stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Helsingin yliopiston rehtoreista
Keisarillinen Turun Akatemia 1809–1828

1809–1810 Gustaf Gadolin , myös 1804–1805
1810–1811 Gabriel von Bonsdorff, myös 1791–1792 ja 1797–1798
1811–1812 Johan Gadolin, myös 1803–1804
1812–1813 Gustaf Gadolin, myös 1809–1810
1813–1814 Gustaf Gabriel Hällström, myös 1806–1807
1814–1815 Josef Pippingsköld
1815–1816 Johan Fredrik Wallenius
1816–1817 Henrik Snellman
1817–1818 Daniel Myréen
1818–1819 Anders Johan Lagus
1819–1820 Erik Gabriel Melartin
1820–1821 Johan Bonsdorff
1821–1822 Hans Henrik Fattenborg
1822–1823 Johan Henrik Avellan
1823–1824 Fredrik Wilhelm Pipping
1824–1825 Carl Reinhold Sahlberg
1825–1826 Fredrik Bergbom
1826–1827 Gustaf Gadolin, myös 1809–1810
1827–1828 Gustaf Gabriel Hällström, myös 1813–1815
Keisarillinen Aleksanterin-Yliopisto 1828–1919

1828–1829 Daniel Myréen, myös 1817–1818
1829–1832 Gustaf Gabriel Hällström, myös 1806–1807
1832–1833 Erik Gabriel Melartin, myös 1819–1820
1833–1839 Fredrik Wilhelm Pipping, myös 1823–1824
1839–1845 Nils Abraham af Ursin
1845–1848 Wilhelm Gabriel Lagus
1848–1858 Gabriel Rein
1858–1869 Adolf Edvard Arppe
1869–1872 Lorenz Leonard Lindelöf
1872–1875 Adolf Moberg
1875–1878 Zachris Topelius
1878–1884 Jakob Johan Wilhelm Lagus
1884–1887 August Ahlqvist
1887–1896 Thiodolf Rein
1896–1899 Jaakko Forsman
1899–1905 Edvard Hjelt
1905 Rabbe Axel Wrede
1905–1907 Edvard Hjelt, myös 1899–1905
1907–1911 Ivar August Heikel
1911–1915 Anders Donner
1915–1920 Waldemar Ruin
Helsingin yliopisto 1919–

1920–1922 Ivar August Heikel, myös 1907–1911
1923–1926 Hugo Suolahti
1926–1930 Antti Tulenheimo
1931–1938 Karl Robert Brotherus
1938–1941 Kaarlo Linkola
1941–1945 Rolf Nevanlinna
1945–1950 Arthur Långfors
1950–1953 Erik Lönnroth
1953–1956 Paavo Ravila
1956–1962 Edwin Linkomies
1962–1971 Erkki Kivinen
1971–1973 Mikko Juva
1973–1978 Ernst Palmén
1978–1983 Nils Oker-Blom
1983–1988 Olli Lehto
1988–1992 Päiviö Tommila
1992–1996 Risto Ihamuotila
1996–2003 Kari Raivio
2003–2008 Ilkka Niiniluoto
2008–2013 Thomas Wilhelmsson
2013–2018 Jukka Kola
2018–2022 Jari Niemelä
2022– Sari Lindblom
Karahkanjärvi

| Karahkanjärvi |
| --- | --- |
 Järveä etelärannalta pohjoiseen eli kylään päin.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Oulu
Koordinaatit:  65°00′09″N, 26°06′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kylmäoja
Järvinumero:  60.026.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  65,7 m
Rantaviiva:  2,6 km
Pinta-ala:  0,295 km²
Keskisyvyys:  1,1 m
 fiKarahkanjärvi 
Karahkanjärvi on järvi Karahkan kylässä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee kylän eteläpuolella sen välittömässä läheisyydessä, noin neljän kilometrin päässä Ylikiimingin taajaman eteläpuolella. Järven pinta-ala on 29,5 hehtaaria, ja se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen ja Vepsänjoen valuma-alueeseen.
Karahkanjärvi on suoperäinen, rehevöityvä, mutapohjainen ja matala järvi, joka saa vetensä ympäröiviltä soilta. Myös Valkiainen laskee vetensä leveää suopuroa pitkin Karahkanjärven länsiosaan. Karahkanjärvi laskee Kylmäojaa pitkin etelään Vepsänjokeen ja edelleen Kiiminkijokeen.
Talvisin järviveden happitilanne on heikko, kevättalvisin vesi on lähes hapetonta. Järven keskisyvyys on noin yksi metri sen pohjaa peittävän humuskerroksen vuoksi. Yleisimmät saaliskalat ovat särki, hauki ja ahven.
Asutus on keskittynyt järven pohjoispuolelle kovan maaperän alueille. Pohjoisrantaa lukuun ottamatta järven rannat ovat suota.
Prevalje

| Prevalje (Občina Prevalje) |
| --- | --- |
 Prevaljen rautatieasema
 Prevaljen kunnan sijainti Sloveniassa
 Koordinaatit: 46°32′48″N, 14°55′08″E 
Valtio:   Slovenia
Hallinto:  
 – pormestari:  Matija Tasič
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,1 km²
Väkiluku (2020):  6 799
 – Väestötiheys:  117,0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prevalje on kunta Slovenian pohjoisosassa Itävallan rajalla. Siitä tuli itsenäinen kunta 1. tammikuuta 1999. Kunnan pinta-ala on 58,1 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 6 799 asukasta. Prevalje sijaitsee 411 metriä merenpinnan yläpuolella.
Joulukuussa 2010 uutisoitiin Prevaljen alueelta löytyneen toisen maailmansodan aikainen joukkohauta, jossa oli arvion mukaan 700 ihmistä. Uhrit olivat siviilejä ja tappajina alueen paikalliset natsismin vastustajat, jotka tappoivat natsismin kannattajia kostaakseen saksalaisten tekemät julmuuden sodassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prevalje Wikimedia Commonsissa
Preußenlied

Preußenlied eli Preussin laulu oli Preussin kuningaskunnan kansallislaulu. Seitsensäkeistöisen laulun kuusi ensimmäistä säkeistöä kirjoitti Bernhard Thiersch vuonna 1830 syntymäpäivälahjaksi Preussin kuninkaalle Fredrik Vilhelm III:lle. Sävelmän teki 1832 Heinrich August Neithardt. Seitsemännen säkeistön kirjoitti Th. Schneider 1851.
Sanat

1. Ich bin ein Preuße, kennt ihr meine Farben?

Die Fahne schwebt mir weiß und schwarz voran!

Daß für die Freiheit meine Väter starben,

Das deuten, merkt es, meine Farben an.

Nie werd' ich bang verzagen,

Wie jene will ich's wagen

|: Sei's trüber Tag, sei's heitrer Sonnenschein,

 Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
2. Mit Lieb' und Treue nah' ich mich dem Throne,

Von welchem mild zu mir ein Vater spricht;

Und wie der Vater treu mit seinem Sohne,

So steh' ich treu mit ihm und wanke nicht.

Fest sind der Liebe Bande;

Heil meinem Vaterlande!

|: Des Königs Ruf dring in das Herz mir ein:

 Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
3. Nicht jeder Tag kann glühn im Sonnenlichte;

Ein Wölkchen und ein Schauer kommt zur Zeit;

Drum lese keiner mir es im Gesichte,

Daß nicht der Wünsche jeder mir gedeiht.

Wohl tauschten nah und ferne

Mit mir gar viele gerne;

|: Ihr Glück ist Trug und ihre Freiheit Schein:

  Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
4. Und wenn der böse Sturm mich wild umsauset,

Die Nacht entbrennet in des Blitzes Glut;

Hat's doch schon ärger in der Welt gebrauset,

Und was nicht bebte, war der Preußen Mut.

Mag Fels und Eiche splittern,

Ich werde nicht erzittern;

|: Es stürm' und krach', es blitze wild darein!

  Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
5. Wo Lieb' und Treu' sich so den König weihen,

Wo Fürst und Volk sich reichen so die Hand,

Da muß des Volkes wahres Glück gedeihen,

Da blüht und wächst das schöne Vaterland.

So schwören wir auf's neue

Dem König Lieb' und Treue!

|: Fest sei der Bund! Ja schlaget mutig ein!

  Wir sind ja Preußen, laßt uns Preußen sein. :|
6. Und wir, die wir am Ost- und Nordseestrande,

Als Wacht gestellt, gestählt von Wog' und Wind,

Wir, die seit Düppel durch des Blutes Bande

An Preußens Thron und Volk gekettet sind,

Wir woll'n nicht rückwärts schauen,

Nein, vorwärts mit Vertrauen!

|: Wir rufen laut in alle Welt hinein:

  Auch wir sind Preußen, wollen Preußen sein! :|
7. Des Preußen Stern soll weithin hell erglänzen,

Des Preußen Adler schweben wolkenan,

Des Preußen Fahne frischer Lorbeer kränzen,

Des Preußen Schwert zum Siege brechen Bahn.

Und hoch auf Preußens Throne

Im Glanz von Friedrichs Krone

|: Beherrsche uns ein König stark und mild,

  Und jedes Preußen Brust sei ihm ein Schild! :|
Pitkälampi (Saarijärvi, Lehtola)

| Pitkälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°43′43″N, 25°02′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskuoja:  oja Vartejärveen 
Järvinumero:  14.622.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  185,3 m  
Pituus:  590 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,401 km  
Pinta-ala:  7,343 ha  
Tilavuus:  0,0001671 km³ 
Keskisyvyys:  2,28 m  
Suurin syvyys:  4,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkälampi 
Pitkälampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Lehtolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 590 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 167 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 4,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Vartejärven–Horonalasen alueeseen (14.622) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,3 metriä mpy.
Karl Oskar Wasastjerna

Karl Oskar Wasastjerna (1853-1923), kuva 1890-luvulta
Karl Oskar Wasastjerna (11. lokakuuta 1853 Helsinki – 13. huhtikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen kaartinkapteeni, ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja moninkertainen valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Karl Oskar Wasastjernan vanhemmat olivat alikapteeni, tullinhoitaja Jakob Frans Oskar Wasastjerna ja Johanna Beata Nordenborg. Hän kävi Haminan kadettikoulun ja hänestä tuli 1877 Henkivartioväen 3. suomalaisen tarkk´ampujapataljoonan vänrikki, 1880 aliluutnantti, 1881 pataljoonan majoitusmestari, 1882 luutnantti sekä 1887 esikuntakapteeni ja pataljoonankomentaja. Wasastjerna erosi armeijan palveluksesta 1897 kaartinkapteenina.
Wasastjerna oli Suomen maalaisten paloapuyhtiön (Finska brandstodsbolaget för landet) kamreerina 1895–1911 ja Helsingfors Utskänkningsaktiebolagin toimitusjohtajana vuodesta 1911 alkaen. Hän toimi vuodesta 1891 alkaen Ritarihuoneen sukututkijana ja vastasi ruotsinkielisen Aateliskalenterin julkaisusta vuosina 1900, 1906, 1912, 1917 ja 1923.  Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Wasastjerna oli naimisissa vuodesta 1884 Alvina Valborg Elisabet Malmgrenin (s. 1865) kanssa, jonka isä oli Oulun läänin kuvernööri Anders Johan Malmgren.
Teoksia

Lifgardets finska skarpskyttebataljons officerare och civila tjenstemän : biografiska anteckningar. Helsingfors 1887
Matrikel öfver generaler, stabs- och öfverofficerare vid finska militären den 1 januari 1894. Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1894
Biografiska anteckningar om generaler, stabs- och öfverofficerare, hvilka tjänat vid finska militären sedan den 1 augusti 1880, men hvilka afgått innan den 1 januari 1894. Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1895
Matrikel öfver generaler, stabs- och öfverofficerare samt läkare vid finska militären den 1/13 jan. 1897. : Årg. 2.  Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1897
Suomen ylimääräisien valtiopäiväin kalenteri v. 1899 ; toim. Oskar Wasastjerna. Helsinki 1899
Matrikel öfver generaler, stabs- och öfverofficerare samt läkare vid finska militären år 1901 : tredje årgången. Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1901
Kansallisarkistossa säilytetään Wasastjernan virallisista venäläisistä julkaisuista tekemiä muistiinpanoja Venäjän armeijassa 1800-luvulla palvelleista suomalaisista
Aiheesta muualla

Suomen Kaarti manöövereillä Krasnoje Selossa 1892, kuvassa Alexander Eliel Wahlberg, Karl Oskar Wasastjerna, Edvard Alexander Ramsay ja Nikolai Mexmontan, Musketti  historian kuvakokoelma (Finna)
Karstulan lukio

| Karstulan lukio |
| --- | --- |
Sijainti:  Koulutie 13-15, 43500 Karstula
Koordinaatit:  62.8802°N, 24.8109°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Rehtori:  Jaana Talja-Latvala
Opiskelijoita:  78 (2021)
Verkkosivut
Karstulan lukio on Karstulan kirkonkylässä toimiva lukio.  Vuonna 2021 Karstulan lukiossa oli 78 opiskelijaa. Sittemmin lukiota on kuvattu noin sadan oppilaan oppilaitokseksi.
Lukiovertailuissa Karstulan lukio on sijoittunut hyvin, menestyen STT:n tekemissä lukiolaisten osaamisen kehittymistä kartoittavassa vertailussa Keski-Suomen lukioiden joukossa erittäin hyvin.
Karstulan lukio toimii elokuussa 2021 valmistuneessa uudisrakennuksessa Karstulan yhtenäiskoulun ja päiväkodin kanssa.
Kansainvälinen yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista

YK:n Kansainvälisen yleissopimuksen siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista allekirjoittaneet ja ratifioineet valtiot. 
  (jompikumpi vihreä) Allekirjoittanut ja laittanut sopimuksen voimaan.
  Allekirjoittanut sopimuksen, mutta ei ole ottanut sitä käyttöön.
  Ei ole allekirjoittanut sopimusta.
Karttoja vertaamalla näkee, että Kansainvälistä yleissopimusta siirtotyöläisten oikeuksista ei hyväksytä suurimmissa siirtolaisia vastaanottavissa maissa.
Kuvassa siirtolaisten osuus koko väestöstä eri maissa:


yli 50 %
20–50 %
10–20 %
4–10 %
1–4 %
alle 1 %
ei tietoja
Kansainvälinen yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista on Yhdistyneiden kansakuntien sopimus siirtotyöntekijöiden ja heidän perheenjäsentensä ihmisoikeuksista. Sopimus hyväksyttiin 18. joulukuuta 1990 ja se astui kansainvälisesti voimaan 1. heinäkuuta 2003.
Sopimuksen mukaan siirtotyö tarkoittaa, että ihminen on aikeissa työskennellä, työskentelee tai on työskennellyt korvausta vastaan valtiossa, jonka kansalaisuutta hänellä ei ole. Muissa yhteyksissä siirtotyö tarkoittaa ihmisen työskentelyä valtiossa, johon ei asetu pysyvästi asumaan.[lähde? ]
Historia

Ilman valtion kansalaisuutta työskentelevät työntekijät ovat erittäin huonosti kohdeltu työntekijäryhmä, sillä työntekijöiden vastaanottajavaltio ei usein tunnusta ja suojele monia heitä koskevia ihmisoikeuksia, vaikka se tunnustaisi ja suojelisi samoja ihmisoikeuksia niiden kohdalla, joille se on myöntänyt valtion kansalaisuuden. Esimerkiksi valtiossa voimassa olevan työlainsäädännön kiertäminen ja mitätöiminen siirtotyöntekijöiden kohdalla on yleistä.[lähde? ]
Ihmisoikeuksien toteuttamisen parantamiseksi YK:n yleiskokouksessa hyväksyttiin yleissopimus kaikkien siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksien suojelusta. Yleissopimuksessa määritellään siirtolaisten perusoikeudet ilman maantieteellisiä, sukupuoleen tai ikään liittyviä rajoituksia. Sopimus hyväksyttiin 18. joulukuuta 1990 Yhdysvaltain New Yorkissa ja se astui kansainvälisesti voimaan 1. heinäkuuta 2003, kun sen oli ottanut käyttöön 20 jäsenvaltiota.
Valtiot, joihin saapuu enemmän siirtotyöntekijöitä, kuin valtiosta lähtee ulkomaille, ovat olleet haluttomia allekirjoittamaan sopimusta, koska se asettaa niin lailliset kuin laittomatkin työntekijät tasavertaiseen asemaan. Kansainvälinen siirtolaisjärjestö, Kansainvälinen työjärjestö ILO, Punainen Risti, ihmisoikeus- ja kansalaisjärjestöt ovat aktiivisesti ajaneet sopimuksen ratifiointia.
Siirtolaisia vastaanottavat länsimaat eivät ole ratifioineet sopimusta, vaikka valtaosa siirtolaisista elää Euroopassa ja Pohjois- Amerikassa. Muutkaan paljon työntekijöitä vastaanottavat valtiot, kuten Australia, Persianlahden Arabimaat ja Intia, eivät ole ratifioineet sopimusta.
Useimmat sopimusmaista ovat siirtolaisten lähtömaita kuten Meksiko, Marokko ja Filippiinit. Näille maille sopimuksen tavoitteena on suojella ulkomailla asuvia kansalaisia. Filippiineillä sopimus allekirjoitettiin sen jälkeen kun useita maan kansalaisia oli kohdeltu ala-arvoisesti ulkomailla. Nämä maat toimivat myös siirtolaisten läpikulku- ja kohdemaina ja sopimuksen mukaisesti kaikkien maiden pitää suojella yhtä lailla  maassaan toimivia siirtolaisia.
Sopimustilanne Suomessa

Vuonna 2004 kansanedustaja Rosa Meriläinen (vihr.) teki eduskunnassa kirjallisen kysymyksen siitä, miksi Suomi ei ole vieläkään liittynyt sopimukseen. Suomen ulkoministeri Erkki Tuomioja (sdp) vastasi, että Suomi harkitsi 1990-luvun alussa lausuntokierroksen jälkeen liittymistä. Sopimusta ei Tuomiojan mukaan allekirjoitettu, koska sitä pidettiin monin paikoin puutteellisena. Siirtotyöläisen käsite ei hänen mukaansa erityisen hyvin vastaa "nykyistä ajattelua maahanmuuton perusteista ja maahanmuuttajien asemasta". Sopimus kattaa Tuomiojan mukaan siirtotyöläisten oikeudet liian laajasti ja yksityiskohtaisesti, esimerkiksi oikeuden elämään ja kiellon kiduttaa ihmistä, mikä on päällekkäistä muiden Suomea sitovien kansainvälisten ihmisoikeussopimusten kanssa. Ihmisoikeudet koskevat Tuomiojan mukaan yleisesti kaikkia "valtion oikeudenkäyttöpiiriin" kuuluvia, joten sopimuksen ei hänen mukaansa "tuo merkittävää lisäarvoa siirtotyöläisten ihmisoikeuk­sien toteutumiselle".
Sopimus sisältää valtioiden välisiä velvoitteita oikeudenmukaisen siirtolaishallinnon luomisesta. Koska ihmisoikeudet ovat yksilön oikeuksia, voivat sellaiset säännökset olla Tuomiojan mielestä "ihmisoikeusvelvoitteiden kohdentumista hämärtäviä". Tuomioja perusteli, että "muutkaan EU-maat eivät ole sopimukseen liittyneet". Hän kuitenkin myönsi, että "voi olla aiheellista pohtia", olisiko "erillisellä [sopimukseen sisältyvän valvontamekanismin kaltaisella] valvontamekanismilla siirtotyöläisten oikeuksia vahvistava vaikutus". Tuomiojan mukaan "ulkomaalaisten oikeuksien toteutuminen on [kuitenkin jo] säännöllisesti esillä Suomen ihmisoikeuksiin perustuvan raportoinnin yhteydessä".
Tuomiojan mukaan ulkoministeriön tarkoitus oli lähiaikoina [vuonna 2004] käynnistää lausuntokierros siitä, tulisiko Suomen harkita sopimuksen ottamista käyttöön, koska se on tullut hiljattain voimaan.
Maaliskuussa 2011 Suomen ammattiliittojen keskusjärjestöt Akava, SAK ja STTK ilmoittivat ulkoministeriölle kannattavansa sopimuksen voimaansaattamista. Niiden mukaan voimaansaattamiselle "ei ole esteitä, sillä Suomen lainsäädäntö vastaa jo nyt pääosiltaan yleissopimusta. Sopimuksen voimaansaattaminen olisi kuitenkin tärkeää, sillä siten Suomi toisi esiin ulkomaisten työntekijöiden oikeudet ja parantaisi heidän asemaansa Suomessa. Laittamalla sopimuksen voimaan Suomi ilmaisisi myös tukensa YK:n työlle.
Vuonna 2017 Chile, Egypti, Filippiinit, Guatemala, Honduras, Indonesia, Mosambik, Uruguay ja Venezuela kehottivat YK:n ihmisoikeuksien Yleismaailmallisessa määräaikaistarkastelussa Suomea maasta riippuen joko saattamaan sopimuksen voimaan tai harkitsemaan voimaansaattamista tai jatkamaan voimaanlaittamisen harkitsemista. Uruguay kehotti myös tunnustamaan sopimusta valvovan komitean toimivallan. Bangladesh kehotti yleisemmin jatkamaan jatkamaan etenkin siirtotyöntekijöiden syrjinnän vastaisia toimia. Suomen hallitus (sosiaali- ja terveysministeri Pirkko Mattila (ps.) ilmoitti, että Juha Sipilän hallitus on päättänyt olla ottamatta sopimusta käyttöön.
Sopimusta kannattavien YK:n jäsenvaltioiden sopimustilanne 2.4.2018

| Valtio | Allekirjoitus-pvm | Voimaantulopäivä |
| --- | --- | --- |
| Albania |  | 5.7.2007 |
| Algeria |  | 21.4.2005 |
| Argentiina | 10.8.2004 | 13.2.2007 |
| Armenia | 26.9.2013 |  |
| Azerbaidžan |  | 11.1.1999 |
| Bangladesh | 1.10.1998 | 24.8.2011 |
| Belize |  | 14.11.2011 |
| Benin | 15.9.2005 |  |
| Bolivia |  | 16.10.2000 |
| Bosnia |  | 13.12.1996 |
| Burkina Faso | 16.11.2001 | 26.11.2003 |
| Chile | 24.9.1993 | 21.3.2005 |
| Ecuador |  | 5.2.2002 |
| Egypti |  | 19.2.1993 |
| El Salvador | 13.9.2002 | 14.3.2003 |
| Filippiinit | 15.11.1993 | 5.7.1995 |
| Gabon | 15.12.2004 |  |
| Gambia | 20.9.2017 |  |
Ghana: 7.9.2000
| Guatemala | 7.9.2000 | 14.3.2003 |
| Guinea |  | 7.9.2000 |
| Guinea-Bissau | 12.9.2000 |  |
| Gujana | 15.9.2005 | 7.7.2010 |
| Haiti | 5.12.2003 |  |
| Honduras | 9.8.2005 |  |
| Indonesia | 22.9.2004 | 31.5.2012 |
| Itä-Timor |  | 30.1.2004 |
Jamaica: 25.9.2008
| Kambodža | 27.11.2004 |  |
| Kamerun | 15.12.2009 |  |
| Kap Verde |  | 16.9.1997 |
| Kinshasankongo | 29.9.2008 | 31.3.2017 |
| Kirgisia |  | 29.9.2003 |
| Kolumbia |  | 24.5.1995 |
| Komorit | 22.9.2000 |  |
| Lesotho | 24.9.2004 | 16.9.2005 |
| Liberia | 22.9.2004 |  |
| Libya |  | 18.6.2004 |
| Madagaskar | 24.9.2014 | 13.5.2015 |
| Mali |  | 5.6.2003 |
| Marokko | 15.8.1991 | 21.6.1993 |
| Mauritania |  | 22.1.2007 |
| Meksiko | 22.5.1991 | 8.3.1999 |
| Montenegro | 23.10.2006 |  |
| Mosambik | 15.3.2012 | 19.8.2013 |
| Nicaragua |  | 16.10.2005 |
| Niger |  | 18.3.2009 |
| Nigeria |  | 27.7.2009 |
| Palau | 20.9.2011 |  |
| Paraguai | 13.9.2000 | 23.9.2008 |
| Peru | 22.9.2004 | 14.9.2005 |
| Ruanda |  | 15.12.2008 |
| Sao Tomé ja Principe | 6.9.2000 | 10.1.2017 |
| Senegal |  | 1.6.1999 |
| Serbia | 11.11.2004 |  |
| Sejchellit |  | 15.12.1994 |
| Sierra Leone | 15.9.2000 |  |
| Sri Lanka |  | 11.3.1996 |
| Saint Vincent ja Grenadiinit |  | 29.10.2010 |
| Syyria |  | 2.6.2005 |
| Tadžikistan | 7.9.2000 | 8.1.2002 |
| Togo | 15.11.2001 |  |
| Tšad | 26.9.2012 |  |
| Turkki | 13.1.1999 | 24.9.2004 |
| Uganda |  | 14.11.1995 |
| Uruguai |  | 15.2.2001 |
| Venezuela | 4.10.2011 | 25.10.2016 |
Aiheesta muualla

Full text of the Convention
The Committee on Migrant Workers (which monitors the implementation of the convention
The 2002 International Migration Report published by the United Nations Department of Economic and Social Affairs/Population Division
Special Rapporteur on the Human Rights of Migrants
UNESCO Programme on International Migration and Multicultural Policies: Project on the UN Convention on Migrants’ Rights
International Labour Organization
International Organization for Migration
Migrants Rights International (Arkistoitu – Internet Archive)
Migrant Forum in Asia
Karstulan kirjasto

| Karstulan kirjasto> Karstulan kunnankirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Koulutie 15 43500 Karstula
Koordinaatit:  62.87959°N, 24.81149°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto
Perustettu:  1861
Karstulan pääkirjasto, Karstulan kirjasto
Karstulan kirjasto on Karstulan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto on perustettu vuonna 1861. Nykyisen kirjastorakennuksen (1986) suunnitteli arkkitehti Saara Juola.
Kivijärven kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat kirjastokimpan jäsenkuntien asukkaiden käytettävissä.
Karstulan kirkko

| Karstulan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Tapulilahdentie 1, 43500 Karstula
Koordinaatit:  62°52′36.2″N, 024°48′00″E
Seurakunta:  Karstulan kappeliseurakunta
Rakentamisvuosi:  1851–1853
Suunnittelija:  A. F. Granstedt
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  1000
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karstulan kirkko on puurakenteinen keskeiskirkko Karstulassa Keski-Suomessa. Hirrestä rakennettu kirkko koostuu kuutiomaisesta keskitilasta, johon liittyy joka sivulla eteishuonemaiset ristivarret. Kirkon keskellä on nelikulmainen, ikkunallinen kupoli. Kirkko edustaa tyyliltään myöhäisempireä. Kirkko valmistui vuonna 1853, ja sen rakensi Jaakko Heikinpoika Kuorikoski arkkitehti A. F. Granstedtin laatimien piirustusten pohjalta.
Alttaritaulu on Pekka Halosen maalaama.
Kirkon vieressä oleva kellotapuli vuodelta 1815 on Simon Juvelinin rakentama. Nykyiseen asuunsa se on korjattu vuonna 1861 Lauri Heikki Kuorikosken johdolla. Ulkomaalaus tehtiin vuonna 2003. Kellotapulin kirkonkellot ovat vuosilta 1812 ja 1818.
Kirkkoa kunnostettiin vuonna 1904 arkkitehti Josef Stenbäckin tekemien piirustusten mukaan ja 1950-luvulla arkkitehti Kauno S. Kallion johtamana. Kirkko saneerattiin vuonna 2003 jolloin sinne hankittiin myös Allenin urkutehtaan digitaaliset urut.
Kirkon alttaritaulu on Pekka Halosen maalaama Kristus puhuu kansalle Genesaretin järvellä. Kirkossa on myös Urho Lehtisen maalauksia.  Kirkon pääeteisessä on vanhasta kirkosta peräisin oleva Hyvä Paimen -puuveistos sekä perinnettä noudattaen seurakunnan diakoniatyölle rahaa keräävä vaivaisukko-puuveistos.
Kirkon pihalla on vuonna 1975 pystytetty nykyisen kirkon paikalla sijainneen Karstulan ensimmäisen kirkon muistokivi.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 11.8.1957 ja se on kuvanveistäjä Matti Aaltosen teos.
Karstulan kirkko, sankarihaudat kesällä 2014