stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
18. marraskuuta
Kuolleita

1814 – William Jessop, englantilainen insinööri (kanavien ja rautateiden suunnittelija) (s. 1745)
1886 – Chester A. Arthur, Yhdysvaltain presidentti 1881–1885 (s. 1829)
1919 – Thiodolf Rein, suomalainen filosofi, yliopistomies ja poliitikko (s. 1838)
1922 – Marcel Proust, ranskalainen kirjailija (Kadonnutta aikaa etsimässä). (s. 1871)
1928 – Mauritz Stiller, suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä (s. 1883)
1941 – Walther Hermann Nernst, vuoden 1920 Nobelin kemianpalkinnon saanut saksalainen kemisti (s. 1864)
1941 – Chris Watson, Australian 3. pääministeri (s. 1867)
1946 – Felix zu Schwarzenberg, itävaltalainen kenraali ja aatelinen (s. 1867)
1962 – Niels Bohr, vuoden 1922 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut tanskalainen fyysikko (atomiteorian ja kvanttimekaniikan tutkija) (s. 1885)
1968 – Tyyne Haarla, suomalainen näyttelijä (s. 1892)
1969 – Joseph P. Kennedy, yhdysvaltalainen liikemies, poliitikko ja diplomaatti (”Kennedyn klaanin” perustaja) (s. 1888)
1969 – Eero Leväluoma, suomalainen näyttelijä, lavastaja ja ohjaaja (s. 1896)
1976 – Emmanuel Radnitzky (”Man Ray”), yhdysvaltalainen kuvataiteilija, valokuvaaja, kirjailija ja elokuvaohjaaja (s. 1890)
1977 – Kurt von Schuschnigg, Itävallan liittokansleri 1934–1938 (s. 1897)
1978 – Jim Jones, yhdysvaltalainen kulttijohtaja (s. 1931)
1983 – Walentin Chorell, suomalainen kirjailija (s. 1912)
1985 – Yrjö Nikkanen, suomalainen keihäänheittäjä (s. 1914)
1986 – Gia Carangi, yhdysvaltalainen malli (s. 1960)
1989 – Arvi Arjatsalo, suomalainen kirjailija (s. 1927)
1989 – Edvin Laine, suomalainen elokuvaohjaaja (s. 1905)
1991 – Gustáv Husák, Tšekkoslovakian presidentti 1975–1989 (s. 1913)
1994 – Cab Calloway, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (s. 1907)
1999 – Reino Viirilä, suomalainen taidemaalari (s. 1901)
2002 – James Coburn, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Seitsemän rohkeaa miestä, Rautaristi) (s. 1928)
2010 – José Saramago, portugalilainen kirjailija (s. 1922)
2011 – Aimo Taleva, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1938)
2016 – Denton Cooley, yhdysvaltalainen sydänkirurgi (s. 1920)
2017 – Azzedine Alaïa, tunisialaissyntyinen muotisuunnittelija (s. 1940)
2017 – Malcolm Young, skotlantilais-australialainen muusikko, AC/DC-yhtyeen kitaristi (s. 1953)
2018 – Christian Moustgaard, suomalainen mediavaikuttaja (s. 1950)
2019 – Buppha Devi, kambodžalainen prinsessa, balettitanssija ja Kambodžan kulttuuriministeri 1998–2004 (s. 1943)
Juhlapäiviä

Latvia: Itsenäisyyspäivä (1918).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 18. marraskuuta: |  |
:  Leonidien meteoriparven maksimi.  Petter Solberg 1626 – Paavi Urbanus VIII vihki Pietarinkirkon käyttöön.  1832 – Koillisväylän löytäjä, suomalais-ruotsalainen A. E. Nordenskiöld syntyi.  1905 – Haakon VII valittiin itsenäistyneen Norjan kuninkaaksi.  1928 – Walt Disneyn ja Ub Iwerksin ohjaama, ensimmäinen täysin synkronoitu äänipiirroselokuva Höyrylaiva Ville ilmestyi.  1945 – Sri Lankan entinen presidentti ja pääministeri Mahinda Rajapaksa syntyi.  1974 – Norjalainen autourheilija Petter Solberg syntyi.  
Katso myös: kalenteri ~ 17. marraskuuta, 19. marraskuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning

| Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning |
| --- | --- |
 Lehden etusivu 19. marraskuuta 1849.
Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 0345-4010
Perustettu:  1832
Lakkautettu:  1973
Sitoutuneisuus:  liberaali
Kotikunta:  Göteborg
Kotimaa:  Ruotsi
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
OCLC
Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning (lyh. GHT) oli ruotsalainen sanomalehti, jonka päätoimitus oli Göteborgissa. Se ilmestyi vuosina 1832–1973, minkä jälkeen se muuttui viikkolehdeksi. Vuonna 1984 se alkoi taas ilmestyä päivittäin, mutta se lakkautettiin jo helmikuussa 1985.
GHT perustettiin vuonna 1832 Kaarle XIV Juhanan aikana liberaalin opposition äänenkannattajaksi, ja se joutui alkuaikoinaan usein vaikeuksiin viranomaisten kanssa. Vuosina 1852–1900 päätoimittajana oli Sven Adolf Hedlund, jonka onnistui tehdä siitä yhden maan johtavista lehdistä. Hänen kanssaan lehdessä työskenteli muun muassa Viktor Rydberg. Lehden toinen kukoistuskausi ajoittui maailmansotien väliseen aikaan Torgny Segerstedtin alaisuudessa. Segerstedtin johtama GHT vastusti äänekkäästi Hitlerin Saksaa, ja toisen maailmansodan aikana lehti aiheutti päänvaivaa Per Albin Hanssonin hallitukselle, joka pyrki pitämään Ruotsin neutraalina valtiona.
GHT ajautui taloudellisiin vaikeuksiin 1930-luvun lopulta alkaen menettäessään lukijoita kilpailijoille, ensin Morgontidningenille ja sitten Göteborgs-Postenille. Lehteä ei pelastanut edes 1970-luvulta lähtien maksettu valtiollinen lehdistötuki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Israel
Nya Dagligt Allehanda

Lehden viimeinen numero 14. lokakuuta 1944.
Nya Dagligt Allehanda oli Ruotsissa Tukholmassa 1859–1944 ilmestynyt konservatiivinen iltapäivälehti. Lehden perustaja oli Ruotsin valtionarkiston toinen amanuenssi Karl Adam Lindström. Kahta lyhyttä katkosta lukuun ottamatta hän toimi lehden päätoimittajana ja vastaavana julkaisijana kuolemaansa asti, vuoteen 1885. Lehti pyrki olemaan vastapaino liberaalille Aftonbladetille.
Lehden osti 1944 Dagens Nyheter vaiheessa jolloin se oli perustamassa Expresseniä.
Päätoimittajat

Karl Adam Lindström 1859–1885
Leonard Ljunglund 1906–1936
Harald André 1936–1938
Carl Björkman 1938
Ragnar Ekman 1938–1942
Erik Wästberg 1942–1944
Anitta Toivio

Anja Anitta Toivio (s. 1953 Pielisjärvi) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. Toivio asuu ja työskentelee Kangasalan Sahalahdessa. Hän on opiskellut kuvataidelinjalla vuosina 1991–1992 Oriveden Opistossa ja opiskeli taidehistoriaa 1993–1994 Tampereen yliopistossa. Vuosina 1994-1997 Toivio opiskeli kuvanveistäjäksi Kankaanpään taidekoulussa ja kävi vuonna 1996 vaihto-oppilaana Tallinnan taidekorkeakoulussa. Hän suoritti psykokuvataideterapian perusopinnot vuosina 2009–2019 ja osallistui ikonimaalauksen kursseille Valamon kansanopistossa Heinävedellä 2019 ja 2020. Toivio tekee myös ympäristö- ja yhteisötaidetta.
Kankaanpäässä on kaksi Anitta Toivion tekemää julkista taideteosta. Hautausmaan lähellä olevassa Kappelipuistossa on kiviteos Kiven elämä, joka valmistui vuonna 1995 ja taidekoulun lähellä on isokokoinen keraaminen veistos Muotokuva, joka on paljastettu vuonna 1996. Toivio on lisäksi tehnyt Kankaanpäähän yhdessä Arja Maarit Puhakan, Timo Hannusen, Tero Liljamon, Marko Mertalan, Ilpo Heinäsen ja Mikko Karvisen kanssa Kirkkokadun varren kallioleikkaukseen ympäristöteoksen Löydetty aika, joka valmistui vuonna 1998.
Sahalahden lähikirjaston edustalla Kangasalla on Toivion graniitti- ja teräsveistos Suojelusenkeli. Pälkäneellä on Toivion 2004 tekemä paikallisia urheilijoita kunnioittava pienoispatsassarja Liikkeellä, jonka osina ovat Väinö Sipilän patsas, Väinö Sipilän patsas ja Jouko Gripin patsas.
Toivio on pitänyt vuoden 2010 jälkeen liki 20 yksityisnäyttelyä Suomessa ja muun muassa Saksassa, Yhdysvalloissa ja Italiassa. Hän on osallistunut myös yli 30 ryhmä- ja yhteisnäyttelyyn.
Anitta Toivio, Lupaus, Luopioinen, Pälkäne.
Anitta Toivio, Suojelusenkeli 2001, Sahalahti, Kangasala.
Anitta Toivio, Paratiisin vartija, Aitoo, Pälkäne.
Toki pona

| Toki pona |
| --- | --- |
 Toki ponan symboli
Tiedot
Alue:  maailmanlaajuinen
Puhujia:  ?
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  keinotekoiset kielet
ISO 639-3:  tok
 Ohje 
Toki Pona on kanadalaisen kielitieteilijän Sonja Langin vuonna 2001 julkaisema keinotekoinen kieli. Sen nimi tarkoittaa ”yksinkertaista kieltä” tai ”hyvää kieltä”.
Kieltä ei ole varsinaisesti tarkoitettu kansainväliseksi apukieleksi, vaan testaamaan minimalismia ja Sapirin–Whorfin hypoteesia. Kieli on saanut vaikutteita myös taolaisesta filosofiasta. Langin mukaan toki ponan on myös tarkoitus helpottaa puhujan ajattelua yksinkertaistamalla sitä.
Toki pona on etupäässä omintakeinen suunnitelmakieli, jonka tunnuksena käytetään hymyilevää, kolmisäteistä aurinkoa. Tarkoitus on saada ilmaistuksi mahdollisimman paljon mahdollisimman vähin eri sanoin – virallisia sanoja on vain 123. Kielen ilmoitetaan keskittyvän ”elämän hyviin asioihin”, ja vaikka kielioppi poikkeaa tuntemistamme kielistä, se on säännöllistä ja helppotajuista.
Kielen oppimisen on sanottu olevan todella helppoa ja siihen menee noin 30 tuntia.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Huomattavaa on, että toki ponan virallisia sanoja ei koskaan aloiteta isolla alkukirjaimella edes lauseen alussa. Toki ponan varsinaiseen sanastoon kuulumattomat sanat puolestaan aloitetaan aina isolla alkukirjaimella. Näitä saattavat olla henkilöiden tai maantieteellisten sijaintien nimet. Paino on aina ensimmäisellä tavulla.
Äänteet

Toki ponassa on vain 14 foneemia eikä yhtään klusteria tai diftongia.
Äänteet > Vokaalit

Vokaaleja on vain viisi. Pitkiä ja lyhyitä vokaaleja ei erotella mitenkään.
a [a]
e [e]
i [i]
o [o]
u [u]
Äänteet > Konsonantit

p [p] tai [b]
t [t] tai [d]
k [k] tai [g]
s [s] tai [z]
m [m]
n [n]
l [l]
w [w]
j [j]
Sanasto

Toki ponassa on 123 sanaa, joista pääosa on peräisin englannin, tok-pisinin, suomen, georgian, hollannin, ranskan, esperanton, kroatian, mandariinikiinan ja kantoninkiinan kielten sanoista. Sanaston hyvin pienen koon vuoksi useimmilla sanoilla on hyvin laaja merkityskenttä. Esimerkiksi pona voi tilanteesta riippuen tarkoittaa muun muassa hyvää, kiitosta, erinomaista ja ihanaa.
Monet monimutkaisemmat sanat muodostetaan yhdistelemällä sanoja. Esimerkiksi ”muusikko” on toki ponaksi jan pi kalama musi, joka muodostuu sanoista jan (’henkilö’, ’joku’), pi (’johonkin kuuluva’, monikäyttöinen sana), kalama (’ääni’, ’saada aikaan ääntä’, ’soittaa’) ja musi (’peli’, ’pitää hauskaa’, ’taide’, ’viihde’).
Sanasto > Suomen kielestä lainatut sanat

Tarkalleen ottaen toki ponan sanoilla ei välttämättä ole selkeää suomenkielistä vastinetta, vaikka sana olisikin peräisin suomesta. Lisäksi sama sana voi sijainnistaan riippuen olla lauseessa useammassa roolissa (substantiivi, verbi, partikkeli tai konjunktio). Joitakin suomesta tulevia toki ponan sanoja ovat mm.:
kala – kala tai mikä tahansa vedessä elävä eliö
nena – nenä, kohouma, kukkula, vuori, nappula, näppäin
pimeja – pimeä, tumma, musta
nimi — nimi
sina — sinä, te
Kielioppi

Kuten pidginit, toki pona keskittyy yksinkertaisiin aineksiin ja ideoihin, jotka ovat melko kansainvälisiä eri kulttuurien välillä. Toki ponassa ei esimerkiksi ole aikamuotoja tai monikon ja yksikön erottelua.
Esimerkkejä

toki – Hei
kama pona – Tervetuloa
sina pilin seme? – Kuinka voit?
mi wile e... – Haluaisin...
pona – Kiitos
sina sona ala sona e toki Sumi? – Osaatko suomea?
Esimerkkejä > mama pi mi mute (Isä meidän)

mama pi mi mute o,

sina lon sewi kon.

nimi sina o sewi en pona.

ma sina o kama.

jan o pali e wile sina en lon sewi kon en lon ma.

sina o pana lon tenpo suno ni e moku tawa mi.

o weka e pali ike mi, sama la mi weka e pali ike pi jan ante.

o pana ala e wile ike tawa mi.

o awen e mi weka tan ike.

ni li nasin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Official Word List - lista toki ponan sanoista (englanniksi)
Learn Toki Pona - toki pona kielikurssi (englanniksi)
Wikipesija – entinen Wikipedian kieliversio, joka toimii nykyisin Wikiassa
lipu pi jan Pije – laaja englanninkielinen toki pona -sivusto
sitelen ma pi jan pi toki pona - toki ponan puhujia maailmankartalla
Tuomas Koukkunen: Kielen koukeroihin saa ongelmat piiloon. Utain 11.10.2007.
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä
Ruumiinosat toki ponaksi.
Värit toki ponaksi.
Sidosryhmä

Sidosryhmä on henkilöryhmä tai organisaatio, jonka kanssa yritys tai muu organisaatio on tekemisissä ja johon sen toiminta vaikuttaa tai joka vaikuttaa yrityksen toimintaan. Ilman sidosryhmiä yritys ei voi toimia. Sidosryhmiä voidaan jaotella erilaisin tavoin, esimerkiksi sisäiset ja ulkoiset sidosryhmät tai ensisijaiset ja toissijaiset sidosryhmät.
Sisäisiä sidosryhmiä ovat esimerkiksi organisaation työntekijät, kun taas ulkoisia sidosryhmiä ovat esimerkiksi asiakkaat, kilpailijat, yhteistyökumppanit, rahoittajat, tavarantoimittajat, viranomaiset ja luonnonympäristö.
Sidosryhmä voidaan ymmärtää kapeasti, jolloin se kattaa ne sidosryhmät, joilla on eniten valtaa tai jotka ovat muuten organisaation toiminnan kannalta keskeisiä. Sidosryhmä voidaan myös määritellä laajemmin, jolloin sidosryhmiksi voidaan nähdä myös ne sidosryhmät, joilla ei ole valtaa tai jotka eivät ole keskeisiä, mutta joihin organisaation toiminta kuitenkin vaikuttaa.
Sidosryhmäajatteluun liittyvää

Sidosryhmäteoria tarkastelee organisaatioita ja sidosryhmiä liiketaloustieteen näkökulmasta. Sidosryhmäteorian mukaan liiketoiminnan tarkoituksena on luoda mahdollisimman paljon arvoa sidosryhmille yhdessä sidosryhmien kanssa. Keskeisiä käsitteitä sidosryhmäteoriassa ovat muun muassa sidosryhmävuorovaikutus, sidosryhmäarvonluonti sekä sidosryhmäyhteistyö.
Aiskhylos

| Aiskhylos> Αἰσχύλος |
| --- | --- |
 Aiskhyloksen rintakuva, roomalainen kopio kreikkalaisesta alkuperäisteoksesta 300-luvulta eaa. Ny Carlsberg Glyptotek.
Henkilötiedot
Syntynyt: 525/524 eaa. Eleusis, Attika
Kuollut: 456 eaa. Gela, Sisilia
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  arkaainen/klassinen kausi
Tyylilajit:  tragedia
Pääteokset:  Oresteia, Persialaiset
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aiskhylos  (m.kreik. Αἰσχύλος, lat. Aeschylus; 525/524–456 eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän on yksi kolmesta merkittävimmästä kreikkalaisesta tragediarunoilijasta Sofokleen ja Euripideen ohella, ja häntä voidaan pitää länsimaisen tragedian varsinaisena perustajana.
Aiskhylos osallistui Marathonin (490 eaa.) ja Salamiin taisteluihin (480 eaa.) persialaissotien aikaan. Hän voitti Ateenan näytelmäkilpailut ensimmäisen kerran vuonna 484 eaa. Paitsi että hän kirjoitti elinaikanaan noin 90 näytelmää, hän myös sävelsi useimpien näytelmiensä musiikin, ohjasi, toimi koreografina ja nuorena jopa näytteli. Aiskhylos lisäsi näytelmiin toisen näyttelijän, ja oli näin luomassa vanhalle attikalaiselle tragedialle ominaista dialogin ja lyyristen osuuksien tasapainoa. Useissa Aiskhyloksen teksteissä ylistetään Ateenan kaupunkia ja sen demokraattista oikeusjärjestystä. Hänen kirjoituksissaan välittyvät vahvasti historiallisuus, tarunomaisuus ja kunnioitus jumalia kohtaan.
Elämä > Nuoruus ja varhainen ura

Aiskhylos syntyi Ateenan kaupunkivaltioon kuuluneessa Attikan Eleusiissa. Hänen isänsä oli ylhäissukuinen tilanomistaja Euforion. Tällä oli ilmeisesti joku yhteys kaupungin kuuluun Demeterin kulttiin ja Eleusiin mysteereihin, mistä Aiskhylos itsekin on oletettavasti saanut uskonnollisia vaikutteita. Aiskhylos oli itsekin vihitty mysteereihin, ja siksi Aristofanes laittaa hänet Sammakoissa rukoilemaan Eleusiin jumalatarta. Aiskhylos sai ilmeisesti jo varhain vaikutteita tragedianäytöksistä. Pausanias kertoo tarinan, jonka mukaan hän olisi myös aloittanut uransa näytelmäkirjailijana jo varhain. Sen mukaan hän olisi nukahtanut kerran poikasena ollessaan, ja unessa hänelle ilmestyi Dionysos, joka kehotti häntä ryhtymään tragediakirjailijaksi. Herättyään hän kokeili sitä, ja se tuntui luontuvan.
Aiskhyloksen tuotannosta näkee, että hän oli hyvin perehtynyt varhaisempaan kreikkalaiseen runouteen, erityisesti Homerokseen, mutta myös Hesiodokseen ja kuorolyriikkaan sekä Soloniin. Näytelmäkilpailuihin Aiskhylos osallistui ensimmäisen kerran Dionysia-juhlissa vuonna 499 eaa. ollessaan 25-vuotias. Tuolloin hänen kilpakumppaneinaan olivat Khoirilos ja Pratinas. Alkuvaiheessa hän näytteli itsekin näytelmissään. Aiskhylos ei saavuttanut menestystä vielä tuolloin. Hänen ensimmäinen voittonsa tuli vasta vuonna 484 eaa., jolloin hän oli jo noin 40-vuotias. Tuolloisten näytelmien nimiä ei tunneta, mutta hänen kilpakumppaneinaan olivat edelleen ilmeisesti Pratinas sekä Khoirilos tai Frynikhos. Vuonna 472 eaa. hän saavutti voiton trilogialla, johon kuului kaikkein varhaisin nykyaikaan säilynyt kreikkalainen tragedia Persialaiset. Yhteensä Aiskhylos saavutti kolmetoista voittoa. Suurimman osan niistä hän sai vuoden 484 eaa. ensimmäisen voittonsa ja vuoden 470 eaa. välillä.
Elämä > Sotilaana

Aiskhylos kunnostautui kirjailijanuran lisäksi myös sotilaana persialaissodissa vuosien 490–479 eaa. välillä. Hänen ensimmäinen suuri taistelunsa oli Marathonin taistelu vuonna 490 eaa. Hän ja hänen veljensä Kynaigeiros saavuttivat siinä niin paljon mainetta, että heidät kuvattiin maalauksessa, joka oli tehty Dionysoksen teatterille, Pausaniaan mukaan jo kauan ennen sinne pystytettyä Aiskhyloksen patsasta. Aiskhylos osallistui myös Artemisionin ja Salamiin taisteluihin (480 eaa.) sekä Plataiain taisteluun (479 eaa.).
Myös Aiskhyloksen muu perhe kunnostautui sodissa. Marathonissa erityisen urhoollisena mainittiin Kynaigeiros, kun taas Aiskhyloksen nuoremman veljen Ameiniaan kerrotaan aloittaneen hyökkäyksen persialaisia laivoja vastaan Salamiissa. Tällä maineella on saattanut olla vaikutuksensa myös Aiskhyloksen voittoihin näytelmäkilpailuissa. Omakohtainen kokemus sodasta on ainakin mitä ilmeisimmin vaikuttanut eloisiin taistelukuvauksiin sellaisissa näytelmissä kuin Persialaiset, joka kertoo juuri persialaissodasta, sekä Seitsemän Thebaa vastaan, joka kertoo myyttiseen aikaan sijoittuneesta taistelusta.
Elämä > Jälleen Ateenassa

Jossakin vaiheessa Aiskhylos palasi takaisin Ateenaan, mutta myöskään tämän ajankohtaa ei tunneta. Aiskhylos oli Ateenassa ainakin vuonna 458 eaa., sillä tuolloin hän esitti siellä trilogiansa Oresteia. Se on ainoa antiikin ajalta kokonaisena säilynyt trilogia eli kolmen yhdessä esitetyn näytelmän kokonaisuus. Näytelmällä Aiskhylos saavutti viimeisen voittonsa.
Trilogian kolmannessa tragediassa Eumenideissa Aiskhylos puolusti Ateenan ”viimeistä aristokraattista linnaketta” areiopagin neuvostoa kaupungin valvojana Periklestä ja muita nousevia ääridemokraatteja vastaan. Hän kuitenkin epäonnistui puuttumisessaan politiikkaan, eikä näytelmällä ollut hänen toivomaansa vaikutusta. Hän saattoi pettyä tähän, tai pelätä seurauksia, ja jätti Ateenan uudelleen ja siirtyi jälleen Sisiliaan.
Lähdölle on esitetty myös toinen syy. Useiden antiikin aikaisten mainintojen mukaan Aiskhylos kohtasi ilmeisesti Oresteian esityksen jälkeen syytteen ”jumalattomuudesta” (asebeia) tai uskonnollisten tunteiden loukkaamisesta. Hänen väitettiin joko paljastaneen yksityiskohtia Eleusiin mysteereistä tai muutoin halventaneen niitä. Toiseksi syyksi mainitaan se, että Aishylos oli esittänyt Eumenideissa erinykset eli raivottaret mieltä kuohuttavalla ja ihmisiä suorastaan järkyttäneellä tavalla. Ainakaan Eumenideissa ei ole mitään, mitä voitaisiin pitää Eleusiin mysteereiden paljastamisena tai halventamisena. Siksi on mahdollista, että syytteen takana olivat ennemmin poliittiset motiivit, ja Aiskhyloksen vastustajat olisivat hyödyntäneet joko Eumenidien aikaansaamaa vihastusta tai jotakin sittemmin kadonneessa näytelmässä ollutta yksityiskohtaa. Aristoteles sanoo Aiskhyloksen puolustautuneen syytöksiä vastaan sanomalla, ettei hän tiennyt näytelmässä mainitsemansa asian olleen salaisuus.
Elämä > Paluu Sisiliaan ja kuolema

Oli syy mikä oli, Aiskhylos jätti Ateenan vielä kerran, ja palasi Sisiliaan vuonna 458/457 eaa. Tällä käynnillään hän asettui Gelaan. Siellä hän myös kuoli vuonna 456 eaa. ollessaan 69-vuotias. Perimätiedon mukaan Aiskhylos kuoli varsin merkillisellä tavalla, nimittäin niin, että kotka pudotti hänen päähänsä kilpikonnan. Kotka nähtävästi luuli kirjailijan kaljua päätä kiveksi ja halusi saada kilpikonnan rikki. Tarinan mukaan muuan oraakkeli olisi vuotta aiemmin ennustanut, että Aiskhylos saisi surmansa ilmasta tulevasta iskusta.
Gelan asukkaat osoittivat Aiskhylokselle suurta kunnioitusta, ja pystyttivät hänelle hienon hautamuistomerkin, johon kirjoitutettiin hänen itse elegisessä distikonissa laatimansa hautakirjoitus. Siinä Aiskhylos mainitsee vain uransa sotilaana ja Marathonin taistelun, ei lainkaan tointaan kirjailijana:
»Αἰσχύλον Εὐφορίωνος Ἀθηναῖον τόδε κεύθει
μνῆμα καταφθίμενον πυροφόροιο Γέλας ·
ἀλκὴν δ' εὐδόκιμον Μαραθώνιον ἄλσος ἂν εἴποι
καὶ βαθυχαιτήεις Μῆδος ἐπιστάμενος »
» Aiskhylon Euforiōnos Athēnaīon tode keuthei
mnēma katafthimenon pyroforoio Gelas ·
alkēn d' eudokimon Marathōnion alsos an eipoi
kai bathykhaitēeis Mēdos epistamenos »
» Tämä hauta kätkee ateenalaisen Aiskhyloksen, Euforionin pojan,
joka kuoli viljavassa Gelassa.
Hänen uljuutensa voi todistaa Marathonin maineikas kenttä
ja pitkätukkaiset meedialaiset, jotka hänet tuntevat.»
Näytelmät

Aiskhyloksen sanotaan kirjoittaneen 90 näytelmää. Niistä vain seitsemän on säilynyt nykyaikaan kokonaisina. Aiskhyloksen tragedioille on tyypillistä toiminnan ja henkilöiden suoraviivaisuus sekä voimakas uskonnollinen tunne, mikä muistuttaa kreikkalaisen teatterin tiiviistä kytköksistä uskontoon ja uskonnollisiin juhliin. Näytelmien pääteemana on usein jumalien voima.
Aiskhylos teki teatteriin useita uudistuksia. Hän muun muassa lisäsi tragediaan toisen näyttelijän aikaisemman yhden näyttelijän ja kuoron lisäksi. Tämä mahdollisti dialogin käyttämisen näytelmissä.
Näytelmät > Säilyneet näytelmät

Aiskhyloksen säilyneet seitsemän näytelmää ovat:
Persialaiset (Πέρσαι, Persai) (472 eaa.)
Seitsemän Thebaa vastaan (Ἑπτὰ ἐπὶ Θήβας, Hepta epi Thēbas) (467 eaa.)
Turvananojat (Ἱκέτιδες, Hiketides) (461 eaa.?)
Oresteia -trilogia (Ὀρέστεια ) (458 eaa.)
Agamemnon (Ἀγαμέμνων, Agamemnōn)
Hautauhrintuojat (myös Haudalla uhraajat) (Χοηφόροι, Khoēforoi)
Eumenidit (myös Raivottaret) (Εὐμενίδες, Eumenides)
Kahlehdittu Prometheus (Προμηθεύς δεσμώτης, Promētheus desmōtēs)
Kaikki Aiskhyloksen säilyneet tragediat on suomennettu. Oresteia on ainoa antiikin näytelmätrilogia, joka on säilynyt kokonaisena. Se on suomennettu kahdesti, Elina Vaaran suomennoksena vuonna 1961 ja Kirsti Simonsuuren suomennoksena vuonna 2003.