stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
New Horizons
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASAn New Horizons -sivu (englanniksi)
New Horizonsin kotisivut (englanniksi)
NASAn infopaketti lehdistölle (englanniksi)
Overview of the New Horizons Science Payload (englanniksi)
Plutosta otetut kuvat NASA:n sivuilla (englanniksi)
New Horizons -luotain kokoonpanohallissa.
Animaatio New Horizonin lentoradasta laukaisusta vuoden 2030 loppuun.
    New Horizons  ·   Arrokoth ·   Pluto  ·   Jupiter  ·   APL ·   Maa
Atlas V 551 -kantoraketti, hyötykuormana New Horizons -luotain.
New Horizons -luotaimen ottama yhdistelmäkuva Jupiterista (infrapunaväreissä) sekä sitä kiertävästä Io-kuusta (suunnilleen luonnollisen värisenä)
LORRI-kameran kuva Arrokothista 28 000 kilometrin päästä noin 30 minuuttia ennen lähintä ohitusta.
Kharon-kuu (vasemmalla) ja Pluto (oikealla) New Horizons -luotaimen kuvaamana 9. heinäkuuta 2015. Kuva on yhdistelmä LORRI- ja Ralph-instrumenttien kuvista.
New Horizons -luotaimen 11. heinäkuuta 2015 ottama yhdistelmäkuva Plutosta, jossa LORRI-instrumentin mustavalkokuvaan on yhdistetty Ralph-instrumentin tallentama väridata.
Tšukotka

| Tšuktšien autonominen piirikunta Чукоткакэн автономныкэн округ Чуко́тский автоно́мный о́круг |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Tšukotkan sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 64.733°N, 177.517°E 
Valtio:   Venäjä
Federaatiosubjekti:  Tšukotka
Perustettu:  10. joulukuuta 1930
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Anadyr (13 045 as.)
 – suurin kaupunki:  Anadyr
 – kuvernööri:  Roman Kopin (2008-)
Pinta-ala:  721 481 km²
Väkiluku (2010)  ():  50 526
 – väestötiheys:  0,07 as./km²
Kielet:  tšuktši ja venäjälähde?
BKT (2010):  41 974,2 milj. RUB (eli 0,11 % Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  830 745 RUB,  noin 20 351 EUR (eli 317 % Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+12 (MSK+9)
Symbolit:  
 – lippu:  Tšukotkan lippu
 – vaakuna:  Tšukotkan vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  87
 – ISO 3166:  RU-CHU
 
www.chukotka.org
Tšukotka, Tšuktšien autonominen piirikunta, Tšuktšia tai Tšuktšimaa (ven. Чуко́тка, Tšukotka, Чуко́тский автоно́мный о́круг, Tšukotski avtonomnyi okrug, tšuktšiksi Чукоткакэн автономныкэн округ, Tšukotkaken avtonomnyken okrug) on Venäjään kuuluva laaja autonominen piirikunta Aasian koillisnurkassa, Venäjän kaukoidässä.
Maantiede

Tšuktšien autonominen piirikunta Aasian koillisosassa
Tšuktšien autonominen piirikunta rajoittuu pohjoisessa Jäämereen kuuluviin Itä-Siperian mereen ja Tšuktšimereen, lännessä Sahaan, etelässä Magadanin alueeseen ja Kamtšatkan aluepiiriin, kaakossa Beringinmereen ja sen Anadyrinlahteen sekä idässä Beringinsalmeen, joka erottaa sen Alaskasta. Piirikunnan alueella sijaitsee Aasian itäisin kohta, Dežnjovinniemi.
Piirikunta on pinta-alaltaan laaja (noin 721 500 km²). Se kattaa 4,2 % prosenttia koko Venäjän pinta-alasta ja on yli kaksi kertaa Suomen kokoinen. Alue käsittää Tšuktšien niemimaan ja siitä mantereelle päin olevan alueen sekä Longinsalmen mantereesta erottaman Wrangelinsaaren. Wrangelinsaari on suojeltu ja kuuluu Unescon maailmanperintöluettelon kohteisiin. Beringinsalmen keskellä olevista Diomedesaarista suurempi eli Ratmanovinsaari kuuluu Tšukotkaan, mutta neljän kilometrin päässä sijaitseva pienempi saari on osa Yhdysvaltoja.
Maantiede > Maastonmuodot ja vesistöt

Tšukotkan keskiosa, Anadyrin ja sen sivujokien ympärillä, on alankoa. Muut osat ovat pääasiassa vuoristoista tundraa. Piirikunnan kaakkoisosaa hallitsevat Korjakkien ylänkö ja pohjoisessa kohoava Tšuktšien ylänkö (Anadyrvuoristo) korkeimmillaan 1 843 metriin. Lisäksi alueen länsiosassa on Kolymavuoristo, joiden korkein kohta Tšukotkan alueella on 1 853 metriä.
Piirikunnan alueella virtaa monia jokia. Näistä merkittävin on Beringinmereen laskeva Anadyr (1 145 km) lisäjokineen maan keskiosassa. Alueen länsiosassa virtaavat puolestaan Sahan puolella olevan Kolyman itäiset sivujoet: Omolon, Oloi ja Bolšoi. Lisäksi alueen kaakkois- ja pohjoisosissa on useita pienempiä jokia.
Maantiede > Kasvisto ja ilmasto

Tšuktšia on pääasiassa tundraa. Vain Anadyrin laaksossa ja alueen lounaisosassa on lehtikuusta ja sembramäntyä kasvavaa havumetsää.
Alueella sataa varsin vähän. Vuotuinen sademäärä on pohjois- ja koillisosassa alle 125 mm ja eteläosassa 125–250 mm.
Maantiede > Suojelualueet

Luonnonsuojelualueista merkittävimpiin kuuluvat Wrangelinsaaren luonnonpuisto ja Lebedinyin suojelualue (3 900 km²). Vuonna 1976 perustettu Wrangelinsaaren luonnonpuisto kattaa suoja-alueineen kaikkiaan 56 616 neliökilometrin suuruisen alueen, johon kuuluu varsinaisen Wrangelinsaaren lisäksi siitä noin 65 kilometriä itään sijaitseva Herald (ven. o. Геральд, nimetty HMS Herald -aluksen mukaan 1849) ja näitä ympäröivä 12 meripeninkulman merialue.
Historia

Neuvostoliitossa Tšukotka kuului osana Magadanin alueeseen, mutta Tšukotka julistautui eronneeksi siitä vuonna 1991. Venäjä hyväksyi tämän irtautumisen 1993.
Väestö

Tšukotkan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 50 526 (2010). Piirikunnan väkiluku on vähentynyt rajusti Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, kun muuttaminen on tullut vapaammaksi.
Väestö > Asukasluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Tšukotkan ja sen eräiden suurimpien taajamien väkiluvun kehitystä vuosien 1959–2010 väestönlaskentojen mukaan. Taulukossa käytetty merkintää ”ktt” tarkoittaa kaupunkityyppistä taajamaa.
| Vuosi | Tšukotkan väestö | Tšukotkan kaupunkilaiset | Anadyrin  piirin ja kaupungin asukasluku | Bilbinon ja Pevekin asukasluvut | Tšukotkan maaseutu- väestö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | 46 689 | 29 045 | piiri 8 190 (josta Anadyr 5 859) | Bilibinon ktt 635, Pevekin ktt 5 752 | 17 644 |
| 1970 | 101 184 | 69 968 | piiri 22 155 (josta Anadyr 7 703) | Bilibinon ktt 10 693, Pevekin kaupunki 10 528 | 31 216 |
| 1979 | 132 859 | 92 801 | piiri 20 831 ja Anadyr 12 241 | Bilibinon ktt 12 711, Pevekin kaupunki 11 060 | 40 058 |
| 1989 | 157 528 | 114 239 | 40 475 (josta Anadyr 17 094) | Bilibinon ktt 15 558, Pevekin kaupunki 12 915 | 43 289 |
| 2002 | 53 824 | 35 869 | piiri 8 007 ja Anadyr 11 038 | Bilibinon kaupunki 6 181, Pevekin kaupunki 5 206 | 17 955 |
| 2010 | 50 526 | 32 734 | piiri 9 436 ja kaupunkipiirikunta 13 517 (josta Anadyr 13 045) | Bilibinon kaupunki 5 506, Pevekin kaupunki 4 162 | 17 792 |
Vuonna 2002 väestöstä oli venäläisiä 51,9 prosenttia, ukrainalaisia 9,2 prosenttia, tšuktšeja 23,5 prosenttia, eskimoita 2,85 prosenttia, eveenejä 2,6 prosenttia, tšuvantseja 1,77 prosenttia.
Piirikunnan väkiluvun vähentyminen on näkynyt myös kansallisuusjakaumassa, sillä pois muuttaneet ovat olleet pääasiassa slaavilaisia. Vielä vuonna 1989 väestöstä oli venäläisiä 66,1 prosenttia, ukrainalaisia 16,8 prosenttia ja pohjoisia alkuperäiskansoja 9,8 prosenttia (tšuktšeja 7,3 prosenttia, eskimoita 0,9 prosenttia, eveenejä) sekä valkovenäläisiä 1,9 prosenttia.
Hallinto ja aluejako

Tšukotkan kuvernööri on kesäkuusta 2008 lähtien ollut Roman Kopin. Häntä edelsi miljardööri Roman Abramovitš vuosina 2000–2008. Piirikunnalla on myös oma duuma (aluehallinnon elin).
Paikallishallintoa varten piirikunta on yhteen kaupunkipiirikuntaan (Anadyr) ja kuuteen kunnallispiiriin. Piirikunnassa on kolme kaupunkia (asukasluvut vuoden 2010 väestönlaskennasta): Anadyr (13 045 as.), Bilibino (5 506 as.) ja Pevek (4 162 as.). Tšukotkan kunnallispiirit (kuvan numeroinnin mukaisesti), niiden asukasluvut (2010) ja hallintokeskukset ovat:
1 – Anadyrin piiri (9 436 as., Ugolnyje Kopi)
2 – Bilibinon piiri (7 866 as., Bilibino)
3 – Iultinin piiri (5 587 as., Egvekinot)
4 – Providenijan piiri (3 923 as., Providenija)
5 – Tšaunin piiri (5 359 as., Pevek)
6 – Tšukotkan piiri (4 838 as., Lavrentija)
Aiempi Beringovskin piiri yhdistettiin Anadyrin piiriin ja Šmidtin piiri Iultinin piiriin vuonna 2008.
Talous

Piirikunnan osuus Venäjän vuoden 2010 bruttokansantuotteesta oli maan tilastokeskus Rosstatin mukaan 41,97 miljardia ruplaa. Vaikka tämä on vain 0,1 prosenttia koko maan kansantuotteesta, asukaskohtainen osuus on keskimäärin 830 745 RUB eli vuoden 2010 lopun vaihtokurssein noin 20 351 EUR. Taso on 317 prosenttia maan keskiarvosta ja korkeampi kuin esimerkiksi Moskovassa.
Alueella harjoitetaan kaivostoimintaa, joka tuottaa kivihiiltä ja kultaa. Lisäksi tuotetaan maakaasua. Alueella sijaitsee myös Bilibinon ydinvoimala. Kaivostoiminnan ohella tärkeitä ovat myös perinteiset elinkeinot, kuten poronhoito (puoli miljoonaa poroa), kalastus ja metsästys (mm. mursuja ja hylkeitä). Lisäksi harjoitetaan turkistarhausta ja karjanhoitoa sekä elintarviketeollisuutta.
Piirikunnassa ei ole rautateitä ja maanteitäkin on hyvin vähän. Merisatamista tärkeimmät ovat Pevek, Providenija, Anadyr, Egvekinot ja Beringovski.
Hansinsaari

Hansinsaari idästä
| --- | --- |
Muut nimet:  Tartupaluk
Sijainti:  Qikiqtaalukin alue Tanska/Kanada
Vesialue:  Kennedyn kanaali
Merialue:  Atlantti
Pinta-ala:  1,3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hansinsaari (engl. Hans Island, tansk. Hans Ø, ransk. Île Hans, inuktitutiksi Tartupaluk) on Tanskan ja Kanadan keskenään jakama asumaton 1,3 neliökilometrin kokoinen saari, joka sijaitsee Ellesmerensaaren ja Pohjois-Grönlannin välisessä Kennedyn kanaalissa.
Satelliittipaikannuksella toteutettujen kartoitusten mukaan valtioiden raja kulkisi saaren halki likimain sen keskikohdalta. Tanska ja Kanada kuitenkin kiistelivät saaresta useiden vuosikymmenien ajan. Maat allekirjoittivat 11. kesäkuuta 2022 sopimuksen saaren jakamisesta. Tanskan osuus siitä kuuluu tästedes hallinnollisesti Grönlannin autonomiseen alueeseen, Kanadan osuus Nunavutin territorioon.
Saaren ja sitä ympäröivien vesien omistamisesta ei ole voitu tähän asti odottaa suuria voittoja, mutta ilmaston lämpenemisen vuoksi Kennedyn kanaalin jää on sulamassa ja siitä tulee tärkeä osa Luoteisväylää, joka yhdistää Pohjois-Amerikan Aasiaan. Ennen kuin saaren jaosta päästiin sopimukseen, aluekiistan pelättiin kuumenevan, sillä alueen omistaminen tuo kansallisia etuja. Sieltä voi etsiä luonnonvaroja ja kalakantoja.
Saaren korkein kohta kohoaa 125 metriä merenpinnan yläpuolelle, ja sen läpimitta on noin 1 kilometri. Saaren läntinen osa kuuluu Kanadalle ja itäinen Grönlannille. Saari on nimetty grönlantilaisen oppaan Hans Hendrikin mukaan amerikkalaisen Charles Francis Hallin johtaman naparetken aikana vuosina 1871–1873.
Jäälauttojen saartama Hansinsaari ympyröitynä satelliittikuvassa.
Itä-Götanmaan lääni

| Itä-Götanmaan lääni |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Itä-Götanmaa, Närke, Småland ja Södermanland
Maakäräjäkunta:  Itä-Götanmaan läänin maakäräjäkunta
Pääkaupunki:  Linköping
Perustamisvuosi:  1634?
Hallinto:  
 – Maaherra:  Elisabeth Nilsson
Pinta-ala:  
 – Maa:  10 544,58 km²
Väkiluku:  431 075
 – Väestötiheys:  40,9 as./km²
Symbolit:  
 – Läänikirjain:  E
 – Läänikoodi:  05
 
 Lääninhallituksen sivut 
 Tilastotietojen lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan 1.1.2012. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Itä-Götanmaan läänin kunnat.
Lääninhallituksen toimitilat Linköpingissä.
Itä-Götanmaan läänin kunnat vuonnat 1952. Tämän jälkeen lääninraja on muuttunut. Osia Tjust-Edin ja Uknadalenin maalaiskunnista liitettiin lääniin Kalmarin läänistä 1970-luvun kuntauudistuksessa.
Itä-Götanmaan lääni (ruots. Östergötlands län) on lääni Vätternin ja Itämeren välissä Etelä-Ruotsissa. Se kattaa kokonaan Itä-Götanmaan maakunnan sekä pieniä osia Närkestä, Södermanlandista ja Smålandista. Läänin pääkaupunki on Linköping. Valtiopäivävaaleissa lääni muodostaa Itä-Götanmaan läänin vaalipiirin.
Vuonna 2007 läänissä oli 2 042,54 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 19,3 prosenttia läänin maapinta-alasta.
Läänijaon kehitys

Itä-Götanmaan lääni perustettiin vuonna 1634. Joskus sitä on kutsuttu pääkaupunkinsa mukaan Linköpingin lääniksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa läänin rajat säilyivät ennallaan. 1970-luvun kuntauudistuksessa läänin pinta-ala kasvoi hieman kaakossa.
Vaakuna

Vaakunaselitys: Punaisessa kentässä kultainen aarnikotka, jolla lohikäärmeen siivet ja häntä sekä sininen lohikäärmeen kieli ja varustukset, jokaisessa kilven kulmassa hopeinen ruusu. (Ruotsiksi I rött fält en gyllene grip med drakvinge och draksvans samt med blå draktunga och beväpning, i vart av sköldens hörn åtföljd av en ros i silver.)
Vaakuna vahvistettiin läänille vuonna 1972 ja se on sama kuin Itä-Götanmaan maakuntavaakuna. Lääniin kuuluu pienet osat naapurimaakunnista, mutta sen ei ole nähty aiheuttavan tarvetta muokata läänille toisenlainen vaakuna.
Maantiedettä

Läänin suurimmat taajamat
Itä-Götanmaan läänin poikki kulkee Götan kanava. Stenabohöjden Ydren kunnassa on läänin korkein piste, 327 metriä meren pinnan yläpuolella. Idässä lääni rajoittuu Itämereen, jonka saaristossa lääniin kuuluu noin 6 300 saarta. Itämeri muodostaa pitkiä lahtia sisämaahan; näitä lahtia ovat Bråviken, Slätbaken, Valdemarsviken ja Gamlebyviken. Linköping ja Norrköping ovat Ruotsin 6. ja 10. suurimmat taajamat, ja ne sijaitsevat 40 kilometrin etäisyydellä toisistaan. Jos tarkastellaan koko Linköpingin ja Norrköpingin kuntia, niin ne ovat Ruotsin 5. ja 8. suurimmat kunnat. Tämän väestökeskittymän ansiosta kunnat markkinoivat itseään yhdessä Ruotsin neljäntenä suurkaupunkialueena.
Maantiedettä > Suurimmat taajamat

Vuonna 2010 Itä-Götanmaan läänissä sijaitsi 93 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Linköping | &&&&&&&&&0104232.&&&&00104 232 |
| 2 | Norrköping | &&&&&&&&&&087247.&&&&0087 247 |
| 3 | Motala | &&&&&&&&&&029823.&&&&0029 823 |
| 4 | Finspång | &&&&&&&&&&012440.&&&&0012 440 |
| 5 | Mjölby | &&&&&&&&&&012245.&&&&0012 245 |
| 6 | Söderköping | &&&&&&&&&&&06992.&&&&006 992 |
| 7 | Åtvidaberg | &&&&&&&&&&&06859.&&&&006 859 |
| 8 | Ljungsbro | &&&&&&&&&&&06620.&&&&006 620 |
| 9 | Vadstena | &&&&&&&&&&&05613.&&&&005 613 |
| 10 | Malmslätt | &&&&&&&&&&&05214.&&&&005 214 |
Läänin pääkaupunkia vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo läänissä sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan läänissä asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus ja kierrätys, energiahuolto ja ympäristötoiminta sekä rakennustoiminta. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden toimiala on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 2,4 | 2,4 |
|   | jalostus | 24,1 | 23,9 |
|   | palvelut | 72,6 | 72,8 |
|   | tuntematon | 0,9 | 0,9 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 189 338 | 193 696 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 97,8 |  |
Valtiopäivävaalit

Itä-Götanmaan lääni kuuluu kokonaisuudessaan Itä-Götanmaan läänin vaalipiiriin. Vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa vaalipiirillä oli 14 kiinteää paikkaa (ruots. fasta mandat) valtiopäiville. Kiinteiden paikkojen lisäksi valtiopäivävaaleissa on koko maassa 39 tasauspaikkaa (ruots. utjämningsmandat), jotka jaetaan vaalipiirien kesken vasta vaalien jälkeen.
Yhteensä vaalipiiristä valittiin 15 valtiopäiväedustajaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien valtiopäivävaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 28,65 | 4 |
|   | Keskustapuolue | 6,28 | 1 |
|   | Liberaalit | 6,80 | 1 |
|   | Kristillisdemokraatit | 5,85 | 1 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 32,95 | 5 |
|   | Vasemmistopuolue | 5,09 | 1 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 7,59 | 1 |
|   | Ruotsidemokraatit | 5,31 | 1 |
|   | Muut | 1,49 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 15 |
Maakäräjäkunta

Itä-Götanmaan lääni kuuluu kokonaisuudessaan Itä-Götanmaan läänin maakäräjäkuntaan. Ruotsissa maakäräjäkunnat vastaavat pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi maakäräjäkunta huolehtii yleisesti liikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjäkunnat perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Maakäräjäkunnan valtuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Itä-Götanmaan lääni on jaettu seuraaviin 5 vaalipiiriin:
Linköping (30 kiinteää paikkaa)
Norrköping (27 kiinteää paikkaa)
Kinda Åtvid Valdemarsvik Söderköping (9 kiinteää paikkaa)
Ödeshög Ydre Boxholm Mjölby Vadstena (10 kiinteää paikkaa)
Motala Finspång (14 kiinteää paikkaa)
Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjäkunnan valtuustossa on yhteensä kaikkiaan 101 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjäkuntavaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 24,80 | 25 |
|   | Keskustapuolue | 5,73 | 6 |
|   | Liberaalit | 6,11 | 6 |
|   | Kristillisdemokraatit | 5,13 | 5 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 34,53 | 35 |
|   | Vasemmistopuolue | 4,97 | 5 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 6,46 | 7 |
|   | Ruotsidemokraatit | 3,48 | 4 |
|   | Muut | 8,80 | 8 |
|   | Yhteensä |  | 101 |
Muiden puolueiden äänistä Vrinnevilistan sai 7,42 %, mikä oikeutti 8 paikkaan maakäräjäkunnan valtuustossa. Muut puolueet saivat 1,38 % äänistä ja jäivät ilman paikkoja.
Läänin kunnat

1970-luvun kuntauudistusten jälkeen läänissä oli 12 kuntaa, mutta Vadstenan kunta erosi melko pian Motalan kunnasta takaisin omaksi kunnakseen. Nykyään Itä-Götanmaan lääniin kuuluu 13 kuntaa:
| Kuntakoodi | Kunta | Keskustaajama | Kunnan väkiluku (31> 12.2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| 0509 |  Ödeshögin kunta | Ödeshög | &&&&&&&&&&&05245.&&&&005 245 |
| 0512 |  Ydren kunta | Österbymo | &&&&&&&&&&&03666.&&&&003 666 |
| 0513 |  Kindan kunta | Kisa | &&&&&&&&&&&09799.&&&&009 799 |
| 0560 |  Boxholmin kunta | Boxholm | &&&&&&&&&&&05205.&&&&005 205 |
| 0561 |  Åtvidabergin kunta | Åtvidaberg | &&&&&&&&&&011517.&&&&0011 517 |
| 0562 |  Finspångin kunta | Finspång | &&&&&&&&&&020763.&&&&0020 763 |
| 0563 |  Valdemarsvikin kunta | Valdemarsvik | &&&&&&&&&&&07662.&&&&007 662 |
| 0580 |  Linköpingin kunta | Linköping | &&&&&&&&&0147334.&&&&00147 334 |
| 0581 |  Norrköpingin kunta | Norrköping | &&&&&&&&&0130623.&&&&00130 623 |
| 0582 |  Söderköpingin kunta | Söderköping | &&&&&&&&&&014043.&&&&0014 043 |
| 0583 |  Motalan kunta | Motala | &&&&&&&&&&041828.&&&&0041 828 |
| 0584 |  Vadstenan kunta | Vadstena | &&&&&&&&&&&07317.&&&&007 317 |
| 0586 |  Mjölbyn kunta | Mjölby | &&&&&&&&&&026073.&&&&0026 073 |
Väestönkehitys

| Itä-Götanmaan läänin väestönkehitys 1810–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1810 | 1810 |    | 163 320 | 163 320 |
| 1820 | 1820 |    | 172 546 | 172 546 |
| 1830 | 1830 |    | 187 609 | 187 609 |
| 1840 | 1840 |    | 206 625 | 206 625 |
| 1850 | 1850 |    | 222 484 | 222 484 |
| 1860 | 1860 |    | 240 917 | 240 917 |
| 1870 | 1870 |    | 254 265 | 254 265 |
| 1880 | 1880 |    | 267 133 | 267 133 |
| 1890 | 1890 |    | 266 619 | 266 619 |
| 1900 | 1900 |    | 279 449 | 279 449 |
| 1910 | 1910 |    | 294 179 | 294 179 |
| 1920 | 1920 |    | 305 742 | 305 742 |
| 1930 | 1930 |    | 309 911 | 309 911 |
| 1940 | 1940 |    | 316 994 | 316 994 |
| 1950 | 1950 |    | 347 537 | 347 537 |
| 1960 | 1960 |    | 357 601 | 357 601 |
| 1970 | 1970 |    | 382 674 | 382 674 |
| 1980 | 1980 |    | 392 789 | 392 789 |
| 1990 | 1990 |    | 403 011 | 403 011 |
| 2000 | 2000 |    | 411 345 | 411 345 |
| 2010 | 2010 |    | 429 642 | 429 642 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Mahdolliset aluejaotuksen muutokset saattavat heikentää tietojen vertailtavuutta eri vuosina.
Vuoden 2011 lopussa 15,9 prosenttia läänin väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 12,2 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan läänissä asui 5 731 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia läänin väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,5 prosenttia läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin läänissä asui 7 603 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,9 prosenttia läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 184 221 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,9 %
18–64-vuotiaat: 60,7 %
65 vuotta täyttäneet: 19,4 %
Väestönkehitys > Väestö maakunnittain

Itä-Götanmaan läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 431 075 asukasta, jotka jakaantuivat eri maakuntiin seuraavasti:
| Maakunta | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Itä-Götanmaa | 428 379 | 99,4 |
| Småland | 2 696 | 0,6 |
Itä-Götanmaan maakunta kuuluu lääniin kokonaan, mutta Småland vain osittain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsstyrelsen i Östergötlands län (ruotsiksi)
Östsvenska turistrådets besöksportal (ruotsiksi)
Regionförbundet Östsam (ruotsiksi)
Östergötland.info (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (saksaksi) (italiaksi) (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Östergötlands län
Itä-Götanmaan läänin kunnat
Ruotsin läänit
| --- | --- |
Nykyiset läänit:   Blekingen lääni  Gotlannin lääni  Gävleborgin lääni  Hallandin lääni  Itä-Götanmaan lääni  Jämtlandin lääni  Jönköpingin lääni  Kalmarin lääni  Kronobergin lääni  Länsi-Götanmaan lääni  Norrbottenin lääni  Skånen lääni  Södermanlandin lääni  Taalainmaan lääni  Tukholman lääni  Uppsalan lääni  Värmlannin lääni  Västerbottenin lääni  Västernorrlandin lääni  Västmanlandin lääni  Örebron lääni 
Lakkautetut läänit:   Göteborgin ja Bohusin lääni  Kristianstadin lääni  Malmöhusin lääni  Skaraborgin lääni  Tukholman kaupunki  Älvsborgin lääni 
Käännös suomeksi