stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elie Wiesel
Suomennettuja teoksia

Hiljaisuuden juutalaiset. Suomentanut Juhani Kaakinen. (Shalom, 1975, 1986.) ISBN 951-9419-05-5
Palavat ikkunat. Suomentanut Heikki Kaskimies. (Kirjapaja, 1988.) ISBN 951-621-871-7
Viides poika. Suomentanut Heikki Kaskimies. (Kirjapaja, 1989.) ISBN 951-621-930-6
Tuuleen tatuoitu. Suomentanut Heikki Kaskimies. (Kirjapaja, 1990.) ISBN 951-621-962-4
Yö. Suomentanut Heikki Kaskimies. (Kirjapaja, 1991.) ISBN 951-625-041-6
Sarastus. Suomentanut Heikki Kaskimies. (Kirjapaja, 1992.) ISBN 951-625-101-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elie Wiesel Wikimedia Commonsissa
Elie Wiesel. Jewish Library (englanniksi)
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925: 1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950: 1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975: 1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000: 1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–: 2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC 2  IdRef
Wilson-planeettavaihteisto

5-vaihteinen Wilson-planeettavaihteisto
Bugatti 51 Wilson-planeettavaihteistolla
Wilson-planeettavaihteisto on hyötyajoneuvoissa käytetty automaattivaihteistotyyppi. Nimensä se on saanut keksijältään W. G. Wilsonin mukaan, joka vuonna 1927 esitteli ideansa 4-nopeuksisesta puoliautomaattisesta vaihteistosta, jossa haluttu vaihde esivalittiin ennen varsinaista vaihtamista. Myöhemmin vaihteistosta on kehitetty 5-vaihteinen ja täysin automaattinen versio.
5-vaihteinen Wilson-planeettavaihteisto on viiden planeettavaihteen yhdistelmärakenne, jossa vaihteiden kytkemiseksi käytetään viittä jarrupantaa ja yhtä monilevykytkintä. Kokoonpano on henkilöautokäyttöä ajatellen liian monimutkainen ja painava, mutta hyötyajoneuvojen kannalta nämä ominaisuudet eivät ole ongelma.
Wilson-planeettavaihteiston vahvuus on siinä, kuinka eri vaihteet saadaan kytketyksi: kukin vaihde tarvitsee vain yhden kytkentäelementin (jarrupannat ja monilevykytkin) aktivoimista. Näin ollen vaihteiston ohjauslogiikka pysyy varsin yksinkertaisena.
| Vaihde | C5 | B4 | B3 | B2 | B1 | BR | Input | Lukittu | Output |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| R. | - | - | - | - | - | X | A2 | K2 | PAP |
| 1. | - | - | - | - | X | - | A2 | K1 | PAP |
| 2. | - | - | - | X | - | - | A2 | KPKPA | PAP |
| 3. | - | - | X | - | - | - | A2 | PK | PAP |
| 4. | - | X | - | - | - | - | A2 | A1 | PAP |
| 5. | X | - | - | - | - | - | A1&A2 | - | PAP |

Kuvassa ja taulukossa A viittaa aurinkopyörään, K kehäpyörään ja P planeettakannattimeen. Yhdistelmistä esimerkiksi KPKPA tarkoittaa, että siinä on etupäästä lukien kehäpyörä, planeettakannatin, kehäpyörä, planeettakannatin ja aurinkopyörä kaikki yhtenä osakokonaisuutena.
Jussi Heikelä

| Jussi Heikelä |
| --- | --- |
 Jussi Heikelä syyskuussa 2019 Helsingissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1976 (ikä 48) Turku, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  juontaja, toimittaja
Puoliso:  Jenni Alexandrova (2015–2019)
Jussi Heikelä (s. 16. lokakuuta 1976 Turku) on suomalainen radio- ja televisiojuontaja.
Ura

Heikelä jätti lukion kesken ja alkoi työskennellä assistenttina elokuvatuotannoissa. Hänen ensimmäinen tv-työnsä oli TV2:lla vuonna 1995 esitetyssä Rapmanissa, jonka pääosassa esiintyi Kai Lehtinen. Vuosina 2000–2001 hän toimi Jyrki-ohjelman juontajana, ja vuosina 2001–2003 hän kirjoitti freelance-toimittajana Ilta-Sanomiin, Aamulehteen ja Katso-lehteen. Uransa radiossa hän aloitti kesällä 2002 Kiss FM:llä juontamalla listaohjelmaa.
Vuonna 2004 Heikelä käsikirjoitti, ohjasi ja tuotti Yle TV1:lle 16-osaisen sarjan Talousvalmentaja ja oli järjestämässä Vanhalla ylioppilastalolla videopelaamisen suomenmestaruuskilpailuja. Hän aloitti myös työskentelyn Radio Cityssä, jossa hän juonsi aamushow’ta Aki Linnanahteen kanssa. Heidät palkittiin Vuoden radiojuontajina vuonna 2006.
Radio Cityn loputtua Heikelä ja Linnanahde siirtyivät Nelonen Median rock-musiikkiin painottuvalle radiokanavalle Radio Rockille vuonna 2007. Radio Rockin Heikelä-Linnanahde Korporaatio voitti parhaan radio-ohjelman tittelin vuonna 2009. Vuonna 2010 Korporaatio-ohjelma sai Julkisen sanan neuvostolta huomautuksen tekemästään haastattelusta. Vuonna 2013 JSN antoi Heikelä Korporaatiolle kaksi huomautusta. Toinen liittyi siihen, ettei Gigantin avajaisista kertovassa ohjelmassa voinut erottaa mainoksia ja ohjelmaa, toinen Teuvo Hakkaraiseen. Heikelä jätti Radio Rockin vuonna 2015 perustaessaan digitaalisen muistolehdon Will Remember You. Hän toimi palvelun luovana johtajana ja sen taustalla olevan Solace-yrityksen hallituksen puheenjohtajana.
Vuodesta 2016 lähtien Heikelä on tehnyt puhujakeikkoja MySpeaker-yrityksen kautta. Seuraavana vuonna hän sai oman ohjelmaan Yle Puhe -kanavalle.
Heikelä väitti Seuralle vuonna 2018, että hänen vuonna 2017 alkaneen Sääntö-Suomi-ohjelmansa ansiosta eduskunta muutti anniskelulakia, otti käsittelyyn ongelmat vakuutusyhtiöiden lääkärilausunnoissa ja VR muutti lastenvaunuja koskevia käytäntöjään.
Keväällä 2018 Solace Media ja sen Will Remember You -palvelu lopetettiin. Palvelu ei ollut tavoittanut tarpeeksi kävijöitä tai asiakkaita ja yritykselle jäi maksettavaksi 300 000 euron tuotekehityslaina. Yrittämistä Heikelä jatkoi loppuvuonna 2018 televisiossa Heikelä Syndrooma -talk show -ohjelman kautta. Ohjelman tuottajana ja yhtenä vakiovieraana toimi Riku Rantala. Ohjelman vieraat esitteli rap-artisti MC Solonen. Heikelä aloitti Ylellä podcastin Bassoradiosta tutun Miika Särmäkarin kanssa.
Keväällä 2020 Heikelä aloitti yhdessä Arto Koskelon kanssa tekemään 23 minuuttia -ohjelmaa, joka on YouTubessa ja Spotifyssa esitettävä podcast-henkinen ajankohtaisohjelmasarja.
Syksyllä 2023 Heikelä osallistui Claudia Ketonen parinaan Tanssii tähtien kanssa -televisio-ohjelmaan, josta hän putosi ensimmäisenä kilpailijana.
Ohjelmat

2004–2005 Heikelän Herätysliike (Teemu Suominen, Jussi Halli, Pauliina Tuomola)
2005–2006 Herätysliike - Heikelä & Linnanahde (Aki Linnanahde, Pauliina Tuomola, Eeva Rajala)
2007–2009 Heikelä-Linnanahde Korporaatio (Aki Linnanahde, Harri Moisio, Jenni Alexandrova)
2009–2010 Heikelä Korporaatio (Kim Sainio, Veera Karhuvaara, Osku Nurmi)
2010–2011 Heikelä Korporaatio (Jenni Alexandrova, [Riku Sottinen, kevät 2011], Osku Nurmi)
2012–2013 Heikelä Korporaatio (Jenni Alexandrova, Harri Moisio, Osku Nurmi)
2013–2015 Heikelä Korporaatio (Harri Moisio, Juha Kortelainen)
2017 Jussi Heikelä
2018–2019 Heikelä ja Särre viihteellä
2020– Heikelä & Koskelo 23 minuuttia
2022 Heikelä vs Maailma
Jyrki, MTV3 2000–2001
Stage, MTV3+ 2002–2003
Pokeritähti, JIM - MTV3 MAX - Sub 2007–2008
Järjen jättiläinen
Sääntö-Suomi 2017
Heikelä Syndrooma, MTV3 2018
Tunnustuksia

Vuoden 2006 radiojuontaja
Paras radio-ohjelma 2009: Heikelä-Linnanahde Korporaatio
Yksityiselämä

Heikelä asui avoliitossa vuosina 2015–2019 radio- ja tv-juontaja Jenni Alexandrovan kanssa. Heikelällä on sitä edellisestä suhteestaan kaksi poikaa. Heikelä on seurustellut kansanedustaja Elina Valtosen kanssa.
Aiheesta muualla

Heikelän verkkosivu
Tv-muistot, vieraina Jussi Heikelä, Mikko Silvennoinen, Tea Khalifa, Ernest Lawson, Timo Lavikainen ja Kiti Kokkonen. Hyvät katsojat -ohjelma. Yle.
InspiRadio: Jakso #23: Jussi Heikelä – Tarinoita (Arkistoitu – Internet Archive). Supla.
23 minuuttia - Jussi Heikelän ja Arto Koskelon Podcast-ohjelmasarja. Youtube.
Simone Weil
Filosofia ja toiminta

Weilin ajattelussa on nähty kausia, jotka on yleensä käsitelty erillisinä. Esimerkiksi David McLellan on keskittynyt Weilin marxilaiseen utopismiinlähde tarkemmin? ja Eric O. Springsted hänen platonismiinsa. Weiliä suomentaneen Maija Lehtosen mukaan ajattelu ja toiminta ovat Weilin filosofiassa yhtä. Weilin moraalifilosofiasta väitellyt Jukka Hankamäki erottaa hänen ajattelussaan kolme kautta pyrkien synteesiin.
Ensimmäinen kausi koostui poliittisesta aktivismista. Weilin kiinnostus marxilaiseen teoriaan vallasta ja sorrosta muuttui kuitenkin pian pettymykseksi ja marxismin arvosteluksi. Sitä seurasi kausi, jolloin Weil pohti, voisiko platoninen idealismi konkretisoitua arkielämässä. Kolmannella kaudellaan Weil kiinnostui jälleen käytännön politiikasta, nyt antiikin hyve-etiikan näkökulmasta.
Filosofia ja toiminta > Poliittinen aktivismi

Weil oli käsitellyt kartesiolaista dualismia École Normale Supérieuren opinnäytetyössään Science et perception au Descartes (1931, kokoelmassa Sur la science). Pyrkimys yhdistää materian ja hengen maailmoja kuvastui Weilin yrityksissä nähdä aineellisessa työssä kauneutta ja myöhemmin myös hänen platonismissaan. Tärkeimpiä ystäviä opiskeluvuosilta olivat Simone de Beauvoir, Albert Camus ja Jean-Paul Sartre.lähde?
Filosofia ja toiminta > Poliittinen aktivismi > Filosofian opettajana

Weil opetti filosofiaa Le Puyssa, jossa hän asui lokakuusta 1931. Tämän ajan kirjoituksia on julkaistu kolmiosaisessa Cahiers-laitoksessa. Elokuussa 1932, ennen Adolf Hitlerin valtaannousua, Weil matkusteli Saksassa tehden havaintoja ”hitlerismiksi” kutsumastaan ilmiöstä, josta hän kirjoitti muun muassa artikkeleissaan ”La Situation en Allemagne” (1932) ja ”Quelques réflexions sur les origines de l’hitlérisme” (1940). Matkallaan Weil sai ensimmäiset kosketuksensa totalitarismiin, jota hän kuvaili myöhemmin ”suureksi eläimeksi” (le gros animal).
Lokakuusta 1932 Weil opetti filosofiaa Auxerressa ja vuoden 1933 puolivälistä kevääseen 1934 Roannessa. Hän tarkasteli havaitsemisen teorian ja kartesiolaisuuden kysymyksiä luennoissaan, jotka on julkaistu hänen oppilaansa Anne Reynaudin muistiinpanoja rekonstruoiden teoksessa Leçons de philosophie. Weiliin kohdistettiin sanomalehtikampanja, jolla hänet painostettiin eroamaan opettajan toimestaan, sillä joidenkin oppilaiden vanhemmat olivat ärsyyntyneet Weilin myönnytyksistä marxismille sekä hänen tavastaan poiketa opetussuunnitelmasta.
Palattuaan Pariisiin Weil hakeutui alkuvuodesta 1934 työhön Alstomin ja 1935 Renaultin tehtaisiin saadakseen kokemusta ruumiillisesta työstä ja elättääkseen itsensä. Tämän kokeilunsa aikana kirjoittamassaan päiväkirjassa (La Condition ouvriére) Weil katsoo, että ruumiillisen työn materiaaliset valtasuhteet deprivoivat ihmisiä ja johdattavat välinpitämättömyyden noidankehään karkottaen mielenkiinnon hyvään ja kauniiseen. Teollistumisen ajalle ominaista työn esineellistävää ja lannistavaa vaikutusta Weil kutsui myöhemmin ”painovoimaksi” (la pesanteur). Kosketus työläisten arkeen päätti marxismille myönteisen jakson.lähde?
Filosofia ja toiminta > Poliittinen aktivismi > Marxismin kritiikki

Julkista kohua herätti Weilin tapaaminen Neuvostoliitosta karkotetun Lev Trotskin kanssa, mutta heidän keskustellessaan Pariisissa he eivät löytäneet yhteistä säveltä. Trotski piti Weilia ”melankolisena vallankumouksellisena”, kun taas Weil näki kommunismin ja kapitalismin yhtä kaikki totalitarismeina ja yhdisti ne käsitykseensä ”suuresta eläimestä”. Weil ei tarkoittanut kuvauksellaan samaa kuin Karl Popper teoksessaan Avoin yhteiskunta ja sen viholliset (1945), jossa Popper väittää, että totalitarismit ovat johdettavissa Platonin yhteiskuntateoriasta. Weil sanoo: "Siihen sivuun, jonka Platon on kirjoittanut suuresta eläimestä, sisältyy koko marxismi - - ja sillä sivulla se myös kumotaan."
Mikäli marxismissa voidaan nähdä Platonin idealismin aineksia, ne on Weilin mielestä johdettu Platonin ajattelusta väärin. Hänen mukaansa platonilainen ihanteellisuus pikemminkin johdattaa etsimään tasapainoa yksilön sisäisistä harmonian elämyksistä kuin ulkoisista yhdenmukaisuuden vaateista tai taistelusta materiaalisessa maailmassa. Työläisten kommunistinen ihannevaltio oli hänen mielestään jo 1930-luvun alussa ristiriitainen koostuessaan poliisiista, armeijasta ja byrokratiasta. Koska totalitarismin muodot olivat hyvin samanlaisia sekä äärivasemmalla että äärioikealla, syyt saattavat löytyä teknologisesta ihmiskuvasta, jota Weil pohtii kirjoituksessaan ”Réflexions concernant la technocratie, le national-socialisme, l’U.S.S.R. et quelques autres points”. Hänen mukaansa teknologia ja massakulttuuri tuottavat ihmisille kärsimystä, pahoinvointia ja onnettomuutta (le malheur), joka on lähellä Sartren näkemystä ”inhosta” (la nausée).
Esseet, joissa Weil perustelee marxismin kritiikkiään, on koottu Albert Camus’n kokoamaan teokseen Oppression et liberté. Weilin mielestä työläiset eivät rehellisesti kannattaneet marxilaisia ajatuksia. Yleiskommunistisiin ihanteisiin vetosivatkin lähinnä heidän ammattiyhdistysjohtajansa, jotka Marxin oppeja hyödyntäen pitivät työväenluokkaa ideologisissa pihdeissään. Weil puolestaan halusi nähdä poliittisen toiminnan mahdollisuudet työläisten henkisessä vapautumisessa niin työnantajiensa kuin ay-johtajiensakin vallasta. Vaikka Weil onnistui solmimaan joitakin yhteyksiä myös Ranskan ammattiyhdistysliikkeeseen, hänen syndikalisminsa kääntyi nopeasti pois järjestäytyneen toiminnan piiristä, eräänlaiseksi yksilöarvoihin ja liberaaleihin ihanteisiin uskovaksi anarkiaksi. Weilin historiallisia ja poliittisia kirjoituksia on julkaistu kokoelmana Écrits historiques et politiques.lähde?
Filosofia ja toiminta > Poliittinen aktivismi > Espanjan sisällissota ja anarkismi

Weil tekeytyi vuonna 1936 toimittajaksi, hakeutui kansainväliseen anarkistiprikaatiin ja toimi lyhyen ajan tasavaltalaisten huoltojoukoissa Espanjan sisällissodassa kuvitellen pystyvänsä niin edistämään vapauden, veljeyden ja tasa-arvon ihanteita. Tosiasiassa Weil joutui jälleen järkyttymään. Myös hänen ystävinään pitämänsä tasavaltalaiset harjoittivat yhtä julmia raakuuksia vihollisiaan kohtaan kuin kenraali Francisco Francon johtamat joukot, jotka lopulta voittivat sodan. Weilin sotaretki katkesi hänen epäkäytännöllisyyteensä niin kuin hänen tehdasvuotensakin: nyt hänen onnistui saada palovammoja kenttäkeittiössä toimiessaan.
Vuodet 1937–1939 Weil vietti matkustellen Benito Mussolinin hallitsemassa Italiassa, jossa muuan brittiläinen herrasmies tutustutti Weilin englantilaisiin idealistirunoilijoihin. Tärkeimmän huomion Weilin ajattelussa tällöin saivat 1593–1633 elänyt George Herbert ja 1800-luvun alkupuolella vaikuttanut William Godwin, joka tunnetaan individualistisena esianarkistina.lähde?
Weililla väitetään olleen mystisiä kokemuksia hänen oleskellessaan keskiaikaisessa kappelissa, jossa kerjäläismunkki Franciscus Assisilainen oli käynyt rukoilemassa. Tapaus on antanut kolmelle paaville aiheen pohtia, pitäisikö Weil julistaa pyhimykseksi, tuloksetta. ”Poliittisena pessimistinä” häntä puolestaan pitää marxismin tutkija David McLellan elämäkerrassaan.lähde tarkemmin? Weil oli uskonnollisesti ja poliittisesti epädogmaattinen, ja McLellanin arviota Weilin resignaatiosta tukee tieto Weilin monista vastoinkäymisistä ja epäonnistumisista.lähde tarkemmin?
Filosofia ja toiminta > Hengellinen kausi, uskontokriittisyys ja Platon

Palattuaan uskaliaalta matkaltaan fasistisesta Italiasta Weil asettui kirjailija Gustave Thibonin maatilalle Saint-Marcel d’Ardèchen lähelle Marseillea syksyllä 1939. Alue jäi 1940 tapahtuneen Saksan miehityksen ulkopuolelle, ja Weilin onnistui siten välttää joutuminen keskitysleirille. Weil piileskeli Gestapoa ja Vichyn hallitusta katolilaisen dominikaani-isän Joseph Marie Perrinin avulla, vaikkakin hänen suhteensa uskontoon oli koko ajan kriittinen.lähde tarkemmin?
Seurasi ankaran luomistyön kausi. Suuren osan vuoden 1940 jälkeisistä kirjoituksistaan Weil omisti vallan, väkivallan ja metafysiikan yhteyksien selvittelylle. Teokseen La Source grecque on koottu tutkielmat Iliaan tragediasta, Platonin Jumala-käsityksestä, ”Theaitetoksesta”, ”Faidroksesta” ja ”Valtiosta” sekä kommentit Anaksimandroksen ja Herakleitoksen fragmenteista. ”Ilias: väkivallan runoelma” -esseen mukaan kaikki valta nojaa väkivaltapotentiaaliin, ts. väkivallan mahdollisuuteen. Tragedian opetus on Weilin mukaan siinä, että vallan alaisuus on pysyvä osa ihmisen situaatiota. Elämäntilanteet kuitenkin ohjaavat toiveikkaasti kuvittelemaan, että materiaalisten valtasuhteiden yläpuolella on jokin, jolla on valta kaiken yli, ja näin syntyy ontologinen oletus Jumalan olemassaolosta. Tragedia täydellistyy, kun tällä tavoin synnytettyyn jumaluuteen aletaan vedota pyrittäessä oikeuttamaan maallisen vallan käyttöä.lähde?
Filosofia ja toiminta > Hengellinen kausi, uskontokriittisyys ja Platon > Minuudesta luopuminen ja tyhjiö

Transsendentaalisen ja maallisen vallan yhdistyminen on Weilin mukaan epäjumalanpalvelusta (l’idolâtrie), ja ”[e]päjumalanpalveluksen kohde on aina jotain samantapaista kuin valtio”. Siksi etiikan pitäisi alkaa Jumalan olemassaoloa koskevan olettamuksen hylkäämisestä. Tämä voisi käydä päinsä, jos ihmiset lopettaisivat uskonnollisen aktiivisuutensa ja tyytyisivät tyhjiöön (le vide). Näin todellinen jumaluus ja hengellinen kokeminen voisivat vallata mielen.lähde?
Teoksen Attente de Dieu kirjoituksissa Weil omisti huomiota tyhjentymisharjoituksiin ja oikeanlaiseen odottamiseen, jota hän oli opiskellut buddhalaisuudesta. Hän luki noihin aikoihin myös Bhagavad Gitaa ja hindulaisia Veda-kirjoja, ja hänen näkemyksiään voidaan kutsua synkretistisiksi. Muiden muassa Janet P. Little pitää Weilin keskeisenä käsitteenä tarkkaavaisuutta (l’attention). Weilin mielestä mietiskelevä keskittyminen sekä tietoisuuden ja läsnäolon kehittäminen ovat kartesiolaisen epäilyn veroisia filosofian menetelmiä.
Odottamiseen ja puhdistautumiseen liittyy myös ajatus minuudesta luopumisesta. Hän puhui ”minuuden tuhoamisesta” (la destruction du je) ja katsoi, että egon pitäisi väistyä odottavan havaitsemisen tieltä. Samaa hän korosti myös arvostellessaan ”personalismin filosofiaa”, joka on saanut alkunsa ”nimen ja arvostuksen kipeistä kirjailijoista". Esseessään ”La Personné et le sacré” (”Persoonallisuus ja pyhä”) Weil kirjoitti:
»Kun tiede, taide, kirjallisuus ja filosofia ovat pelkästään persoonan toteuttamista, ne ovat tasolla, jolla häikäisevät ja loistavat saavutukset ovat mahdollisia, ja ne voivat tehdä ihmisen nimen vuosituhansien ajan eläväksi. Mutta kaukana tämän tason yläpuolella on kuilun erottamana taso, jolla korkeimmat asiat saavutetaan. Nämä asiat ovat olennaisesti anonyymejä. -- Mystikon koko voimavara on aina ollut tulla sellaiseksi, ettei hänen sielussaan ole mitään, joka sanoisi ”minä”. Mutta se osa sielusta, joka sanoo ”me”, on vielä äärettömän paljon vaarallisempi.» 
(Écrits de Londres et dernières lettres, 16–17.)
Weilin idealismille oli ominaista tieteen puhtauden tavoittelu, joka näkyi hänen ihastuksessaan geometriaan ja matematiikkaan. Myöskään filosofiaan mahdollisesti liittyvää individualismia, omahyväisyyttä, itsetehostusta tai egoismia ei pitäisi Weilin mielestä korvata laumasieluisuudella, sillä joukkoliikkeiksi järjestäytyessään myös henkiset pyrkimykset voivat toimia pohjana totalitarismeille yhdistäen taivaallisen ja maallisen vallan:
»Rooman valtakunnan, joka oli totalitaarinen, jälkeen Kirkko oli se, joka ensinnä vakiinnutti ankaran totalitarismin Euroopassa 1200-luvulla [...]. Tämä puu on kantanut runsaasti hedelmää. Ja tämän totalitarismin motivoiva voima oli noiden kahden pienen sanan käyttö: anathema sit.» 
( Attente de Dieu, 50)
Pannaan julistamista arvostellessaan Weil kritisoi voimakkaasti sensuuria, joka oli sota-aikana kaikinpuolista.lähde?