stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kangasala-talo
Kimmo Pyykkö -taidemuseo

Kangasala-talossa oleva taidemuseo on nimeltään Kimmo Pyykkö -taidemuseo. Taidemuseossa on näyttelytiloja 400 m². Museon ensimmäisessä ja toisessa kerroksessa on taidemuseon vaihtuvien näyttelyiden tilat. Kolmannessa kerroksessa on Kimmo Pyykön teosten pysyvä näyttely Pitkän matkan ateljee, joka kertoo Pyykön urasta. Taidemuseon sisäänkäynnin luona ulkoseinässä on Pyykön pronssinen teos Elämänkaari.
Kimmo Pyykkö -taidemuseo > Näyttelyitä

Avajaisnäyttelyssä Jokin meissä (2015) oli esillä Pyykön alumiinikauden teoksia 1970-luvulta ja reliefejä 2000-luvulta.
Kritiikkiä

Kangasala-talo herätti vastustusta, ja sitä vastaan kerättiin adressi. Keskustelu taloa vastaan ja sen puolesta oli poikkeuksellisen voimakasta päätöksenteko- ja rakennusvaiheessa. Teemu Mäen esiintyminen talolla 7.3.2015 aiheutti voimakasta keskustelua ja mielenosoituksen.
Kuvia Kangasala-talosta

Kangasala-talon sisääntuloaula. Seinällä Kimmo Pyykön kolmiosainen terästeos Libretto, joka kuvastaa Kangasalaa, Sahalahtea ja Kuhmalahtea.
Kangasala-sali
Galleria
Aiheesta muualla

Kangasala-talon sivusto
Suomen uusin taidemuseo avautuu Kangasalle; STT 21.1.2015 (Arkistoitu – Internet Archive)
Kangasala-talo täyttyi kulttuuriväestä: videolla Kimmo Pyykkö esittelee tärkeitä teoksiaan; Aamulehti 31.1.2015 (Arkistoitu – Internet Archive)
Klubilehti 1/2015, sivut 6-9; Tampereen Suomalainen Klubi (Arkistoitu – Internet Archive)
Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat

| Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat 大日本帝國海軍航空隊 Dai-Nippon Teikoku Kaigun Kōkū-tai |
| --- | --- |
 Keisarillisen Japanin sotalippu
  Konetunnus 
Toiminnassa:  1912–1945
Valtio:   Japanin keisarikunta
Puolustushaarat:  Keisarillisen Japanin laivasto
Sodat ja taistelut:  toinen Kiinan–Japanin sota  ensimmäinen maailmansota  toinen maailmansota
Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat (jap. 大日本帝國海軍航空隊, Dai-Nippon Teikoku Kaigun Kōkū-tai) oli keisarillisen Japanin laivaston ilma-ase, joka vastasi laivaston lentokoneiden hankinnasta ja käytöstä. Se oli määrällisesti ja laadullisesti merkittävämpi kahdesta keisarillisen Japanin asevoimien lentoaseista Tyynenmeren taisteluissa toisessa maailmansodassa.
Historia

Kesäkuussa 1912 keisarillisen Japanin laivasto perusti laivaston ilmailun kehittämistoimikunnan. Pian toimikunnan perustamisen jälkeen lähetettiin kuusi upseeria Ranskaan ja Yhdysvaltoihin hankkimaan vesilentokoneita sekä opettelemaan niiden käyttöä ja ylläpitoa. Kaksi upseereista lensi 2. marraskuuta 1912 Farman- ja Curtiss-lentokoneita vastaperustetulle lentoasemalle lähelle Yokosukaa. Nyt alkoi laivaston lentäjien koulutus ja vuotta myöhemmin otettiin palvelukseen ensimmäinen vesilentokoneiden emälaiva Wakamiyamaru.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat Wikimedia Commonsissa
Kastanjarastuli

| Kastanjarastuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Nokirastulit Entomodestes
Laji::  leucotis
Kaksiosainen nimi
 Entomodestes leucotis  (Tschudi, 1844) 
Katso myös
   Kastanjarastuli Wikispeciesissä   Kastanjarastuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kastanjarastuli (Entomodestes leucotis) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kastanjarastulia tavataan Perussa ja Boliviassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kannuslammi

| Kannuslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°40′15″N, 25°01′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Särkijärveen 
Järvinumero:  35.765.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,9 m  
Rantaviiva:  0,436 km  
Pinta-ala:  0,93 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKannuslammi 
Kannuslammi  on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Särkijärven pohjoispuolella Kannusvuoren ja Rajavuoren välissä. Rajavuori nuosee Kannuslammen pohjoispuolella noin 50 metriä lammen pinnan yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria, ja se on kaksiosainen. Osien välissä on kapea salmi. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen etelärannassa on vapaa-ajan asunto. Yhdystie 3284 kulkee lammen lounaispuolelta ja pohjoispuolelta kukee metsäautotie. Vuosien 1966 ja 1986 peruskartoissa järven itä- ja eteläpuolella oli peltoa.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy. Siihen tulee idästä Likolammilta ja Vuorisjärveltä oja, joka jatkaa lammen länsipäästä ensin länteen ja sitten lounaaseen laskien lopuksi Särkijärveen. Laskuojan pudotus on 6,7 metriä.
Kazakstanin pääministeri

| Kazakstanin  pääministeri |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Oljas Bektenov 2024 lähtien
Virka-asunto:  Astana, Kazakstan
Nimittäjä:  Kazakstanin presidentti
Kauden pituus:  5 vuotta
Perustettu:  14. lokakuuta 1991
Ensimmäinen:  Sergei Terešenko
Kazakstanin pääministeri johtaa Kazakstanin tasavallan hallitusta. Nykyinen pääministeri on Oljas Bektenov.
Presidentti nimittää pääministerin ja varapääministerit, parlamentti eli Mazhilis vahvistaa valinnan.
Luettelo

| Järjestys | Kuva | Pääministeri (syntynyt–kuollut) | Virassa | Virassa | Puolue | Presidentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sergei Terešenko (1951–2023) | 14. lokakuuta 1991 | 12. lokakuuta 1994 | Sitoutumaton | Nursultan Nazarbajev  |
| 2 |  | Akežan Kažegeldin (1952–) | 12. lokakuuta 1994 | 10. lokakuuta 1997 | Kazakstanin kansan yhtenäisyyden liitto | Nursultan Nazarbajev  |
| 3 |  | Nurlan Balgimbajev (1947–2015) | 10. lokakuuta 1997 | 1. lokakuuta 1999 | Kazakstanin kansan yhtenäisyyden liitto | Nursultan Nazarbajev  |
| 4 |  | Kasym-Žomart Tokajev (1953–) | 1. lokakuuta 1999 | 28. tammikuuta 2002 | Otan | Nursultan Nazarbajev  |
| 5 |  | Imangali Tasmagambetov (1956–) | 28. tammikuuta 2002 | 13. kesäkuuta 2003 | Otan | Nursultan Nazarbajev  |
| 6 |  | Danijal Ahmetov (1954–) | 13. kesäkuuta 2003 | 10. tammikuuta 2007 | Otan (2003–2004) Nur Otan (2004–2007) | Nursultan Nazarbajev  |
| 7 |  | Kärim Mäsimov (1965–) | 10. tammikuuta 2007 | 24. syyskuuta 2012 | Nur Otan | Nursultan Nazarbajev  |
| 8 |  | Serik Ahmetov (1958–) | 24. syyskuuta 2012 | 2. huhtikuuta 2014 | Nur Otan | Nursultan Nazarbajev  |
| (7) |  | Kärim Mäsimov (1965–) | 2. huhtikuuta 2014 | 8. syyskuuta 2016 | Nur Otan | Nursultan Nazarbajev  |
| 9 |  | Bakytžan Sagyntajev (1963–) | 8. syyskuuta 2016 | 21. helmikuuta 2019 | Nur Otan | Nursultan Nazarbajev  |
| 10 |  | Askar Mamin (1965–) | 21. helmikuuta 2019 | 5. tammikuuuta 2022 | Nur Otan | Kasym-Žomart Tokajev  |
| 11 |  | Älihan Smajylov (1972–) | 5. tammikuuuta 2022 | 5. helmikuuta 2024 | Amanat (entinen Nur Otan) | Kasym-Žomart Tokajev  |
| 12 |  | Roman Sklyar (1971–) | 5. helmikuuta 2024 | 6. helmikuuta 2024 | Amanat | Kasym-Žomart Tokajev  |
| 13 |  | Oljas Bektenov (1980–) | 6. helmikuuta 2024 | virassa | Amanat | Kasym-Žomart Tokajev  |
Kazan (helikopteritehdas)

| Kazan |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö (OAO)
Perustettu:  1940
Toimitusjohtaja:  Vadim Ligai
Kotipaikka:  ul. Tetsevskaja 14, 420085 Kazan, Tatarstan, Venäjä
Toimiala:  ilmailuteollisuus
Tuotteet:  Helikopterien kokoonapano
Emoyhtiö:  Russian Helicopters (holdingyhtiö)
Omistaja:  emoyhtiön omistaa Venäjän valtionkorporaatio Rostehiin kuuluva holdingyhtiö Oboronprom
Kotisivu:  www.russianhelicopters.aero/en/kvz/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mil Mi-17
Kazan (ven. OAO Казанский вертолётный завод, OAO Kazanski vertoljotnyi zavod, "Kazanin helikopteritehdas") on venäläinen helikoptereita valmistava yritys, joka toimii Kazanin kaupungissa Tatarstanissa.
Tehdas on nykyään osa valtionkorporaatio Rostehin holdingyhtiö Oboronpromin tytäryhtiön Russian Helicoptersia ja keskittyy erityisesti konsernissa toisaalla suunniteltujen helikopterien kokoonpanoon. Tehtaalla valmistetaan sekä toimituksiin meneviä tuotannolisia että prototyyppimalleja helikoptereista.
Yhtiö kuvaa toimintansa alkaneen vuonna 1940. Toisen maailmansodan aikana, vuosina 1941–45, se valmisti Polikarpov Po-2 -yhteyslentokoneita. Vuonna 1951 sen tuotanto suunnattiin helikoptereihin, ensimmäisen tuotteen ollessa Mil Mi-1. Muita Milin helikoptereita, joita se on valmistanut ovat
Mil Mi-17
Mil Mi-172
Mil Mi-8, useita tuhansia vuodesta 1965 alkaen
Mil Mi-4
Mil Mi-14
Mil Mi-38
Ansat, Ansat-U
kaikkiaan Mi-helikotereita on tehty yli 10 000 kappaletta.
Nykyisessä tuotannossa ovat Mil Mi-8MTV-5, Mil Mi-17V-5, Mil 172, Mil Mi-38 ja Ansat (myös sotilasversio Ansat-U).
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivu
Vastuullinen Lahjoittaminen

Vastuullinen Lahjoittaminen (VaLa) ry (ruots. Ansvarsfullt Donerande (AnDo) rf, engl. The Finnish Fundraising Association) on vuonna 2004 perustettu suomalainen varainhankintaa harjoittavien yleishyödyllisten yhdistysten ja säätiöiden yhteistyöverkosto, joka on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton. VaLa:n tavoitteena on määritellä ja edistää hyvän hallinnon ja hyvän varainhankinnan periaatteita suomalaisessa yhteiskunnassa sekä auttaa jäsenjärjestöjään oppimaan yhdessä osana kansainvälistä verkostoa. VaLa on European Fundraising Association (EFA):n jäsen. VaLa:n oli vuoden 2022 lopussa 78 jäsenjärjestöä.
VaLa:n jäseniksi voidaan hyväksyä yleishyödyllisiä, ammattimaista varainhankintaa harjoittavia suomalaisia yhteisöjä, jotka ovat olleet rekisteröitynä yhdistys- tai säätiörekisteriin vähintään kaksi vuotta tai tilikautta. Sen jäsenten on lisäksi hyväksyttävä VaLa:n säännöt, jotka käsittelevät muun muassa vastuullisen varainhankinnan eettisyyttä ja hyvää hallintoa, sekä edistettävä varainhankintansa avoimuutta, läpinäkyvyyttä ja luotettavuutta. Jäseneksi hyväksyminen tapahtuu VaLa:n hallitukselle osoitetun hakemusten perusteella.
VaLa:n toiminnan pääpainopisteinä ovat varainhankinnan toimintaedellytysten kehittäminen ja vaikuttamistyö:
VaLa edistää yleishyödyllisten yhteisöjen vastuullista varainhankintaa ja hyvää hallintoa.
VaLa edistää suomalaista lahjoituskulttuuria lisäämällä vuoropuhelua yhteisöjen taloudellisista toimintaedellytyksistä ja varainhankinnasta yhteiskunnan eri toimijoiden välillä.
VaLa, Allianssi, Fingo ja SOSTE järjestävät yhteistyössä Rastor-instituutin kanssa varainhankinnan koulutusta. Ammattimainen varainhankinta -koulutusohjelma on rakennettu huomioiden kansalliset sekä kansainväliset varainhankinnan eettiset periaatteet ja se vastaa tuotekehittäjän erikoisammattitutkinnon perusteita sekä ammattitaitovaatimuksia. Koulutusohjelmalle on myönnetty European Fundraising Association EFA:n sertifikaatti.
VaLa koordinoi lahjoittamiseen kannustavia kampanjoita: TekojenTiistai (GivingTuesday) ja Hyvä testamentti. VaLan toiminta rahoitetaan pääasiassa jäsenjärjestöjen maksamin jäsenmaksuin ja koulutustilaisuudesta saadulla tuotolla. VaLa:n pääsihteerinä on toiminut vuodesta 2010 Pia Tornikoski.
Kastanjapeukaloinen

| Kastanjapeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Laulupeukaloiset Cyphorhinus
Laji::  thoracicus
Kaksiosainen nimi
 Cyphorhinus thoracicus  Tschudi, 1844 
Katso myös
   Kastanjapeukaloinen Wikispeciesissä   Kastanjapeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kastanjapeukaloinen (Cyphorhinus thoracicus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kastanjapeukaloista tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 141 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kazan Arena

| Kazan Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Kazan
Koordinaatit:  55°49′14.3″N, 49°9′40.0″E
Rakennustyöt aloitettu:  2010
Avattu:  2013
Käyttäjät
 FK Rubin Kazan 
Katsojakapasiteetti
 44 779 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kazan Arena on stadion Kazanin kaupungissa. Sen kapasiteetti on 44 779. Se oli yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2018 pelipaikoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kazan Arena Wikimedia Commonsissa
Kelud

Kelud
Kuva Kelud tulivuoresta.
| --- | --- |
Tyyppi:  kerrostulivuori
Sijainti:  Jaava,  Indonesia
Korkeus merenpinnasta:  1 731 m 
Purkautunut viimeksi:  2014
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kelud (tunnetaan myös nimellä Kelut) on kerrostulivuori Indonesiassa, Jaavan saarella. Tulivuori sijaitsee Tyynenmeren tulirenkaan läheisyydessä. Tulivuori on purkautunut yli 30 kertaa 1000-luvulta lähtien. Tuhoisin purkaus oli vuonna 1586, jolloin yli 10 000 ihmistä kuoli. Vuonna 1919 purkaus aiheutti mutavyöryn, joka tappoi 5 000 ihmistä. Vuoden 1990 purkaus nosti tuhkaa ja pyroklastisia pilviä seitsemän kilometrin korkeuteen. Purkauksessa kuoli 30 ihmistä.
Helmikuussa 2014 vuori purkautui jälleen, ja 200 000 ihmistä evakuoitiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kelud Wikimedia Commonsissa
Kelvin (joki)

| Kelvin |
| --- | --- |
 Kelvin-jokea Kelvingrove Parkin puistossa Glasgow'ssa
Maat:   Skotlanti
Pituus:  35 km
Kelvin on 35 kilometriä pitkä joki Skotlannissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on  Clyden jälkeen Glasgow'n kaupungin toiseksi merkittävin joki. Kelvin saa alkunsa Dullaturin suolta Kilsythin itäpuolelta ja laskee Clydeen Glasgow'n Yorkhill Basinissa.
Joen varrella on ollut paperitehtaita, kemiantehtaita ja väriainetehtaita joiden jätevedet saastuttivat joen pahasti 1900-luvun alkupuolella, niin että siitä kuoli kaikki elämä. Tehtaat lakkautettiin 1950- ja 1960-luvulla, ja vuosikymmenten mittaa joki on puhdistunut, kalat ovat palanneet ja jokivarren metsissä pesii lintuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kelvin (joki) Wikimedia Commonsissa
Umberto Bossi

Umberto Bossi 2018.
Umberto Bossi (s. 19. syyskuuta 1941) on italialainen poliitikko. Hän oli Pohjoisen liitto -puolueen johtaja 1989–2012, puolueen perustamisesta lähtien. Bossi oli Silvio Berlusconin hallituksen institutionaalisten uudistusten ministerinä 2001–2004 ja uudistusministerinä 2008–2011. Hän erosi huhtikuussa 2012 skandaalin takia puoleen puheenjohtajan tehtävästä. Syyttäjien mukaan puolueen taloudenhoitaja oli ohjannut puolueen rahoja muun muassa Bossin huvilan remonttiin. Heinäkuussa 2017 Bossi tuomittiin asiasta kahden ja puolen vuoden vankeuteen.
Bossi syntyi Cassano Magnagossa Lombardiassa ja opiskeli Pavian yliopistossa. Hänet valittiin Italian parlamentin ylähuoneeseen  ensimmäisen kerran vuonna 1987, ja myöhemmin hänet on valittu alahuoneeseen. Bossi oli mukana Berlusconin vuoden 1994 vaalivoitossa, mutta hallitus kaatui jo saman vuoden aikana Pohjoisen liiton erottua siitä.
Bossille jäi puheen tuottamisen häiriö keväällä 2004 ilmenneen sairauskohtauksen seurauksena. Hänen nykyinen puolisonsa on Manuela Marrone.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umberto Bossi Wikimedia Commonsissa
Umberto Barbaro

Umberto Barbaro (3. tammikuuta 1902 Acireale, Sisilia, Italia – 19. maaliskuuta 1959 Rooma, Italia) oli italialainen elokuvakriitikko, esseisti, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Barbaro oli ideologialtaan marksilainen kulttuurivaikuttaja, joka oli tutustunut Béla Balázsin, Rudolf Arnheimin ja Vsevolod Pudovkinin teorioihin ja teki niitä tunnetuiksi Italiassa. 1920-luvun lopulla hän liittyi Alessandro Blasettin perustaman Cinematografo-elokuvalehden kirjoittajaryhmään ja työskenteli heidän kanssaan 1930-luvun alussa Cines-studiolla. Barbaron ohjaamissa dokumenttielokuvissa Una giornata nel cantiere di Monfalcone (”Päivä Monfalconen telakalla”, 1932) ja Cantieri dell’Adriatico (”Adrianmeren telakat”, 1932) on havaittavissa voimakasta neuvostoelokuvan ja Sergei Eisensteinin vaikutusta. Hänen ainoa näytelmäelokuvansa on L’ultima nemica (”Viimeinen vihollinen”, 1937). Hän laati myös käsikirjoituksen Goffredo Alessandrinin komediaan Seconda B (”Toinen B”, 1934). Barbaro käytti ensimmäisenä sanaa neorealismi, jolla hän vuonna 1928 kuvasi neuvostoliittolaista kirjallisuutta ja elokuvaa.
Barbaro kutsuttiin 1935 opettajaksi Luigi Chiarinin johtamaan Kokeelliseen elokuvakeskukseen. Hän oli mukana perustamassa keskuksen lehteä Bianco e Neroa ja tuotti joukon harjoituselokuvia. Vuosina 1944–1947 Barbaro työskenteli keskuksen johtajana opetti sen jälkeen muutaman vuoden ajan Łódźin elokuvakoulussa Puolassa.
Aiheesta muualla

Umberto Barbaro Elonetissä.
Umberto Barbaro Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Uski

Uski on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Camilla Hackman-Uski (s. 1959), nopeuslaskija
Jaakko Uski (k. 1918?), Haminan punakaartin johtomiehiä
Jani Uski (s. 1973), jääkiekkoilija
Jani Uski (s. 1990), biljardinpelaaja
Oula Uski (s. 1992), jääkiekkoilija
Pirkko ”Piitu” Uski (s. 1967), näyttelijä
Suvi Uski, sosiaalipsykologi, sosiaalisen median tutkija ja start up -yrittäjä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kazakstanin saksalaiset

Kazakstanin saksalaiset ovat Kazakstanissa asuvia volgansaksalaisten jälkeläisiä. Vuonna 2006 heitä arvioitiin olevan noin 200 000. Määrä on ollut ennen suurempi, mutta monet etniset saksalaiset ovat sittemmin muuttaneet Saksaan.
Historia

Volgansaksalaisia tuli joukolla Kazakstaniin Volgan saksalaisten autonomisesta SNT:ta vuodesta 1942 lähtien, koska heitä ei pidetty luotettavina Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon. Noin puolimiljoonaa volgansaksalaista siirrettiin pääasiassa Akmolan, Kostanain ja Pohjois-Kazakstanin oblasteihin. Vuonna 1959 he muodostivat 7,1 % Kazakstanin väestöstä ja heitä oli jopa miljoona. 1970-luvulla volgansaksalaisia oli vähintään 839 000 ja heistä suurin osa eli Karagandassa ja Kazakstanin koillisalueilla. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen saksalaiset suhtautuivat maan venäläisten tavoin kielteisesti maan itsenäisyyteen. Pelkästään vuonna 2002 entisen Neuvostoliiton alueelta lähti 200 000 volgansaksalaista ja suurin osa heistä Kazakstanista ja suurimittainen maastamuutto on jatkunut sen jälkeenkin.
Nykypäivä

Suurin osa Kazakstanin volgansaksalaisista ei puhu kazakkia tai saksaa, vaan venäjää. Saksan valtion tuella Kazakstanissa on esitetty muun muassa saksankielisiä radio-ohjelmia. Huono kazakin kielen taito estää volgansaksalaisia käytännössä kokonaan työskentelemästä esimerkiksi korkeissa valtion viroissa, joissa kazakin kielen osaaminen on edellytyksenä. Volgansaksalaiset eivät ole maastamuutosta aiheutuneen väestön vähenemisen takia juurikaan edustettuna politiikassa.
Umberto Boccioni

| Umberto Boccioni |
| --- | --- |
 Umberto Boccioni vuonna 1914.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1882 (ikä 141) Reggio di Calabria, Italia
Kuollut: 17. elokuuta 1916 (33 vuotta) Verona, Italia
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  taidemaalari ja kuvanveistäjä
Taiteilija
Taidesuuntaus:  futurismi
Umberto Boccioni (19. lokakuuta 1882 Reggio di Calabria – 17. elokuuta 1916 Verona) oli italialainen futuristinen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän, kuten yleensäkin futuristit, kuvasi taiteessaan liikettä, vauhtia ja tekniikkaa.
Boccioni opiskeli vuodesta 1901 lähtien sekä Italiassa että Ranskassa. Kun hän 1907 muutti Milanoon hän tutustui futuristeihin ja erityisesti tunnettuun runoilijaan Filippo Tommaso Marinettiin, ja yhdessä he myöhemmin kirjoittivat futurismia koskevia julistuksia. Boccionista tuli taidesuuntauksen pääteoreetikkoja. Hän värväytyi ensimmäisen maailmansodan aikana heinäkuussa 1915 armeijaan useiden taiteilijatovereidensa kanssa, ja joutui kuolemaan johtaneeseen ratsastusonnettomuuteen lähellä Veronaa 17. elokuuta 1916.
Boccioni oli sekä maalari että kuvanveistäjä. Hänen tunnetuimpia maalauksiaan Kadun elämää tunkeutuu sisälle (1911) on Sprengelin museossa Hannoverissa, jossa oli vuonna 2001 futurisminäyttely. Veistoksista tunnetuimpia on Jatkuvuuden ainutkertaisia muotoja tilassa (1913).
Umberto Boccionin omakuva.
Umberto Boccioni: Jatkuvuuden ainutkertaisia muotoja tilassa, 1913.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umberto Boccioni Wikimedia Commonsissa
Umberto Boccioni. Futurism.org. Arkistoitu 29.3.2007. (englanniksi)
Umberto Boccioni The Art Story. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
Vastuulaji

Vastuulaji on eliölaji, jonka suojelemisesta jonkin maan on kansainvälisesti sovittu olevan vastuussa.
Eri maiden vastuulajeja

Suomen vastuulajeja EU:ssa ovat muun muassa liito-orava ja lapinleinikki.
Vapauden kansa

| Vapauden kansa Il Popolo della Libertà |
| --- | --- |
  
Perustettu:  2007 (koalitio) 2009 (puolue)
Lopetti:  2013
Johto:   Silvio Berlusconi pj.  Angelino Alfano puoluesihteri 
Ideologia:  Konservatismi kristillisdemokratia
Äänenkannattaja:  Il Giornale della Libertà
Europarlamentaarikkoja:  29
edustajainhuone:  97 / 630 
senaatti:  98 / 301 
Kansainväliset jäsenyydet:  Euroopan kansanpuolue
Kotisivu:  www.ilpopolodellaliberta.it
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vapauden kansa (ital. Il Popolo della Libertà eli, PdL) oli italialaisen miljardöörin Silvio Berlusconin johtama keskusta-oikeistolainen puolue. Puolue syntyi kun Forza Italia ja Alleanza Nazionale yhdistyivät maaliskuussa 2009. Puolueen toiminta siirrettiin marraskuussa 2013 uuteen puolueeseen, jolla on vanha nimi Forza Italia.
Ennen puolueeksi muuttumista PdL oli oikeistopuolueiden koalitio vuoden 2008 vaaleissa.
Vuonna 2013 Vapauden kansa sai edustajainhuoneen vaaleissa 21,56 prosenttia äänistä ja senaatin vaaleissa 22,3 prosenttia. Puolue kuului keskustaoikeiston liittoumaan, jonka johdossa oli Berlusconi. Tästä liittoumasta tuli edustajainhuoneen toiseksi suurin ryhmä ja senaatissa suurin. Puolue muodosti hallituksen yhdessä Demokraattisen puolueen kanssa. Hallituksen varapääministerinä on puolueen puoluesihteeri Angelino Alfano. Puheenjohtaja Berlusconi ei ole mukana hallituksessa. Marraskuussa 2013 puolue jakaantui, kun puoluesihteeri Alfano ilmoitti perustavansa uuden hallitusta tukevan puolueen. Seuraavana päivänä Berlusconin Vapauden kansa päätti siirtää toimintansa uuteen puolueseen, jolla on vanha nimi Forza Italia. Marraskuussa Forza Italia veti pois tukensa hallitukselta.
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivu (italiaksi)
Vastuun talo

Vuonna 2000 tapahtui historiallinen vallanvaihto, kun Itävallan vapauspuolue (FPÖ) nousi hallitukseen. Reaktiona tähän, poliitinen tutkija Andreas Maislinger ehdotti "Vastuun talon" (englanniksi: "House of Responsibility" HRB) perustamista Adolf Hitlerin synnyinkotiin Braunauniin.
Kaupungin sanomalehti "Braunauer Rundschau" kirjoitti Maislingerin ideasta 4. toukokuuta vuonna 2000:
"Vapaaehtoiset eri EU-maista sekä Itävallan siviilipalvelusta suorittavat voisivat yhdessä työskennellä ja asua talossa. Siitä voisi tulla jotakin täysin uutta. Se jaetaan kolmeen kerrokseen: ensimmäisessä kerroksessa "kiusallinen menneisyys". Toinen kerros omistettaisiin nykyisyydelle. Konkreettista apua ihmisille tarjoavat esimerkiksi Itävaltalainen ulkomaillapalvelus ja ihmisoikeusjärjestöt. Kolmannessa kerroksessa työstettäisiin ideoita rauhallisemman tulevaisuuden turvaamiseksi."
Projekti valmistui vasta vuonna 2005, kun "Vastuun talo" perustettiin Braunauniin. Se ei ole kuitenkaan sijoitettu Hitlerin synnyinkotiin vaan lähelle sitä.
"Vastuun talon" ajatus perustuu Hans Jonaksen kirjaan "Das Prinzip der Verantwortung" (1979)