stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1963

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1963 järjestettiin Tukholmassa 7.–17. maaliskuuta. Sarjajako kilpailuissa perustui vuoden 1961 asetelmiin. Norja, joka vuonna 1961 oli voittanut B-sarjan ja sijoittunut vuoden 1962 maailmanmestaruuskisoissa viidenneksi, pudotettiin takaisin B-sarjaan, kuten muutkin nousijat. Tämä johtui siitä, että Neuvostoliitto ja Tšekkoslovakia boikotoivat turnausta, eivätkä ne siksi osallistuneet vuoden 1962 kisoihin.
Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden isäntämaata paremmalla maalisuhteella, vaikka hävisikin maiden keskinäisen ottelun. Ruotsin oli voittanut turnauksessa kaikki ottelunsa, kunnes se hävisi viimeisessä ottelussaan Tšekkoslovakialle. Yhtä lailla mestaruuden ratkaisseeksi kamppailuksi muodostui yllättäen Itä-Saksan ja Yhdysvaltain välinen ottelu. Turnauksen sääntojen mukaan nimittäin tasapistetilanteessa joukkueiden järjestyksen sarjataulukossa ratkaisi maaliero. Tämä sääntö oli kuitenkin voimassa vain niissä otteluissa, jotka joukkue on pelannut viiden parhaan joukkoon selvinneitä joukkueita vastaan. Ruotsi oli voittanut Yhdysvallat maalein 17–2 ja Neuvostoliitto Yhdysvallat lukemin 9–0. Yhdysvallat johti päätöskamppailuaan Itä-Saksaa vastaan kahden erän jälkeen maalein 2–0, mutta ottelu päättyi lopulta tasapeliin lukemin 3–3. Tämä tiesi Suomen sijoittumista viidenneksi ja maailmanmestaruutta Neuvostoliitolle. Kanada jäi ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ilman mitalia. Tämä oli viimeinen kerta arvokisoissa, jolloin Kanadaa edusti seurajoukkue.
Turnauksen perusteella karsittiin myös joukkueita vuoden 1964 olympiaturnaukseen.
Turnauksen suurin yleisömäärä, 15 997 henkeä, saavutettiin ottelussa Ruotsi–Tšekkoslovakia. Pienin yleisömäärä oli ottelussa Tanska–Bulgaria, joka pelattiin olympiastadionilla. Maksaneita katsojia oli vain 28.
Suomi turnauksessa

Joukkueen valmentajana toimi kanadansuomalainen Joe Wirkkunen ja joukkueenjohtajana suomenvenäläinen Boris Bogomoloff. Suomi voitti turnauksessa ensimmäistä kertaa Yhdysvallat maailmanmestaruuskilpailuissa, maalein 11–3. Ottelussa Yhdysvaltain joukkueen kapteeni Jack Kirrane hermostui Suomen hallinnasta niin, että hänelle tuomittiin ottelussa 26 jäähyminuuttia. Niistä kaksi oli 10 minuutin jäähyjä, joista jälkimmäinen johti ulosajoon. Raimo Kilpiö ja Matti Keinonen tekivät ottelussa yhteensä kuusi maalia toinen toistensa syötöistä. Suomen joukkueessa yhdistyivätkin Kilpiön ja Keinosen taitokiekko ja Seppo Nikkilän ketjun kovat otteet. Suomen maaleista Yhdysvaltoja vastaan Keinonen teki neljä, Nikkilä kolme ja Kilpiö kaksi. Itä-Saksaa vastaan pelattu ottelu oli aivan loppusekunneille saakka tasalukemissa 0–0, kunnes ajassa 59.48 Itä-Saksa laukoi kaukaa kohti Suomen maalia siten, että laukaus osui suomalaispuolustajaan, muutti suuntaa, osui Saksan Helmut Novyn mailaan ja ohjautui siitä maaliin.
Sarjataulukot > A-sarjan pistepörssi

| Sija | Pelaaja | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Harold Jones | 7 | 5 | 12 |
| 2. |  Sven Johansson | 6 | 6 | 12 |
| 3. |  Vladimir Jurzinov | 5 | 7 | 12 |
| 3. |  Jackie McLeod | 5 | 7 | 12 |
| 5. |  Marshall Tschida | 4 | 8 | 12 |
Sarjataulukot > B-sarja

Ranskan ja Alankomaiden piti pelata B-sarjaan noususta karsintaottelu, mutta Alankomaat antoi luovutusvoiton.
| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | NOR | SUI | ROM | POL | YUG | FRA | GBR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Norja | 6 | 5 | 0 | 1 | 35–15 | 10 |  | 4–1 | 5-1 | 2–6 | 7–3 | 8–2 | 9–2 |
|  Sveitsi | 6 | 4 | 1 | 1 | 28–10 | 9 |  |  | 4–4 | 2–1 | 8–1 | 5–0 | 8–0 |
|  Romania | 6 | 4 | 1 | 1 | 29–17 | 9 |  |  |  | 4–3 | 7–4 | 5–0 | 8–1 |
|  Puola | 6 | 4 | 0 | 2 | 52–13 | 8 |  |  |  |  | 22–4 | 10–1 | 10–0 |
|  Jugoslavia | 6 | 2 | 0 | 4 | 23–49 | 4 |  |  |  |  |  | 7–3 | 4–2 |
|  Ranska | 6 | 1 | 0 | 5 | 14–38 | 2 |  |  |  |  |  |  | 8–3 |
|  Iso-Britannia | 6 | 0 | 0 | 6 | 8–47 | 0 |  |  |  |  |  |  |  |
 Italia: ei pelannut
Norja, Sveitsi ja A-sarjan viimeinen Länsi-Saksa karsivat paikasta A-sarjaan vuodeksi 1965.
Sarjataulukot > C-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | AUT | HUN | DEN | BUL | NED | BEL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itävalta | 5 | 5 | 0 | 0 | 62–7 | 10 |  | 3–1 | 13–2 | 3–2 | 13–2 | 30–0 |
|  Unkari | 5 | 4 | 0 | 1 | 57–12 | 8 |  |  | 10–3 | 8–3 | 13–2 | 25–1 |
|  Tanska | 5 | 3 | 0 | 2 | 22–31 | 6 |  |  |  | 5–4 | 4–1 | 8–3 |
|  Bulgaria | 5 | 1 | 1 | 3 | 19–22 | 3 |  |  |  |  | 3–3 | 7–3 |
|  Alankomaat | 5 | 1 | 1 | 3 | 21–34 | 3 |  |  |  |  |  | 13–1 |
|  Belgia | 5 | 0 | 0 | 5 | 8–83 | 0 |  |  |  |  |  |  |
Sarjataulukot > Mitalistit

|  | Joukkue | Pelaajat |
| --- | --- | --- |
| 1. | URS | Viktor Konovalenko, Boris Zaitsev; Nikolai Sologubov, Aleksandr Ragulin, Eduard Ivanov, Vitali Davydov, Viktor Kuzkin; Boris Maiorov, Vjatšeslav Staršinov, Jevgeni Maiorov, Leonid Volkov, Aleksandr Almetov, Veniamin Aleksandrov, Juri Volkov, Vladimir Jurzinov, Viktor Jakušev, Juri Paramoškin, Stanislav Petuhov. Valmentajat: Arkadi Tšernyšov, Anatoli Tarasov. |
| 2. | SWE | Lennart Häggroth, Kjell Svensson, Gert Blomé, Nils "Nicke" Johansson, Bert-Ola Nordlander, Roland Stoltz, Per-Olov Härdin, Lars-Eric Lundvall, Hans Mild, Eilert Määttä, Nisse Nilsson, Ronald Pettersson, Ulf Sterner, Sven "Tumba" Johansson, Carl-Göran Öberg, Uno Öhrlund. Valmentaja: Arne Strömberg. |
| 3. | TCH | Josef Mikoláš, Vladimír Dzurilla, Stanislav Sventek, František Tikal, Rudolf Potsch, Jan Kasper, František Gregor, Vlastimil Bubník, Luděk Bukač, Miroslav Vlach, Ján Starší, Josef Černý, Jiří Dolana, Jaroslav Walter, Jaroslav Jiřík, Stanislav Prýl, František Vaněk. Valmentaja: Jiří Anton. |
Aki Sudo

| Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:  Japani> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Gangwon 1999 | naisten jääkiekko |  |
Aki Sudo (jap. 須藤 亜貴; s. 20. tammikuuta 1975 Kushiro, Hokkaidō, Japani) on japanilainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Japanin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa ollen turnauksen eniten rangaistusminuutteja (20) kerännyt pelaaja. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 2000.
Aki Takayama

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten taitouinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | Pariuinti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Perth 1991 | Pariuinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | Pariuinti |  |
Aki Takayama (jap. 高山 亜樹; s. 12. maaliskuuta 1970 Ōsakasayama) on japanilainen entinen taitouimari ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia pariuinnista Barcelonan olympialaisissa 1992 yhdessä Fumiko Okunon kanssa. Takayama on voittanut MM-kisoissa kaksi mitalia, hopeaa Perthin kisoissa 1991 ja Roomassa 1994.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1966

Kisojen avajaiset.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1966 pelattiin Jugoslaviassa Ljubljanassa 3.–13. maaliskuuta.
Kisojen jälkeen Suomen joukkue matkusti Sveitsiin, jossa Matti Keinonen oli hukkua Aare-jokeen myöhään illalla.
A-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | URS | TCH | CAN | SWE | DDR | USA | FIN | POL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto | 7 | 6 | 1 | 0 | 55–7 | 13 |  | 7–1 | 3–0 | 3–3 | 10–0 | 11–0 | 13–2 | 8–1 |
|  Tšekkoslovakia | 7 | 6 | 0 | 1 | 32–15 | 12 |  |  | 2–1 | 2–1 | 6–0 | 7–4 | 8–1 | 6–1 |
|  Kanada | 7 | 5 | 0 | 2 | 33–10 | 10 |  |  |  | 4–2 | 6–0 | 7–2 | 9–1 | 6–0 |
|  Ruotsi | 7 | 3 | 1 | 3 | 26–17 | 7 |  |  |  |  | 1–4 | 6–1 | 5–1 | 8–2 |
|  Itä-Saksa | 7 | 3 | 0 | 4 | 12–30 | 6 |  |  |  |  |  | 0–4 | 4–3 | 4–0 |
|  Yhdysvallat | 7 | 2 | 0 | 5 | 18–39 | 4 |  |  |  |  |  |  | 1–4 | 6–4 |
|  Suomi | 7 | 2 | 0 | 5 | 18–43 | 4 |  |  |  |  |  |  |  | 6–3 |
|  Puola | 7 | 0 | 0 | 7 | 11–44 | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |
A-sarja > Euroopan-mestaruuskilpailut

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | URS | TCH | DDR | SWE | FIN | POL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto | 5 | 4 | 1 | 0 | 41–7 | 9 |  | 7–1 | 10–0 | 3–3 | 13–2 | 8–1 |
|  Tšekkoslovakia | 5 | 4 | 0 | 1 | 23–10 | 8 |  |  | 6–0 | 2–1 | 8–1 | 6–1 |
|  Itä-Saksa | 5 | 3 | 0 | 2 | 12–20 | 6 |  |  |  | 4–1 | 4–3 | 4–0 |
|  Ruotsi | 5 | 2 | 1 | 2 | 17–10 | 5 |  |  |  |  | 5–1 | 8–2 |
|  Suomi | 5 | 1 | 0 | 4 | 13–33 | 2 |  |  |  |  |  | 6–3 |
|  Puola | 5 | 0 | 0 | 5 | 7–32 | 0 |  |  |  |  |  |  |
Euroopan-mestaruuskilpailujen lopputuloksissa on viimeisimmän, vuoden 1999, tulkinnan mukaan huomioitu vain eurooppalaisten joukkueiden keskinäiset ottelut. Pronssijoukkue olisi ollut Ruotsi maailmanmestaruuskilpailujen kolmanneksi parhaana eurooppalaisena joukkueena, jos järjestys olisi muodostettu perinteisellä tavalla, jossa vain eurooppalaisten joukkueiden järjestys otetaan huomioon.
B-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | FRG | ROM | YUG | NOR | AUT | SUI | HUN | GBR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Länsi-Saksa | 7 | 7 | 0 | 0 | 34-12 | 14 |  | 4-1 | 6-2 | 3-2 | 6-3 | 4-0 | 1-0 | 10-4 |
|  Romania | 7 | 5 | 1 | 1 | 29-16 | 11 |  |  | 5-5 | 4-0 | 7-1 | 4-3 | 4-2 | 4-1 |
|  Jugoslavia | 7 | 4 | 2 | 1 | 25-23 | 10 |  |  |  | 2-1 | 4-2 | 3-2 | 6-4 | 3-3 |
|  Norja | 7 | 4 | 0 | 3 | 28-17 | 8 |  |  |  |  | 4-3 | 4-1 | 5-2 | 12-2 |
|  Itävalta | 7 | 3 | 0 | 4 | 25-30 | 6 |  |  |  |  |  | 7-6 | 7-2 | 2-1 |
|  Sveitsi | 7 | 2 | 0 | 5 | 24-26 | 4 |  |  |  |  |  |  | 6-1 | 6-3 |
|  Unkari | 7 | 1 | 0 | 6 | 19-30 | 2 |  |  |  |  |  |  |  | 8-1 |
|  Iso-Britannia | 7 | 0 | 1 | 6 | 15-45 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
B-sarja > Karsinta B-sarjaan

| joukkue | Ot>  | V | T | H | Maalit | Pst | ROM | ITA | FRA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|  Romania | 2 | 2 | 0 | 0 | 17–5 | 4 |  | 6–2 | 11–3 |
|  Italia | 2 | 1 | 0 | 1 | 12–8 | 2 |  |  | 10–2 |
|  Ranska | 2 | 0 | 0 | 2 | 5–21 | 0 |  |  |  |
Romania sai paikan B-sarjassa.
C-sarja

| joukkue | Ot>  | V | T | H | Maalit | Pst | ITA | DEN | RSA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Italia | 4 | 4 | 0 | 0 | 54–8 | 8 |  | 7-1 | 17–0 |
|  Tanska | 4 | 2 | 0 | 2 | 21–21 | 4 | 5-12 |  | 9-0 |
|  Etelä-Afrikka | 4 | 0 | 0 | 4 | 4–50 | 0 | 2-18 | 2-6 |  |
|  Jugoslavia B | Joukkueen tuloksia ei huomioitu kisoissa. | Joukkueen tuloksia ei huomioitu kisoissa. | Joukkueen tuloksia ei huomioitu kisoissa. | Joukkueen tuloksia ei huomioitu kisoissa. | Joukkueen tuloksia ei huomioitu kisoissa. | Joukkueen tuloksia ei huomioitu kisoissa. | 2-7 | 5-5 | 4-1 |
Ranska ja Bulgaria eivät pelanneet.
Aki Antti-Roiko

| Aki Antti-Roiko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1958 (ikä 66) Ylivieska
Kansalaisuus:   Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Ylivieska
Voittosumma:  6 658 606 €
Starttien määrä:  16 249
Voittoja:  3 099
1000. voitto:  1991
2000. voitto:  1997
3000. voitto:  2009
Tilastot päivitetty:  6. helmikuuta 2021
Aki Antti-Roiko (s. 14. heinäkuuta 1958 Ylivieska) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän on ajanut urallaan yli 16 000 starttia ja voittanut niistä yli 3 000. Voittorahoja on hänelle on kertynyt yli 6,6 miljoonaa euroa.
Tunnetuin Aki Antti-Roikon ohjastamista hevosista on ollut Isla J Brave. Vuoden 2012 jälkeen Antti-Roiko lopetti ohjastustehtävänsä lähes kokonaan selkävaivojen vuoksi. Vuonna 2018 Antti-Roiko lopetti valmennustoiminnan, jonka jälkeen hän on keskittynyt hotelli- ja ravintolatoiminnan pyörittämiseen Lokkilinna -nimisessä yrityksessä Kalajoella.
Aki Antti-Roikon tytär Janita Antti-Roiko ja serkku Ahti Antti-Roiko ovat myös tunnettuja raviohjastajia. Veljenpoika Aleksi Antti-Roiko pelaa jääkiekkoliigassa Kärpissä.
Kellusaniaiset

| Kellusaniaiset |
| --- | --- |
 Parikellusaniainen (Salvinia natans) Kaisaniemen kasvitieteellisen puutarhan kasvihuoneessa
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Luokka::  Pteridopsida
Lahko::  Salviniales
Heimo::  Kellussaniaiskasvit Salviniaceae
Suku::  Kellusaniaiset  Salvinia  Ség.
Katso myös
   Kellusaniaiset Wikispeciesissä   Kellusaniaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kellusaniaiset (Salvinia) on Salviniaceae-heimoon kuuluva vedessä kelluvien saniaisten suku. Siihen kuuluu kymmenen lajia.
Joitakin lajeja käytetään akvaarioissa ja puutarhalammikoissa koristekasveina. Ne leviävät helposti luontoon ja ovat aiheuttaneet pahoja ongelmia vieraslajeina.
Lajeja

(Suomeksi lajien nimiä näkee sekä kahdella että yhdellä s-kirjaimella).
Salvinia adnata
Salvinia auriculata – kellussaniainen, brasiliankellussaniainen, sukasaniainen
Salvinia biloba
Salvinia cucullata – huppukellussaniainen (?)
Salvinia hastata
Salvinia minima – pikkukellusaniainen eli rikkakellussaniainen (syn. Salvinia molesta – poimukellusaniainen)
Salvinia natans – parikellusaniainen
Salvinia nymphellula
Salvinia oblongifolia – isokellussaniainen
Salvinia radula
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Salvinia
Suomen Lajitietokeskus: Kellusaniaiset – Salvinia
Kannuksen kaupunginkirjasto

| Kannuksen kaupunginkirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Kannuksen kirjasto: Valtakatu 27, 69100 Kannus
Koordinaatit:  Kannuksen kirjasto: 63.89651°N, 23.92847°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto, kaupunginkirjasto
Kokoelman koko:   50 769 (2020)
Lainauksia vuodessa:   69 762 (2020)
Asiakkaita:   1 610 (2020)
Työntekijöitä:   4,5 (2020)
Kotisivut
Kannuksen kaupunginkirjasto on Keski-Pohjanmaan Kannuksessa toimiva yleinen kirjasto. Kaupunginkirjaston päätoimipaikka on Kannuksen kirjasto. Tämän ohella kaupunginkirjastoon kuuluu Korpelan kylässä sijaitseva Korpelan lainausasema. Lisäksi Sievin kirjastoauto kiertää joka toinen viikko yhtenä viikonpäivänä Eskolan, Kannuksen keskustan ja Viirretkylän alueella. Vielä 2010-luvun alkupuolella Eskolassa ja Väli-Kannuksessa palveli oma lainausasema.
Kaunnuksen kirjasto kuuluu Keski-Pohjanmaan kunnankirjastoja yhdistävään Anders-kirjastokimppaan, jonka kokoelmia jäsenkuntien asukkaat voivat hyödyntää. Tarjontaan kuuluu niin fyysisiä teoksia kuin sähköisiä aineistojakin (esimerkiksi e-kirjoja, e-äänikirjoja, musiikkiäänitteitä, suoratoistoelokuvia sekä laulun ja musiikki-instrumenttien soiton oppikursseja). Verkkokirjaston aineisto on käytössä vuorokauden ympäri, kaikkina viikonpäivinä.
Keskusta (Forssa)

| Keskusta |
| --- | --- |

Kaupunki:  Forssa
Suuralue:  Keskustaajaman suuralue
Koordinaatit:  60°48.9′N, 023°37.7′E
Kaupunginosa nro:  1
Väkiluku:  1 928 (31.12.2011)
Osa-alueet:  Sortohaka, Keskusta
Kehräämön rakennuksia Kuhalankosken rannalla. Nykyisin niissä toimii muun muassa Hämeen ammattikorkeakoulu.
Keskusta on yksi Forssan kaupunginosista. Vuoden 2011 lopussa Keskustan tilastoalueella (kaupunginosassa) oli 1 928 asukasta. Keskustan kaupunginosassa sijaitsevat Osuuspankin, Sammon, Säästöpankin ja Nordean konttorit, K-Supermarket-vetoinen kauppakeskus, Forssan tori, linja-autoasema, Teatteritalo, elokuvateatteri ja suuri määrä erilaisia kaupallisia palveluja. Kaupungin liike-elämä oli aikaisemmin keskittynyt Kartanonkadun ja Hämeentien varsille sekä torin ympäristöön, mutta sittemmin paljon liikkeitä on siirtynyt Linikkalan ja Haudankorvan kaupunginosissa sijaitseviin kauppakeskuksiin, joissa ovat myös Forssan suurimmat elintarvikeliikkeet Prisma ja K-Citymarket. Forssan tori ja Ankkalammin ympäristö uudistettiin keskustan viihtyisyyden lisäämiseksi. Tämä hanke herätti myös kritiikkiä, sillä torille rakennettu kahvilarakennus on ollut pitkiä aikoja vailla yrittäjää. Kaupunginosan itäraja kulkee Yhtiönkatua ja I linjaa pitkin, joten myös Forssan kirkko sijaitsee Keskustan kaupunginosassa.
Vanhoissa tekstiiliteollisuusrakennuksissa Kehräämöalueella Loimijoen varrella toimii muun muassa keilahalli, kirjasto, museoita, Hämeen ammattikorkeakoulu ja Wahren-keskus. Kehräämöstä koilliseen päin sijaitsee Yhtiönpuisto, joka tunnetaan myös Wahrenin puistona. Puutarhakadun varrella on vanhoja suuria puutaloja, ja joen rannalle on rakennettu Forssan klubi. Kaupunginpuutarhaan Loimijoen rannalle rakennetaan uutta omakotitaloaluetta.
Keskustan asuntokanta koostuu lähes yksinomaan kerrostaloista, jotka on rakennettu enimmäkseen 1960- ja 1970-luvuilla. Puistolinna on kaupungin ensimmäinen kerrostalo, ja se sijaitsee Kartanonkadun ja Hämeentien kulmauksessa. Pitkän tauon jälkeen Keskustaan Tapulikadun ja Loimikadun varrelle on alettu rakentaa uusia kerrostaloja. Makasiinirannan alueelta aivan Loimijoen pohjoispuolelta on purettu toinen vanhoista varastomakasiineista, ja rantaan on jo rakennettu uusia asuintaloja. Keskustassa on myös joitakin vanhoja puutaloja, joita ei aikanaan ole purettu uudempien rakennusten tieltä.
Tampereentien länsipuolella on teollisuutta, paljon tilaa vaativia kaupallisia palveluja ja kaupungin jätevedenpuhdistamo. Loimijoen pohjoispuolelle valmistui Atrian logistiikkakeskus, mutta se on sittemmin jäänyt tyhjilleen. Keskustan kaupunginosan Kartanonkadun ja Tampereentien länsipuolista aluetta kutsutaan nimellä Sortohaka.
Aiheesta muualla

Kartta Forssan osa-alueista: Väestönlaskennan 2006 osa-alueet, Forssa (JPG)  24.1.2006. Hämeen liitto. Viitattu 9.4.2013.[vanhentunut linkki]
Forssan suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustaajaman suuralue:  Haudankorva • Järvenpää • Kaikula • Keskusta • Kivimäki • Korkeavaha • Kuhala • Kuusto • Lamminranta • Linikkala • Ojalanmäki • Paavola • Pikku-Muolaa • Pispanmäki • Talsoila • Vieremä
Parkkiaron suuralue:  Parkkiaro
Entisen Koijärven suuralue:  Kojo • Matku • Suonpää
Huomautus. Keskustaajaman ja Parkkiaron suuralueilla kaupunginosat on samaistettu vastaavien tilastoalueiden kanssa. Entisen Koijärven suuralueella ei ole kaupunginosia, mutta alue on kuitenkin jaettu kolmeen tilastoalueeseen.
Al-Dauha

Qatarin kunnat: Al-Dauha on merkitty numerolla 6.
Al-Dauha (arab. الدوحة‎) (koord. 25.3° N 51.5333° E) on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Sen pinta-ala on 234 km2 ja väkiluku vuonna 2010 oli 796 947.
Ennen vuotta 2004 se oli yksi kymmenestä kunnasta. Kunnassa sijaitsee maan pääkaupunki, Doha. Dohan kunta sisältää myös enklaavin al-Rayyanin kunnassa, Dohan kaupungista etelään, jossa on teollisuusalue.
Kellussarpio

| Kellussarpio |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Angiospermae
Luokka::  Yksisirkkaiset Monocots
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Sarpiokasvit Alismataceae
Suku::  Kellussarpiot Luronium  Raf.
Laji::  natans
Kaksiosainen nimi
 Luronium natans  (L.) Raf. 
Katso myös
   Kellussarpio Wikispeciesissä   Kellussarpio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kellussarpio (Luronium natans) on vesikasvilaji, joka muodostaa sarpiokasveihin kuuluvan kellussarpioiden suvun. Laji on ainoa, joka on kuvattu Luronium-sukuun.
Ulkonäkö

Kellussarpio kasvaa 10–100 senttimetriä pitkäksi. Sen varsi on rento ja juurehtiva. Kelluslehdet ovat pitkäperäisiä, lehtilapa on yhdestä kolmeen senttimetriä pitkä, soikea, kiiltävä ja kolmisuoninen. Kukat ovat kelluvat, ne kasvavat pitkien lehtihankaisten perien päissä. Kolmilukuisissa kukissa on valkoiset, tyveltä keltalaikulliset terälehdet.
Levinneisyys

Kellussarpio esiintyy Euroopassa, Länsi- ja Keski-Euroopassa. Useiden lähteiden mukaan lajia olisi löydetty myös joistain Itä-Euroopan maista (muun muassa Romania, Balkan), mutta IUCN kiistää tiedot. Pohjoismaissa kellussarpio on hyvin harvinainen, sitä kasvaa yksittäisissä paikoissa Etelä-Ruotsissa, Etelä-Norjassa ja Tanskassa, yhteensä esiintymiä on alle kymmenen.
Akio

Akio
Akionlahtea umpeenkasvaneen lahden kaakkoisnurkasta, Akion saarelle menevän pengertien kohdalta lounaaseen päin nähtynä syyskuussa 2011.
| --- | --- |
Sijainti:  64°59.4′N, 25°18.0′E, Oulu Pohjois-Pohjanmaa Suomi
Vesialue:  Kempeleenlahti, Akionlahti
Merialue:  Perämeri
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Akio on saari Oulun kaupungin Varjakassa Perämerellä Kempeleenlahden suulta länteen. Saari sijaitsee lähes kiinni mantereessa Akionlahden suulla. Mannermaasta saarta erottavat sen itä- ja länsipuolella kapeat salmet, joita pitkin Akionlahti on yhteydessä Perämereen. Saaren rannat pohjoisrantaa lukuun ottamatta kuuluvat Akionlahden luonnonsuojelualueeseen.
Saarella on lintutorni, ja sinne johtaa tie Varjakan satamasta.
Adolf Hägglund

Adolf Hägglund
Anton Adolf Wilhelm Hägglund (21. heinäkuuta 1838 Vaasa – 21. tammikuuta 1903 Kauhava) oli Kauhavan, Ala- ja Ylihärmän nimismies vuodesta 1864. Hägglund oli lujaotteinen Krimin sodan veteraani, jonka tehtäväksi muodostui puukkojunkkareiden mielivallan hillitseminen ja järjestyksen palauttaminen Kauhavan-Härmän piiriin.
Syyskuussa 1867 Alahärmän syyskäräjillä syntyi tappelu, jonka vuoksi istunto jouduttiin keskeyttämään. 8. lokakuuta 1867 Hägglund joutui murhayrityksen kohteeksi. Hänen makuu­kamarinsa ikkunan läpi ammuttiin, sillä ampujat luulivat hänen jo menneen nukkumaan, mutta hän olikin tuolloin vielä työpöytänsä ääressä ja selvisi hengissä. Tapahtuman seurauksena yleisö rohkaistui todistamaan puukkojunkkareita vastaan, ja 11. lokakuuta 1867 Hägglund apulaisineen onnistui vihdoin pidättämään vaarallisimpina pidetyt puukko­junkkarit, Antti Isotalon ja Antti Rannan­järven. Kaksi vuotta kestäneen oikeuden­käynnin jälkeen heidät tuomittiin vankeus­rangaistuksiin.
Adolf Hägglund oli kuuluisa Kauhavan ruma vallesmanni, josta kansanlaulu Isontalon Antti ja Rannanjärvi kertoo.
Hägglund on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle.
Keizō Obuchi

| Keizō Obuchi> 小渕恵三 |
| --- | --- |
 Keizō Obuchi vuonna 1999.
Japanin pääministeri
 30. heinäkuuta 1998 – 5. huhtikuuta 2000  
Monarkki:  Akihito
Edeltäjä:  Ryūtarō Hashimoto
Seuraaja:  Yoshirō Mori
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1937 Nakanojō, Gunma
Kuollut: 14. toukokuuta 2000 (62 vuotta) Tokio
Tiedot
Puolue:  Liberaalidemokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Keizō Obuchi (jap. 小渕恵三, Obuchi Keizō, 25. kesäkuuta 1937 Nakanojō – 14. toukokuuta 2000 Tokio) oli japanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1998–2000. Obuchi aloitti poliittisen uransa 26-vuotiaana ja oli kaikkien aikojen nuorin Japanin alahuoneeseen valittu henkilö vuonna 1963. Ministeriksi hän nousi ensimmäistä kertaa vuonna 1979 ja nousi vähitellen korkeampiin tehtäviin Liberaalidemokraattisessa puolueessa 1990-luvulla. Obuchi toimi ulkoministerinä ennen valintaansa pääministeriksi.
BBC kutsui Obuchia muistokirjoituksessaan ”japanilaisen poliitikon arkkityypiksi”. Hänellä oli terävän neuvottelijan ja konsensuksen rakentajan maine, mutta hänen julkisuuskuvansa oli valju ja varovainen, joten hän sai lempinimen ”herra Tavallinen”. Hänen täytyi pääministerinä auttaa Japanin taloutta toipumaan 1990-luvun lamasta ja esitellä maan kaikkien aikojen suurin talouden tukipaketti.
Obuchin poliittinen ura päättyi aivoverenkiertohäiriöön 1. huhtikuuta 2000. Hän vajosi koomaan ja joutui luovuttamaan pääministerin valtuudet Yoshirō Morille 5. huhtikuuta. Obuchi menehtyi kuukautta myöhemmin sairaalassa.
Aiheesta muualla

Kantei.go.jp: Keizo Obuchi, Prime Minister of Japan (englanniksi)