stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monaco
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matkaopas aiheesta Monaco Wikimatkoissa
Monacon hallituksen sivusto
Monacon virallinen matkailusivusto (englanniksi)
Monaco Google Mapsissa (englanniksi)
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k Euroopan pääkaupungit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Amsterdam, Alankomaat  Andorra la Vella, Andorra  Ankara, Turkki  Astana, Kazakstan  Ateena, Kreikka  Baku, Azerbaidžan  Belgrad, Serbia  Berliini, Saksa  Bratislava, Slovakia  Bern, Sveitsi  Bryssel, Belgia  Budapest, Unkari  Bukarest, Romania  Chișinău, Moldova  Dublin, Irlanti  Helsinki, Suomi  Jerevan, Armenia  Kiova, Ukraina  Kööpenhamina, Tanska  Lissabon, Portugali  Ljubljana, Slovenia  Lontoo, Iso-Britannia  Luxemburg, Luxemburg  Madrid, Espanja  Minsk, Valko-Venäjä  Monaco2  Moskova, Venäjä  Nikosia, Pohjois-Kypros1  Oslo, Norja  Praha, Tšekki  Pariisi, Ranska  Podgorica, Montenegro  Pristina, Kosovo1  Reykjavík, Islanti  Riika, Latvia  Rooma, Italia  San Marino, San Marino  Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovina  Skopje, Pohjois-Makedonia  Sofia, Bulgaria  Suhumi, Abhasia1  Tallinna, Viro  Tbilisi, Georgia  Tirana, Albania  Tiraspol, Transnistria1  Tskhinvali, Etelä-Ossetia1  Tukholma, Ruotsi  Vaduz, Liechtenstein  Valletta, Malta  Varsova, Puola  Vatikaani2  Vilna, Liettua  Wien, Itävalta  Zagreb, Kroatia 
1 Valtio tai alue on julistautunut itsenäiseksi, mutta sen itsenäisyyttä ei ole kansainvälisesti tunnustettu. 2 Valtio on kaupunkivaltio.
Monacon hallinnolliset alueet.
Monacon vanha osa, Monacon kallio.
Grimaldin suvun kanta-isä Rainier I oli Monacon hallitsija 1297–1301.
Monacon nykyinen alue oranssilla ja sen vuonna 1848 menettämät alueet vaaleansinisellä.
Monte Carlon kasino.
Näkymä Fontvieilleen.
Monacon oseanografinen museo
Monacon Grand Prix 2009.
Hyödyke

Hyödyke tarkoittaa taloustieteessä asiaa, joka tuottaa hyötyä kuluttajalle. Hyödyke voi olla esimerkiksi tavara tai tuote, jonka voi ostaa kaupasta. Vaihtoehtoisesti hyödyke voi olla aineeton, kuten palvelu, digitaalisessa muodossa oleva tieto tai jonkin aineellisen hyödykkeen tuotanto-oikeus.
Teoreettisesti suuremman hyödykemäärän kuluttamisen ajatellaan lisäävän hyötyä. Laskevan rajahyödyn mukaan lisäyksikkö kulutettua tavaraa tuottaa kuitenkin vähemmän hyötyä kuin edellinen. Esimerkiksi nälkäiselle ensimmäinen voileipä tuottaa suuremman lisähyödyn kuin kymmenes.
Ominaisuudet

Tavallisesti hyödykkeet ovat niukkoja, koska inhimilliset tarpeet ovat rajattomia mutta tuotannontekijät kunakin hetkenä rajallisia. Niukan hyödykkeen hinta määräytyy vapailla markkinoilla  kysynnän ja tarjonnan mukaan. Ilmaishyödykkeet eivät ole niukkoja, hyödykkeitä joita on saatavilla rajatta kutsutaan runsaiksi. Esimerkiksi jätettä on tarjolla enemmän kuin sille on kysyntää. Kun hyödykkeen käyttöä voidaan rajata, sanotaan sitä yksityiseksi hyödykkeeksi. Hyödykkeestä voidaan tehdä myös keinotekoisesti niukka. Tästä ovat esimerkkejä tietokoneohjelmien lisensointi ja musiikkitiedostojen kopioinnin rajoitus.
Julkishyödykkeet ovat hyödykkeitä, joiden kulutus ei estä muita kuluttamasta samaa hyödykettä. Puhdas julkishyödyke on hyödyke, jonka ulkopuolelle ei voida sulkea ketään kun se on tuotettu. Esimerkiksi hengitysilma, vakaa rahan arvo tai maanpuolustus ovat puhtaita julkishyödykkeitä .
Meriittihyödykkeet ovat hyödykkeitä, joiden kulutuksella on positiivisia ulkoisvaikutuksia. Näin ollen yksilöiden valitsema kulutustaso voi olla alhaisempi kuin sosiaalisesti optimaalinenselvennä kulutuksen taso. Tehokkuuden kasvattamiseksi yhteiskunta voi lisätä tällaisen hyödykkeen kulutusta säädöksillä, tukiaisilla  tai tarjoamalla sen ilmaiseksi. Esimerkiksi koulutus ja terveydenhuolto ajatellaan tavallisesti meriittihyödykkeiksi.
Yhteisresurssi on hyödyke, jonka käyttöä ei voida rajoittaa tai sitä ei ole rajoitettu. Se poikkeaa julkishyödykkeestä siten, että se on rajallinen eli niukka ja altis liialliselle kulutukselle. Esimerkiksi yhteiskäytössä olevat kalavedet ja laitumet ovat tyypillisiä yhteisresursseja. Niitä käytetään taloudellisesta näkökulmasta usein liikaa, koska kuluttajat eivät sisäistä kulutuksensa täyttä sosiaalista kustannusta. Samasta syystä kaupunkien tiet ruuhkautuvat, koska niiden käyttö on ilmaista eikä käyttäjien tarvitse maksaa aiheuttamastaan ruuhkasta.
Välttämättömyyshyödyke on yleisessä kielenkäytössä käytetty termi, jolla kuvataan hyödykettä jota on pakko ostaa vaikka hinta nousee: hinta ei vaikuta kysyntään.
Ominaisuudet > Ominaisuustaulukko

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Yksityinen | Julkinen |
| Niukka | Yksityiset hyödykkeet ruoka, vaatteet, autot, tietokoneet | Yhteisresurssit  ilma, kalat meressä, metsämarjat, valtaamattomat mineraalivarat |
| Runsas | Keinotekoisesti niukat hyödykkeet satelliitti-TV, matkapuhelinverkko, mobiili-Internet, tietokoneohjelmat, musiikki | Julkishyödykkeet yleisradiolähetykset, maanpuolustus |
Hyödykkeiden keskinäinen suhde > Substituuttihyödykkeet

Kaksi hyödykettä voivat olla substituutteja toisilleen, jolloin kuluttaja voi korvata ne toisillaan. Täydellisten substituuttien tapauksessa kuluttajalle ei ole merkitystä kumpaa hyödykettä kulutetaan. Voi ja margariini, tai Coca-Cola ja Pepsi, ovat useimmille ihmiselle enemmän tai vähemmän täydellisiä toistensa substituutteja.
Hyödykkeiden keskinäinen suhde > Komplementtihyödykkeet

Jos hyödykkeet ovat komplementteja, ne täydentävät toisiaan: esimerkkinä autot ja bensiini. Täydellisen komplementin tapauksessa hyödykkeitä on aina kulutettava tietyssä suhteessa.
Hyödykkeiden keskinäinen suhde > Määrittäminen

Hyödykkeiden korvaavuuden astetta voidaan mitata hyödykkeiden ristijoustolla. Substituuttien ristijousto on positiivinen ja komplementtien ristijousto on negatiivinen. Täydellisillä substituuteilla tai komplementeilla ristijouston itseisarvo on ääretön. Riippumattomilla hyödykkeillä ristijousto on nolla.
Kysyntäjousto

Hyödykkeet voidaan jakaa myös sen perusteella, miten niiden kulutus riippuu tuloista ja hyödykkeen hinnasta. Taloustieteessä tätä riippuvuutta mitataan kysyntäjoustolla.
Kysyntäjousto > Kysynnän hintajousto

Yleisemmin tarkasteltu jousto on hyödykkeen kysynnän hintajousto. Kysynnän hintajousto tarkoittaa prosentuaalista muutosta kulutuksen määrässä, kun hinta muuttuu yhden prosentin.
E=0, täydellisen joustamattomuus. Hinnan muutokset eivät vaikuta kysyntään.
E<1, joustamaton. Hinnan muutos on suhteessa suurempi kuin kysynnän muutos.
E=1, yksikköjoustava. Yhden prosentin muutos hinnassa muuttaa kysyntää saman verran.
E>1, joustava. Hinnan muutos on suhteessa pienempi kuin kysynnän muutos.
E=∞. Täydellinen elastisuus. Mikä tahansa pieni muutos hinnassa aiheuttaa kysynnän laskun nollaan.
Giffenin hyödyke on taas sellainen hyödyke, jonka kysyntä kasvaa sen hinnan noustessa. Toisin sanoen sen kysynnän hintajousto on positiivinen. Muilla hyödykkeillä hintajousto on negatiivinen.
Kysyntäjousto > Kysynnän tulojousto

Normaalihyödykkeen kysyntä nousee tulojen noustessa eli sen kysynnän tulojousto on positiivinen.
Inferiorisen hyödykkeen kysyntä laskee, kun tulot kasvavat eli sen kysynnän tulojousto on negatiivinen.
Lisäksi voidaan määritellä:
Välttämättömyyshyödyke, jonka osuus kulutuksesta laskee tulojen noustessa eli sen kysynnän tulojousto on pienempi kuin 1.
Ylellisyyshyödyke, jonka osuus kulutuksesta nousee tulojen noustessa eli sen kysynnän tulojousto on suurempi kuin 1.
Eero Hämeenniemi

Eero Hämeenniemi vuonna 2009
Eero Olavi Hämeenniemi (s. 29. huhtikuuta 1951 Valkeakoski) on suomalainen säveltäjä ja kirjailija, Paavo Heinisen, Boguslaw Schäfferin, Franco Donatonin ja Josef Schwantnerin oppilas.
Ura

Hämeenniemi tuli ylioppilaaksi vuonna 1971 ja valmistui diplomisäveltäjäksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1978. Hän jatkoi opintojaan Krakovassa, Italiassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa.
Hämeenniemi on saanut teoksiinsa vaikutteita Kaukoidästä, esimerkiksi intialaisesta musiikista. Hän on säveltänyt muun muassa neljä sinfoniaa, konserttoja, jousikvartettoja, mieskuoromusiikkia ja jazzia. Hämeenniemi toimii sävellyksen dosenttina Sibelius-Akatemiassa ja hän on perustamansa Nada-yhtyeen johtaja ja pianisti. Radion sinfoniaorkesteri on levyttänyt hänen kolme sinfoniaansa. Kerava-kvartetti on levyttänyt kaikki hänen jousikvartettonsa. Nada-yhtye on julkaissut kaksi levytystä.
Hämeenniemen kirjoittamia kirjoja ovat muun muassa ABO – johdatus uuden musiikin teoriaan (1982), Tekopalmun alla (1993), Missä sade leikkii (2004), Norsuilla etuajo-oikeus (2005), Tulevaisuuden musiikin historia (2007) ja Pyhän Calixtuksen lähde (2009). Hänen kirjoittamistaan kirjoista kolme käsittelee eteläaasialaista kulttuuria. Lisäksi hän on suomentanut tamilinkielistä runoutta. Hämenniemi on julkaissut myös kaksi Italiaan liittyväät kirjaa: Napolista etelään (2021) ja Kulkija Venetsiassa (2022). Hän on kirjoittanut myös monodraaman Laura Maddalena (2019) näyttelevälle cembalistille. Sekä Kulkija Venetsiassa että Laura Maddalena kertovat mm. Venetsian musiikilisten orpokotien asukkaista.
Hämeenniemellä on vuodesta 2010 alkaen blogipalsta YLEn Klassisen sivuilla.
Sävellyksiä

1977 – Sinfonia jousille
1980 – Konsertto sähkökitaralle ja kamariorkesterille
1983 – 1. sinfonia
1985 – Dialogi (pianolle ja orkesterille)
1986 – Loviisa (baletti)
1988 – 2. sinfonia
1991 – Viulukonsertto
1992 – Leonardo (baletti)
1993 – Nattuvanar (mieskuorolle)
1999 – 3. sinfonia
2004 – 4. sinfonia
2017 – Red Earth and Rain -laulusarja sangam-runoihin
2013 – Yaadum uuree tamilinkieliseen tekstiin
2020 – Klarinettiseikkailu-konsertto
Kirjoja

ABO – johdatus uuden musiikin teoriaan.  Helsinki:  Sibelius-Akatemia, 1982.  ISBN 951-95539-1-6
Missä sade leikkii: Matkalla eteläisessä Intiassa.  Helsinki:  Basam Books, 2004.  ISBN 952-5534-07-3
Norsuilla etuajo-oikeus: Matkalla Etelä-Aasiassa.  Helsinki:  Basam Books, 2005.  ISBN 952-5534-34-0
Tulevaisuuden musiikin historia. Helsinki: Basam Books, 2007. ISBN 978-952-5534-80-1
Vapaa säveltäjä.  Helsinki:  Basam Books, 2014.  ISBN 978-952-260-239-8
Kun musiikki täyttää mielen: Ajatuksia meditatiivisesta kuuntelusta ja soittamisesta.  Helsinki:  Basam Books, 2019.  ISBN 978-952-7240-57-1
Napolista etelään.  Helsinki:  Basam Books, 2021.  ISBN 978-952-7337-71-4
Kulkija Venetsiassa.  Helsinki:  Basam Books, 2022.  ISBN 978-952-379-331-6
Huomionosoituksia

Kordelinin säätiön Kalevala-palkinto 1990
UNESCOn palkinto (teoksesta Nattuvanar) 1994
taiteilijaeläke 2017
Svenska Litteratursällskapetin Pacius-palkinto 2021
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eero Hämeenniemi Wikimedia Commonsissa
Haastattelussa Eero Hämeenniemi. Kirjastokaista-video.
Hämeenniemi, Eero hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Eero Hämeenniemi Ylen Musiikin syntymäpäiväkalenterissa.
Eero Hämeenniemi. Music Finland.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  BRAHMS  MusicBrainz 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Hän (J. Karjalaisen kappale)

Hän on kappale, jonka on säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen. Se julkaistiin ensimmäisen kerran levyllä Lumipallo syyskuussa 1988. Se julkaistiin myös singlenä "Hän / Sudenkorento".
"Hän" oli Suomen kaupallisten radioasemien eniten soitettu kappale aikavälillä 1985–2020, mistä hyvästä J. Karjalaiselle myönnettiin erikoispalkinto vuonna 2020. Kappale sijoittui Radiomafian top 500 -äänestyksessä kaikkien aikojen parhaista kappaleista sijalle 116.
Sävel ja sanat

Kappale sai alkunsa 1980-luvun alkupuolella. Karjalaisen näppäillessä vanhaa kitaraa syntyi sointukierto, joka ei Karjalaisen mielestä ollut sinällään poikkeuksellinen. Lumipallo-levyn aikoihin hän palasi melodiaan kehittääkseen sitä edelleen.
Karjalainen erottaa kappaleesta kaksi melodiaa: ensimmäinen on näppäilemällä soitettu ja toinen sähkökitaralla soitettu hitaampi melodia.
Varhaisen version sanat kuuluivat: "Mä aion voittaa Euroviisut / kun siellä pärjää biisit pliisut / ja tästä tuli juuri sellainen".
Sanoituksen eräs versio kertoi "Laura Häkkisen silmät" -kappaleesta tuttua tarinaa, mutta se olisi tehnyt kappaleesta liian pitkän. Karjalainen päätyi siihen tulokseen, että kappaleessa olisi mahdollista käyttää vain muutamia sanoja, jolloin sanoitus typistyi yhteen sanaan: "hän".
Ensin sanat olivat preesens-muodossa: "saa mut uskomaan", mutta sellaisenaan kappale ei ollut Karjalaisen mielestä koskettava. Kun Karjalainen muutti sanat imperfektimuotoon "sai mut uskomaan", hän ymmärsi löytäneensä kappaleen perimmäisen ajatuksen: surun. Hän uskoi, että kappaleesta tulisi menestys.
Äänitys ja julkaisu

"Hän" äänitettiin Finnvoxin studioilla välillä joulukuu 1987 – kesäkuu 1988. Levytyksen tuottajana toimi J. Karjalainen. Kappaleen sovitti Jukka Tuovinen. Sen esittivät J. Karjalainen (laulu, kitara, ym) ja yhtye Mustat Lasit. Yhtyeessä soittivat Mikko Lankinen (kitara), Mikko Kivikari (kosketinsoittimet, taustalaulu), Jukka Tuovinen (saksofoni), Antero Priha (trumpetti), Pekka Lehti (basso, taustalaulu), Janne Haavisto (rummut) ja Mongo Aaltonen (lyömäsoittimet). "Hän"-kappaleessa soittivat lisäksi Erkki Palola (viulu), Jouni Heinonen (viulu), Karri Koivukoski (alttoviulu) ja Ilmo Saaristo (sello). Levyllä kappale soitetaan nopeudella 79 iskua minuutissa. Se kestää 3 minuuttia ja 26 tai 28 sekuntia. Levyn julkaisi Poko Rekords.
Nuotit

Karjalainen, J: Laulukirja. Helsinki: Love, 1991. ISBN 951-9377-23-9
Aiheesta muualla

J. Karjalainen: Hän (live-esitys 12.10.1991, tallenne Yle Areenassa)
Häädetkeitaan luonnonpuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Karvia Suomi
Pinta-ala:  5,9 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Luonnonpuisto 
Perustettu:  1956 
Hallinto:  Metsähallitus 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Häädetkeitaan luonnonpuisto on Parkanon ja Karvian kunnissa Pirkanmaan ja Satakunnan rajalla sijaitseva luonnonpuisto. Puisto on perustettu vuonna 1956 ja sen pinta-ala on 560 hehtaaria. Sen keskeisin osa kuulu Pohjois-Satakunnan kilpikeidassoihin. Puistossa liikkuminen on luvanvaraista. Puisto rajautuu etelässä Häädetjärveen, jonka korkeus merenpinnasta on 149 metriä. Järven laskuoja Samminluoma yhtyy Kovesjokeen, joka laskee Kyrösjärveen sen luoteeseen pistävään Kovelahteen. Luonnonpuistoa ollaan laajentamassa 1500 hehtaarilla. Silloin puistoon kuuluisivat vielä muun muassa Vehkuri ja Keidaslammi.
Luonnonpuistoon kuuluva alue kattaa osan Häädetkeitaasta, joka on keidas- ja rämesoiden sekä luonnonmetsien kokonaisuus. Keitaalla pesii runsaasti eri lintulajeja. Noin puolet luonnonpuiston pinta-alasta on nevaa, noin 40 prosenttia rämettä ja loput lampia sekä kangasmetsäsaarekkeita. Puusto on miltei yksinomaan kitukasvuista mäntyä. Kahlaajalinnuista alueella viihtyvät muiden muassa kurki, kuovi ja liro, muista linnuista pensastasku, niittykirvinen ja västäräkki.
Tad Mosel

Tad Mosel (oik. George Ault Mosel, Jr., 1. toukokuuta 1922 Steubenville, Ohio – 24. elokuuta 2008 Concord, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, jota pidetään yhtenä 1950-luvun suorana lähetettyjen televisionäytelmien tärkeimmistä kehittäjistä. Vuonna 1961 hänelle myönnettiin sekä Pulitzer-palkinto että New York Drama Critics’ Circlen palkinto teatterinäytelmästä All the Way Home, joka oli näyttämösovitus James Ageen romaanista A Death in the Family. Näytelmä oli myös Tony-palkintoehdokkaana. Alex Segal ohjasi sen pohjalta elokuvan Takaisin elämään (1963).
Moselin isä oli menestyksekäs mainostoimistojohtaja George Ault Mosel Senior. Sitä ennen, kun Tad Mosel oli kahdeksanvuotias, isän päivittäistavaratukku teki konkurssin 1930-luvun laman takia ja perhe muutti New Yorkin esikaupunkiin. Isän sinne perustamasta mainostoimistosta tuli menestys.
Mosel kiinnostui teatterista 1936 nähtyään Katharine Cornell in näyttelevän George Bernard Shaw’n kirjoittamassa Broadway-näytelmässä Saint Joan. Mosel opiskeli Mount Hermon Schoolissa (Northfield, Massachusetts), New Rochellen high schoolissa ja Amherst Collegessa, josta Pearl Harbourin jälkeen värväytyi armeijaan ja palveli kersanttina USA:n ilmavoimien säätietopalvelussa 1943–1946, josta osan aikaa Tyynellämerellä. Sodan jälkeen hän suoritti tutkintonsa Amherstissä loppuun ja teki jatko-opintoja Columbian yliopistossa New Yorkissa. Hän kirjoitti samalla näytelmiä ja kulki koe-esiintymisissä teatterirooleja varten, ja onnistui vuonna 1949 saamaan kehutun roolin puhumattomana alokkaana sotilasfarssissa At War with the Army.
Moselin ensimmäinen televisionäytelmä esitettiin Chevrolet Tele-Theater -sarjassa vuonna 1949. Sen myötä hänestä tuli yksi kysytyimpiä televisionäytelmien käsikirjoittajia 1950-luvun alkupuolella. Myöhemmin Mosel muisteli, miten televisio oli tuolloin outo väline, jossa tuotettiin ohjelmia hyvin pienillä budjeteilla, eikä kukaan itseään kunnioittava kirjailija suostunut televisiotyöhön. Nuoret lahjakkuudet, kuten hän ja Paddy Chayefsky kuitenkin onnistuivat näin ottamaan haltuun uuden median.
Mosel teki käsikirjoitukset Delbert Mannin elokuvaan Rakkaus mielessään (1964) sekä Robert Mulliganin elokuvaan Ylös vääriä portaita (1967).
Tad Moselin elämänkumppani oli vuonna 1995 kuollut graafinen suunnittelija Raymond Tatro.
Kirjallisia teoksia

Mosel, Tad: Other People's Houses, Six Television Plays. New York: Simon and Schuster 1956.
Mosel, Tad ja Macy, Gertrude: Leading Lady: The World and Theater of Katharine Cornell. Boston: Little, Brown 1978. ISBN 0-316-58537-8.
Aiheesta muualla

Tad Mosel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Emmy Awards 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tad Mosel
Käännös suomeksi
Häpeä

Häpeä on sopimattoman teon, huonommuuden tai vastaavan aiheuttama mielipahan, nolouden, katumuksen tunne tai tila.
Häpeä on usein seurausta nöyryytyksistä tai epäonnistumisista. Se, mitä asioita ihmiset voivat hävetä, vaihtelee historiallisesti, maittain, kulttuureittain, suvuittain ja perheittäin. Ihminen saattaa hävetä myös silloin, kun hän kokee, että muut ihmiset tuomitsevat hänet tai että hän on muiden mielestä huono, vajavainen tai käyttäytynyt väärin.
Häpeä rinnastetaan usein syyllisyydentunteeseen, ja joskus näitä tunteita pidetään yhtenä ja samana tunteena. Edes psykoanalyytikko Sigmund Freud ei yleensä erotellut niitä toisistaan. Ne psykologit, jotka ovat pyrkineet tekemään eron häpeän ja syyllisyydentunteen välille, saattavat erottaa nämä tunteet ensinnäkin sen perusteella, että häpeä syntyy sosiaalisten konventioiden rikkomisesta siinä kun syyllisyydentunne syntyy vahingon aiheuttamisesta toisille. Häpeää on pidetty myös julkisempana tunteena kuin syyllisyydentunnetta, sillä se syntyy julkisen paheksunnan kohteeksi joutumisesta siinä kun syyllisyydentunne on sisäinen kokemus. Kolmanneksi eroksi on esitetty sitä, että häpeä kohdistuu itseen, siinä kun syyllisyydentunne kohdistuu tiettyyn käyttäytymiseen. Häpeän tekeekin kivuliaaksi tunteeksi juuri se, että siinä on kyse omasta itsestä eikä vain omasta käyttäytymisestä, ja se johtaa kipeään itsetutkiskeluun ja tunteeseen omasta kelvottomuudesta.
Häpeän tunteella voi olla merkittäviä vaikutuksia ihmisen psykologiseen mukautumiseen ja ihmissuhteisiin. Ihmiset puhuvat omista häpeän tunteistaan vain harvoin.
Häpeä on yksi itseluottamusta heikentävistä tunteista. Häpeään liittyviä tuntoja ovat kelpaamattomuus, huonommuus sekä mitättömyys. Häpeä saatetaan pyrkiä salaamaan ja torjumaan. Salaamisen seurauksena saatetaan peittää aito minä, minkä seurauksena voi olla eläminen jonain muuna kuin itsenään. Ihmiset kertovat usein halunneensa häpeissään paeta tilanteesta, ”painua maan alle”. Jotkut kiistävät vastuunsa ja piilottavat tekonsa välttääkseen häpeän tuskan. Häpeä voi aiheuttaa myös syyllistämistä ja vihaa itseä kohtaan, mutta sen jälkeen henkilö saattaa alkaa puolustella itseään, keksiä tekosyitä tai syytellä muita suojellakseen minäänsä. Äärimmillään häpeä voi johtaa aggressioon ja väkivaltaan, ja häpeää pidetään perheväkivallan yleisenä tekijänä. Kollektiivista häpeää on esitetty myös etnisten kiistojen, kansanmurhien ja kansainvälisten konfliktien yhdeksi syyksi.
Häpeä yhdistyy usein masennukseen, ahdistukseen, posttraumaattiseen stressihäiriöön, päihteiden käyttöön, syömishäiriöihin, seksuaalihäiriöihin ja itsemurhan suunnitteluun. Sellaiset ihmiset, jotka kokevat usein häpeää, saavat useammin psykologisia oireita kuin muut.
Usein väitetään, että kivulias häpeä estää ihmisiä tekemästä väärin tai epäsopivasti. On kuitenkin havaittu, että tähän tarkoitukseen syyllisyys on tehokkaampi tunne. Sosiobiologien mukaan häpeä ja sen ilmaisu on syntynyt viestittämään alempiarvoisuutta ja alistumista lauman johtaville uroksille ja siten pienentämään konfliktin vaaraa. Häpeän aiheuttama vetäytyminen saattaa myös auttaa uhkaavien sosiaalisten tilanteiden keskeyttämisessä.
Kirjallisuutta

Satu Lidman, "Häpeä - Nöyryyttämisen ja häpeämisen jäljillä", Atena, Jyväskylä, 2011. ISBN 978-951-796-720-4
Salme Blomster, Musta, valkoinen häpeä, Karas-Sana, Helsinki, 2001. ISBN 951-655-568-3. (Kristillisen ja analyyttisen trilogian lähestymistapojen näkökulma.)
Pentti Ikonen – Eero Rechardt, Thanatos, häpeä ja muita mutkielmia, Nuorisopsykoterapia-säätiö, Helsinki, 1995. ISBN 951-96690-2-7. (Psykoanalyyttinen näkökulma.)
Juha Siltala, Miehen kunnia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Häpeä Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Häpeä Wikisitaateissa
Mount Erebus

Mount Erebus
| --- | --- |
Tyyppi:  kerrostulivuori
Sijainti:  Etelämanner -
Vuoristo:  Transantarktiset vuoret 
Korkeus merenpinnasta:  3 794 m
Prominenssi:  3 794 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rossin saaren kartta ja vuoret
Mount Erebus on maailman eteläisin toimiva tulivuori.
Erebus luetaan rakenteellisesti kerrostulivuoriin. Vuoren korkeus on 3 794 metriä merenpinnasta. Se sijaitsee Rossinsaarella kolmen inaktiivisen tulivuoren kanssa. Tulivuoren purkautuminen on ollut yhtäjaksoista ainakin vuodesta 1972, ja sen on sanottu muistuttavan siinä mielessä Strombolia.
Etelämantereen tutkija James Clark Ross löysi tulivuoren vuonna 1841 ja huomasi myös sen toimivuuden. Vuori on nimetty Rossin laivan Erebuksen mukaan; nimi viittaa kreikkalaisen mytologian jumalaan Erebokseen.
Myös toinen Rossinsaaren tulivuori, Mount Terror, on saanut nimensä Rossin retkikunnan aluksen mukaan.
Ensimmäisinä vuoren huipulle kiipesivät Sir Ernest Shackletonin retkikunnan jäsenet vuonna 1908.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mount Erebus Wikimedia Commonsissa
Erebuksen jäätiköistä englanniksi
Arthur af Hällström

| Arthur af Hällström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Nils Arthur Gabriel af Hällström
Syntynyt: 6. joulukuuta 1867 Lempäälä
Kuollut: 20. tammikuuta 1933 (65 vuotta) Tampere
Ammatti:  arkkitehti
Puoliso:  Natalia af Hällström (o.s. Karsten)
Lapset:  Raoul af Hällström Roland af Hällström
Nils Arthur Gabriel af Hällström (6. joulukuuta 1867 Lempäälä – 20. tammikuuta 1933 Tampere) oli suomalainen arkkitehti.