stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jules Thiry

| Mitalit> Maa:  Belgia.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Belgia.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Belgia.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:  Belgia> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | 1924 Pariisi | joukkuekilpailu |  |
Jules Thiry (1898–1931) oli belgialainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Belgian miesten joukkueeseen.
Luís d’Andrea

Luís d’Andrea (23. helmikuuta 1934 – 8. syyskuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului konventuaaleihin fransiskaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1959 ja nimitettiin Caxias do Maranhãon hiippakunnan piispaksi 29. lokakuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Giovanni Battista Re.
D’Andrea jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2010.
José Ramón Bauzá

| José Ramón Bauzá Díaz |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1970 (ikä 53) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Arvonimi: The Right Honourable
Tiedot
Puolue:  Ciudadanos
José Ramón Bauzá Díaz (s. 16. marraskuuta 1970 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Bauzá Díaz edustaa Ciudadanos-puoluetta. Bauzá Díaz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José Ramón Bauzá Wikimedia Commonsissa
José Ramón Bauzá Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Luísa Todi

Luisa Todi
Luísa Rosa de Aguiar Todi (9. tammikuuta 1753 Setúbal – 1. lokakuuta 1833 Lissabon) oli portugalilainen oopperalaulajatar, äänialaltaan mezzosopraano.
Todi syntyi Setúbalissa ja muutti perheineen Lissaboniin 1765. Hän ryhtyi näyttelemään ja esiintyi vielä samalla vuosikymmenellä Molièren näytelmässä Tartuffe. Hän tapasi myös italialaisen viulisti Francesco Saverio Todin, jonka kanssa hän meni vuonna 1769 naimisiin.
Todi sai laulunopetusta David Pereziltä. Vuonna 1770 hän esiintyi Giuseppe Scolarin oopperassa Il Viaggiotare Ridicolo. Vuosina 1772–1777 hän työskenteli Portossa laulajana ja laulunopettajana. Talvella 1777 hän teki ensimmäisen esiintymisensä ulkomailla laulaessaan Lontoossa. Vuodet 1778–1780 Todi vietti Ranskassa ja vuodet 1780–1783 Torinon Teatro Ruggiossa. Hän lauloi myös Saksassa ja Itävallassa vuoden 1781 aikana. Katariina II kutsui laulajattaren Venäjälle, jossa hän vietti neljä vuotta. Myöhemmin hän esiintyi mm. Preussin hoville.
Todille kehittyi näköongelmia hänen oleskellessaan Venetsiassa. Hän oli poissa lavalta muutamia kuukausia, mutta jatkoi sen jälkeen kiertelyä Italiassa ja lauloi myös Espanjassa. Todi vetäytyi uraltaan palattuaan Portugaliin lopullisesti 1800-luvun alkuvuosina. Hänen aviomiehensä kuoli 1803. Todi itse vietti kymmenen viimeistä elinvuottaan täysin sokeana. Hän sai aivohalvauksen heinäkuussa 1833 ja kuoli pari kuukautta myöhemmin. Todi haudattiin Lissaboniin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kabul (Israel)

| Kabul |
| --- | --- |
 Paikallista katunäkymää.
 Kabul
 Koordinaatit: 32°52′11″N, 35°12′8″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Pohjoinen
Väkiluku (2018):  13 854
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kabul (arab. كابول‎, Kābūl, hepr. ‏כאבול‎) on lähinnä islaminuskoisten arabien asuttama kylä Israelissa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 13 854.
Maantiede

Kabul sijaitsee Israelin pohjoisosassa läntisen Galilean alueella.
Historia

Kabul esiintyy useampaan otteeseen Vanhassa testamentissa. Joosuan kirjassa se kuuluu Asserin heimon alueisiin ja 1. kuninkaiden kirja kuvaile Tyroksen kuninkaan Hiramin pettymystä tämän saatuaan Salomolta palkkioksi avustaan vain "Kabulin maat". 2. aikakirja väittää puolestaan päinvastoin Salomon saaneen kaupunkeja Hiramilta. Sekavuus selittyy mahdollisesti Kabulin sijainnilla rajamaalla juutalaisten hallitsemien alueiden ja foinikialaisten hallitseman Akkon kaupungin välillä.
Arkeologisia löydöksiä nykyisestä Kabulista on tehty pronssikauden keskivaiheilta ja hellenistiseltä kaudelta. Kabul oli tunnettu viinistä ja oliiviöljystään. Paikalla oli synagoga ja kylpylöitä. Roomalainen Gaius Cestius Gallus valtasi Kabulin vuonna 66 ja sittemmin jonkin aikaa Kabulissa asui historioitsija Josephus. Jerusalemin kukistumisen jälkeen paikalle muutti pappissuku Jerusalemista. Ristiretkeläiset tunsivat paikan nimellä Cabor.
Väestö

Kabulin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 13 854. Kylän asukkaat ovat pääasiassa islaminuskoisia arabeja.
Liikenneympyrä.
Lødingenin kirkko

| Lødingenin kirkko Lødingen kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Lødingen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1897
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lødingenin kirkko (norj. Lødingen kirke) on Lødingenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1897.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lødingenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kabul (joki)

| Kabul |
| --- | --- |
 Kabuljoen kartta.
Maat:   Afganistan  Pakistan
Kunnat:  Vardakin maakunta, Kabulin maakunta, Laghmanin maakunta, Nangarharin maakunta, Khyber Pakhtunkhwa
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Pinta-ala:  75 000 km2
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Sanglākhvuoret, Afganistan
Laskupaikka:  Indusjoki Attockissa
Sivu-uomat:  Swat River (en) (käännä suomeksi), Alingar River (en) (käännä suomeksi), Surkhab (en), Logarin maakunta (en), Panjshir River (en) (käännä suomeksi), Kunar River (en) (käännä suomeksi)
Mittaustietoja
Pituus:  700 km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Kabul on Induksen sivujoki itäisessä Afganistanissa ja Pakistanin pohjoisosassa. Joki alkaa Afganistanissa Kabulin kaupungin länsipuolelta ja virtaa kohti itää Pakistaniin, jossa se laskee Indusjokeen Attockin paikkeilla. Kabulin kaupungin nimi on johdettu joen nimestä. Ennen kaupungin muodostumista nimellä viitattiin alueeseen joen yläjuoksulla.
Maantiede

Kabuljoen koko pituus on 700 kilometriä ja se laskee lännestä kohti itää. Joki alkaa Afganistanissa Sanglakhvuorilta noin 72 kilometriä Kabulin kaupungista länteen. 560 kilometriä Afganistanissa virrattuaan joki laskee Pakistanin puolelle. Joki virtaa Kabulin ja Jalalabadin ohi ja virtaa Pakistaniin Khaibarsolan pohjoispuolelta. Pakistanissa joki virtaa Peshawarin ohi ja liittyy Indusjokeen Attockissa Islamabadin luoteispuolella. Kabulilla on useita sivujokia. Pohjoisesta siihen liittyvät Pandžšir, Alingar, Kunar ja Swat, sekä etelästä Logar.
Kabuljoen yläjuoksun alueella heinäkuun keskilämpötila on 25 °C ja tammikuun 0 °C. Alajuoksulla Pakistanin puolella joki kulkee kuivan aavikkoseudun läpi, jolla kesän keskilämpötilat voivat ylittää 40 °C ja talvisin lämpötila on keskimäärin 10 °C. Vuotuinen sadanta joen yläjuoksulla on noin 500 mm. Joen alkulähteillä vuorilla sadetta tulee enemmän. Koska joen vettä käytetään nykyisin runsaasti maatalouden tarpeisiin, osa joesta saattaa ajoittain kuivua kokonaan.
Kabuljoen varrella on useita patoja. Naghlun pato on Afganistanin suurin vesivoimala Surobin piirikunnassa Kabulin kaupungista itään. Pakistanin puolella sijaitsee Warsakin pato.
Historia

Kabuljoen laakso on pitkään muodostanut luonnollisen etenemisreitin Afganistanin ja Pakistanin välillä. Sen kautta ovat kulkeneet monet armeijat. Sanskritiksi Kabuljoki on Kubha. Nimi esiintyy Rigvedassa yhtenä sen seitsemästä joesta. Nykyinen nimi lienee johdettu sanskritinkielisestä nimestä. Aleksanteri Suuren joukot etenivät sen kautta Intiaan 300-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Antiikin kreikkalaiset tunsivat Kabuljoen nimellä Kofín (Κωφήν).
Alue oli Aleksanteri Suuren jälkeen osa kreikkalaistunutta Baktrian kuningaskuntaa ja heitä seurasivat kioniitit, kidariitit ja hefthaliitit. Jälkimmäisten kaudella alueella levisi buddhalaisuus. Kiinalainen matkailija Xuanzang mainitsee Kabulin nimellä Kao-fu. Nimi on alun perin viitannut nykyisen Kabuljoen ylävarren alueeseen. Sittemmin alueelle alkoivat levittäytyä muslimit, joiden asema vakiintui saffaridien kaudella. 900-luvun teos Hudud al-'Alam viittaa jokeen Lamghanjokena mainiten sen virtaavan Nangarharin ohi Multaniin ja lopulta mereen. Al-Biruni kutsuu sitä Ghorwandjoeksi. Kokonaisuudessaan vielä tuolloin joki käsitettiin ennen kaikkea Indusjoen pääjuoksuna.
Kabuljoki on antanut nimensä sittemmälle Kabulin kaupungille, joka alkoi muodostua ghaznavidien kaudella ja kasvaa nopeammin vasta Baburin valtakaudella 1500-luvulla. Kabulin laakson läpi Peshawarista Jalalabadiin ja lopulta Kabuliin on kulkenut maantie vuodesta 1945.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kabul Wikimedia Commonsissa
Kabuljoen laaksoa Jalalabadin ja Kabulin välillä Afganistanissa.
Suurimmaksi osaksi kuivunutta Kabuljokea Kabulin kaupungissa vuonna 2009.
Veneilijä Kabuljoella Khyber Pakhtunkhwassa Pakistanin puolella.
Luíz Carlos Eccel

Luíz Carlos Eccel (s. 18. marraskuuta 1952 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 18. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Eusébio Oscar Scheid, jota avustivat João Oneres Marchiori ja Vito Schlickmann.
Eccel erosi tehtävistään piispana 24. marraskuuta 2010.
Juho Konttinen

Juho (Johannes) Konttinen (31. toukokuuta 1878 Leppävirta – 8. joulukuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen liikemies, huonekalutehtailija ja kirjailija.
Konttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Elias Konttinen ja Hilda Maria Arpiainen. Hän oli naimisissa Maria Josefiina Miettisen kanssa. Konttinen asui Kuopiossa vuosina 1898–1922. Hänellä oli huonekaluliike ja Huonekalutehdas Juho Konttinen Osakeyhtiö niminen huonekalutehdas Kuopiossa. Säveltäjä Otto Kotilainen sävelsi Konttisen runon Savolaisten esi-isät ja tämä laulu esitettiin Pohjois-Savon maakuntaliiton vuonna 1953 tuottamassa dokumenttielokuvassa Tämä on Pohjois-Savo.
Teoksia

Lammen lumpeita : runoja. U.W. Telen & Co, Kuopio 1905
Laurin elämäntarina. I : romaani. U.W. Telen & Co, Kuopio 1905
Tuhlaajapoika : näytelmä neljässä näytöksessä. Tekijä, Kuopio 1908
Kirjallisuutta

Huonekalutehdas Juho Konttinen osakeyhtiö Kuopiossa. Sanan valta, Kuopio 1923, uusi näköispainos Kuopion kulttuurihistoriallinen museo, Kuopio 1996
Aiheesta muualla

Juho Konttisen huonekalutehtaan hinnastoja 1920-luvulta (DIGI - Kansalliskirjaston digitoidut aineistot
MMU

MMU voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Muistinhallintayksikkö, tietokoneen komponentti
Manned Maneuvering Unit, NASAn rakettipakkaus joka kiinnittyy avaruuspukuun
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”MMU”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (151–175)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 151–175. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1992–1994.
1992

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
| – Kannen piirtäjä Giovan Battista Carpi. | 151: Konstit on monet | 1992 | 256 | ISBN 951-875-345-8 | Inducks |
– Kannen piirtäjä Giovan Battista Carpi.:  Roope Ankka ja myrskyn ääni, s. 5, tarina Rodolfo Cimino, piirrokset Roberto Marini. Tarinakoodi I TL 1888-A.  Mikki Hiiri ja Nautiluksen arvoitus, s. 57, tarina Giorgio Pezzin, piirrokset Franco Valussi. Tarinakoodi I TL 1889-A.  Reginella ja uhka Maasta, s. 112, tarina Rodolfo Cimino, piirrokset Giorgio Cavazzano. Tarinakoodi I TL 1884-B.  Mikki Hiiri ja älyllinen lumimies, s. 169, tarina Giorgio Pezzin, piirrokset Comicup Studio. Tarinakoodi I TL 1890-A.  Karhukoplan pakettiloma, s. 212, juoni Paul Halas, käsikirjoitus Tom Anderson, piirrokset Xavier Vives Mateu. Tarinakoodi D 9280.  Indiana Hopo ja ongelma, s. 236, tarina Massimo Marconi, piirrokset Massimo De Vita. Tarinakoodi I TL 1886-C.
– Kannen piirtäjä Giovan Battista Carpi.: Ei muita painoksia.

| – Kannen piirtäjä Tello Art. | 152: Tämäkin vielä! | 1992 | 256 | ISBN 951-875-346-6 | Inducks |
– Kannen piirtäjä Tello Art.:  Tarumaisen lipun metsästys, s. 5, tarina ja piirrokset Romano Scarpa, tussaus Lucio Michieli. Tarinakoodi I TL 1894-BP.  Dick Hopo, alamaailman kauhu, s. 81, tarina Bruno Sarda, piirrokset Giampiero Ubezio. Tarinakoodi I TL 1896-C.  Punainen kaksoisolento, s. 137, tarina ja piirrokset Giulio Chierchini. Tarinakoodi I TL 1811-C.  Hessun hurja keksintö, s. 183, tarina François Corteggiani, piirrokset José Ramón Bernado, tussaus Comicup Studio. Tarinakoodi F JM 90253.  Se kauhea, ihana TV, s. 194, tarina Fabio Michelini , piirrokset Alessandro Perina. Tarinakoodi I TL 1895-A.  Roopen taikatakki, s. 223, tarina Mario Volta, piirrokset Lino Gorlero. Tarinakoodi I TL 1887-A.
– Kannen piirtäjä Tello Art.: Ei muita painoksia.

| – Kannen piirtäjä Marco Rota. | 153: Akun lomamuistot | 1992 | 256 | ISBN 951-875-347-4 | Inducks |
– Kannen piirtäjä Marco Rota.:  Aku Ankka ja paluu Kultalaan, s. 5, tarina ja piirrokset Giulio Chierchini. Tarinakoodi I TL 1891-AP.  Mikki ja Hessu Roomassa, s. 112, juoni Neville Jason, käsikirjoitus Dave Angus, piirrokset Joaquín Cañizares Sanchez. Tarinakoodi D 8236.  Onneton Amerikanlöytäjä, s. 146, tarina Bruno Sarda, piirrokset Valerio Held. Tarinakoodi I TL 1910-A.  Keisarin tohveli, s. 177, tarina Pierpaolo Pelò, piirrokset Luciano Gatto. Tarinakoodi I TL 1897-C.  Taikaviitta ja kaksinaamainen nero, s. 223, tarina Nino Russo, piirrokset Comicup Studio. Tarinakoodi I TL 1909-E.
– Kannen piirtäjä Marco Rota.: Ei muita painoksia.