stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Imre Nagy (nykyaikainen viisiottelija)

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten nykyaikainen viisiottelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten nykyaikainen viisiottelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten nykyaikainen viisiottelu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten nykyaikainen viisiottelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Aldershot 1958 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Moskova 1961 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | México 1962 | joukkuekilpailu |  |
Imre Nagy (21. helmikuuta 1933 Monor – 20. lokakuuta 2013) oli unkarilainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja.
Nagy kilpaili kesäolympialaisissa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Roomassa hän sai yksilökilpailussa hopeaa ja voitti joukkuekilpailussa kultaa. Tokiossa hän sijoittui yksilökilpailussa seitsemänneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia.
MM-kilpailuista Nagy saavutti kolme hopeamitalia joukkuekilpailusta. Hän kuoli 80-vuotiaana 20. lokakuuta 2013 sairasteltuaan pitkään.
Sundannakkeli

| Sundannakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nakkelit Sittidae
Suku::  Nakkelit Sitta
Laji::  azurea
Kaksiosainen nimi
 Sitta azurea  Lesson, 1830 
Katso myös
   Sundannakkeli Wikispeciesissä   Sundannakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sundannakkeli (Sitta azurea) on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sundannakkelia tavataan Malakan niemimaalla, Sumatralla ja Jaavalla. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen tai yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hösmärinpuiston päiväkoti

Kuva rakennuksesta
Hösmärinpuiston päiväkoti on Hösmärinpuiston koulussa Espoossa yhdistettynä oleva päiväkoti. Rakennus valmistui syksyllä 2005. Johtajana toimii Hanna Marquis ja koko koulurakennuksen rehtorina toimii  Marjut Tenkanen.
Hämeenlinnan ortodoksinen kirkko

| Pyhien Aleksanteri Nevskin ja Johannes Krysostomoksen kirkko |
| --- | --- |
 Hämeenlinnan ortodoksinen kirkko elokuussa 2012.
Sijainti:  Hämeenlinna, Kauriala
Koordinaatit:  60.9951°N, 24.4515°E
Seurakunta:  Helsingin ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1962
Suunnittelija:  Mika Erno
Materiaali:  tiili, betoni
Tyylisuunta:  modernismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hämeenlinnan ortodoksinen kirkko eli Jumalanäidin Tihvinäläisen ikonin kirkko (aiemmin Pyhien Aleksanteri Nevskin ja Johannes Krysostomoksen kirkko) on Helsingin ortodoksisen seurakunnan pyhäkkö. Hämeenlinnassa, Kaurialan kaupunginosassa, Vanhan hautausmaan reunalla sijaitseva kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1962. Arkkitehti Mika Ernon suunnittelema kirkko on yksinkertainen punatiilinen, nyttemmin valkoiseksi maalattu rakennus, jonka länsipäädyssä on betoninen kellotorni. Suurin osa kirkollisesta esineistöstä on peräisin Hämeenlinnan vanhasta, Rantatorin varrella sijainneesta puisesta ortodoksikirkosta, niin myös venäläisvalmisteinen ikonostaasi. Lisäksi kirkossa on jonkin verran irtaimistoa 1920-luvulla kaupunginkirjastoksi muutetusta ja nykyään Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen käytössä olevasta entisestä ortodoksisesta varuskuntakirkosta.
Kirkko remonttiin, seurakunta liitettiin Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan

Keväällä 2014 seurakunta suunnitteli kirkkorakennuksen purkamista ja uuden rakentamista, sillä kirkko oli homeinen ja siellä oli sädesieniä. Asiasta piti neuvotella Museoviraston kanssa, joka piti Ernon suunnittelemaa kirkkoa hyvin erikoisena modernina pienenä kirkkorakennuksena, jollaista ei löydy muualta.
Kirkon remontointi aloitettiin alkuvuonna 2021, joilloin Hämeenlinnan ortodoksinen seurakunta siirtyi osaksi Helsingin ortodoksista seurakuntaa.  Kirkon remontti maksoi 1,4 miljoonaa euroa ja se otettiin käyttöön elokuussa 2021. Kirkon katolla olevat kaksi ristiä kullattiin Lapin Tankavaarasta peräisin olevalla lehtikullalla.
Hämeenlinnan venäläinen sotilaskirkko

Hämeenlinnassa on ollut ortodoksinen kirkkorakennus aiemminkin. Pikkutorille Turuntien alkukohtaan rakennettiin vuonna 1900 sotilaskirkko kupoleineen. Siihen aikaan alkoivat sortovuodet, ja heti kun mahdollista, tämä Ryssänkirkoksi nimetty rakennus muutettiin empiretyyliseksi kirjastoksi ja tornit poistettiin. Nykyään rakennus toimii Kumppanuustalona.
Aiheesta muualla

Hämeenlinnan ortodoksisen seurakunnan pyhäköt (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen ortodoksisen kirkon sivuilla
Hinwil

| Hinwil |
| --- | --- |
 Hinwil Bachtelilta nähtynä.
 vaakuna

 Hinwil
 Koordinaatit: 47°18′0″N, 8°50′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zürich
Hallintoalue (Bezirk):  Hinwilin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,27 km²
Korkeus:  525–1 115 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  11 199
 – Väestötiheys:  503 as./km²
 
 www.hinwil.ch/de/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hinwil on kaupunki Zürichin kantonissa Sveitsissä. Kaupungissa on runsaat 11 000 vakinaista asukasta. Hinwil on samannimisen hallintoalueen (saks. Bezirk) keskuspaikka.
Historiaa

Ensimmäiset oletetut maininnat Hinwilistä ovat vuodelta 745. Todennäköisesti alemannien asuttamaa kylää kutsuttiin tuolloin nimellä Hunichinwilare. Hinwil lienee ollut asuttu jo antiikin ajoista lähtien, sillä vuonna 1968 kirkon restauroinnissa löydettiin osia roomalaisaikaisesta kirkkorakennuksesta hypokausteineen.
Nähtävyydet

Kaupungin tunnetuimpia nähtävyyksiä on Bachtelvuori (1 115 m mpy.). Sen huipulla on radiomasto, johon on rakennettu näköalatasanne. Vuorella on myös ravintola.
Talous

Hinwil on sveitsiläisen Formula 1 -tallin, Alfa Romeon, kotipaikka. Hinwil on myös tunnettu siellä valmistettavista Bührer-traktoreista.
Liikenne

Hinwilstä on moottoritieyhteydet Zürichin (A52) ja Rapperswil-Jonan (A53) suuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hinwil Wikimedia Commonsissa
Hormuz (saari)

| Hormuz |
| --- | --- |

 Hormuz
Koordinaatit:  27°04′03″N, 56°27′36″E
Merialue:  Hormuzinsalmi
Pinta-ala:  45 km²
Valtio
Valtio:   Iran
Provinssi:  Hormozgān
Väestö
Väkiluku:  n. 5 700
Suurin kaupunki:  Hormuz
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hormuz (pers. ‏هرمز‎, Hormoz) on saari Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa. Historiallisesti saari oli tärkeä kauppapaikka. Nykyisin sillä asuu muutamia tuhansia asukkaita. Sen ainut asutuskeskus on Hormuzin kylä, jolla sijaitsee myös vanhan loisteliaamman kaupungin raunioita.
Maantiede

Hormuz sijaitsee Iranissa Hormuzinsalmessa Persianlahden ja Omaninlahden välissä. Hallinnollisesti se kuuluu Iranin Hormozgānin provinssiin. Saari on noin 8 kilometrin päässä mantereesta, 18 kilometrin päässä Bandar Abbasista ja 20 kilometrin päässä Qešmin saaresta. Hormuzin pinta-ala on 45 km². Maasto on kukkulaista ja kasvillisuutta ei ole juuri lainkaan. Monimutkaisen geologian takia saaren maasto on hyvin värikästä. Maaperän rautaoksidi aiheuttaa monin paikoin maaston punaisen värin.
Historia > Hormuzin ruhtinaat

Niin sanottu Vanha Hormuz sijaitsi mantereella ja oli tullut tunnetuksi kauppasatamana. Sen hallitsijat olivat luoneet oman kuningaskuntansa. Hormuzin saari noin 60 kilometriä vanhasta Hormuzin kaupungista länteen ei alkujaan ollut erityisen houkutteleva kohde. Saarella ei ollut esimerkiksi omia vedenlähteitään ja se oli kokonaan riippuvainen ulkopuolelta tuotavista tarvikkeista. Vanha Hormuz oli kuitenkin hyvin altis esimerkiksi eri heimojen hyökkäyksille. Hormuzin hallitsijat olivat lisäksi ajautuneet sisäisiin kiistoihin. Vuonna 1296 valtaan Hormuzissa oli noussut Baha al-Din Ayaz, joka päätti ostaa tuolloin nimellä Jarun tunnetun saaren, jonne rakennettiin niinsanottu "uusi" Hormuz satamineen. Koko vanhan Hormuzin väestö siirrettiin tähän uuteen kaupunkiin ja vanha Hormuz raunioitui. Ajan kanssa nimestä katosi sen "uusi" osuus ja Hormuz alkoi tarkoittaa nimenomaan saarta ja sen uutta kaupunkia. Hormuzista tuli alueen maiden välisen vienti- ja tuontikaupan keskus. Esimerkiksi Ibn Battuta kirjoittaa uudesta Hormuzista kuvaillen sitä suureksi kaupungiksi, jossa on vilkkaita toreja.
Historia > Portugaliaiset

Alfonso de Albuquerquen johtamat portugalilaiset iskivät saarelle syyskuussa 1507. Hän aloitti linnoituksen rakennustyöt, mutta portugalilaisten keskenäinen riitely pakotti heidät lähtemään ennen sen valmistumista. He palasivat maaliskuussa 1515 ja portugalilaiset hallitsivat saarta lähes sata vuotta. Hormuzilla oli edelleen omat ruhtinaansa, mutta he olivat Portugalin kuninkaan alaisia. Portugalilaisten valta säilyi huolimatta kapinasta vuosina 1521–1522, sekä osmanien hyökkäyksistä vuosina 1552 ja 1581. Michele Membré  kuvaili Hormuzia pieneksi noin 2 000 asukkaan kaupungiksi mainiten, että kauppayhteyksien takia tarvikkeista on vaihdellen joko pulaa tai ylitarjontaa. Kauppa ei ollut ainut tekijä, joka teki saaresta tärkeän tukikohdan portugalilaisille. Esimerkiksi lähetyssaarnaajat kulkivat sen kautta laajoille alueille muualla maailmassa. Portugalin valta saarella päättyi lopulta vuonna 1622, kun sen valtasivat Persian safavidihallitsijat. Saari ja kaupunki kärsivät merkittäviä tuhoja valtauksen ankarassa taistelussa.
Historia > Persialaiset ja Oman

Safavidit eivät halunneet käyttää sarta kauppatukikohtana, eikä sen kehittämiseen näin kiinnitetty juurikaan huomiota. Hävityksiä kokeneen saaren raunioita käytettiin uuden mantereen Bandar Abbasin satamakaupungin rakentamiseen. Paikalla ylläpidettiin joitakin sotilaita, lähinnä jotta jokin muu valta ei valtaisi saarta. Paikalliset myivät kivisuolaa ja rautaoksidia, harjoittivat kalastusta ja tekivät kausitöitä mantereella. Jotkin ulkovallat olivat kiinnostuneita saaren omistuksesta. Esimerkiksi Alankomaat kaavailivat 1600-luvulla hyödyntävänsä sitä kauppa-asemana. Masqatin imaami hyökkäsi vuonna 1717, mutta ei onnistunut valtaamaan saarta. 1730-luvulla vastuussa saaren hallinnosta oli Bani Maʿin -heimo. Heimo liittoutui Masqatin kanssa hyökkäyksissä Bandar Langaan ja Bandar Abbasiin vuonna 1773. Masqatin hallitsijat myös siirsivät saarelle itselleen uskollisia Sowaydis-heimon jäseniä. He harjoittivat merirosvousta kohteenaan laivat, jotka eivät maksaneet tulleja Masqatiin. Ryhmän iskettyä brittilaivalle  Masqatin hallitsija pakotettiin siirtämään heidät pois saarelta. Masqat oli kuitenkin sopinut saaren vuokrasta Persian hallitsijoiden kanssa vuosiksi 1798–1854 ja saari oli näin periaatteessa tuolloin osa Omania.
Historia > Nykyaika

Saaren merkitys väheni 1800-luvun aikana. Vakinaista asutustakaan ei juuri ollut paikallisten tehdessä kesäisin kausitöitä mantereella. Ainoat vakituiset asukkaat olivat muutamat kalastajat. 1900-luvulla kalastus oli saaren tärkein elinkeino. Vuosisadan loppupuolella saaren strateginen merkitys on kuitenkin jälleen kasvanut, etenkin koska Hormuzinsalmesta tuli tärkeä öljykaupan vesiväylä.
Väestö

Hormuzin asukasluku oli Iranin vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella noin 5 700. Asukasluku voi kesäisin puolittua paikallisten matkustaessa töihin mantereelle. Saaren ainut asutuskeskus on Hormuzin kylä. Paikalla on joitakin aikanaan merkittävän kaupan keskuksen raunioita.
Saaren rannikkoa.
Portugalilaisen linnoituksen raunioita.
Hormuzin kylää.
Historianfilosofia

Filosofi
Luettelo filosofeista
Luettelo filosofian osa-alueista, koulukunnista ja opeista
Filosofian teemasivu
Filosofian tietosanakirja
Historianfilosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii historiatieteen metodologiaa, erityispiirteitä sekä historiallisen selittämisen ja ymmärtämisen luonnetta.
Historianfilosofian luonne

Historianfilosofia voidaan myös filosofian ohella nähdä etenkin kansainvälisissä muotoiluissa osana aatehistoriaa. Historianfilosofian historiapainotteisesta luonteesta kertoo sekin seikka, että ensimmäisen varsinaisesti filosofisen tutkimuksen historiaan teki H. H. Bradley vasta vuonna 1874.
Siihen voidaan lukea myös sen pohtiminen, onko historian kulussa havaittavissa jonkinlaista tarkoitusta, ohjaavia periaatteita tai teleologista päämäärää, mutta tämä näkemys on nykyään sangen harvinainen. W. H. Walsh teki teoksessaan An Introduction to Philosophy of History (1951) ensimmäisenä jaon spekulatiivisen ja kriittisen historianfilosofian välille. Spekulatiivinen historianfilosofia keskittyy koko maailmaa koskevaan historiallis-teleologiseen ”systeeminrakentamiseen”. Se oli 1800-luvulla yleistä, ja sillä oli vielä 1900-luvun alussa huomattavia kannattajia, kuten Benedetto Croce ja Arnold J. Toynbee. Kriittinen historianfilosofia keskittyy pohtimaan historiallista tutkimusta ennen kaikkea tietoteoreettisesta näkökulmasta, toisin sanoen sen lähtökohtaisia olettamuksia, lähestymistä ja operationalisoituja toimintatapoja tutkimusalana. Dray nostaa esiin kolme peruskysymystä kriittisen historianfilosofian diskurssissa: 1. Kysymys historiallisesta selittämisestä/selitysmallista, 2. Arvokysymykset historiassa, 3. Narratiivisuuden luonne ja rooli.
Historianfilosofian peruskysymyksiä

Kriittisen historianfilosofian peruskysymyksiä ovat:
Mitä historia on?
Millaisilla loogisilla ehdoilla historiatiede on mahdollista?
Millaista on pätevä historiallinen tieto?
Mitä kohdetta historiatieteen tulisi ensisijaisesti tutkia? Yksilöitä? Yhteiskuntia? Kulttuureita? Sivilisaatiota? Vai koko ihmiskuntaa lajina?
Vanhemman, spekulatiivisemman historianfilosofian peruskysymyksiä taas ovat:
Voidaanko historiasta erottaa jotain tiettyjä kaavamaisuuksia, kuten kehitystä tai syklejä? Vai onko historia sattumanvaraista ja vailla merkitystä?
Jos historian voidaan katsoa kehittyvän, mitä kohti se kehittyy? Onko suunta myönteinen (edistyminen) vai kielteinen (rappeutuminen)? Mikä kehitystä ajaa eteenpäin?
Kirjallisuutta

Kirkinen, Heikki: Historian rakenteet ja voimat. Johdatus historianfilosofiaan.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1987.  ISBN 951-26-2793-0.
Väyrynen, Kari & Pulkkinen, Jarmo (toim.): Historianfilosofia. Klassiset ajattelijat antiikista nykyisyyteen.  Tampere:  Vastapaino, 2015.  ISBN 978-951-768-497-2. Teoksen arvostelu Aikalainen-lehdessä. (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Stanford Encyclopedia of Philosophy: Philosophy of History. (englanniksi)
Ilari Lindroos: J.E. Salomaa: Historia ja nykyaika (Arkistoitu – Internet Archive). (Agricolan kirja-arvostelut 27.3. 2001)
Pertti Grönholm: Kaivattu ja tarpeellinen historianfilosofian yleisesitys. Kirja-arvostelu teoksesta Kari Väyrynen; Jarmo Pulkkinen (toim.): Historianfilosofia. Klassiset ajattelijat antiikista nykyisyyteen. Vastapaino, 2015 (Agricolan kirja-arvostelut, 13.10.2016)
Timo Miettinen: Historianfilosofia. (Arkistoitu – Internet Archive) Logos-ensyklopedia (Julkaistu 12.6.2019).
Super Mario Advance (pelisarja)

Super Mario Advance on Game Boy Advance -videopelien sarja, joka koostuu Nintendon Mario-pelisarjan pelien uusintajulkaisuista:
Super Mario Advance (2001, käännös Super Mario Bros. 2:sta)
Super Mario World: Super Mario Advance 2 (2001, käännös Super Mario Worldistä)
Yoshi’s Island: Super Mario Advance 3 (2002, käännös Super Mario World 2: Yoshi’s Islandistä)
Super Mario Advance 4: Super Mario Bros. 3 (2003, käännös Super Mario Bros. 3:sta)
Kaikkien Super Mario Advance -sarjan pelien mukana on myös käännös Mario Bros.:ista.
Käännös suomeksi
Idol Serbia ja Montenegro & Makedonia

| Idol Serbia ja Montenegro & Makedonia |
| --- | --- |
Tyyli:  Tosi-tv
Luoja(t):   Simon Fuller
Pääosissa:  Dejan Pantelić Saša Dragić Petar Janjatović Biljana Bakić Mirko Vukomanović
Alkuperämaa:   Serbia ja Montenegro
Verkko:  RTV BK Telecom
Esitetty:  2003 – 2005
Idol Serbia, Montenegro & Makedonia oli balkanilainen versio brittiläisestä Pop Idol -ohjelmasta, jota esitettiin vuosina 2003–2005. Ohjelmassa etsittiin laulajiksi haluavia Serbia ja Montenegrosta ja Makedoniasta.
Alun perin ohjelmaan etsittiin laulajaa Serbia ja Montenegrosta. Toisella kaudella mukaan tuli myös Makedonian tasavalta.
Televisiokanava RTV BK Telecom esittää ohjelmaa. Ensimmäisen kauden voitti Cveta Majtanović ja toisen kauden Mina Laličić.
Koelaulupaikat

Ensimmäisellä kaudella koelauluja järjestettiin vain Serbia ja Montenegrossa. Toisella kaudella Makedonian tullessa mukaan uudeksi koelaulupaikaksi tuli maan pääkaupunki Skopje.
Belgrad, Serbia ja Montenegro
Podgorica, Serbia ja Montenegro
Novi Sad, Serbia ja Montenegro
Niš, Serbia ja Montenegro
Skopje, Makedonian tasavalta
Tuomarit

Saša Dragić
Petar Janjatović
Biljana Bakić
Mirko Vukomanović
Spyker F8-VII

| Spyker F8-VII/F8-VIIB |
| --- | --- |
 Adrian Sutil Brasilian GP:n harjoituksissa.
Talli:   Spyker
Suunnittelija(t):   Mike Gascoyne  James Key  Mark Smith  John McQuilliam
Kuljettajat:  20.  Adrian Sutil 21.  Christijan Albers 21.  Markus Winkelhock 21.  Sakon Yamamoto
Testikuljettajat:   Fairuz Fauzy  Adrián Vallés  Markus Winkelhock  Giedo van der Garde
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Ferrari F1-056H 2398cc V8
Voimansiirto:  Spyker 7-vaihteinen + pakki pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  F8-VII: Australian GP 2007 F8-VIIB: Italian GP 2007
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Spyker F8-VII on Formula 1 -auto, jota Spyker-talli käytti kaudella 2007. Voimanlähteenä F8-VII:ssa toimi Ferrarin 2,4-litrainen F1-056H V8 -moottori. Autolla kilpailuissa ajoivat alankomaalainen Christijan Albers ja saksalainen Adrian Sutil. Albers sai kuitenkin potkut tallista Britannian GP:n jälkeen ja hänet korvasi Euroopan GP:ssä Markus Winkelhock. Unkarin GP:stä eteenpäin tallin toista autoa ajoi Sakon Yamamoto.
F8-VII oli tallin ensimmäinen itse suunnittelema auto, sillä se ajoi kaudella 2006 vielä Midlandin valmistamilla autoilla. F8-VII:stä kehitettiin myös B-malli, jota käytettiin Italian GP:stä lähtien kauden loppuun saakka. Sutil ajoi autolla tallin ainoan pistesijoituksen Japanin osakilpailussa, missä hän oli kahdeksas. Talli sijoittui kauden lopputuloksissa viimeiselle sijalle, vaikka McLarenin pisteet hylättiin vakoiluskandaalin vuoksi.
Auton nimeäminen perustuu Spykerin omiin perinteisiin autojen ja lentokoneiden valmistajina. Spykerin valmistamat ensimmäiset modernit autot olivat C-malleja ja tulossa oli E-mallisto, joten F-mallisto oli luonnollinen valinta formuloille. Numero kahdeksan viittaa puolestaan Ferrarin moottorin kahdeksaan sylinteriin.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Spyker | Ferrari | B |  | AUS | MAL | BHR | ESP | MON | CAN | USA | FRA | GBR | EUR | HUN | TUR | ITA | BEL | JPN | CHN | BRA | 1 | 10. |
| 2007 | Spyker | Ferrari | B |  Adrian Sutil | 17 | Kesk. | 15 | 13 | Kesk. | Kesk. | 14 | 17 | Kesk. | Kesk. | 17 | 21† | 19 | 14 | 8 | Kesk. | Kesk. | 1 | 10. |
| 2007 | Spyker | Ferrari | B |  Christijan Albers | Kesk. | Kesk. | 14 | 14 | 19† | Kesk. | 15 | Kesk. | 15 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 | 10. |
| 2007 | Spyker | Ferrari | B |  Markus Winkelhock |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 1 | 10. |
| 2007 | Spyker | Ferrari | B |  Sakon Yamamoto |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Kesk. | 20 | 20 | 17 | 12 | 17 | Kesk. | 1 | 10. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spyker F8-VII Wikimedia Commonsissa
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2007
McLaren MP4-22
Renault R27
Ferrari F2007
Honda RA107
BMW Sauber F1.07
Toyota TF107
Red Bull RB3
Williams FW29
Scuderia Toro Rosso STR2
Spyker F8-VII
Super Aguri SA07
Sullan toinen sisällissota

Sullan toinen sisällissota käytiin antiikin Roomassa Lucius Cornelius Sullan ja konsuli Gaius Mariuksen kesken vuonna 83 eaa. Konsuli Sulla oli poistunut pääkaupungista, kun Rooman hallitsemalla Deloksen saarella oli käynnissä Mithridateen sota Roomaa vastaan. Sulla voitti sodan ja kukisti kapinallisten puolelle menneen Ateenan. Sullan kilpailija Marius anasti samaan aikaan vallan pääkaupungissa ja liittoutui konsuli Lucius Cornelius Cinnan kanssa. Kaupungissa olleet Sullan kannattajat saivat kokea kovia. Marius valittiin seitsemännen kerran konsuliksi, mutta kesken konsulikautensa hän kuoli. Cinna jatkoi konsulikauttaan useiden vuosien ajan kutsumatta kansankokousta koolle.
Sulla oleskeli pitkään Ateenassa, josta ryöstettiin arvoesineitä Roomaan. Kun hän kuuli, että myös Cinna oli surmattu ja valta joutunut ääriaineksille (konsuliksi Mariuksen poika, joka surmautti useita senaattoreita), Sulla palasi sotajoukkoineen vuonna 83 eaa. Aikaisempi liittolaissota vaikutti niin, että itaaliset kansat vastustivat Sullaa. Koska konsuleita ei ollut elossa, Sulla pakotti senaatin antamaan hänelle diktaattorin valtuudet. Sulla joutui sotimaan eri puolilla niemimaata, mutta voitti taistelut. Hän kosti ankarasti kapinallisille, erityisesti samnilaisille.
Suomussalmen kihlakunta

Suomussalmen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hyrynsalmi, Puolanka ja Suomussalmi. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Irákleio

Irákleio (kreik. Ηράκλειο, kath.kreik. Ηράκλειον, Irákleion, Herakleion) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Iraklion (Irákleio), kaupunki Kreetan saarella
Iraklion (Irákleio), alueyksikkö Kreetan alueella
Irákleio, kaupunki Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella
Irákleion metroasema, Ateenan metron asema