stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paukanevan teloitukset
Muistaminen

Teloituspaikalla oli alun perin puinen risti. Se on myöhemmin korvattu kivisellä muistomerkillä, jossa mainitaan paikalla teloitetun 27 työläistä ja torpparia. Paikalliset työväenjärjestöt ovat tehneet vappuaattona kunniakäynnin Paukanevan muistomerkille jo 1970-luvulta lähtien. Lisäksi Nurmon hautausmaalla sijaitsevalla joukkohaudalla on oma muistomerkki. Marian hautausmaalla Kokkolassa on vuonna 1918 ylöskaivettujen vainajien joukkohauta muistokivineen. Siihen on kaiverrettu yhdeksän teloitetun nimet.
Pavlovo (Nižni Novgorodin alue)

Pavlovon vaakuna.
Pavlovo (ven. Па́влово; myös Pavlovo-na-Oke, Па́влово-на-Оке́) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan rannalla 78 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Kaupunki on Pavlovon piirin keskus. Siellä on Nižni Novgorodin ja Arzamasin väliseltä rautatieltä Okskajan asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita kaupungissa on 62 500 henkeä (vuonna 2006).
Pavlovon kylä tunnetaan 1500-luvun puolivälistä lähtien. 1700-luvulla se oli huomattava kaupan ja käsityöläisammattien keskus. Erityisen kuuluisa paikkakunta oli lukoista ja aseistaan. Kaupunginoikeudet Pavlovo sai vuonna 1919. Nykyään siellä on linja-autotehdas sekä kone- ja laiteteollisuutta.
Kaupungin keskusta on säilyttänyt historiallisen asunsa. Nähtävyyksiin kuuluvat ylösnousemuksen (1778) ja taivaaseen astumisen (1795) kirkot, museona toimiva Gomolinin kauppiastalo, Šeremetjevin kreivisuvun konttorirakennus, kunnanhallituksen talo ym. Pavlovo tunnetaan myös siellä jalostetuista sitruunoista ja mandariineista. Kaupungista ovat kotoisin kemisti Aleksei Favorski ja kasvitieteilijä Nikolai Albov.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pavlovon kaupungille ja piirille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
Nižni Novgorodin alue
Paven (Pentala)

| Paven |
| --- | --- |
 Paven kesäkuussa 2018, edustalla pieni hiekkaranta
Osoite:  Pentala
Sijainti:  Suvisaaristo, Espoo
Rakennustyyppi:  paviljonki
Valmistumisvuosi:  1913
Suunnittelija:  Sigurd Frosterus
Omistaja:  Esbo Segelförening
Käyttäjä:  Esbo Segelförening
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paven on arkkitehtonisesti merkittävä pursiseuran paviljonki Suvisaaristossa lounaisessa Espoossa. Se edustaa jugendia. Paven sijaitsee Pentalan saaren koillisosan niemellä vene- ja saaristolauttasataman kupeessa.
Moisön saaristolaistilalla asustaneet Geitlinin veljekset järjestivät Pentalan vesillä hupimielisiä purjehdus- ja ampumakilpailuja 1880-luvun puolivälissä. Seuraavan vuosisadan alussa perustettiin Esbo Segelförening, ja seuran paviljonki vihittiin käyttöön elokuussa 1913. Pavenin piirtänyt arkkitehti Sigurd Frosterus oli purjehdusseuran jäsen. Pavenia laajennettiin 1938 arkkitehti Matti Finellin johdolla.
Aiheesta muualla

Pavenin ravintolan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin Sanomat: Espoolaissaaressa on ranta kuin Välimerellä
| n k Perustiedot Wikidatassa: Paven (Q102290103)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rakentaminen, huvila
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Espoo
sijainti: Pentala
koordinaatit: 60°06′23″N 24°40′37″E﻿ / ﻿60.1063°N 24.677°E﻿ / 60.1063; 24.677
Olhovatka

| Olhovatka Ольховатка |
| --- | --- |
 vaakuna
 Voronežin alueen sijainti, alla kaupungin sijainti alueen sisällä.
 Olhovatka
 Koordinaatit: 50.2777°N, 39.3033°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Voronežin alue
Piiri:  Olhovatkan piiri
Perustettu:  1702 
Kaupunkityyppiseksi taajamaksi:  1952 
Väkiluku (2010):  3 806
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olhovatka (ven. Ольхова́тка) on kaupunkityyppinen taajama ja piirikeskus Voronežin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee 237 kilometriä aluekeskus Voronežista etelään. Olhovatkassa asui 3 806 ihmistä vuonna 2010.
Kasakat perustivat paikkakunnan 1702, kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai vuonna 1952.
Kirkko Olhovatkassa.
Kulttuuritalo edustan sotamuistomerkkeineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olhovatka Wikimedia Commonsissa
Patmos (kaupunki)

| Patmos> Πάτμος |
| --- | --- |
 Patmoksen akropolis, nykyinen Kastéllin kukkula. Oikealla Skálan kylää.
Sijainti
 Patmos
Koordinaatit:  37°19′32″N, 26°32′09″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Skála, Pátmos, Etelä-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Patmos, Eteläiset Sporadit
Aiheesta muualla
  Patmos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Patmos (m.kreik. Πάτμος) oli antiikin aikainen kaupunki samannimisellä saarella (nyk. Pátmos) Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Skálan kylää.
Maantiede

Patmoksen kaupunki sijaitsi samannimisen saaren keskiosissa lähellä nykyistä Skálan kylää, joka on nykyisin saaren satama. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyinen Kastéllin kukkula Skálan kylän länsipuolella, pohjoiseen saaren nykyisestä pääkylästä Chórasta. Kukkulalla on nykyisin Pyhälle Konstantinokselle (Ágios Konstantínos) omistettu kirkko. Kaupungilla oli satama, joka oletettavasti sijaitsi Skálan paikalla. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastossa saarelle on merkitty myös toinen kaupunki, Fora (Phora).
Patmoksen saari oli yksi Eteläisistä Sporadeista, ja sijaitsi antiikin termistöllä länteen Lepsiasta ja etelään Korsiaista ja Samoksesta. Saaren ympärysmitaksi laskettiin 30 roomalaista mailia. Stadiasmus Maris Magni mainitsee saarella olleen niemen nimeltä Amatsonion; se on joskus tulkittu saaren pohjoispään niemeksi ja joskus eteläpään niemeksi.
Historia

Patmoksen saarelta on löydetty vähäisiä merkkejä asutuksesta myöhäisellä neoliittisella kaudella ja varhaisella pronssikaudella. Löytöjä on myös myöhemmältä pronssikaudelta noin 1600–1100 eaa., sekä antiikin ajalta geometriselta kaudelta noin 700-luvulta eaa. alkaen aina myöhäiselle roomalaiselle kaudelle 300-luvulle jaa.
Saaren varhaisimmat kreikkalaiset asuttajat olivat doorilaisia. Myöhemmin sinne tuli joonialaisia Miletoksesta, ja Patmoksen kaupunki ja koko saari kuuluivat Miletoksen poliksen alaisuuteen. Patmoksen ei itse tiedetä olleen polis, mutta ei ole mahdotonta, etteikö se olisi ollut.
Patmos esiintyy antiikin historiassa vain harvoin. Saaren mainitsevat lyhyesti muun muassa Thukydides, Strabon ja Plinius vanhempi. Patmoksen kaupunki vaikuttaa sen akropoliin löydösten perusteella olleen suhteellisen suuri hellenistisellä kaudella. Roomalaisella kaudella Patmosta käytettiin poliittisten vankien karkotuspaikkana. Erityisesti saari tunnetaan siitä, että Johannes Teologi oli oman todistuksensa mukaan siellä karkotettuna 18 kuukauden ajan keisari Domitianuksen kauden loppupuolella, ja että hän kirjoitti siellä Ilmestyskirjan.
Saari jäi asumattomaksi varhaiskeskiajalla saraseenien hyökkäysten vuoksi. Se esiintyy seuraavan kerran historiassa vasta vuonna 1088, kun Johannes Teologin luostari perustettiin. Patmoksen akropoliin arkeologisia tutkimuksia on suoritettu erityisesti vuosina 2001–2002.
Rakennukset ja löydökset

Patmoksen akropoliilta nykyiseltä Kastéllin kukkulalta on löydetty linnoitusmuurien jäänteitä, jotka ajoitetaan 300- tai 200-luvulle eaa. Muurit oli tehty vulkaanisesta kivestä, ja ne oli varustettu suorakulmaisilla torneilla, joista kolmen jäänteitä on säilynyt. Parhaiten muureja on säilynyt niiden pohjois- ja koillissivulta. Yhtä koillissivun torneista on säilynyt noin 3,5 metrin korkeudelta. Luoteistornin jäänteet sijaitsevat heti Pyhän Konstantinoksen kirkon itäpuolella. Siitä on säilynyt parhaiten sen kuusiaskelmaiset portaat.
Akropoliilla sijaitsi Apollonille omistettu temppeli, josta on jäljellä perustukset. Asutus levisi alakaupungiksi kukkulan itäpuolelle. Kukkulalla nykyisen Chóran kylän korkeimmalla kohdalla, paikalla jossa Johannes Teologin luostari sijaitsee, oli antiikin aikana Artemiille omistettu temppeli. Rannikolta läheltä nykyistä Stavróksen kannasta on löydetty oletettavasti Afroditelle omistetun temppelin perustukset.
Perinne liittää Johannes Teologiin saarella erityisesti niin kutsutun Ilmestyskirjaluolan, joka sijaitsee Skálan ja Chóran kylien puolivälissä ja on nykyisin osana luostarin kappelia, ja jossa Johanneksen sanotaan asuneen ja kirjoittaneen Ilmestyskirjan. Johannekseen liitetään myös Skálan kylän pohjoispuolella lähellä rantaa sijaitseva paikka, jossa hänen sanotaan kastaneen patmoslaisia, ja joka sekin on nykyisin osana kirkkoa.
Antiikin aikaisia hautoja on löydetty sekä Kastéllin kukkulan läheltä että Kámpoksesta saaren pohjoisosasta. Saaren esihistorialliset löydöt, joihin lukeutuu muun muassa obsidiaanista ja piikivestä tehtyjä työkaluja, on tehty Kastéllista, Kámpoksesta ja Kalikatsoústa.
Saarelta tehtyjä esinelöytöjä on Chóran kylässä Nikolaḯdisin kartanossa, joka toimii saaren arkeologisena museona.
Patmokselta löydetty Vera Glaukioksen tyttäreen, Artemiin papittareen, liittyvä piirtokirjoitus 100- tai 200-luvulta. Johannes Teologin luostarin museo.
Stuart Pearson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. kesäkuuta 1949 (ikä 75)
Syntymäpaikka: Cottingham, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1968–1974 | Hull City |  |  |
| 1974–1979 | Manchester United |  |  |
| 1979–1982 | West Ham United |  |  |
Maajoukkue
| 1976–1978 | Englanti | 15 | (5) |

Stuart James Pearson (s. 21. kesäkuuta 1949 Cottingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Pearson aloitti ammattilaisuransa Hull Cityn joukkueessa. Vuodet 1974–1979 hän edusti Manchester Unitedia ja vuodet 1979–1982 West Ham Unitedia. Hän voitti FA Cupin kahdesti. Vuoden 1977 loppuottelussa Manchester United voitti Liverpoolin 2–1 ja Pearson teki ottelun ensimmäisen maalin. Vuoden 1980 loppuottelussa West Ham voitti Arsenalin 1–0 ja tuolloinkin Pearson pelasi koko ottelun.
Pearson pelasi Englannin maajoukkueessa 15 ottelua ja teki niissä viisi maalia vuosina 1976–1978.
José Pedraza

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 20 km kävely |  |
José Pedraza Zúñiga (19. syyskuuta 1937 La Mojonera, Michoacán, Meksiko – 25. toukokuuta 1998 México, Meksiko) oli meksikolainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
José Pedraza saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.34.00,0. Hän hävisi kultaa voittaneelle Vladimir Golubnitšille vain 1,6 sekuntia. Hän sijoittui Meksikon kisojen 50 kilometrin kävelyssä kahdeksanneksi ajalla 4.37.51,4.
Jerzy Pawłowski

Jerzy Pawłowski vuonna 1968.
| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Puola> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | säilä |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | säilä |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | säilän joukkuekilpailu |  |
Jerzy Władysław Pawłowski (25. lokakuuta 1932 Varsova – 11. tammikuuta 2005 Varsova) oli puolalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.
Pawłowski saavutti säilämiekkailussa mitaleja neljissä olympiakisoissa. Melbournessa 1956 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa hopealle vaikka voittikin kultamitalistiksi päätyneen Rudolf Kárpátin. Toisen hopeamitalin Pawłowski sai joukkuekilpailussa. Roomassa 1960 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa hävittyään ratkaisuottelun Rudolf Kárpátille. Tokiossa 1964 Puolan joukkue sai pronssia. Vuonna 1968 Pawłowski suoritti oikeustieteen loppututkinnon ja saavutti Méxicon olympialaisissa vihdoin henkilökohtaisen kultamitalin. Hän voitti kultamitaliottelussa hallitsevan maailmanmestarin, Neuvostoliiton Mark Rakitan pistein 5–4. Joukkuekilpailussa Puola jäi viidenneksi.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Pawłowski voitti 1957, 1965 ja 1966.
Vuonna 1981 Puolan hallitus pyysi Pawłowskia toimimaan vakoojana ulkomaanmatkoilla mutta hän kieltäytyi ja sai itse 25 vuoden vankeustuomion vakoilusta syytettynä. Hänen nimensä poistettiin puolalaisista olympiakirjoista. Vuosia myöhemmin olojen maassa muututtua vapaammiksi hän pääsi pois vankilasta.
Saavutukset

Olympiakultaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1968
Olympiahopeaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1956
Olympiahopeaa säilän joukkuekilpailussa 1956 ja 1960
Olympiapronssia säilän joukkuekilpailussa 1964
MM-kultaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1957, 1965 ja 1966
MM-kultaa säilän joukkuekilpailussa 1959, 1961, 1962 ja 1963
MM-hopeaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1962, 1963, 1967 ja 1971
MM-pronssia säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1959
Patagonianmerileijona

| Patagonianmerileijona |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Korvahylkeet Otariidae
Suku::  Otaria
Laji::  flavescens
Kaksiosainen nimi
 Otaria flavescens  (Shaw, 1800) 
Synonyymit
 Otaria byronia (de Blainville, 1820) 
 Patagonianmerileijonan levinneisyysalue
Katso myös
   Patagonianmerileijona Wikispeciesissä   Patagonianmerileijona Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Patagonianmerileijona eli eteläamerikanisohylje eli harjasmerileijona  (Otaria flavescens) on suuri eteläamerikkalainen korvahyljelaji.
Koko ja ulkonäkö

Patagonianmerileijonakoiraat voivat olla 2,6 metrin pituisia ja 500 kilon painoisia, naaraat ovat 1,8–2 metrin pituisia ja yli 150 kilon painoisia. Lajin tunnistaa pienistä korvista ja vanhojen urosten suuresta kaulaharjasta. Turkki on lyhyttä ja harvaa, lyhintä se on rinnasta. Uroksilla niskasta keskiselkään ulottuu leveä ja paksu harja. Naaraan rinta ja vatsa ovat usein kellanharmaat ja ne ovat uroksia hieman tummempia. Urosten raajat ovat isommat kuin naarailla, joten ne ovat maalla paljon naaraita nopeampia.
Levinneisyys ja elinympäristö

Patagonianmerileijonia elää Perun, Chilen, Argentiinan, Uruguayn ja Etelä-Brasilian rannikoilla. Runsaiten niitä on Patagoniassa ja Falklandinsaarilla. Merileijonat suosivat viileitä vesiä ja lisääntyvät rauhallisilla rannoilla.
Elintavat

Patagonianmerileijonien elintavat ovat hyvin samantapaiset kuin muillakin merileijonilla. Ne liikkuvat laajalla alueella ravinnonhaussa ja vaeltavat joka vuosi lisääntymisrannoille. Patagonianmerileijonat viipyvät kuukausia valitsemallaan lisääntymispaikalla, missä naaraat synnyttävät yhden, harvoin kaksi poikasta 330 päivän kantoajan jälkeen. Koiraat valtaavat haaremin, jossa on keskimäärin yhdeksän naarasta poikasineen. Urokset käyvät usein verisiäkin kamppailuja naaraista. Sukukypsiä patagonianmerileijonat ovat viisivuotiaina. Patagonianmerileijona syö pääasiassa kalaa, mutta etenkin urokset saalistavat usein pingviinejä. Niillä itsellään on miekkavalasta ja kuutteja usein syöviä merileopardeja lukuun ottamatta vähän luonnollisia vihollisia. Kuutteja menehtyy myös tiheässä yhdyskunnassa, kun niitä jää suurten urosten alle. Patagonianmerileijonakanta on useita satojatuhansia yksilöitä eikä se ole uhanalainen. Osasyy lajin menestymiseen on sen melko arvoton turkki ja ohut rasvakerros, joiden takia niiden pyynti ei ole ollut yhtä kannattavaa kuin muiden korvahylkeiden.
Aiheesta muualla

Sonia Liu (2000) Otaria flavescens - South American sealion Animal Diversity Web.
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Otaria flavescens:  Wikidata: Q333649  Wikispecies: Otaria flavescens  ADW: Otaria  CoL: 4B23J  CMS: otaria-flavescens  GBIF: 5218773  iNaturalist: 41761  IRMNG: 11087493  ITIS: 180619  MDD: 1005906  MSW: 14001015  NAS: 2647  Observation.org: 911247  Open Tree of Life: 273182  Paleobiology Database: 148542  SeaLifeBase: 69418  TSA: 12574  WoRMS: 231425 
Phoca flavescens:  Wikidata: Q109647418  GBIF: 8556292  Paleobiology Database: 106239  Paleobiology Database: 106239
Pearl (nimi)

| Pearl |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Vastineita eri kielissä:  suomen Helmi
Nimen alkuperä:  Margareta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pearl on englanninkielinen naisen etunimi. Se on käännös Margareta-nimestä (kreik. ’helmi’).
Tunnettuja Pearl-nimisiä

Pearl Thuston Brown (n. 1928–2011), yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja pianisti
Pearl S. Buck (1892–1973), Nobel-palkittu yhdysvaltalainen kirjailija
Pearl Carr (1921–2020), brittiläinen viihdetaiteilija
Pearl Elizabeth Dobbins (1926–2007), Liz Renay, yhdysvaltalainen näyttelijä
Pearl Hart (1871–1955), kanadalainen postivaunujen ryöstäjä
Pearl McGonigal (s. 1929), kanadalainen poliitikko ja varakuvernööri
John Howard Payne

John Howard Paynen muotokuva vuodelta 1883.
John Howard Payne (9. kesäkuuta 1791 East Hampton – 9. huhtikuuta 1852 Tunis) oli yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän julkaisi urallaan noin 60 näytelmää, joista osa oli alkuperäisteoksia ja osa ranskankielisten näytelmien käännöksiä. Hänet tunnetaan erityisesti vuoden 1823 Clari, the Maid of Milan -näytelmäänsä sanoittamastaan kappaleesta ”Home, Sweet Home!”, jonka sävelsi Henry Bishop.
Näyttelijänä Payne debytoi 1809 ja esitti urallaan muun muassa Hamletia ja Romeota. Vuodesta 1845 kuolemaansa asti Payne toimi Yhdysvaltojen konsulina Tunisin kaupungissa Pohjois-Afrikassa.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta John Howard Payne on Wikiaineistossa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Howard Payne Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF 2  WorldCat 2 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat 2  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Paviljonki

Paviljonki Hofgartenin puutarhassa Münchenissä Saksassa.
Paviljonki (ranskan sanasta pavillon ’paviljonki, teltta’) tarkoittaa pientä, ilmavaa ja kevytrakenteista rakennusta, kuten huvimajaa, puistomajaa tai tilapäiskäyttöön tarkoitettua näyttelyrakennusta, jolle on tyypillistä, että se pysyy tukematta pystyssä. Nimeämisperusteena oli alun perin se, että rakennuksessa oli telttamainen, terävähuippuinen katto, ja paviljongin alkumuodot pystytettiin kangasteltan tavoin ulkoilmajuhlia varten. Rakenteet kehittyivät pysyvimmiksi ja 1600-luvulla paviljongeiksi nimitettiin kaikenlaisia puistomajoja.
Paviljonki voi olla myös suuremman rakennuksen osa, kuten esimerkiksi barokkiarkkitehtuurin käyttämä kulmapaviljonki.
Paviljonkijärjestelmä

Paviljonkijärjestelmä tarkoittaa erillistä, itsenäisistä osista muodostuvaa kokonaisuutta, jonka osastot ovat eri rakennuksissa. Tällainen kokonaisuus voi olla esimerkiksi kasarmi, koulu tai sairaala. Tämän järjestelmän mukaan rakennettiin muun muassa entinen Nikkilän mielisairaala Sipoossa (toiminnassa 1914–1999), Pitkäniemen sairaala Nokialla ja nykyinen Vaalijalan kuntoutuslaitos Pieksämäellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paviljonki Wikimedia Commonsissa
Peem

Peem Oy oli Lahdessa vuosina 1967–1985 toiminut suomalainen huonekalutehdas, joka oli 1970-luvun lopulla merkittävä nahkaverhoiltujen sohvakalustojen valmistaja. Sen edeltäjä oli Pentti Jämsä Oy. Vuodesta 1962 yrityksen ja sen edeltäjän osakkaana, hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana toimi teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Pentti Mäkelä.
Yrityksen liikeideana oli tarjota vaurastuviin suomalaiskoteihin sekä vientimarkkinoille upottavan pehmeitä ja ylellisiä nahkasohvia, -nojatuoleja ja muita nahkaverhoiltuja kalusteita. Matti Halmeen suunnittelema Aquarius-tuotesarjaa myytiin myös mm. Yhdysvalloissa ja Japanissa. Muita Peemin tunnetuimpia mallistoja olivat Lunahod sekä punainen nahkaverhoiltu makuuhuonekalusto Salome.
Peem Oy:n liikevaihto vuonna 1980 oli noin 22 miljoonaa markkaa, josta viennin osuus oli 19 miljoonaa. Vuonna 1981 Peem Oy:n osti Vainio-Puhju Oy, mutta sen konkurssi vuonna 1985 lopetti myös Peemin toiminnan.
Lahden museon kokoelmiin kuuluu Peemin messuilla huomionherättäjänä käyttämä kultapintainen nahkasohva 1970-luvulta.
Pascalin kolmio

Kolmiossa alapuolella oleva luku on kahden sen yläpuolella olevan luvun summa.
Pascalin kolmio on matematiikassa binomikertoimista kolmion muotoon koottu järjestelmä.
Pascalin kolmio on saanut nimensä ranskalaisen matemaatikon Blaise Pascalin mukaan. Pascal itse ei keksinyt Pascalin kolmion käsitettä, sillä jo muinaiset persialaiset, kiinalaiset, intialaiset ja italialaiset tunsivat sen. Kuitenkin vasta Pascal havaitsi sen käyttökelpoisuuden moninaisissa matemaattisissa ongelmissa.
Pascalin kolmio voidaan muodostaa siten, että ylhäältä alaspäin edettäessä jokainen uuden rivin luku on sen yläpuolella vasemmalla ja oikealla puolella olevien lukujen summa. Jokainen reunalla oleva luku on 1. Alla Pascalin kolmion rivit nollasta kymmeneen:
1
                            1     1
                         1     2     1
                      1     3     3     1
                   1     4     6     4     1
                1     5     10    10    5     1
             1     6     15    20    15    6     1
          1     7     21    35    35    21    7     1
       1     8     28    56    70    56    28    8     1
    1     9     36    84    126   126   84    36    9     1
 1     10    45    120   210   252   210   120   45    10    1
Kertoimien yhteenlaskusäännön voi täydentää sijoittamalla tyhjille paikoille ykkösten vasemmalle ja oikealle puolelle nollia.
Merkitys > Binomilause

Binomilauseen mukaan binomin positiivinen kokonaislukupotenssi (a+b)n voidaan kehittää polynomiksi, jonka kertoimet, kun termit järjestetään a:n alenevien potenssien mukaan, saadaan Pascalin kolmion n+1:nneltä riviltä eli siltä riviltä, jonka toinen luku on n.  Esimerkiksi lausekkeen  (a+b)^{4} kertoimet ovat 1, 4, 6, 4 ja 1 eli
Näitä Pascalin kolmiosta saatavia kertoimia sanotaan binomikertoimiksi. Niille käytetään merkintää 
 {n \choose k}
joka tarkoittaa termin  a^{k}b^{n-k} kerrointa, kun (a+b)n kehitetään polynomiksi.  Tämä luku esiintyy Pascalin kolmion n+1:nnellä rivillä k+1:ntenä. Esimerkiksi kolmion 5. rivillä ovat luvut:
Yleensäkin on aina
Binomikertoimet voidaan laskea myös kertomien avulla kaavalla
 {n \choose k}={\frac {n!}{k!\cdot (n-k)!}}.
Pascalin kolmio voidaan muodostaa edellä kuvatulla tavalla, koska Pascalin säännön mukaan kaikilla arvoilla n>1, 0<k<n pätee:
 {{n+1} \choose k}={n \choose {k-1}}+{n \choose k}.
Merkitys > Kombinatoriikka ja todennäköisyyslaskenta

Pascalin kolmiolla on tärkeä merkitys myös kombinatoriikassa ja sen sovelluksena todennäköisyyslaskennassa. Minkä tahansa n-alkioisen joukon sellaisten osajoukkojen lukumäärä, jossa on k alkiota, saadaan Pascalin kolmion n+1:nnen rivin k+1:nnestä kohdasta.  Esimerkiksi neli­alkioisella joukolla on 1 sellainen joukko, jossa ei ole yhtään alkiota (tyhjä joukko), 4 yksi­alkiosta, 6 kaksi­alkioista ja 4 kolmi­­alkioista osaj­oukkoa sekä 1 neli­alkoinen osa­joukko eli alku­peräinen joukko itse.
Binomikertoimiin perustuu myös binomijakauma.