stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miesten Divari-kausi 2021–2022
Joukkueet 2021–2022

| Joukkue | Kunta | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Welhot | Kuopio | Kuopio-halli | 1997 | Simo Leppänen |
| Rangers | Kirkkonummi | Jokirinteen liikuntahalli | 1992 | Sebastian Fager-Pintilä |
| SaiPa | Lappeenranta | Lappeenrannan urheilutalo | 2020 | Mikael de Anna |
| LNM | Liminka | Krankka-areena | 1997 | Jari Karjalainen |
| FBC Turku | Turku | Kupittaan palloiluhalli | 1995 | Mikko Stenfors |
| Koovee | Tampere | Kauppi Sports Center | 1996 | Arto Riihimäki |
| Soittorasia | Tampere | Spiral-Halli | 2004 | Seppo Randelin |
| O2-Jyväskylä | Jyväskylä | Palokan koulukeskus | 2001 | Jouni Juurela |
| M-Team | Helsinki | Arena Center Ruskeasuo | 1996 | Teemu Kalinainen |
| Hawks | Helsinki | Arena Center Myllypuro | 2015 | Petteri Bergman |
| Josba | Joensuu | Joensuu Areena | 1988 | Antti Ruokonen |
| Pirkat | Pirkkala | Pirkkalan vapaa-aikakeskus |  | Petri Järvenpää |
| ÅIF | Sipoo | Ingman Areena, Söderkulla | 1995 | Sebastian Freudenthal |
| SalBa | Rauma | Rauman Kauppaoppilaitos | 1993 | Joni Rokosa |
Runkosarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  M-Team  | 26 |  15 |  4  |  3  |  4   |  156  |  108  | +48 | 56 |
| 2 |  LNM  | 26 |  14 |  6  |  1  |  5   |  184  |  135  | +49 | 55 |
| 3 |  Koovee  | 26 |  15 |  2  |  5  |  4   |  171  |  134  | +37 | 54 |
| 4 |  FBC Turku  | 26 |  13 |  5  |  2  |  6   |  167  |  124  | +43 | 51 |
| 5 |  Josba  | 26 |  13 |  2  |  6  |  5   |  133  |  112  | +21 | 49 |
| 6 |  SaiPa  | 26 |  11 |  3  |  2  |  10  |  144  |  143  | +1 | 41 |
| 7 |  SC Hawks  | 26 |  10 |  3  |  5  |  8   |  128  |  127  | +1 | 41 |
| 8 |  O2-Jyväskylä  | 26 |  10 |  2  |  3  |  11  |  144  |  142  | +2 | 37 |
| 9 |  SalBa  | 26 |  11 |  0  |  2  |  13  |  147  |  138  | +9 | 35 |
| 10 |  ÅIF  | 26 |  7  |  3  |  6  |  10  |  131  |  145  | -14 | 33 |
| 11 |  Soittorasia  | 26 |  8  |  4  |  0  |  14  |  139  |  172  | -33 | 32 |
| 12 |  Rangers  | 26 |  7  |  2  |  0  |  17  |  117  |  144  | -27 | 25 |
| 13 |  Pirkat  | 26 |  5  |  3  |  3  |  15  |  121  |  174  | -53 | 24 |
| 14 |  Welhot  | 26 |  3  |  1  |  2  |  20  |  105  |  189  | -84 | 13 |
F-Liiga Karsinta

F-liigassa sijalle 12 sijoittunut joukkue eli Karhut ja Divarin seitsemän parasta pelaavat kolmivaiheiset karsinnat, joiden voittaja pelaa F-liigassa kaudella 2022-2023. Jatkopaikka aukeaa kullakin kierroksella kolmella voitolla.
Matjaž Vrhovnik

| Mitalit> Maa:   Slovenia.Miesten alppihiihto.Slovenian mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Miesten alppihiihto.Slovenian mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Miesten alppihiihto.Slovenian mestaruuskilpailut  | Maa:   Slovenia> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rogla 1998 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Krvavec 2000 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Soriska Planina 1997 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Maribor 1995 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Rogla 1999 | pujottelu |  |
Matjaž Vrhovnik (s. 6. toukokuuta 1972 Ljubljana, Slovenian ST) on Jugoslaviaa ja Sloveniaa urallaan edustanut slovenialainen alppihiihtäjä.
Vrhovnik sijoittui kolmanneksi pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailussa kaudella 1999–2000. Hän voitti Adelbodenin osakilpailun, oli toinen Kitzbühelissä sekä kolmas Chamonix'ssa ja Bormiossa. Nämä olivat hänen uransa ainoat palkintokorokepaikat.
Arvokilpailuissa Vrhovnik oli parhaimmillaan seitsemästoista Naganon olympiapujottelussa 1998. Hän lopetti uransa keväällä 2003.
Massachusetts Bay Transit Authority

Massachusetts Bay Transit Authority (lyhenteet: MBTA, T), on Massachusettsin osavaltion vuonna 1964 perustama metro- lähijuna-, lautta- ja bussiyhtiö Suur-Bostonissa. Se on matkustajamäärältään Yhdysvaltojen neljänneksi suurin.[lähde? ] Vuonna 2008 matkustajia kaikissa liikennevälineissä oli yhteensä melkein 1,3 miljoonaa joka päivä. Metrolinjoja on neljä: vihreä, punainen, sininen ja oranssi, niistä jokainen kerää noin puoli miljoonaa matkustajaa arkipäivisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Massachusetts Bay Transit Authority Wikimedia Commonsissa
MBTA.com (englanniksi)
MBTA Advisory Board (englanniksi)
Yhdysvaltain metrojärjestelmät
Baltimore Metro Subway
Bay Area Rapid Transit
Chicago ’L’
Honolulun metro
Los Angelesin metro
Massachusetts Bay Transit Authority
Metropolitan Atlanta Rapid Transit Authority
Metrorail (Miami)
New Yorkin metro
PATCO Speedline
Port Authority Trans-Hudson
Punainen linja (Cleveland)
San Juan Tren Urbano
Southeastern Pennsylvania Transportation Authority
Washingtonin metro
Mikrotransaktio

Mikrotransaktio (engl. Microtransaction) on mikromaksuihin perustuva ansaintamalli, joka esiintyy usein ilmaispeleissä. Mikrotransaktioilla ostetaan virtuaalisia hyödykkeitä ja niiden käyttö on tavallista mobiilipeleissä.
Mikrotransaktioiden myynti perustuu ihmisten psykologialle, jota hyödynnetään suunnittelussa. Heräteostokset hyödyntävät impulsiivisuutta ja ostotilaisuuksia rajoittamalla pakotetaan tekemään hätäisiä päätöksiä. Erilaisia keinoja käytetään, jotta pelaajat ovat onnettomia ja ostaminen tekee heidät onnelliseksi. Myös ihmisten inhoa häviämistä kohtaan käytetään hyväksi kun peliä voi jatkaa käyttämällä lisää rahaa.
Loot box on tavallinen ja yleistyvä muoto mikrotransaktioille. Belgia on kieltänyt loot boxien käytön peleissä ja Havaiji tarkastelee mikrotransaktioiden kieltämistä. Eurooppalainen kuluttajainsuojajärjestö (BEUC) ja jäsenvaltiot aloittivat syyskuussa 2024 toimen digitaalisien esineiden myyntiin liittyen.
Historia

Mikrotransaktioiden yleistyminen liitetään "freemium" ilmaispeleihin 2000-lukun alkuun. Vuonna 2003 julkaistu MapleStory mahdollisti virtuaaliesineiden ostaminen pelin sisäisellä valuutalla, jota ostettiin oikealla rahalla. Virtuaaliesineet olivat tyypillisesti kosmeettisia. 2010-luvulla mobiilipelit alkoivat käyttää mikrotransaktioita pelin etenemiseen vaikuttaviin esineisiin. 2010-luvun lopulla mikrotransaktiot levisivät laajemmin ja loot boxien myötä samankaltaisuudet uhkapelaamiseen herättivät huomion. Lisäksi joitakin pelejä syytettiin "pay to win" (suom. maksa voittaaksesi) menetelmistä, jotka muuttavat pelien balanssia.
Käännös suomeksi
Meksikon kansalliskirjasto

| Meksikon kansalliskirjasto> Biblioteca Nacional de México |
| --- | --- |
 Meksikon kansalliskirjaston sisäänkäynti.
Osoite:  Centro Cultural Universitario, Ciudad Universitaria, Del. Coyoacán, C. P. 04510 México, Meksiko
Koordinaatit:  19.3165°N, 99.1850°W
Omistaja:  Meksikon valtio
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meksikon kansalliskirjasto (esp. Biblioteca Nacional de México, BNM) on Méxicossa toimiva Meksikon valtion kansalliskirjasto.
Nykyisen kansalliskirjaston edeltäjä oli 26. lokakuuta 1833 perustettu kirjasto. Meksikon kansalliskirjasto on kerännyt ja dokumentoinut Meksikon kansallisprintöntöä vuodesta 1846 lähtien. Kirjasto avattiin yleisölle 30. marraskuuta 1867, jolloin sen kokoelmiin kuului noin 91 000 teosta.
Vuodesta 1929 kansalliskirjasto on toiminut osana tuolloin autonomisen aseman saanutta, alkujaan jo vuonna 1551 perustettua Meksikon kansallista autonomista yliopistoa (Universidad Nacional Autónoma de México, UNAM). Vuodesta 1979 lähtien kirjasto on sijainnut UNAMin Ciudad Universitaria -kampusalueen kulttuurikeskuksessa. UNAMin kampusalue on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2007 lähtien.
Kirjaston kokoelma käsittää yli 1,25 miljoonaa nimikettä.
Samassa kulttuurikeskuksessa kansalliskirjaston kanssa sijaitsevat Meksikon kansallinen sanomalehtikirjasto (Hemeroteca Nacional de México) ja bibliografisen tutkimuksen instituutti (Institutio de Investigaciones Bibliográficas).
Kirjaston päärakennuksen ulkoseinän muraaliteokset ovat Juan O’Gormanin suunnittelemia.
Kuvia

Meksikon kansalliskirjaston rakennus yliopistoalueella. Ulkoseinän muraaliteokset ovat Juan O’Gormanin suunnittelemia.
Näkymä kirjaston lukusalista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meksikon kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
Primer informe de actividades 2016-2017 (pdf) (espanjaksi) (bnm.unam.mx)
Miljonäärien laiva (romaani)

| Miljonäärien laiva> The Golden Rendezvous.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Alistair MacLean
Kieli:  englanti
Genre:  jännityskirjallisuus
Suomennos
Suomentaja:  Aaro Vuoristo
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1962
Sivumäärä:  306
ISBN:  951-014-539-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Miljonäärien laiva on Alistair MacLeanin vuonna 1962 ilmestynyt romaani. Kirjan kustansi WSOY.
Aiheesta muualla

Miljonäärien laiva Kirjasampo.fi-palvelussa
Meidän herramme muurahaisia

| Meidän herramme muurahaisia |
| --- | --- |
Kirjailija:  Aapeli
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1954
Sivumäärä:  145
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Meidän herramme muurahaisia on Aapelin romaani vuodelta 1954. Satiirista pakinaa edustava teos pureutuu pienen kaupungin ihmiskohtaloihin ja tekee niistä oman pienoismaailmansa.
Juoni

Meidän herramme muurahaisia: kavalkadi pienestä kaupungista koostuu 43 novellimaisesta monologista, joista jokainen on yhden asukkaan ytimekäs puheenvuoro. Kulloinenkin puhuja kertoo vuorollaan omasta elämästään ja osuvin painotuksin myös muista kaupunkilaisista. Osalla tarinan henkilöistä on esikuvansa todellisuudessa, osa perustuu kirjailijan kuulemiin tarinoihin. Taustana on Kuopio ja kuopiolaisuus. Henkilökavalkadi on heterogeeninen.
Muuta

Yleisradio valmisti Aapelin romaanista kolmiosaisen televisionäytelmän Meidän herramme muurahaisia vuonna 1964. Romaanin pohjalta on tehty myös useita teatterisovituksia.
Aiheesta muualla

Agricola : Suomen humanistiverkko: Tuhansien pakinoiden mies – Aapeli
Tuhannet tunteet:  Meidän herramme muurahaisia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kulttuuri kukoistaa:  Meidän herramme muurahaisia
Paulin Bordeleau

| Paulin Bordeleau> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. tammikuuta 1953 (ikä 71) Rouyn-Noranda, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1973–1997
Seurat:  Vancouver Canucks (NHL) Quebec Nordiques (WHA) Tours (Ligue Magnus) Megève (Ligue Magnus) Mont Blanc (Ligue Magnus) Fredericton Canadiens (AHL)
Paulin Bordeleau (s. 29. tammikuuta 1953 Rouyn-Noranda, Quebec, Kanada) on kanadassa syntynyt ranskalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä sekä NHL:ssa, WHA:ssa että Ranskan pääsarjassa.
Pelaajaura

Bordeleau aloitti uransa OHA juniorisarjassa edustaen Montreal Junior Canadiensin ja Toronto Marlborosin joukkueita vuosina 1969-1973. 1973 Vancouver Canucks varasi hänet NHL:n entry draftissa ja Quebec Nordiques vastaavasti WHA:n varaustilaisuudessa. Bordeleau liittyi Vancouverin joukkueeseen jossa pelasi kolmen kauden aikana 183 ottelua ennen loikkaamistaan WHA-liigaan. Quebecissa Bordeleau pelasi toiset kolme kautta voittaen ensimmäisellä kaudellaan WHA:n mestaruuden. Kaudelle 1980-1981 Bordeleau siirtyi Ranskan pääsarjaan Toursin joukkueeseen, jossa pelasi yhden kauden ennenkuin siirtyi Megèveen. Siellä hän pelasi kevääseen 1986 ja siirtyi sitten kahdeksi kaudeksi Mont Blancin joukkueeseen. Bordeleau lopetti pelaajauransa kevääseen 1988 mutta teki vielä kaudella 1996-1997 kolmen ottelun mittaisen paluun AHL-liigan Fredericton Canadiensin joukkueessa.
Bordeleau edusti Ranskan maajoukkuetta B-rymän MM-kisoissa 1986 ja 1987 sekä Olympiaturnauksessa 1988.
Valmennusura

Pelaajauransa jälkeen Bordeleau toimi päävalmentajana puolentoista kauden ajan QMJHL:n Laval Titanissa ennenkuin sai potkut. Pian tämän jälkeen hän korvasi Robbie Ftorekin AHL-joukkue Halifax Citadelsin päävalmentajana. Siellä hän valmensi vain kyseisen kauden loppuun ennen siirtymistään Montreal Canadiensin farmijoukkue Fredericton Canadiensin päävalmentajaksi. Siellä hän valmensi syksystä 1990 kevääseen 1997 palaten tämän jälkeen vuodeksi Lavaliin. Kaudella 1998-1999 Bordeleau toimi NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin apuvalmentajana ja seuraavan kauden IHL-joukkue Detroit Vipersin päävalmentajana.
Lokakuussa 2001 hän sai pestin Saksaan Moskitos Essenin päävalmentajaksi loppukauden ajaksi. Seuraavalla kaudella hän valmensi lyhyen jakson DEL-joukkue Hannover Scorpionsia. Kauden 2003-2004 Bordeleau toimi Italiassa HC Asiagon päävalmentajana. Tämän jälkeen hän oli hetken aikaa ilman pestiä, kunnes kutsuttiin kesken kauden 2005-2006 Saksaan Augsburger Panthersin päävalmentajaksi. Augsburgissa Bordeleau valmensi syksyyn 2007 asti kunnes hänet irtisanottiin kesken kauden. Tammikuussa 2008 hänet kutsuttiin Sveitsin B-liigassa pelanneen HC Lausannen valmentajaksi loppukauden ajaksi. 
Tämän jälkeen Bordeleau palasi Kanadaan ja ryhtyi juniorijoukke Collège Esther-Blondin Phénixin päävalmentajaksi. Tässä pestissä hän toimi syksystä 2011 kevääseen 2020 kunnes jäi eläkkeelle.
Perhe

Bordeleaun pojista Paulin Bordeleau, Jr. pelasi kaksi kautta Ranskan pääsarjassa ja Sébastien Bordeleau pelasi seitsemän kautta NHL:ssa ja toimii nyt Nashville Predatorsin taitovalmentajana. Paulin Bordeleaun veljistä Christian Bordeleau pelasi 205 NHL- ja 413 WHA-ottelua ja Jean-Pierre Bordeleau 519 NHL-ottelua.
Aiheesta muualla

The Internet Hockey Database Paulin Bordeleau The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
NHL.com https://www.nhl.com/player/paulin-bordeleau-8445601
Hockey Reference https://www.hockey-reference.com/players/b/bordepa01.html
Mizuki Fujii

| Mizuki Fujii> 藤井 瑞希 |
| --- | --- |
 Fujii vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1988 (ikä 36) Ashikita, Kumamoto
Kansalaisuus:   Japani
Sulkapalloilija
Pituus:  160 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Nelinpeli |  |
Mizuki Fujii (jap. 藤井 瑞希, s. 5. elokuuta 1988 Ashikita) on japanilainen entinen sulkapalloilija ja olympiamitalisti.
Fujii osallistui urallaan kertaalleen olympialaisiin. Tämä tapahtui Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän pelasi Reika Kakiiwan parina naisten nelinpelissä. He voittivat alkuerässään intialaisparin Jwala Gutta-Ashwini Ponnappan ja singaporelaisparin Shinta Mulia Sari-Yao Lein. Huolimatta siitä, että he hävisivät alkulohkossaan taiwanilaisille Cheng Wen-hsingille ja Chien Yu-chinille, he pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierissä he voittivat tanskalaiset Christinna Pedersenin ja Kamilla Rytter Juhl 2–0 ja välierissä 2–1 kanadalaiset Alex Brucen ja Michelle Lin. Loppuottelussa kiinalaispari Tian Qing ja Zhao Yunlei olivat parempia suoraan kahdessa erässä.
Mihail Petrov (painonnostaja)

| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten painonnosto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten painonnosto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten painonnosto.MM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Södertälje 1985 | 67,5 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 1986 | 67,5 kg |  |
|  Kultaa | Ostrava 1987 | 67,5 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Reims 1987 | 67,5 kg |  |
|  Hopeaa | Katowice 1985 | 67,5 kg |  |
|  Hopeaa | Karl-Marx-Stadt 1986 | 67,5 kg |  |
Mihail Petrov on entinen bulgarialainen painonnostaja. Hän menestyi 1980-luvulla alle 67,5-kiloisten sarjassa.
Petrov voitti maailmanmestaruuden yhteistuloskilpailussa vuosina 1985, 1986 ja 1987. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1987 sekä saavutti saksalaisen Andreas Behmin takana EM-hopeaa vuosina 1985 ja 1986.
Miinalaiva Riilahti

| Miinalaiva Riilahti |
| --- | --- |
 Riilahti vuonna 1942

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Wärtsilä Crichton-Vulcan
Laskettu vesille:  14. joulukuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 23. elokuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  310 t
Pituus:  50 m
Leveys:  7,9 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  2 × Rateau-dieselmoottoria (835 kW) myöhemmin 2 × MAN-dieselmoottoria (894 kW)
Nopeus:  15 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x 75 mm tykki 1 x Bofors 40 mm 2 x Madsen 20 mm tykki
Miinat:  3 miinakiskoparia ja noin 100 miinaa
Miinalaiva Riilahti oli Suomen merivoimien miinalaiva vuosina 1940–1943. Alus oli nimetty Ruotsin ja Venäjän keisarikunnan laivastojen välisen Hangon edustalla vuonna 1714 käydyn Riilahden taistelun mukaan.
Suunnittelu

Uusille miinalaivoille, Riilahdelle ja Ruotsinsalmelle, oli osoitettu rahoitus jo 1937, mutta ne myöhästyivät aiotusta aikataulustaan. Rahat käytettiin Mäkiluodon linnakkeen kasarmeihin.
Alun perin alusluokan tehtäväksi oli määritelty panssarilaivojen saattoraivaajina toimiminen, joten niiden syväys oli vain 1,5 metriä. Riilahden aseistuksena oli yksi 75 mm:n, yksi 40 mm:n ja kaksi 20 mm:n tykkiä sekä kolme miinakiskoparia, joita varten oli noin sata miinaa. Sukellusveneiden torjuntaa varten sillä oli vesikuuntelulaitteita ja syvyyspommiheittimiä ja -pudottimia. Aluksella oli riittävästi tehoja raivauskaluston hinaamiseen. Itsensä ja muiden alusten suojaamista varten aluksilla oli tehokkaat savugeneraattorit.
Valmistus

Alus tilattiin Crichton-Vulcanilta. Se laskettiin vesille 14. joulukuuta 1940 ja palvelukseen otettaessa päälliköksi määrättiin kapteeniluutnantti Osmo Kivilinna, joka toimi aluksen päällikkönä koko sen olemassaolon ajan.
Palvelus

Jatkosodan alkaessa Riilahti ja Ruotsinsalmi aloittivat 26. kesäkuuta 1941  Suomenlahden miinoittamisen. Vuonna 1941 alus laski 850 miinaa ja 100 raivausestettä, joista suuren osan Jumindan miinasulkuun.
Vuonna 1941 alus kaappasi neuvostoliittolaisen proomun ja osallistui miinanraivausoperaatioon Hangon vuokra-alueen eteläpuolella. Kesällä 1942 alus laski 834 miinaa ja 444 raivausestettä lähinnä Suursaaren läheisyyteen. Neuvostojoukkojen noustua maihin Somerissa 8. heinäkuuta 1942 alus hälytettiin taistelupaikalle, jossa se kävi tykistötaisteluita Neuvostoliiton Itämeren laivaston aluksia vastaan, antoi tulitukea saaren puolustajille ja torjui Neuvostoliiton ilmavoimien hyökkäyksiä. Taistelun aikana laskettiin 56 lentokoneen hyökänneen Riilahden kimppuun, mutta alus selvisi. Somerin taistelu päättyi suomalaisten voittoon.
Ylipäällikkö Mannerheim nimitti 8. maaliskuuta 1943 aluksen päällikön kapteeniluutnantti Osmo Kivilinnan Mannerheim-ristin ritariksi. Perusteissa mainintaan muun muassa, että Kivilinna oli suorittanut kaikki sotatoimensa aivan uudella ja uudentyyppisellä aluksella, jonka ohjailuominaisuuksia ei kukaan tuntenut tarkasti. Aiemmin mainittujen operaatioiden lisäksi hän oli upottanut useita neuvostoliittolaisia sukellusveneitä.
Alus lähti 22. elokuuta kello 5.30 Loviisasta vartiomoottorivene 1:n kanssa sukellusveneentorjuntatehtävään Suursaaren länsipuolelle. Seuraavana päivänä kello kaksi aluksen tähystäjä havaitsi lännessä Neuvostoliiton laivaston moottoritorpedoveneitä ja suoritti hälytyksen. Vahtiupseeri oli kuitenkin antanut aiemmin käskyn sammuttaa Riilahden koneet, jotta vesikuuntelijat kuulisivat paremmin sukellusveneiden ääniä. Ennen kuin alus sai koneensa käyntiin ja ohjailuvauhtia, moottoritorpedovene TK 94 ehti  laukaista alusta kohti torpedon, joka osui aluksen vasempaan kylkeen ja katkaisi sen kahtia. Riilahti upposi kaksi minuuttia myöhemmin ja vei mukanaan 23 merisotilasta. Vartiomoottorivene 1 pelasti vedestä 11 miestä, joiden joukossa oli aluksen päällikkö, joka kuitenkin menehtyi myöhemmin vammoihinsa. Hylky on viiden meripeninkulman päässä Tiiskeristä 70 metrin syvyydessä.
Aiheesta muualla

YouTube: Satunnaista sotilashistoriaa: Miinalaiva Riilahti - 23.08.1943
Minskin kuvernementti

| Minskin kuvernementti Минская губерния |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Minskin kuvernementti Venäjän keisarikunnan kartalla 1914.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  1793
Lakkautettu:  1921
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Minsk
Pinta-ala  (80 152,3 neliövirstaa):  91 218,3 km²
Väkiluku (1897):  2 147 621
Kielet:  valkovenäjä, venäjä
Minskin kuvernementti  (ven. Ми́нская губе́рния, Minskaja gubernija) oli Venäjän keisarikunnan ja sittemmin Valko-Venäjän SNT:n hallinnollinen alue  vuosina 1793–1921. Se muodostettiin Puolan toisen jaon jälkeen seudun siirryttyä Venäjän keisarikunnan hallintaan Puola-Liettualta. Kuvernementin rajat ja siihen kuuluvat kihlakunnat muuttuivat vuosien kuluessa useasti.
Minskin kuvernementin kartta ja kihlakuntajako vuonna 1800.
Minskin kuvernementti (kartan oikeassa alaosassa) naapurialueineen 1902.
Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Minskin kuvernementin asukasluku oli 2 147 621 henkeä ja pinta-ala 80 152,3 neliövirstaa eli 91 218,3 neliökilometriä.
Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd). Kuvernementinkaupunki oli Minsk, suuria kihlakuntakaupunkeja olivat Babruisk ja Pinsk. Vuonna 1897 kihlakuntia oli yhdeksän ja kuvernementissä oli oheisen taulukon mukainen kihlakuntajako:
| Kihlakunta | Pinta-ala (neliövirstaa) (neliövirsta=1,138062 km2) | Asukasluku | Hallintokeskus |
| --- | --- | --- | --- |
| Minskin kihlakunta | &&&&&&&&&&&04580.03000004 580,3 | &&&&&&&&&0277149.&&&&00277 149 | Minsk (90 912 as.) |
| Babruiskin kihlakunta | &&&&&&&&&&010721.010000010 721,1 | &&&&&&&&&0255935.&&&&00255 935 | Babruisk (Bobruisk, 34 336 as.) |
| Barysaun kihlakunta | &&&&&&&&&&&08904.09000008 904,9 | &&&&&&&&&0238231.&&&&00238 231 | Barysau (Borisov, 15 063 as.) |
| Tšervenin kihlakunta | &&&&&&&&&&&08843.03000008 843,3 | &&&&&&&&&0234792.&&&&00234 792 | Tšerven (Igumen, 4 573 as.) |
| Mazyrin kihlakunta | &&&&&&&&&&014196.&&&&0014 196,0 | &&&&&&&&&0181161.&&&&00181 161 | Mazyr (Mozyr, 8 076 as.) |
| Navahrudakin kihlakunta | &&&&&&&&&&&04538.09000004 538,9 | &&&&&&&&&0247320.&&&&00247 320 | Navahrudak (Novogrudok, 7 887 as.) |
| Pinskin kihlakunta | &&&&&&&&&&010427.050000010 427,5 | &&&&&&&&&0230763.&&&&00230 763 | Pinsk (28 368 as.) |
| Retšytsan kihlakunta | &&&&&&&&&&011087.050000011 087,5 | &&&&&&&&&0221771.&&&&00221 771 | Retšytsa (Retšitsa, 9 280 as.) |
| Slutskin kihlakunta | &&&&&&&&&&&06852.08000006 852,8 | &&&&&&&&&0260499.&&&&00260 499 | Slutsk (14 349 as.) |
Kuvernementin suurimmat väestöryhmät olivat vuonna 1897 äidinkielen mukaan ryhmiteltynä: valkovenäläiset 76,0%, juutalaiset 16,0%, (iso)venäläiset 3,9%, puolalaiset 3,0%, ukrainalaiset 0,5%, tataarit 0,2%, saksalaiset 0,2%, latvialaiset 0,1% ja muut 0,1%.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minskin kuvernementti Wikimedia Commonsissa
1870- Minskaja gubernija (venäjäksi) (radzima.net)
Revizskije skazki - Minskaja gybernija (venäjäksi) (gov.by)
Gubernii Rossijskoi imperii. Istorija i rukovoditeli. 1708–1917 (pdf) (Venäjän keisarikunnan kuvernementit (1708-1917) -kokoelmateos pdf-muodossa, 535 sivua)  2003. Transneft-yhtiön rahoittama Runivers-hanke eli "Venäjä alkuperäisteoksien kautta" (Россия в подлиннике), runivers.ru. Viitattu 27.3.2014. (venäjäksi)
Minun rakastajani

| Minun rakastajani> Lover Mine |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  J. R. Ward
Kieli:  Englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Penguin Group (USA)
Julkaistu:  30. marraskuuta 2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  633
Suomennos
Suomentaja:  Maria Sjövik
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  19. kesäkuuta 2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  704
Sarja: Mustan tikarin veljeskunta
Edeltävä:  Koston rakastaja
Seuraava:  Vapautettu rakastaja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Minun rakastajani (engl. Lover Mine) on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan kahdeksas osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2010, ja se ilmestyi suomeksi 2012. Kirja kertoo John Matthew'n ja Xhexin tarinan.