stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gordionin solmu
Antiikin lähteissä

Gordionin solmuun liittyvä tarina mainitaan neljässä antiikin aikaisessa Aleksanteri Suurta käsittelevässä lähteessä. Näistä neljästä Arrianos kertoo tapahtumista kaksi eri versiota, joista toinen perustuu Aristobulokseen.
Solmun taustakertomus eroaa myös eri versioissa. Arrianoksen versiossa kyseessä on Midaksen vaunu ja kuningas valitsee Midaksen uudeksi kuninkaaksi. Justinuksen versiossa Midaksen tilalla on Gordias. Curtiuksen versiossa vaunu on Midaksen, mutta Gordiaasta tulee kuningas. Plutarkhoksen versiossa Midas on kuningas, mutta vaunun omistajaa ei kerrota. Tarinat eroavat myös muissa yksityiskohdissaan. Esimerkiksi Arrianos kertoo että kyseessä oli yksi solmu, Justinus ja Curtius taas että kyse oli useammasta solmusta.
Aristobulos saattoi olla silminnäkijä tapahtumille. Arrianoksen Anabasiksessa on säilynyt kuvaus Aristobuloksen versiosta. Hänen mukaansa Aleksanteri veti kärryn aisaa niin että solmun päät tulivat näkyviin ja ratkaisi solmun tämän jälkeen. Justinuksen ja Plutarkhoksen mukaan Aleksanteri löi solmua miekallaan niin että sai solmun päät näkyviin ja ratkaisi solmun tämän jälkeen. Curtiuksen versiossa Aleksanteri lyö solmun rikki miekallaan ja tokaisee "olen ratkaissut sen".
Tarn pitää Aristobuloksen versiosta luotettavimpana. Solmun "ratkaiseminen" miekaniskulla perustuu luultavasti Kleitarkhoksen kirjoittamaan Aleksanterin elämäkertaan.
Metafora

Gordionin solmua käytetään myös metaforana ongelmanratkaisusta. Se kuvaa vaikeaa ongelmaa, johon ei löydetä ratkaisua. Kun Aleksanteri avasi Gordionin solmun miekallaan, hän asetti ongelman uuteen kontekstiin, jossa oli mahdollisuus löytää ratkaisu.
Gorodets

| Gorodets Городец |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Nižni Novgorodin alue
Piiri:  Gorodets
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  124 km²
Korkeus:  100 m
Väkiluku (2010):  30 699
 – Väestötiheys:  248 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gorodets (ven. Городе́ц) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla 70 kilometriä Nižni Novgorodista luoteeseen. Kaupunki on Gorodetsin piirin keskus. Asukkaita on 30 700 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Historia

Kaupunki on perustettu 1100-luvun jälkipuoliskolla suojaamaan Rostovin ja Suzdalin ruhtinaskunnan itärajaa Volgan bolgaarien hyökkäyksiltä. Batu-kaanin joukot hävittivät sen vuonna 1238. Vuonna 1263 ruhtinas Aleksanteri Nevalainen kuoli Gorodetsissa paluumatkalla Kultaisesta ordasta Vladimiriin. 1200-luvun loppupuolelta lähtien Gorodets oli itsenäisen ruhtinaskunnan keskus ja huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Edige-kaanin hävitettyä kaupungin vuonna 1408 se jäi rappiolle.
1700-luvulta lähtien Gorodets oli huomattava kauppapaikka ja laivanrakennuksen keskus. 1800-luvun lopulla paikkakunnalle syntyi teollisuutta. Nykyään Gorodetsissa on mm. laivanrakennus- ja puunjalostusteollisuutta.
Nähtävyyksiä ovat muinaista kremliä ja sen esikaupunkia ympäröineiden maavallien jäännökset sekä 1800-luvun ja 1900-luvun alun kiviset ja puiset asuintalot. Volgan rannalla sijaitsevissa kauppahallirakennuksissa järjestettiin aikoinaan markkinoita.
Kaupunki nykyään

Seutu on tunnettu kansanomaisista puukäsitöistään. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gorodets Wikimedia Commonsissa
Gorodetsin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
Nižni Novgorodin alue
Steve Graves

Steve Graves (s. 7. huhtikuuta 1964 Trenton, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa kaudella 1988–1989 edustaen Turun Palloseuraa ja voittaen Suomen-mestaruuden. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa 43 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 16 + 12 = 28 ja jäähymääränsä 48 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi kymmenen ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 2 + 8 = 10 ja jäähyminuutteja 12.
Grahovo

Grahovo (ven. Гра́хово, udmurtiksi Грах, Grah tai Грак, Grak) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Umjakin sivujoen Adamkan varrella 164 kilometriä Iževskistä lounaaseen. Kylä on Grahovon piirin keskus. Asukkaita on 3 400 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on perustettu vuonna 1813. Sen asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, udmurtteja, mareja ja tataareja.
Grahovosta on maantieyhteydet Alnašiin, Kizneriin ja Možgaan. Siellä toimii elintarviketeollisuutta, tiilitehdas ja puunjalostuslaitos. Osa asukkaista työskentelee maataloudessa. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.
Aiheesta muualla

Grahovon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ann Grant

| Mitalit> Maa:   Zimbabwe.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Zimbabwe.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Zimbabwe.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Zimbabwe> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 |  |  |
Ann-Mary Gwynne Grant (o.s. Fletcher, s. 6. toukokuuta 1955 Salisbury, Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio, Brittiläinen imperiumi) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Grant pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi joukkueen kapteenina jokaisessa viidessä ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Grampus-luokka (sukellusvene)

| Grampus |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  Porpoise: 1 768 t (pinnalla) 2 035 t (sukelluksissa) Muut: 1 810 t (pinnalla) 2 157 t (sukelluksissa)
Pituus:  Porpoise: 88 m Muut: 89 m
Leveys:  Porpoise: 9,09 m Muut: 7,77 m
Syväys:  Porpoise: 4,83 m Muut: 5,13 m
Koneteho:  3 300 hv (pinnalla) 1 630 hv (sukelluksissa)
Nopeus:  15,5 solmua (pinnalla) 8,75 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  59
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 21" torpedoputkea, joihin 12 torpedoa 50 x miinaa
Ilmatorjunta:  1 x 4"/L40 (102 mm) QF Mk XII -tykki
Grampus-luokka oli Britannian kuninkaalliselle laivastolle 1930-luvun lopulla hankittu  miinasukellusveneluokka. Luokan aluksia kutsutaan toisinaan Porpoise-luokaksi luokan prototyypiksi 1932 valmistuneen HMS Porpoisen mukaan. Luokan viisi muuta alusta poikkesivat merkittävästi prototyypistä ja ne valmistettiin 1936-1938. Luokan alukset nimettiin merinisäkkäiden mukaan.
Alukset

Aluksiin kuormatut miinat kuljetettiin erityisissä säiliöissä. Alukset palvelivat erityisesti Välimerellä muun muassa kuljettaen materiaalia piiritettylle Maltalle.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Porpoise | Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness | 22. syyskuuta 1931 | 30. elokuuta 1932 | 11. maaliskuuta 1933 | Japanilaisen lentokoneen upottama  16. tammikuuta 1945 Malakan salmessa |
| HMS Grampus | Chathamin telakka | 20. elokuuta 1934 | 25. helmikuuta 1936 | 10. maaliskuuta 1937 | Italian laivaston torpedoveneiden Circen ja Clion upottama 16. kesäkuuta 1940 Sisilian edustalla |
| HMS Narwhal | Vickers | 29. toukokuuta 1934 | 29. elokuuta 1935 | 28. helmikuuta 1936 | Saksalaisen lentokoneen upottama 30. heinäkuuta 1940 Norjan vesillä |
| HMS Rorqual | Vickers | 1. toukokuuta 1935 | 21. heinäkuuta 1936 | 10. helmikuuta 1937 | romutettu 1946 |
| HMS Cachalot | Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock | 12. toukokuuta 1936 | 2. joulukuuta 1937 | 15. elokuuta 1938 | Italian laivaston torpedoveneen Papan upottama 30. heinäkuuta 1941 Kyrenaikan rannikolla |
| HMS Seal | Chatham | 9. joulukuuta 1936 | 27. syyskuuta 1938 | 24. toukokuuta 1939 | Saksan laivaston valtaama 4. toukokuuta 1940 Kattegatissa ajettuaan miinaan Saksan laivaston palvelukseen nimellä UB oman miehistön upottama 3. toukokuuta 1945 nostettu ja romutettu |

Lisäksi 13. tammikuuta 1940 tilattiin Greenockista Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä osana vuoden 1940 hätäohjelmaa kolme alusta, joiden tilaus peruutettiin 12. heinäkuuta 1941.
Michael Shernoff

Michael Shernoff (31. maaliskuuta 1951 Queens, New York, New York, Yhdysvallat – 17. kesäkuuta 2008 Manhattan, New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen avoimesti homoseksuaalinen psykoterapeutti, jonka erikoisalaa oli seksuaalivähemmistöihin kuuluvien mielenterveys. Hän kirjoitti merkittäviä julkaisuja HIV:n ja AIDSin ennaltaehkäisystä ja homoseksuaalien mielenterveydestä.
Shernoff syntyi Queensissä, New Yorkissa, ja kävi New Yorkissa koulunsa. Hän valmistui Binghamtonin yliopiston Harpur Collegesta ja sai vuonna 1977 maisterin arvon sosiaalityöstä State University of New Yorkissa, Stony Brookissa. Shernoff tarjosi mielenterveyspalveluja avohoitopotilaille Manhattanilla ja opetti vuosina 1991–2001 Hunter Collegessa. Vuosina 2002–2006 hän kuului Columbian yliopiston Sosiaalityökoulun henkilökuntaan. Vuosina 1997–2004 hän oli mielenterveysasiantuntijana netin HIV-/AIDS-aiheisella TheBody.com-sivustolla.
Shernoff työskenteli myös vapaaehtoisena Gay Men's Health Crisis -järjestölle. Hänet itsensä todettiin HIV-positiiviseksi vuonna 1982, mutta hänelle ei kehittynyt AIDSin oireita.
Shernoff kuoli kotonaan Manhattanilla vuonna 2008. Kuolema johtui haimasyövästä, ja Shernoff oli tällöin 57-vuotias.
Käännös suomeksi
Great Balls of Fire

| ”Great Balls of Fire” Jerry Lee Lewis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”You Win Again”
 Julkaistu: 11. marraskuuta 1957
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tekijä(t): Otis Blackwell & Jack Hammer
 Tuottaja(t): Sam Phillips
 Tyylilaji: rock and roll, rockabilly, country
 Kesto: 01.52
 Levy-yhtiö: Sun Records
Jerry Lee Lewisin muut singlet
| ”Whole Lotta Shakin’ Goin’ On” 1957 | ”Great Balls of Fire” 1957 | ”You Win Again” 1957 |
Great Balls of Fire on rock'n'roll-muusikko Jerry Lee Lewisin tunnetuksi tekemä kappale ja samalla hänen suurin hittinsä, sillä se oli Yhdysvaltain Top 10 –listalla sijalla #2 joulukuussa 1957. Singlen julkaissut levy-yhtiö oli Sun Records. Single oli Yhdysvaltain 1950-luvun Top 250 –tilastossa sijalla 214.
Ilmeisesti kappaletta tarjottiin aluksi Carl Perkinsin levytettäväksi. Lewis eli lempinimeltään The Killer esitti tämän nopeatempoisen kappaleen elokuvassa Disc Jockey Jamboree ja Great Balls of Fire! oli myös artistin elämäkertaelokuvan nimenä vuonna 1989. Elokuvan on ohjannut Jim McBride, ja pääosaa näyttelee Dennis Quaid.
Granholmen

Granholmen
| --- | --- |
Sijainti:  60°8′17.70″N, 24°42′12.41″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,05 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Granholmen on saari Espoossa Finnoon saaristossa. Se kuuluu Soukan kaupunginosaan.
Granholmen sijaitsee Ryssjeholmsfjärdenin merialueen länsiosassa kilometrin verran Suomenojan venesatamasta lounaaseen. Saaren pinta-ala on noin viisi hehtaaria. Granholmenin itäpuolella sijaitsevat Ryssjeholmen ja Pirisaari. Granholmenin länsipuolella sijaitsee Matasaari, jonka erottaa Granholmenista runsaan sadan metrin levyinen salmi.
Granholmenin pohjoinen ranta on kallioista, länsiranta puolestaan somerikkoista ja kasvillisuudeltaan niukkaa.
Granholmen edustaa varhaista kesähuvilakulttuuria: saarella on 1870-luvulla rakennettuja huviloita. Rakennustaiteellisesti merkittävä on Villa Granholmenin huvilakokonaisuus. Saarella oli aikoinaan Helsingistä länteen suuntautunutta höyrylaivaliikennettä palveleva laituri.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Granholmen, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Goya (laiva)

| MV Goya |
| --- | --- |

Rakennustelakka:  Akers Mekaniske Verksted, Oslo
Vesillelasku:  1940
Status:  uponnut torpedoituna 16. huhtikuuta 1945
Tekniset tiedot
Pituus:  135 m
Korkeus:  17,4 m
Bruttovetoisuus (GT):  5230
Nopeus:  18 kn
MV Goya oli saksalainen rahtialus, jota käytettiin ihmisten evakuointiin sota-alueelta Puolasta toisen maailmansodan loppuvaiheessa. Neuvostoliittolainen sukellusvene upotti aluksen Itämerellä 16. huhtikuuta 1945. Aluksella oli uppoamishetkellä yli 6 000 Saksan armeijan sotilasta ja siviiliä, joista suurin osa hukkui.
Goya rakennettiin alkujaan rahtialukseksi vuonna 1940 Oslossa Akers Mekaniska Verksted -telakalla. Saksan miehitettyä Norjan alus sijoitettiin miehistönkuljetusalukseksi.
Uppoaminen

Alus lähti 16. huhtikuuta 1945 Danzigista (nyk. Gdańsk) Puolasta kyydissään arviolta 7 000 matkustajaa – matkustajaluetteloon on kirjattu 6 100 matkustajaa. Osa matkustajista oli haavoittuneita sotilaita, mutta suurin osa matkustajista oli neuvostoarmeijan hyökkäystä pakoon lähteneitä siviileitä. Puolenyön maissa Neuvostoliiton Itämeren laivaston sukellusvene L-3 Frunzenets laukaisi torpedoita, joista kaksi osui alukseen ja upotti sen noin neljässä minuutissa. Aluksesta pelastui vain 183 matkustajaa.
Hylyn löytyminen

Elokuussa 2002 kaksi puolalaista sukeltajaa, Grzegorz Dominik ja Michal Porada, löysi Goyan hylyn, josta he nostivat ylös aluksen kompassin. Huhtikuussa 2003 kansainvälinen tutkimusryhmä paikallisti hylyn 80 metrin syvyydestä.
Karl Emil Granqvist

Karl Emil Granqvist (8. marraskuuta 1830 Turku – 2. joulukuuta 1889 Pori) oli suomalainen opettaja ja sanomalehtien toimittaja.
Granqvistin vanhemmat olivat vaskiseppä Karl Johan Granqvist ja Anna Kristina Qvick. Hän kävi Turun triviaalikoulun ja lukion ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1852. Granqvist opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1859 ja maisteriksi vuonna 1860.
Granqvist työskenteli sanomalehti Wiborgin toimittajana vuosina 1860–1861. Oltuaan eri tehtävissä Turussa hän siirtyi vuonna 1866 Poriin yläalkeiskoulun matematiikan ja luonnonhistorian opettajaksi ja sai vakinaisen viran vuonna 1868. Granqvist työskenteli Björneborgs Tidningin päätoimittajana vuonna 1873 ja kuului sen toimitukseen vuoteen 1881 saakka. Hän toimi myös muiden lehtien kirjeenvaihtajana. Granqvistin koulumuistelmat on julkaistu erillisenä kirjana Svante Dahlströmin selityksillä varustettuna.
Näyttelijä ja floristi Beat-Sofi Granqvist oli Karl Emil Granqvistin ja hänen ensimmäisen vaimonsa Maria Sofia Nyströmin tytär.
Teoksia

Skolminnen från ett sekel tillbaka. Åbo: Förlaget Bro, 1942.
Grandma Moses

Grandma Moses vuonna 1953.
Taiteen reunoilla
Suuntaukset
Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide
Tekijöitä Suomesta
Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa
Tekijöitä ulkomailta
William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet  | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau
Grandma Moses eli Anna Mary Moses (7. syyskuuta 1860 – 13. joulukuuta 1961) oli yhdysvaltalainen naivistisia maalauksia tehnyt taidemaalari.
Moses oli maalannut 76-vuotiaasta alkaen. Itseoppineen Moseksen tuotanto tuli julkisuuteen, kun taiteen keräilijä Louis Calder näki niitä 1938. Moseksen teoksista pidettiin New Yorkissa vuonna 1940 näyttely, joka oli menestys. Värikkäät ja kirkasväriset maalaukset kuvaavat lapsuutta, maalaisnäkymiä joissa on teitä ja taloja, puutarhoja sekä ihmisiä.
Maisemat nähdään usein lintuperspektiivistä ja niissä on paljon yksityiskohtia hieman Pieter Brueghelin tapaan. Maalausten lapsenomaisen ongelmatonta henkeä on kuvattu ikuisen jouluaaton tunnelmaksi. Yli satavuotiaaksi elänyt Moses kirjoitti muistelmansa 92-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Grandma Moseksen maalauksia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC 2  IdRef
Golkonda

| Golkonda గోల్కొండ |
| --- | --- |
 Golkonda
 Koordinaatit: 17.38°N, 78.40°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Telangana
Piirikunta:  Hyderabad
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Golkonda (teluguksi గోల్కొండ, Gōlkoṇḍa, urduksi ‏گولکنڈہ‎, Golkunḍah, sanoista golla konda ’paimenen kukkula’) on Intiassa Telanganan osavaltiossa sijaitseva raunioitunut kaupunki. 1500- ja 1600-luvuilla se oli Golkondan sulttaanikunnan pääkaupunki. Golkonda sijaitsee noin 11 kilometriä länteen Hyderabadista ja kuuluu Hyderabadin piirikuntaan. Kaupunki on ehdolla Unescon maailmanperintöluetteloon.
Golkondan sulttaanikunta

Golkonda oli islamilaisesta Delhin sulttaanikunnasta 1300-luvun puolivälissä irtautuneen Bahmanin sulttaanikunnan pääkaupunki noin vuodesta 1365 lähtien aina vuoteen 1512 asti. 1400-luvun lopulla Bahmanin valtakunta alkoi hajota keskenään kilpaileviksi sulttaanikunniksi ja vuonna 1518 supistuneen valtakunnan itäinen osa julistautui itsenäiseksi turkkilaissyntyisen Kuli Kutb Šahin johdolla, pääkaupunkinaan Golkonda.
Bahmanin valtakunnan hajoamisesta syntyneet viisi sulttaanikuntaa kilpailivat keskenään, mutta ne pyrkivät myös levittämään šiialaista islaminuskoa etelän hindulaisille alueille, missä niillä oli vastassaan Vijayanagaran valtakunta. Vuonna 1565 Golkonda, Ahmednagar, Bidar ja Bijapur liittoutuivat Vijayanagaraa vastaan ja kukistivat sen Talikotan taistelussa. Seuraavina vuosikymmeninä Golkonda ja Bijapur ottivat suurimman osan Vijayanagaran alueista hallintaansa. 1500-luvun lopulla Muhammad Kuli Kutb Šah rakennutti valtakunnalleen uuden pääkaupungin Golkondan lähistölle Hyderabadiin.
1500-luvulla Pohjois-Intiaan syntynyt suurmogulien valtakunta ulotti valloituksensa seuraavalla vuosisadalla myös Deccanin ylängölle, ja Ahmednagarin kukistuttua vuonna 1632 myös Golkondan sulttaanit joutuivat tunnustamaan suurmogulien ylivallan, vaikka säilyttivätkin vielä nimellisen itsenäisyyden. Lopullisesti Golkonda kukistui vuonna 1687, kun suurmoguli Aurangzeb valloitti alueen. Sen jälkeen Golkonda raunioitui.
Golkondan linnake

Tärkein yksittäinen Golkondan rakennuttaja oli vuosina 1550–1580 hallinnut Kutb Šah -dynastian neljäs hallitsija Ibrahim Kuli Kutb Šah Wali, joka linnoitti kaupungin.
Golkonda on rakennettu 120 metriä korkealle kukkulalle. Linnoitusta ympäröi kolme muurikehää, joista uloimmaisen ympäri kulkee vallihauta. Uloin, 5–10 metrin paksuinen muuri suojaa Golkondan kaupunkia. Keskimmäinen muuri on tuplamuuri, joka kulkee kukkulan juurella sen ympäri, ja sisimmäinen ympäröi linnoitusta yhdessä luonnollisten kallionjärkäleiden kanssa. Seitsemän kilometrin mittaisilla muureilla on 87 bastionia tykkejä varten, kahdeksan porttia ja neljä laskusiltaa. Sisällä kaupungissa on lukuisia asuntoja, saleja, temppeleitä, moskeijoita, varastoja, talleja, paviljonkeja ja puutarhoja.
Kukkulan huipulla sijaitsee Bala Hissarin paviljonki.
Linnakkeen pääsisäänkäynti on itäpuolella sijaitseva hyvin koristeellinen Bala Hissarin portti. Lähellä linnoituksen kaakkoiskulmaa on Fateh Darwaza, ”Voiton portti”, joka on saanut nimensä siitä, että suurmoguli Aurangzebin voittoisa armeija marssi portin kautta sisään kahdeksan kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen vuonna 1687. Portit on suojattu jättimäisillä rautapiikeillä, jotta niitä ei pystyttäisi valloittamaan sotanorsuilla.
Vuonna 1656 sulttaani Abdullah Kutb Šah rakennutti linnakkeelle laajennusosan, Naya Qilan (’uusi linnake’). Nykyään Hyderabadin golfseura rakentaa paikalle golfkenttää.
Kutb Šah -dynastian hallitsijoiden haudat löytyvät puutarhojen ympäröiminä kilometrin linnakkeen ulkomuurista pohjoiseen.
Bala Hissarin paviljonki.
Raunioita ylhäältäpäin.
Yksi puutarhoista.
Ibrahim Kuli Kutb Šahin moskeija.
Timanttikaivokset

Alue tunnetaan erityisesti timanttikaivoksistaan. Sieltä ovat peräisin esimerkiksi Hope-, Koh-i-Noor- ja Regent-timantit.
Kulttuurissa

Runoilija John Keats mainitsee Golkondan timantit vuoden 1817 runossaan On Receiving a Curious Shell.
Golkondaan viitataan vuonna 1877 ensiesitetyssä venäläisessä La Bayadère -baletissa.
Monessa Tollywood-elokuvassa käytetään tapahtumapaikkana Golkondan linnaketta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Golkonda Wikimedia Commonsissa
Golkondan linnake.
Ylhäältä linnakkeesta avautuu näköala Hyderabadin kaupunkiin.
Koh-i-Noor kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokiviin.
Gortys (Arkadia)

| Gortys> Γόρτυς.Sijainti |
| --- | --- |
 Gortys
Koordinaatit:  37°32′23″N, 22°02′43″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Górtyna, Megalópoli, Arkadia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kynuria, Arkadia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gortys (m.kreik. Γόρτυς, myös Gortyna, Γόρτυνα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Megalópolin kunnassa kaupungista nimensä saaneen Górtynan kunnallisyksikön alueella.
Maantiede

Gortys sijaitsi Arkadian Kynurian alueella Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa, noin seitsemän kilometriä luoteeseen nykyisestä Ellinikón kylästä. Kaupunki oli rakennettu Alfeioksen sivujokiin kuuluvan Gortynios- eli Lusios-joen (nyk. Loúsios) länsipuolelle. Kaupungissa oli korkea akropolis eli linnavuori.
Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajaksi esitettiin Gortys, joka oli Stymfaloksen poika. Kaupungin historiasta tiedetään melko vähän. Gortys taantui Megalopoliin perustamisen jälkeen vuonna 371 eaa., kun suurin osa asukkaista siirrettiin uuteen kaupunkiin. 200-luvulla eaa. Gortys kuului Akhaian liittoon. Vuonna 217 eaa. sen valtasivat sodassa Euripidaan joukot. Tuohon aikaan sen tiedetään olleen Thelpusan kaupungin alaisuudessa. Pausanias kuvaa 100-luvulla jaa. paikan olleen hänen aikanaan lähinnä kylä ennemmin kuin kaupunki.
Alueen arkeologiset kaivaukset on suorittanut École française d’Athènes eli Ranskan arkeologinen koulu vuosina 1947–1948 ja 1950–1952.