stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfred Kordelinin säätiö
Historiaa

Säätiö perustettiin liikemies Alfred Kordelinin (1868–1917) testamenttilahjoituksen turvin. Kordelin oli kulttuurinystävä ja Suomen tunnetuimpia mesenaatteja. Hän kuoli, kun venäläinen matruusi ampui hänet Suomen itsenäisyyttä edeltäneessä kuohuntavaiheessa niin sanotussa Mommilan kahakassa.
Kordelin ei ehtinyt laatia rahastolleen ohjesääntöä. Kuolinpesän selvittäjät antoivat tehtävän Suomalaisen Tiedeakatemian asiantuntijoille, joiden laatima ohjesääntö vahvistettiin 31. joulukuuta 1918. Talvisodan jälkeen 1940 säätiölle määrätty omaisuuden luovutusvero ja etenkin voimakas inflaatio heikensivät säätiön taloutta, minkä vuoksi jaettavien apurahojen yhteismäärä jäi melko vaatimattomaksi 1970-luvun lopulle saakka. Säätiön taloudellinen asema on kohentunut tuntuvasti 1980-luvulta lähtien.
Alfred Kordelinin säätiöllä on 16 erillisrahastoa, joista yhdeksän on eri puolilla Suomea toimivia kaupunkirahastoja. Ne ovat Huittisten, Hyvinkään, Jyväskylän, Lappeenrannan, Nokian, Raahen, Rauman, Savonlinnan ja Seinäjoen rahastot. Lisäksi säätiöllä on seitsemän kohderahastoa: Gust. Kompan rahasto, Jaakko Kolmosen rahasto, Suomen säveltaiteen tukirahasto, Tieteellisten seurain valtuuskunnan 100-vuotisrahasto, Urheilun Tuki -rahasto, Viron rahasto sekä Helinä Wähän rahasto.
Stipendien ja apurahojen lisäksi säätiö jakaa palkintoja henkilöille, jotka ovat työllään edistäneet tehokkaasti suomalaista kulttuuria tieteen, taiteen, kirjallisuuden tai kansanvalistuksen alalla. Tunnustuspalkinto voidaan antaa joko elämäntyöstä tai poikkeuksellisen mittavasta saavutuksesta tai suorituksesta. Lisäksi säätiö jakaa kannustuspalkintoja.
Tunnustuspalkinnot

1990: Tuomas Anhava, Eero Hämeenniemi, Eila Rinne, Tapani Valsta
1991: Tom Krause, Seppo Zetterberg
1992: Juhani Harri, Kalevi Wiik
1993: Heikki Hosia, Martti Kainulainen, Marjatta Rautio
1994: Juhani Lagerspetz, Rauno Ruuhijärvi
1995: Jorma Koivulehto, Ilmari Lahdelma, Liisa Majapuro, Viljo S. Määttälä
1996: Ossi Runne, Pentti Virrankoski
1997: Helena Anhava, Outi Heiskanen, Kalevi Kahra, Maija Lavonen
1998: Tuomas Haapanen, Leevi Kääriäinen
1999: Jaakko Itälä, Eeva Kilpi, Kai Laitinen, Rafael Wardi
2000: Aarne Laurila, Matti Salminen, Seela Sella, Eeva Tapio
2001: Sakari Kiuru, Kirsi Kunnas
2002: Raimo Lehti, Helena Pylkkänen
2003: Ola Laiho, Asko Parpola
2004: Inkeri Anttila, Liisa Pohjola
2005: Martti Ahtisaari, Pirkko Lahti, Tuomo Polvinen
2006: Reino Hietanen, Holger Thesleff
2007: Inkeri Simola-Isaksson, Hannu Soikkanen
2008: Paavo Okko, Mirkka Rekola, Matti Rimpelä
2009: Maija Lehtonen, Paul Osipow
2010: Juhani Pallasmaa, Ritva Valkama
2011: Juhani Lokki, Maj-Lis Rajala
2012: Pertti Nieminen, Matti Rissanen
2013: Elina Haavio-Mannila, Mart Saarma
2014: Raija Sollamo, Miina Äkkijyrkkä
2015: Laura Ruohonen, Jari Yli-Kauhaluoma, Rantasalmen puhallinorkesteriyhdistys, Nuorisotutkimusseura
2016: Markus Jäntti, Rauli Virtanen, Antti Tanttu, Kaisa Häkkinen
2017: Sarah Butcher, Kari Klemelä, Anssi Lassila, Elina Grundström
2018: Riina Katajavuori, Suomi-koulujen tuki, Taiteilijaryhmä IC-98, Hannu Salmi
2019: Pasi Heikura, Ismo-Pekka Heikinheimo, Harri Vasander, Maria Ylipää
2020: Kari Aronpuro, Marja Pirilä, Jyri Manninen, Anneli Sarhimaa
2021: Roope Uusitalo, Kaari Utrio, Arkkitehtuuritoimisto Livady
2022: Dalia Stasevska, Minna Halme, Ilari Sääksjärvi
2023: Olli Vapalahti, Stefan Moster, Faktabaari
2024: Sekasin Kollektiivi, Tero Saarinen, Mari Lundström
Lähde (1923–2021)
Kannustuspalkinnot

2001: Jaakko Hämeen-Anttila, Juha Kaakko, Reko Lundán, Oppiva Ylä-Karjala -projekti
2002: Juuso Välimäki, KOM-teatteri, Setlementtinuorten liitto ry
2003: Markku Nieminen, Kimmo Pietiläinen, Suomen Luonto -lehti
2004: Osuuskunta Forum Box, Harri Siiskonen, Jussi (Juba) Tuomola
2005: Arkkitehti-lehti, Juha Hurme, Suomen Elämäntarinayhdistys ry
2006: Johanna Laakso, Marjatta Hanhijoki, Osuuskunta Toivo
2007: Annamari Sipilä, Ilpo Vattulainen, Zodiak – Uuden tanssin keskus
2008: Aapo Häkkinen, Hanna Kokko, Kristian Smeds
2009: Arkkitehtiryhmä Hollmén, Reuter ja Sandman, Ville Ranta, Katri K. Sieberg
2010: Kapsäkki Osuuskunta, Mikko Ritala, Panu Tuomi
2011: Markku Lanne, Kritiikki-julkaisu, Galleria Huuto
2012: Lauri Nummenmaa, Musiikin erityispalvelukeskus Resonaari, Maarit Tastula
2013: Eero Aho, Musiikkiyhtye Frigg, Lukukeskus ry
2014: Jaakko Aspara, Jaakko Yli-Juonikas, Käsi- tai taideteollisuusliitto Taito ry
Elämä kertomuksena

Alfred Kordelinin säätiö pyrkii myös edistämään kansantajuisten, tieteellispohjaisten elämäkertojen aikaansaamista itsenäisyyden ajan suomalaisista vaikuttajista. Elämä kertomuksena -projekti on tuottanut muun muassa seuraavat teokset:
1992: Kalevi Kalemaa: Sylvi-Kyllikki Kilpi, Sörnäisten tyttö
1993: Ritva Sievänen-Allen: Tyttö venheessä : Elsa Enäjärvi-Haavion elämä 1901–1951
1994: Juha Vahe: Kenraali Paavo Talvela : sodan ja rauhan tehtävissä
1997: Vesa Saarikoski: Keskustajääkäri Aarne Sihvo
1998: Hanna-Liisa Ryti-Erkinheimo: Gerda Rytin elämäkerta I
1998: L. J. Niinistö: Paavo Susitaival 1896–1993 : aktivismi elämänasenteena
1998: Martti Ahti: Ryssän vihassa : Elmo Kaila 1888–1993
1999: Pekka Hako: Jorma Hynninen : omalla maalla
2000: Matti Lukkari: Vastuunkantaja : Aito Keravuoren sotilaselämä
2000: Yrjö Hosiaisluoma: Lauri Viljanen
2000: Anne Mattsson: Sylvi Kekkosen elämäkerta
2000: Pekka Hako: Ahti Sonninen
2000: Hannu-Ilari Lampila: Mirjamin laulu
2001: Väinö Kuukka, Raija Majamaa, Hannu Vepsä: Elias Lönnrot
2001: Vesa Vares, Kaisa Häkkinen: Sanan valta : E. N. Setälän poliittinen, yhteiskunnallinen ja tieteellinen toiminta
2001: L. J. Niinistö: Bobi Sivén : Karjalan puolesta
2001: Tapani Ruokanen: Turja kriivari : reportaasi 1900-luvun Suomesta
2002: Matti Vainio: ”Nouskaa aatteet!” Robert Kajanus : elämä ja taide
2002: Matti Mäkelä: Leveäharteinen ajattelija
2002: Paavo Virkkunen (nuorempi): Lannistumaton : Paavo Virkkusen elämä
2002: Sakari Warsell: Georg Malmstén : Suomen iskelmäkuningas
2003: Pentti Savolainen: Tom Krause : täydellinen vapaus
2003: Kalevi Kalemaa: Edvin Laine : sisulla ja tunteella
2003: Pertti Lassila: Ihanteiden isänmaa : Julius Krohnin romanttinen fennomania ja kirjallisuus
2004: Pekka Hako: Unohtumaton Martti Talvela
2004: Päivi Aikasalo: Alli Wiherheimo
2004: Keijo K. Kulha: Mies ja vuosisata : pääkonsuli Aarne Koskelon tarina 1900–1998
2005: Seppo Heikki Salonen: Puotipuksusta suureksi toveriksi : Onni Toivosen elämä
2004: Päivi Tapola: Ajan paino : jalkaväenkenraali K. A. Tapolan elämä
2006: Riitta Mäkinen – Anna Liisa Sysiharju: Eteenpäin ja ylöspäin : Hedvig Gebhardin osuus ja toiminta
2006: Keijo K. Kulha: Jutikkala : tinkimätön akateemikko
2007: Päivi Tapola: Kenraalien kirjeet
Kirjallisuutta

Halila, Aimo: Alfred Kordelinin yleinen edistys- ja sivistysrahasto 1918–1988.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 528)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1990.  ISSN 0355-1768  ISBN 951-717-620-1
Parpola, Antti – Saarinen, Sirkka: Säätiö: Alfred Kordelinin Yleinen Edistys- ja Sivistysrahasto 1920–2020.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-36279-1
Aiheesta muualla

Alfred Kordelinin säätiö
Kordelinin säätiö hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kordelinin säätiö sivistyselämämme tukijana, Aamulehti, 07.11.1937, nro 301, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Syväjärvi (Jaaman piiri)

Syväjärvi.
Syväjärvi (ven. Глубо́кое о́зеро, Glubokoje ozero) on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Jääkauden muovaaman järven pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Nimensä mukaisesti se on syvin Kattilan seudun järvistä. Suurin syvyys on 24 metriä. Koillispuolella sijaitseva kannas erottaa Syväjärven Koppanajärvestä, etelässä se laskee Kjamiši-joen kautta Paapinajärveen.
Syväjärven eteläpuolella sijaitsevat entiset vatjalais- ja inkeriläiskylät Pontila (ven. Понделево, Pondelevo), Villikaisi (ven. Великино, Velikino), Matikylä (ven. Маттия, Mattija), Korovaisi (ven. Караваево, Karavajevo), Korvettula (ven. Корветино, Korvetino), Matautio (ven. Матовка, Matovka) ja Värtösi (ven. Вердия, Verdija).
Systeemiajattelu, rationaalisuus ja uskonto

| Systeemiajattelu, rationaalisuus ja uskonto: Kriittisen uskontotieteen näkökulmia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Matti Kamppinen
Kieli:  suomi
Genre:  uskontotiede
Kustantaja:  Turun yliopisto
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  177
ISBN:  978-951-29-3994-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Systeemiajattelu, rationaalisuus ja uskonto: Kriittisen uskontotieteen näkökulmia on Matti Kamppisen kirja, joka on ilmestynyt Turun yliopiston kustantamana 2009.
Kamppisen mukaan nykyaikaisen kuvailevan uskontotieteen sekä uskontokritiikin taustalla ovat samat käsitykset. Hänen mukaansa kriittisen uskontotieteen keinoin voidaan arvostella kahta uskonnoille tyypillistä ilmiötä: yliluonnollisten toimijoiden kuten jumalien olettamista todellisuuteen sekä vanhentuneiden ajattelutapojen tuomista nykyaikaan.
Aiheesta muualla

Marjukka Jäntti: Kirjauutuus kriittisen uskontotieteen näkökulmista (Arkistoitu – Internet Archive). Turun yliopisto 2.9.2009.
Jussi K. Niemelä: Uskomusten, uskontojen ja maailmankuvien taustamekanismeista. Skeptikko 4/2010.
Markus Lång: Kriittisen uskontotieteen esittely kärsii kielivirheistä. Tieteessä tapahtuu 1/2011. (PDF)
Norderhovin kirkko

| Norderhovin kirkko Norderhov kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2005.
Sijainti:  Ringerike, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  550
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Norderhovin kirkko (norj. Norderhov kirke) on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko 1100-luvulta. Se oli alun perin pitkäkirkko, mutta 1880-luvun alussa sitä laajennettiin.
Kuvia

Alttari
Saarnastuoli
Urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norderhovin kirkko Wikimedia Commonsissa
Systemaattinen kirjallisuuskatsaus

Systemaattinen kirjallisuuskatsaus (myös systemaattinen tutkimuskatsaus) on tieteellinen tutkimusmenetelmä. Se on oleellisen kirjallisuuden ja tutkimusten otannallinen esittely, joka keskittyy yhteen kysymykseen jolla pyritään tunnistamaan, löytämään, valitsemaan ja syntetisoimaan kaikki kyseenomaiseen kysymykseen liittyvä korkealaatuinen oleellinen todistusaineisto jo aiemmin tuotetusta tiedosta.
Systemaattisen katsauksen sekä sen arvioinnin ja soveltamisen ymmärtämisestä on tullut muun muassa terveydenhuoltoalan ammattilaisille välttämätöntä.
Systemaattisen katsauksen yhteydessä voidaan tehdä meta-analyysi. Siinä tilastollisin menetelmin yhdistetään aiempien määrällisten tutkimusten tulokset uudeksi tilastolliseksi tulokseksi, joka näin perustuu yhtä suureen aineistoon kuin aiemmat tutkimukset yhteensä ja on siten luotettavampi.
Kirjallisuutta

Johansson, Kirsi ym.: Systemaattinen kirjallisuuskatsaus ja sen tekeminen.  (Hoitotieteen laitoksen julkaisuja. Tutkimuksia ja raportteja A 51)  Turku:  Turun yliopisto, 2007.  ISBN 978-951-29-3203-0
Systema (yritys)

Oy Systema oli vuosina 1890–1931 toiminut suomalainen konttorikoneiden maahantuonti- ja myyntiyritys, jonka perusti marsalkka Mannerheimin isänä tunnettu Carl Robert Mannerheim. Yritys tunnettiin erityisesti kirjoituskoneiden markkinoijana ja konekirjoitusopetuksen antajana, ja sillä oli 1920-luvulla miltei monopoliasema Suomessa. Helsinkiläisyritys ajautui konkurssiin 1931, mutta muutamat maakuntien sivuliikkeet olivat itsenäisiä yrityksiä ja saattoivat jatkaa toimintaansa. Systema-nimi elääkin yhä monien toimistotekniikkaa markkinoivien yritysten nimissä eri puolilla Suomea.
Historiaa

Carl Robert Mannerheim perusti vuonna 1872 Kuusankoski-paperiteollisuusyhtiön, joka alkoi valmistaa ensimmäisenä Suomessa ”päättymätöntä paperia” nykyaikaisen kaltaisella rotaatiopaperikoneella. Mannerheim toimi yhtiön toimitusjohtajana ja suurimpana omistajana. Avioeronsa jälkeen Mannerheim muutti Pariisiin, josta hän palasi uuden vaimonsa kanssa takaisin Suomeen ja perusti vuonna 1887 C. Mannerheims Kontor -nimisen paperi- ja toimistotarvikeliikkeen, joka toi Suomeen myös viinejä. Nimen Systema yritys otti käyttöön vuonna 1890 ja alkoi sitten yhä enemmän tuoda Suomeen konttoreissa tarvittavia laitteita. Kirjoituskoneiden tuonti alkoi vuonna 1900; New Century -merkkisiä koneita myytiin aluksi vain muutama vuodessa konekirjoituskouluille kuten Liikemiesten Kauppaopistolle, mutta määrät nousivat tasaisesti. Ensimmäisen konekirjoituskoulunsa Systema perusti vuonna 1913. Niitä tuli sittemmin Helsinkiin kaksi lisää ja muualle maahan kymmenen. Mannerheimin kuollessa vuonna 1914 sivuliikkeitä oli ympäri maata, mutta kukaan omistajan perheestä ei ollut valmis ottamaan yritystä hoitaakseen. Systema myytiin nykytermein ”management buyoutina” sen muille johtohenkilöille ja sivuliikkeet niiden hoitajille.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja Suomen itsenäistyttyä Systema alkoi saada vahvan sijan kirjoituskoneiden ohella muidenkin konttorikoneiden markkinoilla. 1920-luvulla sen ainoa kilpailija kirjoituskoneissa oli Royal- ja Imperial-koneiden maahantuoja SOK. Systeman merkkinä oli muun muassa Remington. Helsingin keskusliike toimi maahantuojana, tukkurina, paikallisena vähittäiskauppana sekä konttorikoneiden huoltona. Toiseksi suurin ketjun kauppias oli Viipurin Systema.
1930-luvun alun lamassa Systema yritti selviytyä laajentamalla toimintaansa muun muassa autokauppaan, mutta yritys ajautui konkurssiin 1931. Monet itsenäiset maakuntien jälleenmyyjät kuitenkin jatkoivat toimintaansa, ja Systema-sana esiintyy monen nimessä vielä 2000-luvullakin. Systemassa uransa aloittaneet työntekijät ryhtyivät myöhemmin itsenäisiksi yrittäjiksi ja maakuntien Systema-yritysten kilpailijoiksi niin, että Systeman voi katsoa toimineen koko alan lähtökohtana eri puolilla Suomea. Yksi näistä oli Viipurin Systemasta lähteneen Markus Hynnisen vuonna 1938 Helsinkiin perustama Oy Konttorityö. Oulun Systema Oy:n yritysjärjestelyistä syntyi 1940-luvun puolivälissä 1980-luvulle asti toiminut oululaisyritys Käyttöauto Oy, jota ei pidä sekoittaa yhä toimivaan samannimiseen seinäjokelaisyritykseen.
Syster

| Syster |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Sisko
Nimen alkuperä:  ruots. ’sisko’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syster on ruotsalainen naisen etunimi, joka pohjautuu sukulaisuussuhdetta ilmaisevaan sanaan syster. Suomessa sitä vastaa nimi Sisko.
Systeriä on käytetty Ruotsissa virallisena etunimenä 1800-luvun alusta alkaen. Suosituimmillaan se oli 1800- ja 1900-luvun vaihteessa. Vielä 1980-luvulla Ruotsissa oli kirjoilla noin 4 000 Syster-nimistä henkilöä, mutta nykyään heitä on siellä enää alle 400.
Systerin miespuolinen vastine on Bror (’veli’).
Tunnettuja Systerejä

”Syster”, oik. Dagmar Ruin (1894–1977), suomenruotsalainen kirjailija
Vemen kirkko

| Vemen kirkko Veme kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Ringerike, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1893
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  143
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vemen kirkko (norj. Veme kirke) on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1893.
Kuvia

Urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vemen kirkko Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  KulturNav
Sytokromi P450

Sytokromi P450 (CYP2C9).
Sytokromi P450 (CYP, P450, CYP450) on ryhmä hemiä sisältäviä sytokromientsyymejä, joita esiintyy erittäin laajalti eliökunnassa. CYP-entsyymeille on tunnusomaista kyky oksidatiiviseen metaboliaan. CYP-entsyymejä on ihmisen elimistössä käytännössä kaikkialla, mutta erityisen paljon niitä on maksassa. CYP-entsyymit ovat keskeisiä vierasaineiden kuten lääkeaineiden metaboliassa.
CYP-entsyymit ovat tyypillisesti hyvin epäspesifejä; yhdenlainen CYP-entsyymi pystyy siis muokkaamaan useita erilaisia yhdisteitä. CYP-entsyymit toimivat osana P450-järjestelmiä, joiden komponentteina on CYP-entsyymien lisäksi molekulaarinen happi ja elektroneja siirtävä NADPH-sytokromi P450-reduktaasi.
CYP-entsyymejä on löydetty nisäkkäiden lisäksi suurimmalta osalta muitakin eliöitä, kuten hyönteisiltä, kasveilta, sieniltä, prokaryooteilta ja arkeilta. Eliökunnasta tunnetaan tuhansia P450-entsyymien alamuotoja, jotka on jaoteltu perheisiin ja edelleen alaperheisiin. P450-entsyymien kehitys alkoi todennäköisesti yli kolme miljardia vuotta sitten, ja varhaisimpien muotojen tehtävänä saattoi olla rasvahappojen ja kolesterolin metabolia solukalvojen rakenneosiksi. Nykyään P450-entsyymit ovat tärkeä osa elimistön vierasainemetaboliajärjestelmää.
Ihmisen P450-entsyymit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Perhe | Toiminto | Muodot | Nimet  |
| CYP1 | lääkkeiden ja steroidien (erityisesti estrogeenin) metabolia | 3 alaperhettä, 3 geeniä, 1 pseudogeeni | CYP1A1, CYP1A2, CYP1B1  |
| CYP2 | lääkkeiden ja steroidien metabolia | 13 alaperhettä, 16 geeniä, 16 pseudogeeniä | CYP2A6, CYP2A7, CYP2A13, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C18, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, CYP2F1, CYP2J2, CYP2R1, CYP2S1, CYP2U1, CYP2W1  |
| CYP3 | lääkkeiden ja steroidien metabolia | 1 alaperhe, 4 geeniä, 2 pseudogeeniä | CYP3A4, CYP3A5, CYP3A7, CYP3A43  |
| CYP4 | arakidonihapon tai rasvahappojen metabolia | 6 alaperhettä, 11 geeniä, 10 pseudogeeniä | CYP4A11, CYP4A22, CYP4B1, CYP4F2, CYP4F3, CYP4F8, CYP4F11, CYP4F12, CYP4F22, CYP4V2, CYP4X1, CYP4Z1  |
| CYP5 | tromboksaani A2 -syntaasi | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP5A1  |
| CYP7 | sappihappojen biosynteesi, kolesterolin metabolia | 2 alaperhettä, 2 geeniä | CYP7A1, CYP7B1  |
| CYP8 | vaihtelee | 2 alaperhettä, 2 geeniä | CYP8A1, CYP8B1  |
| CYP11 | steroidien biosynteesi | 2 alaperhettä, 3 geeniä | CYP11A1, CYP11B1, CYP11B2  |
| CYP17 | steroidien biosynteesi, 17-alfahydroksylaasi | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP17A1  |
| CYP19 | steroidien biosynteesi | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP19A1  |
| CYP20 | tuntematon | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP20A1  |
| CYP21 | steroidien biosynteesi | 2  alaperhettä, 2 geeniä, 1 pseudogeeni | CYP21A2  |
| CYP24 | D-vitamiinin hajotus | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP24A1  |
| CYP26 | retinoidihappohydroksylaasi | 3  alaperhettä, 3 geeniä | CYP26A1, CYP26B1, CYP26C1  |
| CYP27 | vaihtelee | 3  alaperhettä, 3 geeniä | CYP27A1, CYP27B1, CYP27C1  |
| CYP39 | kolesterolin metabolia | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP39A1  |
| CYP46 | kolesterolin metabolia | 1 alaperhe, 1 geeni | CYP46A1  |
| CYP51 | kolesterolin biosynteesi | 1 alaperhe, 1 geeni, 3 pseudogeeniä | CYP51A1 |
Myyrä (4. tuotantokausi)

| Myyrä (4>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3 MTV Katsomo
Ensimmäinen esitys:  11. syyskuuta 2024
Esitysten määrä:  10
Kaudet
 ← Edellinen 3. tuotantokausi
Myyrän neljättä tuotantokautta esitetään MTV3-kanavalla loppuvuodesta 2024. Kauden juontaa Roope Salminen.
Kilpailijat

| Nimi | Ikä | Ammatti | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Tomas Grekov | 29 | Vaikuttaja | 1 |
| Kari Kanala | 57 | Pappi | 2 |
| Robert Helenius | 40 | Nyrkkeilijä | 3 |
| Aaron Bojang | 22/23 | Näyttelijä | 4 |
| Viivi Pumpanen | 36 | Malli ja juontaja | 5 |
| Arja Koriseva | 59 | Laulaja | 6 |
| Henny Harjusola | 30 | Vaikuttaja | 7 |
| Jon "Juno" Korhonen | 37 | Räppäri | 8 |
| Mari Perankoski | 54 | Näyttelijä ja käsikirjoittaja | 9 |
| Linnea Skog | 21 | Näyttelijä | 10 |
| Ina Mikkola | 33 | Toimittaja | Myyrä |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Pudonnut kilpailija | Katsojamäärä1 | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kova ratkaisu | 11. syyskuuta 2024 | Linnea | 331 000 |  |
| 2 | Korkean paikan kammo | 18. syyskuuta 2024 | Mari |  |  |
| 3 | Tehtävä tunnelissa | 25. syyskuuta 2024 | - |  |  |
| 4 | Hillitön huutokauppa | 2. lokakuuta 2024 | Juno |  |  |
| 5 | Halkoja ja hylkyjä | 9. lokakuuta 2024 | Henny |  |  |
| 6 | Kirotut laatikot | 16. lokakuuta 2024 | Arja |  |  |
| 7 | Viikingit ja kiikingit | 23. lokakuuta 2024 | Viivi |  |  |
| 8 | Muistitesti korkeuksissa | 30. lokakuuta 2024 | Aaron |  |  |
| 9 | Etsi omat pussukkasi | 6. marraskuuta 2024 | Robert |  |  |
| 10 | Voittaja ja Myyrä | 13. marraskuuta 2024 | Kari |  | Myyräksi paljastui Ina Mikkola. Tomas Grekov voitti 25  130  €. |
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Sytokromi-b5-reduktaasi

Malli ihmisen sytokromi-b5-reduktaasin rakenteesta. Entsyymiin on sitoutunut koentsyymiksi FAD
.
Sytokromi-b5-reduktaasi eli methemoglobiinireduktaasi on entsyymi, joka osallistuu veren punasolujen methemoglobiinin pelkistämiseen hemoglobiiniksi. Entsyymi siirtää elektroniparin NADH-molekyyliltä ferrisytokromi b5:lle, joka pelkistyy ferrosytokromi-b5:ksi. Tämä proteiini puolestaan pelkistää methemoglobiinin hemoglobiiniksi. Sytokromi-b5-reduktaasin EC-numero on EC1.6.2.2 ja CAS-numero 9032-25-1.
Toiminta

Ihmisen punasolujen sytokromi-b5-reduktaasin aminohappoketju koostuu 275 aminohaposta ja mikrosomeissa esiintyvä entsyymi on 25 aminohappoa pidempi. Toimiakseen entsyymi tarvitsee koentsyymikseen FAD-molekyylin. Sytokromi-b5-reduktaasin rakenteessa on spesifiset kohdat sekä substraattina toimivan NADH:n että FAD:n sitoutumiselle. Entsyymin toimintaa inhiboivat muun muassa elohopea, p-kloorimerkuribentsoehappo ja eräät lääkkeet kuten mepakriini ja dikumaroli.
Mutaatiot sytokromi-b5-reduktaasin tuotantoa ohjaavissa geeneissä voivat johtaa entsyymin puutostilaan. Mutaatiot ovat resessiivisiä ja periytyvät autosomaalisesti. Sairauden tyypillisiä oireita ovat methemoglobinemia, syanoosi ja vaikea lihasten heikkous rasituksen jälkeen. Vaikeissa tapauksissa puutotilalla voi olla vaikutuksia henkiseen kehitykseen ja se voi olla myös tappava.
Kheibar Shekan

| Kheibar Shekan |
| --- | --- |
 Kheibar Shekan ohjuslavetilla paraatissa.
Tyyppi:  keskimatkan ballistinen ohjus (MRBM)
Valmistushistoria
Suunnittelija:  Iranin vallankumouskaarti
Valmistusmaa:   Iran
Käyttöönotto:  2022
Ohjus
Massa:  6,3 t
Räjähdysaineen massa:  taistelukärki 500 kg
Huippunopeus:  lennon loppuvaiheessa 7–10 Mach
Kantomatka:  1 450 km
Mitat
Pituus:  11,4 m
Halkaisija:  0,76 m
Kheibar Shekan (myös Kheibarshekan, pers. ‏خیبرشکن‎, Kheybar-Šekan) on iranilainen keskimatkan ballistinen ohjus (MRBM). Se julkaistiin vuonna 2022 ja edustaa Iranin vallankumouskaartin ohjusten kolmatta sukupolvea.
Suunnittelu

Kheibar Shekan on kaksivaiheinen kiinteää ajoainetta käyttävä ballistinen ohjus. Ohjuksen kantama on tiettävästi noin 1 450 kilometriä eli se luokitellaan keskimatkan ohjukseksi. Ohjus pystyy tekemään liikkeitä lentonsa aikana. Iran väittää, että ohjus on erittäin tarkka ja pystyy väistämään torjuntaohjukset tekemillään liikkeillä. Iranin mukaan ohjus ja sen massa ovat pienempiä samankaltaisiin ohjuksiin verrattuna ja ohjus on kuusi kertaa nopeampi laukaista.
Kheibar Shekan voidaan laukaista useista erilaisista alustoista, kuten kuorma-autolaveteilta. Iran säilyttää ohjuksiaan muun muassa maanalaisissa tukikohdissaan. Kheibar Shekanin taistelukärki voi tehdä liikkeitä kantorakettina toimivasta ohjuksesta irtautumisensa jälkeen lennon loppuvaiheessa. Kärjen nopeus lennon loppuvaiheessa on 7–10-kertainen äänennopeus.
Ohjuksen nimi tulee profeetta Muhammadin voittoon johtamasta taistelusta 600-luvulla. Nimi Kheibar Shekan tarkoittaa linnoituksenmurtajaa; Kheibar (juutalaisten linnoitus, jonka muslimit valtasivat) ja Shekan (murtaja).