stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäntyharjun reitti
Historia

Jääkauden jälkeen noin vuonna 4 800 eaa. Saimaan pinta nousi edelleen ja Ristiinan Matkuslammen kohdalta aukesi uusi Saimaan lasku-uoma Mäntyharjun reittiä Kymijoen vesistöön noin 400 vuoden ajaksi. Myös Päijänteen vedet purkautuivat vuodesta 4 900 eaa. noin vuoteen 1 000 eaa. Rieveleiden reittiä Vuohijärveen ja siitä Mäntyharjun reittiä Siikakosken-Verlan läpi Pyhäjärveen ja edelleen Kymijokeen. Reitin rantakalloilta löytyy jääkauden aikaisia hiidenkirnuja ja kivikautisia  kalliomaalauksia, sillä pyyntiväestöä Etelä-Savossa on ollut vuodesta 4 000 eaa. alkaen. Vuonna 1854 Mäntyharjun reitin virtaamaa lisättiin keinotekoisesti muuttamalla Puulan laskureitti (aiemmin Suonteen ja Hartolan Jääsjärven kautta Päijänteeseen) Mäntyharjun reitille kaivamalla Kissakosken kanava.
Turun rauhassa vuonna 1743 sovittu Ruotsin ja Venäjän välinen valtakunnanraja kulki osittain Mäntyharjun reittiä pitkin. Reitin varrella on rajamerkkejä kallioissa, sekä muutamia muistomerkkejä. Venäläiset rakensivat ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1915–1917 puolustuslinjoja eri puolille Suomea suojaamaan Pietaria, joista ns. toisen sisämaan puolustuslinjan läntinen haara suojasi Savon rataa, kulkien Ristiinan, Mäntyharjun ja Jaalan kautta Kouvolaan. Kenttälinnoitteita (lähinnä taisteluhautoja) on Mäntyharjun reitin vesistöjen varrella noin 28:ssä eri kohteessa lähinnä maakannaksilla.
Uitto ja teollisuus

Mäntyharjun reitti toimi puun vesikuljetusväylänä yli 200 vuoden ajan. Voikosken vesisaha aloitti toimintansa vuonna 1775 ja teollisen mittakaavan uittotoiminta käynnistyi, kun Kymijoki oli perattu vuonna 1870. Mäntyharjun lauttausyhtiö alkoi hoitaa kaiken puunuiton reiltillään vuodesta 1892 alkaen. Halla-yhtiön vuonna 1910 aloittama tukinuitto oli huipussaan sotien välillä 2,5 miljoonaa tukkia vuodessa irtouittona. Osa puista tuli Saimaalta Honkataipaleen ylitse. Nippu-uittoon päästiin vuonna 1963, mutta uitettava vuotuinen puumäärä jäi noin puoleen puolen miljoonan kuution kannattavuusrajasta. Puunuitto Mäntyharjun reittiä Voikkaalle loppui käytännössä vuonna 1976, kuljetusten siirryttyä kustannussyistä kumipyörille mm. valtatie 15:n Kouvola-Ristiina-tieosuuden valmistuttua 1970-luvulla.
Reitin varrella on lukuisten sahalaitosten lisäksi toiminut ja toimii yhä muutakin metsäteollisuutta, muun muassa Kissakosken paperihiomo, joka on nykyisin Kissakosken tehdasmuseo, kaasuja valmistava Woikoski, UPM:n Kalson vaneritehdas. Verlan pahvitehtaan perintöä vaalii Verlan pahvitehdas-museo. Mäntyharjun reitin vesivoimalaitosten yhteisteho on 6,75 MW.
Sillat

Merkittävä Mäntyharjun reitin ylittävä silta löytyy valtatie 5:ltä Vihantasalmelta. 182 metriä pitkä silta on maailman suurin valtatiellä oleva liimapuinen riippuansassilta. Mäntyharju-Voikoski-tien varrelta löytyy myös käsin paikan päällä vuonna 1936 rakennettu Virransalmen museosilta, sekä siitä etelään v. 2004 uusittu Hillosensalmen silta, missä alun perin oli kääntö-tyyppinen Savon radan rautatiesilta. Savon rata seuraakin Mäntyharjun reittiä. Näiden lisäksi kaikkien valjastettujen ja uittoa varten perattujen koskien yli johtavat patosillat kuuluvat osana paikalliseen miljööhön.
Kosket

Mäntyharjun reitillä on yhteensä yli 20 koskea, joista osa on kunnostettu kalastus- ja virkistyskäyttöön. Läsäkoski oli Mikkelin pitäjän ainoa lohenpyyntipaikka ja 1840-luvulla koskeen perustettiin mylly (lopetettiin 1950-luvulla) ja sahalaitos (lopetettu 1939). Laitokset työllistivät enimmillään 400 henkilöä. Kalanviljelyslaitos oli toiminnassa vuosina 1931-1968.
Kissakoskeen rakennettiin kanava 1850-luvulla, Kissakosken paperitehdas ja puuhiomo olivat toiminnassa vuosina 1907–1920 ja tulipalon jälkeen Kissakosken puuhiomo vuosina 1922–1939. Kaplan- turbinilla toteutettu vesivoimalaitos valmistui 1932. Hiomon toiminnan loputtua 1939 sähköntuotantoon valjastettiin päärakennuksessa oleva Francis- turbiini v. 1942 ja niihin tilohin perusti Suur-Savon Sähkö Oy 2000-luvulla sähkönäyttelyn. Tehdasrakennuksen tiloissa toimii myös pienyrityksiä.lähde?
Ripatin-, Puuskan- ja Kaivannonkoskissa harrastetaan kalastusta ja melontaa.
Myös Kuomio-, Pyhä- ja Miekankoskissa kalastetaan, kuten myös Verlan alapuolisessa Puolakankoskessa. Pyhäkosken nippu-uittokanavaan rakennettiin venesulku vuonna 1998. Miekankoskella on Turun rauhan muistomerkin lisäksi uittotupa-museo ja kahvila. Miekankoski oli ennen 1800-luvun loppupuolta Miekansalmi, koski siihen syntyi vasta, kun Voikoskea ruopattiin.
Siikakoskeen rakennettiin vesisaha vuonna 1826 ja myöhemmin kaksi myllyä sekä pieni vesivoimalaitos vuonna 1917.
Mäntyharjun reitin järviä ja koskia

Huhtalampi (Toivakka), pinnankorkeus 178,4 m merenpinnasta
Palosjärvi (Toivakka), pinnankorkeus 159 m merenpinnasta
Pyhäjärvi (Pieksämäki), pinnankorkeus 137,2 m merenpinnasta
Iso-Naakkima (Pieksämäki), pinnankorkeus 111,25 m merenpinnasta
Synsiö (Kangasniemi), pinnankorkeus 110,5 m merenpinnasta
Kyyvesi (Haukivuori, Kangasniemi, Mikkeli), pinnankorkeus 100,62 m merenpinnasta
Rauhajärvi (Haukivuori, Kangasniemi, Mikkeli), pinnankorkeus 100,1 m merenpinnasta
Läsäkoski
Puula (Hirvensalmi, Kangasniemi, Mikkeli), pinnankorkeus 94,62 m merenpinnasta
Liekune (Hirvensalmi), pinnankorkeus 94,62 m merenpinnasta
Ryökäsvesi (Hirvensalmi), pinnankorkeus 94,62 m merenpinnasta
Kissakoski, putouskorkeus 5 m, museoidut vesivoimalat v. 1932, 1942, uusi v. 2012, teho 1,6 MW, Suur-Savon Sähkö Oy
Vahvajärvi (Hirvensalmi), pinnankorkeus 88,6 m merenpinnasta
Ripatinkoski
Iso-Sämpiä (Hirvensalmi), pinnankorkeus 83,8 m merenpinnasta
Sämpiä (Hirvensalmi), pinnankorkeus 83,6 m merenpinnasta
Puuskankoski
Tuusjärvi (Mäntyharju), pinnankorkeus 80,8 m merenpinnasta
Kaivannonkoski
idästä Pyhäveden reittiä: Ala-Kuomio, Ylä-Kuomio, Kuomiokoski, Kallavesi, Pyhävesi (Mäntyharju), pinnankorkeus 81,5 m merenpinnasta
Pyhäkoski, putouskorkeus 1,8 m
Lahnavesi (Mäntyharju, Pertunmaa), pinnankorkeus 79,7 m merenpinnasta
Miekankoski, putouskorkeus 0,1 m
lännestä Peruveden reittiä: Pienivesi (106,8 m), Peruvesi (Mäntyharju, Pertunmaa), pinnankorkeus 104 m merenpinnasta
Tarhavesi (Mäntyharju), pinnankorkeus 79,6 m merenpinnasta
Juolasvesi (Mäntyharju), pinnankorkeus 79,6 m merenpinnasta
Sarkavesi (Kouvola, Mäntyharju), pinnankorkeus 79,5 m merenpinnasta
Voikoski (Kouvola, Mäntyharju), putouskorkeus 2,5 m, vesivoimala valm. v. 1920, teho 0,3 MW, Oy Woikoski Ab
Vuohijärvi (Kouvola, Mäntyharju), pinnankorkeus 77 m merenpinnasta
Siikakoski (Kouvola), putouskorkeus 3,5 m, vesivoimala valm. v. 1961, teho 1,8 MW, KSS-Energia Oy
Siikajärvi (Kouvola), pinnankorkeus 73,1 m merenpinnasta
Suolajärvi (Kouvola), pinnankorkeus 73,1 m m merenpinnasta
Verlankoski, putouskorkeus 6,2 m, vesivoimala valm. v. 1954, sekä v. 1994, teho 3,05 MW, KSS-Energia Oy
Iso-Kamponen ja Vähä-Kamponen (Kouvola), pinnankorkeus 67,0 m merenpinnasta
Puolakankoski, putouskorkeus 1,7 m
Lintukymi (Kouvola), pinnankorkeus 65,3 m merenpinnasta
Aiheesta muualla

Voimaa vedestä 2007, Tulvariskien hallinta Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive) Erillisraportti Maa- ja Metsätalousministeriölle. Oy Vesirakentaja. PDF.
Aiheesta muualla > Uittotoimintaa käsittelevää kirjallisuutta

Keränen Kauko: Uittomuistoja Mäntyharjun reitiltä, 1999. ISBN 952-91-1725-6
Pakkanen Esko: Antaa pölkyn juosta!, 2004. ISBN 9789519727219
Pääskynen Kari: Kymin uittoyhdistys 1873-1973, 1974.
Rajakylien vaiheita: Pyhäkosken alueen historia, Pyhäkosken kylätoimikunta, 1995.
Metsän Henki, UPM:n metsänomistajien lehti, s. 31, 2-2011.
Vietnamin kansalliskirjasto

| Vietnamin kansalliskirjasto> Thư viện Quốc gia Việt Nam |
| --- | --- |
 Vietnamin kansalliskirjaston rakennus Hanoissa.
Osoite:  số 31, Tràng Thi, Hoàn Kiếm, Hanoi, Vietnam
Sijainti:  Hanoi, Vietnam
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vietnamin kansalliskirjasto (vietn. Thư viện Quốc gia Việt Nam, ransk. Bibliothèque Nationale du Viet Nam, engl. National Library of Vietnam) on Hanoin kaupungissa toimiva Vietnamin kansalliskirjasto.
Kirjaston johtaja on Nguyễn Xuân Dũng.
Kansalliskirjasto tulkitsee toimintansa alkaneen 29. marraskuuta 1917, kun Ranskan Indokiinan julkinen keskuskirjasto perustettiin. Ovet yleisölle avattiin 1. syyskuuta 1919. Kirjaston myöhempiä nimiä olivat Pierre Pasquierin kirjasto (28.2.1935–), Kansalliskirjasto (20.10.1945–) ja Hanoin keskuskirjasto (2/1947–). Nykyisen nimen kirjasto sai 21. marraskuuta 1958.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vietnamin kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
IFLA World Report - Vietnam (The International Federation of Library Associations and Institutions) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
Asia Foundation and National Library of Vietnam Extend Books for Asia Partnership (4.8.2017) (englanniksi) (asiafoundation.org)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Australia  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Salatut elämät

| Salatut elämät |
| --- | --- |
 Salattujen elämien tunnus, joka otettiin käyttöön kevätkauden alkaessa 2024.
Tyyli:  draama, saippua
Kestoaika:  noin 21 minuuttia
Pääosissa:  Luettelo televisiosarjan Salatut elämät henkilöistä
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3 MTV Sub MTV Ava MTV Katsomo
Esitetty:  25. tammikuuta 1999 –
Tuotantokausia:  27 (Luettelo kausista)
Jaksoja:  4 704 (4. helmikuuta 2025)
Ikäraja:   /  / 
Sisältömerkintä:     
Tunnuskappale:  ”Tunteisiin” (säv. Åsa Schmalenbach / Jörgen Ringqvist)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Nina Laanterä
Vastaava(t) tuottaja(t):  Seija-Liisa Eskola Laura Rislakki Ellinoora Uusi-Kartano (MTV)
Ohjaaja(t):  useita ohjaajia
Käsikirjoittaja(t):  Teemu Salonen (pääkirjoittaja) lisäksi useita muita käsikirjoittajia
Säveltäjä(t):  Torbjörn Frisk (1999) Vesa Mäkinen (1999–2014) Epidemic Sound (2014–) Universal Publishing Production Music (2017–2023, 2025–)
Leikkaaja(t):  useita leikkaajia
Lavastaja(t):  useita lavastajia
Kuvaaja(t):  useita kuvaajia
Tuotantoyhtiö(t):  Grundy Productions Oy (1999) Fremantle Finland (1999–)
Palkinnot
Voitetut:  Telvis erikoiskunniakirja 1999 Venla Yleisövenla 2001 Kehitysvammaisten Tukiliitto Vuoden tulppaani -tunnustus 2003
Ehdokkuudet:  Kultainen TV Paras TV-ohjelma 2008  Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2010 Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2011 Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2012 Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2013 Kultainen Venla Vuoden draamaohjelma 2013 Kultainen Venla Vuoden käsikirjoittaja 2013 Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2017
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Salatut elämät (puhekielessä Salkkarit) on Fremantle Finland Oy:n tuottama suomalainen saippuasarja, jota esittää MTV3-kanava. Sarjan ensimmäinen osa nähtiin kanavalla maanantaina 25. tammikuuta 1999. Suurin osa sarjan tapahtumista sijoittuu Helsinkiin kuvitteelliselle Pihlajakadulle (todellisuudessa Huvilakatu) ja sen lähiympäristöön, joka sijaitsee Helsingin Ullanlinnassa.
Alun perin sarjaa suunniteltiin tehtävän 540 jaksoa, joita olisi esitetty alkuvuoteen 2002 asti, mutta sopimusta on jatkettu sen jälkeen useita kertoja. Kesäkuussa 2017 julkistettiin tieto, että Salatut elämät jatkuu vielä ainakin kevään 2023 loppuun asti. Tammikuussa 2023 sarjan kerrottiin jatkuvan vielä useita vuosia, kommentoimatta kuitenkaan tarkemmin sopimuksen päättymisen ajankohtaa. Sarjalla on ollut parhaimmillaan yli miljoona päivittäistä katsojaa, ja se oli edelleen vuonna 2020 yksi MTV3:n katsotuimmista ohjelmista. Maaliskuussa 2021 sarjasta kuvattiin 4 000. jakso ja se esitettiin televisiossa kesäkuussa 2021.
Joulukuussa 2020 lanseerattiin sarjan uusi slogan ”Koukutu tunteisiin”. Samalla MTV kertoi julistavansa sarjan syntymäpäivän 25. tammikuuta kansalliseksi Salatut elämät -päiväksi.
Asetelma

Suurin osa sarjan tapahtumista sijoittuu kuvitteelliselle Pihlajakadulle, joka sarjassa sijaitsee Helsingin Ullanlinnassa. Valtaosa sarjan hahmoista asuu kerrostalossa osoitteessa Pihlajakatu 23 B. Sarjan keskeisiä tapahtumapaikkoja ovat myös asuinalueen läheiset kahvilat, ravintolat, kaupat, yökerhot ja puistot. Salatuille elämille ominaista on kohtauksien välissä esitettävät maisemakuvat Helsingistä sekä jakson lopussa siniseksi (kausilla 2001–2003 keltaiseksi) muuttuva pysäytyskuva (cliffhanger).
Asetelma > Sarjan teemoja

Salatut elämät on kerännyt paljon huomiota käsitellessään avoimesti monia vaikeitakin aiheita, monesti ensimmäisenä suomalaisessa televisiosarjassa, kuten aborttia, alkoholismia, Alzheimerin tautia, anoreksiaa, bulimiaa, epilepsiaa, HIV:tä, homoseksuaalisuutta, huumeita, itsemurhaa, kehitysvammaisuutta, kidnappaamista, kohtukuolemaa, koulukiusaamista, kuolemaa, kuoleman lavastamista, lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä, narsistista persoonallisuushäiriötä, peliriippuvuutta, perheväkivaltaa, pienen lapsen kuolemaa, psykoottisuutta, psykopatiaa, raiskaamista, rasismia, syöpää, teiniraskauksia, transsukupuolisuutta, uusioperheen sisäisiä seksisuhteita, vainoamista, varastamista ja viiltelyä.
Saippuasarjoille ominaiseen tapaan myös Salatuissa elämissä on käsitelty pettämistä ja kolmiodraamoja.
Salatuissa elämissä ei kuitenkaan oteta kantaa politiikan, sotien tai ilmastokriisin kaltaisiin aiheisiin.
Asetelma > Roolihahmot

Salattujen elämien alkaessa oli sarjaan palkattu lähes 20 näyttelijää, joista on nykyisin jäljellä neljä. Heistä ainoastaan Ismo Laitelaa esittävä Esko Kovero on ollut sarjassa poistumatta kertaakaan.. Pete Latun esittämä Kalle Laitela palasi sarjaan kevään 2012 viimeisessä jaksossa, oltuaan sarjasta pois kymmenen vuotta. Sami Uotilan esittämä Aki Nikkinen palasi sarjaan 12 vuoden tauon jälkeen syksyllä 2014. Lisäksi ensimmäisellä kaudella sarjaan tullut hahmo Kari Taalasmaa (es. Tommi Taurula) palasi sarjaan keväällä 2015.
Sarjan lähtötilanne

Sarjan alussa talonmies Seppo Taalasmaan (es. Jarmo Koski) ja hänen vaimonsa Ullan (es. Maija-Liisa Peuhu) pyynnöstä poliisi on tullut tutkimaan, miksi Tyyne Puustinen ei avaa ovea. Hänet löydetään asunnostaan kuolleena ja poliisi ryhtyy selvittämään kuolinsyytä. Pariskunta kertoo myöhemmin tapahtumasta tyttärelleen Elina Taalasmaalle (es. Sanna Luostarinen).
Aki Nikkinen (es. Sami Uotila) ja Markus Ekholm (es. Andrei Sandberg) ovat etsineet pitkään sopivaa liiketilaa kahvilalleen ja löytävät lopulta sopivan. Katja Vainio (es. Anu Koskinen) lupautuu sisustussuunnittelijaksi. Katjan sisko ja kämppäkaveri Jenni (es. Anu Palevaara) on tuonut kotiinsa herrasmies Toni Veijalaisen (es. Kristo Salminen). Jenni saa kirjeen, jossa kerrotaan, että hänet on erotettu koulusta jatkuvien poissaolojen vuoksi. Samalla myös tuet loppuvat, joten Jenni pyytää Tonia heidän alivuokralaisekseen.
Jukka Salin (es. Jouko Keskinen) ja hänen uusi vaimonsa Hanna (es. Tarja Omenainen) palaavat Kanariansaarilta kotiin. Kotona heidät ottavat vastaan juuri armeijasta päässyt Aleksi (es. Tuomas Kytömäki), perheen keskimmäinen lapsi Saku (es. Jasper Pääkkönen) sekä perheen kuopus Silja (es. Jonna Keskinen). Hanna ja Jukka paljastavat lapsille avioituneensa matkan aikana. Saku ja Aleksi ovat iloisia Hannan muutosta heidän luokseen, mutta Silja ei ota uutista hyvin, eikä asiaa auta se, että Silja saa kuulla Aleksin tietäneen avioliittoaikeista.
Salinien naapurissa asuu Ismo Laitela (es. Esko Kovero), joka on leskeksi jäänyt kahden teini-ikäisen lapsen, Miian (es. Venla Saartamo) ja Kallen (es. Pete Lattu), yksinhuoltaja. Ismo työskentelee kauppiaana Ismon valinta -nimisessä kioskimaisessa kaupassa. Juristi Laura Kiviranta (es. Piitu Uski) asustaa yksin vannoutuneena sinkkuna.
Tuotanto > Esivaiheet

MTV3-kanavalla vuosina 1996–1998 esitetyn Ihmeidentekijät-sarjan jälkeen kanava halusi uuden joka arkipäivänä lähetettävän sarjan. Tauno Äijälä, Sarita Koskelin ja Jaakko Visuri MTV:ltä tilasivat vuonna 1998 Pearson Televisioniin (nyk. Fremantle) kuuluvalta Grundy Productionsilta 540 jaksoa, jotka tultaisiin esittämään seuraavan kolmen vuoden aikana. MTV:llä tosin oli sarjan tuotannolle keskeyttämisoptio, mikäli sarja ei saavuttaisi sille asetettuja tavoitteita. Katsojamääräksi asetettiin 700 000 – 1 000 000 päivittäisen katsojan tavoite, joka perustui MTV3-kanavan muiden kotimaisten draamasarjojen katsojalukuihin sekä Ruotsissa tehtyyn samankaltaiseen Skilda världar -sarjaan. Sarjaa varten MTV hankki Helsingin Konalasta 6 000 neliömetrin kokoisen studiotilan, jossa se aluksi tuotti myös omatuotantoisia draamasarjojaan. Lavasteita studiolla on 2 800 neliön verran. Sarjaa tehdään edelleen samassa studiotilassa. Pääosien rooleihin ei haluttu palkata koko kansan tuntemia näyttelijöitä, sillä silloisen tuottajan, Stiina Laakson mukaan, ”valituista näyttelijöistä kasvaa sarjan myötä tähtiä”.
Sarjan konseptin kehitti Salattujen elämien vastaavana tuottajana ja MTV:n draamapäällikkönä vuoteen 2017 työskennellyt Sarita Koskelin. Alkuun sarjan suuret tarinalinjat tehtiin ulkomaisin voimin Lontoossa, josta ne lähetettiin Suomeen suomalaisten käsikirjoittajien tarkistettaviksi. Sarjan edetessä ja suomalaisen käsikirjoitustiimin oppiessa päivittäissarjan tekemisen käsikirjoitustyö siirrettiin kokonaisuudessaan Suomeen kesällä 2000. Sarjan on usein väitetty perustuvan australialaisen Neighbours-saippuasarjan ohjelmaformaattiin, mutta sarjan tuottajan mukaan tämä tieto on virheellinen. Valmiina ostettiin sarjan tuotannon käynnistämiseen liittyvää asiantuntijaosaamista sekä teknistuotannollinen formaatti, joka määritteli muun muassa tarvittavien työntekijöiden määrän ja tilojen suuruuden.
Sarja on yksi MTV3:n kalleimmista hankkeista urheiluohjelmien rinnalla. Vuonna 1999 kerrottiin yhden jakson tuotantokustannuksien olevan noin 200 000 markkaa (n. 46 000 euroa vuoden 2020 arvossa). Ensimmäisen kolmivuotisen tilausjakson hinta oli yhteen laskettuna noin 100 miljoonaa markkaa (n. 23,1 miljoonaa euroa vuoden 2020 arvossa). Myös sarjan alkuperäisten lavasteiden suunnitteluun ja rakentamiseen käytettiin paljon rahaa. Alkuperäislavastaja Pirjo Rossin mukaan hänellä oli käytössään ”miljoonabudjetti” (n. 231 000 euroa vuoden 2020 arvossa). Pysyvään käyttöön tuolloin rakennettiin 12 eri lavastetta.
Sarjan kuvaukset alkoivat maanantaina 16. marraskuuta 1998. MTV julkisti sarjan näyttelijät ja tekijät sekä varsinaisen esitysajan vuodenvaihteessa 1998–1999. Sarjan alkaessa tammikuussa 1999 MTV3 mainosti ohjelmaa lauseella ”Kuinka hyvin tunnet naapurisi? Mitä naapurisi tietää sinusta? Jokaisella on jokin salaisuus. Unelma. Pelko. Rakkaus. Romanssi. Tragedia.”
Tuotanto > Tekeminen

Salattuja elämiä käsikirjoittaa noin 30 kirjoittajaa. Käsikirjoittajat on jaettu storyteamiin, dialogikirjoittajiin sekä editoreihin. Käsikirjoitusosastoa johtaa pääkäsikirjoittaja Teemu Salonen. Kuusihenkinen storyteam kehittelee suuret tarinalinjat puolen vuoden jaksoissa, mutta joidenkin tarinoiden kehittely on saatettu aloittaa jo vuotta aiemmin. Storyteam kehittelee sarjassa näytettävät tarinat ja luo niiden rungot sekä päättävät mitkä kohtaukset missäkin jaksossa näytetään. Seuraavaksi työ siirtyy dialogikäsikirjoittajille, jotka luovat sarjassa käytävän keskustelun sekä toiminnat, joita kohtauksissa tapahtuu. Lopuksi käsikirjoitukset siirtyvät editoreille, jotka viimeistelevät sisällön ennen kuin käsikirjoitus luovutetaan ohjaajalle, näyttelijöille ja muulle työryhmälle. Editorit muun muassa korjaavat mahdollisia asia- ja jatkuvuusvirheitä ja huolehtivat, että käsikirjoitukset ovat tyylillisesti yhteneväisiä.
Sarjan kuvausryhmään kuuluu 15 ihmistä. Sisäkohtaukset kuvataan Helsingin Konalassa vanhaan tehdasrakennukseen rakennetussa studiossa. Vuoden 2014 loppuun asti ulkokohtaukset kuvattiin pääosin Ullanlinnan Huvilakadulla, joka esittää sarjassa Pihlajakatua. Kun alkuvuodesta 2015 sarjan tuotantoyhtiö FremantleMedia päätti vuokrasopimuksen Huvilakadun taloyhtiön kanssa, sarjan ulkokuvaukset siirtyivät pääosin lähemmäksi Konalan studiota, muun muassa Munkkiniemeen. Muutoksen syynä olivat muun muassa Helsingin lisääntyneet liikennemäärät. Tuotanto myös pystyy tekemään kohtaukset paremmin, kun suurin osa ajasta ei mene kuvauspaikalle ajamiseen. Alkuperäisellä kuvauspaikalla on tehty kuitenkin kuvauksia satunnaisesti myös vuoden 2015 jälkeen.
Ulkokuvauksia on tehty myös muualla Helsingissä sekä ympäri Suomea. Maaliskuussa 2005 sarjaa kuvattiin noin viikon ajan Kanariansaarilla, kun sarjan hahmot Ulla, Seppo, Ismo ja Irma olivat siellä matkalla. Syksyllä 2009 kuvausryhmä vieraili Vilnassa. Syksyllä 2012 sarjaa käytiin kuvaamassa Lontoossa ja syksyllä 2019 Kööpenhaminassa.
Vuonna 2023 Salattuja elämiä kuvataan 120 kohtausta neljässä päivässä. Studiokohtausten kuvaamiseen käytetään 25–40 minuuttia ja studion ulkopuolisiin kohtauksiin 40–60 minuuttia. Jaksot kuvataan keskimäärin neljä kuukautta ennen niiden esittämistä. Vuosina 1998–2009 sarjan studiokohtaukset kuvattiin monikameratekniikalla kolmella kameralla 4:3-kuvasuhteessa. Syksyllä 2009 sarjan kuvallista kerrontaa uudistettiin ja sarjaa siirryttiin kuvaamaan 16:9-kuvasuhteessa teräväpiirtona. Ensimmäinen 16:9-muotoinen jakso esitettiin televisiossa 25. tammikuuta 2010. Uudistuksen myötä monikameratuotannosta luovuttiin ja studiokohtaukset siirryttiin kuvaamaan kahdella kameralla (pääkamera + B-kamera). Studion ulkopuoliset kohtaukset on kuvattu alusta alkaen yhdellä kameralla.
Sarjan tuotanto työllistää kokopäiväisesti noin 100 ihmistä. Sarjassa oli vieraillut lähes 6 000 avustajaa vuoteen 2016 mennessä.
Tuotanto > Tekeminen > Koronapandemian vaikutukset

Keväällä 2020 Suomeen levinneen koronaviruspandemian aikaan Salattujen elämien teko jatkui keskeytyksettä. Sarjan yli 70-vuotiaat näyttelijät Maija-Liisa Peuhu (Ulla Taalasmaa) ja Inkeri Mertanen (Dahlia Mustavaara) tosin jouduttiin kirjoittamaan hetkellisesti ulos sarjasta Suomen hallituksen asettaman riskiryhmäsuosituksen mukaisesti. Esimerkiksi Peuhun oli tarkoitus olla mukana yli kymmenessä kohtauksessa, joten hänestä käytettiin jaksoissa vanhaa materiaalia ja Peuhu äänitti vuorosanojaan kotona puhelimellaan.
Kohtauksia kuvattiin kevennetyllä tuotantotiimillä ja muun muassa käsikirjoittajat tekivät työnsä etänä. Myös joitain kohtauksia jouduttiin kirjoittamaan uudestaan. Läheisyyttä vaativissa kohtauksissa esimerkiksi suudelmia korvattiin hymyllä tai hellillä katseilla.
Vaikutusta oli myös kesäkuussa 2020 esitetyn kauden päätösjakson tekoon, kun kokoontumisrajoitukset rajoittivat kuinka monta ihmistä sai olla samaan aikaan tekemässä kohtauksia. Helsingin tuomiokirkon edustalle suunniteltuun helikopterikohtauksen tekoon vaikutti voimaan tullut laskeutumiskielto Presidentinlinnan läheisyydessä ja lopulta kohtaus jouduttiin toteuttamaan trikkikuvana. Vuoden 2021 alussa sarjan tuotannossa ei edelleenkään tehty lähikontaktia vaativia kohtauksia.
Elokuussa 2021 tuotanto tiedotti Maija-Liisa Peuhun ja Inkeri Mertasen palaavan 17 kuukauden tauon jälkeen takaisin sarjan kuvauksiin erillisin turvajärjestelyin. Peuhulle ja Mertaselle järjestettiin erilliset pukeutumistilat ja kohtausten väliin jäävä aika minimoitiin kuvaamalla heidän kohtauksensa peräkkäin. Koronapandemiaa ei kuitenkaan tuotu itse sarjan sisältöön mukaan.