stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olavi Ahonen (koripalloilija)
Pelaajaura > Maajoukkue

Ahosen nousu helsinkiläiskeskeiseen miesten maajoukkueeseen oli hänen aikanaan jo itsessään erityinen tapaus. Tamperelainen debytoi miesten maajoukkueessa 27. tammikuuta 1963 valmistavassa maaottelussa Ruotsia vastaan. Seuraavana vuonna hän pelasi useiden valmistavien maaottelujen lisäksi kesäkuussa Geneven olympiakarsintaturnauksessa, missä Suomi lunasti paikkansa Tokion kesäolympialaisiin. Karsintaotteluissa melko vähän pelannut Ahonen ei lopulta mahtunut Suomen olympiaryhmään. Seuraavan kerran Ahonen edusti Suomea vuoden 1966 keväällä Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa. Hän kohensi maajoukkueen piste-ennätystään kymmeneen Islantia vastaan. Suomi voitti kaikki ottelunsa selvin lukemin ja voitti Pohjoismaiden mestaruuden. Toukokuussa Ahonen teki maajoukkueuransa piste-ennätyksen heitettyään 15 pistettä sekä Italiaa että Viroa vastaan.
Ahonen pelasi 1967 valmistavissa maaotteluissa, ja hänet nimettiin Suomen joukkueeseen syksyn koti-EM-kilpailuihin. EM-kilpailujen alkusarjassa hän teki pisteitä vain Jugoslaviaa (2) vastaan. Ahonen teki samassa ottelussa Suomen päävalmentaja Kalevi Tuomisen käskystä tahallisen virheen, ja unkarilainen erotuomari ajoi hänet ulos pelistä. 8 000 katsojan suomalaisyleisö protestoi herrasmiespelaajana pidetyn Ahosen tuomiota voimakkaasti ja alkoi heitellä kentälle käsiohjelmia, rahaa ja muita tavaroita pari minuuttia ennen ottelun loppua, minkä vuoksi ottelu keskeytettiin noin 15 minuutiksi. Ottelua raportoineen toimittaja Raimo ”Höyry” Häyrisen mielestä Ahosen ulosajo oli oikeutettu. Yleisö rauhoittui vasta, kun Suomea uhattiin jatko-otteluista sulkemisella. Myös sijoitusotteluissa Ahonen jäi pisteittä. Suomi ylsi kotiturnauksessaan siihenastiseen parhaaseen arvokisasijoitukseensa, kuudenneksi. Ahosen maajoukkueura päättyi EM-turnaukseen. Yhteensä hän pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1963–1967 51 maaottelua ja teki niissä 121 pistettä eli 2,4 ottelua kohden.
Pelityyli ja ominaisuudet

Arvo Jantunen kuvaili Ahosta erinomaiseksi joukkuepelaajaksi, joka ”täytti tehtävänsä”. Tämä oli Ahosen ajan Pyrinnössä etu, koska palloa liikuteltiin korintekoa varten pelaajalta toiselle pelaajien henkilökohtaisten ratkaisutaitojen oltua vajavaisia. Ahonen oli valmentajiensa mielestä ”erittäin käyttökelpoinen” pelaaja, koska hän omaksui nopeasti Pyrinnön käyttämät perussysteemit, kuten ”tiimipelin” ja ”korin alle johtaneen pelin”.
Nuorena pelaajana keholtaan hento Ahonen vahvistui kasvaessaan, ja aikuisena hänestä tuli ulottuva, hyvä korintekijä ja levypallojen ottaja. Ahonen harjoitteli valmentajiensa mukaan kovaa ja oli luonteeltaan hiljainen ja sympaattinen, erään luonnehdinnan mukaan ”hienoluonteinen herrasmiespelaaja”. Toisessa luonnehdinnassa Ahosta kuvailtiin hyväluonteiseksi ”heittolingoksi” ja ”syöttökoneeksi”, jolla oli erinomainen pelinlukutaito. Ahosella oli ahkerana kuntoilijana myös hyvä kestävyys, ja hän osallistui muun muassa Sulkavan soutuihin sekä Pirkan pyöräilyyn.
Kilpauran jälkeen ja vaikutus

Ahonen toimi Pyrinnön edustusjoukkueen ja piirin juniorivalmentajana, ja hänellä oli koripallotuomarikortti. Suunnittelijana työskennellyt Ahonen toimi Pispalan Tarmon koripallojaoston johtokunnassa. Hän harrasti muun muassa tennistä ja keilailua. Ahonen jatkoi koripallouraansa ikämiessarjoissa. Eräässä ikämiesottelussa Ahosen heitoista katosi kontrolli, jolloin hänen alkanut sairautensa selvisi myös järkyttyneille pelikavereille. Ahonen kuoli Tampereella vain 54-vuotiaana 16. huhtikuuta 1995.
Ahonen pelasi Tampereen Pyrinnössä 147 ottelua ja teki niissä 1 832 pistettä. Hän on yhä seuran historian 20 eniten pääsarjapisteitä tehneen pelaajan joukossa. Hän teki yli tuhat pääsarjapistettä myös Tarmossa, seuran historian kolmanneksi eniten. Helmikuussa 2014 Pyrintö nosti Ahosen pelipaidan Pyynikin palloiluhallin kattoon. Hänen lapsensa olivat paikalla kunnioittamassa tilaisuutta. Ahosen pelinumero 7 pysyy käytössä.
Saavutukset > Kunnianosoitukset

Tampereen Pyrintö on nostanut kattoon Ahosen pelipaidan tämän pelinumerolla 7
Piirin paras koripalloilija vuosina 1963–1969
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

EM-kilpailut: kuudes sija 1967
Pohjoismaiden mestaruus 1966
Suomen cup 1969
Tilastot

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 1 | 4,0 | 4 |
| 1961 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 0,4 | 9 |
| 1962–1963 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 33 | 11,6 | 382 |
| 1963–1964 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 17,6 | 387 |
| 1964–1965 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 15 | 17,0 | 255 |
| 1965–1966 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 17,1 | 308 |
| 1967–1968 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 13,8 | 249 |
| 1969–1970 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 13,2 | 238 |
| 1971–1972 | Pispalan Tarmo | SM-sarja | 18 | 11,7 | 211 |
| 1972–1973 | Pispalan Tarmo | SM-sarja | 15 | 7,9 | 118 |
| 1973–1974 | Pispalan Tarmo | SM-sarja | 18 | 12,2 | 219 |
| 1974–1975 | Pispalan Tarmo | SM-sarja | 18 | 9,3 | 168 |
| 1975–1976 | Pispalan Tarmo | SM-sarja | 18 | 11,1 | 199 |
| 1976–1977 | Pispalan Tarmo | SM-sarja | 19 | 5,3 | 95 |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 252 | 11,3 | 2842 |
Lähde: Suomen Koripalloliitto. Selite: O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Pioneeritarkastaja

Pioneeritarkastaja on pioneeri- ja suojeluaselajien koulutuksen tasoa valvova sekä aselajien kehittämisestä vastaava upseeri Suomen puolustusvoimissa.
Pioneeriaselajin johtoon sijoitettiin 5. joulukuuta 1944 alkaen Puolustusvoimain komentajan alainen pioneerikomentaja, jonka johtoelimenä oli Pääesikunnan pioneeriosasto. Puolustusvoimain uudelleen järjestelyssä siirrettiin 1. joulukuuta 1952 pioneerikomentaja yleisesikuntapäällikön alaiseksi Pääesikunnan pioneeripäälliköksi. Puolustusvoimain aselajipäälliköiden nimike vaihtui 1. maaliskuuta 1960 tarkastajiksi, jolloin pioneerikomentaja muuttui pioneeritarkastajaksi. Samalla aselajitarkastajat siirrettiin Pääesikunnan koulutuspäällikön alaisiksi. Maavoimien perustamisen jälkeen pioneeritarkastaja sijoitettiin Mikkeliin Maavoimien esikunnan suunnitteluosastolle. Tehtävässä on palvellut vuodesta 1966 alkaen everstin arvoinen upseeri.
Pioneeritarkastajia ja pioneeri- ja suojelutarkastajia vuosien varrella

eversti Iivari Kauranen Päämajan Pioneeriosasto I:n pioneeritarkastaja 1943 – 1944[lähde? ]
kenraaliluutnantti (1942) Unio Sarlin Päämajan (PM) pioneerikomentaja 1939 – 44[lähde? ]
kenraaliluutnantti Unio Sarlin 5. joulukuuta 1944 – 1946
kenraalimajuri (1946) Väinö Vainio 1946 – 1952
kenraalimajuri (1952) Otto Bonsdorff 1952 – 1955
kenraalimajuri (1957) Reino Arimo 1955 – 28. helmikuuta 1960
kenraalimajuri (1957) Reino Arimo 1. maaliskuuta 1960 – 1961
kenraalimajuri (1961) Tauno Saukkonen 1961 – 1966
eversti (1961) Eino Pyyry 1966 – 1969
eversti (1963) Veikko Sutela 1969 – 1973
eversti (1971) Väinö Uotila 1973 – 1976
eversti (1973) Erkki Vanninen 1977 – 1980
eversti (1979) Ilmari Hurmerinta 1980 – 1986
eversti (1980) Aarne Ahonen 1986 – 1991
eversti (1990) Ahti Vartiainen 1991 – 1994
eversti (1994) Arto Mikkonen 1994 – 31.12.2000
eversti (2000) Juhani Kääriäinen 1.1.2001 – 11.2.2003
eversti (1999) Lasse Otranen 1.3.2003 – 31.5.2006
everstiluutnantti Harri Kauppinen 1.6.2006 – 31.12.2006 vt.[lähde? ]
eversti (2007) Jukka Sonninen  1.1.2007 – 31.12.2007
eversti Jukka Sonninen  1.1.2008 – 31.1.2010 MAAVE:ssa
eversti (2009) Harri Kauppinen 1.2.2010 – 31.12.2014
eversti (2014) Jouko Rauhala 1.1.2015 – 31.1.2017[lähde? ]
everstiluutnantti (2016) Mikko Illi 1.2.2017 – 31.7.2017 vt.[lähde? ]
eversti (2015) Matti Lampinen 1.8.2017 – 30.8.2020
eversti Juha Helle 1.9.2020 - 30.4.2022
eversti Jukka Aihtia 1.5.2022 - 28.2.2023
eversti Riku Mikkonen 1.3.2023 alkaen
Paikallissija

Paikallissija on yleisnimi sijamuodoille, jotka ilmaisevat sijaintia tai sen muutosta, sekä abstraktimmin omistusta, välinettä, aikaa, tapaa tai syytä. Suomessa paikallissijat jakautuvat jossain olemista ja paikallaan pysymistä ilmaiseviin olosijoihin ja siirtymistä ilmaiseviin suuntasijoihin, jotka taas jakautuvat jostain etääntymistä ilmaiseviin erosijoihin ja jonkin suuntaan siirtymistä ilmaiseviin tulosijoihin. Paikallissijoja käytetään paljon ajan määreiden yhteydessä, eikä näiden sanojen nykymerkitysten mahdollinen alkuperä konkreettisissa paikan ilmauksissa ole ilmeistä. Paikallissijoja onkin vaihtoehtoisesti nimitetty obliikvisijoiksi.
Ryhmittely

Muun muassa uralilaisissa kielissä paikallissijojen alaluokat muodostavat keskenään ryhmiä, joita suomen kielessä ovat:
sisällä olemista tai kiinteää yhteyttä ilmaisevat sisäpaikallissijat
inessiivi (sisäolento, -ssA),
elatiivi (sisäeronto, -stA) ja
illatiivi (sisätulento, -Vn, -hVn),
päällä, ulkopinnalla, lähistöllä, omistuksessa tai hallussa olemista ilmaisevat ulkopaikallissijat
adessiivi (ulko-olento, -llA),
ablatiivi (ulkoeronto, -ltA) ja
allatiivi (ulkotulento, -lle), sekä
kielen kehityksen myötä abstraktimpaan käyttöön siirtyneet tai käytöstä poistuneet ns. yleiset paikallissijat
lokatiivista (olento, -nA) kehittynyt essiivi,
separatiivista (eronto, -tA) tai edelleen eksessiivistä kehittynyt partitiivi ja
latiivista (tulento, -ksi, -kse-, -s) kehittynyt translatiivi.
Nykyisen suomen kielen kannalta todellisia paikallissijoja ovat vain sisä- ja ulkopaikallissijat, vaikka niilläkin on muitakin tehtäviä kuin ilmaista paikallisuutta. Nimitys "yleiset paikallissijat" on suomen kielen nykytilanteen kannalta epärealistinen, koska kyseiset sijat ilmaisevat paikallisuutta enää vain muutamissa partikkeleiksi kangistuneissa muodoissa ja elävinä sijamuotoina ovat siirtyneet muuhun käyttöön (essiivi, partitiivi ja translatiivi). Ne vastaavat uralilaisissa kielissä oletettavasti ollutta kolmen paikallissijan sarjaa: latiivia, lokatiivia ja separatiivia. Sanan luo taivutus on säilyttänyt vanhan kaavan mukaisen muodon ja merkityksen melkein täysin. Eksessiivi näyttää joissakin sanoissa päätteestään johtuen partitiivilta, mikä on vaikuttanut sanojen myöhempään kehitykseen.
Eri kielten paikallissijat eivät välttämättä muodosta samalla tavoin kolmijakoisia ryhmiä. Olo-, ero- ja tulosijojen lisäksi joissain uralilaisissa kielissä on paikallissijoja, jotka ilmaisevat esimerkiksi liikettä kohteen ohi tai kautta. Esimerkkejä ovat approksimatiivi 'jotakin kohti', terminatiivi 'johonkin asti', sekä prolatiivi 'jonkin kautta, jotakin pitkin, jotakin käyttäen', jota ilmaisee suomen johdin -(i)tse, esimerkiksi sanassa läpi, lävitse.
Vepsässä ja unkarin murteissa tunnetaan paikallissijasarja, jolla ilmaistaan jonkun luona olemista, luokse menemistä tai luota tulemista.
Partitiivin, essiivin ja translatiivin paikallissijakäytön jäänteitä suomen kielessä

| olento | eronto | tulento |
| --- | --- | --- |
| luona | luota | luokse, murt. luoksi |
| tykönä, murt. työnä | tyköä, murt. tyköötä, työtä | työkse |
| takana | takaa, murt. takaata | taakse, murt. taaksi (takas) |
| kaukana | kaukaa, murt. kaukaata | kauaksi (kauas) |
|  | kautta |  |
| ulkona | ulkoa, murt. ulkoota | (ulos) |
| kotona | kotoa, murt. kotoota |  |
|  | vastapäätä |  |
keskenään: 
| siinä | siitä | (siis) |
| mukana | mukaa |  |
| läsnä |  | (lähes) |
|  |  | käydä taloksi |
|  | myötä | (myös) |
murt. mihnä 'missä': 
murt. johna 'jossa': 
murt. kuhna 'kussa':
Pyhän Marian kirkko (Abbeytown)

| Pyhän Marian kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Abbeytown, Cumbria, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  54°50′43.4″N, 003°16′58.4″W
Rakentamisvuosi:  1150
Tyylisuunta:  normanniarkkitehtuuri
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Marian kirkko (engl. St Mary's Church, Abbeytown) on kyläkirkko Abbeytownissa Cumbriassa Englannissa. Se kuuluu Englannin kirkon Carlislen hiippakunnan Solwayn rovastikuntaan.
Kirkko on rakennettu vuonna 1150 ja peruskorjaus tehtiin vuonna 1913. Rakennusmateriaalina käytettiin suuria lohkareita punaista hiekkakiveä, joka tuotiin Skotlannista.
Polkuriippuvuus

Polkuriippuvuudella viitataan kehitykseen, jossa systeemin aiemmat valinnat vaikuttavat tuleviin valintamahdollisuuksiin. Systeemin valinnat voivat olla luonteeltaan joko mahdollistavia tai rajaavia.
Kompleksisuusteoriassa polkuriippuvuus kytkeytyy läheisesti käsitteisiin bifurkaatio ja mahdollisuuksien avaruus. Kompleksisuusteoriassa perusoletuksena on kehityksen epälineaarisuus, joka ilmenee ennakoimattomina tapahtumina ja bifurkaatiopisteissä avautuvina uusina mahdollisuuksina. Näissä bifurkaatiopisteissä tehdyistä valinnoista puolestaan syntyy polkuriippuvuus, joka ohjaa systeemin myöhempiä valintoja.
Kirjallisuutta

Mitleton-Kelly, E. 2003. “Ten principles of complexity and enabling infrastructures.” Teoksessa Mitleton-Kelly, E. (toim.) Complex Systems and Evolutionary Perspectives on Organizations: The Application of Complexity Theory to Organizations, ss. 23-50. Pergamon.
Peltonen, Lasse: Paikallisen hallintatavan polkuriippuvuus – Tampereen aseveliakselin tie rintamalta regiimiksi. Yhdyskuntasuunnittelu, 2004, 42. vsk, nro 3–4, s. 30-51.  Helsinki:  Yhdyskuntasuunnittelun seura. Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 27.10.2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
Sappinen, Jorma: QWERTY. Tieteessä tapahtuu, 1998, nro 1.  Artikkelin verkkoversio. (html) Viitattu 27.10.2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
Populaaripsykologia

Populaaripsykologia tai pop-psykologia  ovat käsitteitä, joilla tarkoitetaan vakavasti otettavan psykologian ulkopuolelle kuuluvaa psykologiaa. Käsitteillä viitataan tarkoitushakuisesti ihmismieltä ja käyttäytymistä tarkasteleviin selitysmalleihin tai teorioihin, jotka perustuvat psykologiaan ja ovat saavuttaneet valtaväestössä kannatusta. Termi on usein halventava ja sillä kuvataan liikaa yksinkertaistavia, vanhentuneita, väärin ymmärrettyjä tai väärin tulkittuja psykologisia selitysmalleja.
Sosiologian dosentti Janne Kivivuoren mukaan populaaripsykologia on helppo tapa heitellä löysiä tulkintoja. Sen perusskeeman oppimisen jälkeen sitä voi soveltaa melkein mihin tahansa.
Käännös suomeksi
Osiris – Typhon Unmasked

| Osiris – Typhon Unmasked Alghazanth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 45.43
 Levy-yhtiö: Woodcut
Alghazanthin muut julkaisut
| Subliminal Antenora 2000 | Osiris – Typhon Unmasked 2001 | The Polarity Axiom 2004 |
Osiris – Typhon Unmasked on black metal -yhtye Alghazanthin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001 Woodcut Recordsilta.
Kappaleet

The Circle of Six – 3.49
Mercurian Soulscapes – 4.10
In Invidiam – 6.39
My Twin of Disorder – 4.14
Regained Planetary Possession – 4.24
Antithesis – 4.44
The Parody's Zenith – 5.05
Horns and Feathers – 5.03
Iconoblast – 3.20
Symphony of Destruction – 4.15 (Megadeth -cover)
Kokoonpano

Nebiros – laulu
Veilroth – leadkitarat
Thasmorg – rytmikitarat
Grimort – basso
Antti Simonen – koskettimet
Gorath Moonthorn – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Arttu Sarvanne – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Volante – layout, design
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Osiris – Typhon Unmasked Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Osiris – Typhon Unmasked Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Oussouyen departementti

Oussouyen departementti ja sen arrondissementit.
Kylä Carabanen saarella.
Kapokkipuu Elinkinessä Casamancen sivuhaaran rannalla.
Auringonlasku Cap Skirringissä.
Oussouyen departementti (ransk. département d'Oussouye) on departementti Ziguinchorin alueella Senegalissa. Sen hallinnollinen keskus on Oussouye. Departementin pinta-ala on 891 neliökilometriä. Asukkaita on 53 000 henkeä (vuonna 2016, arvio).
Maantiede

Oussouyen departementti sijaitsee Ziguinchorin alueen lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Casamancejokeen, idässä Ziguinchorin departementtiin, etelässä Guinea-Bissauhun ja lännessä Atlantin valtamereen. Maisemaa leimaavat alangot ja Casamancejoen estuaarin sivuhaarat.
Vuotuinen sademäärä on 1 200–2 000 millimetriä. Sateisimmat kuukaudet ovat heinä-, elo- ja syyskuu. Minimilämpötilat vaihtelevat 15–18:n ja maksimilämpötilat 27–32 asteen välillä. Tammikuu on viilein ja maalis-, huhti- ja toukokuu kuumimmat.
Seudulla on paljon metsiä ja mangrovesoita. Myös eläimistö on poikkeuksellisen runsas. Departementissa sijaitsee Ala-Casamancen kansallispuisto.
Asutus

Departementtiin kuuluvat Cabroussen ja Loudia-Ouolofin arrondissementit sekä viisi kuntaa: Oussouye, Diembéring, Mlomp, Oukot ja Santhiaba Manjaque. Ainoa kaupunkiasutus on Oussouye. Asukkaista 67,5 % on dioloja, 14,1 % sererejä, 6,5 % wolofeja ja 5 % fulbeja. Yleisimmät kielet ovat diola ja wolof. Perinteisen uskonnon lisäksi harjoitetaan kristinuskoa ja islamia.
Liikenne, talous ja palvelut

Departementin läpi kulkee Ziguinchorista Cap Skirringiin johtava päällystetty maantie. Casamancella on jokiliikennettä ja Cap Skirringissä kansainvälinen lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, maissi, maapähkinä ja lehmänpapu. Tuotantoeläimiä ovat siat, vuohet, lampaat, naudat, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta edustaa pienimuotoinen hedelmien ja muiden maataloustuotteiden jalostus.
Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, kolme lyseota, kaksi ammattikoulua, terveyskeskus, 14 terveysasemaa ja kaksi yksityisvastaanottoa. Vesihuollon taso on riittämätön ja sähköverkko on vain Oussouyessa ja Cap Skirringissä sekä niiden lähikylissä.
Matkailu

Seudun matkailupotentiaali perustuu sen kulttuuriperintöön, vehreään luontoon ja rannikon miellyttävään ilmanalaan. Nähtävyyksiä ovat diolojen juhlat ja seremoniat sekä perinteisten hallitsijoiden hovit. Cap Skirring on eurooppalaisten suosima rantalomakohde.
Powerviolence

| Powerviolence |
| --- | --- |
Alkuperä:  Thrashcore • hardcore punk • noise
Alkuperämaa:  Pohjois-Amerikka
Kehittymisen ajankohta:  1980-luvun lopulla
Tyypillisiä soittimia:  laulu, sähkökitara, bassokitara, rummut
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Emoviolence (fuusiogenre)
Powerviolence (joskus myös power violence) on raivokas ja epäsointuinen hardcore punkin alalaji. Powerviolence on läheistä sukua thrashcoren ja grindcoren kanssa, ja sitä voidaankin pitää näiden kahden jonkinlaisena välimuotona, sillä powerviolence on meluisampaa, riitasoituisampaa ja usein raskaampaa kuin thrashcore mutta vähemmän teknistä ja metallista kuin grindcore, ja usein powerviolencesta puuttuvatkin metallivaikutteet täysin.
Historia

Powerviolence-termi syntyi powerviolencen pioneerin, Man Is The Bastardin kappaleen nimestä "Hispanic Small Man Power (H.S.M.P.)". Lopullisen muodon powerviolencelle muodosti hardcore punk-yhtye Infest, joka sekoitti nuoren hardcore punkin elementtejä noiseen ja sludgeen ja otti vaikutteita yhtyeiltä Lärm ja Siege. Tyylilajin kehityksessä vaikuttivat merkittävästi 1990-luvun alulla yhtyeet Man Is The Bastard, Crossed Out, No Comment, Capitalist Casualties ja Manpig. Powerviolence-yhtyeet ottivat inspiraatiota yhtyeiltä Siege, Deep Wound, Cryptic Slaughter, Septic Death, Dirty Rotten Imbeciles ja aikaisemmalta Corrosion of Conformityltä. Nämä yhtyeet soittavat enemmän tai vähemmän crossover thrashia, thrash metallia ja/tai thrashcorea.
Spazz-yhtyeen vokalisti ja basisti Chris Dodgen levy-yhtiö Slap-a-Ham Records on keskittynyt vahvasti powerviolenceen. Levy-yhtiöllä ovat käyneet esimerkiksi yhtyeet Neanderthal, No Comment, Crossed Out, Infest ja Spazz. Levy-yhtiö Fiesta Grande järjesti powerviolence-festivaaleja vuosina 1992–2000. Spazzin rumpali Max Wardin levy-yhtiö 625 Thrashcore aloitti myös omat festivaalinsa, Super Sabado Gigantet. Vaikka powerviolence-festivaaleilla oli paljon thrashcore-yhtyeitä, myös thrash metal -yhtyeille löytyi omat tilansa.
Merkittäviä powerviolence-yhtyeitä

Man Is The Bastard
Infest
Crossed Out
No Comment
Capitalist Casualties
Manpig
Spazz
Charles Bronson
Hellnation
Dropdead
Lärm
Code 13
Pitkäjalat

| Pitkäjalat |
| --- | --- |
 Pitkäjalka (Himantopus himantopus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Avosetit Recurvirostridae
Suku::  Pitkäjalat Himantopus  Brisson, 1760
Lajit
 Pitkäjalka (Himantopus himantopus)  Mustapitkäjalka (Himantopus novaezelandiae) 
Katso myös
   Pitkäjalat Wikispeciesissä   Pitkäjalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitkäjalat (Himantopus) on avosettien heimoon kuuluva lintusuku. Pitkäjalat ovat hoikkia, pitkäjalkaisia ja pitkänokkaisia kahlaajia.
Avosetteihin kuuluu kaksi lajia:
Pitkäjalka (Himantopus himantopus)
Mustapitkäjalka (Himantopus novaezelandiae)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Himantopus (englanniksi)
Mustapitkäjalka (Himantopus novaezelandiae)
Oskars Bārtulis

| Oskars Bārtulis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1987 (ikä 37) Ogre, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Dinamo Riika
Sarja:  KHL
Pelinumero:  73
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Prizma Riga (LAT) Vilki Riga (LAT) Philadelphia Phantoms (AHL) Philadelphia Flyers (NHL) Donbass Donetsk (KHL) Barys Astana (KHL) Admiral Vladivostok (KHL) Salavat Julajev Ufa (KHL) Kunlun Red Star (KHL)
NHL-varaus:  91. varaus, 2005 Philadelphia Flyers
Oskars Bārtulis (s. 21. tammikuuta 1987 Ogre, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-seura Dinamo Riikaa. Bartulis vaihtoi kansalaisuutta kesällä 2018 tavoitteenaan päästä edustamaan jatkossa Venäjää.
Ura > Seuraura

Bārtulis pelasi kaudella 2001–2002 Latvian pääsarjassa Prizma Riiassa kuusi ottelua. Hän pelasi myös Vilki Riiassa ja Venäjän TsSKA Moskovan kakkosjoukkueessa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Tämän jälkeen hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan juniorisarja QMJHL:ään. Tulokaskaudellaan 2004–2005 Moncton Wildcatsissa pelannut Bārtulis valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Tämä herätti kiinnostusta NHL:ssä ja Philadelphia Flyers varasi nuorukaisen 91. pelaajana vuonna 2005. Seuraavalla kaudella Bārtulis oli suuressa roolissa joukkueensa voittaessa QMJHL:n mestaruuden.
Bārtulis teki kolmen vuoden sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa syyskuussa 2006. Hän palasi tämän jälkeen vielä kaudeksi QMJHL:ään Cape Breton Screaming Eaglesiin, jossa hänet valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2007–2008 Bārtulis pelasi Flyersin AHL-joukkueessa Philadelphia Phantomsissa, jossa hän jatkoi myös seuraavan kauden.
Kaudella 2009–2010 Bārtulis pelasi ensimmäisen kerran urallaan NHL:ssä. Hän debytoi Flyersissa 12. joulukuuta ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Ensimmäisen syöttöpisteensä Bārtulis sai marraskuussa ottelussa San Jose Sharksia vastaan, kun hän syötti Claude Giroux’n tekemän maalin. Bārtulis vakuutti otteillaan Flyersissa ja hän kirjoitti joulukuun alussa kolmen vuoden jatkosopimuksen.
Kaudella 2010–2011 Bārtulis pelasi 13 ottelua NHL:ssä ja neljä AHL:ssä. Hän oli sivussa suuren osan kautta olkapäävamman vuoksi ja jäi usein Flyersin pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle myös ollessaan pelikuntoinen. Seuraavalla kaudella hän pelasi pelkästään AHL:ssä. Loukkaantumiset rajoittivat Bārtulisin ottelumäärää myös tuolla kaudella.
Philadelphia Flyers osti Bārtulisin sopimuksen ulos kesäkuussa 2012, minkä jälkeen hän teki saman vuoden elokuussa sopimuksen KHL-seura Donbass Donetskin kanssa.