stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolumbian maantiede

Tämä artikkeli käsittelee Kolumbian maantiedettä.
| Kolumbian maantiede |
| --- | --- |
 Kolumbian pinnanmuodot
Maanosa:  Etelä-Amerikka
Naapurimaat:  Ecuador, Peru, Brasilia, Venezuela ja Panama
Tilastot
Pinta-ala:  1 138 910 km²
 – Sisävesi:  100 210 km² (8,8 %)
Rantaviiva:  3 208 km
Rajan pituus:  6 342 km
Ennätykset
Korkein kohta:  Pico Cristóbal Colón, 5 700 m
Matalin kohta:  Atlantin valtameri Tyynimeri, 0 m
Pisin joki:  Magdalena, 1 650 km
Suurin järvi:  Ciénaga Grande de Santa Marta, 730 km²
Ilmasto
Ilmasto:  trooppinen vyöhyke
Luonnonvarat
Luonnonvarat:  öljy, maakaasu, kivihiili, kulta, nikkeli
Maantiede

Kolumbia sijaitsee Etelä-Amerikan luoteisosassa rajautuen pohjoisessa Karibianmereen ja lännessä Tyyneenmereen. Kolumbia on pinta-alaltaan 1 138 910 neliökilometriä, johon luetaan mukaan myös saaret sekä vesialueet. Maapinta-alaa Kolumbialla on yhteensä 1 038 700 neliökilometriä. Kolumbian naapurivaltioita ovat Ecuador ja Peru etelässä, Brasilia ja Venezuela idässä ja Panama lännessä. Kolumbialla on 3 208 kilometriä rantaviivaa ja on Etelä-Amerikan ainoa valtio joka rajaa sekä Karibianmerta että Tyyntämerta. Kolumbialla on selvittämättömiä aluekiistoja Nicaraguan ja Venezuelan kanssa.
Kolumbia voidaan jakaa neljään maantieteellisesti erilaiseen alueeseen. Ensimmäinen alue käsittää Karibianmeren ja Tyynenmeren vastaiset alankoalueet, jotka erottaa toisistaan Panaman kannaksen eteläosissa sijaitseva suoalue. Toiseen alueeseen kuuluu maan länsiosassa kulkevat Andit, jotka jakautuvat kolmeen pienempään vuoristoon. Karibianmeren rannalla kohoavassa eristyneessä Sierra Nevada de Santa Martan vuoristossa sijaitsee Kolumbian korkein huippu Pico Cristóbal Colón (5 700 m). Kolmas alue käsittää vuoristojen välissä sijaitsevat laaksot sekä alankoalueet, joissa asuu suurin osa maan väestöstä. Kolumbian itäinen osa, joka peittää yli puolet maan pinta-alasta, on osin tiheiden sademetsien peittämää alankoa. Koillisosa  on savannia ja eteläpuoli Amazonin sademetsää.
Kolumbiassa virtaa yli 20 000 kilometriä jokia, joista yli 18 000 kilometriä on purjehduskelpoista. Maan suurimmat joet ovat Magdalena, Putumayo ja Cauca. Cauca ja Magdalena virtaavat pohjoisensuuntaisesti Andien kolmen päävuoriston välissä laskien soisten alankoalueiden kautta Karibianmereen. Patía virtaa maan lounaisosassa laskien Andien läpi Tyyneenmereen.
Maantiede > Luonto ja luonnonsuojelu

Kolumbiassa on 55 suojelualuetta jotka peittävät yhteensä yli 9 miljoonan hehtaarin alueen. Maassa on pinta-alaan nähden enemmän kasvi- ja eläinlajeja kuin missään muualla maailmassa, ja luonnon monipuolisuus jää toiseksi ainoastaan Brasilialle. Kolumbiassa on määritetty yli 130 000 kasvilajia, yli 450 nisäkäslajia, 1 800 lintu- ja 600 sammakkolajia, sekä yli 35 000 hyönteislajia.
Andeilla, missä luonto on monimuotoisinta, on myös väestön tiheys suurin. Niinpä metsät ja kosteikot ovat pirstaloituneet. Yli puolet alueen sammakkoeläimistä on uhanalaisia.  Suuri hedelmiä syövä lintu,  kolumbiansaku, elää enää neljällä metsäalueella, ja välillä sen luultiin jo kuolleen sukupuuttoon. Muita Andien uhanalaisia lajeja ovat silmälasikarhu ja andienkondori.
Maantiede > Maailmanperintökohteet ja muut kansallispuistot

Unescon maailmanperintöluettelossa on Kolumbiasta kuusi kohdetta. Niistä kaksi on luontokohteita: Los Katíoksen kansallispuisto ja Malpelosaaren eläimistön ja kasviston rauhoitusalue. Kulttuurikohteita ovat Cartagenan satama, linnoitukset ja muistomerkit, San Agustínin arkeologinen puisto, Santa Cruz de Mompoxin historiallinen keskusta ja Tierradentron arkeologinen kansallispuisto.
Lisäksi Kolumbiassa on useita muitakin kansallispuistoja. Karibianmeren rannikolla matkailijoiden suosiossa ovat Tayronan kansallispuisto ja Corales del Rosarion kansallispuisto Cartagenan lähellä.  Playa Blancasta tehdään näihin veneretkiä. El Cocuyn kansallispuistossa on lumihuippuisia vuoria, Iguaquen kansallispuisto on matalampaa seutua, mutta lähempänä Bogotaa. Los Nevadosin kansallispuisto houkuttelee tulivuorillaan ja Amacayacun kansallispuisto oikealla sademetsällä.
Kuitenkin arviolta 10 kansallispuistoa sijaitsee sissien toiminta-alueiden lähettyvillä eivätkä ole turvallisia turisteille. Lisäksi joidenkin kansallispuistojen alueilla harrastetaan huumeiden viljelyä, laitonta karjataloutta, puunkaatoa, kaivostoimintaa ja salametsästystä.
Maantiede > Ilmasto

Vaikka Kolumbia sijaitseekin kokonaan tropiikissa, tekevät maan suuret korkeuserot ilmastosta vaihtelevaa. Tyynenmeren rannikolla ja Andien alarinteillä sataa vuodessa 2 500 millimetriä ja monissa paikoin jopa 5 000 millimetriä. Sateita saadaan ympäri vuoden ja lämpötila pysyy myös korkeana. Poikkeuksellisesti yöllä sataa enemmän kuin päivällä, mikä on harvinaista päiväntasaajan seudulla, vaikkakin myös iltapäivisiä ukkoskuuroja esiintyy. Korkean lämpötilan ja kosteuden takia ilmastoa voi kuvata nihkeäksi. Karibianmeren puoleisella rannikolla sataa vähemmän, ja vuodessa on joulukuusta maaliskuuhun kestävä kuivakausi. Tälläkin alueella ilmasto on kuitenkin lämmintä ja kosteaa. Rannikon itäosassa, lähellä Venezuelan rajaa, vuosittainen sademäärä on trooppiselle alueelle matala.
Maan keskiosassa on korkeaa vuoristoa, jossa lämpötilaolot riippuvat hyvin paljon korkeudesta. 4 500 metrin yläpuolella pääosa sateesta tulee lumena. Koko alueella saadaan sadetta vuosittain 1 000–2 500 millimetriä ilman kuivia kausia. Vuoriston länsiosat saavat enemmän sadetta kuin itäosat.
Kolumbia jaetaan yleensä kolmeen ilmastolliseen alueeseen: kuuma (tierra caliente) alle 900 metrissä, lauhkea (tierra temblada) 900-2 000 metrissä ja kylmä vyöhyke (tierra fría) 2 000-3 500 metrissä. Pääkaupunki Bogotán olosuhteet ovat tyyppiset kylmälle vyöhykkeelle. Bogotássa, joka sijaitsee 2 630 metrin korkeudella, keskimääräiset päivälämpötilat ovat 20 asteen ja yölämpötilat 10 asteen paikkeilla. Pilvisyys lisääntyy iltapäiväksi ja sadekuurot ovat yleisiä.
Maan itäosan harvaanasutulla alangolla sadetta saadaan aina, eniten kuitenkin joulu-tammikuun ja huhti-toukokuun aikana. Vuotuinen sademäärä jää 2 000-2 500 millimetriin.
Maantiede > Suurimmat kaupungit

Kolumbiassa oli vuonna 2010 yhteensä yli 40 yli 100 000 asukkaan kaupunkia, 9 yli 500 000 asukkaan kaupunkia ja 4 yli miljoonan asukkaan kaupunkia.
| sija | nimi | maakunta | väkiluku 2009 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Bogotá | pääkaupunkialue | 7 243 000 |
| 2. | Medellín | Antioquia | 2 281 000 |
| 3. | Cali | Valle del Cauca | 2 183 000 |
| 4. | Barranquilla | Atlántico | 1 174 000 |
| 5. | Cartagena | Bolívar | 888 000 |
| 6. | Cúcuta | Norte de Santander | 591 000 |
| 7. | Soledad | Atlántico | 519 000 |
| 8. | Bucaramanga | Santander | 516 000 |
| 9. | Ibagué | Tolima | 491 000 |
| 10. | Soacha | Cundinamarca | 439 000 |
Kolumbia satelliittikuvassa helmikuussa. Kuvassa näkyvät maan halki kulkevat Andit.
Kultanuoli (Phyllobates terribilis)
Kenneth Rogoff

Kenneth Rogoff (2002)
Kenneth Saul ”Ken” Rogoff (s. 22. maaliskuuta 1953) on Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n entinen pääekonomisti. Hän toimii taloustieteen professorina yhdysvaltalaisessa Harvardin yliopistossa. Rogoff on Project Syndicaten kolumnisti.
Rogoff pelasi nuorempana myös shakkia. Hän lopetti uransa vuonna 1980, mutta hän ehti saada suurmestarin arvonimen.
Aiheesta muualla

"The Unbound Economy:" Kenneth Rogoff's monthly op/ed series for Project Syndicate
Kenneth Rogoff's homepage at Harvard (Arkistoitu – Internet Archive)
Kelkkala

Kelkkala oli Viipurin kaupunginosa, joka alun perin kuului Viipurin maalaiskuntaan. Yhdessä läheisten Kiesilän ja Räikkölän kanssa se liitettiin osaksi kaupunkia vuonna 1928. Kelkkala sijaitsi noin kolme kilometriä Viipurin keskustan kaakkoispuolella, Pietarin maantien (nyk. maantie A125) sekä Havin kaupunginosaan ja Viipurin satamaan johtavan rautatien väliin jäävällä alueella.
Vuoden 1928 liitoksen jälkeen kaupunginosaa ryhdyttiin nopeasti rakentamaan arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin laatiman asemakaavan mukaan. Viipurin raitioliikennettä jatkettiin Kelkkalaan vuonna 1930, jolloin siitä tuli Papulasta lähteneen linjan päätepiste. Asuinalueiden lisäksi Kelkkalassa oli runsaasti teollisuutta, muun muassa tulitikku- ja vaneritehtaat sekä kenties tunnetuimpana Maakuntain Margariini Oy. Alue antoi nimensä myös Kelkkalan raviradalle, vaikka Viipuriin liittämisen jälkeen se kuuluikin viereiseen Kiesilään. Kelkkalassa toimi lisäksi urheiluseura Kelkkalan Kisailijat, jonka menestyneimpiä urheilijoita olivat telinevoimistelun olympiavoittaja Ale Saarvala ja pronssimitalisti Ilmari Pakarinen.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Kelkkalassa oli 5 648 asukasta, joista 5 564 oli suomenkielisiä, 34 ruotsinkielisiä ja 50 muunkielisiä.
Talvisodan alkaessa Viipurin itäiset kaupunginosat, Kelkkala mukaan lukien, olivat ensimmäisiä Neuvostoliiton pommituslentojen kohteita. Joidenkin tietojen mukaan perääntyvät suomalaiset joukot puolestaan polttivat puutalovaltaiset Kelkkalan ja Talikkalan talvisodan viimeisenä päivänä.
Nykyään entisen Kelkkalan kaupunginosan alue on asuin- ja teollisuusaluetta, joka kuuluu keskiseen eli Tsentralnyin (Центральный) kaupunginosaan.
Korkeushyppy olympialaisissa

| Yleisurheilu olympialaisissa Korkeushyppy  |
| --- | --- |
 Korkeushyppykilpailu vuoden 1904 olympialaisissa.
Laji:  Yleisurheilu
Olympialajina:  Miehet 1900–  Naiset 1984–
Olympiaennätykset
Miehet:   Charles Austin 239 (1996)
Naiset:   Jelena Slesarenko  206 (2004)
Korkeushyppy on ollut olympialaisten lajivalikoimassa jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Naisten korkeushyppy otettiin lajivalikoimaan vuonna 1928. Korkeushypyn olympiamitalitilastoa johtaa Yhdysvallat.
Mitalitaulukot > Naiset

|  Naisten korkeushypyn olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1928 Amsterdam tulokset |   Ethel Catherwood (CAN) |   Lien Gisolf (NED) |   Mildred Wiley (USA) |  |
| 1932 Los Angeles tulokset |   Jean Shiley (USA) |   Babe Didrikson (USA) |   Eva Dawes (CAN) |  |
| 1936 Berliini tulokset |   Ibolya Csák (HUN) |   Dorothy Odam (GBR) |   Elfriede Kaun (GER) |  |
| 1948 Lontoo tulokset |   Alice Coachman (USA) |   Dorothy Tyler (NOR) |   Micheline Ostermeyer (FRA) |  |
| 1952 Helsinki tulokset |   Esther Brand (RSA) |   Sheila Lerwill (GBR) |   Aleksandra Tšudina (URS) |  |
| 1956 Melbourne tulokset |   Mildred McDaniel (USA) |   Thelma Hopkins (GBR)  Mariya Pisareva (URS) |  ei jaettu |  |
| 1960 Rooma tulokset |   Iolanda Balas (ROU) |   Jarosława Jóźwiakowska (POL)  Dorothy Shirley (GBR) |  ei jaettu |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Iolanda Balas (ROU) |   Michele Brown (AUS) |   Taisija Tšentšik (URS) |  |
| 1968 México tulokset |   Miloslava Rezková (TCH) |   Antonina Okorokova (URS) |   Valentina Kozyr (URS) |  |
| 1972 München tulokset |   Ulrike Meyfarth (FRG) |   Yordanka Blagoeva (BUL) |   Ilona Gusenbauer (AUT) |  |
| 1976 Montréal tulokset |   Rosemarie Ackermann (GDR) |   Sara Simeoni (ITA) |   Yordanka Blagoeva (BUL) |  |
| 1980 Moskova tulokset |   Sara Simeoni (ITA) |   Urszula Kielan (POL) |   Jutta Kirst (GDR) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Ulrike Meyfarth (FRG) |   Sara Simeoni (ITA) |   Joni Huntley (USA) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Louise Ritter (USA) |   Stefka Kostadinova (BUL) |   Tamara Bykova (URS) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Heike Henkel (GER) |   Alina Astafei (ROU) |   Ioamnet Quintero  (CUB) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Stefka Kostadinova (BUL) |   Niki Bakogianni (GRE) |   Inha Babakova (UKR) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Jelena Jelesina (RUS) |   Hestrie Cloete (RSA) |   Kajsa Bergqvist (SWE)  Oana Pantelimon (ROU) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Jelena Slesarenko (RUS) |   Hestrie Cloete (RSA) |   Vita Styopina (UKR) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Tia Hellebaut (BEL) |   Blanka Vlašic (CRO) |   Chaunté Howard (USA) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Anna Tšitšerova (RUS) |   Brigetta Barrett (USA) |   Ruth Beitia (ESP) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Ruth Beitia (ESP) |   Mirela Demireva (BUL) |   Blanka Vlašić (CRO) |  |
| 2020 Tokio tulokset |   Marija Lasitskene (ROC2) |   Nicola McDermott (AUS) |   Jaroslava Mahutših’ (UKR) |  |
| 2024 Pariisi tulokset |   Jaroslava Mahutših’ (UKR) |   Nicola Olyslagers (AUS) |   Eleanor Patterson (AUS)  Iryna Heraštšenko (UKR) |  |
  Lähde: Athletics — High Jump, Women Olympedia. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi) Olympic Athletics Schedule – Women's High Jump – Paris 2024 olympics.com. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi)
Vauhditon korkeushyppy

Vuosina 1900–1912 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon korkeushyppy.
|  Miesten vauhdittoman korkeushypyn olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1900 Pariisi tulokset |   Ray Ewry (USA) |   Irving Baxter (USA) |   Lewis Sheldon  (USA) |  |
| 1904 Saint Louis tulokset |   Ray Ewry (USA) |   Joseph Stadler (USA) |   Lawson Robertson (USA) |  |
| 1908 Lontoo tulokset |   Ray Ewry (USA) |   John Biller  (USA)  Konstantinos Tsiklitiras (GRE) |   ei jaettu  |  |
| 1912 Tukholma tulokset |   Platt Adams (USA) |   Benjamin Adams (USA) |   Konstantinos Tsiklitiras (GRE) |  |
  Lähde: Athletics Men's Standing High Jump Medalists Sports-Reference. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi)
Kuningas Kristofferin maanlaki

Kuningas Kristofferin maanlaki oli Ruotsissa kuningas Kristofer Baijerilaisen hallituskaudella vuonna 1442 vahvistettu yleinen laki, joka koski maaseutua. Kristofferin maanlaki oli täydennetty ja paranneltu versio vanhemmasta Maunu Eerikinpojan maanlaista. Suurimmat erot olivat lain kuninkaankaaressa jossa uudessa maanlaissa annettiin aatelille ja papistolle muutamia lisäetuuksia. Uusi maanlaki ei kuitenkin syrjäyttänyt vanhaa kokonaan vaan molempia käytettiin pitkään rinnan. Lopullisesti uusi maanlaki korvasi vanhan vasta 1608 kun kuningas Kaarle IX painatti sen. Maanlaki koski vain maaseutua, kaupungeissa käytettiin Maunu Eerikinpojan kaupunginlakia joka oli peräisin vuodelta 1350. Maanlaki ja kaupunginlaki olivat käytössä Ruotsissa ja Suomessa vuoteen 1734 saakka jolloin ne korvasi vuoden 1734 yleinen laki.
Suomennokset

Kuningas Kristofferin maanlaki laadittiin alkujaan ruotsin kielellä. Suomeksi sen käänsi ensimmäisenä 1540-luvulla Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana toiminut Herra Martti samoihin aikoihin, kun suomen kielen käyttö kirjakielenä muutoinkin sai alkunsa. Suomennoksesta tehtiin tuolloin vain muutamia käsin kirjoitettuja kopioita, ja se painettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1905 E. N. Setälän ja M. Nyholmin toimittamana.
Kun käännöksen laatija ei ollut lakimies, siihen tuli useita virheitä. Vuonna 1601 Kalajoen kirkkoherra Ljungi Tuomaanpoika, joka toimi myös lain­­lukijana, laati laista uuden suomennoksen, joka pääasiassa pohjautuu Herra Martin käännökseen mutta jossa virheet oli korjattu. Käännös on säilynyt Ruotsin kuninkaallisessa kirjastossa, mutta se ei tullut omana aikanaan yleisesti tunnetuksi eikä sitäkään painettu ennen vuotta 1852.
Abraham Kollanius suomensi maanlain sekä kaupunginlain ja tuomarinohjeet. Hänen käännöksensä valmistui vuonna 1648.  Suomennoksen tarkastivat alilaamanni Henrik Jaakonpoika ja Anders Mikonpoika Pacchalenius, jotka laativat myös kokonaan oman suomennoksensa, mutta siitä ei ole säilynyt tarkempia tietoja.
Kirjallisuutta

Ljungo Tuomaanpoika : Ruodzin waldakunnan maan elj taloin poicain laki, Ruodzin kielestä Suomen kielelle tulkittu. Käsikirjoitus valmistui 1602
Kuningas Kristoferin maanlaki ; Herra Martin suomentamana ; julk. E. N. Setälä, M. Nyholm. Suomalaisen kirjallisuuden seuran toimituksia 82. Helsinki 1905, uusi näköispainos Valtion painatuskeskus, Helsinki 1987
Katkelma Kristoffer kuninkaan maanlakia : toisintotekstit ; Herra Martin suomeksi kääntämää. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1930
Ljungo Tuomaanpojan lainsuomennokset 1, Maanlain ja kaupunginlain teksti ; julk. Martti Ulkuniemi. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 319. Helsinki 1975
Kuningas Kristoferin maanlaki 1442 ; muinaisruotsista suom. Martti Ulkuniemi. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 340. Helsinki 1978
Talonpoikain laki : kuningas Kristofferin maanlain suomennos (1442) Caloniuksen kopion mukaisena ; toimittanut Esko Koivusalo. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 954. Helsinki 2005
Aiheesta muualla

Kristoffer Baijerilaisen maanlain suomennos (SKS)
Kristoffer-kuninkaan maanlaki. Kotus.fi.
Kristoffer kuninkaan maanlaki, Herra Martin suomeksi kääntämä (Agricola-Suomen humanistiverkko -portaali)
Terhi Kivistö: Kristoffer-kuninkaan maanlain varhainen suomennos, (Agricolan kirja-arvostelut, 12.8.2005)
Kitty

| Kitty |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Kit, Kitt, Kittie 
Vastineita eri kielissä:  Ketty, Kiti, Kitti 
Nimen alkuperä:  mm. Katherine
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kitty on naisen etunimi. Se on alun perin englantilainen lempinimi, joka pohjautuu Katherineen, Catherineen ja muihin Katariina-nimen vastineisiin. Suomenruotsalaiset ovat käyttäneet Kittyä Kerstinin kutsumamuotona.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Kitty on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 200–210 naisella.
Nimipäivä

Vuosina 1986–1992 Kittyllä oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 23. marraskuuta.
Tunnettuja Kittyjä

Kitty Carlisle, alk. Catherine Conn (1910–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä
Kitty Hart-Moxon (s. 1926), puolalais-brittiläinen holokaustiselviytyjä
Kitty Kallen (1921–2016), yhdysvaltalainen viihdelaulaja
Christine ”Kitty” Kielland (1843–1914), norjalainen taidemaalari
Catharina ”Kitty” Linder (1887–1969), suomalainen aatelinen ja Carl Gustaf Emil Mannerheimin rakastajatar
Kitty van Male (s. 1988), alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
Kitty Marion, alk. Katherina Maria Schäfer (1871–1944), saksalaissyntyinen näyttelijä ja aktivisti
Kathleen ”Kitty” McKane Godfree (1896–1992), brittiläinen tennispelaaja, sulkapalloilija ja olympiavoittaja
Kitty Wells, oik. Ellen Muriel Deason (1919–2012), yhdysvaltalainen countrylaulaja
Christiane ”Kitty” Wentzel (1868–1961), norjalainen toimittaja ja kirjailija
Kuvitteellisia Kittyjä

Kitty Foyle, samannimisen romaanin ja elokuvan päähenkilö
Katherine ”Kitty” Montgomery, yksi päähenkilöistä televisiosarjassa Dharma ja Greg
Kitty White, japanilaisen Hello Kitty -tuotesarjan päähahmo
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Kitty (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Kristine Lilly

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kristine Lilly |  Kristine Lilly |  Kristine Lilly |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | Naisten jalkapallo  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | Naisten jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | Naisten jalkapallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kiina 1991 | Naisten jalkapallo |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 1999 | Naisten jalkapallo |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1995 | Naisten jalkapallo |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2003 | Naisten jalkapallo |  |
|  Pronssia | Kiina 2007 | Naisten jalkapallo |  |
Kristine Marie Lilly Heavey (s. 22. heinäkuuta 1971 Wilton, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja hän on voittanut myös kaksi maailmanmestaruutta. Lilly pelaa joko keskikentällä tai hyökkääjänä.
Ura

Lilly pelasi yliopistojalkapalloa Pohjois-Carolinan yliopistossa voittaen useita NCAA:n mestaruuksia ja parhaan naispelaajan palkinnon vuonna 1991. Yliopistouran jälkeen hän on pelannut Yhdysvalloissa Boston Breakersissä WUSA-liigassa ja Ruotsissa KIF Örebrossa sekä Tyresö FF:ssä.
Yhdysvaltojen maajoukkueessa Lilly pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 1987 Kiinaa vastaan. Sittemmin hän on urallaan rikkonut kaikki ennätykset pelatuissa maaotteluissa. Lilly on pelannut 346 maaottelua, ja hän ylitti norjalaisen Heidi Støren nimissä olleen naisten entisen ennätyksen (151) jo vuonna 1998. Lilly on maajoukkueen kapteeni ja hän on voittanut olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004 sekä hopeaa Sydneyssä 2000. Hän on voittanut maailmestaruuden kahdesti vuosina 1991 ja 1999. Lisäksi hänellä on MM-kisoista kolme pronssia. Ennen Pekingin olympialaisia hän oli ollut jokaisen Yhdysvaltojen pelaaman maailmanmestaruusturnauksen tai olympialaisten ottelun avauskokoonpanossa. Pekingistä Lilly jäi pois äitiysloman vuoksi.
Lilly on ollut kahdesti ehdolla Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä. Hän oli äänestyksen toinen 2006 ja viides 2004.
Aiheesta muualla

Kristine Lillyn virallinen sivusto
Kiinan danxia

Longushanin danxiaa.
Kiinan danxia on maisemamuoto, joka muistuttaa karstimaata, mutta syntyy kalkkikiven sijaan hiekkakivestä. Sen syntyyn vaikuttavat sekä tektoniset liikkeet että eroosio. Kuusi Kiinan danxia-aluetta on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2010. Luetteloon päässeet alueet ovat Chisui, Taining, Langshan, Danxiashan, Longhushan ja Jianglangshan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiinan danxia Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Karri Akkanen

| Karri Akkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. tammikuuta 1984 Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  198 cm
Paino:  112 kg
Pelinumero:  9 (Ilves)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2003
Seurat:  Ilves (SML) HCM (S-S) NoPy (II-div./S-S)
NHL-varaus:  174. varaus, 2002 Tampa Bay Lightning
Karri Akkanen (s. 29. tammikuuta 1984 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli peräti 198 cm pitkä ja 112 kg painava hyökkääjä. Akkanen pelasi urallaan vajaan yhden SM-liigakauden 2002–2003 kasvattajaseurassaan Tampereen Ilveksessä, jossa rightin mies teki 21 ottelussa yhden syöttöpisteen.