stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Uppland (1946)
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronavarvetilta, missä se laskettiin vesille 15. marraskuuta 1946 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1949.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1979.
Heikki Korpi

Heikki Korpi (s. 1953 Oulu) on suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja. Hänet muistetaan erityisesti yhden Suomen kaikkien aikojen tunnetuimman ravihevosen Charme Asserdalin ohjastajana 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa.
Heikki Korpi on vaikuttanut suurimman osan urastaan Italiassa, jossa hän työskenteli 1980-luvulta lähtien aina vuoteen 2010 saakka. Hän oli aikoinaan yksi maan menestyneimmistä ravivalmentajista. Suomen ja Italian lisäksi Korpi on toiminut valmentajana myös Saksassa, Yhdysvalloissa sekä viimeksi Ruotsissa.
Heikki Korven isä oli vuonna 2001 kuollut hevosmies Allan Korpi. Hänen veljiään puolestaan ovat menestyneet raviohjastajat Pekka ja Ilkka Korpi. Vuodesta 2012 lähtien Heikki Korpi on valmentanut Ypäjän Hevosopiston tiloissa yhdessä veljensä Ilkan kanssa. Korpi valmentaa nykyisin Italiassa. Suomen Hippoksen tilastoissa hänellä on urallaan hieman yli 600 voittoa.
Itävallan valtiosopimus

Itävallan valtiosopimus (saks. Österreichischer Staatsvertrag), viralliselta nimeltään valtiosopimus koskien itsenäisen ja demokraattisen Itävallan palauttamista, annettu Wienissä 15. toukokuuta 1955 (saks. Staatsvertrag betreffend die Wiederherstellung eines unabhängigen und demokratischen Österreich, gegeben zu Wien am 15. Mai), on 15. toukokuuta 1955 solmittu kansainvälinen sopimus, joka perusti uudelleen Itävallan suvereniteetin itsenäisenä valtiona.
Itävallan miehitysvyöhykkeet (1945–1955).
Wienin miehitysvyöhykkeet (1945–1955).
Itävalta oli osa kansallissosialistista Saksaa vuosina 1938–1945 ja näin ollen osapuoli toisessa maailmansodassa. Sodan päätyttyä Euroopassa keväällä 1945 Itävalta jaettiin Saksan tavoin Yhdysvaltain, Neuvostoliiton, Britannian ja Ranskan hallitsemiin miehitysvyöhykkeisiin. Vuosikymmenen kuluttua Itävallan hallitus allekirjoitti neljän miehittäjävaltion kanssa valtiosopimuksen, joka palautti maan suvereniteetin, itsenäisyyden ja demokratian, lisäksi muun muassa kielsi taloudellisen ja poliittisen yhdistymisen Saksan kanssa sekä lakkautti natsistiset ja muut fasistiset järjestöt. Sopimus tunnusti myös täydet kansalais- ja kielelliset oikeudet sloveeni- ja kroaattivähemmistölle Kärntenin, Burgenlandin ja Steiermarkin osavaltioissa.
Wienin Belvederen linnassa valtiosopimuksen allekirjoittivat liittoutuneiden valtioiden ulkoministerit, miehitysjoukkojen komentajat sekä Itävallan ulkoministeri.
Sopimuksen sisältö

poliittiset ja territoriaaliset asetukset
sotavoimiin ja lentoliikenteeseen liittyvät asetukset
sotakorvaukset
liittoutuneiden vetäytyminen
omistajuus, laki ja intressit
taloussuhteet
säännöt riitatilanteisiin
talousasetukset
loppuasetukset
Sopimuksen sisältö > Sopimuksen allekirjoittajat

Liittoutuneiden ulkoministerit
Vjatšeslav Molotov (Neuvostoliitto)
John Foster Dulles (Yhdysvallat)
Harold Macmillan (Yhdistynyt kuningaskunta)
Antoine Pinay (Ranska)
Miehitysjoukkojen komentajat
Ivan I. Ilitchov (Neuvostoliitto)
Geoffrey Wallinger (Yhdistynyt kuningaskunta)
Llewellyn Thompson (Yhdysvallat)
Roger Lalouette (Ranska)
Itävallan ulkoministeri
Leopold Figl
Lopputulos

Sopimuksen seurauksena viimeiset miehitysjoukot poistuivat maasta 25. lokakuuta 1955. Itävallan parlamentti lisäsi 26. lokakuuta 1955 perustuslakiinsa kohdan (9. pykälä) pysyvästä puolueettomuudesta, joka kieltää sotilaallisen liittoutumisen ja vieraiden valtojen sotilasyksikköjen läsnäolon Itävallan maaperällä ja kieltää Itävallan liittymisen sotilasliittoihin  Tämän ensimmäisen vieraista joukoista vapaan päivän vuosipäivä, 26. lokakuuta, on Itävallan kansallispäivä. Puolueettomuutta ei varsinaisesti mainita  valtiosopimuksessa.
Itävallan pysyvä puolueettomuus säilyi myös Itävallan liittyessä Euroopan unionin 1995. Vuonna 1964, kuten myös 2008 sopimuksen yksityiskohtia täydennettiin ja kumottiin.
Aiheesta muualla

State Treaty for the Re-establishment of an Independent and Democratic Austria
Jaret Anderson-Dolan

| Jaret Anderson-Dolan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. syyskuuta 1999 (ikä 25) Calgary, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  JAD
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Winnipeg Jets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Spokane Chiefs (WHL) Ontario Reign (AHL) Los Angeles Kings (NHL) Nashville Predators (NHL)
NHL-varaus:  41. varaus, 2017 Los Angeles Kings
Jaret Lynn Anderson-Dolan (s. 12. syyskuuta 1999 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Anderson-Dolan on laadukas ja energinen hyökkääjä, joka tekee hyvin maaleja ja luistelee vahvasti. Hän on myös työteliäs ja omaa johtajaominaisuuksia, mikä näkyy esimerkillisessä pelaamisessa. Anderson-Dolan karvaa myös aktiivisesti. Hänen kokonsa ei kuitenkaan ole optimaalinen NHL-tasolle, joten Anderson-Dolanilla on kehitettävää vastustajan isojen puolustajien kohtaamisessa. Hänellä on vähän kehitettävää myös syöttötaidoissa.
Ura > Seuraura

Anderson-Dolanin kasvattajaseura on Trails West MHA. Hän kävi junior high schoolin Edge Schoolissa, jonka Bantam-joukkueen kapteenina Anderson-Dolan toimi kaudella 2013–2014. Hän voitti koko sarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 79+47=126. Spokane Chiefs varasi Anderson-Dolanin 14. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän pelasi kauden 2014–2015 vielä suurimmaksi osaksi Edge Schoolin joukkueessa ja Anderson-Dolan edusti myös Albertan joukkuetta Kanadan talvikisoissa. Hän debytoi myös Chiefsin WHL-joukkueessa, jossa Anderson-Dolan pelasi viisi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun.
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2015–2016 Anderson-Dolan teki 65 runkosarjaottelussa tehot 14+12=26 ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Kaudella 2016–2017 hän nousi Chiefsin varakapteeniksi. Anderson-Dolan oli tehoilla 39+37=76 joukkueen toiseksi paras pistemies Kailer Yamamoton jälkeen.
Los Angeles Kings varasi Anderson-Dolanin toisella kierroksella 41. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän teki saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Anderson-Dolan jatkoi kaudella 2017–2018 Chiefsin WHL-joukkueessa, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehoilla 40+51=91. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+7=9. Anderson-Dolan valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. WHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2018 hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen. Anderson-Dolan teki siellä viidessä runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä.
Anderson-Dolan otti syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi paikan Los Angeles Kingsin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta, osaksi myös Dustin Brownin loukkaantumisen myötä. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 7. lokakuuta 2018 Detroit Red Wingsia vastaan. Anderson-Dolan sai ottelussa jääaikaa 7.26 minuuttia. Hän pelasi Kingsissa viisi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes Anderson-Dolan palasi Chiefsin WHL-joukkueen vahvuuteen. Hänet nimettiin joukkueen toiseksi kapteeniksi yhdessä Ty Smithin kanssa.
Maaliskuussa 2024 Kings asetti Anderson-Dolanin siirtolistalle, josta Nashville Predators poimi hänet joukkueeseensa.
Heinäkuussa 2024 Anderson-Dolan teki vapaana agenttina Winnipeg Jetsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,55 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Anderson-Dolan pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi Kanadan kapteenina. Anderson-Dolan valittiin Slovakiaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän edusti myös Canada Whiten joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin Anderson-Dolan toimi joukkueensa varakapteenina ja voitti kultaa.
Muuta

Anderson-Dolanin ja hänen isoveljensä Dorianin ovat kasvattaneet kaksi äitiä, Fran ja Nancy, jotka ovat myös pelanneet jääkiekkoa. Jaret on perhetaustansa myötä ottanut aktiivisesti kantaa seksuaali- ja sukupuolivähimmistöihin kohdistuvia ennakkoluuloja vastaan.
HMS Urania

| HMS Urania |
| --- | --- |
 HMS Urania vuonna 1944

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers-Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  18. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  19. toukokuuta 1943
Palveluskäyttöön:  18. tammikuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettavaksi maaliskuussa 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 806 t (standardi) 2 091 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  37 solmua (69 km/h)
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk XII CP Mk XXII -asennuksina 2 × Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Urania (viirinumerot R05 ja F08) oli Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna viirinumerolla F08.
Valmistus

Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1941 sodanajan hätäohjelmassa (engl. Emergency War Programme) Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. kesäkuuta 1942 telakkanumerolla 832. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1943 ja valmistui 18. tammikuuta 1944.
Palvelus

Alus saapui romutettavaksi maaliskuussa 1971.
HMS Undervattensbåten N:r 4

| HMS Undervattensbåten N:r 4 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Motala
Laskettu vesille:  16. lokakuuta 1909
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1910
Poistui palveluskäytöstä:  6. kesäkuuta 1929
Tekniset tiedot
Uppouma:  138 t
Pituus:  26,8 m
Leveys:  3,6 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  1-akselinen, 1 x 6-sylinterinen Atlas U-11 -dieselmoottori 225 hv 1 x sähkömoottoria
Nopeus:  8,8 solmua (pinnalla) 6,6 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  10
Aseistus
Aseistus:  1 x 45,7 cm M/04 -torpedoputki
HMS Undervattensbåten N:r 4 (runkonumero 4) oli Ruotsin laivaston vuonna 1910 palvelukseenotettu Undervattensbåten N:r 2 -luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Motalasta. Se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1909 ja liitettiin laivastoon 31. lokakuuta 1910.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 6. kesäkuuta 1929. Sen lopullinen kohtalo on tuntematon.
Martini (autotehdas)

| Martini |
| --- | --- |
Koko nimi:  Automobiles Martini
Päämaja:   Ranska
Perustajat:  Tico Martini
Tunnetuimmat kuljettajat:   René Arnoux
Moottorit:  Ford
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan GP 1978
Kilpailuja:  7
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Hollannin GP 1978
Martini oli Tico Martinin perustama ranskalainen kilpa-autovalmistaja, joka kilpaili Formula 1:n MM-sarjassa kaudella 1978.
Ennen F1:een siirtymistä Tico Martinin autot olivat menestyneet hyvin. Kuninkuusluokka osoittautui kuitenkin haastavaksi eikä Martini saavuttanut toivottua tulosta. René Arnoux osallistui tallin autolla seitsemään osakilpailuun, joista parhaaksi saavutukseksi jäi yhdeksäs sija Belgian ja Itävallan GP:sta.
F1-kokeilun jälkeen Martini palasi muihin Ranskan autoilusarjoihin.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | Kuljettajat | Nro>  | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | Automobiles  Martini | MK23 | Ford  Cosworth DFV |  |  | ARG | BRA | RSA | USW | MON | BEL | ESP | SWE | FRA | GBR | GER | AUT | NED | ITA | USA | CAN | - | 0 |
| 1978 | Automobiles  Martini | MK23 | Ford  Cosworth DFV | René Arnoux | 31 |  |  | DNQ |  | DNPQ | 9 |  |  | 14 |  | DNPQ | 9 | Kesk. |  |  |  | - | 0 |
Formula Renault -sarjassa käytetty Martini MK71-malli.
HMS Union (1756)

| HMS Union |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  5. kesäkuuta 1751
Laskettu vesille:  25. syyskuuta 1756
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1756
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1816
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 781 bm
Pituus:  52,12 m (tykkikansi)
Leveys:  14,78 m
Syväys:  6,25 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  750
Aseistus
Aseistus:  90 tykkiä
HMS Union oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1756 vesillelaskettu Neptune-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 12. heinäkuuta 1750 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1751. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1756 ja valmistui 21. tammikuuta 1757. Aluksen valmistuskustannukset olivat 52 157 puntaa 7 shillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamisen.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen amiraali Thomas Smithin lippulaivana syyskuussa 1756 päällikkönään James Galbraith.
Alus muutettiin vastaanotti alukseksi 6. helmikuuta 1802 ja samalla se nimettiin HMS Sussex'ksi. Alus siirrettiin reserviin maaliskuussa 1816 ja se romutettiin lokakuussa Chathamissa.
Gus Greensmith

| Gus Greensmith |
| --- | --- |
 Gus Greensmith vuonna 2023 Keski-Euroopan rallissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1996 (ikä 27) Manchester, Englanti
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2014–
Kartanlukija(t):  Elliott Edmondson Alessandro Gelsomino Craig Parry Jonas Andersson
Nykyinen talli:  Toksport
Entiset tallit:  M-Sport Ford WRT
Kilpailuja:  71
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Erikoiskoevoittoja:  2
MM-pisteitä:  135
Ensimmäinen kilpailu:  Walesin ralli 2014
Sijoitus kaudella 2022:  10. (44 p.)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Gus Greensmith (s. 26. joulukuuta 1996 Manchester, Englanti) on brittiläinen ralliautoilija.
Greensmithin perhe omistaa Englannissa Crown Oil Ltd -nimisen poltto- ja voiteluainealan yrityksen, joka myös toimii M-Sport WRT:n sponsorina.
Ura

Greensmith on toiminut M-Sport Ford World Rally Teamin vakituisena tallikuljettajana kaudesta 2020 alkaen. Ensimmäisen rallinsa Greensmith ajoi etuvetoisella R2-luokan Ford Fiestalla vuonna 2014. Kaudella 2021 Greensmith toimii tallin ykköskuljettajana ja ainoana kuljettajana, jonka ohjelmaan on sisällytetty kauden kaikki MM-rallit.
Greensmithin paras tulos MM-sarjassa kauden 2022 loppuun mennessä on Safari-rallin neljäs sija vuodelta 2021.
Kauden 2022 jälkeen Greensmith ja M-Sport WRT eivät uusineet sopimusta. Kaudella 2023 Greensmith ajoi Škoda Fabia RS Rally2 -autolla Toksport-tallille WRC2-sarjan Meksikon osakilpailussa. Greensmith kilpaili kaudella WRC2-sarjan mestaruudesta. Hän keskeytti Suomen rallissa ja vaihteistovika haittasi Akropolis-rallissa. Keski-Euroopan rallissa sarjan mestaruuden voitti Andreas Mikkelsen, joka keräsi saman määrän pisteitä, mutta hänellä oli kaudelta kolme voittoa ja Greensmithillä oli kaksi.
Kaudella 2024 Greensmith jatkaa Toksport-tallissa ja kilpailee WRC2-sarjassa.
Yksityiselämä

Greensmith kihlautui jyväskyläläisen lääkäriksi vuonna 2023 valmistuvan ja Suomea kenttäratsastuksessa edustaneen Jessica Malinin kanssa kesällä 2022.
Tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Gus Greensmith | Ford Fiesta R2 | MON | SWE | MEX | POR | ARG | ITA | POL | FIN | GER | AUS | FRA | ESP | GBR 42 |  | NC | 0 |
| 2015 | Gus Greensmith | Ford Fiesta R2T | MON | SWE | MEX | ARG | POR 36 | ITA | POL 40 | FIN Kesk. | GER Kesk. | AUS | FRA | ESP 57 | GBR 55 |  | NC | 0 |
| 2016 | Gus Greensmith | Ford Fiesta R2 | MON | SWE | MEX | ARG | POR Kesk. | ITA | POL 35 | FIN Kesk. | GER 63 | CHN C | FRA | ESP 24 |  |  | NC | 0 |
| 2016 | M-Sport World Rally Team | Ford Fiesta R5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR 34 | AUS | NC | 0 |
| 2017 | MSRT | Ford Fiesta R5 | MON | SWE 16 | MEX | FRA | ARG | POR 20 | ITA | POL 22 | FIN 32 | GER Kesk. | ESP 45 | GBR 17 | AUS |  | NC | 0 |
| 2018 | Gus Greensmith | Ford Fiesta R2T | MON Kesk. | SWE |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 23. | 2 |
| 2018 | MSRT | Ford Fiesta R5 |  |  | MEX 9 | FRA 13 | ARG 12 | POR 18 | ITA | FIN 13 | GER Kesk. | TUR Kesk. | GBR 11 | ESP | AUS |  | 23. | 2 |
| 2019 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta R5 | MON 7 | SWE 19 | MEX | FRA | ARG 15 | CHL 12 |  | ITA 42 |  |  |  |  |  |  | 15. | 9 |
| 2019 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta WRC |  |  |  |  |  |  | POR Kesk. |  | FIN Kesk. | GER 9 |  |  |  |  | 15. | 9 |
| 2019 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta R5 Mk. II |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TUR 10 | GBR 33 | ESP 15 | AUS C | 15. | 9 |
| 2020 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta WRC | MON 63 | SWE | MEX 9 | EST 8 | TUR 5 | ITA 25 | MNZ Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 11. | 16 |
| 2021 | M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta WRC | MON 8 | ARC 9 | CRO 7 | POR 5 | ITA 26 | KEN 4 | EST 32 | BEL 47 | GRE 5 | FIN 6 | ESP 6 | MNZ 8 |  |  | 9. | 64 |
| 2022 | M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | MON 5 | SWE 5 | CRO 15 | POR 19 | ITA 7 | KEN 14 | EST Kesk. | FIN 7 | BEL 19 | GRE 29 | NZL Kesk. | ESP Kesk. | JPN 6 |  | 10. | 44 |
Mercedes-Benz EQC

| Mercedes-Benz EQC |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa  Thaimaa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2019–2023
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes‑Benz X253
Pohjalevy:  Mercedes-Benz MRA -pohjalevy
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  kiinteä välityssuhde
Mercedes-Benz EQC (N293) on Mercedes-Benzin vuodesta 2019 vuoteen 2023 valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se jakaa perusrakenteensa Mercedes-Benz GLC-sarjan kanssa.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä EQC sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
EQC esiteltiin lehdistölle Tukholmassa syyskuussa 2018, ja myöhemmin suurelle yleisölle seuraavassa kuussa järjestetyssä Pariisin autonäyttelyssä. Autossa on kaksi sähkömoottoria, joiden yhteisteho on 408 hevosvoimaa. Suurin toimintamatka on noin 400 kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz EQC Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:   A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:   AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:   600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:   Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:   CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:   Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000)
Jalkapallon I divisioonan kausi 1979

| I divisioonan kausi 1979 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  28. huhtikuuta− 13. lokakuuta
Mestari:  MP
Nousseet joukkueet:  OTP Sepsi-78
Pudonneet joukkueet:  LappBK KPS Kiffen
Ottelut:  162
Maalit:  491 (3,03 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Tuomo Hakala (15) Hannu Rajaniemi (15)
Suurin yleisömäärä:  2 523 RoPS−Sepsi-78 3−1 (15. heinäkuuta)
Kokonainen yleisömäärä:  90 714 (Runkosarja) 7 557 (Loppusarja)
Yleisökeskiarvo:  682 (Runkosarja) 261 (Loppusarja)
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1978 :  1980 → 
Jalkapallon I divisioonan kausi 1979 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan seitsemäs kausi. Kaudella 1979 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen neljä parasta osallistuivat Mestaruussarjan karsintasarjaan ja kahdeksan viimeistä pelasivat yksinkertaisen loppusarjan. Palloliiton liittohallitus päätti loppusarjojen pelaamisesta vuoden 1978 aikana, ja joukkueiden ottelumäärä nousi 22:sta 29:ään.
I divisioonan runkosarjan voitti MP. Runkosarjassa toiseksi sijoittunut OTP ja kolmanneksi sijoittunut Sepsi-78 nousivat karsintasarjan kautta kaudeksi 1980 Mestaruussarjaan. Loppusarjassa viimeisiksi sijoittuneet LappBK, KPS ja Kiffen putosivat II divisioonaan. I divisioonan runkosarjan maalikuninkuuden kaudella 1979 jakoivat RoPS:in Tuomo Hakala ja Sepsi-78:n Hannu Rajaniemi 15 maalilla. I divisioonan runkosarjan yleisömäärä kaudella 1979 oli yhteensä 90 714 henkeä eli keskimäärin 682 katsojaa ottelua kohti.
Joukkueet

I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1978, kaksi putoajaa kauden 1978 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1978 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet Kiffen ja OTP putosivat suoraan. II divisioonan lohkovoittajat Honka, LappBK ja RoPS nousivat suoraan.
| Joukkue | Kaupunki | Kotikenttä | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Gamlakarleby BK (GBK) | Kokkola | Kokkolan keskuskenttä |  Unto Savolainen |
| Grankulla IFK (GrIFK) | Kauniainen | Kauniaisten keskuskenttä |  Martti Kuusela |
| FC Honka (Honka) | Espoo | Otaniemen urheilukenttä |  Jyrki Heliskoski |
| Kronohagens IF (Kiffen) | Helsinki | Töölön pallokenttä |  Kimmo Silventoinen |
| Kokkolan Palloseura (KPS) | Kokkola | Kokkolan keskuskenttä |  Jarl-Erik Wikström |
| Kuusysi | Lahti | Kisapuisto |  Pertti Tiitta |
| Lappfjärds Bollklubb (LappBK) | Kristiinankaupunki | Lappfjärds idrottsplan |  Ossi Hannuksela |
| Mikkelin Palloilijat (MP) | Mikkeli | Mikkelin urheilupuisto |  Eero Karppinen |
| Myllykosken Pallo -47 (MyPa) | Anjalankoski | Saviniemen pallokenttä |  Aarne Olkkola |
| Oulun Työväen Palloilijat (OTP) | Oulu | Raatin stadion |  Piotr Suski |
| Rovaniemen Palloseura (RoPS) | Rovaniemi | Rovaniemen keskuskenttä |  Reino Sarlin |
| Sepsi-78 | Seinäjoki | Seinäjoen keskuskenttä |  Kalle Jaskari |
Runkosarja > Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | MP | 22 | 14 | 4 | 4 | 43 | 18 | +25 | 32  |
| 2 | OTP | 22 | 13 | 4 | 5 | 32 | 17 | +15 | 30  |
| 3 | Sepsi-78 | 22 | 12 | 4 | 6 | 43 | 28 | +15 | 28  |
| 4 | GrIFK  | 22 | 11 | 6 | 5 | 33 | 27 | +6 | 28  |
| 5 | GBK  | 22 | 12 | 4 | 6 | 28 | 19 | +9 | 28  |
| 6 | RoPS | 22 | 13 | 1 | 8 | 39 | 27 | +12 | 27  |
| 7 | MyPa | 22 | 11 | 4 | 7 | 36 | 25 | +11 | 26  |
| 8 | Kuusysi | 22 | 7 | 6 | 9 | 33 | 30 | +3 | 20  |
| 9 | LappBK | 22 | 5 | 6 | 11 | 30 | 32 | −2 | 16  |
| 10 | Honka | 22 | 6 | 4 | 12 | 22 | 43 | −21 | 16  |
| 11 | KPS | 22 | 4 | 2 | 16 | 26 | 48 | −22 | 10  |
| 12 | Kiffen | 22 | 1 | 1 | 20 | 13 | 64 | −51 | 3  |
Lähde: Jalkapallokirja 1980
1 2  Uusintaottelu.
↑  Neljä parasta (1.–4.) selviytyivät Mestaruussarjan karsintasarjaan. Kahdeksan viimeistä (5.–12.) loppusarjaan.