stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keijuahvenet

| Keijuahvenet |
| --- | --- |
 Lilakeijuahven (Pseudochromis fridmani)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Keijuahvenet Pseudochromidae  Müller & Troschel, 1849
Alaheimot
 Loistoahvenet Anisochrominae  Luikeroahvenet Congrogadinae  Keijuahvenet Pseudochrominae  Rusokeijuahvenet Pseudoplesiopinae 
Katso myös
   Keijuahvenet Wikispeciesissä   Keijuahvenet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keijuahvenet (Pseudochromidae) on ahvenkalojen heimo. Siihen kuuluu noin 20 sukua, jotka jaetaan neljään alaheimoon. Suurin suku on Pseudochromis, johon kuuluu noin 50 lajia. Lajeja on yhteensä noin sata. Useimmat elävät trooppisissa merissä, jotkut murtovedessä, indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä. Joitakin lajeja pidetään meriakvaarioissa. Ne ovat pienehköjä ja värikkäitä, mutta usein reviiritietoisia ja melko aggressiivisia.
Katariina Mäkelä

| Katariina Mäkelä |
| --- | --- |
 Katariina Jasmin Hamidin esittämänä.
Näyttelijä(t):  Jasmin Hamid (2009–2014) Jenni Banerjee (2014)
Kesto:  2009–2014
Ensi- esiintyminen:  Osa 1827: Jenni jättää menneisyytensä taakseen, Miika puolestaan löytää sen edestään (17. marraskuuta 2009)
Viimeinen esiintyminen:  Osa 2728: Monica on työväen asialla (3. joulukuuta 2014)
Henkilötiedot
Ammatti:  kirurgi lääkäri
Sukupuoli:  nainen
Kotipaikka:  Los Angeles
Suhteet
Puoliso(t):  Miika Mäkelä (ex-mies) Jiri Viitamäki (ex-kihlattu)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katariina Jenni Banerjeen esittämänä.
Katariina Mäkelä on Jasmin Hamidin esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hahmo esiintyi vuosina 2009–2014. Hahmoa esitti loppuvuoteen 2014 asti Jenni Banerjee.
Tapahtumat sarjassa > Sara Polvijärvi aiheutti ongelmia

Katariina asui Yhdysvalloissa Miika Mäkelän kanssa. Liitto päättyi, kun Sara Polvijärvi uskotteli Katariinalle Miikan pettäneen häntä. Katariina oli tuolloin myös raskaana, mutta päätyi tekemään abortin. Saran kieroilujen selvittyä Katariinalle, hän muutti Miikan perässä Helsinkiin. Katariinan paluu sekoitti Miikan ja hänen silloisen tyttöystävän Jenni Vainion välejä ja suhde päättyi pian. Miikan ja Jennin erottua Katariina ja Miika lähentyivät. Vaellusretkellä Kivikoskella Katariina ja Miika kohtasivat Saran, ja kamppailun seurauksena Katariina työnsi vahingossa Saran sillalta kuolettavasti koskeen. Katariina ja Miika lähentyivät lisää yhteisen salaisuuden myötä.
Syyllisyys Saran tappamisesta ahdisti Katariinaa, eikä hän saanut nukuttua öisin. Miika määräsi Katariinan vastustamisesta huolimatta hänelle rauhoittavia, tietämättä että Katariina oli entinen lääkeaddikti. Lääkeriippuvuus oli aiheuttanut myös Katariinan irtisanomisen losangelesilaisesta sairaalasta, minkä vuoksi hän joutui väärentämään työtodistuksensa päästäkseen suomalaiseen sairaalaan töihin. Tammikuussa 2010 myös Ossille paljastui Katariinan lääkeriippuvuus. Miika oli soittanut Ossille majatalon vastaanottoon, sillä ei ollut saanut Katariinan mitään yhteyttä. Ossi murtautui pariskunnan hotellihuoneeseen ja löysi Katariinan liikkumattomana sängystä tämän otettua yliannostuksen rauhoittavia.
Katariinan harrastettua seksiä Niko Vainion kanssa ja Miikan saatua tietää siitä, Miikan ja Katariinan suhde päättyi. Antti Polvijärvi alkoi tutkia siskonsa Saran kuolemaa ja pääsi Katariinan ja Miikan jäljille. Rakkautensa Katariinalle tunnustanut Miika otti vastuun kuolemasta ja pakeni maasta. Myöhemmin Katariina alkoi seurustella Antin kanssa.
Tapahtumat sarjassa > Salaperäinen vainoaja ja joutuminen hoitokotiin

Katariinaa alettiin vainota ”Mä tiedän mitä sä teit” -viesteillä. Hän epäili viestien lähettäjäksi kuolleeksi luultua Saraa. Katariina palasi Kivikoskelle, jossa hän kuvitteli näkevänsä Saran ja putosi itsekin koskeen. Katariina löytyi, mutta koska hän oli paljastanut Antille tappaneensa Saran, Antti lopetti suhteen. Viestien lähettäjäksi paljastui Katariina itse ja hänet passitettiin hoitokoti Lintukotoon. Katariina luuli näkevänsä edelleen harhoja nähtyään kuolleeksi luullun Sebastian Vuorelan. Sebastian ei halunnut valekuolemansa paljastuvan ja huumasi Katariinan lääkkeillä. Koska Katariinan uskottiin edelleen näkevän näkyjä, hänelle aiottiin antaa sähköhoitoa. Sergei Kuula paljasti Sebastianin valekuoleman Antille, joka riensi hoitokotiin viime hetkellä estämään sähköhoidon.
Kuntouduttuaan Katariina jatkoi suhdettaan Antin kanssa ja muutti hänen luokse asumaan. Edelleen Katariinaan rakastunut Niko ärsyyntyi tästä ja melkein paljasti Antille totuuden salasuhteestaan Katariinaan.
Tapahtumat sarjassa > Miikan paluu

Katariina alkoi saada jälleen uusia uhkausviestejä, jolloin selvisi, ettei hän alun perinkään ollut niitä kirjoittanut.
Antti kosi Katariinaa, mutta kihlautuminen keskeytyi traagisesti salaperäisen miehen iskettyä Antin tajuttomaksi ja nukutettua Katariinan. Katariina heräsi vangittuna häkkiin. Uhkausviestien kirjoittajaksi ja kaappaajaksi paljastui Miika. Miika piti Katariinaa pitkään vankinaan ja vangitsi myös Katariinaa pelastamaan tulleen Nikon. Miika asetti Saran kuoleman Katariinan vastuulle ja lähentyi jälleen Jennin kanssa. Jenni sai kuitenkin totuuden selville löytäessään Nikon kirjoittaman salaviestin. Tajutessaan viestin paljastaneen totuuden, Miika otti Katariinan mukaansa ja aikoi paeta moottoriveneellä ulkomaille. Katariinan tönäistyä Miikaa, Miika löi päänsä laiturilla olevaan reunukseen ja putosi veteen. Katariina ei kuitenkaan voinut jättää häntä kuolemaan, vaan antoi Miikalle ensiapua ja pelasti tämän hengen.
Tapahtumat sarjassa > Miessotkut jatkuvat

Antin uuteen kosintaan kieltävästi vastannut Katariina kertoi rakastavansa Nikoa. Antti syytti Katariinaa Saran taposta, mutta koska Katariina kertoi poliisille Antin tietäneen taposta jo aiemmin, tämä sai varoituksen ja joutui paperitöihin. Katariinan ja Nikon suhde päättyi Nikon kuultua Katariinan ja Jennin keskustelun suhteesta. Niko pettyi ja muutti Ouluun.
Nikon jälkeen Katariinalla oli lyhyt suhde Sebastian Vuorelan kanssa. Pari ehti muuttaa yhteen, mutta suhde päättyi Katariinan saadessa tietää Sebastianin harrastaneen seksiä Isabella Holmin kanssa. Sebastianin muuttaessa pois, jäi hänen poikansa Elias Vikstedt kuitenkin asumaan Katariinan luokse.
Katariina alkoi tapailla Valtteri Elovirtaa, joka kuitenkin tapaili samaan aikaan myös Kalle Laitelaa. Valtterin raiskattua Kallen, Kalle sai tukea Katariinalta. Kallen muutettua Katariinan luokse alivuokralaiseksi, syntyi heidän välilleen suhde, vaikka Kalle olikin siihen asti luullut olleensa homoseksuaali. Kalle joutui kuitenkin turvautumaan seksiä harrastaessaan erektiolääkkeisiin, minkä paljastuessa suhde Katariinaan päättyi. He yrittivät korjata parisuhdettaan vielä ryhmäseksillä, mutta Katariina tunsi itsensä kolmanneksi pyöräksi.
Katariina ja Cindy viettivät iltaa Cafe Mooseessa ja heidän seuraan liittyivät Joonatan Sievinen sekä Jiri Viitamäki. Cindyn ja Joonatanin lähdettyä Katariina ja Jiri jäivät suutelemaan toisiaan. Hiljalleen heidän välilleen syntyi parisuhde. Nikon palattua Helsinkiin, Jiri salasi asian Katariinalta pelätessään vanhan suolan janottavan. Jirin salailu katkaisi suhteen, mutta he palasivat takaisin yhteen Katariinan ymmärtäessä haluavansa olla Jirin kanssa.
Tapahtumat sarjassa > Salaklinikka

Katariinaa kiellettiin hoitamasta sairaalaan tullutta paperitonta potilasta. Katariina ei kuitenkaan suostunut työskentelemään sairaalassa, jossa jokainen potilas ei ole tasavertainen. Katariinan irtisanouduttua, hän alkoi auttamaan kodittomia, paperittomia ulkomaalaisia ruualla ja lääkkeillä. Sittemmin hän on ryhtynyt perustamaan omaa klinikkaa näitä ihmisiä varten. Hän pyysi Kallea salakuljettamaan lääkkeitä sairaalasta, mutta hän ei kuitenkaan tähän suostunut. Pian Katariinan oven taakse kuitenkin ilmestyi tuntemattomalta lähettäjältä laatikollinen tarvikkeita, joiden avulla Katariina pystyi avaamaan klinikan. Katariina joutui leikkaamaan klinikallaan Rönkön, joka uhkasi Katariinan henkeä hänen kerrottua Rönkön tarvitsevan sairaalahoitoa. Katariina hankki laittoman aseen turvakseen klinikalle.
Monica Mustavaara alkoi kiinnostumaan klinikasta ja ystävystyi Katariinan kanssa. Katariinan ja Monican jouduttua pidätetyiksi, Katariina joutui poliisiasemalla tunnistamaan Rönkön. Poliisilla ei kuitenkaan ollut riittävästi näyttöä pitääkseen Rönkön lukkojen takana ja pian hän alkoikin uhkailemaan Katariinaa ja Monicaa. Sergei Kuula onnistui ilmiantamaan Rönkön, jonka seurauksena Rönkkö joutui vankilaan – josta hän kuitenkin karkasi. Kostoksi Rönkkö kätyreineen soluttautui Katariinan järjestämiin hyväntekeväisyystanssiaisiin, jossa kätyrit alkoivat tulittamaan aseillaan juhlavieraita, Katariinan ja Rönkön ammuttua ensin toisiaan. Paula sai osuman päähän ja vajosi koomaan ― lopulta kuoli. Lasse syytti Katariinaa Paulan kuolemasta ― myöhemmin myös Severi kuultuaan totuuden. Jiri puolusti Katariinaa ja yritti vannoa Lasselle Katariinan syyttömyyttä. Katariina oli aikeissa mennä tunnustamaan osuutensa ammuskeluun, mutta tajusi sen pilaavan elämänsä Jirin kanssa. Lassen kerrottua Katariinalle Jirin pettäneen häntä Heidin kanssa, Katariina meni tunnustamaan ja luovuttamaan laittoman aseensa poliisilaitokselle. Katariina pääsi tuomiosta kuitenkin ehdonalaisena. Jiri yritti pelastaa suhteensa Katariinaan, mutta Lassen painostuksen myötä Katariina päätti lähteä lopullisesti Pihlajakadulta.
Rakkauselämä

Miika Mäkelä: avioliitto, päättynyt
Niko Vainio: salasuhde, sittemmin seurustelusuhde, päättynyt
Antti Polvijärvi: suhde, päättynyt
Sebastian Vuorela: suhde, päättynyt
Valtteri Elovirta: suhde, päättynyt
Kalle Laitela: lyhyt suhde, päättynyt
Jiri Viitamäki: ex-kihlattu
Vihamielisuhteet

Isabella Holm:
Peppi Puolakka: syytti Peppi Puolakkaa vainoamisesta ja uhkausviestin kirjoittamisesta, sen jälkeen hän kaatoi pulvereita Katariinan päälle.
Katariina (Jasmin Hamid) ja Niko Vainio (Lari Laurikkala)
Katariina (Jasmin Hamid) ja Sebastian Vuorela (Jarkko Nyman)
Katariina (Jasmin Hamid) ja Jiri Viitamäki (Mikko Parikka)
Kauhupeli

Kauhupeli on videopelien lajityyppi jonka tarkoituksena on tyypillisesti pelottaa pelaajaa. Toisin kuin muut lajityypit, jotka on luokiteltu niiden pelattavuuden mukaan, kauhupelit perustuvat melkein aina sen kertomukseen tai visuaalisen esitykseen ja niissä käytetään erilaisia pelityyppejä.
Historia

Dark Seed (1992) ja Alone in the Dark sanotaan kuuluvan tietokonepelien ensimmäiseen aaltoon, jotka yrittivät yhdistää kauhuelementtejä interaktiivisuuteen.
Määritellyt alalajit > Selviytymiskauhupeli

Yksi kauhupelien parhaiten määriteltyistä ja yleisimmistä tyypeistä ovat selviytymiskauhupelit. Nämä pelit keskittyvät yleensä pelaajahahmon selviytymiseen kauhuympäristössä rajoitetuilla resursseilla, ja siksi ne ovat yleensä suunnattu toiminta- tai toimintaseikkailupeleiksi. Esim. The Forest.
Määritellyt alalajit > Psykologinen kauhupeli

Psykologisten kauhupelien on tarkoitus pelotella pelaajaa emotionaalisten, henkisten tai psykologisten tilojen kautta ennemmin kuin hirviöiden tai säikäytysten kautta. Pelko tulee siitä, mitä ei näe ennemmin kuin mitä näkee. Nämä pelit tukeutuvat yleensä pelaajahahmon epäluotettaviin käsityksiin tai kyseenalaiseen järkeen tarinan kehittämiseksi. Epäluotettavien kertojien avulla tällaiset pelit voivat tutkia pelkoa menettää kykynsä ajatella järkevästi tai jopa pelkoa menettää kykynsä tunnistaa oma identiteettinsä. Esim. Doki Doki Literature Club!.
Määritellyt alalajit > Käänteinen kauhupeli

Käänteisissä kauhupeleissä pelaaja ennemmin pelottaa muita kuin pelkää itse. Kauhupeliin verrattuna pelaaja on sen sijaan se, jota pidetään antagonistina. Käänteisissä kauhupeleissä yleensä otetaan mukaan hirviön tai vihollisen rooli. Uhriin verrattuna päähenkilöllä on jonkinlainen etu muihin nähden, kuten parempi näkö, suurempi voima tai yliluonnolliset kyvyt. Käänteiset kauhupelit voivat myös johtua alkuperäisestä kauhupelistä, joka on kehitetty jatkoa tai esiosana alkuperäiselle ja jonka tarkoituksena on näyttää nimellisen antagonistin näkökulma. Esim. Dead by Daylight.
Käännös suomeksi
Buster Mathis

Buster Mathis (oik.) vuonna 1967
Buster Mathis (s. 11. kesäkuuta 1943, Sledge, Mississippi – 6. syyskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen entinen raskaansarjan nyrkkeilijä ja MM-haastaja. Myös hänen poikansa Buster Mathis Jr. oli ammattinyrkkeilijä.
Mathis olisi päässyt Yhdysvaltojen joukkueessa Tokion olympialaisiin 1964, mutta loukkaantui ennen kilpailuja. Hänen paikkansa joukkueessa otti Joe Frazier, joka voitti raskaansarjan olympiakultamitalin. Kilpailujen jälkeen Mathis aloitti uransa ammattilaisena ja voitti ensimmäiset 23 otteluaan, ennen kuin pääsi kamppailemaan raskaansarjan NYSAC:n (New York State Athletic Comission) maailmanmestaruudesta. Mestaruus oli WBC-nyrkkeilyliiton tunnustama. Hän hävisi 4. maaliskuuta 1968 Madison Square Gardenissa käydyn ottelun samaiselle Joe Frazierille, joka oli aiemmin voittanut olympiakultaa, eikä enää noussut MM-haastajaksi.
Tappionsa jälkeen Mathis voitti kuusi ottelua (mukaan lukien MM-haastaja George Chuvalon), kunnes koki uransa seuraavan tappion Jerry Quarrylle 12. eräisen kamppailun jälkeen pistein. 17. marraskuuta 1971 Mathis kohtasi Muhammad Alin ottelussa NABF:n kansallisesta mestaruudesta, mutta hävisi tällekin pisteillä. Tämän jälkeen hän voitti Humphrey McBriden teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä, minkä jälkeen Mathis nousi enää kerran kehään ja kärsi uransa viimeiseksi jäänessä kamppailussa tappion Ron Lylelle toisen erän tyrmäyksellä.
Aiheesta muualla

Buster Mathisin tilastot BoxRecissa
Keihästytönkorento

| Keihästytönkorento |
| --- | --- |
 Keihästytönkorentokoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Hentosudenkorennot Zygoptera
Heimo::  Tytönkorennot Coenagrionidae
Suku::  Coenagrion
Laji::  hastulatum
Kaksiosainen nimi
 Coenagrion hastulatum  (Charpentier, 1825) 
Katso myös
   Keihästytönkorento Wikispeciesissä   Keihästytönkorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keihästytönkorento (Coenagrion hastulatum) on hentosudenkorentoihin kuuluva pienikokoinen ja hento sudenkorento. Lajin arvellaan olevan Suomen yleisin sudenkorentolaji.
Tuntomerkit

Keihästytönkorennon kokonaispituus on 31–31 mm, josta takaruumin osuus on 22–29 mm. Koiraan vartalon pohjaväri on tasaisen taivaanvärinen, tummaa on melko vähän. Keskiruumiin sivujen sininen on vaaleampaa ja alapinta hieman vihertävä. Keskiruumiin olkajuovat ovat suhteellisen leveät. Takaruumiin toisessa jaokkeessa on lajille tyypillinen keihäänkärjen (tai sienen) muotoinen kuvio, joka on kannastaan kiinni jaokkeen alareunan mustassa reunuksessa. Kuvion edessä kärjen molemmin puolin on kaksi lyhyttä poikkijuovaa. Kolmannessa jaokkeessa kuvio muistuttaa terävää nuolenkärkeä, joka kattaa jaokkeesta kolmanneksen. Kolmannesta kuudenteen jaokkeet ovat ainakin puoliksi sinisiä, kahdeksas ja yhdeksäs jaoke ovat kokonaan vaaleat. Koiraan kaulus on tylppäkärkinen. Naaras on väriltään useimmiten vihreän- tai mustankirjava. Koko takaruumis on selkäpuolelta tumma. Naaraan kauluksen kärki muodostaa kolmiomaisen kärjen. Keihästytönkorentojen siivet ovat läpinäkyviä ja kapeita. Useimmat siipisolut ovat nelikulmaisia. Takasiivet ovat 16–23 mm pitkät. Levätessään siivet ovat muiden tytönkorentojen tapaan useimmiten yhdessä.
Keihästytönkorento muistuttaa useimpia muita Suomessa tavattavia tytönkorentolajeja. Koiras muistuttaa erityisesti okatytönkorentoa ja kuutytönkorentoa. Naaras puolestaan muistuttaa eniten sirotytönkorentoa ja eteläntytönkorentoa.
Elinympäristö

Keihästytönkorento viihtyy lähes kaikenlaisten seisovien vesien äärellä. Erityisesti laji suosii suolampia, mutta on yleinen myös järvien lahdilla, jokisuvanteissa ja ojissa. Lajia tavataan myös merenlahdilla.
Levinneisyys

Keihästytönkorentoa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä Pohjois-Aasiassa. Suomessa lajia tavataan erittäin yleisenä koko maassa.
Elintavat

Suomessa keihästytönkorentojen lentoaika on toukokuun lopusta elokuun loppupuolelle.
Keihästytönkorentonaaras.
Buster Brown

Buster Brown on sarjakuvahahmo, jonka Richard Felton Outcault loi vuonna 1902. Hahmo yhdistetään Brown Shoe Companyyn. Hahmon etunimi on peräisin joko suoraan tai epäsuorasti Buster Keatonilta, joka oli siihen aikaan vaudevillen suosittu lapsitähti. Vintiömäinen vesseli on saanut osan piirteistään pojalta, joka asui lähellä Outcaultin kotia (Flushing, New York).
Buster Brown, hänen sisarensa Mary Jane ja koiransa Tige olivat hyvin tunnettuja Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Tigeä pidetään amerikkalaisen sarjakuvan ensimmäisenä puhuvana lemmikkinä; ja kuten niin monilla sen seuraajillakin, aikuiset eivät huomaa sen puhetta.
Sarjakuva alkoi New York Heraldissa 4. toukokuuta 1902. Outcault erosi William Randolph Hearstin palveluksesta 1906. Oikeudenkäynnin jälkeen Outcault sai jatkaa strippinsä piirtämistä, nyt nimettömänä, Hearstin lehdissä. Heraldissa sarjan piirtämistä jatkettiin muiden tekijöiden voimin. Outcault piirsi sarjaansa vuoteen 1911, Heraldin versio jatkui vuoteen 1921.
Stern Bros. tuotti Buster Brownista sarjan lyhytelokuvia 1920-luvun loppupuolella. Pete the Pup (Tigen roolissa) ja ohjaaja Gus Meins siirtyivät myöhemmin suosittuun komediasarjaan Our Gang (Little Rascals).
Brown Shoe Co. osti Buster Brownin oikeudet ja uusi kenkämerkki esiteltiin yleisölle St. Louisin maailmannäyttelyssä vuonna 1904. Tuotemerkkiä käytetään nykyään Brownin kengissä. Kenkäkaupoissa, tavarataloissa ja teattereissa kiersi Buster Brownia esittäviä kääpiöitä kenkiä markkinoimassa 1904–1930.
Amerikalainen kuvakirja (Minerva, 1904), jota pidetään ensimmäisenä suomenkielisenä sarjakuvakirjana, sisälsi (ehkä uudelleen piirrettyinä) vanhoja yhdysvaltalaisia sanomalehtisarjakuvia, joista yksi oli Buster Brown. Sirkka-lehdessä Buster Brown esiintyi nimellä Ville Veitikka (Ville-veitikan autokepponen, Sirkka 13/1926).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Buster Brown -strippejä (Arkistoitu – Internet Archive)
The Life and Times of Buster Brown
Toonopedia
Amerikalainen kuvakirja[vanhentunut linkki]
Chemo

Chemo on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvien hopeakaudella Showcase #39 lehden tarinassa "The Deathless Doom" heinä/elokuussa 1962 ja hänet loivat Robert Kanigher, Ross Andru ja Mike Esposito. Chemo on ollut pääosin Metal Men robottisankarien vihollinen, mutta hän on toiminut myös Teräsmiehen vastustajana ja Suicide Squadin jäsenenä.
Taustaa

Chemo oli alun perin tutkija Ramsey Nortonin omistama kemiallisia sivutuotteita ja epäonnistuneita kokeita sisältävä muovinen astia, joka muuttui eläväksi hänen lisättyä astiaan viimeisimmän epäonnistuneen kasvukaavan jäännökset, joka muutti astian 25 jalkaa korkeaksi ihmisen muotoiseksi olennoksi, joka otti itselleen nimen Chemo. Tapettuaan Nortonin Chemo jatkaa riehumistaan, kunnes Tohtori Will Magnuksen robottitiimi, Metallimiehet (Metal Men) pysäyttävät hänet. Chemo regeneroituu ja palaa useaan otteeseen, mutta Metallimiehet onnistuvat kukistamaan hänet joka kerta. Kerran Metallimiehet liittoutuivat Teräsmiehen kanssa Chemon kukistamiseksi ja myöhemmin Teräsmies kohtasi Chemon yksinään kahdesti voittaen tämän.
Crisis of Infinite Earths tarinassa Brainiac ja Lex Luthor käyttivät Chemoa elävänä aseena Maa 4 universumissa. Chemo tuhosi kyseisen universumin New York Cityn ja tappoi Vesitytön vapauttamalla myrkyllisiä kemikaaleja valtamereen. Chemo kukistettiin, kun sankaritar Valentina Vostok alias Negatiivinen nainen (Negative Woman) rikkoi tämän muovikuoren mikä sai Chemon hajaantumaan ja neutraloitumaan.
Infinite Crisis tarinan aikana Alexander Luthor Jr.n johtaman Superrikollisten Salaisen Yhteisön inkarnaatio työllistivät Pahuuden Veljeskuntaa (Brotherhood of Evil) pudottamalla Chemon Blüdhavenin kaupunkiin. Samaan aikaan Batman: Under the Hood tarinassa Batman näkee katolta Gotham Cityssä Chemon putoamisen kaupunkiin ja Chemo peittää Blüdhavenin myrkyllisellä jätteellä tappaen satojatuhansia kaupungin ihmisiä. Myöhemmin Teräsmies kukistaa Chemon heittämällä tämän syvälle avaruuteen.
Salvation Run tarinassa Chemo noudettiin takaisin avaruudesta ja Jokeri ja Gorilla Grodd käyttivät Chemoa aseena vankilaplaneetalla. Myöhemmin roistoiksi muuttuneet Uudet Jumalat, jotka vierailevat Metropolisissa vangitsevat kolme Chemon moniväristä miniatyyrikopiota. Teräsmies seuraa todellista Chemoa ja huomaa sen olevan LexCorpin projekti.
The New 52 sarjakuvissa "Forever Evil" tarinan aikana takauma paljastaa, että Chemo syntyi, kun varas oli heittänyt Will Magnuksen luoman responsometrin prototyypin kemikaalialtaaseen, mikä oli herättänyt altaan henkiin Chemona. Metallimiehet taistelivat Chemoa vastaan suojellakseen paikallista väestöä ja tri Magnusia ja heidän onnistuttua kukistamaan Chemon he ilmeisesti myös tuhoutuivat samalla.
Chemolla on hyvin rajallinen älykkyys yhdistettynä valtavaan lujuuteen ja kestävyyteen. Chemo kykenee muuttamaan omaa massaansa, kopioimaan yksilön voimat ja levittää vaarallisia syövyttäviä aineita ja on erittäin radioaktiivinen. Chemo kykeni myös regeneroitumaan rajahdyksen jälkeen. Kerran Chemo vahvistui hetkellisesti tämän yhdistettyä itseensä Teräsmiehen DNA-fragmentteja tämän pudottua altaaseen, joka sisälsi Chemon sisältämiä lepotilassa olevia kemikaaleja, mikä antoi tälle pääsyn Teräsmiehen voimatasolle.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Chemoon pohjautuva hahmo esiintyi Justice League animaatiosarjan kaksiosaisessa jaksossa "Metamorphosis", jossa häntä ääninäytteli Dee Bradley Baker. Tämä versio hahmosta syntyi onnettomuudessa, jossa animoituja mutageenejä käytettiin Simon Staggin "Metamorpho" -projektissa ja Staggin mieli ohjasi Chemoa, kun hänen ruumiinsa joutui koomaan samassa onnettomuudessa, jossa Chemo luotiin. Staggin pakkomielle pitää Rex Mason alias Metamorpho loitolla tyttärestään Sapphiresta ajoi Chemoa muistuttavan syntoidin riehumaan Metropolisin halki ja sieppaamaan hänet, mutta Mason voitti hänet Oikeuden Puolustajien avulla saaden olennon katoamaan.
Chemo esiintyi Batman: The Brave and the Bold animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttli Dee Bradley Baker.
Chemo esiintyi animaatioelokuvassa Batman Unlimited: Mech vs. Mutants, jossa häntä ääninäytteli Dave B. Mitchell.
Chemo esiintyi DC Nation Shorts lyhytanimaatiossa "Metal Men".
Chemo esiintyi vuoden 2019 DC Super Hero Girls animaatiosarjan jaksossa "Super Who?", jossa hän syntyi Teräsmiehen ja Terästytön välienselvittelyn aikana, kun heidän kamppailunsa aikana Kara leikkaa vahingossa rautaputkia lämpökatseellaan, ja ne osuvat kytkimeen, joka laukaisee kemikaalivuodon. kemikaalit roiskuvat roskakoriin ja muuttuvat vihreäksi syövyttäväksi hirviöksi, joka alkaa riehua. Myöhemmin Kara kukisti Chemon viemällä tämän avaruuteen ja räjäytti tämän lämpökatseensa avulla. Sarjan tuottaja Ben Jones vahvisti Twitter-sivuillaan hahmon todella olevan Chemo
Videopeleissä

Chemo esiintyi pelattavana hahmona DC Legends -pelissä.
Chemo esiintyi ei-pelattavana hahmona DC Universe Online -pelissä.
Käännös suomeksi
Cape Canaveral AFS LC-19

Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 19 (LC-19) on entinen kahdesta alustasta koostuva rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksin alustaa käytettiin vuosina 1959–1966.