stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IFK Göteborg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IFK Göteborg Wikimedia Commonsissa
IFK Göteborg - Joukkueen viralliset kotisivut
Supporterklubben Änglarna - Seuran kannattajayhdistys
| n k Jalkapallon Ruotsin mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1896 Örgryte IS  1897 Örgryte IS  1898 Örgryte IS  1899 Örgryte IS  1900 AIK  1901 AIK  1902 Örgryte IS  1903 Göteborgs IF  1904 Örgryte IS  1905 Örgryte IS  1906 Örgryte IS  1907 Örgryte IS  1908 IFK Göteborg  1909 Örgryte IS  1910 IFK Göteborg  1911 AIK  1912 Djurgårdens IF  1913 Örgryte IS  1914 AIK  1915 Djurgårdens IF  1916 AIK  1917 Djurgårdens IF  1918 IFK Göteborg  1919 GAIS  1920 Djurgårdens IF  1921 IFK Eskilstuna  1922 GAIS  1923 AIK  1924 Fässbergs IF  1925 Brynäs IF  1925 GAIS  1926 Örgryte IS  1927 GAIS  1928 Örgryte IS  1929 Helsingborgs IF  1930 Helsingborgs IF  1931 GAIS  1932 AIK  1933 Helsingborgs IF  1934 Helsingborgs IF  1935 IFK Göteborg  1936 IF Elfsborg  1937 AIK  1938 IK Sleipner  1939 IF Elfsborg  1940 IF Elfsborg  1941 Helsingborgs IF  1942 IFK Göteborg  1943 IFK Norrköping  1944 Malmö FF  1945 IFK Norrköping  1946 IFK Norrköping  1947 IFK Norrköping  1948 IFK Norrköping  1949 Malmö FF  1950 Malmö FF  1951 Malmö FF  1952 IFK Norrköping  1953 Malmö FF  1954 GAIS  1955 Djurgårdens IF  1956 IFK Norrköping  1957 IFK Norrköping  1958 IFK Göteborg  1959 Djurgårdens IF  1960 IFK Norrköping  1961 IF Elfsborg  1962 IFK Norrköping  1963 IFK Norrköping  1964 Djurgårdens IF  1965 Malmö FF  1966 Djurgårdens IF  1967 Malmö FF  1968 Östers IF  1969 IFK Göteborg  1970 Malmö FF  1971 Malmö FF  1972 Åtvidabergs FF  1973 Åtvidabergs FF  1974 Malmö FF  1975 Malmö FF  1976 Halmstads BK  1977 Malmö FF  1978 Östers IF  1979 Halmstads BK  1980 Östers IF  1981 Östers IF  1982 IFK Göteborg  1983 IFK Göteborg  1984 IFK Göteborg  1985 Örgryte IS  1986 Malmö FF  1987 IFK Göteborg  1988 Malmö FF  1989 IFK Norrköping  1990 IFK Göteborg  1991 IFK Göteborg  1992 AIK  1993 IFK Göteborg  1994 IFK Göteborg  1995 IFK Göteborg  1996 IFK Göteborg  1997 Halmstads BK  1998 AIK  1999 Helsingborgs IF  2000 Halmstads BK  2001 Hammarby IF  2002 Djurgårdens IF  2003 Djurgårdens IF  2004 Malmö FF  2005  Djurgårdens IF  2006 IF Elfsborg  2007 IFK Göteborg  2008 Kalmar FF  2009 AIK  2010 Malmö FF  2011 Helsingborgs IF  2012 IF Elfsborg  2013 Malmö FF  2014 Malmö FF  2015 IFK Norrköping  2016 Malmö FF  2017 Malmö FF  2018 AIK  2019 Djurgårdens IF  2020 Malmö FF  2021 Malmö FF  2022 BK Häcken  2023 Malmö FF  2024 Malmö FF 
| n k Allsvenskan |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Malmö FF
Joukkueet (2025):  AIK  BK Häcken  Degerfors IF  Djurgården  GAIS  Halmstads BK  Hammarby  IF Brommapojkarna  IF Elfsborg  IFK Göteborg  IFK Norrköping  IFK Värnamo  IK Sirius  Malmö FF  Mjällby AIF  Östers IF
Mikkelin Palloilijat

| Mitalit> Mestaruussarja, Veikkausliiga  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | 1970, 1972, 1991 |  |
|  Pronssia | 1990 |  |
Suomen Cup 
|  Kultaa | 1970, 1971 |  |
Mikkelin Palloilijat (MP) on mikkeliläinen palloseura, joka on perustettu vuonna 1929. Lajivalikoimaan on kuulunut nykyään ainoan edustuslajin, jalkapallon, ohella jääpallo, lentopallo ja jääkiekko. Jääkiekkotoiminta siirrettiin vuonna 1970 Mikkelin Jukureihin ja jääpallotoiminta vuonna 1977 Mikkelin Kamppareihin.
MP on pelannut yhteensä 25 kautta pääsarjatasolla ja saavuttanut kohtalaista menestystä, esiintyen jopa UEFA-cupissa ja Cup-voittajien cupissa. MP on pelannut Veikkausliigan (aiemmin SM-sarja) lisäksi myös Ykkösessä ja Kakkosessa.
Ottelunsa MP pelaa Mikkelin keskustan välittömässä läheisyydessä, Urheilupuistossa.
Seuran historiaa > Jalkapallo

Mikkelin Palloilijoiden perustamiskokous pidettiin 15. maaliskuuta 1929. Mikkelissä ei tuolloin ollut ainuttakaan palloiluun erikoistunutta seuraa. Jalkapallo tuli mukaan kuvioihin heti vuonna 1930. Seuran alkuajoista lähtien oli hyvin yleistä, että samat pelaajat pelasivat kesät jalkapalloa ja talvet jääpalloa.
Mikkelin Palloilijoiden parhaat saavutukset sijoittuvat 1970-luvulle ja 1990-luvun alkuun. Seura toi 1970 kaupunkiin ensimmäisen kerran jalkapallon Suomen Cupin pokaalin. Finaalissa kaatui Lahden Reipas jatkoajan jälkeen lukemin 4–1. Seuraavana kesänä joukkue uusi kyseisen saavutuksen kaadettuaan loppuottelussa tällä kertaa Vaasan Sportin 4–1, 2 645 silmäparin edessä Helsingin Olympiastadionilla. Cup-voitot avasivat MP:lle tien kansainvälisiin arvo-otteluihin, joissa mikkeliläiset päätyivät aina Turkkiin asti. Mikkeliläisjalkapalloilun hienoimpia hetkiä koettiin syksyllä 1971, kun sinipaitaisten vastustajaksi Urheilupuistoon saapui Cup-voittajien Cupin ottelussa turkkilainen Eskisehirspor. Peli päättyi 0–0 -tasapeliin, mutta MP osoitti pystyvänsä antamaan kunnon vastuksen ennakkoon vahvempia turkkilaisia vastaan.
SM-hopeaa MP voitti vuosina 1970, 1972 ja 1991 sekä SM-pronssia vuonna 1990. Seura voitti myös Viking-cupin vuonna 1975. Mikkelin Palloilijat on aina ollut merkittävä junioriseura ja siitä huomattavimpina saavutuksina ovat A-junioreiden voittamat Suomen mestaruudet vuosina 1976 ja 1998 sekä nappulamestaruus 1974. Lisäksi seuran C14-juniorit saavuttivat Premier Cupissa hopeamitalit vuosina 2006 ja 2008.
Suomen edustajina maaotteluissa MP:läisiä on ollut runsaat 20 pelaajaa. A-maajoukkueessa pelanneita MP:läisiä ovat: Antero Nikkanen, Vilho Rajantie, Pentti Toivola, Matti Vanhanen, Reijo Vaittinen, Antti Ronkainen, Ilkka Mäkelä, Jokke Kangaskorpi, Jukka Ruhanen, Juuso Kangaskorpi, Jussi Jääskeläinen, Shefki Kuqi, Susanna Heikkilä ja Kati Kantanen.
Mikkelin Palloilijat teki vuonna 1971 kotimaisen jalkapallon historiaa perustamalla Suomen ensimmäisen naisjalkapallojoukkueen. Samana vuonna alkoi virallisesti suomalainen naisjalkapalloilu. MP:n naisjoukkue ja SM-sarjapaikka siirtyivät PU-62:lle vuonna 1993.
MP ja Mikkelin Kissat yhdistivät edustus- ja A-juniorijoukkueensa vuonna 1999. Syntyi FC Mikkeli, joka pelasi kausina 1999–2001 Ykkösessä, ja farmijoukkue Mikkelin Pallo (MiPa). Fuusio purettiin talousvaikeuksien vuoksi kauden 2001 jälkeen. 2000-luvulla MP on pelannut Ykkösessä ja Kakkosessa. Kaudella 2009 MP pelasi Kakkosessa, mutta voitti lohkonsa seitsemän pisteen erolla seuraavaksi tulleeseen IF Gnistaniin. Näin ollen kaudella 2010 MP pelasi Ykkösessä, mutta putosi sarjajumbona takaisin Kakkoseen. Kausi 2010 merkitsi MP:lle kehitystä muilla rintamilla, sillä joukkue palkkasi toiminnanjohtajan ja urheilukehityspäällikön.
Kaudella 2015 MP pelasi Ykkösessä MYPAn luovuttua sarjapaikastaan ennen kauden alkua. MP sijoittui sarjan yhdeksänneksi, eli toiseksi viimeiseksi, ja putosi takaisin Kakkoseen kaudeksi 2016.
Kaudella 2019 MP voitti Kakkosen A-lohkon häviten vain yhden ottelun koko kaudella ja nousi näin Ykköseen kaudeksi 2020.
Seuran historiaa > Muut lajit

Jalkapallon ohella jääpallo on seuran historian tärkein laji. Ensimmäinen jääpallopeli pelattiin tapaninpäivänä 1929 Lahden Luistelijoita vastaan. Tuo historiallinen ottelu päättyi MP:n 6–0 voittoon. Seuran toisessa valtalajissa parhaat menestykset sijoittuvat 1960-luvulle. Mikkelin Palloilijat voitti SM-kultaa vuonna 1968 ja seuraavana vuonna joukkue sijoittui hopealle. Nuorissa mestaruus oli voitettu jo 1954 ensimmäisenä mikkeliläisenä palloilujoukkueena. Nuorten mestaruus saavutettiin myös vuonna 1963. Tämän vuoksi Mikkelin Palloilijoiden pitkä ja perinteikäs jääpallohistoria tuli tiensä päähän vuonna 1977, jolloin lajin perinteitä kaupungissa alkoi jatkaa Kampparit.
Mikkelin Palloilijoiden lajivalikoimaan tuli mukaan viisikymmentäluvulla lentopallo ja jääkiekko. MP pelasi lentopalloa kaksi kautta SM-sarjassa ja muutaman kauden Suomi-sarjassa. Laji kuitenkin kuihtui seurassa melko nopeasti harrastajien puutteessa. Jääkiekossa MP pelasi maakuntasarjassa ja Suomi-sarjassa. Seuran parhaat menestykset jääkiekossa olivat Suomi-sarjan kolmas tila vuonna 1961, sekä 1957 suomen jääkiekkocupissa semifinaalipaikka. Neljätoista vuotta kestänyt jääkiekkotoiminta siirtyi vuonna 1970 MP:n ja Mikkelin Pallo-Kissojen kiekkoväen yhdistymisen myötä Jukureille.
Saavutukset > Jalkapallo, miehet

SM-hopea: 1970, 1972, 1991
SM-pronssi: 1990
Suomen Cupin voittaja: 1970, 1971
1974 Suomen mestaruus (E-juniorit)
1976 Suomen mestaruus (A-juniorit)
1998 Suomen mestaruus (A-juniorit)
Saavutukset > Jääpallo

1954 Nuorten Suomen mestaruus
1963 Nuorten Suomen mestaruus
1968 Suomen mestaruus
1969 SM-hopeaa
Kannattajatoiminta

Mikkelin Palloilijoiden kannattajatoiminta sai alkunsa syksyllä 2008, kun joukko FutisForum²-keskustelupalstan nimimerkkejä kokoontui miettimään Urheilupuiston tunnelman parantamista. Syntyi kannattajaryhmä, joka otti nimekseen Sininen Osasto.
Seuran tunnuskappale on Aake Kalliala & Pallobois -kokoonpanon vuonna 1992 levyttämä ”MP – vielä pari maalii”.
Kannattajatoiminta > Kannattajien vuoden pelaajat

2009: Saku Romppainen
2010: Mika Roivas
2011: Joona Mäenpää
2015: Miika Suhonen
Ruotsin ritarihuone

Ritarihuone Riddarhustorgetin puolelta katsottuna.
Ritarihuone Riddarhuskajenilta meren puolelta katsottuna, etualalla 1800-luvulla lisätyt irralliset siipirakennukset.
Ruotsin ritarihuone on Tukholman keskustassa sijaitseva rakennus, joka on alun perin rakennettu Ruotsin säätyvaltiopäivien aatelisia edustajia varten. Nimellä viitataan myös Ruotsin aatelin Svenska ridderskap och adel -nimiseen organisaatioon, joka käyttää edelleen rakennusta. Sen toimintaa säätelee vuodelta 1866 peräisin oleva ritarihuonejärjestys.
Ritarihuonerakennus sijaitsee Stadsholmenin saaren luoteiskolkassa Bonden palatsin vieressä, vastapäätä Riddarholmenia. Rakennuksen suunnitteli alkujaan vuonna 1641 arkkitehti Simon de la Vallée, mutta rakennustöiden venyessä yli 30 vuoden mittaisiksi suunnittelua jatkoivat useat muut arkkitehdit. Vuosina 1642–1652 suunnittelua johti Heinrich Wilhelm, 1652–1656 Justus Vingboons ja 1656–1674 Jean de la Vallée, joka suunnitteli talon viimeistelyn, porraskäytävän ja katon. Ritarihuone edustaa hollantilaistyylistä barokkiarkkitehtuuria. Talon taakse rakennettiin 1870 kaksi Adolf W. Edelsvärdin suunnittelemaa erillistä lisärakennusta.
Ruotsin aatelin edustajat kokoontuivat ritarihuoneelle säätyvaltiopäiviä varten ensimmäisen kerran vuonna 1668 ja viimeisen kerran vuonna 1866. Vuodesta 1869 alkaen talossa on kokoontunut joka kolmas vuosi aateliskokous.
Talon edessä on vuonna 1773 pystytetty kuningas Kustaa Vaasan patsas, jonka on tehnyt ranskalainen kuvanveistäjä Pierre Hubert L’Archevêque.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin ritarihuone Wikimedia Commonsissa
Ruotsin ritarihuoneen viralliset sivut riddarhuset.se.
Valtiopäiväpäätös aateliston julkisoikeudellisesta asemasta (Riksdagsbeslut om adelns offentligrättsliga status) Ruotsin ritarihuone. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
Luettelo itsehallintoalueiden lipuista

Tämä on luettelo itsehallintoalueiden lipuista, luetteloon on otettu merentakaisten alueiden ja erillishallintoalueiden liput. Liput on kerätty Wikimedia Commonsista, värisävyjä ja mittasuhteita ei ole tarkistettu.
Alankomaat > Maat

Aruban lippu
Curaçaon lippu
Sint Maartenin lippu
Alankomaat > Erityiskunnat

Bonairen lippu
Saban lippu
Sint Eustatiuksen lippu
Australia

Joulusaaren lippu
Kookossaarten lippu
Norfolkinsaaren lippu
Bosnia ja Hertsegovina

Serbitasavalta
Chile

Pääsiäissaari
Juan Fernándezin saaret
Espanja

Kanariansaarten lippu
Ceutan lippu
Melillan lippu
Filippiinit

Bangsamoron lippu
Kiina

Hongkongin lippu
Macaon lippu
Tiibetin lippu
Moldova

Gagauzia
Portugali

Azorien lippu
Madeiran lippu
Ranska > Merentakaiset departamentit

Guadeloupen lippu (epävirallinen)
Martiniquen lippu
Mayotten lippu
Ranskan Guayanan lippu (epävirallinen)
Réunion (epävirallinen)
Ranska > Merentakaiset yhteisöt ja erityisyhteisöt

Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet
Ranskan Polynesian lippu
Saint-Barthélemyn lippu (epävirallinen)
Saint-Pierren ja Miquelonin lippu (epävirallinen)
Uuden-Kaledonian lippu
Wallis ja Futunan lippu (epävirallinen)
Serbia

Vojvodinan lippu
Suomi

Ahvenanmaan lippu
Tanska

Färsaarten lippu
Grönlannin lippu
Uusi-Seelanti > Liitännäisvaltiot

Cookinsaarten lippu
Niuen lippu
Uusi-Seelanti > Territoriot

Chathamsaaret (epävirallinen)
Rossin alusmaa
Tokelaun lippu
Uzbekistan

Karakalpakia
Yhdistynyt kuningaskunta > Maat

Englannin lippu
Pohjois-Irlanti (epävirallinen)
Skotlannin lippu
Walesin lippu
Yhdistynyt kuningaskunta > Itsenäiset kruununsiirtomaat

Alderney
Guernseyn lippu
Herm
Jerseyn lippu
Mansaaren lippu
Sark
Yhdistynyt kuningaskunta > Alueet

Orkneysaarten lippu
Shetlandsaarten lippu
Yhdistynyt kuningaskunta > Merentakaiset alueet

Anguillan lippu
Ascension
Bermudan lippu
Brittiläisen Antarktiksen alueen lippu
Brittiläisen Intian valtameren alueen lippu
Brittiläisten Neitsytsaarten lippu
Caymansaarten lippu
Etelä-Georgian ja Eteläisten Sandwichsaarten lippu
Falklandinsaarten lippu
Gibraltarin lippu
Montserratin lippu
Pitcairnin lippu
Saint Helenan lippu
Tristan da Cunhan lippu
Turks- ja Caicossaarten lippu
Yhdysvallat

Amerikan Samoan lippu
Guamin lippu
Midwaysaaret (epävirallinen)
Palmyran atolli (epävirallinen)
Pohjois-Mariaanien lippu
Puerto Ricon lippu
Wake (epävirallinen)
Yhdysvaltain Neitsytsaarten lippu
Aiheesta muualla

The United Nations and Decolonization
Akari Fujinami

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Akari Fujinami MM-kilpailuissa 2021. |  Akari Fujinami MM-kilpailuissa 2021. |  Akari Fujinami MM-kilpailuissa 2021. |  |
Maa:   Japani
Naisten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 53 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2021 | 53 kg |  |
|  Kultaa | Belgrad 2023 | 53 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Hangzhou 2023 | 53 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ulan Bator 2022 | 53 kg |  |
|  Kultaa | Astana 2023 | 53 kg |  |
Akari Fujinami (jap. 藤波朱理, s. 11. marraskuuta 2003 Yokkaichi, Mien prefektuuri) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja, maailmanmestari, Aasian kisojen voittaja ja Aasian mestari. Hän on pituudeltaan 164-senttimetrinen ja saavuttanut arvokilpailuvoittonsa alle 53 kilogramman painoluokassa.
Fujinami voitti "kadettien" maailman- ja Aasian-mestaruuden alle 49 kilogramman sarjassa vuonna 2018. Hän voitti samana vuonna alle 15-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 54 kg:n painoluokassa.
Fujinami voitti maailmanmestaruuden 53 kilogramman sarjassa Oslossa 2021 kukistettuaan loppuottelussa moldovalaisen Iulia Leordan. Hän voitti Aasian-mestaruuden samassa painoluokassa 2022 ja 2023. Hän voitti 53-kiloisten maailmanmestaruuden jälleen Belgradissa 2023 voitettuaan loppuottelussa itsenäisenä urheilijana kilpailleen Vanesa Kaladzinskajan ylivoimaisella pistevoitolla. Hän voitti samana vuonna kultaa myös Aasian kisoissa.
Fujinami voitti Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 53 kilogramman painoluokassa. Loppuottelussa hän voitti ecuadorilaisen Lucía Yépezin ylivoimaisella pistevoitolla. Tämä oli hänen 137. peräkkäinen voitto-ottelunsa. Edellisen kerran hän on hävinnyt ottelun Japanin kansallisissa koulukilpailuissa 2017.
Shōhei Ōtani

Shōhei Ōtani huhtikuussa 2024.
Shōhei Ōtani (Yhdysvalloissa pelaajanimeltään Ohtani; jap. 大谷翔平, Ōtani Shōhei; s. 7. heinäkuuta 1994) on japanilainen baseball-pelaaja. Ōtani pelaa MLB-liigan Los Angeles Dodgersissa. Vuonna 2023 solmitun kymmenvuotisen pelaajasopimuksen arvo oli 700 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Satakunnan pelastuslaitos

| Satakunnan pelastuslaitos |
| --- | --- |


Yleistä
Väkiluku:  213 685
Alue:  Satakunnan maakunta
Keskuspaikka:  Pori
Kunnat:  16
Hyvinvointialue:  Satakunnan hyvinvointialue
Pelastusjohtaja:  Pekka Tähtinen
Satakunnan pelastuslaitos on Satakunnan hyvinvointialueen laitos, joka palvelee Satakunnan maakuntaa aluepelastuslaitoksena sopimuspalokuntineen. Satakunnan pelastuslaitoksella työskentelee noin 300 päätoimista henkilöä.
Paloasemat ja ensihoitoasemat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  10 Kanta-Pori  11 Meri-Pori  12 Ahlaisten VPK  14 Porin VPK  15 Pihlavan VPK  16 Preiviinkin VPK  17 Reposaaren VPK  18 Uudenkoiviston VPK  20 Rauma  21 Rauman VPK  22 Eurajoen VPK  23 Kuivalahden VPK  24 Kodisjoen VPK  25 Lapin VPK  30 Kankaanpää  36 Kankaanpään VPK  31 Honkajoen VPK  32 Jämijärven VPK  Jämijärven VPK Kierikan ruiskuhuone  |  33 Karvian VPK  35 Lavian VPK  40 Huittinen  41 Huhtamon VPK  42 Suttilan VPK  43 Kukonharjan VPK  44 Vampulan VPK  45 Kokemäen VPK  46 Kauvatsan VPK  47 Kuurolan VPK  48 Risten VPK  49 Huittisten VPK  50 Merikarvian VPK  51 Noormarkun VPK  52 Lassilan VPK  53 Kairilan VPK  54 Pomarkun VPK  55 Siikaisten VPK  60 Euran VPK  |  66 Kauttuan tehtaiden VPK  61 Hinnerjoen VPK  62 Honkilahden VPK  63 Länsi-Euran VPK  64 Kiukaisten VPK  65 Panelian VPK  70 Säkylän VPK  71 Köyliön Läntinen VPK  72 Köyliön VPK  73 Vuorenmaan VPK  74 Tuiskulan VPK  78 Pyhäjärven järvipelastajat  80 Ulvila  81 Kaasmarkun VPK  82 Kullaan VPK  83 Harjavalta  84 Luvian VPK  85 Nakkilan VPK  86 Ulvilan VPK  |  90 Suurteollisuuspuiston TPK, Harjavalta  91 Kupariteollisuuspuiston TPK, Pori  92 Lännen tehtaiden TPK, Säkylä  94 UPM TPK, Rauma  95 Seikun sahan TPK, Pori  97 Olkiluodon laitospalokunta, Eurajoki  MR41 Niinisalon sotilaspalokunta  MR46 Säkylän sotilaspalokunta (Huovinrinne)     |
Toimipaikat joissa ei ole VPK -merkintää ovat miehitettyjä 24/7 ja VPK:t ovat pelastuslaitoksen sopimuspalokuntia
IF Elfsborg

Idrottsföreningen Elfsborg on urheiluseura Ruotsin Boråsista. Sillä on toimintaa jalkapallossa, keilailussa, hiihdossa ja hiihtosuunnistuksessa. Seura on perustettu vuonna 1904.
Jalkapallo

IF Elfsborgin miesten jalkapallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
Jalkapallo > Historiaa

1930-luvun loppuvuosina Elfsborg lukeutui Ruotsin parhaisiin seuroihin ja joukkue voittikin Ruotsin mestaruuden vuosina 1936, 1939 ja 1940. Aikakauden suuri tähti oli hyökkääjä Sven Jonasson, joka pelasi joukkueessa vuosina 1927—1946 410 ottelua ja teki 252 maalia. Neljännen Ruotsin mestaruutensa joukkue voitti vuonna 1961. 1980-luvulta lähtien joukkue on pariin otteeseen joutunut hakemaan vauhtia Superettanin puolelta. Kaudeksi 1997 joukkue nousi takaisin Allsvenskaniin ja on säilynyt sarjassa sen jälkeen. Tuolloin joukkueessa oli useita myöhemmin A-maajoukkueessa esiintyneitä pelaajia kuten Anders Svensson, Tobias Linderoth ja Fredrik Berglund. Vuonna 2001 joukkue voitti historiansa ensimmäisen Ruotsin Cupin kukistettuaan loppuottelussa AIK:n. Toinen cup-voito tuli kaksi vuotta myöhemmin. Kaikkiaan joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa 62 kautta. Kaudella 2006 IF Elfsborg voitti Magnus Haglundin valmennuksessa seuran historian viidennen Ruotsin mestaruuden. Edellisestä oli kulunut jo 45 vuotta.
Jalkapallo > Saavutuksia

Ruotsin Allsvenskanin voitto 1936, 1939, 1940, 1961, 2006, 2012
Ruotsin cupin voitto 2001, 2003, 2014
Ruotsin Supercupin voitto 2007
Jalkapallo > Ennätyksiä

Eniten otteluita: Sven Jonasson, 410
Eniten maaleja: Sven Jonasson, 252
Suurin voitto: 2–12 IFK Eskilstunaa vastaan Tunavallenilla 19. huhtikuuta 1936
Yleisöennätys: 21 854 IFK Norrköpingia vastaan vuonna 1961. Uusi Stadion Borås Arena: 17 083 Kalmar FF 2005
Entisiä päävalmentajia

Klas Ingesson
Jörgen Lennartsson
Magnus Haglund
Anders Grönhagen
Muut lajit

IF Elfsborgin hiihtojaosto on nimeltään IF Elfsborg Skidor, hiihtosuunnistusjaosto IF Elfsborg Skidorientering ja keilailujaosto IF Elfsborg Bowling.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Guliganerna, virallinen kannattajien sivu
Ålgårdsläktaren, kannattajien sivu
| n k Jalkapallon Ruotsin mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1896 Örgryte IS  1897 Örgryte IS  1898 Örgryte IS  1899 Örgryte IS  1900 AIK  1901 AIK  1902 Örgryte IS  1903 Göteborgs IF  1904 Örgryte IS  1905 Örgryte IS  1906 Örgryte IS  1907 Örgryte IS  1908 IFK Göteborg  1909 Örgryte IS  1910 IFK Göteborg  1911 AIK  1912 Djurgårdens IF  1913 Örgryte IS  1914 AIK  1915 Djurgårdens IF  1916 AIK  1917 Djurgårdens IF  1918 IFK Göteborg  1919 GAIS  1920 Djurgårdens IF  1921 IFK Eskilstuna  1922 GAIS  1923 AIK  1924 Fässbergs IF  1925 Brynäs IF  1925 GAIS  1926 Örgryte IS  1927 GAIS  1928 Örgryte IS  1929 Helsingborgs IF  1930 Helsingborgs IF  1931 GAIS  1932 AIK  1933 Helsingborgs IF  1934 Helsingborgs IF  1935 IFK Göteborg  1936 IF Elfsborg  1937 AIK  1938 IK Sleipner  1939 IF Elfsborg  1940 IF Elfsborg  1941 Helsingborgs IF  1942 IFK Göteborg  1943 IFK Norrköping  1944 Malmö FF  1945 IFK Norrköping  1946 IFK Norrköping  1947 IFK Norrköping  1948 IFK Norrköping  1949 Malmö FF  1950 Malmö FF  1951 Malmö FF  1952 IFK Norrköping  1953 Malmö FF  1954 GAIS  1955 Djurgårdens IF  1956 IFK Norrköping  1957 IFK Norrköping  1958 IFK Göteborg  1959 Djurgårdens IF  1960 IFK Norrköping  1961 IF Elfsborg  1962 IFK Norrköping  1963 IFK Norrköping  1964 Djurgårdens IF  1965 Malmö FF  1966 Djurgårdens IF  1967 Malmö FF  1968 Östers IF  1969 IFK Göteborg  1970 Malmö FF  1971 Malmö FF  1972 Åtvidabergs FF  1973 Åtvidabergs FF  1974 Malmö FF  1975 Malmö FF  1976 Halmstads BK  1977 Malmö FF  1978 Östers IF  1979 Halmstads BK  1980 Östers IF  1981 Östers IF  1982 IFK Göteborg  1983 IFK Göteborg  1984 IFK Göteborg  1985 Örgryte IS  1986 Malmö FF  1987 IFK Göteborg  1988 Malmö FF  1989 IFK Norrköping  1990 IFK Göteborg  1991 IFK Göteborg  1992 AIK  1993 IFK Göteborg  1994 IFK Göteborg  1995 IFK Göteborg  1996 IFK Göteborg  1997 Halmstads BK  1998 AIK  1999 Helsingborgs IF  2000 Halmstads BK  2001 Hammarby IF  2002 Djurgårdens IF  2003 Djurgårdens IF  2004 Malmö FF  2005  Djurgårdens IF  2006 IF Elfsborg  2007 IFK Göteborg  2008 Kalmar FF  2009 AIK  2010 Malmö FF  2011 Helsingborgs IF  2012 IF Elfsborg  2013 Malmö FF  2014 Malmö FF  2015 IFK Norrköping  2016 Malmö FF  2017 Malmö FF  2018 AIK  2019 Djurgårdens IF  2020 Malmö FF  2021 Malmö FF  2022 BK Häcken  2023 Malmö FF  2024 Malmö FF 
| n k Allsvenskan |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Malmö FF
Joukkueet (2025):  AIK  BK Häcken  Degerfors IF  Djurgården  GAIS  Halmstads BK  Hammarby  IF Brommapojkarna  IF Elfsborg  IFK Göteborg  IFK Norrköping  IFK Värnamo  IK Sirius  Malmö FF  Mjällby AIF  Östers IF