stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi itkee
Kokoonpano

Pertti Neumann – laulu, basso
Pepe Laaksonen – kitara
Jari-Pekka Laaksonen – rummut
Sérgio Manoel Barbosa Santos

Sérgio Manoel Barbosa Santos (8. syyskuuta 1989 Xique-Xique, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Sérgio Manoel. Hänen seuransa oli Chapecoense. Sérgio Manoel menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sérgio Manoel Barbosa Santos
Scooby-Doo ja Meksikon hirviö

| Scooby-Doo ja Meksikon hirviö> Scooby-Doo and the Monster of Mexico |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Scott Jeralds
Käsikirjoittaja:  Douglas Wood
Tuottaja:  Margaret M. Dean Scott Jeralds
Säveltäjä:  Gigi Meroni Rich Dickerson
Leikkaaja:  Joe Gall
Pääosat:  Casey Kasem Frank Welker Nicole Jaffe Heather North Kenney
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Animation
Levittäjä:  Warner Bros. Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   30. syyskuuta 2003  12. marraskuuta 2004
Kesto:  72 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Scooby-Doo ja vampyyri
Seuraaja:  Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Scooby-Doo ja Meksikon hirviö (engl. Scooby-Doo and the Monster of Mexico) on vuonna 2003 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu animaatiohahmo Scooby-Doohon. Se oli samalla järjestyksessään kuudes suoraan DVD:lle julkaistu Scooby-Doon elokuvasarjassa, jonka aloitti Scooby-Doo ja saaren zombiet vuonna 1998. Elokuvan ohjasi Scott Jeralds ja käsikirjoitti Douglas Wood. Pääosissa ääninäyttelivät Frank Welker, Casey Kasem, Nicole Jaffe ja Heather North Kenney.
Elokuvan piirrostyyli muistutti 1970-luvun Scooby-Doo-sarjoja.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Casey Kasem  | … |  Shaggy Rogers   |
|  Frank Welker  | … |  Scooby-Doo, Fred Jones   |
|  Nicole Jaffe  | … |  Velma Dinkley   |
|  Heather North Kenney  | … |  Daphne Blake   |
|  Jesse Borrego  | … |  Luis Otero, muusikko #2, epäilyttävä turisti   |
|  Maria Canals  | … |  Sofia Otero, vanha nainen #2   |
|  Brandon Gonzalez  | … |  Jorge Otero   |
|  Castulo Guerra  | … |  Señor Fuente, mies #1   |
|  Benito Martinez  | … |  El Curandero, mies #2   |
|  Darlene Mendoza  | … |  Natalia Otero, pikku tyttö   |
|  Candi Milo  | … |  Charlene Otero, museo-opas, vanha nainen #1   |
|  Allyse Rivera  | … |  Carolina Otero   |
|  Casey Sandino  | … |  Sebastian Otero, pikku poika   |
|  Eddie Santiago  | … |  Alejo Otero, muusikko #1   |
|  Rip Taylor  | … |  herra Smiley, Señor Oteron haamu   |
Mysteeri poppoo huomaa ettei pakettiautossa toimi jarrut.
Super GT -kausi 2015

Super GT -kausi 2015 oli Super GT -sarjan 22. kausi. Kausi alkoi 5. huhtikuuta Japanin Okayamassa ja päättyi 15. marraskuuta Japanin Motegiin.
Tallit & Kuljettajat > GT500

| Talli | Valmistaja | Auto | Nro | Kuljettajat | Renkaat | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nismo | Nissan | Nissan GT-R | 1 |  Tsugio Matsuda | M | Kaikki |
| Nismo | Nissan | Nissan GT-R | 1 |  Ronnie Quintarelli | M | Kaikki |
| Lexus Team LeMans ENEOS | Lexus | Lexus RC F | 6 |  Yuji Kunimoto | B | Kaikki |
| Lexus Team LeMans ENEOS | Lexus | Lexus RC F | 6 |  Kazuya Oshima | B | Kaikki |
| Autobacs Racing Team Aguri | Honda | Honda NSX-GT | 8 |  Kosuke Matsuura | B | Kaikki |
| Autobacs Racing Team Aguri | Honda | Honda NSX-GT | 8 |  Tomoki Nojiri | B | Kaikki |
| Team Impul | Nissan | Nissan GT-R | 12 |  João Paulo de Oliveira | B | Kaikki |
| Team Impul | Nissan | Nissan GT-R | 12 |  Hironobu Yasuda | B | Kaikki |
| Drago Modulo Honda Racing | Honda | Honda NSX-GT | 15 |  Takashi Kogure | B | Kaikki |
| Drago Modulo Honda Racing | Honda | Honda NSX-GT | 15 |  Oliver Turvey | B | Kaikki |
| Keihin Real Racing | Honda | Honda NSX-GT | 17 |  Hideki Mutoh | B | Kaikki |
| Keihin Real Racing | Honda | Honda NSX-GT | 17 |  Koudai Tsukakoshi | B | Kaikki |
| Lexus Team WedsSport BANDOH | Lexus | Lexus RC F | 19 |  Yuhi Sekiguchi | Y | Kaikki |
| Lexus Team WedsSport BANDOH | Lexus | Lexus RC F | 19 |  Juichi Wakisaka | Y | Kaikki |
| Kondō Racing | Nissan | Nissan GT-R | 24 |  Daiki Sasaki | Y | Kaikki |
| Kondō Racing | Nissan | Nissan GT-R | 24 |  Lucas Ordóñez | Y | 1–3 |
| Kondō Racing | Nissan | Nissan GT-R | 24 |  Michael Krumm | Y | 4–8 |
| Lexus Team Petronas TOM'S | Lexus | Lexus RC F | 36 |  Daisuke Ito | B | Kaikki |
| Lexus Team Petronas TOM'S | Lexus | Lexus RC F | 36 |  James Rossiter | B | Kaikki |
| Lexus Team KeePer TOM'S | Lexus | Lexus RC F | 37 |  Andrea Caldarelli | B | Kaikki |
| Lexus Team KeePer TOM'S | Lexus | Lexus RC F | 37 |  Ryō Hirakawa | B | Kaikki |
| Lexus Team ZENT Cerumo | Lexus | Lexus RC F | 38 |  Hiroaki Ishiura | B | Kaikki |
| Lexus Team ZENT Cerumo | Lexus | Lexus RC F | 38 |  Yuji Tachikawa | B | Kaikki |
| Lexus Team SARD | Lexus | Lexus RC F | 39 |  Kohei Hirate | B | Kaikki |
| Lexus Team SARD | Lexus | Lexus RC F | 39 |  Heikki Kovalainen | B | Kaikki |
| Lexus Team SARD | Lexus | Lexus RC F | 39 |  Christian Klien | B | 5 |
| MOLA | Nissan | Nissan GT-R | 46 |  Satoshi Motoyama | M | Kaikki |
| MOLA | Nissan | Nissan GT-R | 46 |  Masataka Yanagida | M | Kaikki |
| Nakajima Racing | Honda | Honda NSX-GT | 64 |  Bertrand Baguette | D | Kaikki |
| Nakajima Racing | Honda | Honda NSX-GT | 64 |  Daisuke Nakajima | D | Kaikki |
| Team Kunimitsu | Honda | Honda NSX-GT | 100 |  Takuya Izawa | B | Kaikki |
| Team Kunimitsu | Honda | Honda NSX-GT | 100 |  Naoki Yamamoto | B | Kaikki |
Kilpailukalenteri

| Nro | Päivä | Rata | GT500 Voittajat | GT300 Voittajat | Raportti |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5. huhtikuuta |  Okayama International Circuit | A. Caldarelli   R. Hirakawa | K. Saga   Y. Nakayama |  |  |
| 2. | 3. toukokuuta |  Fuji Speedway | T. Matsuda   R. Quintarelli | A. Couto   K. Chiyo   R. Tomita |  |  |
| 3. | 21. kesäkuuta |  Chang International Circuit | S. Motoyama   M. Yanagida | Kaz. Hoshino   M. Takaboshi |  |  |
| 4. | 9. elokuuta |  Fuji Speedway | D. Sasaki   M. Krumm | S. Takagi   T. Kobayashi |  |  |
| 5. | 30. elokuuta |  Suzuka Circuit | D. Ito   J. Rossiter | A. Couto   K. Chiyo   R. Tomita |  |  |
| 6. | 20. syyskuuta |  Sportsland SUGO | N. Yamamoto   T. Izawa | T. Tsuchiya   T. Matsui |  |  |
| 7. | 1. marraskuuta |  Autopolis | T. Matsuda   R. Quintarelli | Kaz. Hoshino   M. Takaboshi |  |  |
| 8. | 15. marraskuuta |  Twin Ring Motegi | A. Caldarelli   R. Hirakawa | K. Saga   Y. Nakayama |  |  |
Lähde: 
Käännös suomeksi
Shizugataken taistelu

Shizugataken taistelu (jap. 賤ヶ岳の戦い, Shizugatake no Tatakai) oli Japanin Sengoku-kaudella käyty taistelu Toyotomi Hideyoshin ja Oda Nobutakan kannattajien välillä.
Taistelun kulku

Toukokuussa 1583 Oda Nobunagan entinen kenraali Shibata Katsuie järjesti useita samanaikaisia hyökkäyksiä Hideyoshin kenraalien hallitsemiin linnoituksiin. Näihin hyökkäyksiin kuului Sakuma Morimasan yritys vallata Nakagawa Kiyohiden hallitsemaa linnaa, jonka puolustukset kuitenkin kestivät, vaikka itse Kiyohide menehtyi välikohtauksessa. Hyökkäyksen päätteeksi Katsuie käski Morimasaa vetää joukkonsa takaisin, sillä nämä olivat liian kaukana Katsuien omasta armeijasta. Morimasa ei kuitenkaan kuunnellut käskyjä ja leiriytyi suunnitelmanaan uusi hyökkäys. Morimasa uskoi paikalle kiirehtineen vastustajansa Toyotomi Hideyoshin olleen ainakin neljän päivän matkan päässä.
Todellisuudessa Hideyoshin oli kuullut Morimasan hyökkäyksistä ja pakotti miehensä marssimaan yön yli onnistuen saapumaan Shizugatakeen puolentoista päivän sisällä. Sakuma komensi miestensä lopettamaan linnan piirittämisen ja valmistautumaan puolustautumaan, mutta Hideyoshi murtautui joukkojen puolustuksen läpi helposti. Hän pakotti Morimasan joukot perääntymään sekasortoisesti, ja jahtasi näitä Katsuien hallitsemaan Kitanoshon linnaan Echizenin provinssissa. Hideyoshin joukot valtasivat linnan, mutta Katsuie ehti sytyttää sen keskuksen palamaan, tappaa perheensä ja tehdä seppukun.
Hideyoshin puolella taistelleet seitsemän kenraalia saivat taistelusta paljon mainetta ja kunniaa, ja heitä alettiin kutsua nimellä Shizugataken seitsemän keihästä. Näiden kenraalien joukossa oli Katō Kiyomasa, josta sittemmin tuli yksi Hideyoshin lähimmistä alaisista.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Shizugatake
Käännös suomeksi
Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla

| Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla> Scooby-Doo 2: Monsters Unleashed |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Raja Gosnell
Käsikirjoittaja:  James Gunn Hahmot: Joe Ruby Ken Spears
Tuottaja:  Charles Roven Richard Suckle
Säveltäjä:  David Newman
Kuvaaja:  Oliver Wood
Leikkaaja:  Kent Beyda
Pääosat:  Freddie Prinze Jr. Sarah Michelle Gellar Matthew Lillard Linda Cardellini Seth Green Peter Boyle Tim Blake Nelson Alicia Silverstone
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Kanada
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Pictures Mosaic Media Group
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   20. maaliskuuta 2004  26. maaliskuuta 2004  9. huhtikuuta 2004
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  80 000 000 dollaria
Tuotto:  181 466 833 dollaria
Edeltäjä:  Scooby-Doo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (engl. Scooby-Doo 2: Monsters Unleashed) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut fantasiaseikkailu.
Juoni

Kaikki alkaa Coolsvillen kriminologisen museon avajaisjuhlasta, jossa säilytetään Mysteeri Oy:n jo voittamien roistojen pukuja. Lentoliskohirviö ja Mustaritarihaamu keskeyttävät avajaiset hyökkäyksellään ja kuten tavallista, Shaggy (Nuhru) ja Scooby aiheuttavat taas tuhoa. Hyökkäyksen yhteydessä museosta varastettiin kaksi pukua: Musta ritarihaamun ja Lentoliskohirviön puvut. Liskon suomusta käy ilmi, että lisko onkin oikea, eikä mikään lateksipukuun sonnustautunut huijari, joten nyt heitä vastassa ovat oikeat hirviöt.
Myöhemmin Shaggy ja Scooby päättävät todistaa etsivän taitonsa menemällä Valekummitus-nimiseen kerhoon, jossa Mysteeri Oy:tä suorastaan vihataan. Samaan aikaan Daphne alkaa miettiä, mikä hänen roolinsa on Mysteeri Oy:ssä: Velma on älykäs, Fred on komea keulakuva, mikä hän on?
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Freddie Prinze, Jr.  | … |  Fred Jones   |
|  Sarah Michelle Gellar  | … |  Daphne Blake   |
|  Matthew Lillard  | … |  Norville ”Shaggy” Rogers   |
|  Linda Cardellini  | … |  Velma Dinkley   |
|  Seth Green  | … |  Patrick Wisely   |
|  Peter Boyle  | … |  Jeremiah Winckles   |
|  Tim Blake Nelson  | … |  Jonathan Jacobo   |
|  Alicia Silverstone  | … |  Heather Jasper Howe   |
|  Ruben Studdard  | … |  oma itsensä   |
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomien Nyt-liitteen arvostelu elokuvasta Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla
Scooby-Doo
| --- | --- |
Scooby-Doo henkilöhahmot:   Scooby-Doo  Shaggy Rogers  Fred Jones  Daphne Blake  Velma Dinkley  Scrappy-Doo  Scooby-Dum  Yabba-Doo 
Televisiosarjat:   Scooby-Doo, Where Are You! (1969–1971)  The New Scooby-Doo Movies (1972–1974)  The Scooby-Doo/Dynomutt Hour (1976–1977)  The Scooby-Doo Show (1976–1979)  Scooby's All-Star Laff-A-Lympics / Scooby's All-Stars (1977–1979)  Scooby-Doo and Scrappy-Doo (1979–1980)  Scooby-Doo and Scrappy-Doo (1980–1982)  The Scooby & Scrappy-Doo/Puppy Hour (1982–1983)  The All-New Scooby and Scrappy-Doo Show / The New Scooby-Doo Mysteries (1983–1985)  The 13 Ghosts of Scooby-Doo (1985–1985)  Scooby's Mystery Funhouse (1985–1986)  A Pup Named Scooby-Doo (1988–1991)  Scooby-Doo (2002–2006)  Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue! (2006–2008)  Scooby-Doo! Mystery Incorporated (2010–2013) 
Scooby-Doo erikoisjaksoissa:   Scooby Goes Hollywood (TV-spesiaali, 1979)  Scooby-Doo in Arabian Nights (TV-spesiaali, 1994) 
Scooby Doo televisioelokuvissa:   Scooby-Doo kohtaa Boon aaveveljekset (1987)  Scooby-Doo ja kummituskoulu (1988)  Scooby-Doo ja ihmeellinen ihmissusi (1988)  Scooby-Doo: In the Beginning (2009)  Scooby-Doo! Curse of the Lake Monster (2010) 
Suoraan videolle/DVD:lle julkaistut elokuvat:   Scooby-Doo ja saaren zombiet (1998)  Scooby-Doo ja noidan haamu (1999)  Scooby-Doo and the Alien Invaders (2000)  Scooby-Doo ja kyberjahti (2001)  Scooby-Doo ja vampyyri (2003)  Scooby-Doo ja Meksikon hirviö (2003)  Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö (2004)  Aloha, Scooby-Doo (2005)  Scooby Doo: Missä muumio luuraa? (2005)  Scooby-Doo: Merirosvoja, ohoi! (2006)  Jäitä hattuun, Scooby-Doo! (2007)  Scooby-Doo ja peikkokuningas (2008)  Scooby Doo and the Samurai Sword (2009)  Scooby-Doo! Abracadabra-Doo (2010)  Scooby-Doo! Camp Scare (2010) 
Teatraaliset elokuvat:   Scooby-Doo ja salaperäinen saari (2002)  Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004)  Scooby-Doo 3: The Mystery Begins (2009)  Scooby-Doo 4: Curse of the Lake Monster (2010)
Stuck in the Middle with You

| ”Stuck in the Middle with You” Stealers Wheel |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Stealers Wheel
 B-puoli: ”José”
 Julkaistu: 1973
 Tekijä(t): Joe Egan, Gerry Rafferty
 Tuottaja(t): Jerry Leiber ja Mike Stoller
 Tyylilaji: folkrock, soft rock
 Kesto: 03.23
 Levy-yhtiö: A&M
Stuck in the Middle with You (tai Stuck in the Middle) on brittiläisten muusikoiden Joe Eganin ja Gerry Raffertyn sanoittama ja säveltämä vuoden 1973 kappale. Sen alkuperäinen esittäjä on heidän yhtyeensä Stealers Wheel. Kappale sijoittui top 10 -musiikkilistalle niin Yhdysvalloissa kuin yhtyeen kotimaassa Britanniassakin. Sitä myytiin yli miljoona kappaletta.
Kokoonpano

Gerry Rafferty – päälaulu, kitara
Joe Egan – päälaulu, koskettimet
Paul Pilnick – soolokitara
Tony Williams – bassokitara
Rod Coombes – rummut
Suomalais-venäläinen koulu

| Suomalais-venäläinen koulu |
| --- | --- |
 Suomalais-venäläisen koulun uusi rakennus tammikuussa 2022.
Sijainti:  Kaarelankuja 2b, 00430, Kaarela, Helsinki
Koordinaatit:  60°14′17.9″N, 24°54′0.5″E
Tyyppi:  esikoulu, peruskoulu, lukio
Perustettu:  1955
Rehtori:  Tuula Väisänen
Oppilaita:  n. 50 (esikoulu, 2022) n. 500 (peruskoulu, 2022) n. 160 (lukio, 2022)
Verkkosivut
Suomalais-venäläinen koulu (lyh. SVK) on vuonna 1955 perustettu kaksikieliseen opetukseen erikoistunut koulu Helsingin Kaarelassa Maununnevalla. Koulussa toimii esikoulu, peruskoulu ja lukio sekä vuonna 1990 SVK:n naapuritontilla toimintansa aloittanut päiväkoti Kalinka. Koulu toimii Opetushallituksen hallinnon alaisena.
Vuonna 2022 peruskoulussa oli noin 500 oppilasta, lukiossa noin 160 opiskelijaa ja esikoulussa noin 50 oppilasta.
Historia

| Vuosi | A-venäjän linja (2000–2014: KA-raja, 2014–2022: pisteraja, max>  11) | B3-venäjän linja (2000–2014: KA-raja, 2014–2022: pisteraja, max>  11) |
| --- | --- | --- |
| 2000–2001 |  7,00 |  |
| 2001–2002 |  7,00 |  |
| 2002–2003 |  7,00 |  |
| 2003–2004 |  7,09 |  |
| 2004–2005 |  7,00 |  |
| 2005–2006 |  7,18 |  |
| 2006–2007 |  7,01 |  |
| 2007–2008 |  7,00 |  |
| 2008–2009 |  7,00 |  |
| 2009–2010 |  7,00 |  |
| 2010–2011 |  7,00 |  |
2011–2012:  7,00
| 2012–2013 |  7,31 |  7,00 |
| 2013–2014 |  7,08 |  7,02 |
| 2014–2015 |  7,31 |  7,17 |
| 2015–2016 |  8,07 |  8,17 |
| 2016–2017 |  8,31 |  8,08 |
| 2017–2018 |  8,58 |  8,08 |
| 2018–2019 |  8,08 |  8,25 |
| 2019–2020 |  8,00 |  8,08 |
| 2020–2021 |  7,25 |  7,67 |
2021–2022:  8,25
2022–2023:  8,00
| 2023–2024 |  8,36 |  8,00 |
Pääsyvaatimuksena hyväksytty kielikoe
Suomalais-venäläinen koulun juuret ulottuvat vuoteen 1861, jolloin perustettiin kauppias Nikifor Tabunovin myötävaikutuksella kotikoulu venäläisille lapsille Helsingin keskustaan. Tästä kolmen vuoden kuluttua, vuonna 1864, perustettiin varsinainen venäläinen koulu Suomessa, joka tunnetaan niin sanottuna Tabunovin kouluna. Sen seuraajaksi perustettiin 1930 Helsingin venäläinen lyseo, jota ylläpitämään perustettiin 1955 Helsingin venäläisten koulujen kannatusyhdistys. Vuonna 1963 nimi muutettiin Helsingin suomalais-venäläiseksi kouluksi. Koulu toimi Neitsytpolku 1 A:ssa Ullanlinnassa, kunnes uusi koulurakennus valmistui osoitteeseen Kaarelankuja 2 vuonna 1964. Perusrakennuksen suunnitteli arkkitehti Osmo Sipari. Marraskuussa 1964 presidentti Urho Kekkonen kävi tutustumassa Suomalais-venäläisen koulun uuteen koulurakennukseen. Sitä laajennettiin 1970 sekä lukio-osalla vuonna 1985.
Peruskoulu-uudistuksen yhteydessä 177 koulusta tuli valtion ylläpitämä. Sitä varten annettiin 21. toukokuuta 1976 laki suomalais-venäläisestä koulusta, jota täydennettiin asetuksella 7. huhtikuuta 1977. Normaalin oppimäärän ohella oppilaat tuli perehdyttää venäjän kieleen sekä Sosialististen Neuvostotasavaltojen Liiton kansojen kulttuuriin. Asetuksen mukaan koulun johtokunnassa tuli olla opettajien ja vanhempainneuvoston ohella edustaja myös Suomi-Neuvostoliitto-Seurasta, mikä vaihdettiin joulukuussa 1994 Suomen ja Venäjän kansojen ystävyysseuraan. Laki suomalais-venäläisestä koulusta kumottiin vuonna 1998, mutta asetus on muutettuna edelleen voimassa.
Mihail Gorbatšovin silloinen vaimo Raisa Gorbatšova ja Mauno Koiviston vaimo Tellervo Koivisto toimivat koulun yhteyteen vuonna 1990 valmistuneen päiväkoti Kalinkan kummeina.
Vuonna 2018 ryhdyttiin valmistelemaan asemakaavamuutosta, joka mahdollisti vanhojen, huonokuntoisiksi todettujen koulurakennusten purkamisen. Uudisrakennuksen suunnittelukilpailu pidettiin keväällä 2018, ja voittajaehdotus valittiin lokakuussa 2018. Uusi rakennus valmistui kesällä 2021 entisen paikalle.
Henkilökunta

Koulussa oli vuonna 2022 noin 60 opettajaa.
| Sija | Nimi |
| --- | --- |
Koulun rehtori: Tuula Väisänen
Apulaisrehtori, esikoulu ja alakoulu: Katri Barannik-Tolvanen
Apulaisrehtori, yläkoulu ja lukio: Sanna Torvikoski
Venäjän kielen apulaisrehtori: Maarit Kaunisto
Henkilökunta > Entiset rehtorit

Boris Novitsky 1955–1963
Lauri Teivainen 1963–1969
Martti Arkonsuo 1969
Boris Novitsky 1970–1971
Martti Ruohonen 1971–2001
Liisa Pohjolainen 2001–2008
Tuula Väisänen 2008–
Lauri Teivaisen kauden jälkeen Suomalais-venäläisen koulun johtokunta valitsi rehtoriksi Käpylän koulun rehtorin Martti Arkonsuon. Hän kuitenkin jätti paikkansa koeajan jälkeen. Boris Novitsky palasi koulun vastaavaksi rehtoriksi Arkonsuon jälkeen. Vuonna 1971 Martti Ruohonen aloitti pitkän kautensa koulun rehtorina.
Tunnettuja entisiä oppilaita

Kalle Ahola (s. 1972), Don huonot -yhtyeen laulaja[lähde? ]
Jussi Chydenius (s. 1972), muusikko[lähde? ]
Kalle Chydenius (s. 1970), muusikko, edellisen veli[lähde? ]
Maria Guzenina-Richardson (s. 1969), kansanedustaja
Petteri Koponen (s. 1988), koripalloilija
Taikuri Luttinen (s. 1957), taikuri
Tuomas Kytömäki (s. 1974), Salatuista elämistä tuttu näyttelijä[lähde? ]
Joel Melasniemi (s. 1975), Ultra Brassa ja Scandinavian Music Groupissa vaikuttava muusikko[lähde? ]
Vilma Melasniemi (s. 1973), näyttelijä, edellisen sisar
Atte Perttu (s. 1990), koripalloilija[lähde? ]
Antti Pihlström (s. 1984), Suomen maajoukkueessa pelannut jääkiekkoilija
Roni Porokara (s. 1983), Suomen maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija[lähde? ]
Jan Rechberger (s. 1974), Amorphis-metallibändin rumpali[lähde? ]
Valentin Kononen (s. 1969), kilpakävelijä
Petri Räisänen (s. 1967), maailmankuulu joogi
Anni Sinnemäki (s. 1973), poliitikko ja runoilija
Aiheesta muualla

Suomalais-venäläisen koulun kotisivut
Suomalais-venäläisen koulun kannatusyhdistys ry
Suomalais-venäläisen koulun vanha koulurakennus vuonna 1965.
Sheri S. Tepper

Sheri Stewart Tepper (16. heinäkuuta 1929 Littleton, Colorado – 22. lokakuuta 2016 Santa Fe, New Mexico) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti pääasiassa tieteis- ja kauhukirjallisuutta. Hän on tunnettu feministisestä tieteiskirjallisuudestaan, jossa on usein myös ekofeministisiä piirteitä. 
Tepper sai parhaan fantasiateoksen Locus-palkinnon vuonna 1991 romaanistaan Beauty.
Tepper käytti myös useita salanimiä, kuten A. J. Orde, E. E. Horlak ja B. J. Oliphant. Tepper aloitti runojen ja lasten tarinoiden kirjoittamisen nimellä Sheri S. Eberhart 1960-luvulla. Fantasian kirjoittamisen Tepper aloitti 1980-luvun alussa. Hän herätti arvostelijoiden ja yleisön laajemman kiinnostuksen ensimmäisellä science fiction -romaanillaan vuonna 1987. Tepperin teoksista on suomennettu Portti naisten maahan (A Gate to Women’s Country, suom. Karisto 1990) ja Ruohojen maa (Grass, suom. Karisto 1991).
Teokset > Sarjat

The True Game (kolme trilogiaa sisältävä sarja)
The Books of the True Game: Peter
King’s Blood Four (1983)
Necromancer’s Nine (1983)
Wizard’s Eleven (1984)
The True Game (yksissä kansissa julkaistu versio) (1985)
The Books of the True Game: Mavin Manyshaped
The Song of Mavin Manyshaped (1985)
The Flight of Mavin Manyshaped (1985)
The Search for Mavin Manyshaped (1985)
The Chronicles of Mavin Manyshaped (yksissä kansissa julkaistu versio) (1985)
The Books of the True Game: Jinian
Jinian Footseer (1985)
Dervish Daughter (1986)
Jinian Star-Eye (1986)
The End of the Game (yksissä kansissa julkaistu versio)
The Marianne Trilogy
Marianne, the Magus, and the Manticore (1985)
Marianne, the Madame, and the Momentary Gods (1988)
Marianne, the Matchbox, and the Malachite Mouse (1989)
The Marianne Trilogy (yksissä kansissa julkaistu versio)
Ettison Duo
Blood Heritage (1986)
The Bones (1987)
The Awakeners
NorthShore (1987)
SouthShore (1987)
The Awakeners (yksissä kansissa julkaistu versio) (1989)
The Arbai Trilogy
Grass (1989) (suom. Ruohojen maa, Karisto 1991)
Raising the Stones (1990)
Sideshow (1992)
Teokset > Yksittäisiä teoksia

The Revenants (1984)
After Long Silence (1987)
The Gate to Women's Country (1988) (suom. Portti naisten maahan, Karisto 1990)
Beauty (1991)
A Plague of Angels (1993)
Shadow’s End (1994)
Gibbon’s Decline & Fall (1996)
Family Tree (1997)
Six Moon Dance (1998)
Singer from the Sea (1999)
The Fresco (2000)
The Visitor (2002)
The Companions (2003)
The Margarets (2007)
Teokset > Novelleja ja lyhyitä tekstejä

”The Gardener” (novelli) kirjassa Night Visions 6, myös nimellä The Bone Yard (1988)
”Someone Like You” kirjassa The Further Adventures of the Joker (1990)
The ”Crazy” Carol Stories
”The Gazebo” (1990)
”Raccoon Music” (1991)
”The Gourmet” (1991)
Teokset > Pseudonyymien alla kirjoitetut teokset

Nimellä E. E. Horlak :
Still Life (1987 / 1988)
Nimellä B. J. Oliphant :
Shirley McClintock Mysteries:
Dead in the Scrub (1990)
The Unexpected Corpse (1990)
Deservedly Dead (1992)
Death and the Delinquent (1993)
Death Served Up Cold (1994)
A Ceremonial Death (1996)
Here’s to the Newly Deads (1997)
Nimellä A. J. Orde :
The Jason Lynx Mysteries:
A Little Neighborhood Murder: A Jason Lynx Novel (1989)
Death and the Dogwalker: A Jason Lynx Novel (1990)
Death for Old Time’s Sake: A Jason Lynx Novel (1992)
Looking for the Aardvark (1993) (also published in paperback as Dead on Sunday, 1994)
A Long Time Dead (Fawcett, 1994)
A Death of Innocents: A Jason Lynx Novel (1996, 1997)
Aiheesta muualla

Sheri S. Tepper: Speaking to the Universe. Locus 1998. (englanniksi)
Sheri S. Tepper: Speaking to the Universe. Locus 1998. (englanniksi)
Neal Szpatura: Of Preachers and Storytellers: An Interview with Sheri S. Tepper (Arkistoitu – Internet Archive). Strange Horizons 21.7.2008. (englanniksi)