimet:  Lehtisaari
Sijainti:  Jyväskylä Keski-Suomi Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  105 m 
Pinta-ala:  72,5 ha  
| --- | --- |
Asukasluku:  635 (vuonna 2018 )
Asutuskeskukset:  Lehtisaari
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lehtissaari , joskus myös Lehtisaari , on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylän Säynätsalossa ja joka sijaitsee Pohjois-Päijänteellä Muuratsalon luoteispuolella.
Maantietoa

Saari on 1,6 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 72,5 hehtaaria . Se on muodoltaan selväpiirteinen, mutta sen koillispäässä on 0,5 kilometriä pitkä Kaijansaaren niemi. Saaren maaperä on samanlainen kuin Säynätsalossa eli se on hietaa ja savimaata. Saaren korkein huippu sijaitsee saaren eteläosassa, missä se yltää noin 105 metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle. Silloin se kohoaa noin 27 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Myös saaren pohjoisosassa mäki, joka kohoaa noin 19 metrin korkeuteen ja länsiosassa on noin 7 metriä korkea mäki.
Saari on lähes kokonaan asuinaluetta, mutta saaren etelä- ja koillisosassa on pienet metsäsaarekkeet. Saari on Jyväskylän 32. kaupunginosa Lehtisaari, jossa on asukkaita noin 640 (vuonna 2018 ). Mantereelta tulee Säynätsalon saaren kautta tie, joka ylittää Louhunsalmen riippusiltaa pitkin. Tie jatkuu Lehtissaarella seuraten saaren itärantaa. Tieltä poikkeaa Lehtissaarella kolme sivutietä sen omille asuinalueille. Lehtissaaren ja Muuratsalon välissä on Lemmensilta, jota käyttäen pääsee Muuratsalon pohjoispäähän Haikan ja Kortepellon asuinalueille.
Luontoarvoja

Saaren luonto on linnuille suotuisaa elinympäristöä. Rantoja kiertää järviruokoa ja muita vesikasvillisuutta kasvavaa rantavyöhyke. Lintujen elinympäristönä ja pesimäalueena Lehtisaari saa hyvät pisteet.
Historiaa

Vielä 1940-luvulla saari oli yhden maatilan asuttama. Saaren karttanimi oli ”Lehtisensaari” ja sinne oli raivattu maatilan kolme peltopalstaa. Tieyhteyttä Säynätsaloon ei vielä ollut, vaan asukkaat liikkuivat Lehtisaaresta veneellä tai lossilla, joka oli siirretty liikennöimään Louhunsalmeen Säynätsalon ja mantereen välisen pengertien valmistuttua vuonna 1947. Tuohon aikaan oli Kaijansaari piirretty vielä saareksi.
Vuoden 1963 peruskartassa saareen oli rakennettu nykyiset tieyhteydet. Lehtisaaren ja Muuratsalon välinen  Lemmensilta oli muutettu autolla ajettavaksi vuonna 1948 ja Louhunsalmen riippusilta, joka yhdisti Lehtisaaren ja Säynätsalon, vihittiin vuonna 1957. Kolmelle pellolle ja niiden ympäristöön kohosivat ensimmäiset talot. Saaressa oli kansakoulu ja kaksi kauppaa. Etelärannassa sijaitsi leirintäalue. Saaren pohjoispäässä on vielä 1963 kartassa asuntoja, joita ei enää näy seuraavassa 1983 kartassa. Kyseiset asunnot edustivat Koppikylän parakkialuetta, joka rakennettiin jatkosodan aikana etenkin  Helylästä tulleiden evakoiden asuttamiseksi.
Leo Hendrik Baekeland

| Leo Hendrik Baekeland |
| --- | --- |
 Leo Hendrik Baekeland
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1863
Kuollut: 23. helmikuuta 1944 (80 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kemia
 Nimikirjoitus
Leo Hendrik Baekeland (14. marraskuuta 1863 – 23. helmikuuta 1944) oli belgialais-amerikkalainen kemisti, joka keksi vuonna 1893 Velox-valokuvauspaperin ja vuonna 1907 ensimmäisen täysin synteettisen muovin bakeliitin.
Baekeland syntyi Belgiassa ja väitteli tohtoriksi Gentin yliopistossa. Hän muutti vuonna 1889 Yhdysvaltoihin. Baekeland myi Velox-paperiaan koskevan patentin 1899 Kodak-yhtiön George Eastmanille 750 000 Yhdysvaltain dollarin hinnalla.
Bakeliitin keksiminen aloitti muovin aikakauden.
Bakeliitin keksiminen

Kun Baekelandilta kysyttiin, miksi hän tutki synteettisiä hartseja, hän vastasi "tehdäkseni rahaa". Hänen ensimmäisenä tavoitteenaan oli löytää korvaava aine sellakalle. Kemistit olivat huomanneet, että monet luonnolliset hartsit ja kuidut olivat polymeerejä. Beakeland aloitti tutkimalla fenolin ja formaldehydin reaktioita. Hän valmisti niistä ainetta, jota kutsuttiin Novolakiksi. Se ei koskaan saanut suurta kaupallista suosiota. Myöhemmin hänen onnistui paineen ja lämpötilan säätelyn avulla valmistaa bakeliittia.
Myöhempi elämä

Baekelandista tuli monimiljonääri bakeliitin kaupallisen menestyksen johdosta. Baekeland vieraili Englannissa vuonna 1916 ja tapasi James Swinburnen, joka oli 10 vuotta aikaisemmin melkein vahingossa keksinyt bakeliitin kanssa identtisen materiaalin vain haivaitakseen, että Baekeland on saanut patentin päivää aikaisemmin. Baekeland otti Swinburnen johtajaksi uuteen Bakelite Limitediin, brittiläiseen tytäryhtiöönsä. Baekeland pääsi Time-lehden kanteen 22. syyskuuta 1924.
Rappeutuminen ja kuolema

Baekelandista tuli iän myötä hyvin eksentrinen, ja hän kävi rajuja taisteluita poikaansa vastaan yritystä koskevissa asioissa. Hän myi yrityksensä General Bakelite Companyn Union Carbidelle vuonna 1939 ja vetäytyi poikansa vaatimuksesta eläkkeelle. Hänestä tuli erakko, ja hän söi ainoastaan säilykeruokaa. Baekeland alkoi innokkaasti kehittää valtavaa trooppista puutarhaa Floridassa sijaitsevan kartanonsa maille. Hän kuoli aivoverenvuotoon New Yorkissa sijaitsevassa parantolassa.
Jälkipolvet: Baekeland-murha

Baekelandin pojanpojanpoika Anthony Baekeland (s. 1951) vietti vuosia psykiatrisessa sairaalassa murhattuaan 1972 äitinsä, seurapiirirouva Barbara Daly Baekelandin. Vapauduttuaan hän puukotti isoäitiään ja tukehdutti itsensä sitten vankisellissään muovipussilla 1981. Hänen suhteestaan äitiinsä kertoo vuoden 2007 elokuva Savage Grace.
Aiheesta muualla

Bakelite Museum: Bakelite: The Material of a Thousand Uses (englanniksi, sisältää lyhyen elämäkerran)
The Time 100: Leo Baekeland (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kerameikóksen arkeologinen museo

| Kerameikóksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Κεραμεικού |
| --- | --- |
 Kerameikóksen arkeologisen museon rakennus.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Kerameikoksen arkeologinen alue, Kerameikós, Ateena, Attika, Kreikka
Perustettu:  1937
Koordinaatit:  37°58′41″N, 23°43′00″E
 fiKerameikóksen arkeologinen museo 
   
Kerameikóksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Κεραμεικού, Archaiologikó Mouseío Kerameikoú) on arkeologinen museo Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Kerameikóksen kaupunginosassa antiikin Kerameikoksen kaupunginosan ja hautausmaan arkeologisen alueen lounaiskulmassa ja esittelee alueen kaivauksissa tehtyjä löytöjä.
Museo on perustettu ja sen rakennus rakennettu vuonna 1937. Museorakennusta on laajennettu 1960-luvulla.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu erityisesti hautakiviä ja kuvapatsaita sekä erilaisia haudoista löydettyä esineistöä, kuten keramiikkaa ja koruja, antiikin Kerameikoksen hautausmaalta, joka sijaitsi juuri Ateenan kaupunginmuurin ulkopuolella.
Kouros-patsas ja kaksi sfinksiä, 500-luku eaa.
Geometrisen kauden keramiikkaa.
Aryballos, 490–480 eaa.
Amfareten hautakivi, 430–420 eaa.
Eukolinean hautakivi.
Deksileoksen hautakivi.
Haudoista löydettyjä esineitä, 400-luku eaa.
Tanagralaisia terrakottahahmoja, n. 400 eaa.
Häävalmisteluja kuvaava maalaus astiassa, 370–360 eaa.
Hellenistisen ajan kultaisia hautakoruja.
Lyijylevyyn kirjoitettu maaginen kirous, 300-luku eaa.
Filetoksen hautakivi, ensimmäinen vuosisata.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kerameikóksen arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa