stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Melodi Grand Prix 2021
Kilpailun kulku > Ensimmäinen semifinaali

Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 16. tammikuuta. Semifinaali keräsi 784 000 katsojaa.
| Pari | Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pari 1 | 1 | Stina Talling | "Elevate" | Kaksintaistelu |
| Pari 1 | 2 | Beady Belle | "Playing with Fire" | Toinen mahdollisuus |
| Pari 2 | 1 | Jorn | "Faith Bloody Faith" | Toinen mahdollisuus |
| Pari 2 | 2 | Blåsemafian feat. Hazel | "Let Loose" | Kaksintaistelu |
| Promoaja | – | KEiiNO | "Monument" | Suoraan finaalissa |
| Promoaja | – | TIX | "Ut av mørket" | Suoraan finaalissa |
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Stina Talling | "Elevate" | Toinen mahdollisuus |
| 2 | Blåsemafian feat. Hazel | "Let Loose" | Finaaliin |
Kilpailun kulku > Toinen semifinaali

Toinen semifinaali kilpailtiin 23. tammikuuta. Semifinaali keräsi 717 000 katsojaa.
| Pari | Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pari 1 | 1 | Ketil Stokkan | "My Life is OK" | Toinen mahdollisuus |
| Pari 1 | 2 | Daniel Owen | "Psycho" | Kaksintaistelu |
| Pari 2 | 1 | Raylee | "Hero" | Kaksintaistelu |
| Pari 2 | 2 | Maria Solheim | "Nordlyset" | Toinen mahdollisuus |
| Promoaja | – | Stavangerkameratene | "Barndomsgater" | Suoraan finaalissa |
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Daniel Owen | "Psycho" | Toinen mahdollisuus |
| 2 | Raylee | "Hero" | Finaaliin |
Kilpailun kulku > Kolmas semifinaali

Kolmas semifinaali kilpailtiin 30. tammikuuta. Semifinaali keräsi 668 000 katsojaa.
| Pari | Numero | Artist1 | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pari 1 | 1 | Dinaye | "Own Yourself" | Toinen mahdollisuus |
| Pari 1 | 2 | Big Daddy Karsten | "Smile" | Kaksintaistelu |
| Pari 2 | 1 | Emmy | "Witch Woods" | Kaksintaistelu |
| Pari 2 | 2 | Ole Hartz | "Vi er Norge" | Toinen mahdollisuus |
| Promoaja | – | Kaja Rode | "Feel Again" | Suoraan finaalissa |
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Big Daddy Karsten | "Smile" | Toinen mahdollisuus |
| 2 | Emmy | "Witch Woods" | Finaaliin |
Kilpailun kulku > Neljäs semifinaali

Neljäs semifinaali kilpailtiin 6. helmikuuta. Semifinaali keräsi 758 000 katsojaa.
| Pari | Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pari 1 | 1 | Marianne Pentha & Mikkel Gaup | "Pages" | Kaksintaistelu |
| Pari 1 | 2 | Landeveiens Helter | "Alt det der" | Toinen mahdollisuus |
| Pari 2 | 1 | Kiim | "My Lonely Voice" | Kaksintaistelu |
| Pari 2 | 2 | Royane | "Circus" | Toinen mahdollisuus |
| Promoaja | – | Atle Pettersen | "World on Fire" | Suoraan finaalissa |
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Marianne Pentha & Mikkel Gaup | "Pages" | Toinen mahdollisuus |
| 2 | Kiim | "My Lonely Voice" | Finaaliin |
Kilpailun kulku > Viides semifinaali

Viides semifinaali kilpailtiin 13. helmikuuta. Semifinaali keräsi 706 000 katsojaa.
| Pari | Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pari 1 | 1 | TuVeia | "Bli med meg på gar'n" | Toinen mahdollisuus |
Pari 1: 
| 2 | River | "Coming Home" | Kaksintaistelu |  |
| Pari 2 | 1 | Ane.Fin | "Walking in My Sleep" | Toinen mahdollisuus |
Pari 2: 
| 2 | Imerika | "I Can't Escape" | Kaksintaistelu |  |
| Promoaja | – | Rein Alexander | "Eyes Wide Open" | Suoraan finaalissa |
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | River | "Coming Home" | Toinen mahdollisuus |
| 2 | Imerika | "I Can't Escape" | Finaaliin |
Kilpailun kulku > Toinen mahdollisuus

Toinen mahdollisuus kilpailtiin 15. helmikuuta. Toisessa mahdollisuudessa finaaliin äänestettiin Jorn kappaleella Faith Bloody Faith.
| Numero | Artisti | Kappale |
| --- | --- | --- |
| 1 | Beady Belle | "Playing with Fire" |
| 2 | Jorn | "Faith Bloody Faith" |
| 3 | Stina Talling | "Elevate" |
| 4 | Ketil Stokkan | "My Life Is OK" |
| 5 | Maria Solheim | "Nordlyset" |
| 6 | Daniel Owen | "Psycho" |
| 7 | Dinaye | "Own Yourself" |
| 8 | Ole Hartz | "Vi er Norge" |
| 9 | Big Daddy Karsten | "Smile" |
| 10 | Landeveiens Helter | "Alt det der" |
| 11 | Royane | "Circus" |
| 12 | Marianne Pentha & Mikkel Gaup | "Pages" |
| 13 | Ane.Fin | "Walking In My Sleep" |
| 14 | TuVeia | "Bli med meg på gar'n" |
| 15 | River | "Coming Home" |
Kilpailun kulku > Finaali

Finaali kilpailtiin 20. helmikuuta. Finaali keräsi 1 110 000 katsojaa. Finaalin avaus- ja väliaikanumerona esiintyi edellisvuoden Melodi Grand Prix -voittaja Ulrikke Brandstorp.
| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Atle Pettersen | "World on Fire" | Putosi |
| 2 | Raylee | "Hero" | Putosi |
| 3 | Stavangerkameratene | "Who I Am" | Putosi |
| 4 | Kiim | "My Lonely Voice" | Putosi |
| 5 | Blåsemafian feat. Hazel | "Let Loose" | Toinen kierros |
| 6 | Emmy | "Witch Woods" | Putosi |
| 7 | TIX | "Fallen Angel" | Toinen kierros |
| 8 | Kaja Rode | "Feel Again" | Putosi |
| 9 | Rein Alexander | "Eyes Wide Open" | Putosi |
| 10 | Imerika | "I Can't Escape" | Putosi |
| 11 | KEiiNO | "Monument" | Toinen kierros |
| 12 | Jorn | "Faith Bloody Faith" | Toinen kierros |

| Numero | Artisti | Kappale | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Blåsemafian feat. Hazel | "Let Loose" | Putosi |
| 2 | TIX | "Fallen Angel" | Kaksintaistelu |
| 3 | KEiiNO | "Monument" | Kaksintaistelu |
| 4 | Jorn | "Faith Bloody Faith" | Putosi |
| Numero | Artisti | Kappale | Sørlandet> Äänet | Sørlandet> % | Trøndelagin fylke> Äänet | Trøndelagin fylke> % | Pohjois-Norja> Äänet | Pohjois-Norja> % | Vestlandet> Äänet | Vestlandet> % | Østlandet> Äänet | Østlandet> % | Yht> .Äänet | Yht> .% | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | KEiiNO | "Monument" | 27 666 | 42,80 | 38 850 | 45,29 | 42 437 | 60,16 | 58 942 | 41,56 | 113 148 | 37,94 | 281 043 | 42,51 | 2 |
| 2 | TIX | "Fallen Angel" | 36 996 | 57,20 | 46 937 | 54,71 | 28 105 | 39,84 | 82 891 | 58,44 | 185 104 | 62,06 | 380 033 | 57,49 | 1 |
Aiheesta muualla

Kaikki kilpailulähetykset NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:  1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:  2020  2021  2022  2023  2024
Tyrvään Pyhän Olavin kirkko

| Tyrvään Pyhän Olavin kirkko |
| --- | --- |
 Tyrvään Pyhän Olavin kirkko syyskuussa 2012.
Sijainti:  Kalliala, Sastamala
Koordinaatit:  61°21′13″N, 022°56′29″E
Seurakunta:  Sastamalan seurakunta
Rakentamisvuosi:  noin 1506–1516
Materiaali:  kivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tyrvään Pyhän Olavin kirkko eli Tyrvään vanha kirkko (ruots. S:t Olofs kyrka i Tyrvis) on noin vuosina 1506–1516 rakennettu myöhäiskeskiaikainen harmaakivikirkko Tyrväällä Sastamalassa. Se sijaitsee Rautaveden rannalla Kallialan kylän Vanhankirkonniemellä noin kolmen kilometrin päässä Vammalan keskustaajamasta. Kirkon sijaintipaikka kuuluu Suomen kansallismaisemiin, ja se muodostaa ympäristöineen valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Kirkko ei ole aktiivisessa käytössä, mutta siellä pidetään vihki- ja kastetilaisuuksia sekä kesäisin jumalanpalveluksia.
Pyhän Olavin kirkko rakennettiin alkujaan vanhalle palvontapaikalle, jossa on mahdollisesti aiemmin ollut kaksikin puukirkkoa. Kirkko paloi 1600-luvun alkupuolella, jolloin sisustus jouduttiin rakentamaan käytännössä alusta. Kirkkoa käytettiin 1800-luvun puoliväliin, mutta Tyrvään kirkon valmistuttua vuonna 1855 se jäi autiokirkoksi. Pyhän Olavin kirkkoa korjattiin 1900-luvulla, ja sen paanukatto korjattiin talkoilla 1990-luvulla. Vain kolme viikkoa talkoiden valmistumisen jälkeen syksyllä 1997 murtovaras sytytti kirkon tuleen, ja puuosat ja sisätilat tuhoutuivat täysin. Kirkko korjattiin vuosina 1997–2003, ja korjaustyöt saivat kansallista huomiota. Mauri Kunnaksen Koiramäen joulukirkko keräsi talkoorahastoon yli miljoona markkaa. Taiteilijat Osmo Rauhala ja Kuutti Lavonen maalasivat sisätilat.
Pyhän Olavin kirkko on myöhäisgotiikan ajalta, ja sen suunnittelijana pidetään Huittisten mestaria. Kirkko on suhteellisen pieni, ja sen päädyissä on runsaasti koristelua. Kirkon eteläpuolella on asehuone ja pohjoispuolella sakaristo. Tuhopoltossa tuhoutuneet maalaukset olivat maalarimestari Andreas Löfmarkin käsialaa. Vanhaa esineistöä oli siirretty ennen tulipaloa Kansallismuseoon.
Historia > Rakentaminen

Suomen keskiaikaisia kivikirkkoja tutkineen Markus Hiekkasen mukaan Tyrvään Pyhän Olavin kirkko on rakennettu vuosien 1506 ja 1516 välillä. Hiekkasen mukaan kirkko kuuluu Manner-Suomen kolmannen sukupolven kivikirkkoihin, joita rakennettiin 1480–1550-luvuilla erityisesti Hämeeseen, Satakuntaan ja Pohjanmaalle. Ajanjakso sijoittuu myöhäisgotiikkaan. Kivikirkkoja rakennettiin tuolloin Suomessa paljon, vuosina 1500–1520 on ilmeisesti ollut käynnissä ainakin 30 rakennushanketta. Kalmarin unionin aikaiset levottomuudet lisäsivät kirkon merkitystä, ja rakentamista virkisti myös kirkon vauraus katolisena aikana. Uskonpuhdistus romahdutti vuoden 1527 jälkeen kirkon talouden ja kirkkojen rakentamisen.
Tyrvään Pyhän Olavin kirkon rakennusajankohdan vahvistavat kirkkorakennuksen piirteiden lisäksi kirjalliset lähteet. Kirkon tilikirjan mukaan seurakunta sai vielä 1500-luvun alussa hautaamisesta saman taksan kuin muut Turun hiippakunnan puukirkot. Vuosina 1506–1516 tilikirjassa ei ollut merkintöjä hautausmaksuista, mikä saattaa tarkoittaa, ettei tuona aikana kirkkoa käytetty hautaamiseen. Vuonna 1516 hautausmaksu oli noussut kolmesta viiteen hopeamarkkaan, joka on sama summa kuin muualla hiippakunnassa kivikirkkoon hautaamisesta. Lisäksi 1500-luvun alusta 1510-luvun lopulle seurakunta maksoi suuria summia muurareille, mikä myös osaltaan todistaa kivikirkon rakennustöistä.
Kirkko valmistui Kallialan kylän läheisyyteen Rautaveden saarelle, johon oli siltayhteys mantereelta. Paikka on arkeologisten löytöjen perusteella ollut palvontapaikkana jo tuhat vuotta ennen kristillistä aikaa, ja kivikirkon rakentamista edeltäneenä vuosisatana paikalla oli ollut mahdollisesti kaksikin puukirkkoa. Tyrväältä on löytynyt runsaasti rautakautisia jäännöksiä, ja asutus on vähitellen siirtynyt kirkon rakentamisseuduille rautakauden ja keskiajan vaihteessa, jolloin kirkon rakennuspaikalla olisi ollut kalmisto. Tyrväästä lienee muodostunut kappeli 1300-luvun lopulla, jolloin on ilmeisesti rakennettu ensimmäinen puukirkko. Itsenäinen seurakunta Tyrväästä tuli joko 1504 tai 1520.
Tyrvään Pyhän Olavin kivikirkko valmistui aikanaan talkoovoimin, sillä keskiajalla laki määräsi jokaisen maata omistavan talollisen tuomaan työmaalle sekä tarvikkeita että työvoimaa. Talkoot eivät olleet siten täysin vapaaehtoisia. Kirkko rakennettiin lähiseudulta tuoduista kivistä, jotka muurattiin kalkkilaastin avulla paikoilleen. Ikkunoita kirkkoon tehtiin vain muutama.
Piispa Arvid Kurki tarkasti Tyrvään seurakunnan vuonna 1518, ja kirkko saatettiin vihkiä samalla matkalla. Kirkko omistettiin Pyhälle Olaville, jonka kultti oli voimakas Satakunnassa, jonne sen olivat tuoneet ruotsalaiset kauppiaat ja siirtolaiset. Tyrväälle pyhän Olavin palvonta oli levinnyt 1200-luvun lopulla.
Asehuone rakennettiin runkohuoneen valmistumisen jälkeen, mutta sen tarkkaa muurausajankohtaa ei tiedetä. Perimätiedon mukaan asehuoneen rakensi Nuutilan suku. Alla sijaitsevan sukuhaudan perusteella sen ajoitus jopa 1600-luvulle on mahdollinen.
Historia > Katolisesta kirkosta luterilaiseksi

Ruotsi irtaantui katolisesta kirkosta vuoden 1527 Västeråsin valtiopäivien jälkeen. Pyhän Olavin kirkkoon tehtiin kuitenkin tässä yhteydessä vain vähäisiä muutoksia. Veistokset siirrettiin syrjemmälle, Maria-patsas poistettiin alttarikaapista, ja sivualttarit jäivät käytöstä. Esineistöä enemmän Suomessa puututtiin katoliselle kristinuskolle tyypillisiiin seremonioihin, pyhimysten palvontaan, anekauppaan, kasteeseen ja ehtoolliskäytäntöihin.
Pyhän Olavin kirkko paloi 1600-luvun alkupuolella. Tulipalosta ei ole jäänyt kirjallisia lähteitä, mutta 1990-luvulla tehdyissä tutkimuksissa havaittiin merkkejä puuosien palamisesta. Kirkko vaurioitui palossa niin pahoin, että 1600-luvun puolivälissä sisustus jouduttiin rakentamaan käytännössä alusta. Sisätiloihin tehtiin rakennustöissä monia luterilaisesta teologiasta nousseita uudistuksia. Muutokset näkyivät etenkin kirkon kuoriosan sisustuksessa. 1600-luvulla kirkkoon rakennettiin myös ensimmäiset penkit.
Historia > Autioituminen ja uudelleenkäyttö

Kirkkoherra Antero Warelius löysi vuonna 1851 kirkon koillisnurkkauksessa olleesta syvennyksestä Kallialan seurakunnan tilikirjat vuosilta 1469–1524. Kyseessä ovat ilmeisesti ainoat keskiaikaiset Suomesta löydetyt tilikirjat, ja ne on talletettu Kansallisarkistoon. Warelius sai tilikirjoista paljon arvokasta tietoa vuonna 1853 julkaisemaansa Tyrvään pitäjänkertomukseen.
Vammaskosken partaalle valmistui uusi kaksitorninen kirkkorakennus, nykyinen Tyrvään kirkko, vuonna 1855, jolloin Tyrvään Pyhän Olavin kirkon säännöllinen käyttö ja kaikki korjaus- ja uudistustyöt lopetettiin ja se jäi autiokirkoksi. Monista muista hylätyistä kirkoista purettiin ja myytiin rakenteita ja monia keskiaikaisia kirkkoja modernisoitiin, mutta Tyrvään vanhan kirkon sisustus säilyi muuttumattomana yli sadan vuoden ajan. Kirkon vieressä sijainnut vuonna 1793 rakennettu puinen kellotapuli purettiin uuden kirkon valmistuttua, ja kellot siirrettiin uuteen kirkkoon. Pyhän Olavin kirkon alttarikaappi ja keskiaikaiset veistokset puolestaan vietiin vuonna 1875 Helsingin yliopiston historiallis-kansatieteelliseen museoon.
Muinaismuistoyhdistyksen viides taidehistoriallinen retkikunta vieraili Pyhän Olavin kirkossa kesällä 1892. Retkikunnan kertomus antaa tarkan kuvan kirkon silloisesta sisustuksesta, ja esimerkiksi Lars Sonck teki akvarellimaalaukset alttaripeilien paratiisin puutarhan kasviaiheista. Tyrvään seurakunta ehdotti vuonna 1896 kirkon muuttamista museoksi ja lahjoittamista Muinaismuistoyhdistykselle. Seurakunta piti kuitenkin kirkon omistuksessaan.
Kirkkoa alettiin korjata vasta 1960-luvulla, kun Museovirasto teki joitakin korjauksia ja suoritti alueella kaivauksia. Kirkon perustuksia vahvistettiin ja ikkunat uusittiin. Perustusten vahvistamisen yhteydessä löydettiin kirkon lattian alta useita vanhoja solkia ja soljen palasia, erilaisia koriste-esineitä sekä yli 700 tunnistettua rahaa vuosilta 1363–1921. Pääosa rahoista oli Ruotsin vallan aikaisia, parikymmentä Venäjän vallan ajalta sekä muutama tanskalainen ja anglosaksinen raha. Kansallismuseo tutki ja luetteloi kaikki korjauksen aikana löydetyt esineet.
Historia > Peruskorjaus ja paanukattojen uusiminen

Museovirasto alkoi suunnitella 1990-luvulla Pyhän Olavin kirkon katon, muurien ja osin sisätilojen kunnostamista. Samoihin aikoihin aloitettiin myös kirkon dokumentointi: ensimmäisenä kuvattiin paanukatto. Lisäksi dokumentoitiin kattotuolit ja ullakon puurakenteet. Museovirastossa oltiin jo 1990-luvulla huolissaan kirkon 1700-luvun sisustuksesta ja sen kunnosta. Sisustuksesta ehdittiin tehdä vain yleisiä kuvauksia, mutta tarkoituksena oli ollut piirtää ja kuvata huolellisesti puussa olevat yksityiskohdat.
Museovirasto tiedotti vuonna 1992 Vammalan seurakuntayhtymää paanukaton tilanteesta. Viraston mukaan katto olisi uusittava tai korjattava, ennen kuin paanut putoaisivat katolta. Etelälape, asehuone ja sakaristo olivat uuden paanukaton tarpeessa, mutta pohjoislape voitaisiin kunnostaa vaihtamalla huonokuntoisimmat paanut.
Kirkkoneuvosto asetti maaliskuussa 1995 Pyhän Olavin kirkolle rakennustoimikunnan, jonka ajatus talkoista vahvistui sen vierailtua Elimäen kirkolla, jonka katto oli uusittu talkoilla. Vammalan seurakunnassa alettiin jo vuonna 1993 säästää kunnostusta varten, mutta hankkeen toteuttaminen talkoilla vaikutti silti taloudellisesti välttämättömältä. Seurakunnan, Museoviraston ja Kirkkohallituksen lisäksi varoja saatiin lopulta EU:n arkkitehtuurirahastolta. Pyhän Olavin kirkko ja neljä muuta suomalaista kohdetta saivat marraskuussa 1995 palkinnon EU:n arkkitehtuuriperinnön säilyttämisestä.
Paanukattotalkoista muodostui suururakka, ja sen käytännön järjestelyt olivat mittavat. Niiden aikana veistettiin 18 000 paanua, joissa päädyttiin käyttämään pääosin alkuperäistenkin paanujen materiaalina ollutta haapaa. Haapaa tarvittiin 330 kuutiota. Museovirasto edellytti, että paanut veistetään käsin, jolloin katon elinkaari pitenee.
Historia > Tuhopoltto

Haapapaanuista tehdyn eteläisen lappeen, asehuoneen ja sakariston katon valmistumista juhlittiin 31. elokuuta 1997, mutta jo kolme viikkoa myöhemmin 21. syyskuuta 1997 tuhopolttaja raunioitti kirkon. Tuli tuhosi käytännössä kaikki puuosat, sekä vanhan sisustuksen että uudet paanut. Palon tapahtuessa silloinen arkkipiispa John Vikström oli sattumoisin suorittamassa piispantarkastusta naapuriseurakunnassa Karkussa ja hän osallistui tapauksen henkiseen jälkihoitoon. Palon jälkeen keskusrikospoliisi (KRP) ja Vammalan poliisi perustivat tutkintaryhmän, jonka johto oli KRP:lla.
Tuhopolttaja, paikkakunnalla asunut 30-vuotias mies, otettiin kiinni lokakuussa 2002. Hän kertoi murtautuneensa kirkkoon etsimään ehtoollisviiniä, jota museokirkossa ei kuitenkaan ollut. Hän oli ehtinyt jo lähteä kirkosta, kun hän päätti mennä takaisin, ja hän sytytti kirkkoon penkkien alle kynttilöitä hävittääkseen sormenjälkensä. Polttaja kertoi olleensa tuohon aikaan sekavassa mielentilassa käytettyään pitkään alkoholia, lääkkeitä ja huumeita. Mies oli ollut pidätettynä jo palon jälkeen syyskuussa 1997, mutta hänet oli tuolloin vapautettu näytön puutteessa. Hän oli aiemmin syyllistynyt väkivalta-, omaisuus- ja huumausainerikoksiin, joiden vuoksi hän oli ollut tuomittuna vankeusrangaistuksiin myös tuhopolttoa seuranneina vuosina. Poliisikuulusteluissa tekijä ei kertonut tuhotyöllä olleen uskonnollisia motiivia. Tuhopolttaja sai tammikuussa 2003 viiden vuoden vankeustuomion törkeästä tuhotyöstä, ja hänet määrättiin maksamaan vakuutusyhtiölle ja seurakunnalle noin 1,3 miljoonan euron korvaukset. Korkein oikeus lievensi rikosnimikkeen tuhotyöksi ja polttajan saama tuomio lyheni kolmeen vuoteen ja kolmeen kuukauteen vankeutta.
Kirkon ainutlaatuinen 1700-luvun sisustus tuhoutui täysin. Palossa tuhoutuivat kirkossa olleet harvinainen barokkisaarnastuoli, alttariseinän triumfikrusifiksi, puiset penkkikorttelit ja lehterien peileissä olleet Andreas Löfmarkin 1780 maalaamat Kristuksen kärsimystä esittävät kuvat ja kuoritilassa olleet luomiskertomukseen ja paratiisiin liittyvät maalaukset sekä muutkin palavat osat. Vain kivi- ja tiilirakenteet säilyivät käyttökelpoisina.
Talvi- ja jatkosodan jälkeen, ennen Pyhän Olavin kirkkoa, Suomessa oli tulipalossa tuhoutunut tai vaurioitunut 27 kirkkorakennusta. Edellisen kerran oli tuhopolton kohteeksi joutunut Lentiiran kirkko Kuhmossa vuonna 1989. Pyhän Olavin kirkon tuhopolton jälkeen kirkkojen tuhopoltot kuitenkin yleistyivät Suomessa ja vuoteen 2019 mennessä neljä kirkkoa oli tuhoutunut kokonaan tai vaurioitunut pahoin tuhopolttoina.
Tyyli > Arkkitehtuuri

Kirkon suunnittelijana pidetään Huittisten mestaria, joka oli Ulvilan kirkon rakentaneen taalainmaalaisen mestarin opissa ollut muurari. Kirkon ulkomitat ovat 27,1 × 14,5 m, eli se on suhteellisen pieni. Muurauksessa käytetyt kivet ovat suuria ja eri kokoisia. Koillis- ja luoteiskulmissa on kulmakivet, jotka ovat tyypillisiä myöhäiskeskiajan Hämeessä. Seinässä on siellä täällä ulostyöntyviä kivilaakoja, joiden merkitystä ei tiedetä. Samanlaisia rakennelmia on Karkun vanhassa kirkossa ja Laukon kartanon kivirakennuksessa. Se vaikuttaa liittyvän tiettyyn rakennusmestariin.
Ikkunat ovat säilyneet poikkeuksellisesti alkuperäisen muotoisina ja kokoisina. Jopa niiden tiilipuitteet ovat säilyneet. Kuori-ikkunan lunetista löytyi 1960-luvulla pyöreä koristeaukko, jollaiset ovat harvinaisia Suomen kirkoissa. Pääsisäänkäynti on eteläseinällä ja sivusisäänkäynti länsiseinällä. Kumpikin sisäänkäynti on lähes alkuperäisessä asussaan.
Kirkon päädyissä on poikkeuksellisen runsas koristelu. Satakuntalaisille kivikirkoille tyypillisen koristekomeron porrasfriisi ja valkoiset ruusukkeet on muurattu 1510-luvulla. Niiden malli on otettu suoraan Ulvilan kirkosta, jossa päätykoristelu esiintyy ensimmäisenä Suomessa.
Kirkon eteläpuolella on asehuone ja pohjoispuolella sakaristo, jonka alla on pieni viinikellari. Alttarin alla on ollut kolme hautahuonetta. Sakaristo muurattiin samaan aikaan kuin runkohuone, mutta asehuone muurattiin myöhemmin, eikä sen tarkempaa ajankohtaa tiedetä. Sakariston koilliskulmassa on kulmakivi. Perustus nousee hieman maanpinnan yläpuolelle. Sakariston päädyssä on omaleimainen tiilikoristelu, ja sen sisätiloissa on suuret muurikomerot ja kaunismuotoinen itäikkuna. Runkohuoneen oviaukko on epäsymmetrisesti sijoitettu. Asehuoneessa on kulmakivet, ja siinä on kaksi oviaukkoa. Päätyseinässä on nauhakomerosta kohoava suurikokoinen ristikomero. Sekä asehuonetta että sakaristoa kattaa samanlainen levylakinen ristiholvi.
Kirkolle on alkujaan ollut tarkoitus muurata kaksi tiiliholvausta. Niitä ei kuitenkaan toteutettu, mutta jäljellä on muuripolvekkeet, joiden varaan ne piti tehdä. Korkea puuholvaus on Hiekkasen arvion mukaan tuhoutunut 1600-luvun alun palossa. Vuonna 1748 valmistui puinen tasalakinen tynnyriholvi. Samoihin aikoihin kirkkoon tehtiin Antti Piimäsen johdolla renessanssihenkinen koristeellinen paanukatto.
Tyyli > Vanhat maalaukset ja sisätilat

Sisätiloja laajennettiin ja maalattiin vuonna 1780, jolloin rakennettiin penkkikorttelit ja maalarimestari Andreas Löfmark maalasi lehterin kaiteisiin kahdeksan apostolien kuvaa, 19 kuvaa Kristuksen kärsimisestä ja Viimeisen tuomion. Kirkon perällä oli säilynyt myös aikoinaan käytetty vaimojen penkki.
Maalaukset oli toteutettu akvarellimaisen keveästi. Pohja oli vaaleaa liimamaalia, itse kuvat tehty ohuella temperasivelyllä. 1700-luvun tapaan sisätiloille oli tunnusomaista maalatun ja paljaan puupinnan dialogi, jota hallitsi sininen väri. Maaväripigmenttien lisäksi niissä käytettiin 1704 keksityllä menetelmällä valmistettua preussinsinistä, joka tuli noihin aikoihin muotiin.
Ennen viimeistä tulipaloa kirkon sisätilat olivat säilyneet 1700-luvun asussa. Kokonaisuudessaan sisätiloja pidettiin ennen tuhopolttoa poikkeuksellisen hyvin säilyneinä. Kaunis saarnastuoli oli vuodelta 1646, ja penkit oli valmistettu 1664–1666. Sisustus uudistettiin muuten vuonna 1653 ilmeisesti luterilaisen teologian periaatteiden mukaan. Keskiajan kiinteistä rakenteista ei puolestaan ole juurikaan jäänyt tietoja. Luultavasti monien muiden myöhäiskeskiaikaisten kirkkojen tavoin kirkossa oli puinen pääalttari.
Keskiaikaisia maalauksia ei sisätiloista ole löytynyt, ja niiden oletetaan tuhoutuneen 1600-luvun alun tulipalossa. Ulkoseinistä sen sijaan on löytynyt muutamia kalkkimaalauksia, jotka lienevät peräisin rakentamisajalta. Runkohuoneen eteläikkunan luneteissa on kuvioaiheita ja ehkä vihkiristi ja sakariston päädyssä sahalaitakuviota. Kuori-ikkunan kaaressa on kuusisakarainen tähti ja sen yläpuolella risti. Vaikka niiden ympärillä ei ole näkyvissä kilpeä, merkit viittaavat Maunu III Särkilahden vaakunaan. Kuvion pohjoispuolella on ihmisen pää, jonka päähineen alta vaikuttaisi pursuavan kampaamattomat, kiharat hiukset. Se voi olla eräänlainen piispan muotokuva. Hiekkasen mukaan maalaus voidaan tulkita niin, että rakennushanke olisi saanut alkunsa piispa Maunun virka-aikana (1489–1500). Toisen tulkinnan mukaan muotokuvan päällä olisikin hiipan sijaan pyhimyskehä ja koko kuva viittaisi tuntemattomaan pyhimykseen.