stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan avoin tennisturnaus 2006
Seniorit > Sekanelinpeli

Katarina Srebotnik (SLO) / Nenad Zimonjić (SCG) - Jelena Lihovtseva (RUS) / Daniel Nestor (CAN), 6-3, 6-4
Juniorit > Poikien kaksinpeli

Martin Klizan (SVK) - Philip Bester (CAN), 6-3, 6-1
Juniorit > Tyttöjen kaksinpeli

Agnieszka Radwańska (POL) - Anastasija Pavljutšenkova (RUS), 6-4, 6-1
Juniorit > Poikien nelinpeli

Emiliano Massa (ARG) / Kei Nishikori (JPN) - Artur Chernov / Valery Rudnev (RUS), 2-6, 6-1, 6-2
Juniorit > Tyttöjen nelinpeli

Sharon Fichman (CAN) / Anastasija Pavljutšenkova (RUS) - Agnieszka Radwańska (POL) / Caroline Wozniacki (DEN), 6-7(4), 6-2, 6-1
Sijoitetut pelaajat

| --- | --- |
 Miesten kaksinpeli  Roger Federer (loppuottelu)   Rafael Nadal (mestari)   David Nalbandian (välierät, luovutus)   Ivan Ljubičić (välierät)   Andy Roddick (1. kierros)   Nikolai Davidenko (puolivälierät)   Tommy Robredo (4. kierros)   James Blake (3. kierros)   Fernando González (2. kierros)   Gastón Gaudio (4. kierros)   Radek Štěpánek (3. kierros)   Mario Ančić (puolivälierät)   Nicolas Kiefer (3. kierros)   Lleyton Hewitt (4. kierros)   David Ferrer (3. kierros)   Jarkko Nieminen (1. kierros, luovutus)   Robby Ginepri (1. kierros)   Thomas Johansson (1. kierros)   Marcos Baghdatis (2. kierros)   Tomáš Berdych (4. kierros)   Sébastien Grosjean (2. kierros)   Dominik Hrbatý (3. kierros)   Tommy Haas (3. kierros)   Juan Carlos Ferrero (3. kierros)   Gaël Monfils (4. kierros)   José Acasuso (2. kierros)   Olivier Rochus (3. kierros)   Fernando Verdasco (2. kierros)   Paul-Henri Mathieu (3. kierros)   Carlos Moyà (3. kierros)   Dmitri Tursunov (3. kierros)   Nicolás Massú (3. kierros) :  Naisten kaksinpeli  Amélie Mauresmo (4. kierros)   Kim Clijsters (välierät)   Nadja Petrova (1. kierros)   Marija Šarapova (4. kierros)   Justine Henin-Hardenne (mestari)   Jelena Dementjeva (3. kierros)   Patty Schnyder (4. kierros)   Svetlana Kuznetsova (loppuottelu)   Francesca Schiavone (4. kierros)   Anastasija Myskina (4. kierros)   Venus Williams (puolivälierät)   Martina Hingis (puolivälierät)   Anna-Lena Grönefeld (puolivälierät)   Dinara Safina (puolivälierät)   Daniela Hantuchová (4. kierros)   Nicole Vaidišová (välierät)   Flavia Pennetta (3. kierros)   Jelena Lihovtseva (1. kierros)   Ana Ivanović (3. kierros)   Marija Kirilenko (3. kierros)   Nathalie Dechy (3. kierros)   Ai Sugiyama (2. kierros)   Tatiana Golovin (1. kierros)   Katarina Srebotnik (3. kierros)   Marion Bartoli (2. kierros)   Anabel Medina Garrigues (3. kierros)   Anna Tšakvetadze (2. kierros)   Lucie Šafářová (1. kierros)   Sofia Arvidsson (2. kierros)   Klára Koukalová (1. kierros)   Shahar Pe'er (4. kierros)   Gisela Dulko (4. kierros)
Aiheesta muualla

rolandgarros.com (Arkistoitu – Internet Archive), viralliset sivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vitali Potapenko

| Vitali Potapenko> Віталій Миколайович Потапенко |
| --- | --- |
 Potapenko vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vitali Mykolaiovytš Potapenko
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1975 (ikä 49) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Ukraina
Koripalloilija
Lempinimi:  Ukrainan-juna
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  208 cm
Paino:  127 kg
NBA-varaus:  12. varaus 1996 (Cleveland Cavaliers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1994–1996:  Wrightin osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
1992–1994 1996–1999 1999–2002 2002–2006 2006–2007 2007–2008:  BK Budiveljnyk Kiova Cleveland Cavaliers Boston Celtics Seattle SuperSonics Sacramento Kings Club Estudiantes
Maajoukkueet
:   Ukraina
Valmennusura
2009–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2017 2018–:  Fort Wayne Mad Ants (apuv.) Indiana Pacers (apuv.) Dakota Wizards (apuv.) Santa Cruz Warriors (apuv.) Cleveland Cavaliers (apuv.) Memphis Grizzlies (apuv.)
Aiheesta muualla
FIBA
Vitali Mykolajovytš Potapenko (ukr. Віталій Миколайович Потапенко, s. 21. maaliskuuta 1975 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Elämä ja urheilu-ura

Potapenko aloitti uransa kotimaassaan ja pelasi Budiveljnykissä vuosina 1991–1994 voittaen Ukrainan mestaruuden vuosina 1992 ja 1993. Vuosina 1994–1996 hän pelasi yhdysvaltalaisessa Wrightin osavaltionyliopistossa, ja Cleveland Cavaliers varasi hänet NBA:han kesän 1996 varaustilaisuudessa tilaisuuden ensimmäisenä ei-yhdysvaltalaisena pelaajana 12. vuorolla. Potapenko pelasi NBA:ssa vuodet 1996–2007 edustaen Cavaliersin lisäksi Boston Celticsiä, Seattle SuperSonicsia ja Sacramento Kingsiä. Kaudella 2007–2008 Potapenko pelasi vielä Espanjan pääsarjaa Estudiantesissa. Potapenko edusti urallaan myös Ukrainan miesten maajoukkuetta. Pelaajauransa jälkeen Potapenko on työskennellyt apuvalmentajana NBA:n kehityssarjassa ja NBA:ssa. Vuonna 2016 hän voitti Cavaliersin apuvalmentajana NBA:n mestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vitali Potapenko Wikimedia Commonsissa
Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams

Päävalmentaja Tyronn Lue 

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko
Valeri Popovitš

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Valeri Aleksandrovitš Popovitš
Syntymäaika: 18. toukokuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Gorki, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 senttimetriä
Lempinimi: Vallu, Tsaari, Popo
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1986 1987 1988–1989 1990–1991 1992–1993 1994 1994–2008 1995–1996 1999–2000 2009 2010–2011 |  Himik Dzeržinsk  Lokomotiv Gorki  TsSKA Moskova  Spartak Moskova  TPV  Ilves  Haka →  Ikast →  Heerenveen  HJK  Ilves | 3 (1) 3 (0) 25 (0) 10 (0) 48 (26) 12 (3) 366 (176) 6 (3) 18 (6) 17 (3) 0 (0) |
Valmennusura
2010–2011   2012–2013:  Ilves   FC Haka juniorit
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. huhtikuuta 2008.
Valeri Aleksandrovitš Popovitš (ven. Валерий Александрович Попович, s. 18. toukokuuta 1970 Gorki, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen jalkapalloilija, joka pelasi 1990-luvun alusta lähtien vuoteen 2010 Suomessa. Neuvostoliitossa syntyneellä Popovitšilla on sekä Suomen että Venäjän kansalaisuus. Popovitš teki liigaurallaan 166 maalia ja häntä onkin kuvailtu aikojen parhaaksi Suomessa pelanneeksi ulkomaalaispelaajaksi.
Ura

Uransa alkuaikoina Popovitš edusti silloisessa Neuvostoliitossa muun muassa moskovalaisseuroja TsSKA ja Spartak. 1990-luvun alussa hän siirtyi toisen venäläistaiturin, Oleg Ivanovin, kanssa Suomeen TPV:hen, josta kaksikko päätyi Ilveksen kautta Hakaan.
Lempinimellä ”Tsaari” tunnettu Popovitš edusti Hakaa yhteensä 15 kauden ajan ja saavutti muun muassa viisi Suomen-mestaruutta kunnes kauden 2008 päätyttyä seura ilmoitti, ettei se uusi Popovitšin sopimusta. Kesällä 2009 Haka ilmoitti ”jäädyttävänsä” Popovitšin pelinumeron 14. Kaudella 2009 Popovitš pelasi HJK:ssa, jossa hän saavutti uransa kuudennen Suomen-mestaruuden.
Popovitš pelasi Veikkausliigassa 395 ottelua ja teki 166 maalia. Hänet valittiin neljästi Veikkausliigan parhaaksi pelaajaksi. Hän on Veikkausliigassa eniten maaleja tehnyt pelaaja ja jakaa Kimmo Tarkkion kanssa ennätyksen yhden kauden tehtyjen maalien määrässä (23 maalia 29 ottelussa kaudella 1999 Hakassa). Suomen korkeimmalla sarjatasolla hän on historian viidenneksi paras maalintekijä Heikki Suhosen, Kai Pahlmanin, Ismo Liuksen ja Olavi Rissasen jälkeen.
Kaudeksi 2010 Popovitš siirtyi Kakkosessa pelaavan Ilveksen pelaaja-valmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella, jossa oli optio yhdestä lisävuodesta.  Popovitš toimii Ilveksen edustusjoukkueen lisäksi Ilveksen Futis Akatemiassa (IFA), talenttiryhmissä sekä valmentajana jalkapallokouluissa. 
 Popovitšin aikakaudella Ilves ei kuitenkaan saavuttanut nousua Ykköseen eikä tämän sopimusta kahden kauden jälkeen jatkettu. Hänet korvasi kaudella 2012 Mika Malinen.
Valeri Popovitš toimi vuosina 2012-2013 FC Hakan valmennuspäällikkönä. Nykyään hän työskentelee metalliallalla.
Muuta

Nuoruudessaan Popovitš pelasi myös Neuvostoliiton juniorimaajoukkueissa. Hän voitti alle 16-vuotiaiden EM-pronssia vuonna 1986 ja alle 18-vuotiaiden EM-kultaa 1988. Vuonna 1989 hän osallistui nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Neuvostoliiton junioriedustusten takia hän ei ollut kelpoinen pelaamaan Suomen maajoukkueessa, vaikka hän sai vuonna 2006 Suomen kansalaisuuden.
Popovitš kärsii lentopelosta, mikä hankaloitti osallistumista euro-otteluiden vieraspelimatkoille. Itämeren rantavaltioissa pelattaviin otteluihin hän matkusti laivalla.
Popovitš on valmentanut Hakan junioreita, joissa on pelannut myös hänen poikansa Anton. Myös hänen toinen poikansa Sasha on pelannut  Valkeakosken Hakassa.
Saavutuksia

Suomen mestaruus (6): 1995, 1998, 1999, 2000, 2004, 2009
SM-hopea (2): 2003, 2007
SM-pronssi (2): 2002, 2006
Suomen Cupin voitto (3): 1997, 2002, 2005
Veikkausliigan paras pelaaja (4): 1995, 1998, 2002, 2003
IS-tähtikisan voitto (5): 1995, 1999, 2003, 2005, 2007
Veikkausliigan paras maalintekijä: 1995, 1999
Ykkösen paras maalintekijä: 1992, 1997
Aiheesta muualla

Popovitš Ilvekseen (Arkistoitu – Internet Archive)
Popovitšin esittely Ilveksen sivustolla[vanhentunut linkki]
Popovitšin esittely Veikkausliigan sivustolla
Valeri Popovitš UrheiluSuomi.comin sivuilla
Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Erwin • 2023: Radulović
Vitali Mutko

Vitali Mutko (2018)
Mutko ja Andrei Aršavin
Vitali Leontjevitš Mutko (ven. Виталий Леонтьевич Мутко, s. 8. joulukuuta 1958) on venäläinen poliitikko ja urheiluvaikuttaja. Mutko oli Venäjän jalkapalloliiton puheenjohtaja, mutta hän vetäytyi tehtävästään joulusta 2017 Venäjän vuoden 2018 jalkapallon MM-kisojen alkuun saakka, eli noin puoleksi vuodeksi. Hän erosi tehtävästään 19. joulukuuta 2018.
Tehtäviä

Venäjän varapääministeri 2016–2020 (Medvedevin hallitus)
Venäjän urheiluministeri 2012–2016 (Medvedevin hallitus)
Venäjän urheilusta, turismista ja nuorisopolitiikasta vastaava ministeri 2008–2012 (Putinin II hallitus)
Venäjän 2018 jalkapallon MM-kilpailujen hakukomitean ja paikallisen järjestelykomitean puheenjohtaja
Kansainvälisen jalkapalloliiton hallituksen jäsen 2009–
Venäjän jalkapalloliiton puheenjohtaja 2005–2009 ja 2015–2018
Venäjän jalkapalloliigan puheenjohtaja 2001–2003
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vitali Mutko Wikimedia Commonsissa
Viipurin Taiteilijaseura

Viipurin Taiteilijaseura on Suomessa toimiva valtakunnallinen taiteilijoiden yhdistys, joka on perustettu 1930 Viipurissa. Seuran eri puolilla Suomea asuvat nykyjäsenet ovat enimmäkseen toisen ja kolmannen polven karjalaisia. Seura edistää viipurilaisuuden ja karjalaisuuden perintöä kuvataiteessa.
Seuran jäsenistä vielä muutama on syntynyt luovutetussa Karjalassa. Jäsenet ovat kuvataiteen eri alueiden edustajia. Näyttelyitä järjestettiin alkuun Viipurissa ja sotien jälkeen eri puolilla Suomea.  
Viipurin Taiteilijaseuran aloitteesta syntyi 1938 perustettu valtakunnallinen Suomen Kuvaamataiteilijain Liitto, eli nykyinen Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto ry.
Historia

Viipurin Taiteilijaseura perustettiin syyskuun 5. päivänä 1930 Viipurissa, Pyöreässä Tornissa. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli kirjailija, taidemaalari ja kulttuuritoimittaja Viljo Kojo, jonka 30-vuotinen toiminta seuran johdossa oli yhdistykselle perustavanlaatuista. 1930-luku kokonaisuudessaan merkitsi Viipurin taiteilijaseuran aseman vakiinnuttamista. Esimerkkeinä taiteen kentän suunnannäyttäjistä olivat taiteilijaseuran jäsenet, taidemaalari Väinö Rautio Pro Natura -ryhmän välityksellä sekä taidemaalari, professori Unto Pusa. Talvisodan seurauksena Viipuri menetettiin ja seuran jäsenistö joutui evakkoon. Toiminta jatkui tästä huolimatta. Välirauhan aikana pidettiin näyttely Helsingissä ja vuonna 1943 näyttely takaisin vallatussa Viipurissa, joka jäi viimeiseksi näyttelyksi seuran syntymäkaupungissa. Sotien jälkeen suurin osa jäsenistä siirtyi Helsinkiin, josta tuli seuran uusi kotipaikka. Sotien jälkeen Taiteilijaseura on toiminut koko luovutetun alueen taiteilijoiden yhdyssiteenä ja foorumina. Taiteellisista ja ammatillisista pätevyysvaatimuksista on pidetty kiinni.
Historia > Seuran varhaisvuosien taiteellisia vaikuttajia

Viipurin Taiteilijaseuran jäseninä on vaikuttanut ja vaikuttaa paljon maineikkaita taiteilijoita ja taiteen kentän suunnannäyttäjiä. Niin Viipuri, kuin Karjalan muut seudut, Laatokka, Sortavala, Terijoki, Kuokkala, Käkisalmi, Suursaari ja Imatra mm. ovat innoittaneet taiteilijoita. Myös Viipurin kaupungin genius loci, paikan henki, kiehtoi lukuisia taidemaalareita, heistä esimerkkinä mainittakoon Kalle Kuutola, Väinö Kunnas, Lauri Välke, Olli Miettinen ja Väinö Kamppuri. Seuran Viipurissa vaikuttaneita taiteilijoita olivat mm. Eva Cederström, Aimo Kanerva ja kuvanveistäjä, professori Aimo Tukiainen. Viimeksi mainittu on tunnettu myös Oriveden Purnussa käynnistämästään näyttelytoiminnasta. Viipurin Taiteilijaseuran menneitä vaikuttajia ovat olleet myös Mikko Hovi, Erkki Tanttu, Aukusti Tuhka ja Viljo Savikurki.
Aiheesta muualla

Viipurin Taiteilijaseuran verkkosivut
Vladimer Ugrekhelidze

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1960 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1963 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Jugoslavia 1961 |  |  |
Vladimer Ugrekhelidze (georg. ვლადიმერ უგრეხელიძე, ven. Владимир Несторович Угрехелидзе, Vladimir Nestorovitš Uhreh’elidze, 18. elokuuta 1939 Tbilisi, Georgian SNT – 3. helmikuuta 2009) oli Neuvostoliittoa edustanut georgialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Ugrekhelidze saavutti Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana olympiahopeaa Roomassa 1960, MM-pronssia Brasiliassa 1963 ja Euroopan mestaruuden Jugoslaviassa 1961.
Vladimer Aptsiauri

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | floretin joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1982 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Barcelona 1985 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lyon 1990 | floretin joukkuekilpailu |  |
Vladimer Aptsiauri (georg. ვლადიმერ აფციაური, 4. helmikuuta 1962 Manglisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 14. toukokuuta 2012 Tbilisi) oli georgialainen, Neuvostoliittoa edustanut miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Aptsiauri voitti olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa Soulissa 1988. MM-kilpailuista hän saavutti floretin joukkuekilpailusta kolme mitalia, joista yksi kultainen.
Aptsiauri toimi vuodesta 1998 alkaen kahdeksan vuotta Kuwaitin miekkailumaajoukkueen päävalmentajana. Hän toimi myös Georgian miekkailuliiton johtotehtävissä. Aptsiauri kuoli Tbilisissä toukokuussa 2012. Hänen kuolemansa julkistettiin 17. toukokuuta.
Von Hertzen

Von Hertzen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Eja von Hertzen-Tengström (1887–1969), suomalainen näyttelijä
Ernst Gustav von Hertzen (1765–1834), eversti, Suomen sodan sankari
Fanny von Hertzen (1873–1950), raittiusliikkeen, NNKY:n ja Valkonauhaliiton aktiivi
Gunnar von Hertzen (1893–1973), jääkäriupseeri
Heikki von Hertzen (1913–1985), Väestöliiton ja Asuntosäätiön toiminnanjohtaja
Heikki S. von Hertzen (1942–2022), Helsingin apulaiskaupunginjohtaja, Heikki von Hertzenin poika
Gustav von Hertzen (1930–2013), vuorineuvos, Suomen Sokeri Oy:n toimitusjohtaja
Johanna von Hertzen (s. 1994), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Kie von Hertzen (s. 1970), suomalainen kitaristi
Knut von Hertzen (1901–1979), suomalainen vakuutusneuvos ja tietokirjailija
Markku von Hertzen (s. 1948), suomalainen poliitikko, Suomen ekonomiliiton entinen toimitusjohtaja
Mikko von Hertzen (s. 1972), suomalainen muusikko
Pirjo von Hertzen (s. 1948), suomalainen ekonomi ja toimitusjohtaja
Päivi von Hertzen, suomalainen tanssija ja koreografi
Päivi von Hertzen (o.s. Paunu, 1946–2016), suomalainen laulaja
Ulla-Maija von Hertzen (s. 1954), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Vladica Popović

Vladimir ”Vladica” Popović (serb. Владимир ”"Владица” Поповић, 17. maaliskuuta 1935 Zemun, Jugoslavian kuningaskunta – 10. elokuuta 2020) oli jugoslavialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Seuratasolla pisimpään Belgradin Punaista tähteä edustanut Popović kuului Jugoslavian jalkapallomaajoukkueen kokoonpanoon vuosien 1958 ja 1962 MM-kilpailuissa. Hän oli maajoukkueen kokoonpanossa myös Melbournen kesäolympialaisissa 1956 joissa ei kuitenkaan pelannut. Punaisessa tähdessä Popović voitti viisi Jugoslavian mestaruutta ja kolme Jugoslavian cup-mestaruutta. Valmentajana hän työskenteli muun muassa Venezuelassa. Popović kuoli 85-vuotiaana 10. elokuuta 2020.
Vladikavkazin kaupunkipiiri

Vladikavkazin kaupunkipiiri (ven. Городской округ город Владикавказ, Gorodskoi okrug gorod Vladikavkaz) on Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan pääkaupungin Vladikavkazin ja sen lähiympäristön käsittävä kunnallishallinnollinen alue Venäjän Kaukasiassa. Kaupunkipiiri rinnastuu hallinnollisesti  tasavallan kahdeksaan muuhun kunnallispiiriin, joista yksi on kaupunkipiiriä joka puolelta ympäröivä Vladikavkazin esikaupunkipiiri (Prigorodnyi raion).
Paikallishallinnon rakennus Terekin oikealla rannalla.
Kaupunkipiiriä ei ole hallinnollisesti jaettu erillisiin kuntiin, mutta siihen kuuluu Vladikavkazin lisäksi kaksi taajamaa, Južnyi ja Zavodskoi, sekä kylät Balta, Tšmi, Ezmi, Verhnyi Lars ja Nižni Lars.
Vuonna 2002 kaupunkipiirissä oli 332 650 asukasta, joista 315 608 asui varsinaisessa Vladikavkazin kaupungissa, 14 574 Zavodskoin kaupunkityyppisessä taajamassa ja 2 468 näiden kahden ulkopuolisella alueella.
Vesa Pylvänäinen

| Vesa Pylvänäinen> Vesa Heimo Pylvänäinen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. syyskuuta 1956
Kuollut: 9. syyskuuta 2013 (56 vuotta)
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  pastori
Vesa Heimo Pylvänäinen (27. syyskuuta 1956 – 9. syyskuuta 2013) oli suomalainen helluntailiikkeen vaikuttaja. Hän toimi Suomen helluntaikirkon hallituksen puheenjohtajana. Hän oli 11 vuotta Jyväskylän helluntaiseurakunnan johtaja, ja sitä ennen 33 vuotta muiden helluntaiseurakuntien johtajana. Pylvänäinen jäi sairauseläkkeelle keväällä 2012 ja kuoli eturauhassyövän murtamana syksyllä 2013. Pylvänäinen kuului myös Jyväskylän kaupunginvaltuustoon ja oli kristillisdemokraattien valtuustoryhmän puheenjohtaja.
Teoksia

Marika ja Miranda (1990)
3, 2, 1 ...aja! (1991)
Lähtöruudussa: http://vesapylvanainen.blogspot.com (2009).
Von Gierken tauti

Von Gierken tauti on tyypin I glykogeenin varastoitumissairaus. Se aiheuttaa entsyymipuutoksista johtuvaa glykogeenin haitallista kertymistä. Sairaus jaotellaan tyyppeihin Ia ja Ib, joista ensin mainitussa entsyymipuutos koskee glukoosi-6-fosfataasia ja jälkimmäisessä glukoosi-6-fosfaattitranslokaasia. Von Gierken tauti on perinnöllinen, ja sen kuvasi ensimmäisenä vuonna 1929 Edgar von Gierke, joka havaitsi liiallisen glykogeenin kertymisen maksaan ja munuaisiin kahden lapsen ruumiinavausraporteissa.
Osalla von Gierken taudista kärsivistä hypoglykemia ja laktaattiasidoosi voivat ilmetä jo vastasyntyneisyyskaudella. Yleisemmin kuitenkin 3–6 kuukauden iässä kehittyvät sairauden merkkeinä hepatomegalia ja hypoglykemia. Laboratoriolöydöksinä voidaan havaita hypoglykemia, laktaattiasidoosi, hyperurikemia, hyperkolesterolemia ja hypertriglyseridemia. Lisäksi von Gierken taudin tyypistä Ib kärsivillä potilailla ilmenee neutropenia, joka aiheuttaa toistuvia bakteeri-infektioita. Ilman hoitoa lapsen kasvu jää jälkeen normaalista ja ilmenee motorinen kehitysviive. Toistuvat hypoglykemiatilat voivat myös johtaa aivovaurion myötä kognitiivisen kehityksen häiriöön. Ruokavaliohoidolla ja elämäntavoilla voidaan ehkäistä hypoglykemiaa ja parantaa elinajanodotetta. Pitkäaikaiskomplikaatiot ovat kuitenkin mahdollisia. Niihin lukeutuvat munuaisten vajaatoiminta, maksan adenoomat ja hepatosellulaarinen karsinooma. Hepatosellulaarinen karsinooma eli maksasolusyöpä kehittyy todennäköisimmin adenooman pohjalta. Potilailla voi myös olla verenvuotohäiriöitä ja D-vitamiinin puutoksen seurauksina luunmurtumia sekä osteoporoosia. Vaikeat hyperlipidemia ja hypertriglyseridemia kasvattavat ksantoomien, akuutin haimatulehduksen ja varhaisen ateroskleroosin riskiä. Hyperurikemia voi aiheuttaa kihtiä. Naispuolisilla potilailla saattaa ilmetä menorragiaa ja munasarjojen monirakkulaoireyhtymää. Tyypin Ib von Gierken taudin on todettu kasvattavan Crohnin tautia muistuttavan enterokoliitin ja kilpirauhasen vajaatoiminnan riskiä.
Von Gierken taudin tyyppi Ia johtuu mutaatioista kromosomin 17q21 geenissä G6PC. Tyyppi Ib johtuu mutaatioista kromosomin 11q23.3 geenissä SLC37A4. Väestötasolla von Gierken taudin ilmaantuvuus on noin 1/100 000. 80 % tapauksista on tyypin Ia tauteja, 20 % tyypin Ib tauteja. Ashkenaasijuutalaisilla tautia on havaittu esiintyvän viisi kertaa yleisempänä kuin muissa väestöissä.
Viktor Rydberg

| Viktor Rydberg |
| --- | --- |
 Viktor Rydberg vuonna 1876
Henkilötiedot
Koko nimi:  Abraham Viktor Rydberg
Syntynyt: 18. joulukuuta 1828 Jönköping
Kuollut: 21. syyskuuta 1895 (66 vuotta) Djursholm
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  kirjailija, lehtimies ja runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Aikakausi:  1857-1895
Tyylilajit:  romaanit
Aiheet:  toimintaseikkailut
Esikoisteos:  Fribytaren på Östersjön (1857). Itämeren risteilijä (1899)
Pääteokset:  Den siste Atenaren (1859). Viimeinen ateenalainen (1905)
Muuta tietoa
 Djursholmiin Ruotsiin on perustettu kirjailijan muistoksi Viktor Rydberg Gymnasium. Rydberg oli merkittävä Edgar Allan Poen tuotannon ruotsintaja. 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Viktor Rydbergin valokuva ja allekirjoitus
Viktor Rydbergin hautamuistomerkki Göteborgin itäisellä hautausmaalla 17.8.2006 lähtien
Abraham Viktor Rydberg (18. joulukuuta 1828 Jönköping – 21. syyskuuta 1895 Djursholm) oli ruotsalainen kirjailija, lehtimies ja runoilija. Vuodesta 1877 alkaen hän oli Ruotsin Akatemian jäsen.