stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carlos Menditéguy

| Carlos Menditéguy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Argentiina
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1953-1958, 1960
Talli(t):  Gordini, Maserati, Scuderia Centro Sud
Kilpailuja:  11 (10 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  9
Ensimmäinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1953
Viimeinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1960
Carlos Alberto Menditéguy (10. elokuuta 1915 Buenos Aires, Argentiina – 27. huhtikuuta 1973 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja.
Hän ajoi yhteensä 10 GP:tä F1-urallaan, joka kesti 1953–1960. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi (Argentiinan GP 1957). Hän keräsi yhteensä 9 MM-pistettä.
Carlos Menditeguy oli lahjakas urheilija, joka menestyi useissa lajeissa. Hän kuului maailman parhaiden poolonpelaajien joukkoon päättäessään muuttaa Eurooppaan ja ryhtyä kilpa-autoilijaksi. Hän ei kilpaillut Formula ykkösissä yhtään kokonaista kautta, pääasiassa siksi että tallipäälliköt pitivät tulista ja temperamenttista argentiinalaista liian kovakouraisena autojen käsittelijänä.
F1-kaudet, tallit, sijoitukset

1953 (Gordini): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa -
1954 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus -
1955 (Maserati): 2 pistettä, sijoitus 17:s
1956 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus -
1957 (Maserati): 4 pistettä, sijoitus 14:s
1958 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus -
1959 ei kilpaillut
1960 (Cooper): 3 pistettä, sijoitus 19:s
Aiheesta muualla

Stats F1 / Menditeguy (ranskaksi)
Mathieu Schneider

| Mathieu Schneider |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1969 (ikä 55) New York, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2010
Seurat:  Phoenix Coyotes Vancouver Canucks Atlanta Thrashers Anaheim Ducks Detroit Red Wings Los Angeles Kings New York Rangers Toronto Maple Leafs New York Islanders Montreal Canadiens
NHL-varaus:  44. varaus, 1987 Montreal Canadiens
Mathieu Schneider (s. 12. kesäkuuta 1969 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Montreal Canadiens varasi Schneiderin NHL:ään kolmannella kierroksella vuonna 1987. Hän voitti seurassa Stanley Cupin vuonna 1993. Schneider lähti Canadiensistä keväällä 1995, ja Atlanta Thrashers, johon hän siirtyi kaudeksi 2008–2009, oli hänen NHL-uransa kahdeksas seura. Helmikuussa 2009 hän palasi Montrealiin. Pisteissä mitattuna parhaan kautensa hän pelasi Detroit Red Wingsissä 2005–2006, jolloin hän teki 72 ottelussa 21 maalia, 38 syöttöä ja yhteensä 59 pistettä.
Yhdysvaltain maajoukkueen mukana Schneider on osallistunut vuosien 1998 ja 2006 talviolympialaisiin. Vuonna 1996 hän oli voittamassa maailmancupia.
Aiheesta muualla

Mathieu Schneider Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Mathieu Schneider Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Bathurstin 12 tunnin ajo 2014

Kilpailun voittaja auto Maranello Motorsport Ferrari 458 GT3.
Bathurstin 12 tunnin ajo 2014 oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa 9. helmikuuta 2014. Kilpailun voitti Maranello Motorsportin kuljettaja nelikko John Bowe, Peter Edwards, Craig Lowndes ja Mika Salo.
Bobino

Theatre du Luxembourg
Bobino on konserttisali Pariisissa, 14. arrondissementissa. Bobinon entinen nimi on Theatre de Luxembourg. Siellä on esittänyt konsertteja muun muassa Josephine Baker, Barbara, Georges Brassens, Edith Piaf, Dalida ja Juliette Greco.
Matti Peltonen

Matti Peltonen voi tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä:
Matti Antero Peltonen (1923–1990), kansantaloustieteilijä, Sirola-opiston rehtori
Matti Peltonen (1929–1998), kasvatustieteen professori ja yritysjohtaja
Matti Peltonen (1941–1997), jääkiekkoilija
Matti Peltonen (s. 1952), sosiaalihistorian professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Peltonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mauno Hyvönen

Mauno Hyvönen vuonna 1961.
Mauno Ilmari Hyvönen (8. elokuuta 1925 Jyväskylä – 2. elokuuta 2021 Lohja) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Hyvönen aloitti uransa 1940-luvulla sivurooleissa ja toimi monissa suomalaisissa elokuvissa kertojana, muun muassa Spede Pasasen elokuvissa Pähkähullu Suomi, Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut, Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika, Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon ja Pölhölä.
Hyvönen toimi selostajana lyhytelokuvissa ja toimi pitkään Televisioteatterissa.
Hyvönen oli Mestarin äänenä Albert Barillén ohjaamassa animaatiosarjassa Olipa kerran Amerikka.
Hyvönen näytteli muun muassa elokuvissa Tanssi yli hautojen, Lentävä kalakukko, Pekka Puupää, Hilja – maitotyttö, Kolmiapila, Villi Pohjola, Pikku Ilona ja hänen karitsansa, Punainen viiva, Sampo, ja Noin 7 veljestä. Hyvönen ohjasi myös lyhyitä elokuvia ja näytelmäelokuvia, muun muassa Obmolov vuodelta 1963. Hyvönen tunnettiin myös radiohupailusta Kankkulan kaivolla, jossa Hyvönen esitti ornitologi Sylfred Huilaa.
Hyvönen kuoli 95-vuotiaana 2. elokuuta 2021, kuusi päivää ennen kuin olisi täyttänyt 96.
Malmgårdin Panimo

| Malmgårdin Panimo Malmgårds Bryggeri |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  MBH Breweries Oy:n osa
Perustettu:  3.7.2008
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  olut, siideri
Henkilöstö:  5–9
Kotisivu:  malmgard.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malmgårdin Panimo on Pernajassa Malmgårdin kartanon alueella toimiva pienpanimo. Malmgårdin Panimo on vuoden 2016 lopulta alkaen ollut MBH Breweries Oy:n osa.
Vuonna 2009 perustettu panimo valmistaa pintahiivaoluita ja omenasiideriä. Malmgårdissa oluiden valmistukseen käytetään oman pellon viljoja, esimerkiksi spelttivehnää ja emmervehnää. Oluen panemiseen tarvittava vesi saadaan läheisestä lähteestä ja sähkö oman kosken vesivoimalasta.
Malmgårdin Panimo on erityisesti kesäisin suosittu vierailukohde. Panimon tiloissa järjestetään panimokierroksia ja olutmaisteluita.
Tuotteet

Malmgårdin panimo tuottaa 2 000 litran erissä noin kymmentä vakituista tuotetta. Oluita valmistetaan sekä Malmgård- että Huvila -tuotemerkeillä. Panimo tuottaa vuosittain myös kolme PROTO-olutta olutravintoloiden hanavalikoimiin.
Malmgård Dinkel 4,5 %
Malmgård Blond Ale 4,2 %
Malmgård Belge 8,0 %
Malmgård Emmer IPA 6,2 %
Malmgård Emmer Tripel 8,3 %
Malmgård Columbus Pale Ale 4,7 %
Malmgård Imperial IPA 8,9 %
Huvila Brown Ale 4,6 %
Huvila Pale Ale 4,2 %
Huvila E.S.B 5,2 %
Huvila Arctic Circle Ale 7,3 %
Huvila X-Porter 7,0 %
Huvila Omena Siideri 4,7 %
Mathilda Asp

Mathilda Wetterhoff tulevan avio­miehensä Georg Aspin kanssa 1860-luvun alkupuolella.
Mathilda Sofia Asp (o.s. Wetterhoff; 3. helmikuuta 1840 Hämeenlinna – 9. lokakuuta 1920 Tukholma) oli Suomen naisvoimistelun uranuurtajia. Hänellä ja hänen puolisollaan, anatomian professori Georg Aspilla, oli vastuullaan Helsingissä 1868–1871 naisvoimisteluopisto. Georg Aspilla oli myös lääkintävoimistelulaitos, jossa Mathilda Asp toimi 1874–1890. Opetuksessa noudatettiin Spiessin järjestelmää.
Aspin poikia olivat Sigurd Wettenhovi-Aspa, Bertel Asp ja Thore Asp. Hänen sisaruksiaan olivat pedagogi Fredrika Wetterhoff, kirjailija Onni Wetterhoff ja toimittaja, kirjailija Karl Gustaf Wetterhoff. Hänen isänsä oli laamanni Georg Adolf Wetterhoff.
Aiheesta muualla

Laine, Leena: / Asp, Mathilda (1840–1920). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  11.10.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Cecilie Leganger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cecilie Leganger |  Cecilie Leganger |  Cecilie Leganger |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska/Norja 1999 |  |  |
|  Hopeaa | Italia 2001 |  |  |
|  Pronssia | Norja 1993 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Alankomaat 1998 |  |  |
|  Pronssia | Saksa 1994 |  |  |
Cecilie Leganger (s. 12. maaliskuuta 1975 Bergen) on norjalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa 162 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän saavutti olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 1999 sekä Euroopan-mestaruuden Alankomaissa 1998.
Seuratasolla Leganger on edustanut muun muassa Bækkelagetia, slovenialaista Krim Ljubljanaa, tanskalaista Slagelsea, tanskalaista FCK:ta sekä Larvikia. Hän voitti Euroopan mestarien liigan vuosina 2005 ja 2007 Slagelsen sekä vuonna 2011 Larvikin joukkueessa.
Kansainvälinen käsipalloliitto valitsi Legangerin vuoden 2001 maailman parhaaksi naispelaajaksi.
Macy Gray

| Macy Gray |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Natalie Renee McIntyre
Syntynyt: 6. syyskuuta 1967 (ikä 57) Canton, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko, näyttelijä, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Natalie Hinds, Nemesis Jaxson
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  R&B, soul, neo soul, pop
Levy-yhtiöt:  Atlantic Records (1995–1996) NuTech Digital Epic Records (1998–2004) will.i.am Music Group / Geffen Records (2006–2008) Concord Records (2009–2011) 429 Records (2011–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Macy Gray (oikealta nimeltään Natalie Renee McIntyre, s. 6. syyskuuta 1967 Canton, Ohio) on yhdysvaltalainen soul- ja R&B -laulaja sekä näyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1999 levyttämällä albumin On How Life Is. Hän on tunnettu erityisesti kansainvälisestä ”I Try” -hitistään, josta hän sai Grammy-palkinnon. Muita hänen suuria hittejään ovat ”Sweet Baby” ja ”Sexual Revolution”. Yhteistyötä Gray on tehnyt muun muassa Fatboy Slimin, The Black Eyed Peasin, Slick Rickin, Erykah Badun sekä OutKastin kanssa.
Gray on albumiensa lisäksi tehnyt DVD:n Live in Las Vegas elokuussa 2005. Gray oli naimisissa Tracy Hindsin kanssa vuosina 1996–1998. He saivat kolme lasta.
Gray oli mukana kappaleella ”Amoré (Sexo)” Santanan albumilla Shaman, joka julkaistiin vuonna 2002.
Suomessa Macy Gray on esiintynyt Pori Jazz -tapahtumassa vuonna 2004 ja Imatran big band -festivaaleilla 2012.
Diskografia > Albumit

On How Life Is (1999)
The Id (2001)
The Trouble with Being Myself (2003)
The Very Best of Macy Gray (2004)
Big (2007)
Ruby (2019)
Diskografia > Singlet

"Do Something" (1999)
"I Try"  (1999)
"Still" (2000)
"Why Didn't You Call Me" (2000)
"Sweet Baby" (2001)
"Sexual Revolution" (2001)
"When I See You" (2003)
"She Ain't Right for You" (2003)
"Love is Gonna Get Ya" (2004)
"Finally Made Me Happy (2007)
"Shoo Be Doo" (2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Macy Gray Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Macy Grayn viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Bøyabreen

Bøyabreen vuonna 2004
Bøyabreen on jäätikkö Sogndalin kunnassa, Länsi-Norjassa. Jäätikkö on osa suurempaa Jostedalsbreen-jäätikköä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bøyabreen Wikimedia Commonsissa
Bobo

Bobo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Bobo, Suomessa 1978–1985 julkaistu sarjakuvalehti
Bobot, kansa Burkina Fasossa ja Malissa
Bobo Dioulasso, kaupunki Burkina Fasossa
Bobo (Boo Boo), piirroshahmo, Jogi-karhun ystävä
Henkilöitä

Dianbobo ”Bobo” Balde, guinealainen jalkapalloilija
Carl ”Bobo” Olson, yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
DJ Bobo (Peter René Cipiriano Baumann), sveitsiläinen elektronisen musiikin artisti, lauluntekijä, tanssija ja musiikin tuottaja
Eric Bobo (Eric Correa), yhdysvaltalainen hip hop -artisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bobo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carneyn kompleksi

Carneyn kompleksi on autosomissa vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa 7 % kaikista sydämen myksoomista, aikuisten yleisimmistä sydänkasvaimista. Tavallisiin löydöksiin kompleksissa lukeutuvat myös ihon myksoomat, lentigot, endokrinopatia ja sekä endokriiniset että ei-endokriiniset kasvaimet.
Satunnaisesti ilmeneviä myksoomia esiintyy tavallista useammin keski-ikäisillä naisilla. Carneyn kompleksiin liittyvinä niihin sairastumisen vaara on kuitenkin yhtäläinen molemmilla sukupuolilla. Carneyn kompleksi voi aiheuttaa myksoomia missä iässä tahansa.
M/S Finnlady

| M/S Finnlady |
| --- | --- |
 M/S Finnlady matkalla Saksan Travemündesta kohti Helsinkiä kesällä 2008.
Tyyppi:  Matkustajarahtilaiva
Nykyinen reitti:  Helsinki – Travemünde
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Helsinki
IMO-numero:  9336268
MMSI-numero:  230987000
Tunnuskirjaimet:  OJMQ
Aiemmat nimet:  M/S Europalink (2007)
Omistaja:  Finnlines
Rakennustelakka:  Fincantieri Cantieri Navali Italiani S.p.A, Ancona, Italia
Rakennusnumero:  6133
Kölinlasku:  3. marraskuuta 2005
Vesillelasku:  16. kesäkuuta 2006
Luovutettu:  5. helmikuuta 2007
Tekniset tiedot
Pituus:  218,71 m
Leveys:  30,52 m
Syväys:  7 m
Bruttovetoisuus (GT):  42 923
Koneisto:  4 × Wärtsilä 9L46D -dieselmoottoria
Koneteho:  41 580 kW
Nopeus:  46,3 km/h
Nopeus:  25 kn
Hyttejä:  500
Lastikapasiteetti:  4 216 m
Sisaralukset:  M/S Finnmaid M/S Finnstar M/S Finnswan M/S Europalink
Lähteet:  
M/S Finnlady (IMO 9336268) on Finnlinesin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Alus on rakennettu vuonna 2007 Fincantierin Anconan telakalla Italiassa. Kuollutta painoa aluksella on 9 653 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Finnlady on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki. Nykyään alus liikennöi Helsingistä Travemündeen.
Finnladyn sisaralukset ovat M/S Finnmaid, M/S Finnstar, M/S Finnswan ja M/S Europalink.
Alus

Finnlady on luokkansa suurimpia laivoja maailmassa, ja se noudattaa sekä Euroopan että kansainvälistä uusinta turvallisuus- ja ympäristötasoa. Matka-aika Helsingin ja Travemünden välillä on 30 tuntia, ja laivalla noudatetaan Suomen aikaa. Varustamo on investoinut laivaan 115 miljoonaa euroa.
Alus > Hytit

Finnladyllä ja sen neljällä sisaraluksilla on Suomen ja Saksan välisen laivaliikenteen suurin hyttivalikoima, yhdeksän hyttiluokkaa. Hyttien koko vaihtelee 10 m²:stä 38 m²:iin. Hytit ovat laivalla kolmella kannella.
Alus > Vapaa-ajan vietto

Promenadikannella eli ylimmällä matkustajakannella sijaitsevat muun muassa Aere-, Acqua- ja Terra-nimiset kokoustilat, kaksi poreallasta, saunat, kuntosali, ravintola, kaksi baaria, aurinkokansi ja Sailor’s Shop -myymälä.
Käyttöhistoria

16. kesäkuuta 2006 alus laskettiin vesille. 5. helmikuuta 2007 alus luovutettiin Finnlines Ship Management AB:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle nimellä M/S Europalink. Kotisatamaksi tuli Malmö.
6. helmikuuta 2007 alus siirtyi Finnlines Oy:n omistukseen, joka muutti lippuvaltion Suomeksi ja kotisataman Helsingiksi. Samana päivänä alus sai nykyisen Finnlady-nimensä. Telakalta Italiasta alus lähti kohti Travemündea 10. helmikuuta. 22. helmikuuta Finnlady aloitti Helsingin ja Travemünden välisen liikenteen.
Myöhään perjantai-iltana 16. toukokuuta 2008 alus törmäsi Travemündessä laituriin kärsien vähäisiä vaurioita. Myös laituri vaurioitui. Onnettomuuden syyksi epäiltiin teknistä vikaa. Kukaan ei loukkaantunut törmäyksessä eikä se aiheuttanut vaaraa matkustajille. Matkustajia aluksella oli onnettomuushetkellä 175, ja heidät päästettiin laivaan sisään yön ajaksi. Kiireisimmille matkustajille pyrittiin löytämään korvaavia kuljetuksia.
Sunnuntaina 18. toukokuuta tekninen vika varmistui onnettomuuden syyksi, mutta sen aiheuttajaa ei tiedetty. Samana päivänä alus saatiin korjattua ja se lähti kohti Helsinkiä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan aluksen olisi pitänyt lähteä Suomeen jo lauantain vastaisena yönä.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Europalink faktaomfartyg.se. Arkistoitu 1.8.2012. Viitattu 8.5.2007. (ruotsiksi)
A FINNSTAR is born
M/S Finnlady Finnlinesin verkkosivuilla
Finnlines
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  M/S Europalink • M/S Finnbreeze • M/S Finnclipper • M/S Finneco I • M/S Finneco II • M/S Finneco III • M/S Finnfellow • M/S Finnhawk • M/S Finnkraft • M/S Finnlady • M/S Finnmaid • M/S Finnmaster • M/S Finnmerchant • M/S Finnmill • M/S Finnpartner • M/S Finnpulp • M/S Finnsea • M/S Finnsirius • M/S Finnsky • M/S Finnstar • M/S Finnsun • M/S Finntide • M/S Finntrader • M/S Finnwave • M/S Finnswan
Entiset alukset:  M/S Translubeca • M/S Agi • M/S Mago • M/S Princesa Marissa • M/S Claudia • M/S Mermaid II • M/S Fellow • M/S Sancak • M/S Palm Beach Princess • M/S Golden Princess • M/S Wasa Queen • GTS Finnjet • M/S Bravaden • M/S Eurocargo Africa • M/S MN Eider • M/S Merchant • M/S Seaterns • M/S Etel • M/S Borden • M/S Baltijsk • M/S Kaduna • M/S Envoy • M/S Tor Botnia • M/S Baltic Eager • M/S Polaris • M/S Tor Finlandia • M/S Antares • M/S Birka Transporter • M/S Finnhansa • M/S Global Carrier • M/S Global Freighter • M/S Runner • M/S Vasaland
Tilatut alukset:  M/S Finncanopus
Näkymä Finnladyn ruokasaliin.
Näkymä kannelle 12.
Big Star

| Big Star |
| --- | --- |
 Big Star Hyde Parkissa vuonna 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  1971–1974, 1993–2010
Tyylilaji:  Rock, powerpop
Kotipaikka:   Memphis, Tennessee, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Alex Chilton Jody Stephens Andy Hummel Chris Bell John Lightman Jon Auer Ken Stringfellow
Levy-yhtiö:  Stax Records   Ardent Records   Rykodisc  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Big Star oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Memphisissä, Tennesseessä vuonna 1971. Perustajajäseninä olivat Alex Chilton, Chris Bell, Jody Stephens ja Andy Hummel. Yhtye hajosi vuonna 1974, mutta aloitti uudelleen uudella kokoonpanolla lähes 20 vuotta myöhemmin. Ensimmäisessä aikakaudella yhtyeen musiikkityyli oli brittibändien kuten The Beatlesin, The Kinksin ja Beach Boysin kaltaista.
Yhtyeen esikoisalbumi #1 Record (1972) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Jäsenet

Alex Chilton – kitara, piano, laulu (1971–1974, 1993–2010)
Jody Stephens – rummut, laulu (1971–1974, 1993–2010)
Chris Bell – kitara, laulu (1971–1972)
Andy Hummel – basso, laulu (1971–1973)
John Lightman – basso, taustalaulu (1974)
Jon Auer – kitara, laulu (1993–2010)
Ken Stringfellow – basso, laulu (1993–2010)
Diskografia > Studioalbumit

#1 Record (Ardent/Stax, 1972)
Radio City (Ardent/Stax, 1974)
Third/Sister Lovers (PVC, 1978)
In Space (Rykodisc, 2005)
Third (Test Pressing Edition) (Omnivore Recordings, 2011)
Diskografia > Livealbumit

Live (Rykodisc, 1992)
Columbia: Live at Missouri University 4/25/93 (Zoo, 1993)
Nobody Can Dance (Norton, 1999) – rehearsals and live recordings
Live Tribute at the Levitt Shell (Ardent, 2011)
Live in Memphis (2014)
Complete Columbia: Live at University of Missouri University 4/25/93 (2016)
Live at Lafayette's Music Room – Memphis, TN (2018)
Diskografia > Kokoelmat

Biggest (Line Records, 1994) – greatest hits
The Best Of (Ace Records, 1999) – greatest hits
Big Star Story (Rykodisc, 2003) – greatest hits with one new track
Keep an Eye on the Sky (Rhino, 2009) – boxi setti livelevyn kera
Nothing Can Hurt Me (2013)
Playlist (1972–2005) (2013)
The Best of Big Star (2017)
Marhanetsin tasoristeysonnettomuus

Tasoristeys, jossa onnettomuus sattui
Marhanetsin tasoristeysonnettomuus sattui aamulla 12. lokakuuta 2010 Dnipropetrovskin alueella Ukrainassa. Se on Ukrainan historian vakavin tieliikenneonnettomuus uhrien määrällä mitattuna. Onnettomuudessa kuoli 45 henkilöä eli bussin kuljettaja ja kaikki kyydissä olleet matkustajat. Välittömästi heistä kuoli 38, ja sairaalahoitoon joutui seitsemän.
Nikopol–Marhanets-reittiä kulkenut Etalon-linja-auto, jossa oli 52 matkustajaa, ajoi tasoristeykseen, kun yksittäinen VL8-sähköveturi törmäsi siihen. Alustavien arvioiden mukaan bussi ajoi radalle, vaikka veturi soitti sireeniä. Auto juuttui radalle vaihtamisen yhteydessä. Törmäys sattui, vaikka veturi turvautui hätäjarruun.
Presidentti Viktor Janukovytš julisti seuraavan päivän kansalliseksi surupäiväksi. Pääministeri Nikolai Azarov lupasi uhrien omaisille korvauksia. Lisäksi maan tasoristeyksiin luvattiin puomeja.
Bathurstin 12 tunnin ajo 2015

Bathurstin rata.
Bathurstin 12 tunnin ajo 2015 oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin 8. helmikuuta 2015 Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa.
Kilpailun voitti Nissanilla ajaneet Katsumasa Chiyo, Wolfgang Reip ja Florian Strauss.
Boom Boom Rocket

| Boom Boom Rocket |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Bizarre Creations
Julkaisija:  Electronic Arts
Julkaistu:  NA 11. huhtikuuta 2007EU 11. huhtikuuta 2007
Lajityyppi:  rytmipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, paikallinen kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Xbox 360
Jakelumuoto:  digitaalinen lataus, DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Boom Boom Rocket on Bizarre Creationsin kehittämä rytmipeli, joka on julkaistu vuonna 2007 Xbox 360:lle Xbox Live Arcade-palvelussa.
Pelaaminen

Pelissä on tavoitteena laukoa ilotulituksia musiikin tahdissa. Ylälaidassa on elämämittari, joka nousee tai laskee pelaajan onnistuneiden ja epäonnistuneiden painallusten perusteella. Pelin pisteytys muodostuu osumien määrästä ja osumatarkkuudesta. Tulos ilmaistaan kirjaimilla A/B/C/D. Jokaisessa kappaleessa on kolme ilotulitustyyppiä, jotka vapautetaan laukomalla erikoisraketteja. Pelissä on kolme pelityyppiä: peruspeli, kestävyyspeli ja harjoittelupeli. Lisäksi pelissä on visualisointitila, jossa peli muodostaa ilotulituksia omista musiikkitiedostoista näitä toistettaessa.
Ääniraita

Pelissä on 10 kappaletta, jotka ovat klassisesta musiikista tehtyjä remixejä. Teosten sovittaja on Ian Livingstone.
Pelin mukana tulevat kappaleet:
Smooth Operetta (Léo Delibes: Kukkaduetto)
Rave New World (Antonín Dvořák: Sinfonia nro 9 Uudesta maailmasta)
William Tell Overload (Gioacchino Rossini: Wilhelm Tell (ooppera) )
Hall of the Mountain Dude (Edvard Grieg: Vuorenkuninkaan luolassa)
1812 Overdrive (Pjotr Tšaikovski: Juhla-alkusoitto 1812)
Valkyries Rising (Richard Wagner: Valkyyria (ooppera) )
Tail Light Sonata (Ludwig van Beethoven: Pianosonaatti nro 14 Kuutamo)
Carmen Electric (Georges Bizet: Carmen)
Game Over Beethoven (Ludwig van Beethoven: Sinfonia nro 5 Kohtalonsinfonia)
Toccata and Funk (Johann Sebastian Bach: Toccata ja fuuga d-molli, BWV 565)
Ladattavan Rock Packin kappaleet:
Sting of the Bumble Bee (Nikolai Rimski-Korsakov: Kimalaisen lento)
Explode to Joy (Ludwig van Beethoven: Sinfonia nro 9 Oodi ilolle)
Sugar High (Pjotr Tšaikovski: Pähkinänsärkijä)
Eine Kleine Rochtmusik (Wolfgang Amadeus Mozart: Eine Kleine Nachtmusik)
Cannon in D (Johann Pachelbel: Kaanon)
Pelin saatavuus

Peli on ladattavissa Xbox 360:lle Xbox Live Marketplacelta hintaan 800 Microsoft Points. Peli on myös Arcade-pelille harvinaisesti saatavilla levyllä. Boom Boom Rocket on yksi viidestä pelistä Xbox Live Arcade Compilation Discillä. Muut ovat Feeding Frenzy, Luxor 2, Pac-Man Championship Edition ja UNO. Peliin julkaistiin päivitys marraskuussa 2007. Tämä lisäsi tuen kitaroille ja nosti A-tasoon vaadittavaa osuma- ja tarkkuusprosenttia, eli vaikeutti peliä. Samoihin aikoihin julkaistiin Rock Pack, joka tuo lisää 5 kappaletta. Lisäosa on saatavilla hintaan 250 Microsoft Points.
Saavutukset

Pelissä on Arcade-pelille normaalit 12 saavutusta, joista tulee 200 GS. Saavutusohjepalveluissa peli on arvioitu vaikeudeltaan vaativaksi.
Aiheesta muualla

Boom Boom Rocket MobyGamesissa (englanniksi)