stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fight Club (kirja)
Juoni

Kirja kertoo nimettömästä kertojasta, joka vihaa elämäänsä ja työtään autoja valmistavassa yhtiössä. Tyytymättömyys ja jatkuvat työmatkat eri aikavyöhykkeille aiheuttavat hänelle unettomuutta, johon ei tunnu auttavan muu kuin tukiryhmissä käyminen. Vaikkei hänellä mitään ryhmien käsitteleviä sairauksia olekaan, kertoja saa rauhassa käydä niissä, kunnes toinen hänen kaltaisensa "turisti", Marla Singer, ilmaantuu pilaamaan tunnelman. Hieman myöhemmin hän tapaa Tyler Durdenin, joka suostuu majoittamaan kertojan kotiinsa sen jälkeen, kun hänen oma asuntonsa tuhoutuu räjähdyksessä. Tyler pyytää vastapalvelukseksi ainoastaan, että kertoja löisi häntä niin kovaa kuin pystyy. Molempien huomattua saavansa suurta nautintoa tappelemisesta he yhdessä perustavat Fight Clubin (tappelukerhon), jossa tavalliset työssä käyvät miehet illalla hakkaavat toisiaan ilman kenkiä, ilman solmioita ja ilman paitoja.
Henkilöt > Kertoja

Kertoja on nimeämättä jätetty mies, jonka näkökulmasta tarinan tapahtumat koetaan. Hän kärsii unettomuudesta, johon ei tunnu auttavan muu kuin erilaisissa tukiryhmissä käyminen.
Henkilöt > Tyler Durden

Tyler on nihilisti ja kulutusyhteiskunnan vastustaja. Hän työskentelee öisin ja aiheuttaa työnantajilleen jatkuvasti vaikeuksia. Hän on myös toinen fight clubin, tappelukerhon, perustajista.
Henkilöt > Marla Singer

Nainen, jonka kertoja tapaa käydessään tukiryhmissä, ja joka estää häntä nauttimasta niistä samalla tavalla kuin ennen. Myöhemmin Marlasta tulee Tylerin rakastajatar.
Henkilöt > Robert "Bob" Paulson

Kertoja tapaa Robertin kivessyöpäryhmässä. Hän on entinen kehonrakentaja, joka sairastui steroidien takia kivessyöpään. Bob osallistuu myös tappelukerhoihin.
Francescantonio Nolè

Francescantonio Nolè (9. kesäkuuta 1948 Potenza – 15. syyskuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki konventuaalien fransiskaanien papiksi Vittorio Maria Costantini 2. syyskuuta 1973, ja hänet nimitettiin Tursi-Lagonegron hiippakunnan johtoon 4. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Re, jota avustivat Gioacchino Illiano ja Ennio Appignanesi. Nolè asetettiin virkaansa 7. tammikuuta 2001.
Jokisurviainen

| Jokisurviainen> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arhtropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Päivänkorennot Emphemeroptera
Heimo::  Caenidae
Suku::  Brachycercus
Laji::  harrisellus
Kaksiosainen nimi
 Brachycercus harrisellus  Curtis, 1834 
Synonyymit
 Brachycercus harrisella 
Katso myös
   Jokisurviainen Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jokisurviainen (Brachycercus harrisellus) on päivänkorentojen lahkoon kuuluva laji. Ruumis on väriltään harmaanruskea. Silmien päällä on pienet okat ja ylempänä otsassa isompi oka. Toinen kiduspari on muiden kidusparien päällä. Jokisurviaista esiintyy Pohjanmaan ja Kainuun alueen suurissa joissa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jokisurviainen (Brachycercus harrisellus)
ITIS: Brachycercus harrisella (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Brachycercus harrisella (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Brachycercus harrisella (englanniksi)
Inventaire national du patrimoine naturel (INPN): Brachycercus harrisellus (ranskaksi)
Funktionalismi (täsmennyssivu)

Funktionalismi tarkoittaa seuraavia asioita:
funktionalismi, yleisesti suuntaus, jonka mukaan tarkasteltavan järjestelmän jokaisen osan tulee palvella tiettyä tarkoitusta eli jokaisella osalla tulee olla oma funktionsa
funktionalismi, arkkitehtuurin ja muotoilun tyylisuuntaus ja menetelmä
funktionalismi, funktionaalinen eli toiminnallinen selittäminen tieteenfilosofiassa
funktionalismi, mielenfilosofian suuntaus, jonka mukaan henkiset tilat määrittyvät pelkästään niiden toiminnallisen roolin kautta
funktionalismi, kielitieteen näkökulma, jossa kieltä tarkastellaan sosiaalisen kanssakäymisen välineenä
funktionalismi, sosiologian näkökulma, jossa sosiaalisia instituutioita tarkastellaan yksilöiden sosiaalisten tarpeiden tyydyttäjänä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Funktionalismi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Faure Gnassingbé

| Faure Gnassingbé |
| --- | --- |
 Faure Gnassingbé vuonna 2006.
Togon presidentti
 2005-  
Edeltäjä:  Bonfoh Abass vt. Gnassingbé Eyadéma
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1966 (ikä 58) Afagnan
Faure Gnassingbé (s. 6. kesäkuuta 1966) on togolainen poliitikko, joka valittiin Togon presidentiksi 4. toukokuuta 2005. Hän oli ollut aiemmin presidenttinä kahdenkymmenen päivän ajan helmikuussa 2005.
Gnassingbé voitti presidentinvaalit myös vuosina 2010 ja 2015. Virallisten tulosten mukaan Gnassingbé sai vuoden 2015 vaaleissa 59 prosenttia äänistä ja opposition pääehdokas Jean-Pierre Fabre 35 prosenttia äänistä. Uudelle virkakaudelle Gnassingbé valittiin jälleen vuonna 2020.
Elämäkerta

Gnassingbé syntyi Afagnanin kaupungissa 1966. Hänen isänsä Gnassingbé Eyadéma kaappasi vallan seuraavana vuonna.  Nuori Gnassingbé vietti etuoikeutettua elämää ja opiskeli Pariisissa Sorbonnessa finanssialan tutkinnon. Hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa George Washingtonin yliopistossa.
Maansa kansalliskokouksen jäseneksi Gnassingbé valittiin vuonna 2003 ja hän pääsi yksityistämiskomission jäseneksi. Ministeriksi hän pääsi vuonna 2003 ja hänen vastuualueeseensa kuuluivat muiden mukana maan postilaitos. Ministerinä hän toimi aina helmikuuhun 2005 asti.
Togon perustuslakia muutettiin vuonna 2002. Presidentin vähimmäisikää alennettiin 45 vuodesta 35 vuoteen. Oppositio esitti arvion, että Gnassigbé Eyadéma valmistelee pojastaan seuraajaansa. Faure Gnassigbé alkoi esiintyä isänsä rinnalla julkisissa tilaisuuksissa vuodesta 2003 alkaen enenevässä määrin.
Gnassigbé Eyadema kuoli yllättäen 5. helmikuuta 2005. Togon perustuslain mukaan tässä tilanteessa presidenttinä pitäisi toimia maan kansalliskokouksen puhemies. Puhemies Fambaré Ouattara Notchaba oli kuitenkin ulkomailla ja Gnassingbé vannoi presidentin virkavalan "maan vakauden vuoksi". Togossa arveltiin nyt Notchaban jäävän ulkomaille, sillä muuten presidentin klaani surmaisi hänet. Nyt myös armeija ilmoitti, että Notchaban on jäätävä syrjään. Kansalliskokous äänesti Gnassingbén presidentiksi. Hän sai 98 prosenttia äänistä. Opposition edustajia ei kuulunut kansalliskokouksen jäsenistöön. Vallansiirto-operaation suunnitteli ranskalainen oikeustieteilijä Charles Debbasa.
Lakia muutettiin myös siltä osin, että uusia presidentinvaaleja ei tarvitsekaan pitää 60 päivän sisällä edellisen presidentin kuolemasta ja Gnassingbé voi jatkaa presidenttinä vuoteen 2008. Nyt asiasta esittivät myös naapurimaat protesteja ja Afrikan Unioni piti tapahtunutta vallanvaihdosta sotilasvallankaappauksena.
Elämäkerta > Presidentinvalit 2005

Helmikuussa 2005 Gnassingbé ilmoitti, että uudet vaalit järjestetään sittenkin 60 päivän kuluessa, mutta että hän ei eroa virastaan. 21. helmikuuta 2005 Togon kansalliskokous muutti maan perustuslakia, jotta Gnassingbén ei tarvitsekaan erota ennen vaaleja. Päätös oli laiton. Helmikuun 26. päivä Togon suurin puolue nimitti Gnassingbén presidenttiehdokkaakseen. Pian sen jälkeen hän ilmoitti eroavansa virastaan. Kansalliskokous asetti nyt väliaikaisen presidentin Bonfon Abassin hoitamaan virkaa 25. maaliskuuta 2005 asti. Häntä on yleisesti pidetty maan armeijan sekä Gnassingbén suvun nukkehallitsijana.
Togon oppositiosta ilmoittautui kaksi vastaehdokasta, insinööri Emmanuel Bob-Akitani ja maan ensimmäisen presidentin poika Gilchrist Olympio. Olympio ei tosin ollut vaalikelpoinen, sillä ei ollut asunut Togossa ennen vaaleja lain vaatimia 12 kuukautta. Olympio oli ollut vapaaehtoisesti maanpaossa, sillä oli pelännyt tulevansa isänsä lailla presidentin suvun murhaamaksi.
Virallisten tietojen mukaan Faure Gnassingbé sai vaaleissa vähän yli 60 prosenttia äänistä. Ulkopuolista vaalitarkkailua ei sallittu. Togon oppositiopuolueet järjestivät presidentinvaihdoksen johdosta protestimielenosoituksia. Maan turvallisuusviranomaisten arvioidaan surmanneen yli 1 000 protestoivaa kansalaista. Benin ja Ghana ottivat vastaan 40 000 togolaista pakolaista.
Elämäkerta > Presidenttinä

Togolaiset ovat antaneet presidentilleen nimen "Bébé Gnass". Vuonna 2008 Gnassingbé herätti huomiota ostamalla maan presidentin virka-autoksi Maybach-loistoauton. Auton hinta oli 1 500 000 €. Se vastaa 3 000 togolaisen vuosittaista minimipalkkaa.
Ilmeisesti häivyttääkseen kuvaa siitä, että olisi pelkkä sukunsa asettama keulakuva, Gnassingbé määräsi vuonna 2009 velipuolensa Kpatcha Gnassingbén vangittavaksi epäiltynä vallankaappausyrityksestä. Velipuoli, joka toimi tuolloin puolustusministerinä sai 20 vuoden vankeustuomion. Rennosti lyhythihaisessa paidassa esiintyvä Gnassingbé yrittää antaa vaikutelman, että ei olisi samanlainen kovaotteinen johtaja kuin isänsä oli.  Vuonna 2019 muutettiin Togon perustuslakia siten, että presidentillä olisi useampia virkakausia.
Gnassingbén valtakaudella maan sähköistäminen on edennyt myös maaseudulle. Vuosina 2017 ja 2018 kansalaiset protestoivat hänen valtaansa vastaan suuremmilla joukoilla kuin koskaan aikaisemmin, mutta mitään muutosta ei maassa tapahtunut. Ulkopolitiikassaan hän on halunnut antaa kuvan, että Togo on vakaa valtio, joka pystyy vastustamaan Sahelin alueen jihadisteja. Köyhyyden vähentämisessä sen sijaan ei ole onnistuttu. Virallisen köyhyysrajan alapuolella elää noin 50 prosenttia kansasta.
Uudelle presidenttikaudelle Gnassingbé valittiin jälleen vuonna 2020. Oppositio piti vaaleja epärehellisinä ja vaalituloksen julkistaminen aiheutti Togossa protesteja. Virallisen tuloksen mukaan Gnassingbé sai äänistä 70 prosenttia ja opposition pääehdokas 19 prosenttia. Äänestyspäivänä Togossa oli internet suljettuna.
Käännös suomeksi
Jari Kesti

| Jari Kesti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. helmikuuta 1971 Forssa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  TuTo Hockey
Sarja:  Mestis
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–
Aik. seurat:  Stavanger Oilers   Vålerenga IF   FPS   HPK (SM-liiga)   Vaasan Sport   Centers Pietarsaari
Jari Kesti (s. 3. helmikuuta 1971 Forssa) on suomalainen jääkiekkoilija. Kestin vuodesta 1991 alkanut ura kattaa seitsemän eri joukkuetta sekä Suomessa että Norjassa. Kesti on pelannut sekä SM-liigaa HPK:ssa kauden 2000–2001 että Mestistä ja I-divisionaa. Kesti aloitti uransa Forssan Palloseurassa kaudella 1991–1992.
Kesti on pelannut urallaan viisi vuotta Norjassa. Ensimmäisellä Norjan kaudellaan Stavanger Oilersissa (Norjan kolmannella sarjatasolla) 2001–2002 Kesti teki 21 ottelussa tehot 116+110=226 pistettä, eli yli kymmenen pistettä per peli. Joukkue nousi seuraavaksi kaudeksi Norjan I. divisioonaan. I. divisioonassa Kesti teki 150 pistettä, ja Oilers nousi Norjan Elitserieniin. Kesti pelasi Elitserienissä kaudet 2003–2006 ja siirtyi tämän jälkeen TuToon.
Kestillä oli kauden 2007–2008 loppuun asti kestävä sopimus TuTon kanssa. Kesti oli samalla Mestiksen iäkkäin pelaaja Mestiksen nuorimmassa joukkueessa.
Palkinnot ja saavutukset

Norjan kakkosdivisioonan piste-ennätys, 116+110=226 pistettä 21 pelissä (Stavanger Oilers)
Francesca Woodman

Francesca Stern Woodman (3. huhtikuuta 1958 – 19. tammikuuta 1981) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, joka tunnetaan mustavalkoisista, naisia esittävistä valokuvistaan. Kuvissa on yleensä joko hän tai muita naisia, joko vaatteet päällä tai ilman vaatteita. Pitkien valotusaikojen takia monet Woodmanin valokuvista ovat sumuisia, jolloin naiset näyttävät sulautuvan ympäristöönsä.
Woodman teki itsemurhan 22-vuotiaana hypätessään rakennuksen ikkunasta.
Aiheesta muualla

Woodmanin valokuvia
Frances Glessner Lee

Frances Glessner Lee (25. maaliskuuta 1878 – 27. tammikuuta 1962) oli ensimmäinen naispuolinen poliisikapteeni Yhdysvalloissa, ja jota pidetään ”oikeuslääketieteen äitinä”.
Lapsuus

Frances Glessner Lee eli suojaisen lapsuuden, joka edusti 1800-luvun esteettisiä ja moraalisia ihanteita. Hänen äitinsä Frances M. Glessner hoiti perhettä ja hänen isänsä John Jacob Glessner työskenteli International Harvester -yhtiössä, missä hän ansaitsi omaisuutensa. He asuivat vuonna 1886 valmistuneessa arkkitehti Henry Hobson Richardsonin heille suunnittelemassa talossa, joka toimii nykyään museona. Glessner Lee ja hänen veljensä saivat koulutuksen kotona. Hänen veljensä jatkoi opintoja Harvardin yliopistossa, kun taas Glessner Lee avioitui 19-vuotiaana nuoren asianajajan Blewett Leen kanssa. He saivat kolme lasta, mutta liitto päättyi avioeroon.
Intohimo

Glessner Lee ystävystyi veljensä luokkatoveri George Burgess Magrathiin, joka oli lääketieteen opiskelija ja kiinnostunut kuolemantutkimuksesta. Tämä sai Glessner Leen kiinnostumaan tuolloin ensiaskeleitaan ottavaan rikostutkinnan alaan. Hän hyödynsi omaisuuttaan ja visuaalisia kykyjään tämän toteuttamiseksi. Vuonna 1931 hän lahjoitti varat oikeuslääketieteellisen laitoksen perustamiseksi Harvardin yliopistoon, koska tuolloin harvalla oli sellaista lääketieteellistä koulutusta, joka auttoi kuolinsyyn selvittämiseen.
Rikospähkinät

Rikostutkijoille annettiin tuolloin hyvin vähän koulutusta. Tämä merkitsi sitä, että he eivät huomanneet avaintodisteita, tai sitten he käsittelivät niitä väärin. Pahimmassa tapauksessa rikospaikat tärveltiin peruuttamattomasti. Koska Glessner Lee kollegoineen Harvardissa halusivat parantaa koulutusta, he tarvitsivat siihen sopivia välineitä. Glessner Lee alkoi rakentaa 1940-luvulta lähtien dioraamoja, joissa kuvattiin murhia, itsemurhia ja tahattomia kuolemia. Tapaukset olivat yhdistelmiä todellisista ja erittäin haastavista tapauksista, joiden asettelun hän itse kuvitti ja suunnitteli. Hän oli erittäin vaativa ja luova pyrkiessään tarkkoihin yksityiskohtiin. Hän neuloi pieniä sukkahousuja käsin, pyöritti käsin pieniä tupakalla täytettyjä savukkeita ja poltti niiden päät, kirjoitti pieniä kirjeitä yksikarvaisella siveltimellä sekä teki ikkunoihin ja oviin toimivia lukkoja.
Näitä nukkekodin kokoisia pienoisrikospaikkoja, eli ”selittämättömiä kuolemia pähkinänkuoressa” (Nutshell Studies of Unexplained Death), käytettiin murhatutkimuksen koulutukseen. Tavoitteena oli päästä tuomitsemaan syylliset, vapauttaa syyttömät ja löytää totuuden pähkinänkuoressa. Glessner Lee käytti koulutuksessa oletetun murhapaikan havainnointia myötäpäivään. Dioraamoja käytetään edelleen koulutuksessa, eikä niiden ratkaisuja ole julkisesti kerrottu. Alun perin niitä oli kaksikymmentä, joista kahdeksantoista on säilynyt.
Aiheesta muualla

YLE Areena: Tienraavaajat jakso 22: Frances Glessner Lee
Lapsuudenkoti Chicagossa
Punaisen makuuhuoneen dioraama
Funktiosana

Funktiosana tai kieliopillinen sana tarkoittaa sanaa, jolla on kielessä lähinnä kieliopillinen tai keskustelun kulkuun liittyvä tehtävä. Funktiosanoja ovat esimerkiksi partikkelit, apuverbit ja pronominit. Toisin kuin sisältösanoilla, funktiosanoilla ei ole referentiaalista merkitystä eli ne eivät viittaa kielenulkoisen maailman asioihin. Funktiosanat ovat tyypillisesti lyhyempiä kuin sisältösanat. Esimerkki funktiosanasta on suomen että, jolla ei ole kielenulkoista merkitystä, vaan se pelkästään ilmaisee, että tietyntyyppinen sivulause alkaa. Funktiosanat muodostavat tyypillisesti suljetun luokan, eli niitä ei tule kieleen lisää.
Jonny Craig

| Jonny Craig |
| --- | --- |
 Craig esiintymässä vuonna 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jonathan Monroe Craig
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1986 (ikä 38)
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2000-nyt
Tyylilajit:  soul, blue-eyed soul, post-hardcore, vaihtoehtorock, pop-punk, R&B
Soittimet:  laulu, piano
Yhtyeet:  Slaves, Emarosa, Dance Gavin Dance, westerHALTS, Ghost Runner on Third, Isles & Glaciers
Levy-yhtiöt:  Artery Recordings, Rise Records, Equal Vision Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonathan Monroe "Jonny" Craig (s. 26. maaliskuuta 1986) on kanadalais-yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Tällä hetkellä hän on yhtyeessä nimeltään Slaves. Hän aloitti uransa vuonna 2000 yhtyeessä westerHALTS. Hän on ollut laulajana myös yhtyeissä Dance Gavin Dance, Emarosa ja Ghost Runner on Third. Sooloartistina hän on julkaissut yhden studioalbumin, kaksi EP:tä ja livealbumin. Hän oli myös osa superyhtyettä Isles & Glaciers.
Johan Fredrik Carpelan

| Johan Fredrik Carpelan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1745 Halikko
Kuollut: 27. joulukuuta 1808 (63 vuotta) Göteborg, Ruotsi
Ammatti:  virkamies, sotilas
Puoliso:  Magdalena Maria Noraeus
Johan Fredrik Carpelan (14. joulukuuta 1745 Halikko – 27. joulukuuta 1808 Göteborg, Ruotsi) oli suomalainen virkamies, sotilas ja vapaaherra.
Carpelan kirjoitti ylioppilaaksi Turussa 1759, jonka jälkeen hän aloitti sotilasuransa Väster­bottenin rykmen­tissä vain viidentoista vuoden ikäisenä. Kahdenkymmenen vuoden palveluksen jälkeen hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1779. Kun Oulun läänin maaherra Adolf Tandefelt siirtyi Vaasan läänin maaherraksi vuonna 1785, Carpelan nimitettiin hänen seuraajakseen Oulun läänin maaherraksi. Samoihin aikoihin hänen veljensä Simon Wilhelm Carpelan nimitettiin Kuopion läänin maaherraksi.
Carpelan toimi Oulun läänin maaherrana vuodet 1785–1800. Toimikauteen sisältyi sekä rauhan että sodan aikaa: vuosina 1788–1790 käytiin Ruotsin ja Venäjän välillä Kustaa III:n sota. Maaherrana Carpelan keskittyi talouden ja hallinnon kehittämiseen. Hän teki maakuntamatkoja, joiden aikana tutustui läänin maatalouteen. Maanviljelijöiden opastukseksi hän jopa julkaisi kirjasen Neuvo ja johdatus maan viljelemisen ja huonenhallituxen parandamiseen vuonna 1793. Carpelan kiinnitti huomiota myös Oulun kauppiaiden tärkeimpien vientituotteiden tervan, voin ja suolalohen laadun parantamiseen ja valvomiseen. Juuri ennen Carpelanin toimikauden alkua valmistunut Tervahovi auttoi ainakin tervan laadun parantamisessa.
Carpelanin aikaan otettiin myös käyttöön silloisella Polttimosaarella sijainnut kruununpolttimon päärakennus uudeksi läänin hallintorakennukseksi ja maaherran virka-asunnoksi. Saarta alettiin myös kutsua Maaherransaareksi, kunnes lääninsairaala muutti saareen vuonna 1834, jolloin se sai nykyisen nimensä Lasaretinsaari (myös Sairaalasaari).
Norrköpingin valtiopäivillä 1800 Carpelan nimitettiin vastoin omaa tahtoaan Göteborgin ylikomendantiksi ja myöhemmin samana vuonna Göteborgin ja Bohusin läänin maaherraksi.
Aiheesta muualla

Kansallisbiografia (maksullinen artikkeli)
Kenraali J. F. Carpelan ja Kajaanin läänin puolustus 150 vuotta sitten, Hakkapeliitta, 13.09.1938, nro 37, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Francesca Simon

Francesca Simon (s. 1955) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Häijy-Henri -kirjasarjastaan, joka kertoo luokkatovereitaan ja pikkuveljeään kiusaavasta kouluikäisestä Henri-pojasta.
Suomennetut teokset

Tömps tömps töminää, 1998 (Calling all toddlers)
Hoppeli hops, 2000 (Toddler times)
Häijy-Henri, 2003 (Horrid Henry, 1994)
Häijy-Henri ja salaseura, 2003 (Horrid Henry and the secret club, 1995)
Häijy-Henri huijaa hammaskeijua, 2003 (Horrid Henry tricks the toothfairy, 1996)
Häijy-Henri ja kauheat kutinat, 2004 (Horrid Henry’s nits, 1997)
Häijy-Henri pistää hösseliksi, 2004 (Horrid Henry gets rich quick, 1998)
Häijy-Henri ja yön kauhut, 2004 (Horrid Henry’s haunted house, 1999)
Häijy-Henri ja armoton aikakaahaus, 2006 (Horrid Henry and the mega-mean time machine, 2006)
Häijy-Henri ja muumion kirous, 2007 (Horrid Henry and the mummy’s curse, 2000)
Jegor Letov

| Igor Fjodorovitš Letov> Игорь Фёдорович Летов |
| --- | --- |
 Letov Saksassa vuonna 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1964 Omsk
Kuollut: 19. helmikuuta 2008 (43 vuotta) Omsk
Ammatti:  Muusikko, lauluntekijä, säveltäjä, musiikkituottaja, taidemaalari.
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jegor Letov (Егор Летов)
Aktiivisena:  1982–2008
Tyylilajit:  rock, post-punk, psykedeelinen rock, noise rock (käännä suomeksi), garage rock, noise, industrial, bard song (käännä suomeksi) ja Garage punk 
Soittimet:  kitara, bassokitara, lyömäsoitin, melu ja magneettinauha 
Yhtyeet:  Graždanskaja Oborona Kommunizm Kuzja UO Janka Djagileva
Levy-yhtiöt:  GrOb-records Zolotaja Dolina (LP 1992–1994) BSA HOR Misterija Zvuka Vyrgorod
Aiheesta muualla
www.letov.ru
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Igor Fjodorovitš ”Jegor” Letov (ven. Игорь Фёдорович "Егор" Летов, 10. syyskuuta 1964 Omsk – 19. helmikuuta 2008 Omsk) oli legendaarisen neuvostoliittolaisen ja sittemmin venäläisen punk-yhtyeen Graždanskaja Oboronan perustaja, johtaja, lauluntekijä  ja laulusolisti, neuvostopunkin tunnetuin edustaja, toisten mielestä myös perustaja, venäläisen rokin legenda.
Musiikkityyli

Letovia pidetään yleisesti neuvostopunkin perustajana ja uranuurtajana 1980-luvulla. Vuosikymmenen puolivälistä alkaen hän loi omaleimaisen musiikkityylin, joka yhdisti länsimaisen punkin aineksia muihin tyyleihin, aina venäläisestä kansanmusiikista akustisen kitaran säestyksellä esitettyihin balladeihin, joissa tekstit ovat usein purevia ja vähintään yhtä tärkeitä kuin musiikki. Yhtenä Letovin vaikuttajista voidaankin pitää itseään Vladimir Vysotskia.
Letovin tekstit olivat yhtäältä hyvin suorasukaisia ja purevia. Brittiläisen punkin esikuvien, muun muassa Johnny Rotten, mukaan niissä käytettiin siistimätöntä katukieltä ja kirosanoja, joita Venäjällä ei tuolloin esiintynyt juuri koskaan painettuna edes sanakirjoissa. Letov myös pilkkasi avoimesti Neuvostoliiton pyhiä arvoja laulamalla muun muassa siitä, miten Lenin mätänee mausoleumissaan. Toisaalta tekstit olivat myös avantgardistista kokeilevaa runoutta. Samoin musiikki oli yhtäältä repivää ja nopeaa perinteistä punkkia, mutta myös kauniita akustisia balladeja ja toisaalta usein sekoitus näitä molempia. Myös Letovin laulutyylissä on vaikutteita Johnny Rottenilta.
Letovin viimeisen levyn pehmeydestä ja hampaattomuudesta vuonna 2007 puhuttaessa, hän painotti, että kaikesta huolimatta hänen musiikkinsa on edelleenkin punkkia. Venäjällä sanalla onkin hieman laajempi merkitys kuin nykyään muualla, osittain juuri Letovin ansiosta.
1980-luku

Letov aloitti musiikkiuransa teini-ikäisenä 1980-luvun alkupuolella kotikaupungissaan Omskissa. Hän oli isoveljensä innoittamana opetellut soittamaan rumpuja ja teki ystäviensä kanssa kotiäänityksiä kasettinauhoille.
Alkuaikojen lauluissa Letov pilkkasi ja arvosteli satiirin ja huumorin keinoin aikansa jälkibrežneviläistä neuvostoyhteiskuntaa. Tuota samaa yhteiskuntaa mutta hieman eri lähtökohdista kritisoi samoihin aikoihin myös juuri valtaan astunut puoluejohtaja ja presidentti Mihail Gorbatšov. Letov joutui kuitenkin viranomaisten silmätikuksi, ja hänen sekä hänen muusikkotovereittensa elämää hankaloitettiin muun muassa sisäisillä karkotuksilla (Leningradista takaisin kotikaupunkiin Siperiaan) sekä mielisairaalaan sulkemisilla. Ne vain vahvistivat maan alle painuneen punk-liikkeen suosiota ja GrObin asemaa sen johtajana. Yhtye ei saanut esiintyä julkisesti, eikä sen musiikkia julkaistu virallisesti, vaan se levisi epävirallisina С-kasettikopioina. Tämä magnitizdat (vrt. samizdat) oli maassa hyvin yleinen tapa vaihtoehtomusiikin levittämiseksi aikana, jolloin oli vain yksi ainoa virallinen levy-yhtiö; yhteiskunnan tiukassa valvonnassa ollut Melodija.
Kuri ja sensuuri hellittivät vuosikymmenen lopulla, ja vuodet 1988 ja 1989 olivat Letovin uran tuotteliainta aikaa. Silloin nauhoitettiin suurin osa hänen musiikistaan, ja hänen yhtyeensä oli suosionsa huipulla. Tuohon aikaan ajoittui myös muutama yhtyeen jäsenen ja Letovin ystäväpiiriin kuuluvan itsemurha.