stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkeajärvi (Jämsä, Eväjärvi)
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy. Siihen on johdettu lähes kymmenen metsäojaa. Pohjoispäässä oja on yhteinen Lankajärven kanssa, Rummakkopohjaan laskee Murhajärven kaivettu laskuoja, Hietalahteen laskee Kalliojärven oja ja saarten kohdalle länsirantaan laskee Lapinjärven laskuoja. Valkeajärvi laskee Vähään Valkeajärveen 40 metriä pitkää oja pitkin. Järvi kuuluu samaan vesireittiin, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa on piirretty useita mökkejä järven rannoille ja seuraavissa kartoissa niiden lukumäärä kasvaa.
Victoria (Seychellit)

| Victoria |
| --- | --- |
 Lintuperspektiivin näkymä Victorian kaupungista

 Koordinaatit: 4°37′S, 55°27′E 
Valtio:  Seychellit
Saari:  Mahé
Väkiluku (2010):  26 450
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Victoria (joskus myös Port Victoria) on Seychellien pääkaupunki, joka sijaitsee Mahén saaren koillisrannalla. Vuonna 2010 siellä oli 26 450 asukasta.
Victoria on Seychellien ainoa varsinainen satamakaupunki. Sen syväsatamaan mahtuu useita aluksia kerrallaan, ja lähempänä kaupunkia on matalampi satama pienemmille aluksille. Kaupungin lähelle valmistui kansainvälinen lentokenttä vuonna 1971.
Victoria on myös Seychellien ainoa merkittävänkokoinen kaupunki. Siellä asuu noin kolmannes koko Mahén saaren väestöstä.  Vuonna 1997 kaupungin asukasluku oli 24 701, vuoden 2002 väestönlaskennassa siellä oli 23 632 asukasta.
Victorian päivälämpötila vaihtelee +27°C:n ja +30°C:n välillä. Eniten sadetta saadaan joulu–tammikuussa, vähiten elokuussa.
Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristys aiheutti vahinkoja Victoriassa tuhoten muun muassa yhden sillan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victoria Wikimedia Commonsissa
Vilnan Gediminasin teknillinen yliopisto

| Vilnan Gediminasin teknillinen yliopisto> Vilniaus Gedimino technikos universitetas VGTU |
| --- | --- |
  

Henkilökunta:  noin 930 (akateeminen opettajakunta)
Opiskelijoita:  11 500
Sijainti:  Vilna,  Liettua (54.7224°N, 25.3358°E)
Osoite:  Saulėtekio al. 11, 523 kab., LT–10223 Vilna, Liettua
Sivusto:   www.vgtu.lt
Vilnan Gediminasin teknillinen yliopisto (liett. Vilniaus Gedimino technikos universitetas, VGTU) on Vilnassa Liettuassa toimiva tekniikan alan yliopisto.  Oppilaitos on nimetty Liettuan suuriruhtinaskunnan laajentumisen ajan hallitsijan Gediminasin (noin 1275–1341) mukaan.
Vilnan teknillinen yliopisto luetaan kansainvälisissä vertailuissa Liettuan parhaimpiin korkeakouluihin ja se pyrkii Baltian maiden johtavaksi teknilliseksi ja insinööritieteiden opinahjoksi. Yliopistoon kuuluu 10 tiedekuntaa. Opiskelijoita on runsas 11 500. Opetusohjelmia on yhteensä runsas sata, ja ne jaetaan alempaan ja ylempään korkeakoulututkintoon sekä jatko-opintoihin tähtääviin ohjelmiin. Osa koulutusohjelmista on englanninkielisiä.
Yliopiston keskuskampus sijaitsee Vilnan koillisosassa linnuntietä noin viiden kilometrin päässä kaupungin vanhasta ydinkeskustasta. Osa yliopiston tiedekunnista toimii kuitenkin Vilnan muissa osissa, jotkut kantakaupungissakin.
Eräs pääkampuksen rakennuksista (mm. liiketalouden opetusta).
Mekaniikan ja liikennetekniikan tiedekuntien rakennus.
Eräs VGTU:n Arkkitehtuurin tiedekunnan rakennus.
Elektroniikan tiedekuntaa.
Ympäristötekniikan tiedekuntaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vilnan Gediminasin teknillinen yliopisto Wikimedia Commonsissa
World University Rankings 2012: Vilnius Gediminas Technical University Rankings: rank 601+ (englanniksi) (topuniversities.com)
Ranking web of Universities: Vilnius Gediminas Technical University / Vilniaus Gedimino technikos universitetas  (englanniksi) (webometrics.info)
Ranking web of Universities: Lithuania (englanniksi) (webometrics.info)
Vihersateenkaarikala

| Vihersateenkaarikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Hopeakylkikalat Atheriniformes
Heimo::  Sateenkaarikalat Melanotaeniidae
Suku::  Glossolepis
Laji::  wanamensis
Kaksiosainen nimi
 Glossolepis wanamensis  Allen & Kailola, 1979 
Katso myös
   Vihersateenkaarikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vihersateenkaarikala (Glossolepis wanamensis) on sateenkaarikalojen (Pseudomugilidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji.
Vihersateenkaarikalakoiras voi kasvaa 10 cm pitkäksi, naaras on pari senttiä lyhyempi. Koiras on muuten vihreänsävyinen mutta rinnassa on häivähdys ruusunpunaa. Naaras on kauttaaltan harmaampi. Koiraan peräevä on purjemainen ja ulottuu pyrstöstä kalan vartalon puoliväliin.
Vihersateenkaarikaloja on tavattu ainoastaan Wanamjärvestä läheltä Laeta Papua-Uudessa-Guineassa. Järveen viime vuosikymmeninä istutetut kalalajit kuten tilapiat ja karpit ovat syrjäyttämässä vihersateenkaarikalaa ja tehneet siitä äärimmäisen uhanalaisen.
Volo

Volo on toinen kahdesta italialaisesta kuulapelistä. Toinen on nimeltään Raffa. Sanalla bocce viitataan italiassa molempiin lajeihin, tai jopa kuulapeleihin yleensä; erityistä peliä tai urheilulajia se ei siis tarkoita.
Volo on käytännössä sama laji kuin ranskalaistaustainen boule lyonnaise. Niinpä tämän volo/boule lyonnaise -pelin vahvin harrastusalue ulottuukin yhtenäisenä Ranskasta aina Balkanille saakka.
Lajin kansainvälinen lajiliitto on Fédération Internationale de Boules (F.I.B.), ja se kuuluu kuulapelien kattojärjestöön nimeltä Confédération Mondiale des Sports de Boules (C.M.S.B.). Italiassa mainut lajit plus lisäksi vielä petankki kuuluvat samaan lajiliittoon, nimeltä Federazione Italiana Bocce.
Aiheesta lisää

http://www.cmsboules.com/
http://www.fiboules.org/index.php
Viherpahkurasammalet

| Pahkasammalet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Ryhmä::  Sammalet
Kaari::  Lehtisammalet
Luokka::  Bryopsida
Alaluokka::  Dicranidae
Lahko::  Dicranales
Heimo::  Toukosammalten heimo Pottiaceae
Suku::  Pahkasammalet Gymnostomum  Nees & Hornsch.
Katso myös
   Viherpahkurasammalet Wikispeciesissä   Viherpahkurasammalet Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pahkasammalet eli viherpahkurasammalet (Gymnostomum) on lehtisammalsuku, joka kuuluu toukosammalten heimoon. Suvussa on 21 lajia. Suomessa kasvavat viherpahkurasammal (Gymnostomum aeruginosum) ja kalkkipahkurasammal (Gymnostomum calcareum), joka on äärimmäisen uhanalainen. Kolmas laji pohjanpahkurasammal (Hymenostylium gracillimum, syn. Gymnostomum boreale) on siirretty Hymenostylium-sukuun.
Vihtori Suomalainen

Kustaa Vihtori Suomalainen (12. huhtikuuta 1881 Luvia – 7. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kansanvalistaja. Hän sai kanslianeuvoksen arvon 1949.
Suomalainen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1900. Hän oli vuosina 1903–1907 Raittiuden Ystävien ja vuosina 1907–1957 Kansanvalistusseuran kustannustoiminnan johtajana sekä vuosina 1907–1919 Raittiuskansan Kirjapaino Oy.:n toimitusjohtajana ja myöhemmin sen johtokunnan puheenjohtajana. Kansanvalistusseurassa hän oli useissa muissakin tehtävissä, kuten rahastonhoitajana ja valtuuskunnan jäsenenä. Hän oli myös Tietosanakirja Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1920–1924 ja Otavan osastonjohtaja vuosina 1925–1957 erikoisalanaan oppi-, ammatti- ja musiikkikirjallisuus. Suomalainen toimi lukuisisten sivistysjärjestöjen johtoelimissä ja kuului Teoston johtokuntaan.
Vihtori Suomalaisen poikia olivat eläintieteilijä Esko Suomalainen, biokemisti Heikki Suomalainen ja eläintieteilijä Paavo Suomalainen.
Voláda

| Voláda Βωλάδα |
| --- | --- |
 Voláda
 Koordinaatit: 35°33′9″N, 27°9′36″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kárpathos-Kásos
Kunta:  Kárpathos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6201010401
Väkiluku (2011):  251
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Voláda (kreik. Βωλάδα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 251 (vuonna 2011).
Voládan kylä sijaitsee Kárpathoksen eteläisissä keskiosissa noin 10 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta. Kylän lähellä sijaitsee Kárpathoksen korkein huippu Lástos eli Kalí Límni (1 215 m). Voláda muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βωλάδας, Topikí Koinótita Voládas), johon kuuluu varsinaisen Voládan kylän lisäksi Lástoksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 264.
Vihtori Siivo

Vihtori Siivo (16. elokuuta 1913 Lappi Tl – 10. lokakuuta 2015 Kankaanpää) oli suomalainen sotaveteraani ja yrittäjä. Siivo omisti Viso Oy -nimisen kaupan alan yrityksen, toimi Keskon ja Raision luottamuselimissä ja sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1973.
Siivo toimi talvisodan aikana vääpelinä JR 29:ssä ja jatkosodan aikana JR 56:ssa. Vuoden 2013 itsenäisyyspäivän vastaanotolla Siivo oli ensimmäinen presidentti Sauli Niinistöä kätellyt vieras. Hän peri tämän tehtävän kapteeni Tuomas Gerdtilta. Hän toimi myös Kankaanpään Sotaveteraanien kunniapuheenjohtajana.
Leena Ruohola ja Kari Asp ovat kirjoittaneet Siivon elämästä teoksen Vihtorin vuosikymmenet: diplomikauppias Vihtori Siivon jäljillä Etelä-Satakunnassa.
Volnovah’a

| Volnovah’a Волноваха |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Volnovah’a
 Koordinaatit: 47.6025°N, 37.4920°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Piiri:  Volnovah’an piiri
Korkeus:  282 m
Väkiluku (2021)  ():  21 441
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Volnovah’a (ukr. Волноваха) on Ukrainassa Donetskin alueen kaupunki, joka sijaitsee noin 60 kilometriä Donetskista etelään. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 21 441 asukasta vuoden 2021 alussa. Volnovah’assa on rautatieasema ja kaupungin itälaidalla kulkee Donetskista etelään Mariupoliin johtava valtatie.
Volnovah’a on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeisen Volnovah’an piirin hallintokeskus. Pinta-alaltaan 4 457,4 neliökilometrin suuruisessa piirissä asui tuolloin yhteensä 141 797 ihmistä. Ennen tätä hallintouudistusta Volnovah’an piiri kattoi pienemmän alueen, jonka asukasluku oli myös pienempi. Aluemuutoksia oli tehty myös muutamaa vuotta aikaisemmin Venäjän 2014 itäisessä Ukrainassa käynnistämien sotatoimien jälkeen.
Vuonna 2001 kaupungin väkiluku oli 24 647. Tuolloin 75,1 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia, 20 % venäläisiä, lisäksi kreikkalaisia. Kaupungissa toimii muun muassa paikallishistorian museo.
Vuoden 2022 maaliskuussa maahan tunkeutuneet Venäjän sotavoimat tuhosivat kaupungin rakennukset ja infrastruktuurin lähes täydellisesti.
Volnovah’an rautatieasema.
Näkymä Donetsk-Mariupol -valtatieltä Volnovah’an itäpuolella.
Volnovah’an paikallishistorian museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volnovah’a Wikimedia Commonsissa
Vladimir Boisa

| Vladimir Boisa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Vladimir Boisa
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1981 (ikä 43) Rustavi, Georgian sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Georgia  Slovenia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  208 cm
Paino:  102 kg
Nyk. joukkue:   KK Union Olimpija
Sarja:  1. A SKL Adrianmeren liiga Euroliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1998–1999 1999–2001 2001–2005 2005–2007 2007–2008 2008 2008–2009 2009–2010 2010–:   KK Postojna  KD Slovan  KK Union Olimpija  Montepaschi Siena  Spartak Primorje  Aris Thessaloniki BC  Menorca Bàsquet  KK Zadar  KK Union Olimpija
Maajoukkueet
1998–:   Georgia
Aiheesta muualla
FIBA
Vladimir Boisa (s. 4. heinäkuuta 1981 Rustavi) on georgialainen koripalloilija, jonka nykyinen seurajoukkue on KK Union Olimpija. Hänellä on myös Slovenian kansalaisuus.
Ura

Boisa aloitti koripallon Azot Rustavin juniorijoukkueissa. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa kaudella 1996-1997. Boisa pelasi joukkueessa aina lokakuuhun 1998 saakka, kunnes lähti Sloveniaan KK Postojnaan. Kaudeksi 1999-2000 hän siirtyi KK Union Olimpijaan, mutta hänet lainattiin KD Slovaniin. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ennen siirtymistään KK Union Olimpijaan. Boisa pelasi Olimpijassa neljä vuotta ja siirtyi Montepaschi Sienaan vuonna 2005 kolmen vuoden sopimuksella. Hän pelasi joukkueessa kuitenkin ainoastaan kaksi kautta ennen siirtymistään Spartak Primorjeen. Hän ei pelannut Venäjällä koko kautta, vaan siirtyi Hanno Möttölän seurakaveriksi Aris Thessalonikiin tammikuussa 2008.
Kaudeksi 2008–2009 hän teki sopimuksen Menorca Bàsquetin kanssa. Helmikuussa 2009 hän sai kuitenkin joukkueesta potkut. Pian potkujensa jälkeen hän teki sopimuksen KK Zadarin kanssa. Loppukauden ajan hän edusti Zadaria, mutta siirtyi kesällä 2010 KK Union Olimpijaan.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Vihtori Urvikko

Johan Viktor ”Vihtori” Urvikko (Wiren, 29. huhtikuuta 1889 Urjala, Suomen suuriruhtinaskunta – 2. huhtikuuta 1961 Tampere) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Tampereen Pyrintöä edustanut Urvikko kilpaili Tukholman kesäolympialaisissa 1912 67,5 kilogramman painoluokassa, jossa hän putosi jatkosta neljännellä kierroksella koettuaan toisen tappionsa. Urvikko voitti 73-kiloisissa Suomen mestaruuden vuonna 1910 ja SM-hopeaa vuonna 1911.
Urvikon poika pelasi jalkapalloa, ja pojanpoika Jouko Urvikko pelasi jääkiekkoa Suomen pääsarjassa. Urvikon pojanpojantytär Annika Urvikko on 2000-luvun menestyneimpiä suomalaisia naistelinevoimistelijoita ja olympiaedustaja.
Vihriälä

Vihriälä on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aune Vihriälä (1909–1975), laulaja ja näyttelijä
Hanna Vihriälä (s. 1974), nykytaiteilija ja kuvanveistäjä
Jukka Vihriälä (s. 1945), poliitikko
Lauri Vihriälä (s. 2003), pesäpalloilija
Mikko Vihriälä (s. 2001), pesäpalloilija
Vesa Vihriälä (s. 1955), ekonomisti
Rauni Äärelä-Vihriälä (s. 1982), saamen kielen opettaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vihtori Saarinen

Vihtori Saarinen
Vihtori Saarinen (20. helmikuuta 1889 – 26. heinäkuuta 1945) oli kouvolalainen työmies ja Kouvolan salaisen tutkijakomitean puheenjohtaja Suomen sisällissodan aikana 1918.
Vihtori (Viktor Rosanpoika) Saarinen oli kotoisin Jämsänkoskelta. Vuonna 1908 hänet tuomittiin vankeusrangaistukseen kylätappeluun osallistumisesta. Yksi tappeluun osallistuneista kuoli saamiinsa vammoihin. Saarinen oli ammatiltaan paperikoneen hoitaja ja hän muutti perheineen töiden mukana paperiteollisuuspaikkakunnalta toiselle. Saarinen tuli perheineen Kuusankoskelle 1917 kun Kymiyhtiö palkkasi sinne lisää työväkeä kahdeksantuntiseen työpäivään siirtymisen takia.
Sisällissodan aikana Saarisen johtama komitea teloitti Kouvolaan tuotuja valkoisia yli sata. Osa heistä ammuttiin ja haudattiin Tommolan veripeltoon ja osa heitetiin suoraan Kymijokeen . Tunnetuin Saarisen uhri lienee Kymiyhtiöiden silloinen johtaja Gösta Björkenheim. Sodan jälkeen Saarinen pakeni laivalla muun tutkijakomitean kanssa purjeveneellä Kotkasta, mutta matka päättyi Uudellekirkolle, jossa kaikki pakenijat jäivät kiinni. Saarinen tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi.
Saarinen vapautui vankilasta 1930-luvulla ja hän muutti asumaan Suojärvelle. Etsivä keskuspoliisi seurasi häntä ja raportoi muun muassa Saarisen olleen kiinnostuneen IKL:n toiminnasta ja liittyneen järjestöön mahdollisesti hankkiakseen tietoja kommunisteja varten.
Saarisen kuolemansyystä vuonna 1945 on kaksi erilaista tietoa. Toisen mukaan jäi junan alle Helsingissä. Helsingin Sanomien 30.7.1945 mukaan Vihtori Saarinen kuoli kotonaan Malmilla sydänhalvaukseen.
Vihtakannan kanava

Vihtakannan kanava
Vihtakannan kanava on 1000 metriä pitkä vuonna 1968 valmistunut avokanava Savonlinnassa entisen Savonrannan kunnan alueella. Avokanavan kautta on yhteys Vuoksen vesistössä Pyyvedeltä Orivedelle Joensuuhun johtavalla väylällä. Kanavan kautta kulkevien alusten suurin leveys voi olla 12,6 metriä, syväys 4,2 metriä ja mastonkorkeus 24,5 metriä.
Silta on kääntösilta.
Vita Bergen

Kahvila Vita Bergen.
Ulkoilmateatteri.
Vita Bergen on puisto Tukholmassa Ruotsissa. Kumpuilevaan maastoon rakennettu puisto sijaitsee Renstiernas gatanin, Skånegatanin ja Malmgårdsvägenin rajaamalla alueella. Suuri osa alueesta on kuulunut suojelualueeseen vuodesta 1956. Alue kuului 1800-luvun lopulla Tukholman köyhimpiin, ja August Strindberg kuvaili sitä kirjassaan Röda Rummet vuonna 1879. Yhä edelleen on nähtävissä vanhoja puurakenteisia työläisasuntoja puiston laidalla. Per Anders Fogelström on nimennyt kirjansa Vita bergens barn alueen mukaan.
Sofiankirkko

Puiston rakentaminen aloitettiin 1888. Sen korkeimmalla kohdalla, 46 metriä merenpinnan yläpuolella, sijaitsee Sofian kirkko, joka on vihitty 1906. Puisto levittäytyi kirkon ympärille 1911, itäosa liitettiin 1913, eteläinen osa 1914 ja pohjoisosa 1922–1924. Alueella on ulkoilmateatteri vuodelta 1954 jossa kunnallinen Puistoteatteri pitää kesäisin näytöksiä. Puistossa on myös musiikkipaviljonki.
Nimi Vita Bergen on ollut käytössä vuodesta 1967, aiemmin se oli Vita Berget. Nykyään sitä kutsutaan puhekielessä Vitabergsparkeniksi. Alueella on nykyään alkoholinkäyttö kielletty iltakymmenen jälkeen aiemmasta reippaasta juhlinnasta johtuen.
Datakeskus

Vita Bergenin alla, yli 30 metrin paksuiseen kallioon louhittuna, sijaitsee toisen maailmansodan aikana rakennettuihin ja myöhemmin ydinhyökkäystä vastaan vahvistettuihin entisiin suojatiloihin perustettu Bahnhof AB:n rakennuttama datakeskus Pionen.
Aiheesta muualla

Pionen - White Mountain (Albert France-Lanord Architects)  24.11.2008. Arch Daily. Viitattu 30.7.2015.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ratsastusradan tiet

Ratsastusradan tiet ovat ratsastuskentällä käytännön syistä ja harjoituksen vuoksi ratsastettavia vakiintuneita kuvioita. Monet niistä ovat tapoja muuttaa suuntaa esimerkiksi vasemmasta kierroksesta oikeaan, mutta kaikkiin niistä ei sisälly suunnanmuutosta. Ratsastajalle opetetaan ratsastuskoulun opetustunneilla erilaisia ratsastusradan teitä ja niiden nimitykset jo harrastuksen alkuvaiheessa. Samoja kuvioita käytetään samoilla nimityksillä myös kouluratsastusohjelmissa.
Vaikka ratsastukseen tarkoitettuja aidattuja ratsastusalueita muuten nykyisin kutsutaankin ratsastuskentiksi eikä -radoiksi, nimitys "ratsastusradan tiet" on vakiintunut.
Ratsastuskenttä

Ratsastuskenttä on käytännön syistä tavallisimmin suorakaiteen muotoinen, yleensä noin kaksi kertaa pitempi kuin leveä ja vähintään 20 metriä leveä. Erityisesti kouluratsastuksen harjoittelua ajatellen sen tietyt pisteet merkitään perinteisesti tietyillä kirjaimilla, jotka Suomessa poikkeavat hiukan kansainvälisistä. Samoja kirjaimia käytetään kouluratsastuskilpailuissa helpottamaan kilpailuohjelmien oppimista, suorittamista ja seuraamista. Kentän laitoja myöten kiertää kavioura (usein pelkkä ura), jolla suuri osa kentällä ratsastamisesta tapahtuu. Kulmia ei ratsasteta terävinä vaan askellajista ja temposta riippuen hieman pyöreinä, kuitenkin mahdollisimman täsmällisesti.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Kaarto radan poikki (rata poikkisuuntaan leikkaa)

Kaarto radan poikki ratsastetaan kääntymällä jostakin kohti kentän pitkää sivua ja ratsastamalla kohtisuoraan (lyhyen sivun suuntaisesti) toiselle pitkälle sivulle. Samalla voidaan vaihtaa ratsastuksen suuntaa.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Rata pituussuuntaan leikkaa (keskihalkaisija)

Rata pituussuuntaan leikkaa ratsastetaan kääntymällä kentän lyhyeltä sivulta (lähes aina sen keskeltä) ja ratsastamalla kohtisuoraan (pitkän sivun suuntaisesti) vastakkaiselle lyhyelle sivulle. Samalla voidaan vaihtaa ratsastuksen suunta.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Koko rata leikkaa (lävistäjä)

Koko rata leikkaa ratsastetaan kääntymällä noin kuusi metriä pitkän sivun alusta kentän lävistäjälle tähdäten vastakkaiselle pitkälle sivulle samaan kohtaa eli noin kuusi metriä ennen kulmaa. Samalla vaihtuu aina ratsastuksen suunta.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Puoli rataa leikkaa

Puoli rataa leikkaa ratsastetaan lähtemällä noin kuusi metriä pitkän sivun alusta kentän poikki tähdäten puoliväliin vastakkaista pitkää sivua. Samalla vaihtuu aina ratsastuksen suunta.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Kulmankatkaisu

Kulmankatkaisu ratsastetaan kääntymällä lyhyen sivun keskipisteestä kentän keskelle ja ratsastamalla takaviistoon tähdäten pitkän sivun keskipisteeseen. Samalla vaihtuu aina ratsastuksen suunta.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Ympyrä

Ympyrä (myös "iso ympyrä") ratsastetaan säännöllisenä ympyränä, jonka halkaisija on kentän koko leveys. Tavallisimmin ratsastetaan pääty-ympyröillä, jotka käyvät uralla kolmessa pisteessä, tai keskiympyrällä, jonka keskipiste on kentän keskipiste. Pääty-ympyröitä mahtuu ratsastuskentälle tavallisesti kaksi samanaikaisesti, ja esimerkiksi opetusryhmä voidaankin jakaa ratsastamaan kahdelle eri ympyrälle. Ympyröillä ratsastetaan erilaisia harjoituksia tehden usein monta kierrosta.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Voltti

Voltti on pieni säännöllinen ympyrä, jonka halkaisijaksi saatetaan määritellä 6, 8 tai 10 metriä. Kymmenmetrinen voltti yltää tavallisen kokoisella ratsastuskentällä pitkän sivun uralta pituushalkaisijalle. Ympyröistä poiketen voltteja ratsastetaan tavallisesti yksittäisinä harjoituksina, koska varsinkin pienet voltit vaativat hevoselta notkeutta ja rasittavat sitä toispuolisesti. Voltin voi ratsastaa missä kohti kenttää tahansa, usein kulmaan tai lyhyen tai pitkän sivun puoliväliin.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Kahdeksikko

Kahdeksikko on joko ympyräkahdeksikko tai volttikahdeksikko. Ympyräkahdeksikossa siirrytään pääty-ympyrältä toiselle aina kentän keskipisteessä, volttikahdeksikossa voltilta toiselle yleensä kentän pituushalkaisijan kohdalla. Kahdeksikon keskipisteessä hevonen suoristetaan, sitten vaihdetaan suunta.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Ympyrän vaihto

Ympyrän vaihto pääty-ympyrältä toiselle ratsastetaan kuten kahdeksikossa.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Ympyrä leikkaa

Ympyrä leikkaa tarkoittaa suunnanmuutosta ympyrällä ratsastamalla kuin puolet volttikahdeksikosta ympyrän sisällä. Tällöin suunta vaihtuu ympyrän keskipisteessä, jossa hevonen suoristetaan.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Kiemuraura

Kiemurauria ratsastetaan joko loivina pitkällä sivulla (kaviouran sisäpuolelle ja takaisin) tai radan poikki pitkältä sivulta toiselle. Niillä hevosta asetetaan ja taivutetaan vuorotellen eri suuntiin. Loivaa kiemurauraa käytetään paljon vastalaukkaharjoituksena. Kouluratsastusohjelmissa loiva kiemura ratsastetaan radan pitkältä sivulta joko kentän keskipisteeseen (10 metriä uran sisäpuolelle) tai puoleenväliin keskihalkaisijaa kohti (5 metriä uran sisäpuolelle).
Erilaisia ratsastusradan teitä > Täyskaarto

Täyskaarto on suunnanvaihdostapa, joka ratsastetaan lähtemällä voltille ja suuntaamalla sen puolivälistä etuviistoon uralle.
Erilaisia ratsastusradan teitä > Vastakaarto

Vastakaarto on suunnanvaihdostapa, joka ratsastetaan samanmuotoisena kuin täyskaarto mutta toiseen suuntaan: uralta suunnataan viistosti kentän keskustaa kohti ja kaarretaan sitten voltin puolikkaana takaisin uralle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ratsastusradan tiet Wikimedia Commonsissa
Rata pituussuuntaan leikkaa
Koko rata leikkaa
Puoli rataa leikkaa
Pääty-ympyrä
Voltti
Ympyräkahdeksikko
Ympyrä leikkaa
Loiva kiemura pitkällä sivulla
Kolmikaarinen kiemuraura radan poikki
Täyskaarto