stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ARA La Argentina (1937)
Suunnittelu ja valmistus

Alus pohjautui Arethusa-luokan piirustuksiin, joihin tehtiin tilaajan edellyttämät muutokset. Muutoksista merkittävin olivat majoitustilat 60 kadetille. Aluksen aseistus oli merkittävästi vahvempi kuin Arethusa-luokan alukset 45 elevaation omaavine kuuden tuuman Mk W kolmoistykkitorneineen. Aluksen ilmatorjunta-aseistus oli aikanaan erittäin vahva neljine nelituumaisineen (50 pituuskaliiperin Vickers Mk P), joilla oli 90 asteen korotuskulma. Kevyt ilmatorjunta-aseistus koostui kahdestatoista Vickersin valmistamasta ilmajäähdytteisestä tuuman konekivääristä, jotka oli asennettu pareittain. Konekiväärien ammukset painoivat 250 grammaa. Risteilijälle asennettiin torpedoputket sekä lentokoneen tarvitsemat tilat ja järjestelmät niin, että alus kykeni operoimaan yhdellä Supermarine Walrus -lentoveneellä.
Aluksen tilausvaltuutus vahvistettiin 29. syyskuuta 1934 annetulla lailla. Se tilattiin 31. heinäkuuta 1935 budjetiksi varatun 6 miljoonan kultapeson mukaisena. Köli laskettiin 11. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta seuraavana vuonna ja valmistui vasta 31. tammikuuta 1939 Kuninkaallisen laivaston varustamisen aiheutettua viivettä.
Palvelus

Alus lähti Britteinsaarilta Gravesendistä 12. helmikuuta 1939 ja se saapui 2. maaliskuuta La Platan laivastotukikohtaan, jossa se otettiin virallisesti palvelukseen 12. huhtikuuta. Alus teki useita koulutuspurjehduksia ennen toisen maailmansodan puhkeamista. Se sijoitettiin tammikuussa 1941 Argentiinan risteilijälaivueeseen valvomaan maan puolueettomuutta. Alus palasi koululaivaksi 1946.
Sodan jälkeen alus jatkoi koulutuspurjehduksiaan. Se muun muassa kuljetti Isabella Peronia hänen Euroopan kiertomatkallaan Italiassa ja Espanjassa 1947. Vuonna 1950 aluksen katapultti poistettiin ja neljä nelituumaista ilmatorjuntatykkiä korvattiin kahdella neliputkisella ja neljällä yksiputkisella 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Tykistön vaihto ja tutkavarustuksen lisääminen lisäsivät uppoumaa yli 8 500 tonniin.
Koululaivaksi luokiteltu alus luokiteltiin 1951 uudelleen risteilijäksi ja palautettiin koululaivaksi 1961. Aluksen aseistus riisuttiin 1970. Se poistettiin palveluksesta 1972 ja romutettiin pari vuotta myöhemmin.
9007 James Bond

| 9007 James Bond |
| --- | --- |
 1983 TE1 
Löytäminen
Löytäjät:  Antonín Mrkos
Löytöaika:  5. lokakuuta 1983
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,47 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,10 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,85 AU
Eksentrisyys:  0,153
Kiertoaika Auringon ympäri:  1420 päivää 3,89 vuotta
Inklinaatio:  5,86°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  4–9 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  13,9
9007 James Bond on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Antonín Mrkos vuonna 1983. Pikkuplaneetta sai nimensä kirjailija Ian Flemingin luoman brittiläisen salaisen agentin James Bondin mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin tunnuksella 1983 TE1. Koska James Bondin absoluuttinen magnitudi (H) 13,9, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 4–9 kilometriä.
794

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Tapahtumia

Japanin pääkaupunki siirtyi Kiotoon
ARA Mendoza (1929)

| ARA Mendoza |
| --- | --- |
 ARA Mendoza

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Laskettu vesille:  18. heinäkuuta 1928
Palveluskäyttöön:  24. tammikuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu alusluettelosta 30. huhtikuuta 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 595 t (kuiva) 2 154 t (kuormattuna)
Pituus:  102,11 m (kokonaispituus) 101,2 m (vesiraja)
Leveys:  9,68 m
Syväys:  3,81 m
Koneteho:  42 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  160
Aseistus
Aseistus:  5 × 4,7″ tykkiä 1 × 3″ ilmatorjuntatykki 2 × 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 6 × 21″ torpedoputkea
ARA Mendoza (runkonumero E3) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 1927 J. Samuel White and Companyltä Cowesista ja se laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1928. Alus valmistui 24. tammikuuta 1929. Se saavutti koejoissa 38 solmun nopeuden.
Palvelus

Alus matkasi Argentiinaan yhdessä sisaralustensa kanssa, minne ne saapuivat marraskuussa. Alus palveli toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1958 sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.
ARA La Rioja (1929)

| ARA La Rioja |
| --- | --- |
 ARA La Rioja

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Laskettu vesille:  2. helmikuuta 1929
Palveluskäyttöön:  23. heinäkuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu alusluettelosta 30. huhtikuuta 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 595 t (kuiva) 2 154 t (kuormattuna)
Pituus:  102,11 m (kokonaispituus) 101,2 m (vesiraja)
Leveys:  9,68 m
Syväys:  3,81 m
Koneteho:  42 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  160
Aseistus
Aseistus:  5 × 4,7″ tykkiä 1 × 3″ ilmatorjuntatykki 2 × 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 6 × 21″ torpedoputkea
ARA La Rioja (runkonumero E4) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 1927 Brittensaarilta Cowesista J. Samuel White and Companyltä ja se laskettiin vesille 2. helmikuuta 1929. Alus valmistui 23. heinäkuuta 1929. Se saavutti koejoissa lähes 39 solmun nopeuden. Alus matkasi sisaralustensa kanssa Argentiinaan, minne ne saapuivat marraskuussa. Alus oli matkannut lähes 5 800 merimailia Lissabonista Puerto Belgranoon ilman satamassa käyntiä.
Palvelus

Alus palveli toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1958 sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.
AMD K8

K8-arkkitehtuuri.
AMD K8 (Hammer, Sledgehammer) on seuraaja AMD Athlon -suorittimille (K7), jossa on merkittävänä uutuutena 64-bittinen moodi (AMD64).
K8-sarjan seuraaja on K10 (K9 oli sisäistä kehitystä).
K8-arkkitehtuurissa muistiohjain integroitiin suorittimeen.
Integroidun muistiohjaimen kanssa pohjoissilta on vain silta suorittimen ja grafiikkalaitteelle välillä.
HyperTransport-väylä mahdollistaa useampien suorittimien käytön moniprosessointikonfiguraatiossa, sekä nopean yhteyden muille laitteille.
Mallit

Suoritinsarjat:
AMD Opteron, palvelinmallit
Athlon 64 ja Athlon 64 FX, korkean suorituskyvyn työpöytäkäyttö
Sempron 64 (Sempron), edullisemmat työpöytäkäyttöön suunnatut suorittimet
Mobile Athlon 64, Mobile Turion ja Mobile Turion 64 X2
Mobile Sempron
57/55 J

| 57/55 J |
| --- | --- |
 57/55 J Kuivasaaressa 2009 (ilman suojakilpeä)
Aseen tyyppi:  Kevyt rannikkotykki
Alkuperämaa:   Suomi
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1950 - 1965
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Antero Jokinen
Suunniteltu:  1941
Valmistajat:  Valtion Tykkitehdas
Valmistusvuodet:  1944 - 1945
Valmistusmäärä:  11
Tekniset tiedot
Paino:  955 kg
Piipun pituus:  3151 mm (koko pituus) 2530 mm (rihlattu osa)
Kaliiperi:  57 mm
Lähtönopeus:  900 m/s (suunniteltu) 660 m/s (lopullinen)
Lukkouuma:  Pystysuora kiilalukko
Kuljetustapa:  Kiinteä kartiojalusta
Ampumakulmat:  -10° - +32°
Maksimikantama:  9000 m (lähtönopeus 660 m/s) 12800 m (lähtönopeus 900 m/s)
57/55 J eli 57 mm 55 kaliiperimitan rannikkotykki mallia Jokinen oli Suomessa Jatkosodan aikana kehitetty kevyt rannikkotykki. Tykki oli ensimmäinen kokonaan Suomessa kehitetty rannikkotykki, ja sillä oli tarkoitus korvata vanhemmat 57 mm Nordenfelt- ja Hotchkiss-tykit. Ase osoittautui kuitenkin epäonnistuneeksi, eikä sitä valmistettu kuin 11 kappaletta.
Historia

57/55 J kehitettiin Suomessa korvaamaan vanhemmat 57 mm Nordenfelt- ja Hotchkiss-tykit, jotka olivat muuten vielä kelvollisia mutta joissa oli kehnot tähtäimet. Merivoimien esikunnan operatiivisella osastolla oli myös muuten innostusta kotimaisten tykien valmistamiseen. Insinöörieverstiluutnantti Antero Albert Jokisen suunnittelema ase perustui vanhempiin Nordenfelt- ja Hotchkiss-tykkeihin, ja prototyyppi valmistui Helsingin Laivastoasemalla vuonna 1941. 50 tykin sarja tilattiin Valtion Tykkitehtaalta (VTT) Jyväskylässä vuosien 1941 ja 1942 taitteessa, mutta vain 10 tykkiä ehdittiin saada valmiiksi vuosina 1944-1945. Kokonaismääräksi Jatkosodan lopussa tuli 11, sarjavalmisteiset + prototyyppi.
Suunnitteluvirheet

Tykkejä koeammuttaessa Jyväskylässä todettiin puoliautomaattikoneiston luistin taipuvan. Se olisi siis pitänyt uusia. Myös tykin ampumatarvikkeet tuottivat vaikeuksia: tykki suunniteltiin alun perin 900 m/s lähtönopeudelle putkipaineen ollessa 2800 atm, mutta kaksi vuotta myöhemmin samasta ruudista tehty panos antoikin 3500 atm mikä kulutti putkea aivan liikaa. Jokinen suunnitteli tyytyä 800 m/s lähtönopeuteen, mutta loppujen lopuksi lähtönopeus pudotettiin 660–670 m/s, eli suunnilleen samaan kuin vanhemmillakin 57 mm tykeillä. Myöhemmin Antero Jokista on kritisoitu yrityksestä tehdä liiankin hyvää tykkiä ottamatta huomioon teollisuuden valmiutta valmistukseen.
Palveluskäyttö

Jokiset otettiin hätäratkaisuna käyttöön 1950-luvulla paikkaamaan rannikkotykistön harjoituskaluston puutetta. Vanhemmat 57 mm tykit olivat loppuunkuluneet ja 76 mm tykit olivat vielä varauskalustona, joten varastoista kaivettiin jo poistettuja tykkejä uudelleen käyttöön. Ainakin joitakin Jokisia käytettiin selkäputkina 234/50 Be ja 305/52 O -tykeissä. Vielä 1960-luvun alussa tykit kunnostettiin ja selkäputkina olleisiin lisättiin aikaisemmin poistetut osat, mutta jo 1965-1966 tykit poistettiin käytöstä ja siirrettiin Asevarikko 5:een.
Aiheesta muualla

Rannikon Puolustaja -lehden artikkeli 57/55 Jokisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 57/55 J Wikimedia Commonsissa
Afrikan vapahduksen inhimillinen ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Afrikan vapahduksen inhimillinen ritarikunta (engl. Humane Order of African Redemption) on liberialainen ritarikunta, joka perustettiin 13. tammikuuta 1879 presidentti Anthony W. Gardinerin kaudella. Maan hallitus myöntää sitä tunnustuksena sellaisille henkilöille, jotka ovat ansioituneet humanitaarisen työn, kansakunnan hyödyksi tehdyn työn ja afroamerikkalaisten tasa-arvon parantamisen saralla Liberiassa.
Kunnianosoitusta jaetaan kolmessa luokassa:
I luokka
II luokka
III luokka
Achim Steiner

Achim Steiner (vasemmalla)
Achim Steiner (s. 1961 Brasilia) on saksalainen ympäristöpolitiikan asiantuntija. Hän työskentelee Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) pääjohtajana vuodesta 2017. Aiemmin hän työskenteli YK:n ympäristöohjelman (UNEP) johtajana 2006–2016.
Vuosina 2001–2006 Steiner oli Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) pääjohtaja. YK:n yleiskokous valitsi Steinerin UNEP:n johtoon nelivuotiskaudelle 2006. Vuonna 2010 hänet valittiin toiselle nelivuotiskaudelle, minkä jälkeen kautta jatkettiin vielä kahdella vuodella vuoteen 2016 saakka.
Steiner asui kymmenen ensimmäistä elinvuottaan Brasiliassa,[lähde? ] mutta suoritti opintonsa Britanniassa. Hän opiskeli filosofiaa, valtio-oppia ja taloutta Oxfordin yliopistossa, missä suoritti kandidaatin tutkinnon (BA). Maisterin tutkinnon (MA) hän suoritti Lontoon yliopistossa, missä hän opiskeli taloutta ja aluesuunnittelua erikoistuen kansainväliseen kehitykseen ja ympäristöpolitiikkaan.
Aiheesta muualla

Achim Steiner TED.comissa (englanniksi)
Afrikan tähden ritarikunta (Belgia)

Ritarikunnan tunnuksia
Afrikan tähden ritarikunta (holl. Orde van de Afrikaanse Ster, ransk. Ordre de l'Étoile africaine) oli belgialainen ritarikunta. Se perustettiin 30. joulukuuta 1888 ja alkujaan se oli Kongon vapaavaltion ritarikunta, mutta vuonna 1908 se otettiin osaksi Belgian ritarikuntajärjestelmää. Sitä myönnettiin tunnustuksena Kongon, tai ylipäänsä Afrikan, hyväksi tehdyistä ansioista lähinnä virkamiehille, piispoille ja toimitusjohtajille. Ritarikunta lakkautettiin Kongon demokraattisen tasavallan itsenäistymisen myötä vuonna 1960. Belgialaisten kuningas oli ritarikunnan suurmestari.
Kunniamerkkiä jaettiin viidessä luokassa ja kolmessa mitaliluokassa:
suurristi
suurupseeri
komentaja
upseeri
ritari
kultamitali
hopeamitali
pronssimitali
1302

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

Dante Alighieri karkotettiin Firenzestä
Nykyisessä Virossa sijaitseva Rakvere saa kaupunginoikeudet
Filip IV kutsuu koolle Ranskan ensimmäisen säätyjen yleiskokouksen
Kuolleita

4. heinäkuuta – Giovanni Cimabue, Cenni di Pepo, firenzeläinen taidemaalari (s. 1240)
26. joulukuuta – Valdemar Birgerinpoika, Ruotsin kuningas 1250–1275 (s. 1240)
Hallitsijoita > Eurooppa

Bysantti-Andronikos II Palaiologos, Bysantin keisari (1282 - 1328)
Englanti-Edvard I, Englannin kuningas (1272 - 1307)
Norja-Haakon V, Norjan kuningas (1299 - 1319)
Ranska-Filip IV, Ranskan kuningas (1285 - 1314)
Ruotsi-Birger Maununpoika, Ruotsin kuningas (1290 - 1318)
Tanska-Eerik VI, Tanskan kuningas (1286 - 1320)
ARA Nueve de Julio (1892)

| ARA Nueve de Julio |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong, Elswick
Kölinlasku:  helmikuu 1891
Laskettu vesille:  26. heinäkuuta 1892
Palveluskäyttöön:  27. tammikuuta 1893
Poistui palveluskäytöstä:  23. lokakuuta 1930
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 600 t
Pituus:  107,9 m (vesiraja) 113,54 m (kokonaispituus)
Leveys:  13,41 m
Syväys:  5,03 m
Koneteho:  14 500 ihp (10,8 MW)
Nopeus:  22,25 solmua
Miehistöä:  327
Aseistus
Aseistus:  4 × 6"/L40 Armstrong QF -tykkiä 8 × 4,7"/L40 QF -tykkiä 12 × 3 naulan tykkiä 5 × 18″ torpedoputkea
ARA Nueve de Julio oli Argentiinan laivaston vuonna 1892 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Suunnittelu

Philips Wattsin suunnittelema alus oli paranneltu versio panssarikansiristeilijä ARA Veinticinco de Mayosta, jossa apuaseet oli vaihdettu etu- ja takakansille sijoitettuihin kuuden tuuman Armstrongin valmistamiin 40 pituuskaliiperin pikatykkeihin. Aluksen valmistusta viivästytti 14 tuuman torpedoputkien vaihtaminen 18-tuumaisiin.
Lisäksi aluksen savuhormit oli pidennetty. Aluksella oli teräsrunko ja kaksinkertainen pohja lukuun ottamatta kattila- ja konehuoneita, joissa rungon syvyys ei mahdollistanut pohjaratkaisun toteuttamista. Sen voimanlähteenä oli kahteen akseliin kytketty Humphrys Tennantin toimittamat kaksi VTE-moottoria, joihin oli kytketty kahdeksan höyrykattilaa. Aluksen suojana oli 4,5-3,5 tuuman panssarikansi.
Valmistus

Alus tilattiin Armstrongin  Elswickin telakalta ja sen köli laskettiin helmikuussa 1891 telakkanumerolla 570. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1893.
Palvelus

Aluksen palvelus oli pääosin tapahtumaköyhää lukuun ottamatta vuoden 1893 kapinan tukahduttamista valtaamalla kapinallisten hallussa olleen torpedovenetukikohdan Tigressä.
Aavasaksan näkötorni

| Aavasaksan näkötorni |
| --- | --- |

Sijainti:  Aavasaksa, Ylitornio
Koordinaatit:  66.397805°N, 23.725377°E
Rakennustyyppi:  näkötorni
Valmistumisvuosi:  1969
Rakennuttaja:  Tornionlaakson matkailijayhdistys
Omistaja:  Ylitornion kunta
Julkisivumateriaali:  tiili
Korkeus:  13 metriä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aavasaksan näkötorni on Ylitorniolla Aavasaksan vaaran huipulla sijaitseva näkötorni. Vuonna 1969 valmistunut 13 metriä korkea betoni- ja tiilirakenteinen torni sijaitsee Aavasaksan korkeimmalla kohdalla, 242 metriä merenpinnan yläpuolella. Näkötornin huipulta avautuu maisema Tornion- ja Tengeliönjokien laaksoon. Se on yksi 1870-luvulla perustetun Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennuksista.
Historia

Aavasaksa on tunnettu näköalapaikkana jo vuosisatojen ajan. Varsinainen turismi alkoi 1800-luvun puolivälin jälkeen, ja vuonna 1878 alueelle perustettiin Aavasaksan kruununpuisto. Aavasaksan laelle rakennettin 1900-luvun alkupuolella matala, puinen näköalatasanne. Tornionlaakson matkailuyhdistyksen rakennuttama punatiilipintainen näkötorni valmistui vuonna 1969. Pohjakaavaltaan vapaamuotoinen torni edustaa orgaanisen modernismin arkkitehtuurisuuntausta. Sen suunnittelivat arkkitehtiylioppilas Unto Siikanen ja arkkitehti Matti Lieto. Tornin huippu katettiin lasikatolla vuonna 2004. Näkötornin julkisivut on verhottu Ylitorniolla toimineen tiilitehtaan viimeisillä tiilillä.
Näkötornin seinässä on Struven ketjun muistolaatta. Yksi Struven kolmiomittausketjun piste oli Aavasaksan huipulla, mutta vuonna 1845 kallioon kaiverrettu merkki jäi näkötornin alle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aavasaksan näkötorni Wikimedia Commonsissa
Struven ketjun laatta.
Aboa Vetus Ars Nova -säätiö

Aboa Vetus Ars Nova säätiö (aikaisemmin Matti Koivurinnan säätiö) on Turussa toimiva, vuonna 1987 perustettu säätiö, jonka tarkoitus on suomalaisen kulttuuriperinteen säilyttäminen ja taiteen tukeminen. Säätiö ylläpitää Turun keskustassa sijaitsevaa Aboa Vetus Ars Nova -museota. Säätiön on perustanut kauppaneuvos Matti Koivurinta (1931–2023).
Patentti- ja rekisterihallitus haki vuonna 2016 Varsinais-Suomen käräjäoikeudelta Matti Koivurinnan ja Juha Koivurinnan erottamista säätiön hallituksesta. Käräjäoikeus erotti Juha Koivurinnan muttei Matti Koivurintaa. Turun hovioikeus erotti myös Matti Koivurinnan. Lopulta vuonna 2020 Korkein oikeus kumosi päätöksen Matti Koivurinnan osalta. Sen mukaan erottamisperuste, eli että Matti Koivurinta ei osallistunut säätiön hallituksen toimintaan, oli korjaantunut.
Patentti- ja rekisterihallitus oli myös epäillyt Matti Koivurinnan mahdollisesti syyllistyneen rikoksiin säätiön toiminnassa, mutta Valtakunnansyyttäjävirasto päätyi vuonna 2019 siihen, että rikoksista ei ollut näyttöä tai että syyteoikeus oli vanhentunut.
Agnes Baden-Powell

Agnes Baden-Powell
Agnes Baden-Powell (16. joulukuuta 1858 – 2. kesäkuuta 1945) oli Robert Baden-Powellin nuorempi sisar, ja hän toi jokamiehen oikeudet ja samalla partio­toiminnan mahdolliseksi myös naisille.
795

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Syntyneitä

Lothar I – Frankkien kuningas
Kuolleita

Paavi Hadrianus I
900 North Michigan

900 North Michigan
900 North Michigan on 66-kerroksinen pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa Illinoisissa, Yhdysvalloissa. Se yltää 265 metrin korkeuteen ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kohn Pederson Fox Associates. Rakennus valmistui vuonna 1989, ja siinä on hotelli sekä asuin- ja toimistotiloja. Pilvenpiirtäjän julkisivu on verhoiltu kalkkikivellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa pilvenpiirtäjästä Emporis.com-sivustolla
791

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Syntyneitä

Idris II, idrisidi-dynastian kuningas.
Kuolleita

Idris ibn Abdullah, idrisidi-dynastian kuningas.
Agnes Ayres

Agnes Ayres
Agnes Ayres (4. huhtikuuta 1898 – 25. joulukuuta 1940) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvatähti. Hän aloitti uransa 1910-luvulla ja oli aktiivisimmillaan mykkäelokuvien suosioon hiipumiseen saakka 1920-luvun lopulla.
Ayres syntyi Carbondalessa, Illinois'ssa, mutta muutti uransa perässä New Yorkiin. Hän sai sopimuksen Paramount Picturesilta vuonna 1920. Hän oli mennyt ensimmäisen maailmansodan aikana naimisiin kapteeni Frank P. Schukerin kanssa, mutta avioliitto tuli päätökseensä kesällä 1921.
Ayresin kenties tunnetuin rooli oli elokuvassa Sheikki (1921). Hän esiintyi George Melfordin ohjaamassa elokuvassa päätähtenä Rudolph Valentinon vastanäyttelijänä. 13. heinäkuuta 1924 hän solmi avioliiton meksikolaisen diplomaatti S. Manuel Reachin kanssa. Parin tytär Maria Eugenia syntyi Los Angelesissa 25. maaliskuuta 1926. Liitto kuitenkin päättyi avioeroon 10. kesäkuuta 1927. Ayres ei koskaan mennyt uusiin naimisiin.
Ayresilla oli myöhempiä rooleja muiden muassa elokuvissa Kymmenet käskyt (1923) ja Sheikin poika (1926). Hän kuoli aivoverenvuotoon vain 42 vuoden iässä. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.