stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lexington-luokka (lentotukialus)

| Lexington-luokka |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus USS Lexington
Tekniset tiedot
Uppouma:  37 000 t (standardi) 48 500 t (kuormattu)
Pituus:  270,7 m
Leveys:  32,8 m
Syväys:  9,9 m
Koneteho:  180 000 shp (130 MW)
Nopeus:  33,25 solmua (61,58 km/h)
Miehistöä:  2122
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 8" (203 mm) tykkiä 91 x lentokonetta
Ilmatorjunta:  12 x 5" (127 mm) ilmatorjuntatykkiä
Lexington-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kahden aluksen muodostama lentotukialusluokka toisessa maailmansodassa.
Luokan alukset oli valmistettu muuttamalla kaksi ensimmäisen maailmansodan aikana aloitettua Lexington-luokan taisteluristeilijää lentotukialuksiksi, kun vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimus pakotti keskeyttämään kaiken laivaston uudistuotannon. Sopimus kuitenkin mahdollisti kahden keskeneräisen aluksen muuttamisen lentotukialukseksi.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Lexington | Bethlehem, Quincy | 8. tammikuuta 1921 | 3. lokakuuta 1925 | 14. joulukuuta 1927 | upotettu 8. toukokuuta 1942 |
| USS Saratoga | New York Shipbuilders | 25. syyskuuta 1920 | 7. huhtikuuta 1925 | 16. marraskuuta 1927 | poistettu 25.  heinäkuuta 1946 |
Lemaitre

Lemaître tai Lemaitre on ranskalainen sukunimi, joka tarkoittaa ”isäntää”. Tunnettuja henkilöitä tällä sukunimellä ovat muun muassa:
Georges Lemaître (1894–1966), belgialainen pappi ja tähtitieteilijä
Jules Lemaître (1853–1914), ranskalainen kriitikko ja näyttelijä
Christophe Lemaitre (s. 1990), ranskalainen pikajuoksija
Pierre Lemaitre (s. 1951), ranskalainen kirjailija ja käsikirjoittaja
Muita merkityksiä
Fridmanin–Lemaîtren–Robertsonin–Walkerin metriikka, kosmologinen metriikka
Lemaitre, norjalainen indietronica-yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lemaître”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lauttakylä (täsmennyssivu)

Lauttakylä on Huittisten suurin taajama. Sanalla voidaan viitata myös seuraaviin asioihin:
Lauttakylä-lehti, Huittisten seudulla ilmestyvä sanomalehti.
Lauttakylän Luja, Huittislainen urheiluseura
Lauttakylän Auto, entinen Huittislainen linja-autoliikenteen harjoittaja
Lauttakylän lukio, Huittisten alueella toimiva lukio
Lauttakylän koulu, Huittisten alueella toimiva peruskoulu
Paikkoja

Lauttakylä, kylä Hyrynsalmella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lauttakylä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hassun-Pekko

Petter Juhana Komppa eli Hassun-Pekko (1852 – talvella 1922) oli suomalainen Mäntyharjussa asunut kiertelevä viulupelimanni.
Pekon äidille oli kansa antanut nimityksen Pikku-Hassu ja sen mukaan myös Pekko sai liikanimensä Hassun-Pekko. Lapsena hän hankki elatuksensa kerjäämällä. Eräällä kerjuumatkallaan Pekko kävi Mäntyharjun pappilassa, jossa pappi lahjoitti kertoman mukaan hänelle viulun elatusavuksi kuulutuaan pojan soittohaluista. Myöhemmin Pekolla oli useita muitakin viuluja, joista yhden hän sai Mäntyharjussa asuneelta musiikkimies Emil Sivorilta. Pekko oli pelimannina Mäntyharjussa ja lähipitäjissä pidoissa, häissä, iltamissa ja muissa tilaisuuksissa. Hän oli myös aiheena Alpo Noposen runoon Vanha viulu.
Hassun-Pekko sepitteli myös runonpätkiä, teki niihen sävelen ja esitti sitten niitä kuulijoille. Useimmat Pekon runoriimit käsittelivät nuorten rakkausseikkailuita. Vanhemmiten Pekon kuulo ja näkö heikkenivät ja hän joutui muuttamaan kunnalliskotiin. Pekko ei kuitenkaan viihtynyt siellä ja talvella 1922 hän lähti sieltä lyhyelle kylämatkalle mutta tuupertui maantielle ja kuoli. Viulu hänellä oli mukanaan vielä tälläkin matkalla. Hassun-Pekko haudattiin Mäntyharjun hautausmaalle.
Monet Hassun-Pekon tekemistä viisuista kuuluvat edelleen kansanmusiikin esittäjien ohjelmistoon. Hänestä on tehty myös näytelmä ja televisio-ohjelmia. Vuonna 2018 Ilkka Matikka julkaisi Hassun Pekon viisuja-teoksen, johon on kerätty aiemmin julkaisemattomia Hassun-Pekon tekemiä viisuja Mäntyharjusta, Juvalta ja Savitaipaleelta. Hassun-Pekolle on ehdotettu myös patsasta Mäntyharjuun.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1958

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1958 pelasi kaksitoista joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi neljä joukkuetta. Mestaruuden voitti Järvensivun Kisa Tampereelta puhtaalla pelillä.
Miesten SM-sarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Järvensivun Kisa | 11 | 11 | 0 | 33-6 | 22 |
| Helsingin Tarmo | 11 | 9 | 2 | 29-12 | 18 |
| Porin Pyrintö | 11 | 9 | 2 | 29-15 | 18 |
| Luolajan Kajastus | 11 | 8 | 3 | 26-19 | 16 |
| Lentopallo -55 | 11 | 6 | 5 | 25-20 | 12 |
| Lahden Kimmo | 11 | 6 | 5 | 24-22 | 12 |
| Pirkkalan Viri | 11 | 5 | 6 | 21-22 | 10 |
| Käpylän Lentopalloilijat | 11 | 5 | 6 | 20-26 | 10 |
| Eiran Riento | 11 | 2 | 9 | 19-30 | 4 |
| Helsingin Isku | 11 | 2 | 9 | 13-30 | 4 |
| Turun Toverit | 11 | 2 | 9 | 12-30 | 4 |
| Papinniemen Ponnistus | 11 | 1 | 10 | 11-30 | 2 |
Sarjaan nousivat Helsingin Visa ja Valkeakosken Koskenpojat
Mestarit: Raimo Lehto, Matti Mestola, Reijo Mikkonen, Martti Nyyssönen, Reijo Siren, Lauri Syrjä, Pekka Vilen.
Liittojen mestaruuskilpailut > Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus

SKLL:n mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Lahden Kimmo ennen Helsingin Tarmoa ja Käpylän Lentopalloilijoita.
Liittojen mestaruuskilpailut > Työväen Urheiluliiton mestaruussarja

TUL:n miesten sarjaan osallistui kaikkiaan 68 joukkuetta.
| Joukkue | O | V | H | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Järvensivun Kisa | 6 | 6 | 0 | 308-175 | 12 |
| Helsingin Visa | 6 | 4 | 2 | 360-257 | 8 |
| Eiran Riento | 6 | 4 | 2 | 260-257 | 8 |
| Porin Pyrintö | 6 | 3 | 3 | 270-267 | 6 |
| Pirkkalan Viri | 6 | 2 | 4 | 332-360 | 4 |
| Luolajan Kajastus | 6 | 2 | 4 | 271-216 | 4 |
| Turun Jyry | 6 | 0 | 6 | 258-302 | 0 |
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2003

Vuoden 2003 naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Kroatiassa 2.–14. joulukuuta. Kilpailuihin osallistui 24 joukkuetta. Mestaruuden voitti Ranska, hopealle sijoittui Unkari ja pronssia sai Etelä-Korea. Turnauksen paras maalintekijä oli 97 maalia tehnyt Unkarin Bojana Radulovics. Tähdistöjoukkueeseen valittiin ranskalaisista Valérie Nicolas ja Isabelle Wendling, unkarilaisista Anita Görbicz ja Bojana Radulovics sekä Etelä-Korean Woo Sun-Hee, Ukrainan Olena Tsygitsa ja Slovenian Tanja Oder.
Loppuottelu

Ranska – Unkari 32–29
Pronssiottelu

Etelä-Korea – Ukraina 31–29
Sijoitukset

| --- | --- |
: Ranska
: Unkari
: Etelä-Korea
4.: Ukraina
5.: Espanja
6.: Norja
7.: Venäjä
8.: Slovenia
9.: Serbia ja Montenegro
10.: Romania
11.: Itävalta
12.: Saksa
13.: Tanska
14.: Kroatia
15.: Tšekki
16.: Japani
17.: Angola
18.: Tunisia
19.: Kiina
20.: Brasilia
21.: Norsunluurannikko
22.: Argentiina
23.: Australia
24.: Uruguay
Ranskan kultamitalijoukkue

Stéphanie Cano, Joanne Dudziak, Myriame Said Mohamed, Isabelle Cendier Ajaguin, Sophie Herbrecht, Estelle Vogein, Leila Lejeune, Isabelle Wendling, Sandrine Delerce, Myriam Korfanty, Mélinda Jacques, Stéphanie Ludwig, Nodjialem Myaro, Valérie Nicolas, Véronique Pecqueux-Rolland, Raphaëlle Tervel.
 Päävalmentaja Olivier Krumbholz.
Hassiumtetroksidi

| Hassiumtetroksidi |
| --- | --- |

Ominaisuudet
Molekyylikaava:  HsO4
Hassiumtetroksidi (HsO4) on hassiumin ja hapen muodostama yhdiste. Se on ensimmäinen hassiumia sisältävä yhdiste, jota on pystytty tuottamaan sekä tutkimaan kokeellisesti.
Hassiumtetroksidi on haihtuva yhdiste. Hassium esiintyy hassiumtetroksidissa hapetusluvulla +VIII ja yhdiste muistuttaa rakenteeltaan ja kemialtaan osmiumtetroksidia (OsO4).
Hassiumtetroksidia voidaan valmistaa niistä hassiumin isotoopeista, joiden puoliintumisaika on ainakin muutamia sekunteja. Hassiumtetroksidia on valmistettu hassiumin isotoopista 269Hs laitteistolla, joka tuottaa 269Hs-atomeja curiumista, magnesiumista ja neutroneista. Sen jälkeen syntyvät hassiumatomit ohjataan heliumia ja happea sisältävään kaasuseokseen ja kaasuseoksessa hassium reagoi hapen kanssa muodostaen hassiumtetroksidia, joka ohjataan kaasuvirran avulla detektorille. Kaasuvirrassa detektorille päätyvät vain kaasumaiset yhdisteet ja alkuaineet, kuten hassiumtetroksidi ja jalokaasut. Hassiumin hajoamistuotteet eivät muodosta haihtuvia oksideja, joten ne eivät päädy detektorille asti.
Lely

Lely on alankomaalainen, kansainvälisesti toimiva maatalousvälineitä valmistava yhtiö. Se perustettiin vuonna 1948 ja sillä on toimipisteitä Alankomaiden lisäksi Australiassa, Kanadassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Englannissa. Yritys valmistaa erilaisia karjanhoitoon liittyviä koneita ja välineitä, muun muassa lypsyrobotteja, joista suosituimpana mallina Astronaut A3.
Tuotteita maahantuo ja myy Suomessa ja Virossa NHK-keskus Oy.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lely
NHK
Käänteislukufunktio

Funktion y = 1/x kuvaaja arvoille, jolloin x ei ole 0. Kuvaaja on hyperbeli. Sen jokaisen pisteen (x,y) koordinaatit x ja y ovat toistensa käänteislukuja.
Käänteislukufunktion arvot muodostetaan ottamalla annetun luvun käänteisluku. Koska nollan käänteislukua ei ole olemassa, saadaan reaalilukufunktion muodolliseksi määritelmäksi
Kuvaus voidaan suorittaa kaikilla reaaliluvuilla paitsi nollalla. Koulumatematiikassa sama ilmaistaan useimmiten
Määrittelyjoukko on siis kaikki reaaliluvut paitsi nolla. Funktio voidaan määritellä myös muilla lukualueilla ja niistä tarkemmin myöhemmin.
Käänteislukufunktio on erikoistapaus potenssifunktioista, jossa (kun  a=1 ja  r=-1)
Käänteislukufunktion arvon määrittäminen > Kokonais- ja rationaaliluku

Kokonaisluvun käänteisluku on yksikkömurtoluku. Se on rationaali- eli murtoluvun käänteisluvun erikoistapaus. Kokonaisluvun  a ja murtoluvun  {\tfrac {m}{n}} käänteisluku lasketaan käyttäen kokonais- ja murtolukujen jakolaskun ominaisuuksia hyväksi:
ja
Käänteislukufunktion arvon määrittäminen > Reaaliluku

Yleisesti ottaen reaaliluvun käänteisluvun laskeminen ei ole helppo tehtävä. Se voidaan aina merkitä lausekeella  {\tfrac {1}{a}}, mutta sen numeerisen arvon laskemieen esimerkiksi laskimessa tarvitaan iteroiva algoritmi.
Käänteislukufunktion arvon määrittäminen > Kompleksiluku

Kompleksiluvun  z=a+bi käänteisluvun laskemiseen käytetään kompleksilukujen  z_{1} ja  z_{2} jakolaskun ominaisuuksia:
Kun  z_{1}=1 ja  z_{2}=z saadaan
missä  {\bar {z}}=a-bi on luvun  z liittoluku eli konjugaattiluku. Tulos voidaan ilmaista myös kompleksiluvun reaali- ja imaginaariosan avulla:
Jos reaali- ja imaginaariosat ovat reaalilukuja, käänteisluvun numeerinen arvo lasketaan reaalilukujen tapaan.
Yleisiä ominaisuuksia > Monotonisuus ja nollakohdat

Derivaattafunktion merkistä voi päätellä, että käänteislukufunktio on monotoninen ja vieläpä aidosti vähenevä välillä, joka mahtuu määrittelyjoukoonsa. 
Funktiolla  f(x)={\tfrac {1}{x}} ei ole nollakohtia.
Yleisiä ominaisuuksia > Symmetrisyys ja parittomuus

Käänteislukufunktiolla on potenssiesityksessä pariton eksponentti
joten se kuuluu parittomiin funktioihin. Parittomalle funktiolla vastaluvut antavat tulokseksi vastaluvut
Kuvaajat ovatkin origosymmetrisiä eli funktion kuvaajan jokaiselle pisteelle löytyy yhtä kaukana origon takana toinen funktion kuvaajan vastinpiste.
Yleisiä ominaisuuksia > Derivaatta ja integraali

Reaalifunktion derivaattafunktio on
ja integraalifunktio
kun  x\neq 0 ja  C\in \mathbb {R} .
Yleisiä ominaisuuksia > Raja-arvot

Reaalifunktion arvot pienenevät, kun arvot kasvavat. Funktion raja-arvot ovat
Funktion epäoleelliset toispuoliset raja-arvot, kun lähestytään nollaa oikealta, on
ja kun lähestytään nollaa vasemmalta on
Lähteet ja viitteet

↑  Weisstein, Eric W.: Division by Zero (Math World – A Wolfram Web Resource) Wolfram Research. (englanniksi)
↑  Singleton, Robert P. and Weisstein, Eric W.: Reciprocal (Math World – A Wolfram Web Resource) Wolfram Research. (englanniksi)
Lembat

Lembat ovat etninen ryhmä eteläisessä Afrikassa. Heitä on etupäässä Zimbabwessa ja Etelä-Afrikan tasavallan pohjoisosissa yhteensä 50 000–80 000, jakaantuneena 12 klaaniin. Suuri osa lemboista on uskonnoltaan kristittyjä, osa muslimeja, ja osa määrittelee itsensä uskonnoltaan lemboiksi. He puhuvat bantukieliä.
Lembojen suullinen kansanperinne kertoo heidän kansansa syntyneen 2500 vuotta sitten alueelle laivalla Sanaasta tulleista juutalaismiehistä. Lembat noudattavatkin monia juutalaisuuteen viittaavia tapoja, kuten sianlihansyöntikielto, poikien ympärileikkaus, kipan käyttö, rituaaliteurastus ja Daavidin tähden käyttö hautakivissä. He käyttävät rukouksissaan kieltä, jossa on heprealaisia ja arabialaisia elementtejä. Geenisukututkimukset ovat vahvistaneet, että lembojen isälinjoissa onkin merkittävä seemiläinen vaikutus, mutta äitilinjoissa ei minkäänlaista.
Aiheesta muualla

Dr. Rudo Mathivhan kirjoitus Lemban kansasta(englanniksi)
Gurdwara

Kultainen temppeli (Harmandir Sahib) Amritsarissa, Intiassa, on sikhien tärkein gurdwara.
Gurdwara Edmontonissa, Kanadassa
Gurdwara on sikhien pyhä paikka, jossa osoitetaan kunnioitusta Guru Granth Sahibille, sikhien pyhälle kirjalle. Sitä varten on erityinen katettu valtaistuin. Kunnioituksen merkiksi rukoilijat istuvat lattialla, yleensä miehet ja naiset omina ryhminään. Pyhää kirjaa kunnioitetaan myös peittämällä pää ja jättämällä kengät gurdwaran ulkopuolelle.
Gurdwaran yhteydessä on myös ruokala, langar, jossa saa ruokailla veloituksetta. Ruokalassa tarjoillaan vain kasvisruokaa, vaikka sikhiläisyys ei edellytä vegetarismia.
Leslie Johnson

| Leslie Johnson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950
Talli(t):  Taso Mathieson
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1950
Viimeinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1950
Leslie George Johnson (22. maaliskuuta 1912 – 8. kesäkuuta 1959) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi ainoastaan yhden Grand Prix’n vuonna 1950, mutta hän ajoi myös urheiluautoilla sekä ralleissa.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Vuosi | Talli | Malli | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 | ERA Ltd | ERA E | ERA 1.5 L6s | GBR Kesk. | MON | 500 | SUI | BEL | FRA | ITA | NC | 0 |
Gurdaspurin piirikunta

Gurdaspurin piirikunta (pandžabiksi ਗੁਰਦਾਸਪੁਰ ਜ਼ਿਲ੍ਹਾ, Guradāsapura zilhā) on yksi Intian Punjabin osavaltion 22 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Pathankotin piirikuntaan ja Pakistaniin, lännestä Himachal Pradeshiin ja Hoshiarpurin piirikuntaan ja etelästä Amritsarin ja Kapurthalan piirikuntiin.
Piirikunnassa oli 2 298 323 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. Lukema sisältää myös Pathankotin piirikunnan asukkaat, koska Pathankotin alue kuului vuoteen 2011 asti Gurdaspurin piirikuntaan.
Le Train Bleu

Le Train Bleu (suom. sininen juna) oli ranskalainen luksusluokan yöjuna Calais’sta Ranskan Rivieralle vuosina 1886–2003.
Historia

Yksityinen ranskalainen rautatieyhtiö Chemins de fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée perusti Le Train Bleun viedäkseen englantilaisia aristokraatteja ja julkkiksia Etelä-Ranskaan. Junan virallinen nimi oli Calais-Mediterranée Express, mutta siitä käytettiin nimeä Le Train Bleu, koska siinä oli tummansinisiä makuuvaunuja.
Ensimmäinen matka tapahtui 8. joulukuuta 1922. Toisen ja kolmannen luokan makuuvaunut tulivat käyttöön 1936, ja nyt Train Bleu vei Etelä-Ranskaan keskiluokkaa ja työväenluokkaa. Le Train Bleu kansallistettiin vuonna 1938, ja se sulautettiin SNCF:iin. Tällöin Le Bleu Train haudattiin, ja siitä tuli tavallinen yöjuna.
Junayhteys Etelä-Ranskaan keskeytettiin toisen maailmansodan aikana, mutta sodan jälkeen se otettiin jälleen käyttöön nimellä Le Train Bleu. Kaupallinen lentoyhteys Pariisista Nizzaan alkoi vuonna 1945 ja söi Le Blue Trainin asiakkaita. Vuoden 1978 jälkeen junaan liitettiin autovaunuja keskiluokan matkustajien houkutukseksi.
Yöjunat korvattiin 1980-luvun alussa huippunopeilla TGV-luotijunilla, jotka veivät matkustajia Pariisista Nizzaan viidessä tunnissa. Luksusluokan junien kultakausi Rivieralla loppui.
Reitti

Le Train Bleu lähti Gare Maritimen rautatieasemalta Calais’sta, johon englantilaisia matkustajia oli saapunut lautalla Englannin kanaalin yli. Calais’sta juna lähti kello 1.00 ja saapui illalla Pariisiin Gare du Nordin asemalle, ja sieltä se matkasi ympäri Périphériqueta Gare de Lyonille, josta tuli lisää matkustajia ja vaunuja. Juna lähti Pariisista illalla kohti Marseillea ja pysähtyi ennen matkan päätä Dijonissa, Chalonsissa ja Lyonissa.
Rivieralla juna pysähtyi St. Raphaelissa, Juan-les-Pinsissä, Antibesissa, Cannesissa, Nizzassa ja Monacossa. Sen määränpää oli Menton lähellä Italian rajaa.
Juna ja sen käyttö

Suosituin ajankohta Le Train Bleulle oli marraskuun ja huhtikuun välillä, kun englantilaiset aateliset pakenivat Britannian talvea Ranskaan.
Le Train Bleussa oli ensimmäinen luokka, jossa oli makuuvaunu, joka oli Compagnie Internationale des Wagons-Litsin omistama. Ravintolavaunussa tarjoiltiin viiden ruokalajin illallinen. Makuuvaunut olivat tummansinisiä. Vaunuissa oli kymmenen makuuvaunupaikkaa.
Junan kuuluisimmat matkustajat olivat Edward VIII, Charlie Chaplin, Coco Chanel, Winston Churchill, F. Scott Fitzgerald, Evelyn Waugh ja  W. Somerset Maugham.
1930-luvun laman aikana varakkaiden amerikkalaisten ja englantilaisten matkat lomalle Rivieralle vähenivät, kun Englannin punta devalvoitiin.
Aikataulu

| Eteläsuunta | Valtio | Asema | Pituus (km) | Pohjoissuunta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Club Train
| 15:00 |  Britannia | Lontoon Charing Crossin asema |  | 22:43 |
| 15:00 |  Britannia | Lontoon Victorian asema |  | 22:43 |
| 14:55 |  Britannia | Lontoon Holborn Viaductin asema |  | 22:47 |
| 22:47 |  Ranska | Pariisi Gare du Nord  |  | 15:15 |
Méditerrannée Express
| 23:40 |  Ranska | Pariisi Gare du Nord  |  | 14:20 |
| 08:49 |  Ranska | Lyon  |  | 06:06 |
| 14:25 |  Ranska | Marseille  |  | 00:30 |
| 18:18 |  Ranska | Cannes  |  | 20:43 |
| 19:00 |  Ranska | Nizza  |  | 20:00 |
| 19:37 |  Monaco | Monte Carlo |  | 18:52 |
| 20:14 |  Ranska | Menton |  | 18:36 |
| 20:36 |  Italia | Ventimiglia |  | 18:14 |
Muuta

Junan kultakautena Ballets russes teki monia balettiesityksiä junasta ja Agatha Christie kirjoitti siitä kirjan Sinisen junan arvoitus.
Vuonna 1963 ravintola nimeltään Le Train Bleu avattiin Gare de Lyonin asemalle Pariisiin kunnioittamaan tätä historiallista junaa.
Lempäälän Sanomat

Lempäälän Sanomat oli Lempäälässä vuosina 1928–1931 kerran viikossa arkilauantaisin ilmestynyt paikallislehti. Lehden kustantaja ja päätoimittaja oli Vihtori Emil Rantavaara. Lehden näytenumero ilmestyi 6. lokakuuta 1928 ja lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti joulukuun alusta 1928 alkaen.
Lempäälän Sanomat ja Vesilahdella 1931–1933 ilmestynyt Vesilahden Sanomat yhdistyivät vuoden 1934 alusta Lempäälän-Vesilahden Sanomat paikallislehdeksi.
Aiheesta muualla

Lempäälän Sanomien vuosikerrat 1928–1929 digitoituna Kansalliskirjastossa
Lempäälän-Vesilahden Sanomat

| Lempäälän-Vesilahden Sanomat |
| --- | --- |

Julkaisija:  Pirmediat Oy
Perustettu:  1931
Päätoimittaja:  Seppo Kummala
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  suomi
Lempäälän-Vesilahden Sanomat on Lempäälän ja Vesilahden alueella ilmestyvä vuonna 1931 perustettu paikallislehti. Lehti ilmestyy keskiviikkoisin ja sillä on sen oman ilmoituksen mukaan 15 400 viikoittaista lukijaa. Lehti on osa Pirmedioita ja lehden päätoimittaja on Seppo Kummala.
Lempäälän-Vesilahden Sanomien edeltäjä oli vuonna 1928 perustettu Lempäälän Sanomat. Vuosina 1956–1975 lehti ilmestyi nimellä Lempäälän-Vesilahden-Tottijärven Sanomat.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Hangaksen seisake

Hangaksen seisake oli Suomen rataverkon seisake rataosalla Oulu–Kontiomäki. Liikennepaikka sijaitsi ratakilometrillä 774,1 Pikkaralan kaakkoispuolella Hangaskankaalla Hangaksentien tasoristeyksessä.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle joulukuussa 1931, ja se lakkautettiin 23. toukokuuta 1971. Liikennepaikalla pysähtyivät tarvittaessa vain Kontiomäen ja Oulun välillä liikennöineet paikallisjunat. Esimerkiksi 31.5.–30.9.1959 välisenä aikana liikennepaikalla pysähtyivät vain aamulla Ouluun menevä H 671 ja illalla Kontiomäelle menevä H 676.
Kultalampi

| Kultalampi> On Golden Pond |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Rydell
Käsikirjoittaja:  Ernest Thompson
Tuottaja:  Bruce Gilbert
Säveltäjä:  Dave Grusin
Kuvaaja:  Billy Williams
Leikkaaja:  Robert L. Wolfe
Pääosat:  Katharine Hepburn,   Henry Fonda,   Jane Fonda
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultalampi (On Golden Pond) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka pohjautuu Ernest Thompsonin kirjoittamaan samannimiseen Broadway-näytelmään. Elokuvan on ohjannut Mark Rydell ja käsikirjoittanut oman näytelmänsä pohjalta Ernest Thompson.
Juoni

Kärttyisä professori (Henry Fonda viimeisessä elokuvaroolissaan) saapuu Uuden-Englannin kesämökilleen kuten aina ennenkin vaimonsa (Katharine Hepburn) kanssa, tällä kertaa viettämään 80-vuotissyntymäpäiväänsä. Heitä saapuu tapaamaan tytär (Jane Fonda) mukanaan uusi sulhasensa ja tämän 13-vuotias poika. Tyttären ja isän välit ovat vanhastaan kireät, eikä professori suhtaudu tyttärensä uusperheeseen yhtään ystävällisemmin. Tytär lähtee miesystävänsä kanssa lomamatkalle Eurooppaan ja jättää murrosikäisen pojan vanhusten luo mökille. Alkuhankaluuksien jälkeen vanha mies ja murrosikäinen poika yllättäen ystävystyvät kalastuksen merkeissä, ja se lähentää myös professoria ja tytärtä tämän palatessa Euroopasta mentyään siellä naimisiin pojan isän kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Katharine Hepburn   | … |   Ethel Thayer   |
|  Henry Fonda   | … |   Norman Thayer Jr.   |
|  Jane Fonda   | … |   Chelsea Thayer Wayne   |
|  Doug McKeon   | … |   Billy Ray   |
|  Dabney Coleman   | … |   Bill Ray   |
Palkintoja

Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa. Henry Fonda sai Oscarin parhaasta miespääosasta ja Katharine Hepburn jo neljännen palkintonsa parhaasta naispääosasta. Hepburn voitti myös Baftan parhaasta naispääosasta ja lisäksi elokuva toi kolme Golden Globea.
Palkintoja > Oscarit

Paras miespääosa: Henry Fonda
Paras naispääosa: Katharine Hepburn
Paras sovitettu käsikirjoitus: Ernest Thompson
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras naissivuosa: Jane Fonda
Paras ohjaus: Mark Rydell
Paras kuvaus: Billy Williams
Paras leikkaus: Robert L. Wolfe
Paras äänitys: Richard Portman, David M. Ronne
Paras elokuvamusiikki: Dave Grusin
Palkintoja > BAFTAt

Paras naispääosa: Katharine Hepburn
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras naissivuosa: Jane Fonda
Paras ohjaaja: Mark Rydell
Paras käsikirjoitus: Ernest Thompson
Paras kuvaus: David Watkin