stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norrströmin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Norrströmin vesistö (ruots. Norrströms avrinningsområde, vesistöaluetunnus 61) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Norrströmin, Mälarenin ja Hjälmarenin suurjärvistä ja niiden sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 22 650 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Vesistön valuma-alue

Norrströmin vesistö sijaitsee neljän suuren vesistön, Selkämereen laskevan Daljoen vesistön (tunnus 53), Skagerrakiin laskevan Götajoen vesistön (tunnus 108), Itämeren pääaltaaseen virtaavien Motalanvirran vesistön (tunnus 67) ja sitä pienemmän Nyköpingsånin vesistön (tunnus 65) välissä. Norrströmin joensuun pohjoispuolella sijaitsee vielä kuusi pienempää päävesistöä. Ne ovat pohjoisesta etelään lueteltuina Forsmarksånin vesistö (tunnus 55), Olandsånin vesistö (tunnus 56), Skeboånin vesistö (tunnus 57), Broströmmenin vesistö (tunnus 58), Norrtäljeånin vesistö (tunnus 59) ja Åkerströmin vesistö (tunnus 60). Ja näiden lisäksi joensuun eteläpuolella sijaitsee kaksi päävesistöä, eli Tyresånin vesistö (tunnus 62) ja Trosaånin vesistö (tunnus 63). Joensuun ympäristössä on Tukholman saaristossa runsaasti ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, jotka reunustavat Norrströmmin vesistöä.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (38,8 %), turve (7,4 %), kalliomaa (12,1 %), hiekka ja sora (2,9 %), multamaa (8,8 %), savimaa (16,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (58,2 %), soita ja kosteikkoja (2,5 %), viljelymaita (18,7 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (4,2 %) sekä joutomaita (5,4 %). Näiden lisäksi on 11,0 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Norrströmin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 165 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 457 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 14,2 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 170 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 525 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 8 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 529 m³/s on mitattu joulukuussa 2016 ja pienin 8,91 m³/s elokuussa 2017. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesistöalueen perusrakenne

Norrströmin vesistön pääuoman viimeinen osuus on vesistön nimikkovirta Norrström. Virran pituus on noin kilometrin ja sen keskivirtaama (MQ) on 170 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 5,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa . Norrströmin vesistö poikkeaa useimmista ruotsalaisista päävesistöistä siinä, ettei siitä erotu helposti pitkää jokea, jonka kautta kaikki vesi kerääntyy virtaamaan mereen päin. Sen sijaan vesistöllä on kaksi suurta keskusjärveä Mälaren ja Hjälmaren, jotka ovat Ruotsin kolmanneksi ja neljänneksi suurimmat järvet. Kumpaankin järveen laskee runsaasti jokia ja puroja. Hjälmarenista laskee Eskilstunaån Mälareniin, josta vuorostaan laskee lyhyt Norrström Tukholman saaristossa mereen.
Vesistöalueen perusrakenne > Pääuoman vesireitti

Ruotsalaiset vesistöviranomaiset valitsevat vesistön pääuomaan sellaiset sivujoet, joiden virtaama on suurin . Kun näin on edetty Norrstömmenin, Mälarenin ja Eskistunaånin kautta Hjälmareeseen, on tähän laskevista joista valittu pääuoman osuudeksi järven länsipäähän Örebrossa laskeva pitkä Svartån. Svatrånin latvavedet sijaitsevat Vänernin itäpuolella ja Vätternin luoteispuolella. Svartånilla on läpivirtausjärvi Teen, johon laskee kaksi Svartånia. Näistä suurempi tulee Toftenista, joka laskee Teenin etelärantaan. Aivan joen alajuoksulla siihen yhtyy kaakosta tuleva Laxån. Se alkaa Västra Laxsjönistä, johon laskee idästä Östra Laxsjönistä tuleva lyhyt joki. Pääuoman yläjuoksulla sen latvahaaran asemasta kilpailevat Djupdalsbäcken ja Gäddsjöbäcken, jotka ovat kummatkin neljä kilometriä pitkiä.
Vesistöalueen perusrakenne > Keskijuoksu: Eskilstunaån

Eskilstunaånin valuma-alue on Mälarenin järveen laskevista tulouomien valuma-alueista pinta-alaltaan suurin, joten vesistöviranomaiset ovat valinneet Eskilstunaånin Norrströmin vesistöalueen keskijuoksun pääuomaksi. Itse Eskilstunaån on yksinkertainen joki, joka lähinnä päästää Hjälmarenin vedet Mälareniin. Siinä on vain muutama pieni sivuoja, joita ei tässä käsitellä.
Vesistöalueen perusrakenne > Keskusjärvi: Hjälmaren

| Hjälmarenin järvenosia> nimi | Hjälmarenin järvenosia> etäisyys (km) |
| --- | --- |
Närsjöfjärden: 5
Tandlaviken: 1
Nordösundet: 1
Hedfjärden: 1
Hyndevadsström: 4
Östra Hjälmaren: 11
Storhjälmaren: 32
Mellanfjärden: 8
Hemfjärden: 8
Lähteet: 1 = 
Hjälmaren on varsin aava järvi, jonka neljää järvenselkää erottavat toisistaan pohjois-etelä-suuntaiset harjujaksot. Järven itäpää on varsin jokimainen järvenosa, mutta 11 kilometriä pitkä Östra Hjälmaren on jo leveämpi saareton järvenselkä. Suurin järvenselkä on 32 kilometriä pitkä, jota seuraavat kahdeksan kilometriä pitkät Mellanfjärden ja Hemfjärden. Oheisessa luettelossa (yllä) olevat järvenosat on esitetty karttanimillään ja niiden yhteydessä on etäisyydet Eskilstunaånin luusuaan. Sen lisäksi, että Hjämaren välittää Svartånista virtaavat vedet eteenpäin Eskilstunaåniin, se kerää ympäristöstään siihen laskevien jokien vettä. Oheessa on luettelo suurimmista järveen laskevista virtavesistä. Taulukon tietojen lähteet on mainittu taulukon alla.
| Sivu-uoman nimi   | Laskee järveen (km) luusuasta | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
järven laskujoki Eskilstunaån laskee Mälareniin Blackenin järvenosassa
| Tandlaån | 5 | Tandlaviken |  | 1 | 170 | 1,1,1,–,2,1 |
| Näshultaån | 13 | Östra Hjälmaren |  | 0,8 | 125 | 1,1,1,–,2,1 |
| Albergabäcken | 21 | Östra Hjälmaren |  | 0,3 | 43 | 1,1,1,–,2,1 |
| Forsån | 36 | Suurhjälmaren |  | 1 | 204 | 1,1,1,–,2,1 |
| Tjurlångsbäcken | 37 | Suurhjälmaren |  | 0,2 | 32 | 1,1,1,–,2,1 |
| Högsjöbäcken | 46 | Suurhjälmaren |  | 0,3 | 46 | 1,1,1,–,2,2 |
| Täljeån eli Kvismaren kanava | 51 | Suurhjälmaren | 71 | 6 | 790 | 1,1,1,3,2,2 |
| Kärstabäcken | 60 | Hemfjärden |  | 0,2 | 27 | 1,1,1,–,2,2 |
| Äverstaån | 64 | Hemfjärden |  | 0,4 | 57 | 1,1,1,–,2,2 |
| Lillån (Örebro) | 70 | Hemfjärden |  | 0,8 | 88 | 1,1,1,–,2,1 |
| Svartån | 70 | Hemfjärden | 100 | 15 | 1 439 | 1,1,1,3,2,2 |
Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = ruotsinkielinen Wikipedia
Vesistöalueen perusrakenne > Yläjuoksu: Svartånin valuma-alue

| Svartån pääuoman osuuksia> nimi | Svartån pääuoman osuuksia> etäisyys (km) |
| --- | --- |
Svartån: 3
Karlslundin vesivoimalaitos: 
Svartån: 7
pato (kanava): 
Svartån: 19
Hidingebron vesivoimalaitos: 
Svartån: 12
voimalat: Gropen, Backa 1, Backa 2: 
Svartån: 14
Teen: 
Hasselforsin vesivoimalaitos: 
Svartån: 2
Toften: 
Svartån: 2
Laxån: 5
Oxhultin vesivoimalaitos: 
Laxån: 2
Valsverketin vesivoimalaitos: 
Laxån: 0,5
Sulfitenin vesivoimalaitos: 
Laxån: 2
Lassånan vesivoimalaitos: 
Laxån: 0,5
Nyhammarenin vesivoimalaitos: 
Laxån: 1
Fördärvetin vesivoimalaitos: 
Laxån: 0,5
Röforsin vesivoimalaitos: 
Laxån: 2
Västra Laxsjön: 
pato: 
Laxån: 0,5
Östra Laxsjön: 
Gäddsjöbäcken: 0,5
Gubbakärret: 
Gäddsjöbäcken: 1
Gäddsjön: 
Lähteet: 1 = 
Svartån on Norrströmin vesistöalueen latvavesien eli Svartånin valuma-alueen pääuoma noin 60 kilometrin alajuoksun osalta. Toftenissa ovat vesistöviranomaiset vaihtaneet pääuoman vesireittiin Laxånin joen. Laxån on Östra Laxsjönista ja Västra Laxsjönista alkava lasku-uoma. Pääuomaksi on latva-alueilla valittu pieni puro, joka alkaa Gäddsjönista. Luettelo pääuoman suurimmista sivu-uomista on kerätty alla sijaitsevaan taulukkaan.
| Sivu-uoman nimi   | Yhtyy pääuomaan (km suusta) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Svartån laskee Hjälmareniin Hemfjärdenin järvenosassa
| Lillån (Hjälmaren) | 1 | Svartån |  | 0,82 | 88 | 1,1,1,–,2,1 |
| kanalen | 12 | Svartån |  | 2 | 167 | 1,1,1,–,2,1 |
| Lillån (Fjugesta) | 28 | Svartån |  | 0,6 | 72 | 1,1,1,–,2,1 |
| Garphytteån | 32 | Svartån |  | 1 | 100 | 1,1,1,–,2,1 |
| Brohyttebäcken | 36 | Svartån |  |  |  | 1,1,1,–,2,1 |
| Lillån (Kvistbro) | 45 | Svartån |  | 0,8 | 62 | 1,1,1,–,2,1 |
| oja Skagerhultamosseniin | 49 | Svartån |  | 0,4 | 41 | 1,1,1,–,2,1 |
| Lillån (Mullhyttan) | 54 | Svartån |  | 0,5 | 39 | 1,1,1,–,2,1 |
| puro Hemsjönistä | 58 | Teen |  | 0,1 | 12 | 1,1,1,–,2,1 |
| Stavån | 59 | Teen |  | 0,8 | 84 | 1,1,1,–,2,1 |
| Testabäcken | 62 | Toften |  | 0,2 | 20 | 1,1,1,–,2,1 |
| Svartån (Svartå) | 62 | Toften |  | 2 | 153 | 1,1,1,–,2,1 |
| Spettån | 65 | Toften |  | 0,7 | 67 | 1,1,1,–,2,1 |
| Svartån (Laxå) | 68 | Laxån |  | 1 | 97 | 1,1,1,–,2,1 |
| Grytsjöbäcken | 119 | Västra Laxsjö |  | 0,3 | 23 | 1,1,1,–,2,1 |
Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = ruotsinkielinen Wikipedia
Vesistöalueen perusrakenne > Järvet

Vesistöalueen suurimmat järvet ovat luonnollisesti Mälaren ja Hjälmaren, jotka ovat Ruotsin kolmanneksi ja neljänneksi suurimmat järvet. Mälarenin lähialueen järvet ovat pääosin pieniä. Västeråsiin laskevan Svartånin pääuomassa sijaitsevat Fläcksjön ja Hörendesjön. Hallstahammarin läpi virtaavassa Kolbäcksånissa sijaitsevat Åmänningen, Södra Barken, Norra Barken ja Väsman, ja Arbogassa virtaavassa Arbogaånissa sijaitsee Väringen.
Hjälmarenin osuus valuma-alueesta on pieni. Siellä sijaitsee Näshultasjön, joka pitkä mutta kapea. Lyhyen laskuoman päässä etelärannasta sijaitsee Öljaren.
Svartånin valuma-alueella on paljon pieniä järviä. Joen pääuomassa sijaitsevat Teen ja Toften. Tofteniin laskevat joet ovat lyhyitä. Niiden varsilta voidaan mainita Laxånin lähdejärvet Västra Laxsjön ja Östra Laxsjön sekä Svartånin Stor-Björken ja Ölen. Pääuoman sivujoessa sijaitsee huomattava lintujärvi Tysslingen.
Vesivoimalaitoksia

Vesistön alajuoksulla sijaitsevaan Mälareniin laskee monia jokia, joissa tuotetaan sähköenergiaa vesivoimasta. Yksittäisiä voimaloita esiintyy Fyrånissa, Örsundaånissa, Turingeånissa, Råckstaånissa, Sagånissa ja Svartånissa. Seuraavissa joissa on enemmän vesivoimaloita.
Arbogaånin pääuomassa on 22 vesivoimalaitosta, jotka ovat Grindberga, 
Jäder, Frötuna, Oppboga, Frövifors, Vedevåg, Östra Bohr, Dalkarlshyttan, Dylta, Axbergshammar, Hammarby, Born, Hagby, Gyttorp, Kvarnen Skrikarhyttan, Öskevik, Guldsmedshyttan, Finnåker, Ringaby, Skrikarhytte Gård, Svartvik ja Dalkarsberg. Arbogaån sivu-uomissa on pienempiä voimaloita lisää. Storånissa on 11 voimalaa: Storå, Storå Kvarn, Flögfors, Rällså, Dammen, Rällsälv, Stjärnfors, Bångbro, Krokfors, Finnhyttan ja Ställdalen, Kölsjöånissa on 4 voimalaa: Östra Löa, Ånäs, Löa ja Kölsjö station, Danshytteånissa sijaitsee Danshyttan, Essingeånissa on Ekebyhammar ja Åbyhammar, Hyttbäckenissa on Västgöthyttan, ja Järleånissa on Järle Kvarn. Arbogaånin valuma-alueen voimaloiden yhteisteho on 31,9 megawattia (MW) ja niiden vuosituotanto on noin 144,9 gigawattituntia (GWh).
Kolbäcksånin valuma-alueen pääuomassa on 22 vesivoimalaa: Västerkvarn, Sörstafors, Hallstahammar, Ålsätra, Surahammar, Ramnäs, Seglingsberg, Virsbo, Västanfors, Uddnäs, Fagersta, Semla, Smedjebacken, Morgårdshammar, Lernbo, Ludvika, Sunnansjö, Loforsen, Vännebo, Nyhammar, Snöån ja Hellsjön. Kolbäcksånin sivu-uomissa on vielä 5 voimalaa lisää. Botånissa sijaitsee Nordansjön vesivoimala, Finnbobäckenissa Finnbokraftin voimala, Larsboånissa Saxehammar, Lexenissa Lexsjöbo ja Tunkarlsbobäckenissa sijaitsee Tunkarlsbo Kraft. Valuma-alueen voimaloiden yhteisteho on 58,6 MW ja niiden vuosituotanto on 204,5 GWh.
Hedströmmenin valuma-alueen pääuomassa on 10 vesivoimalaa: Kallstena, Östuna, Ekeby, Lyftinge, Kolsva, Nygårdsforsen, Holmen, Norrhammar, Östanfors ja Skinnskatteberg. Gunnilboånin sivujoessa on vielä 3 voimalaa lisää: Gisslarbo, Färna ja Kedjebohammar. Valuma-alueen voimaloiden yhteisteho on 9,0 MW ja niiden vuosituotanto on noin 38,2 GWh.
Eskilstunaånin pääuomassa on 5 vesivoimalaa: Kvarnfallet, Nyby, Faktoriholmarna, Tunafors ja Skogstorp. Hjälmareniin laskevien jokien valuma-alueilla on 18 voimalaitosta lisää. Näshultaånissa on pieni Näshulta kvarn ja Kvismaren kanavan Björkabäckenin sivu-uomassa sijaitsee toinen pieni Löve kvarn. Näiden voimaloiden yhteisteho on 4,0 MW ja vuosituotanto 18,9 GWh.
Hjälmareniin laskevassa Svartånin pääuomassa on 16 vesivoimalaa: Karlslund, Hidingebro, Gropen, Backa 1, Backa 2, Hasselfors, Svartå Herrgård, Svartå, Ölsboda Bruk, Oxhult, Valsverket, Sulfiten, Lassåna, Nyhammaren, Fördärvet ja Röfors. Valuma-alueen sivu-uomissa on vielä 7 voimalaa lisää. Frösvidalsånissa on Frösvidal ja Garphytteånissa sijaitsevat Skärmartorp, Arbohyttan, Lannafors, Garphytte Gård, Garphyttan, Falkasjön, Lassåna, Nyhammaren, Fördärvet ja Röfors. Valuma-alueen voimaloiden on 5,2 MW ja niiden vuosituotanto on noin 19 GWh.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norrströmin vesistö Wikimedia Commonsissa
Niittynätkelmä

| Niittynätkelmä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Nätkelmät Lathyrus
Laji::  pratensis
Kaksiosainen nimi
 Lathyrus pratensis  L. 
Katso myös
   Niittynätkelmä Wikispeciesissä   Niittynätkelmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Niittynätkelmä (Lathyrus pratensis) on keltakukkainen monivuotinen hernekasvi.
Ulkonäkö

Niittynätkelmän rento varsi kasvaa 25–60 cm pitkäksi. Varsi on siipipalteeton ja tavallisesti karvainen. Lehdet ovat yksiparisia ja kärhellisiä. Lehdykät ovat suikeita ja suippoja, korvakkeet ovat isoja ja keihästyvisiä. Niittynätkelmän kukinto on pyöreähkö, 5–12-kukkainen terttu. Yksittäiset kukat ovat huulimaisia ja kirkkaan keltaisia, teriö on kooltaan 10–16 mm. Niittynätkelmä kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyvät mustat, 2–4 cm pitkät palot. Niittynätkelmä on myrkyllinen laji. Niittynätkelmän kukat muistuttavat hieman keltamaitetta (Lotus corniculatus).
Levinneisyys

Niittynätkelmä kasvaa villinä lähes koko Euroopassa Portugalia ja Espanjan keski- ja eteläosia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue ulottuu edelleen Keski-Aasiaan, Kaukasukselle, Lähi-itään ja Turkkiin. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös muualle, esimerkiksi Yhdysvaltojen ja Kanadan itäosiin. Suomessa niittynätkelmää voi tavata koko maassa. Lappia lukuun ottamatta laji on varsin yleinen. Suomessa niittynätkelmän katsotaan olevan maan eteläosissa alkuperäinen laji, pohjoisempana muinaistulokas.
Elinympäristö

Niittynätkelmä kasvaa aurinkoisilla niityillä, tienvarsilla, heinäpelloissa ja ruohoisissa metsissä. Lehdissä olevilla kärhillään kasvi tarttuu mihin tahansa tukeen tai omiin varsiinsa muodostaen läpitunkemattomia takkuisia kasvustoja, usein yhdessä hiirenvirnan (Vicia cracca) kanssa.
Käyttö

Niittynätkelmää käytetään rehuna sen valkuaisainepitoisuuden takia.[lähde? ] Siitä on myös keitetty teetä käytettäväksi hengitystievaivoihin.
Niittynätkelmän lehtiä ja kärhiä
Niittynätkelmä kuvattuna teoksessa Deutschlands Flora in Abbildungen (1796)
Kukinto
Kukat
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Niittynätkelmän (Lathyrus pratensis) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Niittynätkelmä (Lathyrus pratensis)
Luontoportti: Niittynätkelmä (Lathyrus pratensis)
Valokki - Nettikasvio: Niittynätkelmä (Lathyrus pratensis)
ITIS: Lathyrus pratensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lathyrus pratensis (englanniksi)
Flora of China: Lathyrus pratensis (englanniksi)
Ohio Issue 2 (2023)

Ohio Issue 2 oli kansanäänestys Ohion osavaltiossa, joka järjestettiin 7. marraskuuta 2023. Äänestäjiltä kysyttiin, haluavatko he laillistaa kannabiksen viihdekäytön.
Tausta

Ohion lain mukaan kansalaisilla on mahdollisuus tehdä aloitteita kansanäänestyksestä, mikäli aloite kerää vähintään 3 % viimeisimmissä kuvernöörinvaaleissa äänestäneiden määrästä. Lisäksi allekirjoitukset tulee kerätä vähintään 44 piirikunnasta (kaikkiaan piirikuntia on 88), joista jokaisessa tulee saada vähintään 1,5 % viimeisissä kuvernöörinvaaleissa äänestäneiden määrästä.
Alunperin asiasta oli tarkoitus äänestää jo vuonna 2022, mutta republikaanit eivät vieneet asiaa eteenpäin osavaltion lainsäädäntöelimessä. Tästä seurasi oikeusjuttu, jossa päädyttiin lopulta kompromissiin, jonka mukaan kansanäänestys järjestetään 2023.
Tulokset ja jälkipyykki

| Vaihtoehto | Ääniä | Osuus (%) |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 2 226 399 | 57.19 |
| Ei | 1 666 316 | 42.81 |
Ääniä yhteensä: 3 892 715
Rekisteröityneitä äänestäjiä: 7 988 132
Lähde:
Aloitteen hyväksymisen jälkeen ohiolaisilla väh. 21-vuotiailla aikuisilla on mahdollista ostaa ja pitää hallussa enintään 70 g kannabista sekä kasvattaa enintään kuutta kannabiskasvia kotonaan. Kannibistuotteiden hintaan lisätään myös 10 % vero, jonka on tarkoitus mennä huumeriippuvuuden hoidon kustannuksien kattamiseen.
Nastassia Kinnunen

Nastassia Kinnunen (2023)
Nastassia Kinnunen (o.s. Dubarezava; valkoven. Настасься Віктараўна Кіннунэн (Дубарэзава), Nastassja Viktarauna Kinnunen (Dubarezava); s. 14. maaliskuuta 1985 Haradok) on uransa päättänyt valkovenäläissyntyinen suomalainen ampumahiihtäjä ja maastohiihtäjä. Hän on naimisissa suomalaisen miehen kanssa. Hän sai Suomen kansalaisuuden marraskuussa 2020.
Kinnunen päätti uransa Oslon Holmenkollenilla käydyn takaa-ajokilpailun jälkeen maaliskuussa 2023.
Maastohiihtoura

Maastohiihdon maailmancupissa Kinnunen (tuolloin vielä Dubarezava) kilpaili ensimmäisen kerran lokakuussa 2007. Hän kilpaili maastohiihdon maailmancupissa viimeisen kerran helmikuussa 2010. Sinä aikana hän saavutti ainoat pisteensä Tour de Skihin kuuluneessa Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, jossa hän sijoittui 28:nneksi.
Kinnunen osallistui maastohiihdossa Liberecin MM-kilpailuihin 2009, missä hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhdistelmäkilpailussa 40:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 54:s, ja sekä vapaan sprintissä että 10 kilometrin perinteisen hiihdossa 60:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 Kinnunen kilpaili maastohiihdossa, missä sijoittui Valko-Venäjän viestijoukkueen mukana kymmenenneksi. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli perinteisen sprintissä 42:s, 30 kilometrin perinteisen hiihdon yhteislähtökilpailussa 44:s ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 53:s.
Ampumahiihtoura

Kinnunen kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2010 yltäen heti pisteille oltuaan pikakilpailussa 40:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Hochfilzenissä joulukuussa 2011 oltuaan pikakilpailussa kymmenes. Tammikuussa 2012 hän oli Oberhofin pikakilpailussa seitsemäs ja yhteislähdössä kymmenes. Tammikuussa hän oli myös Nové Měston pikakilpailussa kahdeksas.
Kinnunen on osallistunut ampumahiihdossa viisiin MM-kilpailuihin ja kaksiin olympialaisiin. Ruhpoldingissa 2012 hän oli viestijoukkueen mukana neljäs, normaalikilpailussa 29:s, takaa-ajossa 33:s ja pikakilpailussa 35:s. Nove Mestossa 2013 Kinnunen oli viestijoukkueen mukana seitsemäs, pikakilpailussa 28:s ja takaa-ajossa 48:s. Kontiolahdella 2015 hän sijoittui pikakilpailussa 11:nneksi, yhteislähtökilpailussa 25:nneksi, takaa-ajossa 32:nneksi ja normaalikilpailussa 68:nneksi. Oslossa 2016 Kinnunen oli viestijoukkueen mukana 18:s, pikakilpailussa 23:s, normaalikilpailussa 34:s ja takaa-ajossa 52:s. Vuoden 2014 Sotšin olympialaisissa hän sijoittui sekaviestijoukkueen mukana kymmenenneksi, pikakilpailussa 34:nneksi ja takaa-ajossa 56:nneksi. Suomen edustajana hän oli arvokilpailuissa ensi kerran Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 ja sijoittui viestissä 14:nneksi ja pikakilpailussa 80:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli viestissä kuudestoista, normaalimatkalla 51:s ja pikakilpailussa 75:s. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimatkalla 60:nneksi, pikakilpailussa 61:nneksi ja viestissä 13:nneksi. Kinnunen hiihti viestin kolmannella osuudella ja kaatumisen yhteydessä hänen suksensa karkasi ja aikaa kului suksen hakemiseen.
Ampumahiihdon SM-kilpailuissa hän on henkilökohtaisilla matkoilla voittanut SM-kultaa yhteislähdössä 2018 ja pikamatkalla 2019.
Kinnunen voitti supersprintin pronssia rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Ruhpoldingissa vuonna 2022.
Monacon Grand Prix 1963

Monacon Grand Prix 1963 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta 1963 Monacossa. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Graham Hill.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Graham Hill | BRM | 100 | 2:41:49.7 | 2 | 9 |
| 2 | 5 |  Richie Ginther | BRM | 100 | 4.6 | 4 | 6 |
| 3 | 7 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax | 100 | 12.8 | 8 | 4 |
| 4 | 21 |  John Surtees | Ferrari | 100 | 14.1 | 3 | 3 |
| 5 | 8 |  Tony Maggs | Cooper-Climax | 98 | + 2 krs. | 10 | 2 |
| 6 | 10 |  Trevor Taylor | Lotus-Climax | 98 | + 2 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 11 |  Jo Bonnier | Cooper-Climax | 94 | + 6 krs. | 11 |   |
| 8 | 9 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 78 | Vaihdelaatikko | 1 |   |
| 9 | 3 |  Jack Brabham | Lotus-Climax | 77 | Vaihdelaatikko | 16 |   |
| Kesk. | 14 |  Innes Ireland | Lotus-BRM | 40 | Onnettomuus | 5 |   |
| Kesk. | 20 |  Willy Mairesse | Ferrari | 37 | Vaihdelaatikko | 7 |   |
| Kesk. | 17 |  Maurice Trintignant | Lola-Climax | 34 | Kytkin | 14 |   |
| Kesk. | 4 |  Dan Gurney | Brabham-Climax | 25 | Tasauspyörästö | 6 |   |
| Kesk. | 12 |  Jim Hall | Lotus-BRM | 20 | Vaihdelaatikko | 13 |   |
| Kesk. | 25 |  Jo Siffert | Lotus-BRM | 3 | Moottori | 12 |   |
| DNQ | 24 |  Bernard Collomb | Lotus-Climax |   |   |   |   |
Muuta

Nopein kierros: John Surtees 1'34.500
Ockelbon kunta

| Ockelbon kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Gästrikland ja Hälsingland
Keskustaajama:  Ockelbo
Kuntakoodi:  2101
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  1 064,76 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  5 865
 – Väestötiheys:  5,5 as./km²
 
 www.ockelbo.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ockelbon kunta (ruots. Ockelbo kommun) on Gävleborgin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Gästriklandiin ja Hälsinglandiin. Kunnan keskustaajama on Ockelbo.
Kunnan maapinta-ala on 1 064,76 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 5 865 henkeä (31.12.2021).
Ockelbolla on ystävyyskunta Suomessa, Kurikka.
Vuonna 2007 kunnassa oli 30,72 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 2,9 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut Ockelboon maalaiskuntaan. Vuonna 1971 maalaiskunnasta sekä jaettuun Skogin maalaiskuntaan kuuluneesta Lingbon seurakunnasta muodostettiin nykyinen Ockelbon kunta.