stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uluru
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uluru Wikimedia Commonsissa
Australian Government (Federal) Department of Environment and Heritage: Uluru – Kata Tjuta National Park website (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Uluru-Kata Tjuta National Park, Parks Australia (englanniksi)
Satelliittikuva (Google Maps) (englanniksi)
Ayers Rock, Uluru – History, with emphasis on Aboriginal beliefs (englanniksi)
Karl Kruszelnickin kirjoitus Ulurun geologiasta (englanniksi)
Mark Moxonin kuvitettu artikkeli Ulurulla vierailustaan vuonna 1996 (englanniksi)
Kallioseinän piirteitä
Kiipeilyreitti Ulurun huipulle. Kiipeily kiellettiin vuonna 2019.
Ulurun kalliomaalauksia
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti

Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon edellinen presidentti Thomas S. Monson.
Presidentti (engl. President) on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa kirkon korkeimman viranhaltijan virkanimike. Hänen asemansa katsotaan olevan ainutlaatuinen sikäli, että vain hänen katsotaan voivan saada Jumalalta koko kirkkoa tai koko maailmaa koskevia ilmoituksia (esimerkiksi Oppi ja liitot 28:6-7). Kirkon presidentille kuuluu siis pappeuden täyteysselvennä. Hän johtaa kirkkoa kaikin pappeuteen kuuluvin avaiminselvennä, aivan kuten Pietari alkukirkon päivinä. Käytännössä kirkon presidentti on, paitsi kirkon hengellinen johtaja, myös kirkon toiminnan johtaja ja kirkon omaisuuden ylin haltija. Hän toimii myös Kirkon kymmenysneuvoston ja Kirkon kasvatuslautakunnan puheenjohtajana. Kirkon presidentin virka on elinikäinen.
MAP-kirkossa presidenttiä kutsutaan usein nimityksellä "profeetta, näkijä ja ilmestyksensaaja" (engl. prophet, seer, and revelator). Erityisesti häneen viitataan sanalla "profeetta". Tämä viittaa siihen asemaan, joka presidentillä katsotaan olevan Jumalan tahdon erityisenä ilmoittajana. Presidentti voi saada kirkkoa sitovia ilmoituksia ja julkaista ne virallisesti Jumalan auktoriteetilla. Sana "näkijä" viittaa presidentin rooliin Jumalan salaisuuksien näkijänä ja "ilmestyksensaaja" Jumalan erityisten ilmoitusten vastaanottajana. Toisaalta myös presidentin neuvonantajien (eli ensimmäisen presidenttikunnan) ja kahdentoista apostolin koorumin jäsenten katsotaan olevan virkansa puolesta "profeettoja, näkijöitä ja ilmestyksensaajia". Vuoteen 1979 virassa olleen johtavan patriarkan katsottiin myös olleen "profeetta, näkijä ja ilmestyksensaaja".
Ajatus siitä, että kirkolla tulisi olla vain yksi presidentti, nousi esiin loppuvuodesta 1831. Kristuksen kirkon perustamiskonferenssissa 6. huhtikuuta 1830 perustaja Joseph Smith nimitettiin yksinkertaisesti kirkon vanhimmaksi ja Jeesuksen Kristuksen apostoliksi. Kirkolla oli kuitenkin myös toinen apostoli, Oliver Cowdery, ja useita muita vanhimpia.
Syyskuussa 1830, kun Hiram Page väitti saaneensa Jumalalta koko kirkkoa koskevia ilmoituksia, Joseph Smith kertoi Jumalan ilmoittaneen hänelle, että Jumala antaisi kirkkoa koskevia ilmoituksia vain hänelle itselleen (Oppi ja liitot 28).kenen mukaan? Kesäkuussa 1831 Smith ja useita muita kirkon johtajia asetettiin ylipappeuden virkaan. Tämäkään ei kuitenkaan kohottanut Smithiä muodollisesti koko kirkon johtoon. Vasta 11. marraskuuta 1831 Smith kertoi saaneensa Jumalalta ilmoituksen, jonka mukaan kirkolla tuli olla vain yksi johtaja, hän itse. Smithin asema vahvistettiin kirkon yleiskonferenssissa 25. tammikuuta 1832 Amherstissa, Ohiossa.lähde?
Presidentin valinta

Kirkon toisesta presidentistä Brigham Youngista alkaen presidentiksi on noussut aina kahdentoista apostolin koorumin virkaiältään vanhin jäsen, siis henkilö, joka on toiminut kauimmin kirkon apostolina. Vaikka kyseessä on vakiintunut tapa, ei tätä ole kirjoitettu sitovaksi säännöksi mihinkään kirkolle annettuun ilmoitukseen. Periaatteessa presidentiksi voisi siis nousta joku muukin kuin virkaiältään vanhin apostoli.lähde?
Kun kirkon presidentti kuolee, hänen johtamansa kirkon ensimmäinen presidenttikunta hajoaa. Presidentin neuvonantajat menettävät asemansa. Mikäli he ovat apostoleita, he palaavat takaisin apostolien koorumin jäseniksi. Apostolien koorumin jäsenet ottavat kirkon johdon käsiinsä kollektiivisesti, ja virkaiältään vanhimmasta kahdentoista apostolin koorumin jäsenestä tulee kirkon ylin viranhaltija. Tämän jälkeen - nykyään yleensä jo muutaman päivän kuluttua - apostolien koorumin jäsenet kokoontuvat Salt Laken temppelissä valitsemaan kirkolle uutta presidenttiä. Valintakokous aloitetaan rukouksella, jonka jälkeen tapahtuu varsinainen valinta. Tiettävästi äänestystä ei suoriteta, vaan valinnan on oltava yksimielinen. Tämän jälkeen valittu asetetaan ja erotetaan kirkon presidentiksi rukouksella ja kättenpäällepanemisella.
Presidentiksi valittu valitsee itselleen apostolien joukosta ensimmäisen ja toisen neuvonantajan, ja yhdessä presidentin kanssa nämä muodostavan kirkon ensimmäisen presidenttikunnan. Virkaiältään toiseksi vanhimmasta apostolien koorumin jäsenestä tulee kahdentoista apostolin koorumin johtaja. Mikäli hänet on kutsuttu presidentin neuvonantajaksi, valitaan kahdentoista apostolin koorumille virkaatekevä johtaja.
Presidentiksi valittu alkaa heti johtaa kirkon asioita, mutta hänen valintansa ei ole lopullinen ennen kuin kirkon jäsenet ovat vahvistaneet sen. Tämä tapahtuu yleensä kirkon yleiskonferenssissa, jossa kirkon jäsenistöä edustavat valtuutetut antavat äänensä presidentille ja hänen neuvonantajilleen. Presidentin valinta vahvistetaan myös vaarnakonferensseissa ja  seurakuntien kokouksissa, joissa on läsnä vaarnan johtajistoa. Näin ollen presidentin on nautittava kirkon jäsenistön luottamusta voidakseen toimia tehtävässään. Toisaalta presidentin valinta on käytännössä muodollisuus, koska presidenttiä ei kertaakaan ole jätetty hyväksymättä.
Nykyään uusi presidentti valitaan virkaansa hyvin nopeasti edellisen presidentin kuoltua. Mormonikirkon alkuaikoina näin ei ollut. Presidentti Joseph Smithin kuoleman jälkeen apostolit johtivat kirkkoa kollektiivisesti lähes kolme vuotta, ennen kuin presidentti Brigham Young valittiin virkaansa.lähde? Myös tämän seuraajat John Taylor ja Wilford Woodruff joutuivat odottamaan vuosikausia ennen virallista virkanimitystään. Vasta kirkon viides presidentti Lorenzo Snow asetettiin virkaansa heti edeltäjänsä kuoleman jälkeen.
Valinnan jälkeen presidentti asetetaan toimeensa rukouksella ja kätten päälle panemisella.lähde? Hän kutsuu itselleen neuvonantajat ja muodostaa näin uudelleen ensimmäisen presidenttikunnan. Myös sen jäsenet asetetaan toimiinsa rukouksella ja kätten päälle panemisella.
Presidentin ero tai erottaminen

Toisin kuin useimmat muut MAP-kirkon virat, joihin kutsutaan määräajaksi, kirkon presidentin virka on elinikäinen. Sama koskee presidentin neuvonantajia. Presidentin erolle ei ole muodollista estettä, mutta näin ei ole koskaan tapahtunut. Yleisesti MAP-kirkossa ajatellaan presidentin eron olevan mahdottomuus. 
Teoriassa on mahdollista, että Kirkon yleisneuvosto aloittaisi kurinpitotoimet presidenttiä vastaan tai jopa erottaisi tämän virasta.
Erehtymättömyys

Koska presidentin katsotaan puhuvan Jumalan valtuuttamana ja hänen johtamanaan, hänen asemaansa pidetään käytännössä erehtymättömänä. Tämä muistuttaa katolisen kirkon ex cathedra-oppia. Presidentin erehtymättömyys tarkoittaa sitä, että presidentin virassaan lausumat neuvon ja kehotuksen sanat, esimerkiksi puheet kirkon yleiskonferenssissa, ovat Jumalan puhetta kirkolleen, "Jumalan sanaa tälle ajalle". Täten niitä on kuultava Jumalan sanana ja niitä on toteltava.
Presidentin puheita ei kuitenkaan pidetä erehtymättöminä siinä mielessä, että ne sitoisivat kirkkoa kaikkina aikoina. Jumala puhuu kullekin sukupolvelle sen omana aikana, ja olosuhteiden mukana myös Jumalan neuvot koskien käytäntöjä voivat muuttua, vaikka perusopin katsotaan säilyvän muuttumattomana. Näin Jumala voi eri aikoina antaa erilaisia ilmoituksia ihmisten tarpeen, vastaanottokyvyn ja olosuhteiden mukaan. Tätä kutsutaan "jatkuvan ilmoituksen periaatteeksi".
Toisaalta MAP-kirkossa katsotaan, että myös presidentillä on oikeus esittää omia henkilökohtaisia mielipiteitään ilman, että ne sitoisivat kirkkoa. Tällaisia saattavat olla esimerkiksi presidentin poliittiset mielipiteet tai lausunnot luonnontieteistä. Presidentti voi myös puheessaan tuoda esille, että hän lausuu vain oman mielipiteensä, ei kirkkoa sitovaa lausuntoa.
Kirkon presidentit

|   | Presidentti | Syntymä | Virkaanasettaminen | Kuolema | Kauden pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Joseph Smith | 23. joulukuuta 1805 | 6. huhtikuuta 1830 | 27. kesäkuuta 1844 | 14 vuotta |
|   | Brigham Young johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Brigham Young johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Brigham Young johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Brigham Young johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Noin 3 vuotta |
| 2 | Brigham Young | 1. kesäkuuta 1801 | 27. joulukuuta 1847 | 29. elokuuta 1877 | 29 vuotta |
|  | John Taylor johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | John Taylor johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | John Taylor johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | John Taylor johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Noin 3 vuotta |
| 3 | John Taylor | 1. marraskuuta 1808 | 10. lokakuuta 1880 | 25. heinäkuuta 1887 | 8 vuotta |
|  | Wilford Woodruff johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Wilford Woodruff johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Wilford Woodruff johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Wilford Woodruff johti kahdentoista apostolin koorumin johtajana. | Noin 2 vuotta |
| 4 | Wilford Woodruff | 1. maaliskuuta 1807 | 7. huhtikuuta 1889 | 2. syyskuuta 1898 | 9 vuotta |
| 5 | Lorenzo Snow | 3. huhtikuuta 1814 | 13. syyskuuta 1898 | 10. lokakuuta 1901 | 3 vuotta |
| 6 | Joseph F. Smith | 13. marraskuuta 1838 | 17. lokakuuta 1901 | 19. marraskuuta, 1918 | 17 vuotta |
| 7 | Heber J. Grant | 22. marraskuuta 1856 | 23. marraskuuta 1918 | 14. toukokuuta 1945 | 27 vuotta |
| 8 | George Albert Smith | 4. huhtikuuta 1870 | 21. toukokuuta 1945 | 4. huhtikuuta 1951 | 6 vuotta |
| 9 | David O. McKay | 8. syyskuuta 1873 | 9. huhtikuuta 1951 | 18. tammikuuta 1970 | 19 vuotta |
| 10 | Joseph Fielding Smith | 19. heinäkuuta 1876 | 23. tammikuuta 1970 | 2. heinäkuuta 1972 | 2 vuotta |
| 11 | Harold B. Lee | 28. maaliskuuta 1899 | 7. heinäkuuta 1972 | 26. joulukuuta, 1973 | 1 vuosi |
| 12 | Spencer W. Kimball | 28. maaliskuuta 1895 | 30. joulukuuta 1973 | 5. marraskuuta, 1985 | 12 vuotta |
| 13 | Ezra Taft Benson | 4. elokuuta 1899 | 10. marraskuuta 1985 | 30. toukokuuta 1994 | 8 vuotta |
| 14 | Howard W. Hunter | 14. marraskuuta 1907 | 5. kesäkuuta 1994 | 3. maaliskuuta 1995 | 9 kuukautta |
| 15 | Gordon B. Hinckley | 23. kesäkuuta 1910 | 12. maaliskuuta 1995 | 27. tammikuuta 2008 | 12 vuotta |
| 16 | Thomas S. Monson | 21. elokuuta 1927 | 3. helmikuuta 2008 | 2. tammikuuta 2018 | 9 vuotta |
| 17 | Russell M. Nelson | 9. syyskuuta 1924 | 16. tammikuuta 2018 | elää | paraikaa virassa |
Marius

Gaius Marius
Gaius Marius (157 eaa. – 13. tammikuuta 86 eaa.) oli Rooman tasavallan aikainen kenraali ja poliitikko. Hänet tunnetaan parhaiten armeijauudistuksesta, jonka myötä Roomassa siirryttiin palkka-armeijaan. Hän oli konsulina ennätykselliset seitsemän kertaa.
Marius osallistui myös tasavallan lopunaikojen sisäisiin kahakoihin, jotka epävakauttivat valtiokoneistoa johtaen lopulta keisarikunnan syntyyn. Mariuksen vaiheikkaaseen elämään mahtui maanpako Roomasta ja harharetkiä pitkin valtakuntaa vanhan Karthagon raunioille asti.
Nuoruus

Marius syntyi vuonna 157 eaa. Arpinumin kaupungissa Latiumissa. Plutarkhos väittää hänen olleen työläisperheestä, mutta luultavasti hänen perheensä kuului ritarisäätyyn. Vuonna 134 eaa. hän palveli Rooman armeijassa Numantiassa jossa Scipio Aemilianus Africanus huomasi hänet. Myöhemmin hän asettui ehdolle sotilastribuunin virkaan. Hän saikin yhden 24 virasta saavutuksiensa ansiosta. Seuraavaksi hän asettui ehdolle kvestoriksi sen jälkeen kun oli epäonnistunut saamaan erään viran kotikaupungissaan. Hänen kvestorinurastaan ei tiedetä mitään.
Seuraavaksi hän toimi kansantribuunina vuonna 119 eaa. Hän voitti äänestyksen Caecilius Metelluksen ansiosta. Pian tämän jälkeen hän asettui ehdolle niin kuruulisen ediilin kun kansanediilin virkoihin, mutta epäonnistui. Vuonna 116 eaa. hänet valittiin preettoriksi, mutta häntä syytettiin vaalivilpistä. Selvittyään syytteistä Marius toimi vuoden preettorina Roomassa. Vuonna 114 eaa. hänet lähetettiin propreettoriksi Lusitaniaan jossa hän johti joitain sotatoimia. Palattuaan hän meni naimisiin tuolloin vielä tuntemattoman Gaius Julius Caesarin tädin Julian kanssa. Parin lapsi Gaius Marius nuorempi syntyi noin vuonna 110 eaa.
Kimbrisota

Vuonna 113 eaa. Roomaan tuli tieto että kaksi suurta germaaniheimoa, kimbrit ja teutonit olivat lähteneet synnyinsijoiltaan Jyllanista kohti etelää etsimään uutta asuinpaikkaa. Matkalla joukkoon liittyi muitakin heimoja. Samana vuonna teutonit ilmestyivät Noricumiin, jolloin jotkut soturijoukkiot alkoivat ryöstellä aluetta. Roomalainen konsuli Gnaeus Papirius Carbo lähti tällöin armeijoineen germaaneja vastaan. Teutonit eivät halunneet yhteenottoa roomalaisten kanssa, ja kertoivat että etsivät vain uutta asuinsijaa. Carbo hyväksyi tämän, mutta teki kuitenkin yllätyshyökkäyksen germaaneja vastaan. Hyökkäys kuitenkin epäonnistui täysin ja Rooman armeija kärsi raskaita tappioita. Tämän jälkeen germaanit vaelsivat länteen Galliaan.
Vuonna 109 eaa. germaaniarmeija, joiden joukossa oli joitakin tigurineja hyökkäsi Rooman hallitsemaan Gallia Transalpinan provinssiin kukistaen konsuli Marcus Junius Silanuksen johtaman armeijan. Germaanit pyysivät Rooman senaatilta maata asettuakseen asumaan sille, mutta tämä anomus torjuttiin. Vuonna 107 eaa. konsuli Lucius Cassius Longinuksen armeija joutui väijytykseen, jossa tigurinit tuhosivat suuren osan Rooman armeijasta ja surmasivat Longinuksen.
Vuonna 105 eaa. kimbrit ja teutonit tunkeutuivat joukolla Gallia Narbonensiksen provinssiin. Roomalaiset kokosivat yhden kaikkien aikojen suurimmista roomalaisarmeijoista tavoitteenaan lopettaa germaanien uhka välittömästi. Armeijan komentajat Gnaeus Mallius Maximus ja Quintus Servilius Caepio eivät kuitenkaan tulleet lainkaan toimeen keskenään, minkä seurauksena germaanit löivät roomalaisarmeijan täydellisesti Arausion taistelussa. Aikalaislähteiden mukaan Arausiossa sai surmansa 80 000 legioonalaista ja 40 000 apujoukkojen sotilasta. Roomalaiset oli vallannut nyt kimbriläiskauhu. Nyt roomalaiset käänsivät katseensa Jugurthan voittaneeseen Mariukseen. Marius lähtikin sotaan. Mariuksen uudistettu armeija kukistikin teutonit Aquae Sextiaessa vuonna 102 eaa. Mariuksen juhlat jäivät lyhyiksi kun tuli tieto, että Alppien solia puolustanut konsuli Quintus Lutatius Catulus oli epäonnistunut tehtävässään; hänen miehensä joutuivat pakokauhun valtaan nähtyään germaanit ja pakenivat. Kimbrit olivat asettuneet Pohjois-Italiassa sijaitsevaan Vercellaen kaupunkiin. Marius jyräsi muurit tieltään ja tuhosi 170000 miehen vahvuisen kimbriarmeijan. Taistelun jälkeen ei kaupungista ollut juuri mitään jäljellä.
Sota Jugurthaa vastaan

Vuonna 109 eaa. Caecilius Metellus otti Mariuksen mukaan legaattina Jugurthaa vastaan käytävässä sodassa. Vuonna 108 eaa. Marius olisi halunnut pyrkiä konsuliksi mutta Metellus kielsi tätä palaamasta Roomaan. Mariuksen onnistui kuitenkin laskea Roomassa liikkeelle huhu, että hän olisi saanut Jugurthan vastaisen sodan loppumaan jo ajat sitten. Vuonna 107 eaa. hänet valittiin konsuliksi ja lähetettiin sotimaan Jugurthaa vastaan.
Saadakseen joukkoja tulevaan sotaretkeensä Marius teki päätöksen ettei sotilailla enää tarvinnut olla lain määräämää omaisuutta (koska suurella väestön osalla sitä ei ollut). Näin legiooniin saatettiin ottaa Rooman köyhimpää väestöä joilla ei ollut merkittävää omaisuutta.
Marius ei kuitenkaan saanut sotaa Jugurthaa vastaan päätökseen niin pian kun oli luvannut. Mariuksen kvestoriksi vuonna 107 eaa. oli lähetetty eräs L. Cornelius Sulla. Sulla osoittautui taitavaksi sotapäälliköksi. Sullan onnistui ylipuhua Jugurthan appi Bocchus vangitsemaan tämän ja luovuttamaan roomalaisille. Marius sai kunnian siitä että lopettanut sodan ja vanginnut Jugurthan, olihan Sulla vain toiminut hänen alaisenaan.
Marius valittiin uudelleen konsuliksi vuonna 105 eaa. sen jälkeen kun kimbrit ja teutonit olivat kukistaneet kaksi heitä vastaan lähetettyä armeijaa. Marius oli äänestyksen aikana vielä Afrikassa ja häntä ei olisi lain mukaan voinut valita konsuliksi kuin vasta kymmenen vuoden kuluttua edellisestä konsulikaudesta. Marius valittiin konsuliksi vuosiksi 103 eaa., 102 eaa. ja 101 eaa.
Kuudes konsulikausi

Marius valittiin konsuliksi myös vuonna 100 eaa. Tribuuni Lucius Appuleius Saturninus yritti saada läpi lakia joka olisi antanut maata veteraaneille kolonioista. Senaatti vastusti tätä ehdotusta ja lopulta syttyi mellakoita. Marius kukisti mellakat yleisen järjestyksen nimessä vaikka olikin periaatteessa lakiesityksen kannalla. Konsulikautensa lopuksi Marius vetäytyi poliittisesta elämästä.
Kun Rooman luokkasota puhkesi vuonna 91 eaa. palasi Marius johtamaan joukkoja Sullan kanssa. Luokkasodan jälkeen senaatti lähetti Sullan sotimaan Pontoksen kuningasta Mithridatesta vastaan. Publius Sulpicius Rufus sai kuitenkin läpi päätöksen että Marius lähetettäisiin Sullan sijaan. Sulla kukisti kuitenkin Mariuksen joka vetäytyi taas eläkkeelle. Marius palasi kuitenkin pian ja liittoutui Lucius Cornelius Cinnan kanssa.
Seitsemäs konsulikausi

Cinna ja Marius valittiin vuoden 86 eaa. konsuleiksi. Juuri ennen kuolemaansa kuumetautiin, viimeisen konsulikautensa alkupäivinä, hän ehti järjestämään Roomassa vielä valtiollisen terrorin, hirmuvallan ja proskriptioiden aikakauden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marius Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Myöhempi Liang-dynastia

Zhu Wen eli keisari Taìzu, Myöhemmän Liang-dynastian perustaja.
Myöhempi Liang-dynastia (后梁 [hòu liáng]) hallitsi osaa Pohjois-Kiinasta 907 – 923. Se oli osa Viiden dynastian kautta.
| Temppelinimet (Miào Hào 廟號) | Kuolemanjälkeiset nimet (Shi Hao 諡號) | Syntymänimet | Hallintokaudet | Aikakausinimet (Nian Hao 年號) ja niiden vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Käytäntö: Hou (Myöhempi) Liang + temppelinimi tai kuolemanjälkeinen nimi
| Tai Zu (太祖 tài zǔ) | liian työläs, joten ei käytetä tästä hallitsijasta | Zhu Wen (朱溫 zhū wēn) | 907-912 | Kaiping (開平 kāi píng) 907-911  Qianhua (乾化 qián huà) 911-912  |
| ei ollut | Mo Di (末帝 mò dì) | Zhu Zhen (朱瑱 zhū zhèn) | 913-923 | Qianhua (乾化 qián huà) 913-915  Zhenming (貞明 zhēn míng) 915-921 Longde   (龍德 lóng dé) 921-923 |
Aleksei Klimov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
Aleksei Vasiljevitš Klimov (ven. Алексей Васильевич Климов, s. 27. elokuuta 1975 Tomsk) on venäläinen pistooliampuja.
Klimov on saavuttanut urallaan MM-hopeaa 25 metrin olympiapistoolin joukkuekilpailussa Zagrebissa 2006. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Pekingissä 2008 sijoittuen 25 metrin olympiapistoolissa kahdeksanneksi.
PRT-Forest

| PRT-Forest |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  perheyritys
Perustettu:  1967 (Pyhännän Rakennustuote)
Perustaja:  Pyhännän kunta
Toimitusjohtaja:  Mika Rytky
Avainhenkilöt:  Veijo Sydänmetsä
Kotipaikka:  Pyhäntä
Toiminta-alue:  Suomi (89 %)
Toimiala:  rakennustuoteteollisuus
Liikevaihto:  39 milj. € (2023) 141 milj. € (2017)
Liikevoitto:  –4,3 milj. € (2023) –3,6 milj. € (2017)
Henkilöstö:  211 (2023) 707 (2017)
Emoyhtiö:  PRT-Forest Oy 1998–
Tytäryhtiöt:  Jukkatalo Oy 2014–2023 Kontiotuote Oy 1982–2022 Kontio Hus AB 2017–2022 Lappli-Talot Oy 1994–2020 Piklas Oy 2005– Mellano Oy 1992–2019 PRT-Lami Oy 2004–2012 PRT-Wood Oy 1998– Pyhännän Rakennustuote Oy Jokeri Talot Oy 2009–2013 Viiskasi Oy 1973–1981 Pyhännän Einestuote Oy 1975–1981 Rakennuskartio Oy 1976–1982
Omistaja:  Sydänmetsän perhe
Kotisivu:  www.prt-forest.fi/index.php
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
PRT-Forest on suomalainen perheyhtiöryhmä, joka toimii rakentajien tarpeisiin suunnatun puunjalostusteollisuuden aloilla valmistalovalmistuksesta kalusteteollisuuteen. Konserni juontaa juurensa vuonna 1967 perustettuun Pyhännän Rakennustuote Oy:hyn. PRT-Forestin kuluttajille suunnattuja tuotteita ovat Piklas-ikkunat ja -ovet (Piklas Oy, Pyhäntä), aiemmin myös Lappli- ja Jukka-talot. Rakentamisen ammattilaisille konserni tarjoaa puurakenteisia PRT-Pro-seinä- ja tilaelementtejä (Pyhännän Rakennustuote Oy),liimapuuta (ent. PRT-Lami Oy) ja sahatavaraa (PRT-Wood Oy).
Yritysrakenne

Aiemmin konserniin kuuluivat myös vuonna 2023 konkurssiin ajautunut Jukkatalo Oy, Vieremällä vuoteen 2013 toiminut Jokeri Talot Oy, vuonna 2016 Stora Ensolta ostettu Hartolan tilaelementtitehdas, joka myytiin vuonna 2018 Lehto Groupille ja lakkautettiin 2024, kiintokalustevalmistaja Mellano Oy joka myytiin sen toimivalle johdolle, Lappli-talot jonka toiminta lakkautettiin vuonna 2020 ja Kontio-hirsitalot (Kontiotuote Oy, Pudasjärvi) joka eriytettiin vuonna 2022 erilliseksi konserniksi, omistajina nyt PRT:n Sydänmetsän perheen lisäksi myös Rönnin suku ja Ilmarinen.
Lisäksi Pyhännän sahalaitos on lakkautettu ja tällä hetkellä PRT-Woodin toiminta keskittyy lämmöntuotantoon. Nykyään sahalaitoksen omistaa FM Timber Oy ja tuotannosta vastaa Pyhännän Puujalostus Oy.
Suurimmillaan PRT-Forest-konserni työllisti lähes tuhat ihmistä vuonna 2007, vuonna 2017 henkilöstömäärä oli 707. Konserni teki 2010-luvulla enimmäkseen tappiollisia tilinpäätöksiä, mikä johtui muun muassa sahateollisuuden huonosta kannattavuudesta ja epäonnistuneesta investoinnista Hartolan elementtitehtaaseen. Vuonna 2017 liikevaihdosta 36 prosenttia tuli hirsitaloista, 23 prosenttia puutaloista, 17 prosenttia valmistaloista, 9 prosenttia ikkunoista ja ovista, 8 prosenttia sahatoiminnasta ja 7 prosenttia kalusteista. Kun vuoden 2017 liikevaihto oli 141 miljoonaa, oli se vuonna 2023 enää 38,8 miljoonaa euroa. Samaan aikaan henkilöstömäärä on laskenut alle kolmasosaan vuoden 2017 luvusta..
Historiaa

Pyhännän Rakennustuote Oy:n perusti vuonna 1967 Pyhännän kunnan teollistamislautakunta, tavoitteenaan luoda teollisuutta väestökadosta kärsivään pieneen maaseutukuntaan. Toimitusjohtajaksi ja toiminnan käynnistäjäksi tuli vuonna 1968 Veijo Sydänmetsä, joka sittemmin osti yrityksen itselleen. Ensimmäisiä tuotteita olivat elementtirakenteiset kesämökit, sitten työmaaparakit ja vuodesta 1972 puurakenteiset pientalot, joiden menestyksen ansiosta mökki- ja parakkituotannosta voitiin luopua 1974. Loma-asuntoihin yritys palasi vuonna 1982 ostaessaan hirsimökkejä tekevän Kontiotuotteen. 1990-luvun alkupuolella konserniin liitettiin kalustevalmistaja Mellano ja Lappli-Talot. Vuosina 1975–1981 konserniin kuului myös Pyhännän Einestukku Oy, joka myytiin Pauligille ja tunnetaan nyt nimellä Maustaja. Vuonna 1998 taloteollisuus ja sahateollisuus eriytettiin omiksi yhtiöikseen Pyhännän Rakennustuote Oy ja PRT-Wood Oy. Holdingyhtiön nimeksi otettiin PRT-Forest Oy.
Paljolti PRT-Forest-konserniin kuuluvien ja kuuluneiden yhtiöiden ansiosta Pyhännästä on tullut Suomen teollistunein kunta, jossa yli puolet kuntalaisista saa elantonsa teollisuudesta.