stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sid Melton

| Sid Melton |
| --- | --- |
 Sid Melton vuonna televisio-ohjelmassa The Danny Thomas Show (1963).
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1920
Kuollut: 2. marraskuuta 2011 (91 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sid Meltzer eli Melton (23. toukokuuta 1920 – 2. marraskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Melton syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ja esitti Alf Monroen roolin sarjassa Green Acres. Hänellä oli myös pitkä elokuvaura, jonka aikana hän esiintyi muun muassa elokuvissa Ilo irti (1949), Seikkailujen maailma (1951), Jerry kimonossa (1958), Lemmen tunnelissa (1958) ja Sheila Levine on kuollut ja elää New Yorkissa (1974).
Vuonna 2005 Melton osallistui 99-vuotiaana Alzheimerin tautiin kuolleen Eddie Albertin hautajaisiin muiden entisten Green Acres -tähtien, Mary Grace Canfieldin ja Frank Cadyn, kanssa. Hänen veljensä oli käsikirjoittaja Lewis Meltzer.
Aiheesta muualla

Sid Melton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sid Melton NNDB. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
* Sid Melton. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 8.6.2020. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
Samoded

| Samoded Самодед |
| --- | --- |
 Vaimugajoki ja Samodedin metsäteollisuuden jäänteitä.
 Samoded
 Koordinaatit: 63°36′44″N, 40°30′45″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Arkangelin alue
Piiri:  Plesetskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 105,35 km²
Väkiluku (2012):  1 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Samoded (ven. Самоде́д) on maaseututaajama ja maalaiskunta Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Se sijaitsee Jemtsan sivujoen Vaimugan varrella 100 kilometriä Plesetskistä pohjoiseen. Asukkaita on 1 500 henkeä (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Samodedin kunnan pinta-ala on 1 105,35 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Plesetskin piirin Obozerskin ja pohjoisessa Holmogorskojen kuntiin sekä idässä Arkangelin alueen Holmogoryn ja lännessä Onegan piireihin. Pinta-alasta 97,8 % on metsää.
Kunnan alueella virtaavat Vaimuga, Kjama, Kenga ja Levaška -joet. Suurin järvi on Kengozero. Seudulla on paljon soita ja karsti-ilmiöitä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora. Kunnassa sijaitsee suuri osa Permilovon rauhoitusalueesta.
Taajaman asukasluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 570 | 4 522 | 3 856 | 3 072 | 2 004 | 1 518 |
Historia

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1926 perustetusta sahan työläisasutuksesta. Sen nimenä oli aluksi Permilovo. Myöhemmin se nimettiin Venäjän sisällissotaan osallistuneen Grigori Samodedin mukaan. Samodedillä oli kaupunkimaisen taajaman status vuoteen 2013 saakka.
Liikenne, talous ja palvelut

Samodedin kautta kulkee Obozerskin ja Arkangelin välinen rautatie, jolla on Permilovon asema. Taajama sijaitsee myös Arkangelin ja Kargopolin välisen asfaltoidun maantien varrella. Sieltä on linja-autoyhteys Plesetskiin. Samodedin kautta kulkevat myös kaukoliikenteen linja-autot.
Kunnan pääelinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus sekä liikenne. Maataloutta edustavat yksityiset palstaviljelmät.
Taajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kerhotalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja.
Aiheesta muualla

Samodedin kunta Plesetskin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Sibelius (elokuva)

| Sibelius |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Timo Koivusalo
Käsikirjoittaja:  Timo Koivusalo
Tuottaja:  Timo Koivusalo
Säveltäjä:  Jean Sibelius
Kuvaaja:  Pertti Mutanen
Leikkaaja:  Jyrki Luukko   Timo Koivusalo
Pääosat:  Martti Suosalo, Heikki Nousiainen,   Miina Turunen,   Seela Sella
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Artista Filmi
Ensi-ilta:  12. syyskuuta 2003
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sibelius on vuonna 2003 julkaistu Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva säveltäjä Jean Sibeliuksesta. Elokuvassa seurataan Sibeliuksen elämää tämän lapsuudesta aina viimeisiin vuosiin saakka. Elokuvan alussa nähdään dokumenttifilmiä Sibeliuksen hautajaisista vuonna 1957.
Nuorempaa Sibeliusta näyttelee Martti Suosalo ja vanhaa Heikki Nousiainen. Aino Sibeliuksen roolisuoritus on jaettu nuoren Ainon Miina Turusen ja vanhemman Seela Sellan kesken. Martti Suosalo oli ollut keskeisessä osassa myös Koivusalon kahdessa edellisessä elämäkertaelokuvassa, joissa hän oli näytellyt Reino Helismaata ja Irwin Goodmania.
Koivusalo sai elokuvan tekemiseen luvan ja tukea Sibeliuksen perikunnalta, joka omistaa myös oikeudet säveltäjän musiikkiin. Elokuvan musiikkina on käytetty lähes pelkästään Sibeliuksen omia sävellyksiä. Orkesterina toimi Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti.
Sibelius oli 257 031 katsojallaan Suomessa vuoden 2003 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva.
Tuotanto

Kansantaiteilijoiden Rautavaara, Helismaa, Goodman jälkeen Koivusalo siirtyi valmistelemaan elokuvaa kansansäveltäjän asemaan nousseesta Jean Sibeliuksesta. Elokuvaa kuvattiin heinäkuusta 2002 tammikuuhun 2003 kaikkiaan 15 paikkakunnalla mukaan lukien Nakkila, Helsinki, Keuruu, Järvenpää, Naantali, Pori sekä Latvian Riika ja Italian Rapallo. Tuotantokustannukset olivat 1,315 miljoonaa euroa ja elokuva sai Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea 700 000 euroa. Elokuvan elokuvateatteri-ensi-ilta oli 12. syyskuuta 2003, mutta se esitettiin ensimmäistä kertaa Lahden Sibelius-festivaalilla 4. syyskuuta 2003.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martti Suosalo  | … |  nuori Jean Sibelius   |
|  Heikki Nousiainen  | … |  vanha Jean Sibelius   |
|  Miina Turunen  | … |  nuori Aino Sibelius   |
|  Seela Sella  | … |  vanha Aino Sibelius   |
|  Vesa Vierikko  | … |  Robert Kajanus   |
|  Raimo Grönberg  | … |  Martin Wegelius   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Akseli Gallen-Kallela   |
|  Tapani Kalliomäki  | … |  Armas Järnefelt   |
|  Kunto Ojansivu  | … |  Adolf Paul   |
|  Rea Mauranen  | … |  Maria Sibelius   |
|  Petri Lairikko  | … |  Axel Carpelan   |
|  Kirsi Tarvainen  | … |  Linda Sibelius    |
|  Christian Sandström  | … |  Christian Sibelius   |
|  Erkki Ruokokoski  | … |  Pehr-setä   |
|  Olavi Niemelä  | … |  George Becker   |
|  Risto Kaskilahti  | … |  Sigurd Wettenhovi-Aspa   |
|  Hannu Kivioja  | … |  Ferruccio Busoni   |
|  Ritva Jalonen  | … |  Pauline Lucca   |
|  Paavo Liski  | … |  Konni Zilliacus   |
|  Susanna Palin  | … |  Saimi Järnefelt   |
|  Eija Nousiainen  | … |  Elisabeth Järnefelt   |
|  Konsta Hannonen  | … |  Juhani Aho   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Eino Leino   |
|  Lars Svedberg  | … |  Santeri Levas   |
|  Eveliina Puhakka  | … |  Sibeliuksen tytär   |
|  Johanna Puhakka  | … |  Sibeliuksen tytär   |
|  Pauliina Puhakka  | … |  Sibeliuksen tytär   |
|  Aliisa Kuivasto  | … |  Sibeliuksen tytär   |
|  Veera Välimäki  | … |  Sibeliuksen tytär   |
Sirankypärähokko

| Sirankypärähokko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Hokot Cracidae
Suku::  Kypärähokot Pauxi
Laji::  koepckeae
Kaksiosainen nimi
 Pauxi koepckeae  Weske & Terborgh, 1971 

Katso myös
   Sirankypärähokko Wikispeciesissä   Sirankypärähokko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Sirankypärähokko  (Pauxi koepckeae) on hokkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Perussa. Sitä on aiemmin pidetty perunkypärähokon (Pauxi unicornis) alalajina. Laji sai tieteellisen nimensä vuonna 1971 Maria Koepcken kunniaksi..
Sirankypärähokko  voi kasvaa 85–95 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Höyhenpeite on  sinisenkiiltävän musta. Pyrstön pää ja yläperä ovat väriltään valkoiset. Jalat ovat tavallisesti vaaleanpunaiset, mutta pesimäkaudella uroksilla kellertävät. Sirankypärähokan nokka on melko kookas ja väriltään kirkkaanpunainen. Nokan tyvessä on sininen litteä, pyöreämuotoinen luulevy. Nämä ovat tärkeimmät tuntomerkit, joilla lajin voi erottaa perunkypärähokosta, jonka nokka on oranssi ja luulevy isompi.
Sirankypärähokkoa tavataan vain Cerros del Siran alueella Huánucossa, Keski-Perussa. Lajin kokonaiskannan arvioidaan olevan alle 400 yksilöä, ja on todisteita sen määrän vähenemisestä.
Sirankypärähokko elää pilvimetsissä yli kilometrin korkeudella.
Siikaisten helluntaiseurakunta

| Siikaisten helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Perustettu:  1936
Pääkirkko:  Lauttijärventie 1 D 29810 Siikainen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siikaisten helluntaiseurakunta on Siikaisissa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1936. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten lisäksi Elämän leipä -tilaisuudet, rukouskokoukset, päiväkokoukset, ystäväpiiri, Sanan valossa -illat, raamattupiirit ja telttakokoukset.
Historia

Helluntaiherätyksen toiminta Siikaisissa sai alkunsa syyskuussa 1933 Otamolla järjestetyssä helluntaikokouksessa. Kokouksia jatketiin myös lokakuussa. Ensimmäinen kastetilaisuus pidetttiin Heikkilän Vatajassa 15. heinäkuuta 1934. Tuolloin kastettiin 12 uskoon tullutta. Kastetilaisuudet vetivät paljon kansaa ja ensimmäisessä tilaisuudessa oli paikalla noin 2500 ihmistä.
Helluntaiherätyksen kokoukset keräsivät paljon väkeä ja myös vastustus oli ankaraa. Siikaisten seurakunta järjestäytyi 19. huhtikuuta 1936. Sotien jälkeen Pomarkun herätys ulottui myös Siikaisiin.
Sillihai

| Sillihai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Sillihaikalat Lamniformes
Heimo::  Sillihait Lamnidae
Suku::  Lamna
Laji::  nasus
Kaksiosainen nimi
 Lamna nasus  Bonnaterre, 1788 
 Sillihain levinneisyys
Katso myös
   Sillihai Wikispeciesissä   Sillihai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sillihai (Lamna nasus) on suurikokoinen hailaji ja yksi nopeimmista haista. Sillihai on piikkihain ohella ainoa Suomessa tavattu hailaji.
Sillihain liha on arvostettu ruoka-aine, ja laji on taloudellisesti tärkeä kalateollisuudelle. Varsinkin keitoksi laitettavista evistä maksetaan paljon.
Itämerellä sillihaita kulkeutuu satunnaisesti suolapulssien mukana. Yksi yksilö on tavattu 1940-luvulla raahelaisen kalastajan verkosta kuolleena.
Sillihain kannat ovat monin paikoin vähentyneet ylikalastuksen takia. Siksi sitä on ehdotettu suojeltavaksi. YK:n CITES-kokouksessa vuonna 2007 se jätettiin suojelun ulkopuolelle muun muassa suurten kalastusmaiden Norjan, Japanin ja Kiinan vastustuksen vuoksi. Vuonna 2013 sillihai pääsi CITES-suojelun piiriin.
Ulkonäkö ja koko

Sillihai on sukkulanmuotoinen hai jolla on suuret tummat silmät ja pienet hampaat. Sen selkäpuoli on tummanharmaa, vatsapuoli valkoinen. Se kasvaa tyypillisesti noin 175 cm pitkäksi.
Sirkusprinsessa

Sirkusprinsessa on Emmerich Kálmánin säveltämä operetti vuodelta 1926. Libreton kirjoittivat Julius Brammer ja Alfred Grünwald. Siinä on kolme näytöstä, joista kaksi ensimmäistä sijoittuvat Pietariin, kolmas hotelliin Wienissä.
Sirakorola

| Sirakorola |
| --- | --- |
 Sirakorola
 Koordinaatit: 13°17′9″N, 7°34′16″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Koulikoron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  987 km²
Väkiluku (2009):  36 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sirakorola on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa 50 kilometriä Koulikorosta pohjoiseen. Kunnassa on 36 000 ja keskuskylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Sirakorolan kunnan pinta-ala on 987 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Koulikoron piirin Tougounin, etelässä Méguétanin, Doumban ja Koulan, lännessä Kolokanin piirin Nonkonin ja Massantolan sekä pohjoisessa Banamban piirin Benkadin, Banamban ja Duguwolowulan kuntiin.
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat Mandinguevuorten reuna-alueen kukkulat. Pysyviä vesistöjä ei ole. Luonnonvarainen kasvillisuus on heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu 55 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, soninkeja ja fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.
Sirakorolan kautta kulkee Koulikoron ja Banamban välinen maantie RN27. Seudun pääelinkeino on maatalous. Keskuskylässä pidetään viikoittain tärkeät markkinat.
Shimanto (Kōchi)

| Shimanto (四万十市) |
| --- | --- |
 Näkymä Shimantoon
 lippu:  Symboli
 Shimanton sijainti Kōchin prefektuurissa
 Shimanto
 Koordinaatit: 32°59′29″N, 132°56′01″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Kōchin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  632,29 km²
Väkiluku (10/2019):  33 693
 – Väestötiheys:  53,3 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Paju
 – Kukka:  Japaninsinisade
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 – Kala:  Aju
 
 http://www.city.shimanto.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shimanto (jap. 四万十市, Shimanto-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Tyynenmeren Tosanlahteen laskevan Shimantojoen ala- ja keskijuoksulla. Pohjoisessa se rajautuu Ehimen prefektuuriin. Shimantossa on 33 693 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 632,29 neliökilometriä.
Shimanto on hallinnollisena yksikkönä suhteellisen uusi: kaupunki perustettiin vuonna 2005 liitämällä yhteen Nakamuran kaupunki ja Nishi-Tosan kyläkunta. Asutus alueella on vanhaa, ja sieltä on löydetty muun muassa kofun-hautakumpuja ja muita historiallisia jäänteitä. Vuonna 1468 Nakamuraan pakeni Kiotosta Ōnin-sotaa ministeri Ichijō Norifusa, joka rakensi paikalle kaupungin Kioton mallin mukaan. Siitä Nakamura sai lempinimen ”pikku-Kioto”. 1600-luvun lopulta lähtien alue oli Tosan daimiokunnan suorassa hallinnassa. Merkittäviä elinkeinoja Shimantossa ovat esimerkiksi riisin, vihannesten ja hedelmien viljely sekä metsätalous.
Shimanton nähtävyksiin kuuluvat Fuba Hachiman-gūn pyhäkkö, jonka päähalli on nimetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, Taihei-jin temppeli ja Shimanton sudenkorentopuisto. Kurosonjoen yläjuoksulla on säilynyt luonnontilaista japaninpyökkimetsää. Shimantoa palvelevat Tosa Kuroshio -rautatie ja JR Shikokun Yodo-linja.
Kuvia

Shimanto ilmasta
Fuba Hachiman-gū
Shimantojoki
Nakamuran rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shimanto Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Mise-en-scène

Mise-en-scène [mizɑ̃sɛn] eli näyttämöllepano on teatteri- ja elokuvataiteen termi. Elokuvaan sovellettuna se tarkoittaa kaikkea, mitä lavalla tai kamerassa näkyy kuten lavastusta, valaistusta sekä näyttelijöitä ja heidän liikkeitään. Esimerkiksi Robert Wienen ekspressionistista tyylisuuntaa edustavassa elokuvassa Tri Caligarin kabinetti (1919) näyttämöllepanon luomalla vääristyneellä todellisuudella ilmennetään päähenkilön mielenmaisemaa.
Series 60

Series 60 (lyh. S60) oli matkapuhelinten käyttöliittymä ja sovellusalusta. Sen on kehittänyt Nokia, joka lisensoi sitä myös muille matkapuhelinvalmistajille. S60 on rakennettu Symbian -käyttöjärjestelmän päälle.
S60:n nimi oli ennen Nokian yleisen käyttöliittymäkäytännön mukaisesti Series 60, mutta marraskuussa 2005 virallinen nimi lyhennettiin muotoon S60. Myös uusi logo julkistettiin samalla.
Vuoden 2008 lopulla Symbian oli älypuhelinten suosituin käyttöjärjestelmä 47 prosentin markkinaosuudella.
Versiot

S60:stä on monia eri versioita. Uusin versio on 5th Edition, jossa on tuki kosketusnäytöille ja suuremmille näyttötarkkuuksille.
S60 2nd Edition
S60 2nd Edition julkistettiin vuonna 2003 ja oli ensimmäistä kertaa käytössä Nokia 6600 -puhelimessa. Myöhemmin ominaisuuksia lisättiin kolmella Feature Pack -paketilla: Feature Pack 1 toi paremman verkkoselaimen ja tuen EDGE-verkoille, Feature Pack 2 tuen WCDMA-verkoille ja Feature Pack 3 tuen suuremmille näytön resoluutioille.
S60 3rd Edition
S60 3rd Editionin uudistuksiin kuuluvat parannettu turvallisuus ja muokattavuus. Lisäksi panostusta on suunnattu multimediaominaisuuksiin (uusi musiikkisoitin ja helpommat yhteydet tietokoneeseen) ja yrityskäytössä tarvittaviin asioihin (parannettu kalenteri, sähköposti ja tietojen synkronointi).
3rd Edition rikkoo täysin binääriyhteensopivuuden edellisten versioiden kanssa. Binääriyhteensopivuus on rikottu uuden turvallisuusjärjestelmän takia, joka vaatii kaikkien sovellusten olevan allekirjoitettuja. Allekirjoituksen tasosta riippuen sovellus saa erilaisia kykyjä (engl. capabilities), joiden avulla se voi käyttää käyttöjärjestelmän eri toimintoja. Osan kyvyistä saa kehittäjä allekirjoittamalla sovelluksen itse, mutta monimutkaisempiin toimintoihin tarvitaan ns. Symbian Signed -ohjelman läpikäynti. Pieni osa kyvyistä on rajattu vain operaattorin tai valmistajan allekirjoitusten saataville.
Feature Pack 1 tuo uusia ominaisuuksia kuten langattomien ohjelmistopäivitysten tuen sekä tuen standardille pikayhteystoiminnolle. Lisäksi verkkoselainta on jälleen parannettu, käyttöliittymän muokattavuutta lisätty ja toimivuutta ripeytetty.
Feature Pack 2 lisää mm. Web Run-Time (WRT)-widgetit eli xml/html/js -pohjaiset applikaatiot.
S60-versiot ja -laitteet

Taulukossa on listattu kunkin S60-versiota käyttävät puhelinlaitteet sekä S60:n alla oleva Symbian-versio, jolle S60-versio perustuu.
| S60-editio | S60- versionumero | Symbian OS -versionumero | Laitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| S60, versio 0.9 | 0.9 | 6.1 |  Nokia 7650 |
| S60 1st Edition | 1.2 | 6.1 |  Nokia 3600  Nokia 3620  Nokia 3650  Nokia 3660  Nokia N-Gage  Nokia N-Gage QD  Sendo X  Sendo X2  Siemens SX1 |
| S60 2nd Edition | 2.0 | 7.0s |  Lenovo P930  Nokia 6600  Panasonic X700  Panasonic X800  Samsung SGH-D720  Samsung SGH-D730 |
| S60 2nd Edition, Feature Pack 1 | 2.1 | 7.0s |  Nokia 3230  Nokia 6260  Nokia 6620  Nokia 6670  Nokia 7610 |
| S60 2nd Edition, Feature Pack 2 | 2.6 | 8.0a |  Nokia 6630  Nokia 6680  Nokia 6681  Nokia 6682 |
| S60 2nd Edition, Feature Pack 3 | 2.8 | 8.1a |  Nokia N70  Nokia N72  Nokia N90 |
| S60 3rd Edition | 3.0 | 9.1 |  Nokia 3250  Nokia 5500  Nokia E50  Nokia E60  Nokia E61  Nokia E61i  Nokia E62  Nokia E65  Nokia E70  Nokia N71  Nokia N73  Nokia N77  Nokia N80  Nokia N91  Nokia N91 8GB  Nokia N92  Nokia N93  Nokia N93i |
| S60 3rd Edition, Feature Pack 1 | 3.1 | 9.2 |  Nokia 5700 XpressMusic  Nokia 6110 Navigator  Nokia 6120 classic  Nokia 6121 classic  Nokia 6124 classic  Nokia 6290  Nokia E51  Nokia E63  Nokia E66  Nokia E71  Nokia E90 Communicator  Nokia N76  Nokia N81  Nokia N81 8GB  Nokia N82  Nokia N95  Nokia N95 8GB |
| S60 3rd Edition, Feature Pack 2 | 3.2 | 9.3 |  Nokia 5320 XpressMusic  Nokia 5630 XpressMusic  Nokia 6210 Navigator  Nokia 6220 classic  Nokia 6650  Nokia 6710 Navigator  Nokia 6730 Classic  Nokia 6760 slide  Nokia E5  Nokia E75  Nokia N78  Nokia N79  Nokia N85  Nokia N96  Nokia C5-00 |
| S60 5th Edition (Myöhemmin Symbian^1) |  | 9.4 |  Nokia 5228  Nokia 5230  Nokia 5235 Comes With Music  Nokia 5530 XpressMusic  Nokia 5800 Navigation  Nokia 5800 XpressMusic  Nokia C5-03  Nokia C6-00  Nokia N97  Nokia N97 mini Comes With Music  Samsung i8910 Omnia HD  Sony Ericsson Satio |
Aiheesta muualla

http://www.symbian.com/
http://www.nokia.com/
http://www.forum.nokia.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokian alustat
| --- | --- |
Käyttöjärjestelmät:   Maemo  MeeGo  Nokia Asha Platform  Nokia X Platform  Smart Feature OS  Symbian 
Ohjelmistokehykset:   Series 30  Series 30+  Series 40  Series 60 (N-Gage)  Series 80  Series 90 
Muita artikkeleita:   Accredited Symbian Developer  Carbide.c++  Qt  Symbian Foundation
Sinilakkimaluri

| Sinilakkimaluri |
| --- | --- |
 Sinilakkimaluri alhaalla
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Malurit Maluridae
Suku::  Sipodotus
Laji::  wallacii
Kaksiosainen nimi
 Sipodotus wallacii  Gray, 1862 
Katso myös
   Sinilakkimaluri Wikispeciesissä   Sinilakkimaluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinilakkimaluri (Sipodotus wallacii) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinilakkimaluria tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Satelliittikonstellaatio

GPS-konstellaation toimintaa havainnollistava animaatio. Maa-aseman havaittavissa on ajanhetkestä riippuen 5–10 satelliittia.
Satelliittikonstellaatio on ryhmä satelliitteja, joita käytetään yhtenä järjestelmänä. Yksittäisestä satelliitista poiketen konstellaatiolla voidaan saavuttaa maailmanlaajuinen peittoalue, kun joku konstellaation satelliiteista on aina nähtävillä mistä tahansa maanpinnan pisteestä.
Satelliittikonstellaatioita ei tule sekoittaa satelliittiklustereihin, joissa satelliitit liikkuvat erittäin lähellä toisiaan lähes identtisillä radoilla, tai satelliittiperheisiin (esim. Landsat, geostationaariset tietoliikennesatelliittiperheet), joita ei käytetä konstellaatioista poiketen yhtenä laajempana järjestelmänä.
Käytössä olevia ja suunniteltuja konstellaatioita

GPS
Glonass
Galileo
Iridium
Sirius Satellite Radio
Starlink
OneWeb
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Satelliittikonstellaatio Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Satellite constellation
Käännös suomeksi
Sinilakkimonarkki

| Sinilakkimonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Tyynenmerenmonarkit Myiagra
Laji::  azureocapilla
Kaksiosainen nimi
 Myiagra azureocapilla  Layard, 1875 
Katso myös
   Sinilakkimonarkki Wikispeciesissä   Sinilakkimonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinilakkimonarkki (Myiagra azureocapilla) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinilakkimonarkkia tavataan vain Taveunin saarella Fidžissä. Sen lajimäärää ei tunneta, mutta sen vähenevän trendin takia se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Morgan Fairchild

| Morgan Fairchild |
| --- | --- |
 Morgan Fairchild vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Patsy Ann McClenny
Syntynyt: 3. helmikuuta 1950 (ikä 74) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Jack Calmes (1967–1973)
Aiheesta muualla
morganfairchild.com
IMDb 
Elonet
Morgan Fairchild (oik. Patsy Ann McClenny; s. 3. helmikuuta 1950 Dallas, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Oikealta nimeltään hän on Patsy Ann McClenny. Hän valitsi taiteilijanimensä etunimen brittiläisen vuonna 1966 julkaistun elokuvan Morgan – toivoton tapaus mukaan. Hän näytteli teatterissa New Yorkissa, kunnes sai roolin televisiosarjassa Search for Tomorrow. Fairchildin myöhempiin televisiorooleihin kuuluvat muun muassa Jenna Wade Dallasissa ja Chandlerin äiti Nora Tyler Bing Frendeissä.