stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panipak Wongpattanakit

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wongpattanakit Aasian kisoissa 2018 |  Wongpattanakit Aasian kisoissa 2018 |  Wongpattanakit Aasian kisoissa 2018 |  |
Maa:   Thaimaa
Naisten taekwondo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 49 kg |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | 49 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšeljabinsk 2015 | 46 kg |  |
|  Kultaa | Manchester 2019 | 49 kg |  |
|  Hopeaa | Muju 2017 | 49 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Taškent 2014 | 46 kg |  |
|  Kultaa | Pasay 2016 | 49 kg |  |
Panipak Wongpattanakit (thaiksi พาณิภัค วงศ์พัฒนกิจ, s. 8. elokuuta 1997 Surat Thani) on thaimaalainen taekwondoin, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Wongpattanakit on kilpaillut aikuisten sarjoissa vuodesta 2014 lähtien. Ennen siirtymistä aikuisten sarjoihin Wongpattanakit voitti nuorten olympialaisten 2014 44 kg sarjan. Hän myös voitti samana vuonna ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän voitti Aasian-mestaruuden 46 kg sarjassa. Vuonna 2015 Wongpattanakit voitti maailmanmestaruuden 46 kg sarjassa. Seuraavana vuonna hän uusi Aasian-mestaruutensa, mutta 49 kg sarjassa. Hän voitti myös samana vuonna Yhdysvaltojen, Fujairahin ja Innsbruckin avoimen turnauksen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Wongpattanakit kilpaili 49 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella kapverdeläisen Maria Andraden 18–6, mutta hävisi puolivälierissä eteläkorealaiselle Kim So-Huille 6–5. Keräilyerissä hän voitti kanadalaisen Julissa Díezin 4–2 ja pronssiottelussa meksikolaisen Itzel Manjarrez 15–3 saavuttaen olympiapronssia.
Vuoden 2017 Wongpattanakit aloitti voittamalla Las Vegasin avoimen turnauksen ja Belgian avoimen turnauksen 53 kg sarjat. Mujun MM-kilpailuissa 2017 hän eteni aina loppuotteluun, mutta tuolloin serbialainen Vanja Stanković voitti 10–5. MM-kilpailujen jälkeen Wongpattanakit voitti Moskovan, Taipein ja Lontoon Grand Prix -kilpailut. Vuoden 2018 Aasian-mestaruuskilpailuissa hän hävisi puolivälierissä eteläkorealaiselle Bo-Ra Kangille. Hän kuitenkin voitti saman vuoden Taoyuanin ja Manchesterin Grand Prix-kilpailut sekä Wuxin Grand Slamin. Vuoden 2019 Wongpattanakit aloitti voittamalla Belgian avoimen turnauksen 49 kg sarjan. Hän voitti myös uransa toisen maailmanmestaruuden, kun hän voitti MM-kilpailujen 49 kg sarjan. Hän voitti loppuottelussa kiinalaisen Jingyu Wun 21–6. Hän voitti vielä vuoden 2019 Chiban Grand Prix -kilpailun sekä Wuxin Grand Slamin.
Wongpattanakit voitti vuonna 2021 kultaa Tokion olympialaisista, missä hän voitti finaalissa espanjalaisen Adriana Cerezon 11–10. Cerezo johti vielä yhdeksän sekuntia ennen kamppailun loppua, mutta Wongpattanakit sai kahdella viimeisellä iskullansa pisteen ja nousi voittoon. Wongpattanakitista tuli Thaimaan ensimmäinen taekwondin olympiavoittaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panipak Wongpattanakit Wikimedia Commonsissa
Näkymättömät kahleet

| Näkymättömät kahleet> The Caretakers |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvan juliste
Ohjaaja:  Hall Bartlett
Käsikirjoittaja:  Hall Bartlett Henry F. Greenberg Jerry Paris
Perustuu:  Dariel Telferin romaaniin
Tuottaja:  Hall Bartlett
Säveltäjä:  Elmer Bernstein
Kuvaaja:  Lucien Ballard
Leikkaaja:  William B. Murphy
Pääosat:  Joan Crawford Robert Stack
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hall Bartlett Productions
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   21. elokuuta 1963  27. elokuuta 1965
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  3 160 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Näkymättömät kahleet (engl. The Caretakers) on Hall Bartlettin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen psykologinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1963. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Stack, Polly Bergen ja Janis Paige. Näkymättömät kahleet kertoo psykiatrisesta sairaalasta.
Näkymättömät kahleet perustuu Dariel Telferin romaaniin The Caretakers (1959), jonka pohjalta Henry F. Greenberg, ohjaaja Bartlett ja Jerry Paris mukauttivat käsikirjoituksen. Bartlett ja Paris olivat myös tehneet pohjustavan tarinan romaanista käsikirjoitusta varten. Hall Bartlett Productions toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja United Artists jakelijana.
Näkymättömät kahleet sai muun muassa Oscar-ehdokkuuden ja kolme Golden Globe -ehdokkuutta vuonna 1964.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Lucretia Terry   |
|  Robert Stack  | … |  Tohtori Donovan MacLeod   |
|  Polly Bergen  | … |  Lorna Melford   |
|  Constance Ford  | … |  Hoitaja Bracken   |
|  Herbert Marshall  | … |  Tohtori Jubal Harrington   |
|  Janis Paige  | … |  Marion   |
|  Barbara Barrie  | … |  Edna   |
|  Ellen Corby  | … |  Irene   |
|  Diane McBain  | … |  Alison Horne   |
|  Sharon Hugueny  | … |  Connie   |
|  Susan Oliver  | … |  Cathy Clark   |
|  Ana St. Clair  | … |  Ana   |
|  Robert Vaughn  | … |  Jim Melford   |
|  Van Williams  | … |  Tohtori Larry Denning   |
|  Virginia Munshin  | … |  Ruth   |
Tuotanto

Joan Crawford on sanonut, että hän hyväksyi roolin elokuvassa, koska hän piti tarinaa "kiinnostavana". Crawford auttoi elokuvan kuvauksien aikana ikääntyvää ja huonokuntoista veteraaninäyttelijää Herbert Marshallia hänen repliikkien muistamisessa ja muutenkin elokuvaa kuvatessa. Marshall ja Crawford olivat myös ystäviä keskenään. Näkymättömät kahleet jäikin Marshallin toiseksi viimeiseksi elokuvaksi. Näkymättömät kahleet oli Virginia Munshinin ensimmäinen ja viimeinen elokuva. Hän kuoli aivoverenvuotoon vain 30-vuotiaana 8. heinäkuuta vuonna 1962.
Jerry Paris tekee elokuvassa cameoroolin ohikulkijana, johon Lorna (Polly Bergen) törmää kadulla.
Julkaisu ja vastaanotto

Näkymättömät kahleet sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa New Yorkissa 21. elokuuta vuonna 1963. Suomessa elokuva julkaistiin 27. elokuuta vuonna 1965. Isossa-Britanniassa elokuvaa levitettiin nimellä Borderlines.
Vaikka elokuva saikin joitakin negatiivisia arvosteluja, elokuva tuotti yli kolme miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti; Näkymättömät kahleet pääsi Variety-lehden vuoden 1963 menestyneimpien elokuvien listalle sijalle 57. Pelkästään Yhdysvalloissa elokuva tuotti vähän yli kaksi miljoonaa dollaria.
Julkaisu ja vastaanotto > Palkintoehdokkuudet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Kenelle | Voitto / Ehdokkuus |
| 1964 | Oscar-palkinto | Paras kuvaus (mustavalkoelokuva) | Lucien Ballard | Ehdokkuus |
| 1964 | Golden Globe | Paras draamaelokuva | Hall Bartlett | Ehdokkuus |
| 1964 | Golden Globe | Paras ohjaus | Hall Bartlett | Ehdokkuus |
| 1964 | Golden Globe | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Polly Bergen | Ehdokkuus |
| 1964 | Golden Laurel -palkinto | Paras dramaattinen roolisuoritus | Polly Bergen | Ehdokkuus |
DVD-julkaisut

Metro-Goldwyn-Mayer julkaisi Näkymättömät kahleet DVD:lle 15. huhtikuuta 2010 ja 15. tammikuuta 2011. VHS:lle elokuva oli julkaistu 3. joulukuuta vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Näkymättömät kahleet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Näkymättömät kahleet Elonet.
Näkymättömät kahleet AllMoviessa. (englanniksi)
Näkymättömät kahleet Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Näkymättömät kahleet TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Näkymättömät kahleet Joancrawfordbest.comissa (englanniksi)
Panas Myrnyi

| Panas Myrnyi> Панас Мирний |
| --- | --- |
 Panas Myrnyi vuonna 1870.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Panas Rudtšenko
Syntynyt: 13. toukokuuta 1849 Myrhorod, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 28. tammikuuta 1920 (70 vuotta) Pultava
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Panas Myrnyi, oikea nimi Panas Rudtšenko (13. toukokuuta 1849 Myrhorod, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 28. tammikuuta 1920 Pultava), oli ukrainalainen kirjailija.
Myrnyi työskenteli valtion palveluksessa ja nousi 1914 kuvernementin kansleriksi. Taras Ševtšenkon tuotannolla oli merkittävä vaikutus Myrnyin maailmankuvaan, taiteellisiin arvostuksiin ja aatemaailmaan. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu runoja, näytelmiä ja novelleja.
Vuonna 1877 ilmestynyt Myrnyin romaani Lyh’i ljudy (Лихі люди, ”Pahoja ihmisiä”) kertoo älymystön elämästä. Hänen tunnetuin teoksensa on romaani Propaštša syla (”Raunioitunut voima”), ilmestynyt myös nimellä Hiba revut’ voly, iak iasla povni? (”Mylvivätkö härät, kun niiden kaukalot ovat täynnä ruokaa?”, 1880), jonka hän kirjoitti yhdessä veljensä Ivan Rudtšenkon kanssa (kirjailijanimi Ivan Bilyk). Se kertoo ukrainalaisesta kylästä sadan vuoden aikana Nikolai I:n valtakaudellaselvennä ja kuvaa kansan protesteja valheita ja epäoikeudenmukaisuutta vastaan. Myöhemmissäkin teoksissaan hän käyttää yhteiskunnallista näkökulmaa. Hän kirjoitti myös näytelmiä, joista suosituin oli Lymerivna (”Valjassuutarin tytär”, 1883). Hän käänsi ukrainaksi Henry Wadsworth Longfellow'n Laulun Hiawathasta ja William Shakespearen Kuningas Learin. Myrnyi laajensi ukrainan kielen sanastoa ja rikasti ukrainan lauseoppia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panas Myrnyi Wikimedia Commonsissa
Parasta aikaa

Parasta aikaa voi tarkoittaa seuraavia:
Parasta aikaa, suomalainen draamasarja vuosilta 2009–2010
”Parasta aikaa”, kappale Anssi Kelan vuonna 2013 julkaistulta albumilta Anssi Kela
Parasta aikaa, Anssi Kelan livealbumi vuodelta 2016.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Parasta aikaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Panu Tuomikko

Panu Pellervo Tuomikko (s. 7. elokuuta 1977 Ristiina) on suomalainen näyttelijä.
Tuomikko valmistui nuoriso-ohjaajaksi ennen siirtymistään teatteri- ja elokuva-alalle. Hän toimi vuonna 2013 julkaistun koululaisille suunnatun Kaikki kuvaa -elokuvakasvatussivuston juontajana. Tuomikko on opiskellut muun muassa Jamilahden ja Voionmaan kansanopistoissa, sekä suorittanut teatteritieteiden ja elokuvatutkimuksen opintoja Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän oli Ilves-Teatterin jäsen sekä näytteli Metropolia Ammattikorkeakoulun tuotannoissa.
Vuodet 2007–2009 Tuomikko toimi näyttelijänä Petroskoin Kansallisessa teatterissa Venäjällä näytellen suomen, venäjän sekä karjalan kielellä. Hän teki siellä muun muassa Biarmia-musikaalin pääroolin. Viimeksi Tuomikko nähtiin teatterilavalla talvella 2016, jolloin hän esiintyi tuottamassaan ja itse kirjoittamassaan Selfie-monologissa Kansallisteatterin Lavaklubilla. Nykyään Tuomikko on mukana Businessteatteri-ryhmässä, joka palvelee liike-elämän toimijoita ja työyhteisöjä teatterin keinoin.
Tuomikko on näytellyt elokuvissa sekä TV-sarjoissa. Hän on tehnyt noin 20 lyhytelokuvan pääosaa ja ensimmäinen kokoillan elokuvan pääosadebyytti tapahtui vuonna 2019 Arttu Haglundin elokuvassa Poissa. Näyttelemisen lisäksi Tuomikko on muun muassa kirjoittanut ja ohjannut kaksi lyhytelokuvaa, lukee äänikirjoja, pitää elokuvatyöpajoja lapsille sekä opettaa kamerakynän pedagogiikkaa.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
2003: Der Au-pair
| 2004 | Eeva | Alaston mies |
| 2005 | Kesken | Mies |
| 2005 | Laitakaupungin valot | Vanki |
| 2006 | Pimeää vasten | Aki |
| 2008 | Ihmisiä tiellä | Simo Korhonen |
| 2010 | Odotushuone | Jaakko |
| 2010 | Prinsessa | Hoitaja |
| 2011 | Nyt tai ei koskaan, Pentti! | Pentti |
| 2012 | Kartanlukija | Rami |
| 2012 | Closet | Mies baarissa |
| 2012 | In Absurdum | Mies |
| 2012 | Ihmistäi | Tesla |
| 2013 | Isänmaallinen mies | Lääkäri |
| 2013 | Till Death do us Part | Parittaja |
| 2013 | Jäähyväiset Esoille | Yrjö Luukas |
| 2015 | And White Was the Night | Franzen |
| 2017 | 95 | Johanneksen kaveri |
| 2019 | Poissa | Matti |
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Paristo | "Homo" |
| 2004 | Skene | Mies jatkoilla |
| 2007 | Joku kaltaiseni | Bodydouble Petteri Summanen |
| 2008 | Harvoin tarjolla | Rakennusmies |
| 2017 | Presidentti | SUPO:n päällikkö |
| 2018 | Keisari Aarnio | Syyttäjä Kähönen |
| 2018 | Ratamo | Volkov |
Aiheesta muualla

Panu Tuomikko Internet Movie Databasessa (IMDb.com) englanniksi
Panu Tuomikko Kaikki kuvaa -sivustolla
Panu Tuomikko Businessteatterissa
Paratiisikolibri

| Paratiisikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Loddigesia
Laji::  mirabilis
Kaksiosainen nimi
 Loddigesia mirabilis  (Bourcier, 1847) 
Katso myös
   Paratiisikolibri Wikispeciesissä   Paratiisikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paratiisikolibri (Loddigesia mirabilis) on Perun kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Se elää maan pohjoisosan Utcubambajoen itäpuolella Amazonasissa. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Chachapoyasista vuonna 1847.
Paraskeví Tsiamíta

| Mitalit> Maa:   Kreikka.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Kreikka> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | kolmiloikka |  |
Paraskeví Tsiamíta (kreik. Παρασκευή Τσιαμίτα, s. 10. maaliskuuta 1972) on entinen kreikkalainen yleisurheilija, joka erikoistui pituushyppyyn ja kolmiloikkaan. Hän voitti kultaa kolmiloikassa vuoden 1999 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Sevillassa ennätystuloksellaan 15,07 m. Tsiamítan henkilökohtainen ennätys pituushypyssä on 6,93  m, jonka hän teki elokuussa 1999 Patrassa. Hän lopetti uransa vuonna 2004 jatkuvien loukkaantumisten takia.
Käännös suomeksi
Paul Ch'eng Shih-kuang

Coat of arms of Paul Cheng Shi Guang
Paul Ch'eng Shih-kuang (kiin. 成世光; 15. syyskuuta 1915 – 23. elokuuta 2012) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Taipein arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ucculan titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Tien Ken-hsin, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Thomas Niu Hui-ching.
Ch'eng Shih-kuang sai 7. kesäkuuta 1966 nimityksen Tainanin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 1990. Samanaikaisesti hän toimi Kiayin apostolisena hallitsijana, joksi hänet nimitettiin 30. elokuuta 1969 ja jonka tehtävistä hän erosi 16. heinäkuuta 1970.
Ch'eng Shih-kuang osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Parkumäki (Haukipudas)

Parkumäen koulu.
Parkumäki on 446 asukkaan kylä Martinniemen kaupunginosassa Oulussa. Kylä sijaitsee seututien 847 eli niin kutsutun Vanhan nelostien varrella, noin kuusi kilometriä Haukiputaan kirkonkylältä pohjoiseen, lähellä Iin kunnanrajaa. Läheiset kylät ovat Häyrysenniemi ja Halosenniemi. Parkumäen kylään kuuluvat myös läheiset Ojalanperän ja Ukkolanperän kulmakunnat.
Kylä sijaitsee Perämeren sivulahden, Halosenlahden, itäpäässä paikassa jossa Vareputaanojan, Vaaraojan ja Pahaojan muodostama lyhyt joki laskee Perämereen.
Paul Cambon

Pierre Paul Cambon (20. tammikuuta 1843 Pariisi – 29. toukokuuta 1924 Pariisi) oli ranskalainen diplomaatti, joka toimi vuosina 1898–1920 Ranskan suurlähettiläänä Isossa-Britanniassa. Hänellä oli keskeinen rooli Ranskan ja Ison-Britannian välillä vuonna 1904 solmitun entente cordiale -sopimuksen synnyssä.
Cambon valmistui asianajajaksi vuonna 1870 ja nuorena tasavaltalaisena hänestä tuli saman vuoden marraskuussa Pariisin pormestariksi nimitetyn Jules Ferryn sihteeri. Hänestä tuli huhtikuussa 1871 Bouches-du-Rhônen departementin prefektuurin pääsihteeri ja seuraavana vuonna Auben departementin prefekti. Seuraavan kymmenen vuoden aikana Cambon toimi prefektinä eri departementeissa, kunnes Ferry järjesti hänet helmikuussa 1882 Ranskan residentiksi Tunisiaan. Cambon auttoi muuttamaan Tunisian Ranskan protektoraatiksi. Hän ei kuitenkaan tullut toimeen Ranskan miehitysjoukkoja Tunisiassa komentaneen kenraali Georges Boulangerin kanssa, ja tultuaan vuonna 1886 Ranskan sotaministeriksi Boulanger erotti hänet. Cambon siirtyi vielä samana vuonna Ranskan suurlähettilääksi Madridiin ja 1891 Konstantinopoliin. Hän epäonnistui yrityksessään saada neuvottelemalla Iso-Britannia vetämään joukkonsa pois Egyptistä.
Cambon nimitettiin suurlähettilääksi Lontooseen elokuussa 1898, keskellä Ranskan ja Ison-Britannian suhteita hiertänyttä Fashodan kriisiä. Seuraavina vuosina hän pyrki lämmittelemään maiden välejä. Ranskan ja Ison-Britannian kiistat sovittanut entente cordiale -sopimus, joka allekirjoitettiin 8. huhtikuuta 1904, oli hänen uransa merkittävin saavutus. Sopimus toi Ranskalle brittien tuen ja siten vahvisti huomattavasti Ranskan asemaa ensimmäisessä ja toisessa Marokon kriisissä vuosina 1905–1906 ja 1911, joissa Saksa yritti haastaa Ranskan aseman Marokossa. Sopimus myös raivasi tietä Ranskan ja Ison-Britannian liitolle ensimmäisessä maailmansodassa. Sotaa edeltäneinä vuosina Cambon kehitti hyvän yhteistyösuhteen varsinkin Ison-Britannian ulkoministeri Edward Greyn kanssa, ja maiden ulkopolitiikka läheni huomattavasti toisiaan. Heinäkuun kriisin aikana 1914 Cambon pyrki varmistamaan Ison-Britannian tuen Ranskalle sodan puhjetessa. Myös maailmansodan aikana hänellä oli keskeinen rooli brittien ja ranskalaisten yhteistyössä.
Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1920 Cambon osallistui komiteaan, joka valmisteli Turkin kanssa tehtävää rauhansopimusta. Hän erosi suurlähettilään tehtävistään joulukuussa samana vuonna ja toimi sen jälkeen Académie des sciences morales et politiques -akatemian jäsenenä.
Paul Cambonin veli oli diplomaatti Jules Cambon.
Panionios FC

Panionios FC (kreik. Πανιώνιος Γυμναστικός Σύλλογος Σμύρνης, Paniónios Gymnastikós Sýllogos Smýrnis) on kreikkalainen jalkapallojoukkue Nea Smyrnistä. Panionios pelaa kaudella 2021-2022 kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Gamma Ethnikissa. Panionios on perustettu 1890.
Saksalaisen Ewald Lienenin tultua seuran peräsimeen kesällä 2006 Panionios on noussut kärjen tuntumaan Kreikan liigassa. Seurajohdon ja saksalaisvalmentajan sukset menivät kuitenkin 2008 ristiin ja lopulta Lienen erosi marraskuussa 2008 tehtävistään.  Hänen seuraajakseen nimetty Takis Lemonis jätti tehtävänsä jo pian joulukuun alussa.
Saavutukset

Kreikan cup (2): 1979, 1988
Balkan cup: 1971
Entisiä päävalmentajia

Bo Johansson (1988–1989)
Emerich Jenei (1995–1996)
Martti Kuusela (2000–2002)
Ewald Lienen (2006–2008)
Takis Lemonis (2008, 2010–2011)
Emilio Ferrera (2009–2010)
Georgios Paraschos (2010)
Mikael Stahre (2010)
Apostolos Mantzios (2010)
José Anigo (2018)
Ookkonä huudeilt?!

| Ookkonä huudeilt?! Lavis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. joulukuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Kfied
 Tyylilaji: rap, elektro
 Kesto: 70.33
 Levy-yhtiö: Skill Street Entertainment
Laviksen muut julkaisut
| Massimo Xperiment 2009 | Ookkonä huudeilt?! 2009 | Instruja huudeilt?! 2009 |
Ookkonä huudeilt?! on rap-artisti Laviksen joulukuussa 2009 julkaistu studioalbumi. Sen julkaisi Skill Street Entertainment ja sen on tuottanut Kfied. Albumista on myös julkaistu instrumentaaliversio nimellä Instruja huudeilt?!. Levy sisältää bonusraitoina Kfiedin remixit Laviksen aiemmista raidoista "Jos sä pidät sitä enkelin" albumilta Lyrikaalinen Bagebooli ja "Chubby Chaserz Anthem" levyltä Gorgonzola Flow. Levystä oli myös saatavilla digiversio Laviksen Bandcamp-sivulla, joka sisälsi ylimääräisen bonusraidan "Mulkkua huuleen", joka julkaistiin aiemmin "maistiaisena" levystä YouTube-videopalvelussa. Kappaleella on sama tausta levyn avausraidan kanssa, mutta eri sanoituksilla.
Kappaleet

Ookkonä huudeilt – 4.18
Uudet tuulet – 3.04
Masse Majava – 4.08
Moneyback Dance – 5.19
Hämeentie State of Mind – 3.57 (mukana Pyhimys)
Huubelissa – 3.43
The Ill Life of a Forgotten Perhetuttu – 4.32  (Bandcampissa ja Spotifyssä nimellä "Perhetuttu")
Junnujoukkueen valmentaja – 4.08 (mukana Eino Antiwäkki)
Herkät naiset – 3.38 (mukana O.D.C. + lisälaulu Katy Ghurl)
Rap Beat Xplosion – 3.38
Dokataan nää ämmät – 5.02
Paskabloggaaja – 4.42
Susan Bööle – 3.40 (mukana Eino Antiwäkki & Jumal Velho)
Stunna Enso – 3.58
Älä kerro totuutta – 4.15 (mukana Ozo)
Jos sä pidät sitä enkelin – 4.25 (Kfied remix '06)
Chubby Chaserz Anthem – 4.06 (Kfied remix '08)
Mulkkua huuleen – 3.55
Paide (kunta)

| Paiden kunta (Paide vald) |
| --- | --- |
 Matsimäen Pühajärv
 lippu:  vaakuna
 Paiden kunta
 Koordinaatit: 58°53′00″N, 25°34′00″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Järvamaa
Paiden kaupungin osaksi:  2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  300,58 km²
Väkiluku (2016):  1 627
 – Väestötiheys:  5,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 paidevv.kovtp.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paiden kunta (vir. Paide vald) oli kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Paiden kunta, Paiden kaupunki ja Roosna-Allikun kunta yhdistettiin uudeksi Paiden kaupungiksi.
Kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa ja ympäröi Paiden kaupunkia. Paiden kunnassa oli arviolta 1 627 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 300,58 neliökilometriä.
Paideen kuului 28 kylää: Anna, Eivere, Kirila, Korba, Kriilevälja, Mustla, Mustla-Nõmme, Mäeküla, Mäo, Mündi, Nurme, Nurmsi, Ojaküla, Otiku, Pikaküla, Prääma, Puiatu, Purdi, Sargvere, Seinapalu, Sillaotsa, Suurpalu, Sõmeru, Tarbja, Valgma, Veskiaru, Viraksaare ja Võõbu.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Paiden kunnassa oli 1 507 asukasta, joista 1 440 (95,6 %) oli virolaisia, 27 (1,8 %) venäläisiä ja 39 (2,6 %) muita kansallisuuksia.
Kuvia

Annan kirkko
Sargveren kartano
Purdin kartanon tuulimyllyn rauniot
Selin suo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paiden kunta Wikimedia Commonsissa
Pavel Churavý

Pavel Churavý
Pavel Churavý
Pavel Churavý (s. 22. huhtikuuta 1977 Liberec) on tšekkiläinen yhdistetyn hiihtäjä. Hänen ensimmäinen kautensa maailmancupissa oli kausi 1999–2000, jolloin hän oli kokonaiskilpailun 44:s. Churavý on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi kaudella 2009–2010 ja kymmenenneksi kaudella 2008–2009. Hän on ollut urallaan neljä kertaa palkintopallilla: toinen Liberecissä 2002 ja Schonachissa 2010 sekä kolmas Val di Fiemmessä ja Klingenthalissa 2009.
Arvokilpailuihin Churavý on osallistunut vuodesta 1999 alkaen. Hänen parhaat henkilökohtaiset sijoituksensa MM-kilpailuissa ovat suurmäen Gundersen-kilpailun kahdeksas ja yhteislähtökilpailun 12. sija Liberecissä 2009, normaalimäen Gundersen-kilpailun 12. sija Val di Fiemmessä 2013, sprintin 14. sija Val di Fiemmessä 2003 sekä normaalikilpailun 16. sija Oberstdorfissa 2005. Joukkuekilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut kuudenneksi Liberecissä 2009. Olympialaisissa Churavý oli Salt Lake Cityssä 2002 sprintissä 15:s, normaalikilpailussa 16:s ja joukkuekilpailussa yhdeksäs, Torinossa 2006 normaalikilpailussa 21:s, sprintissä 31:s ja joukkuekilpailussa kahdeksas sekä Vancouverissa 2010 suurmäen Gundersen-kilpailussa viides, normaalimäen vastaavassa kilpailussa 12:s ja joukkuekilpailussa kahdeksas.
Pavel Dedunov

| Pavel Dedunov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1990 Bolšoi Kamen, Venäjän SFNT
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  SKA Pietari
Sarja:  KHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Amur Habarovsk (KHL) Titan Klin (VHL) Severstal Tšerepovets (KHL) Ižstal Iževsk (VHL) Sokol Krasnojarsk (VHL) Avangard Omsk (KHL)
Pavel Dedunov (s. 8. huhtikuuta 1990 Bolšoi Kamen, Venäjän SFNT) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura SKA Pietaria.