stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinitaikaa
Kappaleet

Extrapallo – 3.00
He'll Have to Go: Niin yksin oon – 4.07
Blue Magic: Sinitaikaa – 3.04
Across the Borderline: Rajamaa – 3.17
Seven Spanish Angels: Enkeleitä seitsemän – 3.49
Lantti jukeboxiin – 3.08
Ei toivetta sen kummempaa – 3.15
Illalla kingi – 3.29
Every Second: Kahden kimppa – 2.28
Achy Breaky Heart: Sen Eki teki vaan – 3.27
Siellä kotini on – 4.02
Liki onnellinen mies – 3.37
Simon Clarke

| Simon Clarke |
| --- | --- |
 Simon Clarke Tour Down Underissa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Australia
Pyöräilijä
Joukkue:  Israel–Premier Tech
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2006–2008:  SouthAustralia.com-AIS
Ammattilaisjoukkue(et)
2009 2009–2010 2011 2012–2015 2016–2020 2021 2022–:  Amica Chips - Knauf ISD-Neri Astana Team Orica-GreenEDGE EF Education First Team Qhubeka Assos Israel–Premier Tech
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo, mäkikirikilpailu 2012, 2 etappia Ranskan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 10. heinäkuuta 2022 
Aiheesta muualla
www.simonclarke.com.au
Simon Clarke (s. 18. heinäkuuta 1986 Melbourne) on australialainen maantiepyöräilijä. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä, jossa voitti joukkuetakaa-ajon nuorten maailmanmestaruuden 2004. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa Amica Chips - Knauf -joukkueessa 2009, edusti ISD-Neri-tallia 2009–2010, Astana Teamia 2011, Orica-GreenEDGE-joukkuetta 2012–2015, yhdysvaltalaistallia, nimeltään viimeksi EF Education First 2016–2020 sekä Team Qhubeka Assos -joukkuetta 2021. Vuodesta 2022 hän on ajanut Israel–Premier Tech-joukkueessa.
Clarke saavutti ammattilaisuransa ensimmäisen voiton ensimmäisessä suuressa ympäriajossaan Espanjan ympäriajossa 2012. Hän voitti Valdezcarayn nousuun päättyneen neljännen etapin ennen irtiottokumppaniaan Tony Martinia. Clarke siirtyi samalla mäkikirikilpailun johtoon, menetti kärkipaikkansa kahdeksannen etapin jälkeen Alejandro Valverdelle, mutta nousi uudelleen johtoon 14. etapilla ja piti sijoituksensa kilpailun loppuun asti. Hän voitti viidennen etapin Espanjan ympäriajossa 2018  ja mukulakiviosuuksia sisältäneen viidennen etapin Ranskan ympäriajossa 2022.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats
Snärjebäcken

| Snärjebäcken |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Kalmar
Maakunnat:  Småland
Kunnat:  Kalmar, Nybro
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Snärjebäckenin vesistö
Pinta-ala:  284,6 km²  
Järvisyys:  1 % 
Pääuoman pituus:  45 km
Pääuoman osuudet:  Ryssbyån ←Snärjebäcken ←Sörsjöbäcken ←Smedjevikabäcken
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Tranan suo, Alsterbro, Nybro 
 :  56.9326°N, 15.9694°E
Laskupaikka:  Rockneby, Kalmar 
 :  56.8122°N, 16.3475°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  89 m  mpy. 
Laskukorkeus:  5 m
Korkeusero:  84 m
Pituus:  36 km
Kaltevuus:  2,33 m/km
Keskiylivirtaama:  13,1 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  1,67 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,2 m³/s (MNQ) 
Muuta
Snärjebäcken on Ruotsissa Kalmarin läänissä virtaava 36 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Snärjebäckenin vesistössä sen 45 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 285 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaan Kalmarinsalmeen Rocknebyssä Kalmarin kunnassa.
Joen alajuoksu on nimeltään Ryssbybäcken yhdessä joen varressa sijaitsevan Ryssbyn kirkon kanssa. Bäckebon kylässä pääuomaksi on yläjuoksulla merkitty Sörsjöbäcken ja pohjoisesta tuleva Snärjebäcken on kuusikilometrinen sivu-uoma. Pääuoma alkaa Stensjöstä, jonka vedenpinnan korkeus sijaitsee 121 metriä mpy. Snärjebäcken alkaa Tranan suolta, joka sijaitsee 89 metriä mpy.
Käännös suomeksi
Stephan Letter

Stephan Letter on saksalainen sarjamurhaaja, joka surmasi ainakin 28 iältään 40–95-vuotiasta potilasta[lähde? ] työskennellessään hoitajana Sonthofenissa sijaitsevassa sairaalassa. Letter tunnusti surmat ja kertoi antaneensa potilaille kuolettavia ruiskeita. Hänet tuomittiin 20. marraskuuta 2006 elinkautiseen 12 potilaan surmaamisesta. Hän ei itse muista, kuinka monta potilasta ehti surmata. Letter suorittaa elinkautistaan Baijerin Straubingissa sijaitsevassa vankilassa[lähde? ].
Letter oli tuomion saadessaan 27-vuotias.
Sebastian Deisler

Deisler kesällä 2005
Sebastian "Basti" Deisler (s. 5. tammikuuta 1980 Lörrach, Länsi-Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Entisestä lahjakkuudesta käytettiin mediassa muun muassa nimityksiä Das Supertalent ja Basti Fantasti.
182 senttimetriä pitkä Deisler aloitti ammattilaisuransa kaudella 1998/1999 Saksan Bundesliigassa Borussia Mönchengladbachin riveissä. Hän pelasi debyyttikaudellaan 17 liigaottelua ja teki yhden maalin. Seuraavaksi kaudeksi Deisler siirtyi Hertha BSC Berlinin joukkueeseen. Kolmen Hertha-kauden jälkeen hän siirtyi FC Bayern Müncheniin, jota hän edusti 58 liigaottelun verran.
Saksan maajoukkueessa Deisler pelasi 36 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä helmikuussa 2000 Alankomaita vastaan. Deisler oli mukana 2005 Maanosaliittojen Cupissa, jossa hän pelasi viisi ottelua.
Deisler kärsi uransa aikana monista loukkaantumisista. Hän oli pitkään pelaamattomana myös masennuksen vuoksi. Masennuksen aiheuttivat loukkaantumisten aiheuttama pelaamattomuus, mutta myös yleisön ja median Deisleriin kohdistamat odotukset, joita hän ei pystynyt täyttämään. Sebastian Deisleria pidettiin todellisena lahjakkuutena ja saksalaisen jalkapalloilun uutena supertähtenä. Häntä kehuivat julkisesti mm. Franz Beckenbauer ja Uli Hoeneß. Deisler ilmoitti lopettavansa uransa 16. tammikuuta 2007 loukkaantumisiin vedoten.
Saavutukset

Saksan mestaruus (Bundesliigan voitto): 2003, 2005, 2006
Saksan Cupin voitto: 2003, 2005, 2006
Saksan Liigacupin voitto: 2004
Aiheesta muualla

Deisler FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Kahn |
2 Babbel |
3 Rehmer |
4 Linke |
5 Bode |
6 Nowotny |
7 Scholl |
8 Häßler |
9 Kirsten |
10 Matthäus |
11 Rink |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Hamann |
15 Wosz |
16 Jeremies |
17 Ziege |
18 Deisler |
19 Jancker |
20 Bierhoff |
21 Ramelow  |
22 Butt  |
Valmentaja Ribbeck
Saksan joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Kahn |
2 Hinkel |
3 Friedrich |
4 Huth |
5 Owomoyela |
6 Engelhardt |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Hanke |
10 Deisler |
11 Brdarić |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Ernst |
16 Hitzlsperger |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Schulz |
22 Kurányi |
23 Hildebrand |
Valmentaja Klinsmann
Stephan Loboué

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stephan Raphael Loboué
Syntymäaika: 23. elokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Pforzheim, Länsi-Saksa
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 194 senttimetriä
Seura
Seura: SSV Jahn Regensburg
Pelinumero: 22
Junioriseurat
 ?–1996 1996–1999: SV Königsbach VfR Pforzheim Stuttgarter Kickers
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2000 2000–2002 2003–2004 2004–2006 2006–2010 2010–2011 2012 2012–2013 2013–2014 2014– | Stuttgarter Kickers II Wolfsburg II Greuther Fürth SC Paderborn 07 Greuther Fürth Rot-Weiß Oberhausen Rot-Weiß Oberhausen Golden Arrows Eintracht Trier SV Wacker Burghausen SSV Jahn Regensburg |  57 (0) 10 (0) 35 (0) 67 (0) 0 (0) 2 (0) 14 (0) 30 (0) 7 (0) |
Maajoukkue
| 2006–2008 |  Norsunluurannikko | 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. syyskuuta 2014.
Stephan Loboué (s. 23. elokuuta 1981 Pforzheim, Länsi-Saksa) on saksalais-norsunluurannikkolainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Loboué edustaa tällä hetkellä 3. Ligassa pelaavaa SSV Jahn Regensburgia.
Simon Callow

Simon Callow vuonna 2009.
Simon Philip Hugh Callow (s. 15. kesäkuuta 1949 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen elokuvauransa alkoi pienellä roolilla Mozartin elämästä kertovassa elokuvassa Amadeus, jossa hän esitti Emanuel Schikanederia. Elokuva perustuu Peter Shafferin näytelmään Amadeus, jonka pääosaa hän oli esittänyt näyttämöllä.
Callow on avoimesti homoseksuaali. Hän kertoi asiasta omaelämäkerrassaan Being an Actor vuonna 1984.
Filmografia

Amadeus (1984)
Hotelli Firenzessä (1985)
Maurice (1987)
Terveisiä unelmien reunalta (1990)
Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994)
Street Fighter (1994)
Jefferson in Paris (1995)
Ace Ventura – luonto kutsuu (1995)
Rakastunut Shakespeare (1998)
Saiturin joulu (2001) (ääni)
Ei kenenkään maa (2001)
Thunderpants (2002)
Bright Young Things (2003)
Oopperan kummitus (2004)
Virran viemää (2006) (ääni)
Chemical Wedding (2008)
Aiheesta muualla

Simon Callow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sokkeloripsimonni

| Sokkeloripsimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Ripsimonnit Mochokidae
Suku::  Synodontis
Laji::  schoutedeni  
Kaksiosainen nimi
 Synodontis schoutedeni  David, 1936 
Katso myös
   Sokkeloripsimonni Wikispeciesissä   Sokkeloripsimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sokkeloripsimonni (Synodontis schoutedeni) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko

Sokkeloripsimonnilla on vaalean kermanvärisellä pohjalla erilaisia tummia läikkiä, jotka saattavat näyttää sokkelolta. Kuviointi voi vaihdella suuresti, ja monet yksilöt on helppo sekoittaa sukulaislajeihin. Kuviointi ulottuu myös vatsapuolelle, ja kala voi halutessaan uida myös selkä alaspäin. Aikuisen kalan tyypillinen pituus on 16-17 senttimetriä.
Elinympäristö

Sokkeloripsimonnit elävät Kongojoen keskiosissa sekä sen sivujoen Kasain vesistössä, sekä Stanley Poolin alueella.
Käyttäytyminen

Akvaarioharrastajien mukaan sokkeloripsimonni on seurallinen kala, joka pärjää hyvin muidenkin lajien seurassa, mutta tarvitsee muiden monnien tapaan oman suojapaikan kuten luolan tai muun kolon.
Australian krikettimaajoukkue

Australian joukkue Englannin-kiertueella 1878.
Australian krikettimaajoukkue edustaa Australiaa kriketin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Cricket Australia, aiemmalta nimeltään Australian Cricket Board.
Test matchit

Australia pelasi historian ensimmäisen test matchin, eli viisipäiväisen maaottelun, Englantia vastaan 1877. Joukkueiden ottelusarjaa alettiin kutsua nimellä The Ashes Englannin kärsittyä kotitappion Australialle 1882. Toukokuuhun 2020 mennessä Australia on voittanut maiden test match -kohtaamisista 146, Englanti 110 ja "tasapeliin" eli käytännössä kesken on jäänyt 95 ottelua.  Kaikkiaan Australia on pelannut 830 test matchia, joista se on voittanut 393 ja hävinnyt 224. Kaksi ottelua on päättynyt tasajuoksuihin ja 211 "tasapeliin".
Australialla on positiivinen saldo kaikkia test matcheja pelaavia joukkueita vastaan. Zimbabwea vastaan Australia on voittanut kaikki kolme ottelua. Bangladeshia vastaan Australia on voittanut viisi ottelua ja hävinnyt kerran. Sri Lankan se on voittanut 19 kertaa ja hävinnyt neljästi. Uutta-Seelantia vastaan on 34 voittoa ja 8 tappiota, Etelä-Afrikkaa vastaan 52 voittoa, 26 tappiota, Länsi-Intian saaristoa vastaan 58 voittoa, 32 tappiota, Pakistania vastaan 33 voittoa, 15 tappiota ja Intiaa vastaan Australialla on 42 voittoa ja 28 tappiota.
Yhden päivän maaottelut

Australia ja Englanti kohtasivat myös historian ensimmäisessä yhden päivän maaottelussa (eli pelimuodossa, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) tammikuussa 1971. Australia on voittanut maiden kohtaamisista 82 ja hävinnyt 62. Kaikkiaan Australia on toukokuuhun 2020 mennessä pelannut 949 yhden päivän maaottelua, joista se on voittanut 575 ja hävinnyt 331. Otteluista yhdeksän on päättynyt tasajuoksuihin ja 34 ilman ratkaisua.
Australia on voittanut suurimman osan yhden päivän maaotteluistaan jokaista vastustajaansa vastaan ainoana poikkeuksena Etelä-Afrikka, joka johtaa keskinäisten otteluiden voitoissa 51–48.
Yhden päivän maaottelut > MM-kilpailut

Australia on voittanut yhden päivän pelimuodolla käytävät maailmanmestaruuskilpailut viisi kertaa. Se voitti 1987 loppuottelussa Englannin seitsemällä juoksulla. Vuoden 1999 finaalissa Australia ohitti Pakistanin juoksumäärän 132, kun Australialla olisi ollut vielä kahdeksan lyöjäparia ja 179 lyöntiä jäljellä. MM-kilpailuissa 2003 Australia voitti loppuottelussa Intian 125 juoksulla ja 2007 Sri Lankan 53 juoksulla. Vuoden 2015 loppuottelussa Australia ohitti Uuden-Seelannin tuloksen, kun Australialla olisi ollut käytettävissä vielä seitsemän lyöjäparia ja 101 lyöntiä. MM-hopeaa Australia on saavuttanut 1975, jolloin se hävisi loppuottelussa Länsi-Intian saaristolle 17 juoksulla, ja 1996, jolloin Sri Lanka ohitti Australian tuloksen 241, kun heillä olisi ollut vielä seitsemän lyöjäparia ja 22 lyöntiä jäljellä. MM-kilpailujen välierissä Australia karsiutui 2019 hävittyään Englannille
Twenty20-maaottelut

Australia pelasi historian ensimmäisessä Twenty20 -pelimuodon maaottelussa, jossa kumpikin joukkue pelaa 20 syöttövuoroa (joissa jokaisessa on kuusi syöttöä), Uutta-Seelantia vastaan 2005. Se on pelannut toukokuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 125 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 67 ja hävinnyt 53. Tässä pelimuodossa Australian maaottelutilasto on positiivinen Bangladeshia, Irlantia, Yhdistyneitä arabiemiirikuntia, Uutta-Seelantia, Etelä-Afrikkaa ja Englantia vastaan. Sri Lankaa vastaan voitot ovat tasan.
ICC World Twenty20 -turnauksessa Australia sijoittui toiseksi 2010 sekä kolmanneksi 2007 ja 2012.
Henkilökohtaisia tilastoja

Ricky Ponting on lyönyt Australian pelaajista eniten juoksuja sekä test matcheissa, 13 378, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 13 589. Test matcheissa on Australian pelaajista vastustajia eniten "polttanut" Shane Waugh, 708. Yhden päivän maaotteluissa ovat sekä Brett Lee että Glenn McGrath syöttäneet vastustajan 380 kertaa ulos pelistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian krikettimaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Sirkka Hämäläinen

| Sirkka Hämäläinen |
| --- | --- |
 Sirkka Hämäläinen heinäkuussa 2013.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Sirkka Aune-Marjatta Hämäläinen-Lindfors
Syntynyt: 8. toukokuuta 1939 (ikä 85) Hausjärvi
Sirkka Aune-Marjatta Hämäläinen-Lindfors (o.s. Hinkkala, s. 8. toukokuuta 1939 Hausjärvi) on suomalainen talousvaikuttajana toiminut nainen. Hän oli Suomen Pankin pääjohtaja 1992–1998.
Hämäläinen valmistui ylioppilaaksi Karkkilan yhteiskoulusta 1957, ekonomiksi 1961, kauppatieteiden kandidaatiksi 1964 ja lisensiaatiksi 1979. Hän väitteli kansantaloustieteen tohtoriksi 1981 Helsingin kauppakorkeakoulusta.
Hämäläinen työskenteli pääosan urastaan Suomen Pankissa. Hän nousi ensimmäisenä naisena sen johtokuntaan vuonna 1991 ja seuraavana vuonna pääjohtaja Rolf Kullbergin seuraajaksi. Vuosina 1998–2003 Hämäläinen oli Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsen. Hämäläinen osallistui kansainvälisten johtajien Bilderberg-ryhmän kokoukseen vuonna 1994 ollessaan Suomen Pankin pääjohtaja.
Hämäläinen oli jäsen muun muassa Suomen Kansallisoopperan Säätiön hallituksessa ja toimi aiemmin sen puheenjohtajana.
Sirkka Hämäläiselle on myönnetty mm. Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan komentajamerkki ja Viron tasavallan Valkoisen Tähden ritarikunnan 1.luokan kunniamerkki eli suurristi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sirkka Hämäläinen Wikimedia Commonsissa
Yle Elävä arkisto: Sirkka Hämäläinen – Lasikattoja rikkova talousjohtaja
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Rolf Kullberg | Suomen Pankin pääjohtaja 1992–1998 | Seuraaja: Matti Vanhala |
Sinipääskyt

| Sinipääskyt |
| --- | --- |
 Sinipääsky (Progne subis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pääskyt Hirundinidae
Suku::  Sinipääskyt Progne  Boie, 1826
Katso myös
   Sinipääskyt Wikispeciesissä   Sinipääskyt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinipääskyt (Progne) ovat pääskyjen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sinipääskyjen sukuun kuuluu yhdeksän lajia.
Lajit

Argentiinansinipääsky (Progne elegans)
Etelänsinipääsky (Progne modesta)
Harmaasinipääsky (Progne chalybea)
Karibiansinipääsky (Progne dominicensis)
Kuubansinipääsky (Progne cryptoleuca)
Meksikonsinipääsky (Progne sinaloae)
Perunsinipääsky (Progne murphyi)
Savupääsky (Progne tapera)
Sinipääsky (Progne subis)
Soisalo (rahtialus)

S/s Soisalo oli Lehtoniemen telakalla Varkaudessa 14. kesäkuuta 1913 valmistunut rautainen rahtialus, jonka käyttövoimana oli höyrykone. Sen omistivat rakennusvaiheessa J. Junkkarinen 1/3, J. Peusa 2/3.  Aluksen pituus oli 31, leveys 7, syväys 2,7 metriä, kantavuus 300 btn ja koneen teho 100 hevosvoimaa. Soisalon rekisteri- ja kotipaikaksi mainitaan 1921–1940 Viipuri ja 1941-1944 Helsinki.  J. Junkkarinen (1870-1931) Leppävirralta toimi pitkään laivan päällikkönä. Huhtikuussa 1918 vapaussodan aikaan punaiset upottivat aluksen Turun satamassa Aurajokeen usean muun aluksen kanssa. Nosto- ja kunnostustoimien jälkeen se jatkoi rahdin kuljetusta. Se liikennöi Saimaan vesistöalueen  ja Suomenlahden Viipurin satamien alueella, joskus Tukholmaankin saakka.   Pääasiallinen kuljetettava tavara oli aluksi vilja. Myöhemmin se kuljetti myös muun muassa puutavaraa, halkoja, rautamalmia, kiveä, rautaa ja lannoitteita. Junkkarisen kuoltua laivan ostivat Tuoviset Muuruvedeltä.  Alus matkasi sotakorvauksena Neuvostoliittoon  1945.
Sandra Mason

| Sandra Mason |
| --- | --- |
 Mason vuonna 2019.
Barbadoksen presidentti
 30. marraskuuta 2021 –  
Pääministeri:  Mia Mottley
Barbadoksen kenraalikuvernööri
 8. tammikuuta 2018 – 29. marraskuuta 2021  
Monarkki:  Elisabet II
Pääministeri:  Mia Mottley Freundel Stuart
Edeltäjä:  Philip Greaves (virkaatekevä)
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1949 (ikä 75) Saint Philip, Barbados
Ammatti:  asianajaja, tuomari
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  Länsi-Intian yliopisto
Sandra Prunella Mason (s. 17. tammikuuta 1949 Saint Philip, Barbados) on barbadoslainen asianajaja ja Barbadoksen presidentti marraskuusta 2021 lähtien. Vuosina 2018–2021 hän toimi Barbadoksen kenraalikuvernöörinä. Hän ehti toimia sitä ennen muun muassa Itä-Karibian korkeimman oikeuden tuomarina ja Kansainyhteisön sihteeristön välitystuomioistuimen presidenttinä.
Elämä > Opiskelu

Mason kävi peruskoulun Barbadoksella, ja korkeakouluopinnot hän suoritti Länsi-Intian yliopiston Cave Hillin kampuksella Barbadoksella ja Hugh Wooding Law Schoolissa Trinidad ja Tobagossa. Hän suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon (Bachelor of Laws, LL.B) vuonna 1973 ja suoritti oikeustieteen loppututkinnon 1975.
Elämä > Ura

Mason aloitti työuransa opettajana Prinsessa Margaretin koulussa. Sen jälkeen hän työskenteli Barclays-pankissa useissa eri tehtävissä, ensin Barbadoksella ja sitten Jamaikassa ja uudestaan Barbadoksella. Mason aloitti vuonna 1978 nuoriso- ja perheoikeuden maistraattina ja samaan aikaan opasti opinnoissa Länsi-Intian yliopistossa.
Mason toimi vuosina 1993–1994 Barbadoksen Venezuelan-, Chilen-, Kolumbian- ja Brasilian-suurlähettiläänä. Barbadoksella hän toimi tämän jälkeen päämaistraattina ja korkeimman oikeuden reistraattorina.
Mason toimi reistraattorina vuoteen 2005 saakka. Hänet nimitettiin samana vuonna Itä-Karibian korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2008, jolloin hänestä tuli Barbadoksen korkeimman oikeuden vetoomustuomioistuimen ensimmäinen naistuomari. Kansainyhteisön sihteeristön välitystuomioistuimen ensimmäinen barbadoslainen jäsen hänestä tuli vuoden 2014 alussa. Hänet valittiin 2017 tuomioistuimen ensimmäiseksi naispresidentiksi.
Vuoden 2017 lopulla Mason nimettin Barbadoksen kenraalikuvernööriksi. Hän oli toiminut jo vuonna 2012 virkaatekevänä kenraalikuvernöörinä, kun tehtävää oltiin siirtämässä Elliott Belgravelle, mutta vuoden 2018 alussa hän aloitti virallisesti Barbadoksen kahdeksantena kenraalikuvernöörinä ja toisena naisena virassa.
Pääministeri Mia Mottley ja oppositiojohtaja Joseph Atherley nimittivät Masonin 12. lokakuuta 2021 Barbadoksen ensimmäiseksi presidentiksi. Hänet valittiin myöhemmin yksimielisesti molemmissa parlamentin huoneissa. Mason astui virkaan 30. marraskuuta 2021, itsenäisyyden 55-vuotispäivänä. Täten Barbados luopui yhteydestä Britannian kruunuun oltuaan osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa lähes 400 vuotta.
Kunnianosoitukset

Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta (2018)
Pyhän Johanneksen ritarikunta (2018)
Barbadoksen ritarikunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandra Mason Wikimedia Commonsissa
Sinipyrstömedestäjä

| Sinipyrstömedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Lyhytnokkamedestäjät Anthreptes
Laji::  aurantius
Kaksiosainen nimi
 Anthreptes aurantius  Verreaux & Verreaux, 1851 
Synonyymit
 Anthreptes aurantium 
Katso myös
   Sinipyrstömedestäjä Wikispeciesissä   Sinipyrstömedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinipyrstömedestäjä (Anthreptes aurantius) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinipyrstömedestäjää tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Päiväntasaajan Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, vaikkakin Gabonissa yleinen. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Snæfellsnes

Snæfellsnes on niemimaa Borgarfjörðurin länsipuolella Länsi-Islannissa.
Niemimaata on sanottu Islanniksi pienoiskoossa, sillä siellä on paljon kansallisia nähtävyyksiä, kuten tulivuori Snæfellsjökull, jota pidetään yhtenä Islannin vertauskuvista. Tulivuori on Jules Vernen teoksen Matka maan keskipisteeseen tapahtumapaikka. Se on islantilaisten Lohilaaksolaisten saagan tapahtumapaikkoja ja saagan mukaan varjaagien heimon ensimmäisen länsinorjalaisen jäsenen Bolli Bollasson syntymäpaikka. Muita historiallisia henkilöitä, jotka saagan mukaan ovat syntyneet alueella, ovat Guðrún Ósvífursdóttir, Bolli Þorleiksson ja Snorri Goði.
Snæfellsjökull
Arnarstapi on Snæfellsnes
Snæfellsnesin pohjoisrannikolla on kalastajakyliä ja pieniä kaupunkeja, kuten Rif, Ólafsvík, Grundarfjörður, Stykkishólmur ja Búðardalur.
Lähellä Hellissanduria on Länsi-Euroopan korkein rakennelma Hellissandurin radiomasto.
Snaefellsnesin yhteisö on saanut Green Globe -sertifikaatin neljäntenä maailmassa. Yhteisö sitoutui Green Globen ohjelmaan 2003. Sertifikaatti myönnettiin kesäkuussa 2008.
Aiheesta muualla

Kansallispuisto (englanniksi)
Länsi-Islannin sivusto (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sinipääpeippo

| Sinipääpeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Sinipeipot Uraeginthus
Laji::  cyanocephalus
Kaksiosainen nimi
 Uraeginthus cyanocephalus  (Richmond, 1897) 
Katso myös
   Sinipääpeippo Wikispeciesissä   Sinipääpeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinipääpeippo (Uraeginthus cyanocephalus) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinipääpeippoa tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Tansaniassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.