stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Screaming Life/Fopp
Aiheesta muualla

Screaming Life/Fopp Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Screaming Life/Fopp Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Soundgarden
| --- | --- |
Studioalbumit::   Ultramega OK  Louder Than Love  Badmotorfinger  Superunknown  Down on the Upside  King Animal 
EP:t::   Screaming Life  Fopp  Loudest Love  SOMMS  Songs from the Superunknown 
Kokoelma::   Screaming Life/Fopp  A-Sides  Telephantasm 
Videot::   Louder Than Live  Motorvision 
Singlet::   "Hunted Down"  "Flower"  "Loud Love"  "Hands All Over"  "Room a Thousand Years Wide"  "Jesus Christ Pose"  "Outshined"  "Rusty Cage"  "Spoonman"  "Black Hole Sun"  "Fell on Black Days"  "My Wave"  "The Day I Tried to Live"  "Superunknown"  "Pretty Noose"  "Burden in My Hand"  "Blow Up the Outside World"  "Ty Cobb"  "Bleed Together" 
Aiheeseen liittyvää::   Grunge  Audioslave  Hater  Temple of the Dog
Running Free

| ”Running Free” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Iron Maiden
 Julkaistu: 8. helmikuuta 1980
 Tekijä(t): Steve Harris, Paul Di'Anno
 Tyylilaji: NWOBHM, heavy metal
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
|   | ”Running Free” 1980 | ”Sanctuary” 1980 |
"'Running Free'" on Iron Maidenin ensimmäinen single samannimiseltä albumilta ja myös ensimmäinen yhtyeen julkaisema single. Julkaisupäivä oli 8. helmikuuta 1980. Singlen b-puolelta löytyy "Burning Ambition". Singlen kansikuva on ensimmäinen Derek Riggsin yhtyeelle piirtämä ja siten myös Eddien ensiesiintyminen levynkannessa.
Single nousi Ison-Britannian singlelistalla sijalle 34 ja sitä myytiin ensimmäisellä viikolla yli 10 000 kappaletta, mikä oli aloittelevalle yhtyeelle varsinkin ilman radiosoittoa erinomainen saavutus. Kappale on yksi ensimmäisiä Harrisin kynästä lähteneitä kappaleita, peräisin ajoilta jolloin hän soitti Gypsy's Kississä. Albumilla sävellysmeriitti on annettu myös silloiselle laulajalle Paul Di'Annolle.
Running Free on ollut vuosikaudet yhtyeen konserttien settilistalla. Vuonna 1985 kappaleesta julkaistiin liveversio singlenä.
Kappaleet

Running Free – 3.16 (säv. Harris/Di'Anno)
Burning Ambition – 2.42 (säv. Harris)
Kappaleet > Japanin versio

Prowler – 3.55 (säv. Harris)
Running free – 3.16 (säv. Harris/Di'Anno)
Kokoonpano

Paul Di'Anno – laulu
Steve Harris – basso ja taustalaulu
Dave Murray – kitara
Dennis Stratton – kitara ja taustalaulu (vain "Burning Ambition")
Clive Burr – rummut (vain "Running Free")
Doug Sampson – rummut (vain "Burning Ambition")
Vuoden 1985 versio

| ”Running Free (Live)” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Live After Death
 B-puoli: ”Sanctuary (Live)” ”Murders in the Rue Morgue (Live)”
 Äänitetty : Kalifornia Long Beach Arena maaliskuu 1985
 Julkaistu: 23. syyskuuta 1985
 Formaatti: LP
 Tekijä(t): Steve Harris, Paul Di’Anno
 Tuottaja(t): Martin Birch
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
| ”Aces High” 1984 | ”Running Free (Live)” 1985 | ”Run to the Hills (Live)” 1985 |
Running Free julkaistiin uudelleen singlenä vuonna 1985, jolloin yhtye julkaisi sen livealbumiaan Live After Death varten äänitettynä live-versiona. Single julkaistiin 23. syyskuuta 1985 b-puolinaan live-versiot basisti Steve Harrisin, kitaristi Dave Murrayn ja yhtyeen entisen laulajan Paul Di’Annon alun perin yhtyeen esikoisalbumille Iron Maiden kirjoittamasta kappaleesta ”Sanctuary” ja Steve Harrisin yhtyeen toiselle studioalbumille Killers kirjoittamasta kappaleesta ”Murders in the Rue Morgue”. Singlen kappaleista ”Running Free” ja ”Sanctuary” äänitettiin Live After Deathia varten vuoden 1985 maaliskuussa Kalifornian Long Beach Arenalla ja ”Murders in the Rue Morgue” vuoden 1984 lokakuussa Lontoon Hammersmith Odeonissa.
Kappaleet

"Running Free" (live - Long Beach Arena, Long Beach, Kalifornia 14-17 Maaliskuu 1985) (Harris, Di'Anno) - 3:26
"Sanctuary" (live - Long Beach Arena, Long Beach, Kalifornia 14-17 Maaliskuu 1985) (Iron Maiden) - 4:38
"Murders In The Rue Morgue" (live - Hammersmith Odeon, Lontoo-12 Lokakuu(Harris) - 4:30
Kokoonpano

Bruce Dickinson – laulu
Steve Harris – basso
Adrian Smith – kitara
Dave Murray – kitara
Nicko McBrain – rummut
Shell-Haus

Shell-Haus.
Yksityiskohta aaltoilevasta julkisivusta.
Shell-Haus on rakennus Berliinin Tiergartenissa Landwehrkanalin varrella. Sitä pidetään aikansa arkkitehtuurin mestariteoksena. Kymmenkerroksinen talo valmistui vuosina 1930–1932 arkkitehti Emil Fahrenkampin suunnittelemana. Se oli yksi Berliinin ensimmäisiä teräsrunkoisia kerrostaloja. Sen rakennutti pääkonttorikseen Rhenania-Ossag AG, josta myöhemmin tuli öljy-yhtiö Shellin saksalainen tytäryhtiö. Rakennusta käytti vuodesta 1934 alkaen Saksan laivaston johto, toisen maailmansodan jälkeen Berliinin sähkölaitos BEWAG ja vuodesta 2000 alkaen kaasulaitos GASAG.
Shell-Hausin erikoisuus on sen aaltoileva julkisivu ja pyöristetyt kulmat. ”Aaltoja” on julkisivussa kaikkiaan kuusi ja rakennus kasvaa portaittain kuusikerroksisesta kymmenkerroksiseksi. Julkisivumateriaalina toimii roomalainen travertiini. Kun huonoon kuntoon päässeet julkisivulaatat uusittiin vuonna 1999, jouduttiin sitä varten avaamaan uudelleen Rooman lähellä sijainnut, jo kertaalleen suljettu louhos. Rakennus on suojeltu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shell-Haus Wikimedia Commonsissa
Seututie 176

Seututie 176 eli Lapinjärventie on Loviisasta Lapinjärvelle johtava kaksikaistainen seututie. Tie alkaa seututiellä 170 olevasta kiertoliittymästä ja kulkee Loviisan ohikulkutien yli pohjoiseen. Tie päättyy Lapinjärvellä valtatien 6 liittymään. Tiellä on yksi rautatien tasoristeys. Tien pituus on 20 kilometriä ja sen nopeusrajoitus vaihtelee välillä 50–80 km/h.
Screamin’ Jay Hawkins

Screamin’ Jay Hawkins esiintymässä Torontossa vuonna 1979.
Screamin’ Jay Hawkins, oikealta nimeltään Jalacy Hawkins, (18. heinäkuuta 1929 – 12. helmikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja ja pianisti. Hänen tavaramerkkinsä oli syvä, teatraalisia murahduksia ja huutoja hyödyntävä laulutyyli.
Hawkinsin tunnetuin kappale on ”I Put a Spell on You” (1956), josta ovat myöhemmin levyttäneet oman versionsa myös muun muassa Nina Simone, Joe Cocker, Creedence Clearwater Revival ja Marilyn Manson. Myös Hawkins itse levytti laulusta vuonna 1979 uuden version. Kappale on keskeisessä osassa Jim Jarmuschin elokuvassa Muukalaisten paratiisi (1984), jossa Hawkins myös esiintyi sivuroolissa. Hän esiintyi myös vuoden 1978 musiikkielokuvassa Kuumaa vahaa.
Valikoitu julkaisuluettelo > Singlet

1956 I Put a Spell On You/Little Demon [OKeh 7072]
1957 You Made Me Love You/Darling, Please Forgive Me [OKeh 7084]
1957 Frenzy/Person to Person [OKeh 7087]
1958 Alligator Wine/There's Something Wrong With You [OKeh 7101]
1958 Armpit #6/The Past [Red Top 126]
1962 I Hear Voices/Just Don't Care [Enrica 1010]
1962 Ashes/Nitty Gritty - w/ Shoutin' Pat (Newborn) [Chancellor 1117]
1966 Poor Folks / Your Kind of Love [Providence 411]
1970 Do You Really Love Me/Constipation Blues [Philips 40645]
1973 Monkberry Moon Delight/Sweet Ginny [Queen Bee 1313]
Valikoitu julkaisuluettelo > Albumit

1958 At Home with Screamin' Jay Hawkins (Okeh/Epic)
1965 The Night and Day of Screamin' Jay Hawkins (Planet)
1969 What That Is! (Philips)
1970 Because Is in Your Mind (Armpitrubber) (Philips)
1972 Portrait of a Man and His Woman (Hotline)
1977 I Put a Spell on You (Versatile)
1983 Real Life (Zeta)
1984 Screamin' Jay Hawkins and The Fuzztones Live (Midnight Records) - live
1988 At Home with Jay in The Wee Wee Hours (Midnight Records) - live
1988 Live & Crazy (Blue Phoenix) - live
1990 The Art of Screamin' Jay Hawkins (Spivey)
1991 Black Music For White People (Bizarre/Straight Records/Planet Records)
1991 I Shake My Stick at You (Aim)
1993 Stone Crazy (Bizarre/Straight/Planet)
1994 Somethin' Funny Goin' On (Bizarre/Straight/Planet)
1993 Rated X (Sting S) - live
1998 At Last (Last Call)
1999 Live at the Olympia, Paris (Last Call)
Sanoma Television

Sanoma Television Oy (vuoteen 2008 SanomaWSOY Television Oy / SW Television Oy) oli Sanoman sähköisen viestinnän liiketoimintaryhmän Sanoma Entertainmentin (entinen SWelcom) televisiotoimintojen fuusiossa muodostunut yhtiö, joka toimi vuosina 2006–2010. Se muodostettiin yhdistämällä SWelcomin televisiotoiminnat eli Nelonen Media, Helsinki Televisio ja Tuotantotalo Werne. Se aloitti toimintansa nimellä SW Television 1. tammikuuta 2006.
DNA Oy sopi sittemmin Sanoman kanssa Sanoma Entertainment -liiketoimintaryhmään kuuluneen Welhon liiketoiminnan ostamisesta. Liiketoimintajärjestelyn yhteydessä DNA toteutti suunnatun osakeannin siten, että Sanomasta tuli DNA:n toiseksi suurin omistaja 21 prosentin osuudella. Kaupan toteutumisen ehtona oli kilpailuviranomaisten ja valtioneuvoston hyväksynnät. DNA:n ja Sanoman välinen sopimus Welhon liiketoiminnan myymisestä DNA:lle astui virallisesti voimaan 30. kesäkuuta 2010. Sanoma Television lakkautettiin 1. tammikuuta 2011.
Oy Ruutunelonen Ab oli televisioyhtiö, joka tunnettiin paremmin nimellä Nelonen, mutta nykyisin se on Sanoma Televisionin aputoiminimi. Ruutunelonen perustettiin 3. heinäkuuta 1996. Suomen Medianelonen ja Ruutunelonen fuusioituivat vuoden 2005 alussa, ja tuolloin yrityksen nimeksi jäi Ruutunelonen.
Sanoma Televisioniin kuulunut televisiotuotantoyhtiö Tuotantotalo Werne myytiin sen toimivalle johdolle 1. syyskuuta 2006.
Satan Sez ”Kill !”

| Satan Sez ”Kill !” Nazi Death Camp |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: tammikuu 2009
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Red Lounge
Nazi Death Campin muut julkaisut
| Nazi Death Camp 2009 | Satan Sez ”Kill !” 2009 | The Complete Mongo Punk Sessions 2009 |
Satan Sez ”Kill !” on punkyhtye Nazi Death Campin EP-levy, joka julkaistiin tammikuussa 2009 levymerkillä Red Lounge Records. Siitä julkaistiin 530:n kappaleen painos, joista 100 vaihtoehtoisella kansikuvalla ja 30 käsin numeroituna.
Kappaleet > A-puoli

Satan Sez "Kill !"
Abortion Clinic Boogie
Kappaleet > B-puoli

This Is the Planet of the Apes
Ankee aamu
Silvino Martínez

Silvino Martínez
Silvino Martínez (12. syyskuuta 1898 – 27. tammikuuta 1961) oli Peñaranda de Duerossa, Espanjassa syntynyt, Argentiinassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Juan de Cuyon hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1921 ja nimitettiin Rosarion hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Canathan titulaaripiispaksi 7. lokakuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Caggiano, jota avustivat Nicolás Fasolino ja Froilán Ferreira Reinafé.
Martínez sai 23. lokakuuta 1954 nimityksen San Nicolás de los Arroyosin hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. lokakuuta 1955. Hän sai uuden nimityksen Rosarion piispaksi 21. syyskuuta 1959, ja hänet asetettiin tähän virkaan 12. joulukuuta. Hän kuoli 62-vuotiaana virassa.
Silvio Baracchini

| Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Maa:   Italia> .Miesten vesipallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Montreal 1976 | joukkuekilpailu |  |
Silvio Baracchini (s. 28. elokuuta 1950 Genova) on italialainen entinen vesipalloilija.
Baracchini osallistui vuoden 1972 kesäolympialaisiin Münchenissä ja kuului siellä kuudenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen. Hän kilpaili myös vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa saaden joukkueineen hopeaa.
Silvinit

OAO Silvinit (ven. ОАО «Сильвинит», OAO Silvinit) oli vuoteen 2011 saakka suuri venäläinen kalium-lannoitteiden valmistaja ja pörssiyhtiö. Yhtiön kaivokset sijaitsivat Solikamskin kaupungissa Permin aluepiirissä.
Solikamskin kaivoksen jätevuoria (2009)
Vuonna 2011 yritys liitettiin osaksi Uralkalia, josta yhtiöstä kasvoi liitoksen seurauksena maailman suurin kaliumkarbonaatin eli potaskan tuottaja noin 20 prosentin osuudella maailmanmarkkinoista.
Se oli silloin, nyt on toisin

| Se oli silloin, nyt on toisin> That Was Then... This Is Now |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christopher Cain
Käsikirjoittaja:  Emilio Estevez
Perustuu:  S. E. Hintonin romaaniin Olimme kuin veljet
Tuottaja:  Alan Belkin
Säveltäjä:   Bill Cuomo  Keith Olsen 
Kuvaaja:  Juan Ruiz Anchía
Leikkaaja:  Ken Johnson
Lavastaja:  Victoria L. Hinton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Media Ventures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Se oli silloin, nyt on toisin (videona nimellä Asfalttiviidakko, That Was Then... This Is Now) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu S. E. Hintonin romaaniin Olimme kuin veljet. Elokuvan pääosia esittävät Emilio Estevez, Craig Sheffer, Larry B. Scott, Brooks Gardner, Matthew Dudley, Jill Schoelen, Kim Delaney, Barbara Babcock, Frank Howard ja Morgan Freeman. Elokuvan on ohjannut Christopher Cain.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Se oli silloin, nyt on toisin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Se oli silloin, nyt on toisin Elonet.
Silvio Barbato

Silvio Barbato vuonna 2008.
Silvio Barbato (11. toukokuuta 1959 – 1. kesäkuuta 2009) oli italialaissyntyinen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen perheensä muutti Brasiliaan isän työn perässä vuonna 1970. Barbato opiskeli orkesterinjohtoa Brasiliassa Cláudio Santoron ja sävellystä Italiassa Azio Corghin johdolla. Hän pyrki itse tekemään Santoron musiikkia tunnetummaksi, sillä tämä ei elämänsä aikana saavuttanut laajaa mainetta Brasilian ulkopuolella. Barbatolla oli myös filosofian tohtorin arvo Chicagon yliopistolta.
Barbato esiintyi Brasiliassa ensi kertaa 25-vuotiaana, jolloin hän johti Toscan esityksen. Puccinin lisäksi hän johti muun muassa Berlioz'n, Bellinin, Verdin ja Villa-Lobosin teosten esityksiä. Barbato toimi Brasílian kansallisteatterin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuosina 1989–1992 ja sai uuden nimityksen samaan virkaan vuonna 1999. Luiz Fernando Malheiron erottua vuonna 2002 protestiksi hallituksen rahoituksen leikkauksien takia Barbato seurasi häntä Rio de Janeiron Teatro Municipalin johdossa.
Barbato oli Villa-Lobos: Uma Vida di Paixão -elokuvan (2000) musiikillinen ohjaaja. Elokuva sai Cinema Brazil Grand Prizen parhaasta musiikista.
Barbato kuoli lento-onnettomuudessa Air Francen lennolla 447 Rio de Janeirosta Pariisiin. Säveltäjänä Barbaton tuotantoon kuului kaksi esitettyä oopperaa; kolmannen käsikirjoitus katosi lennon mukana.
Samuel Soramies

| Samuel Soramies |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Heidelberg, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa  Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Adler Mannheim
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Red Bull Hockey Juniors (AlpsHL) Heilbronner Falken (DEL2) Ravensburg Towerstars (DEL2) Starbulls Rosenheim (Saksa3) ERC Ingolstadt (DEL) Augsburger Panther (DEL)
NHL-varaus:  ei varattu
Samuel Soramies (s. 30. kesäkuuta 1998 Heidelberg, Saksa) on saksalais-suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan pääsarja DEL-liigajoukkue Adler Mannheimissa. Ensimmäiset DEL-ottelunsa hän pelasi kaudella 2018–2019 Adler Mannheimin joukkueessa. Soramies edustaa Saksan maajoukkuetta.
Soramies on edustanut Saksaa alle 18-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden joukkueissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Soramies pelasi vuoden 2022 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän pelasi myös vuoden 2023 maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen hopeaa. Soramiehellä on myös Suomen kansalaisuus, ja hän puhuu sujuvaa suomea.
Yksityiselämä

Soramiehen juuret ovat Keravalla, missä hänen isovanhempansa ja serkkuja asuu. Samuel Soramiehen isä muutti Suomesta aikanaan Saksaan, kun hänen pappisisänsä sai sieltä töitä. Samuelin isä jäi Saksaan ja avioitui saksalaisen naisen kanssa. Samuelin isovanhemmat palasivat Suomeen. Samuel Soramies onkin asunut koko elämänsä Saksassa.
Samuel Taylor Coleridge

Samuel Taylor Coleridge.
Samuel Taylor Coleridge (21. lokakuuta 1772 Ottery St. Mary, Devon, Englanti – 25. heinäkuuta 1834 Highgate, Englanti) oli englantilainen runoilija, kirjallisuuskriitikko ja filosofi, joka oli ystävänsä William Wordsworthin kanssa yksi englantilaisen romantiikan perustajia. Lisäksi hän oli yksi niin kutsutuista Englannin järvialueen runoilijoista. Hänet tunnetaan parhaiten runoistaan Kublai-kaani sekä Vanhan merimiehen tarina (The Rime of the Ancient Mariner) sekä merkittävimmästä proosateoksestaan Biographia Literaria.
Coleridgen isä oli pappi, ja poikakin oli vanhemmiten vakaumukseltaan uskonnollinen, vaikka hän nuorempana oli äärimmäisen radikaali ja vastusti dogmiuskoa. Hänen ihanteensa oli John Milton. Opiskellessaan Cambridgen yliopistossa hän tutustui Robert Southeyhin, joka sai hänet radikalisoitumaan. Yhdessä he kirjoittivat näytelmän The Fall of Robespierre (1794) ja suunnittelivat kahdentoista avioparin yhteistä kommuunia Pennsylvaniaan. Tätä tarkoitusta varten he itse valitsivat aviopuolisoikseen sisarukset. Tämä pienyhteisö sai sittemmin nimen lakistit (lakists), johon kuului kolme järvikoulun runoilijaa, Southey, Coleridge ja Wordsworth. Nimi Järvikoulu juontuu siitä, että he kaikki viettivät osan elämästään Cumberlandin järvien rannoilla. Yhteistä heille oli myös se, että he nuoruudessaan ihailivat Ranskan vallankumouksen aatteita. Coleridgen runoelmat ovat haaveellisia kuvauksia täynnä hehkuvaa tunnetta ja mystillistä luonnonihailua.
Coleridgen pääteokset ovat runoelmat Christabel ja The Ancient Mariner. Lisäksi on hänen runotuotteistaan mainittava romanssi "Genevieve", rajun ylevä rapsodia "Fire, Famine and Slaughter" ja draama Remorse. Pienet runonsa hän on julkaissut kolmena kokoelmana: Juvenile poems, Sibylline Leaves ja Miscellanous Poems. Elämäänsä ja kirjallista toimintaansa Coleridge on kuvannut teoksessa Biographical sketches of my literary life and opinions. Coleridge opiskeli vuosina 1798–1800 Göttingenissä saksalaista kirjallisuutta ja välitti sen tuntemusta englantilaisille. Hän käänsi Friedrich Schilleriä englanniksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Samuel Taylor Coleridge Wikiaineistossa (englanniksi)
Samuel Taylor Coleridge Wikisitaatiteissa (englanniksi)
Se on gangsta

| Se on gangsta OG Ikonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: 3rd Rail Music
OG Ikosen muut julkaisut
| OG Mixtape 2012 | Se on gangsta 2014 | Samas tilas, eri kuplas 2015 |
Se on gangsta on rap-artisti OG Ikosen toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 23. toukokuuta 2014. Albumi julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta. Albumin kappaleista "Hämärää" ja "Oma herra" on julkaistu musiikkivideot.
Kappaleet

Intro – 0.32
Oma herra – 2.38
Se on gangsta – 2.55
Audiosnuffia – 3.06  (mukana Petos)
Taivas putoo niskaan – 2.27
Kaikki tai ees jotai – 2.52  (mukana Jo-Z)
Hermanni-funk – 2.13
Opin tanssii – 2.36
Ankhronikka – 2.54  (mukana Liigalaiska)
Kuolleen kylän säätäjä – 3.26
Takasi mettään – 3.16
Hämärää – 4.55
Arvostelut

Soundi:
Saunders-Roe Princess

Saunders-Roe Princess-lentovene Farnboroughissa vuonna 1953.
Saunders-Roe S.R.45 Princess oli brittiläinen, matkustajaliikenteeseen tarkoitettu lentovene.
Kaksikerroksinen matkustamoltaan oleva kone oli hyvin suuri ja ylellinen. Sen omamassa ylitti 150 000 kg, siipien kärkiväli oli noin 67 metriä, pituus oli noin 45 metriä. Sen voimalaitteina oli kymmenen Bristol Proteus potkuriturbiinia, joista kahdeksan oli varustettu kaksoispotkurein. Kaksoispotkurit olivat vastakkaissuuntiin pyöriviä. Luksusluokan lentovene valmistui vuonna 1952. Kone kykeni ottamaan 200 matkustajaa, sen huippunopeus oli 612 km/h ja matkanopeus 579 km/h. Koneen kantama oli lähes 8 500 kilometriä.
Konetyyppi valmistui aikana, jolloin suihkumatkustajakoneet tekivät voimallista läpimurtoaan. Princess jäi pian näiden jalkoihin, sillä se ei ollut kovin kustannustehokas. Tiettävästi vain yksi koneyksilö rekisteröitiin ilma-aluksena: G-ALUN. Konetyypin suorana edeltäjänä voitaneen pitää Boeing 314 Clipperiä.
Se on päätetty

| Se on päätetty Lord Est |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: dancehall, R&B, pop
 Levy-yhtiö: Hype Records
Lord Estin muut julkaisut
| Trilogy 2009 | Se on päätetty 2009 | Sonmoro senjoro 2011 |
Se on päätetty on dancehall-artisti Lord Estin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Albumin ensimmäinen single "Nyt saa juhlia taas" kuultiin ensimmäisen kerran YleX:llä vappu-aattona 2009. Albumin toinen single oli "Tänään räjähtää". Kappaleen radioversiossa on mukana myös Åke Blomqvist.
Kappaleet

Nyt saa juhlia taas – 3.32
Yöajelu – 3.53
Keho on mun temppeli – 3.36
Jään tuijottaan silmiin – 4.00
Pikavippi – 3.51
Se on päätetty – 3.01
Missään ei näy valoo – 4.07 (mukana Nelli Saarikoski)
Uusavuton – 2.59
Hehku – 3.21
Tänään räjähtää – 3.26
Sä poissa oot – 3.30
Arvostelut

Desibeli.net:
Seututie 162

Seututie 162 on seututie Uudellamaalla. Se johtaa Mäntsälän Sääksjärveltä Pukkilan kautta Myrskylään. Seututie 162:n eri osuuksilla on useita eri tienimiä. Pukkilan kunnanhallitus on ehdottanut Uudenmaan ely-keskukselle tien kunnostamista.
| aloituskohta  | tiennimi | päättymiskohta | kunta |
| --- | --- | --- | --- |
| kantatie 55 | Pukkilantie | Mäntsälän-Pukkilan raja | Mäntsälä |
| Mäntsälän-Pukkilan raja | Mäntsäläntie | Keskustie, Pukkila - Porvoontie, Pukkila | Pukkila |
| Keskustie, Pukkila - Porvoontie, Pukkila | Myrskyläntie | Pukkilan-Myrskylän raja | Pukkila |
| Pukkilan-Myrskylän raja | Pukkilantie | seututie 167, Koskenkyläntie | Myrskylä |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 162 Wikimedia Commonsissa
Liittymät välillä Sääksjärvi–Myrskylä
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
|  |  |  |  |   | Porvoo |
|  |   |  | Sääksjärvi | 11794 Purola 11734 Sääksjärvi | Purola, Sääksjärvi |
|  |   |  |  |  | Metsäkulma |
|  |   |  | Pukkila |   | Pukkila, Askola |
|  |  |   | Pukkila | Porvoonjoki |  |
|  |   |   |  | Puntarmäentie | Juornaankylä |
|  |   |  | Kantele |  | Kantele, Kankkila |
|  |   |   |  | Pakaantie | Pakaa 12 |
|  |  |  | Myrskylä |   Orimattilantie Lahden-Koskenkylän tiellä | Orimattila, Koskenkylä |
Saunders-Roe SR.53

Saunders-Roe SR.53:n esittely vuoden 1957 Farnborough'n ilmailunäyttelyssä.
Saunders-Roe SR.53 (Saro SR.53) oli brittiläinen, Saunders-Roen suunnittelema suihkuhävittäjän prototyyppi. Se ei koskaan valmistunut sarjatuotantoon asti, sillä vain 2 koneyksilöä valmistui. Koneen ensilento tapahtui 1957. Lyhyen kantaman yliäänikoneeksi tarkoitettu torjuntahävittäjä-tyyppi oli suunniteltu +2.0 Machin nopeuteen. Viper-suihkumoottori olisi siihen tarkoitukseen ollut selkeästi alitehoinen. Siksi koneeseen kaavailtiinkin apumoottorina toimivaa rakettimoottoria. Profiililtaan keskitasoisessa (siipitasot rungon keskikorkeudella) koneessa oli niin kutsuttu T-peräsin, jollaista käyttivät Fairey Delta 1, Gloster Javelin ja McDonnell F-101 Voodoo. Aseistuksena kaavailtiin sekä raketteja että ilmataisteluohjuksia.
RAF:n käyttöön suunniteltu piirrosmallinnus Saro SR.53-konetyypistä.
Käännös suomeksi
Sanomalaitejärjestelmä

Sanomalaitejärjestelmä on kenttäviestiverkossa toimiva kokonaisuus, jossa sanomalaiteverkon rungon muodostavat toisiinsa kytketyt keskussanomalaitteet. Keskussanomalaitteiden avulla kyetään olemaan yhteydessä toisiin keskussanomalaitteisiin, joita voi keskussanomalaiterunkoverkossa olla yhdeksän, keskussanomalaitteisiin liitettyihin sanomalaitteisiin sekä muihin keskussanomalaiterunkoverkkoihin ja tilaajiin.
Keskussanomalaitteet voivat vastaanottaa ja reitittää tilaajien sanomalaitteiden lähetteitä. Keskussanomalaitteessa voi olla tilaajia varten 29 aikajakoista paikkaa.