stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kenotismi

Kenotismi oli 1600-luvun alussa syntynyt, mutta varsinaisesti Gottfried Thomasiuksen 1850-luvulla esittämä tulkinta Kristuksen jumalallisuuden ja ihmisyyden suhteesta. Inkarnaatioon sisältyy kenosis, vapaaehtoinen luopuminen kaikista jumalallisista ominaisuuksista (etenkin kaikkitietävyydestä): Kristus alistaa itsensä täydellisesti ihmiskunnan tasolle (Fil. 2:6-8). On siis täysin oikeutettua korostaa Kristuksen inhimillisyyttä ja kärsimystä ihmisenä.
1600-luvun kenootikot eivät olleet niin radikaaleja kuin Thomasius: heidän mukaansa Kristuksella oli ko. ominaisuudet, mutta hän ei käyttänyt niitä: vastakkainen näkemys oli krypsis, jonka mukaan Kristus käytti jumalallisia ominaisuuksiaan vain salaa. Vrt. astekristologia.
Joseph von Eichendorff

Joseph von Eichendorff.
Joseph von Eichendorff (10. maaliskuuta 1788 Lubowitz, Ratibor, Ylä-Sleesia, Preussi – 26. marraskuuta 1857 Neisse, Preussi) oli saksalainen vapaaherra sekä saksalaisen romantiikan runoilija ja kirjailija.
Eichendorff vietti lapsuutensa ylimyksellisen loiston ja nautintojen keskellä, mutta samalla ankaran katolisesti. Alusta alkaen häntä kiehtoivat romantiikan aatteet ja epäluuloisuus vieraita valtioita kohtaan. Salanimellä Florens hän julkaisi ensin runoja ja romaanin Ahnung und Gegenwart (1811). Eichendorff osallistui vuosien 1813–1815 vapautussotaan. Hänet nimitettiin Preussissa 1821 hallitusneuvokseksi ja 1831 opetusministeriön neuvokseksi. Hän erosi virkamiesuralta 1845.
Eichendorffin ensimmäisen tuotantokauden teoksia ovat Krieg den Philistern, dramatisehes Märchen (1824), romaani Aus dem Leben eines Taugenichts (1826), murhenäytelmät Ezzelin von Romano (1828), Der letzte Held von Marienburg (1830), huvinäytelmät Die Freier (1833) ja Gedichte (1837). Eichendorffin runot henkivät syvää, haaveellista luonnontuntemusta, ja niiden muoto on omintakeinen ja soinnukas. Ne kuuluvat romantiikan parhaimpiin tuotteisiin.
Eichendorffin myöhempiä tuotteita ovat Kreivi Lucanorin (1843) ja Calderonin hengellisten näytelmien (1846–1453) saksankielinen käännös. Teos Über die ethische und religiöse Bedeutung der neuen romantisehen Poesie in Deutschland (1847) aloitti hänen kirjallisuushistoriallisten teostensa sarjan. Niistä merkittävimpiä ovat Zur Geschichte des Dramas (1854) ja Geschichte der poetischen Literatur Deutschlands (1857). Niissä ilmenee vahva espanjalaisen runouden ihailu. Vanhemmiten hänen oma runollinen tuotantonsa muuttui voittopuolisesti tendenssimäiseksi, kuten kertomarunoelmissa Julian, ein Romanzenzyklus (1835) ja Robert und Guiscard (1855).
Elämä

Eichendorffin isä oli preussilainen upseeri ja vapaaherra. Josephilla ja hänen veljellään Wilhelmillä oli oma kotiopettaja. Joseph luki lapsena seikkailuromaaneja, ritariromaaneja ja antiikin taruja ja teki 12-vuotiaana ensimmäiset kirjalliset yritelmänsä sekä päiväkirjamerkintänsä.[lähde? ]
Eichendorff opiskeli oikeustiedettä Hallessa, Heidelbergissä, Berliinissä ja Wienissä. Berliinissä hän loi kontaktit Johann Gottlieb Fichteen, Ludwig Achim von Arnimiin, Clemens Brentanoon ja Heinrich von Kleistiin. Vuosina 1813–1815 hän osallistui Napoleonin sotiin Saksan vapauttamiseksi Napoleonin joukkoja vastaan. Vuodesta 1816 lähtien Eichendorff oli Preussin valtion palveluksessa erilaisissa korkeissa viroissa, ja hänen uransa huipentui vuonna 1841 nimitykseen salaiseen hallitusneuvostoon. Vuonna 1844 hän jättäytyi eläkkeelle.[lähde? ]
Tuotanto

Eichendorffin teoksille on ominaista luonnonläheisyys ja optimismi. Tyhjäntoimittajan elämästä kertoo suorastaan naiivista nuoresta miehestä, joka työnteon sijasta lähtee musisoiden kiertämään maata ja saa tyydytyksen rakkaudesta, joka kuitenkin on aluksi onneton. Eichendorffin teokset ovat romantiikan ajan hengessä uskonnollisia. Eichendorffilla on taipumusta panteistiseen jumalakäsitykseen, jonka juuret kuitenkin ovat kristinuskossa.[lähde? ]
Teokset > Suomennetut

Tyhjäntoimittajan elämästä (suom. Antero Manninen, runot O. Manninen). Porvoo: WSOY, 1950. (Alkuteos: Aus dem Leben eines Taugenichts, 1826.)
Runo Murtunut sormus (suom. Elina Vaara), kaksi runoa sikermästä Lapseni kuoltua (suom. Uuno Kailas) sekä otteita Tyhjäntoimittajan elämästä (suom. Elvi Rinne) ilmestyneet teoksessa Saksalaisen kirjallisuuden kultainen kirja. Toim. Rafael Koskimies. Porvoo: WSOY, 1930.
Novelli "Onnenritarit" (Alkuteos: "Die Glücksritter", 1840) teoksessa Saksalaisia kertomuksia romantiikan aikakaudelta. Valikoinnin suorittanut ja jälkikirjoituksen laatinut Yrjö Hirn. Suomentanut J. A. Hollo. Runot suomentanut Yrjö Kaijärvi. Helsinki: Otava, 1952.
Runot Kaipaus sekä Vanha puutarha (suom. Aale Tynni) ilmestyneet teoksessa Tuhat laulujen vuotta. Toim. Aale Tynni. Porvoo: WSOY, 1957/1974/2004.
Teokset > Alkukieliset > Runot

| --- | --- |
 Lied  Lockung  Die Riesen, Anklänge (1808)  Abschied (1810)  Zwielicht (1812)  Sehnsucht (1834)  Mondnacht (1837)  Der Abend  Wünschelrute (1835)  Der Einsiedler (1835)  Waffenstillstand der Nacht  Schöne Fremde (vor 1834)  Das zerbrochene Ringlein (1837)  In der Fremde  Echte Liebe  Die Blätter fallen  Der Soldat  Wanderlied der Prager Studenten  An der Grenze  Heimweh  Abschied  Der Gärtner  Der frohe Wandersmann  Waldgespräch  Frische Fahrt  Durcheinander  Wunder über Wunder  Frisch auf!  Allgemeines Wandern  Nachts :  Die Nachtblume  Morgengebet (1814)  Der Glücksritter  Der Nachtvogel  Frühlingsnacht  Kurze Fahrt  Neue Liebe  Schifferspruch  So oder so  Der Kehraus  Die zwei Gesellen  Winternacht  Vöglein in den sonn'gen Tagen  Trost  An meinem Geburtstage  Weihnachten  In Danzig (1842)  Reiselied  Der stille Grund  Der Blick  Die Nacht  Lieber alles  Die Stillen  Der letzte Gruß  Erinnerung  Weihnachten  Lichtlein im Walde (1836)  Frühlingsgruß  Stimmen der Nacht (1841)  Der Morgen
Teokset > Alkukieliset > Romaanit ja kertomukset

Die Zauberei im Herbste (1808) (Märchen)
Ahnung und Gegenwart (1815)
Das Marmorbild (1819)
Aus dem Leben eines Taugenichts (1826)
Viel Lärmen um nichts (1833)
Dichter und ihre Gesellen (1834)
Das Schloß Dürande (1836)
Unstern (1839)
Die Entführung (1839)
Eine Meerfahrt (1841)
Die Glücksritter (1841)
Teokset > Alkukieliset > Eepokset

Julian (1853)
Robert und Guiscard (1855)
Lucius (1857)
Teokset > Alkukieliset > Näytelmät

Krieg den Philistern (1824)
Ezzelin von Romano (1828)
Meierbeths Glück und Ende (1828)
Der letzte Held von Marienburg (1830)
Die Freier (1833)
Teokset > Alkukieliset > Koottujen teosten kriittinen laitos

Eine historisch-kritische Ausgabe Sämtliche Werke des Freiherrn Joseph von Eichendorff. Max Niemeyer Verlag, Tübingen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph von Eichendorff Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Joseph von Eichendorff on Wikiaineistossa
Eichendorffin tekstejä Gutenberg-projektin sivuilla
Kattava linkkikokoelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Eichendorffin muistomerkki Prudnikissa
Katemustesieni

| Katemustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Hapramustesienet Coprinellus
Laji::  radians
Kaksiosainen nimi
 Coprinellus radians  (Desm.) Vilgalys, Hopple &  Jacq. Johnson 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katemustesieni (Coprinellus radians, syn. Coprinus radians) on lehdoissa, puistoissa ja hakamailla kasvava mustesienilaji. Se kasvaa laholla lehtipuulla kuten oksilla, kannoilla ja jopa lahotukeilla sekä multamaalla. Sieni on Suomessa yleinen. Sienen lakki vaihtelee nuorena leveydeltään 10 ja 15 millimetrin, korkeudeltaan 10 ja 25 millimetrin välillä. Sitä on kuvattu muodoltaan tammenterhomaiseksi. Vanhetessaan siitä tulee kellomainen. Sen väri on valkoisen kermamainen. Suojusjäte on jyväksinen, valkoisesta ruskehtavaan. Heltat ovat tiheässä, lopulta mustemaisena liukenevat. Jalka on valkoinen, hieman tyvestä paksumpi, 4–8 senttimetriä korkeä ja 3–5 millimetrin paksuinen.
Karjakaivo

| Karjakaivo |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Espoo
Koordinaatit:  60°17′57″N, 24°35′15″E
Järvinumero:  81.057.1.037 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,8 m 
Rantaviiva:  1 km 
Pinta-ala:  0,03 km² 
 fiKarjakaivo 
Karjakaivo on noin kolmen hehtaarin laajuinen syvä korpijärvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksion kaupunginosassa. Sen naapurijärviä ovat Urja idässä ja Orajärvi pohjoisessa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee puolisentoista kilometriä Karjakaivosta länteen. Karjakaivon itäistä, lammenomaista laajentumaa kutsutaan nimellä Lehmänämpäri.
Karjakaivo lienee ollut lehmien vakituinen juottopaikka. Lehmänämpäri-nimi on ainoa laatuaan Suomessa, ja se merkittiin karttaan vasta 1972.
Karjakaivon ympäristö on Karjakaivon ulkoilualuetta, jonka pinta-ala on noin 4,6 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Hel.fi: Karjakaivo
Kilafors

| Kilafors |
| --- | --- |

 Kilafors
 Koordinaatit: 61°13′54″N, 16°33′40″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Bollnäs
Väkiluku (2021):  1 168
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kilafors on taajama Bollnäsin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 168 asukasta vuonna 2021.
Kuvia

Kukkoa esittävä patsas taajaman sisääntuloväylällä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kilafors Wikimedia Commonsissa
Kazangasso

| Kazangasso |
| --- | --- |
 Kazangasso
 Koordinaatit: 13°5′15″N, 5°32′49″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Blan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  6 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kazangasso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 35 kilometriä Blasta koilliseen. Kunnassa on 6 000 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Kazangasson kunta rajoittuu idässä Blan piirin Korodougoun, etelässä Blan, lännessä Tounan ja pohjoisessa Ségoun piirin Katiénan kuntiin.
Entisestä Yangasson arrondissementista erotettuun kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, miniankoja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam.
Kunnan liikenneyhteydet ovat maantie RN6:n läheisyydestä huolimatta heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Kazangasson ja Wassasson kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat neljä alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), kuusi lukutaitokeskusta Kazangasson terveyskeskus ja Wassasson synnytyslaitos.
Kilamuwan steela

Kilamuwan steela.
Kilamuwan steela on Turkin Zincirlistä löydetty foinikialaista piirtokirjoitusta sisältävä steela. Se on ajoitettu 820-luvun puoleen väliin eaa. ja tekstin perusteella steelan on pystyttänyt Samalin foinikialainen kuningas Kilamuwa. Steela on nykyisin Vorderasiatisches Museum-museon kokoelmissa Saksan Berliinissä
Steela

Kilamuwan steela löydettiin Turkin Zincirlistä eli muinaisen Samalin alueelta vuonna 1902, kuninkaallisen palatsin eteiskammiosta. Basalttisteelassa on kuva kuninkaasta kädessään kuningasvaltaa symboloinut lootus, sekä jumalsymboleita, joihin kuningas viittaa toisella kädellään. On oletettu, että jumalsymbolit viittaavat jumaliin, jotka mainitaan steelassa olevan piirtokirjoituksen loppupuolella. Sekä steelassa olevan kuningaskuvan positio että piirtokirjoituksen kaivertaminen pintareliefinä eli korkokuvana tavallisemman upotetun reliefin sijaan muistuttavat myöhäisheettiläistä ja luuvilaista piirtokirjoitusta. Koska Zincirlin alueella oli ollut heettiläis- ja luuvilaisasutusta jo pronssikaudelta lähtien, on päätelty, että Kilamuwan aramealainen dynastia päätyi Samalissa hallitsemaan luuvilaisesta enemmistöstä koostunutta kansaa.
Piirtokirjoitus on ajoitettu 820-luvun puoleen väliin eaa., ja se on varsin hyvin säilynyt. Piirtokirjoitus on kirjoitettu varhaisella Tyroksen ja Sidonin foinikialla, vaikka steelassa mainitut nimet ovat aramealaisia ja heettiläisiä tai luuvilaisia. Kilamuwa itse kuului Samalin aramealaiseen dynastiaan, mutta hänen äitinsä nimi oli luuvilainen. Tekstin perusteella Kilamuwa oli dynastian viides kuningas. Steela on nykyisin Vorderasiatisches Museum-museon kokoelmissa Saksan Berliinissä.
Piirtokirjoituksen teksti

”Jaudi” on kuningaskunta, jonka nimi kirjoitetaan konsonanteilla j’dj ja joka tunnetaan myös nimellä Samal. ”Jaudi” on perinteinen, joskin todennäköisesti virheellinen vokalisaatio. Nimellä ei ole mitään tekemistä Juudan kuningaskunnan nimen kanssa. Kohdassa ”Tam[…]n poika” näkyvissä ovat kirjaimet tm[…]n, mutta niiden merkityksestä ei ole varmuutta. Nimi saattaa viitata Kilamuwan äitiin. ”Käsi” on mahdollista myös tulkita aseeksi. ”Taistellakseen” on kirjaimellisesti ”syödäkseen”, ”kuluttaakseen”.
”Da[nu]nilaiset” eli dnnym viitannee Anatolian alueella asuneeseen kansaan, joka on mahdollisesti sama kuin esim. Karatepen piirtokirjoituksessa mainitut Adanan tasangon asukkaat. ”Kutsuin” on kirjaimellisesti ”vuokrasin”.
”Assyrian kuninkaan” viittaa Salmanassar III:een, joka teki sotaretken alueelle 20. hallitusvuonna (noin 839 eaa.). Kohdassa ”Kansan miehet” esiintyvän sanan mskbm tarkkaa merkitystä ei tunneta, mutta on ehdotettu, että se saattaisi viitata alueen luuvilaiseen kansanosaan. ”Merisilkkiä” on Byssus-kangasta, joka oli Välimeren pystysimpukan kiinnityskuiduista kehrätystä langasta kudottu erittäin arvokas kangas.
”Jälkeeni” on kirjaimellsiesti ”alleni”. ”Ylhäisiä” sanan b’rrm merkitystä ei tunneta, mutta on ehdotettu, että se saattaisi viitata aramealaiseen yläluokkaan. Kohdan ”nuijaa heiluttava” sanan smd tarkka merkitys ja vokalisaatio ovat tuntemattomat, mutta se viitannee lyömäaseeseen. Rakib-El oli Samalin aramelaisdynastian jumala.
Kuninkaan kuva steelan yksityiskohdassa.
Kevytmaito

Kevytmaito on vuonna 1969 Suomen markkinoille tuotu maitotuote. Kevytmaidon rasvapitoisuus oli aluksi 2,5 prosenttia eli sen rasvasta oli vähennetty vajaa puolet. Kevytmaidon rasvapitoisuus laskettiin vuonna 1983 kuitenkin 1,9:ään ja vuonna 1995 edelleen 1,5 prosenttiin. Kevytmaitoa valmistetaan siten, että maidosta poistetaan ensin kaikki rasva, ja sen jälkeen siihen lisätään taas rasvaa, kunnes rasvaprosentiksi tulee 1,5.
Keenan Allen

| Keenan Allen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1992 Greensboro, Pohjois-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  96 kg
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Seura
Pelinumero:  13
Seura:  Chicago Bears
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Los Angeles Chargers (NFL)
NFL-varaus:  76. varaus, 2013 San Diego Chargers
Pääsarjaura:  2013–
Keenan Allen (s. 27. huhtikuuta 1992, Greensboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-seura Chicago Bearsissa.
Ura

Kolmatta yliopistovuottaan aloittava Allen on yksi vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden ykkösnimistä, ja häntä pidetään tilaisuuden toiseksi parhaana laitahyökkääjänä USC:n Robert Woodsin jälkeen. Halutessaan Allen voi kuitenkin jatkaa yliopistossa vielä neljännen vuoden, jolloin hän olisi varattavissa vasta vuoden 2014 varaustilaisuudessa.
Maaliskuussa 2024 Los Angeles Chargers kauppasi Allenin Chicago Bearsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon.
Allenin velipuoli, Zach Maynard pelasi pelinrakentajana Allenin kanssa Chargersin joukkueessa.[lähde? ]
Karjala-Diskaveri (jalkapalloseura)

Karjala-Diskaveri (ven. Футбольный клуб «Карелия-Дискавери», Futbolnyi klub Karelija-Diskaveri, karjalan kielellä Karjala) on jalkapalloseura Petroskoista, Karjalan tasavallasta. Joukkue pelaa Venäjän amatööriliigassa luoteisen liittovaltiopiirin sarjassa. Joukkue on historiansa aikana tunnettu nimillä Spartak, Karjala, Erzi ja Kajala-Erzi. Parhaimmillaan joukkue pelasi kaudella 1990 2. divisioonassa.
Nykyisiä pelaajia

Aleksandr Kasevitš
Andrei Fjodorov
Aleksei Naumov
Ilja Goldfein
Aleksei Lazarev
Aleksei Saveljev
Vasili Tšetšelev
Jevgeni Smaznov
Maksim Kirilov
Denis Zakrevski
Aleksandr Nastevitš
Nikita Žiglov
Ivan Moltšanov
Maksim Dubonos
Vitali Petrušin
Entisiä pelaajia

Sergei Semak
Denis Zubko
Katolinen kirkko Thaimaassa

Katolinen kirkko Thaimaassa  toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Organisaatio ja jäsenmäärä

Katolinen kirkko Thaimaassa jakautuu hallinnollisesti 11 hiippakuntaan. Näihin kuului vuoden 2017 lopussa 502 seurakuntaa. Tuolloin katolisia oli maassa noin 389 000, 0,59% väestöstä.
| Hiippakunta | Jäsenmäärä | Osuus alueen väestöstä | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Bangkokin arkkihiippakunta | 118 654 (2015) | 0,9% (2015) |  |
| Chanthaburin hiippakunta | 45 831 (2016) | 0,9% (2016) |  |
| Chiang Main hiippakunta | 50 913 (2018) | 1,7% (2018) |  |
| Chiang Rain hiippakunta | 18 062 (2018) | 0,7% (2018) |  |
| Nakhon Sawanin hiippakunta | 16 476 (2016) | 0,2% (2016) |  |
| Ratchaburin hiippakunta | 16 100 (2017) | 0,6% (2017) |  |
| Surat Thanin hiippakunta | 7 359 (2017) | 0,1% (2017) |  |
| Tharen ja Nonsengin arkkihiippakunta | 54 991 (2017) | 1,7% (2017) |  |
| Nakhon Ratchasiman hiippakunta | 6 767 (2016) | 0,1% (2016) |  |
| Ubon Ratchathanin hiippakunta | 25 201 (2017) | 0,3% (2017) |  |
| Udon Thanin hiippakunta | 19 263 (2017) | 0,3% (2017) |  |
Aiheesta muualla

Katolisen kirkon Thaimaassa kotisivut
Kauneimmat joululaulut (albumi)

| Kauneimmat joululaulut Joel Hallikainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2008
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 54.45
 Levy-yhtiö: Suomi-Solistit
Joel Hallikainen muut julkaisut
| Miljoonan ruusun maa 2007 | Kauneimmat joululaulut 2008 | Sanaton ikävä 2009 |
Kauneimmat joululaulut on suomalaisen Joel Hallikaisen studioalbumi vuodelta 2008.
Kappaleet

Loistakoon liekki – 3.27
Jouluyö juhlayö – 3.24
Arkihuolesi kaikki heitä – 2.39
Valkea joulu – 3.37
Joulurauhaa – 5.12
Syntyi rakkaus maailmaan – 2.20
Joulu joka päivä – 3.22
Maa on niin kaunis – 3.43
Varpunen jouluaamuna – 3.42
Lasienkeli – 3.37
Sylvian joululaulu – 4.24
Nyt syttyy valot tuhannet – 2.44
Rauhalle tilaa teen – 3.49
Jotakin tapahtuu – 3.23
On hanget korkeat nietokset – 2.48
Kun joulu on – 2.26
Kiiltonokirastas

| Kiiltonokirastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  leucops
Kaksiosainen nimi
 Turdus leucops  Taczanowski, 1877 
Synonyymit
 Platycichla leucops 
Katso myös
   Kiiltonokirastas Wikispeciesissä   Kiiltonokirastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiiltonokirastas (Turdus leucops) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kiiltonokirastasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Guyanassa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti levinneeksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keen Eddie

Keen Eddie on yhdysvaltalainen poliisisarja, jonka esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 13 jaksoa.
Sen perusidea on samankaltainen kuin 1980-luvun suositussa Taistelupari-sarjassa: newyorkilainen poliisi lähetetään Lontooseen ratkaisemaan rikoksia. Naispuolisen työparin tässä sarjassa on korvannut naispuolinen asuinkumppani.
Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 ja SubTV.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Valley  | … |  Eddie Arlette   |
|  Sienna Miller  | … |  Fiona Bickerton   |
|  Julian Rhind-Tutt  | … |  Monty Pippin   |
|  Colin Salmon  | … |  Nathanial Johnson   |
|  Rachael Buckley  | … |  Carol Ross   |
Aiheesta muualla

Keen Eddie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kirkonselkä

| Kirkkoselkä  (lahti: Vesijärvi) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°03′44″N, 25°27′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Lasku-uoma:  Pölkynsalmi
Taajamat:  Hollolan kirkonkylä
Järvinumero:  14.241.1.001
Mittaustietoja (lahti)
Pinnankorkeus:  81,4 m  
 fiKirkkoselkä 
Kirkonselkä on Vesijärveen kuuluva selkä, jonka rannalla on Hollolan kirkonkylä. Kirkonselkä on kapean salmen muusta Vesijärvestä erottama vesialue, joka muodostuu kahdesta rehevöityneestä lahdesta, Kirkonlahdesta  ja  Pyhäniemenlahdesta. Kirkonselällä sijaitsee samanniminen Kutajärven Natura 2000 -alueen osa-alue (luonnonsuojelualue), joka 406 hehtaarin laajuisena on suurin tämän Natura-alueen osa-alueista. Natura-aluerajaukseen eivät kuulu lahden rannalla olevat metsät, vaan ainoastaan vesialue ja rantaluhdat.
Lajisto ja luontotyypit

Alueen linnustoa on seurattu 1970-luvulta alkaen. Vuoden 2007 pesimälintulaskennassa havaittiin 26 lintulajia, yhteensä 390 lintua. Lahdella pesivät muiden muassa härkälintu, kaulushaikara, laulujoutsen, heinätavi, ruskosuohaukka ja kurki.
Vesikasvisto on rikasta ja siihen sisältyy useita uhanalaisia lajeja. Lajistoon kuuluvat mm. karvalehti, välkevita, pitkälehtivita, poimuvita, sarjarimpi, jouhivita, hentonäkinruoho, silonäkinparta ja notkeanäkinruoho.
Kirkonlahden kasvillisuustyyppejä ovat avoluhdat (saraluhdat, ruoholuhdat ja korteluhdat; yhteensä 3,1 hehtaaria), puustoiset luhdat (pajuluhta, hieskoivuluhta, 3,6 ha), ruokoluhdat (järviruokoluhta ja leveäosmankäämiluhta; 14 ha). Edelleen ruovikot (28 ha), osmankäämiköt (0,1 ha), kortteikot (3,6 ha), kaislikot (4,4 ha), kelluslehtikasvustot (17,6 ha), uposkasvillisuus (7,8 ha) ja pohjalehtikasvillisuus (0,2 ha). Pohjalehtiskuviossa hiekkapohjalla kasvaa mm. lahnaruohoja, raania, nuottaruohoa, ruskoärviää ja rantaluikkaa.
Aiheesta muualla

Liite 3: Hollolan Kirkonselän pesimälinnusto ja kasvillisuus 2007 ymparisto.fi
Kutajärven alue. Hämeen ympäristökeskus.