stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiichirō Hiranuma

| Kiichirō Hiranuma |
| --- | --- |

Japanin pääministeri
 5. tammikuuta – 30. elokuuta 1939  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Fumimaro Konoe
Seuraaja:  Nobuyuki Abe
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1867 Okayama
Kuollut: 22. elokuuta 1952 (84 vuotta) Tokio
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
 Nimikirjoitus
Kiichirō Hiranuma (25. lokakuuta 1867 Okayama – 22. elokuuta 1952) oli japanilainen juristi ja poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä vuonna 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hänet tuomittiin Tokion sotarikostuomioistuimessa elinkautiseen vankeuteen.
Hiranuman isä oli Tsuyaman klaaniin kuulunut samurai. Hiranuma valmistui lakimieheksi Tokion yliopistosta vuonna 1888 ja työskenteli sen jälkeen oikeuslaitoksessa. Hän oli Tokion ylioikeuden johtajana, Japanin korkeimman oikeuden (Dai-shin'in) yleisenä syyttäjänä ja oikeusministeriön osastonjohtajana. Vuosina 1911–1912 hän oli apulaisoikeusministerinä ja sai sen jälkeen nimityksen valtion pääsyyttäjäksi. Vuonna 1921 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. Hiranuma oli oikeusministerinä Gonnohyōe Yamamoton hallituksessa vuosina 1923–1924, minkä jälkeen hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneen sekä valtakunnanneuvoston jäseneksi. Samana vuonna 1924 Hiranuma perusti taantumuksellisen ja kiihkokansallismielisen Kokuhonsha-seuran, jonka jäseniksi liittyi monia vaikutusvaltaisia poliitikkoja, upseereita ja liikemiehiä.
Hiranuma oli vuodesta 1926 valtakunnanneuvoston varapuheenjohtaja. Hän myötävaikutti 1930-luvulla moniin Japanin ulkopolitiikan tärkeisiin päätöksiin, kuten Japanin eroamiseen Kansainliitosta, Washingtonin laivastosopimuksen irtisanomiseen ja Antikomintern-sopimuksen allekirjoittamiseen. Vuoden 1936 epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen Hiranuma nimitettiin valtakunnanneuvoston puheenjohtajaksi. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1945. Hiranuma oli pääministerinä tammikuusta elokuuhun 1939, mutta erosi Molotov-Ribbentrop-sopimuksen julkistamisen jälkeen. Hän oli vielä sisäministerinä joulukuusta 1940 heinäkuuhun 1941. Hiranuma oli myös yksi keisari Hirohiton ylimmistä neuvonantajista, jushineista, ja siten päätöksenteon ytimessä koko toisen maailmansodan ajan. Sodan lopussa vuonna 1945 Hiranuma kannatti yhä taistelun jatkamista.
Hiranuma oli yhtenä syytetyistä voittajavaltioiden sodan jälkeen vuosina 1946–1948 järjestämässä Tokion oikeudenkäynnissä. Hänet todettiin syylliseksi useisiin rikoksiin rauhaa vastaan ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hänet armahdettiin vuoden 1952 alussa ja hän kuoli myöhemmin samana vuonna vapaudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiichirō Hiranuma Wikimedia Commonsissa
Tokion sotarikosoikeudenkäynnin syytetyt
| --- | --- |
Kuolemaan tuomitut:   Kenji Doihara  Kōki Hirota  Seishirō Itagaki  Heitarō Kimura  Iwane Matsui  Akira Mutō  Hideki Tōjō 
Elinkautiseen vankeuteen tuomitut:   Sadao Araki  Kingorō Hashimoto  Shunroku Hata  Kiichirō Hiranuma  Naoki Hoshino  Okinori Kaya  Kōichi Kido  Kuniaki Koiso  Jirō Minami  Takazumi Oka  Hiroshi Oshima  Kenryō Satō  Shigetarō Shimada  Toshio Shiratori  Teiichi Suzuki  Yoshijirō Umezu 
Määräaikaiseen vankeuteen tuomitut:   Shigenori Tōgō (20 v.)  Mamoru Shigemitsu (7 v.) 
Muut:   Yōsuke Matsuoka  Osami Nagano  Shūmei Ōkawa  1 2  Kuoli oikeudenkäynnin aikana.  ↑  Todettiin mielenvikaiseksi ja vapautettiin.
Konventio

Konventio, tai adjektiivi konventionaalinen, tarkoittaa perinteistä tai sovinnaista tapaa tai käytännettä, tai kansainvälistä sopimusta, valtiosopimusta.
Termi voi viitata muun muassa seuraaviin artikkeleihin:
konventio, bridgetermi
konventiolaki, yhtenäislaki
konventionalismi
konventionaalinen sodankäynti, tavanomainen sodankäynti
konventiosopimus, valtiosopimus
Wienin yleissopimukset
Yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta
Yleissopimus kulttuuriomaisuuden suojelemiseksi aseellisen selkkauksen sattuessa
Yleissopimus kulttuuriomaisuuden luvattoman tuonnin, viennin ja omistusoikeuden siirron kieltämiseksi ja ehkäisemiseksi
Yleissopimus vammaisten oikeuksista
Alppien suojelua koskeva yleissopimus.
Kreate

| Kreate Group Oyj |
| --- | --- |
Tunnuslause:  The future is built today
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: KREATE
Perustettu:  1. huhtikuuta 2015
Toimitusjohtaja:  Timo Vikström
Puheenjohtaja:  Petri Rignell
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Rakentaminen
Liikevaihto:  235 milj. € (2020)
Liikevoitto:  10,4 milj. € (2020)
Tilikauden tulos:  7,8 milj. € (2020)
Henkilöstö:  407 (2020 keskimäärin)
Kotisivu:  https://kreate.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kreate Group Oyj on suomalainen infrarakentamiseen keskittyvä yritys. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tuusulassa. Muut toimipaikat ovat Joensuussa, Tampereella, Seinäjoella, Lappeenrannassa, Kouvolassa ja Oulussa sekä lisäksi osakkuusyritys KFS Finland Oy:n toimipisteet Vantaalla, Hämeenlinnassa, Lappeenrannassa, Vuokatissa ja Vihdissä. Kreate syntyi vuonna 2015 kolmen infrarakentamisen toimijan Fin-Seula Oy:n, Insinööritoimisto Seppo Rantala Oy:n ja Kesälahden Maansiirto Oy:n fuusiossa.
Kreate listautui Helsingin pörssiin helmikuussa 2021. Listautumisanti oli niin suosittu, että kullekin sijoittajalle riitti osakkeita vain alle 300 eurolla.
Kreaten suurin osakkeenomistaja 20 prosentin osuudella on rakennusalan perheyhtiö Harjavalta Oy, joka omistaa myös muun muassa Puustelli Groupin. Toiseksi suurin omistaja 11 prosentin osuudella on Timo ja Ritva Pekkarisen sijoitusyhtiö Tirinom Oy.
Kreate rakentaa muun muassa siltoja, teitä ja rautateitä sekä tekee pohjarakentamista. Yhtiö keskittyy erikoisosaamista vaativaan rakentamiseen, jossa on vähemmän kilpailua. Kreaten projekteista yli puolessa asiakkaana on valtio tai kunta.
Suomen Rakennusinsinöörien Liitto valitsi Kreaten rakentaman Isoisänsillan vuoden sillaksi 2017. Helsingissä sijaitseva 144 metriä pitkä kevyen liikenteen silta yhdistää Kalasataman ja Mustikkamaan.
Vuonna 2020 Kreate siirsi Tampereen vanhaa tavara-asemaa muutamilla kymmenillä metreillä. Operaatio oli ensimmäinen kerta, kun Suomessa siirretään näin massiivinen, lähes 2000 tonnia painava tiilirakennus.
Kotajärvi (Kuhmoinen, Pirttikulma)

| Kotajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°33′42″N, 25°00′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Pirttijärveen 
Järvinumero:  35.784.1.041
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,9 m  
Rantaviiva:  1,645 km  
Pinta-ala:  5,723 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotajärvi 
Kotajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pirttikulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven kaakkoispuolella on kaksi taloa, joille tulee tie Hahmajärven ja Myllykylän kylien väliseltä tieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,9 metriä mpy. Siihen laskee neljä ojaa. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä, kulkee pienen Kotalammin kautta ja laskee lopulta Pirttijärveen. Kotajärven ja Pirttijärven välinen pudotus on 6,2 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nykyisellä nimellään.
Vuoden 1965 peruskartassa järven kaakkoispuolisten talojen yhteydessä oli peltoja, joista osa jatkui järven rantaan asti. Vuoteen 1985 mennessä pellot olivat osin metsittyneet.
Kolkonjärvi (Rantasalmi)

| Kolkonjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Rantasalmi 
Koordinaatit:  62°00′13″N, 28°08′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Kolkonjärven valuma-alue (04.24)
Järveen tulevat joet:  Kekkolanjoki
Laskujoki:  Kolkonjoki 
Järvinumero:  04.242.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,2 m  
Pituus:  15,4 km
Leveys:  2,4 km
Rantaviiva:  42,5714 km  
Pinta-ala:  21,0265 km²  
Tilavuus:  0,184522 km³  
Keskisyvyys:  8,78 m  
Suurin syvyys:  24,79 m  
Saaria:  11 
 fiKolkonjärvi 
Kolkonjärvi  on Etelä-Savossa Rantasalmella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee noin 10 kilometriä Rantasalmelta länteen päin ja se on muodostunut viime jääkauden loppuvaiheessa moreenikerrokseen syntyneisiin valtaviin uurteisiin. Sen pinta-ala on 2 100 hehtaaria eli 21 neliökilometriä. Järvi on 15,4 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja sen tilavuus on 184,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,185 kuutiokilometriä. Se on 24,8 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 8,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven lounaisrannan lähellä Kiislammen kohdalla. Järvessä on 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on noin hehtaari, joten järven selkä on varsin avoin. Suurin saarista on nimeltään Kolkonsaari.
Järven rantaviivan pituus on 42,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 0,9 kilometriä. Rannat ovat peltotilkkujen harvakseltaan täplittämää metsämaastoa. Asustus on harvaa haja-asutusta. Järven ympäristössä maastosta kohoaa luode-kaakko-suuntaisia vaaroja, jotka ovat seudulle ominaisia drumliineja. Tällaisten mäkien laella sijaitsevat esimerkiksi Eteläkylä, Pirilä ja Ronkala. Valtatie 14 ohittaa järven eteläpään.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueessa (04.2) Kolkonjärven valuma-alueeseen (04.24), jonka osa Kolkonjärven alue (04.242) on. Siihen laskee Rappunen Kekkolanjokea myöten ja tuo Kekkolanjoen alueen (04.243) vedet. Järven oma lähialue sisältää vain kolme pientä järveä, jotka laskevat suoraan järveen. Järven laskujoki on yläjuoksullaan Kolkonjoki ja alajuoksullaan Enojoki, joka laskee Haukiveden Joroisselkään.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Kirkkopuistikko

Kirkkopuistikko kulkee pohjoisesta etelään Vaasan kirkon molemmin puolin.
Kirkkopuistikkoa Vaasanpuistikon eteläpuolella.
Kirkkopuistikko (ruots. Kyrkoesplanaden) on yksi Vaasan ydinkeskustan puistokaduista. Etelä-pohjoissuuntainen, noin kilometrin mittainen katu katkeaa Vaasan kirkkokorttelin kohdalla Vaasanpuistikon ja Hovioikeudenpuistikon välillä ja jatkuu taas kirkon toisella puolella. Katu alkaa Pikkukadun kulmasta lähellä Onkilahden rantaa ja päättyy Kasarmikatuun Kasarmintorin kohdalla. Pikkukadun ohella muut poikkikadut ovat Museokatu, Kirjastonkatu, Hietasaarenkatu ja Hovioikeudenpuistikko sekä kirkon eteläpuolisella osuudella Vaasanpuistikko, Rauhankatu ja Kasarminkatu.
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Merkittäviä rakennuksia

Kirkkopuistikko 0 (oik. Wolffintie): Vaasan Sähkön uusi pääkonttori, Heikki Aitoaho ja Sami Rintamäki 2015
Kirkkopuistikko 2: suojeltu puutalo
Kirkkopuistikko 4: Vaasan Sähkön entinen pääkonttori, Carl Schoultz 1930
Kirkkopuistikko 6 (Museokatu 8): kerrostalo, Keijo Petäjä 1954
Kirkkopuistikko 8:n kohdalla katukaivon puukatos kadun keskellä
Kirkkopuistikko 10 Luther-kirkko
Kirkkopuistikko 11–13: Vasa övningsskola
Kirkkopuistikko 16: Wasa Teaterin kansliarakennus (1713)
Kirkkopuistikko 22 (Hovioikeudenpuistikko 7): Suomen Pankin talo eli Ritzin talo, J. S. Sirén 1949–1952
Kirkkopuistikko 21 (Hovioikeudenpuistikko 9): apteekin talo, Carl Axel Setterberg
Kirkkopuisto: Vaasan kirkko, Carl Axel Setterberg 1862
Kirkkopuistikko 26: kaupungin virastotalo, Asko Halme 1979
Kirkkopuistikko 27: Kirkkopuistikon yläaste ja lukio, ent. Yhteislyseo ja Tyttölyseo, Alfred Wilhelm Stenfors 1909
Kirkkopuistikko 31: kerrostalo, Arvo O. Aalto 1959.
Kirkkopuistikko 33: Merenkurkun koulu
Kasarmintori: Pyhän Nikolaoksen ortodoksikirkko
Keuruun työväentalo

| Keuruun työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Samuli Rantasentie 4
Sijainti:  Keuruu
Koordinaatit:  62°15′52″N, 24°42′00″E
Valmistumisvuosi:  1906
Rakennuttaja:  Keuruun Työväenyhdistys
Omistaja:  Keuruun Sosialidemokraatit ry
Runkorakenne:  hirsi, lauta
Kerrosluku:  2
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keuruun työväentalo vuonna 1956
Keuruun työväentalo 1960-1975
Keuruun työväentalo on lähellä Keuruun kirkonkylän keskustaa sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. Talon omistaa Keuruun Sosialidemokraatit.
Historia

Keuruun Työväenyhdistys on perustettu 1903 kunnantuvalla. Toiminta oli käynnistynyt jo aiemmin. Työväenyhdistys kokoontui aluksi jäsenten kotona. Vuonna 1905 on ostettu Abram Nybergin huutokaupasta Pohjola-niminen talo ja samassa yhteydessä vuokra-oikeus tonttiin. Jo samana vuonna aloitettiin talon laajennus yhdistyksen jäsenen ratamestari Kaarlo Suhosen piirustusten mukaan. Laajennus valmistui talkootyönä vuonna 1906. 
Vuonna 1916 talolle majoitettiin venäläisiä sotilaita. Sisällisodan aikana vuonna 1918 työväentalo takavarikoitiin suojeluskunnalle vangittujen työläisten sijoituspaikaksi.
Vuonna 1924 tehtiin yläkertaan vahtimestarin asunto, ja samalla katon muotoa muutettiin parvekkeen ja yläkerran ikkunan kohdalta aumamuotoiseksi. Myös katon kolmioikkunat poistettiin. Työväentalon tontti ostettiin omaksi vuonna 1964. Uusi siipirakennus rakennettiin 1970-luvulla vanhan osan viereen. Tämä on kuitenkin tyylillisesti aivan erilainen.
Rakennus

Työväentalo on hirsirunkoinen. Aluksi talo oli vuoraamaton. Vuonna 1947 se laudoitettiin. Katteena oli aluksi päre, joka vaihdettiin vuonna 1947 tiileen ja vuonna 1977 peltikatoksi. Sisäseinät ovat kuitulevyä ja sisäkatto paneelia. Ikkunoita on muutettu vuonna 1978 ja kuisteja vuonna 1977. Alun perin talossa oli uunilämmitys. Vuonna 1977 taloon asennettiin lämminilmapuhallin. Samana vuonna taloon vedettiin vesijohto ja viemäri.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja yhden huoneen ja keittiön asunto. Lisäksi vuonna 1962 on rakennettu talousrakennus. Talossa on nykyisin öljylämmitys. Vesi- ja viemärijärjestelmä uusittiin 1990-luvun alussa. Talon alakerrassa on aula, sali, keittiö, kokoustila ja wc:t. Yläkerrassa on kokoustila ja asuntona kaksio.
Toimintaa työväentalolla

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, juhlia ja bingoa. Vuonna 2017 alakerta oli vuokrattuna kirpputoriyrittäjälle. Yläkerran kokoustila on yhdistyksen ja Keuruun sos.dem. valtuustoryhmän käytössä. Yläkerran asunto on vuokrattuna.
Kesäparalympialaiset 1960

Kesäparalympialaiset 1960 järjestettiin Roomassa, jossa järjestettiin myös vuoden 1960 olympialaiset. Näihin kaikkien aikojen ensimmäisiin paralympialaisiin osallistui urheilijoita 400 hengen verran, mutta urheilijat edustivat vain pyörätuoliurheilulajeissa, jotka miellettiin sopiviksi selkäydinvammaisille. Kisat järjestettiin 19.-24.9., avajaisseremonian ollessa 18. syyskuuta ja päätösseremonian ollessa 25. syyskuuta.
Taustaa

Paralympialiikkeen perustaja Sir Ludwig Guttmann ja Rooman selkäydinkeskuksen johtaja Antonia Maglio aloittivat kisojen valmistelut kaksi vuotta aikaisemmin. Kisoja kutsuttiin 9. kansainvälisiksi Stoke Mandeville -kisoiksi. Paralympialaisnimityksen kisat saivat jälkikäteen vuonna 1984.
Kisoja tukivat Italian olympiakomitea ja Italian vammaisten työntekijöiden instituutti (INAIL).
Lajit

Jousiammunta
Koripallo
Miekkailu
Pöytätennis
Snooker
Tikanheitto
Uinti
Yleisurheilu
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Italia | 29 | 28 | 23 | 80 |
| 2 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 20 | 15 | 20 | 55 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 15 | 6 | 9 | 30 |
| 4 |  Itävalta | 11 | 8 | 11 | 30 |
| 5 |  Yhdysvallat | 11 | 7 | 7 | 25 |
| 6 |  Norja | 9 | 3 | 4 | 16 |
| 7 |  Australia | 3 | 6 | 1 | 10 |
| 8 |  Alankomaat | 3 | 6 | 0 | 9 |
| 9 |  Ranska | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 10 |  Argentiina | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 11 |  Rhodesia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 12 |  Irlanti | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 13 |  Sveitsi | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 14 |  Belgia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 15 |  Suomi | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 16 |  Israel | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 16 |  Malta | 0 | 2 | 2 | 4 |
|  | Yhteensä: | 113 | 94 | 84 | 291 |
Aiheesta muualla

Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Korfun julistus

Korfun julistuksen teksti, toinen kahdesta sivusta ja allekirjoitukset.
Korfun julistus oli 20. heinäkuuta 1917 allekirjoitettu julistus, joka loi pohjan Jugoslavian valtion perustamiselle ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Julistuksessa vaadittiin yhteisen eteläslaavien valtion perustamista serbien, kroaattien ja sloveenien liiton pohjalta. Julistuksen allekirjoittivat Serbian pääministeri Nikola Pašić ja Jugoslavian komitean puheenjohtaja Ante Trumbić. Allekirjoitus tapahtui Kreikan Korfussa, jossa Serbian hallitus tuolloin oli maanpaossa.
Julistus oli suuri voitto Jugoslavian komitean johtaja Trumbićille, joka oli kannattanut ajatusta serbien, kroaattien ja sloveenien liittovaltiosta. Lontoosta käsin toiminut Jugoslavian komitea edusti Itävalta-Unkarin eri slaavilaisia kansallisuuksia. Serbian pääministeri Pašić oli sen sijaan suhtautunut ajatukseen Jugoslaviasta epäluuloisesti, sillä hän oli ensisijaisesti kiinnostunut vain laajentamaan Serbian alueita. Kun Serbia menetti helmikuun vallankumouksen myötä tärkeimmän tukijansa Venäjän, Trumbić sai taivuteltua Pašićin suostumaan yhteiseen julistukseen, joka edusti kompromissia heidän tavoitteistaan. Kulissien takana Pašić kuitenkin pyrki varmistamaan, etteivät ympärysvallat ryhtyisi sodan jälkeen asioimaan Jugoslavian komitean kanssa Serbian hallituksen sijasta. Johtavat ympärysvallat Iso-Britannia ja Ranska siunasivat Itävalta-Unkarin hajottamiseen tähdänneen Korfun julistuksen.
Korfun julistuksessa suositeltiin tulevasta Jugoslavian valtiosta perustuslaillista monarkiaa, jota hallitsisi Karađorđević-suku, ja jossa eri kansallisuuksille ja uskonnollisille ryhmille taattaisiin tasavertaiset oikeudet. Tasaveroiset oikeudet luvattiin jopa kyrillisille ja latinalaisille aakkosille sekä serbien, kroaattien ja sloveenien omille lipuille ja vaakunoille. Julistuksessa luvattiin myös, että äänioikeus tulevassa valtiossa tulisi olemaan yleinen ja yhtäläinen, ja siinä esitettiin suunnitelma perustuslakia säätävän kansalliskokouksen valinnasta ja toiminnasta. Julistuksen mukaan gregoriaaninen kalenteri piti ottaa käyttöön koko valtakunnassa mahdollisimman pian.
Serbian sijaishallitsijana toiminut prinssi Aleksanteri kannatti myös ajatusta Jugoslavian valtiosta. Maailmansodan päätyttyä hän julisti 1. joulukuuta 1918 perustetuksi Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan, jota myös Korfun julistuksessa oli tarjottu uuden valtion nimeksi. Kuningaskunta uudelleennimettiin lokakuussa 1929 Jugoslaviaksi.
Aiheesta muualla

Julistuksen teksti englanniksi Firstworldwar.com
Kotajärvi (Karstula)

| Kotajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°57′13″N, 24°35′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pääjärven alue (14.63)
Laskuoja:  oja Iso-Haapiseen 
Järvinumero:  14.632.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  181,9 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  490 m  
Rantaviiva:  3,378 km  
Pinta-ala:  43,077 ha  
Tilavuus:  0,0005008 km³ 
Keskisyvyys:  1,16 m  
Suurin syvyys:  1,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotajärvi 
Kotajärvi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Kieränperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 490 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 43 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 500 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 1,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pääjärven alueella (14.63), jonka Puukonjoen valuma-alueeseen (14.632) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 181,9 metriä mpy.
Kolkku (järvi)

| Kolkku |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas, Viitasaari
Koordinaatit:  63°17′13″N, 26°03′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskujoki:  Kolkunjoki 
Järvinumero:  14.475.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,1 m  
Rantaviiva:  27,388 km  
Pinta-ala:  9,02327 km²  
Tilavuus:  0,02679021 km³  
Keskisyvyys:  2,97 m  
Suurin syvyys:  7,4 m  
Saaria:  4 
 fiKolkku 
Kolkku  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla ja Viitasaarella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 900 hehtaaria eli 9 neliökilometriä. Se on 9,4 kilometriä pitkä ja 2,5 kilometriä leveä. Järven rantaviiva on selväpiirteinen ja sillä on aava järvenselkä, mutta on silläkin pari niemeä. Luoteispäässä sijaitsee Kukasniemi ja keskivaiheilla Peltoniemi. Järven kaakkoispäässä järvi kapenee lahtimaiseksi pääksi. Rannoilta kohoaa vain kaksi mäkeä. Pohjoispään itärannalla järvelle näkyy Huhmavuori, joka kohoaa 35 metrin korkeuteen, ja länsirannalla yhtä korkea Kolkunmäki.
Järvessä on neljä saarta. Järven keskivaiheilla sijaitsevat lähekkäin Peltosaaret ja Koivukanta, ja järven pohjoisosassa länsirannan tuntumassa Rantalansaari. Rantalansaari on kapea, mutta lähes 200 metriä pitkä, joten se on suurin saari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 27 miljoonaa kuutiometriä eli 0,027 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 7,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskivaiheilla järven pituussuunnassa kulkevan syvänteen keskellä. Syvänteen kaakkoispäässä on mitattu toinen yhtä syvä syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 27 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata, joka on monin paikoin soistunutta. Peltomaita on enää Kolkussa. Asutus on haja-asutusta, joiden välissä on harvaa vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet kyläteiltä, jotka haarautuvat yhdystieltä 6570. Viitasaaren ja Pihtiputaan kuntaraja ylittää järven niin, että se kuuluu puoliksi kumpaankin kuntaa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kolkunjoen valuma-alueeseen (14.475) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,1 metriä mpy.
Järvi sijaitsee Viitasaaren reitin latvoilla, joten sen valuma-alue saa pääosan vedestään vain omalta alueeltaan. Kolkun valuma-alueella on kahdeksan yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista neljä laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Kukkanen (68 ha) ja Välkytinlampi (1 ha), jotka molemmat laskevat Neva- eli Kukaslahteen omia ojiaan myöten. Otralampi (2 ha) ja Saarilampi laskevat järven eteläpäähän. Huhmarvuoren la järven välissä olevalla suolla sijaitsee vielä Huhmarlampi (3 ha), joka on suo-ojien välityksellä yhteydessä järveen.
Kolkku laskee Kolkunjokea myöten 7,5 kilometrin päässä Kuorikoskella Kolimaan.