stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bromarv
Historia > Bromarvin kirkko

Bromarvin kappeliseurakunta erotettiin Tenholan eteläosista vuonna 1677. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1865. Bromarvin ensimmäinen kirkko rakennettiin todennäköisesti heti kappeliseurakunnan syntyessä, ja se oli tyyliltään ns. pitkäkirkko. Toinen, tunnetun kirkonrakentajan Antti Piimäsen johdolla rakennettu puukirkko valmistui vuonna 1775 ja se peruskorjattiin vuonna 1953. Kellotapuli rakennettiin vuonna 1772. Vuonna 1979, kaksi vuotta Bromarvin kunnan lakkauttamisen jälkeen palaneen kirkon paikalle rakennettiin uusi puukirkko (C.-J. Slotte, 1981). Nykyisin Bromarvin seurakunta on osa Raaseporin seurakuntayhtymää (ruots. Raseborgs kyrkliga samfällighet), ja se kuuluu Porvoon hiippakuntaan.
Historia > Riilahden kartano

Riilahden kartanon menneisyys ulottuu 1400-luvulle saakka, jolloin se rakennettiin vanhan kauppareitin varrelle. Kartanon historia kytkeytyy vahvasti Suomen historiaan, Ruotsin vallan aikaan ja Venäjän vallan alaisuuteen, vaihtuviin kuninkaisiin ja keisareihin. Kartano tuli tunnetuksi kreivi Johan Fredrik Aminoffin aikana. Venäjän keisarit Aleksanteri III ja Nikolai II vierailivat kartanolla.
Historia > Riilahden meritaistelun muistomerkit

Storön ja Prästön välisellä merenselällä käytiin 27. heinäkuuta 1714 merkittävä Riilahden meritaistelu suuren Pohjan sodan aikana, jossa keisari Pietari Suuren laivasto voitti Ruotsin laivaston. Keisari Aleksanteri II pystytytti Riilahden meritaistelun muistomerkin vuonna 1870. Nikolai II halusi pystyttää toisen muistomerkin ensimmäisen rinnalle meritaistelun 200-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan alkaminen keskeytti rakennustyöt. Toinen muistomerkki viimeisteltiin ja otettiin käyttöön vuonna 1928. Toinen muistomerkki on omistettu meritaistelussa kuolleille ruotsalaisille ja suomalaisille sotilaille. Muistomerkki sijaitsee Riilahden kartanon alueella.
Historia > Kansjerfin tila

Kansjerfin kulttuuritilan omistajat tunnetaan vuodesta 1549 lähtien ja tarkempi historia ulottuu 1600-luvulle asti. Nykyinen päärakennus on peräisin 1800-luvun alkupuolelta ja sitä on kunnostettu myöhemmin. Kansjerf on ollut Gräsbeckin suvun omistuksessa vuodesta 1811. Nykyään Kansjerf palvelee taiteilijaresidenssinä, matkailukohteena ja kulttuurikeskuksena.
Historia > Räjähdysainetehdas

Silloisen Hangon kaupungin rajan tuntumaan Hankoniemelle perustettiin vuonna 1893 Suomen Forsiitti-Dynamiitti Oy:n räjähdysainetehdas. Turvallisuussyistä tehdas pyrittiin sijoittamaan riittävän kauas asutuksesta. Vuonna 1963 tehtaan tuotanto oli noin 2 700 tonnia dynamiittia, noin 1 250 tonnia varmuusräjähteitä sekä runsaat 220 tonnia trotyyliä.
Historia > Toinen maailmansota

Hankoniemellä oleva osa Bromarvia kuului vuosina 1940–1941 Neuvostoliiton hallussa olleeseen Hangon vuokra-alueeseen. Jatkosodan alkuvaiheessa kesällä 1941 Bromarvissa käytiin kovia taisteluja (Hangon rintama)
Kylät ja kulmakunnat

Bromarvissa on 28 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Basaböle  Bengtsår  Bredvik  Bromarv  Brutuböle  Grundsund  Håkansarv  |  Kalvdal  Kansjerf  Kivitok  Knopkägra  Kårböle  Kägra  Könick  |  Niitlahti (Nitlax)  Norrstrand  Orflax  Padva  Pargas  Revbacka  Rekuby  |  Riilahti (Rilax)  Santala (Sandö)  Söderstrand  Täktom  Wettlax  Öjby  Östanberg  |
Kulmakuntia ovat lisäksi Bojnäs ja Skata. Orflax kirjoitetaan nykyään muodossa Orvlax, Wettlax muodossa Vättlax ja Öjby muodossa Öby.
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Bromarvissa ei ollut lainkaan taajamia. Nykyisin Bromarvin kirkonkylä määritellään kuitenkin taajamaksi.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Bromarvin väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.
| Bromarvin väestönkehitys 1880–1975 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 2 614 | 2 614 |
| 1890 | 1890 |    | 2 774 | 2 774 |
| 1900 | 1900 |    | 3 391 | 3 391 |
| 1910 | 1910 |    | 2 196 | 2 196 |
| 1920 | 1920 |    | 2 254 | 2 254 |
| 1930 | 1930 |    | 2 630 | 2 630 |
| 1940 | 1940 |    | 2 528 | 2 528 |
| 1950 | 1950 |    | 2 250 | 2 250 |
| 1960 | 1960 |    | 1 968 | 1 968 |
| 1970 | 1970 |    | 1 612 | 1 612 |
| 1975 | 1975 |    | 1 449 | 1 449 |
Lähde: Tilastokeskus.
Hangon maalaiskuntaan (maaseurakuntaan), joka ei muodostanut itsenäistä kuntaa, siirrettiin vuonna 1910 Bromarvista 1 665 asukasta ja Hangon kaupunkiseurakunnasta 926 asukasta. Vuonna 1910 Hangon maalaiskunnassa oli 2 684 asukasta ja vuonna 1920 asukkaita oli 2 488. Vuonna 1922 Hangon maalaiskunnasta siirrettiin Hankoon 2 066 asukasta.6selvennä
Turismi ja vapaa-ajan asuminen

Bromarv tunnetaan saaristokylänä, joka kerää veneilijöitä kesäisin. Kesäisin saaristokylässä harrastetaan vesiurheilua, frisgeegolfia, polkupyöräilyä, ja hevosratsastusta sekä järjestetään kulttuuritapahtumia.
Kirjailija Jörn Donnerilla oli vapaa-ajan talo Bromarvissa. Laulaja Fredi vietti aikaa Bromarvin kesämökillä.
Donnerin elokuva Naisenkuvia kuvattiin Bromarvissa.
Kulttuuri > Murre

Bromarvin alue on historiallisesti pääosin ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Bromarvin ruotsinkielinen murre luetaan uudenmaanruotsin ryhmän länsi-uusimaalaisiin murteisiin.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Bromarv kuuluu ruokakulttuuriltaan uusimaalaiseen alueeseen. Rannikkokunnassa kala on kuulunut päivittäiseen ruokavalioon. Tyypillisiä suolakaloja ovat olleet silakka ja lahna ja tyypillisin mauste ruohosipuli. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluvat rosollit, piimäjuustot ja laatikot. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluu myös marjaviinituotanto, puutarhamarjat ja niistä tehdyt jalosteet.
Tunnettuja bromarvilaisia

Adolf Aminoff, kreivi, jalkaväenkenraali
Berndt Henrik Aminoff, majuri, valtiopäivämies
Johan Fredrik Aminoff, kreivi, kenraalimajuri
Johan Fredrik Adolf Aminoff, kreivi, varatuomari
Adolf Bredenberg, professori, kansanedustaja
Gustaf Samuel Bredenberg, merikapteeni, valtiopäivämies
Dagny Gräsbeck, kirjailija
Oscar Gräsbeck, muusikko
Nicke Lignell, näyttelijä
Adolf Constantin Mechelin, lääkäri
Cely Mechelin, naisasialiikkeen aktiivi
Jukka Poika, muusikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bromarv Wikimedia Commonsissa
Bromarvin kotisivut. (suomeksi, ruotsiksi)
Bromarvin satama.
Bromarv hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Bromarvin kirkko ja hautausmaata.
Riilahden kartano.
Hangon ja Raaseporin kuntajako 1960-luvulla. Bromarv jaettiin Tenholan (vihreällä, myöhemmin osa Tammisaarta ja sittemmin Raaseporia) ja Hangon (oranssilla) kesken.
Cesare Maccari

Cesare Maccari (italialainen ääntäminen: [ˈtʃeːzare makˈkaːri, ˈtʃɛː-]; 9. toukokuuta 1840 – 7. elokuuta 1919) oli italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä,  tunnetuin vuonna 1888 tekemästään maalauksestaan ​​Denniicelines Cacciliinine (Caccerolines, Caccerolines).
Aikainen elämä

Maccari syntyi Sienassa, Toscanan suurherttuakunnassa. Hän opiskeli Sienan Kuvataideinstituutissa yhdessä Tito Sarrocchin kanssa, työskenteli kuvanveistossa ja auttoi Sienan Monumento Pianigianin valmistumisessa.[1] Myöhemmin hän työskenteli Luigi Mussinin ateljeessa Firenzessä. Siellä hän sai vuonna 1864 englantilaisen yhdistyksen toimeksiannon kopioida Sienan katedraalista löydetyt Bernardino Pinturicchion teokset.
Osa hänen ensimmäisestä suojelustaanselvennä tuli markiisi Pieri-Nerlin teoksista, joka myös tilasi hänet maalaamaan neljän evankelistan freskoja yksityiseen kappeliin kotonaan Quincianossa, kylässä Monteroni d'Arbian kunnassa. Maccari sai pian stipendin opiskellakseen Roomassa, minkä ansiosta hän myös matkusti Italian halki.
Carl Evert Ekelund

Carl Evert Ekelund, sukunimi alun perin Eklund (13. lokakuuta 1791 Heinola – 9. marraskuuta 1843 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli vuodesta 1829 Helsingin yliopiston roomalaisen ja venäläisen oikeuden professori. Hänet määrättiin avustamaan komissiota, joka suoritti lainkodifioimistyön, mutta suunnitelma todettiin vääräksi, ja näin hänen työnsä jäi turhaksi. Hänen luentosarjojaan julkaistiin postuumisti.
Ekelundin vanhemmat olivat Heinolan residenssin vouti, nimismies Johan Eklund ja Sofia Magdalena Maexmontan. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1807. Ekelund valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1814, filosofian maisteriksi 1815 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1821, lisensiaatiksi 1827 ja tohtoriksi 1840. Hän toimi Turun akatemian konsistorin amanuenssina vuodesta 1816, yleisen lainopin apulaisena vuodesta 1825 sekä Aleksanterin yliopiston roomalaisen ja venäläisen lainopin professorina vuodesta 1829. Hän jäi virkavapaalle 1840.
Julkaisut (postuumit)

Föreläsningar öfver Romerska privaträtten, 1850-1851
Föreläsningar öfver panträtten, 1854
Cesare Merzagora

Cesare Merzagora
Cesare Merzagora (9. marraskuuta 1898 – 1. toukokuuta 1991) oli italialainen poliitikko. Hän oli Italian senaatin jäsen vuodesta 1948 ja senaatin puhemies vuosina 1953–1967. Merzagora oli siviiliammatiltaan pankkiiri.
Hän toimi myös virkaatekevänä tasavallan presidenttinä noin viiden kuukauden ajan vuoden 1964 lopussa, kun presidentti Antonio Segni oli sairastunut vakavasti ja joutunut lopulta eroamaan virastaan ennenaikaisesti.
Aiheesta muualla

MERZAGORA, UN NEMICO A PALAZZO Repubblica (italiaksi)
Italian presidentit
De Nicola • Einaudi • Gronchi • Segni • Merzagora* • Saragat • Leone • Fanfani* • Pertini • Cossiga • Spadolini* • Scalfaro • Mancino* • Ciampi • Napolitano • Grasso* • Mattarella
* väliaikainen
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Cesare Merzagora
Käännös suomeksi
Ciechanów

| Ciechanów |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 lippu:  vaakuna
 Ciechanów
 Koordinaatit: 52°52′54″N, 20°36′38″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Masovia
Perustettu:  1400
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,78 km²
Korkeus:  150 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  44 138
 – Väestötiheys:  1 346,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.umciechanow.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ciechanów on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Ciechanówin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Varsovasta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 44 138, ja sen pinta-ala on noin 32 neliökilometriä.
Ciechanów oli vuosina 1975–1998 Ciechanówin voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Valokuvia

Linna
Pyhän marian kirkko
Brudnickin vuokratalo
Vesitorni
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ciechanów Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Ciego de Ávila (provinssi)

| Ciego de Ávila |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:   Kuuba
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ciego de Ávila
Pinta-ala:  6 972 km²
Väkiluku (2012):  426 054
 – väestötiheys:  62 as./km²
Ciego de Ávila on yksi Kuuban provinsseista.  Se sijaitsee maan keskiosassa. Sen pinta-ala on 6972 neliökilometriä ja vuonna 2015 arvioitu väkiluku noin 433 000.
Provinssin pääkaupunki on Ciego de Ávila.
Kuuban suurin järvi, Laguna de la Leche (66 km2) sijaitsee tässä provinssissa. Se on saanut maitojärveä tarkoittavan nimensä siitä että vedenalaiset kalkkiesiintymät tekevät sen vedestä maitomaista.
Kunnat

Baraguá
Bolivia
Chambas
Ciego de Ávila
Ciro Redondo
Florencia
Majagua
Morón
Primero de Enero
Venezuela
Aiheesta muualla

Ciego de Ávila Province (Arkistoitu – Internet Archive) Lonely Planet
Kuuban provinssit
| --- | --- |
Provinssit:   Artemisa  Camagüey  Ciego de Ávila  Cienfuegos  Ciudad de La Habana  Granma  Guantánamo  Holguín  Isla de la Juventud  Las Tunas  Matanzas  Mayabeque  Pinar del Río  Sancti Spíritus  Santiago de Cuba  Villa Clara 
Entiset provinssit:   La Habana  Santa Clara  Oriente
Brittany Elmslie

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 4×100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | 4×100 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 4×100 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 4×100 m sekauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2013 | 4×100 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2013 | 4×200 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Budapest 2017 | 4×100 m vapaauinti |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Windsor 2016 | 100 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Windsor 2016 | 4×100 m sekauinti |  |
Brittany Joyce Elmslie (s. 19. kesäkuuta 1994) on australialainen uimari. Hän on voittanut kaksi olympiakultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja lyhyen radan maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa.
Elmslie saavutti ensimmäiset olympiamitalinsa Lontoossa 2012. Hän ui kolmannen osuuden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa Australia voitti kultaa. Hän sai lisäksi hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, joissa hän ui vain alkuerissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli toistamiseen voittamassa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kultaa, tällä kertaa toisen osuuden uimarina. Hän ui lisäksi 4 × 100 metrin sekauintiviestin alkuerissä ja sai lajista hopeaa.
Pitkän radan MM-kilpailuissa Elmslie on saavuttanut kaksi viestihopeaa Barcelonassa 2013 ja yhden viestihopean Budapestissa 2017. Vuoden 2015 MM-kilpailut jäivät häneltä väiin, kun häneltä leikattiin rinnasta havaittu kasvain.
Lyhyen radan MM-kilpailuissa Elmslie voitti Windsorissa 2016 kultaa 100 metrin vapaauinnissa.
Vuonna 2014 Elmslie voitti kaksi viestikultaa Kansainyhteisön kisoissa ja yhden viestikullan Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa.
Elmslien veli David sekä sisarusten äiti ovat myös edustaneet Australiaa uinnissa.
Cimarronin piirikunta

Cimarronin piirikunta (engl. Cimarron County) on Yhdysvaltojen Oklahoman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 2 296 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Boise Cityn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1907.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cimarronin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Camille-André Le Blanc

Camille-André Le Blanc (25. elokuuta 1898 – 19. elokuuta 1993) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. huhtikuuta 1924 ja nimitettiin Bathurstin hiippakunnan johtoon 25. heinäkuuta 1942. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ildebrando Antoniutti, jota avustivat Patrick Albert Bray ja Georges-Arthur Melançon.
Le Blanc erosi tehtävistään Bathurstin piispana 8. tammikuuta 1969 ja sai samana päivänä nimityksen Maxitan titulaaripiispaksi. Hän erosi myös titulaaripiispan arvosta 23. marraskuuta 1970. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Carl Ferdinand Cori

| Carl Ferdinand Cori |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1896 Praha, Itävalta-Unkari
Kuollut: 20. lokakuuta 1984 (87 vuotta) Cambridge, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Otto Loewi
Tutkimusalue:  Biokemia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1947)
Carl Ferdinand Cori (5. joulukuuta 1896 Praha, Itävalta-Unkari – 20. lokakuuta 1984 Cambridge, Yhdysvallat) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen biokemisti.
Carl Ferninand Cori voitti yhdessä vaimonsa Gerty Corin ja argentiinalaisen fysiologin Bernardo Alberto Houssayn kanssa Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1947 selvitettyään aivolisäkkeen etulohkon ja sen erittämän sokeritautia aiheuttavan tekijän osuutta hiilihydraattiaineenvaihdunnassa.
Hänet tunnetaan myös Corin syklin löytämisestä 1929 Gerty Corin kanssa.
Aiheesta muualla

Carl Ferninand Corin elämäkerta (englanniksi)
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Brittany Daniel

Brittany Daniel vuonna 2007.
Brittany Daniel (s. 17. maaliskuuta 1976 Gainesville, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi nuortensarjassa Sweet Valley High. Daniel esitti sarjan toista pääosaa Jessica Wakefieldiä, ja hänen kaksoissisarensa Cynthia Daniel taas tämän kaksoissiskoa Elizabethia.
Brittany Daniel näytteli myös elokuvassa White Chicks diivamaista perijätärsisarta vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Brittany Daniel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cantre'r Gwaelod

Cantre'r Gwaelod on walesilaisen tarun mukaan meren rannalla sijainnut valtakunta, joka on uponnut mereen ja tuhoutunut. Legendan mukaan valtakunta sijaitsi Walesissa Ceredigioninlahden rannalla, jossa voi edelleen kuulla merestä kirkonkellojen vaimean kumun. Legenda on yksi Walesin tunnetuimmista. Toisen tarinan mukaan kellot soivat, jos Walesia uhkaa jokin suuri vaara. Legenda Cantre'r Gwaelodin äkillisestä tuhosta saattaa perustua siihen, että myrsky tai tsunami iski eroosion syömälle rannikolle, josta ei ollut kestämään luonnonmullistusta.
Taru

Tarun mukaan etenkin Aberdyfin kylä on otollinen paikka uponneen valtakunnan kirkonkellojen kuulemiselle. Cantre'r Gwaelodian valtakunnassa on kerrottu olleen toistakymmentä kylää ja kaupunkia kirkkoineen, ja sen pellot olivat niin viljavia, että yksi aari siellä oli neljän veroinen muualla.
Tarun mukaan syyllinen tapahtumiin oli kuninkaan ystävä Seithenn, mutta runon varhaisimman version mukaan syyllinen oli Mererid-neito. Cantre'r Gwaelod oli nimittäin niin alavaa rantamaata, että sitä oli suojeltava nousuvedeltä valleilla. Valliporttien vahtiminen oli Mereridin tehtävä, mutta eräänä myrsky-yönä vuoden 600 paikkeilla Seithenn piti hauskaa kuninkaan palatsissa, joi runsaasti viiniä ja vokotteli Mereridiä. Merediltä jäi sen vuoksi huomaamatta, miten meri paisui ja tulvahti sisään auki olleista porteista. Vauras valtakunta katosi iäksi aaltoihin ja paennut väki joutui muistelemaan menneitä uusilla, niukilla asuinsijoilla.
Legendan ensimmäinen versio kirjoitettiin 1200-luvun alkupuoliskolla runoksi Caerfyrddinin mustaan kirjaan. Siihen on talletettu muistoja vuosisadoilta, jotka jo tuolloin olivat historiaa. Mukana on muun muassa yksi varhainen versio kelttien kuningas Arthurin ja hänen hovivelhonsa Myrddinin tarinasta.
Valtakuunasta on laadittu 1800-luvulla kymrinkielinen laulu, joka kertoo kuudesta kirkonkellosta. Sanoitusten mukaan ne soivat Ceredigioninlahden syvyyksistä uskollisille rakastavaisille. Laulu on edelleen suosittu, kun Walesin pubeissa puhjetaan laulamaan yhdessä.
Tieteellinen tutkimus

Arthurin ja Merlinin lailla myös Cantre'r Gwaelodia ja sen tuhoa on pidetty pelkkänä suosittuna tarinana, mutta brittiläisten Swansean ja Oxfordin yliopistojen tutkimuksen mukaan taru voi olla osin totta, sillä Walesin rannikolta on todistettavasti kadonnut saaria.
Saarten olemassaolon todistava tutkimus perustuu vanhimpaan tarkkaan karttaan, joka Britanniasta on säilynyt sekä rannikon ja merenpohjan geologisiin ja merten, järvien ja jokien syvyyden vaihteluja mittaavaan eli batymetrisiin tutkimuksiin.
Tieteellinen tutkimus > Kartat

Oxfordin yliopistossa säilytettävän ja lahjoittajansa mukaan Gough'n kartaksi nimetyn kartan arvioidaan olevan peräisin 1200- ja 1300-lukujen vaihteesta. Karttaan on piirretty Walesin länsirannikolle kaksi saarta, joita ei enää 1500-luvulla ollut olemassa. Kooltaan kumpikin oli noin 180 neliökilometriä. Vaikka kartan merkintöjä on nykyisin osittain vaikea tulkita, sen todenperäisyyttä ei ole syytä epäillä, sillä se on hyvin tarkka huomioon ottaen aikakauden työkalut. Lisäksi 100-luvulla elänyt roomalainen kartantekijä Klaudios Ptolemaios piirsi omana aikanaan rantaviivan Walesissa 13 kilometriä kauemmaksi merelle kuin missä se on nykyisin.