stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paras miesnäyttelijä komediasarjassa (SAG)
Voittajat ja ehdokkaat > 2010-luku

| Vuosi | Näyttelijä | Komediasarja | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Alec Baldwin | 30 Rock | Jack Donaghy |
| 2010 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2010 | Steve Carell | Konttori | Michael Scott |
| 2010 | Chris Colfer | Glee | Kurt Hummel |
| 2010 | Ed O'Neill | Moderni perhe | Jay Pritchett |
| 2011 | Alec Baldwin | 30 Rock | Jack Donaghy |
| 2011 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2011 | Steve Carell | Konttori | Michael Scott |
| 2011 | Jon Cryer | Miehen puolikkaat | Alan Harper |
| 2011 | Eric Stonestreet | Moderni perhe | Cameron Tucker |
| 2012 | Alec Baldwin | 30 Rock | Jack Donaghy |
| 2012 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2012 | Louis C.K. | Louie | Louie |
| 2012 | Jim Parsons | Rillit huurussa | Sheldon Cooper |
| 2012 | Eric Stonestreet | Moderni perhe | Cameron Tucker |
| 2013 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2013 | Alec Baldwin | 30 Rock | Jack Donaghy |
| 2013 | Jason Bateman | Sukuvika | Michael Bluth |
| 2013 | Don Cheadle | House of Lies | Marty Kaan |
| 2013 | Jim Parsons | Rillit huurussa | Dr. Sheldon Cooper |
| 2014 | William H. Macy | Hävyttömät | Frank Gallagher |
| 2014 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2014 | Louis C.K. | Louie | Louie |
| 2014 | Jim Parsons | Rillit huurussa | Sheldon Cooper |
| 2014 | Eric Stonestreet | Moderni perhe | Cameron Tucker |
| 2015 | Jeffrey Tambor | Transparent | Maura Pfefferman |
| 2015 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2015 | Louis C.K. | Louie | Louie |
| 2015 | William H. Macy | Hävyttömät | Frank |
| 2015 | Jim Parsons | Rillit huurussa | Sheldon Cooper |
| 2016 | William H. Macy | Hävyttömät | Frank Gallagher |
| 2016 | Anthony Anderson | Black-ish | Andre "Dre" Johnson Sr. |
| 2016 | Tituss Burgess | Unbreakable Kimmy Schmidt | Titus Andromedon |
| 2016 | Ty Burrell | Moderni perhe | Phil Dunphy |
| 2016 | Jeffrey Tambor | Transparent | Maura Pfefferman |
Pavel Tšernov

Pavel Viktorovitš Tšernov (ven. Павел Викторович Чернов, s. 7. tammikuuta 1950 Gorkin alue) on venäläinen poliitikko, joka oli Karjalan tasavallan pääministeri vuosina 2003–2010. Tšernov on naimisissa ja hänellä on yksi poika.
Tšernov aloitti opiskelun Mordvan valtion yliopistossa (tuolloin nimetty N. Ogarjevin mukaan) vuonna 1967 ja valmistui rakennusinsinööriksi vuonna 1972. Vuosina 1972–1980 hän työskenteli asennus- ja rakennushallinnon mestarina, töidenteettäjänä, osaston johtajana ja yli-insinöörinä Vojatsussa Karjalan tasavallassa. Vuosina 1985–1988 hän toimi Neuvostoliiton teollisen rakennusministeriön Luoteishallinnon varajohtajana. Vuonna 1998 hänestä tuli Karjalan tasavallan rakennustoimen, rakennusteollisuuden ja rakennustaiteen valtionkomitean puheenjohtaja (ministeri) ja vuonna 2000 Karjalan tasavallan hallituksen varapuheenjohtaja. Vuonna 2002 hänestä tuli varapääministeri ja vuonna 2003 pääministeri.
Aiheesta muualla

Karjalan tasavallan valtiovaltaelinten virallinen palvelin: Karjalan tasavallan pääministerin Pavel Tšernovin lyhyt elämäkerta
Pellefantti

Pellefantti.
Pellefantti (ruots. Pellefant) on sarjakuvahahmo, joka on sinisen värinen norsu. Se on ruotsalaisen Rune Andréassonin luoma. Pellefantin lisäksi sarjakuvassa esiintyy muun muassa hiiri Piip, Pahapeikko sekä Lakritsipeikko.
Pellefantti on ilmestynyt Suomessa jo 1960-luvulla Satu Sarja -julkaisussa ja omana sarjakuvalehtenä 1980- ja 1990-luvulla, mutta on sen jälkeen ilmestynyt harvakseltaan Bamsessa eli Maailman vahvin Nalle -lehdessä.
Hahmot

Pellefantti, sininen lelunorsu, leuhka ja itsekäs
Piip, hiiri ja Pellefantin toveri
Pahapeikko, päävihollinen
Lakritsipeikko, Pahapeikon hölmö apuri
Paltaniemi

Paltaniemen kirkko
Paltaniemi on kylä, taajama ja niemi Kajaanissa Oulujärven rannalla. Taajaman väkiluku vuoden 2022 lopussa oli 271 ja maapinta-ala 2,55 km².
Paltaniemi on kuuluisa puisesta kuvakirkostaan, Eino Leinon talosta sekä hyvin matalasta ja hiekkapohjaisesta uimarannastaan. Paltaniemeltä löytyy myös Paltaniemen koulu (nyk. kyläyhdistyksen käytössä), joka oli valmistuessaan 1883 Paltamon ensimmäinen kansakoulu, ja siihen liittyvä koulu­museo­aitta, Valon kappeli, Paltaniemen pappila sekä  Kajaanin lentoasema.
Paltaniemi kuului vuoteen 1954 asti Paltamon kuntaan, jolloin se liitettiin tuolloiseen Kajaanin maalaiskuntaan. Paltaniemellä sijaitsi Paltamon ensimmäinen kirkonkylä. Myöhemmin kirkonkylä siirtyi Kiehimänjoen suulle, valtatien 22 ja kantatien 78 risteykseen.
Tunnettuja paltaniemeläisiä

Elias Lönnrot (asui Paltaniemellä)
Eino Leino (syntyi Paltaniemellä)
Aarne Orjatsalo (vietti lapsuutensa Paltaniemellä)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paltaniemi Wikimedia Commonsissa
Paltaniemi-sivusto
Kajaani
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Hetteenmäki · Hoikankangas · Kettu · Komiaho · Kuurna · Lehtikangas · Lohtaja · Nakertaja · Onnela · Puistola · Purola · Teppana · Variskangas
Kylät:  Jormua · Koutaniemi · Kuluntalahti · Lahnasjärvi · Lehtovaara · Linnantaus · Mainua · Murtomäki · Paltaniemi
Vuolijoen suuralue:  Itäranta · Kuusiranta · Kytökoski · Käkilahti · Ojanperä · Otanmäki · Saaresmäki · Vuolijoki · Vuottolahti
Partido Independentista Puertorriqueño

PIP:in lippu.
Puerto Ricon itsenäisyyspuolue (esp. Partido Independentista Puertorriqueño, PIP) on vuonna 1946 perustettu puertoricolainen puolue, joka ajaa Puerto Ricon itsenäistymistä Yhdysvalloista. Se on yksi kolmesta Puerto Ricon tärkeimmästä puolueista ja toiseksi vanhin rekisteröity puolue. Puoluetta johtaa Ruben Berrios.
Puolueen perusti Gilberto Concepción de Gracia tuntiessaan alun perin itsenäisyyttä ajaneen Partido Popular Democráticon pettäneen itsenäisyysliikkeen.
PIP:n tavoitteet ovat saanut moraalista tukea useilta kansainvälisiltä tahoilta, kuten Sosialistiselta internationaalilta, Kuubalta ja Panaman presidentti Martín Torrijosilta. Puerto Ricon itsenäisyyden kannattajiin kuuluu myös useita kansainvälisesti tunnettuja henkilöitä, kuten Nobel-palkittu kolumbialainen kirjailija Gabriel García Márquez.
Puolueen tunnus

PIP:n tunnuksena toimii vihreä lippu, jossa on valkoinen risti. Puolueelle lipun vihreä merkitsee toivoa itsenäisyydestä ja valkoinen risti uhrausta ja velvoitetta demokraattisesta puolueesta.
Puerto Ricon lippu.
Paltamon seurakunta

| Paltamon seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Paltamon kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Kuopion hiippakunta
Rovastikunta:  Kajaanin rovastikunta
Pääkirkko:  Paltamon kirkko
Perustettu:  1897
Seurakuntaliitokset:  Ristijärvi (2021)
Jäsenmäärä:  3 283 (2022)
– Osuus asukkaista:  76,8 %
Kirkollisvero:  1,65 %
Kirkkoherra:  Esa Oikarinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paltamon seurakunta on Kainuun Paltamossa ja Ristijärvellä toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunta kuuluu Kuopion hiippakuntaan ja Kajaanin rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherra on Esa Oikarinen.
Herätysliikkeet

Paltamon seurakunta kuuluu Kainuulle tyypilliseen herännäisvaikutteiseen alueeseen. Paltamossa liikkeelle on kohtalaista kannatusta. Paltamossa on jossain määrin kannatusta myös kansanlähetykselle. Liikkeillä on jossain määrin kannatusta myös Ristijärven alueella.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Paltamon seurakunnan kirkkoherroina:
| --- | --- |
 1559–1580: kirkkoherra Olaus Laurentii Rahikainen  1599–1614: kirkkoherra Gregorius Petri Hordelius  1614–1615: kirkkoherra Benedictus Mathaeus Petraeus  1616–1620: kirkkoherra Simon Erici Frosterus  1620–1628: kirkkoherra Mansvertus Jacobi Fellman  1628–1644: kirkkoherra Matthias Laurentii Björneburgensis  1644–1651: kirkkoherra Samuel Thomæ Paldanius  1651–1660: kirkkoherra Johan Matthiae Antilius  1660–1703: kirkkoherra Johannes Andreæ Cajanus  1703–1716: kirkkoherra Ericus Johannis Cajanus  1720–1726: kirkkoherra Abraham Jacobi Frosterus  1727–1742: kirkkoherra Simon Pauli Forström :  1742–1747: kirkkoherra Anders Andreae Cajanus  1749–1751: kirkkoherra Erik Munselius  1752–1774: kirkkoherra Jakob Salmenius  1776–1784: kirkkoherra Simon Appelgren  1786–1803: kirkkoherra Gabriel Matias Lescelius  1806–1831: kirkkoherra Karl Fredrik Aejmelaeus  1832–1858: kirkkoherra Karl Aejmelaeus  1859–1882: kirkkoherra Anders Andelin  1884–1920: kirkkoherra Fredrik Rechardt  1920–1936: kirkkoherra Kustaa Emil Roine  1938–1952: kirkkoherra Arvi Immanuel Merikallio  1952–19XX: kirkkoherra Erkki Kaikkonen
Perrine Pelen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Perrine Pelen vuonna 1978. |  Perrine Pelen vuonna 1978. |  Perrine Pelen vuonna 1978. |  |
Maa:   Ranska
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | Pujottelu |  |
|  Pronssia | Lake Placid 1980 | Suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Sarajevo 1984 | Suurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vail 1985 | Pujottelu |  |
|  Hopeaa | Schladming 1982 | Alppiyhdistetty |  |
Perrine Pelen (s. 3. heinäkuuta 1960 Boulogne-Billancourt) on ranskalainen entinen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla GUC Grenoblea.
Pelen kilpaili maailmancupissa vuosina 1976–1986. Hän voitti yhteensä viisitoista osakilpailua, kaikki pujottelussa. Pelen voitti pujottelun kokonaiskilpailun kaudella 1979–1980 ja oli samana vuonna maailmancupin kokonaiskilpailussa neljäs. Hän oli pujottelun maailmancupissa lisäksi kaksi kertaa toinen ja neljästi kolmas. Pelenin paras kokonaissijoitus suurpujottelun maailmancupissa on toinen sija, jonka hän sai kaudelta 1979–1980.
Pelen osallistui MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 1978, jolloin hän sijoittui pujottelussa neljänneksi ja suurpujottelussa kahdeksanneksi. Hän osallistui kevättalvella 1980 Lake Placidin olympialaisiin. Pelen keskeytti pujottelussa toisella kierroksella oltuaan ensimmäisen kierroksen jälkeen neljäs, mutta oli suurpujottelussa pronssilla hävittyään voittaja Hanni Wenzelille 75 sekunnin sadasosaa. Pelen osallistui Schladmingin MM-kisoissa 1982 vain alppiyhdistettyyn, jossa hän sai hopeaa. Mitaliputki sai jatkoa Sarajevon olympialaisissa 1984, joissa hän voitti hopeaa pujottelusta ja pronssia suurpujottelusta. Pelen kilpaili vielä seuraavan vuoden MM-kisoissa, joissa hän sai kultaa pujottelusta 35 sadasosan erolla Christelle Guignardiin.
Perrine Pelen valmistui HEC Parisista vuonna 1988.
Paul Clark

| Paul Clark |
| --- | --- |
 Paul Clark WPT-turnauksessa vuonna 2005.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  3
WSOP-rahasijat:  20 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 601 173
Päivitetty:  7. elokuuta 2007
Paul "Eskimo" Clark (2. kesäkuuta 1947 Stockton, Missouri – 15. huhtikuuta 2015 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Ennen pokeriuraansa Clark oli Vietnamin sodan veteraani. Vietnamissa hän työskenteli lääkintämiehenä.
Clark oli ensimmäisen kerran rahasijoilla World Series of Pokerissa (WSOP) vuonna 1988 limit omaha -turnauksessa, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Sen jälkeen hän on voittanut kolme WSOP-ranneketta. WSOP:n pääturnauksessa Clark on ollut vuonna 1997 19. ja vuonna 1998 25..
Vuonna 2003 Clark voitti Bellagion Five Diamond World Poker Classicin 1 500 dollarin sisäänoston no limit hold'em- turnauksen. Ykköstilastaan hän ansaitsi 160 095 dollaria.
World Poker Tourilla Clark on ollut rahasijoilla neljä kertaa. Maaliskuussa 2004 hän oli World Poker Challenge -turnauksen toinen häviten Mike Kinneylle. Clark ansaitsi kisasta 310 403 dollaria.
Vuoden 2007 WSOP:ssa Clark vietiin sairaalaan kesken turnauksen sydänvaivojen takia, mutta hän palasi pelipöytiin ja sijoittui 1 500 dollarin razz-turnauksessa neljänneksi vaikka sai lievän sydänkohtauksen kesken pelin.
Lempinimensä "Eskimo" Clark sai ulkonäkönsä takia. Toukokuussa 2007 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 2,6 miljoonaa dollaria.
WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1992 | $ 5 000 Seven-Card Stud | 122 000 |
| 1999 | $ 1 500 Seven-Card Razz | 84 610 |
| 2002 | $ 1 500 7 Card Stud Hi/Lo | 125 200 |
Aiheesta muualla

Paul Clark The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
WPT:n profiili
Perry Bauman

Perry Wayne Bauman (22. heinäkuuta 1918 Erie, Pennsylvania – 16. elokuuta 2004) oli yhdysvaltalais-kanadalainen oboisti.
Bauman muutti vuonna 1920 Dorsetiin, Ohioon. Hän soitti lapsena saksofonia ja opiskeli myöhemmin (1937–41) oboensoittoa Curtis Institutessa Marcel Tabuteaun johdolla. Bauman asui 1940-luvun alusta lähtien Kanadassa, jossa hän toimi vuoteen 1956 Toronton sinfoniaorkesterin ensioboistina. Hän palasi orkesteriin vuonna 1964. Lisäksi hän soitti muun muassa CBC:n sinfoniaorkesterissa ja Toronto Woodwind Quintetissa sekä Philadelphian orkesterin ja Cincinnatin orkesterin kanssa. Hän osallistui moniin kamari- ja orkesterikonsertteihin Stratfordin festivaalilla. Häntä pidettiin yhtenä Kanadan johtavista oboisteista, ja hänelle oli suuri kysyntä.
Bauman liittyi vuonna 1971 Edmontonin sinfoniaorkesteriin. Hän soitti vielä 1990-luvulla Huronian sinfoniaorkesterissa. Hän toimi lisäksi opetustehtävissä muun muassa Toronton Royal Conservatory of Musicissa (1944–71). Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Lawrence Cherney, Roy Cox, Harry Freedman ja Stanley Wood. Bauman kantaesitti (1948) ja levytti (1952) John Weinzweigin teoksen Divertimento No. 2 oboelle ja jousille.
Perry Christie

| Perry Christie |
| --- | --- |

Bahaman pääministeri
 2012–2017  
Edeltäjä:  Hubert Ingraham
Seuraaja:  Hubert Minnis
Bahaman pääministeri
 2002–2007  
Edeltäjä:  Hubert Ingraham
Seuraaja:  Hubert Ingraham
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1943
Tiedot
Puolue:  Progressive Liberal party
Condoleezza Rice ja Perry Christie.
Perry Gladstone Christie (s. 21. elokuuta 1944) on bahamalainen poliitikko, joka on ollut kaksi kertaa maansa pääministerinä. Hän oli itsenäisen Bahaman kolmas pääministeri vuosina 2002–2007, ja hänet valittiin uudelleen keväällä 2012. Hän nousi valtaan toukokuussa 2002 puolueensa (Progressive Liberal party, "Liberaali edistyspuolue") voitettua parlamenttivaalit. Christie oli eronnut samasta puolueesta vuonna 1984, koska ilmoitti inhoavansa sen tapaa ottaa lahjuksia. Hän palasi myöhemmin puolueeseen ja nousi sen johtoon.
Christien hallitus sai kansainvälistä kiitosta urbaanien alueiden kehitys- ja uudistustoimistaan. Hallitus oli toisaalta myös osallisena useissa skandaaleissa.
Toukokuussa 2017 Christien puolue PLP kärsi suuren vaalitappion ja uudeksi pääministeriksi tuli Perry Christien tilalle oppositiossa olleen FNM:n Hubert Minnis. Vaaleissa Christie menetti myös oman parlamenttipaikkansa, jota hän oli pitänyt vuodesta 1977 lähtien.
Patrik Henelius

| Patrik Henelius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  fysiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Åbo Akademi (FM 1993)
Instituutti:  Kuninkaallinen teknillinen korkeakoulu
Tutkimusalue:  teoreettinen fysiikka
Aiheesta muualla
Kungliga Tekniska högskolan
Patrik Henelius on suomalainen fyysikko ja professori, joka on työskennellyt pääasiassa Ruotsissa. Hän toimii kaudella 2019–2022 Åbo Akademin luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnan dekaanina. Hänen päätoimensa on kuitenkin Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun (KTH) fysiikan professorina.
Elämä ja ura

Patrik Henelius opiskeli fysiikkaa Åbo Akademissa ja valmistui sieltä maisteriksi vuonna 1993. Hänen pro gradu-tutkielmansa käsitteli yksiulotteisen Hubbard-mallin simulaatiota Monte Carlo-menetelmiä käyttäen. Maisterin tutkinnon jälkeen hän on työskennellyt erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä. Vuonna 2000 hän toimi tutkijana Tallahasseessa, Floridassa kansallisessa korkean magneettikentän laboratoriossa (engl. National High Magnetic Field Laboratory). Laboratorio on osa Floridan osavaltionyliopistoa.
Henelius on väitellyt teoreettisen fysiikan alalta filosofian tohtoriksi (PhD) ja hän haki vuonna 2014 Turun yliopiston teoreettisen yliopiston professuuriin, mutta ei tullut valituksi. 2010-luvulla Henelius on vaikuttanut Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa (ruots. Kungliga Tekniska högskolan, KTH). Aluksi hän toimi siellä yliopistonlehtorina (2012) ja sittemmin fysiikan professorina sekä fysiikan laitoksen varajohtajana. Hän työskentelee KTH:n AlbaNova-yliopistokeskuksessa. Opettajana Henelius on erittäin pidetty. KTH:ssa hänet on valittu kahdesti vuoden opettajaksi.
Åbo Akademi päätti vuonna 2018 ensimmäistä kertaa nimittää tiedekuntiensa dekaanit yliopiston ulkopuolelta. Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnan dekaaniksi valittiin kaudelle 2019–2022 Patrik Henelius. Hän siirtyi tehtävään väliaikaisesti vakinaisesta toimestaan KTH:n fysiikan professorina. Ennen Heneliusta tiedekunnan dekaanina toimi vuoteen 2018 Tapio Salmi.
Tutkimustyö

Professori Henelius on suuntautunut teoreettiseen fysiikkaan. Hän on tutkinut muun muassa tilastollista mekaniikkaa ja tiiviin aineen teoriaa. Tutkijana hän on selvitellyt fysiikan kysymyksiä sekä klassisen fysiikan että kvanttimekaniikan näkökulmista. Tutkimusmenetelminä hän on soveltanut laskennallisessa tutkimuksessa Monte Carlo-menetelmiä. Fysiikan ilmiöistä hänen mielenkiinnon kohteenaan on ollut magnetismi. Magnetismin alalla hän on tutkinut esimerkiksi niin kutsuttuja turhautuneita magneetteja (engl. frustrated magnets) ja häiriintyneitä magneettisia systeemejä.
Professori Henelius on julkaissut tutkimuksistaan ainakin 50 tieteellistä tutkimusartikkelia.
Aiheesta muualla

Dekaani Heneliuksen kotisivu Åbo Akademi. (englanniksi)
Heneliuksen tutkijaprofiili Kuninkaallinen teknillinen korkeakoulu. (ruotsiksi)
Paini Pan-Amerikan kisoissa 2019

Painissa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 7.–10. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Callao Regional Villagessa. Miehet kilpailivat sekä kreikkalais-roomalainen painissa että vapaapainissa. Naiset kilpailivat vain vapaapainissa. Painoluokkia oli jokaisessa lajissa kuusi eli kilpailutapahtumia oli yhteensä 18.
Mitaliyhteenveto > Miehet > Kreikkalais-roomalainen paini

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 kg   tiedot |  Andrés Montaño |  Dicther Toro |  Luis Orta    Ildar Hafizov |
| 67 kg   tiedot |  Ismael Borrero |  Shalom Villegas |  Ellis Coleman    Manuel López |
| 77 kg   tiedot |  Pat Smith |  Wuilexis Rivas |  Jair Cuero    Yosvanys Peña |
| 87 kg   tiedot |  Luis Avendaño |  Alfonso Leyva |  Alvis Almendra    Daniel Grégorich |
| 97 kg   tiedot |  Gabriel Rosillo |  G'Angelo Hancock |  Kevin Mejía    Luillys Pérez |
| 130 kg   tiedot |  Mijaín López |  Moises Perez |  Leo Dalis Santana    Yasmani Acosta |
Mitaliyhteenveto > Miehet > Vapaapaini

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
57 kg   tiedot: 
65 kg   tiedot: 
74 kg   tiedot: 
86 kg   tiedot: 
97 kg   tiedot: 
125 kg   tiedot:
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 50 kg   tiedot |  Whitney Conder |  Yusneylis Guzmán |  Carolina Castillo    Thalia Mallqui |
| 53 kg   tiedot |  Sarah Hildebrandt |  Betzabeth Arguello |  Jade Parsons    Lianna Montero |
| 57 kg   tiedot |  Lissette Antes |  Jenna Burkert |  Nes Rodriguez    Giullia Rodrigues |
62 kg   tiedot: 
68 kg   tiedot: 
76 kg   tiedot:
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2. |  Kuuba | 3 | 1 | 4 | 8 |
| 3. |  Ecuador | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4. |  Venezuela | 1 | 4 | 1 | 6 |
| 5. |  Kolumbia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6. |  Kolumbia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7. |  Brasilia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Chile | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Dominikaaninen tasavalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Honduras | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Panama | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Peru | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Puerto Rico | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 18 | 18 | 36 | 72 |
Paul Heyse

| Paul Heyse |
| --- | --- |
 Adolph von Menzelin 1853 maalaama Paul Heysen muotokuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1830
Kuollut: 2. huhtikuuta 1914 (84 vuotta)
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paul Johann Ludwig von Heyse (15. maaliskuuta 1830 – 2. huhtikuuta 1914) oli saksalainen kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1910.
Heyse opiskeli klassisia kieliä ja käänsi monia italialaisia runoja saksaksi. Monia hänen runojaan on sävelletty liedeiksi. Hänen tunnetuin romaaninsa on Maailman lapset (Kinder der Welt) vuodelta 1873.
Heyse kirjoitti yli sata novellia, joista monet sijoittuvat Italiaan tai muualle Välimeren seudulle.
Suomennetut teokset

Hans Lange: näytelmä viidessä näytöksessä. Suomentanut C. Edv. Törmänen. Hämäläinen, 1879.
Andrea Delfin. Suomentaneet Anton Oskar Forsman ja A. W. Ervasti. Oulun kirjapaino-osakeyhtiö, 1881.
Geoffroy ja Garcinde. Suomentanut Emil af Hällström. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1882.
Gabriel serkku. Suomentanut Kaarlo -n. Bergbom, 1890.
Veljesten kesken: yksinäytöksinen huvinäytelmä. Suomentanut Hilda Asp. Telén, 1897.
Maria Magdalasta: 5-näytöksinen näytelmä. Suomentanut E. J. Lagerstedt, E. J.; Kustantaja ja julkaisuaika tuntematon. (Esitetty Suomen kansallisteatterissa 1903)
Kaksi vankia: novelli. Suomentanut T. H. Karisto 1907.
Kleopatra: novelli. Paul Heyse, Hadrian raukka; Peter Rosegger, Hätäkaste. Suomentanut O. H-a. Karisto 1910.
Novelleja. Lilius & Hertzberg, 1911.
Naiskohtaloita. Suomentanut Helmi Setälä. Otava, 1911.
Unohtumattomia sanoja, WSOY 1911. Sarja: Lehtiä maailmankirjallisuudesta, n:o 4.
Trevison koru-ompelijatar. Suomentanut Helmi Krohn. Otava, 1913.
Tuhlaajapoika. Suomentanut Helmi Krohn. Otava, 1914.
Kiusaus. Suomentanut Antti Rytkönen. Karisto, 1917.
Sinisukan seikkailu. Suomentanut Toini Kivimäki. Karisto, 1929.
Suomennetut teokset > Suomennettu runo

Runo "Maailman arvoitus", suom. Uuno Kailas, on teoksissa:
Saksan kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Rafael Koskimies, Porvoo: WSOY, 1930
Kaunis Saksa: sarja saksalaista lyriikkaa (WSOY 1924)
Maailmanarvoitus Wikiaineistossa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Paul Heysen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
Pauli Maso

Pauli Antero Maso (14. toukokuuta 1929 Vilppula – 5. elokuuta 2019 Vilppula) oli suomalainen kirjailija.
Maso kirjoitti kaksi romaania. Romaani Elokuun illassa punainen kuu kertoo elokuisen puintipäivän ja sitä seuraavan illan tapahtumista pienessä maalaiskylässä. Romaani Kaksi eteen ja lyhyt kuvaa puolestaan nuoren pojan kasvamista 1940-luvun sotavuosina kotirintaman hämäläisessä maalaiskylässä.
Teoksia

Elokuun illassa punainen kuu : romaani. WSOY 1962
Kaksi eteen ja lyhyt : romaani. WSOY 1985
Pecorino di Filiano

Juustokiekko ja paloja.
Pecorino di Filiano on italialainen lampaanmaitojuusto.
Pecorino di Filiano on lähtöisin Etelä-Italian Basilicatan alueelta. Filiano on paikallinen kylä, jonka nimi viittaa villan kehräämiseen (ital. filare). Historiallisissa lähteissä juuston valmistus mainitaan jo ainakin vuodesta 1600 lähtien ja nimen perusteella alue lienee ollut tunnettu lampaistaan jo pitkään. Nykyisin juustolla on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Juusto valmistetaan Gentile di Puglia, Lucania, Leccese, Comisana tai Sarda rotuisten lampaiden maidosta. Lampaat voivat mypös olla edellä mainittujen rotujen sekoituksia. Valmistettaessa lampaanmaito lämmitetään 36–40 °C lämpötilaan, jolloin sen sekaan lisätään lampaasta tai vuohesta peräisin oleva juoksute. Juusto suolataan joko kuivasuolaamalla tai suolaliemessä. Kypsymisaika riippuu juustotyypistä. Semistagionato kypsyy 2–5 kuukautta ja Stagionato yli 6 kuuakutta. Valmis juusto on väriltään keltaista, joskin se ruskenee pitkään kypsytettynä. Juustolla on makea ja hienovarainen maku, joka voimistuu kypsymisasteen mukaan.
Juustoa käytetään tavallisena pöytäjuustona tai juustoraasteena. Suurin osa tuotannosta myydään paikallisiin myymälöihin.