stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinö Lagerstedt

Väinö Georg Gustav Edvin Lagerstedt  (29. huhtikuuta 1886 Helsinki – 3. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Lagerstedtin vanhemmat olivat kapteeni Knut Edvin Lagerstedt ja Hilda Gustava Engblom ja puoliso vuodesta 1919 Birgit Pontán. Lagerstedt kävi Haminan kadettikoulua vuodesta 1899 vuoteen 1903, jolloin koulu lakkautettiin. Hän tuli ylioppilaaksi Åbo svenska reallyceumista 1905 ja valmistui Keisarillisesta Aleksanterin-Yliopistosta metsänhoitajaksi 1910. Valmistuttuaan hän oli Metsähallituksen Kemin ja Lapin piirin metsäkonduktööri 1910–1911 ja yliopiston metsänarvioimistieteen assistentti 1911–1913, kunnes siirtyi metsäteollisuuden palvelukseen.
Lagerestedt oli Ab Kaukas Fabrikin, vuodesta 1934 Kaukaan tehdas -osakeyhtiö, palveluksessa yli 40 vuotta. Yhtiön metsänhoitajana hän toimi 1913–1916 ja metsäpäällikkönä 1916–1954. Hän oli myös Ab T. & J. Salvesen Oy:n, Kaltimon Puuhiomo Oy:n ja Oy Gustaf Cederberg & Co:n tarkastaja vuodesta 1916. Suomen metsänhoitoyhdistyksen julkaisuja -sarjan toimittaja Lagerstedt oli 1912–1913, Päämajan toimistoupseeri 1939–1940 ja erikoistehtävissä Itä-Savon sotilasläänin esikunnassa 1941–1944. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Lagerstedt sai 1948. Puulajeista kiinnostunut Lagerstedt perusti Valkinhovin alueella Ruokolahdella omistamalleen tilalle sekä koti- että ulkomaisia lajeja käsittäneen yksityisen arboretumin ja puutarhan.
Aiheesta muualla

Sakari Auvinen: Väinö Lagerstedt Biografiasampo.
Trump Organization

| The Trump Organization |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Konglomeraatti
Perustettu:  1923
Perustaja:  Elizabeth Christ Trump Fred Trump
Kotipaikka:   Trump Tower, New York, New York, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  rakennusteollisuus kiinteistöala viihdeala palveluala vähittäiskauppa verkkokauppa investointi
Liikevaihto:  9.5 miljardia USD (2016)
Henkilöstö:  22 450 (2017)
Omistaja:  Donald Trump
Kotisivu:  trump.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
The Trump Organization on yhdysvaltalainen konserni, jonka päätoimiala on kiinteistötoiminta. Konsernin pääjohtajina toimivat tammikuusta 2017 alkaen Donald Trump Jr., Eric Trump ja Allen Weisselberg.
Konsernin kiinteistöjä > Hotellit

Trump International Hotel, Washington D.C
Trump International Hotel and Tower, Chicago
Trump International Hotel Las Vegas, Las Vegas
Trump International Hotel Waikiki, Honolulu
Trump International Hotel and Tower, New York City
Trump SoHo, New York City
Trump Ocean Club International Hotel and Tower, Panamá[lähde? ]
Trump International Hotel and Tower, Vancouver[lähde? ]
Konsernin kiinteistöjä > Golfkeskukset

Trump Turnberry, Turnberry
Trump International Golf Links Scotland, Aberdeen
Trump International Golf Links Ireland, Doonbeg
Trump Golf Links, Ferry Point
Trump National Dorol, Miami
Trump National Golf Club, Los Angeles
Trump National Golf Club, Bedminister
Trump National Golf Club, Charlotte
Trump National Golf Club, Colts Neck
Trump National Golf Club, Hudson Valley
Trump National Golf Club, Jupiter
Trump National Golf Club, Philadelphia
Trump National Golf Club, Washington D.C.
Trump National Golf Club, Westchester
Trump International Golf Club, Palm Beach
Trump International Golf Club, Dubai
Trump World Golf Club, Dubai
Konsernin kiinteistöjä > Viinitilat

Albemarle Estate at Trump Winery, Charlottesville
Konsernin kiinteistöjä > Asuinrakennukset

Mar-a-Lago Club, Palm Beach (Donald Trumpin oma asunto)
Trump Grande, Sunny Isles Beach
Trump Towers, Sunny Isles Beach
Trump Hollywood, Hollywood Beach
Trump Plaza, Jersey City
The Estates at Trump National, Rancho Palos Verdes
Trump Tower, New York City
610 Park Avenue, New York City
Trump Palace Condominiums, New York City
Trump Parc, New York City
Trump Bay Street, New York
Trump Parc East, New York City
40 Wall Street, New York City
Trump Parc Avenue, New York City
Trump World Tower, New York City
Trump Park Residences, Yorktown
Trump Plaza, New Rochelle
Trump Tower at City Center, White Plains
Trump Parc, Stamford
Trump Towers, Istanbul
Trump World, Soul
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Trump Organizationin kotisivut
Trump International Hotel Las Vegas.
Trump Turnberry.
Trump National Dorol.
Mar-a-Lago Club.
Trump Tower.
Wassily Hoeffding

Wassily Hoeffding (12. kesäkuuta 1914 Mustamäki, Suomen suuriruhtinaanmaa – 28. helmikuuta 1991 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen tilastotieteilijä. Hänen vanhempansa olivat tanskalaisia. Hän oli ei-parametristen menetelmien keskeinen kehittäjä.
Hoeffding varttui Suomessa, Tanskassa ja Saksassa. Hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon Berliinin yliopistossa vuonna 1940. Hän asui Saksassa toisen maailmansodan ajan, mutta ei-kansalaisena hän välttyi sotapalvelukselta, ja kun ei-kansalaisetkin kutsuttiin aseisiin vuonna 1944, hänet vapautettiin diabeteksen vuoksi. Sodan jälkeen hän muutti New Yorkiin jatkamaan opintojaan ja teki sittemmin opettajan- ja tutkijanuran University of North Carolinassa.
Aiheesta muualla

Hoeffdingin muistokirjoitus New York Timesissa
WWE Hardcore Championship

Hardcore Championship on WWE:stä poistettu mestaruusvyö. Ensimmäinen Hardcore Champion oli Mick "Mankind" Foley. Hänen lisäkseen vyön omistajina ovat olleet muiden muassa Big Show, Kane, Raven, Jeff Hardy, Tommy Dreamer, Hardcore Holly ja Big Bossman. Myös "Road Dogg" Jesse James ja "Bad Ass" Billy Gunn ovat myös olleet Hardcore mestareita.
Alkuperä

Vyön uskotaan olevan kopio vanhasta WWF Vinged Eagle -vyöstä.
Pitkäaikaisen huhun mukaan vyö on sama, jonka Mr. Perfect varasti Hulk Hoganilta 1989 Saturday Night's Main Eventissä ja tuhosi show’n lopussa vasaralla.
24/7-sääntö

Kun Crash Holly voitti vyön, hän esitteli 24/7-säännön, jonka mukaan vyön omistajuudesta voidaan kilpailla niin kauan, kuin tuomari tai tuomareita on läsnä. Raven voitti vyön 26 kertaa ja Steven Richards 21 kertaa. Nämä voitot ansaittiin suurimmaksi osaksi 24/7-otteluissa tai one on one -hardcoreotteluissa.
Esimerkiksi vuonna 2002 Wrestlemania 18:ssa käydyn 24/7-ottelun alussa vyötä puolusti Maven ja häntä vastassa oli Goldust. Spike Dudley hyökkäsi kehään ja voitti vyön. Crash Holly tuli kehään ja lähti jahtaamaan Spike Dudleyta. Backstagella Crash Holly alkoi hakata Dudleyta, kun The Hurricane Helms tuli ja voitti vyön. Näin 24/7-säännön mukaisesti The Hurricane Helms nimettiin WWE Hardcore Championiksi.
Käännös suomeksi
Watford High Streetin rautatieasema

| Watford High Street |
| --- | --- |

Perustiedot
Lyhenne:  WFH
Rataosa:  Watford DC Line
Sijainti:  51°39′09.4″N, 0°23′30.5″W
Osoite:  182 Watford High Street, Watford, Hertfordshire, WD17 2NW
Kunta:  Watford
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Avattu:  1. lokakuuta 1862
Liikenne
Käyttäjiä (v.):  1 363 960 (2017–2018)
Liikennöitsijä(t):  London Overground
Vaihtoyhteydet:  linja-autot 142 ja 258
Asemarakennus
Tyyppi:  pinta-asema
Lipunmyynti:  kyllä
Ratapiha
Raiteisto:  2 laituriraidetta
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Watford High Streetin rautatieasema on London Overgroundin asema Watfordin kaupungissa Hertfordshiressä, Englannissa. Se sijaitsee Watford DC Linen varrella, Watford Junctionin ja Busheyn asemien välissä. Asema on Lontoon Oyster-matkakortin vyöhykkeellä 8.
Watford High Streetin asema avattiin 1. lokakuuta 1862. Sitä käytti noin 1,36 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Asemarakennus
Aseman nimikyltti
Therionin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 18 |  |
| ↙Livealbumit | 4 |  |
| ↙Kokoelmat | 3 |  |
| ↙EP:t | 1 |  |
| ↙Singlet | 17 |  |
| ↙Videot | 3 |  |
| ↙Musiikkivideot | 15 |  |
Therion on 1980-luvulla perustettu ruotsalainen sinfonista metallia esittävä yhtye. Yhtyeen musiikista on usein löydetty yhtenäisyyksiä 1980-luvun melodisiin heviyhtyeisiin Iron Maiden ja Judas Priest.
Studioalbumit

Of Darkness... (1991)
Beyond Sanctorum (1992)
Symphony Masses: Ho Drakon Ho Megas (1993)
Lepaca Kliffoth (1995)
Theli (1996)
A'arab Zaraq - Lucid Dreaming (1997)
Vovin (1998)
Crowning of Atlantis (1999)
Deggial (2000)
Secret of the Runes (2001)
Sirius B (2004)
Lemuria (2004)
Gothic Kabbalah (2007)
Sitra Ahra (2010)
Les Fleurs du Mal (2012)
Beloved Antichrist (2018)
Leviathan (2021)
Leviathan II (2022)
Leviathan III (2023)
EP:t

Les Épaves (2016)
Singlet

The Beauty in Black (1995)
The Siren of the Woods (1996)
Eye of Shiva (1998)
Wand of Abaris (2006)
The Wand of Abaris / Path to Arcady (2007)
Les Sucettes (2013)
Pazuzu (2022)
Twilight of the Gods (2023)
Ayahuasca (2023)
Livealbumit

Live in Midgård (2002)
Live in Mexico (2006)
Live Gothic (2008)
The Miskolc Experience (2009)
Kokoelma-albumit

The Early Chapters of Revelation (2000)
Bells of Doom (2001)
Atlantis Lucid Dreaming (2005)
Demot

Paroxysmal Holocaust (1989)
Beyond the Darkest Veils of Inner Wickedness (1989)
Time Shall Tell (1990)
Videoalbumit

Celebrators of Becoming (2006)
Adulruna Rediviva and Beyond (2014)
Garden of Evil (2015)
Musiikkivideot

| Vuosi | Musiikkivideo | Ohjaaja |
| --- | --- | --- |
| 1992 | "Pandemonic Outbreak" |  |
| 1993 | "A Black Rose" |  |
| 1995 | "The Beauty in Black" |  |
| 1996 | "To Mega Therion" |  |
| 2001 | "Summer Night City" |  |
| 2007 | "Son of the Staves of Time" |  |
| 2010 | "Sitra Ahra" | Fredrik Mattson |
| 2011 | ""Kali Yuga III" |  |
| 2012 | "J'ai le mal de toi" | Carlos Toro Venegas |
| 2012 | "Poupée de cire, poupée de son" |  |
| 2012 | "Je n'ai besoin que de tendresse " |  |
| 2013 | "Adulruna Rediviva" | Massimiliano Mattioni |
| 2013 | "Mon amour mon ami" |  |
| 2015 | "Initials BB" |  |
| 2018 | "Theme of Atichrist" |  |
| 2021 | "Nocturnal Light" |  |
| 2023 | "Ayahuasca" |  |
Vinghalsin tuulivoimalaitos

| Vinghalsin tuulivoimalaitos Ormhällanin tuulivoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Sottunga
Koordinaatit:  60°08′10″N, 20°39′50″E
Sähköverkkoon:  1991
Valmistunut:  1991
Lopetettu:  2010
Perustaja:  Ålands Teknologicentrum
Omistaja:  Ålands Vindenergi AL
Voimalaitos
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Tuulivoimala:  Vestas V27 
Kapasiteetti:  0,225 MW  
Vuosituotanto:  keskim. 0,38 GWh
 fiVinghalsin tuulivoimalaitos 
Vinghalsin tuulivoimalaitos  tai myös Ormhällanin tuulivoimalaitos  oli Ahvenamaalla Sottungassa toiminut tuulivoimalaitos. Se oli Ahvenanmaan ensimmäinen tuulivoimalaitos, joka tuotti sähköenergiaa yleiseen käyttöön .
Yleistä

Jo 1990-luvun alussa heräsi Ahvenanmaalla kiinnostus teollista tuulivoimaa kohtaan. Maakuntahallitus antoi Ålands teknologicentrumille tehtäväksi rakentaa Vinghalsin tuulivoimalaitoksen. Tammikuussa 1991 pystytettiin saarelle tuulivoimala Norrbyhyn Ormhällanin nimiselle kalliomäelle . Paikalliset kutsuivat sitä Vinghalsin tuulivoimalaitokseksi. Teknologian tutkimuskeskus VTT Oy käytti tuulivoiman vuositilastoissa siitä aluksi tunnusta Sottunga tai Sottunga 1, mutta muutti myöhemmin sen tunnukseksi Ormhällan. Vuonna 1998 voimala siirtyi Ålands Vindenergin hallintaan. Myöhemmin vuonna 2005 rakennettiin Sottunga 2 eli Kasbergetin tuulivoimalaitos , jota ei pidä sekoittaa tähän voimalaan.
Voimalaitos

Tuulivoimalaitos oli tanskalaisen Vestasin valmistamaa V27/225-mallia, jonka napakorkeus oli 30 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 27 metriä ja kapasiteetti 225 kilowattia eli 0,225 megawattia. Se tuotti viimeisinä vuosinaan (1998–2010) sähköä keskimäärin 380 megawattituntia vuodessa eli 0,38 gigawattituntia. Osuuskunta huomasi vuonna 2010 voimalassa niin suuria vaurioita, ettei sitä kannattanut enää korjata. Se purettiin elokuussa 2010 pois 18 käyttövuoden jälkeen.
Aiheesta muualla

Ren Åländsk energi (osuuskunnan Ålands Vindenergi AL verkkosivut)
Villa Ensi

Villa Ensi
Villa Ensi on vuonna 1912 valmistunut, nykyisin palvelutalona toimiva jugend-tyylinen rakennus, joka sijaitsee Merikatu 23:ssa Helsingin Eiran kaupunginosassa. Se oli alun perin naistensairaala, jonka liikemies Uno Staudinger rakennutti ja nimesi tyttärensä Ensin mukaan. Idean asianmukaisen naistensairaalan rakentamiseen hän sai tyttärensä syntymän yhteydessä synnytyslaitoksella, jota kuopiolaiset Rytkösen siskokset ylläpitivät tavallisessa asuinrakennuksessa Kapteeninkadulla. Rakennuksen arkkitehtina toimi Selim A. Lindqvist, joka oli suunnitellut myös Staudingerin perheen asuintalon.
1930-luvun alussa sairaala lakkautettiin ja muutettiin yhdeksän huoneiston asuintaloksi, jossa myös Staudingerin tytär Ensi Karasuo asui perheensä kanssa. Hän myi talon vuonna 1987. Villa Ensi on sittemmin toiminut pääasiassa seniori-ikäisten henkilöiden asuintalona terveydenhoitopalveluineen. Rakennus on peruskorjattu ja sisältää nykyisin 16 huoneistoa. Palvelutalotoiminnan aloitti vuonna 1994 perustettu Villa Ensi Säätiö, joka on vuodesta 2007 toiminut vain apurahoja jakavana säätiönä.
Vigevano

| Vigevano |
| --- | --- |
 Piazza Ducale
 vaakuna
 Vigevano
 Koordinaatit: 45°18′45″N, 8°51′44″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Pavia
Pinta-ala:  
 – Maa:  81,37  km²
Korkeus:  116 (min. 73 - maks. 117)  m
Väkiluku (2015):  63 310 
 – Väestötiheys:  778  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vigevano on kaupunki Pohjois-Italiassa Pavian maakunnassa Lombardian alueella.
Kaupunki eli kukoistuskauttaan renessanssiajan aatelissukujen Viscontin ja Sforzan valta-aikana, jolloin siitä kehittyi kulttuurinen, uskonnollinen ja sotilaallinen keskus.
Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat Ludovico il Moron rakennuttama aukio Piazza Ducale ja sen reunalla sijaitseva Sant'Ambrogion tuomiokirkko. Aukion lähettyvillä ovat kaupungin linna Castello Sforzesco sekä Bramanten torni (Torre del Bramante), joka on kaupungin symboli. San Pietro Martiren kirkossa on kaupungin suojeluspyhimyksen Matteo Carrerin pyhäinjäännökset.
Sant'Ambrogion tuomiokirkko
Castello Sforzesco
Bramanten torni
San Pietro Martiren kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vigevano Wikimedia Commonsissa
Pavian maakunta
Alagna | Albaredo Arnaboldi | Albonese | Albuzzano | Arena Po | Badia Pavese | Bagnaria | Barbianello | Bascapè | Bastida Pancarana | Battuda | Belgioioso | Bereguardo | Borgarello | Borgo Priolo | Borgo San Siro | Borgoratto Mormorolo | Bornasco | Bosnasco | Brallo di Pregola | Breme | Bressana Bottarone | Broni | Calvignano | Campospinoso | Candia Lomellina | Canevino | Canneto Pavese | Carbonara al Ticino | Casanova Lonati | Casatisma | Casei Gerola | Casorate Primo | Cassolnovo | Castana | Casteggio | Castelletto di Branduzzo | Castello d’Agogna | Castelnovetto | Cava Manara | Cecima | Ceranova | Ceretto Lomellina | Cergnago | Certosa di Pavia | Cervesina | Chignolo Po | Cigognola | Cilavegna | Codevilla | Confienza | Copiano | Corana | Cornale e Bastida | Corteolona e Genzone | Corvino San Quirico | Costa de’ Nobili | Cozzo | Cura Carpignano | Dorno | Ferrera Erbognone | Filighera | Fortunago | Frascarolo | Galliavola | Gambarana | Gambolò | Garlasco | Gerenzago | Giussago | Godiasco Salice Terme | Golferenzo | Gravellona Lomellina | Gropello Cairoli | Inverno e Monteleone | Landriano | Langosco | Lardirago | Linarolo | Lirio | Lomello | Lungavilla | Magherno | Marcignago | Marzano | Mede | Menconico | Mezzana Bigli | Mezzana Rabattone | Mezzanino | Miradolo Terme | Montalto Pavese | Montebello della Battaglia | Montecalvo Versiggia | Montescano | Montesegale | Monticelli Pavese | Montù Beccaria | Mornico Losana | Mortara | Nicorvo | Olevano di Lomellina | Oliva Gessi | Ottobiano | Palestro | Pancarana | Parona | Pavia | Pietra de’ Giorgi | Pieve Albignola | Pieve Porto Morone | Pieve del Cairo | Pinarolo Po | Pizzale | Ponte Nizza | Portalbera | Rea | Redavalle | Retorbido | Rivanazzano Terme | Robbio | Robecco Pavese | Rocca Susella | Rocca de’ Giorgi | Rognano | Romagnese | Roncaro | Rosasco | Rovescala | Ruino | San Cipriano Po | San Damiano al Colle | San Genesio ed Uniti | San Giorgio di Lomellina | San Martino Siccomario | San Zenone al Po | Sannazzaro de’ Burgondi | Sant’Alessio con Vialone | Sant’Angelo Lomellina | Santa Cristina e Bissone | Santa Giuletta | Santa Margherita di Staffora | Santa Maria della Versa | Sartirana Lomellina | Scaldasole | Semiana | Silvano Pietra | Siziano | Sommo | Spessa | Stradella | Suardi | Torrazza Coste | Torre Beretti e Castellaro | Torre d’Arese | Torre d’Isola | Torre de’ Negri | Torrevecchia Pia | Torricella Verzate | Travacò Siccomario | Trivolzio | Tromello | Trovo | Val di Nizza | Valeggio | Valle Lomellina | Valle Salimbene | Valverde | Varzi | Velezzo Lomellina | Vellezzo Bellini | Verretto | Verrua Po | Vidigulfo | Vigevano | Villa Biscossi | Villanova d’Ardenghi | Villanterio | Vistarino | Voghera | Volpara | Zavattarello | Zeccone | Zeme | Zenevredo | Zerbo | Zerbolò | Zinasco
Viipurin taistelu (1940)

Summan murtumisen jälkeen ylipäällikkö Mannerheim antoi 15. helmikuuta Kannaksen 2. Armeijakunnalle käskyn vetäytyä väliasemaan linjalle Samolanlahti–Näykkijärvi–Muolaanjärvi–Äyräpäänjärvi–Vuoksi.
Puna-armeijan käyntiin saama tehokas vyörytys kuitenkin mursi väliaseman ja joukot määrättiin vetäytymään taka-asemaan linjalle Viipuri–Tali–Noskuanselkä–Kuparsaari–Vuoksi 27. helmikuuta 1940. Luoteisrintaman Esikunnan komentaja Semjon Timošenko antoi 26. helmikuuta joukoilleen käskyn Viipurin kaupungin valtaamisesta. Operaation tuli 7. Armeijan suorittaa kaksipuolisena saarrostusliikkeenä ja suorana rintamahyökkäyksenä. 10. ja 28. Armeijakunnan tuli edetä Viipurin länsipuolelle jäätyneen Viipurinlahden yli ja 19. Armeijakunnan oli määrä edetä kaupungin itäpuolelle. 34. ja 50. Armeijakunta hyökkäsivät suoraan Viipuria kohti.
Taka-aseman puolustuksen kannalta rintamalinjan laajeneminen länteen Viipurinlahdelle oli suomalaisten Kannaksen armeijalle vakava isku. Viipurin ympäristö oli maastollisesti edullisempi alue puolustajalle kuin Etelä- ja Keski-Kannas, mutta osa edusta menetettiin paksussa jäässä olleen Viipurinlahden takia. Suomen puolustusvoimain vakaasti huvenneet voimavarat sekä miehistön että materiaalin suhteen ja joukkojen fyysinen väsyminen vei suomalaisten taistelukyvyn äärirajoille talvisodan viimeiseksi kahdeksi viikoksi.
Viipurissa 3. ja 5. divisioona menettivät esikaupunkialueet ja etulinja siirtyi Patterinmäelle 12. maaliskuuta. Saarrostusuhka kaupungin itäpuolella muodostui vakavaksi puna-armeijan tunkeuduttua Tammisuolle ja murrettua Talin kannaksen puolustuksen tukilinjaan 7.–9. maaliskuuta 1940, mutta hyökkäys onnistuttiin vielä pysäyttämään Portinhoikkaan. Talissa neuvostoliittolaisstykistön ankara rumputuli ja panssarivoimat aiheuttivat ylirasittuneiden suomalaisten joukossa jo pakokauhuakin.
Suomen viestijoukkojen historia

31. joulukuuta 2014 lakkautetun entisen Viestirykmentin lippu
Suomen viestijoukkojen historia perustuu paljolti jääkäriliikkeen Saksassa saamiin viestialan opetuksiin, koska Venäjän keisarikunta ei sallinut Suomen suuriruhtinaskunnalle teknisiä aselajeja, vaan pelkän jalkaväen.
Näin ollen ei muodostunut tarvetta eikä venäläisperäistä perinnettä teknisten aselajien muodostamiseen. Venäjän armeijassa palvelleet Suomen itsenäisyyden alkuvaiheen upseerit  olivat pääasiassa jalkaväki- ja tykistö- tai ratsuväenupseereita, kun taas muu osaaminen oli saksalaisperäistä.
Jääkäriliikkeen perusta

Perinne perustuu pääasiallisesti Saksan jääkäreiden Preussilaisessa Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osastossa hankittuun koulutukseen ja sotakokemukseen. Jääkäreiden palatua Suomeen helmikuussa 1918 perustettiin pääosin jääkäreistä muodostettu 15. jääkäripataljoona, jota kutsuttiin myös kenttälennätinpataljoonaksi Suomen sisällissodan tarpeisiin.  Alkuvaiheessa merkittävän osan toiminnasta muodostivat kenttälennätinasemat ja kenttäpuhelinten käyttö parikaapelin avulla.
Kevyt kenttäradio-osasto

Huhtikuussa 1918 perustettiin Radiokomennuskunta, joka otti haltuunsa venäläisten joukkojen jättämät radioasemat Helsingin varuskunnassa ja Viaporissa. Se myös kunnosti Venäjän Itämeren laivaston entisen Santahaminan kiinteän radioaseman, jossa laitteistona oli Telefunken 10 W:n lähetysteholla. Radion kantama ulottui Itämeren alueelle ja Itävaltaan saakka.
Suomen sisällissodan aikana suojeluskuntien perustamia radioasemia koottiin Santahaminaan. Niiden kalustolla jääkäriluutnantti Karl Edvard Nyström muodosti kesäkuussa Kenttäradio-osasto -nimisen yksikön, jonka nimi muutettiin myöhemmin kesällä kevyeksi kenttäradio-osastoksi.
Sotalaitoksen radiolennätinosasto

Sotalaitoksen radiolennätinosasto perustettiin kesällä 1918. Sen perustana oli Mikkelin Funkkerikoulu, Radiokoulu, myöhemmin Sotalaitoksen Kipinälennätinkoulu ja Raskas Kenttäradio-osasto, johon oli koottu sisällissodan rintamalla toimineita radiomiehiä ja halukkaita vapaaehtoisia. Osastoon liitettiin Helsingissä olevat radiojoukot. Komentajaksi määrättiin A. R. Stenholm. Esikunta sijaitsi Merimiehenkatu 13:ssa.
Kevyt kenttäradio-osasto oli edelleen Santahaminassa. Raskas kenttäradio-osasto toimi aluksi Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen tiloissa, mutta jo syksyllä 1918 se siirrettiin Santahaminan radioaseman yhteyteen.
Asevelvollisten opetus aloitettiin elokuussa 1918. Raskaalle kenttäradioasemalle alistettiin myös kiinteät kipinälennätinasemat koko Suomessa ja sotalaivojen ja kauppalaivojen sekä valtion jäänsärkijöiden kiinteät radioasemat.
Sotalaitoksen radiolennätinosasto muuttui 1919 kipinälennätinlaitokseksi, kun kokonaisuuteen liitettiin Katajanokalla sijainnut radiopaja. Laitos ryhtyi opettamaan myös siviilejä lennätintehtäviin.
Radiojoukot ja Santahaminan yleisradioasema

Vuonna 1920 perustettiin kipinälennätin laitokseen Kenttäradiokomppania ja Radiokoulu, jotka olivat Santahaminassa. Helsingissä toimivat esikunta ja työpaja. Myös valtakunnalliset radioasemat jäivät radiojoukoille sekä siviiliradiotoiminta. Vuonna 1924 kauppalaivoilla oli 50 radiojoukkojen ylläpitämää asemaa. Vuoden varusmiessaapumiserien vahvuus 1922–1925 oli 180–250 varusmiestä, joista 85 % selvitti kurssit loppuun asti.
Vuonna 1923 sotalaitoksen divisioonien radiojoukot koottiin Santahaminaan. Radiojoukot saivat 1924 uudeksi nimekseen radiopataljoona. Tuolloin myös Posti- ja lennätinlaitos otti haltuunsa siviiliradiotoiminnan maassa sekä kiinteät viestiasemat, joista Santahaminan viestiasema luovutettiin viimeisenä toukokuussa 1925.
Siviiliradioiden siirron jälkeen radiopataljoonassa oli kaksi radiokomppaniaa, alipäällystökoulu sekä varikko- ja korjauspaja. Vuonna 1926 esikunta siirtyi Katajanokalta Santahaminaan. Vuosittain radiopataljoonassa oli noin 20 upseeria, 40 kapitulanttialiupseeria ja noin 200–250 asevelvollista.
Vuonna 1926 ilmestyneen vuoden 1927 Radiokalenterin mukaan radiopataljoonalla oli yleisradioasema Helsingissä. Muita vuoden 1926 yleisradioasemia Suomessa olivat suojekuskuntain yliesikunnan asema Helsingissä, Keski-Suomen Radioyhdistyksen asema Jyväskylässä, Lahden Radioharrastajien asema Lahdessa, Mellersta Österbottens Radioföreningin asema Pietarsaaressa, Porin Radioyhtyksen asema Porissa, Tampereen Radioyhdistyksen asema Tampereella, minkä lisäksi epäsäännöllisiä lähetyksiä oli vielä Hangon ja Mikkelin asemilta.