stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klemens VII

| Klemens VII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Giulio de' Medici
Syntynyt: 26. toukokuuta 1478 Firenze, Firenzen tasavalta
Kuollut: 25. syyskuuta 1534 (56 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  19. marraskuuta 1523
Paavius päättyi:  25. syyskuuta 1534
Edeltäjä:  Hadrianus VI
Seuraaja:  Paavali III
Paavi Klemens VII:n vaakuna.
Klemens VII (Giulio de' Medici, 26. toukokuuta 1478 – 25. syyskuuta 1534) oli paavina 19. marraskuuta 1523 – 25. syyskuuta 1534. Hän oli Giuliano de’ Medicin avioton poika ja paavi Leo X:n serkku. Leo X:n päästyä paaviksi Klemens valittiin Firenzen arkkipiispaksi 1513 ja saman vuoden lopulla kardinaaliksi.
Klemens VII yritti ajaa itsenäistä liittopolitiikkaa keisari Kaarle V:n ja Ranskan kuninkaan Frans I:n välisissä taisteluissa. Klemens VII liittoutui Ranskan kanssa, sillä hän pelkäsi Kaarle V:n vaikutusvallan kasvua Italiassa. Liittoutumisesta seurasi Rooman hävitys 1527 ja Klemens vangittiin puoleksi vuodeksi. Rauha solmittiin saman vuoden marraskuussa, jolloin Klemens vapautettiin.
Klemens vastusti Englannin kuninkaan Henrik VIII:n avioeroa, mikä johti välirikkoon ja anglikaanisen kirkon perustamiseen vuonna 1533. Samana vuonna Klemens pyysi Michelangeloa koristamaan Sikstuksen kappelin suurta alttariseinää.  Michelangelo aloitti kuitenkin Viimeisen tuomion maalaamisen vasta vuonna 1535 paavi Paavali III käskystä.
Klemensin on väitetty kuolleen myrkytykseen syötyään kavalakärpässientä, mutta tämä on myöhemmän tiedon valossa epätodennäköistä.
Klemens XII

| Klemens XII |
| --- | --- |
 Paavi Klemens XII
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lorenzo Corsini
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1652 Firenze, Toscanan suurherttuakunta
Kuollut: 6. helmikuuta 1740 (87 vuotta) Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  12. kesäkuuta 1730
Paavius päättyi:  6. helmikuuta 1740
Edeltäjä:  Benedictus XIII
Seuraaja:  Benedictus XIV
 Nimikirjoitus
Klemens XII kuvattuna mitaliin 1730.
Klemens XII (7. huhtikuuta 1652 Firenze – 6. helmikuuta 1740 Rooma), alkuperäiseltä nimeltään Lorenzo Corsini, toimi paavina 12. kesäkuuta 1730 – 6. helmikuuta 1740.
Lorenzo Corsini syntyi kuuluisaan firenzeläiseen sukuun, jonka jäseniä olivat olleet muiden muassa pyhä Andrea Corsini sekä useat kardinaalit. Hän suoritti opintonsa jesuiittojen koulutuksessa. Hän sai kardinaalin arvon paavi Klemens XI:ltä. Hänet valittiin paaviksi kesäkuussa 1730, Benedictus XIII:n seuraajaksi. Melko pian valintansa jälkeen Klemens XII kuuroutui ja halvaantui lähes täydellisesti, mikä ei kuitenkaan estänyt hänen loistavien älyllisten lahjojensa käyttöä. Hän osasi valita lähimmät yhteistyökumppaninsa hyvin, ja hänen ajastaan muodostui loistelias valtakausi.
Klemens XII aloitti tehtävänsä paavina kitkemällä joihinkin benediktiiniläisluostareihin pesiintyneen korruption. Hän myös tehosti paavillisen hallinnon toimintaa sekä maallisella että hengellisellä alueella. Häntä on moitittu eräänlaisten arpajaisten eli loton järjestämisestä varojen keräämiseksi kirkkovaltiolle.
Suhteissaan aikakautensa suurvaltoihin Klemens XII sai osakseen samat nöyryytykset kuin muutkin 1600-luvun paavit.selvennä Hänen valtaoikeuksiaan Parmaan pidettiin olemattomina, kun Ranskan Bourbonit liittyivät Habsburgeihin vanhaa paavia vastaan.
Toisaalta hän jatkoi painostustaan Ranskan jansenisteja vastaan, ja hänen bullansa Unigenitus merkitsi heidän vastaisensa taistelun varsinaista alkamista. Ennen kaikkea Klemens XII toimitti vuonna 1738 bullan In emimenti, jossa hän hyökkäsi voimakkaasti vapaamuurarijärjestöä vastaan. Toisaalta hän hyväksyi katolisen kirkon jäsenyyteen useita koptilaisen kirkon jäseniä.
Arkkitehti Alessandro Galilei suunnitteli Lateraanikirkkoon hautakuorin Cappella Corsinin (1734), jota on pidetty Rooman hienoimpana kappelina.
Veera Kivirinta

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Maa:   Suomi> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Belgrad 2024 | 50 m rintauinti |  |
Veera Kivirinta (s. 1995) on suomalainen arvokisauimari. Hän on keskittynyt erityisesti rintauintiin, jossa hän on sijoittunut parhaimmillaan EM-hopealle vuonna 2024.
Muuta

Kivirinta edusti aiemmin Oulun Uintia ja hänen valmentajanaan toimi Tommi Pulkkinen. Hän muutti vuonna 2020 Tampereelle, ja siirtyi edustamaan Tampereen Työväen Uimareita. Valmentajaksi tuli Jere Jännes. Syksyllä 2022 hän muutti Helsinkiin ja valmentajaksi tuli Matti Mäki.
Kivirinta on ammatiltaan poliisi.
Ennätykset

Lähde:
Ennätykset > Pitkä rata (50 m)

50 metrin rintauinti: 30,33 (29.7.2023)
100 metrin rintauinti: 1.08,59 (18.5.2021)
50 metrin vapaauinti: 26,53 (7.7.2017)
50 metrin perhosuinti: 27,67 (9.7.2017)
Ennätykset > Lyhyt rata (25 m)

50 metrin rintauinti: 29,56 (9.12.2023)
100 metrin rintauinti: 1.05,44 (2.11.2021)
50 metrin vapaauinti: 25,43 (18.11.2017)
50 metrin perhosuinti: 27,26 (9.12.2016)
100 metrin sekauinti: 1.02,33 (18.11.2018)
Klassinen mekaniikka

Klassisen mekaniikan avulla voidaan ennustaa kappaleiden paikka tietyllä ajan hetkellä.
Klassinen mekaniikka on fysikaalinen teoria, joka kuvaa makroskooppisten kappaleiden liikettä ja siihen liittyviä ilmiöitä. Sen perusteet esitti Isaac Newton vuonna 1687 julkaisemassaan teoksessa Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (usein lyhyesti Principia). Newtonin mekaniikkaa pidetään usein synonyymina klassiselle mekaniikalle, mutta todellisuudessa se on vain yksi klassisen mekaniikan muotoiluista, joista muita ovat Lagrangen mekaniikka ja Hamiltonin mekaniikka.
Ennen Newtonin aikaa oli oletettu, että kuun ylinen eli taivaankappaleiden liike noudattaa aivan eri lakeja kuin maanpäällisten kappaleiden kuun alinen liike. Newton kuitenkin osoitti, että samat mekaniikan peruslait sekä gravitaatiolaki koskevat kumpaakin. Klassiseen mekaniikkaan perustuvatkin sekä suuri osa teknologiaa että taivaankappaleiden liikkeiden laskenta eli taivaanmekaniikka. Sitä voidaan soveltaa niin ammusten liikkeisiin ja kaikkinaisten koneiden toimintaan kuin planeettojen, tähtien ja galaksienkin liikkeisiin. Klassisen mekaniikan eräitä erikoisaloja sovelletaan myös nesteiden ja kaasujen liikkeisiin.
Klassinen mekaniikka kuvaa kappaleiden liikettä huomattavan suurella tarkkuudella edellyttäen, että kysymys on huomattavasti yksittäistä atomia suuremmista kappaleista ja että niiden nopeus on paljon pienempi kuin valonnopeus. On kuitenkin osoittautunut, että hyvin suurella nopeudella (suunnilleen yli yksi kymmenesosa valonnopeudesta) liikkuviin kappaleisiin Newtonin mekaniikka ei sovellu, vaan tällöin on sovellettava erityistä suhteellisuusteoriaa. Pienellä nopeudella liikkuviin kappaleisiin sovellettuna newtonin mekaniikka johtaa kuitenkin suurella tarkkuudella yhtäpitäviin tuloksiin erityisen suhteellisuusteorian kanssa, jota tämän vuoksi voidaan edelleen käyttää. Yleinen suhteellisuusteoria taas kuvaa gravitaatiota tarkemmin kuin Newtonin gravitaatiolaki. Klassinen mekaniikka ei myöskään sovellu atomin suuruusluokkaa oleviin tai vielä pienempiin kappaleisiin, vaan tällöin on käytettävä kvanttimekaniikkaa.
Nimitys klassinen mekaniikka tuli käyttöön 1900-luvun alkupuolella sen jälkeen, kun suhteellisuusteoria ja kvanttimekaniikka olivat tulleet tunnetuiksi. Termillä tarkoitettiin mekaniikkaa sellaisena kuin se oli ollut tunnettu ennen näitä fysiikan perusteita suuresti muuttaneita teorioita. Nykyisin luetaan usein suhteellisuusteoriakin osaksi klassista mekaniikkaa, joka tällöin käsitetään nimenomaan kvanttimekaniikan vastakohdaksi.
Osa-alueet

Klassinen mekaniikka voidaan jakaa kolmeen eri osa-alueeseen: kinematiikkaan, dynamiikkaan ja statiikkaan.
kinematiikka (oppi liikeilmiöistä)
dynamiikka (liikeilmiöt sekä voimavaikutukset) sekä
statiikka (kappaleiden tasapainoehdot).
Kinematiikan peruslakeja ovat matkan, nopeuden, vauhdin sekä kiihtyvyyden määrittelyt. Dynamiikan peruslakeja ovat Newtonin kolme lakia: jatkavuuden laki, voiman ja sen aiheuttaman kiihtyvyyden keskinäinen riippuvuus sekä voiman ja vastavoiman laki. Statiikan peruslähtökohtana on, että kappaleeseen vaikuttavien voimien summan on oltava 0, jotta kappale olisi tasapainossa.
Nesteiden mekaniikkaa sanotaan hydromekaniikaksi (hydrostatiikka ja virtausdynamiikka), kaasujen aero-mekaniikaksi (aerostatiikka ja aerodynamiikka).
Matemaattisen lähestymistavan mukaan mekaniikka voidaan jakaa kolmeen tapaukseen:
Newtonin mekaniikka – Koulusta tuttu lähestymistapa. Perustuu Newtonin lakeihin ja niiden pohjalta kirjoitettuihin liikeyhtälöihin.
Lagrangen mekaniikka – Perustuu variaatioperiaatteeseen. Newtonin mekaniikkaa edistyneempi lähestymistapa.
Hamiltonin mekaniikka – Hyvin tehokas ja yleinen lähestymistapa pidemmälle menevässä tutkimuksessa. Käyttää käsitteitä, jotka ovat osoittautuneet tärkeiksi myös kvanttimekaniikassa.
Selittävät alaviitteet

↑  Makroskooppinen on mikroskooppisen vastakohta; paljain silmin nähtävissä oleva
Kirjallisuutta

Karttunen, Hannu: Fysiikka.  (Tiedettä kaikille. Ursan julkaisuja 89)  Helsingissä: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2006.  ISBN 952-5329-32-1
Fetter, Alexander L. & Walecka, John Dirk: Fysiikka.  (Theoretical Mechanics of Particles and Continua)  Dover Publications, 2003.  ISBN 9780486432618
Thuneberg, Erkki: Analyyttinen mekaniikka (pdf) (Analyyttisen mekaniikan luentomoniste) users.aalto.fi. Oulun yliopisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klassinen mekaniikka Wikimedia Commonsissa
Klemens XIII

| Klemens XIII |
| --- | --- |
 Paavi Klemens XIII.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Carlo della Torre Rezzonico
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1693 Venetsia
Kuollut: 2. helmikuuta 1769 (75 vuotta) Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  6. heinäkuuta 1758
Paavius päättyi:  2. helmikuuta 1769
Edeltäjä:  Benedictus XIV
Seuraaja:  Klemens XIV
Klemens XIII, syntyjään Carlo della Torre Rezzonico, (7. maaliskuuta 1693, Venetsia – 2. helmikuuta 1769, Rooma) oli Paavina 6. heinäkuuta 1758 – 2. helmikuuta 1769. Hän otti paavina käyttöön nimen Klemens XIII (lat. Clemens XIII, ital. Clemente XIII).
Paavi Klemens XIII:n vaakuna.
Della Torre Rezzonico syntyi italialaiseen aatelisperheeseen ja sai jesuiittain antaman kasvatuksen ja opetuksen Bolognassa. Tämän jälkeen hän suoritti opinnot kanonisessa oikeudessa ja aloitti uransa vuonna 1716 Rooman kuuriassa. Aluksi hän toimi virkailijana katolisen kirkon tuomioistuimessa. Vuonna 1725 hänet nimitettiin Venetsian tasavallassa toimivan katolisen tuomioistuimen jäseneksi.
Tulevan paavin ura eteni nopeasti, sillä vuonna 1737 hänet nimitettiin kardinaaliksi. Kymmenen vuotta myöhemmin hänet määrättiin Padovan piispaksi.
Paavina hän joutui taistelemaan sekä jesuiittajärjestön lakkauttamispainostusta että valistuksen filosofisia aatteita vastaan. Ranskan ja Portugalin pyynnöistä huolimatta hän kieltäytyi jesuiittain järjestön oikeudellisen aseman muutoksista. Lopulta hän kuitenkin taipui kutsumaan kokoon konsistorin pohtimaan asiaa, mutta kuoli sovitun kokouksen aattona. Kuolemaa on epäilty myrkytykseksi.
Vuonna 1766 hän  julkaisi bullan Christianæ reipublicæ salus, joka oli tähdätty valistusta vastaan. Tämän lisäksi hän määräsi Jean le Rond d'Alembertin Encyclopédien kiellettyjen kirjojen listalle eli indeksiin.
Klikkiotsikko

Klikkiotsikko on www-sivulla oleva otsikko, joka on kirjoitettu sensationalistiseksi tai kiistanalaiseksi, jotta lukija kiinnostuisi siitä ja klikkaisi artikkelin auki. Klikkiotsikointi on Internet-ajan markkinointistrategia, joka tuo julkaisijalle lisää mainostuloa, jonka suuruus riippuu suoraan kävijöiden tekemien klikkausten määrästä.
Klikkiotsikko on määritelmällisesti harhaanjohtava. Siinä voi olla liioittelua, ylisanoja, shokeeraavia tai suututtavia väitteitä, tai suoranaisia valheita, jotka herättävät lukijan uteliaisuuden. Joskus klikkiotsikossa esitetään kuohuttava väite, joka kuitenkin torjutaan ja kiistetään itse artikkelissa. Koska jotkut lukevat vain otsikon mutta eivät artikkelia, klikkiotsikon harhaanjohtava väite voi jäädä elämään valeuutisena.
Joskus klikkiotsikko johtaa aiheeseensa parhaimmillaankin vain etäisesti liittyville sivuille. Harmittomimmillaan klikkiotsikko tuhlaa vain lukijan aikaa, etenkin jos se johtaa mainosten täyttämälle sivulle, jossa pitää klikkailla lisää päästäkseen lukemaan luvattua juttua. Klikkiotsikoita on kuitenkin käytetty myös urkintayrityksiin tai haittatiedostojen levittämiseen.
Vaikka klikkiotsikointi voikin tuoda julkaisijalle voittoa lyhyellä tähtäimellä, se voi myös vieraannuttaa lukijoita.
Klikkiotsikot ovat nykymuodossaan internet-ajan ilmiö. Samankaltaisia harhauttavia otsikoita on kuitenkin ollut niin kauan kuin sanomalehtiäkin on myyty kaduilla.
Aiheesta muualla

Wetterstrand, Ninni: Näin tunnistat klikkiotsikon – lue huikea juttu ja katso upea kuva YleX.  19.10.2016. Yle.
Klimovsk

Klimovskin vaakuna.
Klimovsk
Klimovsk (ven. Кли́мовск) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 55 kilometriä Moskovasta etelään. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Serpuhovin välinen rautatie (Grivnon asema) ja M2-valtatie. Asukkaita on 55 800 henkeä (vuonna 2008).
1800-luvun alussa nykyisen kaupungin paikalla oli Klimovkan kylä, jonne vuonna 1883 ryhdyttiin rakentamaan kutomakoneita valmistavaa tehdasta. Tehtaan asutus sai taajaman statuksen vuonna 1928 ja vuonna 1940 siitä tuli Klimovskin kaupunki.
Nykyään tässä naukogradissa, tiedekaupungissa on koneenrakennus-, elintarvike- ja sotateollisuutta.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Klimovskin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Klókova

Klókova-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 037 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Klókova (kreik. Κλόκοβα) eli Paliovoúna (Παλιοβούνα), antiikin Tafiassos (m.kreik. Ταφιασσός, lat. Taphiassus), on vuori Aitolia-Akarnaniassa läntisessä Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 1 037 metriä.
Klókova-vuori sijaitsee Aitolia-Akarnanian etelärannikolla Patraksenlahden rannalla hieman länteen Antírrion niemestä. Antiikin aikana vuoren juurella sijaitsivat Khalkiin ja Makynean kaupungit.
Klin

| Klin Клин |
| --- | --- |
 Pjotr Tšaikovskin kotimuseo Klinissä.
 lippu:  vaakuna
 Moskovan alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Klin
 Koordinaatit: 56°20′N, 36°43′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Moskovan alue
Piiri:  Klin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17 km²
Korkeus:  160 m
Väkiluku (2010):  80 584
 – Väestötiheys:  4 740 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Klin (ven. Клин) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Sestrajoen rannalla 89 kilometriä Moskovasta luoteeseen. Klinin läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata (Klinin asema) ja M10-valtatie. Kaupunki on Klinin piirin keskus. Asukkaita on noin 80 000 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Klin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1317 Tverin ruhtinaskunnan rajalinnoituksena. Vuonna 1482 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. 1700-luvun alusta lähtien paikkakunnalla toimi Pietarin ja Moskovan välisen maantien kyytiasema. Vuonna 1781 Klinistä tuli samannimisen Moskovan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1851 rakennettiin sen kautta kulkeva Pietarin ja Moskovan välinen rautatie, jonka ansiosta seudulle syntyi teollisuutta.
Nykyään Klin on huomattava teollisuuskeskus, jossa toimii kone- ja laiterakennus-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat Sestrajoen muodostaman silmukan keskellä sijaitseva 1500-luvulla rakennettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko sekä entisen kremlin paikalle vuonna 1712 rakennettu moskovalaista barokkia edustava Kristuksen ylösnousemuksen kirkko. Keskusaukiolla sijaitsevat 1700–1800-lukujen vaihteessa rakennetut hallintorakennukset, postiasema, empiretyylinen hotelli ja 1800-luvun lopulla rakennettu venäläistyylinen kauppahalli. Kaupungin eteläosassa on 1700-luvun lopulla rakennettu Demjanovon kartano puistoalueineen sekä barokkityylinen kirkko vuodelta 1746.
Klinissä ja sen lähiseudulla on asunut monia kuuluisia taiteilijoita ja tiedemiehiä. Kaupungissa on säveltäjä Pjotr Tšaikovskin ja kirjailija Arkadi Gaidarin kotimuseot, sen lähellä sijaitsevassa Boblovon kartanossa on Dmitri Mendelejeville omistettu museo. Klinissä toimii myös kotiseutumuseo.
Klinin suomalainen ystävyyskaupunki on Lappeenranta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klin Wikimedia Commonsissa
Klinin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Kleofrades-maalari

| Kleofrades-maalari |
| --- | --- |
 Opettaja ja hänen oppilaansa. Yksityiskohta Kleofrades-maalarin maalaamasta pelikestä, n. 500–490 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 505–475 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Kleofrades-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 505–475 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Kleofradeen signeeraamia vaaseja. Joskus heitä on pidetty samana henkilönä.
Kleofrades-maalari oli mahdollisesti vaasimaalari Euthymideen oppilas. Hänen nimiinsä on tyylillisin perustein laitettu yli sata eri vaasia. Kleofrades maalasi mielellään suuria vaaseja, kuten krateereita, sekä Dionysosta, urheilijoita ja juhlakulkueita kuvaavia aiheita. Hän teki myös joitakin mustakuviotekniikkaa käyttäviä töitä, kuten Panathenaia-amforoita.
Teoksia

Panathenaia-amfora, n. 525–500 eaa.
Panathenaia-amfora, n. 500 eaa.
Akhilleus ja Patroklos. Kyliksin tondo, n. 500 eaa.
Kottabosta pelaava pitovieras. Kyliksin tondo, n. 500 eaa.
Olpe, n. 475 eaa.
Pekka Kling

Pekka Rolf Artur Kling (s. 7. marraskuuta 1944 Iisalmi) on entinen suomalainen ampuja.
Turun Seudun Ampujia edustanut Pekka Kling tuli ampumapiireissä tunnetuksi vuoden 1959 SM-kisoissa, kun hän 14-vuotiaana sijoittui isänsä Rolf Klingin jälkeen hopealle hirviammunnan kertalaukauksissa. Vuosina 1961–1963 hän voitti Suomen mestaruuden niin kerta- ja parilaukauksissa kuin yhdistetyssäkin. Kaurisammunnan Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1965 ja 1966, villikarjuammunnan vuonna 1967 sekä kaikki kolme hirviammunnan mestaruutta vuonna 1968. Ensimmäisen henkilökohtaisen kivääriammunnan Suomen mestaruutensa Kling voitti vuonna 1970 ollessaan paras vapaakiväärin makuukilvassa.
Parhaisiin kansainvälisiin saavutuksiinsa Kling pääsi 1960-luvun alussa. Oslon PM-kisoissa 1961 hän sai hopeaa hirviammunnan kertalaukauksilla. Kairon MM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui parilaukauskilpailussa viidenneksi. Sandvikenin EM-kilpailuissa 1963 hän saavutti parilaukauksissa hopeaa kuusi pistettä Neuvostoliiton Oleg Zakurenoville hävinneenä ja kauriskilpailussa pronssia. Lisäksi hän sai kolme hopeaa joukkuekilpailuissa. Kööpenhaminan PM-kilpailuissa 1963 Kling voitti kultaa hirven parilaukauksilla. Göteborgin PM-kilpailuissa 1965 hän voitti kultaa hirven kertalaukauksilla ja kaurisammunnassa. Plzeňin EM-kisoissa 1969 hän kilpaili kivääriammunnassa mutta ilman menestystä.
Urheilutoimittajain liitto valitsi Pekka Klingin vuoden 1963 seitsemänneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi. Äänestyksen aikana hän täytti 19 vuotta ja oli siihen mennessä nuorin kymmenen parhaan suomalaisurheilijan listalle yltänyt.
Saavutuksia

MM-kisoissa viides sija hirviammunnan parilaukauksilla 1962
EM-hopeaa hirviammunnan parilaukauksilla sekä kolmessa joukkuekilpailussa 1963
EM-pronssia kaurisammunnassa 1963
PM-kultaa hirviammunnan parilaukauksilla 1963 sekä hirviammunnan kertalaukauksilla ja kaurisammunnassa 1965
Kivinäätä

| Kivinäätä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Suku::  Näädät Martes
Laji::  foina
Kaksiosainen nimi
 Martes foina  (Erxleben, 1777) 
 Kivinäädän levinneisyys.
Katso myös
   Kivinäätä Wikispeciesissä   Kivinäätä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Luuranko.
Täytetty kivinäätä.
Kivinäätä eli koivunäätä eli pihanäätä (Martes foina) on Euroopassa ja Aasiassa elävä näätäeläin. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on kylänäätä.
Koko ja ulkonäkö

Kivinäätä on tavallista näätää (Martes martes) pienempi ja tukevampi, sen jalat ovat lyhyemmät, pää suipompi, korvat pienemmät ja turkki vaaleampi kuin näädällä. Valkoinen rintalaikku voi ulottua jopa etujalkoihin asti, ja se on usein kaksiosainen. Kivinäädän polkuanturat ovat paljaat. Täysikasvuinen kivinäätä on häntä mukaan lukien noin 70 senttimetriä pitkä, josta hännän osuus on noin kolmannes. Kivinäätä painaa noin 1–2,5 kiloa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kivinäädän varsin laaja levinneisyysalue ulottuu koko Keski- ja  Etelä-Euroopasta aina Mongoliaan. Pohjoisessa sen levinneisyysaluetta ovat Tanska ja Etelä-Viro. Kivinäätä elää vuoristoissa jopa 2 000 metrin korkeudessa. Se on lähes kaikkialla levinneisyysalueellaan näätää runsaampi, eikä se näädästä poiketen karta vaan suosii asutusta. Kivinäätä suosii louhikoita ja kallioisia maastoja. Se elää lähinnä metsissä ja viljelyseuduilla.
Elintavat

Kivinäätä tekee pesän metsissä yleensä puunkoloon ja asutuilla alueilla myös latoihin, joissa se kaivautuu mieluusti olkiin ja heiniin. Se voi tehdä pesän myös taloihin, kivimuuriin ja raunioihin. Pesän se vuoraa höyhenillä ja karvoilla. Elintavoiltaan kivinäätä muistuttaa paljon näätää, lukuun ottamatta elinympäristöä. Kivinäätä on vilkas, hyvä kiipeämään, hyvä uimari, ja voi tehdä jopa kolmen metrin loikkia. Kivinäätä kykenee kulkemaan pienistäkin raoista. Kivinäädät liikkuvat lähinnä öisin ja kesällä myös päivisin, jolloin ne voivat tehdä pitkiäkin saalistusmatkoja. Muulloin ne pääosin nukkuvat pesässään.
Lajin eri rinnakkaisnimet juontuvat sen elintavoista: se saalistaa pääasiassa puissa ("koivunäätä"), mutta myös aukeilla kivikkomailla ("kivinäätä") ja se elää ja pesii usein maatalojen pihoilla ja jopa rakennuksissa ("pihanäätä").
Ravinto

Kivinäädän ravinto koostuu kaikenlaisista pikkunisäkkäistä, päästäisiä lukuun ottamatta. Se voi metsästää jopa kanin kokoisia eläimiä. Kivinäätä syö myös lintuja ja niiden munia. Kivinäädät vierailevat usein myös kanaloissa. Ravintoon kuuluvat myös kaikenlaiset marjat ja hedelmät. Linnunmunat ovat kivinäätien herkkua.
Lisääntyminen

Kivinäädän parittelukausi on kesä-elokuussa ja naaras synnyttää huhti-toukokuussa 3–5 pentua, joita se pitää piilossa pesässä. Kun poikaset ovat tarpeeksi kasvaneet, ne lähtevät saalistusretkille mukaan.
Kivinäätä ja ihminen

Kivinäätä kesyyntyy helposti jos sitä hoitaa pienestä asti. Tällaiset pennut palaavat aina takaisin hoitopaikkaansa, mutta saalistusvietti säilyy. Vilkas kivinäätä on varsin hyvä, kotieläin mutta etenkin urosten myskin haju on voimakas. Kivinäädistä on hyötyä maatiloilla kun ne syövät rottia ja muita jyrsijöitä, mutta niitä monin paikoin myös vihataan niiden kanalavierailujen takia. Niitä pyydetään etenkin loukuilla. Kivinäädän nahka on melko arvoton, mutta niitä käytetään joskus solmioiden valmistukseen. Saksassa ja Itävallassa kivinäätä näyttää ihastuneen eräiden automerkkien sähkökaapeleihin ja letkuihin ja järsii niitä juuri ennen pariutumisaikaa lähde?. Tästä seuraa  miljoonavahinkoja eikä syytä tiedetä.
Kleinias (alkmaionidit)

| Kleinias> Κλεινίας.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Ateena
Muut tiedot
Aktiivisena:  500–400-luku eaa.
    
Kleinias (m.kreik. Κλεινίας, lat. Cleinias, Clinias) oli neljän eri henkilön nimi ateenalaisessa alkmaionidien ylimyssuvussa. Heidät erotetaan nykytutkimuksessa toisistaan roomalaisilla numeroilla.
Kleinias I

Kleinias (500-luku eaa.) oli Alkibiades I:n poika ja Alkibiades II:n isä.