stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Ten Commandments (albumi)
Kokoonpano

Brett Hoffmann – laulu
Phil Fasciana – kitara
Jeff Juszkiewicz – kitara
Jason Blachowicz – bassokitara
Mark Simpson – rummut
Aiheesta muualla

The Ten Commandments (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Ten Commandments (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Mirage

| The Mirage Resort and Casino |
| --- | --- |

Huoneita:  3 044
Teema:  Polynesia
Pelitilaa:  9 300 m²
Pysyvät esitykset:  Terry Fator The Beatles: LOVE
Merkittävät ravintolat:  Japonais  STACK Fin TOM COLICCHIO'S HERITAGE STEAK Portofino Samba Brazilian Steakhouse
Omistaja:  MGM Resorts International
Avajaispäivämäärä:  22. marraskuuta 1989
Kotisivu:  mirage.com
The Mirage on hotelli ja kasino Las Vegas Stripin varrella Paradisessa Nevadassa. Hotellia ja kasinoa pyörittää MGM Resorts International. The Miragen teemana on Polynesia. Hotellissa on 31 kerrosta ja yhteensä 3 044 huonetta. Hotelli- ja kasinoalueen yhteispinta-ala on 9 290 neliömetriä. Hotelli avattiin marraskuussa vuonna 1989. Hotellin erikoisuutena on Bare Lounge -uima-allasalue, jossa naiset voivat kulkea yläosattomissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Mirage Wikimedia Commonsissa
The Miragen sivusto
Joseph Edward Troy

Joseph Edward Troy (3. syyskuuta 1931 Miramichi – 12. maaliskuuta 2023) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bathurstin hiippakuntaan 28. toukokuuta 1959 ja nimitettiin Saint John, New Brunswickin koadjuuttoripiispaksi 1. maaliskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Arthur Joseph Gilbert, jota avustivat Francis John Spence ja Edgar Godin.
Troysta tuli 2. huhtikuuta 1986 Saint John, New Brunswickin piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 24. syyskuuta 1997.
Jos tuopin nyt saan

| Jos tuopin nyt saan Jukka Raitanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1983
 Julkaistu: 1983
 Formaatti: LP, C-kasetti
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 39.24
Jos tuopin nyt saan on iskelmälaulaja Jukka Raitasen kuudes studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1983 LP-levynä ja C-kasettina. Levyn kappaleet ovat pääosin mollivoittoisia ja tekstien aiheet kertovat alkoholista ja esimerkiksi siitä kuinka elämä kolhii ihmistä lapsuudenkodista muuton jälkeen. Levyn nimikappale on käännösiskelmä saksalaisesta kappaleesta Bring mir noch ein bier.
Kappaleet levyllä

A-puoli
Maailman kirjat – 3.26 (säv. ja san. Kari Haverinen, san. Juha Vainio, sov. Jaakko Salo)
Jos tuopin nyt saan – 4.15 (”Bring mir noch ein bier”, säv. Jack White, John Athan, san. Juha Vainio, sov. Kaj Westerlund)
Rantanen – 3.02 (säv. Oiva Vasara, san. Kalevi Eskuri, sov. Jaakko Salo)
Yhdessä päätimme sen – 3.32 (säv. Kari Haverinen, san. Juha Vainio, sov. Jaakko Salo)
Lapsuusystävälle – 2.47 (säv. Toivo Kärki, san. Hilja Tupasela, Aappo I. Piippo)
Maantien laulu – 3.32 (säv. A. Kauppila, san. Aappo I. Piippo, sov. Kaj Westerlund)
B-puoli
Astelen taas kotiin päin – 3.38 (säv. ja san. Kari Kuuva, sov. Kaj Westerlund)
On ovi auki sisimpään – 3.32 (säv. ja san. Kari Kuuva, sov. Kaj Westerlund)
Lähiölapsi – 3.12 (säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen)
Lapsuuden lämpimät päivät – 3.11 (säv. Jori Sivonen, san. Aappo I. Piippo, sov. Jaakko Salo)
Putki on nyt poikki – 3.16 (säv. Toivo Kärki, san. Aappo I. Piippo)
Alta lipan – 2.35 (säv. Reino Markkula, san. Jorma Toiviainen, sov. Kaj Westerlund)
Aiheesta muualla

Levyn tiedot ja kappaleiden tekijät Suomen Äänitearkiston tietokannassa[vanhentunut linkki]
Jiri Pippola

Jiri Pippola (s. 28. syyskuuta 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Pippola edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kiteen Palloa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2017. Pippola on ennen kauden 2020 alkua pelannut 18 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt neljä tavallista juoksua ja kerännyt 18 kärkilyöntiä. Lisäksi Pippola on pelannut kolme Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut yhden juoksun ja kerännyt neljä kärkilyöntiä. Pesäpallon lisäksi Pippola on pelannut jääkiekon III-divisioonaa Kiteen Jääsusissa ja Polvijärven Urheilijoissa.
Jalasjärven kirkko

| Jalasjärven kirkko |
| --- | --- |
 Jalasjärven kirkko ja sankarihaudat kesällä 2012
Sijainti:  Keskustie 14 61600 Jalasjärvi
Koordinaatit:  62°29′27″N, 022°45′34″E
Seurakunta:  Jalasjärven kappeliseurakunta
Rakentamisvuosi:  1799–1800
Suunnittelija:  Salomon Köhlström
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  1000
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jalasjärven kirkko on Kurikan seurakuntaan kuuluvan Jalasjärven kappeliseurakunnan kirkko Kurikan Jalasjärvellä. Se on länsitornillinen ristikirkko, rakennettu vuosina 1799–1800. Eteishuoneet poikkisakaroiden päihin rakennettiin vuonna 1803. Kirkko liitettiin vuonna 1993 valtakunnallisesti merkittäviin kulttuurihistoriallisiin ympäristöihin.
Kirkon on suunnitellut kirkonrakentaja Salomon Köhlström. Kirkossa on noin 1 000 istumapaikkaa. Nykyinen alttaritaulu on Alexandra Frosterus-Såltinin maalaama ”Kristuksen kirkastuminen” vuodelta 1906. Kirkon aiempi, Mikael Topeliuksen vuonna 1805 maalaama alttaritaulu on myös tallella.
Kirkossa on Pohjanmaan ja Satakunnan raja-alueille tyypillisesti ristikirkkoon kiinteästi liittyvä tapulimainen kellotorni. Tornissa on kolme kelloa, jotka on valettu vuosina 1733, 1751 ja 1817. Kirkossa on 38-äänikertaiset sähköpneumaattiset urut vuodelta 1957. Ne on rakentanut Kangasalan urkutehdas.
Kuvia

Alexandra Frosterus-Såltin: Jalasjärven kirkon alttaritaulu (1906)
Sankarihaudat
Pro Patria 1939–1944
Jääkäripataljoona 27:n joukoissa kuolleet jalasjärveläiset jääkärit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalasjärven kirkko Wikimedia Commonsissa
Jalasjärven kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Johnny Griffin

| John Arnold "Johnny" Griffin III |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1928 Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 25. heinäkuuta 2008 (80 vuotta) Maprévoir, Ranska
Muusikko
Tyylilajit:  bebop hard bop post-bop
Soittimet:  tenorisaksofoni
Levy-yhtiöt:  Blue Note Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Arnold "Johnny" Griffin III (24. huhtikuuta 1928 Chicago, Illinois – 25. heinäkuuta 2008 Maprévoir, Ranska) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Hän soitti useiden maailmankuulujen jazzartistien kokoonpanoissa, mutta johti myös omaa yhtyettään. Lempinimensä "Little Giant" hän sai pienen kokonsa takia, hän oli vain 156 senttiä pitkä.
Griffin aloitti uransa 18-vuotiaana Lionel Hamptonin yhtyeessä. Häntä on sanottu maailman nopeimmaksi saksofonistiksi.
Griffin teki yhteistyötä muiden muassa Art Blakeyn, Thelonious Monkin, Nat Adderleyn, Dizzy Gillespien, Wes Montgomeryn, John Coltranen ja Eddie ”Lockjaw” Davisin kanssa.
Griffin muutti vuonna 1963 Ranskaan ja vuonna 1978 Alankomaihin, jossa hän asui jonkin aikaa. Hän esiintyi Suomessa viimeksi Espoon April Jazzissa 2004.
Johann Strauss vanhempi

| Johann Strauss vanhempi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1804 Wien
Kuollut: 25. syyskuuta 1849 (45 vuotta) Wien
Ammatti:  säveltäjä
Puoliso:  Maria Anna Streim
Lapset:  Johann Strauss nuorempi Josef Strauss Eduard Strauss
Muusikko
Aktiivisena:  1825-1849
Tyylilajit:  romantiikka
Merkittävät teokset:  Radetzky-marssi Lorelei Rheinklänge (valssi)
Soittimet:  alttoviulu 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Straussin tunnetuin teos, "Radetzky-marssi".
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Johann Strauss vanhempi (14. maaliskuuta 1804 Wien – 25. syyskuuta 1849 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari, joka tunnetaan parhaiten valsseistaan.
Strauss opiskeli aluksi kirjansitojaksi, mutta oli jo varhain myös taitava viulisti. Vuonna 1825 hän perusti oman orkesterin, joka keskittyi valssien ynnä muun tanssimusiikin esittämiseen. Orkesteri menestyi erinomaisesti, osittain Straussin itsensä säveltämän tanssimusiikin ansiosta. Wienin lisäksi orkesteri esiintyi monissa muissakin Euroopan kaupungeissa. Strauss kohtasi kuitenkin kovaa kilpailua toisen wieniläisen valssisäveltäjän Joseph Lannerin taholta.
Straussilla oli vaimonsa Maria Anna Streimin kanssa kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Strauss vaati poikiaan pysymään poissa musiikkialalta. Johann Strauss nuorempi, Josef Strauss ja Eduard Strauss jatkoivat kuitenkin isänsä työtä valssien ja muun tanssimusiikin säveltäjänä – Johann Strauss nuorempi jopa ylitti isänsä saavutukset.
Pitkät konserttikiertueet johtivat siihen, että Strauss oli harvoin kotona. Lisäksi hänellä oli rakastajatar ja tämän kanssa seitsemän lasta. Niinpä hänen avioliittonsa päätyikin eroon, mikä oli tuohon aikaan suuri skandaali.
Strauss kuoli tulirokkoon. Hänet haudattiin kilpailijansa Joseph Lannerin viereen.
Johann Strauss vanhemman tuotantoon kuuluu muun muassa 152 valssia, 32 katrillia, 13 polkkaa ja 18 marssia.[lähde? ] Hänen tunnetuin teoksensa lienee ”Radetzky-marssi”, joka on sävelletty vuonna 1848 itävaltalaisen sotamarsalkka Joseph Radetzkyn kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Strauss vanhempi Wikimedia Commonsissa
The Shadow Self

| The Shadow Self Tarja Turunen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. elokuuta 2016
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Tarja Turunen
 Kesto: 66.02
 Levy-yhtiö: EarMUSIC
Listasijoitukset
  13.
Tarja Turusen muut julkaisut
| Left in the Dark (EP) 2014 | The Shadow Self 2016 | In the Raw 2019 |
Singlet albumilta The Shadow Self
 ”Innocence” Julkaistu: 5. elokuuta 2016  ”No Bitter End” Julkaistu: 5. elokuuta 2016  ”Demons in You” Julkaistu: 8. lokakuuta 2016
The Shadow Self on Tarja Turusen viides studioalbumi, joka julkaistiin 5. elokuuta 2016. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 13.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Innocence | 6.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Demons in You | 4.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | No Bitter End | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Love to Hate | 5.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Supremacy (Muse -cover) | 5.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Living End | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Diva | 5.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Eagle Eye (feat. Toni Turunen) | 4.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Undertaker | 6.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Calling from the Wild | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Too Many | 7.48 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 66.02 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Imperiumi: 5+/10
Inferno:
Mesta.net:
Aiheesta muualla

The Shadow Self Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Shadow Self Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Missing Links

| The Missing Links |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lloyd Ingraham
Käsikirjoittaja:   D. W. Griffith  Bernard McConville 
Tuottaja:  D. W. Griffith
Pääosat:   Thomas Jefferson  Elmer Clifton  Robert Harron 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fine Arts Film Company
Ensi-ilta:  16. tammikuuta 1916
Kesto:  50 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Missing Links on vuonna 1916 ensi-iltansa saanut Lloyd Ingrahamin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Thomas Jefferson, Elmer Clifton ja Robert Harron.
Elokuva kertoo maalaisyhteisöstä, jossa tapahtuu murha. Pääepäiltyjä tulee Gaylordin veljeksistä, Horacesta ja Henrysta (Elmer Clifton ja Robert Harron),.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Bernard McConville ja D. W. Griffith, joka myös tuotti elokuvan. The Missing Linksin tuotantoyhtiö oli Fine Arts Film Company. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 1916, ja sen levittäjä oli Triangle Distributing.
The Missing Links on tullut etenkin tunnetuksi Norma Talmadgen ensimmäisenä Triangle-elokuvana. Sitä pidetään nykyään kadonneena elokuvana, koska siitä ei tiedetä säilyneen nykypäivään asti ainoatakaan kelaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Thomas Jefferson  | … |  Arthur Gaylord   |
|  Elmer Clifton  | … |  Horace Gaylord   |
|  Robert Harron  | … |  Henry Gaylord   |
|  Loyola O’Connor  | … |  neiti Gaylord   |
|  William Higby  | … |  Jasper Starr   |
|  Elinor Stone  | … |  rouva Starr   |
|  Norma Talmadge  | … |  Myra Holburn   |
|  Jack Brammall  | … |  C. P. Martin   |
|  Hal Wilson  | … |  James Haskins   |
|  Constance Talmadge  | … |  Laura Haskins   |
|  Robert Lawler  | … |  Chris Tompkins   |
Aiheesta muualla

The Missing Links Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Missing Links AllMoviessa. (englanniksi)
The Missing Links Silent eran sivuilla (englanniksi)
The Missing Links TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Italian ympäriajo 2021

Kilpailijat ohittavat Mantuan kaupungin 13. etapilla
Italian ympäriajo 2021 oli järjestyksessään 104. Italian ympäriajo. Se alkoi Torinosta 8. toukokuuta ja päättyi Milanoon 30. toukokuuta 2021. Kokonaiskilpailun voitti Egan Bernal minuutin ja 29 sekunnin erolla toiseen tulleeseen Damiano Carusoon ja neljän minuutin ja 15 sekunnin erolla kolmantena tulleeseen Simon Yatesiin. Egan Bernal voitti myös nuorten kilpailun. Pistekilpailun voitti Peter Sagan. Mäkikirikilpailun voitti Geoffrey Bouchard. Joukkuekilpailun voitti Ineos Grenadiers.
Etapit

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Nousumetrit | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 8. toukokuu | Torino – Torino | Henkilökohtainen aika-ajo | 8,6 | 50 m |  Filippo Ganna |  Filippo Ganna |
| 2  | 9. toukokuu | Stupinigi – Novara | Tasamaaetappi | 179 | 600 m |  Tim Merlier |  Filippo Ganna |
| 3  | 10. toukokuu | Biella – Canale | Mäkietappi | 190 | 2100 m |  Taco van der Hoorn |  Filippo Ganna |
| 4  | 11. toukokuu | Piacenza – Sestola | Keskivaikea vuorietappi | 187 | 1800 m |  Joe Dombrowski |  Alessandro De Marchi |
| 5  | 12. toukokuu | Modena – Cattolica | Tasamaaetappi | 177 | 200 m |  Caleb Ewan |  Alessandro De Marchi |
| 6  | 13. toukokuu | Frasassi Caves – San Giacomo | Keskivaikea vuorietappi | 160 | 3400 m |  Gino Mäder |  Attila Valter |
| 7  | 14. toukokuu | Notaresco – Termoli | Tasamaaetappi | 181 | 1500 m |  Caleb Ewan |  Attila Valter |
| 8  | 15. toukokuu | Foggia – Guardia Sanframondi | Keskivaikea vuorietappi | 170 | 3400 m |  Victor Lafay |  Attila Valter |
| 9  | 16. toukokuu | Castel di Sangro – Campo Felice | Vuorietappi | 158 | 3400 m |  Egan Bernal |  Egan Bernal |
| 10  | 17. toukokuu | L'Aquila – Foligno | Tasamaaetappi | 139 | 1300 m |  Peter Sagan |  Egan Bernal |
| 11  | 19. toukokuu | Perugia – Montalcino | Mäkietappi | 162 | 2300 m |  Mauro Schmid |  Egan Bernal |
| 12  | 20. toukokuu | Siena – Bagno di Romagna | Keskivaikea vuorietappi | 212 | 3700 m |  Andrea Vendrame |  Egan Bernal |
| 13  | 21. toukokuu | Ravenna – Verona | Tasamaaetappi | 198 | 200 m |  Giacomo Nizzolo |  Egan Bernal |
| 14  | 22. toukokuu | Cittadella – Monte Zoncolan | Vuorietappi | 205 | 3700 m |  Lorenzo Fortunato |  Egan Bernal |
| 15  | 23. toukokuu | Grado – Gorizia | Mäkietappi | 147 | 1800 m |  Victor Campenaerts |  Egan Bernal |
| 16  | 24. toukokuu | Sacile – Cortina d’Ampezzo | Vuorietappi | 153 | 3600 m |  Egan Bernal |  Egan Bernal |
| 17  | 26. toukokuu | Canazei – Sega di Ala | Vuorietappi | 193 | 3400 m |  Daniel Martin |  Egan Bernal |
| 18  | 27. toukokuu | Rovereto – Stradella | Tasamaaetappi | 231 | 600 m |  Alberto Bettiol |  Egan Bernal |
| 19  | 28. toukokuu | Abbiategrasso – Alpe di Mera | Vuorietappi | 166 | 2800 m |  Simon Yates |  Egan Bernal |
| 20  | 29. toukokuu | Verbania – Motta di Campodolcino | Vuorietappi | 164 | 4200 m |  Damiano Caruso |  Egan Bernal |
| 21  | 30. toukokuu | Senago – Milano | Henkilökohtainen aika-ajo | 30,3 | 100 m |  Filippo Ganna |  Egan Bernal |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian ympäriajo 2021 Wikimedia Commonsissa
Giro d’Italia
1909
1910
1911
1912
1913
1914
1919
1920
1921
1922
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Maglia rosa
Maglia ciclamino
Maglia rosso passione
Maglia verde
Maglia bianca
UCI World Tour
| --- | --- |
Kaudet:   (UCI World Ranking 2009  UCI World Ranking 2010)  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024 
Kilpailut:   Tour Down Under  Pariisi–Nizza  Tirreno–Adriatico  Milano – San Remo  Katalonian ympäriajo  E3 Prijs Vlaanderen  Gent–Wevelgem  Flanderin ympäriajo  Baskimaan ympäriajo  Pariisi–Roubaix  Amstel Gold Race  La Flèche Wallonne  Liège–Bastogne–Liège  Tour de Romandie  Italian ympäriajo  Critérium du Dauphiné  Sveitsin ympäriajo  Ranskan ympäriajo  Puolan ympäriajo  Eneco Tour  Clásica de San Sebastián  Espanjan ympäriajo  Vattenfall Cyclassics  GP Ouest-France  Grand Prix Cycliste de Québec  Grand Prix Cycliste de Montréal  Lombardian ympäriajo
Jenny Nordberg

| Jenny Nordberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Uppsala
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Kirjailija
Pääteokset:  Kabulin tyttöjen salaisuus
Aiheesta muualla
jennynordberg.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jenny Nordberg (syntynyt 1972 Uppsalassa) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Jenny Nordberg valmistui Tukholman yliopistossa kandidaatiksi ja Columbia-yliopistossa maisteriksi. Hän on toiminut toimittajana televisiossa, radiossa ja sanomalehtitoimittajana Svenska Dagbladetissa.
Hän on saanut vuonna 2005 rautateiden tasoristeysonnettomuuksista ja yhdysvaltalaisesta rautatieteollisuudesta kertovalla juttusarjalla  Pulitzer-palkinnon osana New York Times -lehden työryhmää  sekä Robert F. Kennedy Journalism Award -palkinnon.
Nordberg on kirjoittanut afganistanilaisesta bacha posh -perinteestä kirjassaan Kabulin tyttöjen salaisuus: vaietun vastarinnan jäljillä Afganistanissa. Kirja on käännetty muun muassa ruotsiksi, hollanniksi, italiaksi, turkiksi, tanskaksi, portugaliksi ja ranskaksi.
Teokset

Hyväntekijät.  (Yhdessä Nuri Kinon kanssa. (Välgörarna - Den motvillige journalisten, 2008))  Suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom. Helsinki:  Gummerrus, 2009.  ISBN 9789512079759.
Kabulin tyttöjen salaisuus: vaietun vastarinnan jäljillä Afganistanissa.  (The Underground Girls of Kabul)  Suomentanut Irmeli Ruuska. Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 9789510395707.
Tevaniemi

Tevaniemi on kylä Ikaalisten kaupungissa, keskustasta katsottuna pohjoisessa Kyrösjärven takana. Keskustaan on matkaa noin 30 kilometriä. Talvella matka lyhenee 14 kilometriin jäätien ansiosta. Parkanoon on matkaa noin 25 kilometriä ja Tampereelle noin 70 kilometriä. Sana ”teva” on vanhaa suomea ja tarkoittaa uroshirveä.
Tevaniemen kyläseura

Tevaniemen Kyläseura ry on perustettu 13. heinäkuuta 1998 ja on merkitty yhdistysrekisteriin 6. lokakuuta 1998. Se jatkaa 12 vuotta toimineen Tevaniemen kylätoimikunnan toimintaa. Kyläseura toimii Kallionkielen, Miettisten ja Tevaniemen kylien sekä Höytölän kylään kuuluvan Heinistön alueilla. Seura on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Sen puheenjohtajana toimii Tomi Viitaharju ja sihteerinä Åsa Mäenpää.
Nähtävyydet

Kylässä on 1930-luvulla rakennettu Maamiesseurantalo, jota on viime vuosinamilloin? kunnostettu. Miettisten uimarannassa on nähtävillä kivinen laivalaituri sekä vanha kirkkovene ja vaja.
Palvelut

Maamiesseurantalolla järjestetään juhlia ja sinne sopii noin 200 henkeä.
Kylässä on ala-aste ja esikoulu. Tevaniemen alueen lisäksi kouluun tulee oppilaita myös Riitialasta,Mansoniemestä, Röyhiöstä sekä Leppäsjärveltä.
Liikunta

Tevaniemen koulun vieressä on jääkiekkokaukalo. Tevapirtiltä lähtee kuntopolku ja talvisin latu. Tevaniemessä on yleinen uimaranta, kuten myös Kallionkielessä ja Miettisissä.
Tevaniemen seudun yhteinen postilaatikkotelinemalli.
Miettisissä sijaitseva kivinen laivalaituri.
Miettisissä sijaitseva kirkkoveneen vanha vaja.
Luhalahdentie. Tevaniemen keskusta on kilometrin päässä.
Tevaniemen Tevapirtti. Metsästysmaja.
Aiheesta muualla

Tevaniemen kotisivut
Ikaalisten Kaupunki
The Seventh Sign

| The Seventh Sign Yngwie Malmsteen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Tuottaja(t): Yngwie Malmsteen
 Tyylilaji: neoklassinen metalli
 Kesto: 52.45
 Levy-yhtiö: CMC International
Yngwie Malmsteenin muut julkaisut
| Fire and Ice 1992 | The Seventh Sign 1994 | Magnum Opus 1995 |
The Seventh Sign on Yngwie Malmsteenin vuonna 1994 julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

Never Die – 03.29
I Don't Know – 03.25 (san. Vescera, Malmsteen)
Meant to Be – 03.52
Forever One – 04.35
Hairtrigger – 02.43
Brothers – 03.47 (instrumentaali)
The Seventh Sign – 06.31
Bad Blood – 04.25 (san. Vescera, Malmsteen)
Prisoner of Your Love – 04.27
Pyramid of Cheops – 05.10
Crash and Burn – 04.05 (san. Vescera, Malmsteen)
Sorrow – 02.02 (instrumentaali)
Angel in Heat – 04.14 (bonuskappale)
Kaikkien kappaleiden sävellys ja sanoitus: Yngwie Malmsteen, ellei toisin mainita
Kokoonpano

Yngwie Malmsteen – kitarat, basso, sitar, laulu kappaleessa "Angel in Heat"
Michael Vescera – laulu
Mats Olausson – kosketinsoittimet
Mike Terrana – rummut
Aiheesta muualla

The Seventh Sign Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Seventh Sign Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Testament

| The Testament Seventh Wonder |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. kesäkuuta 2022
 Kesto: 53.11
 Levy-yhtiö: Frontier
Seventh Wonderin muut julkaisut
| Tiara 2018 | The Testament 2022 |   |
The Testament on Seventh Wonderin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. kesäkuuta 2022.
Kappaleet

Warriors – 4.42
The Light – 6.19
I Carry The Blame – 6.06
Reflections – 5.35
The Red River – 6.12
Invincible – 3.39
Mindkiller – 5.58
Under A Clear Blue Sky – 8.45
Elegy – 5.51
Kokoonpano

Johan Liefvendahl – kitara
Andreas Blomqvist – basso
Tommy Karevik – laulu
Andreas Söderin – koskettimet
Stefan Norgren – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 9½/10
Inferno:
Aiheesta muualla

The Testament Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Testament Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Miseducation of Cameron Post

| The Miseducation of Cameron Post |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Desiree Akhavan
Käsikirjoittaja:   Desiree Akhavan  Cecilia Frugiuele 
Perustuu:  Emily M. Danforthin romaaniin The Miseducation of Cameron Post
Tuottaja:   Michael B. Clark  Alex Turtletaub  Jonathan Montepere  Cecilia Frugiuele 
Säveltäjä:  Julian Wass
Kuvaaja:  Ashley Connor
Leikkaaja:  Sara Shaw
Pääosat:   Chloë Grace Moretz  Sasha Lane  John Gallagher, Jr.  Forrest Goodluck  Jennifer Ehle  Quinn Shephard 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Beachside  Parkville Pictures 
Levittäjä:  Teodora Film
Ensi-ilta:   2018-1-2222. tammikuuta 2018 (Sundance)  
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Miseducation of Cameron Post on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Desiree Akhavan. Se perustuu Emily M. Danforthin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012. Elokuvan pääosia esittävät Chloë Grace Moretz, Sasha Lane, Forrest Goodluck, John Gallagher Jr., Jennifer Ehle, Emily Skeggs, Owen Campbell ja Quinn Shephard.
The Miseducation of Cameron Post sai ensi-iltansa 22. tammikuuta 2018 Sundancen elokuvajuhlilla, jossa se voitti festivaalin pääpalkinnon.