stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henna Raita
Sijoitukset

2005–2006:
Talviolympialaiset 2006: Pujottelu 20.
Alppihiihdon maailmancup 2005–2006: Pujottelu paras sijoitus 15. Aspen 11. joulukuuta 2005 ja Levi 11. maaliskuuta 2006
SM-kilpailut: Suurpujottelu 11.
2004–2005:
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2005: Pujottelu 11.
Alppihiihdon maailmancup 2004–2005: Pujottelu kokonaiskilpailu 24., paras sijoitus 11. Lenzerheide 12. maaliskuuta 2005
SM-kilpailut: Paripujottelu 7., pujottelu 3., supersuurpujottelu 2. ja suurpujottelu 3.
2003–2004:
Alppihiihdon maailmancup 2003–2004: Pujottelu kokonaiskilpailu 35., paras sijoitus 11. Megeve 5. tammikuuta 2004. Suurpujottelussa ei kertaakaan toiselle kierrokselle.
SM-kilpailut: Supersuurpujottelu 5., suurpujottelu 4., paripujottelu 1. ja pujottelu 2.
2002–2003:
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2003: Pujottelu 22.
Alppihiihdon maailmancup 2002–2003: Pujottelu kokonaiskilpailu 33., paras sijoitus 20. Bormio 5. tammikuuta 2003, suurpujottelu paras sijoitus 45. Åre 6. maaliskuuta 2003, pudotuspujottelu 17. Sestriere 15. joulukuuta 2002
SM-kilpailut: Suurpujottelu 4.
2001–2002:
Talviolympialaiset 2002: Pujottelu 8., suurpujottelu ulosajo
Alppihiihdon maailmancup 2001–2002: Pujottelu kokonaiskilpailu 20., paras sijoitus 6. Saalbach 13. tammikuuta 2002
Eurooppa-cup: Pujottelu paras sijoitus 3.
SM-kilpailut: Suurpujottelu 1.
2000–2001:
Alppihiihdon maailmancup 2000–2001: Pujottelu kokonaiskilpailu 13., paras sijoitus 9. Sestriere 10. joulukuuta 2000, Suurpujottelu paras sijoitus 32. Semmering 30. joulukuuta 2000
SM-kilpailut: Suurpujottelu 2.
1999–2000:
Alppihiihdon maailmancup 1999–2000: Pujottelu kokonaiskilpailu 18., paras sijoitus 6. Åre 20. helmikuuta 2000
Eurooppa-cup: Pujottelu 3.
SM-kilpailut: Pujottelu 2.
1997–1998:
Alppihiihdon maailmancup 1997–1998: Pujottelu kokonaiskilpailu 50.
Eurooppa-cup: Pujottelu 1., kokonaiscup 7.
SM-kilpailut: Pujottelu 3., supersuurpujottelu 5., paripujottelu 4.
1995–1996:
SM-kilpailut: Pujottelu 2., suurpujottelu 2., supersuurpujottelu 3., syöksy 3.
1994–1995:
SM-kilpailut: Suurpujottelu 2., supersuurpujottelu 3.
1993–1994:
SM-kilpailut: Syöksy 2., supersuurpujottelu 2., suurpujottelu 2., pujottelu 1.
1992–1993:
SM-kilpailut: Syöksy 2., suurpujottelu 1., pujottelu 1.
1991–1992:
Nuorten MM-kilpailut: Suurpujottelu 38.
SM-kilpailut: Supersuurpujottelu 2., suurpujottelu 4.
Nuorten SM-kilpailut: Suurpujottelu 1., supersuurpujottelu 1., pujottelu 1., syöksy 1.
1990–1991:
SM-kilpailut: Suurpujottelu 5., syöksy 2.
Nuorten SM-kilpailut: Supersuurpujottelu 2., suurpujottelu 2., syöksy 1., pujottelu 5.
Aiheesta muualla

Raidan tiedot Hiihtoliiton sivuilla[vanhentunut linkki]
Henna Raita Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Heikki Holma

Heikki Caius Viktor Holma (25. maaliskuuta 1917 Helsinki – 16. elokuuta 1991 Kirkkonummi) oli suomalainen merikapteeni, merenkulkuneuvos ja Finnlinesin toimitusjohtaja vuosina 1969–1982.
Ura

Holma suoritti yliperämiehen tutkinnon vuonna 1939 ja tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1944. Toisessa maailmansodassa hän palveli sekä merivoimissa että kauppalaivastossa. Sodan jälkeen Holma aloitti lain opiskelun Helsingin yliopistossa koskaan valmistumatta. Hän valmistui merikapteeniksi vuonna 1948 Rauman merenkulkukoulusta.
Merikapteeniksi valmistumisensa jälkeen Holma toimi Rauman kaupungin liikennejohtajajana 1949–1951, Rauma-Raahen meriosaston päällikkönä 1951–1952 ja Rauma-Repolan liikenneosaston päällikkönä 1952–1953. Vuonna 1953 hän aloitti Valkon telakan johtajana Loviisassa, missä hän toimi myös kaupunginvaltuutettuna. Vuonna 1960 Holma siirtyi pietarsaarelaisen Oy Nars Ab:n toimitusjohtajaksi. Kun Kansallis-Osake-Pankki myi Narsin vuonna 1963, Holma siirtyi metalliyritys Mekesin toimitusjohtajaksi, joka kuitenkin ajautui vararikkoon vuonna 1967.
Vuonna 1967 Holma aloitti juuri perustetun Suomen Kanavalaivat Oy:n toimitusjohtajana, jonka merkittävimmät omistajat olivat Suomen valtio, Suomen Höyrylaiva Oy ja Enso-Gutzeit. Toimi oli merkittävä, sillä yrityksen toimitusjohtajalla oli paljon valtaa Suomen ja Neuvostoliiton välisissä Saimaan kanavan liikennejärjestelyitä koskevissa neuvotteluissa. Holma toimi myös vuonna 1968 perustetun Suomen ja Neuvostoliiton valtiosopimuksen ohjaaman Oy Saimaa Lines Ltd:n hallituksessa.
Vuonna 1968 Holma kutsuttiin Enso-Gutzeitin merenkulkuun liittyvän taloudellisen toiminnan valvojaksi. Hän yleni jo seuraavana vuonna yrityksen tytäryhtiön Finnlinesin toimitusjohtajaksi, missä tehtävässä hän vastasi myös varustamotoiminnasta. Holman toimitusjohtajan kaudella Finnlines kasvoi runsaasti. Yritys pyrki laajentamaan matkustajaliikennettään erityisesti Itämerellä, solmi runsaasti kansainvälisiä sopimuksia sekä otti käyttöön runsaasti uusia laivoja, mukaan lukien kaasuturbiinialus GTS Finnjetin. Finnlinesin lipun alla purjehti 1970-luvun lopulla 31 alusta, mikä oli 8,5 prosenttia Suomen kantalaivaston kantavuudesta. Finnlinesin risteilyliiketoiminta kuitenkin lopetettiin 1980-luvun alussa kannattamattomana, erityisesti vuoden 1973 öljykriisin vaikutusten vuoksi.
Holma jäi eläkkeelle Finnlinesin johtokunnan puheenjohtajan paikalta vuonna 1982. Samana vuonna Enso-Gutzeit myi pääosan Finnlinesin osakkeistaan. Uusiksi omistajiksi tulivat muun muassa Effoa, Neste, Oulu Oy ja Rautaruukki.
Henkilökohtainen elämä

Holma toimi muun muassa Suomen Satamaliiton, Meriliiton, Merenkulun Säätiön ja Werner Hacklinin säätiön hallituksen jäsen. Hän toimi myös Suomen Meripelastusseuran valtuuskunnassa, Merenkulun neuvottelukunnassa ja oli Suomen Ulkomaankauppaliiton tuonti- ja palvelutoimintojen valiokunnan jäsen. Hän toimi Suomen Varustamoyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1972–76.
Holma sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeniluutnantti.
Aiheesta muualla

Närhi, Ari: Muistokirjoitus: Merenkulkuneuvos Heikki Holma Helsingin Sanomat.  23.8.1991.
Holma Heikki, Kuka kukin on 1978.
Internalismi ja eksternalismi

Internalismi ja eksternalismi ovat filosofisia termejä, joista ensin mainittu viittaa johonkin sisäiseen ja viimeksi mainittu johonkin ulkoiseen. Niitä käytetään useassa eri yhteydessä:
Filosofiassa:
Internalismi ja eksternalismi etiikassa
Internalismi ja eksternalismi kielifilosofiassa
Internalismi ja eksternalismi mielenfilosofiassa
Internalismi ja eksternalismi tietoteoriassa
Muilla aloilla:
Internalismi ja eksternalismi tieteenhistoriassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Internalismi ja eksternalismi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Intermission

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Intermission voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Intermission, Dion albumi vuodelta 1986
Intermission, Stratovariuksen albumi vuodelta 2001
Intermission, irlantilainen elokuva vuodelta 2003
Intermission: Extraneous Music from the Residents’ Mole Show, The Residentsin EP vuodelta 1982
Intermission: the Greatest Hits, DC Talkin albumi vuodelta 2000.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Intermission”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Idrætsparken

| Idrætsparken |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Kööpenhamina
Koordinaatit:  55°42′10″N, 12°34′17″E
Avattu:  1911
Remontoitu:  1956
Purettu:  1990
Käyttäjät
 Tanskan jalkapallomaajoukkue, KB 
Katsojakapasiteetti
 52 486 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Københavns Idrætspark eli yleisemmin Idrætsparken oli vuosina 1911–1990 Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa toiminut jalkapallostadion. Østerbron kaupunginosassa sijainnut stadion oli Tanskan jalkapallomaajoukkueen sekä Kjøbenhavns Boldklubin kotikenttä. Stadionilla pelattiin myös maahockeyta ja siellä järjestettiin erilaisia konsertteja. Idrætsparkenin paikalla sijaitsee vuonna 1992 valmistunut jalkapallostadion Parken. Lisäksi samalla alueella ovat vuonna 1912 rakennettu yleisurheiluareena Østerbro Stadion sekä 1930 avattu uimahalli Øbro Hallen.
Historia

Idrætsparkenin avausottelu oli toukokuussa 1911, jolloin KB:n ja B.93:n pelaajista koottu joukkue kohtasi englantilaisen Sheffield Wednesdayn. Tanskan maajoukkue pelasi stadionilla vuosien saatossa yhteensä 233 ottelua.
1950-luvun lopulla valmistuneiden uusien katsomonosien myötä Idrætsparkenilla alettiin järjestämään myös konsertteja. Nimekkäimpiä paikalla esiintyneitä artisteja ovat muun muassa Bruce Springsteen, The Rolling Stones, Bob Dylan, David Bowie ja Tina Turner.
Idrætsparkenin purkaminen aloitettiin marraskuussa 1990. Samalle paikalle rakennettu uusi Tanskan kansallistadion Parken vihittiin käyttöön syyskuussa 1992. Vanhasta stadionista jäi aluksi jäljelle Tribune D -niminen katsomonosa. Se kuitenkin purettiin vuonna 2007 ja tilalle rakennettiin moderni katsomo, joka valmistui 2009.
Hyvinkään Konepajan TPK

Hyvinkään Konepajan TPK:n asema.
Hyvinkään konepajan TPK on vuonna 1948 perustettu vapaaehtoinen palokunta, nykyään sopimuspalokunta. Hyvinkään konepajan TPK toimii Keski-Uudenmaan alueella. Hyvinkään konepajan TPK:n asema sijaitsee Pajatiellä. Se on toiminut tammikuusta 2019 lähtien vapaapalokuntana, oltuaan 70 vuotta tehdaspalokuntana VR:n alaisuudessa.
Kalusto

RKU851 (Sammutusauto)
RKU857 (Miehistönkuljetusauto)
RKU8596 (Vahingontorjunta-auto)
Aiheesta muualla

Hyvinkään konepajan TPK:n kotisivu
Hughes-mitali

Hughes-mitali on yksi Royal Societyn myöntämistä palkinnoista. Palkinto on nimetty mikrofonin keksijän David Edward Hughesin mukaan. Ensimmäinen palkinnonsaaja oli elektronin löytänyt Joseph John Thomson, ja sittemmin palkinto on myönnetty useille kuuluisille tutkijoille, muun muassa Alexander Graham Bellille, Stephen Hawkingille, Enrico Fermille ja Hans Geigerille.
Palkinnonsaajat

1902 J. J. Thomson
1903 William Hittorf
1904 Joseph Swan
1905 Augusto Righi
1906 Hertha Ayrton
1907 Ernest Howard Griffiths
1908 Eugen Goldstein
1909 Richard Glazebrook
1910 John Ambrose Fleming
1911 Charles Wilson
1912 William Duddell
1913 Alexander Graham Bell
1914 John Sealy Townsend
1915 Paul Langevin
1916 Elihu Thomson
1917 Charles Barkla
1918 Irving Langmuir
1919 Charles Chree
1920 Owen Richardson
1921 Niels Bohr
1922 Francis William Aston
1923 Robert Millikan
1924 Ei myönnetty
1925 Frank Edward Smith
1926 Henry Jackson
1927 William Coolidge
1928 Maurice de Broglie
1929 Hans Geiger
1930 Chandrasekhara Venkata Raman
1931 William Lawrence Bragg
1932 James Chadwick
1933 Edward Victor Appleton
1934 Manne Siegbahn
1935 Clinton Davisson
1936 Walter H. Schottky
1937 Ernest Lawrence
1938 John Cockcroft and Ernest Walton
1939 George Paget Thomson
1940 Arthur Compton
1941 Nevill Mott
1942 Enrico Fermi
1943 Marcus Oliphant
1944 George Finch
1945 Basil Schonland
1946 John Randall
1947 Jean Joliot
1948 Robert Watson-Watt
1949 Cecil Powell
1950 Max Born
1951 Hendrik Kramers
1952 Philip Dee
1953 Edward Bullard
1954 Martin Ryle
1955 Harrie Massey
1956 Frederick Lindemann
1957 Joseph Proudman
1958 Edward da Costa Andrade
1959 Brian Pippard
1960 Joseph Pawsey
1961 Alan Cottrell
1962 Brebis Bleaney
1963 Frederic Williams
1964 Abdus Salam
1965 Denys Wilkinson
1966 Nicholas Kemmer
1967 Kurt Mendelssohn
1968 Freeman Dyson
1969 Nicholas Kurti
1970 David Bates
1971 Robert Hanbury Brown
1972 Brian David Josephson
1973 Peter Hirsch
1974 Peter Fowler
1975 Richard Dalitz
1976 Stephen Hawking
1977 Anthony Hewish
1978 William Cochran
1979 Robert Joseph Paton Williams
1980 Francis Farley
1981 Peter Higgs, Thomas Walter and Bannerman Kibble
1982 Drummond Matthews and Frederick Vine
1983 John Ward
1984 Roy Kerr
1985 Tony Skyrme
1986 M.M. Woolfson
1987 Michael Pepper
1988 Archibald Howie and M.J. Whelan
1989 John Stewart Bell
1990 Thomas George Cowling
1991 Philip Moon
1992 Michael Seaton
1993 George Isaak
1994 Robert G. Chambers
1995 David Shoenberg
1996 Amyand Buckingham
1997 Andrew Lang (physicist)
1998 Raymond Hide
1999 Alexander Boksenberg
2000 Chintamani Rao
2001 John Pethica
2002 Alexander Dalgarno
2003 Peter Edwards
2004 John Clarke
2005 Keith Moffatt
2006 Michael Kelly
2007 Artur Ekert
2008 Michele Dougherty
2010 Andre Geim
2011 Matthew Rosseinsky
2013 Henning Sirringhaus
2015 George Efstathiou
2017 Peter Bruce
2018 James Durrant
2019 Andrew Cooper
2020 Clare Grey
Aiheesta muualla

Royal Society: Hughes Medal (englanniksi)
Howard Lee

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Cortina d’Ampezzo 1956 |  |  |
Howard Stewart "Howie" Lee (13. lokakuuta 1929 Toronto – 13. marraskuuta 2014 Unionville) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti.
Lee kuului Kanadan olympiapronssia Cortina d’Ampezzossa 1956 voittaneeseen joukkueeseen. Hän teki kaksi maalia kahdeksassa pelaamassaan ottelussa.
Lee kuoli 85-vuotiaana Unionvillessä 13. marraskuuta 2014.
Ihor Kolomoiskyi

| Ihor Kolomoiskyi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1963 (ikä 61) Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT
Muut tiedot
Omaisuus:  1,8 miljardia dollaria 2014
Yritys:  PrivatBank, 1+1 media
Ihor Valerijovytš Kolomoiskyi (ukr. Ігор Валерійович Коломойський, s. 13. helmikuuta 1963, Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT) on juutalaistaustainen ukrainalainen oligarkki. Hän on toinen Ukrainan suurimman liikepankin PrivatBankin omistajista; liikekumppanina on miljardööri Hennadi Boholjubov. Kolomoiskyin arvioidaan kuuluvan Ukrainan viiden varakkaimman miljardöörin joukkoon. Vuoden 2014 keväällä Forbes-lehti arvioi Kolomoiskyin varallisuudeksi 1,8 miljardia dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 3,5 miljardia dollaria.
Miljardööri Kolomoiskyi on sekä Ukrainan, Kyproksen että Israelin kansalainen, jolla on Ukrainan yhteiskunnassa monia samanaikaisia rooleja. Maan suurimman liikepankin (PrivatBank) toisena pääomistajana hän voi olla ohjaamassa monien yhteiskunnallisesti tärkeän yrityksen toimintaa. Kolomoiskyi on myös seitsemää ukrainalaista tv-kanavaa hallitsevan viestintäyhtiö 1+1 median omistaja.
Ukrainan väliaikaishallitus nimitti hänet maaliskuussa 2014 Dnipropetrovskin alueen kuvernööriksi.
Aiheesta muualla

Kuvaus Korrespondent-lehden miljardöörilistalla (2013) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (korrespondent.net)
Colossi With Feet of Clay ukrainianweek.com. Viitattu 21.4.2014. (englanniksi)
Howard Metzenbaum

Howard Metzenbaum
Howard Morton Metzenbaum (4. kesäkuuta 1917 – 12. maaliskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka istui Yhdysvaltain senaatissa Ohiosta tammikuusta joulukuuhun 1974 ja uudelleen vuosina 1976–1995.
Metzenbaum syntyi Clevelandissa ja istui vuosina 1943–1947 Ohion edustajainhuoneessa, sen jälkeen vuoteen 1951 osavaltion senaatissa. Yhdysvaltain senaatista lähdettyään vuonna 1995 hän toimi vielä Consumer Federation of American puhemiehenä.
Ohion osavaltionyliopistosta valmistunut Metzenbaum kuoli 90-vuotiaana kotonaan Floridan Aventurassa.
Howard Kendall

Howard Kendall (22. toukokuuta 1946 Ryton, Durham, Englanti – 17. lokakuuta 2015 Southport, Englanti) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallomanageri. Kendall edusti peliurallaan Prestonia, Evertonia, Birminghamiä ja Blackburniä, ja managerina myös Manchester Cityä, Notts Countya ja Sheffield Unitedia, mutta parhaiten hänet tunnetaan Evertonin managerina 1980-luvun menestysvuosilta.
Vuoden 1964 FA Cupin finaalissa Prestonin ja West Hamin välillä hän oli siihen mennessä nuorin Englannin cupin finaalissa esiintynyt pelaaja. Peliurallaan keskikenttäpelaajana Kendall voitti Englannin liigan mestaruuden vuonna 1970 (Everton). Hän muodosti yhdessä Alan Ballin ja Colin Harveyn kanssa Evertonin ns. The Holy Trinity -keskikentän 1960–1970-lukujen vaihteessa. Monien yllätykseksi Kendall ei koskaan pelannut Englannin maajoukkueessa.
Helmikuussa 1974 Kendall siirtyi Birminghamiin kaupassa, jossa hänen mukanaan siirtyi puolustaja Archie Styles ja 80 000 puntaa, kun Birmingham myi Evertoniin maalitykki Bob Latchfordin. Kolme vuotta myöhemmin Kendall siirtyi Blackburniin, jossa hän eteni pelaajamanageriksi. Kendallin johtama Blackburn oli lähellä nousua 1. divisioonaan, mikä herätti hänen vanhan seuransa mielenkiinnon, ja kesällä 1981 Kendall korvasi Evertonin managerina Gordon Leen. Kendallin ensimmäinen hankinta Evertonissa oli Neville Southall, mutta muutoin aika uudessa seurassa ei alkanut menestyksellisesti, ja tammikuussa 1984 huonosti menestyneen seuran managerin huhuttiin olevan lähellä potkuja.
Kendallin onneksi Evertonin suunta kääntyi juuri tuolloin, ja toukokuussa 1984 seura voitti Englannin cupin loppuottelussa Watfordin 2–0 Graeme Sharpin ja Andy Grayn maaleilla. Tästä alkoi Kendallin suuri menestyskausi, ja vuotta myöhemmin Everton voitti liigamestaruuden ja Euroopan cup-voittajien cupin, sekä vuonna 1987 uudelleen Englannin liigan. Heyselin tapahtumien vuoksi englantilaisjoukkueille asetetun eurocup-pelikiellon vuoksi Everton suljettiin muiden englantilaisjoukkueiden kanssa Euroopan kentiltä vuonna 1985, ja turhautunut Kendall siirtyi vuoden 1987 liigamestaruuden jälkeen Espanjaan Athletic Bilbaon manageriksi.
Aika Espanjassa ei tuonut menestystä, ja Kendall siirtyi vuonna 1989 Manchester Cityn manageriksi. Hän palasi Evertoniin vuonna 1990, mutta jätti seuran jouluna 1993. Myöhemmät manageripestit Notts Countyssa ja Sheffield Unitedissa eivät tuoneet erityistä menestystä. Kendall palasi kesällä 1997 Evertoniin, mutta hänet irtisanottiin heikosti sujuneen kauden jälkeen kesällä 1998. 1990-luvulla Kendall toimi kahteen otteeseen managerina myös Kreikassa. Vuonna 2005 Kendall nimitettiin Englantilaisen jalkapallon Hall Of Fameen.
Isaskar

| Isaskar |
| --- | --- |
 Francisco de Zurbaránin maalaus 1640-luvun alusta
Henkilötiedot
Syntynyt: Av-kuussa Padan-Aram
Kuollut: (122-vuotiaana)
Kansalaisuus:  juutalainen
Vanhemmat:  Jaakob, Lea
Lapset:  Tola, Puvva, Jasub ja Simron
Isaskar oli Raamatussa yksi Jaakobin pojista. Hänen äitinsä oli Lea ja tätinsä Raakel. Genesiksen kolmannenkymmenennen luvun kertomuksessa Lean ja Jaakobin esikoinen Ruuben tuo äidilleen lemmenmarjoja, luultavasti rohtomandrakkeen (Mandragora officinarum) marjoja, jotka Lea antaa Raakelille saadakseen maata tulevana yönä Jaakobin kanssa. Syntyneelle pojalle Lea antaa nimeksi Isaskar, joka muistuttaa heprean sanaa sakar, "ostaa", "korvata" tai "palkka".
Ennen kuolemaansa Jaakob siunaa poikansa. Isaskarista hän sanoo
»Isaskar on vahvaluinen juhta, joka makaa kuormaansa odottaen.
Hän näki asuinsijansa hyväksi
ja maansa ihanaksi.
Hän painoi olkansa taakan alle, kävi tekemään orjan töitä.» 
(1. Moos. 49:14-15)
Isberg

Isberg on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Allan Isberg (s. 1945), suomalainen iskelmälaulaja, nimimerkki Markus Allan
David Isberg (s. 1975), ruotsalainen muusikko
Dimitri Isberg, suomalainen iskelmälaulaja
Hagbard Isberg (1880–1960), ruotsalainen pappi ja virsirunoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
I Could Fall in Love

| ”I Could Fall in Love” Selena |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dreaming of You
 Julkaistu: 26. kesäkuuta 1995
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): Kieth Thomas
 Tyylilaji: R&B, balladi, soft rock
 Kesto: 04.41
 Levy-yhtiö: EMI
Selenan muut singlet
| ”El Chico del Apartmento 512” 1995 | ”I Could Fall in Love” 1995 | ”Tu solo tu” 1995 |
"I Could Fall in Love" on meksikolaisen Selenan esittämä kappale vuodelta 1995. Se oli ensimmäinen single hänen 5. studioalbumistaan Dreaming of You (1995). Sen ovat tehneet Keith Thomas.
Kappale debytoi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 Airplay -musiikkilistalla sijalle 8.
"I Could Fall in Love" voitti American Society of Composers, Authors and Publishers-palkinnon "Most Performed Song". "I could fall in love" voitti Tejano Music Awards-palkinnon "Crossover Song of the Year".
Listasijoitukset

| Lista (1995/1996) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Kanada RPM Top Singles Chart: 10
Kanada RMP Adult Contemporary: 1
Uusi-Seelanti Top 40: 10
Tokyo Hot 100: 37
Yhdysvallat Billboard Hot Latin Tracks: 2
Yhdysvallat Billboard Latin Tropical/Salsa Airplay: 4
Yhdysvallat Billboard Latin Regional Mexican Airplay: 5
Yhdysvallat Billboard Latin Pop Airplay: 1
Yhdysvallat Billboard Hot 100 Recurrent Airplay: 3
Yhdysvallat Billboard Hot Adult Contemporary Recurrent: 6
Yhdysvallat Billboard Adult Contemporary: 12
Yhdysvallat Billboard Top 40 Mainstream: 15
Yhdysvallat Billboard Rhythmic Top 40: 5
Yhdysvallat Billboard Adult Top 40: 17
Yhdysvallat Billboard Hot 100 Airplay: 8
Aiheesta muualla

Discogs
Hirado

| Hirado (平戸市) |
| --- | --- |
 Hiradon linna
 lippu:  Symboli
 Hiradon sijainti Nagasakin prefektuurissa
 Hirado
 Koordinaatit: 33°22′05″N, 129°33′13.4″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Nagasaki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  235,08 km²
Väkiluku (2017):  32 466
 – Väestötiheys:  138,1 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Rhododendron × pulchrum (hiradotsutsuji)
 – Puu:  Japaninpodokarpus
 – Kukkiva puu:  Kamelia
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.hirado.nagasaki.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hirado (jap. 平戸市, Hirado-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn alueella Nagasakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Sasebon luoteispuolella. Kaupunkiin kuuluu pieni osa Kyūshūn pääsaarta ja noin 40 muuta saarta, joista suurin on Hiradon pitkänomainen saari; muita merkittäviä saaria ovat Azuchi-ōshima, Takushima ja Ikitsukishima. Kaupungin pohjoispuolella avautuu Genkainmeri ja länsipuolella Itä-Kiinan meri. Hiradossa on 32 466 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 235,08 neliökilometriä.
Hiradoa palvelee Matsuura-rautatien Nishi-Kyūshū-linja.
Historia

Vuodesta 1550 lähtien Hirado kukoisti noin 90 vuoden ajan ulkomaankaupan satamana, jossa vierailivat portugalilaiset, hollantilaiset ja brittiläiset laivat. Edo-kaudella se kehittyi Hiradon daimiokunnan linnanaluskaupunkina Matsura-klaanin hallinnassa. Japanin nykyisen kunnallishallinnon osana Hirado sai kaupunkioikeudet vuonna 1955, kun silloiseen Hiradon maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi ympäristön kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Tabiran ja Ikitsukin maaseutukaupungit ja Ōshiman kunta.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat esimerkiksi Hiradon linna, Hiradon hollantilainen kauppa-asema, Saikyō-jin temppeli ja useat Japanin kristinuskon historiaan liittyvät rauniot ja monumentit, kuten katolinen Hiradon Xavierin muistokirkko. Kolme Edo-kaudella uskontoaan piilossa harjoittaneiden kristittyjen (kakure kirishitan) historiaan liittyvää paikkaa kaupungin alueella – Kasugan kylä, Yasumandake ja Nakaenoshima – liitettiin vuonna 2018 osaksi Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta ”Nagasakin alueen kätketyt kristinuskon sijaintipaikat”. Etenkin Hiradon saaren etelä- ja pohjoisosien maisemia pidetään kauniina, ja osa saaresta kuuluukin Saikain kansallispuistoon.
Ystävyyskaupungit

Hiradolla on yhteistyötä seuraavien kaupunkien kanssa Japanissa ja ulkomailla:
Zentsūji, Kagawan prefektuuri, Japani (sisarkaupunki)
Esashi, Hokkaidō, Japani (yhteistyökaupunki)
Nan’an, Kiina (ystävyyskaupunki)
Tainan, Taiwan (yhteistyökaupunki)
Noordwijkerhout, Alankomaat (sisarkaupunki)
Kuvia

Hiradon saaren rannikkoa
Hiradon silta
Ikitsukin silta
Hollantilainen kauppa-asema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hirado Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Homecoming (Nazarethin albumi)

| Homecoming Nazareth |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 2002
 Tuottaja(t): Dan Priest
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 72.00
 Levy-yhtiö: Eagle Records
Nazarethin muut julkaisut
| Live at the Beeb 1998 | Homecoming 2002 | The Very Best of Nazareth 2002 |
Homecoming on skotlantilaisen hard rock -yhtyeen Nazarethin livealbumi vuodelta 2002. Se taltioitiin Glasgow’ssa, Skotlannissa.