stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tony Bennett
Varhaiset vuodet

Bennett syntyi italialaiseen perheeseen Astoriassa New Yorkissa. Hänen isänsä oli kauppias ja äiti ompelija. Bennett varttui kuunnellen Al Jolsonia, Eddie Cantoria, Bing Crosbya ja monia jazzartisteja, kuten Louis Armstrongia, Jack Teagardenia ja Joe Venutia. Hänen setänsä oli vaudeville-tanssija, joten Bennett sai tutustua jo varhain showbisnekseen. Hän oli valmis esiintymään kymmenvuotiaana Triboroughin sillan avajaisissa New Yorkissa. Hän opiskeli musiikkia ja maalaamista New Yorkin taideteollisuuskoulussa. Hän alkoi työskennellä 16-vuotiaana laulavana tarjoilijana muutamissa Queensin italialaisissa ravintoloissa.
Toinen maailmansota ja uran alku

Bennett joutui toiseen maailmansotaan vuonna 1944. Hän palveli jalkaväen sotilaana Ranskassa ja Saksassa ja osallistui etulinjan taisteluihin maalis–huhtikuussa 1945. Sodan jälkeen vuonna 1946 Bennett opiskeli bel canto -laulua amerikkalaisen teatterin linjalla sotilaiden koulutuskeskuksessa ja työskenteli tarjoilijana. Hän kehitti tyyliään imitoimalla tunnettujen muusikoiden soittimien ääniä, kuten Stan Getzin saksofonia ja Art Tatumin pianoa. Pearl Bailey huomasi Bennettin taidot vuonna 1949 ja pyysi häntä Green Villagen avajaisiin. Siitä lähtien hän alkoi käyttää taiteilijanimeä Tony Bennett. Ensimmäisen demonsa Bennett esitteli Columbia Records -levy-yhtiölle vuonna 1950.
Ensimmäinen menestys

Levy-yhtiön johtaja Mitch Miller varoitti häntä imitoimasta Frank Sinatraa. Tony Bennett aloitti uransa balladien esittäjänä. Hän julkaisi debyyttialbuminsa Because of You:n vuonna 1952. Bennettin ensimmäinen suuri menestyskappale oli nimikappale ”Because of You”, joka nousi soittolistojen ensimmäiselle sijalle pysyen siellä 10 viikkoa ja myyden yli miljoona levyä. Tätä seurasi vuotta myöhemmin kappale ”Cold, Cold Heart”. Bennett levytti ”Blue Velvet” -kappaleen samana vuonna.
Bennett avioitui ohiolaisen taideopiskelijan ja jazzfanin Patricia Beechin kanssa vuonna 1952. He saivat kaksi poikaa.
Kappale ”Rags to Richies” sijoittui kolmesti listojen ensimmäiselle sijalle ja pysyi listojen kärjessä kahdeksan viikkoamilloin?. Vuotta myöhemminmilloin? Bennett levytti Alexander Borodin teemaan oopperasta Ruhtinas Igor pohjautuvan laulun ”Stranger in Paradise”, jota käytetään Broadway-musikaalissa Kismet. Se saavutti ykkössijan Yhdysvalloissa ja menestyi myös Isossa-Britanniassa. Tämä aloitti Bennettin kansainvälisen uran, joka jatkui vielä rockmusiikin alkaessa vallata musiikkimarkkinoita. Kahdeksan Bennettin kappaletta ylsi Billboardin Top 40 -listalle 1950-luvun loppupuolella. Vuonna 1956 Bennett juonsi televisiossa omaa The Tony Bennett Show -ohjelmaansa.
Uran käännekohta

Lähes kuolemaksi koituneen kokaiinimyrkytyksen jälkeen vuonna 1979 Bennett kutsui poikansa apuun. ”Katsokaa, minä olen hukassa täällä”, hän kertoi heille. ”Näyttää siltä, etteivät ihmiset enää halua kuunnella tekemääni musiikkia”, hän jatkoi. Toinen pojista ryhtyi isänsä manageriksi. Bennett kutsui myös Ralph Sharonin uudelleen pianistiksi ja musiikilliseksi ohjaajaksi. Tämän jälkeen Tony Bennett teki uudelleen sopimuksen Columbia Recordsin kanssa ja julkaisi albumin The Art of Excellence. Tämä oli hänen ensimmäinen albuminsa, joka ylsi listoille vuoden 1972 jälkeen. Managerin neuvotellessa TV-esiintymisistä Bennett jatkoi albumin Portrait of Artist (1990) levyttämistä. Bennett esiintyi MTV Unplugged -ohjelmassa vuonna 1994. Hän sai Vuoden albumin Grammy-palkinnon vuonna 1994. Tätä pidetään Bennettin paluuna.
Taidemaalarina

Tony Bennett harrasti koko ikänsä taidemaalausta. Maalausuraansa hän jatkoi oikealla nimellään Benedetto. Hän on ikuistanut piirtämällä tai maalaamalla näkymiä hotellien ikkunoista ollessaan kiertueilla. Hän asetti töitään näytille Kentucky Derbyssä ja YK:ssa. Hänen maalauksensa Homage to Hockney on näytteillä arvostetussa amerikkalaisen taiteen Butlerin Instituutissa Youngstownissa, Ohiossa ja Poika Purjeveneessä, Sydney Bay on näytteillä National Art Clubilla Gramercy Parkissa, New Yorkissa. Hänen maalauksiaan on julkaistu yhdysvaltalaisessa ARTnews-lehdessä ja muissa aikakauslehdissä.
Kirjallisuutta

Monia Bennettin taideteoksia on julkaistu taidekirjassa What My Heart Has Seen (1996). Bennett kirjoitti elämästään kirjan Good Life: Tony Bennettin elämäkerta (1998).
Kunnianosoituksia ja palkintoja

Bennettin tuotanto levyteollisuudessa on huomioitu valitsemalla hänet sekä Hollywood Walk of Fameen vuonna 1960 että Big Band and Jazz Hall of Fameen vuonna 1997.
Diskografia > Albumit

1952: Because of You
1955: Alone at Last with Tony Bennett
1957: Tony
1957: The Best of My Heart
1958: Blue Velvet
1962: I left My Heart in San Francisco
1962: Mr. Broadway :
1963: I Wanna Be Around...
1963: This Is All I Ask
1963: Tony & Gene -- Fascinatin' Rhythm
1964: When Lights Are Low
1964: The Many Moods of Tony
1964: Who Can I Turn To
1965: If I Ruled the World: Songs for the Jet…
1966: A Time for Love
1966: Singer Presents Tony Bennett
1966: The Movie Song Album
1966: The Oscar [Original Soundtrack]
1967: For Once in My Life
1967: Tony Makes It Happen!
1968: Yesterday I Heard the Rain
1968: Snowfall: The Tony Bennett Christmas Album
1969: Just One of Those Things
1969: I've Gotta Be Me
1970: Tony Bennett's Something
1970: Tony Sings the Great Hits of Today
1971: Get Happy with the London Philharmonic
1972: Summer of '42
1972: The Good Things in Life
1972: With Love
1973: Tony!
1973: Sunrise, Sunset
1973: The Rodgers and Hart Songbook
1975: Let's Fall in Love
1975: Life Is Beautiful
1975: The Tony Bennett/Bill Evans Album
1976: Together Again
1976: Tony Bennett Sings 10 Rodgers & Hart Songs
1976: Tony Bennett Sings More Great Rodgers & Hart Songs
1977: Tony Bennett with the McPartlands and Friends Make Magnificent Music
1979: The Special Magic of Tony Bennett
1986: The Art of Excellence
1987: Bennett/Berlin
1989: Tony Bennett and the Bigs
1990: Astoria: Portrait of the Artist
1992: Bill Evans and Company
1992: Perfectly Frank
1993: Steppin' Out
1994: MTV Unplugged
1995: My Romance
1995: Here's to the Ladies
1996: On Holiday
1997: Bennett & Basie
1998: The Playground
1999: Bennett Sings Ellington: Hot & Cool
2001: Our Favourite Things
2001: Playin' with My Friends
2002: A Wonderful World
2003: Artist's Choice: Tony Bennett
2004: The Art of Romance
2006: Duets: An American Classic
2008: A Swingin' Christmas
2011: Duets II
2012: Viva Duets
2013: The White House Sessions: Live 1962
2014: Cheek to Cheek
2015: The Silver Lining: The Songs of Jerome Kern
2018: Love Is Here to Stay
2021: Love for Sale (Lady Gagan kanssa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tony Bennett Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Tony Bennett 1960-luvulla.
Skorpioni I

Skorpioni I oli ensimmäinen kahdesta Ylä-Egyptin hallitsijasta Naqada III -kulttuurin aikana, Egyptin protodynastisella kaudella. Hänen nimensä saattaa viitata skorpionijumalatar Serketiin – tosin Serketin kultti yleistyi vasta Egyptin vanhan valtakunnan aikana, minkä vuoksi Skorpioni I:n nimen on uskottu tulevan muualta.
Skorpioni I oli yksi muinaisen Egyptin ensimmäisistä hallitsijoista ja mahdollisesti Ylä-Egyptin ensimmäinen todellinen kuningas. Hänen uskotaan eläneen Thinisin kaupungissa 100–200 vuotta ennen tunnetumpaa Skorpioni II:ta, joka hallitsi Hierakonpoliin eli Nekhenin kaupungista käsin.
Hauta

Skorpioni I:lle kuuluva hauta on löytynyt kuninkaan hautausmaalta Abydoksesta, jonne thiniittikauden kuninkaat haudattiin. Hauta tunnetaan arkeologisissa piireissä, koska sieltä on löytynyt mahdollisia todisteita muinaisesta viinin käytöstä. Tutkiessaan hautaa arkeologit löysivät kymmeniä muualta tuotuja keraamisia ruukkuja, joiden sisältämä keltainen aines vastaa koostumukseltaan viiniä ja on peräisin noin vuodelta 3150 eaa. Ruukuissa oli myös jäämiä yrteistä, pihkasta ja muista luontaisista aineksista. Haudasta löydettiin myös viinirypäleiden siemeniä, kuoria ja hedelmälihaa.
Käännös suomeksi
Sileälastaiset

Emu (Dromaius novaehollandiae)
Sileälastaiset on nimitys niille lentokyvyttömille linnuille, joilla ei ole rintalastassa harjannetta, johon lentolihakset kiinnittyisivät. Nykyisin eläviä sileälastaisia ovat strutsi-, nandu-, kasuaari- ja kiivilinnut, jotka on toisinaan yhdistetty Ratitae-ryhmäksi. Kaikki muut linnut ovat harjalastaisia.
Luokittelu ja evoluutio

Sileälastaisten luokittelu on ollut linnuista kiistellyimpiä. Nykykäsityksen mukaan sileälastaisten ryhmä on parafyleettinen, sillä se sulkee pois harjalastaiset tinamilinnut (Tinamiformes), jotka ovat todistetusti kehittyneet samasta kantamuodosta kuin sileälastaiset. Lähes sileälastaistaisia vastaava kladi on Palaeognathae, joka sisältää myös tinamit. Palaeognathae on kehittynyt erillään muista linnuista liitukaudelta asti.
Nykyiset sileälastaiset elävät Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Australiassa, Uudessa-Guineassa ja Uudessa-Seelannissa. Perinteisesti tämä levinneisyys on selitetty sillä, että kaikkien sileälastaisten yhteinen esimuoto eli Gondwanamantereella, ja kun manner hajosi, sileälastaiset jatkoivat kehitystä erillään toisistaan. Nykytiedon mukaan nämä linnut saapuivat kuitenkin elinsijoilleen lentäen, ja tinameja lukuun ottamatta ne menettivät myöhemmin lentokykynsä.
Sileälastaiset ilmestyivät varhain fossiiliaineistossa niin Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Australasiassa kuin Euroopassa. Vanhimmat fossiilit ovat peräisin paleoseenilta, noin 56 miljoonan vuoden takaa. Ne kuuluvat lajille Diogenornis fragilis, ja ne on löydetty Brasiliasta.
Nykyisin elävät ja äskettäin sukupuuttoon kuolleet sileälastaisten lahkot:
†Norsulinnut (Aepyornithiformes)
Kiivilinnut (Apterygiformes)
Kasuaarilinnut (Casuariiformes)
†Moalinnut (Dinornithiformes)
Nandulinnut (Rheiformes)
Strutsilinnut (Struthioniformes)
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut

| Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
 Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailujen sprinttifinaali Sotkamossa vuonna 2013.
Laji:  suunnistus
Perustettu:  1966
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut ovat suunnistuksen kansainväliset arvokilpailut, jotka järjestää kansainvälinen suunnistusliitto. Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensi kerran vuonna 1966 ja ne pidettiin joka toinen vuosi vuoteen 2003 saakka (paria poikkeusta lukuun ottamatta), mistä lähtien ne on järjestetty joka vuosi.
Kilpailumuodot

Alun perin MM-kisoissa oli vain kaksi matkaa: henkilökohtainen kilpailu ja viesti. Vuonna 1991 mukaan otettiin lyhyt matka (n. 25 min) ja vuonna 2001 sprintti. Vuodesta 2014 lähtien on kilpailtu myös sprinttiviestissä, jossa joukkueen muodostavat 2 nais- ja 2 miessuunnistajaa.
Vuonna 2015 kansainvälisen suunnistusliiton ylimääräinen yleiskokous teki päätöksen, jonka mukaan vuodesta 2019 alkaen MM-kisoissa kilpaillaan parittomina vuosina maastomatkoilla ja parillisina vuosina sprinttimatkoilla. Vuodesta 2022 alkaen ohjelmaan on kuulunut myös pudotussprintti eli knock-out-sprintti.
Kilpailumuodot > Nykyiset kilpailumuodot

| Matka | Tavoiteaika | Lisätietoja |
| --- | --- | --- |
| Pitkä matka | 90 min | entiseltä nimeltään perinteinen matka |
| Keskimatka | 30–35 min | korvasi lyhyen matkan (20–25 min) vuonna 2003 |
| Viesti | 3 × 40 min | kolmen hengen joukkueet |
| Matka | Tavoiteaika | Lisätietoja |
| --- | --- | --- |
| Sprintti | 12–15 min |  |
| Pudotussprintti | 5–8 min | pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 2022 |
| Sprinttiviesti | 4 × 12–15 min | neljän hengen joukkueet, joissa kaksi miestä ja kaksi naista |
Kisapaikkakunnat

| Vuosi | Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- | --- |
| 1966 | 1.–2. lokakuuta |  Fiskari, Pohja |
| 1968 | 28.–29. syyskuuta |  Linköping |
| 1970 | 27.–29. syyskuuta |  Friedrichroda |
| 1972 | 14.–16. syyskuuta |  Staré Splavy (Doksy) |
| 1974 | 20.–22. syyskuuta |  Silkeborg |
| 1976 | 24.–26. syyskuuta |  Aviemore |
| 1978 | 15.–17. syyskuuta |  Kongsberg |
| 1979 | 2.–4. syyskuuta |  Tampere |
| 1981 | 4.–6. syyskuuta |  Thun |
| 1983 | 1.–4. syyskuuta |  Zalaegerszeg |
| 1985 | 4.–6. syyskuuta |  Bendigo |
| 1987 | 3.–5. syyskuuta |  Gérardmer |
| 1989 | 17.–20. elokuuta |  Skaraborg |
| 1991 | 21.–25. elokuuta |  Mariánské Lázně |
| 1993 | 9.–14. lokakuuta |  West Point |
| 1995 | 15.–20. elokuuta |  Detmold |
| 1997 | 11.–16. elokuuta |  Grimstad |
| 1999 | 1.–8. elokuuta |  Inverness |
| 2001 | 29. heinäkuuta – 4. elokuuta |  Tampere |
| 2003 | 3.–9. elokuuta |  Rapperswil/Jona |
| 2004 | 11.–19. syyskuuta |  Västerås |
| 2005 | 9.–15. elokuuta |  Aichi |
| 2006 | 1.–5. elokuuta |  Århus |
| 2007 | 18.–26. elokuuta |  Kiova |
| 2008 | 10.–20. heinäkuuta |  Olomouc |
| 2009 | 18.–23. elokuuta |  Miskolc |
| 2010 | 8.–15. elokuuta |  Trondheim |
| 2011 | 13.–20. elokuuta |  Savoie |
| 2012 | 14.–22. heinäkuuta |  Lausanne |
| 2013 | 6.–14. heinäkuuta |  Sotkamo |
| 2014 | 5.–13. heinäkuuta |  Trento, Venetsia |
| 2015 | 31. heinäkuuta – 7. elokuuta |  Inverness |
| 2016 | 20.–28. elokuuta |  Strömstad |
| 2017 | 1.–7. heinäkuuta |  Tartto |
| 2018 | 4.–11. elokuuta |  Riika |
| 2019 | 13.–18. elokuuta |  Sarpsborg |
| 2020 | peruttiin COVID-19-pandemian takia |  Trekantområdet |
| 2021 | 3.–9. heinäkuuta |  Doksy |
| 2022 | 26.–30. kesäkuuta |  Trekantområdet |
| 2023 | 11.–16. heinäkuuta |  Flims Laax |
| 2024 | 12.–16. heinäkuuta |  Edinburgh |
| 2025 | 7.–12. heinäkuuta |  Kuopio |
Pitkä matka

Vuoteen 1989 asti nimellä henkilökohtainen kilpailu ja vuosina 1991–2001 normaalikilpailu. Vuodesta 2003 lähtien tätä matkaa on kutsuttu nimellä pitkä matka.
Lyhyt matka

Lyhyellä matkalla kilpailtiin vuosina 1991–2001 kunnes se korvattiin keskimatkalla.
Lyhyt matka > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  Petr Kozák |  Kent Olsson |  Martin Johansson | 5,8 km, 10 rastia |
| 1993 |  Petter Thoresen |  Timo Karppinen |  Martin Johansson | 4,7 km, 14 rastia |
| 1995 |  Juri Omeltšenko |  Jörgen Mårtensson |  Bjørnar Valstad | 5,6 km, 18 rastia |
| 1997 |  Janne Salmi |  Timo Karppinen |  Bjørnar Valstad | 4,2 km, 16 rastia |
| 1999 |  Jørgen Rostrup |  Juha Peltola |  Janne Salmi | 4,5 km, 17 rastia |
| 2001 |  Pasi Ikonen |  Tore Sandvik |  Jørgen Rostrup | 4,1 km, 15 rastia |
Lyhyt matka > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  Jana Cieslarová |  Ada Kuchařová |  Marita Skogum | 5,5 km, 9 rastia |
| 1993 |  Anna Bogren |  Marita Skogum |  Eija Koskivaara | 3,7 km, 11 rastia |
| 1995 |  Marie-Luce Romanens |  Yvette Hague |  Marlena Jansson   Anna Bogren | 4,6 km, 14 rastia |
| 1997 |  Lucie Böhm |  Hanne Sandstad |  Hanne Staff    Marie-Luce Romanens | 3,3 km, 13 rastia |
| 1999 |  Yvette Baker |  Lucie Böhm |  Frauke Schmitt Gran | 3,6 km, 13 rastia |
| 2001 |  Hanne Staff |  Jenny Johansson |  Gunilla Svärd | 3,6 km, 11 rastia |
Keskimatka

Järjestetty vuodesta 2003 lähtien, jolloin korvasi lyhyen matkan.
Keskimatka > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 |  Thierry Gueorgiou |  Bjørnar Valstad |  Øystein Kristiansen | 5,0 km, 21 rastia |
| 2004 |  Thierry Gueorgiou |  Valentin Novikov |  Anders Nordberg | 6,3 km, 18 rastia |
| 2005 |  Thierry Gueorgiou |  Chris Terkelsen |  Jarkko Huovila | 5,0 km, 13 rastia |
| 2006 |  Holger Hott Johansen |  Jarkko Huovila |  Jamie Stevenson | 6,3 km, 23 rastia |
| 2007 |  Thierry Gueorgiou |  Tero Föhr |  Valentin Novikov | 6,2 km, 17 rastia |
| 2008 |  Thierry Gueorgiou |  Michal Smola |  Valentin Novikov | 5,8 km, 27 rastia |
| 2009 |  Thierry Gueorgiou |  Daniel Hubmann |  Matthias Merz | 6,6 km, 25 rastia |
| 2010 |  Carl Waaler Kaas |  Peter Öberg |  Thierry Gueorgiou   Daniel Hubmann | 5,4 km, 20 rastia |
| 2011 |  Thierry Gueorgiou |  Peter Öberg |  Olav Lundanes | 5,4 km, 21 rastia |
| 2012 |  Edgars Bertuks |  Valentin Novikov |  Fabian Hertner | 6,5 km, 20 rastia |
| 2013 |  Leonid Novikov |  Thierry Gueorgiou |  Gustav Bergman | 6,3 km, 19 rastia |
| 2014 |  Olav Lundanes |  Fabian Hertner |  Oleksandr Kratov | 5,9 km, 19 rastia |
| 2015 |  Daniel Hubmann |  Lucas Basset |  Olle Boström | 6,2 km, 25 rastia |
| 2016 |  Matthias Kyburz |  Olav Lundanes |  Daniel Hubmann | 6,3 km, 25 rastia |
| 2017 |  Thierry Gueorgiou |  Fabian Hertner |  Oleksandr Kratov | 6,0 km, 24 rastia |
| 2018 |  Eskil Kinneberg |  Daniel Hubmann |  Florian Howald | 5,9 km, 19 rastia |
| 2019 |  Olav Lundanes |  Gustav Bergman |  Magne Dæhli | 6,1 km, 23 rastia |
| 2021 |  Matthias Kyburz |  Gustav Bergman |  Ruslan Glebov | 5,4 km, 24 rastia |
| 2023 |  Matthias Kyburz |  Joey Hadorn |  Jannis Bonek | 5,9 km, 22 rastia |
Keskimatka > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 |  Simone Luder |  Hanne Staff |  Heli Jukkola | 4,5 km, 18 rastia |
| 2004 |  Hanne Staff |  Tatjana Rjabkina |  Heli Jukkola | 5,3 km, 16 rastia |
| 2005 |  Simone Niggli-Luder |  Jenny Johansson |  Minna Kauppi | 4,1 km 13 rastia |
| 2006 |  Simone Niggli-Luder |  Marianne Andersen |  Tatjana Rjabkina | 5,2 km, 22 rastia |
| 2007 |  Simone Niggli-Luder |  Heli Jukkola |  Marianne Andersen | 5,1 km, 14 rastia |
| 2008 |  Minna Kauppi |  Vroni König-Salmi |  Radka Brožková | 4,8 km, 23 rastia |
| 2009 |  Dana Brožková |  Marianne Andersen |  Simone Niggli | 5,3 km, 22 rastia |
| 2010 |  Minna Kauppi |  Simone Niggli |  Marianne Andersen | 4,5 km, 17 rastia |
| 2011 |  Helena Jansson |  Ida Bobach |  Judith Wyder | 3,8 km, 16 rastia |
| 2012 |  Minna Kauppi |  Tove Alexandersson |  Tatjana Rjabkina | 5,5 km, 18 rastia |
| 2013 |  Simone Niggli |  Tove Alexandersson |  Merja Rantanen | 5,0 km, 15 rastia |
| 2014 |  Annika Billstam |  Ida Bobach |  Tove Alexandersson | 5,0 km, 16 rastia |
| 2015 |  Annika Billstam |  Merja Rantanen |  Emma Johansson | 5,3 km, 21 rastia |
| 2016 |  Tove Alexandersson |  Heidi Bagstevold |  Natalja Gemperle | 5,1 km, 21 rastia |
| 2017 |  Tove Alexandersson |  Marianne Andersen |  Venla Harju | 5,1 km, 21 rastia |
| 2018 |  Natalja Gemperle |  Marika Teini |  Isia Basset | 4,8 km, 17 rastia |
| 2019 |  Tove Alexandersson |  Simona Aebersold |  Venla Harju   Natalja Gemperle | 5,5 km, 20 rastia |
| 2021 |  Tove Alexandersson |  Andrine Benjaminsen |  Simona Aebersold | 4,5 km, 20 rastia |
| 2023 |  Tove Alexandersson |  Natalia Gemperle |  Hanna Lundberg | 4,8 km, 19 rastia |
Sprintti

Sprintti järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001.
Sprintti > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  Jimmy Birklin |  Pasi Ikonen |  Jörgen Olsson | 2,7 km, 12 rastia |
| 2003 |  Jamie Stevenson |  Rudolf Ropek |  Thierry Gueorgiou | 2,8 km, 18 rastia |
| 2004 |  Niclas Jonasson |  Håkan Eriksson |  Juri Omeltšenko | 3,1 km, 12 rastia |
| 2005 |  Emil Wingstedt |  Daniel Hubmann |  Jani Lakanen | 2,4 km, 14 rastia |
| 2006 |  Emil Wingstedt |  Daniel Hubmann |  Claus Bloch | 3,1 km, 21 rastia |
| 2007 |  Thierry Gueorgiou |  Matthias Merz |  Martin Johansson | 3,2 km, 14 rastia |
| 2008 |  Andrei Hramov |  Daniel Hubmann |  Martin Johansson | 3,0 km, 17 rastia |
| 2009 |  Andrei Hramov |  Fabian Hertner |  Daniel Hubmann | 3,2 km, 22 rastia |
| 2010 |  Matthias Müller |  Fabian Hertner |  Frédéric Tranchand | 2,7 km, 21 rastia |
| 2011 |  Daniel Hubmann |  Anders Holmberg |  Matthias Müller | 2,5 km, 20 rastia |
| 2012 |  Matthias Kyburz |  Matthias Merz |  Matthias Müller | 4,2 km, 20 rastia |
| 2013 |  Mårten Boström |  Scott Fraser |  Jonas Leandersson | 3,9 km, 24 rastia |
| 2014 |  Søren Bobach |  Daniel Hubmann |  Tue Lassen | 4,4 km, 20 rastia |
| 2015 |  Jonas Leandersson |  Martin Hubmann |  Jerker Lysell | 4,1 km, 23 rastia |
| 2016 |  Jerker Lysell |  Matthias Kyburz |  Daniel Hubmann | 4,1 km, 22 rastia |
| 2017 |  Daniel Hubmann |  Frederic Tranchand |  Jerker Lysell | 4,0 km, 15 rastia |
| 2018 |  Daniel Hubmann |  Tim Robertson |  Andreas Kyburz | 4,3 km, 20 rastia |
| 2021 |  Isac von Krusenstierna |  Kasper Fosser |  Tim Robertson | 3,9 km, 24 rastia |
| 2022 |  Kasper Fosser |  Gustav Bergman |  Yannick Michiels | 4,3 km, 22 rastia |
| 2024 |  Martin Regborn |  Tino Polsini |  Emil Svensk | 4,3 km, 22 rastia |
Sprintti > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  Vroni König-Salmi |  Johanna Asklöf |  Simone Luder | 2,2 km, 10 rastia |
| 2003 |  Simone Luder |  Marie-Luce Romanens |  Jenny Johansson | 2,6 km, 17 rastia |
| 2004 |  Simone Niggli-Luder |  Karolina Arewång-Höjsgaard |  Elisabeth Ingvaldsen | 2,6 km, 11 rastia |
| 2005 |  Simone Niggli-Luder |  Anne Margrethe Hausken |  Heather Monro | 2,1 km, 12 rastia |
| 2006 |  Hanny Allston |  Simone Niggli-Luder |  Kajsa Nilsson | 2,7 km, 15 rastia |
| 2007 |  Simone Niggli-Luder |  Minna Kauppi |  Lena Eliasson | 2,5 km, 14 rastia |
| 2008 |  Anne Margrethe Hausken |  Minna Kauppi |  Helena Jansson | 2,5 km, 17 rastia |
| 2009 |  Helena Jansson |  Linnea Gustafsson |  Simone Niggli | 2,6 km, 18 rastia |
| 2010 |  Simone Niggli |  Helena Jansson |  Marianne Andersen | 2,6 km, 21 rastia |
| 2011 |  Linnea Gustafsson |  Helena Jansson |  Lena Eliasson | 2,2 km, 19 rastia |
| 2012 |  Simone Niggli |  Maja Alm |  Annika Billstam | 3,7 km, 19 rastia |
| 2013 |  Simone Niggli |  Annika Billstam |  Venla Niemi | 3,4 km, 21 rastia |
| 2014 |  Judith Wyder |  Tove Alexandersson |  Maja Alm | 4,1 km, 18 rastia |
| 2015 |  Maja Alm |  Nadija Volynska |  Galina Vinogradova | 3,8 km, 21 rastia |
| 2016 |  Maja Alm |  Judith Wyder |  Anastasia Denisova | 3,6 km, 20 rastia |
| 2017 |  Maja Alm |  Natalja Gemperle |  Galina Vinogradova | 3,4 km, 13 rastia |
| 2018 |  Maja Alm |  Tove Alexandersson |  Judith Wyder | 3,8 km, 15 rastia |
| 2021 |  Tove Alexandersson |  Natalja Gemperle |  Maja Alm | 3,5 km, 20 rastia |
| 2022 |  Megan Carter-Davies |  Simona Aebersold |  Alice Leake | 3,8 km, 19 rastia |
| 2024 |  Tove Alexandersson |  Simona Aebersold |  Natalia Gemperle | 2,8 km, 18 rastia |
Pudotussprintti > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 |  Matthias Kyburz |  August Mollen |  Jonatan Gustafsson | 2,4 km, 11 rastia |
| 2024 |  Riccardo Rancan |  Jørgen Baklid |  Jonatan Gustafsson | 2,1 km, 9 rastia |
Pudotussprintti > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Info |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 |  Tove Alexandersson |  Megan Carter-Davies |  Eef van Dongen | 2,4 km, 11 rastia |
| 2024 |  Tove Alexandersson |  Karolin Ohlsson |  Simona Aebersold | 2,1 km, 9 rastia |