stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leon Goretzka
Maajoukkueura

Goretzka pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia Saksan saavuttaessa hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012. Hän pelasi Rio de Janeiron olympialaisissa 28 minuuttia alkulohkon ottelussa Meksikoa vastaan. Saksa saavutti kisoissa lopulta hopeaa.
Debyyttinsä Saksan maajoukkueessa Goretzka teki toukokuussa 2014 Puolaa vastaan. Hänet valittiin alustavaan 30 pelaajan listaan vuoden 2014 MM-kisoihin, mutta loukkaantumisen myötä hän joutui jäämään pois jo ennen lopullisen kisajoukkueen valintaa. Hän palasi maajoukkueeseen marraskuussa 2016 ja teki ensimmäiset maaottelumaalinsa Maanosaliittojen cupissa 2017, yhden alkulohko-ottelussa Australiaa ja kaksi välieräottelussa Meksikoa vastaan. Hän oli Saksan voittoon päättyneen turnauksen paras maalintekijä. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi alkulohko-ottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän pelasi vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa kolme ottelua ja teki maalin Unkaria vastaan. Hän pelasi Saksan kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2022.
Saavutukset

Päivitetty 28. toukokuuta 2023.
FC Bayern München
Saksan -mestari: 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, ja 2022-2023
Seurajoukkueiden maailmanmestari: 2020
Mestarien liigan voitto: 2019-2020
Saksan Cup: 2018-2019 ja 2019-2020
UEFA Super Cup: 2020
DFL-Supercup: 2018-2019 ja 2021-2022
Saksan maajoukkue
Maanosaliittojen cup: 2017
Yksilönä
Maanosaliittojen cupin paras maalintekijä 2017 3 maalilla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leon Goretzka Wikimedia Commonsissa
Bayern München – Saksan Bundesliiga
1 Neuer |
2 Upamecano |
3 Kim |
6 Kimmich |
7 Gnabry |
8 Goretzka |
9 Kane |
10 Sané |
11 Coman |
15 Dier |
16 Palhinha |
17 Olise |
18 Peretz |
19 Davies |
20 Ibrahimović |
21 Itō |
22 Guerreiro |
23 Boey |
25 Müller |
26 Ulreich |
27 Laimer |
28 Buchmann |
39 Tel |
42 Musiala |
44 Stanišić |
45 Pavlović |
46 Vidović |
Valmentaja Kompany
Saksan joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Horn |
2 Toljan |
3 Klostermann |
4 Ginter |
5 Süle |
6 S. Bender |
7 Meyer |
8 L. Bender |
9 Selke |
10 Goretzka |
11 Brandt |
12 Huth |
13 Max |
14 Bauer |
15 Christiansen |
16 Prömel |
17 Gnabry |
18 Petersen |
22 Oelschlägel |
Valmentaja Hrubesch
Saksan joukkue – Maanosaliittojen cup 2017
1 Trapp |
2 Mustafi |
3 Hector |
4 Ginter |
5 Plattenhardt |
6 Henrichs |
7 Draxler |
8 Goretzka |
9 Wagner |
10 Demirbay |
11 Werner |
12 Leno |
13 Stindl |
14 Can |
15 Younes |
16 Rüdiger |
17 Süle |
18 Kimmich |
19 Sané |
20 Brandt |
21 Rudy |
22 ter Stegen |
23 Demme |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Neuer |
2 Plattenhardt |
3 Hector |
4 Ginter |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Draxler |
8 Kroos |
9 Werner |
10 Özil |
11 Reus |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Goretzka |
15 Süle |
16 Rüdiger |
17 Boateng |
18 Kimmich |
19 Rudy |
20 Brandt |
21 Gündoğan |
22 Ter Stegen |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Halstenberg |
4 Ginter |
5 Hummels |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Kroos |
9 Volland |
10 Gnabry |
11 Werner |
12 Leno |
13 Hofmann |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Neuhaus |
18 Goretzka |
19 Sané |
20 Gosens |
21 Gündoğan |
22 Trapp |
23 Can |
24 Koch |
25 Müller |
26 Günter |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Raum |
4 Ginter |
5 Kehrer |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Goretzka |
9 Füllkrug |
10 Gnabry |
11 Götze |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Brandt |
18 Hofmann |
19 Sané |
20 Günter |
21 Gündoğan |
22 ter Stegen |
23 Schlotterbeck |
24 Adeyemi |
25 Bella-Kotchap |
26 Moukoko |
Valmentaja Flick
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Józef Piłsudski

| Józef Piłsudski |
| --- | --- |

Puolan valtionpäämies
 14. marraskuuta 1918 – 11. joulukuuta 1922  
Edeltäjä:  Puolan valtionhoitajaneuvosto
Seuraaja:  Gabriel Narutowicz
Puolan pääministeri
 15. elokuuta 1930 – 4. joulukuuta 1930  
Edeltäjä:  Walery Sławek
Seuraaja:  Walery Sławek
Puolan pääministeri
 2. lokakuuta 1926 – 27. kesäkuuta 1928  
Edeltäjä:  Kazimierz Bartel
Seuraaja:  Kazimierz Bartel
Puolan armeijan tarkastaja
 27. elokuuta 1926 – 12. toukokuuta 1935  
Seuraaja:  Edward Śmigły-Rydz
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1867 Zułowo, Vilnan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 12. toukokuuta 1935 (67 vuotta) Varsova, Puola
Ammatti:  sotilas, marsalkka
Arvonimi: Puolan marsalkka
Puoliso:  Maria Koplewska (vih. 1899; k. 1921) Aleksandra Szczerbińska (vih. 1921)
Tiedot
Puolue:  Puolan Sosialistipuolue
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota, Puolan–Neuvosto-Venäjän sota
Aiheesta muualla
jpilsudski.org
Józef Klemens Piłsudski (5. joulukuuta 1867 – 12. toukokuuta 1935) oli puolalainen vallankumouksellinen ja valtiomies, sotamarsalkka ja armeijan perustaja, itsenäisen Puolan ensimmäinen valtionpäämies (1918–1922) ja myöhemmin Puolan tosiasiallinen johtaja (1926–1935).
Nuoruus

Piłsudski syntyi Zułówon kylässä Kongressi-Puolassa (nyt Liettuan Zalavas) köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän kävi koulua Vilnassa ja opiskeli lääketiedettä Harkovassa. Vuonna 1886 hänet pidätettiin epäiltynä poliittisesta aktiivisuudesta. Maaliskuussa 1887 hänet pidätettiin tekaistujen syytteiden nojalla yrityksestä murhata keisari Aleksanteri III ja karkotettiin viideksi vuodeksi Siperiaan. Hänen vanhempi veljensä Bronisław Piłsudski, Leninin veljen Aleksandr Uljanovin ystävä, sai viisitoista vuotta kovaa pakkotyötä katorgassa.
Józef Piłsudski vapautettiin 1892, ja hän liittyi puolalaisten sosialistipuolueeseen, jossa hänestä tuli johtava agitaattori. Hän alkoi julkaista maanalaista sosialistilehteä Robotnik (työläinen). Helmikuussa 1900 hänet vangittiin Varsovan linnoitukseen. Toukokuussa 1901 hän pakeni mielisairaalasta Pietarista näyteltyään mielisairasta.
Venäjän–Japanin sodan puhjetessa 1904 Piłsudski matkusti Tokioon, jossa hän yritti saada tukea puolalaisten kansannousulle. Hän tarjosi Japanille tiedustelutietoja ja puolalaisen legioonan perustamista sotavangeista. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen hän oli puolalaisten sosialistipuolueen militanttisiiven johtaja ja järjesti terrorikampanjan tsaarinvaltaa vastaan.
Sosialistipuolueen militanttisiiven johtajana Piłsudski matkusti vuonna 1907 Suomessa, Kirkkonummella, pidettyyn salaiseen kokoukseen. Paikalla oli sosialistiaktiiveja useista Euroopan maista ja kokouksessa pohdittiin pienten kansojen vapautumista Venäjän keisarikunnan vallasta. Kirkkonummella Piłsudski käytti salanimeä Victor.
Piłsudskin haave oli perustaa uudelleen Puolan valtio, joka oli jaettu Puolan jaoissa Venäjän, Itävallan ja Preussin kesken. Vuonna 1908 hän perusti salaseuran, jonka hän muutti itävaltalaisten sotilaiden avulla vuonna 1910 ”ampumaseuraksi”, joka koulutti puolalaisia upseereita.
Ensimmäinen maailmansota

Vuonna 1914 kokouksessa Pariisissa Piłsudski ennusti, että tulevassa sodassa Puola saisi itsenäisyytensä vain, jos keskusvallat löisivät Venäjän, ja länsivallat puolestaan Saksan ja Itävalta-Unkarin.
Ensimmäisen maailmansodan alusta vuoteen 1917 prikaatikenraali Piłsudskin elokuussa 1914 Galitsiassa perustettu 10 000 miehen puolalaislegioona taisteli Itävalta-Unkarin puolella Venäjää vastaan.
5. marraskuuta 1916 keskusvallat julistivat Puolan holhoojahallituskuningaskunnan (Królestwo Regencyjne) itsenäiseksi siinä toivossa, että puolalaista armeijaa (Polnische Wehrmacht) voitaisiin käyttää itärintamalla Venäjää vastaan, ja saksalaisjoukoilla voitaisiin vahvistaa länsirintamaa. Piłsudski toimi väliaikaishallituksen sotaministerinä, mutta vastusti ajatusta, että puolalaiset joukot vannoisivat uskollisuutta Saksan ja Itävalta-Unkarin hallitsijoille. Heinäkuussa 1917 hänet pidätettiin ja vangittiin Magdeburgissa. Suurin osa puolalaislegioonaa internoitiin.
8. marraskuuta 1918 Piłsudski ja hänen toverinsa eversti Kazimierz Sosnkowski vapautettiin ja lähetettiin junalla Varsovaan, aivan kuten Lenin lähetetty ennen heitä Venäjälle. 11. marraskuuta Piłsudski nimitettiin ylipäälliköksi ja valtionhoitajaneuvosto luovutti valtansa hänelle. 14. marraskuuta hänestä tuli Puolan valtion päämies (Naczelnik Panstwa). Sosialistijuuristaan huolimatta hän ei ryhtynyt yhteiskunnallisiin uudistuksiin.
Sota Neuvosto-Venäjää vastaan

Piłsudski haaveili jälleen liittovaltiosta (Międzymorze), joka ulottuisi Itämereltä Mustallemerelle, kuten Puola-Liettua yli 400 vuotta. Siihen kuuluisivat Puola, Liettua, Valko-Venäjä ja Ukraina.
Huhtikuussa 1920 marsalkaksi ylennetty Piłsudski solmi liiton Ukrainan kansan tasavallan Simon Petljuran kanssa sodasta Neuvosto-Venäjää vastaan. Puolalaiset hyökkäsivät ukrainalaisten joukkojen tukena Venäjän sisällissodan aikana itään Ukrainassa. 7. toukokuuta 1920 joukot valtasivat Kiovan, edettyään lähes vastarinnatta. Puna-armeijan ensimmäinen ratsuväkiarmeija Semjon Budjonnyin alaisuudessa kuitenkin karkotti joukot ja puna-armeija aloitti suurhyökkäyksen Valko-Venäjältä Ukrainaan ja eteni Puolaan kohti Saksaa jatkuvan vallankumouksen hengessä.
Piłsudski sai pysäytettyä hyökkäyksen vasta Varsovan taistelussa elokuussa 1920. Hänen suunnitelmassaan puolalaisjoukot vetäytyivät Veikselin yli ja puolustivat sillanpääasemia Varsovassa ja Wieprzjoella, kun neljännes divisioonista keskitettiin etelään vastahyökkäystä varten. Kenraali Józef Hallerin kaksi armeijaa ottaisivat vastaan hyökkäyksen Varsovaa kohti idästä, ja samaan aikaan kenraali Władysław Sikorskin armeija iskisi pohjoisesta saartaen hyökkääjän.
Tärkein osa suunnitelmaa oli kuitenkin Piłsudskin johtama pieni (20 000 miehen) veteraaneista koottu reserviarmeija, joka iskisi Puna-armeijan läntisen ja kaakkoisrintaman väliin. Piłsudskin ja Sikorskin joukot yhtyisivät Itä-Preussin rajalla, saartaen neuvostojoukot. Piłsudskin suunnitelma sai osakseen kritiikkiä, ja ammattisotilaat pitivät sitä amatöörimäisenä. Suunnitelma hyväksyttiin ja pantiin kuitenkin käytäntöön puolalaisjoukkojen epätoivoisen tilanteen vuoksi.
Saatu voitto sai nimen ”Veikselin ihme”. Riian rauhassa suurin osa Valko-Venäjää ja Ukrainaa jäi bolševikeille, eikä Piłsudskin liittovaltiosuunnitelma toteutunut. Puola sai kuitenkin suuria osia näistä maista ja Liettuasta. Vilnaa Puola piti hallussaan vuoteen 1939.
Puolan johtajana

Puolan toisen tasavallan (1918–1939) maaliskuun 1921 perustuslaki rajoitti huomattavasti presidentin valtaa ja Piłsudski kieltäytyi tehtävästä. Joulukuussa 1922 hän antoi valta-asemansa ystävälleen, uudelle presidentti Gabriel Narutowiczille. Kaksi päivää myöhemmin Narutowiczin ampui oikeistoradikaali antisemiitti taidekriitikko, joka oli aluksi halunnut murhata Piłsudskin. Kun oikeistolainen hallitus tuli valtaan, Piłsudski vetäytyi toukokuussa 1923 pääesikunnasta eläkkeelle Varsovan ulkopuolelle.
Kolme vuotta myöhemmin, toukokuussa 1926, hän palasi valtaan sotilasvallankaappauksessa, jossa avustivat rautateiden sosialistityöläiset estämällä hallituksen joukkojen kuljetukset. Parlamentti hajotettiin ja Piłsudski nimitti virkoihin omat suojattinsa, kuten Józef Beckin.
Laaja Sanacja-hallitus hallitsi 1926–1939, tavoitteenaan ”palauttaa moraali”, karsia korruptiota ja inflaatiota. Monipuoluejärjestelmä kuitenkin säilyi ja jonkin verran lehdistönvapautta. Piłsudski ei itse ottanut valtaa, mutta hänellä oli laaja vaikutusvalta. Hallitukset hyväksytettiin epävirallisesti hänellä ennen presidentin hyväksyntää. Hallitus ei kyennyt uudistamaan Puolan taloutta tai armeijaa. Joidenkin arvioiden mukaan Piłsudski ja hänen seuraajiensa viha Neuvostoliittoa kohtaan sokaisi heidät natsi-Saksan kasvavalta vaaralta.
Piłsudski itse toimi pääministerinä 1926–1928 ja 1930 ja muutoin pääasiassa puolustusministerinä ja armeijan ylitarkastajana. Vuonna 1930 hän määräsi 80 häntä vastustaneen parlamentin jäsenen pidätyksen ja kidutuksen. 1930-luvulla hallitus muuttui vähitellen juutalaisvastaisemmaksi.
Kun Adolf Hitler tuli valtaan Saksassa tammikuussa 1933, Piłsudski ehdotti Puolan liittolaiselle Ranskalle mahdollisuutta yhteiseen hyökkäykseen Versailles’n rauhansopimusta avoimesti rikkonutta Saksaa vastaan. Länsivaltojen heikkoudesta vakuuttuneena Piłsudski solmi Saksan kanssa hyökkäämättömyyssopimuksen tammikuussa 1934. Samanlainen sopimus oli solmittu Neuvostoliiton kanssa 1932. Ulkoministeri Beckin kanssa Puolalle haettiin lisäksi tukea liitosta Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan kanssa, sekä ystävällismielisten, mutta heikompien naapureiden Romanian ja Unkarin kanssa. Saksan samoin uhkaaman Tšekkoslovakian kanssa liittoa ei kuitenkaan solmittu Puolan aluevaatimusten vuoksi.
Piłsudskin tukijat laativat huhtikuussa 1935 häntä varten Puolalle uuden perustuslain. Piłsudski itse ehti kuolla toukokuussa 1935 ennen valintaansa presidentin virkaan. Suurin valta Puolassa siirtyi Piłsudskin uskolliselle kannattajalle marsalkka Edward Rydz-Śmigłylle, vaikka istuva presidentti Ignacy Mościcki säilytti nimellisesti valtansa.
Kirjallisuutta

Herman Gummerus, Pilsudski: uuden Puolan luoja WSOY 1936
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Józef Piłsudski Wikimedia Commonsissa
Juliusz Rakowski, Kansakunnan feenikslintu, Josef Piłsudski Puolan kansantasavallan historiankirjoituksessa, s. 21, viitattu 18.8.2011 (pdf
Pilsudskin elämäntyö. Marsalkan eräs työtoveri kertoo, Helsingin Sanomat, 20.10.1929, nro 284, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Eino I. Parmanen . Pilsudski maanpakolaisena Suomessa, Suomen Kuvalehti, 06.06.1931, nro 23, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Marsalkka Pilsudski. Suuri taistelija - suuri ihminen, Suomen Kuvalehti, 11.11.1933, nro 46, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Puolan marsalkan elämäntaival. Josef Pilsudski - Puolan vapauttaja ja Euroopan pelastaja "länsimaiden perikadosta", Hakkapeliitta, 16.01.1934, nro 3, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Herman Gummerus : Lepohetki Pilsudskin elämässä, Suomen Kuvalehti, 21.11.1936, nro 47, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pilsudskin 'ampumaseurat' antoivat Puolalle vapauden ja monta etevää johtajaa, Kuva, 16.08.1939, nro 17, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef 
Józef Piłsudski patsas, Turek, Puola (Józef Gosławski, 1936).
Puolan toisen tasavallan ajan johtaja marsalkka Józef Piłsudski kuoli toukokuussa 1935. Hänen muistokseen Puolassa julkaistiin postimerkki.
Tampereen Kannen areena

| Tampereen Kannen areena |
| --- | --- |
 Areena toukokuussa 2022.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Tampere, Suomi
Koordinaatit:  61.493952°N, 23.772955°E
Rakennustyöt aloitettu:  2018
Avattu:  3. joulukuuta 2021
Omistaja:   Lähi-Tapiola  OP  Ilmarinen  SRV  Tampereen kaupunki 
Hoitaja:  Tampereen kaupunki
Kenttä:  jää
Kustannukset:  124 miljoonaa €
Arkkitehti:   Stefan Blach / Studio Daniel Libeskind  Hannu Helkiö / HH Sportsbase Venues  Aihio Arkkitehdit Oy 
Pääurakoitsijat:  SRV
Aiemmat nimet:  Uros Live
Käyttäjät
  Ilves  Tappara  Suomen jääkiekkomaajoukkue  
Katsojakapasiteetti
  13 455 (jääkiekko)  15 500 (konsertit)  
Kentän mitat
 60 x 26, 60 x 28 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tampereen Kannen areena, sponsorinimeltään Nokia-areena tai Nokia Arena, on vuonna 2021 valmistunut monitoimiareena Tampereen keskustassa. Areena sijaitsee Sorinsillasta etelään kannella rautatien päällä, Tampereen rautatie- ja linja-autoasemien läheisyydessä. Sillan ja areenan välissä on kansi, joka muodostaa torimaisen aukion ja pääsisäänkäynnin areenaan.
Lapland Hotels avasi areenan yhteyteen hotellin 12. joulukuuta 2021.
Hallia on kutsuttu myös nimillä Tampereen keskusareena ja Tampereen monitoimiareena, joka on myös hallin kiinteistöyhtiön nimi, sekä sponsorinimen englanninkielisellä kirjoitusasulla Nokia Arena ja ensimmäisellä sponsorinimellä Uros Live. Areenan uuden nimisponsorin ilmoitettiin 19. marraskuuta 2021 olevan Nokia Oyj, minkä johdosta areenan uudeksi nimeksi tuli Nokia-areena.
Hankkeen suunnittelu ja rahoitus

NCC-yhtiö palkkasi keväällä 2010 hankkeen suunnittelukonsultiksi Daniel Libeskindin. Keskusareena Oy ilmoittaa monitoimiareenan vuosittaiseksi kävijäarvioksi lähes 700 000 ihmistä. Hankkeen päämiehenä toimi Rikard Bjurström. Hän on myös Tampereen Keskusareena Oy:n puheenjohtaja.
Tampereen kaupunki olisi avustamassa hallihanketta sijoittamalla rautatien peittävään kanteen ainakin 22,7 miljoonaa euroa ja kunnallistekniikkaan noin 9 miljoonaa euroa. Näiden lisäksi kunta ei peri rakennuttajalta hankkeen kaavoitusmaksuja, lunastaa tai vuokraa kannen päälle syntyvän monitoimiareenan tontin ja avustaa vielä 30 vuoden ajan Keskusareenan kiinteistöyhtiötä tonttivuokran ja kiinteistöveron verran. Lisäksi Tampereen kaupunki ostaisi vielä monitoimiareenasta erikseen sovittavia palveluita joka vuosi 500 000 eurolla 15 vuoden ajan.
Bjurström on vakuuttanut hallihankkeen talouden olevan hyvä, mutta huolimatta puheista yksityisestä rahoituksesta hankkeelle on kaavailtu Tampereen kaupungin tuen lisäksi vielä muun muassa valtionavustusta. Opetus- ja kulttuuriministeriön mukaan Bjurströmin kaavailema valtionavustus on mahdoton ilman erityisrahoitusta tai -päätöstä. Myös opetus- ja kulttuuriministeriön liikuntayksikön rakennustarkastaja Mauri Peltovuoren mukaan tällaisille hankkeille on varattu vain 15 prosentin kehysmäärärahoista.
Arviot hankkeen kokonaiskustannuksista nousivat alkuperäisestä 45 miljoonasta eurosta ensin 70 miljoonaan euroon ja sitten 95,2 miljoonaan euroon. Vuonna 2021 Kannen areena -hankkeen kokonaiskustannusarvio on 550 miljoonaa euroa sisältäen pohjoiskannen tornitalot.
Tampereen kaupunginvaltuuston päätöksestä osallistua Tampereen Kansi ja Keskusareenahankkeeseen syyskuussa 2010 valitettiin hallinto-oikeuteen. Valitukset hylättiin maaliskuussa 2012. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi syyskuussa 2012 kaikki hankkeeseen kohdistuneet valitukset. KHO käsitteli asian Tampereen kaupungin pyynnöstä kiireellisenä.
Tampereen kaupunki ilmoitti maaliskuussa 2014, ettei se jatka hankkeen toteuttamista Bjurströmin Tampereen Keskusareena Oy:n kanssa, vaan haki uusia kumppaneita hankkeeseen. NCC-yhtiö ilmoitti kuitenkin vetäytyvänsä Tampereen keskusareenahankkeesta joulukuussa 2014 pitämässään tiedotustilaisuudessa.
Helmikuussa 2016 Tampereen kaupunki valitsi SRV:n hankkeen toteuttajaksi. Monitoimiareenan päälle rakennettiin myös hotelli. Rakennustyöt alkoivat keväällä 2017 ja valmistuivat marraskuun lopussa 2021.
Areenan nykyaikainen tekniikka

Areenan LED-kaukalo on maailman ensimmäinen jääkiekkokaukalo, joka sisältää yli 160 metriä LED-näyttöä integroituna moderniin joustokaukaloon. Areenalla on myös niin sanottu "ice projection" eli areenan jää voidaan heijastaa yhdeksi koko kaukalon kokoiseksi näytöksi. Tämä tehdään yhteensä kuudella projektorilla, jotka kaikki tukevat 3D-teknologiaa. Areenaa kiertää kahdessa tasossa LED-paneelit eli niin kutsutut "ribbonit". Toisen pituus 280 metriä ja toisen 282 metriä. Areenan mediakuutio on yksi koko Euroopan suurimmista ja se on omakotitalon kokoinen. Jääkiekkojoukkueiden (Ilves & Tappara) jäälletuloshow'ssa on käytössä myöskin liekinheittimiä ja savukoneita. lähde?
Käyttötarkoituksia

Kannen areena on osa laajempaa kokonaisuutta, johon kuuluu toimistotiloja, hotelli ja ravintoloita. Nämä mahdollistavat kaupallisen käytön silloin, kun hallissa ei ole muita tapahtumia. Areenalta löytyvät puitteet niin kansainvälisten tähtiartistien sekä suurten urheilu- ja viihdetapahtumien vaatimille megatuotannoille kuin myös kongresseille ja erilaisille yritystapahtumille. Areenalla on pelattu muun muassa vuosien 2022 ja 2023 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut. Uuden Musiikin Kilpailu on järjestetty areenalla vuosina 2024 ja 2025.
Käyttötarkoituksia > Ilveksen ja Tapparan uusi kotihalli

Tampereen jääkiekkojoukkueille Ilvekselle ja Tapparalle areenasta tuli uusi kotihalli vanhan Hakametsän jäähallin tilalle. Halliin mahtuu Liigan jääkiekko-otteluissa 12 700 katsojaa. Aitioita on 52 kappaletta, joista 46 on suunniteltu 15 tai 18 käyttäjälle. Areenayhtiön hallinnoimat kuusi suurempaa 40 hengen ryhmäaitiota on suunnattu lyhytaikaiseen vuokrauskäyttöön. Seuroille on siellä myös konttori- ja fanituotemyyntitiloja.
Liikenneyhteydet

Kannen areena on saavutettavissa hyvin kaikilla liikennemuodoilla. Areenalle on kevyen liikenteen yhteydet Kalevantieltä, Sorinkadulta ja siltaa pitkin Kanslerinrinteeltä. Linja-autoliikenne kulkee areenan edestä Kalevantietä. Alueella on erillinen pysäköintitalo, mutta paikkoja siinä on hyvin rajallisesti. Rautatieasema, linja-autoasema ja lähin raitiovaunupysäkki sijaitsevat myös sen läheisyydessä. Lähiympäristössä on käytössä monia pysäköintilaitoksia.
Areenalla olevien suurten yleisötapahtumien aikaan liikenteessä otetaan käyttöön erityisjärjestelyt ja lähikadut suljetaan.
Yleisöennätys

Areenan yleisöennätys on 13 054 katsojaa. Se on koripallopelistä Suomi–Liettua, joka pelattiin 4. elokuuta 2023. Peli päättyi Suomen voittoon 81–79.
Areenan nimisponsori

Maaliskuussa 2020 julkistettiin yhteistyösopimus oululaisen Uros-konsernin kanssa. Kymmenvuotisen sponsorisopimuksen mukaan areenan nimeksi tuli Uros Live. Monitoimiareenan nimeksi muutettiin 5. maaliskuuta 2020 Uros Live, joka on yhdistelmä areenan pääsponsorin Uroksen alkuperäisestä nimestä Universal Roaming Solutions sekä englanninkielisestä sanasta Live, jolla viitataan suoraan lähetykseen tai tapahtumaan. Nimivalinta herätti keskustelua. Se koettiin yhdenvertaisen ja sukupuolineutraalin kielenkäytön näkökulmasta ongelmallisena. Uros-yrityksen edustajat vakuuttelivat, ettei nimeämisellä ole tekemistä sukupuolen kanssa ja ettei kyse ole provokaatiosta. Tampereen vihreiden valtuustoryhmä vastusti nimeä; sen mielestä nimi ei sovi kaupungin imagoon.
Areenan hallitus päätti 28. lokakuuta 2021 irtisanoa nimisopimuksen Uros-konsernin kanssa sponsoriyrityksen talous- ja muiden epäselvyyksien takia. Areena jatkoi täten aiemmalla nimellään Tampereen Kannen areena. Uusi nimisponsori on 19. marraskuuta 2021 lähtien Nokia Oyj, ja areenan uusi sponsorinimi on Nokia-areena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tampereen Kannen areena Wikimedia Commonsissa
Tampereen Kannen areenan kotisivut
SRV Tampereen Kansi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansi ja Areena -hanke Tampereen kaupungin sivuilla
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Riika-areena 2021 | Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen finaaliareena 2022 | Seuraaja: Nokia Arena 2023 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Nokia Arena 2023 | Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen finaaliareena 2023 | Seuraaja: - 2024 |
Areena rakenteilla elokuussa 2020.
Areenan avajaiset 3. joulukuuta 2021: Tapparan ja Ilveksen jääkiekko-ottelu.
Ratapihankatua etelän suuntaan nähtynä, areena oikealla.
Pulsar

Pulsar voi tarkoittaa seuraavia:
Pulsar, lämpökuvauslaitteita ja digitaalisia pimeänäkölaitteita valmistava yritys
Pulsar, ranskalainen rockyhtye
Pulsar, Segan vuonna 1981 julkaisema videopeli
Nissan Pulsar, vuosina 1978–2005 valmistettu automalli
Nissan Pulsar, vuodesta 2014 valmistettu automalli.
Vienan retket

Vienan retket olivat joukko Suomen valkoisten vapaaehtoisretkikuntien Suomen sisällissodan ajalta maaliskuulta aina lokakuulle 1918 tekemiä sotaretkiä Vienan Karjalaan, Venäjälle. Vaikka retkikuntia olikin monta, retket lasketaan yhdeksi kokonaiseksi osaksi heimosotia. Vienan retket olivat ainoa heimosota, jossa suomalaiset ja karjalaiset sotivat toisiaan vastaan.