stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Farmi Suomi
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Torppari(t) | Kilpailijoita | Pudonnut | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tervetuloa Farmille! | 19. maaliskuuta 2020 | Jaakko Parkkali | 12 → 11 | Anu Saagim | 528 000 |
| 2 | Ain laulain työtäs tee? | 26. maaliskuuta 2020 | Amin Asikainen | 11 → 10 | Niko Saarinen | 451 000 |
| 3 | Vilpillisiä valintoja | 2. huhtikuuta 2020 | Jari Isometsä | 10 → 9 | Seksikäs-Suklaa | 546 000 |
| 4 | Kuka pelaa, kuka ei? | 9. huhtikuuta 2020 | Jaakko Parkkali | 9 → 8 | Sara Chafak | 506 000 |
| 5 | Piiat ja rengit | 16. huhtikuuta 2020 | Jari Isometsä ja Katja Kätkä | 8 → 7 | Katja Kätkä | 583 000 |
| 6 | Ei savua ilman tulta | 23. huhtikuuta 2020 | Noora Räty | 7 → 6 | Juha Mieto | 551 000 |
| 7 | Kalajuttuja | 30. huhtikuuta 2020 | Amin Asikainen | 6 → 5 | Riina-Maija Palander | 435 000 |
| 8 | Vapaalippu semifinaaliin | 7. toukokuuta 2020 | Jari Isometsä | 5 → 4 | Amin Asikainen | 551 000 |
| 9 | Farmin neljä kovinta | 14. toukokuuta 2020 | Jaakko Parkkali | 4 → 3 | Alina Voronkova | 539 000 |
| 10 | Viimeinen savotta | 21. toukokuuta 2020 | Jaakko Parkkali, Noora Räty ja Jari Isometsä | 3 | Jari Isometsä ja Jaakko Parkkali | 624 000 |
1 Keskikatsojamäärä esityspäivänä
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Torppari(t) | Kilpailijoita | Pudonnut | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Oletko valmis? | 4. huhtikuuta 2021 | Noora Toivo | 12 → 11 | Janne Ahonen | 489 000 |
| 2 | Lypsyhommia | 11. huhtikuuta 2021 | Timo Lavikainen | 11 → 10 | Dan Tolppanen | 447 000 |
| 3 | Pinna kiristyy | 18. huhtikuuta 2021 | PastoriPike | 10 → 9 | Sanna Ukkola | 506 000 |
| 4 | Yllätys Tampereelta | 25. huhtikuuta 2021 | Mikael Jungner | 9 + 12 → 9 | Tuuli Oikarinen | 529 000 |
| 5 | Voiko kenenkään luottaa? | 2. toukokuuta 2021 | Sauli Koskinen | 9 → 8 | Noora Toivo | 503 000 |
| 6 | Salainen agentti | 9. toukokuuta 2021 | Anni Harjunpää | 8 → 7 | PastoriPike | 526 000 |
| 7 | Koti-ikävä | 16. toukokuuta 2021 | Timo Lavikainen | 7 → 6 | Anni Harjunpää | 508 000 |
| 8 | Pudotuksia ja kolmiotteluita | 23. toukokuuta 2021 | Sauli Koskinen | 6 → 4 | Pia Nykänen ja Timo Jutila | 476 000 |
| 9 | Loppu häämöttää | 30. toukokuuta 2021 | Mikael Jungner | 4 → 3 | Minttu Kaulanen | 426 000 |
| 10 | Viimeinen taistelu | 6. kesäkuuta 2021 | Mikael Jungner, Sauli Koskinen ja Timo Lavikainen | 3 | Sauli Koskinen ja Mikael Jungner | 373 000 |
1 Keskikatsojamäärä esityspäivänä

2 Timo Jutila saapui Farmille kesken kauden.
Jaksot > Kolmas tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Torppari(t) | Kilpailijoita | Pudonnut | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12 farmilaista saa paikan | 12. helmikuuta 2022 | ei ollut | 14 | ei pudonneita | 503 000 |
| 2 | Nyt loppuu puhuminen ja alkaa tekeminen | 19. helmikuuta 2022 | ei ollut | 14 → 12 | Maiju Voutilainen ja Kelly Kalonji | 345 000 |
| 3 | Herkkiä hetkiä ja huonoja johtajia | 26. helmikuuta 2022 | Sani Aartela | 12 → 11 | Henny Harjusola | 331 000 |
| 4 | Yllätys traktorin kyydissä | 5. maaliskuuta 2022 | Cristal Snow | 11 + 12 → 11 | Tauski Peltonen | 379 000 |
| 5 | Kulkutauti kylässä | 12. maaliskuuta 2022 | Atte Kaleva | 11 → 10 | Juhana Helmenkalastaja | 347 000 |
| 6 | Tervaa ja höyheniä | 19. maaliskuuta 2022 | Kristian Heiskari | 10 → 9 | Cristal Snow | 360 000 |
| 7 | Häät | 26. maaliskuuta 2022 | Taina Ojaniemi | 9 → 8 | Kristian Heiskari | 446 000 |
| 8 | Kukas se sieltä tulee? | 2. huhtikuuta 2022 | Teemu Packalén | 8 + 13 → 7 | Pauliina Laitinen ja Raija Pelli | 417 000 |
| 9 | Varma sopimus | 9. huhtikuuta 2022 | Taina Ojaniemi | 7 | ei pudonneita | 416 000 |
| 10 | Hermo kireällä | 16. huhtikuuta 2022 | Gogi Mavromichalis | 7 → 6 | Atte Kaleva | 332 000 |
| 11 | Elämän kiertokulku | 23. huhtikuuta 2022 | Teemu Packalén | 6 → 5 | Akseli Herlevi | 360 000 |
| 12 | Kaikki vastaan yksi | 7. toukokuuta 2022 | Teemu Packalén | 5 → 4 | Sani Aartela | 329 000 |
| 13 | Viimeinen pudotus ennen finaalia | 14. toukokuuta 2022 | Taina Ojaniemi | 4 → 3 | Sanna Mämmi | 250 000 |
| 14 | Finaali | 21. toukokuuta 2022 | Gogi Mavromichalis, Taina Ojaniemi ja Teemu Packalén | 3 | Taina Ojaniemi ja  Gogi Mavromichalis | 404 000 |
1 Keskikatsojamäärä esityspäivänä
2 Juhana Helmenkalastaja saapui Farmille kesken kauden
3 Raija Pelli saapui Farmille kesken kauden
Jaksot > Neljäs tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Torppari(t) | Kilpailijoita | Pudonnut | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kausi alkaa! | 4. maaliskuuta 2023 | ei ollut | 13 → 12 | Helena Lindgren | 365 000 |
| 2 | Karsinnat jatkuvat | 11. maaliskuuta 2023 | Antonio Flores | 12 | ei kukaan | 265 000 |
| 3 | Eläimellistä menoa | 18. maaliskuuta 2023 | Antonio Flores | 12 → 11 | Veltto Virtanen | 436 000 |
| 4 | Kuppikuntia | 25. maaliskuuta 2023 | Susanna Penttilä | 11 → 10 | Jade Nyström | 418 000 |
| 5 | Aikamoinen peli | 1. huhtikuuta 2023 | Meri Aalto | 10 → 9 | Susanna Penttilä | 450 000 |
| 6 | Jyrää ja piikkiä | 8. huhtikuuta 2023 | Meri Aalto | 9 + 22 → 10 | Katri Utula | 365 000 |
| 7 | Kahtiajako | 15. huhtikuuta 2023 | ei ollut | 10 → 9 | Essi Unkuri | 439 000 |
| 8 | Bändi pääsee saunaan | 22. huhtikuuta 2023 | Johanna Puhakka | 9 → 8 | Joona Puhakka | 471 000 |
| 9 | Giljotiinimakkari | 29. huhtikuuta 2023 | Mariko Pajalahti | 8 → 7 | Henny Harjusola | 407 000 |
| 10 | Mikä twisti! | 6. toukokuuta 2023 | ei ollut | 7 | ei pudonneita | 401 000 |
| 11 | Yksi jää jäljelle | 13. toukokuuta 2023 | Sampo Kaulanen | 7 → 5 | Antonio Flores, Meri Aalto | 221 000 |
| 12 | Viisikko | 20. toukokuuta 2023 | Teemu Laurell | 5 | ei pudonneita | 326 000 |
| 13 | Konkarin kosto | 27. toukokuuta 2023 | Teemu Laurell | 5 → 3 | Johanna Puhakka, Teemu Laurell | 357 000 |
| 14 | Farmi Suomi | 3. kesäkuuta 2023 | ei ollut | 3 | Janne Ahonen, Mariko Pajalahti | 542 000 |
1 Keskikatsojamäärä esityspäivänä
2 Henny Harjusola ja Janne Ahonen saapuivat Farmille kesken kauden.
Jaksot > Viides tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Torppari(t) | Kilpailijoita | Pudonnut | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kausi alkaa! | 7. maaliskuuta 2024 | ei ollut | 16 → 15 | Danny | 476 000 |
| 2 | Rakkautta ilmassa | 14. maaliskuuta 2024 | Linnea Vihonen | 15 → 13 | Mona Bling ja Iida Vainio | 455 000 |
| 3 | Jauhot suuhun | 21. maaliskuuta 2024 | Sami Jauhojärvi | 13 → 12 | Archie Cruz | 414 000 |
| 4 | Lehmämeditaatio | 28. maaliskuuta 2024 | Wallu Valpio | 12 → 11 | Johanna Pakonen | 419 000 |
| 5 | Hiljaisten nousu | 4. huhtikuuta 2024 | Enni Koistinen | 11 → 10 | Daniel Lehtonen | 448 000 |
| 6 | Moukarointia kerrakseen | 11. huhtikuuta 2024 | Veeti Kallio | 10 | ei pudonneita | 420 000 |
| 7 | Pehtoorin puusavotta | 18. huhtikuuta 2024 | ei ollut | 10 → 8 | Sofia Zida ja Wallu Valpio | 450 000 |
| 8 | Kääntäkää kaikki kivet | 25. huhtikuuta 2024 | Linnea Vihonen | 8 → 7 | Enni Koistinen | 427 000 |
| 9 | Kolmas kerta toden sanoo | 2. toukokuuta 2024 | Miina Äkkijyrkkä ja Michael Ntima | 7 + 22 → 7 | Miina Äkkijyrkkä ja Wallu Valpio | 434 000 |
| 10 | Popsi, popsi porkkanaa | 9. toukokuuta 2024 | ei ollut | 7 | ei pudonneita | 397 000 |
| 11 | Savotta | 16. toukokuuta 2024 | Linnea Vihonen | 7 → 5 | Merja Kyllönen ja Kirsikka Simberg | 417 000 |
| 12 | Loukutus, lihtaus, häkilöinti | 23. toukokuuta 2024 | Michael Ntima | 5 → 4 | Daniel Lehtonen | 320 000 |
| 13 | Mulla on mielessä 30 tonnia | 30. toukokuuta 2024 | Linnea Vihonen | 4 → 3 | Michael Ntima | 407 000 |
| 14 | Finaali | 6. kesäkuuta 2024 | ei ollut | 3 | Linnea Vihonen ja Veeti Kallio | 460 000 |
1 Keskikatsojamäärä esityspäivänä
2 Daniel Lehtonen ja Wallu Valpio tekivät paluun Farmille.
Kimala

Kimalan kylän isojakoasiakirjan (1780-83) kansilehti. Kuva: Pertti Toukkari.
Kimala on kylä Somerolla Paimionjoen vesistön eteläpuolella noin 10 kilometriä Somerolta Koskelle päin.  Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 63, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 34. suurimman. Kimalan naapurikyliä ovat Ryhtä lännessä, Lahti, Pusula ja Rautela pohjoisessa, Saarentaka idässä sekä Syvänoja ja Häntälä etelässä.
Palvelut

Kimala kuuluu Pyölin postinumeroalueeseen ja kylästä käydään koulua Pitkäjärven koulussa. Kylällä 2000-luvulla toimivia yksityisiä yrityksiä ovat parturikampaamo ja hammaslääkäri. Vielä 1950-luvulla kylässä toimi myös kauppa..
Luonto

Kimalan kylä sijaitsee Paimionjoen yläjuoksun järvireittiin kuuluvan Pusulanjärven etelärannalla Paimionjoen ja Uskelanjoen välisellä vedenjakajalla. Maaperä on suurelta osin savea, jota paikoin puhkovat kalliosydämiset moreeniselänteet.
Historia ja rakennettu ympäristö

Isossajaossa Kimala on ollut omana jakokuntanaan, mutta alun perin sen on päätelty olleen samaa jakokuntaa viereisten Ryhdän ja Kärilän ja vielä varhemmin keskiajalla myös vesistön pohjoispuolisten Pyölin ja Lahden kylien kanssa. Historialtaan Kimala on kartanokylä, johon rakennettiin säterikartano 1670-luvulla. 1700-luvulla nykyään Kimalan kartanona tunnettu kartano oli ajoittain jaettuna useampaan osaan. Lopullisesti kartano jaettiin kahtia vuonna 1826 osiin, jotka 1900-luvulla tunnettiin nimillä Kimala ja Kartano tai omistajasukujen mukaan Konsin ja Avellan. Vuosina 1868 ja 1869 liitettiin kylän ainoan kartanon ulkopuolisen talon Rekolan molemmat osatalot näihin. Osakartanoista Kartanon eli Avellanin päärakennus on muistitiedon mukaan 1840-luvulta ja muodostaa yhdessä entisen väentuparakennuksen kanssa maisemallisesti ja kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti merkittävän kokonaisuuden. Kimalan eli Konsinin puiston ympäröimä päärakennus on perimätiedon mukaan 1730-luvulta ja on sekä maisemallisesti että kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti erittäin merkittävä.
Tunnettuja kimalalaisia

Tunnettuihin kimalalaisiin kuuluu Kimalan kartanosta kotoisin ollut, ensimmäisenä Suomessa hammaslääketieteen tohtoriksi väitellyt ja Helsingin yliopistossa hammaslääketieteen opettajana toiminut, ansioistaan vuonna 1915 professorin arvonimen saanut Hjalmar Avellan. Sukujuuria Kimalassa oli kirjailija Kaarlo Merimaalla, jonka  Kimalan kartanon toista puoliskoa omistaneesen Konsinin sukuun kuulunut äiti oli syntyisin Kimalan kartanosta. Samaan Konsinin sukuun kuului pappi ja valtiopäivämies Viktor Konsin, jonka isä, Someron kirkkoherra Henrik Konsin oli Kimalan kartanon toisen puoliskon ensimmäinen Konsin-sukuun kuulunut omistaja. Kimalasta oli kotoisin muusikko ja kirjailija Antti Toukkari, jonka isän perhe kuului Kimalan kartanon maille asutettuun Karjalan siirtoväkeen.
Aiheesta muualla

Toukkari, Pertti: Kimalan kartano Pertti Toukkari. Arkistoitu 16.8.2011. Viitattu 31.1.2011.
| n k Somero |
| --- | --- |
Taajamat:  Someron keskustaajama 
Rekisterikyliä Somerolla:  Harju  Hirsjärvi  Häntälä  Härkälä  Ihamäki  Jaatila  Joensuu  Jurvala  Kerkola  Kimala  Kivisoja  Kultela  Kärilä  Lahti  Lammi  Lautela  Ollila  Pajula  Paltta  Pappila  Pitkäjärvi  Pusula  Pyöli  Rautela  Ruunala  Ryhtä  Saarentaka  Sillanpää  Sylvänä  Syvänoja  Talvisilta  Terttilä  Viluksela  Ylenjoki 
Kulmakuntia Somerolla:  Isoniittu  Kauraketo  Koisthuhta  Laitiainen  Lehtimäenkulma  Palojoki  Uusi-Kaskisto 
Rekisterikyliä Somerniemellä:  Härjänlahti  Härjänoja  Jakkula  Kaskisto  Keltiäinen  Kopila  Mäyrämäki  Oinasjärvi  Palikainen  Salkola  Suojoki  Vesanoja  Viuvala
Teuvo Pakkala

| Teuvo Pakkala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1862 Oulu
Kuollut: 7. toukokuuta 1925 (63 vuotta) Kuopio
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, toimittaja, kääntäjä, kustannustoimittaja
Kirjailija
Kirjallinen suuntaus: realismi, naturalismi
Esikoisteos:  Lapsuuteni muistoja (1885)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Teuvo Pakkala (alun perin Teodor Oskar Johaninpoika Frosterus, 9. huhtikuuta 1862 Oulu – 7. toukokuuta 1925 Kuopio) oli suomalainen kirjailija. Pakkala lasketaan 1880–1890-lukujen realisteihin, ja häntä on usein nimitetty myös naturalistiksi.
Pakkalan teokset > Romaanit ja novellikokoelmat

Oulua soutamassa (Kivekäs 1885)
Lapsia (1895, Otava 1962) sisältää novellit:
Häiritty jouluilo
Mahtisana
Valehtelijoita?
Mari varkaissa
Syntinen joulupuuro
Ihme ja kumma
Poikatyttö
Jumalan marjat
Vanha koti
Sairasvuoteella
Vaaralla (Kivekäs 1891)
Elsa (Otava 1894)
Pieni elämäntarina (Otava 1902)
Pikku ihmisiä (Otava 1913)
Kertomuksia (Otava 1928)
Väliaita ja muita kadonneita kertomuksia (Pohjoinen 1986)
Pakkalan teokset > Näytelmät

Kauppaneuvoksen härkä (Otava 1901)
Meripoikia (Otava 1915)
Tukkijoella (Otava 1899)
Pakkalan teokset > Ei-fiktiiviset teokset

Aapinen (Otava 1908) Digitoituna kirjastot.fi:ssä
Kirjeet 1882–1925 (SKS 1982)
Lapsuuteni muistoja (WSOY 1885) Digitoituna kirjastot.fi:ssä
Pakkalan teokset > Suomennokset

Aina (= Forssman, Edith): Uusia kertomuksia Iltalampun ääressä (Söderström 1895)
Knut Hamsun: Victoria (Otava 1899)
Friedrich Anton Heller von Hellwald, Maa ja sen kansat (W. Hagelstam 1900)
Henrik Ibsen: Pikku Eyolf (WSOY 1895)
Alexander Lange Kielland, Työmiehiä (Kivekäs 1884)
Jonas Lie, Luotsi ja hänen vaimonsa (Otava 1895)
Hector Malot, Koditon 1–2 (Otava 1898–1899)
Leopold Meyer, Pienten lasten hoito (2. painos; Otava 1904)
Fridtjof Nansen: Pohjan pimeillä perillä 1–2 (Otava 1896–1897)
Fridtjof Nansen, Suksilla poikki Grönlannin (Otava 1896)
Stanley Weyman, Susi (Otava, 1898)
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1895, 1902, 1905
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Teuvo Pakkala on Wikiaineistossa
Sitaatteja aiheesta Teuvo Pakkala Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teuvo Pakkala Wikimedia Commonsissa
Vapaasti ladattavia Tevo Pakkalan e-kirjoja Kansalliskirjaston Klassikkikokirjastossa, Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Juhani Siljon kirjailijakuva Teuvo Pakkalasta
Oulun kaupunginkirjaston Teuvo Pakkala -sivut
Kirjasampo.fi: Teuvo Pakkala
Teuvo Pakkalan teoksia Gutenberg-projektissa
Kotuksen tekstikorpuksia: Teuvo Pakkala
Yle Areenan äänikirjat: Teuvo Pakkala: Elsa (Arkistoitu – Internet Archive)
Pakkalan suomennos Hector Malotin Kodittomasta (Julkaistu Uudessa Suomettaressa 1898–1899)
Juhani Niemi: / Pakkala, Teuvo (1862–1925) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Muut:  Europeana  IdRef
CD Puerta Bonita

Club Deportivo Puerta Bonita on jalkapalloseura Espanjan pääkaupungista Madridista. Sen edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Historia

Club Deportivo Puerta Bonita perustettiin 21. huhtikuuta 1942 Julio Barragánin johdolla. Sen synnyinseutua on Puerta Bonitan kaupunginosa Carabanchelissa, joka liitettiin Madridiin vuonna 1948. Puerta Bonita (esp. kaunis portti) on myös yksi Vista Alegren kuninkaallisen tilan porteista ja kaupunginosan nähtävyyksistä. Portti esiintyy seuran tunnuksessa.
Seura pelasi Madridin aluesarjoissa vuoteen 1989 asti, jolloin se nousi maan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle Tercera Divisióniin. Tercerassa Puerta Bonita pelasi vaatimattomalla menestyksellä suurimman osan 1990-luvusta ja 2000-luvun ensimmäisestä vuosikymmenestä, pudoten välillä takaisin aluesarjaan. Kaudella 2011–2012 joukkue sijoittui Terceran lohkonsa kolmanneksi ja pääsi ensimmäistä kertaa Segunda División B:n nousukarsintoihin. Kaudella 2012–2013 Puerta Bonita voitti Terceran lohkonsa ja nousukarsinnoissa San Juanin ja nousi Segunda B:hen.
Stadion

Seuran kotistadion on 4 000 -paikkainen Centro Deportivo Municipal Antiguo Canódromo, joka on nimensä mukaisesti vanha vinttikoirarata. Se muutettiin vuonna 1991 velodromiksi ja vuonna 2007 jalkapallostadioniksi. Kaupungin ylläpitämä stadion sijaitsee Puerta Bonitan naapurikaupunginosassa San Isidrossa.
Ennen Antiguo Canódromoa Puerta Bonitan kotistadion oli El Hogar, jossa kuvattiin vuoden 2004 elokuva El penalti más largo del mundo.
Juniorit

Puerta Bonita on yksi Madridin suurimmista junioriseuroista. Kaudella 2012–2013 seuralla oli edustusjoukkueen ohella 21 juniorijoukkuetta. Seuran alaisuudessa on myös kaksi sisarseuraa, Montijo San Antolín ja Oroquieta Villaverde. Jälkimmäinen on kolminkertainen naisten Espanjan-mestari, joka on 2000-luvulla vaipunut alasarjoihin.
Saavutukset

Tercera Divisiónin lohkovoitto: 2012–2013
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (espanjaksi)
Halloween – naamioiden yö

| Halloween – naamioiden yö> Halloween |
| --- | --- |
 Suomalainen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  John Carpenter
Käsikirjoittaja:  John Carpenter Debra Hill
Tuottaja:  Debra Hill John Carpenter Kool Lusby Irwin Yablans Moustapha Akkad
Säveltäjä:  John Carpenter
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:  Charles Bornstein Tommy Lee Wallace
Tuotantosuunnittelija:  Tommy Lee Wallace
Pääosat:  Donald Pleasence Jamie Lee Curtis P.J. Soles Nancy Loomis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Compass International Pictures Falcom International
Levittäjä:  Compass International Pictures Netflix
Ensi-ilta:   25. lokakuuta 1978  13. heinäkuuta 1979
Kesto:  Teatteriversio 91 min Extended cut 101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  325 000 dollaria
Tuotto:  70 000 000 dollaria
Seuraaja:  Halloween II – tappajan paluu Halloween (2018)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Halloween – naamioiden yö (engl. Halloween, tuotantovaiheessa sisäisesti nimellä The Babysitter Murders) on John Carpenterin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1978. Siinä kuuluisa sarjamurhaajahahmo Michael Myers teki ensiesiintymisensä. Elokuvaa pidetään etenkin 1980-luvulla suosiossa olleiden slasher-elokuvien esi-isänä ja edelläkävijänä ja modernin kauhuelokuvan merkkipaaluna yleensäkin. Naamioiden yö aloitti Halloween-elokuvasarjan. Alkuperäinen on silti ainoa, jonka Carpenter on ohjannut. Ohjaaja itse sävelsi ja tulkitsi elokuvan piinaavan syntetisaattorilla soitetun teemasävelmän.
Elokuva sai uudelleenfilmatisoinnin vuonna 2007. Sen ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti muusikkona paremmin tunnettu Rob Zombie, jonka perimmäisenä tarkoituksena oli saattaa Michael Myers sekä elokuvasarja takaisin vanhaan hohtoon, jolloin nämä vielä onnistuivat pelottamaan katsojaansa ja luomaan tiivistunnelmaista jännitystä.
Juoni

Elokuva alkaa peräti neljä minuuttia kestävällä kameraotolla, jossa tapahtumat nähdään Michael Myersin näkökulmasta. Kuusivuotias Myers surmaa vanhemman sisarensa Judithin keittiöveitsellä vuoden 1963 halloweenina. Vanhemmat saapuvat ja lähes transsinkaltaisessa tilassa oleva poika kiidätetään välittömästi mielisairaalaan tohtori Sam Loomisin (Donald Pleasence) hoidettavaksi.
Kahdeksan vuoden hoidon jälkeen Loomis epäilee, että Myers ei ole muuta kuin itse puhdas pahuus. Toiset seitsemän vuotta Loomis yrittää pitää häntä lukkojen takana, kunnes Myersista tulee täysi-ikäinen ja hänet on määrä viedä oikeuden eteen. Loomis on hakemassa häntä, mutta Myers pakenee sairaalasta ja palaa kotikaupunkiinsa Haddonfieldiin.
Myers pukee kasvoilleen naamion ja ottaa kohteekseen lapsenvahtina olevan Laurie Stroden (Jamie Lee Curtis) ja joitakin tämän ystäviä. Päivällä Myers ahdistelee Laurieta esimerkiksi tarkkailemalla tätä ikkunasta. Samaan aikaan Loomis saapuu Haddonfieldiin ja menee paikallisen seriffin Lee Brackettin (Charles Cyphers) puheille ja kertoo mahdollisesti koko kaupungin olevan vaarassa. Seriffi ei ota puheita kovin vakavasti mutta lupaa auttaa ja he ryhtyvät etsimään Myersia ennen kuin verilöyly alkaisi.
Illan tultua Michael tappaa kolme Laurien ystävää ja houkuttelee Laurien taloon, jossa ruumiit ovat. Laurie säikähtää ja pelkää henkensä edestä. Myers tulee esiin ja alkaa jahdata tätä. Laurie selviää Myersin hyökkäyksistä ja onnistuu haavoittamaan tätä sukkapuikolla ja veitsellä. Lopulta Myers pääsee kuitenkin yllättämään Laurien ja melkein kuristaa tämän hengiltä, kunnes tämä riuhtaroi Myersin naamion pois hänen kasvoiltaan. Silloin Loomis saapuu ja ampuu Myersia kuusi kertaa ja Myers putoaa parvekkeelta. Mutta kun hän menee katsomaan alas, Myers on kadonnut jäljettömiin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jamie Lee Curtis  | … |  Laurie Strode   |
|  Donald Pleasence  | … |  Tri. Loomis   |
|  Nancy Kyes  | … |  Annie Brackett   |
|  P.J. Soles  | … |  Lynda van der Klok   |
|  Charles Cyphers  | … |  Seriffi Leigh Brackett   |
|  Kyle Richards  | … |  Lindsey Wallace   |
|  Brian Andrews  | … |  Tommy Doyle   |
|  John Michael Graham  | … |  Bob Simms   |
|  Nick Castle  | … |  Michael Myers (aikuisena maskin kanssa)   |
|  Tony Moran  | … |  Michael Myers (aikuisena ilman maskia)   |
|  Will Sandin  | … |  Michael Myers (lapsena)   |
Tuotanto

Halloweenin budjetti oli vain noin 325 000 dollaria. Se kuvattiin 21 päivässä keväällä 1978. Murhaajan naamioksikin valittiin halpa William Shatner -naamio, johon lisättiin valkoinen maalikerros, silmäaukot ja hiukset. Lisäksi monet näyttelijät pitivät yllä omia vaatteitaan. Tekijöillä oli vaikeuksia löytää kurpitsoja filmausajankohdan takia ja syksyn lehdetkin olivat keinotekoisia ja niitä kierrätettiin kohtauksesta toiseen. Elokuva on yksi menestyneimmistä independent-elokuvista. Siihen on vuoteen 2009 mennessä tehty yhdeksän jatko-osaa.
Tuotanto > Mainoslauseet

The Night HE Came Home!
HE came home for HALLOWEEN
Everyone is entitled to one good scare
Trick or treat… or die
Let's celebrate the horror
Happy Halloween!
The Trick Is To Stay Alive!
Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo leikkasi elokuvasta 33 sekuntia elokuvan ennakkotarkastuksessa vuonna 1979 ja antoi elokuvalle leikkauksen jälkeen ikärajaksi K18. Vuonna 1986 elokuva ennakkotarkastettiin uudelleen ja Valtion Elokuvatarkastamo piti ennallaan aiemman päätöksensä ja elokuvasta leikattiin jälleen tuo samainen 33 sekuntia. Edelleen vuonna 1989 videolevitystä varten elokuvalle annettiin ikäraja K18 ja voimassa olleen videolain perusteella sitä ei siten saanut Suomessa myydä eikä levittää. Täyskielto kumoutui 1. tammikuuta 2001 kuvaohjelmien tarkastusta koskevan lakimuutoksen yhteydessä.
Extended Cut

Elokuvan esitysoikeudet televisiossa myytiin CBS:lle neljällä miljoonalla dollarilla vuonna 1982. Ehtona oli, että elokuvaa pidennettäisiin kymmenellä minuutilla pidemmäksi. Carpenter käsikirjoitti ja ohjasi Halloween 2:n aikoihin kolmessa päivässä neljä kohtausta, jotka yhdistettiin elokuvaan. Näin muodostui pidennetty versio, joka on myös julkaistu DVD:llä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
| n k Halloween |
| --- | --- |
Elokuvat:  Halloween – naamioiden yö (1978)  Halloween II – tappajan paluu (1981)  Halloween III – pahuuden yö (1982)  Halloween 4 (1988)  Halloween 5 (1989)  Halloween 6 (1995)  Halloween H20 (1998)  Halloween: Resurrection (2002)  Halloween (2007)  Halloween II (2009)  Halloween (2018)  Halloween Kills (2021) 
Hahmot:  Michael Myers  Samuel J. Loomis  Laurie Strode  Jamie Lloyd 
John Carpenterin ohjaamat elokuvat
| --- | --- |
1970-luku:  Pimeä tähti (1974)  Hyökkäys poliisiasemalle (1976)  Halloween – naamioiden yö (1978)  Vainoavat silmät (1978)  Elvis (1979) 
1980-luku:  Usva (1980)  Pako New Yorkista (1981)  The Thing – ”se” jostakin (1982)  Christine – tappaja-auto (1983)  Starman (1984)  Säpinää Chinatownissa (1986)  Pimeyden valtias (1987)  Pahan kehä (1988) 
1990-luku:  Näkymättömän miehen muistelmat (1992)  Hulluuden syövereissä (1995)  Kirottujen kaupunki (1995)  Pako L.A:sta (1996)  John Carpenterin vampyyrit (1998) 
2000-luku: Ghosts of Mars (2001)
2010-luku: The Ward (2010)