stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Berenice Abbott

Berenice Abbott vuonna 1979.
Berenice Abbott (17. heinäkuuta 1898 – 9. joulukuuta 1991) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja.
Abbott syntyi Springfieldissä, Ohiossa. Hän jätti vuonna 1918 Ohion valtionyliopiston muuttaessaan Greenwich Villageen New Yorkiin ja toipui vuonna 1919 espanjantaudista.
Abbott lähti vuonna 1921 Eurooppaan, jossa hän vietti kaksi vuotta opiskellen Pariisissa ja Berliinissä. Samoihin aikoihin hän ranskalaisti ristimänimensä Bernicen muotoon Berenice.
1920-luvulla valokuvauksen aloittanut Abbott tunnetaan varsinkin New York -aiheisista töistä. Hän oli lesbo ja kuoli Mainessa 93 vuoden ikäisenä.
Kuvia

Berenice Abbott, Abraham De Peysterin patsas, 1939.
Myyntiautomaatit ruokaan Manhattan 1936.
Makkarakärry  Manhattan 1936.
Rautakauppa Manhattan 1938.
Ravintola 1935.
Pennsylvania Station 1936.
Radio Row, Cortlandt Street 1936.
Berenice Abbott 1930.
Black Christmas

| Black Christmas |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Glen Morgan
Käsikirjoittaja:  Glen Morgan
Tuottaja:  James Wong
Säveltäjä:  Shirley Walker
Kuvaaja:  Robert McLachlan
Pääosat:   Katie Cassidy  Michelle Trachtenberg  Mary Elizabeth Winstead  Lacey Chabert  Kristen Cloke  Andrea Martin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  2929 Entertainment
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Christmas on vuonna 2006 ilmestynyt splatter- ja kauhuelokuva. Sen ohjasi Glen Morgan ja tuotti James Wong. Elokuva on uudelleenfilmatisointi 1974 ilmestyneestä samannimisestä elokuvasta.
Elokuvassa näyttelevät muun muassa Katie Cassidy, Mary Elizabeth Winstead, Kristen Cloke ja Robert Mann.
Juoni

Elokuvan tapahtumat alkavat Billy Lenzin lapsuudesta. Billyn äiti pahoinpitelee häntä ja Billyn äiti päätyy tappamaan miehensä. Tämän vuoksi Billyn äiti lukitsee pojan ullakolle. Vuosia myöhemmin Billyn äiti nai uuden miehen, Billyn äiti saa tyttären sukurutsauksen tuloksena. Billy karkaa ullakolta ja tappaa äitinsä ja isäpuolensa sekä repii sisarpuolensa toisen silmän irti. Billy pannaan telkien taakse.
Vuonna 2006 Billy karkaa nuorisovankilasta, ja palaa kotiin jossa verilöyly alkoi. Kuusi lukiolaissiskoa ja heidän yksinäinen äitinsä viettävät joulua samaisessa talossa missä verilöyly tapahtui 15 vuotta sitten. Verinen murhaleikki alkaa Billyn saavuttua paikalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Katie Cassidy  | … |  Kelli Presley   |
|  Michelle Trachtenberg  | … |  Melissa Kitt   |
|  Mary Elizabeth Winstead  | … |  Heather Lee-Fitzgerald    |
|  Lacey Chabert  | … |  Dana Mathis    |
|  Kristen Cloke  | … |  Leigh Colvin   |
|  Andrea Martin  | … |  Barbara MacHenry    |
|  Crystal Lowe  | … |  Lauren Hanon    |
|  Kathleen Kole  | … |  Eve Agnew    |
|  Karin Konoval  | … |  Mrs. Lenz    |
|  Leela Savasta  | … |  Clair Crosby    |
|  Robert Mann  | … |  Billy Lenz    |
Petteri Koskimäki

Petteri Koskimäki (s. 5. toukokuuta 1971 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän ei lyhyen uransa aikana pelannut otteluakaan miesten joukkueissa, vaan pelasi esimerkiksi neljä kautta yliopistoliigaa Bostonin yliopiston joukkueessa. Ensimmäisen yliopistokauden jälkeen Pittsburgh Penguins varasi Koskimäen NHL:ään vuoden 1990 varaustilaisuuden kahdeksannella kierroksella varausnumerolla 152. Hän oli mukana voittamassa pronssia vuoden 1989 alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuista.
Petteri Kari

Petteri Kari vuonna 2015.
Petteri Kari (s. 5. huhtikuuta 1971 Salo) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi vuosina 1997–2016 Veikkausliigassa yhteensä 286 ottelua.
Kari nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2021.
Ammatiltaan Kari on opistoupseeri. Hän työskentelee liikuntakasvatusupseerina rannikkolaivastossa Turussa.[lähde? ]
Vuonna 2024 Kari erosi Palloliiton erotuomarivaliokunnasta ja sen puheenjohtajuudesta, kun erotuomaritoiminnasta oli paljastunut useita epäkohtia. Karia ja kahta muuta erotuomaria syytettiin muun muassa vallan väärinkäytöstä, kiusaamisesta ja sukulaisten suosimisesta.
Park Kyung-hoon

Park Kyung-hoon (s. 19. tammikuuta 1961) on eteläkorealainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Park pelasi Etelä-Korean maajoukkueessa 88 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1981–1990. Hän pelasi kolme ottelua vuoden 1988 kesäolympialaisissa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme ottelua sekä vuoden 1986 että 1990 lopputurnauksessa.
Park Ji-yeong

| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten judo.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten judo.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten judo.Aasian kisat  | Maa:   Etelä-Korea> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 1990 | 66 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Damaskos 1988 | 66 kg |  |
Park Ji-yeong (kor. 박 지영; s. 6. kesäkuuta 1971) on eteläkorealainen judoka.
Park sai alle 66-kiloisten sarjasta hopeaa Aasian-mestaruuskisoissa 1988 ja oli saman vuoden olympialaisissa pronssilla judon ollessa mukana näytöslajina. Hän sai 66 kilon sarjassa pronssia Aasian kisoista 1990 ja sijoittui viidenneksi MM-kilpailuissa 1991 Barcelonassa. Park kilpaili Barcelonassa uudelleen olympialaisissa 1992, joissa hän jäi jaetulle viimeiselle sijalle.
Pentti Paschinsky

Pentti Paschinsky (2. lokakuuta 1940 – 21. kesäkuuta 2013) oli vaasalainen valokuvaaja, joka sai valokuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1978. Hänellä oli myös Royal Photographic Societyn ARPS-arvonimi ja kansainvälisen valokuvataiteen kattojärjestön EFIAP-arvonimi.
Paschinsky toimi nuoruudessaan yövartijana Vaasan Höyrymyllyssä ja harrasti innokkaasti valokuvausta. Myöhemmin Pentti Paschinsky perusti Vaasaan valokuvastudion Studio Paschinsky Ky. Vuonna 1995 Paschinsky sai Vaasan Yrittäjien Vuoden Yrittäjä -palkinnon.
Paschinsky tunnettiin erittäin taitavasta pimiötyöskentelystä ja kuva-aiheiden mielikuvituksellisesta yhdistelystä. Hänen valokuviaan on useissa kotimaisissa valokuvataiteen kokoelmissa.
Paschinsky oli naimisissa sairaanhoitaja Margareta o.s. Renlundin (1943–2015) kanssa, joka tunnettiin Vaasan Sotilaskotiyhdistyksen aktiivina.
Max Reger

| Max Reger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1873 Brand
Kuollut: 19. toukokuuta 1916 (43 vuotta) Leipzig
Ammatti:  säveltäjä, urkuri, pianisti
Johann Baptist Joseph Maximilian (Max) Reger (19. maaliskuuta 1873 Brand – 11. toukokuuta 1916) oli saksalainen säveltäjä, urkuri, pianisti ja opettaja. Hän opiskeli musiikkia Münchenissä ja Wiesbadenissa Hugo Riemannin johdolla. Vuonna 1901 hän muutti Müncheniin, jossa hän opetti urkujen soittoa ja sävellystä. Vuodesta 1907 lähtien hän työskenteli Leipzigissa. Reger johti orkesteria Meiningenissa vuodesta 1911 siihen asti, kun hän muutti Jenaan vuonna 1914. Reger kuoli sydäninfarktiin Leipzigissa vuonna 1916.
Reger nauhoittaa Welte-Philharmonic-Organille 1913
Reger sävelsi yli kaksisataa urkusävellystä, laajoja sinfonisia teoksia sekä suuren määrän kamari- ja kuoroteoksia. Hänen tyylissään nähdään yhdistyvän romantiikan ajan musiikin ilmaisu barokin ajan muotokieleen ja kontrapunktiin. Hänen ehkä tunnetuin urkusävellyksensä on Fantasia ja fuuga nimestä B-A-C-H opus 46 vuodelta 1900. Rosalinde Haas on levyttänyt vuosina 1988–1993 kaikki Regerin urkuteokset.
Elämä ja ura

Ensimmäiset viulu- ja piano-oppinsa Reger sai vanhemmiltaan. Sitten urkuri Adalbert Lindner opetti Regerille pianonsoittoa. Myös Regerin isä Joseph Reger soitti urkuja, ja poika auttoi isää rakentamaan kotiurkuja koulu-urkujen rikkinäisistä osista. Kotiuruilla Reger tutustui Bachin, Robert Schumannin, Felix Mendelssohnin ja Franz Lisztin urkuteoksiin.
Vuonna 1890 Reger pääsi Sondershausenin konservatorioon musiikkiteoreetikko Hugo Riemannin oppiin. Armeija-ajan aiheuttamien mielenterveysongelmien ja rahapulan vuoksi Reger kuitenkin muutti takaisin vanhempiensa luokse Weideniin.
Regerin sävellystyön tärkeimmät ajanjaksot sijoittuvat Weideniin 1898–1901, Müncheniin 1901–1907, Leipzigiin 1907–1911 sekä Meiningeniin 1911–1915. Weidenissa Reger sävelsi monia piano- ja urkuteoksia, liedejä sekä kuoro- ja kamarimusiikkia. Vuonna 1901 hän sai vanhempansa muuttamaan Müncheniin saadakseen itselleen paremmat työolot ja enemmän musiikillisia vaikutteita. Münchenin vuosina Reger olikin hyvin aktiivinen sekä säveltäjänä että pianistina, jossa roolissa konsertoi ympäri Eurooppaa. Vuonna 1902 Reger avioitui Elsa von Berckenin (o.s. Bagenski) kanssa.
Vuonna 1907 Reger kutsuttiin Leipzigin yliopiston musiikilliseksi johtajaksi ja sävellyksen professoriksi. Ensinmainitun toimen hän jätti pian ja keskittyi opetukseen, säveltämiseen ja konsertointiin. Vuonna 1909 pidettiin ensimmäinen hänelle omistettu Reger-Fest Dortmundissa. Regerin sävellysoppilaisiin kuului muiden muassa suomalainen Aarre Merikanto.
Reger ryhtyi vuonna 1911 Meiningenin hoviorkesterin (Meininger Hofkapelle) kapellimestariksi. Vuonna 1915 Reger muutti Jenaan keskittyäkseen säveltämiseen, jota jatkoikin kuolemaan asti huolimatta terveysongelmista. Hän kävi kuitenkin yhä opettamassa Leipzigissa, ja kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1916 sikäläisessä hotellissa.
Urkuteoksia

Kaksi sarjaa, op. 16 (1894–1895) ja op. 92 (1906)
Koraalifantasiat, mm. op. 40 nro 1+2 (1899) ja op. 52 nro 1-3 (1900)
Fantasia ja fuuga nimestä B-A-C-H op. 46 (1900)
Kaksi sonaattia, op. 33 (1899) ja op. 60 (1901)
Sinfoninen fantasia ja fuuga op. 57 (1901)
Johdanto, passacaglia ja fuuga e-molli op. 127 (1913)
Kirjallisuutta

Anderson, Christopher: Max Reger and Karl Straube: Perspectives on an Organ Performing Tradition.  Aldershot:  Ashgate, 2003.  ISBN 0-7546-3075-7.
Vuola, Kari: Koraali Max Regerin urkumusiikissa. (Väitöskirja) Helsinki: Sibelius-Akatemia 2001.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Max Reger Wikimedia Commonsissa
Max Reger International Music Score Library Project (englanniksi)
Vapaasti käytettävissä olevia Regerin partituureja Mutopia Project
Miro Rahkola

| Miro Rahkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. lokakuuta 1988 (ikä 36) Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Karhu HT
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Ässät (SML) Hokki (Mestis) KooKoo (Mestis) Jukurit (Mestis)   TuTo (Mestis) HC Caen (Ranska) Jokipojat (Mestis) Varberg HK (Ruotsi I)
Miro Rahkola (s. 10. lokakuuta 1988 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä.
Ura

Rahkola on Porin Ässien kasvatti. Hän voitti kaudella 2005–2006 B-nuorten puolustajien maalipörssin kuudella osumallaan ja kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2006–2007 Rahkola oli Ässien A-nuorten tehokkain puolustaja ja voitti koko A-nuorten SM-liigan puolustajien maalipörssin  13 osumallaan. Hän teki monen muun junioripelaajan tavoin kolmivuotisen SM-liigasopimuksen toukokuussa 2007. Rahkola ei debytoinut SM-liigassa vielä kaudella 2007–2008, joka päättyi A-nuorten hopeaan. Kaudella 2008–2009 hän pelasi kaksi SM-liigaottelua. Rahkola voitti samalla kaudella A-nuorten SM-liigan puolustajien syöttöpörssin 22 syötöllään ja sijoittui puolustajien pistepörssissä neljänneksi.
Kaudella 2009–2010 Rahkola pelasi 13 SM-liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän teki joulukuussa 2009 yksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa. Rahkola siirtyi tammikuussa 2010 lainalle Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin kuukauden loppuun kestävällä sopimuksella, mutta hän jatkoi sitä kauden loppuun siirtorajan kynnyksellä.
Lokakuussa 2010 Ässät lainasi Rahkolan KooKoohon. 11 siellä pelatun ottelun jälkeen hän palasi Ässiin paikkaamaan loukkaantumisia. Rahkola pelasi kauden ainoat kolme SM-liigaotteluaan ja hän avasi pistetilinsä SM-liigassa yhdellä syöttöpisteellään. Marraskuun 2010 lopulla Rahkola palasi 31. tammikuuta 2011 kestäneellä lainasopimuksella KooKoohon. Hän kuitenkin palasi Poriin jo tammikuun puolessa välissä ja vahvisti kolmen ottelun verran Ässien A-nuoria, kunnes siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2011 Rahkola siirtyi loppukaudeksi lainalle Mikkelin Jukureihin. Hän voitti joukkueessa kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2011–2012 Rahkola siirtyi yksivuotisella sopimuksella TuToon. Kaudella 2012–2013 hän jatkoi uraansa Ranskan Ligue Magnusin Drakkars de Caenissa. Kaudeksi 2013–2014 Rahkola palasi Mestikseen ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Jokipoikien kanssa. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettanin nousijajoukkue Varberg HK:n paitaan.
Syyskuussa 2015 Rahkola siirtyi loppukauden 2015–2016 kattavalla sopimuksella Suomi-sarjan nousijajoukkue Karhu HT:n riveihin.
Moduloiva takaisinheijastin

Moduloiva takaisinheijastin on takaisinheijastimeen (takaisin kohdistava peili) yhdistetty elektroninen suljin, jonka avulla on mahdollista viestiä ilman omaa lähetintä, kunhan vastaanottaja voi suunnata valon- tai lasersäteen lähetyspäähän. Toisesta päästä lähetetään yhtenäinen voimakas valo takaisinheijastimeen eli peiliin, jossa palautuvaa valoa katkotaan lähetettävän tiedon mukaisesti.
Optiset modulointitekniikat

nestekide
MQW kvanttikaivo puolijohteet
peilien säätely suurella nopeudella
Bocca degli Abati

Dante  tapaa Bocca degli Abatin, Gustave Dorén kaiverrus.
Bocca degli Abati oli italialainen maanpetturi, joka petti Montapertin taistelussa 1260 oman joukkonsa guelfit katkomalla näiden lipunkantajalta kädet. Hän on myös Danten helvetin henkilöhahmo, ja esiintyy yhdeksännen piirin toisessa osastossa maanpetturien joukossa. Dante astuu vahingossa hänen päälleen hänen maatessaan jäätyneenä Kokytos-virtaan.
Aiheesta muualla

McGrath, Andrew: Montaperti - The Sienese-Florentine Conflict Sites.middlebury.edu.  19.11.2013. Viitattu 17.8.2018.
Barolini, Teodolinda: Erotic Ice to Frozen Core - Inferno 32 Digital Dante. Columbia University Libraries. Viitattu 17.8.2018.
Black Cobra

| Black Cobra> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  Sludge metal Doom metal
Kotipaikka:  Los Angeles, California
Jäsenet:  Jason Landrian Rafael Martinez
Aiheesta muualla
www.blackcobra.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Cobra on doom- ja sludge metallia soittava yhtye Los Angelesista. Jason Landrian ja Rafael Martinez perustivat sen vuonna 2002.
Jäsenet

Jason Landrian - kitara, laulu
Rafael Martinez - rummut
Diskografia

2004 - Black Cobra - debyytti EP
2006 - Bestial - ensimmäinen kokopitkä albumi
2007 - split CD Eternal Elysiumin kanssa
2007 - Feather and Stone - toinen kokopitkä albumi
2009 - Chronomega - kolmas kokopitkä albumi
2011 - Invernal
2016 - Imperium Simulacra
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen kotisivu
Black Cobra Myspacessa (englanniksi)
Mili

| Mili |
| --- | --- |
 Mili satelliittikuvassa.
Maantiede
Muut nimet:  Mile
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  92
Suurin saari:  Mili
Pinta-ala:  15,9 km²
Valtio
Valtio:  Marshallinsaaret
Väestö
Väkiluku:  738 (2011)
Asutuskeskukset:  Mili, Nallu, Enejet, Lukonor, Tokewa, Wau
Mili on 92 saaresta koostuva atolli Tyynellämerellä. Se on osa Marshallinsaaria ja kuuluu Ratakin saariketjuun. Milin asukasluku oli 738 vuonna 2011.
Maantiede

Mili sijaitsee Ratakin saariketjun eteläisessä päässä. Atollin suurimman kylän nimi on myös Mili. Atolli sijaitsee 25 kilometriä Majuron ja Arnon atolleilta kaakkoon. Milin maapinta-ala on 15,9 neliökilometriä, joten se on Marshallinsaarten toiseksi suurin atolli. Miliä ympäröivän laguunin pinta-ala on 760 neliökilometriä.[lähde? ]
Historia

Japani miehitti atollia vuosina 1914–1944. Vuonna 1983 atollille rakennettiin lentokenttä.
Eurooppalaisten saapuessa Milille ensimmäistä kertaa atollilla oli yli 500 asukasta.
Black Clouds Over Dark Majesty

| Black Clouds Over Dark Majesty Thunderbolt |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: kesäkuussa 1999
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 18.48
 Levy-yhtiö: Old Legend Productions
Thunderboltin muut julkaisut
| Split Demo '97 1997 | Black Clouds Over Dark Majesty 1999 | Thunderbolt / Kataxu 2001 |
Black Clouds Over Dark Majesty on puolalaisen black metal -yhtye Thunderboltin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1999.
Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2005 Christhunt Productions -levymerkillä, jolloin siitä painettiin rajoitettu 500 käsin numeroidun 7" kopion painos.
Kappaleet

An Initiation – 1.06
Shadows of the Deepest Night – 4.25
My Dark Imagination – 2.59
Wilderness of the Eternal Darkness – 3.28
Moonglare – 4.24
The Song of Glory – 2.26
Kokoonpano

Paimon – basso, kitarat, laulu
Uldor – rummut
Aiheesta muualla

Black Clouds Over Dark Majesty Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Black Clouds Over Dark Majesty Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thunderbolt
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Sons of the Darkness  The Burning Deed of Deceit  Inhuman Ritual Massmurder  Apocalyptic Doom 
EP:t:  Black Clouds Over Dark Majesty
Split-albumit:  Thunderbolt / Kataxu
Demot:   Beyond Christianity  Split Demo '97 
Katso myös:   Azarath  Riverside  Sunwheel  Hate  Infernal War  Honor  Arkona  Anima Damnata  Darkstorm
Ekrasiitti

Ekrasiitti (ransk. écrasite < écraser, repiä) oli ensimmäisessä maailmansodassa tykkien ammuksissa käytetty räjähdysaine. Sitä käytettiin Ranskan, Itävallan ja Australian tykistössä. Ekrasiitin ainesosina oli 90 % pikriinihappoa ja 10 % nitronaftaliinia. Se voi koostua myös trinitro-m-kresolin ammoniumsuolasta tai ammoniumnitraattiseoksesta.
Ekotyyppi

Neljä nuppusammalen (Physcomitrella patens) ekotyyppiä.
Ekotyyppi on eliölajin muoto, joka on geneettisesti sopeutunut tietyn alueen olosuhteisiin. Esimerkiksi rauduskoivusta on olemassa eri ekotyyppejä eteläisemmillä ja pohjoisemmilla alueilla. Näiden ekotyyppien silmun muodostuminen on sopeutunut alueellisiin eroihin yön pituudessa. Myös vuorovesialueen eri alueilla voi kehittyä eri ekotyyppejä, kuten on tapahtunut Pohjanmeren, Norjan ja Tanskan salmien rannikoilla kasvavalle hollanninsuolayrtille. Myös ihmisen kehittämät lajikkeet, jotka on kehitetty tietyn alueen olsuhteisiin sopeutuviksi, ovat ekotyyppejä, kuten esimerkiksi eräät persikkalajikkeet.
Park Ji-sung (laulaja)

| Park Ji-sung> 박지성 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 2002 (ikä 22) Soul, Etelä-Korea
Ammatti:  tanssija, laulaja
Muusikko
Laulukielet:  korea, kiina
Tyylilajit:  K-pop
Yhtyeet:  NCT Dream
Levy-yhtiöt:  SM Entertainment
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Park Ji-sung (hangul: 박지성; uudistettu latinisaatio: Bak Ji-seong, s. 5. helmikuuta Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen artisti. Hän debytoi yhtyeen NCT sub-unitissa NCT Dream (24. elokuuta 2016), jota ennen hän oli osa SM Rookies-projektia. Hän on tunnettu tanssityylistään "popping" ja "locking". Park on NCT:n nuorin jäsen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kprofiles; Nct Members Profile
Melonta kesäolympialaisissa 2016 – miesten 1 000 metrin kajakkinelikko

Miesten 1 000 metrin kajakkinelikko Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 19. – 20. elokuuta Lagoa Rodrigo de Freitas-stadionilla. Ensimmäisenä päivänä melottiin alkuerät ja välierät. Toisena päivänä melottiin loppukilpailu. Loppukilpailuun osallistui 14 joukkuetta. Olympiakullan voitti Saksa. Toiseksi sijoittui Slovakia ja kolmanneksi Tšekki.
Tulokset > Loppukilpailu A

| # | Maa | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Saksa | 3:02.143 |
| 2. |  Slovakia | 3:05.044 |
| 3. |  Tšekki | 3:05.176 |
| 4. |  Australia | 3:06.731 |
| 5. |  Espanja | 3:06.768 |
| 6. |  Portugali | 3:07.482 |
| 7. |  Ranska | 3:07.488 |
| 8. |  Serbia | 3:10.241 |
Tulokset > Loppukilpailu B

| # | Maa | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Venäjä | 3:06.825 |
| 2. |  Kazakstan | 3:08.715 |
| 3. |  Unkari | 3:10.388 |
| 4. |  Argentiina | 3:12.621 |
| 5. |  Brasilia | 3:13.337 |
| 6. |  Italia | 3:14.399 |
Sijoitukset

| # | Maa | Melojat |
| --- | --- | --- |
| 1 Kultaa |  Saksa | Max Rendschmidt Tom Liebscher Max Hoff Marcus Gross |
| 2 Hopeaa |  Slovakia | Denis Myšák Erik Vlček Juraj Tarr Tibor Linka |
| 3 Pronssia |  Tšekki | Daniel Havel Lukáš Trefil Josef Dostál Jan Štěrba |
| 4. |  Australia | Ken Wallace Riley Fitzsimmons Jacob Clear Jordan Wood |
| 5. |  Uusi-Seelanti | Jaimee Lovett Kayla Imrie Aimee Fisher Caitlin Ryan |
| 6. |  Espanja | Javier Hernanz Rodrigo Germade Oscar Carrera Inigo Pena |
| 7. |  Portugali | Arnaud Hybois Etienne Hubert Sebastien Jouve Cyrille Carre |
| 8. |  Serbia | Marko Tomićević Milenko Zorić Dejan Pajić Vladimir Torubarov |
| 9. |  Venäjä | Kirill Lyapunov Vasily Pogreban Roman Anoshkin Oleg Zhestkov |
| 10. |  Kazakstan | Ilya Golendov Andrey Yerguchyov Sergii Tokarnytskyi Alexandr Yemelyanov |
| 11. |  Unkari | Tibor Hufnagel Benjamin Ceiner Attila Kugler Tamas Somoracz |
| 12. |  Argentiina | Daniel Dal Bo Juan Ignacio Cáceres Gonzalo Carreras Pablo de Torres |
| 13. |  Brasilia | Roberto Maehler Vagner Junior Souta Celso Oliveira Gilvan Bitencourt Ribeiro |
| 14. |  Italia | Nicola Ripamonti Giulio Dressino Alberto Ricchetti Mauro Crenna |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melonta kesäolympialaisissa 2016 – miesten 1 000 metrin kajakkinelikko Wikimedia Commonsissa
Elektronisuihkulitografia

Elektronisuihkulitografiassa käytettävää laitteistoa.
Elektronisuihkulitografiassa (Electron beam lithography, EBL) resisti valotetaan elektroneilla joko suorakirjoitus- tai projektiomenetelmällä. Suorakirjoituksessa resistin valotus tapahtuu piste kerrallaan sarjamuodossa, joten prosessi on joustava mutta hidas. Se tarjoaa erittäin hyvän resoluution, joka on parhailla laitteilla noin 20 nm. Käyttötarkoituksia suorakirjoitukselle ovat optisen litografian maskien teko sekä tutkimus-, tuotekehitysprosessit ja piensarjatuotanto. Projektioprosessissa resisti valotetaan pyyhkäisemällä elektronisuihkulla maskin yli rivi kerrallaan, ja se sopii käytettäväksi kun tuotantomäärät ovat liian pieniä optiseen litografiaan. Etuina suorakirjoitukseen nähden ovat nopeampi prosessi ja maskin kuvioiden skaalautuminen kuten optisessa projektiolitografiassa. Viivanleveys on pienimmillään noin 60 nm.
Elektronisuihkulitografiassa käytetään yleensä 2 tai 3 valotuspistettä rinnakkain ja osin päällekkäin varmistamaan kuvion onnistuminen. Elektronisuihkulitografian suurin ongelma on sen hitaus, mikä tekee siitä sopimattoman massatuotantoon. Ongelmana on myös elektronien siroamisesta johtuva valotuskuvion leviäminen resistissä. Kuva  esittää elektronien sirontaa resistissä.
Pikkuhaura

| Pikkuhaura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit Potamogetonaceae
Suku::  Haurat Zannichellia
Laji::  palustris
Kaksiosainen nimi
 Zannichellia palustris  L. 
Katso myös
   Pikkuhaura Wikispeciesissä   Pikkuhaura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuhaura (Zannichellia palustris) on haurojen (Zannichellia) sukuun kuuluva vesikasvi. Se on ruohovartinen uposkasvi, joka muodostaa mattomaisia, tiheitä ja takkuisia kasvustoja. Sen varret ovat enintään puoli metriä pitkiä ja haarautuvat eri suuntiin.
Pikkuhaura kasvaa seisovassa tai hitaasti virtaavassa makeassa vedessä tai murtovedessä. Sitä kasvaa kallio- tai kivikkopohjaisissa joissa ja lammissa 2,5–45 cm syvyydellä. Pikkuhauraa tavataan lähes kaikkialla maapallolla lauhkeilta alueilta subtrooppisille alueille, ja se voi olla paikallisesti hyvinkin yleinen.
Pikkuhauraa on käytetty vesistöjen penkkojen stabilointiin sekä saastuneen veden puhdistukseen.