stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandrs Čaks
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandrs Čaks Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef
Timo Laaninen

Timo Laaninen
Timo Laaninen (s. 1. elokuuta 1954 Liperi) on suomalainen poliitikko ja pappi. Hän on ollut Suomen Keskustan puoluesihteeri vuosina 2010–2016 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 2013–2017. Laaninen on toiminut kolmen keskustalaisen pääministerin ja kahden muun ministerin erityisavustajana. Hän on tehnyt pitkän uran myös keskustan äänenkannattaja sanomalehti Suomenmaassa, jonka päätoimittajana toimi vuodet 2008–2010.
Vuodesta 2018 hän on toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappina.
Ura

Laaninen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973 ja hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1983. Hän oli Keskustan Opiskelijaliiton puheenjohtaja ja keskustan puoluehallituksen jäsen vuosina 1979–1980. Nuoren Keskustan Liiton liittosihteerinä hän toimi vuodet 1980–1984 ja puoluevaltuuskunnassa 1982–1984. Vuonna 1985 hän työskenteli keskustan eduskuntaryhmän apulaissihteerinä.
Ura > Toimittajana

Laaninen työskenteli vuosia keskustan pää-äänenkannattajan, sanomalehti Suomenmaan toimittajana. Hän aloitti vuonna 1984 lehden poliittisena toimittajana. Vuodet 1987–1991 hän oli poliittisen toimituksen esimies ja vuosina 1994–2003 Helsingin toimituksen esimies. Lehden päätoimittajana hän toimi vuodet 2008–2010.
Ura > Politiikassa > Erityisavustajana

Laaninen on yksi pitkäaikaisimmista keskustalaisten ministereiden erityisavustajista. Vuosina 1992–1993 hän toimi Ahon hallituksen sisäasiainministeri Mauri Pekkarisen ja vuonna 1993 ulkoasiainministeri Heikki Haaviston erityisavustajana. Vuodet 1994–1995 hän oli pääministeri Esko Ahon poliittinen erityisavustaja. Hän oli Ahon erityisavustaja myös vuosina 1999–2000 tämän ollessa presidenttiehdokkaana.
Vuonna 2003 Laaninen oli pääministeri Anneli Jäätteenmäen ja vuosina 2003–2007 pääministeri Matti Vanhasen poliittinen erityisavustaja. 23. lokakuuta 2005 julkaistiin Laanisen kirjoittama teos Se on ihan Matti, jolla tuettiin Vanhasen presidenttiehdokkuutta.
Ura > Politiikassa > Puoluesihteerinä

Pyrkiessään puoluesihteeriksi keväällä 2010 Laaninen asetti tavoitteeksi puolueen maineen parantamisen. Hänen mukaansa keskustan jäsenet eivät tunteneet puoluettaan siitä mielikuvasta, joka julkisuudessa oli syntynyt vaalirahoituskohun myötä. Mielikuvissa keskusta vaikutti puolirikolliselta poppoolta, joka ”kähmii vaalirahoja sieltä sun täältä ja suhmuroi kuntakaavoja”.
Laaninen valittiin puoluesihteeriksi 12. kesäkuuta 2010 Lahden puoluekokouksessa. Hän voitti jatkokaudelle pyrkineen Jarmo Korhosen äänestyksessä selkein lukemin 1675–576. Hänet valittiin jatkokaudelle Rovaniemen puoluekokouksessa vuonna 2012. Hän voitti vastaehdokkaansa vaalin ensimmäisellä kierroksella saaden 1046 ääntä. Hänet valittiin jatkokaudelle myös vuoden 2014 puoluekokouksessa, jossa hän sai 869 äänellä enemmistön jo ensimmäisellä kierroksella.
Kuntavaaleissa 2012 Laaninen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 954 äänellä.
Laaninen ilmoitti maaliskuussa 2016, ettei ole käytettävissä Keskustan puoluesihteeriksi kesän puoluekokouksessa.
Ura > Pappina

Laaninen valmistui teologian maisteriksi toukokuussa 2018. Kesäkuussa 2018 hänet valittiin Helsingin Malmin seurakuntaan papiksi, ja hän on seurakunnassa projektipappina toukokuun loppuun 2021.
Teoksia

Laaninen, Timo: Se on Ihan Matti. Helsinki: Maahenki, 2005. ISBN 952-5328-59-7
Laaninen, Timo: Keskustan kuiskaaja — Vuoteni politiikassa. Kirjapaja, 2021. ISBN 978-952-354-481-9
Kärsämäki

| Kärsämäki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Kärsämäen kirkko
Sijainti:  63°58′45″N, 025°45′30″E
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Nivala–Haapajärven seutukunta
Kuntanumero:  317
Hallinnollinen keskus:  Kärsämäen kirkonkylä
Perustettu:  1869
Kokonaispinta-ala:  701,42 km² 168:nneksi suurin 2022 
– maa:  696,50 km²
– sisävesi:  4,92 km²
Väkiluku:  2 371 239:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  3,40 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  17,7 %
– 15–64-v.:  53,9 %
– yli 64-v.:  28,4 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  98,3 %
– ruotsinkielisiä:  0,1 %
– muut:  1,6 %
Kunnallisvero:  9,5 % 60:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Juho Jukkola
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • SDP   • Kok.:   14 5 1 1
karsamaki.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärsämäki on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa Oulun Eteläisessä. Kunnassa asuu 2 371 ihmistä, ja sen pinta-ala on 701,42 km2, josta 4,92 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 3,4 asukasta/km2. Kärsämäen naapurikunnat ovat Haapajärvi, Haapavesi, Pyhäjärvi, Pyhäntä ja Siikalatva. Aikaisempi naapurikunta oli Siikalatvan kuntaan vuonna 2009 yhdistetty Piippola.
Kärsämäki on maanteiden risteyspaikka, jossa valtatiet 4 (Helsinki–Oulu–Utsjoki) ja 28 (Kokkola–Kajaani) risteävät ja josta Kangasalle johtava kantatie 58 alkaa. Etäisyys maakunnan pääkaupunkiin Ouluun on 123 kilometriä.
Historia

Kärsämäen alueelta on löydetty lukuisia kivikautisia esineitä. Asutuksen jatkuvuutta osoittaa Sydänmaankylästä tavattu rautakautinen kirves. Seutua asuttivat pitkään lappalaiset, joista kertoo muun muassa Porkkalan kylästä 1964 löytynyt jousen osa. Keskiajalla lappalaiset alkoivat väistyä hämäläisten erämiesten tieltä. Pysyvästi alueen asuttivat kuitenkin vasta savolaiset 1500-luvun puolivälissä. Ensimmäinen uudisasukas oli todennäköisesti Antti Paavonpoika. Asutus laajeni hitaasti, sillä sekä hämäläisten että karjalaisten tekemien hävitysretkien lisäksi uudisasukkaita koettelivat usein toistuvat hallat. 1600-luvun puolivälissä taloja oli 19 ja 1750 jo 34.
Suomen sodan sotatoimet ulottuivat Kärsämäelle. 5. toukokuuta 1808 Johan August Sandels valtasi kylän lähistöllä venäläisten kuormaosaston ja vangitsi sen miehistön.
Kärsämäki kuului kirkollisesti aluksi Pyhäjoen kirkkopitäjään, joka oli eronnut Saloisen suurpitäjästä vuonna 1573. Vuonna 1764 Kärsämäestä muodostettiin kappeliseurakunta, ja vuonna 1865 se erotettiin itsenäiseksi seurakunnaksi. Kärsämäen kunta perustettiin 1869. Seurakunnan ensimmäinen kirkko oli vuosina 1764–1765 rakennettu ristikirkko, joka purettiin vuonna 1841. C. L. Engelin suunnittelema uusi kirkko rakennettiin Jaakko Kuorikosken johdolla vuonna 1842.
Luonto

Kärsämäki on Suomenselän vedenjakaja-alueen kunta. Kunnan länsi- ja pohjoispuolella levittäytyy Pohjois-Pohjanmaan lakeus, idässä alkaa Kainuu ja etelässä maisemat muuttuvat verkalleen keskisuomalaisiksi.
Kallioperä on pääasiassa porfyyrigraniittia ja kvartsidioriittia. Kallioperä on lähes kaikkialla irtainten maalajien peitossa. Yleisin maalaji on moreeni, mutta myös turvetta on paljon. Hiekkaa ja hietaa on pohjois-kaakkoisissa. Pyhäjoen laaksossa on paikoin varsin laajoja ja paksuja savi- ja hiesukerroksia. Pinnanmuodoiltaan Kärsämäki on loivapiirteistä lakeutta. Maasto kohoaa kohti kaakkoa. Korkeimmat kohoumat Saviselän kylän seudulla kohoavat aina 180 metriin saakka.
Kunnan halki virtaa runsaskoskinen Pyhäjoki. Huomattavimpia koskia Kärsämäellä ovat 1959 valjastettu Venetpalonkoski, Vitinkoski sekä Mattilankoski. Kunnan alueella Pyhäjokeen liittyy lukuisia sivujokia, joista suurin on idästä virtaava Kärsämäenjoki. Myös Hautajoki on Kärsämäen suurimpia jokia. Kärsämäellä ei ole mainittavia järviä, ainoastaan muutama pieni suolampi.
Yli 60% Kärsämäen maa-alasta on suota. Suurimpia soita Kärsämäellä ovat Kärsämäenneva, Lauttaneva, Onkineva ja Vellihonganneva. Soita on varsinkin kunnan pohjoisosissa ojitettu viime vuosikymmeninä. Pihlajanevalta nostetaan poltto- ja kasvuturvetta.
Kunta > Kunnanvaltuusto

Kärsämäen kunnanvaltuustossa on 21 jäsentä. Kunnanvaltuuston kokoonpano on seuraava: keskustalla on 14 paikkaa, perussuomalaisilla 5 paikkaa, sosialidemokraateilla 1 paikka ja kokoomuksella 1 paikka. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii Esko Ristinen (kesk.), 1. varapuheenjohtajana toimii Jaana Kyllönen (sd.) ja 2. varapuheenjohtajana toimii Mika Autio (kesk.).
Kunta > Kunnanhallitus

Kärsämäen kunnanhallitukseen kuuluu seitsemän jäsentä, ja sen puheenjohtajana toimii Pekka Anttila (kesk.).
Kunta > Sosiaali- ja terveyspalvelut

Kärsämäen terveyskeskukseen kuuluu laboratorio, hammashoitola, neuvola, fysikaalinen kuntoutus ja vuodeosasto. Terveyskeskuksessa on lääkäri ja hammaslääkäri. Kunnassa on oma vanhainkoti, päiväkoti, sekä toimintakeskus. Lisäksi on panostettu kotihoitoon. Kärsämäen kunta on ulkoistanut sosiaali- ja terveystoimensa seitsemäksi vuodeksi Attendolle.
Kunta > Koulutus

Kärsämäen kirkonkylällä on keskuskoulu nimeltään Frosteruksen koulu. Koulukeskus sisältää ala- ja yläasteen, lukion ja esikoulun. Keskuskoulun lisäksi kunnassa toimii myös yksi kyläkoulu Saviselässä. Haapaveden kansalaisopisto järjestää kursseja, kerhoja ja piirejä. Jokilaaksojen musiikkiopisto tarjoaa musiikin harrastajille opetusta.
Kunta > Kulttuuri ja vapaa-aika

Kärsämäki on viime vuosina pyrkinyt profiloitumaan kulttuurikuntana. Sitä ovat edesauttaneet muun muassa sellaiset projektit ja tapahtumat, kuten kansainvälistäkin huomiota osakseen saaneet Paanukirkko, Elämäntarinafestivaali, Musiikkia Paanukirkossa - Musiikkijuhla sekä joka kesäinen ARS Kärsämäki –nykytaidenäyttely. Mielenkiintoisia käyntikohteita ovat myös Engelin kirkko, kuvataiteilija Juho Yli-Posson taidekoti Rito-Pirtti Ritomäellä sekä kuvataiteilija-muusikko Pekka Luukkosen Ateljeekoti Villa Havu. Kesäkuun alussa järjestettävät Kärsämäen Markkinat on myös jokavuotinen maakunnallinen tapahtuma.
Urheilu ja liikunta ovat perinteisesti olleet kuntalaisten sydäntä lähellä olevia asioita, mikä on pitkälti aktiivisen urheiluseuran Kärsämäen Katajan ja kunnan panostuksen tulosta. Kuntaan oltiin avaamassa 2006 uusi urheilukenttä tartaanipinnoittein ja tekonurmin varustettuna, lisäksi urheilupuiston tarjontaa lisäävät uusi hiekkakenttä, kaukalo, tenniskenttä, skeittipaikka ja välittömässä läheisyydessä sijaitseva keskuskoulun moderni liikuntahalli. Kunnassa toimii myös uimahalli. Tenniskenttiä kunnassa on urheilupuiston lisäksi myös Suomelan leirintäalueella ja Rannankoululla (kyläyhdistyksen kenttä). Luistelukenttiä ja kaukaloita on talvisin urheilupuiston lisäksi Venetpalon, Rannankylän, Saviselän ja Miilurannan kouluilla. Hiihtolatuja kunnassa on Venetpalossa, missä sijaitsee myös hiihtomaja ja varsinaiset kilpaladut (5, 3 ja 1 km), Suomelassa (1,2 km valaistu ja 12 km pitkä Hatuperän lenkki), Ruhankankaalla (6 km) sekä kaikilta kouluilta. Suunnistuskarttoja, joiden valmistamisesta ja käytöstä vastaa Kärsämäen Katajan suunnistajat, on viisi kappaletta (Kokonperä, Ruhankangas, Venetpalo, Saviselkä ja Kirkonkylä).
Kirkonkylällä on kirjasto, jolla on lainausasema Saviselän koululla. Kirjastossa järjestetään erilaisia näyttelyitä. Kunnassa on myös kotiseutumuseo ja nuorisotalo, molemmat urheilukentän vieressä, urheiluseura Katajan urheilutalo, joka on laajalti tunnettu tanssipaikka, sekä Saviselän monitoimitalo Saviselässä.
Luonnon nähtävyyksistä tärkein on kunnan eteläosissa sijaitseva Nurmesjärvi, joka on tunnettu lintuvesistö. Kärsämäkiseen luontoon voi tutustua hyvin myös Ruhankankaan luontopolulla.
Kärsämäen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla riisistä, rusinoista ja leipäjuustosta keitetty elsuupa, peruna-sianlihalaatikko läksloota ja rieska.
Talous

Kärsämäen työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (19.4%)
Jalostus (26.8%)
Palvelusektori (53.2%)
Muut sektorit (0.59999999999999%)
Talousalueena Kärsämäki kuuluu Nivala-Haapajärven seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 32 795 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 62. suurin.
Kärsämäellä oli vuonna 2022 yhteensä 971 työpaikkaa ja kunnassa asui 889 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 70,0 prosenttia. Kärsämäen työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 53,2 prosenttia, jalostuksen 26,8 prosenttia ja alkutuotannon 19,4 prosenttia.
Kärsämäen työpaikkaomavaraisuus on 109,2 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 73,4 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 9,4 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kärsämäellä on 178,3 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Kunnan talous on pitkään perustunut maatalousyrittämiseen, mutta teollisuus on ajamassa rinnalle. 
Turvesuot ovat kesäisin tärkeä työllistäjä kunnan lukuisilla turvesoilla. Vuonna 2001 Kärsämäen Saviselästä löydettiin toistaiseksi Suomen ainoa hullun lehmän tauti -tapaus.
Teollisuutta ja maataloutta tärkeämpi elinkeino on kuitenkin jo pitkään ollut palvelut, joita tarjotaan paitsi kuntalaisille myös tuhansille päivittäin kunnan läpi kulkeville ohikulkijoille. Vuonna 2007 avattiin uusi liikekeskus, jossa on nykyisin kahvila-ravintola Juustoportti, lahjatavaraliike, kampaamo, tilitoimisto, Alko ja kirjasto. Kärsämäen keskustassa on kaksi ruokakauppaa, kaksi huoltoasemaa ja kaksi kylmäasemaa, pizzeria-ravintola, asiamiesposti, kukkakauppa, digipaino-mainostoimisto, leirintäalue, lentokenttä, pankki, rautakauppa, kirpputoreja, kioski ja kahvila–konditorio ja pub/baari. Kunnassa toimii kyläkauppa Ojalehdon kylässä.
Kunnassa toimii myös Finnsvala, joka valmistaa tekstiilituotteita ja on ainoana suomalaisena yhtiönä hyväksytty FIA:n kansainvälisen autourheiluliiton FIA 8856-2000 standardin mukaan.
Talous > Elinkeinorakenne

Kunnan suurin työnantaja on Kärsämäen kunta. Eniten työllistävä sektori on kaupan, liikenteen ja palvelujen ala, josta 45 % kuntalaisista hankkii elantonsa. Teollisuuden osuus, joka on huimasti kasvanut viimeisten kymmenien vuosien aikana, on nykyisellään vajaat 30 % ja perinteinen maa- ja metsätalouskin työllistää runsaat 20 %. Työttömyys on seudun keskitasoa eli noin 10 %.
Väestö

Kärsämäen asukasluku (1.1.2005) oli 3 091. Asukasluvultaan kunta oli suurimmillaan 1950–1960-luvuilla, jolloin kunnassa asui runsaat 4 000 henkeä. Viime vuosina muuttotappiot ovat kuitenkin pienentyneet selvästi ja välillä on koettu jopa pientä kasvua. Asukkaista noin 8 prosenttia on alle 6-vuotiaita, 7–14-vuotiaita on noin 12 prosenttia, 15–64-vuotiaita noin 60 prosenttia ja yli 64-vuotiaita 18 prosenttia. Nuorten ja lasten osuus asukasluvusta on siis Suomen keskiarvoja hieman korkeammat, samoin kuin yli 64-vuotiaidenkin osuus. Työikäisiä (15–64-vuotiaita) sen sijaan on Suomen keskiarvoja (66 %) vähemmän.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kärsämäen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 3 393 | 3 393 |
| 1985 | 1985 |    | 3 635 | 3 635 |
| 1990 | 1990 |    | 3 582 | 3 582 |
| 1995 | 1995 |    | 3 539 | 3 539 |
| 2000 | 2000 |    | 3 207 | 3 207 |
| 2005 | 2005 |    | 3 025 | 3 025 |
| 2010 | 2010 |    | 2 872 | 2 872 |
| 2015 | 2015 |    | 2 658 | 2 658 |
| 2020 | 2020 |    | 2 572 | 2 572 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2018 lopussa Kärsämäellä oli 2 576 asukasta, joista 1 192 asui taajamassa, 1 359 haja-asutusalueilla ja 25:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kärsämäen taajama-aste on 46,7 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Kärsämäen kirkonkylä.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kärsämäellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kärsämäen seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kärsämäen alueella toimii Iisalmen ortodoksinen seurakunta.
Kylät

Hautajoki
Kirkonkylä
Miiluranta
Ojalehto
Alajoki
Porkkala
Rannankylä
Saviselkä
Sydänmaankylä
Venetpalo
Pyrrönperä
Nurmesperä (ulottuu osin myös Pyhäjärven puolelle)
Kokonperä
Hallanperä
Kuuluisia kärsämäkisiä

Berndt Leonard Frosterus, laajalti tunnettu Kärsämäen ensimmäinen kirkkoherra, kirjailija ja pitäjän johtomiehiä
Kalevi Hemilä, poliitikko ja elinkeinoelämän vaikuttaja, kotoisin Venetpalosta
Asko Hyvärinen, nykysäveltäjä ja muusikko, syntyisin Venetpalosta
Jaakko Isola, kullankaivaja, erakko
Erkki Järnfors, päätoimittaja ja pakinoitsija Eerikki
Markku Koski, entinen kansanedustaja (kesk) ja eduskunnan varapuhemies, Sievin entinen kunnanjohtaja
Helena Kuivaniemi, geenitutkija
Aappo Luomajoki, 1800-luvun lopun suurhiihtäjä, ensimmäinen suomalainen hiihtokuningas
Eero Nurmesniemi, kansanedustaja (ML)
Matti Ristinen, näyttelijä
Paula Vesala, laulaja, sanoittaja ja näyttelijä
Anja Vähäaho, kirjailija, kriitikko ja kirjoittajakouluttaja
Kirjallisuutta

Rentola, Liisa (toim.): Joki virtaa : Rannankylän, Alarannan, Ylärannan, Luonuanojan, Ruhankankaan, Kokonperän, Luonuanperän ja Hallanperän kylälukemisto. Kärsämäen Rannan kyläyhdistys, 1997. ISBN 952-90-8860-4.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kärsämäki Wikimedia Commonsissa
Kärsämäen kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Kärsämäen avainluvut
Kärsämäen kunnan matkailusivusto
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kärsämäen paanukirkko
Nicolas-Louis de Lacaille

| Nicolas Louis de Lacaille |
| --- | --- |
 Lacaillen muotokuva vuodelta 1762
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1713 Rumigny
Kuollut: 21. tammikuuta 1762 Pariisi
Arvonimi: Abbé
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Antoine Lavoisier, François Laurent Lamandé ja Jacques-Henri Bernardin de Saint-Pierre
Tutkimusalue:  Tähtitiede
Tunnetut työt:  Coelum Australe Stelliferum
Nicolas Louis de Lacaille (15. maaliskuuta 1713 Rumigny, Ardennes – 21. tammikuuta 1762 Pariisi) oli ranskalainen tähtitieteilijä.
Hänet muistetaan erityisesti luettelostaan, jossa on melkein 10 000 eteläisen tähtitaivaan kohdetta. Tämä luettelo, nimeltään Coelum Australe Stelliferum, julkaistiin postuumisti vuonna 1763. Se sisälsi 14 uutta tähdistöä, jotka vakiintuivat sittemmin. Hän myös laski pimennysajankohtia 1 800 vuodelle.
Hän syntyi Rumignyssä Ardennesin departementissa ja opiskeli teologiaa Pariisissa. Myöhemmin hän kiinnostui tieteistä ja sai töitä, ensimmäisenä työtehtävänään katselmuksen tekeminen  rannikolla Nantesista Bayonneen. Sen jälkeen vuorossa oli Maapallon kaarevuussäteen uudelleen mittaaminen Ranskan kohdalta. Tämä operaatio oli vaikea, mutta hän onnistui siinä noin kahdessa vuodessa. Tuloksiensa avulla hän korjasi J. Cassinin julkaisemia kummallisia tuloksia. Hänet palkittiin pääsyllä akatemiaan ja nimityksellä matematiikan professoriksi Mazariniin, missä hän työskenteli pienessä observatoriossa.
Lacaillen unelma eteläisen taivaan havainnoinnista toteutui, kun hän lähti vuonna 1750 astronomiselle tutkimusmatkalle Hyväntoivonniemelle. Tällä matkalla hän havainnoi kuun ja auringon parallaksia, teki ensimmäiset mittaukset Maan kaarevuussäteestä Etelä-Afrikan kohdalta ja teki lisäksi havaintoja 10 000 eteläisestä tähdestä. Palatessaan Pariisiin vuonna 1754 Lacaille sai harmikseen huomata olevansa julkisen huomion kohteena. Hän vetäytyi takaisin Mazariniin ja kuoli siellä rankan työskentelyn pahentaman kihdin vaivaamana.
Jérôme Lalande on sanonut Lacaillesta, että suhteellisen lyhyen elämänsä aikana hän teki enemmän havaintoja ja laskelmia kuin useimmat aikakauden astronomit yhteenlaskettunakaan. Hänen työnsä laatu kilpaili määrän kanssa.
La Caillen kraatteri Kuussa ja asteroidi 9135 Lacaille (tunnetaan myös nimillä 7609 P-L ja 1994 EK6) on nimetty Nicolas Louis de Lacaillen mukaan.
Päätyöt

Astronomiae Fundamenta (1757), sisältää luettelon 398 tähdestä.
Tabulae Solares (1758)
Coelum australe stelliferum (1763) (J. D. Maraldin toimittama), sisältää havainnot 10 000 tähdestä ja kuvaukset neljästätoista uudesta tähdistöstä.
Observations sur 515 étoiles du Zodiaque
Leçons élémentaires de Mathématiques (1741), (useita uusintapainoksia)
de Mécanique (1743), &c.
d'Astronomie (1746), 4:ssä painoksessa Lalande kommentit (1779)
d'Optique (1750), &c.
L'Art de vérifier les dates, pimennykset 1800 vuoden ajalta
Traité de Navigation (1760) almanakka merenkulkijoille.
Kirjallisuutta

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin.  Helsinki:  Ursa, 2014.  ISBN 978-952-5329-26-1
Aiheesta muualla

David S. Evans: Lacaille: astronomer, traveller; with a new translation of his journal. Tucson: Pachart, 1992 ISBN 0-88126-284-6
N.L. de La Caille: Travels at the Cape, 1751–53: an annotated translation of Journal historique du voyage fait au Cap de Bonne-Espérance ...; transl. and ed. by R. Raven-Hart. Cape Town: A.A. Balkema for the Friends of the South African Library, 1976 ISBN 0-86961-068-6
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Lahti (Karjalan tasavalta)

Lahti (ven. Лахта, Lahta) on kylä ja entinen kylähallintoalue Säämäjärven koillisrannalla Prääsän piirin pohjoisosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. Kylähallintoalue yhdistettiin Jessoilan maalaiskuntaan vuonna 2006.
Kylähallintoalue  rajoittui pohjoisessa Kontupohjan piiriin, idässä Viitanan asutushallintoalueeseen, etelässä Essoilan kylähallintoalueeseen ja lännessä Suojärven piiriin. Kylähallintoalueen keskuskylä oli Säpsä. Alueen muita kyliä ovat Kudama, Lahti (30 asukasta vuonna 1996), Tšuralahti ja Tšujnavolok. Alueella on vanhoja ortodoksikirkkoja.
Alue kuului ennen 1920-lukua Säämäjärven kuntaan. Alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941-1944.
Jérôme Carcopino

Jérôme Carcopino vuonna 1941.
Jérôme Carcopino (27. kesäkuuta 1881 Verneuil-sur-Avre Ranska – 17. maaliskuuta 1970 Pariisi) oli ranskalainen historioitsija ja korkea valtion virkamies, jonka toiminta Vichyn hallituksessa Ranskan natsimiehistyksen aikana on tehnyt hänestä nykyhistorioitsijain kiistelemän henkilön. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.