stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso-Naakkima
Aiheesta muualla

Elo, Seppo & al.: Iso-Naakkima, a Circular Structure Filled With Neoproterozoic Sediments, Pieksämäki, Southeastern Finland (Arkistoitu – Internet Archive), 1993, viitattu 6.8.2017
(14.9)
Törmäyskraatterin sijainti järven suhteen.
Superconducting Super Collider

Kartta jossa näkyy huikkaskiihdyttimen suunniteltu sijainti.
Superconducting Super Collider (SSC) oli renkaanmuotoinen hiukkaskiihdytin, jota suunniteltiin rakennettavaksi lähelle Waxahachien kaupunkia, Texasissa. Sen ympärysmitaksi kaavailtiin 83 kilometriä (52 mailia) ja energiaksi 20 TeV per suihku (molempien yhteentörmäävien suihkujen yhteenlaskettu energia 40 TeV), joka olisi luultavasti riittänyt Higgsin bosonin luomiseen. Hankkeen ohjaaja oli Roy Schwitters, fyysikko, joka toimii Texasin yliopistossa Austinissa ja Harvardin yliopistossa.
Kehitys

Hanketta luonnosteltiin joulukuun 1983 National Reference Designs Studyssa, jossa tutkittiin 20 TeV:in koneen teknisiä ja taloudellisia vaatimuksia. Department of Energyn mittavan tutkimuksen jälkeen 1980-luvun puolivälissä, rakennuspaikan hakeminen alkoi vuonna 1987. Projektin paikaksi valittiin Texas marraskuussa 1988 ja rakennustyöt alkoivat vuonna 1991. 17 kammiota kaivettiin ja 23,5 kilometriä (14,6 mailia) tunneleita porattiin loppuvuodesta 1993. Projekti peruutettiin liian suuriksi kasvaneiden kustannusten vuoksi.
Superconducting Super Colliderin maanpäällisiä raknnuksia, vuonna 2008.
Swaminarayan

Swaminarayan kirjoittamassa Shikshapatria
Swaminarayan (3. huhtikuuta 1781 Chhapia (nyk. Uttar Pradeshin osavaltiossa) – 1830) tai Sahajanand Swami oli intialainen hindulaisuuden uudistaja, joka vaikutti nykyisen Gujaratin osavaltion alueella. Hänen ympärilleen muodostui uskonnollinen liike, joka on myöhemmin jakautunut useaan osaan. Valtaosa seuraajista uskoo Swaminarayanin olevan Purushottam eli korkein todellisuus tai Jumalan korkein muoto, joka ruumiillistui ihmishahmoon Sahajanand Swamiksi. Uskonnon tavoite on vapautua harhasta (maya) ja jälleensyntymästä saavuttamalla ihmisruumista muistuttava jumalallinen ruumis korkeammassa maailmassa.
Pyhät teokset ja opetukset

Sahajanand hyväksyi pyhinä kirjoina neljä vedaa, Vyasan Vedanta-sutrat, Bhagavata Puranan, Vishnun tuhat nimeä Mahabharatassa, Bhagavad Gitan, Vidurnitin, osan Skanda Puranasta ja Yajnavalkya Smritin, jotka sisältävät kolme hengellisen edistymisen polkua sekä tiedon jälleensyntymisen kierrosta vapautumiseksi. Niiden lisäksi on hänen elinaikanaan kirjoitettuja täydentäviä teoksia, jotka hän joko kirjoitti itse tai jotka syntyivät hänen vaikutuksestaan, näistä tärkeimpiä ovat Shikshapatri (1826), Vachanamritam (kokoelma saarnoja vuosilta 1819–1829), Satsangijivan ja Lekh (1827). Ensimmäinen Swaminarayan-liikkeen teos Yama Danda (1804) on Nishkulananda Swamin teos elämästä, kuolemasta ja pelastuksesta. Swaminarayanin elämäkertoja ovat Bhakta Chintamani ja Shri Hari Lilamrit.
Uskonnon määräykset vaihtelevat henkilön aseman mukaisesti. Askeetikkojen tulee luopua maailmasta ja vannoa viisi valaa. Askeetikkojen tulee elää selibaatissa ja eristäytyä täysin naisista, elää erossa perheistään ja aistillisista nautinnoista, elää köyhyydessä ja luopua ylpeydestä. Perheellisten maallikkojen tulee vannoa kevyempi vala, jossa he lupaavat olla syömättä lihaa, olla käyttämättä päihteitä, olla tekemättä aviorikosta, olla varastamatta ja olla saastuttamatta itseään tai toisia. Jälkimmäinen määräys liittyi alun perin kastisäädöksiin ja kielsi entisaikoina ruoan tai veden vastaanottamisen alempikastisilta, mutta nykyisin se rajoittuu yleisempään saastuttamiseen.
Swaminarayanin opetukset kastista eivät mukautuneet ajan käsityksiin. Brittiläinen virkamies Williamson raportoi piispa Reginald Heberille Sahajanandin "tuhonneen kastin ikeen". Piispa Heber kuuli joltakin Swaminarayanin seuraajalta, että vaikka seuraajat olivat eri kasteista he kohtelivat toisiaan silti veljinä. Tavatessaan Sahajanandin Heber kysyi häneltä kastista. Hän vastasi, ettei pitänyt asiaa kovinkaan tärkeänä ja väitti kastierojen katoavan taivaassa. Brittiläisten raporttien mukaan vaikka Sahajanand oli bramiini, hän ruokaili yhdessä rajputien ja kathien kanssa, muttei sitä alempikastisten. Kaikkiin kasteihin kuuluvat tosin hyväksyttiin osaksi yhteisöä, vaikka ruokailussa noudatettiin kastirajoja.
Temosilliini

| --- | --- |

Temosilliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2S,5R,6S)-6-[(2-karboksi-2-tiofen-3-yyliasetyyli)amino]-6-metoksi-3,3-dimetyyli-7-okso-4-tia-1-atsabisyklo[3.2.0]heptaani-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 66148-78-5
ATC-koodi: J01CA17
PubChem CID: 171758
DrugBank: DB12343
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H18N2O7S2 
Moolimassa: 414,464
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 63–88 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 4,5-5 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen, intravenoosi
Temosilliini (C16H18N2O7S2) on penisilliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö

Muiden penisilliinien tavoin temosilliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän synteesin estoon. Se on erityisen aktiivinen gramnegatiivisia bakteereja, esimerkiksi enterobakteereja, vastaan mutta grampositiivisiin bakteereihin se ei tehoa. Useimmat beetalaktamaasit eivät kykene hydrolysoimaan temosilliinia. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen tai lihakseen. Temosilliinia voidaan käyttää muun muassa keuhkokuumeen ja muiden hengitystieinfektioiden, virtsatulehdusten ja verenmyrkytyksen hoitamiseen.
Haittavaikutukset

Temosilliini on suhteellisen hyvin siedetty lääkeaine. Se voi kuitenkin aiheuttaa allergisia reaktioita, pahimmillaan jopa anafylaktisen shokin.
Sä oot jees

| Sä oot jees Hausmylly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD-levy, c-kasetti, LP
 Tyylilaji: pop, huumorimusiikki
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Listasijoitukset
  10.
muut julkaisut
| Remix Schysteemi 1991 | Sä oot jees 1992 | ...rakastaa, ei rakasta... 1993 |
Sä oot jees on Hausmyllyn vuonna 1992 julkaistu toinen studioalbumi. Edelliseen albumiinsa Schysteemi verrattuna albumilta löytyy enemmän ”vakavampia” kappaleita.[lähde? ] Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa.
”Gigolo (kaakaoautomaatti remix)” -kappaleessa kuullaan yhtyeen artisti Dromen eli Jari Karjalaisen tekemä kaakaoautomaatti-imitaatio.
Kappaleet

Kaikki loppuu – 4.18
Gigolo – 4.14
Ei paljon purista (sovinismin huippu) – 4.25
Et jättää saa – 4.47
Sä oot jees – 3.53
Sua kaipaan – 3.53
Matkaa teen – 3.15
Huudan sua – 3.37
Tuuliajolla – 3.31
Gigolo – 5.29 (Kaakaoautomaatti Remix)
Aiheesta muualla

Sä oot jees discogs.com -sivustolla
Sä et ole hullu

| ”Sä et ole hullu” Janna |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Janna
 Julkaistu: 18. lokakuuta 2013
 Tuottaja(t): MGI
 Kesto: 03.37
 Levy-yhtiö: Universal Music
Jannan muut singlet
| ”Go Go Get Gone” 2008 | ”Sä et ole hullu” 2013 | ”Läpinäkyvä” 2014 |
”Sä et ole hullu” on Jannan kappale hänen ensimmäiseltä suomenkieliseltä albumiltaan, Janna. Kappale julkaistiin singlenä 18. lokakuuta 2013. Helmikuussa 2014 single ylitti kultalevyrajan, yli 5000 kappaleen myynnillään. Maaliskuussa 2016 Janna sai kappaleesta platinalevyn.
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Janna yhdessä Saara Törmän ja Aku Rannilan kanssa. Kappaleesta on julkaistu myös Mikko Harman ohjaama musiikkivideo, joka on kuvattu Pohjois-Irlannin länsirannikolla.
Kappaleet

Sä et ole hullu – 3.37
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 11 
Suomen virallinen latauslista: 2 
Radiolista: 3
Södra Sandbyn kirkko

Södra Sandbyn kirkko
Södra Sandbyn kirkko on kirkkorakennus Ruotsissa Södra Sandbyn pohjoisosassa Lundin kunnassa. Se on Södra Sandbyn seurakunnan seurakuntakirkko Lundin hiippakunnassa.
Kirkon vanhimmat osat on rakennettu 1100-luvun lopulla. Torni rakennettiin harmaakivestä keskiajan lopulla. Tornin alaosassa on alkuperäinen ristiholvi. Vuonna 1797 tornia korjattiin ja korotettiin ja vuonna 1847 rakennettiin pohjoinen ristisakara. Kirkon kuori korjattiin vuonna 1911, jolloin myös torniin tehtiin muutoksia.
Kirkkoa ympäröivät pensasaidat ja muuri.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kirkon esittely seurakunnan sivuilla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Södra Sandby kyrka
Käännös suomeksi
Incubus (elokuva)

| Incubus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Leslie Stevens
Käsikirjoittaja:  Leslie Stevens
Tuottaja:  Anthony M. Taylor
Säveltäjä:  Dominic Frontiere
Kuvaaja:  Conrad L. Hall
Leikkaaja:  Richard K. Brockway
Pääosat:   William Shatner  Milos Milos  Allyson Ames 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  26. lokakuuta 1966
Kesto:  78 min
Alkuperäiskieli:  esperanto
Budjetti:  125 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Incubus (esperantoksi Inkubo) on vuonna 1966 valmistunut mustavalkoinen, yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuva restauroitiin vuonna 2001.
Tuotanto

Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Äärirajoilla-televisiosarjan luonut Leslie Stevens. William Shatner esiintyi elokuvassa hieman ennen kuin aloitti työn Star Trekissä. Elokuvan kuvauksesta vastasi Conrad Hall. Joidenkin väitteiden mukaan elokuvassa käytettiin ainoastaan esperantoa. Tämän tarkoituksena oli luoda elokuvaan aavemainen tunnelma ja ohjaaja on kieltänyt elokuvan jälkiäänittämisen muille kielille. Elokuvan DVD-versiossa tekijät kuitenkin kertovat, että esperantoa käytettiin, koska tämän odotettiin mahdollistavan elokuvalle laajemman kansainvälisen myynnin.
Säilöntä

Elokuva oli kadoksissa useiden vuosien ajan sen jälkeen kun elokuvan alkuperäinen versio tuhoutui tulipalossa. Pariisilaisen järjestön Cinémathèque françaisen arkistosta kuitenkin löytyi kopio elokuvasta, jossa on ranskankielinen tekstitys. Sci Fi Channel rahoitti elokuvan restauroinnin ja julkaisi vuonna 2001 DVD-version, jossa oli mukana englannin- ja ranskankielinen tekstitys.
Esperanto

Incubus oli toinen elokuva, jossa käytettiin esperantoa. Ensimmäinen esperantonkielinen elokuva oli vuonna 1964 julkaistu Angoroj. Useimmat esperanton puhujat ovat pettyneitä Incubuksen näyttelijöiden esperanton ääntämykseen.
Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Nomen Tuum (lat. ”sinun nimesi”) -nimiseen kylään. Kylässä on kaivo, joka parantaa sairaat ja tekee ihmisistä kauniita. Jälkimmäisen toivossa kylään saapuu runsaasti turhamaisia henkilöitä. Kaivon vesi on kuuluisa myös siitä, että siellä elää myös demoneita. Succubukset lumoavat kylään saapuvat heikot sielut ja johdattavat nämä kuolemaan uhratakseen heidät Pimeyden Jumalalle. Lupaava nuori succubus nimeltä Kia (Allyson Ames) halveksii rutiininomaista syntisten johdattamista helvettiin. Kia katsoo kykyjensä valuvan hukkaan ja tarvitsee jotain haastavampaa saaliikseen. Hänen sisarensa Amael (Eloise Hardt) varoittaa Kiaa puhtaan sielun houkuttelun mukanaan tuomasta vaarasta: rakkaudesta. Kia kuitenkin ryhtyy etsimään uhrikseen pappia. Pian hän huomaa, että myös papit ovat yhtä ilkeitä ja ovelia kuin hänen aiemmat uhrinsa.
Kia löytää pian sopivan uhrin. Nuoren sotilaan, Marcin (William Shatner). Marcin sisar, Arndis (Ann Atmar) tulee pyhän veden luo parantaakseen Marcin taistelussa saamat haavat. Kia seuraa sisaruksia ja esittää joutuneensa eksyksiin. Lyhyen auringonpimennyksen aikana Kia houkuttelee Marcin saattamaan hänet merelle. Arndis sokeutuu katsottuaan taivaalle pimennyksen aikana. Hän ryhtyy etsimään Marcia. Marc ja Kia mieltyvät toisiinsa.
Marc on puhdas sielu, eikä hän suostu läheisempään suhteeseen Kian kanssa ilman, että he ovat naimisissa. Kian nukkuessa Marc vie hänet kylän kirkkoon. Kia pakenee kirkosta hämmentyneenä Kristuksen ja pyhimysten kuvista. Jumalalliset kuvat ja Marcin puhdas rakkaus inhottavat häntä. Marcin puhtaus saa Kian sairastumaan.
Amael ja Kia suunnittelevat kostoa Marcille. Amael kutsuu incubuksen (Milos Milos), joka yrittää tappaa Marcin ja raiskaa ja murhaa Arndisin. Marcin rukoillessa sisarensa puolesta hän tekee ristinmerkin ja demonit kavahtavat kauhuissaan. Puolustaessaan itseään incubuksen hyökkäykseltä Marc näyttää tappaneen tämän ja Amael kertoo Marcille, että tämä on tehnyt murhan. Kia seuraa kuolemaisillaan olevaa Marcia katedraaliin, jossa hän ilmoittaa rakkautensa Marcia kohtaa. Kuolleista noussut incubus puuttuu tilanteeseen ja sanoo, että Kia kuuluu pimeyden Jumalalle. Kia uhmaa incubusta ja tekee ristinmerkin yllättäen itsensäkin. Paikalle ilmestyy vuohi, joka vääntää Kian maahan.
Taistelun jälkeen Kia sanoo, ”minä kuulun valkeuden Jumalalle” ja ryömii kohti Marcia, joka syleilee häntä. Elokuvan loppukohtauksessa pari katsoo epäuskoisesti katedraalin rajalle, ja vuohi katsoo heihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   William Shatner   | … |   Marc   |
|   Allyson Ames   | … |   Kia   |
|   Eloise Hardt   | … |   Amael   |
|   Robert Fortier   | … |   Olin   |
|   Ann Atmar   | … |   Arndis   |
|   Milos Milos   | … |   incubus   |
|   Jay Ashworth   | … |   munkki†   |
|   Forrest T. Butler   | … |   munkki†   |
|   Paolo Cossa   | … |   kertoja†   |
|   Ted Mossman   | … |   munkki†   |
† Ei mainita lopputeksteissä
Tuotanto > Esituotanto

ABC-televisioyhtiö lakkautti Leslie Stevensin tieteissarjan Äärirajoilla vuonna 1965. Tämän jälkeen Stevens kirjoitti kauhuelokuvan käsikirjoituksen sarjan näyttelijöille. Stevens ja tuottaja Anthony M. Taylor halusivat tehdä elokuvasta ainutlaatuisen ja päätyivät tästä syystä käyttämään elokuvan kielenä esperantoa. Käsikirjoitus käännettiin esperantoksi ja näyttelijät harjoittelivat vuorosanoja kymmenen päivän ajan. Kuvauksissa ei kuitenkaan ollut mukana henkilöitä, jotka olisivat osanneet korjata näyttelijöiden ääntämystä.
Tuotanto > Kuvaus

Elokuva kuvattiin pääasiassa 18 päivän aikana toukokuussa 1965 Montereyn piirikunnassa olevalla Big Sur Beachillä ja Mission San Antonio de Padua -katedraalissa. Elokuvan tekijät olivat huolissaan siitä, että viranomaiset eivät antaisi lupaa kuvata kauhuelokuvaa, joten Stevens laati kertomuksen, jonka mukaan elokuvan nimi oli ”Old Montereyn uskonnolliset johtajat”. Hän myös näytti elokuvan esperantonkielisen käsikirjoituksen.
Vastaanotto

Elokuvan ensi-ilta oli San Franciscon elokuvajuhlilla 26. lokakuuta 1966. Taylorin mukaan noin 50–100 esperanton harrastajan joukko ”ulvoi ja nauroi” näyttelijöiden huonolle ääntämykselle. Osaksi johtuen esperantonkielisyydestä ja osaksi siitä syystä, että yksi elokuvan näyttelijöistä teki itsemurhan, Taylor ja Stevens eivät löytäneet halukkaita jakelijoita elokuvalle. Elokuvaa esitettiin ainoastaan Ranskassa.
”Kirous”

Useat elokuvan kanssa tekemisissä olleet henkilöt ovat joutuneet erilaisten onnettomuuksien uhreiksi, mikä on johtanut kaupunkitarinaan, jonka mukaan Incubus olisi ollut kirottu:
Näyttelijä Milos Milos, joka esitti elokuvassa incubusta, tappoi tyttöystävänsä Barbara Ann Thomason Rooneyn – Mickey Rooneyn viidennen vaimon – ja itsensä yhdeksän kuukautta ennen elokuvan ensi-iltaa.
Näyttelijätär Ann Atmar teki itsemurhan 12 päivää ennen elokuvan ensi-iltaa.
Näyttelijätär Eloise Hardtin tytär kidnapattiin ja murhattiin.
William Shatnerin kolmas vaimo hukkui uima-altaaseen.
Ohjaaja Leslie Stevens ja näyttelijätär Allyson Ames erosivat ja Stevensin tuotantoyhtiö Daystar Productions ajautui konkurssiin.
Videolevitys

Kun tuottaja Anthony Taylor valmisteli Incubuksen julkaisua videolevitykseen vuonna 1993, hän sai tietää, että elokuvan alkuperäinen versio oli kadoksissa ja niiden uskottiin tuhoutuneen tulipalossa. Kolme vuotta myöhemmin elokuvan kopio löydettiin pariisilaisen järjestön Cinémathèque françaisen arkistosta. Kopio oli kuitenkin huonokuntoinen ja siinä oli ranskankielinen tekstitys. Uusi versio tehtiin ruutu ruudulta lisäämällä englanninkieliset tekstit ranskankielisten päälle.
Aiheesta muualla

Incubus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Incubus (1966 film)
Käännös suomeksi
Swen Tuuva (lehti)

Lehden tunnuslauseena oli ”Sinule suomalainen, puhun sanan harvaan vainen”.
Swen Tuuva (vuodesta 1879 Sankarin Maine) oli Michiganin Houghtonissa ja Hancockissa vuosina 1878–1881 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Maalarimestari Matti Fredin julkaisema Swen Tuuva oli Amerikan Suomalaisen Lehden jälkeen toinen Yhdysvalloissa ilmestynyt suomenkielinen lehti. Fredin itsensä toimittama ja omatekoisella painokoneella painama pienikokoinen Swen Tuuva ilmestyi ensimmäisen kerran Houghtonissa 4. tammikuuta 1878. Tyyliltään omaperäinen, suorasukainen ja painovirheitä vilissyt lehti muutti Hancockiin lokakuussa 1879 ja seuraavan vuoden alussa sen nimeksi tuli Sankarin Maine. Edeltäjäänsä suurempi Sankarin Maine oli sisällöltään monipuolinen ja värikäs, mikä osittain korvasi sen heikon kieliasun. Calumetiin perustetun uuden Amerikan Suomalaisen Lehden aiheuttama kilpailu sai Fredin lopettamaan lehtensä  keväällä 1881.
Aiheesta muualla

Swen Tuuva digitoituna kansalliskirjastossa
Sankarin Maine digitoituna kansalliskirjastossa
Swallow, Smile

| ”Swallow, Smile” Franz Ferdinand |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Take Me Out (Acoustic Version)”
 Julkaistu: syksy 2006
 Formaatti: vinyyli
 Tekijä(t): Alex Kapranos, Nick McCarthy, Bob Hardy, Paul Thomson
 Tyylilaji: indie rock, post-punk revival, dance-punk
 Kesto: 02.42
 Levy-yhtiö: Domino Records
Franz Ferdinandin muut singlet
| ”Eleanor Put Your Boots On” 2006 | ”Swallow, Smile” 2006 | ”Lucid Dreams” 2008 |
Swallow, Smile on skotlantilaisen rockyhtyeen Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin singlenä yhtyeen faniklubin jäsenille syksyllä 2006. Kappale oli saatavilla 7 tuuman vinyylilevynä.
Singlen B-puolena julkaistiin akustinen versio yhtyeen vuoden 2004 hittisinglestä ”Take Me Out”.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Swallow, Smile | 2.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Take Me Out (Akustinen versio)  | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 7.07 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Alex Kapranos – laulu, kitara
Nick McCarthy – kitara, taustalaulu
Bob Hardy – basso
Paul Thomson – rummut
Aiheesta muualla

”Swallow, Smile” videopalvelu YouTubessa
Sven Dirkschneider

| Sven Dirkschneider |
| --- | --- |
 Sven Dirkschneider, Summer Breeze Festival 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1993 (ikä 30) Pulheim, Saksa
Ammatti:  muusikko,
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal,
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  U.D.O.,
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sven Dirkschneider (s. 8. joulukuuta 1993 Pulheim, Saksa) on saksalainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten saksalaisen heavy metal -yhtyeen U.D.O.n rumpalina. Hän on yhtyeen perustajan ja laulajan Udo Dirkschneiderin poika.
Ura

Sven Dirkschneider kiinnostui rumpujen soitosta saatuaan U.D.O.n basistilta Fitty Wienholdilta joululahjaksi bongorummut. Hänen esikuviaan ovat Mikkey Dee (Motörhead), Nigel Glockler (Saxon), Stefan Kaufmann (Accept, U.D.O.), Ray Luzier (Korn), Scott Travis (Judas Priest) ja Neil Peart (Rush).
Koulutukseltaan Dirkschneider on mediasuunnittelija. Ennen liittymistään U.D.O.on hän työskenteli rumputeknikkona Saxonissa sekä U.D.O.ssa. Hän sijaisti Nigel Glockleria muutamassa konsertissa tämän sairastuttua.
Dirkschneider liittyi U.D.O.oon ollessaan 21-vuotias, hän korvasi Francesco Jovinon tämän jätettyä yhtyeen vuoden 2014 lopussa. Dirkschneider soittaa yhtyeen livealbumilla LIVE – Back To The Roots – Accepted! sekä vuonna 2018 ilmestyneellä Steelfactorylla .
Teresa Sampsonia

Antoon van Dyck, 1622: Lady Shirleyn muotokuva.
Teresa tai Teresia Sampsonia (1589–1668) oli tšerkesseihin kuulunut iranilainen ylhäisönainen. Hän eli Safavidien hallintokaudella ja meni naimisiin englantilaisen diplomaatin Robert Shirleyn kanssa. He matkustivat laajasti Euroopassa ja Aasiassa. Teresa oli kielellisesti lahjakas ja puhui sujuvasti ainakin kuutta kieltä.
Teresa Sampsonia oli yksi šaahi Abbas I:n hovin kristityistä tšerkesseistä. Mentyään Shirleyn kanssa naimisiin hän neuvotteli šaahilta karmeliitoille luvan rakentaa kirkon Persian pääkaupunkiin. Samassa yhteydessä hän kääntyi katoliseksi. Shirley lähetettiin Eurooppaan šaahin lähettiläiksi, pariskunta vieraili Roomassa paavin puheilla ja Espanjan ja Englannin hoveissa. Diplomaattisten tehtävien lisäksi he edistivät persialaisen silkin kauppaa Euroopassa.
Miehensä kuoleman jälkeen Teresa Sampsoniaa syytettiin perusteettomasti islamin uskon hylkäämisestä, hän oli ollut kristitty lapsesta asti. Hän piileksi ensin luostareissa pääkaupungin lähellä, sitten saatuaan matkustusluvan muutti Istanbuliin kolmeksi vuodeksi ja sieltä Roomaan, missä hän asui yli kolmekymmentä vuotta elämänsä loppuun asti.
Temnozor

| Temnozor |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  pagan metal, folk metal, black metal, kansallissosialistinen black metal
Kotipaikka:  Obninsk, Venäjä
Laulukieli:  venäjä, englanti
Jäsenet:  Meschar, basso   Rostislav, kitara   Kaldrad Branislav, laulu   Stanislav, kitara   Svyagir, koskettimet   Gorruth, laulu, kitara   Leshly, rummut   Tuur, laulu   Wuulko, kitara, koskettimet   Ratibor, huilu, kitara  
Levy-yhtiö:  Stellar Winter  
Aiheesta muualla
thepaganfront.com/temnozor
Infobox OKNimi-testi OK: 
Temnozor (ven. Темнозорь) on venäläinen vuonna 1996 perustettu black metal -yhtye. Yhtye on käynyt soittamassa myös Suomessa, viimeksi Steelfest Open Airissa Hyvinkäällä vuonna 2015.
Jäsenet

Meschar – basso
Rostislav – kitara
Kaldrad Branislav – laulu
Stanislav – kitara
Svyagir – koskettimet
Gorruth – laulu, kitara
Leshly – rummut
Tuur – laulu
Wuulko – kitara, koskettimet
Ratibor – huilu, kitara
Diskografia

1996 – Be Oden Narod Slavensk
1998 – Ведовством крепка чёрная слава Руси
1998 – Sorcery Is Strengthening The Black Glory Of Rus
1999 – Фрагменты
2001 – Fragments…
2002 – Horizons…
2003 – Sorcery Of Fragments
2003 – Горизонты…
2005 – Вольницей в просинь ночей
2005 – Folk Storm Of The Azure Night
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Teresa Stich-Randall

Teresa Stich-Randall (1927 New Hartford, Connecticut, Yhdysvallat – 17. heinäkuuta 2007 Wien, Itävalta) oli yhdysvaltalainen sopraano, joka saavutti menestystä eurooppalaisissa oopperataloissa.
Stich-Randallin uran kukoistuksen aikaa olivat 1950–1960-luvut. Hänen keskeiseen ohjelmistoonsa kuului Mozartin, Händelin ja Bachin musiikkia, jota hän levytti sellaisten kapellimestarien kuin Lorin Maazelin, Hermann Scherchenin, Felix Prohaskan ja Mogens Woldiken kanssa.
Stich-Randall teki oopperadebyyttinsä New Yorkissa vuonna 1947 Henrietta M.:n roolissa Virgil Thomsonin Mother of Us All -teoksen kantaesityksessä. Vuonna 1948 Stich-Randall esitti Otto Lueningin Evangelinen nimiroolin. Arturo Toscanini kiinnitti hänet esiintymään NBC-sinfoniaorkesterin kanssa. Euroopasta kuitenkin tuli Stich-Randallin toiminnan keskus alkaen Oberonin esityksestä Firenzessä 1951. Tätä seurasivat esiintymiset Baselin oopperassa. Voitettuaan laulukilpailun Lausannessa sopraano teki vuonna 1952 ensimmäiset esiintymisensä Wienin valtionoopperassa ja Salzburger Festspielellä.
Vuonna 1955 Stich-Randall debytoi Chicagon lyyrisessä oopperassa Rigoletton Gildan roolissa, ja Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensi kertaa vuonna 1961 Fiordiligin roolissa Così fan tuttessa. Vuonna 1962 Itävalta myönsi hänelle Kammersängerinin arvonimen.