stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Frithiof Winter

Karl Frithiof Winter (24. syyskuuta 1865 – 17. helmikuuta 1927) oli suomalainen kauppias ja Helsingissä toimineen Winterin lelukaupan perustaja ja johtaja. Lelukauppa toimi 1990-luvulle saakka.
Winter oli Helsingin reaalikoulussa koulunkäynnin päätettyään työssä ensin insinööri Nordqvistin Amerikkalaisessa makasiinissa Helsingissä ja sitten prokuristina Helsingin Kalkkiuuni Oy:ssä. Vuonna 1894 hän avasi veljensä kanssa lelukaupan  Kasarmikadulla. Vuodesta 1903 alkaen Winterin lelukauppa sijaitsi Wreden pasaasissa eli Vanhalla Kauppakujalla Aleksanterinkatu 46:ssa. Kaupassa myytiin myös talous-, koru- ja lyhyttavaraa. Enimmillään Winterillä oli kolme lelukauppaa Helsingissä, kolme sivuliikettä Turussa, Viipurissa ja Terijoella sekä useita agentuureja. Myöhemmin lelukauppa sijaitsi Uudessa City-käytävässä Aleksanterinkatu 21:ssa.
Helmikuussa 1927 61-vuotiaana kuollut Winter lahjoitti testamentissaan noin 3 miljonaa markkaa yksityishenkilöille ja yhteisöille muun muassa Åbo Akademille, Svenska kulturfondenille, Samfundet Folkhälsanille ja suojeluskuntajärjestölle.
Toiminimenä aloittanut Winterin lelukauppa muutettiin vuonna 1912 osakeyhtiöksi nimellä Ab K. F. Winter Oy. Tämä yhtiö purettiin 1919 ja sen tilalle tuli toiminimi K. F. Winter. Winterin kuoltua lelukauppa siirtyi Winterin testamentin kautta lahjoituksena Samfundet Folkhälsanille ja uusi omistaja perusti 1929 Ab K. F. Winter Oy:n. Vuonna 1942 Folkhälsan myi lelukaupan varastoineen pankkiiriliike Ane Gyllenbergille. Pankkiiriliike purki vanha osakeyhtiön ja perusti tilalle 1942 K. F. Winter Oy Lelukauppa -yhtiön. 1960-luvulla yhtiön omistus siirrettiin Signe ja Ane Gyllenbergin säätiölle. Vuonna 1991 säätiö myi lelukaupan liiketoiminnan kolmen yksityishenkilön perustamalle uudelle Winter-yhtiölle. Tämän yhtiön ja lelukaupan toiminta päättyi vuonna 1998. K. F. Winter Oy Lelukauppa-yhtiö pysyi Signe ja Ane Gyllenbergin säätiön omistuksessa ja sen nimeksi muutettiin Wintros Oy Ab.
Aiheesta muualla

Joulupukki Winterin lelukaupassa joulun alla 1954, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)
Leikkikaluliike Winter, Keskuskatu 6, Citykuja, valokuva vuodelta 1960, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)
Çağan Irmak

Çağan Irmak (s. 4. huhtikuuta 1970 İzmir, Turkki) on turkkilainen elokuvaohjaaja. Hän valmistui vuonna 1992 Egen yliopiston (Ege Üniversitesi, İzmir) tiedotusopin laitokselta televisiotuotannon koulutusohjelmasta. Irmak sai Sedat Simavi -palkinnon kahdesta lyhyetelokuvasta "Kertomus" ja "Uhraus", jotka olivat oppilastöitä. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt ohjaaja-assistenttina Orhan Oguzin, Mahinur Erginin, Filiz Kainakin ja Yusuf Kurcenlin produktioissa.
Vuonna 1998 Irmak itse kirjoitti ja ohjasi elokuvan "Esitä minulle vanhaa ja viisasta" ja sai ensimmäisen palkinnon IFSAKin (Istanbulin harrastajavalokuvajien ja -elokuvantekijöiden järjestö) valinnoissa. Vuonna 1999 hän alkoi kuvata televisiosarjaa "Sasifelek Cikmazi".
Hänen ensimmäinen täyspitkä näytelmäelokuvansa oli "Toivota minulle onnea", joka valmistui 2001. Hänen seuraava elokuvansa "Kaikki Mustafasta", keräsi kansainvälistä huomiota, ja sitä on esitetty lukuisilla elokuvajuhlilla eripuolilla maailmaa.
Irmak on menestynyt etenkin Turkissa; elokuva Babam ve oglum ("Isäni ja poikani") vuonna 2005 oli suuri menestys. Elokuva kertoo nuoresta Deniz'sta, joka on menettänyt äitinsä vuoden 1980 sotilaskaappauksessa, matkustaa isänsä kanssa tapaamaan isoisäänsä ensimmäisen kerran. Isoisä on hylännyt poikansa, koska ei hyväksynyt tämän poliittista toimintaa. Deniz löytää itsensä keskeltä meluavaa perhettä, tätejä, piikoja ja yleistä hullunmyllyä. Pojan maailma muuttuu monin tavoin ja rohkealla suoruudella hän alkaa murtaa isoisän ja isän kipeää kiistaa ja muuttaa maailmaa suuntaan, joka on mallina koko uudistuvalla Turkille.
Viimeistään vuonna 2007 hän nousi Turkin nuorten ohjaajien kärkeen elokuvallaan Ulak.
Filmografia

Bana Old and Wise'i Cal, 1998
Gunaydin Istanbul Kardes, (TV) 1999
Sasifelek Cikmasi, (TV) 2000
Pasta (TV), 2000
Bana Sans Dile, 2001
Asmali Konak, (TV) 2002
Mustafa Hakkinda Hersey, 2004
Cemberimde  Gul Oya, (TV) 2004
Babam ve Oglum, 2005
Kabuslar Evi – Takip, 2006
Kabuslar Evi – Hayal-i Cihan, 2006
Kabuslar Evi – Son Dans, 2006
Ulak, 2007
Aiheesta muualla

Çağan Irmak Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Éric Bernard

| Éric Bernard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1964 
Kansalaisuus:   ranskalainen
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1989–1991, 1994
Talli(t):  Larrousse, Ligier, Lotus
Kilpailuja:  47 (45 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  10
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1989
Viimeinen kilpailu:  Euroopan Grand Prix 1994
Éric Bernard (s. 24. elokuuta 1964 Martigues, Ranska) on ranskalainen autourheilija. Hän osallistui yhteensä 47:ään Formula 1 -sarjan Grand Prix -kilpailuun saavuttaen yhden palkintosijan (Saksan GP 1994) ja 10 MM-pistettä.
Aika ennen Formula 1 -uraa

Bernard aloitti seitsemän vuotta kestäneen karting-harrastuksensa vuonna 1976 saavuttaen siinä neljä Ranskan mestaruutta. Hän pääsikin menestyksensä avulla vuonna 1983 Circuit Paul Ricard -radalla järjestettyyn kilpa-autoilukouluun, jossa hän vakuutti olevansa hyvä kuljettaja voittamalla finaalissa Jean Alesin ja Bertrand Gachot'n. Palkinnoksi Bernard sai ilmaisen kuljettajan paikan Formula Renault -sarjasta kaudeksi 1984. Hän sijoittui ensimmäisella kaudella kuudenneksi. Seuraavalla kaudella (1985) hän voitti jo mestaruuden ja hänen taakseen jäi mm. vanha kilpakaveri Jean Alesi. Ranskan Formula 3 -sarjassa hän ajoi vuosina 1986-87, joista vuonna 1987 hän sijoittui toiseksi Jean Alesin voittaessa mestaruuden. Kaudeksi 1988 Bernard siirtyi Formula 3000 -sarjaan.
Vuonna 1989 hän ajoi ensimmäisen kerran Formula 1 -sarjassa ranskalaisen Larrousse -tallin autolla ollen Yannick Dalmasin sijaisena Ranskan ja Britannian GP:ssa. Sen jälkeen hän palasi loppukaudeksi takaisin Formula 3000 -sarjaan sijoittuen kolmanneksi.
Formula 1 -ura

Hän sai koko kauden kestävän sopimuksen Larrousse-tallista, jossa hän oli jo edellisellä kaudella ajanut kaksi osakilpailua. Kauden aikana hän saavuttikin ensimmäiset pisteensä olemalla kuudes Monacossa ja parhaan tuloksen hän sai Silverstonesta neljännen sijan myötä.
Kausi 1991 jatkui samassa Larrousse-tallissa kuin edelliskausikin, mutta talli menetti Lamborghinin moottorit ja sponsorit. Menestys jäi vähäiseksi menetysten takia ja Bernardin parhaaksi sijoitukseksi jäi Meksikon GP:n kuudes sija. Kauden synkin hetki oli kuitenkin Japanin GP:n aika-ajoissa sattunut ulosajo, jossa hänen jalkansa murtui.
Bernard kuntoutui ja vanha sponsori Elf hankki hänelle testikuljettajan paikan Ligier-tallista. Kaksi vuotta kestäneen sopimuksen jälkeen hänet palkattiin kilpakuljettajan paikalla kaudella 1994 Olivier Panisin rinnalle. Saksan GP:n lukuisat keskeytykset auttoivat Bernardia nousemaan kolmanneksi ja ensimmäinen palkintosija oli saavutettu. Euroopan GP:n hän ajoi Lotuksella, koska Lotus-kuljettaja Johnny Herbert sai hänen paikkansa Ligieriltä. Euroopan GP:n jälkeen Mika Salo palkattiin Lotukselle, ja Bernard jäi työttömäksi. Hän on ajanut Formula 1:stä poistuttuaan FIA GT sekä Amerikan Le Mans -sarjoja.
Aiheesta muualla

Stats F1
Kelvänsaari

Kelvänsaari
| --- | --- |
Sijainti:  Lieksa Pohjois-Karjala Suomi
Vesialue:  Pielinen
Pinta-ala:  4,5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  4
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kelvänsaari on Pielisen saari Lieksan kaupungin Kelvän kylässä. 449 hehtaarin kokoisella saarella asuu vakituisesti neljä ihmistä. Saarella on ennen ollut pientiloja. Nykyään saaren asukkaat elävät matkailusta. Vuonna 2021 saarelle avautui hotelli Tarina-Aho.
Yhdysvaltain avoin golfturnaus

Yhdysvaltain avoin golfturnaus (U.S. Open Championship) on vuosittain Yhdysvalloissa pelattava miesten golf-turnaus. Se on yksi neljästä miesten golfin major-turnauksesta. Ensimmäisen kerran se pelattiin vuonna 1895.
Historiaa

Ensimmäinen Yhdysvaltain avoin golfturnaus pelattiin 4. lokakuuta 1895 Newportissa, Rhode Islandilla 9 reiän kentällä, joka kierrettiin neljä kertaa. Kisaan osallistui kymmenen ammattilaista ja yksi amatööri. Voittaja oli 21-vuotias englantilainen Horace Rawlins.
Alkuvuosina kilpailua hallitsivat englantilaiset ja skotlantilaiset pelaajat. Ensimmäinen Yhdysvalloissa syntynyt voittaja oli 19-vuotias John McDermott vuonna 1911. Siitä lähtien isäntämaan pelaajat ovat hallinneet kilpailua ja voittaneet kaikkiaan 78 kertaa. Edellä mainittujen maiden lisäksi voitto on mennyt viisi kertaa Etelä-Afrikkaan, kaksi kertaa Australiaan ja Pohjois-Irlantiin sekä kerran Uuteen-Seelantiin ja Argentiinaan.
Eniten voittoja, neljä kappaletta, ovat keränneet Willie Anderson (1901, 1903, 1904, 1905), Bobby Jones (1923, 1926, 1929, 1930), Ben Hogan (1948, 1950, 1951, 1953) ja Jack Nicklaus (1962, 1967, 1972, 1980). Kolmeen voittoon ovat yltäneet Hale Irwin (1974, 1979, 1990) ja Tiger Woods (2000, 2002, 2008).
Aiheesta muualla

U.S. Openin viralliset sivut
Vuoden 1896 toisen avoimen turnauksen voittaja James Foulis palkintopokaalin kanssa
Kemakin kieli

| Kemak |
| --- | --- |
 Kemakin puhuma-alue
Tiedot
Alue:  Timor
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  Malaijilais-polynesialaiset kielet Timorilaiset kielet
ISO 639-3:  kem
 Ohje 
Kemak (omakielinen nimi: ema) on Itä-Timorissa puhuttava malaijilais-polynesialainen kieli. Vuonna 2013 arvioitiin, että kielellä on 72 000 puhujaa. Kemakin katsotaan olevan uhanalainen ja se jaetaan kahteen päämurteeseen.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Óscar Rodríguez Arnaiz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Óscar Rodríguez Arnaiz
Syntymäaika: 28. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Talavera de la Reina, Espanja
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura: Getafe
Pelinumero: 9
Junioriseurat
2006–2009: Los Navalmorales
2009–2017: Real Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2018 | Real Madrid B | 34 | (6) |
| 2017–2020 | Real Madrid | 0 | (0) |
| 2018–2020 | → Leganés (laina) | 61 | (13) |
| 2020– | Sevilla | 31 | (0) |
| 2022 | → Getafe (laina) | 18 | (0) |
| 2022–2023 | → Celta (laina) | 33 | (2) |
| 2023– | → Getafe (laina) | 12 | (1) |
Maajoukkue
| 2019–2020 | Espanja U21 | 8 | (1) |
| 2020– | Espanja | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. syyskuuta 2020.
Óscar Rodríguez Arnaiz, yleensä vain Óscar (s. 28. kesäkuuta 1998 Talavera de la Reina, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Óscar liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2009 Los Navalmoralesista. Kaudeksi 2017–2018 hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Óscar pelasi ensimmäisen ottelunsa reservijoukkueessa 19. elokuuta 2017 kotikentällä Rayo Majadahondaa vastaan.
Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Óscar teki 28. marraskuuta 2017 Copa del Reyn toisessa osaottelussa Fuenlabradaa vastaan. Óscar onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa Santiago Solarin valmentamassa Castillassa ja ennen seuraavan kauden alkua 12. heinäkuuta 2018 hän allekirjoitti sopimuksen vuoteen 2023 asti seuran kanssa.
13. elokuuta 2018 Óscar siirtyi lainasopimuksella eteläisessä Madridissa sijaitsevan Leganésin riveihin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seurassa 16. syyskuuta 2018 kotikentällä Villarrealia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 26. syyskuuta 2018 pelatussa voittoisassa kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Kauden aikana Óscar pelasi yhteensä 30 sarjaottelua ja teki niissä neljä maalia, jonka jälkeen 31. toukokuuta 2019 hänen lainasopimustaan jatkettiin vuodella eteenpäin.
29. elokuuta 2020 Óscar siirtyi Sevillaan viisivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin 15 miljoonan euron siirtokorvaus, jonka jälkeen 75% pelaajan omistusoikeudesta siirtyi sevillalaisseuralle ja 25% omistuksesta jäi kasvattajaseura Real Madridille.
Aiheesta muualla

Óscarin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Óscarin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Katseohjaus tietokoneella

Katseohjaus tietokoneella tapahtuu käyttämällä tietokoneeseen liitettävää lisälaitetta, joka havainnoi silmien liikkeitä muuttaen ne esimerkiksi hiiren osoittimen liikkeiksi tietokoneen näytöllä. Katseohjausyksikkö lähettää infrapunavaloa, joka heijastuu silmistä takaisin laitteen kameroihin antaen koordinaatit prosessoida mihin ruudulla katsotaan. Hiiren painallus voidaan korvata esimerkiksi silmiä räpäyttämällä tai katsomalla kohteeseen ennalta määritellyn ajan. Katseohjauksella pystytään korvaamaan täysin perinteinen tietokoneen näppäimistö ja hiiri sopivalla laitteistolla ja ohjelmistolla .
Tietokoneen katseohjausta käytetään kommunikaation apuvälineenä mm. kun puheen tuottaminen ja käsimotoriikka on vaikeaa. Katseohjaus voi helpottaa mm. CP-vamman, ALS-taudin, Rettin oireyhtymän ja autismin omaavia henkilöitä kommunikoimaan ja olemaan vuorovaikutuksessa ympäristönsä kanssa.
Óscar Pérez

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Óscar Pérez Rojas
Syntymäaika: 1. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: México, Meksiko
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 170 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1991–2008 2008–2009 2009–2010 | Cruz Azul → UANL (laina) → Jaguares (laina) | 413 (2) 30 (0) 30 (0) |
Maajoukkue
| 1997– | Meksiko | 52 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. kesäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. kesäkuuta 2010.
Óscar Pérez Rojas (s. 1. helmikuuta 1973 México, Meksiko) on meksikolainen jalkapallomaalivahti.
Ura

Pérez on edusti urallaan Cruz Azulia vuosina 1991–2008. Hän pelasi joukkueessa yli 400 sarjaottelua. Hän on edustanut Meksikon maajoukkuetta vuosien 1998, 2002 ja 2010 MM-kilpailuissa. Vuoden 2002 kilpailuissa hän pelasi neljä ottelua.
Aiheesta muualla

Pérezin virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Pérez |
2 de Anda |
3 García |
4 Márquez |
5 Vidrio |
6 Torrado |
7 Morales |
8 García Aspe |
9 Borgetti |
10 Blanco |
11 Luna |
12 Sánchez |
13 Mercado |
14 Villa |
15 Hernández |
16 Carmona |
17 Palencia |
18 J. Rodríguez |
19 Caballero |
20 Brown |
21 Arellano |
22 A. Rodríguez |
23 Campos |
Valmentaja Aguirre
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pérez |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Osorio |
6 Torrado |
7 Barrera |
8 Castro |
9 Franco |
10 Blanco |
11 Vela |
12 Aguilar |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Juárez |
17 Giovani |
18 Guardado |
19 Magallón |
20 Torres Nilo |
21 Bautista |
22 Medina |
23 Michel |
Valmentaja Aguirre
Katseen vanki

| Katseen vanki |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Timo Humaloja
Käsikirjoittaja:  Timo Humaloja
Tuottaja:  Timo Humaloja
Kuvaaja:  Harri Paavola
Leikkaaja:  Petteri Evilampi
Pääosat:  Anneli Sauli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinovid Productions
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  75 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katseen vanki on Timo Humalojan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.
Elokuva on kulttuuri- ja henkilödokumentti suomalaisesta elokuvanäyttelijästä Anneli Saulista.
Kellarin kätköistä

| Kellarin kätköistä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Benjamin Péret
Kieli:  suomi
Genre:  runot, sananparret
Kustantaja:  Palladium Kirjat
Julkaistu:  2021
Ulkoasu:  nid.
Sivumäärä:  152 sivua
ISBN:  978-952-7256-31-2
Suomennos
Suomentaja:  Janne Salo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kellarin kätköistä on dadaistisen ja surrealistisen ranskalaisen runoilijan Benjamin Péret’n runovalikoima. Kirjan on julkaissut Palladium Kirjat vuonna 2021.
Kokoelman on suomentanut Janne Salo, joka sai vuonna 2021 André Breton -suomennoksistaan Yleisradion Kääntäjäkarhun. Kirjan lopussa on vuosiin kiinnittyvä kirjoitus Péret’n elämänvaiheista.
Timo Kaitaro kirjoittaa arviossaan, että Péret on surrealisteista lähinnä arkitodellisuutta, eikä tämän tuotannossa näy symbolismin utuisuutta. Hän näkee Jacques Prévertin tuotannossa vaikutteita Péret’ltä, esimerkiksi runoissa La pêche à la baleine ja L’orgue de barbarie. Péret’n runoissa on nonsense-tyyppistä huumoria.
Kokoelmassa on runojen lisäksi sananparsia Péret’n ja Paul Éluardin yhteisestä kokoelmasta Nykymakuun sovitettuja sananparsia (152 proverbes mis au goût du jour, 1925). Sananparsien pilkan kohde voi olla suomalaiselle lukijalle vieras, mutta Kaitaron mukaan ne ovat joka tapauksessa hauskoja. Poliittisissa pilkkarunoissa Péret’n pilkka ja herja kohdistuvat pyhiin isänmaallisiin (Jeanne d’Arc ja Ranskan ympäriajo) ja uskonnollisiin arvoihin.
Ferdinand Alquié sanoo, että Péret’n osuus on ollut keskeinen, kun surrealismi on pyrkinyt luomaan runoutta, jonka tulkinta on näennäisesti mahdotonta.
Kaitaro kiittää valikoimaa ja pitää hyvänä ratkaisuna, että mukana on kokoelma Nukkua, nukkua kivissä (Dormir, dormir dans les pierres, 1927) kokonaisuudessaan.
Kassala (osavaltio)

| Kassala ولاية كسلا (arabiaksi) Kassalā |
| --- | --- |
 Sipuliviljelmiä Takavuorten edustalla.
 Lippu:  Vaakuna
 Kassalan sijainti Sudanissa.
 Koordinaatit: 15°45′N, 35°43′E 
Valtio:  Sudan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kassala
 – kuvernööri:  Fateh al-Rahman al-Amin
Pinta-ala  ():  36 710 km²
Väkiluku (2018)  ():  2 519 100
 – väestötiheys:  68,62 as./km²
Kassala (arab. ولاية كسلا‎, Kassalā) on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Sen hallintokeskus on Kassala. Osavaltion pinta-ala on 36 710 neliökilometriä, ja väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 olevan noin 2 519 100 henkeä.
Keller

Keller on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Al Keller (1920–1961), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
Carlos Parteli Keller (1910–1999), uruguaylainen katolinen arkkipiispa
Christian Keller (s. 1972), saksalainen uimari
Clayton Keller (s. 1998), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Erhard Keller (s. 1944), saksalainen pikaluistelun olympiavoittaja
Erwin Keller (1905–1971), saksalainen maahockeypelaaja
Evelyn Fox Keller (1936–2023), yhdysvaltalainen biologi, kirjailija, tieteenfilosofi ja feministi
Fabienne Keller (s. 1959), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Franz Keller (s. 1945), saksalainen yhdistetyn urheilija
Gottfried Keller (1819–1890), sveitsiläinen kirjailija
Helen Keller (1880–1968), yhdysvaltalainen kuurosokea kirjailija, aktivisti ja luennoitsija
Jack Keller (1942–2003), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
Jens Keller (s. 1970), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Jessica Lee Keller (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä, koreografi ja vaatesuunnittelija
Jim Keller, yhdysvaltalainen sähköinsinööri ja mikroprosessorien suunnittelija
John Keller (1928–2000), yhdysvaltalainen koripalloilija
Joseph Keller (1923–2016), yhdysvaltalainen matemaatikko
Kasey Keller (s. 1969), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti
Klete Keller (s. 1982), yhdysvaltalainen vapaauimari
Markus Keller (s. 1982), sveitsiläinen lumilautailija
Martin Keller (s. 1986), saksalainen pikajuoksija
Megan Keller (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Michael Keller (1896–1961), saksalainen katolinen piispa
Ryan Keller (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
Ska Keller (s. 1981), saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen
Timothy Keller (1950–2023), yhdysvaltalainen presbyteeripastori, teologi ja kirjailija
Tore Keller (1905–1988), ruotsalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kassalipas

Kassalipas, kevyt kassakaappi
Kassalipas on kassakaappia kevyempi pienehköjen rahamäärien säilyttämiseen tarkoitettu yleensä metallista tai muovista tehty lipas. Kassalippaista on sekä lukollisia että lukottomia malleja. Kassalippaissa voi olla myös kupinmuotoisia kohtia, joissa voi säilyttää kolikoita. Erona kassakaappiin on myös koko eli kassalipasta voi kuljettaa mukana kun kassakaapit ovat usein lattiaan tai seinään kiinnitettyjä.
Pieni kassalipas: 24,5 x 18 x 9 cm
Kassaatio (prosessioikeus)

Kassaatio (ransk. cassation < lat. cassare 'peruuttaa') tarkoittaa muutoksenhakukeinoa, jossa tuomioistuimen antama tuomio tai päätös saatetaan ylemmän muutoksenhakutuomioistuimen eli ylioikeuden tutkittavaksi sillä perusteella, että tuomiossa on sovellettu lakia virheellisesti. Kassaatiotuomioistuin voi ainoastaan kumota alemman oikeuden antaman tuomion ja palauttaa asian takaisin sinne käsiteltäväksi mutta ei voi muuttaa tuomiota.
Kassaatio ei ole käytössä Suomen tuomioistuinlaitoksessa, sillä Suomessa ylioikeudet (hovioikeudet) ja korkeimmat oikeudet (korkein oikeus ja korkein hallinto-oikeus) voivat muuttaa alemman oikeusasteen tuomioita harkintansa mukaan; myös hallinto-oikeudet voivat tietyissä tilanteissa muuttaa hallintoviranomaisten tekemiä päätöksiä. Poikkeuksen edellä mainitusta pääsäännöstä muodostavat kunnallis-, kirkollis- sekä aluevalitusmenettelyt, jotka ovat luonteeltaan laillisuusvalituksia, joita käsitellessään hallintotuomioistuin voi lähtökohtaisesti vain joko kumota (ja palauttaa) tai pitää voimassa viranomaisen päätöksen - kyse on siis kassatorisista muutoksenhakukeinoista.
Kassaatio-oikeus on käytössä muun muassa Ranskassa (Cour de cassation), Belgiassa (Hof van Cassatie), Alankomaissa (Hoge Raad der Nederlanden), Liettuassa ja Virossa.
Keith Robinson

| Keith Robinson |
| --- | --- |
 Keith Robinson vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: Kentucky
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Keith D. Robinson (s. Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näyttelee Comanche Moon -sarjassa Joshua Deets -nimistä hahmoa.
Aiheesta muualla

Keith Robinson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Keith Robinson Internet Broadway Database – IBDB. Viitattu 24.8.2023. (englanniksi)
Äänikynnys

Äänikynnys on ääniosuus, joka vaalilistan (kuten puolueen) on saatava yhden ehdokkaan läpipääsemiseksi vaalissa. Äänikynnys voi riippua vaalitavasta tai olla siitä riippumaton. Äänikynnys voidaan nimenomaisesti määrätä vaalilainsäädännöllä. Äänikynnys voi myös olla piilevä, jolloin se muodostuu automaattisesti vaalipiireittäin niiden kokojen pohjalta.
Vaalitavasta riippumaton äänikynnys

Äänikynnys voidaan asettaa lailla kiinteäksi koko valtakunnan tasolla. Suomen ulkopuolella äänikynnykset vaihtelevat noin 3–7 prosentin välillä.
[[Kuva:Election thresholds map.svg|thumb|500px|center|Vaalitavasta riippumattomia äänikynnyksiä eri maiden parlamenttien alahuoneissa.
<1% (Alankomaat)
1–1,9 (Uruguay)
2–2,9 (Tanska, Burundi, Filippiinit)
3–3,9 (Meksiko, Kolumbia, Bolivia, Chile,Espanja,Serbia, Albania, Bosnia ja Hertsegovina,Georgia,Kypros, Israel, Nepal, Etelä-Korea)
4–4,9 (Norja, Itävalta, Slovakia,  Bulgaria, Indonesia)
5–5,9 (Peru, Mosambik, Ruanda, Islanti, Belgia, Saksa, Puola, Slovakia, Unkari, Kroatia, Romania, Moldova, Ukraina, Viro,Latvia,Liettua,Venäjä, Tadžikistan,Tadžikistan,Taiwan, Armenia)
>7 (Turkki, Kazakstan, Kirgisia)
]]
Suomen perustuslakivaliokunta perusteli vuonna 2010 valtioneuvoston sittemmin toteutumatonta esitystä kolmen prosentin äänikynnyksen käyttöönotoksi sillä, että äänikynnys estäisi hajaantumista pieniin puolueisiin.
Piilevä äänikynnys

Vaalitavasta riippuvaa äänestyskynnystä kutsutaan piileväksi äänikynnykseksi, koska lain sijaan se riippuu jaettavana olevien paikkojen määrästä, vaalitavasta ja hukkaäänistä. Yleisesti ottaen piilevä äänikynnys on sitä pienempi, mitä enemmän paikkoja on jaossa.