stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anders Poulsen
Ura > Seuraura > Ammattilaisura

Poulsen jatkoi kaudella 2009–2010 Herningissä, jossa pääsi pelaamaan aikuisten joukkueessa 33 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja seitsemän syöttöpistettä. Lisäksi hän pelasi 12 pudotuspeliottelua, joissa sai tilastoihinsa kaksi syöttöpistettä. Herning sijoittui kauden päätteeksi sarjassa kolmanneksi. Kauden aikana Poulsen pelasi vielä yhden pudotuspeliottelun Herningin alle 20-vuotiaiden joukkueessa. Hän sai ottelussa kaksi syöttöpistettä sekä istui kaksi kahden minuutin rangaistusta.
Kaudella 2010–2011 Poulsen pelasi 39 ottelua. Hän teki seitsemän maalia ja 15 pistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 14 ottelua. Niissä hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä seitsemällä osumallaan. Herning onnistui kauden päätteeksi parantamaan edellisvuoden pronssimitalin mestaruudeksi. Poulsen sekä Herning juhlivat mestaruutta myös seuraavalla kaudella 2011–2012. Poulsen pelasi 32 ottelua, joissa teki 11 maalia ja yhteensä 18 tehopistettä. Pudotuspeliotteluita hänelle kertyi kauden päätteeksi 17, ja niissä hän iski neljä maalia.
Kaudella 2012–2013 Poulsen teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä saaden tilastoihinsa 40 pelaamassaan ottelussa 15 maalia ja 24 syöttöpistettä eli yhteensä 39 tehopistettä. Hän pelasi pudotuspeleissä piste per peli -tahdilla viidessä ottelussa viisi tehopistettä. Tammikuussa 2013 Poulsen valittiin Metal Ligaenin kuukauden parhaaksi pelaajaksi.
Seuraavaksi kaudeksi 2013–2014 Poulsen valittiin Herningin kapteeniksi. Hän pelasi 37 ottelua tehden niissä 18 maalia ja 17 syöttöpistettä eli yhteensä 35 tehopistettä sekä istui yhden kahden minuutin jäähyn. Pudotuspelien 15 pelatussa ottelussa Poulsen teki yhdeksän pistettä. Herning pääsi finaaleihin, mutta jäi hopealle hävittyä mestaruuden voittaneelle SønderjyskE Ishockeylle. Herning ja Poulsen kuitenkin voittivat Tanskan cupin.
Edelliskautena hopeaa voittanut ja maailmanmestaruuskilpailuissa Tanskan maajoukkuetta edustanut Poulsen siirtyi kaudeksi 2014–2015 Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Allsvenskaniin IK Oskarshamnin joukkueeseen, jossa myös hänen veljensä Morten Poulsen pelasi tuolloin. Hän pelasi 52 ottelua, joissa teki kaksi maali ja yhden syöttöpisteen sekä tuli valituksi edustamaan Tanskaa maailmanmestaruuskilpailuissa toisena kesänä peräkkäin.
Ura > Maajoukkueura

Poulsen pääsi ensimmäisen kerran kantamaan maajoukkueen paitaa yllään, kun hän edusti Tanskan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta vuonna 2009 pelatuissa 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän pelasi viisi ottelua tehden niissä kolme maalia.
Seuraavina kahtena vuotena Poulsen pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 1. divisioonassa, joissa pelasi kahden turnauksen aikana kymmenen ottelua. Niissä hän teki yhden maalin ja viisi syöttöpistettä.
Aikuisten maajoukkuetta Poulsen edusti ensimmäisen kerran kauden 2012–2013 aikana, jolloin pääsi pelaamaan kahdessa maaottelussa. Vuonna 2014 hän pääsi pelaamaan ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissaan. Hän pelasi vain kahdessa ottelussa, joissa jäi pisteittä, eikä kerännyt jäähyminuutteja. Hän teki kauden 2013–2014 ensimmäiset kaksi maaliansa aikuisten maajoukkueen paidassa. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa myös seuraavana vuonna, jolloin pelasi seitsemän ottelua sai tilastoihinsa yhden syöttöpisteen. Yhteensä Poulsen pelasi kauden 2014–2015 aikana yli 20 virallista maaottelua.
Artukainen

| Artukainen> Artukais |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Artukainen korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Pansio-Jyrkkälä
Pinta-ala:  ? km² 
Väkiluku:  75[lähde? ] (2007)
Väestötiheys:  ? as./km²
Työpaikkoja:  ? kpl ?  (?)
Osa-alueet:  ?
Turkuhalli Artukaisissa
Entinen Artukaisten lentokentän asemarakennus kesäkuussa 2020.
Artukaisten kartano ennen vuotta 1917 Signe Branderin kuvaamana.
Artukainen (ruots. Artukais) on kaupunginosa Turun länsiosassa noin viisi kilometriä kaupungin keskustasta. Alueen asukasluku on 75 (2007), joka tekee siitä asukasmäärältään kaupungin pienimpiä kaupunginosia. Vähäinen asukasluku selittyy alueelle keskittyneellä kemian-, paino-, elintarvike- ja lääketeollisuudella.
Artukaisiin perustettiin vuonna 1935 Suomen ensimmäinen maalla sijainnut lentoasema, Artukaisten lentokenttä, joka korvasi Ruissalossa aiemmin sijainneen vesilentoaseman. Lentoasema oli käytössä aina vuoteen 1955, jolloin Turun nykyinen Turun lentoasema avattiin. Lentoaseman kiitoteiden paikalla sijaitsevat nykyään muun muassa Turun Messu- ja Kongressikeskus, Artukaisten ratsastuskoulu ja Gatorade Center. Lennonjohtorakennuksessa toimi sittemmin hotelli.
Alueella toimii Ilmatieteen laitoksen virallinen sääasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Artukainen Wikimedia Commonsissa
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Apollo (avaruusohjelma)

Apollo-ohjelman logo.
Apollo 8:n laukaisu.
Apollo oli Yhdysvaltojen vuosina 1961–1972 toteutettu avaruusohjelma, jonka päätavoite oli tehdä miehitetty avaruuslento Kuuhun, laskeutua sinne ja palata takaisin ennen 1960-luvun loppua ja ennen Neuvostoliittoa. Tämä päämäärä saavutettiin lopulta Apollo 11 -lennolla heinäkuussa 1969. Ohjelma jatkui vielä 1970-luvun alkupuolella, mutta osa suunnitelluista jatkolennoista peruttiin.
Historia, tärkeät henkilöt ja lähtökohdat

Saksalainen Wernher von Braun johti ohjelmaa Nasan Marshallin avaruuskeskuksesta Huntsvillestä, Alabamasta. Hänen tiimiinsä kuului muun muassa lukuisia insinöörejä, jotka olivat olleet mukana V2-ohjuksen suunnittelussa Saksassa toisen maailmansodan aikana (katso Operaatio Paperclip). Moniin teknisiin ratkaisuihin vaikutti merkittävästi Nasan aerodynaamikko Maxime Faget ja North American
-lentokonetehtaan insinöörit (tärkeimpänä Harrison Storms), jotka tekivät paljon työtä Apollo-kuuohjelman eteen.
Apollo-ohjelma onnistui lopulta tavoitteessaan, kun taas Neuvostoliiton kuuohjelma epäonnistui pahasti tarkoitukseen suunniteltujen N1-kantorakettien tuhouduttua pian lähdön jälkeen koelaukaisujen yhteydessä. Tämä oli Neuvostoliiton avaruusohjelmalle niin paha takaisku, ettei kuuohjelman olemassaoloa myönnetty julkisesti kuin vasta Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen 1990-luvulla.
Apollo-ohjelman lennot

Apollo-ohjelma oli kahdesta vakavasta onnettomuudesta huolimatta yksi onnistuneimmista avaruusohjelmista. Ohjelmaan kuului miehittämättömiä koelentoja, joilla kantorakettia ja avaruusaluksen eri moduuleita testattiin. Näin haluttiin varmistaa järjestelmien toimivuus ennen miehitettyjä lentoja.
Niinpä Apollo 4, Apollo 5 ja Apollo 6 olivat miehittämättömiä, Apollo 2 ja 3 -lentoja ei tehty.
Vuonna 1967 kolme astronauttia, Gus Grissom, Ed White ja Roger Chaffee menehtyivät laukaisuharjoituksen aikana Apollo 1 -kapselissa syttyneessä tulipalossa. Palo eteni nopeasti, koska aluksessa käytettiin puhdasta happea ja tavallisessa ilmassa hitaasti palavat muovit paloivat erittäin nopeasti. Palon syynä pidettiin aluksen johdotuksissa ja rakenteissa olleita virheitä. Kapselin oven avaaminen olisi kestänyt 90 sekuntia. Onnettomuus viivästytti Apollo-ohjelmaa, mutta toisaalta paransi sen turvallisuutta aluksiin tehtyjen muutosten ansiosta. Laukaisukoe sai nimen Apollo 1 vasta myöhemmin.
Apollo-ohjelman aikana tehtiin lopulta 11 miehitettyä lentoa (Apollo 7 – Apollo 17), joista kuudessa ihmisiä laskeutui Kuuhun. Miehitetyissä lennoissa edettiin alussa lento lennolta kohti varsinaista laskeutumista. Jokaisella lennolla oli edellistä kunnianhimoisempi tavoite: Apollo 7 -lennolla kokeiltiin komentoalusta Maata kiertävällä radalla ja joulukuussa 1968 Apollo 8 -lento vei ihmisen ensi kertaa Kuuta kiertävälle radalle. Valtava Saturn V -kantoraketti oli tuolloin käytössä ensimmäisen kerran miehitettynä.
Apollo 9 -lennolla kokeiltiin kuumoduulia Maata kiertävällä radalla. Apollo 10 -lennolla toukokuussa 1969 kuumoduuli ohjattiin vain 15 kilometrin etäisyydelle Kuun pinnasta. Tämä oli viimeinen koelento ennen varsinaista Kuuhun laskeutumista. Lopulta 21. heinäkuuta 1969 Apollo 11 -lennon kuumoduuli Eagle laskeutui Neil Armstrongin ja Edwin Aldrinin ohjaamana Rauhallisuuden mereen Kuun päiväntasaajan seuduille. Laskeutumisessa oli ongelmia. Alusta pinnalle ohjannut tietokone ylikuormittui telakointitutkan oltua päällä, ja tästä aiheutui hälytyksiä, joiden takia alus meni ylitse aiotun laskeutumisalueen ja alus ohjautui kohti kiviä täynnä olevaa kraatteria. Tällöin Armstrong siirtyi käsiohjaukseen ja laskeutui onnistuneesti Kuun pinnalle. Apollo 12 -lennolla harjoiteltiin tarkkaa laskeutumista kuuhun sekä haettiin osia miehittämättömästä Surveyor 3 -kuuluotaimesta. Apollo 13 -lennolla tapahtui onnettomuus, kun huoltomoduulin happisäiliö räjähti kesken lennon. Sähkönsyöttö ja hapensaanti huoltomoduulista komentomoduuliin katkesi. Kuumoduulin happi- ja sähkövaroja käyttäen miehistö säilyi hengissä ja palasi Kuun kierrettyään takaisin maahan. Kuuhun laskeutumisesta oli pakko luopua. Apollo 14 -lento laskeutui Kuuhun komentajanaan silloin 47-vuotias Alan Shepard. Apollo 15 -lennolla käytettiin ensi kertaa kuuautoa. Apollo 16 -lennolla laskeuduttiin ensi kertaa Kuun vuoristoalueelle. Apollo 17 on viimeisin toteutunut kuulento. Mukana oli myös ensimmäistä ja ainoaa kertaa tiedemies, geologi Harrison Schmitt.
Ohjelman tavoitteiden määrittely

Yhdysvallat oli aloittanut miehitetyt avaruuslennot Mercury- ja Gemini-ohjelmillaan, mutta presidentti John F. Kennedy muutti dramaattisesti ohjelman tavoitetta kongressin yhteisistunnossa 25. toukokuuta 1961. Maata kiertävien lentojen sijaan päätettiin ennen 1960-luvun loppua viedä ihminen turvallisesti Kuuhun ja tuoda hänet takaisin.
Lennon suoritustavan valinta

Apollo-ohjelman suunnittelijoitten oli löydettävä tapa päästä Kuuhun määräaikaan mennessä, olemassa olevan teknologian puitteissa ja pienimmällä mahdollisella riskillä. Ratkaisuksi harkittiin kolmea vaihtoehtoa:
Suora lento (engl. Direct Ascent): Tässä vaihtoehdossa yksivaiheinen kuualus lentäisi ja laskeutuisi Kuuhun ja palaisi sieltä kokonaisena. Tämä vaihtoehto olisi kuitenkin vaatinut kiinteäpolttoaineisen Nova-kantoraketin kehittämistä ja käyttämistä.
Maan kiertoradalla kohtaaminen (engl. Earth Orbit Rendezvous): Tässä vaihtoehdossa olisi laukaistu kaksi Saturn V -kantorakettia, joista toinen olisi kuljettanut varsinaista kuualusta ja toinen sen polttoainetta. Alukset olisivat telakoituneet Maan kiertoradalla ja kuualus olisi tankattu lentoa varten. Tässäkin vaihtoehdossa koko alus olisi lentänyt ja laskeutunut Kuuhun.
Kuun kiertoradalla kohtaaminen (engl. Lunar Orbit Rendezvous): Tässä, valituksi tulleessa John Houboltin ideoimassa vaihtoehdossa alus oli modulaarinen, koostuen Apollo komento/huoltomoduulista (CSM) ja kuumoduulista (LM), jotka telakoitiin toisiinsa pian Saturn V-kantoraketin kolmannen vaiheen moottorin TLI- eli Translunar Injection -polton jälkeen. TLI:n avulla alus kiihdytti riittävään nopeuteen irtautuakseen Maan kiertoradalta suunnatakseen kohti Kuuta. Ensimmäistä lentoa lukuun ottamatta käytetty kolmas rakettivaihe törmäytettiin Kuuhun seismisiä mittauksia varten.
Aluksen rakenne

Apollo-avaruusalus koostui kahdesta osasta: paineistetusta komentomoduulista ja paineistamattomasta huoltomoduulista. Lisäksi aluskokonaisuuteen kuuluvaksi voidaan laskea kuumoduuli. Apollo-alukseen kuului elossapitojärjestelmä, joka riitti kolmihenkiselle miehistölle. Miehistö matkasi Kuuhun ja takaisin Maahan komentomoduulilla, johon kuului Maan ilmakehään laskeutumista varten lämpökilpi. Huoltomoduuliin kuului muiden ohjausjärjestelmien lisäksi SPS-moottori, jolla alus asetettiin Kuun kiertoradalle ja laukaistiin takaisin kohti Maata.
Kolmivaiheisella Saturn V -raketilla avaruuteen laukaistu alus lähetettiin kohti Kuuta raketin kolmannen vaiheen S-IVB:n toisella poltolla nk. TSI:lla. Jonkin aikaa tämän jälkeen Apollo-alus irrotettiin rakettivaiheesta, käännettiin ympäri ja telakoitiin kiinni kuumoduuliin. Tämän jälkeen Apollo-kuumoduuli -yhdistelmä irtaantui kokonaan rakettivaiheesta. Yhdistelmä asetettiin Kuun kiertoradelle huoltomoduulin SPS-rakettimoottorilla. Kiertoradalla kaksi miehistön jäsenistä siirtyi kuumoduuliin, irrottautui Apollo-aluksesta ja laskeutui Kuuhun pehmeästi käyttäen kuumoduulin omaa rakettimoottoria. Myös kuumoduuli oli kaksiosainen. Laskeutumisessa käytetty osa toimi laukaisualustana ja jäi Kuun pinnalle, kun miehistö nousi takaisin kiertoradalle sen yläosalla. Kiertoradalla kuumoduulin yläosa telakoitiin ensin Apollo-alukseen ja pudotettiin sitten lopulta Kuuhun. SPS-moottorilla Apollo-alus laukaistiin sitten kohti Maata. Huoltomoduuli irrotettiin juuri ennen ilmakehään saapumista komentomoduulista, jolla miehistö sitten laskeutui Tyyneenmereen lämpökilven ja laskuvarjojen hidastamana.
Kantoraketit

Apollo-ohjelmassa käytettiin neljää erilaista kantorakettia:
Little Joe II – käytettiin Apollo-aluksen pelastautumisjärjestelmän ja komentomoduulin laskeutumisjärjestelmän miehittämättömään testaamiseen
Saturn I – käytettiin testaamiseen ja muutamien satelliittien laukaisuihin
Saturn IB – käytettiin miehitettyihin ja miehittämättömiin koelentoihin sekä Apollo-ohjelman lisäksi Skylab-lentoihin ja Apollo-Sojuz -lentoon
Saturn V – varsinainen kuuraketti
Miehitetyillä lennoilla käytettiin Saturn IB ja V -kantoraketteja.
Lennot

Marshall Space Flight Center, joka suunnitteli Saturn-raketit, käytti lennoista nimeä Saturn-Apollo (SA) kun taas Kennedy Space Center kutsui niitä Apollo-Saturn (AS) -lennoiksi. Tästä syystä miehittämättömien Saturn I -lentojen tunnus oli tyyppiä SA-(numero) ja miehittämättömien Saturn IB -lentojen AS-(numero).
Lennot > Miehittämättömät lennot Saturn I -kantoraketilla

SA-1
SA-2
SA-3
SA-4
SA-5
A-101
A-102
A-103
A-104
A-105
Lennot > Miehittämättömät pelastautumiskokeet

Pad Abort Test-1
Pad Abort Test-2
Lennot > Miehittämättömät kokeet Little Joe II -kantoraketilla

QTV
A-001
A-002
A-003
A-004
Lennot > Miehittämättömät kokeet Saturn IB ja Saturn V -kantoraketeilla

AS-201 – Saturn IB:n ensimmäinen koelento
AS-203
AS-202
Apollo 4 – Ensimmäinen Saturn V -kantoraketin testi
Apollo 5 – Saturn IB:n ja kuumoduulin testi
Apollo 6 – Saturn V -kantoraketin testi
Lennot > Miehitetyt lennot

Apollo 1 – Miehistö kuoli tulipalossa rutiinitestin aikana (ei lentänyt)
Apollo 7 – Ensimmäinen miehitetty Apollo-lento ja ensimmäinen kolmihenkisen miehistön lento.
Apollo 8 – Ensimmäinen miehitetty lento maan painovoimakentän ulkopuolelle, 10 kierrosta kuun kiertoradalla
Apollo 9 – Kuumoduulia kokeiltiin Maan kiertoradalla
Apollo 10 – "Kenraaliharjoitus", jonka aikana kuumoduulia testattiin Kuun kiertoradalla
Apollo 11 – Laskeutui Rauhallisuuden meren lounaisosaan, ensimmäinen laskeutuminen ja kuukävely
Apollo 12 – Laskeutui Myrskyjen valtameren kaakkoisosaan, tärkein tavoite tarkka laskeutuminen ennalta määriteltyyn kohteeseen
Apollo 13 – Aluksessa tapahtuneen räjähdyksen vuoksi lento keskeytettiin; miehistö kiersi Kuun ja palasi Maahan
Apollo 14 – Laskeutui Apollo 13 lennon suunniteltuun kohteeseen Fra Mauron ylänköalueelle, tarkin laskeutuminen kuuhun
Apollo 15 – Laskeutui Apenniinien vuoristoon Hadleyn rilli laaksoon, ensimmäinen lento, jolla oli mukana kuuauto
Apollo 16 – Laskeutui Descartesin ylängön länsireunalle, toinen ylängölle laskeutunut Apollo-lento
Apollo 17 – Laskeutui Taurus-Littrowin laaksoon, viimeinen ja pisin Apollo-kuulento, pisin oleskeluaika Kuussa
Lennot > Peruutetut lennot

Apollo 18
Apollo 19
Apollo 20
Lennot > Myöhemmät Apollo-ohjelman tekniikkaa hyödyntäneet lennot

Skylab
Skylab Rescue, pelastuslento, jota pidettiin varalla Skylabin ollessa miehitetty. Ei lentänyt.
Apollo–Sojuz, viimeinen Apollo-ohjelman lento, Apollo-alusta kutsuttiin Apollo 18:ksi
Dokumentteja

For All Mankind (1989)
Failure Is Not An Option (2003)
Apollo 11 – The Untold Story (2005)
In the Shadow of the Moon (2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nasan materiaalia Apollo-ohjelmasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Project Apollo Archive – Kuvia Apollo-ohjelmasta
Apollo-ohjelma
Komento- ja huoltomoduulin kaaviopiirros.
Kuumoduulin kaaviopiirros.
Presidentti Kennedy julisti 25.5.1961 kuumatkan tavoitteet.
Apollo-komento- ja huoltomoduulin ja Kuumoduulin sijainti S-IVB-rakettivaiheen kärjessä.
Apollo-ohjelman kantoraketit.
Apollo 11 vei ihmisen ensi kertaa Kuun pinnalle.
Armas Tasa

Armas Tasa (1969)
Armas Aleksanteri Tasa (16. maaliskuuta 1915 Virolahti – 13. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen osuustoiminnallisten liikeyritysten johtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Tasan vanhemmat olivat puuseppä Aleksanteri Tasa ja Hilda Lanu ja puoliso vuodesta 1946 ekonomi, kirjeenvaihtaja Elvi Ragnhild Vikström. Tasa kävi keskikoulun 1930 ja Suomen Osuuskauppakoulun 1933–1934 ja teki opintomatkoja lukuisiin eri maihin. Hän oli harjoittelija Etelä-Hämeen Osuuskaupan Oinaalan myymälässä 1933, Osuusliike Mellilä-Koskessa Kyrössä, Osuusliike Maapohjan palveluksessa, SOK:n Turun piirin palveluksessa, Osuusliike Auran palveluksessa Vihdissä, SOK:n tarkastusosaston luottotarkastaja Helsingissä vuodesta 1939, Kuopion konttorin tarkastaja, Turun konttorin tarkastaja 1946–1947, koulutusjaoston kouluttaja 1947–1951, Joensuun konttorin johtaja 1954–1956, Kotkan konttorin johtaja 1957–1962, Helsingin konttorin johtaja 1962–1969, Oy Sokos Ab:n henkilökunta- ja myymäläpäällikkö 1951–1953 ja johtokunnan jäsen 1970–1976 ja Helsingin Osuuskaupan toimitusjohtaja 1969–1976. Hän oli myös Rauta Oy Sepon toimitusjohtaja 1961–1962 ja Kouvolan rakennusaine Oy:n toimitusjohtaja 1961–1962 ja hänellä oli lukuisia liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Tasa oli reservin majuri (1967). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1972.
Julkaisuja

Harjoittelijakoulutus, 1948
SOK-lainen osuuskauppaliike, 1948, Veikko Lahtisen kanssa
Tiskin takana ja pöydän päässä: osuuskauppamiehen muisteloita, 1978
Hotelli Hesperia: totta ja tarua Helsingin hotellielämästä 1970-luvulla, 1980, romaani
Kävin lännessä, idässä ja vähän muuallakin, 1986
Maanpuolustuskurssi 45: retkeilyjen historiaa, 1994
Satavuotias koulu: Virolahden kunnan Ravijoen kansakoulun vaiheita 1894–1994, 1994
Autonkuljettaja

Kuubalainen taksinkuljettaja.
Autonkuljettaja on henkilö, joka ajaa työkseen autoa, esimerkiksi taksia, bussia tai muuta jakelu -tavarankuljetusautoa kuten myös kuorma- tai yhdistelmäajoneuvoa. Yleensä kuitenkin puhutaan erikseen linja-autonkuljettajista, kuorma-autonkuljettajista tai kansanomaisesti ”rekkamiehistä”, jotka kuljettavat erilaisia yhdistelmäajoneuvoja.
Autonkuljettaja on myös nimitys henkilölle, joka on suorittanut logistiikan perustutkinnon kuljetuspalvelujen koulutus-ohjelmassa, muita logistiikan perustutkintoja ovat lentoasemahuoltaja sekä varastonhoitaja kukin omassa koulutusohjelmassaan. Kaikki logistiikan perustutkinnot ovat laajuudeltaan 120 opintoviikkoa, joita voidaan opiskella ammattikouluissa tai -opistoissa niin peruskoulu- kuin ylioppilaspohjaisillakin linjoilla sekä aikuiskoulutuksena jolloin autonkuljettajan perustutkinto suoritetaan niin sanotuin näyttökokein. Nämä näyttökokeet pyritään suorittamaan mahdollisimman aidoissa työympäristöissä tai sellaisiksi järjestetyissä. Kaikki logistiikan perustutkinnot antavat Suomessa yleisen jatko-opintokelpoisuuden ammattikorkeakouluihin tai yliopistoihin sen mukaan, mitä asianomainen yliopisto asettaa pääsyvaatimukseksi.
Valtion päämiehillä tai valtion vaikutusvaltaisilla henkilöillä, sotilashenkilöstöllä tai varakkailla yksityishenkilöillä voi olla oma autonkuljettaja, esimerkiksi filmitähdillä. Autonkuljettajalta vaaditaan vähintään 18 vuoden ikää ja linja-autonkuljettajalta 21 vuoden ikää, vastuullisuutta ja täsmällisyyttä,liikennesääntöjen osaamista sekä niiden noudattamista, hyvää näkö- ja huomiokykyä sekä nopeaa ratkaisukykyä. Vaaditaan myös kokemusta ,rauhallisuutta, erityisen kehittynyttä liikennesilmää, kyseisen ajoneuvon kuljettamiseen tarvittavaa ajolupaa tai ajokorttia. Koska kyseessä on asiakaspalveluammatti, autonkuljettajalta vaaditaan työssään myös kykyä tulla toimeen erilaisten ihmisten kanssa. Maailman yhä kansainvälistyessä kielitaito on eduksi. Ammatin haittapuolia on monesti vaihtelevat ja pitkät työajat,tiukat aikataulut, vaihtelevien liikennetilanteiden ja keliolosuhteiden seuraamisesta johtuva jatkuva valppaana olo, mikä monesti  kuormittaa henkisesti sekä istumatyöstä ja vedosta johtuva selän ja hartiaseudun kuormitus, erinäköiset jalkakivut sekä muut mahdollisesti työstä esiintyvät vaivat.
Aura (kappale)

| ”Aura” Ajattara |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Murhat
 Julkaistu: 24. tammikuuta 2011
 Formaatti: digi
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Osasto-A
Ajattaran muut singlet
| ”Tulppaani” 2007 | ”Aura” 2011 | ”Ave satana” 2017 |
Aura on suomalaisen black metal -yhtye Ajattaran viides single, ja samalla ensimmäinen, joka ei ole Joululevyltä. Se julkaistiin 24. tammikuuta 2011 digitaalisesti.
Kappaleet

Aura – 02.59
Kokoonpano

Ruoja – laulu, kitara
Kalmos – kitara, taustalaulu
Tartunta – kitara
Tohtori Kuolio – basso, taustalaulu
Malakias IV – rummut
Artur Adson

| Artur Adson |
| --- | --- |
 Artur Adson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1889 Tartto, Viro
Kuollut: 1977 (87–88 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  runoilija, dramaturgi ja kriitikko
Kirjailija
Äidinkieli: viro
Tuotannon kieli: viro
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Artur Adson (1889 Tartto, Viro – 1977 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen runoilija, dramaturgi ja kriitikko. Hän pakeni Ruotsiin vuonna 1944. Runoissaan hän käytti etelävirolaista murretta. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja muistelmateoksia.
Adsonin puoliso oli Marie Under.
Suomennettuja runoja

Elsa Haavio (toim.), Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia , WSOY 1940, Adsonin runot suomentanut Aale Tynni.
Hiljaisella tulella
Käsikivi
Sielun palosta
Sieluni liikkuu yhdessä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Artur Adson Wikimedia Commonsissa