stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmakehän rajakerros
Rajakerroksen havainnointi ja mittaustekniikat

Ilmakehän rajakerrosta voidaan havainnoida in situ -mittauksilla (eli paikallisset mittaukset) tai kaukokartoitustekniikoilla. Mittauksissa havainnoidaan joko ilmakehän keskimääräistä käyttäytymistä (esim. 30 min keskiarvot) tai turbulenssia (<1 s). Tyypillisimpiä keskimääräistä käyttäytymistä kuvaavia in situ mittauksia ovat mastossa mitatut lämpötila- ja tuuliprofiilit sekä pinnan nettosäteily. Eniten käytetty turbulenssia havainnoiva in situ menetelmä on pyörrekovarianssi-tekniikka. Tyypillisiä kaukokartoitustekniikoita ovat eri menetelmät, joilla mitataan keskimääräis- tai turbulenssisuureiden pystyprofiileja, esimerkiksi lidar, sodar ja ceilometri. Sodar-laitteella voidaan lisäksi määrittää matalan (<400m) ja lidar-laitteella paksumman rajakerroksen korkeus. Seilometriä on perinteisesti käytetty paljon lentokentillä pilvien alarajan korkeuden määrittämiseen.
Aiheesta muualla

Suomen tuuliatlas: Rajakerros (Arkistoitu – Internet Archive)
Stull, Roland B.: An Introduction to Boundary Layer Meteorology, s. 181.  Kluwer Academic Publishers, 1988.  ISBN 90-277-2768-6
Kurssit Helsingin yliopistolla, Fysiikan laitoksella: Rajakerroksen fysiikka 1 ja 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmakehän rajakerroksen rakenne. Kuva ei ole mittakaavassa.
Ilmakehän rajakerroksen rakenteen vuorokausisykli manneralueella selkeänä kesäpäivänä.
Sisäisen rajakerroksen rakenne ilmakehän rajakerroksessa. Ilmavirtaus on vasemmalta oikealle ja metsän ja pellon välille syntyy sisäinen rajakerros, joka kasvaa myötävirtaan.
Labinsk

Labinskin kaupungin vaakuna
Labinsk (ven. Лаби́нск) on kaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Labajoen varrella 281 Krasnodarista itään. Kaupunki on Labinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Armavirin ja Tuapsen väliseltä rautatieltä haarautuva sivurata (Labinskajan asema). Asukkaita on 61 100 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1841 paikalle rakennettiin linnoitettu kasakkakylä, jossa vuosisadan lopulla oli yli 14 000 asukasta. Vuonna 1947 siitä tuli Labinskin kaupunki. Nykyään siellä on elintarvike- ja kemian teollisuutta.
Vuonna 1989 Labinskiin valmistui suomalaisen työyhteenliittymän Valio-Hankkija-YIT toimittama juustola sekä maidon- ja heranjalostuslaitos.
Aiheesta muualla

Labinskin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Labinskin piirin sivusto (venäjäksi)
Ikuisuus

Persoonallistettu ikuisuus pitelemässä ouroborosta. Karyatidi Milanon tuomiokirkon apsidissa.
Ikuisuus on käsite, jolla on kaksi yleistä merkitystä. Usein sillä tarkoitetaan ääretöntä määrää aikaa. Toisaalta käsitteellä viitataan ajan ulkopuoliseen olevaisuuteen, jossa aikaa itseään ei ole. Ensin mainitun käsityksen kannattajat, erityisesti Aristoteles, ovat väitelleet todistaakseen, että aine, liike, dynamiikka, vastavoima ja aika ovat olleet olemassa ikuisesti.
Ikuisuuden olemus

Ikuisuuden metafysiikka voidaan supistaa kysymykseen: ”Miten jokin voi kestää pitempään kuin aika?” Aristoteleen ajasta asti filosofinen näkökulma on ollut hyvin oleellinen ja on sitä yhä esimerkiksi nykyisien, hyvin käytännöllisten protonin hajoamistutkimuksien kannalta. Kaikesta yrityksestä huolimatta protonin oma-aloitteista hajoamista eri hiukkasiksi ei ole koskaan havaittu.
Ikuisuus ajattomana olevaisuutena

Augustinus kirjoitti, että aika on olemassa vain luodussa maailmankaikkeudessa, joten Jumala on ajan ulkopuolella; Jumalalla ei ole menneisyyttä tai tulevaisuutta, vaan ainoastaan ikuinen nykyisyys. Kuitenkaan ei tarvitse uskoa mihinkään jumalaan uskoakseen vastaavaan käsitteeseen: Esimerkiksi ateistinen matemaatikko voi kannattaa filosofista oppia, jonka mukaan numerot ja niiden suhteet ovat ajan ulkopuolella ja ovat siten siinä mielessä ikuisia.
Jumala ja ikuisuus

Teistien mukaan Jumala on ikuisesti oleva. Kuinka tämä tulkitaan, on osittain riippuvainen siitä, kuinka ikuisuus käsitetään. Ensimmäisen käsityksen mukaan Jumala voi olla olemassa ikuisuuden vuoksi tai ikuisuuden kautta tai kaikkina aikoina eli on ollut jo olemassa loputtoman määrän aikaa ja tulee olemaan olemassa loputtoman määrän aikaa. Toisen käsityksen mukaan Jumala voi olla olemassa ikuisuudessa, ajattomassa olevaisuudessa, jossa menneisyys, nykyhetki tai tulevaisuus eivät päde. On myös olemassa määritelmä, jonka mukaan Jumala ei ole olemassa ihmisen ajassa, mutta on silti ajan sisässä. Tämä on perusteltu siten, että jos Jumala ei olisi olemassa ajan ulko- tai sisäpuolella, Hän ei kykenisi toimimaan ihmisten keskuudessa.
Oli määritelmänä mikä tahansa ikuisuuden merkityksistä, on yleisesti havaittavissa, että ihminen ei voi ymmärtää ikuisuutta, koska se on joko ääretön määrä aikaa, jonka tiedämme, tai jotakin muuta kuin aikaa tai tyhjyyttä, jotka tiedämme. Käsitteellä äärettömyys on ikuisuuden kanssa joitakin yhtäläisyyksiä, jotka avaavat näkökulmaa ikuisuuteen. Konkreettisesti havainnoitavissa oleva äärettömyys sisältyy lukusarjaan, joka alkaa eikä lopu koskaan. Kuitenkaan hetkien sarja, joka on alkanut, mutta ei lopu, ei näiden määritelmien mukaan ole olennaisesti ikuinen. Tällainen sarja ei voi olla ikuinen, sillä vaikka se jatkuisikin (äärettömän) ajan loppuun asti, olisi silti ollut aikaa ennen ensimmäisen hetken alkua. Hetkien sarja ei koskaan voisi olla olemassa koko ikuisuuden ajan, koska mikään sen sisällä ei voisi tehdä sarjasta mitään, mikä olisi ollut olemassa koko ”ikuisuuden” ajan riippumatta siitä, mitä hetkien aikana tapahtuisi, eikä sarja täten voi saavuttaa ikuisen tai edes olennaisesti ikuisen asemaa.
Jumala ja ikuisuus > Ikuinen olemassaolo

Ikuisen olemassaolon suhteen on esitetty käsitys Jumalasta Luojana, joka kokonaan itsenäisenä kaikesta muusta" mikä on olemassa loi kaiken muun (panenteismin periaatteiden vastaisesti). Jos tämä pitää paikkansa, se merkitsee, että Jumala on riippumaton ajasta, koska tämä on (luodun) maailmankaikkeuden ominaisuus. Tämän käsityksen mukaan Jumala oli olemassa ennen aikaa, on olemassa joka hetki ja tulisi yhä olemaan, vaikka maailmankaikkeus ja aika itse lakkaisivat olemasta.
Jumala ja ikuisuus > Ikuinen elämä

Raamatullinen ilmestys osoitti aluksi, että ihminen erityisenä luomuksena on kykenevä ymmärtämään vaikeaselkoisia käsitteitä toisin kuin sitä alempi eläinkunta, joka ei kykene ymmärtämään ”ikuisuutta”.
”Kaiken hän on alun alkaen tehnyt hyväksi ja asettanut iäti jatkumaan, mutta ihminen ei käsitä Jumalan tekoja, ei niiden alkua eikä loppua.” (Saarn. 3:11). Kun tätä verrataan ajaton olevaisuus -käsitteeseen, voidaan ymmärtää, että eläinkunta on saanut (johtuen kyvyttömyydestä ymmärtää ikuisuuden käsitettä tai edes aikaa) syntymästään lähtien ikuisen elämän, josta ihminen joutui eroon, kun hänet lähetettiin pois Eedenistä. Teistit uskovat yleisesti, että vaikka ihminen kykenisi ymmärtämään ikuisuuden vaikeaselkoisen käsitteen, hän voi saavuttaa ”ikuisen elämän” vasta, kun on päässyt takaisin Jumalan luokse.
Symbolismi ja ikuisuus

Ikuisuus kuvataan usein käärmeenä syömässä omaa häntäänsä, ouroboroksena eli uroboroksena, vaikka symbolilla onkin useita sivumerkityksiä.
Myös ympyrää käytetään yleisesti ikuisuuden symbolina. Ikuisuuteen liittyvää äärettömyyden käsitettä kuvataan usein merkinnällä  \infty .
Äärettömyyden symbolin muunnoksia.
Ouroboros.
”Päättymätön solmu,” ikuisuuden symboli Tiibetin buddhalaisuudessa.
Muinainen armenialainen ikuisuuden symboli.
Ikuisuuskäsite Raamatussa

Raamatun mukaan (The Amplified Bible), kun aika loppuu, siirrytään ikuisuuteen. Silloin ei enää lasketa aikaa, ei ole odotusta tai viivettä. Samalla myös loppuu luonnollisen valon tarve: ei enää tarvita auringon valoa tai mitään keinotekoistakaan valoa . Tähän liittyy myös se, että luomiskertomuksessa oli ensin syvä pimeys, sitten kaikkein ensimmäisenä Jumala loi sanallaan valon  . Aika alkaa siis valolla ja loppuu valon loppumiseen.
Ikuisuus suhteellisuusteoriassa

Suhteellisuusteoriassa aika ja pituus on suhteellista ja riippuvat nopeudesta suhteessa valon nopeuteen (, sivu 39) eli valon nopeudella liikkuessa aikaa ei kulu. Ikuisuus on valon nopeudesta riippumaton tila ajan tuolla puolen, jossa kaikki ajanhetket ovat olemassa: menneisyys, nykyisyys ja tulevaisuus. Aikaa ei ole, ellei ole tietoista havaitsijaa. .
Aiheesta muualla

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
http://plato.stanford.edu/entries/eternity/ Stanford Encyclopedia of Philosophyn artikkeli ikuisuudesta. (englanniksi)
http://www.iep.utm.edu/g/god-time.htm Internet Encyclopedia of Philosophyn artikkeli Jumalan ja ajan välisistä suhteista. (englanniksi)
Lagoúsa

Lagoúsan saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  Lagónisos (Λαγόνησος), Megáli Lagoúsa (Μεγάλη Λαγούσα), Eleoúsa (Ελεούσα)
Sijainti:  37°48′52″N, 23°28′11″E, Aígina Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Lagoúses, Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,176 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lagoúsa (kreik. Λαγούσα, myös Megáli Lagoúsa, Μεγάλη Λαγούσα) eli Lagónisos (Λαγόνησος) eli Eleoúsa (Ελεούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja tarkemmin Lagoúses-saariin, ja sijaitsee Saroninlahdessa Aíginan saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on 0,176 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Lagoúsa kuuluu Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Lagoúsan länsipuolella sijaitsevat Lagoúses-saarten muut suurimmat saaret Lagousáki ja Makrónisos. Saarella on majakka.
Lagousáki

Lagousákin saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  Panagítsa (Παναγίτσα)
Sijainti:  37°49′03″N, 23°27′19″E, Aígina Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Lagoúses, Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,047 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lagousáki (kreik. Λαγουσάκι) eli Panagítsa (Παναγίτσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja tarkemmin Lagoúses-saariin, ja sijaitsee Saroninlahdessa Aíginan saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,047 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Lagousáki kuuluu Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Lagousákin itäpuolella sijaitsee Lagoúses-saarten suurin saari Lagoúsa ja länsipuolella Makrónisos. Saarella on Neitsyt Maria (Panagía) Faneroménille omistettu pieni kirkko, josta se on saanut Panagítsa-nimensä.
Ilmajärvi

| Ilmajärvi ven>  Ильмень, Ilmen |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Koordinaatit:  58°19′59″N, 31°19′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Olhavanjoen valuma-alue Ilmajärven valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Msta, Lovat, Pola, Šelon
Laskujoki:  Olhavanjoki
Taajamat:  Veliki Novgorod
Järvinumero:  01040200511102000020672
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  18,1 m  (16,5 m–23,4 m) 
Pituus:  45 km
Leveys:  35 km
Pinta-ala:  733 – 2 090 km² 
Tilavuus:  1,5 – 3,5 km³ 
Keskisyvyys:  2,6 m 
Suurin syvyys:  4 – 10 m 
Valuma-alue:  67 200 km²
 fiIlmajärvi 
Ilmajärven vesistö
Ilmajärvi (, ven. Ильмень, Ilmen) on Venäjällä Novgorodin alueella, Moskovan ja Pietarin välissä sijaitseva järvi, joka laskee Olhavanjokea Laatokkaan.
Maantietoa

Järvi sijaitsee laajalla alangolla, joka sisätää myös Laatokan pohjoisessa. Alangon itä- ja kaakkoispuolella kohoaa vaatimaton Valdain ylänkö, jonka Tihvinän selänteellä virtaavat muutamat järveen laskevat joet. Järven keskimääräiseksi pinta-alaksi ilmoitetaan 982 neliökilometriä  ja keskisyvyydeksi 2,6 metriä , ilmeisesti keskikorkeudella 18,1 metriä mpy. , mutta järven koko vaihtelee vedenpinnan tason mukaan suuresti. Sen vedenpinnan korkeus vaihtelee sekä vuodenaikojen mukaan että sen juoksutusta säännöstellen. Vesi on alimmillaan maaliskuussa ja syyskuussa, ja korkeammillaan keväällä toukokuussa. Ylimmän ja alimman vedenpinnan korkeuden välillä on keskimmäärin 7,4 metriä. Sekä järven tilavuus että pinta-ala ja muut mitat vaihtelevat suuresti vedenpinnan mukaan. Tämä johtuu järvialtaan pohjan muodosta, joka on hyvin tasainen ja rannoiltaan loiva. Järven pohjaa peittää tutkimusten mukaan 9–10 metriä paksu lietekerros, joka peittää pohjan luontaiset epätasaisuudet. Vesi voi olla matalimmalla 16,5 metriä mpy. Silloin on järven suurin syvyys kolme metriä, pinta-ala 770 neliökilometriä ja tilavuus 1,5 kuutiokilometriä. Vesi on korkeimmillaan noin 23,4 metriä mpy. Silloin on suurin syvyys 10 metriä, pinta-ala 2 090 neliökilometriä ja tilavuus 3,5 kuutiokilometriä. Erässä lähteessä on mainitty tilavuudeksi jopa 12 kuutiokilometriä . Säännöstely tehdään Olhavanjoessa sijaitsevan Olhavan vesivoimalaitoksen ehdoilla, joka on vuodesta 1926 säännöstellyt sitä. Voimala säännöstelee vettä niin, ettei järven vedenpinta alene koskaan 13,5 metrin korkeuteen mpy.
Järven rannoilla ei ole asutusta ja ne ovatkin lähinnä soistuneita lietealueita. Joitakin maalaiskyliä sijaitsee lounais- ja länsirannikolla. Järvialueen kaupunki Veliki Novgorod sijaitsee kuusi kilometriä rannasta. Pieniä kyliä ovat esimerkiksi Ilmen (Ильмeнь), Korostyn (Коростынь) ja Borisovo (Борисово). Järvellä on ollut matkustajaliikennettä Novgorodista Staraja Russaan kantosiipialuksilla 1980-luvulle asti. Nykyiset laivareitit on tarkoitettu turisteille. Ne vievät ihmisiä Pyhän Nikolauksen kirkolle (Lipnessa, Никола-на-Липне) ja Staraja Russa.
Luontoarvoja

Ilmajärven vesi sekoituu tuulella helposti ja aallokko nostaa pohjasta lietettä ja sameuttaa veden. Veden korkeat ravinnepitoisuudet aiheuttavat leväkukintaa, jolloin vesi samenee lisää. Veden näkösyvyys vaihtelee 0,4–0,6 metriä. Veden happipitoisuus jää kesällä vaatimattomasti 8 milligrammaan litrassa vettä eli happikylläisyys on 95 %. Myös talvella hapen pitoisuus alenee jään alla. Jään pinnan alla se jää 7 milligrammaan ja pohjan lähellä 3–4 milligrammaan litrassa. Kokonaisfosforipitoisuus vaihtelee 20–110 mikrogrammaa ja kokonaistyppipitoisuus 160–1 270 mikrogrammaa litrassa vettä. Vedenväri on kellertävä, mikä johtuu runsaasta eloperäisestä aineksesta vedessä. Rantojen vesikasvillisuus peittää 8 % järven kesäisestä pinta-alasta. Järvessä elää biomassaltaan runsas kalasto, jossa esiintyy lahna, kuore, made ja hauki. Vaellusiika on vesivoimalaitoksen takia kadonnut. Kalaistutuksilla yritetään ylläpitää kalaston lajien välistä tasapainoa.
Hydrologiaa

Järveen laskee noin 50 jokea, joiden kautta tulee järveen suurin osa eli 96 % vedestä. Sadanta selittää veden määrästä 4 %. Vesi vaihtuu teoreettisesti viidesti vuodessa eli sen viipymä järvessä on 2,4 kuukautta. Järvi jäätyy marraskuun loppupuolella ja sen jäät lähtevät huhtikuun puolivälissä. Järven vesi lämpenee nopeasti, sillä se on samea ja matala. Se ei avovesikaudella tavallisesti lämpötilakerrostu ja järven veden lämpötila seuraa syviä järviä herkemmin ilmojen lämpötiloja. Syksyisin se jäähtyy nopeasti, mutta auringon lämmittämä mutainen järvenpohja luovuttaa pitkään lämpöä veteen ja muodostaa siihen käänteiset lämpötilakerrokset. Päällysveden ja alusveden lämpötilaero on yleensä noin kolme astetta. Pohjan lämpötila kasvaa talvella ja se saavuttaa korkeimman lämpötilansa maaliskuussa.
Historia

Ilmajärvi on ollut historiallisesti tärkeä. Sen rannalla sijaitsee varjagien perustama Rurikinlinna, joka on näytellyt erittäin tärkeää roolia koko Venäjän valtakunnan syntymisessä. Se oli huomattava kauppapaikka ennen Novgorodia.
Novgorodin kaupunki sijaitsee Olhavanjoen varrella 6 km järvestä pohjoiseen. Varjagien kauppareitti Suomenlahdelta Bysanttiin kulki 800–1100-luvuilla Ilmajärven kautta, jota kautta pääsi myös Volgalle.
Ilmajärvellä on myös osansa venäläisessä kansantarustossa. Nimen alkuperä taas on suomalainen.lähde?
Laskujoet

Ilmajärveen laskee noin 50 jokea. Valuma-alueen latvajoki Mstan nimi on lihavoitu, koska se katsotaan muodostavan osan pääuomaa. Oheiseen taulukkoon on koottu suurimpia järveen laskevia jokia. Taulukon tietojen lähteet on mainittu taulukon alla ja ne on riveittäin yksilöity oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Ilmajärven kohta   | Etäisyys Olhavasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Olhavanjoki alkaa Ilmajärven pohjoispäästä
| Msta | Msta (Мста) | pohjoisranta | 6 | 617 | 202 | 23 300 | 1,1,1,1,1,1,1 |
| Verjaža | Verjaža (Веряжа) | luoteisranta | 20 | 51 |  | 410 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Niša | Niša (Ниша) | koillisranta | 32 | 70 |  | 601 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Veronda | Veronda (Веронда) | länsiranta | 26 | 49 |  | 723 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Zamlenka | Zamlenka (Замленка) | itäranta | 33 | 19 |  | 46 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Šelon | Šelon (Шелонь) | lounaisranta | 35 | 248 | 44 | 9 710 | 1,1,1,1,1,1,1 |
| Savateevka | Savateevka (Саватеевка) | lounaisranta | 35 | 19 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Sytinka | Sytinka (Сытинка) | Sinetskinlahti | 35 | 16 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Verkasenka | Verkasenka (Веркасенка) | Sinetskinlahti | 37 | 13 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Pola | Pola (Пола) | Sinetskinlahti | 42 | 267 | 63 | 7 420 | 1,1,1,1,1,1,1 |
| Lovat | Lovat (Ловать) | eteläranta | 29 | 530 | 150 | 21 900 | 1,1,1,1,1,1,1 |
| Tuleblja | Tuleblja (Тулебля) | Rubelskinlahti | 41 | 43 |  | 178 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Makova | Makova (Макова) | Rubelskinlahti | 38 | 27 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Krupka | Krupka (Крупка) | Rubelskinlahti | 38 | 13 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Tšernets | Tšernets (Чернец) | Rubelskinlahti | 38 | 40 |  | 106 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Utšonka | Utšonka (Учонка) | Rubelskinlahti | 38 | 14 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Perehoda | Perehoda (Перехода) | eteläranta | 37 | 73 |  | 384 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Psiža | Psiža (Псижа) | eteläranta | 37 | 82 |  | 325 | 2,2,3,2,2,–,2 |
Valuma-alueen yläjuoksun pääuoma on Msta.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta (), 3 = katsottu internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilmajärvi Wikimedia Commonsissa
Soile Lahdenperä

Soile Lahdenperä (s. 1955) on suomalainen moderni tanssija, koreografi sekä pedagogi. Hän on Tanssiteatteri Hurjaruuthin (1981) ja Zodiak Presents ry:n (1985) perustajajäsen ja tanssinut muun muassa Ulla Koiviston, Sanna Kekäläisen ja Zodiakin produktioissa. Lahdenperä on myös opettanut Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksessa 1986–1990.
Lahdenperälle myönnettiin taiteilijaeläke maaliskuussa 2022.
Illuminati

Adam Weishaupt, Illuminatin perustaja
Illuminati (latinaa, ’valaistuneet’; suomessa yksittäisestä jäsenestä illuminati) oli jesuiittaoppineen Adam Weishauptin Baijerissa vuonna 1776 perustama salaseura. Sen tavoite oli korostaa järkeä ihmisten ajattelussa sekä vähentää kirkon ja valtion valtaa. Illuminatin perustaminen osui valistuksen ja tieteellisen vallankumouksen aikaan.
Illuminati kiellettiin Baijerissa vuonna 1785, eikä sen tiedetä toimineen enää paljon sen jälkeen. Illuminatin vaikutuksesta maailmanhistorian merkittäviin tapahtumiin ja sen olemassaolosta nykyisinkin on esitetty salaliittoteorioita. Illuminatin ja vapaamuurarien lyhyestä yhteistyöstä syntyi taru, jonka mukaan illuminatien mestarit hallitsisivat vapaamuurareita ja muita salaseuroja edelleen ja aikoisivat yhä toteuttaa Weishauptin maailmanhallintasuunnitelman.
Historia > Perustaminen

Illuminatien järjestön perusti baijerilainen jesuiittaoppinut Adam Weishaupt. Järjestön perustamiskokouksessa metsässä lähellä Ingolstadtia yöllä 1. toukokuuta 1776 viisi miestä laati järjestölle säännöt. Weishauptin lisäksi jäseniä olivat hänen oppilaansa Franz Anton von Massenhausen ja Max Elder von Merz sekä lakiopiskelijat Andreas Sutor ja Bauhof. Kukin jäsen sai antiikin hahmoihin viittaavan salanimen; Weishaupt otti salanimekseen Spartacus.
Historia > Toiminta

Järjestön nimi on latinaa ja tarkoittaa ”valaistuneet” (yksikössä illuminatus, ’valaistunut’). Weishaupt korosti järkeä yli tunteen. Hänen tarkoituksensa oli vapauttaa järjestön kautta ihmiset ennakkoluuloistaan, tehdä heistä kypsiä ja moraalisia sekä kasvattaa heidät ulos kirkon ja valtion uskonnollisista ja poliittisista rajoituksista. Salaseuraksi perustetun järjestön todelliset päämäärät oli tarkoitus paljastaa jäsenille vasta, kun he saavuttaisivat tietoisuuden ja ymmärryksen ”papillisen” tason.
Illuminatin kerrottiin omaksuneen kuuliaisuuden jesuiittojen opeista, kokeet ja seremoniat vapaamuurareilta sekä maanalaiset mysteerit ja pelottomuuden temppeliherroilta.
Weishaupt otti järjestönsä organisaatiorakenteen jesuiitoilta. Illuminatissa oli kolme päätasoa, jotka muodostivat pyramidin: alin oli noviisien taso, toinen taso oli Minerva-taso ja kolmas taso oli ”valaistunut Minerva-taso” tai ”mysteerien taso”. Päätasot jaettiin yhteensä kolmeentoista asteeseen – alin taso viiteen ja ylimmät tasot neljään asteeseen kukin. Jokainen uusi jäsen aloitti alimmalta asteelta, jossa heidän mentorinsa valvoivat heitä. Noviisit pidettiin pimennossa siitä, mitä ylempiin asteisiin kuului. Edistyessään jäsenet nousivat asteita ja tasoja ylöspäin, ja he saivat samalla vastuun alempien jäsenten ohjaamisesta.
Saavuttaakseen järjestönsä tavoitteen jäsenten piti tehdä havaintoja, koota tietoa ja toimittaa salaisia raportteja ylimmilleen. Järjestö tavoitteli näin mahdollisuutta valvoa yleistä mielipidettä, rajoittaa vallanpitäjien valtaa, rajoittaa kumouksellisten ja taantumuksellisten toimintaa sekä valaa pelkoa vihollisiinsa.
Uudelle tasolle nousemiseen liittyi erilaisia seremonioita. Minerva-tason initiaatioseremonia suoritettiin pienessä ja tyhjässä huoneessa kolmen öljylampun valossa. Siinä jäsenet vannoivat ikuista hiljaisuutta ja rikkomatonta uskollisuutta järjestölle. Ylemmän tason seremonioissa jäseniä kuulusteltiin heidän aikeistaan ja kyvystään hyödyttää yhteiskuntaa. Tasoissa nousevat jäsenet saivat itselleen salanimet ja oppivat salasanoja, salaisia kädenpuristuksia ja muita eleitä.
Historia > Liittyminen vapaamuurareihin ja laajeneminen

Kaksi vuotta Illuminatin perustamisen jälkeen järjestöllä oli vasta 27 jäsentä. Elvyttääkseen järjestönsä Weishaupt liittyi uudelleen vapaamuurareihin ja solmi Illuminatin ja vapaamuurarien välille yhteistyösopimuksen. Näin Illuminatista tuli yksi vapaamuurarien virallisista osastoista. Kahdessa vuodessa perustettiin vielä seitsemän uutta Illuminati-loosia. Tämän seurauksena järjestö alkoi kasvaa nopeasti. Merkittävimpiä uusia jäseniä olivat vapaaherra Adolph Knigge, aatelinen ja tähtitieteilijä Franz Xaver von Zach, professori Jakob Anton von Hertel ja varakas kuuluisuus Thomas Maria Baron de Bassus. Heistä tuli tärkeitä uusien jäsenien värvääjiä ja järjestön toiminnan laajentajia Euroopassa. Knigge esimerkiksi värväsi Illuminatiin satoja uusia jäseniä.
Kniggen ja Weishauptin välit rikkoontuivat, kun Kniggelle selvisi, että Illuminatin ylimpien tasojen perustana ei ollutkaan mitään muinaisia tekstejä ja opetuksia, kuten Weishaupt oli väittänyt. Pitääkseen Kniggen mukana Weishaupt antoi Kniggelle oikeuden laatia itse ylempien tasojen opetussuunnitelmat ja rituaalit, minkä tämä tekikin. Kun Kniggen suunnitelmat eivät sopineet Weishauptille, Knigge erosi järjestöstä vuonna 1784. Järjestö kuitenkin kukoisti, ja siinä oli yli 600 arvovaltaista jäsentä.