stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vidat
Lajeja ja risteymiä

ahvenvita (Potamogeton perfoliatus)
hapsivita (Potamogeton pectinatus, syn. Stuckenia pectinata)
heinävita (Potamogeton gramineus)
hentovita (Potamogeton pusillus)
huiskavita (Potamogeton × fennicus, syn. Stuckenia × fennica), merividan ja tuppividan risteymä
jokivita (Potamogeton × exilis), purovidan ja uistinvidan risteymä
jouhivita (Potamogeton rutilus)
kiiluvita (Potamogeton × nitens), heinävidan ja ahvenvidan risteymä
kyhmyvita (Potamogeton trichoides)
lankavita (Potamogeton × suecicus, syn. Stuckenia × suecica), merividan ja hapsividan risteymä
litteävita (Potamogeton compressus)
lähdevita (Potamogeton coloratus)
merivita (Potamogeton filiformis, syn. Stuckenia filiformis)
nauhavita (Potamogeton × sparganiifolius), heinävidan ja uistinvidan risteymä
otavita eli otalehtivita (Potamogeton friesii)
pikkuvita (Potamogeton berchtoldii)
pitkälehtivita (Potamogeton praelongus)
pohjanlahdenvita (Potamogeton × bottnicus, syn. Stuckenia × bottnica), hapsividan ja tuppividan risteymä
poimuvita (Potamogeton crispus)
purovita (Potamogeton alpinus)
soikkovita (Potamogeton nodosus)
suippuvita (Potamogeton acutifolius)
tatarvita (Potamogeton polygonifolius)
tuppivita (Potamogeton vaginatus, syn. Stuckenia vaginata)
tylppövita eli tylppälehtivita (Potamogeton obtusifolius)
uistinvita (Potamogeton natans)
vaskivita (Potamogeton × angustifolius, syn. Potamogeton × zizii), heinävidan ja välkevidan risteymä
välkevita (Potamogeton lucens)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Lapavidat (Potamogeton)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vidat (Potamogeton)
ITIS: Potamogeton (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Potamogeton (englanniksi)
Flora of China: Potamogeton (englanniksi)
Vatsakipu

Vatsakipu paikantuu usein mahalaukun alla sijaitsevaan suolistoon.
Kohtulihaksen kouristelu ja hapenpuute aiheuttavat naisille usein alavatsakipua. (Kohtu keskellä ylhäällä.)
Vatsakipu (engl. abdominal pain) on vatsan seudulla ilmenevää kipua. Vatsakipu voi esiintyä ylä- tai alavatsalla.
Vatsakipu voi olla tilapäistä tai pidempiaikaista.
Vatsakipua voi tuntua pienellä alueella tai kauttaaltaan koko vatsalla. Vatsakipu menee monesti itsestään ohi suolen tyhjentyessä tai kuukautisten loppuessa. Joskus kuitenkin on syytä huomioida vakavammat syyt, jotka vatsakipua voivat aiheuttaa.  Jos esimerkiksi vatsakivun yhteydessä nousee kuume, on mahdollista että esimerkiksi jokin vatsan alueen sisäelin on tulehtunut.
Esiintyvyys

Vuonna 2022 julkaistun tutkimuksen mukaan vatsakipua on esiintynyt viimeisen kolmen kuukauden aikana 52 prosentilla maailman aikuisväestöstä.
Vatsakipuja esiintyy vuonna 2019 julkaistun kansainvälisen tutkimuksen mukaan vähiten aamuisin ja eniten illalla klo 21:n jälkeen.
Vatsakivun syitä

Vatsavivun syyt voivat olla vaikeita selvittää, koska monet sairaudet voivat aiheuttaa oireita. Aina syytä ei löydetä.
Kuukautista johtuvan alavatsakivun (primääri dysmenorrea) arvellaan johtuvan yleensä liiallisen prostaglandiinintuotannon aiheuttamasta kohtulihaksen kouristelusta ja hapenpuutteesta. Dysmenorrea kestää tyypillisesti 8-72 tuntia. Dysmenorreasta kärsii arviolta 45-95 prosenttia hedelmällisessä iässä olevista naisista.
Ruoansulatukseen liittyvä vatsakipu: Vatsakipu esiintyy yleensä aterioinnin jälkeen yhdellätoista prosentilla vatsakivusta kärsivistä. Vatsakipu liittyy ruoansulatukseen etenkin naisilla ja nuorilla..
Ärtyvän suolen oireyhtymä voi aiheuttaa vatsakipua, turvotuksen tunnetta ja ulostamishäiriöitä. Oireyhtymään liittyvä kipu johtuu ilmavaivoista eli paksusuolen bakteerien tuottamien kaasujen aiheuttamasta suolen seinämään kohdistuvasta paineesta. Bakteerien kuiduista tuottamia kaasuja ovat vety, hiilidioksidi ja metaani.
Dyspepsia eli ylävatsan ruoansulatusvaivat ilmenevät aterian jälkeisenä täyteläisyyden tunteena, ylävatsan turpoamisena, röyhtäilynä, kipuna tai joskus pahoinvointina. Ruoansulatuksen yhteydessä syntyy usein ilmavaivoja aiheuttavia kaasuja. Tällaisia ovat bakteerien kuiduista paksusuolessa muodostama vety, hiilidioksidi ja metaani, joiden suolen seinämään kohdistama paine saattaa oireilla kipuna.
Närästys. Närästyksen aiheuttaa yleensä refluksitauti eli mahalaukun happaman sisällön pääsy värään suuntaan eli ruokatorveen.
Laktoosi-intoleranssi voi aiheuttaa vatsakipuja, ilmavaivoja ja turvotusta, kun paksusuolen bakteerit muodostavat suolistokaasuja käyttäessään laktoosia ravinnoksi.
Mahahaava. Tyypillisin oire on eriasteinen kipu. Joskus oireisiin kuuluu närästystä ja pahoinvointia.
Gynekologiset sairaudet. Alavatsalle paikallistuvia vatsavaivoja voi esiintyä synnytinelinten sairauksien kuten endometrioosin yhteydessä.
Mahasyöpä
Hepatiitti
Vatsakalvontulehdus, joka aiheuttaa kovat vatsanpeitteet kauttaaltaan ja kovaa kipua koko vatsan alueella.
Umpilisäketulehdus tai umpilisäkkeen puhkeaminen, jotka aiheuttavat kovaa oikealla alavatsalla tuntuvaa kipua. Vatsa on kipukohdasta hyvin paineluarka.
Haimatulehdus, joka useimmiten alkaa pitkän alkoholinkäytön seuraksena, mutta monesti myös sappivaivojen seurauksena. Haimatulehdus tuntuu vatsakipuna ylävatsalla.
Suolitukos, joka aiheuttaa ruuansulatuskanavan toiminnan pysähtymisen ja kovaa vatsakipua. Ulosteita ei tule ja oksentelua saattaa syömisen jälkeen ilmentyä.
Virtsakivet
Sappikivet
Sappirakon tulehdus
Divertikuliitti
Tietoa muualta

Vatsakipu, Terveyskirjasto.fi
Veszprém

| Veszprém |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Veszprém
 Koordinaatit: 47°05′34″N, 17°54′49″E 
Valtio:   Unkari
Alue:  Közép-Dunántúl
Lääni:  Veszprém
Seutukunta:  Veszprém
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  126.90 km²
Väkiluku (2009):  63 405
 – Väestötiheys:  499.65 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.veszprem.hu/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veszprém [ˈvɛspreːm] on kaupunki Unkarissa, Veszprémin läänissä. Veszprém on läänin pääkaupunki ja sijaitsee noin 15 kilometriä pohjoiseen Balatonjärvestä. Budapestiin on matkaa 110 kilometriä. Veszprémin pinta-ala on 126,90 neliökilometriä ja väkiluku 63 405 (vuonna 2009).
Veszprém on Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2023.
Ystävyyskaupungit

Bottrop, Saksa
Gladsaxe, Tanska
Nitra, Slovakia
Ottignies-Louvain-la-Neuve, Belgia
Passau, Saksa
Rovaniemi, Suomi
Sfântu Gheorghe, Romania
Tarnów, Puola
Tartto, Viro
Tirat Carmel, Israel
Lähde:
Kuvia

Pyhän Mikaelin kirkko.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (unkariksi)
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu
Zdravko Mamić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. heinäkuuta 1959
Syntymäpaikka: Bjelovar, Bjelovar-Bilogora, Kroatian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia (nyk. Kroatia)
Seura
Seura: Dinamo Zagreb
Tehtävä: neuvonantaja
Zdravko Mamić (s. 16. heinäkuuta 1959 Bjelovar, Kroatian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapallovaikuttaja ja manageri. Vuosina 2003–2016 Mamić toimi Dinamo Zagrebin puheenjohtajana. Erottuaan tehtävästä vuonna 2016 hänestä tuli seuran neuvonantaja.
Tausta

Mamić syntyi hertsegovinankroatialaiseen perheeseen vuonna 1959. Mamićin molemmat vanhemmat olivat syntyneet ja kasvaneet Tomislavgradin kunnassa: isä Zidinen ja äiti Bukova Goran kylässä, ja he muuttivat Hertsegovinasta Kroatiaan vuonna 1956 etsimään töitä. Zdravko Mamićilla on kaksi veljeä, häntä vanhempi Stojko (s. 1957) ja nuorempi Zoran (s. 1971).
Uran alku

Mamić muutti 1970-luvulla veljiensä kanssa Bjelovarista Zagrebin esikaupunkialueelle Sesveteen. Heidän isänsä työskenteli tähän aikaan Länsi-Saksassa vierastyöläisenä. Mamićin ensimmäinen suora yhteys Dinamoon syntyi seuran ultrakannattajaryhmän Bad Blue Boysin kautta. Ehkä tärkein vuosi Mamićin elämässä on vuosi 1980, jolloin Miroslav Blažević siirtyi Dinamon valmentajaksi, minkä jälkeen Mamić ystävystyi tämän kanssa ja nousi Dinamon johtoportaaseen.
Kohut

Mamić on tullut tunnetuksi vihamielisestä käyttäytymisestään toimittajia kohtaan. Hän on useaan otteeseen uhkaillut toimittajia väkivallalla ja laukonut mauttomia kommentteja toimittajista ja heidän ammatistaan. Joulukuussa 2011 pieni ryhmä Bad Blue Boysin jäseniä tuli lehdistötilaisuuteen ja syytti Mamićia "välinpitämättömästä suhtautumisesta Dinamon asioihin".  Hänen vuonna 2003 alkaneella kaudellaan Dinamo Zagrebissa on ollut yli 15 päävalmentajaa. Mamić pidätettiin maaliskuussa 2013, jolloin hän oli edelleen Dinamon puheenjohtaja, radio-ohjelman jälkeen, jossa hän hyökkäsi sanallisesti Kroatian urheilu-, tiede- ja opetusministeriä Željko Jovanovićia vastaan.
Kroatian sodan aikana Zdravko Mamić osallistui Česma-nimisen puuteollisuusyrityksen yksityistämiseen Bjelovarissa. Sodan päätyttyä paljastui vuonna 2000, että yhtiön epäilyttävä toiminta oli aiheuttanut 14 miljoonan kunan (n. 1,9 milj. euron) edestä vahinkoa Kroatian valtiolle, kun työntekijöiden määrä oli puolittunut.
Zdravko Mamić sekä viisi muuta pidätettiin 18. marraskuuta 2015 pelaajasiirtojen väärinkäytöksestä. Häntä epäillään veronkierrosta ja lahjonnasta.
Aiheesta muualla

Zdravko Mamic on pidätetty 15. maaliskuuta 2013 balkaninside.com (englanniksi)
Vilddas

Vilddas on saamenkielistä musiikkia esittävä yhtye. Sen perustivat Tampereella vuonna 1997 Annukka Hirvasvuopio, Mikko Vanhasalo ja Marko Jouste. Vilddasin ensimmäinen konsertti oli 26. marraskuuta 1997 Tampereella kulttuuritalo Telakassa.
Jäsenet

Annukka Hirvasvuopio, laulu
Marko Jouste, kitara
Mikko Vanhasalo, klarinetti, saksofoni, huilu
Ari Isotalo
Karo Sampela, rummut
Risto Blomster, basso, lyömäsoittimet
Aiheesta muualla

Vilddasin nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vilddas-yhtyeen tuotanto MusicBrainz-tietokannassa
Williams FW25

| Williams FW25 |
| --- | --- |
 Williams FW25.
Talli:   Williams
Suunnittelija(t):   Patrick Head  Gavin Fisher  Antonia Terzi
Kuljettajat:  3.  Juan Pablo Montoya 4.  Ralf Schumacher 4.  Marc Gené
Testikuljettajat:   Marc Gené
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Polttoaine:  Petrobras
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  BMW 2998cc V10 vapaasti hengittävä
Voimansiirto:  Williams 7-vaihteinen puoliautomaattinen vaihteisto
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2003
Kilpailuja:  16
Voittoja:  4
Paalupaikkoja:  4
Nopeimpia kierroksia:  4
Palkintosijoja:  12
MM-pisteitä:  144
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Williams FW25 oli Patrick Headin, Gavin Fisherin ja Antonia Terzin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella 2003. Autoa ajoivat Juan Pablo Montoya, Ralf Schumacher sekä Marc Gené, joka tuurasi loukkaantunutta Schumacheria Italian GP:ssä. Autossa oli Michelinin renkaat sekä BWM:n moottori, ja se käytti Petrobrasin valmistamia poltto- ja voiteluöljyjä.
Auto oli erittäin kilpailukykyinen, varsinkin kauden kahdella viimeisellä kolmanneksella Michelinin valmistettua uudenlaiset renkaat. Autolla saavutettiin neljä voittoa, paalupaikkaa sekä nopeinta kierrosta, 12 palkintokorokesijoitusta ja 144 MM-pistettä, mikä oikeutti MM-sarjassa toiseen sijaan.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Williams | BMW | M |  | AUS | MAL | BRA | SMR | ESP | AUT | MON | CAN | EUR | FRA | GBR | GER | HUN | ITA | USA | JPN | 144 | 2. |
| 2003 | Williams | BMW | M |  Juan Pablo Montoya | 2 | 12 | Kesk. | 7 | 4 | Kesk. | 1 | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 3 | 2 | 6 | Kesk. | 144 | 2. |
| 2003 | Williams | BMW | M |  Ralf Schumacher | 8 | 4 | 7 | 4 | 5 | 6 | 4 | 2 | 1 | 1 | 9 | Kesk. | 4 | PO | Kesk. | 12 | 144 | 2. |
| 2003 | Williams | BMW | M |  Marc Gené |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |  |  | 144 | 2. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Williams FW25 Wikimedia Commonsissa
Williams Racing
Perustajat:
 Frank Williams ·   Patrick Head


Tallipäällikkö:
 James Vowles


Kilpakuljettajat:
2.  Logan Sargeant ·  23.  Alexander Albon


Testikuljettajat:
 Franco Colapinto ·   Jamie Chadwick


Formula 1 -autot:

FW06 · 
FW07 · 
FW07B · 
FW07C · 
FW08 · 
FW08C · 
FW09 · 
FW09B · 
FW10 · 
FW11 · 
FW11B · 
FW12 · 
FW12C · 
FW13 · 
FW13B · 
FW14 · 
FW14B · 
FW15C · 
FW16 · 
FW16B · 
FW17 · 
FW17B · 
FW18 · 
FW19 · 
FW20 · 
FW21 · 
FW22 · 
FW23 · 
FW24 · 
FW25 · 
FW26 · 
FW27 · 
FW28 · 
FW29 · 
FW30 · 
FW31 · 
FW32 · 
FW33 · 
FW34 · 
FW35 · 
FW36 · 
FW37 · 
FW38 · 
FW40 · 
FW41 · 
FW42 · 
FW43 · 
FW43B · 
FW44 · 
FW45 · 
FW46


Frank Williams Racing Cars:

FW · 
FW04 · 
FW05


Muut autot:

BMW V12 LM
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2003
Ferrari F2002B
F2003-GA
Williams FW25
McLaren MP4-17D
Renault R23/R23B
Sauber C22
Jordan EJ13
Jaguar R4
BAR 005
Minardi PS03
Toyota TF103
Vaajakosken tehtaat

Vaajakosken tehtaiden naulatehdas, nykyinen Vaajakosken teollisuustalo talvella 2012.
Vaajakosken tehtaat oli SOK:n omistama tuotantolaitosryhmä Jyväskylän maalaiskunnassa Vaajakoskella. Tehtaiden alueella oli tehtaita, asuntoja ja vesivoimalaitos. Enimmillään SOK työllisti tehtaissaan Vaajakoskella vakituisesti noin 2 000 henkeä. Tehdasrakennukset ovat yhä käytössä, ja niissä toimii muun muassa erilaisia pienyrityksiä.
Teollisuuden alku

Tehtaiden alkuna oli Carl Christian Bröijerin ja Bengt Steniuksen vuonna 1819 Vaajavirran rannalle perustama Haapakosken saha. Vuonna 1871 sahan osti Christian Salvesenin Finland Woods, jonka omistajiksi tulivat James Salvesen ja hänen veljensä Thomas Salvesen omistamansa T. & J. Salvesenin kautta. Salvesen myi sahat tontteineen ja koskiosuuksineen SOK:lle 1916.
SOK osti lisää maata ja alkoi nopeasti laajentaa teollisuustoimintaa monipuolisesti eri aloille. Pääpaino oli puunjalostus- ja elintarviketeollisuudessa, jonkin verran yhtiö harjoitti myös metalliteollisuutta.
SOK:n toiminnan loppu

Nimitys Vaajakosken tehtaat poistettiin käytöstä vuoden 1979 alussa. Seuraavalla vuosikymmenellä SOK luopui teollisuudestaan. Joidenkin tehtaiden toiminta jatkui uusien omistajien hoidossa. Useimmat tehdasrakennukset ovat erilaisten pienyritysten käytössä. Eräs tehtaiden tiloissa pitkään toiminut yritys on kengän välipohjia valmistava Hikinoro Oy, joka muutti Jämsänkoskelta Vaajakoskelle 1997. SOK:n toiminta loppui Vaajakoskella lopullisesti vuonna 1990 sen luopuessa kirjapainostaan.
Entisessä tehtaiden keskuskonttorissa ovat olleet remontin ajan väistötiloissa Vaajakummun koulu ja Vaajakosken päiväkoti sekä rakentamisen ajan Janakan koulu ja sisäilmaongelmien takia Kanavuoren koulu.
Tehtaat > Makeistehtaat

Ensimmäinen makeistehdas perustettiin 1920 marjanjalostuslaitos Marjalan yläkertaan. Vuonna 1929 se muutti margariinitehtaan kiinteistöön rakennettuun jatko-osaan. Vuonna 1938 kiinteistöä laajennettiin edelleen ja makeistehtaan tilat kaksinkertaistuivat. Tiloja laajennettiin jälleen 1960. Vuodesta 1961 lähtien tehtaan nimi oli Panda Suklaatehdas. Vuonna 1969 vanhan margariini- ja makeistehtaan viereen valmistui uusi tehdasrakennus vain suklaan valmistusta varten.
Tehtaat irtautuivat SOK:sta itsenäiseksi yritykseksi 1988, kun tehtaan johto osti ne SOK:lta itselleen. Tehtaat jatkoivat toimintaansa nimellä Panda Oy. Sittemmin Pandan osti norjalaiseen Orkla-konserniin kuuluva Orkla Foods Finland. Vuoden 2013 lopussa Panda sulautui Chips Ab:hen ja Chips Ab:n nimeksi muutettiin Orkla Confectionery & Snacks Finland Ab.
Kesällä 2011 kaikki yrityksen tuotanto siirtyi uudempaan rakennukseen ja Keskimaa osti vanhan rakennuksen. Vuoden 2012 alussa vanhasta tehdasrakennuksesta purettiin makeistehdasosa, entinen varastosiipi sekä käytöstä poistettu lämpölaitos. Jäljelle jätettiin vain alkuperäinen 1927 valmistunut margariinitehdas, joka on suojelukohde. Siihen on suunnitteilla Keskimaa-museo, marketin sosiaali-, toimisto- ja teknisiä tiloja, varastoja sekä ulkopuolisille yrityksille vuokrattavia toimistotiloja.
Tehtaat > Tulitikkutehdas

Tulitikkutehdas Varassaaressa oli yksi ensimmäisiä SOK:n tehtaita Vaajakoskella. Rakennus valmistui 1917, mutta otettiin sodan vuoksi käyttöön vasta 1919. Tehdas laajennettiin kaksikerroksiseksi 1923. Vuonna 1970 perustettiin SOK:n, OTK:n ja Keskon yhdessä omistama Finn-Match Oy. Tehdas toimi nimellä Finn-Match Oy vuoteen 1995 saakka. Nykyään tehdasrakennuksessa toimii muun muassa kuntosali.
Tehtaat > Margariinitehdas

Margariinitehdas perustettiin 1927. Uudeksi nimeksi rekisteröitiin Besta vuonna 1982. Tehtaassa aloitettiin tietokoneohjattu täysin automaattinen margariinin valmistus 1983 samana vuonna valmistuneessa laajennusosassa. Besta siirtyi SOK:n ja OTK:n yhteisen teollisuusyrityksen Meiran omistukseen 1988. Meira myi toiminnot kilpailijayrityksille, jotka lopettivat tehtaan 1991.
Tehtaat > Sokopan-lastulevytehdas

Sokopan perustettiin vuonna 1958. Se tuhoutui räjähdysmäisessä tulipalossa toukokuussa 1966. Palossa kuoli kaksi työntekijää ja yhdeksän palomiestä sai vakavia palovammoja. Tilalle rakennettu uusi entistä suurempi Sokopan otettiin käyttöön jo 1968. Sokopan-tehdas lakkautettiin 1981.
Tehtaat > Naulatehdas

Vuonna 1939 valmistunut naulatehdas on pinta-alaltaan yksi suurimpia Vaajakosken tehtaista. Se valmisti aluksi sotatarvikkeita kuten piikkilankaa ja suuria tulitikkuja Molotovin cocktaileihin. Sodan jälkeen se alkoi valmistaa nauloja sekä muita metallituotteita. SOK:n Vaajakosken tehtaiden lopettaessa toimintaansa naulatehdas siirtyi vuoden 1984 alussa hallinnollisesti Vaaja Rakennustarviketehtaiden alaisuuteen kunnes lopetti toimintansa pari vuotta myöhemmin. Vuonna 1986 rakennus myytiin Vaajakosken Teollisuustalo Oy:lle. Rakennukseen muutti yli 30 yritystä.
Tehtaat > Puunjalostustehtaat

Vaajakoskella on toiminut kaksi SOK:n omistamaa puunjalostustehdasta. Varassaaren tehdas oli toiminnassa 1920–1977. Sitä on kutsuttu myös kalustotehtaaksi. 1950-luvulla SOK laajensi tehdastoimintaansa Sammallahteen, johon valmistui rakennuspuusepäntehdas 1951.
Rakennuspuusepäntehdas lopetti toimintansa 1972. Tällöin sen tiloihin siirtyi kalustetehtaan toimintoja, ja tehdasta alettiin kutsua nimellä kaluste 2 ja Varassaaren tehdasta kaluste 1. Sammallahden tehtaan nimeksi tuli kalustetehdas 1977, kun Varassaaren tehdas lopetti toimintansa. Vuonna 1984 nimi muuttui Vaaja Kalustetehtaaksi.
Varassaaressa toimii nykyisin huonekaluja valmistava Vaajakosken Kalustetehdas Oy.
Tehtaat > Sahat

Vaajakosken ensimmäiset sahat perustettiin Naissaareen 1800-luvulla. Vuonna 1819 Carl Christian Bröijer ja Bengt Stenius perustivat Vaajavirran rannalle sahan. Finland Wood -osakeyhtiö osti sahan 1871, ja 1886 T. & J. Salvesen perusti paikkakunnalle toisen sahan. Sahojen johdossa toimi patruuna James Salvesen yli 40 vuoden ajan.
Sammallahdessa toimi Keski-Suomen Metsä Oy:n saha vuosina 1922–1931. Keski-Suomen Metsä Oy:n omistajat olivat keskisuomalaisia maanviljelijöitä. Saha meni konkurssiin 1931.
SOK:lla oli Vaajakoskella kaksi sahaa, toinen Varassaaressa ja toinen Sammallahdessa. Ostettuaan Salvesenin sahat SOK purki ne ja alkoi rakentaa uutta sahaa Varassaaren eteläkärkeen. Se valmistui 1917 ja paloi vain muutaman päivän käytön jälkeen. Paikalle rakennettiin uusi saha, joka aloitti toimintansa 1921 ja toimi samalla paikalla vuoteen 1966.
Sammallahden uusi suuri saha valmistui 1956. Sen toiminta muuttui kannattamattomaksi 1970-luvun puolivälissä. Saha siirtyi aluksi SOK:n ja Metsäliiton yhteisomistukseen Metsäkoski-nimiselle osakeyhtiölle 1977 ja kokonaan Metsäliiton omistamaksi 1980. Vuonna 1984 sahalla sattui tulipalo, jonka jälkeen se lakkautettiin.
Tehtaat > Muut tehtaat

Muut Vaajakoskella toimineet SOK:n tehtaat olivat: harjatehdas (1917–1980-luku), virvoitusjuomatehdas, paperituotetehdas eli pussitehdas (1920–1957), kirjekuoritehdas, Marjala-marjanjalostustehdas (1920–1961), mylly (1918–1959), tervatehdas (1918–1919), Superlon-vaahtomuovitehdas (1956–1957) ja Vaaja-talotehdas (1978–1990). Mylly purettiin 1959 Vaajakosken tehtaiden keskuskonttorin tieltä.
Tehtaat > Muuta toimintaa

Vaajakoskella toimi pitkään SOK:n kauppapuutarha. Puutarha toimi sekä tuottajana että tehtaiden piha- ja puistoalueiden huoltajana. Puutarha perustettiin heti SOK:n tultua Vaajakoskelle ja lopetettiin 1980-luvulla. Korjauspaja toimi 1920-luvulta 1980-luvulle. Korjauspajarakennus oli alun perin Salvesenin Haapakosken sahan voimalaitos. Rakennus peruskorjattiin vuosituhannen vaihteessa, ja siinä toimii nykyisin designmyymälä.
SOK-Paino toimi aluksi entisessä talli- ja navettarakennuksessa. Vuonna 1987 SOK-Paino siirtyi osaksi SOK:n projektipalveluosastoa, jonka johto sijaitsi Helsingissä. Vuonna 1990 SOK myi painonsa toiselle yritykselle. SOK:n keskusvarastona toimi rautatien läheisyydessä oleva puinen rakennus, joka tuhoutui tulipalossa syksyllä 2013. Vaajakosken Tehtaiden (T/KR) tiilitehdas toimi Jämsässä 1919–1958.
Vaajakosken tehtailla oli oma ammattikoulu vuosina 1951–1980. Koulussa oli puu- ja metallityöosastot, ja se kesti harjoitteluineen neljä vuotta. Koulu muutettiin kaksivuotiseksi valtion ammattikouluksi 1980.
Energiantuotanto

Ensimmäinen vesivoimala valmistui Naissaaren viereiseen Vaajakoskeen Leppäveden ja Päijänteen väliin 1920. Uudempi vesivoimalaitos valmistui Naissaaren toiselle puolelle Naiskoskeen 1941. Tällöin vanhempi voimala pysäytettiin. Se kunnostettiin 1994 maalaiskunnan esittelytilaksi ja käsityömyymäläksi.
Muuta

Salvesenin tehdas omisti S/S Haapakoski -nimisen laivan, jonka se oli ostanut uutena vuonna 1874. Laivaa käytettiin tärkeiden vieraiden kyyditsemiseen Lahdesta Vaajakoskelle. Kun Salvesen myi tehtaansa SOK:lle 1918, hän jätti hinaaja Haapakosken vielä itselleen vuodeksi, mutta myi sen SOK:lle 1919.
Tehtaita esitteleviä elokuvia valmistui 1961 Vaajakosken arkipäivä ja 1966 Viikon 7 päivää. Tehtaiden arkisto on sijoitettuna Jyväskylän maakunta-arkistoon.
Kuvia

Tulitikkutehdas Varassaaressa
Korjauspaja Naissaaressa
Vaajakosken vanha vesivoimalaitos Vaajavirrassa
Vaajakosken tehtaiden keskuskonttori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaajakosken tehtaat Wikimedia Commonsissa
Vuonna 1925 valmistunut talo Haapatiellä, ensimmäinen SOK:n työntekijöilleen rakennuttama kerrostalo Vaajakoskella.
Vanha vesivoimala ja Vaajakosken teollisuustalo