Turun Urheilupuisto
Historia > Urheilupuiston perustaminen

Vielä 1800-luvun loppupuolella nykyinen urheilupuiston alue oli täysin hoitamatonta, suurelta osin paljasta kalliota. Lähellä sijainneet Vartiovuoren- ja Samppalinnanpuistot oli saatu valmiiksi 1880- ja 1890-luvuilla, mutta kaupunki kasvoi nopeasti ja virkistysalueille oli kysyntää. Alun perin idea pelkästään urheilulle tarkoitetusta virkistysalueesta tuli turkulaisnuorilta, jotka olivat opiskellessaan Saksassa ja Englannissa nähneet urheilupuistoja. Keskeinen urheilupuiston perustamisen edistäjä Turussa oli kaupunginlääkäri Axel Spoof, jonka kerrotaan kuulleen Turun laulujuhlien yhteydessä vuonna 1892 haaveesta saada Turkuun urheilukenttä. Juhlilla kentän sijaintipaikaksi ehdotettiin Kupittaanpuistoa, mutta Spoof esitti paikaksi Samppalinnanvuorta, jonka kallioiden laella sijainnut lammikko oli jo ennestään suosittu luistelupaikka.
Urheilukentän sijaan Samppalinnanvuorelle suunniteltiin aluksi myös kansanpuistoa ja tivolia. Talvella 1893 kaupunginvaltuusto teki päätöksen, jonka myötä alue luovutettiin 25 vuoden ajaksi vuokralle Turun Urheilunystäväin yhdistykselle. Ehtona oli, että yhdistys kunnostaa Samppalinnanvuoren alueen puistoksi ja rakentaa sinne kahvilan. Urheilunystäväin johdossa oli lehtori August Blomberg. Hän toimi urheilukentän isännöitsijänä alusta alkaen aina 1940-luvulle asti ja sen johdosta häntä pidetään urheilupuiston isänä. Hänen kodikseen rakennuttama huvila sijaitsee keskellä urheilupuistoa ja sen vieressä on hänen kunniakseen pystytetty muistomerkki.
Puiston perustaminen vaati yhdistykseltä valtavaa työmäärää, sillä kaikki multa oli tuotava paljaille kallioille hevoskuormittain. Aurajokirannan rantatörmiä suoristettiin sattumalta samanaikaisesti, joten työstä yli jäänyt multa kiskottiin ylös mäelle. Jo ensimmäisen talven aika puistoon kiskottiin noin 20 000 hevoskuormaa multaa. Työ jatkui vuosien ajan ja kaikkiaan puistoon kuljetettiin satoja tuhansia hevoskärryllisiä multaa. Eniten maata vaadittiin kallioilla olleiden lampien täyttämiseen. Nykyiset alueella olevat lammet ovat kaikki keinotekoisia. Lisäksi puistoon istutettiin tuhansia puita, joista suurin osa saatiin lahjoituksina kaupungin asukkailta.
Alusta asti urheilupuisto oli aidattu ja sinne oli 10 pennin sisäänpääsymaksu. Urheilunystäväin yhdistyksen tarkoituksena oli "ettei puistossa oleskelisi sellainen roskaväki, joka harrastaa kiroilua, kortinpeluuta, ruokottomuuksien kirjoittelua seinille ja linnunpesien rikkomista". Kyseiset paheet olivat jatkuvasti ongelmana Turun muissa puistoissa. Monille vähävaraisille perheille 10 pennin pääsymaksu oli kuitenkin liian korkea. Tavallista olikin välttää maksu kiipeämällä puistoon rikkinäisen lauta-aidan raosta.
Urheilupuistoon suunniteltiin heti puiston perustamisesta lähtien eläintarhaa. Alkuvuosina puistossa oli nähtävillä kaniineja ja lahjoituksena saadut viisi ketunpoikasta. Kettujen kohtalosta ei ole säilynyt tietoa, mutta kaniinitarha lopetettiin runsaat kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 1904. Osansa puistosta lohkaisi vuonna 1907 valmistunut Biologinen museo, jonka sijoituspaikasta käytiin alkuun pitkä kamppailu. Alun perin sijoituspaikaksi ehdotettiin Kupittaanpuistoa.