stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miracle on Ice
Yhdysvaltain ottelut > Mitalisarja

Mitalisarjassa ottelu Ruotsia vastaan jäi voimaan.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.2. |  Yhdysvallat | 4–3 |  Neuvostoliitto | Olympic Center |  |
17:00: 
| 17:00 | (2–2, 0–1, 2–0)  | (2–2, 0–1, 2–0)  | (2–2, 0–1, 2–0)  | Yleisömäärä: 8500  Tuomarit: Kaisla    Linjatuomarit:  Toemen    Larochelle  |  |
| 17:00 |     Schneider (Pavelich) 14:03    Johnson (Christian, Silk) 19:59    Johnson (Silk) yv. 48:39   Mike Eruzione (Pavelich, Harrington) 50:00 |    0–1 1–1 1–2 2–2 2–3 3–3 4–3 |     09:12 Krutov (Kasatonov)    17:34 Makarov (Golikov)    22:18 Maltsev (Krutov) | Yleisömäärä: 8500  Tuomarit: Kaisla    Linjatuomarit:  Toemen    Larochelle  |  |
| 17:00 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 8500  Tuomarit: Kaisla    Linjatuomarit:  Toemen    Larochelle  |  |
| 17:00 | 6 min |  | 6 min | Yleisömäärä: 8500  Tuomarit: Kaisla    Linjatuomarit:  Toemen    Larochelle  |  |
| 17:00 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 8500  Tuomarit: Kaisla    Linjatuomarit:  Toemen    Larochelle  |  |
| 17:00 | Jim Craig (36 torjuntaa) |  | Vladislav Tretjak (6 torjuntaa)   Vladimir Myškin (6 torjuntaa) | Yleisömäärä: 8500  Tuomarit: Kaisla    Linjatuomarit:  Toemen    Larochelle  |  |
17:00: 
17:00: 






| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.2. |  Yhdysvallat | 4–2 |  Suomi | Olympic Center |  |
11:00: 
| 11:00 | (0–1, 1–1, 3–0)  | (0–1, 1–1, 3–0)  | (0–1, 1–1, 3–0)  |   Tuomarit:    Vladimir Šubrt |  |
| 11:00 |    Steve Christoff  Phil Verchota Rob McClanahan Mark Johnson |   0–1 1–1 1–2 2–2 3–2 4–2 |   Jukka Porvari  Mikko Leinonen YV |   Tuomarit:    Vladimir Šubrt |  |
| 11:00 |   | Jäähyt |   |   Tuomarit:    Vladimir Šubrt |  |
| 11:00 | 10 min |  | 4 min |   Tuomarit:    Vladimir Šubrt |  |
11:00: 
11:00: 
11:00: 
11:00: 



| Yhdysvaltain voitto ratkaisi sille olympiakullan. Suomen voitto olisi jättänyt Yhdysvallat hopealle, mutta Suomi olisi saanut pronssia. | Yhdysvaltain voitto ratkaisi sille olympiakullan. Suomen voitto olisi jättänyt Yhdysvallat hopealle, mutta Suomi olisi saanut pronssia. | Yhdysvaltain voitto ratkaisi sille olympiakullan. Suomen voitto olisi jättänyt Yhdysvallat hopealle, mutta Suomi olisi saanut pronssia. | Yhdysvaltain voitto ratkaisi sille olympiakullan. Suomen voitto olisi jättänyt Yhdysvallat hopealle, mutta Suomi olisi saanut pronssia. | Yhdysvaltain voitto ratkaisi sille olympiakullan. Suomen voitto olisi jättänyt Yhdysvallat hopealle, mutta Suomi olisi saanut pronssia. |  |
Aiheesta muualla

Miracle on Ice Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Yhdysvaltain joukkue – Talviolympialaiset 1980
1 Janaszak |
3 Morrow |
5 Ramsey |
6 Baker |
8 Silk |
9 Broten |
10 Johnson |
11 Christoff |
15 Wells |
16 Pavelich |
17 O’Callahan |
19 Strobel |
20 Suter |
21 Eruzione |
23 Christian |
24 McClanahan |
25 Schneider |
27 Verchota |
28 Harrington |
30 Craig |
Valmentaja Brooks
Mokšen pravda

Mokšen pravda (Мокшень правда, ”Mokšan totuus”) on Saranskissa Mordvan tasavallassa ilmestyvä mokšankielinen sanomalehti.
Lehden historia alkaa Moskovassa vuonna 1921 perustetusta mordvalaisesta Jakstere tešte -lehdestä. Se ilmestyi lähes kolmen vuoden ajan mokšan ja ersän kielillä. Vuonna 1924 Penzassa alkoi ilmestyä ensimmäinen kokonaan mokšankielinen lehti Od vele (”Uusi kylä”). Vuonna 1932 se sai nimen Mokšen pravda.
Lehdellä on ollut huomattava merkitys mokšan kirjakielen ja mordvalaisen kirjallisuuden kehityksessä. Vuonna 1973 se ilmestyi kolmesti viikossa 8 000 kappaleen painoksena.
Nykyään lehti ilmestyy tabloid-kokoisena ja 16-sivuisena kerran viikossa. Julkaisijoina toimivat Mordvan parlamentti, hallitus ja lehden toimitus. Levikki on noin 4 500 kappaletta.
Aiheesta muualla

Mokšen pravdan sivusto
Moskovan–Petrogradin linja

Moskovan–Petrogradin linja (ven. Московско-Петроградская линия, Moskovsko-Petrogradskaja linija) on yksi Pietarin metron linjoista. Se avattiin vuonna 1961. Linja merkitään karttoihin numerolla 2 ja sinisellä värillä. Linja leikkaa Pietarin pohjois–eteläsuunnassa, ja se on Pietarin metron pisin linja.
Historia

29. huhtikuuta 1961 linja avataan osuudelle Tehnologitšeski institut–Park Pobedy (5 asemaa).
1. heinäkuuta 1963 linjaa jatkettiin osuudella Tehnologitšeski institut–Petrogradskaja (4 asemaa).
25. joulukuuta 1969 linjaa jatkettiin osuudella Park Pobedy–Moskovskaja (1 asema).
25. joulukuuta 1972 linjaa jatkettiin osuudella Moskovskaja–Kuptšino (2 asemaa).
6. marraskuuta 1982 linjaa jatkettiin osuudella Petrogradskaja–Udelnaja (3 asemaa).
19. elokuuta 1988 linjaa jatkettiin osuudella Udelnaja–Prospekt Prosveštšenija (2 asemaa)
22. joulukuuta 2006 avattiin linjan uusi pääteasema, Parnas Prospekt Prosveštšenijan pohjoispuolelle.
Asemat

Parnas
Prospekt Prosveštšenija (Valistustie)
Ozerki (Ozerki)
Udelnaja
Pionerskaja
Tšornaja retška (Mustajoki)
Petrogradskaja
Gorkovskaja
Nevski prospekt (Yhteys Nevan–Vasilinsaaren linjalle)
Sennaja ploštšad (Heinätori, Yhteys Frunzen–Primorjen linjalle ja Pravoberežnajan linjalle)
Tehnologitšeski institut (Yhteys Kirovin–Viipurin linjalle)
Frunzenskaja
Moskovskije vorota (Moskovan riemukaari)
Elektrosila
Park Pobedy (Voitonpuisto)
Moskovskaja
Zvjozdnaja (Tähtikatu)
Kuptšino
Mazda G -pohjalevy

Mazda G -pohjalevy on Mazdan kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille ylemmän keskikokoluokan automalleille. Sitä on käytetty myös valmistajan emoyhtiö Fordin automalleissa.
GC

Ford Telstar (AR/AS) (1982–1987)
Mazda 626 (GC) (1982–1987)
GD

Ford Probe I (1988–1992)
Ford Telstar (AT/AV) (1987–1992)
Mazda 626 (GD) (1987–1991)
Mazda MX-6 (GD) (1987–1992)
GE

Ford Probe II (1992–1997)
Ford Telstar (AX/AY) (1991–1997)
Mazda 626 (GE) (1991–1997)
Mazda MX-6 (GE) (1991–1997)
GF

Ford Telstar (GF) (1997–1999)
Mazda 626 (GF) (1997–2002)
GG

GG on Mazdan käyttämä tunnus CD3-pohjalevystä, joka kehitettiin Mazdan ja Fordin välisessä yhteistyössä.
Mazda6 (GG) (2002–2008)
Mazda CX-9 (TB) (2006–2015)
GH

Mazda6 (GH) (2007–2012)
GJ

Mazda6 (GJ/GL) (2012–)
Mary Quant

Quant vuonna 1966
Mary Quant (11. helmikuuta 1930 Lontoo – 13. huhtikuuta 2023 Surrey) oli englantilainen muotitaiteilija. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun Chelsea-lookin luojana. Hän avasi ensimmäisen liikkeensä 1957 Lontoon King’s Roadilla ja perusti vuonna 1963 nimeään kantavan myyntiketjun, joka myi esimerkiksi kosmetiikkaa ja laajeni moniin Euroopan maihin ja Amerikan Yhdysvaltoihin.
Mary Quantia pidetään minihameen luojana. On kuitenkin mahdollista, että Pierre Courreges esitteli hyvin lyhyen hameen ensimmäisenä. Joka tapauksessa Quant keksi sille nimen suosikkiautonsa Morris Minin mukaan.
Miley Cyrusin palkinnot ja ehdokkuudet

Miley Cyrus esiintymässä Capital Pride -festivaalilla vuonna 2017.
Alla olevassa luettelossa ovat laulaja-näyttelijä Miley Cyrusin voittamat palkinnot ja palkintoehdokkuudet. Listalta saattaa puuttua joitakin palkintoja.
Miracle Mirror

| Miracle Mirror Golden Earring |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1967-1968 Phonogram Studios, Hilversum
 Julkaistu: maaliskuu 1968
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Fred Haayen
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 34.05
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Golden Earringin muut julkaisut
| Winter-Harvest 1967 | Miracle Mirror 1968 | On the Double 1969 |
Miracle Mirror on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin kolmas albumi vuodelta 1968.
Kappaleet > A-puoli

The Truth About Arthur – 2.54 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Circus Will Be In Town In Time – 3.25 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Crystal Heaven – 3.50 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Sam And Sue – 1.41 (säv. Gerritsen, Kooymans)
I've Just Lost Somebody – 3.05 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Mr. Fortune's Wife – 3.15 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Kappaleet > B-puoli

Who Cares? – 3.44 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Born A Second Time – 3.38 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Magnificent Magistral – 2.43 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Must I Cry? – 2.16 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Nothing Can Change This World Of Mine – 3.22 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Gipsy Rhapsody – 3.19 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Kappaleet > 2009 CD julkaisun bonusraidat

Sound of the Screaming Day – 2.25 (säv. Gerritsen, Kooymans)
She Won’t Come to Me – 2.32 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Together We Live, Together We Love – 3.09 (säv. Gerritsen, Kooymans)
I Wonder -- Preview/Together We Live and Love   – 3.36 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Remember My Friend – 2.59 (säv. Gerritsen, Kooymans)
Kokoonpano

George Kooymans - kitara, laulu
Rinus Gerritsen - basso, kosketinsoittimet
Barry Hay - kitara, huilu, laulu
Jaap Eggermont - rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Miracle Mirror discogs.com -sivustolla
Mieheni vaimo

| Mieheni vaimo |
| --- | --- |
Kestoaika:  8×45 min
Kehittäjä(t):  Juuli Niemi, Inari Niemi, Anna Meling, Kira Poutanen
Pääosissa:  Pirjo Lonka Sara Soulié
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi, viro
Verkko:  Yle TV1
Julkaistu:  7.1.2022
Esitetty:  9.1.2022 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Oskari Huttu, Marko Antila, Mikko Räisänen ja Jarmo Lampela, Yle
Ohjaaja(t):  Inari Niemi
Käsikirjoittaja(t):  Juuli Niemi  (pääkäsikirjoittaja), Anna Meling, Kira Poutanen
Tuotantoyhtiö(t):  Lucy Loves Drama
Aiheesta muualla
IMDb 
Mieheni vaimo on suomalainen television draamasarja vuodelta 2022. Sen on ohjannut Inari Niemi ja pääkäsikirjoittanut Juuli Niemi. Sarja kertoo suomalaisesta ja virolaisesta naisesta (Pirjo Lonka ja Sara Soulié), jotka saavat tietää eläneensä vuosia suhteessa saman miehen, kaksoiselämää viettäneen ja yllättäen kuolleen suomalaisen tekstiiliyrittäjän (Kristo Salminen) kanssa. Mies oli myös molempien naisten lasten, suomalaisen lukiolaispojan (Bruno Baer) ja virolaisen alakoulutytön (Ella Kangas) isä.
Vastaanotto

Laura Kytölä kiitteli Helsingin Sanomissa sitä, ettei sarjaa ole rakennettu yhä useampien paljastusten tai syyllisten etsinnän varaan: ”Pettäjämiehen ajatuksenkulun ja menneen kaksoiselämän kaivamisen sijasta sarja keskittyy kuvaamaan kohtalon toisiinsa kahlitsemien naisten suhdetta ja sitä, miten ja millä ehdoin elämä voi jatkua.” Toisaalta Kytölä koki hieman turhauttavana, ettei sarjassa kunnolla selitetty, miten miehen kaksoiselämä oli niin pitkään mahdollista. Sarja suhtautuu hänen mielestään myötätunnolla kaikkiin hahmoihinsa, mutta tapahtumien intensiteetti alkaa ylipitkän sarjan loppujaksoissa hieman laskea.
Mieheni vaimo sai vuoden 2022 parhaan draamasarjan Kultainen Venla -ehdokkuuden. Inari Niemi on ehdolla sarjan ohjauksesta ja Juuli Niemi käsikirjoituksesta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pirjo Lonka  | … |  Katri   |
|  Sara Soulié  | … |  Evelin   |
|  Kristo Salminen  | … |  Ahti Kariluoto   |
|  Bruno Baer  | … |  Aleksi   |
|  Ella Kangas  | … |  Aile   |
|  Carmen Mikiver  | … |  Helle   |
|  Egon Nuter  | … |  Peeter   |
|  Wanda Dubiel  | … |  Silja Lahtela   |
|  Eeva-Maija Haukinen  | … |  Irene   |
|  Onni Vesikallio  | … |  Okko   |
|  Olli Rahkonen  | … |  Tarvo   |
|  Tommi Eronen  | … |  Janne   |
|  Cecilia Paul  | … |  Johanna   |
|  Minttu Mustakallio  | … |  Ellu   |
|  Rauno Tiukkanen  | … |  Harri   |
Aiheesta muualla

Kaikki jaksot katsottavissa Yle Areenassa
Mary Richmond

| Mary Richmond |
| --- | --- |
 Mary Richmond vuonna 1894
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1861 Belleville, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 12. syyskuuta 1928 (67 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  sosiaalityöntekijä
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Social Diagnosis What is Social Case Work?
Mary Ellen Richmond (5. elokuuta 1861 Belleville, Illinois – 12. syyskuuta 1928 New York, New York) oli yhdysvaltalainen sosiaalityöntekijä ja sosiaalityön pioneeri. Häntä pidetään yhtenä ensimmäisistä ammattimaisen sosiaalityön kehittäjistä, joka loi teoksillaan perustaa sosiaalityön vakiintumiselle itsenäiseksi tieteenalaksi. Richmond kehitti erityisesti tapauskohtaisen sosiaalityön (engl. casework) teoriaa ja käytäntöjä.
Richmond työskenteli vuodesta 1889 lähtien Baltimoressa Charity Organization Society (COS) -järjestössä. COS kehitti erityisesti Yhdysvalloissa merkittävällä tavalla ammattimaista ja koulutukseen perustuvaa sosiaalityötä, jonka kautta sosiaalisiin ongelmiin puuttuminen oli selvästi hyväntekeväisyyteen perustuvaa auttamista vaikuttavampaa ja järjestelmällisempää.
Masae Ueno

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 70 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2001 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Osaka 2003 | 70 kg |  |
Masae Ueno  (jap. 上野雅恵, s. 17. tammikuuta 1979 Asahikawa) on japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on kilpaillut 1990-luvun loppupuolelta lähtien 70 kg:n sarjassa.
Ueno sijoittui vuonna 1999 kolmanneksi Münchenin maailmancupissa  ja
viidenneksi Birminghamin MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli jälleen kolmas Münchenin maailmancupissa sekä voitti Aasian mestaruuden Osakassa. Vuonna 2001 Ueno voitti MM-kultaa Münchenissä kukistettuaan loppuottelussa Ison-Britannian Kate Howeyn. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden sekä oli maailmancupin kilpailuissa toinen Pariisissa ja kolmas Sevillassa.
Vuonna 2002 Ueno voitti Pariisin maailmancup-kilpailun sekä saavutti pronssia Aasian kisoissa. Lisäksi hän kuului Japanin joukkueeseen, joka voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Baselissa. Vuonna 2003 hän voitti maailmanmestaruuden Osakassa kukistettuaan loppuottelussa Kuuban Regla Leyénin.
Ueno voitti toukokuussa 2004 Aasian mestaruuden Almatyssa voitettuaan finaalissa Pohjois-Korean Ryon Mi Kimin. Elokuussa hän voitti olympiakultaa Ateenassa kukistettuaan loppuottelussa Alankomaiden Edith Boschin. Seuraavana vuonna hän oli toinen Pariisin maailmancupissa.
Vuonna 2006 Ueno voitti kultaa Aasian kisoissa Dohassa. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden. Hän kuului Japanin joukkueeseen, joka saavutti pronssia joukkuekilpailun MM-kisoissa 2006 ja 2007. Helmikuussa 2008 Ueno sijoittui kolmanneksi Pariisin maailmancup-kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Aasian mestaruuden Jejussa kukistettuaan loppuottelussa Etelä-Korean Ka-Yeon Parkin. Pekingin olympialaisissa hän voitti toisen peräkkäisen olympiakultansa. Loppuottelussa hän voitti Kuuban Anaysi Hernándezin.
Mazda CX-7

| Mazda CX-7 |
| --- | --- |
 Mazda CX-7 (2006-2009)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Valmistaja:  Mazda
Valmistusvuodet:  2006–2012
Korimalli:  5-ovinen SUV
Luokka:  SUV
Edeltäjä:  Mazda Tribute
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2300 cm3
Vetotapa:  etuveto, neliveto
Kulutus:  10,2 l / 100 km
Mazda CX-7 on Mazdan crossover-SUV eli katumaasturi, joka esiteltiin mallivuodeksi 2007 ja jota valmistettiin vuoteen 2012 saakka. Auto on MX-Crossport-konseptiauton tuotantoversio, joka valmistettiin Japanin Hiroshimassa. Auto esiteltiin ensimmäisen kerran julkisuudessa vuoden 2006 New Yorkin autonäyttelyssä, ja tuotanto alkoi nopeasti esittelyn jälkeen Mazdan U2-tehtaassa. Euroopan ensiesittely tapahtui syksyllä 2006 Pariisin autonäyttelyssä. Pohjois-Amerikan markkinoille auto tuli jo toukokuussa 2006 ja Japanissa myöhemmin saman vuoden joulukuussa. Suomessa ensimmäiset autot tulivat jälleenmyyjille syyskuussa 2007.
CX-7:n tuotanto loppui vuonna 2012, kun sen koettiin olevan liian lähellä hyvin menestynyttä Mazda CX-5 -mallia mutta huomattavasti sitä kalliimpi.
Yleistä

Auton alustarakenne oli täysin uusi, mutta etujousitus oli peräisin Mazda MPV:stä ja takajousitus Mazda5:stä. Monet neliveto-osat ovat Mazda6 MPS -mallista, kuten myös 2,3-litrainen turboahdettu moottori. Ainoa vaihteistovaihtoehto oli aluksi kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Mazdan mallistossa CX-7 sijoittui Mazda CX-5:n ja Mazda CX-9:n väliin. Auto suunnittelussa on noudatettu Mazdan Zoom-Zoom-filosofiaa, ja pyrkimyksenä on ollut valmistaa urheiluauton ja SUV:n yhdistelmä - Sport Crossover SUV.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä CX-7 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Tekniikka

Jousitus on täydellinen erillisjousitus, joka renkaassa on jäähdytetyt levyjarrut ja vakiovarusteita ovat myös lukkiutumattomat ABS-jarrut, ajovakauden hallintajärjestelmä ja luistonesto. Saatavilla oli etuveto ja Torque-Split-neliveto kahdella tietokoneohjatulla magneettikytkimellä. Kaikki Suomessa myydyt autot oli varustettu nelivedolla ja 6-portaisella manuaalivaihteistolla.[lähde? ]
Moottorit

2.3 MZR DISI - 244 hv @ 5000 r/min, 350 Nm @ 2500 r/min
2.3 MZR DISI - 2261 cm3, 190 kW (258 hv) @ 5000 r/min, 380 Nm @ 3000 r/min (Suomessa myytävä versio)
myöhemmin myös diesel
Varustelu

Suomessa autoa myytiin Mid Grade- ja High Grade -varustelutasoilla.[lähde? ]
Pohjois-Amerikan markkinoilla varustetasoja oli kolme, ja ne kaikki olivat saatavana nelivedolla ja etuvedolla.
Sport - perusversio
Touring - keskitason versio
Grand Touring - paras versio
Suorituskyky

258 hv, 6-portaisella manuaalivaihteistolla
Huippunopeus: 200 km/h
Kiihtyvyys 0-100 km/h: 7,9 s
Mittoja

Pituus: 4675 mm
Leveys: 1872 mm (ilman peilejä)
Korkeus: 1645 mm
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mazda CX-7 Wikimedia Commonsissa
Masae Kasai

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | naiset |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 1962 | naiset |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 1960 | naiset |  |
Masae Nakamura (o.s. Kasai, jap. 河西 (中村) 昌枝, Kasai (Nakamura) Masae, 14. heinäkuuta 1933 Yamanashin prefektuuri – 3. lokakuuta 2013 Tokio) oli japanilainen lentopalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Kasai kuului Japanin olympiakultaa Tokiossa 1964 voittaneeseen joukkueeseen. Vuoden 1960 MM-kilpailuissa Kasain edustama Japani hävisi loppuottelussa Neuvostoliitolle, mutta kaksi vuotta myöhemmin he voittivat Neuvostoliiton Moskovan MM-kilpailujen loppuottelussa. Olympialaisten jälkeen kultajoukkueen kapteenina toiminut Kasai tapasi Japanin pääministerin ja valitti tälle, ettei ollut vielä löytänyt itselleen miestä haastavan harjoittelun vuoksi. Pääministeri järjesti Kasaille tapaamisen miehen kanssa, ja pariskunta avioitui myöhemmin. Nakamurana tämän jälkeen tunnettu olympiavoittaja nimettiin lentopallon kansainväliseen hall of fameen vuonna 2008.
Kasai kuoli tokiolaisessa sairaalassa 80-vuotiaana 3. lokakuuta 2013 aivoverenvuotoon.
Mestareiden kisa 1998

Mestareiden kisa 1998 oli järjestyksessään 11. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 6. joulukuuta Gran Canarialla Espanjassa. Tapahtuma järjestettiin seitsemännen kerran peräkkäin Gran Canarialla. Kilpailun voitti brittiläinen Colin McRae.
Osallistujat

| Kuljettaja | Sarja 1998 |
| --- | --- |
 Colin McRae: WRC
 Didier Auriol: WRC
 Carlos Sainz: WRC
 Alister McRae: 
 Armin Schwarz: WRC
 Thomas Rådström: 
 Stig Blomqvist: 
 Miki Biasion:
Legends Race

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |

|  |   Stig Blomqvist | 2 |   |  |  |  |  |
|  |   Ari Vatanen | 1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Stig Blomqvist | ? |  |
|  |   |   |   |   |   Miki Biasion | ?    |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |   Miki Biasion | 2 |   |  |  |  |  |
|  |   Hannu Mikkola | 0 |   |  |  |  |  |
International Masters

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Armin Schwarz |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Armin Schwarz |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   J-P. van de Wauwer |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   J-P. van de Wauwer |  0 |   |   |   Armin Schwarz |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Armin Schwarz |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Marcus Grönholm |  0 |   |   |  |  |
|  |   Flavio Alonso |  0 |   |   |   Marcus Grönholm |  0 |   |   |  |  |
|  |   Flavio Alonso |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Marcus Grönholm |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Marcus Grönholm |  1 |   |   |  |  |   |   |   Armin Schwarz |  1 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   Armin Schwarz |  1 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   Alister McRae |  2 |
|  |   Thomas Rådström |  1 |   |   |  |  |   |   |   Alister McRae |  2 |
|  |   Thomas Rådström |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Neal Bates |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Neal Bates |  0 |   |   |   Thomas Rådström |  0 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Thomas Rådström |  0 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Alister McRae |  1 |   |   |  |  |
|  |   Alister McRae |  1 |   |   |   Alister McRae |  1 |   |   |  |  |
|  |   Alister McRae |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Andrea Aghini |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Andrea Aghini |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Race of Champions

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Colin McRae |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Colin McRae |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Miki Biasion |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Miki Biasion |  0 |   |   |   Colin McRae |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Colin McRae |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Didier Auriol |  0 |   |   |  |  |
|  |   Didier Auriol |  1 |   |   |   Didier Auriol |  0 |   |   |  |  |
|  |   Didier Auriol |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Armin Schwarz |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Armin Schwarz |  0 |   |   |  |  |   |   |   Colin McRae |  2 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   Colin McRae |  2 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   Alister McRae |  1 |
|  |   Thomas Rådström |  0 |   |   |  |  |   |   |   Alister McRae |  1 |
|  |   Thomas Rådström |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Alister McRae |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Alister McRae |  1 |   |   |   Alister McRae |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Alister McRae |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Carlos Sainz |  0 |   |   |  |  |
|  |   Carlos Sainz |  1 |   |   |   Carlos Sainz |  0 |   |   |  |  |
|  |   Carlos Sainz |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Stig Blomqvist |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Stig Blomqvist |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:1998 Race of Champions
Käännös suomeksi