stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muuntunut tajunnantila

Muuntunut tajunnantila on tajunnan tila, joka eroaa merkittävästi saman yksilön normaalista vireästä valvetilasta. Muuntuneita tajunnantiloja ovat esimerkiksi hypnoosi, meditaation aikainen tila, hallusinaatio, transsi ja unennäkö.
Muuntuneita tajunnantiloja voi esiintyä monenlaisissa tilanteissa. Muuntunut tajunnantila voi syntyä fysiologisten, psykologisten, sosiaalisten tai farmakologisten toimenpiteiden tai vaikutusten seurauksena. Sen voi aiheuttaa ärsykkeiden vähäisyys tai monotoninen toistuvuus tai alentunut vireystila tai väsymys, mutta myös voimakkaat ärsykkeet, lisääntynyt vireystila tai intensiivinen keskittyminen. Fysiologisista ja kemiallisista tekijöistä muuntuneita tajunnantiloja aiheuttavat esimerkiksi happivajaus, verensokerin aleneminen, huumeet ja alkoholi. Myös neurologisiin häiriöihin voi liittyä muuntuneita tajunnantiloja.
Uskonnollisissa kokemuksissa muuntuneeseen tajunnantilaan voi liittyä voimakkaita tunteita ja hallusinaatioita.
Muuntuneiden tajunnantilojen tutkimuksella voidaan saada selville sellaisia mielen toimintamekanismeja, joita tai joiden merkitystä ei tavallisten mielentilojen tutkimuksessa havaita. Muuntuneen tajunnantilan aikana ihminen voi nähdä elämänsä ja itsensä laajemmasta perspektiivistä ja eri kulmasta kuin tavallisesti, minkä ansioista sitä voidaan hyödyntää psykologiassa.
Muunnos (biologia)

Tieteellinen luokittelu
Taksonomia
Systematiikka
Kladistiikka
Luokittelun tasot
yläkunta / domeeni
kunta
alakunta
osakunta
yläjakso, yläkaari
pääjakso / kaari
alajakso / alakaari
osajakso / osakaari
yläluokka
luokka
lahko
heimo
tribus
suku
sektio
sarja
laji
alalaji
muunnos / serotyyppi
muoto
erityismuoto
lajike / rotu
Termejä
taksoni
fenetiikka
kladistiikka
tyyppilaji
binominen nimistö
holotyyppi
Luettelo systematiikassa yleisistä latinan- ja kreikankielisistä sanoista
rengaslajit
Integrated Taxonomic Information System
Kasvien luokittelu
Angiosperm Phylogeny Group
APG II -luokittelu
APG III -luokittelu
Cronquistin luokittelu
Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan
Muunnos (varietas, var.) on eliöiden taksonomisen luokittelun taso, joka on alalajin ja muodon välissä. Eri muunnoksia edustavat yksilöt kuuluvat siis samaan lajiin, mutta eroavat jossain määrin toisistaan. Muunnoksiin jaettava taksoni voi olla alalaji tai myös laji. Esimerkiksi juolasara (Carex nigra var. nigra), tupassara (Carex nigra var. juncea) ja kankeasara (Carex nigra var. recta) ovat jokapaikansaralajin (Carex nigra) muunnoksia ja merirantaluikka (Eleocharis palustris subsp. palustris var. lindbergii) on pohjanrantaluikan (Eleocharis palustris subsp. palustris), rantaluikan alalajin, toinen muunnos.
Murray Adaskin

Murray Adaskin
Murray Adaskin (28. maaliskuuta 1906 Toronto – 6. toukokuuta 2002 Victoria) oli kanadalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli sävellystä John Weinzweigin, Charles Jonesin ja Darius Milhaudin johdolla.
Adaskin toimi Toronton sinfoniaorkesterin viulistina kymmenen vuoden ajan. Vuosina 1952–66 hän johti Saskatchewanin yliopiston musiikin jaosta; tämän jälkeen hän toimi saman yliopiston nimikkosäveltäjänä vuoteen 1972 saakka. Hän myös johti Saskatoonin sinfoniaorkesteria viiden vuoden ajan. Vuosina 1966–69 hän oli Canada Councilin jäsen. Vuonna 1973 hän vetäytyi Victoriaan, jossa jatkoi sävellystyötään vuoteen 2000 saakka. Adaskin myös opetti Victorian yliopistossa 1990-luvulla sekä viulunsoittoa että sävellystä. Hän oli vuodesta 1931 naimisissa sopraano Frances Jamesin kanssa.
Adaskinilla oli seuraavat oppiarvot:
oikeustieteen tohtori (Lethbridgen yliopisto, 1970)
oikeustieteen tohtori (Saskatchewanin yliopisto, 1984)
musiikin tohtori (Brandonin yliopisto, 1972)
musiikin tohtori (Windsorin yliopisto, 1977)
musiikin tohtori (Victorian yliopisto, 1984)
kirjallisuuden kunniatohtori (Brockin yliopisto, 2000)
Adaskin valittiin vuoden kaupunkilaiseksi Saskatoonissa (1969), ja hän sai Saskatchewanin taidelautakunnan palkinnon elinikäisistä saavutuksista (1991). Adaskinilta tilattiin yli 40 teosta; hänen sävellystuotantoonsa kuuluu kaikkiaan toistasataa teosta.
Teoksia

Saskatchewan Legend
Algonquin Symphony
Grant, Warden of the Plains (ooppera)
Rondino for Nine Instruments
Jousikvartetto nro 1
Diversion for Orchestra
In Praise of Canadian Painting in the Thirties
Nootka Ritual
Divertimento nro 4
Fagottikonsertto
Murray-Darling-jokialue

Murray-Darling-jokialueen kolme suurinta jokea: Murray, Darling ja Murrumbidgee.
Murray-Darling-jokialue on jokialue Australiassa. Alueen läpi virtaa maan kolme suurinta jokea, joista kaksi suurinta, Murray (2 530 km) ja Darling (2 740 km), ovat antanut alueelle sen nimen. Kolmanneksi suurin joki on Murrumbidgee (1 575 km). Murray-Darling-jokialue muodostaa seitsemäsosan koko Australian pinta-alasta ja kattaa 1 061 469 neliökilometrin alueen.  Murray-Darling-jokialueen tärkein luonnonvara on vesi, jota käytetään muun muassa kasteluun. Neljän osavaltion alueelle levittäytyvän jokialueen vesistä on riippuvaisia noin kolme miljoonaa australialaista.
Murray-Darling-jokialueella sijaitsee yli 40 % valtaosin kuivan Australian maatiloista. Jokialue on maan tärkein maatalousalue. Sen useissa osissa on huomattu vesivarantojen olevan huomattavasti ylivarattuja tai ylikäytettyjä. Murray-Darling-jokialuetta pidetään tärkeänä myös sen luonnon monimuotoisuuden vuoksi. Alueelle tiedetään elävän useita satoja eläinlajeja, joista 35 lintu-, 16 nisäkäs- ja 35 kalalajia on määritelty uhanalaisiksi.
Murray- ja Darling-jokien yhtymäkohta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Murray-Darling Basin Department of the Environment, Water, Heritage and the Arts, Australia. Viitattu 15.6.2008. (englanniksi)
Murray-Darling Basin Iniative Murray-Darling Basin Commission. Arkistoitu 16.6.2008. (englanniksi)
Negroponte

Negroponte (”Musta silta”) voi viitata seuraaviin paikkoihin tai henkilöihin:
Chalkída (antiikin Khalkis), Euboian saaren pääkaupunki Kreikassa. Negroponte oli venetsialaisten kaupungille antama nimitys.
Euboia, venetsialaiset nimittivät myös koko Euboian saarta Negroponteksi.
John Negroponte, yhdysvaltalainen diplomaatti ja entinen tiedustelupalvelun johtaja.
Nicholas Negroponte, yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Negroponte”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Multian työväentalo Ahjola

| Multian työväentalo Ahjola |
| --- | --- |
 Työväentalo Ahjola
Osoite:  Keskustie 68
Sijainti:  Multia
Koordinaatit:  62°24′46″N, 24°49′05″E
Valmistumisvuosi:  1936
Suunnittelija:  Emil Saarinen
Rakennuttaja:  Multian Työväenyhdistys ry
Urakoitsija:  Vihtori Lehtonen
Omistaja:  Multian Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
Huoneistoala:  330 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Työväentalo Ahjola
Multian työväentalo Ahjola on Multialla sijaitseva työväentalo. Työväentalo on maakunnallisesti arvokas, ja se on suojeltu asemakaavalla. Rakennus sijaitsee näkyvällä paikalla Multian kirkonkylässä, ja se on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä.
Historiaa

Multian työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903. Ensimmäinen kokous oli pidetty metsässä kuusen juurella, koska ei uskallettu pyytää huonetta lainaan. Kokoukseen oli osallistunut neljä miestä. Perustava kokous pidettiin 6. syyskuuta 1903, jolloin yhdistys päätti liittyä Ruotsalaiseen työväenliittoon. Perustettavaan yhdistykseen liittyi toistakymmentä jäsentä. Oman talon rakentaminen nousi heti alkuun esille, mutta varoja rakentamiseen ei ollut. Tontin saantikin aiheutti ongelmia. Lopulta se saatiin ostettua pappilan mailta vuonna 1909. Yhdistyksen rakennustoimikunta osti vuonna 1909 Keskisenmäestä rakennuksen, joka siirrettiin tontille. Raitamäestä ostettiin toinen rakennus, jolla työväentaloa jatkettiin vuoden 1910 alkupuolella. Talon vihkiäisiä vietettiin syksyllä 1910. Vuosina 1913—1914 työväentalon näyttämöä laajennettiin ja yhdistys hankki uudet kulissit.
Rakennus

Vanha työväentalo pääsi huonoon kuntoon, ja se purettiin vuonna 1932. Uuden talon suunnitteli yhdistyksen puuhamiehenä toiminut Emil Saarinen. Rakentaminen viivästyi taloudellisista syistä ja kesti lopulta neljä vuotta. Työhön palkattiin kirvesmiehiä ja urakoitsijana toimi Amerikasta 1930-luvulla tullut Vihtori Lehtonen. Alpo Ruokonen teki ovet ja ikkunat, Emil Pajula hoiti talon sisämaalauksen ja Yrjö Hirvimäki tilkitsi. Loput tehtiin talkoilla. Uuden talon tupaantuliaisia vietettiin 13. joulukuuta 1936. Rakennuksen perustus on betonia. Taloon vaihdettiin peltikate vuonna 1961. 1970-luvun lopulla talo oli maalattu tummanruskeaksi.
Taloon rakennettiin uudet wc-tilat ja lisälämpöeristys vuonna 2001. Samalla uusittiin vesikatto ja tehtiin ulkomaalaus. Rakennus on vuorattu pystylaudoituksella ja maalattu punaiseksi. Lämmitys hoidetaan puukamiinoilla, sähköpattereilla ja -puhaltimilla. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen. Entinen vahtimestarin huoneen asunto on muutettu kokoustilaksi.
Toimintaa työväentalolla

Ensimmäiset iltamat yhdistys järjesti Pekkasen talossa helmikuussa 1906. Ohjelmassa oli torvisoittoa, näytelmä, lausuntaa sekä kanteleen ja viulun soittoa. Siitä lähtien iltamia ja muita huveja sekä juhlia pidettiin säännöllisesti. Perinteeksi muodostuneet vappujuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1906. Elokuussa 1908 perustettiin käsityöseura, joka valmisti ahkerasti palkintoja arpajaisiin. Arpajaiset olivat tehokkain keino kartuttaa yhdistyksen varoja. Puhujaseura perustettiin vuonna 1906. Samana vuonna järjestettiin lainakirjasto. Jatkosodan aikana talo oli puolustusvoimien käytössä. 1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, tansseja, elokuvia, bingoa ja juhlia.
Yhdistyksen omien kokousten pidon ohella taloa vuokrataan muille yhdistyksille, kunnalle, huonekalukauppiaille ja kulttuuritilaisuuksiin.
Na

Na tarkoittaa seuraavia:
na, katakana-merkki ナ ja hiragana-merkki な, japanin kielen kana-merkki
NA, Namibian ISO 3166-1 -maakoodi
NA, naurun kielen ISO 639-1 -koodi
Nimettömät Narkomaanit, englanniksi Narcotics Anonymous (NA), järjestö
North American Airlines, IATA-koodi NA, lentoyhtiö.
Nerikes Allehanda, ruotsalainen sanomalehti
Namdalsavisa, norjalainen sanomalehti
NA, Im Na-yeonin albumi vuodelta 2024
Luonnontieteet

Avogadron vakio, tunnus NA
nanoampeeri, tunnus nA, sähkövirran yksikkö
natrium, kemiallinen merkki Na, alkuaine
Henkilöt

Na on seuraavien henkilöiden nimi:
Li Na (s. 1982), kiinalainen tennispelaaja
Ming-Na (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä
Na Hong-jin (s. 1974), eteläkorealainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Negrosinkaljuselkä

| Negrosinkaljuselkä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hedelmälepakot Pteropodidae
Alaheimo::  Pteropodinae
Suku::  Dobsonia
Laji::  chapmani
Kaksiosainen nimi
 Dobsonia chapmani  Rabor, 1952 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Negrosinkaljuselkä (Dobsonia chapmani) on hedelmälepakoiden heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji.
Se on isokokoinen laji, jota tavataan ainoastaan Filippiineillä, Cebu- ja Negros-saarilla. Negrosinkaljuselkää ei ole nähty vuoden 2003 jälkeen, joten on mahdollista että se on jo kuollut sukupuuttoon. Sen harvinaistumiseen ovat vaikuttaneet elinympäristön häviäminen sekä metsästys ravinnoksi. Negrosin saarella on jäljellä enää neljä prosenttia alkuperäisistä metsistä. Cebulla metsiä on raivattu viljelysmaaksi sekä kupari- ja kultakaivosten tieltä. Molemmilla saarilla luolissa, jotka ovat olleet lepakoiden pesimäpaikkoja, kulkee nyt lepakonmetsästäjiä ja guanonkerääjiä.
Muuntorangaistus

Muuntorangaistus tarkoittaa Suomen lainsäädännössä rangaistusta, jonka sakkoon tuomittu joutuu kärsimään vankeutena, jos hän ei ole maksanut sakkoja.
Vankeudeksi voidaan muuntaa vain tuomioistuimen määräämät sakot, ei poliisin rangaistusmääräysmenettelyssä antamia sakkoja. 1.1.2021 lähtien rangaistusmääräystä ei kuitenkaan voida käyttää, jos henkilö on vuoden sisällä saanut sakon rangaistusmääräyksenä kuudesta samanlaisesta rikoksesta. Tällöin seitsemäs rikos käsitellään tuomioistuimessa, jolloin sakko voidaan muuntaa vankeudeksi.
Lyhyin muuntorangaistuksen pituus on viisi päivää ja enimmäismäärä muuntorangaistusta on 40 päivää. Neljä päiväsakkoa vastaa yhtä päivää vankeudessa. Kun uhkasakko muunnetaan vankeudeksi, jokaista täyttä 30 euron määrää vastaa yhden päivän vankeus.
Jos vankilassa oleva määrätään kärsimään muuntorangaistusta, ennen sen täytäntöönpanoa sakon maksamiselle voidaan myöntää maksuaikaa enintään kaksi kuukautta. Maksuaikaa ei saa myöntää niin pitkäksi ajaksi, että muuntorangaistuksen täytäntöönpanoa ei voitaisi aloittaa ennen vangin vapautumista vankilasta. Jos sakon muuntorangaistus on jo pantu toimeen, on tuomitulla viisi arkipäivää vankilaan saapumispäivästä laskien aikaa maksaa sakko kokonaisuudessaan pois, jolloin muuntorangaistus raukeaa.
Aiheesta muualla

Sakkojen, liikennevirhemaksujen ja muiden seuraamusten täytäntöönpano Oikeusrekisterikeskus 3.12.2019.
Sakon muuntorangaistuksen käyttöä laajennetaan 2021 alkaen Oikeusministeriö 28.3.2019.
Sakkojen muuntaminen vankeudeksi pitäisi lopettaa Helsingin Sanomat 17.1.2015.
Rikosoikeudellinen seuraamusjärjestelmä Oikeusministeriö.
Luettelo kalifeista

Tämä on luettelo kalifeista.
Kalifin arvonimi

Kaikkia varhaisia muslimihallitsijoita kutsutaan tavallisesti kalifeiksi, vaikka arabivaltakunnan hallitsijoista ensimmäinen, jonka tiedetään ottaneen käyttöön kalifin arvonimen, oli Abd al-Malik ibn Marwan (685–705). Nimitys Khalifat Allah tarkoitti "Jumalan puolestapuhujaa". Kunnianimi oli al-Malikin luoma vastine Bysantin keisarin Justinianus II:n (685-695) tittelille "Jumalan palvelija" (lat. servus Christi). Kunnianimellä al-Malik halusi osoittaa, että hänen valtansa tuli yksin Jumalalta. Kunnianimi ei kuitenkaan vakiintunut, ja uudelleen sen otti käyttöön vasta sata vuotta myöhemmin al-Mamun (813–833), joka siten oli vasta toinen kalifi.
Tässä vaiheessa islamissa vakiintui oppi kalifaatista. Sen mukaan kalifi oli profeetta Muhammedin seuraaja ja uskovaisten komentaja, joita oli vain yksi kerrallaan. Jos islamilaisessa maailmassa oli kaksi kalifia, kummankaan kalifaatti ei ollut pätevä. Jo 900-luvulla  yhtenäisyys kuitenkin murtui, kun sekä fatimidit Egyptissä että umaijadit Cordobassa ottivat nimen käyttöönsä, vaikka abbasidien kalifaatti edelleen jatkui Bagdadissa.
Islamilainen perimätieto alkoi kertoa, että 600-luvulla Muhammedin seuraajina olisivat vaikuttaneet neljä "oikeaan johdettua kalifia". Tällöin olisi vallinnut eräänlainen islamilainen kulta-aika ennen umaijadidynastian tuomaa rappiota. Muhammedista tai oikeaan johdetuista kalifeista ei kuitenkaan ole säilynyt aikalaistietoja, kuten kolikkolöytöjä. Lähdekriittinen historiantutkimus on varmistanut ensimmäiseksi arabihallitsijaksi Syyriasta käsin toimineen Muawijan (661–680), joka käytti kunnianimenään "emiiriä", mikä tarkoitti "suojelijaa". Nimitys liittyi arabiheimojen tapaan, jossa johtaja saattoi ottaa suojelukseensa oman klaanin ulkopuolisia vieraita. Tätä perinnettä alettiin soveltaa toisuskoisiin dhimmeihin, jotka olivat islamilaisen käsityksen mukaan "suojeltuja".
Rashidun-kalifit (632–661)

Sunna- ja ahmadimuslimit tunnustavat hurskaiksi ja oikein johdetuiksi hallitsijoiksi neljä "oikeaan johdettua" kalifia. Heistä ei ole kuitenkaan historiallista aikalaistietoa, joten heidän historiallisuutensa on jäänyt avoimeksi.
Abu Bakr – 632–634
Umar ibn al-Khattab – 634–644
Uthman ibn Affan – 644–656
Ali ibn Abi Talib – 656–661
Hasan ibn Ali – 661 (Ainoastaan shiialainen näkemys)
Umaijadikalifit (660–750/1031)

Umaijadit hallitsivat arabien valtakuntaa kalifeina. Damaskuksesta käsin vuosina 661–750. Sen jälkeen kun abbasidien hallitsijasuku oli heidät syrjäyttänyt, suku hallitsi edelleen Cordóban emiirikuntaa Espanjassa ja julistautuivat myöhemmin jälleen kalifeiksi. Sitä ennen oli jo syntynyt fatimidien shiialainen kalifaatti Pohjois-Afrikkaan.
Umaijadikalifit (660–750/1031) > Damaskoksen umaijadikalifit (661–750)

Muawija I – 661–680 (Umaijadidynastian perustaja).
Jazid I – 680–683
Muawija II – 683–684
Marwan I – 684–685
Abd al-Malik – 685–705 aloitti marwanidien dynastian
Walid I – 705–715
Suleiman – 715–717
Omar ibn Abd al-Aziz (Umar II) – 717–720
Jazid II – 720–724
Hisham – 724–743
Walid II – 743–744
Jazid III – 744
Ibrahim – 744
Marwan II – 744–750
Umaijadikalifit (660–750/1031) > Córdoban emiirit (756–929)

Abd ar-Rahman I – 756–788
Hisham I – 788– 796
Hakam I – 796–822
Abd ar-Rahman II – 822–852
Muhammad I – 852– 886
Mundhir – 886–888
Abdallah ibn Muhammad – 888–912
Abd ar-Rahman III – 912–929 (julistautui kalifiksi)
Umaijadikalifit (660–750/1031) > Córdoban kalifit (929–1031)

(Córdoban kalifaatti käsitti Espanjan ja osan Marokkoa. Samaan aikaan Abbasidit hallitisivat suurinta osaa islamilaisista maista. Useimmat muslimit eivät pitäneet Córdoban hallitsijoita laillisina kalifina.)
Abd ar-Rahman III – 929–961
Al-Hakam II – 961–976
Hisham II – 976–1009
Muhammad II – 1009
Sulayman ibn al-Hakam – 1009–1010
Hisham II al-Hakam, uudestaan – 1010–1013
Sulayman ibn al-Hakam, uudestaan – 1013–1016
Abd ar-Rahman IV – 1021–1022
Abd ar-Rahman V – 1022–1023
Muhammad III – 1023–1024
Hisham III – 1027–1031
Abbasidikalifit (750–1258/1517) > Bagdadin abbasidikalifit (750–1258)

As-Saffah - 750 - 754 (Abbasidien dynastian perustaja.
Al-Mansur - 754 - 775
Al-Mahdi - 775 - 785
Al-Hadi - 785 - 786
Harun al-Rashid - 786 - 809
Al-Amin - 809 - 813
Al-Mamun - 813 - 833
Al-Mu'tasim - 833 - 842
Al-Wathiq - 842 - 847
Al-Mutawakkil - 847 - 861
Al-Muntasir - 861 - 862
Al-Musta'in - 862 - 866
Al-Mu'tazz - 866 - 869
Al-Muhtadi - 869 - 870
Al-Mu'tamid - 870 - 892
Al-Mu'tadid - 892 - 902
Al-Muktafi - 902 - 908
Al-Muqtadir - 908 - 932
Al-Qahir - 932 - 934
Ar-Radi - 934 - 940
Al-Muttaqi - 940 - 944
Al-Mustakfi - 944 - 946
Al-Muti - 946 - 974
At-Ta'i - 974 - 991
Al-Qadir - 991 - 1031
Al-Qa'im - 1031 - 1075
Al-Muqtadi - 1075 - 1094
Al-Mustazhir - 1094 - 1118
Al-Mustarshid - 1118 - 1135
Ar-Rashid - 1135 - 1136
Al-Muqtafi - 1136 - 1160
Al-Mustanjid - 1160 - 1170
Al-Mustadi - 1170 - 1180
An-Nasir - 1180 - 1225
Az-Zahir - 1225 - 1226
Al-Mustansir - 1226 - 1242
Al-Musta'sim - 1242 - 1258 (Bagdadin viimeinen abbasidikalifi)
(Abbasidien valtakauden loppupuolella muslimihallitsijat alkoivat käyttää muitakin arvonimiä kuten sulttaani.)
Abbasidikalifit (750–1258/1517) > Kairon kalifit (1261–1517)

(Sen jälkeen kun mongolit vuonna 1258 valloittivat Bagdadin, osa abbasideista pakeni Kairoon Siellä heidän jälkeläisensä toimivat pääasiassa seremoniallisina kalifeina Egyptiä hallinneiden mamelukkien alaisuudessa.)
Al-Mustansir II - 1261 - 1262
Al-Hakim I - 1262 - 1302
Al-Mustakfi I - 1302 - 1340
Al-Hakim II - 1341 - 1352
Al-Mu'tadid I - 1352 - 1362
Al-Mutawakkil I - 1362 - 1383
Al-Wathiq II - 1383 - 1386
Al-Mu'tasim - 1386 - 1389
Al-Mutawakkil I (uudestaan) - 1389 - 1406
Al-Musta'in - 1406 - 1414
Al-Mu'tadid II - 1414 - 1441
Al-Mustakfi II - 1441 - 1451
Al-Qa'im - 1451 - 1455
Al-Mustanjid - 1455 - 1479
Al-Mutawakkil II - 1479 - 1497
Al-Mustamsik - 1497 - 1508
Al-Mutawakkil III - 1508 - 1517 (luovutti kalifin arvon Selim I:lle)
Fatimidikalifit (909–1171) (šiialainen)

Abū Muḥammad 'Abdul-Lāh al-Mahdī bi'llāh (909–934)
Abū l-Qāsim Muḥammad al-Qā'im bi-Amr Allāh (934–946)
Abū Ṭāhir Ismā'il al-Manṣūr bi-llāh (946–953)
Abū Tamīm Ma'add al-Mu'izz li-Dīn Allāh (953–975) Egyptin valloittaja
Abū Manṣūr Nizār al-'Azīz bi-llāh (975–996)
Abū 'Alī al-Manṣūr al-Ḥākim bi-Amr Allāh (996–1021)
Abū'l-Ḥasan 'Alī al-Ẓāhir li-I'zāz Dīn Allāh (1021–1036)
Abū Tamīm Ma'add al-Mustanṣir bi-llāh (1036–1094)
al-Musta'lī bi-llāh (1094–1101)
Abū 'Alī Mansur al-Āmir bi-Aḥkām Allāh (1101–1130)
'Abd al-Majīd al-Ḥāfiẓ (1130–1149)
al-Ẓāfir (1149–1154)
al-Fā'iz (1154–1160)
al-'Āḍid (1160–1171)
Osmanikalifit (1517–1924) > Kalifit Osmanien valtakunnan aikana (1517–1922)

Osmanien (nimestä Uthman) hallitsijasuku oli alkujaan maallinen valloittajasuku, joka käytti  sulttaanin arvonimeä mutta omaksui pian myös joukon alistamiensa kansojen hallitsijoiden arvonimiä.
Selim I - 1517 - 1520 (sen jälkeen kun Selim oli kukistanut Egyptin mamelukit, Kairon viimeinen abbasidikalifi Al-Mutawakkil III luovutti kalifin arvonimen hänelle)
Suleiman Suuri - 1520 - 1566
Selim II - 1566 - 1574
Murat III - 1574 - 1595
Mehmed (Muhammed) III - 1595 - 1603
Ahmed I - 1603 - 1617
Mustafa I - 1617 - 1618
Osman II - 1618 - 1622
Mustafa I, uudestaan - 1622 - 1623
Murat IV - 1623 - 1640
Ibrahim I - 1640 - 1648
Mehmed (Muhammed) IV - 1648 - 1687
Suleiman II - 1687 - 1691
Ahmed II - 1691 - 1695
Mustafa II - 1695 - 1703
Ahmed III - 1703 - 1730
Mahmud I - 1730 - 1754
Osman III - 1754 - 1757
Mustafa III - 1757 - 1774
Abd-ul-Hamid I - 1774 - 1789
Selim III - 1789 - 1807
Mustafa IV - 1807 - 1808
Mahmud II - 1808 - 1839
Abdul Mejid I - 1839 - 1861
Abdülaziz - 1861 - 1876
Murad V - 1876
Abdul Hamid II - 1876 - 1909
Mehmed (Muhammed) V - 1909 - 1918
Mehmed (Muhammed) VI - 1918 - 1922
Osmanikalifit (1517–1924) > Kalifit Turkin tasavallan alaisuudessa (1922–1924)

Abdul Mejid II - 1922 - 1924 (seremoniallinen kalifi Turkin tasavallan ja sen presidentin Mustafa Kemal Atatürkin alaisuudessa) .Atatürkin hallitus lakkautti kalifaatin  3. maaliskuuta 1924 jonka toimivalta siirettiin Turkin parlamentille.
Šarifi-kalifaatti

Viimeinen yritys palauttaa kalifaalinen virka oli  Hussein bin Ali, Hejazin kuningas ja Mekan šarif, joka otti arvommen itselleen 11. maaliskuuta 1924 ja piti sitä  hallussaan 3. lokakuuta 1924 saakka.  Fatimid-kalifien tavoin Hussein bin Ali oli profeetta Muhammedin jälkeläinen, Hasan ibn Alin pojanpojan kautta. Wahhabi- ja Salafi-liikkeet eivät hyväksyneet Husseinin kalifaatti vaatimusta, ja vuonna 1925 Ibn Saudin joukot ajoivat Husseinin Hejazista toisen saudi-hašemiittisodan seurauksena. Hussein bin Ali jatkoi kalifin tittelin käyttöä maanpaossa jäljellä olevan elämänsä aikana kuolemaansa asti vuonna 1931.
Islamilainen valtio (2014–vuodesta)

Abu Bakr al-Baghdadi 2014–2019
Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi  2019–2022
Abu al-Hasan al-Hashimi al-Qurashi  2022
Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi 2022–2023
Abu Hafs al-Hashimi al-Qurashi vuodesta 2023
Kirjallisuutta

Bosworth, Clifford Edmund: The New Islamic Dynasties: A Chronological and Genealogical Manual.  New Edinburgh Islamic Surveys. 2nd painos Edinburgh University Press, 2004.  ISBN 9780748621378.  OCLC:56639413.  Teoksen verkkoversio.
Houtsma, M. Th.; Wensinck, A. J.: E.J. Brill's First Encyclopaedia of Islam 1913–1936.  Volume IX  Leiden:  BRILL, 1993.  ISBN 9789004097964.
Lane-Poole, Stanley: The Mohammedan Dynasties: Chronological and Genealogical Tables with Historical Introductions.  Westminster:  Archibald Constable and Company, 1894.  OCLC:1199708.  Teoksen verkkoversio.
Rashidun-kalifaatti (tummanvihreä) laajimmillaan vuonna 654, sekä sen vasallivaltiot (vaaleanvihreä).
Umaijadien kalifaatti (vihreä) laajimmillaan vuonna 750
Cordóban kalifaatti (vihreä) noin vuonna 1000
Abbasidien kalifaatti (vihreä) laajimmillaan noin vuonna 850)
Mamelukkien sulttaakikunta Egyptissä vuonna 1279 (vihreä).
Osmanien valtakunta laajimmillaan 1683.