stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säpinää kannen alla

| Säpinää kannen alla> Below Deck |
| --- | --- |
Kestoaika:  42 minuuttia
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Bravo  Jim
Esitetty:  1. heinäkuuta 2013 –
Tuotantokausia:  9
Jaksoja:  122
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mark Cronin Courtland Cox James Bruce (kausi 1) Elise Duran (kausi 2) Nadine Rajabin (kausi 3) Rebecca Henning (kausi 3)
Tuotantoyhtiö(t):  51 Minds Entertainment
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Säpinää kannen alla (Below Deck) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jossa seurataan henkilökunnan ja miehistön elämää Karibian luksusristeilijällä. Sarja alkoi yhdysvaltalaisella Bravo-kanavalla 1. heinäkuuta 2013. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Jim-kanavalla 15. elokuuta 2016.
Yhdysvalloissa sarjan uusimman, yhdeksännen tuotantokauden esittäminen alkoi lokakuussa 2021. Sarja on saanut muutaman sisar- ja spin-off-sarjan. Keväällä 2016 alkoi Säpinää kannen alla Välimerellä (Below Deck Mediterranean) . Helmikuussa 2020 alkoi Below Deck Sailing Yacht -sarja. Lisäksi Australiassa kuvataan Below Deck Down Under -sarjaa.
Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kausi 1 Aleks Taldykin  Adrienne Gang  C.J. LeBeau  Samantha Orme  David Bradberry  Ben Robinson  Eddie Lucas  Kat Held  |  Kausi 2 Lee Rosbach  Kate Chastain  Andrew Sturby  Kelley Johnson  Jennice Ontiveros  Ben Robinson  Eddie Lucas  Kat Held  Amy Johnson  Dane (jaksot 5-8)  |  Kausi 3 Lee Rosbach  Kate Chastain  Amy Johnson  Eddie Lucas  Connie Arias  Raquel “Rocky” Dakota  Emile Kotze  Don Abenante (jaksot 1-4)  Leon Walker (jaksot 1-10)  Ben Robinson (jaksot 10-15)  |  Kausi 4 Lee Rosbach  Kate Chastain  Kelley Johnson  Emily Warburton-Adams  Sierra Storm  Lauren Burchell  Trevor Walker  Nico Scholly  Ben Robinson  |
Aiheesta muualla

Säpinää kannen alla Ruutu-palvelussa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Below Deck
Käännös suomeksi
TWA Flight Center

| TWA Flight Center |
| --- | --- |
 TWA Flight Center.
Sijainti:  Jamaica, Queens, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°38′44.6″N, 73°46′39.3″W
Rakennustyyppi:  Lentoterminaali (en)
Tyylisuunta:  Googie-arkkitehtuuri
Suunnittelija:  Eero Saarinen
 fiTWA Flight Center 
  
TWA Flight Center (myös Trans World Flight Center) on New Yorkissa John F. Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla sijaitseva terminaali. Vuonna 1962 valmistuneen rakennuksen suunnitteli Trans World Airlines -lentoyhtiölle suomalaissyntyinen arkkitehti Eero Saarinen. Se tunnettiin myös terminaalina numero 5 (T5).
TWA Flight Centeriä pidetään arkkitehtonisesti yhtenä maailman merkittävimmistä lentokenttärakennuksista. Se kuuluu Yhdysvaltain viranomaisten luetteloimiin National Historic Landmark sekä National Register of Historic Places -rekistereihin, jotka sisältävät kansallisesti merkittäviä ja arvokkaita historiallisia kohteita. TWA Flight Center on tyyliltään 1940-luvulla Yhdysvalloissa kehittynyttä futuristista googie-arkkitehtuuria, jonka yhtenä merkittävimpänä edustajana sitä pidetään. Terminaalin pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja se muistuttaa sekä pohjapiirrokseltaan että poikkileikkaukseltaan siipensä levittänyttä lintua.
TWA Flight Center suljettiin vuonna 2001 Trans World Airlinesin fuusioiduttua American Airlines -yhtiön kanssa. Kaksi siipirakennusta purettiin 2006, niin että jäljelle jäi vain pääterminaali. Sen etupuolelle rakennettiin vuonna 2008 uusi terminaali jetBlue Airways -halpalentoyhtiölle. Vanhaa Saarisen suunnittelemaa rakennusta käytettiin uuden valmistumisen jälkeen enää vain erilaisten seremonioiden, juhlatilaisuuksien sekä näyttelyiden yhteydessä. Syyskuussa 2013 ilmoitettiin suunnitelmasta, jonka mukaan terminaaliin saneerataan muun muassa lentokenttähotelli. Entisöintityöt alkavat vuonna 2017 ja sen alkuperäinen ilme palautetaan. T5 toimii tulevan hotellin aulana.
Kuvia terminaalista

Terminaalin sisätiloja
Raymond Loewyn suunnittelemaa kahvilan sisustusta
TWA Flight Centerin ja uuden terminaalin pohjapiirrokset
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta TWA Flight Center Wikimedia Commonsissa
Kuvia TWA Flight Centerin sisätiloista
Suomen Syöpärekisteri

Suomen Syöpärekisteri on Suomen Syöpäyhdistyksen vuonna 1952 perustama syöpätautien tilastollinen ja epidemiologinen tutkimuslaitos, joka ylläpitää tietokantaa kaikista Suomessa vuodesta 1953 alkaen todetuista syöpätapauksista.
Syöpärekisteri työllistää päätoimisesti reilut 20 työntekijää ja tekee sekä kotimaista että kansainvälistä yhteistyötä syöpäasioissa. Sen perusrahoituksesta vastaa Suomen Syöpäyhdistys ja sen ylläpidosta on sovittu Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) kanssa.
Joukkotarkastusrekisteri on vuonna 1968 perustettu Suomen Syöpärekisterin osasto, jossa suunnitellaan ja arvioidaan suomalaisia syöpäseulontaohjelmia. Joukkotarkastustoiminnasta on säätänyt Valtioneuvosto. Syöpärekisterin tehtävänä on myös tuottaa sekä tilastollista että lääketieteellistä tietoa syöpäsairauksista ja niiden hoidosta.
Suomen Syöpärekisterin tehtävät:
tuottaa tietoja syöpäongelman laajuudesta ja odotettavissa olevista muutoksista,
tuottaa valtakunnallisia ja alueittaisia syöpään sairastuneiden potilaiden eloonjäämislukuja syövänhoitoyksiköiden hoitotulosten vertailukohdaksi,
toimii asiantuntijaelimenä syöpätautien epidemiologiaan liittyvissä kysymyksissä ja joukkotarkastusten ja muiden syöväntorjuntatoimien suunnittelussa sekä arvioi näiden toimien vaikuttavuutta sekä
tutkii syöpäongelmaa – mm. syövän syitä ja hoitojen vaikuttavuutta – epidemiologisin ja tilastollisin menetelmin, tarjoaa ulkopuolisille tutkijoille aineistoja ja auttaa heitä tutkimusten suunnittelussa ja toteutuksessa sekä ohjaa väitöskirjatöitä.
Aiheesta muualla

Suomen Syöpärekisteri
Säpinää

| Säpinää Maukka Perusjätkä Ja Sota Apatiaa Vastaan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox-studiot, loppuvuodesta 1979
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: vinyyli
 Tuottaja(t): Ralf Örn
 Tyylilaji: uusi aalto, punk
 Kesto: 36.07
 Levy-yhtiö: Johanna
Maukka Perusjätkä muut julkaisut
|   | Säpinää 1979 | Ennen kolmatta maailmansotaa 1980 |
Säpinää on Maukka Perusjätkä Ja Sota Apatiaa Vastaan -yhtyeen loppuvuodesta 1979 julkaistu albumi. Levyn nimikkokappale, josta muistetaan erityisesti taustalla ääntelevä moottorisaha, julkaistiin myös singlenä. Albumin kappaleista ”Herneenpalot”, ”Säpinää” ja Ralf Örnin laulama ”Se on meidän” kuultiin myös Tapio Suomisen ohjaamassa elokuvassa Täältä tullaan elämä.
Kappaleet

A-puoli
Herneenpalot – 2.05
Intro – 3.09
Säpinää – 2.57
Mun kaverit/Elvis – 2.41
Meidän perhe – 2.47
Meidän stadi – 1.50
Kun sä tuomitset mut – 3.25
B-puoli
Sotaa apatiaa vastaan – 3.01
Varokaa mellakkaa – 1.22
Mama – 1.54
Emme tarvitse terapiaa – 0.55
Se on meidän – 4.27
Meissä on voimaa – 2.17
Onnelliset ihmiset – 3.55
Kappaleita on julkaistu uudelleen vuonna 1997 ”Albumi”-nimisellä Maukka Perusjätkän kokoelmalla. Vuonna 2004 Poptorin kautta julkaistulla kokoelma-CD:llä ”Hyvät, pahat ja parhaat” kappaleita on äänitetty uudelleen uudella kokoonpanolla.
Kokoonpano

Maukka Perusjätkä (laulu)
Ralf Örn (laulu "Herneenpalot", "Se on meidän", "Meissä on voimaa", "Onnelliset ihmiset"; piano, musiikillinen johto, sävellys ja sanoitus )
Jimi Sumén (kitara, piano, taustalaulu)
Luumu Kaikkonen (kitara, slidekitara)
Vexi Kumpula (basso)
Keimo Hirvonen (rummut, kongat, tamburiini)
Hepa Halme (tenorisaksofoni)
Namilo (viulu, alttoviulu, piano, urut, sähköpiano, laulu)
Pia-Maria Noponen (taustalaulu)
Elisa Korjus (taustalaulu)
Hande Virkki (taustalaulu)
Woude (taustalaulu)
Risto Hankala (basso)
Jone Takamäki (alttosaksofoni)
Irma Sandrén (sello)
Tasavaltalaisuus

Tasavaltalaisuus eli republikanismi on poliittinen aate, joka kannattaa tasavaltaa monarkian sijasta. Monarkismin vastaisuuden lisäksi tasavaltalaisuus (lat. res publica ’yhteiset asiat’) painottaa julkisen toiminnan suosimista yksityisen toiminnan sijaan, kansan valtaa, sekä kansalaishyveitä, kuten valtiohenkisyyttä, kunniaa ja isänmaallisuutta.
Tasavaltalaisuudessa korostetaan kansalaisvapauksia ja kansalaisten suojaa mielivaltaista ja tyrannimaista hallintoa vastaan. Siinä korostetaan aktiivista kansalaisuutta eli kansalaisten täydellistä ja aktiivista osallistumista julkiseen ja poliittiseen elämään. Samalla tasavaltalaisuus torjuu vapauden käsittämisen yksityisyydeksi ja puuttumattomuudeksi. Tasavaltalaisuutta on joskus käytetty oikeuttamaan hallinnon vastuiden laajentamista.
Tasavaltalaisuuden juuret ovat Rooman tasavallassa, missä jo Cicero (106–43 eaa.) puolusti sekahallintoa. Renessanssin Italiassa tasavaltalaisuudesta tuli kaupunkivaltioiden hallinnon malli. Uusia muotoja tasavaltalaisuus sai Englannin, Yhdysvaltain ja Ranskan vallankumouksissa.
Tasavaltalaisuuden institutionaalinen painopiste on vaihdellut aikojen kuluessa. Klassinen tasavaltalaisuus tarkoitti hallintoa, joka yhdistelee monarkiaa, aristokratiaa ja demokratiaa. Yhdysvaltain ja Ranskan vallankumousten jälkeen tasavaltalaisuutta alettiin soveltaa maanlaajuisesti eikä enää vain paikallisesti, mikä johti Yhdysvalloissa federalismiin ja vallanjakoon, ja Ranskassa radikaaliin demokratiaan ja ”yleiseen tahtoon”.
Tallinnan etulinjavalomajakka

| --- | --- |
Sijainti:  Harjumaa, Tallinna Viro
Vesistö:  Suomenlahti 
| --- | --- |
Korkeus:  18 m 
Luokitus:  arkkitehtuurillinen kulttuuriperintökohde (d)  (1999) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1806
| --- | --- |
Valon korkeus:  49 m 
Valonkanto:  22,2  km (valkoinen), 11,1  km (vihreä) 
Valon ominaisuudet:  Oc WG 5s 
| --- | --- |
ARLHS:  EST015 
Admiralty:  C3810 
NGA:  116-12796 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tallinnan etulinjavalomajakka on perustansa puolelta maanpinnan tasolla alempi Tallinnan kaupungissa oleva majakka. Taempana  oleva Tallinnan takalinjavalomajakka on etäänpänä Suomenlahtea.
Suloinen myrkynkeittäjä (kappale)

| ”Suloinen myrkynkeittäjä” Mariska & Pahat Sudet |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Mariska & Pahat Sudet
 Julkaistu: 26. huhtikuuta 2010
 Tekijä(t): Mariska (säv. & san.), Luis Herrero (säv.), Jaakko Jakku (säv.), Klaus Suominen (säv.)
 Tuottaja(t): Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Mariska & Pahat Sudet muut singlet
|   | ”Suloinen myrkynkeittäjä” 2010 | ”Liekki” 2012 |
”Suloinen myrkynkeittäjä” on Mariska & Pahat Sudet -yhtyeen kappale, jonka Warner Music Finland julkaisi 26. huhtikuuta 2010 yhtyeen omaa nimeä kantavan debyyttialbumin ensimmäisenä singlenä. Kappaleen sanoituksessa minäkertoja suunnittelee rikkaan aviomiehensä myrkyttämistä ja pakenemista komean rakastajansa kanssa. Kappaleen ainoa listasijoitus on latauslistalla saavutettu 27. sija.
Kappaleet

Suloinen Myrkynkeittäjä – 3.57
Listasijoitukset

| Lista (2010) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 27
Radiolista: –
Syvä-Sarkanen

| Syvä-Sarkanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola, Savitaipale
Koordinaatit:  61°06′15″N, 27°11′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Matala-Sarkaseen 
Järvinumero:  14.982.1.041
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,2 m  
Pituus:  1,6 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  6,12 km  
Pinta-ala:  74,852 ha  
Tilavuus:  0,00165428 km³ 
Keskisyvyys:  2,21 m  
Suurin syvyys:  11 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSyvä-Sarkanen 
Syvä-Sarkanen  on Kymenlaaksossa Kouvolassa ja Savitaipaleella Vainikan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 75 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,65 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00165 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 11,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Naarajärven–Vääräojan valuma-alueeseen (14.982) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,2 metriä mpy.
Taree

| Taree |
| --- | --- |

Valtio:  Australia
Osavaltio:  Uusi Etelä-Wales
Perustettu:  1854
Kaupungiksi:  1981
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51,3 km²
Korkeus:  30 m
Väkiluku (2016):  18 114
 – Väestötiheys:  353 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taree on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 18 114 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä koilliseen. Taree perustettiin vuonna 1854, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1981. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi maitotuotteita ja puutavaraa. Siellä on myös pieni lentokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taree Wikimedia Commonsissa
Vesirutto

| Kanadanvesirutto |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Kilpukkakasvit Hydrocharitaceae
Suku::  Vesirutot Elodea
Laji::  canadensis
Kaksiosainen nimi
 Elodea canadensis  Michx. 
Katso myös
   Vesirutto Wikispeciesissä   Vesirutto Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanadanvesirutto eli vesirutto (Elodea canadensis) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva vesikasvi, joka on levinnyt laajalti myös Eurooppaan. Se on uposkasvi, ja vain sen valkoiset kukat nousevat veden pinnan yläpuolelle.
Vesiruton alkuperäinen levinneisyysalue painottui Pohjois-Amerikan itäosiin. Ensimmäisen kerran se tavattiin Euroopassa 1830-luvulla, ja se on sen jälkeen levinnyt ihmisen mukana tai ihmisen levittämänä laajalle alueelle. Laji viihtyy rehevissä vesistöissä ja hitaasti virtaavissa joissa ja isoissa ojissa. Se leviää nopeasti ja jopa pienistä pätkistä. Rehevillä järvillä sen kasvustot voivat haitata järvien virkistyskäyttöä.
Argentiinanvesiruttoa (Egeria densa) kasvatetaan akvaariokasvina.
Ulkonäkö ja koko

Vesirutto on uposkasvi, joka kukkia lukuun ottamatta pysyy pinnan alla. Kasvi kasvattaa hennon, 30–150 cm pitkän varren, joka juurtuu haarallisista nivelistä. Vesiruton lehdet ovat varren alaosassa vastakkain, mutta pääosassa vartta ne kasvavat kolmen lehden kiehkuroina varren ympärillä. Lehtilapa on kooltaan 7–13 x 2–3 mm ja vaihtelee muodoltaan kapeanpuikeasta pitkulaiseen. Lapa on tavallisesti hieman käyrä ja laidoilta hienosahainen. Syksyllä syntyvät tiheälehtiset haarojen ja varren kärjet ovat talvehtivia. Lehtihangoissa olevat pitkäperäiset kukat ovat yksittäin ja vedenpintaan yltäviä. Kukkaperän tyvellä on kaksi pientä ylälehteä. Terä- ja verholehtiä on kolme kappaletta. Lähes valkoiset terälehdet ovat 2–3 mm pitkiä ja jokseenkin verholehtien pituisia. Emikukassa on kolme joutohedettä ja kolme emiä. Suomessa vesirutto kukkii heinä-syyskuussa, mutta kukkivia yksilöitä tavataan vain harvoin.
Vesirutto on kaksikotinen kasvi, mutta se ei Euroopassa tuota siemeniä. Tämä johtuu siitä, että aikanaan Eurooppaan tuotiin lähes pelkästään emiyksilöitä. Suomessakin tavataan vain emikasveja. Vesirutto talvehtii vihreänä ja alkaa kasvaa heti jäiden lähdettyä.
Levinneisyys

Vesirutto on kotoisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä kasvaa Kanadassa ja Yhdysvaltojen pohjois- ja keskiosissa. Levinneisyyden painopiste on mantereen itäosissa. Euroopassa vesirutto havaittiin ensimmäisen kerran 1830-luvulla Irlannissa, jonne se ilmeisesti tuotiin vahingossa muiden ulkomaisten vesikasvien mukana. Tarkoituksellisesti lajia tuotiin vesikasviksi Britteinsaarille 1840-luvulla. Sieltä laji levisi veneiden ja kalanpyydysten mukana sekä myös ihmisen tuomana melko nopeasti Keski- ja Pohjois-Eurooppaan. Nykyään lajia tavataan yleisesti Britteinsaarilta ja Ranskasta läpi Keski- ja Itä-Euroopan Venäjän länsiosiin saakka. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Pohjois-Italiaan, Balkanin niemimaan pohjoisosiin sekä Ukrainan pohjoisosiin. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin ja Luoteis-Venäjälle. Vesiruttoa on tavattu myös Australiassa ja Tasmaniassa.
Suomeen laji tuotiin vuonna 1884 Helsingin yliopiston kasvitieteelliseen puutarhaan. Lajia istutettiin pian tämän jälkeen myös eräisiin suomalaisiin vesistöihin, joista Suomen nykyinen kanta on saanut alkunsa. Nykyisin vesirutto on levinnyt laajalle alueelle. Sitä tavataan monista vesistöistä Etelä- ja Keski-Suomesta ja paikoitellen myös Pohjois-Pohjanmaalta ja Kainuusta. Pohjoisin kasvupaikka lajilla on Suomessa Käsivarresta Enontekiöltä. Laji leviää edelleen Suomessa uusiin kasvupaikkoihin.
Elinympäristö

Suomessa vesirutto on vieraslaji, joka viihtyy rehevissä järvenlahdissa, pikkujärvissä, hitaasti virtaavissa joissa ja isommissa ojissa, joskus myös murtovedessä. Kasvupaikkojen pohja on tavallisesti mineraalimaata. Uusille kasvupaikoille vesirutto leviää versonkappaleista paitsi virtaavan veden ja lintujen mukana, myös esimerkiksi veneiden, laivojen ja kalastusvälineiden välityksellä. Koska vesirutto lisääntyy pienistäkin pätkistä, kasvin hävittäminen niittämällä on vaikeaa. Laji oli haitaksi laivaliikenteelle jo 1800-luvulla Euroopan hitaasti virtaavissa joissa ja kanavissa, ja kasvustot tukkivat myös putkia.
Rutto-nimi viitta kasvin sitkeyteen ja nopeaan leviämiseen. Rehevillä järvillä vesirutto voi kasvaa sellaisiksi massoiksi, että se haittaa järvien virkistyskäyttöä. Suomessa vesirutto on määritelty tarkkailtavaksi haittalajiksi kansallisessa vieraslajistrategiassa.
Käyttö

Vesiruttoa käytetään akvaariokasvina.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Vesiruton ("Elodea canadensis") levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Vesirutto (Elodea canadensis)[vanhentunut linkki]
Valokki - nettikasvio: Kanadanvesirutto (Elodea canadensis)
Den virtuella floran: Vesirutto (Elodea canadensis) (ruotsiksi)
ITIS: Elodea canadensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Elodea canadensis (englanniksi)
Kukkiva kanadanvesirutto.
Kanadanvesiruttokasvusto puolalaisessa Dąbien järvessä.
Suomen parhaat (Kaija Koon albumi)

| Suomen parhaat Kaija Koo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Kesto: 58.14
 Levy-yhtiö: Fazer Musiikki
Kaija Koon muut julkaisut
| Tuulten viemää 1993 | Suomen parhaat 1994 | Tuulikello 1995 |
Suomen parhaat on Kaija Koon kokoelma-albumi, joka ilmestyi vuonna 1994.
Kappaleet

Kaikki vanhat filmit – 3.09
Kolmen jälkeen aamulla – 3.25
Kuka huutaa – 2.32
Kun savukkeet on loppuneet – 3.51
Kerro että kaipaat – 4.26
D.J. Alice – 4.23
Muodikkaat kasvot – 3.27
Jotakin tärkeää – 3.43
Yösilmät – 3.42
Tyhjyys – 4.46
Kevään ensilunta – 3.39
Eksyneet – 3.23
Suuri sydän – 3.24
Pelihalli – 3.07
Pelkään sua, pelkäät mua – 3.47
Velho – 3.30
Kaija Koo
| --- | --- |
Studioalbumit:   Kun savukkeet on loppuneet  Tuulten viemää  Tuulikello  Unihiekkamyrsky  Operaatio jalokivimeri  Tinakenkätyttö  Mikään ei riitä  Viiden minuutin hiljaisuus  Joulukirkossa  H-Hetki  Irti  Kuka sen opettaa  Sinun naisesi  Taipumaton 
Kokoelmat:   Tuuleen piirretyt vuodet 1980–2000  Minä olen muistanut  Kaunis rietas onnellinen – Parhaat 1980–2011 
Sarjojen kokoelmat:   Suomen parhaat  Lauluja rakkaudesta  Tähtisarja – 30 suosikkia  Suomiklassikot 2 
Singlet:   ”Velho / Kolmen jälkeen aamulla”  ”Tyhjyys / Kuka huutaa”  ”Kaikki vanhat filmit”  ”Kun savukkeet on loppuneet”  ”Pelkään sua, pelkäät mua”  ”Kuka keksi rakkauden”  ”Hanat aukeaa”  ”Niin kaunis on hiljaisuus”  ”Tule lähemmäs beibi”  ”Kylmä ilman sua”  ”Seuraavassa elämässä”  ”Taivas sisälläni”  ”Viisi vuodenaikaa”  ”Tuulikello”  ”Maailman tuulet vie”  ”Minä muistan sinut”  ”Minun tuulessani soi”  ”Päivät lentää”  ”Siipiveikko”  ”Valomerkin aikaan”  ”Tinakenkätyttö”  ”Isä”  ”Ex-nainen”  ”Antaa olla”  ”Mikään ei riitä”  ”Yhtä kaikki”  ”Mentävä on”  ”Vapaa”  ”Kaunis rietas onnellinen”  ”Kuka sen opettaa”  ”Supernaiset”  ”Surulapsi”  ”Ajoin koko yön”  ”En pelkää pimeää”  ”Siniset tikkaat”  ”Nää yöt ei anna armoo”  ”Paa mut cooleriin”  ”Mun sydän”  ”Tule lähemmäs beibi 2018”  ”Pelkkää voittoo”  ”Onnellinen loppu”  ”Hullut päivät”  ”Taipumaton”  ”Sattuu”  ”Nopee hopee”  ”Vapaa (Mestarit)”  ”Onnea matkaan” 
Muuta:   Diskografia  Luettelo kappaleista
Suomen parhaat (Juice Leskinen)

Suomen parhaat on vuonna 1994 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Kappaleet

Kaksoiselämää
Eilen hän kertoi
Eurooppaan
Viidestoista yö
Daisarit
Jos sinulle sopii
Hauho
Ryvetetty kyyhkynen
Hypätään koskeen
Norjalainen villapaita
Ei elämästä selviä hengissä
Isoisän hinttipussi
Musta aurinko nousee
Eesti (On My Mind)
Haetarirock
Rakkauden ammattilainen
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1939b

Suomi–Ruotsi-maaottelu vuonna 1939 Helsingissä B-otteluna Helsingin Stadionilla  27. ja 28. heinäkuuta. Vain miehet kilpailivat.
Tulokset

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 113
Ruotsi: 101
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | I. Nilsson (R) 10,9 | A. Tokazier (S) 11,0 | F. Persson (R) 11,1 | N. Kronqvist (S) 11,2 |
| 200 m | N. Kronqvist (S) 22,4 | I. Nilsson (R) 22,5 | M. Määttänen (S) 22,5 | G. Ek (R) 22,7 |
| 400 m | L. Feldt (R) 50,3 | M. Merisavo (S) 50,4 | G. Berqvist (R) 50,4 | P. Björklöf (S) 51,0 |
| 800 m | B. Kjällström (R) 1.54,8 | O. Bruce (R) 1.55,0 | V. Kainula (S) 1.55,6 | T. Peussa (S) 1.56,9 |
| 1500 m | K. Börjesson (R) 3.57,4 | I. Haglund (R) 3.57,5 | M. Salovaara (S) 3.57,6 | A. Kainlauri (S) 3.59,6 |
| 5000 m | V. Tuominen (S) 14.38,8 | M. Järvinen (S) 14.39,6 | T. Essinger (R) 14.41,6 | B. Hellström (R) 14.43,0 |
| 10000 m | M. Laihoranta (S) 30.47,4 | T. Loukola (S) 31.12,9 | R. Magnusson (R) 31.14,4 |  ? |
| 110 m aidat | Kj. Arnberg (R) 15,1 | L. Lundberg (R) 15,4 | N. Fabriclus (S) 15,4 | V. Suvivuo (S) 15,5 |
| 400 m aidat | P. Persson (R) 55,4 | K. Oksanen (S) 56,4 | E. Lindström (R) 56,5 | A. Salmela (S) 65,5 |
| 3000 m esteet | K. Tuominen (S) 9.12,6 | M. Matilainen (S) 9.12,6 | N. Ollander (R) 9.16,0 | H. Holmqvist (R) 9.34,6 |
| 4x100 m viesti | Ruotsi (Ek, Hedman, H .Nilsson, L. Nilsson) 42,3 | Suomi (Määttänen, Kronqvist, Tokazier, Simola) 42,7 |  |  |
| 4x400 m viesti | Suomi (Salmela, Peussa, Björklöf, Merisavo) 3.21,6 | Ruotsi (Strömberg, Lindström, Berqvist, Feldt) 3.21,6 |  |  |
| Korkeus | A. Ödmark (R) 196 | V. Peräsalo (S) 185 | K. af Ursin (S) 185 | N. Bråhammar (R) 180 |
| Seiväs | B. Gustafsson (R) 400 | P. Hopea (S) 390 | W. Lange (R) 390 | V. Kairento (S) 390 |
| Pituus | B. Lindberg (S) 708 | L. Ellesson (R) 706 | L. Välimaa (S) 703 | G. Lundblad (R) 690 |
| Kolmiloikka | K. Ilovaara (S) 15,01 | A. Hallgren (R) 14,78 | J. Vakkuri (S) 14,72 | L. Eliesson (R) 14,05 |
| Kuula | O. Suomela (S) 14,67 | F. Grandell (S) 14,56 | A. Hellberg (R) 14,46 | L. Andersson (R) 14,31 |
| Kiekko | V. Hänninen (S) 46,42 | A. Hedvall (R) 46,04 | T. Larsson (R) 45,84 | K. Lahti (S) 43,39 |
| Moukari | S. Heino (S) 51,10 | G. Hannula (S) 50,17 | G. Backlund (R) 48,68 | E. Svärd (R) 47,92 |
| Keihäs | M. Mikkola (S) 72,16 | H. Vainio (S) 68,95 | S. Eriksson (R) 65,33 | E. Ollars (R) 58,44 |
Lisätietoa:

taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
lajeissa pisteet: 5,3,2,1; viestissä pisteet 5,3
Lähteet:

Helsingin Sanomat 28.7. ja 29.7. v. 1939