stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jane Withers
Elämäkerta > Uran hiipuminen ja lähtö elokuva-alalta

Withers alkoi 1940-luvun alussa teini-ikäisenä turhautua hänelle tarjottuihin lapsellisiin rooleihin. Hän kehitti itse tarinan elokuvaan Small Town Deb (1941), jossa hän näytteli myös pääosaa. Hän esiintyi toisen maailmansodan aikana yli sadassa sota-ajan viihdytyskiertueessa ja keräsi rahaa sotaponnisteluihin lahjoittamalla 3 500 nukkensa kokoelman. Withersin tähtikuva alkoi samaan aikaan kuihtua lapsitähtielokuvien hiipumisen myötä, eikä hänen faninsa pitäneet hänen vakavimmista elokuvistansa, kuten vuoden 1943 elokuvasta The North Star.
Withers oli kuitenkin taloudellisesti vakavarainen, sillä hänen vanhempansa olivat tarkasti huolehtineet tuloista. Hän jättikin elokuva-alan vuonna 1947 ja meni pian sen jälkeen naimisiin texasilaisen öljymies Bill Mossin kanssa. He saivat kolme lasta, mutta erosivat vuonna 1954. Withersin toinen mies oli The Four Freshmen -yhtyeen laulaja Kenneth Errair. Heidän liittonsa kesti vuodesta 1955 Errairin kuolemaan 1968 asti. He saivat kaksi lasta.
Elämäkerta > Paluu näyttelijäksi

Withers alkoi vuonna 1955 opiskella Etelä-Kalifornian yliopistossa elokuvaohjaajaksi. Hän kuitenkin ehti seuraavana vuonna palata näyttelijäksi, kun George Stevens kutsui hänet sivurooliin elokuvaansa Jättiläinen. Tämän jälkeen Withers sai rooleja muun muassa televisiosarjoista Pete and Gladys, Murhasta tuli totta, Lemmenlaiva, The Alfred Hitchcock Hour ja General Electric Theater. Withersin 1950- ja 1960-lukujen elokuvia olivat muun muassa The Heart Is a Rebel (1958), Näpit irti heilastani (1961) ja Armoton vihollinen (1963).
Monista televisiosarjoista huolimatta Withersin tunnetuin televisiorooli oli kuitenkin Comet-puhdistusaineen mainoksissa, jossa hän näytteli Josephine the Plumber -nimistä hahmoa. Mainoskampanja lisäsi Cometin myyntiä ja teki Withersista tunnetun myös suurten ikäluokkien keskuudessa. Mainoksia esitettiin televisiossa vuodesta 1963 vuoteen 1974. Withers itse opiskeli roolia varten putkitöitä ymmärtäkseen tuotetta paremmin.
Withersiä pyydettiin vuonna 1996 tekemään muutamia repliikkejä animaatioelokuvaan Notre Damen kellonsoittaja. Hän ääninäytteli siinä Laverne-gargoilia, kun roolin alkuperäinen näyttelijä Mary Wickes oli kuollut ennen tuotannon valmistumista. Withers palasi Laverneksi vielä vuoden 2002 jatko-osaan Notre Damen kellonsoittaja II, joka oli hänen viimeinen roolinsa.
Jane Withers äitinsä kanssa vuonna 1939.
Withers 1940-luvun valokuvassa
Withers Jättiläisen mainoskuvassa
Epäsäännöllinen galaksi

Epäsäännöllinen galaksi NGC 1427-A
Epäsäännöllinen galaksi (tyypin I ja Irr galaksi) on galaksi, jonka muoto on epämääräinen. Epäsäännöllinen galaksi ei ole kierteisgalaksi, sauvaspiraaligalaksi, elliptinen galaksi tai linssimäinen galaksi eli mikään Hubblen galaksiluokitukseen sopiva galaksi. Irr I -tyypin galakseissa on jonkinlaista rakennetta. Nämä voidaan jakaa spiraalimaista rakennetta omaaviin Sm-galakseihin ja jos tätä ei ole, niin Im-tyyppiin. Irr II -tyypin galakseissa ei ole mitään rakennetta, niiden ulkoasu on täysin satunnainen. Epäsäännölliset kääpiögalaksit tyyppiä dI tai dIrrs ovat runsaasti kaasua sisältäviä, luultavasti nuoria pieniä galakseja. Näiden tähtien metallipitoisuus on alhainen, ja oletetaan, että nämä galaksit olivat maailmankaikkeuden ensimmäisiä galakseja.
Esimerkkejä epäsäännöllisistä galakseista

IC 1613
IC 10
Leo A
M82 - "Sikarigalaksi"
NGC 1569
NGC 3109
Pegasuksen epäsäännöllinen kääpiögalaksi
Phoenix-kääpiögalaksi
Sculptor - kääpiögalaksi
Sextans A
Wolf-Lundmark-Melotte
Epäsäännöllinen galaksi M82 - "Sikarigalaksi"
James Herriot

Alf Wightin entinen praktiikka Thirskissä, Yorkshiressa, toimii nykyään James Herriot -museona
James Herriot (oik. James Alfred Wight, 3. lokakuuta 1916, Sunderland, Englanti – 23. helmikuuta 1995, Thirlby, Yorkshire, Englanti) oli englantilainen eläinlääkäri ja kirjailija.
Herriotin omaelämäkerralliset kirjat kertovat hänen toiminnastaan eläinlääkärinä Pohjois-Englannissa Yorkshire Dales -alueella sekä kokemuksistaan ja koulutuksestaan ilmavoimissa toisen maailmansodan aikana. Myös Herriotin kirjoihin perustuva BBC:n televisiosarja Kaikenkarvaiset ystäväni oli hyvin suosittu.
Kirjat

Kirjoissaan Wight kutsuu kylää jossa hän työskentelee, Darrowbyksi. Darrowby perustuu suuresti Thirskiin ja Sowerbyhyn. Hän myös nimesi uudelleen praktiikan omistajan Donald Sinclairin Siegfried Farnoniksi ja hänen veljensä Brian Sinclairin Tristan Farnoniksi.
Wightin tarinat ovat vain osittain omaelämäkerrallisia. Useat tarinat perustuvat löyhästi oikeisiin tapahtumiin ja ihmisiin, ja niitä voidaankin pitää pääsääntöisesti fiktiona.
Historiallisesta näkökulmasta tarinat auttavat näkemään tuon ajan eläinlääkärien alaa; maatalous muuttui runsaasti Wightin aikana ja tuona aikana pääsääntöisesti käytetyt hevoset korvattiin traktoreilla ja eläinlääketiede kompuroi vielä alkuvaiheissaan. Tuolloin keksittiin myös useita lääkkeitä aina antibiootista moniin muihin nykyään yhä käytössä oleviin lääkkeisiin. Myös lemmikkieläinten hoito tuolloin oli vähäisempää ja suurin osa eläinlääkärin ajasta meni suurten maatalouseläinten hoitamiseen. Vuonna 2000 tilanne on täysin päinvastainen ja suurin osa eläinlääkärien ajasta menee lähinnä koirien, kissojen ja muiden pieneläinten hoitamiseen. Wightin aikaan myös esimerkiksi keisarinleikkauksen tekeminen lehmälle oli harvinaista.
Herriot-kirjoja kutsutaan usein "eläintarinoiksi" (Wight itse kutsui niitä "pieniksi kissa ja koira -tarinoiksi"), mutta yleisesti ottaen ne kertovat kuitenkin enemmänkin eläinlääkäristä, joka näyttelee suurta roolia kirjoissa. Kirjoissa tulevat tutuiksi kylän asukkaat, heidän roolinsa eläinten hoidossa ja heidän muu elämänsä. Kirjoissa Herriot toimii sekä eläinten, että ihmisten tarkkailijana ja hän onkin yhtä kiinnostunut sekä eläimistä, että niiden omistajista. Wight on käyttänyt tarinoissaan runsaasti huumoria itsestään ja vaikeuksistaan.
Kirjoista tehtiin kaksi elokuvaa ja pitkäikäinen BBC:n televisiosarja Kaikenkarvaiset ystäväni.
Herriotin kuoleman aikoihin 1973 julkaistu Britannian Reader’s Digestin numero 96, joka sisälsi otteita Kaikenkarvaisista ystävistäni, oli kaikkien aikojen luetuin. Wightin viimeinen kirja Rakkaimmat ystäväni nousi välittömästi top 10-kirjojen joukkoon Britanniassa, ja siitä julkaistiin 865 000 kappaleen ensipainos Yhdysvalloissa.
Herriotin nimeä käytetään yleisesti turistien saamiseksi Thirskiin. Paikallisilla on The World of James Herriot -niminen museo (osoitteessa 23 Kirkgate) sekä baari nimeltään Darrowby Inn. Monet vastaanoton alkuperäisistä tarvikkeista on Yorkshiren maatalousmuseon kokoelmissa Yorkin Murtonissa.
Suomennettuja teoksia

Kaikenkarvaiset ystäväni. Otava 1974 (All Creatures Great and Small)
Luojanluomat ystäväni. Otava 1975 (It Shouldn't Happen to a Vet)
Eläinlääkäri lennossa. Otava 1978 (Vets Might Fly)
Eläinlääkäri vauhdissa. Otava 1979 (Vet in a Spin)
Ystävistäni, hellyydellä. Otava 1981 (The Lord God Made Them All)
Yksi ainoa haukahdus. Otava 1985 (Only One Woof)
Elämäni kissat. Otava 1987
Elämäni koirat. Otava 1987 (Dog Stories)
Rakkaimmat ystäväni. Otava 1992 (Every Living Thing)
Maalaistarinoita. Otava 1998
Jakob Emanuel Handmann

Omakuva vuodelta 1745.
Jakob Emanuel Handmann (16. elokuuta 1718 Basel - 3. marraskuuta 1781 Bern) oli sveitsiläinen muotokuviin erikoistunut taidemaalari. Hän oli sveitsiläisten kuvataiteilijoiden Anton Graffin, Jean Preudhommen, Angelica Kauffmannin, Johann Jakob Schalchin,  Johann Caspar Füsslin ja tämän pojan Johann Heinrich Füsslin aikalainen.
Elämä

Jakob Emanuel Handmann oli leipuri ja myöhemmin Waldenburgin haastemies Johann Jakob Handmannin ja tämän vaimon Anna Maria Rispachin yhdeksäs lapsi heidän neljästätoista lapsestaan. Vuosina 1735-1739 hän opetteli stukkorappaajaksi ja opiskeli taidetta Schaffhausenissa stukkorappaaja ja taidemaalari Johann Ulrich Schnetzlerin opissa. Hän teki opintomatkoja Pariisiin, Roomaan ja Napoliin. Pariisissa hän työskenteli taidemaalari Jean Restout nuoremman ateljeessa saaden tältä vaikutteita. Vuonna 1742 Handmann matkusteli Ranskassa löytäen töitä muotokuva-ateljeesta yhdessä taidemaalari Hörlingin kanssa. Liikekumppanuus Hörlingin kanssa tarkoitti sitä, että Handmann oli vastuussa mallien päiden maalaamisesta. Italiassa hän työskenteli muun muassa Marco Benefialin ja Pierre Subleyras'n ateljeissa Roomassa, jossa hän etupäässä kopioi antiikin ja renessanssiajan mestaritöitä.
Kesäkuussa 1746 hän palasi Sveitsiin. Vuonna 1747 hän asettui Baseliin, jossa avasi oman ateljeen. Hänen asiakkaistaan useat olivat kaupungin ja Bernin alueen ylimystöä. Tuttavuus virolaiseen aateliseen eversti Carl Friedrich von Staaliin auttoi Handmannia pääsemään Bolognan Accademia Clementinan jäseneksi vuonna 1773. Lukuun ottamatta matkaa Saksaan vuonna 1753 Handmann ei enää myöhemmin poistunut Sveitsistä.
Teoskuvia

Johanna Margaretha Frisching, 1758
Niklaus von Tscharner, 1755
Johann Ludwig Aberli, 1751
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jakob Emanuel Handmann
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Jakob Emanuel Handmann
Jakob Emanuel Handmannin maalaama Leonhard Eulerin muotokuva vuodelta 1753.
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Etelä-Afrikan tiedeakatemia

| Etelä-Afrikan tiedeakatemia The Academy of Science of South Africa |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Tyyppi:  tieteellinen akatemia
Päämaja:  postios: PO Box 72135, Lynnwood Ridge, 0040 Pretoria, Etelä-Afrikka
Jäsenet:  noin 600 jäsentä (2020/2021)
puheenjohtaja (president):  prof. Jonathan Jansen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelä-Afrikan tiedeakatemia (engl. The Academy of Science of South Africa, lyhennys ASSAf) on Etelä-Afrikan kansallinen tiedeakatemia. Se edustaa osaltaan kotimaansa tiedettä niin SADC-maiden puitteissa, koko Afrikan mantereen alueella kuin maailmanlaajuisenkin tiedeyhteisön areenoilla. ASSAfin kotipaikka on Pretoria.
Etelä-Afrikan tiedeakatemian vihki alkuun toukokuussa 1996 akatemian suojelija, Etelä-Afrikan presidentti, nobelisti Nelson Mandela. Tiedeakatemian nykyinen asema on määritelty toukokuussa 2002 voimaanastuneella lailla (Act 67/2001). Tiedeakatemialla on noin 600 jäsentä (2020/2021).
Ente Nazionale della Cinofilia Italiana

Ente Nazionale della Cinofilia Italiana (ENCI)  eli Italian Kennelliitto on Italian kansallinen kenneljärjestö, joka kuuluu FCI:n alaisuuteen. Se on samalla maansa suurin rotukoirien rekisteri, joka myös järjestää tuomareita koiranäyttelyihin ja huolehtii monista muista koiratapahtumiin liittyvistä palveluista. Se on kuulunut "Latinalaiseen Koiraliittoon" (Alianza Canina Latina) vuodesta 2018.
Historia ja nykytilanne

Järjestö perustettiin vuonna 1882. Sen päätoimisto sijaitsee Milanossa ja sillä on sivukonttoreita kaikilla Italian alueilla. Vuonna 2009 ENCI:n rekisterissä oli yli 160000 koiraa ja se järjesti noin 400 näyttelyä vuoden aikana. Se keskittää huomionsa erityisesti 14 FCI-rekisteröityyn italialaiseen koirarotuun. Lisäksi se on tunnustanut kolme FCI:n ulkopuolista italialaista rotua: apenniinienajokoiran, sisilianpaimenkoiran ja spino degli iblein. Viisi italialaista rotua on myös hyväksytty alustavasti: apuaanienpaimenkoira, biellanpaimenkoira, fonninpaimenkoira, lessinianpaimenkoira ja silanpaimenkoira. Aiemmin ENCI rekisteröi maremmanpaimenkoiran ja abruzzienpaimenkoiran erillisinä rotuina, mutta kun asiaa tutkittiin huomattiin että kyse oli vain saman rodun paikallismuunnoksista ja niinpä nämä kaksi rotua yhdistettiin maremmano-abruzzeseksi.
Suosituimmat rodut

Italian 40 suosituinta rotua olivat vuonna 2019 ENCI:n rekisterin mukaan:
englanninsetteri
saksanpaimenkoira
labradorinnoutaja
chihuahua
kultainennoutaja
maremmanajokoira
jackrussellinterrieri
italianajokoira, lyhytkarvainen
mäyräkoira
villakoira
rottweiler
amerikanstaffordshirenterrieri
ranskanbulldoggi
cane corso
bretoni
lagotto romagnolo
bordercollie
australianpaimenkoira
bokseri
cockerspanieli
maltankoira
lyhytkarvainen saksanseisoja
saksanpystykorva
pointteri
berninpaimenkoira
englanninspringerspanieli
cavalierkingcharlesinspanieli
englanninbulldoggi
akita
ceskoslovensky vlciak
staffordshirenbullterrieri
beagle
weimarinseisoja
shiba
siperianhusky
tanskandoggi
maremmano-abruzzese
belgianpaimenkoira
kääpiösnautseri
dobermanni
Aiheesta muualla

ENCI:n viralliset sivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Italian Kennel Club
Käännös suomeksi
Episkopeío

| Episkopeío Επισκοπείο |
| --- | --- |
 Episkopeío
 Koordinaatit: 37°26′7″N, 24°54′58″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Sýros
Kunta:  Sýros-Ermoúpoli
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5801020106
Väkiluku (2011):  500
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Episkopeío (kreik. Επισκοπείο; transl. myös Episkopío) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 500 (vuonna 2011).
Episkopeíon kylä sijaitsee Sýroksen saaren keskellä noin 4,5 kilometriä länteen saaren keskuksesta Ermoúpolin kaupungista. Se on osa Áno Sýroksen kyläyhdyskuntaa. Episkopeío on saanut piispaan viittaavan nimensä siitä, että se oli aiemmin saaren piispanistuimen paikka. Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu profeetta Elialle (Profítis Ilías) ja Neitsyt Marialle (Panagía).
Aiemmin kylä kuului Áno Sýroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Áno Sýroksen kunnallisyksikköön.
Itšnja

| Itšnja (Ічня) |
| --- | --- |
 Church of Transfiguration on the river Ichen’ka
 lippu:  vaakuna
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Itšnja
 Koordinaatit: 50.8623°N, 32.391°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Prylukyn piiri
Väkiluku (2021):  10 585
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  16700-16703
Suuntanumero(t):  +380-4633
 
 http://ichadm.cg.gov.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Itšnja (ukr. Ічня) on kaupunki Ukrainan Tšernihivin alueella Itšenkajoen varrella. Itšnja on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Itšnjanissa arvioitiin asuvan 10 585 henkeä. Ensimmäiset maininnat Itšnjasta ovat 1200-luvulta. Kasakkahetmanaatin (1649–1764) aikana kaupunki kuului Prylukyn rykmentin alueeseen. 1800-luvulla kaupungissa oli tekstiiliteollisuutta, nykyisin tärkein elinkeino on maatalous.
Kuvagalleria

Markkinat Itšnjassa, Vasil Šternberg, 1830-luku
Ylösnousemuksen kirkko
Eppstein

| Eppstein |
| --- | --- |

 vaakuna
 Eppstein
 Koordinaatit: 50°8′N, 8°24′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Piirikunta:  Main-Taunus-Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,2 km²
Korkeus:  192 m
Väkiluku (2020):  13 652
 – Väestötiheys:  564 as./km²
Postinumero:  65817
Suuntanumero(t):  06198
 
 www.eppstein.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eppsteinin sijainti Main-Taunuksen piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Eppstein on kaupunki Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota.
Maantiede

Eppstein sijaitsee Taunus-vuoriston etelärinteellä 20 kilometriä Frankfurt am Mainin keskustasta länteen ja 12 kilometriä Wiesbadenista koilliseen.
Eppsteinin kaupunginosat ovat Eppstein, Bremthal, Ehlhalten, Niederjosbach ja Vockenhausen.
Historia

Ensimmäinen asiakirjamaininta Burg Eppsteinista on vuodelta 1122. Vuoristolinnan ympärille kasvoi kylä, ja Alt-Eppstein sai kaupunkioikeudet 1318. Puolet kaupungista myytiin Hessenin maakreiveille 1492. Toinen puoli kaupungista sekä Bremthal, Ehlhalten, Niederjosbach ja Vockenhausen siirtyivät Eppsteinin suvun sammuttua 1500-luvulla Mainzin vaaliruhtinaskunnalle. Jako Hessenin kreivien ja vaaliruhtinaskunnan alueisiin säilyi vuoteen 1803. Lyhyen ranskalaiskauden jälkeen Eppstein siirtyi osaksi Nassaun herttuakuntaa ja edelleen Preussiin 1866. Bremthal, Ehlhalten ja Vockenhausen liitettiin Eppsteiniin 1977; Niederjosbach oli liitetty Bremthaliin jo 1971.
Burg Eppstein on rauniolinna, jonka ympärillä sijaitsee Eppsteinin vanhakaupunki, Die Eppsteiner Altstadt. Siellä on muun muassa ristikkotalo vuodelta 1459 ja myöhäisgoottilainen kirkko (noin 1430). Vanhankaupungin itäpuolella on uusklassistinen Kaisertempel vuodelta 1894.
Talous ja liikenne

Eppsteinin talousmaantieteellinen sijainti Frankfurt am Mainin ja Wiesbadenin vaikutusalueella on suotuisa. Sekä teollisuus- että palveluyritysten kirjo on laaja. Eppstein on Frankfurt am Mainin paikallisjunaliikenteen piirissä Main-Lahn-rautatien varrella. Bundesautobahn 3 kulkee kaupungin länsiosan halki.
Aiheesta muualla

Eppstein, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Eppstein
Eppstein Kaisertempeliltä nähtynä
Käännös suomeksi
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2007

Itävallan Rubin Okotie kohtaa Kongon maalivahti Destin Onkan kisoissa Edmontonin Commonwealth Stadiumilla pelatussa ottelussa.
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2007 olivat 16. alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut (aikaisemmalta nimeltään nuorten maailmanmestaruuskilpailut). Kisat pelattiin Kanadassa 30. kesäkuuta – 22. heinäkuuta.
Kilpailujen mestaruuden voitti Argentiina, joka voitti Torontossa pelatussa loppuottelussa Tšekin 2–1. Pronssia sai Chile ennen Itävaltaa. Maalikuninkuuden voitti Argentiinan Sergio Agüero kuudella maalillaan.
Jan Larri

Jan Leopoldovitš Larri (ven. Ян Леопо́льдович Ла́рри, 15. helmikuuta 1900 Riika – 18. maaliskuuta 1977 Leningrad) oli neuvostoliittolainen lastenkirjailija.
Jan Larri jäi varhain orvoksi. Hän kasvoi opettajaperheessä, suoritti lukion ja vietti kiertelevää elämää. Larri osallistui Venäjän sisällissotaan, suoritti biologian tutkinnon Harkovan  yliopistossa ja työskenteli toimittajana Harkovassa ja Leningradissa. 1930-luvulla hän harjoitti jatko-opintoja kalatalouden tutkimuslaitoksessa.
Larri kirjoitti lapsille tarkoitettua tieteisfiktiota 1920-luvun lopulta lähtien. Hänen utopistinen pienoisromaaninsa Strana stšastlivyh (”Onnellisten maa”, 1931) joutui kiellettyjen kirjojen joukkoon. Larrin tunnetuin teos oli Samuil Maršakin tuella julkaistu Helvin ja Heikin ihmeelliset seikkailut (Neobyknovennyje prikljutšenija Karika i Vali, 1937), jossa pienoiskokoiset lapset tekevät jännittävän matkan kasvien ja hyönteisten maailmaan.
Joulukuussa 1940 Larri alkoi lähettää Josif Stalinille lukuja pienoisromaanistaan Nebesnyi gost (”Taivaallinen vieras”), joka kertoi Neuvostoliittoon tutustuvan marsilaisen kielteisistä kokemuksista. Salanimellä kirjoittanut Larri pidätettiin huhtikuussa 1941 ja tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956. Vankileiriltä palattuaan Larri julkaisi vielä kaksi lastenkirjaa.
Suomennettu teos

Helvin ja Heikin ihmeelliset seikkailut (Neobyknovennyje prikljutšenija Karika i Vali). Suom. Johannes Kokkonen. Porvoo: WSOY, 1945.
James Hepburn (Bothwellin jaarli)

Bothwellin jaarli James Hepburn vuonna 1566.
James Hepburn, Bothwellin 4. jaarli (n. 1535 – 4. huhtikuuta 1578 Dragsholm, Tanska) oli skotlantilainen aatelinen, joka oli Skotlannin hallitsijan Maria Stuartin kolmas aviomies lyhyen aikaa vuonna 1567. Heidän avioliittonsa johti Maria Stuartin syrjäyttämiseen vallasta, sillä Bothwellin epäiltiin murhanneen Marian edellisen aviomiehen, lordi Darnleyn.
Elämä > Varhaisemmat vaiheet

Bothwellin suvun maat sijaitsivat Etelä-Skotlannin Liddisdalessa. James Hepburnin isoisä oli kaatunut vuoden 1513 Floddenin taistelussa. Hänen isänsä oli Bothwellin 3. jaarli Patrick Hepburn, mutta hänet kasvatti hänen piispana toiminut samanniminen isosetänsä. Hänet lähetettiin opiskelemaan Ranskaan. Isänsä kuoltua vuonna 1556 hän peri tältä Bothwellin jaarlin arvon, Skotlannin yliamiraalin viran (Lord High Admiral) sekä muita perinnöllisiä virkoja. Bothwellilla oli nuoruudessaan suhde ja mahdollisesti avioton lapsi Anna Throndsen -nimisen norjalaisen kanssa, jonka isä oli tunnettu norjalainen mahtimies Christoffer Throndsen. Myöhemmin hän meni naimisiin Jean Gordonin kanssa.
Bothwell oli protestantti, mutta tuki siitä huolimatta Skotlannin katolista sijaishallitsijaa Maria Guisea protestanttisen aatelin kapinointia vastaan ja oli hyvin englantilaisvastainen. Maria Stuartin palattua hallitsemaan Skotlantia Bothwell nimitettiin vuonna 1561 valtaneuvoston (Privy Council) jäseneksi. Hän kuitenkin riitautui pahasti vaikutusvaltaisen mahtimiehen, Arranin jaarlin kanssa, ja syytti tätä salaliitosta kuningatarta vastaan. Arran järjesti Bothwellin maaliskuussa 1562 vangituksi Edinburghin linnaan. Bothwell pakeni vankeudesta seuraavassa elokuussa ja meni Englantiin. Oltuaan sielläkin vankeudessa hän pääsi syksyllä 1564 Ranskaan. Maria Stuart kutsui hänet takaisin Skotlantiin vuonna 1565 tarvitessaan apua velipuolensa Morayn jaarlin johtaman kapinan kukistamisessa.