stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian avoin tennisturnaus 2022 – naisten nelinpeli
Kaavio > Kaavion alaosa > Lohko 3

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |

| 7 |   D Jurak Schreiber   A Klepač | 4 | 3 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   T Martincová   M Vondroušová | 6 | 6 |  |   |   |  |   T Martincová   M Vondroušová | 6 | 3 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Danilina   B Haddad Maia | 6 | 6 |  |   |   |  |   A Danilina   B Haddad Maia | 4 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Alt |   A Bondár   O Kalašnikova | 4 | 4 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   A Danilina   B Haddad Maia | 3 | 6 | 710 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Bolsova   U Eikeri | 6 | 3 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   A Bolsova   U Eikeri | 6 | 4 | 65 |   |  |  |  |  |  |  |
| Alt |   E Lechemia   I Neel | 4 | 6 | 2 |   |   |  |   A Bolsova   U Eikeri | 77 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   I Bara   E Gorgodze | 3 | 4 |  |   |   | 10 |   M Bouzková   L Hradecká | 63 | 3 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 10 |   M Bouzková   L Hradecká | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   A Danilina   B Haddad Maia | 4 | 7 | 6 |
| 15 |   I-C Begu   N Stojanović | 6 | 3 | 5 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   R Peterson   A Potapova | 6 | 5 | 3 |
|  |   R Peterson   A Potapova | 2 | 6 | 7 |   |   |  |   R Peterson   A Potapova | 4 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   N Párrizas Díaz   A Rus | 3 | 6 | 4 |   |   | WC |   K Birrell   C Kempenaers-Pocz | 6 | 4 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| WC |   K Birrell   C Kempenaers-Pocz | 6 | 2 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   R Peterson   A Potapova | 6 | 78 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   M Linette   B Pera | 6 | 2 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   M Linette   B Pera | 3 | 66 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   C Tauson   A Van Uytvanck | 2 | 6 | 0 |   |   |  |   M Linette   B Pera | 66 | 6 | 7 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   M Katō   S Santamaria | 3 | 6 | 1 |   |   | 4 |   S Stosur   S Zhang | 78 | 1 | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 |   S Stosur   S Zhang | 6 | 2 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kaavio > Kaavion alaosa > Lohko 4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |

| 5 |   A Guarachi   N Melichar-Martinez | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   P Plipuech   A Sutjiadi | 4 | 2 |  |   |   | 5 |   A Guarachi   N Melichar-Martinez | 6 | 7 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   G Minnen   E Perez | 6 | 6 |  |   |   |  |   G Minnen   E Perez | 3 | 5 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   J Fourlis   M Inglis | 3 | 1 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 5 |   A Guarachi   N Melichar-Martinez | 2 | 62 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   P Martić   S Rogers | 6 | 77 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   P Martić   S Rogers | 6 | 77 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   K Christian   L Marozava | 1 | 64 |  |   |   |  |   P Martić   S Rogers | 6 | 4 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   V Golubic   J Teichmann | 3 | 1 |  |   |   | 11 |   L Kitšenok   J Ostapenko | 2 | 6 | 1 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 11 |   L Kitšenok   J Ostapenko | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   P Martić   S Rogers | 1 | 4 |  |
| 16 |   V Kužmová   V Zvonarjova | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   S Aoyama   E Shibahara | 6 | 6 |  |
|  |   V Gratševa   A Kalinina | 2 | 4 |  |   |   | 16 |   V Kužmová   V Zvonarjova | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Li   A Riske | 6 | 66 | 4 |   |   | PR |   N Hibino   A Rosolska | 3 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| PR |   N Hibino   A Rosolska | 3 | 78 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 16 |   V Kužmová   V Zvonarjova | 6 | 5 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   L Fernandez   E Routliffe | 3 | 1 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   S Aoyama   E Shibahara | 1 | 7 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
| WC |   L Cabrera   P Hon | 6 | 6 |  |   |   | WC |   L Cabrera   P Hon | 3 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   N Dzalamidze   K Rakhimova | 6 | 3 | 1 |   |   | 2 |   S Aoyama   E Shibahara | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |   S Aoyama   E Shibahara | 4 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Turun keskustaajama

Turun keskustaajama (ruots. Åbo centraltätort) on väkiluvultaan Suomen kolmanneksi suurin taajama ja kaupunkialue. Keskustaajama sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa ja Turun seutukunnassa. Vuonna 2021 taajama ulottui Turun, Kaarinan, Naantalin, Paimion, Raision ja Liedon kaupunkien sekä Ruskon kunnan alueelle. Vuoden 2022 lopussa Turun keskustaajaman väkiluku oli 286 957 asukasta, maapinta-ala 284,4 km² ja väestötiheys 1008,8 as./km².
Timo Saarelma

| Timo Saarelma |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1927 Heinola
Kuollut: 27. elokuuta 2021 (93 vuotta) Tampere
Ammatti:  lähetystyöntekijä, kirkkoherra, tuomiorovasti ja kirjailija
Arvonimi: rovasti
Vanhemmat:  Kalle Saarelma ja Ester Saarelma s. Löfman
Puoliso:  Katri Annikki Saarelma s. Kantola
Lapset:  Hanna 1959, Minna 1960, Tuomas 1964 ja Antti 1965
Muut tiedot
Koulutus: ylempi teologian kandidaatti
Merkittävät teokset: Uskalla elää! ja Perustus kestää
Tunnustukset:  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkki SVR J 1
Timo Eero Saarelma (21. lokakuuta 1927 Heinola ‒ 27. elokuuta 2021 Tampere) oli suomalainen seurakuntapappi, lähetystyöntekijä, kirkkoherra, tuomiorovasti ja kirjailija.
Perhe ja koulutie

Saarelma syntyi teknikko Kalle Saarelman ja farmaseutti Ester Saarelman s. Löfman perheeseen.
Saarelma kävi koulunsa Heinolassa ja pääsi ylioppilaaksi 1946 Heinolan keskikoulusta. Huomattava nuoruuden harrastus Saarelmalla oli urheilu ja hän harkitsi voimistelunopettajan uraa. Sota-aikana Saarelma oli sotilaspoikana jo 15-vuotiaana Heinolan ilmavalvonnassa.
Opinnot

Saarelma valitsi opiskelualaksi teologian. Hän suoritti ylemmän teologian kandidaatin (nykyään teologian maisterin) tutkinnon Helsingin yliopistossa 1952. Kirkkojen maailmanneuvoston stipendiaattina Saarelma opiskeli teologiaa New Yorkissa 1953‒1954. Vuonna 1956 hän sai kansakoulunopettajan pätevyyden Heinolassa.
Työura

Alkuvuodet
Saarelma vihittiin papiksi 1953 Turussa. Hän toimi Lapuan kirkkoherran apulaisena ja Raision nuorisopastorina 1953. Kuhmoisten virkaa tekevänä kappalaisena hän oli 1954‒55 ja Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton koululaissihteerinä 1955‒56.
Suomen Lähetysseuran palveluksessa
SLS:n kotimaan työntekijänä Saarelma oli 1956. Tanganjikaan (nyk. Tansania) Mwakalelin lähetysaseman hoitajaksi hän lähti 1957 ja edelleen Etelä-Tanganjikan luterilaisen kirkon koulutoimenjohtajana hän oli Kidugalassa 1957‒61 sekä kotimaan työntekijänä 1961. Vuosina 1961‒64 Saarelma työskenteli Lontoossa aasialaisten ja afrikkalaisten opiskelijoiden pappina.
Pappina kotimaassa
Kangasalan virkaa tekevänä toisena kappalaisena Saarelma toimi 1964 ja Tampereen Pyynikin virallisena apulaisena 1964‒65. 1965 hän suoritti pastoraalitutkinnon. Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan ensimmäisenä virallisena apulaisena hän oli 1965‒69. Ylemmän pastoraalitutkinnon vuoro oli 1967.
Kirkkoherrana
Tampereen Viinikan seurakunnan virkaa tekevänä kirkkoherrana Saarelma palveli 1969, jona vuonna hänet valittiin Viinikan kirkkoherraksi. Vuonna 1982 hänet valittiin Tampereen tuomiorovastiksi. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle 1989.
Oma perhe

Saarelman puoliso vuodesta 1958 lukien oli kansakoulunopettaja, diakonissa Katri Annikki Saarelma s. Kantola. Tyttäret Hanna 1959 ja Minna 1960 syntyivät Tansaniassa, pojat Tuomas 1964 ja Antti 1965 Suomessa.
Sivutoimia

Saarelma oli Lapuan yhteislyseon uskonnonopettajana 1953 sekä Kalevan yhteiskoulun uskonnonopettajana 1964‒69. Floridan Lake Worthissa St. Andrew'sin kirkon turistipappina Saarelma oli 1990‒92.
Luottamustehtäviä

Herättäjä-Yhdistyksen Tampereen seudun paikallisosaston puheenjohtajana Saarelma oli 1969‒82 ja Tampereen tuomiokapitulin asessorina 1971-77.
Kirkon yhteiskunnallisen toimikunnan jäsenenä hän oli 1971‒82, Suomen kirkon pappisliiton valtuuskunnan jäsenenä 1972‒73 sekä kirkolliskokousedustajana 1973.
Luterilaisen maailmanliiton yleiskokouksen edustajana Saarelma oli Tansaniassa 1977.
Tampereen Raamattuseuran hallituksen jäsenenä hän toimi 1977‒81, 1983‒85 sekä puheenjohtajana 1982, Suomen Kirkon Sisälähetysseuran kustannustyön johtokunnan puheenjohtajuutta Saarelma hoiti 1982‒92, oli Tampereen Kaupunkilähetyksen hallituksen jäsen 1985‒89 sekä Lahden Diakoniasäätiön hallintoneuvoston jäsen 1987‒90.
Saarelma oli Tampereen Aluesäästöpankin isäntä 1971‒92, Tampereen normaalilyseon vanhempainneuvoston jäsen 1975‒84 ja puheenjohtaja 1978‒81, Heinolan valtuuskunnan puheenjohtaja 1989‒97 sekä Pirkka-Hämeen Sotilaspoikien perinnekillan hallituksen jäsen 1993‒94.
Ansioita, luonnehdintoja

Rovastin arvon Saarelma sai 1976. Sotilasarvoltaan hän oli kersantti (1947). Hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkki SVR J 1.
Kuntourheilevan, herännäishenkisen Saarelman lempiharrastuksia oli kirjallisuus. Mielellään hän teki myös rakennus- ja metsätöitä.
Luonteeltaan Saarelma oli lämmin, hyväntahtoinen ja huumorintajuinen. Kirkkoherrana Saarelma oli kuunteleva, ymmärtävä ja alaisiaan kannustava.
Julkaisuja

Tampereen hiippakunnan vuosikirja. Toimituskunnan jäsen 1967‒71.
Uskalla elää! Herättäjä-yhdistys 1979.
Kyselevä ihminen. Kirjaneliö 1980.
Hautausmaakulttuuri: Pirkanmaan XVIII museopäivän esitelmät. Toimittanut Timo Saarelma. Tampereen kaupunki, 1988.
Perustus kestää. Herättäjä-yhdistys 1990.
Timo T. Kaukonen

Yrittäjä, kirjailija ja venäläisen ravintolakulttuurin luoja Suomessa, Timo T. Kaukonen.
Suomalais-virolaisen Naapurivisan osallistujia vuonna 1966: Erkki Holvikivi (vas.), Timo T. Kaukonen, virolainen kysymysten laatija toimittaja Vello Kallaste, Esko Kivikoski ja Keijo Virtamo.
Timo Taavetti Kaukonen (15. toukokuuta 1933 Helsinki – 5. tammikuuta 1996 Kuopio) oli suomalainen yrittäjä ja kirjailija, joka oli tunnettu television tietokilpailuohjelmien juontajana, Suomen ravintola-alan kehittäjänä ja venäläisen ravintolakulttuurin luojana Suomessa.
Opinnot

Kaukonen valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1952. Professori Aulis J. Alanen suositteli Kaukoselle historian opintoja Helsingin yliopistossa, koska häntä kiinnostivat historia ja venäläiset klassikot. Kaukonen opiskeli yliopistossa vuoden verran, mutta elinkeinoelämä kutsui puoleensa.
Kaukonen valmistui merkonomiksi Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta vuonna 1955 ja diplomimerkonomiksi parhain arvosanoin vuonna 1956. Kaukonen opiskeli ekonomin tutkintoa Helsingin kauppakorkeakoulussa mutta jätti tutkinnon suorittamatta viime metreillä.
Ura televisio- ja elokuva-alalla

Kaukonen osallistui Kirsti Rautiaisen juontamaan Tupla tai Kuitti -televisio-ohjelmaan, josta Kaukonen voitti pääpalkinnon 1960-luvun alkupuolella. Kaukonen juonsi Tauno Rautiaisen 1940-luvulla aloittamia Yleisradion Ota tai jätä -visailuja vuodesta 1963 viiden vuoden ajan. Kaukonen oli myös luomassa suomalais-virolaista Naapurivisaa ja oli sen ensimmäisen lähetyksen juontaja vuonna 1966. Naapurivisa teki paluun Viron HUNT-sotaharjoituksissa vuonna 2020. Hän juonsi myös Kaikki yhtä vastaan -visailua ja esiintyi pienissä rooleissa elokuvissa Millipilleri (1966) ja Pähkähullu Suomi (1967). Kaukonen voitti Esko Kivikosken kanssa Pohjoismaiden mestaruuden tietovisailussa Tukholmassa vuonna 1964.
Hän toimi elokuvaohjaaja Spede Pasasen Spede-Yhtiöiden taloudenhoitajana. Kaukonen toimi General Motorsin tilintarkastajana.
Venäläisen ravintolakulttuurin luoja Suomessa

Kaukonen erikoistui venäläisiin ruokaravintoloihin ja slaavilaiseen kulttuuriin. Hän loi venäläisen ravintolakulttuurin Suomeen ja hänen osaaminen ravintola-alalla oli aikaansa edellä. Kaukonen teki kahdenkymmenen vuoden uran hänen perustamien ravintoloiden parissa.
Hän perusti Helsinkiin kolme venäläisravintolaa: Troikka (Caloniuksenkatu 3), Kasakka (Meritullinkatu 13) ja Saslik (Neitsytpolku 3). Troikan hän perusti vuonna 1968, ja Kasakka perustettiin vuonna 1969. Troikasta tuli suosittu ravintola venäläisten keskuudessa, koska ravintola tarjosi karhunlihaa. Karhunliha oli alusta alkaen myös Saslikin ruokalistalla. Saslik ostaa karhunlihan Itä-Suomesta. Kasakan myöhempi ravintoloitsija Teemu Lehto totesi, että Kasakka on ravintola, jota ei voi rahalla tehdä. Viisi tähteä -lehti valitsi Kasakan Suomen parhaimmaksi venäläisravintolaksi. Kaukosen omistamat venäläisravintolat tulivat tunnetuiksi slaavilaisista esineistä, laulavista kasakoista ja hyvästä karhunlihasta. Kaukosen luomat konseptit kestivät aikaa. Troikka säilyi tyyliltään muuttumattomana Kaukosen aikojen jälkeen. Kaukonen omisti ravintolat 1990-luvun alkuun asti. Ravintolat myytiin uusille omistajille.
Kasakka lopetti toimintansa vuoden 2015 alussa. Troikka lopetti syksyllä 2023.
Etelä-Helsingin Ullanlinnassa sijaitseva ravintola Saslik toimii edelleen ja edustaa tsaarinajan tunnelmaa. Ravintola oli tasavallan presidentti Urho Kekkosen suosiossa. Kekkonen nautti ravintolan tarjoiluista yksityiskabinetissa. Saslik on perustettu vuonna 1972 ja ravintolan vieraina on tavattu näyttelijä Christopher Lee, laulaja Alice Cooper, laulaja Iggy Pop, laulaja Phil Collins, Black Sabbathin ja Toton jäseniä. Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa vieraili ravintolassa 2000-luvun alkupuolella ja nautti Pankki-kabinetissa klassikkoannoksen Katariina Suuren uunijäätelöä. Ravintolassa on vieraillut muitakin korkea-arvoisia vieraita ja julkisuuden henkilöitä. A&S-perheyritys jatkaa Saslikin toimintaa Kaukosen perinteitä noudattaen. Ruokalista edustaa slaavilais-ranskalaista keittiötä. Kaukonen kirjoitti vuonna 1970 Erik Haackin kanssa WSOY:n kustantaman kirjan Venäläinen keittokirja.
Muu toiminta

Kaukonen omisti Wanha Casino -kesäravintolan Savonlinnassa.
Kaukonen tuki ravintolaopetuksen koulutusta ja opiskelijoita.
Kaukonen oli yksi Heiskasten sukuseuran perustajista ja seuran sihteeri. Hän oli sukua Heiskasille äitinsä puolelta.
Persoona

Kaukosta on luonnehdittu erinomaisen muistin omaavaksi, lahjakkaaksi, humoristiseksi, omalaatuiseksi ja maailman mieheksi. Hän osti minkkiturkkeja tarjoilijattarille. Kaukonen rakensi autotallin ravintola Troikan alapuolelle, jossa hän säilytti amerikkalaisia autojaan. Kaukonen viihtyi glamourin, luksuksen ja hyvien käytöstapojen keskellä. Hän piti yliampuvuudesta ja mahtipontisuudesta.
Ulosmarssi

Ulosmarssi Nokian pääkonttorilla maaliskuussa 2007.
Ulosmarssi on työtaisteluissa käytetty toimenpide. Ulosmarssissa työntekijät poistuvat joukolla työpaikaltaan protestiksi kesken työajan. Ulosmarssi voi merkitä myös poistumista koulusta, tapaamisesta, edustuslaitoksen istunnosta, näytännöstä, neuvotteluista tai järjestöstä kesken kaiken, jos tarkoituksena on halu ilmaista tyytymättömyyttä ulosmarssin kohteen toimintaan. Ulosmarssi on laiton, jos työehtosopimus on voimassa.
Ulosmarssi voidaan järjestää spontaanisti tai suunnitellusti. Usein työntekijät äänestävät etukäteen ulosmarssista ja yritystä informoidaan etukäteen mahdollisesti tulevasta ulosmarssista. Toisinaan ulosmarssiin saattaa osallistua vain osa työntekijöistä.
Carl Wegelius

Carl Vredeby Berger Wegelius (30. heinäkuuta 1905 Nokia – 18. heinäkuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Wegeliuksen vanhemmat olivat Carl Jakob Wegelius ja Anna Helena Wrede ja puoliso vuodesta 1939 sairaanhoitaja Anita Arpalahti. Hän tuli ylioppilaaksi Ruotsalaisesta normaalilyseosta 1923 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1931. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Wegelius väitteli 1934.
Wegelius toimi Jyväskylässä ja sen ympäristökunnissa toimineen 30. sotasairaalan päällikkölääkärinä jatkosodan aikana. Wegelius oli Helsingin yliopiston röntgendiagnostiikan dosentti 1942–1951 ja työskenteli Helsingin yleisen sairaalan röntgenlääkärinä vuoteen 1948, jolloin hän muutti Ruotsiin. Hän toimi Tukholmassa röntgenylilääkärinä Norrtullin sairaalassa, tartuntatautien sairaalassa ja Tukholman Karoliinisen instituutin lastensairaalassa vuodesta 1950 sekä Wenner-Grenin lääketieteellisen tutkimuslaboratorion johtajana. Samanaikaisesti 1953–1960 hän oli Turun yliopiston röntgenologian professori.
Wegelius kehitti röntgenkuvausmenetelmiä ja dokumentoi vastasyntyneen ensimmäisen hengenvedon. Hän kehitti myös selkärangan ja sydän-verisuoni-järjestelmän diagnostiikkaa sekä röntgenkuvausta väestön terveystutkimusmenetelmänä. Hän oli perustamassa Turun yliopiston Sydäntutkimuskeskusta 1956. Hänen mukaansa on nimetty vuosittainen Carl Wegelius -luento, joka pidetään Sädeturvapäivillä. Luennoitsija saa myös Wegeliuksen mukaan nimetyn stipendin ja mitalin.
Wegelius toimi aktiivisesti pohjoismaisen yhteistyön parissa. Hänet valittiin kunniajäseneksi pohjoismaiseen ja eteläamerikkalaiseen röntgenologian järjestöihin. Sotilasarvoltaan Wegelius oli lääkintämajuri (1940).
Carl Wegeliuksen veli oli metsäteknologian professori Theodor Henrik August Wegelius.
Capaz de Todo (albumi)

| Capaz de Todo NASH |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. maaliskuuta 2006 16. marraskuuta 2006 (Edicion especial) 16. huhtikuuta 2007 (Misión Eurovisión)
 Tyylilaji: pop, dance
 Kesto: 46.05
 Levy-yhtiö: Records CAES
NASH:in muut julkaisut
|   | Capaz de Todo 2006 | Todo va a cambiar 2007 |
Capaz de Todo on espanjalaisen NASH-poikabändin debyyttialbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2006.
Albumin suosituimmiksi kappaleiksi nousivat sen ensimmäiset singlejulkaisut: nimikappale Capaz de Todo sekä Dónde estás?. Molemmista tehtiin myös musiikkivideo.
Capaz de Todosta on tehty kolme erilaista versiota; tavallisen version lisäksi 16. marraskuuta julkaistiin kaksi uutta kappaletta sisältänyt Edicion especial -erikoispainos ja 16. huhtikuuta 2007 Misión Eurovisión -painos, joka sisälsi I Love You Mi Vida -kappaleen, jolla yhtye valittiin edustamaan maataan vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuissa. Euroviisupainos sisälsi myös muut kappaleet, joilla yhtye kilpaili maansa karsintakilpailuissa ja DVD:n.
Albumi ei aluksi ollut kovin suuri menestys edes kotimaassaan; sen korkein listasijoitus oli 77. ja myyntiluvut jäivät noin 10 000:een. Euroviisuedustuksen varmistuminen ja erikoispainoksien julkaisu paransivat kuitenkin menestystä, ja Capaz de Todo nousikin Espanjan listan sijalle 23. Toistaiseksi albumia on myyty noin 20 000 kappaletta.
Kappaleet

Capaz de Todo – 3.56
Un, Dos, Cuatro – 3.29
Sobrenatural – 4.13
Lo Haré por Ti – 3.58
Perversa – 3.32
Dónde Estás – 3.58
Se Cancela – 3.36
Dejarte Ir – 4.10
Sexy – 3.11
Siempre Serás – 4.47
Escúchame – 3.18
Come to My Party – 3.51
Edicion especial:
Capaz de Todo – 3.56
Un, Dos, Cuatro – 3.29
Sobrenatural – 4.13
Qué Sabes del Amor – 3.34
Lo Haré por Ti – 3.58
Perversa – 3.32
Dónde Estás – 3.58
Se Cancela – 3.36
Dejarte Ir – 4.10
Sexy – 3.11
Siempre Serás – 4.47
Escúchame – 3.18
Come to My Party – 3.51
Más Allá de las Estrellas – 4.29
Misión Eurovisión:
Capaz de Todo – 3.56
I Love You Mi Vida – 3.01
Un, Dos, Cuatro – 3.29
Sobrenatural – 4.13
Qué Sabes del Amor – 3.34
Lo Haré por Ti – 3.58
Perversa – 3.32
Dónde Estás – 3.58
Se Cancela – 3.36
Dejarte Ir – 4.10
Sexy – 3.11
Siempre Serás – 4.47
Escúchame – 3.18
Come to My Party – 3.51
Stand by Me – 2.02
Busco una Chica – 2.56
Una Lágrima – 2.58
Tu Voz Se Apagara – 2.56
La Reina de la Noche – 2.59
Aiheesta muualla

Capaz de Todo levy-yhtiön kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
British Columbia Hockey League

| British Columbia Hockey League |
| --- | --- |

Laji:  jääkiekko
Maa(t):   Kanada
Perustettu:  1961
Joukkueita:  16
Hallitseva mestari:  Surrey Eagles
Eniten mestaruuksia:  Vernon Vipers (10)
Sivusto:  www.bchl.ca
British Columbia Hockey League (BCHL) on kanadalainen Brittiläisen Kolumbian provinssissa pelattava juniorijääkiekkoliiga. Se kuuluu Kanadan jääkiekkoliittoon ja on Canadian Junior Hockey Leaguen osa. BCHL perustettiin vuonna 1961 Vernonissa ja siihen kuuluu nykyään yhteensä 16 joukkuetta. Joukkueet pelaavat kahdessa konferenssissa: Coastal- ja Interior-konferenssissa. BCHL:n pudotuspelien voittaja voittaa Fred Page Cupin ja jatkaa pelaamaamistaan Western Canada Cupista yhdessä Alberta Junior Hockey Leaguen, Manitoba Junior Hockey Leaguen ja Saskatchewan Junior Hockey Leaguen voittajien kanssa.
Joukkueet

| Island-divisioona> Joukkue | Island-divisioona> Kaupunki | Island-divisioona> Kotiareena | Island-divisioona> Liittyi BCHL:ään |
| --- | --- | --- | --- |
| Alberni Valley Bulldogs | Port Alberni | Weyerhauser Arena | 1998 |
| Cowichan Valley Capitals | Duncan | Island Savings Centre | 1980 |
| Nanaimo Clippers | Nanaimo | Frank Crane Arena | 1972 |
| Victoria Grizzlies | Victoria | Bear Mountain Arena | 1967 |
| Powell River Kings | Powell River | Hap Parker Arena | 1988 |
| Mainland-divisioona> Joukkue | Mainland-divisioona> Kaupunki | Mainland-divisioona> Kotiareena | Mainland-divisioona> Liittyi BCHL:ään |
| --- | --- | --- | --- |
| Chilliwack Chiefs | Chilliwack | Prospera Centre | 1996 |
| Coquitlam Express | Coquitlam | Poirier Sport & Leisure Complex | 2001 |
| Langley Rivermen | Langley | Langley Events Centre | 1990 |
| Prince George Spruce Kings | Prince George | Prince George Coliseum | 1972 |
| Surrey Eagles | Surrey | South Surrey Arena | 1976 |
| Interior-divisioona> Joukkue | Interior-divisioona> Kaupunki | Interior-divisioona> Kotiareena | Interior-divisioona> Liittyi BCHL:ään |
| --- | --- | --- | --- |
| Merritt Centennials | Merritt | Nicola Valley Memorial Arena | 1961 |
| Penticton Vees | Penticton | South Okanagan Events Centre | 1961 |
| Salmon Arm Silverbacks | Salmon Arm | Shaw Centre | 2001 |
| Trail Smoke Eaters | Trail | Cominco Arena | 1987 |
| Vernon Vipers | Vernon | Wesbild Centre | 1961 |
| West Kelowna Warriors | West Kelowna | Royal Lepage Place | 1994 |