stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minun rakastajani
Juoni

Menneisyyden traumoista hiljalleen parantuva John Matthew ei pysty unohtamaan räväkkää Xhexiä, mutta mahdollisuudet naaraan löytämiseksi ovat käytännössä nolla ja se saa uroksen epätoivoiseksi. Ilkeä Lash pitää edelleen vankina kaunista naarasta, jota hän käyttää törkeästi hyväkseen omien tarpeidensa tyydyttämiseksi. Kun John ja Xhex viimein löytävät toisensa, heillä on vielä edessään mutkikkaiden suhdekiemuroiden solmu, joka vaatii heiltä molemmilta suuria ponnistuksia. Xhex tapaa myös äitinsä ensimmäisen kerran. Kaiken sen keskellä Qhuinn riutuu epätoivoisuuden meressä katsellessaan serkkunsa Saxonin ja ystävänsä Blayn kuhertelua.
Meksikon maantiede

Meksikon maantiede kertoo Meksikon maantieteeseen liittyvistä asioista. Meksiko sijaitsee Pohjois-Amerikassa Guatemalan ja Belizen pohjoispuolella ja Yhdysvaltojen eteläpuolella. Maan pohjoisosassa on vuoristo, joka on osa Pohjois-Amerikan puolella sijaitsevia Kordillieereja ja päättyy Tehuantepecin niemimaan seudulla. Maan eteläosassa on Jukatanin niemimaa, jonka eteläpuolella alkaa Keski-Amerikan kannas. Tämän niemimaan pohjoispuolella on Meksikonlahti ja eteläpuolella on Karibianmeri ja niemimaan rannikolla on koralliriuttoja.
Maastonmuodot ja vesistöt

Suuri osa maan pinta-alasta on vuoristoja ja ylänköalueita. Maan keskiosassa on laaja ylänköalue, jonka pohjoisosa on keskimäärin noin 1200 metriä korkea ja pääkaupunki Mexico Cityn seudulla se on noin 2200 metriä korkea. Maan länsiosassa on vuoristo nimeltä Sierra Madre Occidental ja maan itäosassa on vuoristo nimeltä Sierra Madre Oriental. Molempien vuoristojen välissä on syviä kanjoneita. Idän ja lännen vuoristot yhtyvät maan eteläosassa Cordilla Volcánican vuoristoon, missä on tulivuoria ja maan korkeimmat vuorenhuiput. Aluella sijaitsevia vuorenhuippuja ovat 5700 metriä korkea Pico de Orizaba ja 5452 metriä korkea Popocatépeti. Maan eteläosassa virtaa joki Rio Balsas Gran Valle del Surin laaksossa. Maan eteläosassa on myös Chiapasin ylänkö.
Ilmasto

Meksiko sijaitsee subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen välimaastossa, mikä vaikuttaa ilmastoon. Pasaatituulten vuoksi maan Atlantin rannikolla on sateinen ympäri vuoden. Tyynenmeren rannikolla on sadekausi kesäkuusta lokakuuhun. Chiapasin ylänkö on maan sateisinta aluetta, missä vuotuinen sademäärä on noin 2500 mm. Maan kuivin alue on maan kekiosan ylängön pohjoisosassa, missä vuotuinen sademäärä on alle 100 mm.
Luonto

Kasvillisuus on yleensä rehevää ja kuumalla tierra caliente-vyöhykkeellä on alueittain sademetsää. Vuoristojen ja ylänköalueiden rinteillä kasvaa sekametsää ja vielä korkeammilla alueilla on tundraa. Maan keskiosan ylängön pohjoisosan yleisiä kasveja ovat mehikasvit ja piikkipensaat. Rannikkoalueilla on kosteaa savannia.
Mihail Petraševski

Mihail Petraševski
Mihail Vasiljevitš Butaševitš-Petraševski, tavallisesti Mihail Petraševski (ven. Михаи́л Васи́льевич Буташе́вич-Петраше́вский; 13. marraskuuta (J: 1. marraskuuta) 1821 Pietari – 16. joulukuuta (J: 7. joulukuuta) 1866 Jeniseiskin kuvernementti[lähde? ]) oli venäläinen vallankumouksellinen ja ajattelija.
Petraševski valmistui vuonna 1839 Tsarskoje Selossa Venäjän aatelistolle tarkoitetusta Aleksanterin lyseosta ja opiskeli Pietarin yliopistossa oikeustiedettä ja talouspolitiikkaa. Sen jälkeen ulkoasiainministeriö palkkasi hänet kääntäjäksi ja tulkiksi. Petraševski alkoi 1845 salanimellä Kirillov julkaista tietokirjaa Vierasperäisten sanojen taskusanakirja, jonka sensuuri kielsi. Teos sisältää teoreettisia artikkeleita, joissa kansantajuistetaan utopistisen sosialismin demokraattisia ja materialistisia ajatuksia ja periaatteita. Petraševskin asunnosta tuli vuodesta 1844 alkaen älymystön kokoontumispaikka, jossa vuodesta 1845 kokoonnuttiin viikoittain. Tapaamiset saivat myöhemmin nimen pjatnitsi (perjantait)[lähde? ] ja niiden kävijät nimen petraševtsit. Kävijät hyödynsivät Petraševskin yksityiskirjastoa, johon kuului kiellettyjä kirjoja materialistisesta filosofiasta, utopistisesta sosialismista ja vallankumousliikkeiden historiasta.
Tunnettuihin Petraševskin piirin jäseniin kuului kirjailija Fjodor Dostojevski, joka osallistui piiriin vuodesta 1847 säännöllisesti. Petraševski kannatti Charles Fourier'n ajatuksia. Hän puhui Venäjän demokratisoinnin ja maaorjien vapauttamisen puolesta. Hän kannatti kansan parissa tehtävää pitkää valmistelevaa työtä vallankumoustaistelun hyväksi. Vuoden 1848 loppupuolella Petraševski osallistui tapaamisiin, joissa suunniteltiin salaseuran perustamista.[lähde? ]
Petraševskin valeteloitus. Petraševski on sidottu oikeanpuoleiseen paaluun ilman huppua.
Petraševski pidätettiin 1849 ja tuomittiin kuolemaan. Muiden Petraševskin piirin jäsenten mukana hänet vietiin yleisesti julkisiin teloituksiin käytetylle Semjonovin rykmentin paraatikentälle ja sidottiin paaluun. Viime hetkellä teloitus keskeytettiin, ja rangaistus muutettiin määräämättömän pituiseksi karkotukseksi Siperiaan. Hän joutui suorittamaan rangaistustaan Itä-Siperiaan. Vuonna 1856 Petraševskin asema määriteltiin maanpakolaisuudeksi. Hän asui Irkutskissa, jossa hän vuonna 1860 perusti Amur-nimisen sanomalehden. Petraševskin puhuttua julkisesti paikallisviranomaisten vallan väärinkäytöstä hänet karkotettiin helmikuussa 1860 Minusinskin piirikuntaan, jossa hän kuoli 1866.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Mihály Mayer

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | Vesipallo |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | Vesipallo |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | Vesipallo |  |
|  Pronssia | México 1968 | Vesipallo |  |
Mihály Mayer (27. joulukuuta 1933 Budapest – 4. syyskuuta 2000 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti Újpesti TE -seuraa. Mayer voitti urallaan yhteensä neljä olympiamitalia, joista kaksi oli kultaisia ja kaksi pronssisia. Hän teki olympialaisissa yhteensä kaksi maalia, yhden vuoden 1956 kisat Unkarin eduksi ratkaisseessa ottelussa ja yhden vuoden 1960 kisoissa.
Minun musiikkini

| Minun musiikkini |
| --- | --- |
Kestoaika:  44 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle Teema & Fem
Esitetty:  15. lokakuuta 2019 –  10. maaliskuuta 2021
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jani Mikkonen
Vastaava(t) tuottaja(t):   Juhani Kansi (kausi 1)  Miikka Maunula (kausi 2) 
Ohjaaja(t):  Antti Kuivalainen
Käsikirjoittaja(t):   Juha Itkonen (kaudet 1–2)  Mika Niva (kausi 2) 
Leikkaaja(t):   Antti Isoaho (kaudet 1–2)  Juho Virolainen (kausi 1)  Pasi Räsänen (kausi 2) 
Kuvaaja(t):   Jaakko Siskonen (kaudet 1–2)  Mikael Raivio (kausi 2) 
Tuotantoyhtiö(t):   Yle Kulttuuri ja viihde  Yle luovat sisällöt ja media 
Aiheesta muualla
IMDb 
Minun musiikkini on suomalainen musiikki- ja keskusteluohjelma, jota juonsi kirjailija Juha Itkonen. Jaksottain vaihtuvan artistin kanssa keskusteltiin musiikin tekemisestä sekä luovuudesta. Artistin musiikin kautta käsiteltiin hänen uransa ja elämänsä kiinne- ja käännekohtia. Artistit esittivät myös uusia versioita itselleen ja muille artisteille tekemistään kappaleista.
Ohjelma on kuvattu Villa Vikanissa Raaseporissa ja se tehtiin yhteistyössä musiikintekijöiden etujärjestön Suomen Musiikintekijöiden kanssa.
Aiheesta muualla

Minun musiikkini Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Minun musiikkini -ohjelma Yle Areenassa
Paulin Hountondji

Paulin Hountonji vuonna 2004.
Paulin Jidenu Hountondji (11. huhtikuuta 1942 Abidjan, Ranskan Länsi-Afrikka  – 2. helmikuuta 2024) oli beniniläinen filosofi, poliitikko ja professori. Etnofilosofian kritiikin ja filosofian kriittisen, tieteellisen ymmärryksen vahvistamisen kautta Hountondji on vaikuttanut perinteisen afrikkalaisen filosofian uudelleenarviointiin, sekä filosofian, tieteen ja kehityksen välisen suhteen uuteen tarkasteluun.
Elämäkerta

Hountondji syntyi Abidjanin Treichvillessä 1942. Hänen isänsä oli Beninin metodistikirkon pastori ja hänen äitinsä kotiäiti. Hountondji kävi koulua silloisessa Dahomeyssa ja jatkoi 1960-luvun alussa Pariisin Lycée Henri-IV:nteen.
Hountondji pääsi opiskelemaan École Normale Supérieuressa, missä marxilaisen filosofin Louis Althusserin vaikutuksesta alkoi opiskella filosofiaa antiikintutkimuksen sijaan. Hountondjia opetti myös postmodernisti Jacques Derrida, jonka kanssa hänellä oli myös läheistä akateemista yhteistyötä. Hountondjin väitöstyö valmistui 1970. Siinä hän käsitteli Edmund Husserlia. Väitöstyön ohjaaja oli Paul Ricœur.
Valmistuttuaan Hountondji opetti filosofiaa Franche-Comtén yliopistossa. Hän toimi kahden vuoden ajan vierailevana professorina useissa Ranskan ja Afrikan yliopistoissa, kuten Lovaniumin yliopistossa Kinshasassa ja Zairen Lubumbashin kansallisessa yliopistossa.[lähde? ] Hountondji palasi kotimaahansa Beniniin 1972, kun hän sai ensimmäisen filosofian professuurin hiljattain perustetusta Beninin kansallisesta yliopistosta.
Hountondji julkaisi vuonna 1976 pääteoksensa Sur la philosophie africaine. Kirja sai laajempaa huomiota, kun se käännettiin 1983 englanniksi ja 1993 saksaksi. Vuonna 1989 hän julkaisi kattavan Afrikan filosofian bibliografian.
Hountondji oli vuonna 1972 Mathieu Kérékoun johdolla vallan Beninissä ottaneen sotilasdiktatuurin arvostelija. Hountondji astui 1990-luvulla näkyvimmin poliittiselle kentälle, kun hän alkoi kampanjoida joidenkin kollegoidensa kanssa demokratian palauttamista. Hountondji oli vuosina 1990–1991 uuden Beninin tasavallan opetusministeri. Vuosina 1991–1993 hän toimi kulttuuri- ja viestintäministerin tehtävässä. Akateemiselle uralle hän palasi vuonna 1994.
Hountondji toim viimeisinä vuosinaan Beninin kansallisen yliopiston emeritusprefossorina ja Porto Novon Centre africain de hautes étudesin johtajana.
Filosofia

Hountondjin filosofiaan ovat vaikuttaneet kaksi hänen opettajaansa Pariisissa, Louis Althusser ja Jacques Derrida. Althusserilta ja Georges Canguilhemilta hän sai ajatuksen filosofian luonteesta, ja erityisesti Althusserin kautta hän oppi käyttämään marxilaista metodologiaa.
Hountondji hahmotteli käsitteen etnofilosofia, jonka hän kehitti filosofian historian esimerkkien sekä marxistis-lenistististen materialistisen historiankäsityksen ja dialektisen materialismin pohjalta. Etnofilosofialla tarkoitetaan filosofian kansatieteellista lähestymistapaa, mitä Hountondji kritisoi näennäistieteellisenä. Hän kritisoi muun muassa belgialaista lähetyssaarnaajaa Placide Tempelsiä, joka kirjoitti 1945 bantufilosofiaa käsitelleen teoksen La philosophie bantoue. Templelsin mukaan afrikkalainen filosofia oli yhteisöllistä ajattelua, jonka afrikkalaiset hyväksyvät melko kritiikittömästi.
Hountondji oli filosofisessa käsityksessään varsin kirjallinen, ja hänen mukaansa moraliteettejä, legendoja ja sanontoja voidaan tarkastella kunnolla vasta, kun ne on kirjoitettu tekstiksi. Hän jätti filsoofian ulkopuolelle perimätiedon ja ”taiteellisen kirjallisuuden”. Hountondjin ajattelua on myös kritisoitu paljon, sillä monien mukaan monissa yhteyksissä ”taiteellisen” ja ”tieteellisen” ero saattaa olla varsin keinotekoinen. Hountondji sanoi myöhemmin, että hän hyökkäsi erityisesti eurosentristä Afrikan tutkimusta vastaan. Hän myös myönsi, että kollektiivisen maailmankuvan tutkiminen voi olla aiheellista, vaikkakin tutkimuksen pitäisi lähteä yhteisön sisältä.
Hountondji kritisoi ajattelussaan myös monia afrosentrisen liikkeen edustajia, kuten Aimé Césairen ja Léopold Sédar Senghorin Négritude-liikettä sekä Julius Nyereren ja Kwame Nkrumahin edustamaa afrikkalaista sosialismia. Hänen mukaansa afrosentrisessä ajattelussa oli samanlainen yksimielisyyden ja essentialismin vaara kuin eurosentrisessäkin ajattelussa. Nkrumahin ajattelu esimerkiksi oli Hountondjin mukaan pakottamassa afrikkalaisen ajattelun traditionalismiin ilman mahdollisuutta mukautua uusien ajatusten myötä.
Sitaatteja

Ideologia on naamioitua politiikkaa.(1993, s.193)
Universaalisuus on mahdollista vain silloin, kun keskustelukumppanit ovat vapaita tarpeesta hallita muita.(1993, s.72)
Tieteellinen kirjallisuus on - toisin kuin taiteellinen kirjallisuus - ehdottoman historiallista. Ainoa vakaa elementti on jatkuva viittaus kokemusalaan, jonka karakterisointi on itse osa evoluutiota.(1993, s.92)
Teoksia

Sur la "philosophie africaine", Paris: Maspéro, 1976 — mainittu luettelossa Sata Afrikan parasta kirjaa 1900-luvulla
julkaistu englanniksi (kääntäjät H. Evans & J. Rée) nimellä African Philosophy: Myth and Reality, Bloomington, Indiana: Indiana University Press, 1983. Toinen painos 1997
"What can philosophy do?" Quest 1:2, 1987, pp 2–28.
"Tradition, Hindrance, or Inspiration?" Quest XIV, 2000, 1–2.
(Toim.) Les Savoirs endogènes: pistes pour une recherche, Dakar: Editions du Codesria, 1994.
Combat pour le sens; un itinéraire africain, Cotonou: Editions du Flamboyant, 1997.
(Toim.) Endogenous Knowledge: research trails, Dakar: Editions du Codesria, 1997.
(Toim.) Economie et société au Bénin, Paris: Editions L'Harmattan, 2000.
The Struggle for Meaning: Reflections on Philosophy, Culture and Democracy in Africa, Athens: Ohio University Press, 2002.
"True and False Pluralism", 1973 essee, kirjassa Tejumola Olaniyan ja Ato Quayson (toim.), African Literature: An Anthology of Criticism and Theory, Oxford: Blackwell, 2007.
Aiheesta muualla

Koski, Kuutti: Politiikka ei sovi filosofille – haastattelussa Paulin Hountondji Villa Karo.  19.3.2014. Viitattu 26.3.2019.
Paulin J. Hountondji, Knowledge of Africa, Knowledge by Africans: Two Perspectives on African Studies RCCS Annual Review, 1.9.2009.(englanniksi)
Dübgen, Franziska & Skupien, Stefan. (2019). Appendix: Interview with Paulin J. Hountondji: African Philosophy as Critical Universalism. 10.1007/978-3-030-01995-2_10.(englanniksi)
Quest: Afrikkalainen filosofinen julkaisu(englanniksi)(ranskaksi)
Mihály Szeróvay

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. toukokuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Unkari
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 182 senttimetriä
Paino: 78 kilogrammaa
Lempinimi: Misi
Seura
Seura: JJK
Pelinumero: 1
Junioriseurat
2001–2003: Ferencváros
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005   2005–2007   2007   2008– | Erzsébeti   Előre   Vallbonense   JJK | 16 (0)   36 (0)   32 (0)  62 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mihály Szeróvay (s. 14. toukokuuta 1982) on unkarilainen jalkapallomaalivahti, joka on edustanut Suomen Veikkausliigan JJK:ta.
Szeróvay tuli Suomeen syksyllä 2007 opintojen vuoksi ja liittyi samalla tuolloin Ykkösessä pelanneeseen JJK:n joukkueeseen. Kaudella 2008 hän oli JJK:n runkopelaajia, kun joukkue nousi ensimmäistä kertaa Veikkausliigaan. Hänen aikaisempia seurojaan ovat unkarilaiset Ferencváros, ESMTK ja BKV Előre sekä espanjalainen Atlético Vallbonense.
Szeróvay kertoi syksyllä 2009 joutuneensa lahjontayrityksen kohteeksi, mistä hän kieltäytyi. Lahjoja, joksi osoittautui toinen Suomessa asunut unkarilaispelaaja, tarjosi Szeróvaylle 15 000 euroa, mikäli hän järjestäisi joukkueelleen tappion Tampere Unitedia vastaan pelatussa kauden päätösottelussa.
Szeróvay väitteli liikuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa 2017. Sen jälkeen hän on toiminut Southamptonin yliopistossa lehtorina. Toukokuussa 2020 hänet valittiin Jyväskylän yliopiston ja Palloliiton yhteiseen työelämäprofessorin viisivuotiseen tehtävään kolmestatoista hakijasta.
Mihály Hesz

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | K-1 1000 m |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | K-1 1000 m |  |
| Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Itä-Berliini 1966 | K-1 10000 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 1971 | K-1 4×500 m |  |
|  Hopeaa | Itä-Berliini 1966 | K-1 4×500 m |  |
|  Pronssia | Jajce 1963 | K-1 10000 m |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 1970 | K-1 4×500 m |  |
|  Pronssia | Belgrad 1971 | K-1 500 m |  |
Mihály Hesz (Hess; s. 15. joulukuuta 1943 Nógrád) on unkarilainen entinen meloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän voitti miesten 1 000 metrin kajakkiyksikössä kultaa vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa ja sai siinä lisäksi hopeaa kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa. Hän myös voitti ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kahdesti kultaa (1966, 1971), kerran hopeaa (1966) ja kolmesti pronssia (1963, 1970, 1971).
Hesz avioitui uimari Andrea Gyarmatin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon. Hesz lähti vuonna 1980 Länsi-Saksaan, jossa hän toimi hammaslääkärinä ja otti käyttöön saksalaistetun sukunimen Hess.
Mizuna

Mizuna (Brassica rapa var. japonica/nipposinica) on nauriin lajikeryhmä, jonka lehtiä käytetään salaatteihin ja muhennoksiin. Sen lehti on liuskoittunut, koristeellinen. Mizunaa on ryhdytty kasvattamaan myös Suomessa.Mizunaa on kasvatettu joitakin vuosia Yhdysvalloissa ja aiemmin Kaukoidässä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Michael Maier

Michael Maierista
Michael Maier (1568–1622) oli saksalainen lääkäri, Rudolf II:n neuvonantaja ja oppinut alkemisti. Maier oli ruusuristiläinen.
Elämä

Maier syntyi Rendsburgissa, Saksan pohjoisosissa, vuonna 1568. Hän opiskeli filosofiaa ja lääketiedettä Rostockissa vuonna 1587, Frankfurt an der Oderissa, missä hän suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1592, ja Italian Padovassa. Maier valmistui lääkäriksi Baselissa, jonka jälkeen hän palasi Rostockiin, missä hän aloitti oman praktiikan. Hän työskenteli lyhyen ajan myös Königsbergissä ja Gdańskissa (Danzigissa) vuoden 1601 tienoilla. Tähän aikaan hän kiinnostui myös alkemiasta.
Maier päätti matkustaa vuonna 1608 Prahaan, missä hän onnistui saamaan viran hallitsija Rudolf II:n lääkärinä ja neuvonantajana. Hallitsijan kiinnostus okkultistisiin oppeihin oli yksi syy, miksi hän kiinnostui juuri Maierista.
Maierin töillä oli suuri vaikutus myös Isaac Newtonin alkemistisiin tutkimuksiin.
Aiheesta muualla

Michael Maierin teoksia. The Online Books Page.
Neuroliitto

Neuroliitto ry (vuoden 2015 alkuun asti Suomen MS-liitto ry) on multippeliskleroosia (MS) ja harvinaisia neuro­logisia sairauksia sairastavien sekä heidän läheistensä järjestö, joka edistää ja valvoo heille tärkeitä asioita yhteiskunnallisessa päätöksenteossa sekä tarjoaa neuvonta-, kuntoutus- ja asumispalveluja.
Neuroliitolla on 25 jäsenyhdistystä, joissa on yhteensä noin 10 000 jäsentä. Jäseniksi voivat liittyä sairastuneet, läheiset tai muutoin toimintaa kannattavat ihmiset ja yhteisöt. Yhdistyksissä toimii yli 100 kerhoa. Paikallisyhdistysten ja kerhojen kautta vertaistukea sekä erilaisia vapaa-ajan aktiviteetteja on saatavilla ympäri Suomea. Neuroliitto tarjoaa ammatillista ohjausta ja neuvontaa MS-tautiin ja harvinaisiin neurologisiin sairauksiin liittyvistä aiheista sekä tekee vaikuttamistyötä ja viestintää.
Neuroliiton tarjoama ammattilaisten antama ohjaus ja neuvonta tukee sairastuneita ja heidän läheisiään neurologisen sairauden mukanaan tuomissa elämänmuutoksissa. Neuvontaa annetaan myös sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille, opiskelijoille ja muille tiedon tarpeessa oleville. Liitto toimii myös MS-tautia ja harvinaisia neurologisia sairauksia sairastavien valtakunnallisena edunvalvojana, antaen – yksin ja yhteistyössä muiden järjestöjen kanssa – lausuntoja ministeriöille ja muille päättäville elimille. Liitto tiedottaa sairauksista erilaisille sidosryhmille ja suurelle yleisölle. Vaikuttamistyöllä ja viestinnällä pyritään vähentämään sairastuneiden arjen haasteita sekä edistämään neurologisten sairauksien tutkimusta, hoitoa ja kuntoutusta.
Neuroliiton palveluihin kuuluvat myös kuntoutus- ja asumispalvelut. Neuroliitto järjestää sopeutumisvalmennuskursseja ympäri Suomen. Maskun neurologinen kuntoutuskeskus toteuttaa monipuolista avo- ja laitosmuotoista kuntoutusta. Palveluasumista tarjoavat liiton kolme palvelutaloa: Merenpisara Helsingissä, Pihapihlaja Seinäjoella ja Satakieli Lappeenrannassa. Palvelutalot järjestävät palveluasumista ympärivuorokautisen avun tarpeessa oleville sekä muita asumiseen ja kuntoutukseen liittyviä palveluja.
Neuroliiton keskustoimisto sijaitsee Neurokeskuksessa Maskussa. Samassa rakennuksessa toimii myös Maskun neurologinen kuntoutuskeskus. Liiton neljä aluetoimistoa sijaitsevat Helsingissä, Kuopiossa, Oulussa ja Tampereella. 
Neuroliitolla on noin 300 työntekijää, joista suurin osa on liiton kuntoutus- ja asumispalveluyksiköissä työskenteleviä hoitoalan ammattilaisia.
Neuroliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Neuroliiton piiriin kuuluvat harvinaiset neurologiset sairaudet

Neuroliitolla on kolme valtakunnallista harvinaisyhdistystä: Mitokondrioyhdistys, Suomen Chiari- ja syringomyeliayhdistys sekä Suomen Fabry-yhdistys. Neuroliitto toimii kattojärjestönä myös niille harvinaisille neurologisille sairausryhmille, joilla ei ole omaa järjestötoimintaa Suomessa. Neuroliiton harvinaisryhmiin lukeutuvat kymmenet erilaiset etenkin pikkuaivojen, selkäytimen ja ääreishermoston sairaudet. Osaan sairauksista kuuluu myös muiden elinten, kuten sydämen ja laajemmin keskushermoston toiminnan muutoksia. Neuroliitolla on noin 1100 jäsenellä jokin harvinainen neurologinen sairaus. Neuroliitto ylläpitää mm. diagnoosikohtaisia verkostoja, jotta eri sairausryhmään kuuluvat löytäisivät toisensa. Verkostojen seminaarit vastaavat myös tiedon tarpeeseen. Harvinaisjäsenet ovat usein mukana myös alueellisten neuroyhdistysten toiminnassa.
Rahoitus

Neuroliiton järjestötoimintaan saadaan rahoitusta Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukselta. Neuroliiton kuntoutus- ja asumispalvelujen ostajatahoina ovat ensisijaisesti Kansaneläkelaitos ja kunnat. Tärkeän lisätuen liiton toiminnalle tuottavat yksityishenkilöiden ja yritysten lahjoitukset sekä varainhankinta keräysten, tuotemyynnin ja tavara-arpajaisten muodossa.
Hallinnollinen perusta

Neuroliiton ylin päättävä elin on liittovaltuusto. Kaksi kertaa vuodessa kokoontuvassa liittovaltuustossa on edustus kaikista liiton jäsenyhdistyksistä. Liiton muuta päätösvaltaa käyttää liittohallitus. Liittohallituksen päätösten täytäntöönpanosta ja liitossa tehtävän työn johtamisesta vastaa toimitusjohtaja. Käytännön työn tukena ja suunnannäyttäjinä toimivat eri yksiköiden ja vastuualueiden neuvottelukunnat.
Diagnoosikortti

Neuroliiton diagnoosikortin avulla sairastunut voi osoittaa sairastavansa neurologista sairautta esimerkiksi jos hän tarvitsee liikuntarajoitteisille tarkoitettua paikkaa, tai oireita epäillään päihtymystilaksi. Diagnoosi- ja henkilötiedot näkyvät kortista. Lisäksi kortissa on tietoa neurologisten sairauksien tavanomaisista oireista suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi.
Julkaisut

Neuroliitto julkaisee neurologista aikakauslehteä Avainta. Lehti ilmestyy verkossa osoitteessa avainlehti.fi sekä painettuna kuusi kertaa vuodessa. Avain-lehden artikkeleissa käsitellään MS-tautia ja harvinaisia neurologisia sairauksia koskevaa lääketieteellistä, yhteiskuntatieteellistä ja psykologista tutkimusta. Lehti tarkastelee hoitoa, kuntoutusta, sosiaalikysymyksiä sekä terveyttä ja virkistystä. Lisäksi lehti välittää tietoa liiton ja paikallisyhdistysten toiminnasta. Neuroliiton jäsenyhdistyksen jäsenet saavat lehden jäsenetuna.
Liitto julkaisee myös asiantuntijoiden kirjoittamia oppaita neurologisiin sairauksiin liittyvistä aiheista, kuten MS-tauti – käsikirja vastasairastuneelle, Helposti nieltävä – apua nielemisen vaikeuksiin, Uupumus, MS ja ravinto. Neuroliiton oppaat ovat maksutta luettavissa liiton internetsivuilla. Painettuja oppaita on myytävänä Neuroliiton verkkokaupassa.
Videot

Neuroliitto julkaisee Youtube-kanavallaan ja internetsivuillaan videoita, jotka kertovat elämästä aikuisiän neurologisen sairauden kanssa. MS-tautia tai harvinaista neurologista sairautta sairastavat suomalaiset kertovat muun muassa sairauteen sopeutumisesta sekä sairastumisen vaikutuksesta työhön, perheeseen, parisuhteeseen ja harrastuksiin.