stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansainvälinen liiketoiminta
Opetus Suomessa

Kansainvälistä liiketoimintaa voi opiskella seuraavissa yliopistoissa:
Helsingin kauppakorkeakoulu (kandidaattitasolla Mikkelissä ja Helsingissä maisteriohjelmassa)
Turun kauppakorkeakoulu
Lappeenrannan teknillisen yliopiston kauppakorkeakoulu
Vaasan yliopisto
Oulun yliopisto
Åbo Akademi
Ja ammattikorkeakouluissa:
Jyväskylän ammattikorkeakoulu
Lapin ammattikorkeakoulu
Kansainvälinen lastenkirjapäivä

| Kansainvälinen lastenkirjapäivä> International Children's Book Day |
| --- | --- |

Valtio:  Kansainvälinen vuo­si­päi­vä jo­ta vie­te­tään IBBY:n ja Mün­chenin kan­sain­vä­li­sen nuo­ri­so­kir­jas­ton pe­rus­ta­ja Jel­la Lep­manin eh­do­tuk­ses­ta kir­jai­li­ja H. C. Andersenin syn­ty­mä­päi­vän kun­ni­aksi.
Tyyppi:  teemapäivä
Vietetään:  2. huhtikuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  1967 (Suomessa vuodesta 1968)
Kansainvälinen lastenkirjapäivä on kirjailija H. C. Andersenin syntymäpäivänä 2. huhtikuuta vietettävä kansainvälinen vuosipäivä, jota organisoi International Board on Books for Young People (IBBY). Päivää on vietetty maailmanlaajuisesti vuodesta 1967 lähtien (Suomessa vuodesta 1968) ja sitä vietetään yli 70 maassa.
Päivän tavoitteena on tuoda esiin lastenkirjoja kaikkialta maailmasta ja innostaa lapsia lukemiseen. Lapsen lukeminen tai lapselle lukeminen on lapsen kehityksen kannalta tärkeää koska se ohjaa lasta tunteisiin ja elämyksiin. Se myös laajentaa sanavarastoa ja auttaa itseilmaisussa.
Joka vuosi yksi IBBY;n jäsenmaista tekee lastenkirjapäivälle viestin joka tulee teemapäivän julisteeseen, ja leviää IBBY:n kautta ympäri maailman. Vuonna 2000 siitä oli vastuussa IBBY Finland ja sen teeman viestin ”Salaisuus on kirjassa, kirjassa on salaisuus” kirjoitti kirjailija Hannele Huovi ja julisteen teki kuvittaja Mika Launis. Vuoden 2021 julisteesta oli vastuussa Yhdysvaltojen IBBY (USBBY). Julisteen viesti oli ”The Music of Words” (Sanojen musiikki). Viestin ja siihen runon kirjoitti kirjailija Margarita Engle ja julisteen teki kuvittaja Roger Mello.
Aiheesta muualla

Aguilera, Lidia: Kansainvälinen lastenkirjapäivä Nykyinen kirjallisuus. Viitattu 22.7.2021.
Tirkkonen, Laura: Kansainvälinen lastenkirjapäivä ja lukeminen elämäntapana pienestä pitäen Homevialaura -blogi.  3.4.2019. Viitattu 22.7.2021.
Suomen urheiluhierontakeskus

Suomen Urheiluhierontakeskus (lyh. SUHK) on vuonna 2005 perustettu Helsingissä, Espoossa, Kirkkonummelle ja Tampereella toimiva PK-yritys. Vuonna 2015 liikevaihto oli 1 477 000 euroa . SUHK on Suomen suurimpia palveluntarjoajia urheiluhieronnassa. Sen palveluihin kuuluvat myös fysioterapia, osteopatia, raskaushieronta, purentalihasten käsittelyt sekä akupunktio. Vuonna 2023 Suomen Urheiluhierontakeskus SUHK Oy ja naisten terveyteen erikoistunut fysioterapiakeskus SUHK Mama Oy yhdistyivät.
Suomen Urheiluhierontakeskuksen logo.
Historia

SUHK perustettiin vuonna 2005 nimellä Espoon Urheiluhierontakeskus. Ensimmäinen toimipaikka sijaitsi Matinkylässä. Vuonna 2014 nimeksi muutettiin Suomen Urheiluhierontakeskus.
Tänään

SUHK työllistää yli 100 urheiluhierojaa, fysioterapeuttia, osteopaattia ja Personal traineriä. Toimipisteet sijaitsevat Suomenojalla, Leppävaarassa, Kampissa, Tapiolassa, Niittykummussa, Espoonlahdessa, Käpylässä, Leppävaarassa, Konalassa, Etu-Töölössä, Tampereella ja Kirkkonummella. Aikaisemmin SUHK on vastannut mm. Espoo Unitedin kaikkien edustusjoukkueiden lihashuollosta  ja on ollut esim. taitoluistelun MM2017-kilpailun virallinen kehonhuoltokumppani. 
Tällä hetkellä SUHK tekee yhteistyötä monien eri seurojen ja joukkueiden kanssa.
Aiheesta muualla

Suomen Urheiluhierontakeskuksen verkkosivut
Espoo Unitedin kotisivut
http://www.helsinki2017.com/fi/media/uutiset/suomen-urheiluhierontakeskus-taitoluistelun-mm2017-kilpailun-virallinen
Jää vierellein

| Jää vierellein Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevättalvella 1981 
 Studio : Takomo-studiot
 Julkaistu: keväällä 1981
 Formaatti: LP-levy (SLP 680)   C-kasetti (SMK 5680)
 Tuottaja(t): Veikko Samuli
 Tyylilaji: iskelmä, pop, balladi, country, disko, soft rock 
 Kesto: 40.17
 Levy-yhtiö: Scandia-Musiikki
 Levymerkki: Scandia
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Kari Tapion muut julkaisut
| Kari Tapio 1979 | Jää vierellein 1981 | Olen suomalainen 1983 |
Jää vierellein on suomalaislaulaja Kari Tapion kuudes studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 1981. Levyn sovittajana toimi Veikko Samuli ja sen kappaleet ovat Tapion aiempien studioalbumien tapaan suurimmaksi osaksi ulkomaisia käännöskappaleita. Kokonaisuutena albumi on melko kirjava, sillä levyltä löytyy tavallisen iskelmämusiikin lisäksi Tapiolle tyypillistä country-musiikkia sekä muutama diskokappale.
Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1981.
Tietoa kappaleista

Levyn avausraitana toimii hidas balladi ”Hän luottaa huomiseen”, jonka alkuperäisenä esittäjänä kuultiin countrylaulaja Kenny Rodgers. Tapio tulkitsee kappaleen tyylikkäästi alkuperäisesitykselle uskollisella Veikko Samulin sovituksella. Tyylilaji muuttuu täysin, kun seuraavana kuultava ”Ei kuulu se muille” on saksalainen diskokappale, jossa sähkökitara ja rummut ovat keskeisessä roolissa. Klassikkokappaleen asemassa oleva ”My Prayer” kuullaan Raul Reimanin sanoittamana nimellä ”On yö”. Kappaleen sovituksessa keskeisenä tekijänä on Olli Haaviston soittama steel-kitara. ”Ei toiset toipua voi” on puolestaan käännös Don Williamsin tulkitsemasta countrykappaleesta ”Some Broken Hearts Never Mend”. Kappaleen keskeisenä instrumentteina ovat kitarat, joita soittavat Juha Björninen, Kalle Lae sekä Janne Louhivuori. Levyn toinen suomalaiskappale on sovittaja Samulin sävellys ”Luoksein sua kaipaan”, johon sanat loihti Juha Vainio. A-puolen päättää rakkautta käsittelevä ”Vahva mies”, jonka tulkitsi alkuperäisenä tulkintajana toimi asustralialainen duo Air Supply. Kappaleen sovituksessa Haaviston steel-kitara on jälleen keskeisessä roolissa.
B-puolen avaa levyn toinen Don Williamsin tunnetuksi tekemä countrykappale, ”Paras ystävä”, jonka Reiman suomensi. Myös seuraava kappale ”Jos saisin sinut minua vasten” on countrya ja käännös Bellamy Brothersien kappaleesta ”If I Said You Had a Beautiful Body”. Levyllä kuullaan myös soft rockia, jota edustaa Bill LaBountyn kappale ”Voiton nyt elämä saa”, jonka suomentajana toimi Pertti Reponen. Albumin toinen kahdesta suomalaiskappaleesta on Kari Kuusamon säveltämä reipas ralli ”Hullu mies Magoleff”, jolla sovittaja Samuli esittelee taustalaulajan taitojaan. Levyn päättää klassikkoaseman omaava, Ben E. Kingin alunperin tulkitsema ”Stand by Me”, jonka Reiman suomensi nimellä ”Pysy vierelläin”.
Kappaleet > A-puoli

Hän luottaa huomiseen – 4.15 (alkup. ”She Believes in Me”, säv. & alkup. san. Steve Gibb, suom. san. Pertti Reponen, sov. Veikko Samuli)
Ei kuulu se mulle – 3.06 (alkup. ”Wenn and’re schlafen / Always and Ever”, säv. & alkup. san. Gerd Grabowski – Bernd Dietrich, suom. san. Raul Reiman, sov. V. Samuli)
On yö – 3.09 (alkup. ”My Prayer”, säv. Georges Boulanger, alkup. san. Jimmy Kennedy, suom. san. R. Reiman, sov. V. Samuli)
Ei toiset toipua voi – 2.40 (alkup. ”Some Broken Hearts Never Mend”, säv. & alkup. san. W. Holyfield, suom. san. Pyry Lundén, sov. V. Samuli)
Luoksein sua kaipaan – 3.41 (säv. & sov. V. Samuli, san. Juha Vainio)
Vahva mies – 3.16 (alkup. ”Every Woman in the World”, säv. & alkup. san. Dominic Bugatti – Frank Musker, suom. san. R. Reiman, sov. V. Samuli)
Kappaleet > B-puoli

Paras ystävä – 2.52 (alkup. ”You’re My Best Friend”, säv. & alkup. san. W. Holyfield, suom. san. R. Reiman, sov. V. Samuli)
Jos saisin sinut minua vasten – 3.42 (alkup. ”If I Said You Had a Beautiful Body”, säv. & alkup. san. D. Bellamy, suom. san. R. Reiman, sov. V. Samuli)
Voiton nyt elämä saa – 4.02 (alkup. ”This Night Won’t Last Forever”, säv. & alkup. san. R. Freeland – B. LaBounty, suom. san. P. Reponen, sov. V. Samuli)
Yöksi mun luoksein jää – 3.08 (alkup. ”Why Don’t You Send the Night”, säv. & alkup. san. McDill, suom. san. P. Reponen, sov. V. Samuli)
Hullu mies Magoleff – 2.54 (säv. Kari Kuusamo, san. Chrisse Johansson, sov. V. Samuli)
Pysy vierelläin – 3.29 (alkup. ”Stand by Me”, säv. & alkup. san. King – Leiber – Stoller, suom. san. R. Reiman, sov. V. Samuli)
Lähteet:
Tekijät

Kari Tapio (oik. Kari Jalkanen) – laulu
Tekijät > Muusikot

Veikko Samuli – kapellimestari, piano (10), sähköpiano (10), taustalaulu (11)
Kari Kuusamo – piano (1, 3, 5, 6, 9), sähköpiano (4, 8, 9, 12), syntetisaattori (2, 11, 12)
Ami Aspelund – taustalaulu (11)
Kalle Fält – taustalaulu (2, 8, 11)
Marjo-Riitta Kervinen – taustalaulu (1*, 3, 4, 6, 7, 9, 10, 12)
Pave Maijanen – taustalaulu (2–4, 6, 7, 9, 10, 12)
Martti Metsäketo – taustalaulu (1*)
Irina Milan – taustalaulu (1*, 2–4, 6, 7, 9–12)
Juha Björninen – kitarat (1–7, 9, 11, 12)
Kalle Lae – kitarat (4, 6, 7, 9)
Janne Louhivuori – kitarat (1–4, 6–12)
Olli Haavisto – steel-kitara (3, 6–8)
Heikki ”Häkä” Virtanen – basso
Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut
Pentti Lahti – huilu (5)
(*) todennäköisesti
Lähde:
Tekijät > Muusikot > Jousiryhmä

Kappaleen ”Hän luottaa huomiseen” (1 / A1) jousiryhmä tunnistamaton. Kappaleessa ”Vahva mies” (6) tunnistamaton (toinen) alttoviulisti sekä tunnistamattomat sellistit.
Heikki Hämäläinen – viulut (6, 7, 9, 10)
Yrjö Lasonpalo – viulut (7, 10)
Marjukka Nenonen – viulut (3–5)
Mikko Pesonen – viulut (3–6, 9)
Jussi Pesonen ja Seppo Rautasuo – viulut (5–7, 9, 10)
Juhani Tiainen ja Jorma Ylönen – viulut (3–7, 9, 10)
Jarmo Ahvenainen – alttoviulut (6, 7, 10)
Veikko Lipponen – alttoviulut (5)
Mauri Pietikäinen – alttoviulut (5, 7, 10)
Veli-Pekka Bister – sellot (5, 7, 10)
Kari Lindstedt – sellot (3–5, 7, 10)
Jaakko Raulamo – sellot (3, 4)
Lähde:
Tekijät > Tuotanto

Jukka Teittinen / Takomo-studiot, Helsinki – äänitys (kevättalvella 1981)
Erik Uddström – valokuvat
Birgit Pulkkinen – ulkoasu
Veikko Samuli – tuottaja
Lähteet:
Aiheesta muualla

Albumi Fono.fi:n Äänitetietokannassa
Kari Tapio
| --- | --- |
Studioalbumit:  Aikapommi • Nostalgiaa • Klabbi • Kaipuu •  Kari Tapio • Jää vierellein • Olen suomalainen • Ovi elämään • Osa minusta • Elämän viulut • Tää kaipuu • Aikaan täysikuun • Yön tuuli vain • Sinitaikaa • Laulaja • Myrskyn jälkeen • Meren kuisketta • Sinut tulen aina muistamaan • Valoon päin • Bella Capri • Joulun tarina • Juna kulkee • Toiset on luotuja kulkemaan • Paalupaikka • Kuin taivaisiin • Kaksi maailmaa • Viimeiseen pisaraan • Vieras Paratiisissa
Kokoelmat:  28 suosituinta levytystä • Toivotut • Viisitoista kesää • 20 suosikkia – Olen suomalainen • 20 suosikkia – Luoksesi Tukholmaan • Parhaat • Kaikki parhaat • 20 suosikkia – Kulkurin kyyneleet • 20 suosikkia – Sanoit liian paljon • Kaikkien aikojen parhaat – 40 klassikkoa • Nostalgia • Lauluja rakkaudesta • Kaikkien aikojen parhaat Vol.2 • Klabbi/Olen Suomalainen • Sinivalkoinen ääni
Livealbumit:  Kari Tapio konserttilavalla • Vihdoinkin!
Suomen neito (patsas)

Wäinö Aaltosen Suomen neito.
Aaltosen Tulevaisuus eduskunnan 75-vuotispostimerkissä 1982.
Suomen neito on yksi Wäinö Aaltosen tekemistä neljästä Hämeensillan Pirkkalaisveistoksesta Tampereella.
Patsas asetettiin paikoilleen muiden Pirkkalaisveistosten ohessa 26. syyskuuta 1929.
Suomen neito edustaa mieshahmojen rinnalla paitsi naiseutta, myös isänmaan tervettä elinvoimaa.
Teekkarit lakittavat vappuisin Suomen neidon esikuvanaan Helsingin Havis Amandan lakitus.
Pirkkalaisveistoksista Wäinö Aaltonen ehti syventyä parhaiten Suomen neitoon. Veistos on ollut kahdesti esillä ulkomailla. Vuonna 1931 se oli Sveitsissä Kunsthaus Zürichin näyttelyssä Plastik, sekä Saksassa vuonna 1965 Essenin puutarhanäyttelyssä. Kipsiversio oli mukana myös New Yorkin maailmannäyttelyssä 1939. Neidolle oli lisätty ylös ojennettuun käteen pieni kantele, joka näkyy kuvassa joka on otettu kipsiveistosta matkaa varten viimeisteltäessä. Suomen neito julistettiin New Yorkissa näyttelyn kauneimmaksi veistokseksi.
Suomen neito antoi hahmon myös Eduskuntatalon istuntosalin Tulevaisuus -naisveistokselle (1932), joka seinäkomerossaan selin kääntyneenä jatkaa antiikista tuttua "takaapäin kauniin Venuksen" traditiota.
Suomen neidon muut versiot

Tampereen pronssiveistoksen ohella Wäinö Aaltosen museon aulassa on Hämeensillan neidon tapaan yli nelimetrinen kipsinen Suomen neito, joka on museon Aaltos-kokoelman kookkaimpia. Teoksesta on myös muutamana valoksena pronssiin valettu 87 cm korkea pienoisversio (1927-1929) sekä graniittiin ja kullattuun puuhun veistetty versio.
Kuvia veistoksesta

Wäinö Aaltonen muovailee vuonna 1951 ateljeessaan Kauhajoen sankaripatsasta. Taustalla taimpana näkyy myös versio Suomen neidosta.
Suomen neito -veistos on lähdössä New Yorkin maailmannäyttelyyn vuonna 1939. Edessä selin seisova Wäinö Aaltonen ohjaa kipsinvaloksen viimeistelyä.
Kritiikkiä

Ihmetystä on herättänyt se, että miespatsaat edustavat ammatteja, kuten Eränkävijä ja Kauppias, mutta Suomen neito edustaa naiseutta eikä esimerkiksi perinteistä naisammattia.
Supercopa ASOBAL

Supercopa Asobal on käsipallokilpailu, jossa pelaavat edellisen kauden liigamestari ja Espanjan Cupin voittaja. Kilpailu on järjestetty joka vuosi kaudesta 1985–1986 alkaen jos, sama joukkue on voittanut sekä liigan että cupin, niin toinen finalisti on edellisen kauden Espanjan cupissa toiseksi sijoittunut seura. Eniten mestaruuksia on voittanut FC Barcelona, jolla on 20 voittoa. Ottelu pelataan aina puolueettomalla kentällä.
Finaalit

| Kausi | Mestari | Tulos | 2>  sija | Kaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016-2017 | FC Barcelona | 31-25 | Logroño La Rioja | Ciudad Real |
| 2016-2017 | FC Barcelona | 38-30 | Helvetia Anaitasuna | Pamplona |
| 2015-2016 | FC Barcelona | 26-23 | Fraikin Granollers | Zaragoza |
| 2014-2015 | FC Barcelona | 32-28 | Fraikin Granollers | Tarragona |
| 2013-2014 | FC Barcelona | 40-31 | Naturhouse La Rioja | Valladolid |
| 2012-2013 | FC Barcelona | 34-31 | BM Atletico de Madrid | Madrid |
| 2011-2012 | BM Atletico de Madrid | 33-26 | FC Barcelona | Madrid |
| 2010-2011 | BM Ciudad Real | 29-28 | FC Barcelona | Córdoba |
| 2009-2010 | FC Barcelona | 33-26 | BM Ciudad Real | Guadalajara |
| 2008-2009 | FC Barcelona | 26-25 | BM Ciudad Real | Albacete |
| 2007-2008 | BM Ciudad Real | 32-30 | FC Barcelona | Salamanca |
| 2006-2007 | FC Barcelona | 36-33 | BM Valladolid | Pontevedra |
| 2005-2006 | Portland San Antonio | 29-27 | BM Valladolid | Málaga |
| 2004-2005 | BM Ciudad Real | 32-29 | FC Barcelona | Lleida |
| 2003-2004 | FC Barcelona | 26-25 | BM Ciudad Real | Eibar |
| 2002-2003 | Portland San Antonio | 33-27 | CB Ademar León | León |
| 2001-2002 | Portland San Antonio | 26-24 | CB Ademar León | Tudela |
| 2000-2001 | FC Barcelona | 34-32 | BM Valladolid | Ibiza |
| 1999-2000 | FC Barcelona | 27-23 | Portland San Antonio | Pilar de la Horadada |
1998-1999: Ei pelattu.
| 1997-1998 | FC Barcelona | 30-28 | Caja Cantabria | Moguer |
| 1996-1997 | FC Barcelona | 25-15 | Elgorriaga Bidasoa | Palencia |
| 1995-1996 | Elgorriaga Bidasoa | 29-28 | Caja Cantabria | Santander |
| 1994-1995 | Teka Santander | 29-28 | FC Barcelona | Granada |
| 1993-1994 | FC Barcelona | 30-22 | Elgorriaga Bidasoa | Zaragoza |
| 1992-1993 | Teka Santander | 28-19 | CB Avidesa | Torrelavega |
| 1991-1992 | FC Barcelona | 29-21 | CB Avidesa | San Sebastián |
| 1990-1991 | FC Barcelona | 22-18 | Teka Santander | Zaragoza |
| 1989-1990 | FC Barcelona | 30-22 | CD Cajamadrid | Eibar |
| 1988-1989 | FC Barcelona | 29-21 | Elgorriaga Bidasoa | Alcañiz |
| 1987-1988 | BM Atletico de Madrid | 22-20 | Elgorriaga Bidasoa | Ibiza |
| 1986-1987 | FC Barcelona | 19-18 | Tecnisan | Burriana |
| 1985-1986 | BM Atletico de Madrid | 27-22 | FC Barcelona | Alicante |
Taktisches Luftwaffengeschwader 31

| Taktisches Luftwaffengeschwader 31 "Boelcke" (TaktLwG 31) |
| --- | --- |

Toiminnassa:  20. kesäkuuta 1958 -
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Aselajit:  ilmavoimat
Rooli:  hävittäjätorjunta maajoukkojen tukeminen
Osa joukkoa:  Luftwaffentruppenkommando
Koko:  noin 1 200 sotilasta
Tukikohta:  Nörvenichin lentotukikohta
Kalusto:  Eurofighter Typhoon
Komentajat
Nykyinen komentaja:  everstiluutnantti Danilo Schlag
Taktisches Luftwaffengeschwader 31 (TaktLwG 31) "Boelcke", joka aiemmin tunnettiin nimellä Jagdbombergeschwader 31 (JaBoG 31), on Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka on sijoitettu Nörvenichin lentotukikohtaan ja sen tehtävänä on Air interdiction, Offensive Counter Air ja maajoukkojen lähituki. Kalustona lennostolla on Eurofighter Typhoonit.
Historia

Jagdbombergeschwader 31 (JaBoG 31) perustettiin vuonna 1957 Büchelin lentotukikohdassa, koska Nörvenich ei ollut vielä valmis. Lennoston 1. laivue aktivoitiin 1. lokakuuta 1957, joten se on Saksan ilmavoimien vanhin edelleen olemassa oleva laivue. Tammikuussa 1958 lennosto aloitti muuton Nörvenichiin ja 20. kesäkuuta lennosto aktivoitiin virallisesti Nörvenichissä. JaBoG 31:stä tuli 19. tammikuuta 1959 ensimmäinen Saksan ilmavoimien Natoon liitetty lennosto. Lennosto sai 20. huhtikuuta 1961 lisänimen "Boelcke", millä kunnioitettiin ensimmäisen maailmansodan lentäjää Oswald Boelckea. Lennoston kalustona oli aluksi Republic F-84F Thunderstreakit. Helmikuussa 1962 Nörvenichiin laskeutui ensimmäinen Lockheed F-104 Starfighter. Lennostosta tuli 20. kesäkuuta 1962 Saksan ilmavoimien ensimmäinen Starfighterein varustettu lennosto. [lähde? ]
Panavia Tornado IDS:t käyttöönotettaessa 1979 lennosto oli jälleen ilmavoimien ensimmäinen samoin kuin Eurofighter Typhooneihin siirryttäessä. Lennosto vastaanotti Nörvenichiin neljä ensimmäistä Typhoonia 16. joulukuuta 2009 ja viimeinen Tornado poistui 25. kesäkuuta 2010, jolloin lennostosta tuli ilmavoimien ensimmäinen Typhoon-lennosto. Nörvenichissä on kaikkiaan 31 Typhoonia. [lähde? ]
Onnettomuudet

Perustamisestaan lähtien lennostossa on saanut surmansa 33 lentäjää, joista 18 sai surmansa F-104:llä sattuneissa turmissa. Eurofighter Typhoon törmäsi 23. kesäkuuta 2014 Learjet 35A:han Olsbergissa. Pahoin vaurioitunut hävittäjä laskeutui onnistuneesti Nörvenichiin, mutta Learjet putosi surmaten molemmat lentäjät. [lähde? ]
Komentajat

Lennoston komentajina ovat olleet:
everstiluutnantti Gerhard Barkhorn 1. syyskuuta 1957 - 16. joulukuuta 1962
eversti Wilhelm Meyn 17. joulukuuta 1962 - 17. joulukuuta 1963
eversti Friedrich Obleser 17. joulukuuta 1963 - 28. marraskuuta 1966
eversti Paul Monreal 28. marraskuuta 1966 - 1. syyskuuta 1968
eversti Hans-Joachim Steindorf 11. syyskuuta 1968 - 19. syyskuuta 1972
eversti Albert Weber 19. syyskuuta 1972 - 24. syyskuuta 1976
eversti Theodor Herbert 24. syyskuuta 1976 - 25. maaliskuuta 1980
eversti Gert Overhoff 25. maaliskuuta 1980 - 17. syyskuuta 1984
eversti Jörg Böttcher 17. syyskuuta 1984 - 14. heinäkuuta 1988
eversti Joachim Hoppe 15. heinäkuuta - 12. syyskuuta 1988
eversti Dieter Reiners 29. syyskuuta 1988 - 2. lokakuuta 1992
eversti Horst Martin 2. lokakuuta 1992 - 30. elokuuta 1994
eversti Ulrich Schröder 30. elokuuta 1994 - 29. maaliskuuta 1996
eversti Gerd Ruge 29. maaliskuuta 1996 - 3. toukokuuta 1999
eversti Werner Nemetschek 3. toukokuuta 1999 - 25. heinäkuuta 2001
eversti Heinz-Josef Ferkinghoff 25. heinäkuuta 2001 - 31. maaliskuuta 2003
eversti Peter Stammnitz 31. maaliskuuta 2003 - 30. syyskuuta 2005
eversti Michael Kuhn 30. syyskuuta 2005 - 20. joulukuuta 2007
eversti Ingo Gerhartz 20. joulukuuta 2007 - 8. heinäkuuta 2010
eversti Andreas Hoppe 8. heinäkuuta 2010 - 19. joulukuuta 2014
eversti Stefan Kleinheyer 19. joulukuuta 2014 - 30. marraskuuta 2018
everstiluutnantti Danilo Schlag 30. marraskuuta 2018 -
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taktisches Luftwaffengeschwader 31 Wikimedia Commonsissa
Taktisches Luftwaffengeschwader 31 "Boelcke" (Arkistoitu – Internet Archive)
Södra Sandby

Södra Sandbyn kirkko
Tuulimylly
Södra Sandby on taajama Ruotsissa Lundin kunnassa Skånen läänissä Lundin itäpuolella. Paikka on myös kirkonkylä Södra Sandbyn pitäjässä, ja siellä on Södra Sandbyn kirkko, ja osa siitä kuuluu Hardebergin pitäjään.
Vuonna 2010 Södra Sandbyssa oli 6 136 asukasta, ja se on Lundin kunnan toiseksi suurin taajama.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Södra Sandby
Södra Hammarbyhamnen

| Södra Hammarbyhamnen |
| --- | --- |
 Södra Hammarbyhamnenia.
 Södra Hammarbyhamnen
 Koordinaatit: 59°18′21.42″N, 18°6′3.16″E 
Valtio:  Ruotsi
Kaupunki:  Tukholma
Väkiluku (2004):  6 057
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Södra Hammarbyhamnen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Södermalmin kaupunginosa-alueella, Tukholman keskustan tuntumassa, Hammarby Sjö -järven itäisellä puolella. Vuonna 2004 siellä oli asukkaita 6 057. Pinta-alaltaan kaupunginosa on 1,20 neliökilometrin suuruinen.
Södra Hammarbyhamnenin alue on alun perin kuulunut Nackan kuntaan. Vuoden 1930 alussa se kuitenkin liitettiin Tukholman kaupunkiin, ja kaupunginosa siitä muodostettiin vuonna 1934.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Taktisches Luftwaffengeschwader 74

| Taktisches Luftwaffengeschwader 74 (TaktLwG 74) |
| --- | --- |

Toiminnassa:  5. toukokuuta 1961
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  Ilmavoimat
Aselajit:  ilmavoimat
Rooli:  ilmapuolustus
Osa joukkoa:  Luftwaffentruppenkommandoa
Koko:  noin 935 henkeä
Tukikohta:  Neuburgin lentotukikohta
Kalusto:  Eurofighter Typhoon
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Thomas Früh
Taktisches Luftwaffengeschwader 74 (TaktLwG 74), joka aiemmin tunnettiin nimellä Jagdgeschwader 74 (JG 74), on Saksan ilmavoimien Baijeriin Neuburgin lentotukikohtaan sijoitettu taktinen lennosto, joka nimettiin 1. lokakuuta 2013 uudelleen Saksan ilmavoimien uudelleen organisoinnin jälkeen.
TaktLwG 74:n vastuulla on Saksan eteläosien ilmapuolustus. Lennostossa on kaksi laivuetta, joiden kummankin kalustona on Eurofighter Typhoonit.
Historia

JG 74 aktivoitiin nimellä JG 75 Saksan ilmavoimien viimeisenä hävittäjälennostona 5. toukokuuta 1961. Yhtymä oli varustettu F-86K Sabre -hävittäjin ja se oli sijoitettuna Leipheimin lentotukikohtaan. Lennosto siirrettiin Neuburgiin pian tukikohdan avaamisen jälkeen ja samalla lennosto numeroitiin uudelleen. Vuosina 1965-1966 lennosto varustettiin Lockheed F-104 Starfighterein. Konetyyppi osoittautui Saksan ilmavoimissa vaativaksi ja kaikkiaan 292 konetta tuhoutui onnettomuuksissa, joissa sai surmansa 116 lentäjää. Lennostossakin tapahtui joitakin onnettomuuksia konetyypillä ennen kuin se vastaanotti F-4F Phantom II -koneet vuonna 1974.
F-4F oli huononnettu F-4E, joka ei kyennyt käyttämään AIM-7 Sparrow keskipitkän matkan ilmasta-ilmaan ohjusta. Ohjustyyppi oli kielletty Saksassa aina vuoteen 1990, minkä jälkeen koneet päivitettiin F-4F ICE-standardin mukaisiksi  ja lopulta AIM-120 AMRAAM ohjuksia käyttäviksi. F-4 koneiden General Electric J79 -moottoreiden savun muodostuksen vuoksi koneet saivat lentäjiltä lempinimen "ilmapuolustuksen diesel". Konemalli poistettiin käytöstä 12. kesäkuuta 2008.
Vuodesta 2006 kesäkuuhun 2008 JG 74 muutettiin Eurofighter Typhoon -laivueeksi.
Mölders

32 vuotta toisen maailmansodan aikaisen hävittäjä-ässän Werner Möldersin kuolemaan johtaneen onnettomuuden jälkeen, JG 74 sai 22. marraskuuta 1973 kunnianimen JG 74 Mölders. Kuitenkin Saksan parlamentti  päätti 1998, että Legion Condoriin kuuluneiden mukaan ei ole sopivaa nimetä organisaatioita. Saksan sotahistoriallinen instituutti tutki Möldersin toimia ja esitti tuloksina Möldersin toimia osana natsihallintoa ja ettei hän koskaan tuominnut yhtään hallinnon tointa. Siten kunnianimi poistettiin lennoston nimestä 11. kesäkuuta 2005.