stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Pokémon-sarjan mestareista ja eliittinelosista
Alola > Kahili > Anime

Animessa Kahili esiintyi ensi kerran jaksossa Katse kohti palloa!, jossa hän oli alkanut tuntea olonsa epäitsevarmaksi, koska oli viime aikoina hävinnyt monta pokémon-golf -peliä. Hän päätti tästä huolimatta näyttää golfin pelaamista Ashille ja hänen luokkatovereilleen. Jakson aikana Kahili haastettiin myös kokeilemaan yhtä erittäin vaikeaa golfreikää ja Kahilin itsevarmuus palasi, kun hän onnistui Toucannonin avulla saamaan pallon reikään. Jaksossa Battle Royal 151! hän osallistui Alolan pokémon-liigaan, mutta putosi turnauksesta jo heti 151 osallistujan välisenä battle royal -otteluna käydyn alkukarsinnan aikana.
Galar

Galar on toistaiseksi ainut alue, jossa ei ole eliittinelosia. Liigalla on pelkkä mestari, jota vastaan otellakseen on ensin suoritettava salihaaste (engl. Gym Challenge) voittamalla salijohtajien heikommat pokémonit ja sitten voitettava Wyndonin stadionilla pidettävässä mestaruuskilpailussa (engl. Champion Cup) toiset salihaasteen suorittaneet kouluttajat ja salijohtajien voimakkaimmat pokémonit.
Galar > Leon

Leon (jap. ダンデ, Dande) on Pokémon Swordissa ja Shieldissä Galarin liigan mestari sekä Hopin isoveli (Hop kutsuu veljeään lempinimellä Lee). Hän ei suosi mitään tiettyä pokémon-tyyppiä, mutta hänen tunnuspokémoninsa on Gigantamaxiin kykenevä Charizard.
Leonista tuli mestari jo 10-vuotiaana, kun hän osallistui pokémon-liigaan ensimmäistä kertaa. Hänen suosittelijaanaan toimi itse liigan järjestänyt puheenjohtaja Rose ja opettajana dojomestari Mustard, joka on itsekin ollut aikoinaan liigan mestari. Pelin alussa sekä Hop että pelaajan hahmo saavat Leonilta omat aloituspokémoninsa ja Leon myös suositteli puheenjohtaja Roselle sekä Hopia että pelaajan hahmoa osallistujiksi Galarin salihaasteeseen. Leon on mukana myös Rosen sekä Macro Cosmoksen varapresidentti Oleanan projektissa herättää unestaan legendaarinen pokémon Eternatus, joka toi aikoinaan Galariin Pimeimmän päivän (engl. Darkest Day) voidakseen ratkaista etukäteen Galaria tuhannen vuoden päästä uhkaavan energiakriisin.
Kun pelaaja voittaa Mestarien Cupin välierä- ja loppukierrokset, Leon haluaa odottaa Eternatusin herättämistä vähintään siihen asti, kunnes mestaruusottelu hänen ja pelaajan välillä on käyty, tietäen, että energiakriisi ei ole uhka vielä pitkään aikaan. Mutta Rose ei halua odottaa, vaan herättää omin päin Eternatusin, joka kuitenkin riistäytyy Rosen hallinnasta. Rosen hävittyä ottelun pelaajaa vastaan, Leon yrittää pyydystää Eternatusin, mutta epäonnistuu. Lopulta pelaajan hahmo sekä Hop ja legendaariset pokémonit Zacian ja Zamazenta kohtaavat Eternatusin Max Raid -ottelussa, pelaajan onnistuessa pyydystämään Eternatusin. Tämän jälkeen Rose antautuu poliisille ja pelaaja ja Leon voivat aloittaa uudelleen mestaruusottelunsa. Leonista tulee Galarin pokémon-liigan uusi puheenjohtaja ja hän muuttaa myös Rosen johtaman Macro Cosmoksen pääkonttorin Ottelutorniksi (engl. Battle Tower), jossa voi tavallisia otteluita tai tuplaotteluita voittamalla nostaa tasoaan ja maksimitasolla kohdata itse Leonin.
Lisäosassa The Crown Tundra Leon päättää Galarin pokémon-liigan ylläpitämisen lisäksi järejstää toisen turnausjärjestelmän: pariotteluina käytävän Galarilaisen Tähtiturnauksen (engl. Galarian Star Tournament).
Galar > Leon > Twilight Wings

Leon on esiintynyt toistuvasti Pokémon: Twilight Wings -lyhytanimaatiosarjassa. Ensimmäisessä jaksossa, Letter, hän voitti Wyndonin stadionilla mestaruuskilpailuottelussa Bean. Myöhemmin samassa jaksossa sairaalassa oleva poika nimeltä John antoi puheenjohtaja Roselle kirjeen, johon hän oli piirtänyt kuvan Leonista ja tämän Charizardista ja jossa hän toivoi pääsevänsä näkemään yhden Leonin otteluista. Leonin ja Bean ottelu näytettiin myös televisiosta kolmannessa jaksossa, Buddy, jossa Leonin pikkuveli Hop näki sen. Kuudennen jakson, Moonlight, lopussa Leon sai lopulta puheenjohtaja Roselta Johnin kirjeen ja vitsailevasti vertaili piirrosta omaan ulkonäköönsä. Seitsemännessä jaksossa, Sky, kun John lopulta saa kutsun katsomaan Leonin ottelua Raihania vastaan, hän ja lentävän taksin kuljettaja huomaavat kesken matkan Leonin, joka oli itsekin myöhässä ottelustaan. Leon päättää jatkaa perille Johnin kanssa lentäen taksin kantajana toimineen Corviknightin selässä ja kertoi myöhästelevänsä usein ”pommiin nukkumisen” vuoksi niin kuin John. Lopulta he saapuivat perille Wyndonin stadionille ja John itki onnesta nähdessään idolinsa ottelun paikan päällä.
Kahdeksannessa jaksossa, The Gathering of Starts, Leon ei ollut enää Galarin liigan mestari, mutta kävi ensin Haarniskasaarella toimittamassa Mustardille kutsun Galarilaiseen Tähtiturnaukseen. Samalla he kävivät ottelun toisiaan vastaan Charizardilla ja Mienfoolla. Leon lähetti myös kirjeet kaikille Galarin salijohtajille sekä Hopille ja muille Galarin liiaan aiemmin osallistuneille vahvoille kouluttajille.
Galar > Mustard

Mustard (jap. マスタード, Mustard) on Pokémon Swordin ja Shieldin lisäosassa The Isle of Armor entinen taistelutyypin pokémoneihin erikoistunut salijohtaja sekä entinen Galarin liigan mestari ja nykyään Haarniskasaarella (engl. Isle of Armor) sijaitsevan Mestaridojon (engl. Master Dojo) dojomestari. Mustardin nykyinen tunnuspokémon on Gigantamaxiin kykenevä Urshifu.
Mustard oli Galarin liigan mestari peräti 18 vuotta ennen kuin alkoi alkuperäisen tunnuspokémoninsa kuoltua hävitä otteluita. Hän vetäytyi liigasta kokonaan, kun liigan senaikainen puheenjohtaja ehdotti otteluiden tulosten epärehellistä järjestämistä Mustardin eduksi. Mustard osti saaren Galarin itäpuolelta, nimeten sen Haarniskasaareksi ja perustaen sinne Mestaridojon antaakseen oppitunteja pokémon-otteluista. Leon oli yksi hänen entisistä oppilaistaan. Mustardilla on vaimo nimeltä Honey ja poika nimeltä Hyde. Honey on kirjoittanut reseptin Max-keitolle (engl. Max Soup), jolla herättää ruokitun pokémonin Gigantamax-tekijä (engl. Gigantamax Factor) eli Gigantamaxin käytön Dynamaxin sijasta mahdollistava potentiaali, ja Hyde on Exp. Charmin ja Cram-o-maticin keksijä.
Kun pelaaja saapuu Mestaridojoon, hänen on Mustardin uudeksi oppilaaksi tullakseen suoritettava kolme koetta: pyydystää tietty määrä tiettyjä pokémoneja, kerätä Max-sieniä (engl. Max Mushrooms) pääainesosaksi Max-keittoon, ja viimeisenä voittaa ottelussa Dynamaxin kera oma kilpakumppaninsa: myrkkytyypin salijohtajakokelas Klara (Swordissa) tai meediotyypin salijohtajakokelas Avery (Shieldissä). Ensimmäisen kokeen jälkeen Mustard antaa pelaajan valita lahjapokémonina joko Bulbasaurin tai Squirtlen ja kolmannen kokeen jälkeen hän antaa pelaajalle legendaarisen pokémonin Kubfun. Vasta kun pelaaja on kehittänyt oman Kubfunsa Urshifuksi ja löytänyt Max-hunajaa (engl. Max Honey), jota ilman Urshifu ei suostu syömään Max-keittoa, Mustard haastaa hänet viimeiseen otteluun, jossa Dynamaxin käyttö on sallittua.
Lisäosassa The Crown Tundra Leon kutsuu Mustardin osallistujaksi Galarilaiseen Tähtiturnaukseen (engl. Galarian Star Tournament).
Galar > Mustard > Twilight Wings

Pokémon: Twilight Wings -lyhytanimaatiosarjan kahdeksannessa jaksossa, The Gathering of Starts, Leon saapui Haarniskasaarelle vierailemaan Mustardin luona kutsuakseen hänet Galarilaiseen Tähtiturnaukseen. Samalla he kävivät ottelun toisiaan vastaan Charizardilla ja Mienfoolla.
Galar > Peony

Peony (jap. マスタード, Mustard) on Pokémon Swordi ja Shieldin lisäosassa The Crown Tundra puheenjohtaja Rosen pikkuveli, entinen terästyypin pokémoneihin erikoistunut salijohtaja sekä entinen Galarin liigan mestari ja nykyään Kruunutundralla (engl. Crown Tundra) asuva tutkimusmatkailija. Veljensä tavoin myös Peonyn tunnuspokémon on Gigantamaxiin kykenevä Copperajah.
Peony tunsi aina jäävänsä Rosen varjoon, vaikka he molemmat pyydystivät vuosia sitten yhdessä ensimmäiset terästyypin pokémoninsa. Rose oli kuitenkin aina veljeksistä älykkäämpi ja lopulta Peony karkasi kotoa. Jossain vaiheesa Peony kuitenkin palasi kotiin ja nousi aluksi Galarin terästyypin salijohtajaksi ja väliaikaisesti jopa Galarin liigamestariksi. Hän kuitenkin vetäytyi liigasta sen jälkeen hänen isoveljensä nousi liigan puheenjohtajaksi. Peony työskentelee nykyään tutkijana Galarin eteläosissa Kruunutundralla, tutkien hieman yli-innokkaasti legendaarisia pokémoneja. Hänellä on myös tytär nimeltä Peonia, jonka ollessa paikalla Peony käyttäytyy rauhallisemmin. Yleensä Peony on luonteeltaan hyvin yli-innokas eikä kuuntele edes tutkimusassistenttiensa neuvoja.
Kun pelaaja saapuu Kruununtundralle, hän näkee Peonyn riitelevän Peonian kanssa. Kun Peonia lähtee omin päin ”Dynamax-seikkailuun” tutkimaan Max-luolaksi (engl. Max Lair) kutsuttua maanalaista labyrinttiä, joka on täynnä lukuisia Dynamax-kokoonsa kasvaneita pokémoneja, myös legendaarisia pokémoneja. Peonyn lähtiessä tyttärensä perään, pelaaja päätyy pelastamaan heidät molemmat Dynamax-pokémoneilta. Kiitoksena Peony antaa pelaajan liittyä tutkimusryhmään ja tälle luvan tutkia Max-luolaa vapaasti sekä vastuulle kolme tutkimusta: ensimmäisessä on tarkoitus löytää ”Runsaiden satojen kuninkaana” (engl. King of Bountiful Harvests) tunnettu legendaarinen pokémon nimeltä Calyrex ja toinen tämän legendaarisista ratsuista (Glastrier ja Spectrier), toisessa on tarkoitus löytää neljä viidestä legendaarisesta titaanista (Registeel, Regice, Regirock, Regieleki ja Regidrago), kolmannessa on tarkoitus löytää eri puolilta Galarin omat variaatiot Kanton kolmesta legendaarisesta linnusta (Articuno, Zapdos ja Moltres).
Lisäosan päätarinan jälkeen Leon kutsuu Peonyn osallistujaksi Galarilaiseen Tähtiturnaukseen (engl. Galarian Star Tournament).
Galar > Peony > Twilight Wings

Pokémon: Twilight Wings -lyhytanimaatiosarjan kahdeksannessa jaksossa, The Gathering of Starts, Peonylla oli riitaa Peonian kanssa, kun Leon yritti soittaa hänelle kutsuakseen hänet Galarilaiseen Tähtiturnaukseen.
Aiheesta muualla

Eliittineloset - Bulbapedia (englanniksi)
Mestari - Bulbapedia (englanniksi)
Pokémon-animen hahmoja
| --- | --- |
 Päähenkilöt: : Ash Ketchum | Brock | Misty | Tracey Sketchit | May | Max | Dawn | Iris | Cilan | Serena | Clemont | Bonnie | Lana | Kiawe | Lillie | Sophocles | Mallow | Goh | Chloe | Liko | Roy | Dot / Nidothing
Vastustajat:: Gary Oak | Ritchie | Harrison | Drew | Harley | Morrison | Tyson | Solidad | Paul | Zoey | Nando | Kenny | Conway | Barry | Ursula | Trip | Bianca | Burgundy | Stephan | Georgia | Miette | Shauna | Tierno | Trevor | Sawyer | Alain | Hau | Gladion | Leon | Bea | Horace
Vihollisryhmät:: Rakettiryhmä | Magmaryhmä | Aquaryhmä | Galactic-tiimi | Plasmaryhmä | Ryhmä Flare | Kalloryhmä | Macro Cosmos | Huutoryhmä | Etsijät
Professorit:: Professori Oak | Professori Ivy | Professori Elm | Professori Birch | Professori Rowan | Professori Carolina | Professori Juniper | Professori Sycamore | Professori Kukui | Professori Burnet | Professori Cerise | Professori Magnolia | Professori Amaranth | Friede
Pokémon-liiga:: Salijohtajat (Kanto | Orange-saaristo | Johto | Hoenn | Sinnoh | Unova | Kalos | Galar | Paldea) | Alolan kahunat | mestarit ja eliittineloset
Ottelurintama:: Rintamapäälliköt (Kanto ja Hoenn | Johto ja Sinnoh)
Muut järjestöt:: Aether-säätiö
Prototyyppi (kielitiede)

Prototyypillä tarkoitetaan kielitieteessä ihmisen tyypillisintä mielikuvaa tietyn sanan merkityksestä. Termi on keskeinen semantiikassa eli merkitysopissa tutkittaessa, miten ihmiset liittävät sanat todellisuuteen ja mikä sanan merkitys lopulta on.
Prototyyppiajattelun keskeinen teema on, että merkitykset ovat subjektiivisia, toisin kuin esimerkiksi Platonin ideoiden maailma -opissa. Sanojen merkitykset ovat puhtaasti opittuja. Yksilö luo siis mielikuvan tietystä sanasta henkilökohtaisten kokemustensa perusteella. Kun häneltä tämän jälkeen kysytään "Millainen on tyypillinen lintu?", hän vastaa ensisijaisen mielikuvansa, prototyypin pohjalta. Prototyyppi voidaan ajatella luokkansa edusyksilöksi. Näin esimerkiksi lintujen luokkaa edustaa huomattavasti onnistuneemmin esimerkiksi pääsky kuin strutsi. Prototyypin ympärille kerääntyy ihmismielessä reunatapauksia, jotka yhdessä muodostavat ihmisten yleismielikuvan tietyn olioryhmän kirjosta. Psykolingvistiikka on hyödyntänyt ansiokkaasti prototyyppien varaan rakentuvaa virittämistä tutkimuksissaan.
Kyseisen ajattelun mukaan subjektiivisuus ei näytä tuovan ongelmaa, koska huolimatta ihmisten mieleensä luomien prototyyppien lievistä eroista, ihmisten mielikuvat koskien tiettyä sanaa ovat yleensä lähes yhtenevät.
Pseudomembranoottinen koliitti

Mikroskooppikuva pseudomembraanista
Pseudomembranoottinen koliitti (Colitis pseudomembranacea) on paksunsuolen tulehduksellinen tila, joka on iatrogeeninen eli hoidosta johtuva. Sitä tavataan erityisesti normaaliflooraan kuuluvan mutta antibiooteille vastustuskykyisen Clostridium difficile -bakteerin aiheuttamana, ja se voi levitä myös ohutsuolen limakalvoihin. Bakteeri erittää toksiineja, jotka vahingoittavat limakalvojen solurakennetta. Oireena on veriripuli ja potilaan kunnon heikkeneminen. Hoitona voidaan käyttää toisenlaisia antibiootteja, joille bakteeri ei ole vastustuskykyinen. Näitä ovat fidaksomiini, vankomysiini ja metronidatsoli. Myös ulosteensiirto voi tulla kyseeseen.
Aiheesta muualla

Mayo Clinic: Pseudomembranous colitis (englanniksi)
Cleveland Clinic: Pseudomembranous Colitis (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG, Disease): Pseudomembranous colitis (englanniksi)
NBA-kausi 1955–1956

NBA-kausi 1955–1956 oli NBA-liigan 10. kausi. Runkosarja alkoi 5. marraskuuta 1955 ja päättyi 14. maaliskuuta 1956, jonka jälkeen käynnistyneiden pudotuspelien päätteeksi, 7. huhtikuuta mestaruutta juhli Philadelphia Warriors kaadettuaan Fort Wayne Pistonsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–1.
Tapahtumia

Hawks muutti Milwaukeesta St. Louisiin.
Liiga jakoi ensimmäistä kertaa arvokkaimman pelaajan palkinnon.
Tähdistöottelu pelattiin Rochesterissa. Lännen joukkue voitti ottelun lukemin 108–94 ja parhaana pelaajana palkittiin St. Louis Hawksin Bob Pettit.
Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
Runkosarja > Pelaajatilastot

| Kategoria | Pelaaja | Joukkue | Tilasto |
| --- | --- | --- | --- |
| Pisteitä | Bob Pettit | St. Louis Hawks | 1849 |
| Levypalloja | Bob Pettit | St. Louis Hawks | 1164 |
| Syöttöjä | Bob Cousy | Boston Celtics | 642 |
| Pelitilanneheittojen tarkkuus | Neil Johnston | Philadelphia Warriors | 45.7% |
| Vapaaheittojen tarkkuus | Bill Sharman | Boston Celtics | 86.7% |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Divisioonien välierät | Divisioonien välierät | Divisioonien välierät |   |   | Divisioonien finaalit | Divisioonien finaalit | Divisioonien finaalit |   |   | NBA:n finaali | NBA:n finaali | NBA:n finaali |
 
|   | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona |   |   | 1 |  Philadelphia | 3 |   |  |  |  |  |
|   | 2 |  Boston | 1 |   |   | 3 |  Syracuse | 2 |   |   |  |  |  |
|   | 3 |  Syracuse | 2 |   |   |   |   |   |   |   | E1 |  Philadelphia | 4 |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | W1 |  Fort Wayne | 1 |
|   | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona |   |   | 1 |  Fort Wayne | 3 |   |   |  |  |  |
|   | 2 |  Minneapolis | 1 |   |   | 3 |  St. Louis | 2 |   |  |  |  |  |
|   | 3 |  St. Louis | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Palkitut pelaajat

Arvokkain pelaaja (MVP): Bob Pettit, St. Louis Hawks
Vuoden tulokas: Maurice Stokes, Rochester Royals
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Mucc

| MUCC |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  Angura kei   J-rock
Kotipaikka:   Ibaraki, Japani
Laulukieli:  japani, englanti
Jäsenet:  Tatsurō Iwakami, laulu, huuliharppu   Masaaki "Miya" Yaguchi, kitara   Yuusuke "YUKKE" Fukuno, bassokitara   Satoshi "SATOchi" Takayasu, rummut  
Entiset jäsenet:  Hiro, bassokitara (1997 - 1999)  
Levy-yhtiö:  Sony Music, Japanissa   Gan-Shin, Euroopassa   Spinefarm Records, Isossa-Britanniassa  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
MUCC (ムック, MUKKU) on japanilainen vuonna 1997 perustettu avantgardemetallia soittava yhtye. Heidän musiikkinsa on yhdistelmä punkkia, funkkia, nu-metallia, thrash metallia ja jossain määrin jopa grungea. Yhtyeen nimen keksi kitaristi Miya, joka oli nähnyt japanilaisessa Ponkickies-lastenohjelmassa Mukku-nimisen hahmon.
Yhtyettä kutsutaan joskus myös nimellä 69, koska japanin kielessä sana mukku voi tarkoittaa myös numeroa 69.
MUCC esiintyi Tavastia Klubilla 20. maaliskuuta 2007, konsertti oli muutamassa tunnissa loppuunmyyty.
Tyyli

Lehdistö tuo usein esille mangan ja animen japanilaisista bändeistä ja heidän pukeutumisestaan puhuessa, mutta nämä kaksi asiaa eivät juurikaan liity j-rockiin. Yhtyeen alkuaikoina MUCC pukeutui hyvin Visual kei -tyylille ominaiseen tapaan. He käyttivät paljon meikkejä sekä huomiota herättäviä asusteita.
MUCCun musiikin kehityttyä positiivisempiin tunteisiin vuonna 2005, heidän julkaistuaan Houyoku-albumin, yhtye alkoi luopua visuaalisesta tyylistään sekä raskaista meikeistään. Kysyttäessä muutoksesta, vokalisti Tatsurō vastasi: "Ennen pidimme asujamme tärkeinä, mutta ulkonäkömme kehittyi samaa tietä kuin musiikkimmekin. Nyt annamme arvoa musiikkimme luomiselle. Ja samalla aikaa, meillä oli ajatuksena tehdä tyylistämme yksinkertaisempi, vähemmillä meikeillä."  (Arkistoitu – Internet Archive) Vaikka MUCC ei enää ole Visual kei -yhtye, heidät siitä huolimatta useimmiten luokitellaan tähän kategoriaan.
Visuaalisen kautensa jatkeena MUCCulla on ollut kuitenkin monia erilaisia tyylejä. Yhtyeen jäseniä on nähty country-vaikutteisissa asuissa, puvuissa sekä nahkatakeissa, kuten myös tavallisissa t-paidoissa ja farkuissa. Yksi keskeisimmistä tyylipiirteistä on ollut Tatsuron ja Miyan paljain jaloin esiintyminen. Heidän mukaansa ilman kenkiä on helpompi liikkua lavalla.
Diskografia > Albumit

Studioalbumit
The End of the World - 2014
Shangri-La (Mucc album)|Shangri-La ( シャングリラ) - 2012
Karma (カルマ) - 2010
Kyūtai (球体) - 2009
Shion (志恩) - 2008
Gokusai (極彩) - 2007
Cover Parade - 2006
6 - 2006
Hōyoku (鵬翼) - 2005
Kuchiki no tō (朽木の灯) - 2004
Zekū (是空) - 2003
Hōmura Uta (葬ラ謳) - 2002
kolmas painos - 2003
Tsuuzetsu ~Inshō Chigai~ (痛絶～印象違～) (remiksattu ja remasteroitu) - 2001
Tsuuzetsu (痛絶) - 2001
toinen painos - 2002
Livealbumit
Psychedelic Analysis (サイケデリックアナライシス) - 2007
Live at Roppongi (ライヴ アット 六本木) - 2004
toinen painos 2005
Kokoelmat
Aishuu no Antique (哀愁のアンティーク) - 2012
Coupling Best - 2009
Coupling Worst - 2009
Best of MUCC - 2007
Worst of MUCC - 2007
EP:t
Aishuu (哀愁) - 2001
Antique (アンティーク) - 1999
Diskografia > Singlet

MOTHER - 2012
Nirvana (ニルヴァーナ) - 2012
Arcadia featuring Daishi Dance (アルカディア) - 2011
Akatsuki (暁) - 2011
Falling Down (フォーリングダウン) - 2010
Yakusoku (約束) - 2010
Diorama (ジオラマヂオラマ) - 2009
Freesia (フリージア) - 2009
Sora to Ito (空と糸) - 2009
Ageha (アゲハ) - 2008
Fuzz (ファズ) - 2007
Flight (フライト) - 2007
Libra (リブラ) - 2007
Horizont (ホリゾント) - 2006
Utagoe (ウタゴエ) - 2006
Ryuusei (流星) - 2006
Gerbera (ガーベラ) - 2006
Saishuu Ressha (最終列車)  - 2005
Ame no Orchestra (雨のオーケストラ) - 2005
Kokoro no Nai Machi (ココロノナイマチ) - 2005
Monokuro no Keshiki (モノクロの景色) - 2004
Rojiura Boku to Kimi e (路地裏　僕と君へ) - 2004
Ware, Arubeki Basho (我、在ルベキ場所) - 2003
Suisō (水槽) - 2002
Fu wo Tataeru Uta (負ヲ讃エル謳) - 2002
Aoban (青盤) - 2001
Akaban (赤盤) - 2001
Syōhu/Hai (娼婦／廃) - 2000
Diskografia > Demot

Aka (赤) - 1999
Shuuka (愁歌) - 1999
Tsubasa wo Kudasai (翼をください)- 1998
Aika (哀歌) - 1998
NO?! - 1997
Diskografia > DVD:t

MUCC vs Mukku vs MUCC Kodou (MUCC vs ムック vs MUCC Kodou) - 2012
MUCC vs Mukku vs MUCC Misshitsu (MUCC vs ムック vs MUCC Misshitsu) - 2012
MUCC vs Mukku vs MUCC Shisei (MUCC vs ムック vs MUCC Shisei) - 2012
Chemical Parade - 2011
WINTER CIRCUIT 2010 @NHK Hall (WINTER CIRCUIT 2010 @NHKホール) - 2011
MUCC ~Live Chronicle~ 3 (MUCC ~ライヴ　ムロニムル~ 3) - 2009
The Clips ～track of six nine～  - 2009
MUCC ~Live Chronicle~ 2 (MUCC ~ライヴ　ムロニムル~ 2) - 2008
MUCC ~Live Chronicle~ (MUCC ~ライヴ　ムロニムル~) - 2007
LIVE DVD MUCC World Tour Final「666」 at Nippon Budokan (LIVE DVD ムックワールドツアーファイナル「666」 at 日本武道館) - 2006
Tonan no Hōyoku (図南の鵬翼) - 2006
MUCC History DVD the Worst (ムックヒストリーDVD ザ・ワースト) - 2004
MUCC 2003 Natsu no Tour [Nihon Rettō Konton Heisei Shinnoju] Final NK (弐千参年 夏ノツアー「日本列島混沌平成心ノ中」ファイナル NK) - 2003
Diskografia > Julkaisut Euroopassa

Albumit
Karma - 2010
Kyūtai - 2009
Shion - 2008
Best of MUCC -2008
Gokusai - 2007
Zekū - 2006
6 - 2006
Hōyoku - 2006
Hōmura Uta - 2005 (1. painos), 2006 (2. painos)
Kuchiki no tō - 2005
Singlet
Saishuu Ressha - 2006
Diskografia > Kirjat

Shinon - 2009
SHOXX FILE - 2007
6 - 2006
Shōnen M (少年M) - 2005
kRayzi yeaR(s) - 2005
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi) (englanniksi)
Gan-Shin (saksaksi) (englanniksi) (ranskaksi)
Mucc Myspacessa (englanniksi)
Kokuen - suomalaiset fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Protostar

Protostar on Aasian Direct-to-home (DTH) TV-lähetyksiä välittävä tietoliikennesatelliittiyritys, jonka pääkonttori on Bermudalla. Sillä on toimipisteitä Kaliforniassa ja Singaporessa
Yhtiön perustivat ryhmä Yhdysvaltojen Hughesin, DirecTV:n ja Loralin talouspäälliköitä. Yrityksen rahoitti New Enterprise Associates (NEA) ja VantagePoint Venture Partners (VPVP). Protostar kilpailee Aasian kansallisia toimijoita vastaan.
Yhtiöllä on kolme geostationaarisen radan tietoliikennesatelliittia, Protostar I (laukaistu vuonna 2008 Ariane 5-raketilla), II ja III. Protostar/Indostar-satelliitti laukaistiin 18.6.2009.
Elokuussa 2009 Protostar-yhtiö haki Chapter 11 -konkurssisaneeraussuojaa Delawaren osavaltiossa Yhdysvalloissa, joka lisännee yhtiön kilpailukykyä Aasian markkinoilla toimivia paikallisia yhtiöitä vastaan.
Aiheesta muualla

Yhtiön sivusto
Pontus Hultén

Pontus Hultén
Karl Gunnar Vougt Pontus Hultén (21. kesäkuuta 1924 Tukholma – 26. lokakuuta 2006) oli ruotsalainen museojohtaja, taidekeräilijä ja 1960- ja 1970-lukujen nimekkäimpiä eurooppalaisia taidemuseovaikuttajia. Hultén toimi Tukholman Moderna museetin johtajana vuosina 1959–1973. Vuonna 1973 Hultén kutsuttiin Pariisin Pompidou-keskuksen ensimmäiseksi johtajaksi. Museo avattiin vuonna 1977 ja Hultén johti sitä vuoteen 1981.
Hultén oli suunnittelemassa muun muassa Los Angelesin nykytaiteen museota (MoCA) ja toimi Palazzo Grassin ja Bonnin Taidehallin taiteellisena johtajana sekä Baselin Jean Tinguely -museon johtajana.
Hultén opiskeli taidehistoriaa ja oli merkittävä nykytaiteen keräilijä. Hänen henkilökohtainen kokoelmansa karttui samojen taiteilijoiden teoksilla, joiden näyttelyitä hän järjesti ja joiden teoksia hän hankki johtamiensa museoiden kokoelmiin. Vuonna 2005 hän lahjoitti 700 teoksen kokoelmansa Tukholman modernin taiteen museolle.