stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 2014
Pohjoismaiset hiihtolajit

Sotšin olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat kuudessa eri maastohiihtolajissa. Mäkihypyssä miehillä oli kolme lajia ja naiset kilpailivat ensi kertaa olympialaisissa. Yhdistetyssä miehet kilpailivat kolmessa lajissa. Norja voitti seitsemän kultamitalia sekä Saksa ja Puola kolme. Norjalainen maastohiihtäjä Marit Bjørgen voitti kolme kultamitalia sekä sveitsiläinen Dario Cologna, puolalainen mäkihyppääjä Kamil Stoch ja norjalainen yhdistetyn hiihtäjä Jørgen Graabak kaksi.
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 13.–16.3. Harrachovissa, Tšekissä. Henkilökohtaisen kilpailun mitalistit olivat Saksan Severin Freund, Norjan Anders Bardal ja Slovenian Peter Prevc. Kovan tuulen vuoksi peruttiin henkilökohtaisen kilpailun kaksi viimeistä kierrosta ja koko joukkuekilpailu.
Tour de Ski 28.12.2013–5.1.2014 Saksassa, Sveitsissä ja Italiassa. Miesten kilpailun voitti Norjan Martin Johnsrud Sundby ja naisten kilpailun Norjan Therese Johaug.
Keski-Euroopan mäkiviikko 29.12.2013–6.1.2014 Saksassa ja Itävallassa. Kokonaiskilpailun voitti Itävallan Thomas Diethart 18,3 pisteen erolla maanmieheensä Thomas Morgensterniin. Diethart voitti kaksi osakilpailua sekä kokonaiskilpailussa kolmanneksi sijoittunut Sveitsin Simon Ammann ja Suomen Anssi Koivuranta yhden.
Maastohiihdon maailmancupin 2013–2014 kokonaiskilpailun voittivat norjalaiset Martin Johnsrud Sundby ja Therese Johaug.
Mäkihypyn maailmancupin 2013–2014 miesten kokonaiskilpailun voitti Puolan Kamil Stoch ja naisten Japanin Sara Takanashi.
Yhdistetyn maailmancupin 2013–2014 kokonaiskilpailun voitti Saksan Eric Frenzel.
Purjehdus

Olympialuokkien maailmanmestaruuskilpailut 12.–21.9. Santanderissa, Espanjassa.
Pyöräily

Italian ympäriajo 9.5.–1.6. Kilpailu alkoi Pohjois-Irlannin Belfastista. Voittaja oli Kolumbian Nairo Quintana 2.58 minuutin erolla maanmieheensä Rigoberto Urániin ja 4.04 minuutin erolla Italian Fabio Aruun.
Ranskan ympäriajo 5.–27.7. Kilpailu alkoi Englannin Leedsistä. Kilpailun voitti italialainen Vincenzo Nibali 7.37 minuutin erolla Ranskan Jean-Christophe Péraudiin ja 8.15 minuutin erolla Ranskan Thibaut Pinot'hon.
Espanjan ympäriajo 23.8.–14.9. Kilpailun voitti isäntämaan Alberto Contador 1.10 minuutin erolla britti Chris Froomeen ja 1.50 minuutin erolla Alejandro Valverdeen.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 21.–28.9. Ponferradassa, Espanjassa. Maantieajon mestaruuden voittivat Puolan Michał Kwiatkowski ja Ranskan Pauline Ferrand-Prévot sekä aika-ajon mestaruudet britti Bradley Wiggins ja Saksan Lisa Brennauer.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 26.2.–2.3. Calissa, Kolumbiassa. Ranskan François Pervis ja Saksan Kristina Vogel voittivat kolme kultamitalia.
Pöytätennis

Joukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 28.4.–5.5. Tokiossa, Japanissa. Kiina voitti sekä miesten että naisten mestaruuden.
Joukkueiden Euroopan-mestaruuskilpailut 24.–28.9. Lissabonissa, Portugalissa. Portugali voitti miesten ja Saksa naisten mestaruuden.
Ratsastus

Maailmanmestaruuskilpailut 23.8.–7.9. Ranskassa. Kaksinkertaisia maailmanmestareita ovat brittiläinen kouluratsastaja Charlotte Dujardin, saksalainen kenttäratsastaja Sandra Auffarth, alankomaalainen esteratsastaja Jeroen Dubbeldam ja yhdysvaltalainen reiningratsastaja Shawn Flarida.
Raviurheilu

Prix d’Amérique 26.1. Pariisissa. Voiton vei ruotsalainen, Örjan Kihlströmin ohjastama Maharajah.
Elitloppet 23.–25.5. Tukholmassa. Voiton vei ranskalainen, ruotsalaisen Björn Goopin ohjastama Timoko.
Rullakiekko

Maailmanmestaruuskilpailut 1.–7.6. Pardubicessa, Tšekissä. Loppuottelussa Suomi voitti Kanadan 6–2 ja pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Ruotsin 12–5.
Salibandy

Salibandyn miesten maailmanmestaruuskilpailut 5.–14.12. Göteborgissa, Ruotsissa. Loppuottelussa Ruotsi voitti Suomen 3–2. Pronssiottelussa Tšekki voitti Sveitsin 4–3.
Soutu

Maailmanmestaruuskilpailut 24.–31.8. Amsterdamissa, Alankomaissa. Uusi-Seelanti voitti kuusi kultamitalia.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailut 5.–12.7. Italiassa. Sveitsi voitti kolme kultamitalia, joita kaikkia oli voittamassa Judith Wyder.
Euroopan-mestaruuskilpailut 9.–16.4. Palmelassa, Portugalissa. Sveitsin Judith Wyder voitti kolme kultamitalia, joista kaksi henkilökohtaisilta matkoilta. Hänen maanmiehensä Daniel Hubmann voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia.
Maailmancupin kokonaiskilpailun voittivat Sveitsin Daniel Hubmann ja Ruotsin Tove Alexandersson.
Tiomila 3.–4.5. Eksjössä, Ruotsissa. Miesten viestin voitti suomalainen Kalevan Rasti ja naisten viestin tanskalainen OK Pan Århus.
Jukolan viesti 14.–15.6. Kuopiossa, Suomessa. Miesten Jukolan voitti Kalevan Rasti kolmannen peräkkäisen kerran ja naisten Venlojen viestin OK Pan Århus toisen peräkkäisen kerran.
Taitoluistelu

Sotšin olympialaisissa kilpailtiin viidessä eri lajissa. Venäjä saavutti kolme kultamitalia, kun Adelina Sotnikova voitti naisten kilpailun ja Tatjana Volosožar / Maksim Trankov pariluistelun ja voitto tuli myös joukkuekilpailussa. Japanin Yuzuru Hanyū voitti miesten kilpailun ja yhdysvaltalaispari Meryl Davis / Charlie White jäätanssin.
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 24.–30.3. Saitamassa, Japanissa. Maailmanmestaruuden voittivat isäntämaan Yuzuru Hanyū ja Mao Asada, pariluistelussa Saksan Aljona Savchenko / Robin Szolkowy sekä jäätanssissa Italian Anna Cappellini / Luca Lanotte.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 13.–19.1. Budapestissa, Unkarissa. Mestareita olivat Espanjan Javier Fernández, Venäjän Julija Lipnitskaja, Venäjän Tatjana Volosožar / Maksim Trankov sekä Italian Anna Cappellini / Luca Lanotte.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut 4.–5.4. Courmayeurissa, Italiassa. Suomalaisjoukkueista Marigold IceUnity voitti kultaa ja Rockettes saavutti pronssia. Hopealle sijoittui kanadalainen Nexxice.
Tennis

Australian avoin turnaus 13.–26.1. Melbournessa. Miesten kaksinpelin loppuottelussa sveitsiläinen Stanislas Wawrinka voitti espanjalaisen Rafael Nadalin 3–1 ja naisten kaksinpelin loppuottelussa kiinalainen Li Na slovakialaisen Dominika Cibulkováin 2–0.
Ranskan avoin turnaus 25.5.–8.6. Pariisissa. Kaksinpelien loppuotteluissa Rafael Nadal voitti serbialaisen Novak Đokovićin 3–1 ja venäläinen Marija Šarapova romanialaisen Simona Halepin 2–1. Nadalille mestaruus on ennätyksellisesti yhdeksäs.
Wimbledonin turnaus 23.6.–6.7. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Novak Đoković voitti sveitsiläisen Roger Federerin 3–2 ja naisten kaksinpelin loppuottelussa tšekkiläinen Petra Kvitová kanadalaisen Eugenie Bouchardin 2–0.
Yhdysvaltain avoin turnaus 25.8.–8.9. New Yorkissa. Miesten kaksinpelissä kroatialainen Marin Čilić voitti loppuottelussa japanilaisen Kei Nishikorin 3–0. Yhdysvaltalainen Serena Williams voitti naisten kaksinpelin loppuottelussa tanskalaisen Caroline Wozniackin 2–0.
Davis Cupin loppuottelu 21.–23.11. Lillessä, Ranskassa. Sveitsi voitti Ranskan 3–1 ja voitti cupin ensimmäisen kerran.
Triathlon

Havaijin Ironman-kilpailu 12.10. Miesten kilpailun voitti saksalainen Sebastian Kienle ja naisten kilpailun australialainen Mirinda Carfrae.
Uinti

Lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 3.–7.12. Dohassa, Qatarissa. Mitalitilaston ykkönen oli seitsemän kultamitalia voittanut Brasilia. Unkarin Katinka Hosszú voitti henkilökohtaisilla matkoilla neljä kultamitalia ja yhteensä kahdeksan mitalia. Neljään henkilökohtaiseen kultaan ylsivät myös Etelä-Afrikan Chad le Clos ja Espanjan Mireia Belmonte. Ruotsin Sarah Sjöström voitti kolme kultaa ja sai yhden hopean.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 13.–24.8. Berliinissä, Saksassa. Iso-Britannia voitti 11 kultamitalia, joista yhdeksän ratauintilajeista. Ranskan Florent Manaudou voitti neljä kultamitalia, joista kolme henkilökohtaisilla matkoilla. Myös Unkarin Katinka Hosszú voitti kolme henkilökohtaista kultamitalia.
Voimistelu

Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 3.–12.10. Nanningissa, Kiinassa. Yhdysvaltain Simone Biles voitti kultaa moniottelussa, kahdella telineellä ja joukkuekilpailussa.
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–25.5. Sofiassa, Bulgariassa. Venäjä voitti kuusi kultamitalia.
Trampoliinivoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 7.–9.11. Daytona Beachissa, Yhdysvalloissa. Kiina voitti kahdeksasta kultamitalista viisi.
Trampoliinivoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 7.–13.4. Guimarãesissa, Portugalissa.
Rytmisen voimistelun maailmanmestaruuskilpailut 21.–28.9. İzmirissä, Turkissa. Venäjän Jana Kudrjavtseva voitti viisi kultamitalia.
Rytmisen voimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–15.6. Bakussa, Azerbaidžanissa.
Joukkuevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 24.–25.5. Moskovassa, Venäjällä. Mestaruuden voitti venäläisjoukkue Madonna.
Yleisurheilu

Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 7.–9.3. Sopotissa, Puolassa. Yhdysvallat oli kahdeksalla kultamitalillaan mitalitilaston ykkönen.
Puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut 29.3. Kööpenhaminassa, Tanskassa. Miesten kilpailun voitti Kenian Geoffrey Kipsang ja naisten saman maan Gladys Cherono. Miesten joukkuekilpailun voitti Eritrea ja naisten Kenia.
Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–17.8. Zürichissä, Sveitsissä. Iso-Britannia oli 12 kultamitalillaan mitalitilaston ykkönen. Alankomaalainen pikajuoksija Dafne Schippers ja brittiläinen kestävyysjuoksija Mohamed Farah voittivat kaksi henkilökohtaista kultamitalia. Ranskan Yohann Diniz teki 50 kilometrin kävelyssä maailmanennätyksen 3.32.33.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 2014 Wikimedia Commonsissa
Vajiravudh

| Vajiravudh |
| --- | --- |
 
Thaimaan kuningas
Valtakausi:  23. lokakuuta 1910 – 25. marraskuuta 1925
Kruunajaiset:  11. marraskuuta 1911
Edeltäjä:  Chulalongkorn
Seuraaja:  Prajadhipok

Syntynyt:  1. tammikuuta 1881 Bangkok, Thaimaa
Kuollut:  25. marraskuuta 1925 (44 vuotta) Bangkok, Thaimaa
Puoliso:  Sucharit Suda Lakshamilavan Indrasakdi Sachi Suvadhana
Lapset:  Bejaratana
Suku:  Chakri
Isä:  Chulalongkorn
Äiti:  Saovabha Phongsri
Uskonto:  buddhalaisuus
Nimikirjoitus:  
Vajiravudh postimerkissä
Vajiravudh (1. tammikuuta 1881 – 25. marraskuuta 1925) oli Thaimaan kuudes Chakri-dynastian kuningas vuosina 1910–1925. Länsimaissa hänet tunnetaan nimellä Rama VI.
Ennen kuninkaaksi tuloaan Vajiravudh oli opiskellut Britanniassa ja kuninkaaksi tultuaan hän valitsi taloudellisiksi neuvonantajikseen lähinnä Intian brittejä. He varmistivat brittien kauppaetujen säilymisen maassa. Kun kiinalaiset liikemiehet ehdottivat kuninkaalle länsivaltojen talousvallan murtamista, kuningas kieltäytyi ja kirjoitti kiinalaisvastaisen pamfletin Idän juutalaiset. Kiinalaisten klaanipohjaisten järjestöjen kieltäminen muutti ne salaseuroiksi, jotka osallistuivat myös rikolliseen toimintaan.
Thaimaalaiset prinssit saivat koulutuksensa Euroopassa ja ensimmäiset takaisin kotimaahan palanneet saivat automaattisesti korkean viran Thaimaan jatkuvasti kasvavan byrokratian palveluksessa. Muutos kuitenkin tapahtui ja vuonna 1924 ulkomailla opiskelevia 400 valtion stipendiaattia ei enää odottanut virka kotimaassa. Tämä ryhmä tuli seuraavan kuninkaan aikana kaappaamaan vallan ja lopettamaan kuninkaan itsevaltiuden.
Taiteessa Rama VI:n aikaa leimaa art deco, jonka ensimmäinen ilmentymä oli italialaisen Annibale Rigottin suunnittelema Hua Lamphongin rautatieasema. Ajan valovoimaisimpia kirjailijoita ja älymystön edustajia oli prinssi Kukrit Pramoj, jonka teos Neljä hallituskautta kuvaa Thaimaan historian käännekohtia Rama V:n hallituskaudelta aina Rama VIII:n aikaan saakka.
Vaihtoesteröinti

Yleinen esimerkki vaihtoesteröinnistä
Vaihtoesteröinti eli transesteröinti on kemiallinen reaktio, jossa esterin orgaaninen ryhmä R vaihdetaan toiseen orgaaniseen ryhmään R'' esterin ja alkoholin välisellä reaktiolla. Reaktio vaatii tyypillisesti katalyytikseen hapon tai emäksen. Vaihtoesteröinnillä on synteettisen hienokemianteollisuuden tuotteiden lisäksi useita muitakin tärkeitä sovelluskohteita muun muassa polymeeri- ja biopolttoaineteollisuudessa sekä margariinin valmistuksessa.
Reagenssit ja mekanismi

Vaihtoesteröinti tapahtuu alkoholin ja esterin välisenä reaktiona. Reaktiota katalysoivat sekä hapot että emäkset ja reaktiomekanismi riippuu käytettävästä katalyytistä. Happokatalyytteinä voidaan käyttää proottisia happoja kuten rikkihappoa, p-tolueenisulfonihappoa tai happamia ioninvaihtoon käytettäviä hartseja tai Lewis-happoja kuten harvinaisten maametallien, sinkin, tinan ja titaanin komplekseja. Vaihtoesteröinnin mekanismi muistuttaa paljon esterin hydrolyysin mekanismia. Happokatalysoidussa vaihtoesteröinnissä esterin karboksyyliryhmän happiatomi protonoituu, tehden karbonyyliryhmästä elektrofiilisemman. Nukleofiilinen alkoholi reagoi karbonyyliryhmän kanssa muodostaen tetraedrimäisen välivaiheen, joka hajoaa muodostaen uuden esterin ja alkoholin.
Emäskatalysoidussa vaihtoesteröinnissä emäs muodostaa alkoholista nukleofiilisemman alkoksidin. Alkoksidi reagoi esterin karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa muodostaen tetraedrimäisen välivaiheen, joka hajoaa vaihtoesteröinnin tuotteiksi.
Vaihtoesteröinti on tasapainoreaktio ja hyvän saannon aikaansaamiseksi ja tasapainon ajamiseksi tuotteiden puolelle on usein katalyytin lisäksi käytettävä toisen tuotteen poistamista reaktioseoksesta. Vaihtoesteröitäessä metyyli- ja etyyliestereistä muodostuu alhaisessa lämpötilassa haihtuvaa metanolia tai etanolia, jotka voidaan tislata pois reaktioseoksesta.
Vaihtoesteröinnin käyttökohteita

Vaihtoesteröinnillä voidaan tuottaa useita estereitä, joita käytetään joko sellaisenaan tai muiden yhdisteiden valmistamiseen. Suuressa mittakaavassa vaihtoesteröintiä käytetään muun muassa polymeeriteollisuudessa, kuten valmistettaessa polyetyleenitereftalaattia dimetyylitereftalaatin ja glykolin välisellä vaihtoesteröinnillä. Menetelmää käytetään myös diolien ja karbonaattiestereiden välisissä reaktioissa, joissa muodostuu polykarbonaatteja.
Vaihtoesteröinti on myös tärkeässä osassa biodieselien valmistusta. Biodieseliä valmistetaan triglyserideistä, joissa glyseroliin on esteröitynyt pitkäketjuisia rasvahappoja. Biodieselin valmistuksessa triglyseridit reagoivat emäksisissä olosuhteissa esimerkiksi natriumhydroksidin katalysoimana muodostaen rasvahappometyyliestereitä, joita käytetään biopolttoaineina. Katalyytteinä voidaan käyttää myös happoja, mutta niiden haittapuolena on usein selvästi emäskatalysoitua reaktiota pienempi reaktionopeus.
Happokatalysoitu vaihtoesteröinti.
Emäskatalysoitu esteröinti.
Olli-Pekka Vainio

Olli-Pekka Vainio (s. 1976) on suomalainen teologi ja Helsingin yliopiston dogmatiikan professori. Hän on aiemmin työskennellyt dogmatiikan yliopistonlehtorina ja ekumeniikan dosenttina yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Teologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 2004 luterilaisen vanhurskauttamisopin kehityksestä. Hän on muun muassa uskonnonfilosofian sekä Martin Lutherin ja Søren Kierkegaardin ajattelun asiantuntija.
Vainio on ollut vierailevana tutkijana Princetonin yliopistossa (2008, 2016–2017) ja Oxfordin yliopistossa (2011–2012). Princetonissa hän oli mukana Nasan rahoittamassa astrobiologian alaan kuuluvassa tutkimusprojektissa. Helsingin yliopiston dogmatiikan professori hänestä tuli vuonna 2023 Miikka Ruokasen eläköidyttyä.
Teokset

(toim.): Johdatus luterilaisen spiritualiteetin teologiaan.  Helsinki:  Kirjapaja, 2003.  ISBN 951-625-932-4
Luterilaisen vanhurskauttamisopin kehitys Lutherista Yksimielisyyden ohjeeseen.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Suomen Teologinen Kirjallisuusseura, 2004.  ISBN 952-9791-54-2
Ihmiseksi tuleminen: Søren Kierkegaardin teologia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2004.  ISBN 951-607-091-4
Kolminaisuudesta osallinen: Piirteitä Martin Chemnitzin (1522–1586) teologiasta.  Helsinki:  Suomen Teologinen Instituutti, 2005.  ISBN 952-9857-16-0
Luther.  Helsinki:  WSOY, 2008, 2. uudistettu painos 2016, Kirjapaja.  ISBN 978-951-0-31918-5
Beyond Fideism: Negotiable Religious Identities.  Farnham:  Ashgate, 2010.  ISBN 978-1-4094-0679-2
Hitaan järjen kritiikki.  Helsinki:  Perussanoma, 2011.  ISBN 978-951-888-571-2
& Visala, Aku: Johdatus uskonnonfilosofiaan.  Helsinki:  Kirjapaja, 2011.  ISBN 978-952-247-204-5
& Kortesuo, Katleena: Diktaattorin käsikirja: Tavoitteena maailmanherruus.  Helsinki:  Talentum, 2013.  ISBN 978-952-14-2027-6
Postmoderni filosofia, kulttuuri ja kristillinen teologia.  Helsinki:  Suomen Teologinen Kirjallisuusseura, 2013.  ISBN 978-952-9791-90-3
& Kemppainen, Lauri (toim.): Modernin teologian suuntauksia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2014.  ISBN 978-952-247-447-6
Hyveet: Johdatus hyveajatteluun.  Helsinki:  Viisas Elämä, 2017.  ISBN 978-952-260-585-6
Ääriviivoja: Esseitä kristillisen opin ydinkohdista.  Helsinki:  Suomalainen Teologinen Kirjallisuusseura, 2020.  ISBN 978-952-7272-05-3
Vaihdannaisuus

Kommutatiivisuus eli vaihdannaisuus on algebrallinen käsite. Se tarkoittaa sitä, että tietyn operaation lopputulos on sama, olivatpa operandit kummassa järjestyksessä tahansa.
Kommutatiivisuus voidaan määritellä seuraavasti: Olkoon  X joukko ja  a ja  b sen alkioita. Operaatio  \otimes :X\times X\mapsto X on kommutatiivinen, jos kaikilla  a ja  b toteutuu  a\otimes b=b\otimes a.
Esimerkkejä kommutatiivisista operaatioista

Luonnollisten lukujen yhteen- ja kertolasku ovat kommutatiivisia operaatioita, sillä a + b = b + a ja c * d = d * c kaikilla luonnollisilla luvuilla a, b, c ja d.
Määritellään vektorien pistetulo:
Olkoot  \mathbf {x} =x_{1}+x_{2}+\ldots +x_{n} ja  \mathbf {y} =y_{1}+y_{2}+\ldots +y_{n} reaalisia tai kompleksisia vektoreita. Vektorien x ja y pistetulo määritellään seuraavasti:
Pistetulon määritelmästä ja kertolaskun kommutatiivisuudesta seuraa että pistetulo on kommutatiivinen:
Esimerkkejä ei-kommutatiivisista operaatioista

Vähennyslasku ja jakolasku eivät ole kommutatiivisia operaatioita, sillä 4−3 ≠ 3−4, ja 8:2 ≠ 2:8.
Kirjallisuutta

Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: Matematiikan käsikirja.  Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0471-0
Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0
Vahinkovakuutus

Vahinkovakuutus on vakuutus, joka otetaan esinevahingon, vahingonkorvausvelvollisuuden tai muun varallisuusvahingon aiheuttaman menetyksen korvaamiseksi. Vakuutuksen tarkoituksena on korvata se vahinko, joka on aiheutunut vakuutustapahtumasta. Samalle tai samankaltaiselle vaaralle alttiina olevat henkilöt jakavat vaarasta aiheutuvan riskin keskenään siten, että kukin suorittaa vakuutukselle määrätyn maksun ja näin kertyneillä varoilla maksetaan jotakuta henkilöä kohdannut vahinko.
Vahinkovakuutus on muodoltaan sopimus, jonka osapuolia ovat vakuutusyhtiö ja vakuutuksen ottaja. Vakuutussopimuksen sisältö on määritelty vakuutuskirjassa sekä sopimuksen osana olevissa yleisissä ja erityisissä vakuutusehdoissa.
Yleisimpiä vahinkovakuutuksia ovat:
autovakuutus eli kasko
liikennevakuutus
kiinteistövakuutus, johon sisältyy myös palovakuutus
kotivakuutus
maatilavakuutus
matkavakuutus
oikeusturvavakuutus
yritysvakuutus yrityksen omaisuusvahinkoja varten
vastuuvakuutus
Vakuutustoiminnan harjoittaminen

Suomessa vahinkovakuutustoimintaa saavat harjoittaa kotimaiset vakuutusyhtiöt, vakuutusyhdistykset sekä Euroopan talousalueella toimivat ulkomaiset yhtiöt. Vakuutusyhtiöiden toimintaa valvoo vakuutusvalvontavirasto.
Suomen vahinkovakuutusmarkkinat ovat hyvin keskittyneet. Finanssialan Keskusliiton tilastojen mukaan vuonna 2006 kolmen suurimman vahinkovakuutusyhtiön yhteenlaskettu markkinaosuus oli lähes 70 %. Suurimmat yhtiöt olivat If (markkinaosuus 26,9 %), Pohjola Vakuutus (22,6 %) sekä Vahinko-Tapiola (19,0 %).
Vahinkovakuutuspalveluita saa myös pankkipalvelujen yhteydessä. Suomessa on 2000-luvulla syntynyt useita pankkien ja vakuutusyhtiöiden kumppanuuksia ja yhdistymisiä. Asiakkaalle pankki- ja vakuutusasioiden yhdistäminen voi tuoda keskittämisetuja ja ajansäästöä. On arveltu, että talouskriisi nopeuttaa pankki- ja vakuutusalan yhdentymistä Suomessa.
Vahinkovakuutuksia saa ainakin seuraavista pankeista:
Nordea. Nordeasta on saanut vahinkovakuutuksia vuodesta 2001.  Nordea tarjoaa vahinkovakuutuksia pohjoismaisen yhteistyökumppaninsa Trygin kautta. Tryg myy vahinkovakuutuksia myös Tanskassa, Norjassa ja Ruotsissa.
Pohjola Pankki. Vuonna 2005 vahinkovakuutustoiminnasta tuli OP-ryhmän uusi liiketoiminta-alue, kun OKO osti Pohjolan.
Aktia Pankki. Aktia Vahinkovakuutus syntyi, kun vakuutuksiaan muun muassa Aktian kautta myynyt Veritas Vahinkovakuutus sulautui alkuvuonna 2009 Aktiaan.
Tapiola Pankki. Tapiola laajensi pankkipalveluihin perustaessaan Tapiola Pankin vuonna 2004.
Kirjallisuutta

Esko Hoppu: Suomen vakuutusoikeus.  Econlaw, 1997.  ISBN 951-9329-20-X
Jukka Rantala, Teivo Pentikäinen: Vakuutusoppi.  Suomen vakuutusalan koulutus ja kustannus, 2003.  ISBN 952-9770-71-5
Aiheesta muualla

Suomessa toimivat vahinkovakuutusyhtiöt
A-vakuutus (Arkistoitu – Internet Archive)
Fennia
If
Lähivakuutus
Palonvara
Pohjantähti
Pohjola
Turva
Tapiola
Tryg
Ålands Ömsesidiga
Tilastotietoa vakuutuksista
Suomen Vakuutusyhtiöiden Keskusliitto[vanhentunut linkki]
Vain yksi yö

| Vain yksi yö> Indecent Proposal |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Adrian Lyne
Käsikirjoittaja:  Amy Holden Jones
Tuottaja:  Sherry Lansing
Säveltäjä:  John Barry
Kuvaaja:  Howard Atherton
Leikkaaja:  Joe Hutshing
Tuotantosuunnittelija:  Mel Bourne
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  1992
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vain yksi yö (Indecent Proposal) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Jack Engelhardin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Woody Harrelson, Demi Moore, Robert Redford, Seymour Cassel, Oliver Platt, Billy Bob Thornton, Rip Taylor, Billy Connolly, Sheena Easton ja Herbie Hancock. Elokuvan on ohjannut Adrian Lyne. Elokuva oli taloudellinen menestys kritiikistä huolimatta ja sai kolme Razzie-palkintoa huonoimmasta elokuvasta, huonoimmasta miessivuosasta ja huonoimmasta käsikirjoituksesta.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvaa kieroksi ja tirkistelevästi viihdyttäväksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Vain yksi yö Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Valo yössä | Huonoimman elokuvan Golden Raspberry -palkinto 1994 | Seuraaja: Yön väreet |
Vaison-la-Romaine

| Vaison-la-Romaine |
| --- | --- |

 vaakuna
 Vaison-la-Romaine
 Koordinaatit: 44°14′30″N, 05°04′32″E 
Valtio:   Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera
Departementti:  Vaucluse
Arrondissementti:  Carpentras
Kantoni:  Vaison-la-Romaine
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26.99 km²
Korkeus:  204 m
Väkiluku (2009):  6 153
 – Väestötiheys:  227 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  84110
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaison-la-Romaine on kunta Vauclusen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella Kaakkois-Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Mont Ventoux’n pohjoispuolella Ouvèzejoen varrella.
Kaupunki on ollut olemassa jo roomalaisten aikana ja siellä on hyvin säilyneitä roomalaisten rakentamia taloja sekä teatteri. Niiden lähistöllä on tehty monia merkittäviä arkeologisia kaivauksia. Vaison-la-Romainen yläkaupunki on rakennettu renessanssikaudella ja 1700-luvulla. Kaupungin uuden ja vanhan puolen yhdistää roomalaisaikainen kaarisilta, joka on jo vuonna 1840 luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Ouvèzejoki tulvi 22. syyskuuta vuonna 1992 ja aiheutti kaupungille suuria tuhoja.
Ystävyyskaupungit

Martigny, Sveitsi