stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amyntas II

Amyntas II (lisänimeltään ”Pieni”, kuoli 394 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 395–394 eaa. Amyntas oli Perdikkas II:n lapsenlapsi tämän pojan Menelaoksen kautta. Erään toisen tulkinnan mukaan Amyntas oli kuningas Arkhelaoksen poika.
Kun kuningas Aeropos II kuoli sairauteen vuonna 395/394 eaa., Amyntas II valittiin hänen seuraajakseen. Kuninkuus siirtyi näin pois Arkhelaoksen sukuhaaralta Perdikkas II:n toisen pojan Menelaoksen pojalle. Amyntas kuoli kuitenkin pian erään Derdaan murhaamana. Derdas oli yleinen nimi Ylä-Makedonian Elimeian maakunnan kuningassuvun jäsenillä. Ehkä Amyntaan murhan takana oli elimeialainen vallankaappausyritys. Amyntaan kuoleman jälkeen kuninkuus palasi kuitenkin Arkhelaoksen sukuhaaralle. Kuninkaaksi tuli Aeropoksen poika Pausanias. Ehdolla kuninkaaksi olisi myös ollut Amyntaan poika Filippos. Pausanias kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen, ehkä salamurhan uhrina. Salamurhan takana oli luultavasti Amyntas III.
Ampumahiihdon maailmancup 1983–1984

Ampumahiihdon maailmancup 1983–1984 oli historian seitsemäs ampumahiihdon maailmancupin kausi. Kilpailu järjestettiin vain miehille.
Loppupisteet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Frank-Peter Roetsch | 139 |
| 2. |  Peter Angerer | 138 |
| 3. |  Eirik Kvalfoss | 134 |
| 4. |  Fritz Fischer | 130 |
| 5. |  Ralf Göthel | 122 |
| 6. |  Odd Lirhus | 110 |
Ampumahiihdon maailmancup 1982–1983

Ampumahiihdon maailmancup 1982–1983 oli historian kuudes ampumahiihdon maailmancupin kausi. Kilpailu järjestettiin vain miehille.
Loppupisteet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Peter Angerer | 143 |
| 2. |  Eirik Kvalfoss | 136 |
| 3. |  Frank Ullrich | 134 |
Ampumahiihdon maailmancup 1980–1981

Ampumahiihdon maailmancup 1980–1981 oli historian neljäs ampumahiihdon maailmancupin kausi. Kilpailu järjestettiin vain miehille.
Loppupisteet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Frank Ullrich | 140 |
| 2. |  Anatoli Aljabjev | 130 |
| 3. |  Kjell Søbak | 128 |
| 4. |  Eirik Kvalfoss | 120 |
| 5. |  Peter Angerer | 117 |
| 6. |  Mathias Jung | 114 |
Ammoniumkarbonaatti

| Ammoniumkarbonaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  506-87-6
PubChem CID:  517111 ja 123132502 10480, 517111 ja 123132502
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (NH4)2CO3
Moolimassa:  96,094 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  58 °C (hajoaa)
Tiheys:  7,14 g/cm3
Liukoisuus veteen:  100 g/100 ml (15 °C) 
Ammoniumkarbonaatti ((NH4)2CO3) on ammonium- ja karbonaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kohotusaineena, hajusuolassa ja kemianteollisuudessa.
Ominaisuudet

Ammoniumkarbonaatti on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta, joka voi olla myös kokkareista tai levymäistä. Yhdiste liukenee hyvin runsaasti veteen ja saa aikaan emäksisen liuoksen. Kuuma vesi ja kuumennus hajottavat ammoniumkarbonaatin ammoniakiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu ammoniumvetykarbonaattia.
Valmistus

Ensimmäinen ammoniumkarbonaatin valmistustapa oli hirven luiden kuivatislaus ja tämän vuoksi sitä kutsutaan usein hirvensarvisuolaksi, Nykyään teollisuudessa ammoniumkarbonaattia valmistetaan ammoniakin vesiliuoksen ja hiilidioksidin tai ammoniakki-, vesi- ja hiilidioksidihöyryjen välisellä reaktiolla.
Näin valmistetussa tuotteessa on epäpuhtauksina mukana ammoniumvetykarbonaattia ja ammoniumkarbamaattia.
Käyttö

Ammoniumkarbonaattia käytetään kohotusaineena leivottaessa. Kuumuus hajottaa sen hiilidioksidiksi, mikä kohottaa leipomuksen. Yhdisteen E-koodi on E503. Ammoniumkarbonaatti toimii hajusuolassa ammoniakin vapauttajana ja ammoniakki saa aikaan elpymisen. Yhdistettä käytetään lisäksi tekstiiliteollisuudessa ja metallurgiassa.
Kaljunaamabulbuli

| Kaljunaamabulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Bulbulit Pycnonotus
Laji::  hualon
Kaksiosainen nimi
 Pycnonotus hualon  Woxvold, Duckworth & Timmins, 2009 

Katso myös
   Kaljunaamabulbuli Wikispeciesissä   Kaljunaamabulbuli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kaljunaamabulbuli (Pycnonotus hualon) on Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva bulbuleiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se kuvattiin tieteelle uutena lajia vuonna 2009, kun se löytyi Laosista.
Linnulla on puna- ja sinisävyinen lähes kalju pää. Vastaavaa ei ole tavattu muilla aasialaisilla varpuslinnuilla. Lintu on noin rastaan kokoinen ja väriltään se on päätä lukuun ottamatta oliivinvihreä. Se elää huonosti tunnetulla, harvapuustoisella karstimaaseudulla. Luultavasti tästä syystä laji löydettiin vasta 2009, vaikka se on ulkonäöltään, elintavoiltaan sekä ääneltään silmiinpistävä. Kyseiseltä alueelta on löydetty muitakin uusia eliölajeja.
Aiheesta muualla

I.A. Woxvold, J.W. Duckworth, and R.J. Timmins: An unusual new bulbul (Passeriformes: Pycnonotidae) from the limestone karst of Lao PDR. Forktail, 2009, 25. vsk, s. 1–12.  Artikkelin verkkoversio.
Bizarre Bald Bird Discovered In Asia  31.7.2009. ScienceDaily. Viitattu 8.10.2009. (englanniksi)
De Win, Stijn: Laos’ Khammouane Bulbul, a new bird species from Laos  7.7.2009. Birding2Asia. Viitattu 8.10.2009. (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q62267545  Wikispecies: Nok hualon  BirdLife: 22735824  BOW: bafbul1  eBird: bafbul1  GBIF: 11051789  iNaturalist: 793165  IUCN: 22735824  Observation.org: 194843  Xeno-canto: Nok-hualon
Amerikantukkasotka

| Amerikantukkasotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Aythya
Laji::  collaris
Kaksiosainen nimi
 Aythya collaris  (Donovan, 1809) 

Katso myös
   Amerikantukkasotka Wikispeciesissä   Amerikantukkasotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikantukkasotka (Aythya collaris) on pieni sukeltava sorsalintu.
Koko ja ulkonäkö

Koiraan pää on tumma, rinta ja selkä mustat. Kupeet vaalean harmahtavat, mutta kupeiden etuosassa selvä valkoinen pystyraita. Harmaassa nokassa tumma kynsi ja vaalea kärkivyö. Naaras tukkasotkamainen, harmahtavanruskea, mutta silläkin vaalea vyö nokan kärjessä. Siipijuovat harmaat.
Pituus 37–46 cm, siipien kärkiväli 72 cm ja paino 600–1200 g
Levinneisyys

Amerikantukkasotka pesii Kanadassa ja Yhdysvaltojen pohjoisosissa. Se muuttaa talveksi etelämmäksi.
Euroopassa laji on harhailija, ja osa havainnoista koskee tarhoista karanneita lintuja. Suomessa amerikantukkasotka on nykyään lähes vuosittainen suurharvinaisuus.
Elinympäristö

Puiset järvet, lammikot, joet ja lahdet. Pesimäaikana ja pesimäajan jälkeen tukkasotka suosii makea- ja matalavesisiä kosteikoita. Talvisin se elää monenlaisissa kosteikoissa, mutta sitä tavataan harvoin kosteikoissa, joiden suolapitoisuus on korkea tai joiden syvyys on yli 1,5 metriä.
Lisääntyminen

Amerikantukkasotka tekee kuppimaisen pesän kasveista ja vuoraa sen untuvalla. Naaras munii ja hautoo 8-10 tai joskus 6-14 munaa sekä pysyy poikasten seurassa kunnes ne ovat lentokykyisiä 49-55 päivää kuoriutumisen jälkeen.
Ravinto

Syö monien vesikasvien kuten vitojen, sarojen, ruohojen ja levien siemeniä, varsia ja juuria sekä vesihyönteisiä ja nilviäisiä.
Aiheesta muualla

Amerikantukkasotka Lintukuva-verkkopalvelussa
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q601055  Wikispecies: Aythya collaris  ABA: rinedu  ADW: Aythya_collaris  Avibase: 0783A7EA9C26947D  BioLib: 126174  BirdLife: 22680370  BOW: rinduc  CoL: K56S  eBird: rinduc  EoL: 45510578  EUNIS: 100642  EURING: 2000  Fauna Europaea: 96517  Fauna Europaea (new): 24b084a8-4491-4ddc-a7c0-747c0470a383  GBIF: 2498264  GNAB: Honey moon footed bird  IBC: ring-necked-duck-aythya-collaris  iNaturalist: 7044  IRMNG: 10195883  ITIS: 175128  IUCN: 22680370  NatureServe: 2.100619  NBN: NHMSYS0000530186  NCBI: 189535  Neotropical: rinduc  Observation.org: 1399  OBIS: 159163  ODNR: ring-necked-duck  Open Tree of Life: 1044563  Paleobiology Database: 336063  Paleobiology Database: 336063  WoRMS: 159163  Xeno-canto: Aythya-collaris  Laji.fi: MX.26409
Anakreonteus

Anakreonteus eli Anakreonin säe (myös anakreonttinen säe; lat. anacreonteus) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe. Se on saanut nimensä Anakreonista.
Säkeestä esiintyy kahta muotoa. Niiden kaavat ovat ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Säettä esiintyy paitsi Anakreonilla myös muun muassa kreikkalaisessa tragediassa.
Amprolium

| --- | --- |

Amprolium
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-[(2-metyylipyridin-1-ium-1-yyli)metyyli]-2-propyylipyrimidin-4-amiinikloridi
Tunnisteet
CAS-numero: 121-25-5
ATC-koodi: QP51AX09
PubChem CID: 73341
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H19N4Cl 
Moolimassa: 278,782
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 248–249 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Amprolium (C14H19N4Cl) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää eläinlääketieteessä erityisesti siipikarjan kokkidioosin hoitamiseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa amprolium on väritöntä kiteistä ainetta. Usein sitä käytetään hydrokloridisuolana, joka liukenee hyvin veteen, etanoliin, metanoliin ja dimetyyliformamidiin, mutta ei esimerkiksi asetoniin, asetonitriiliin tai etyyliasetaattiin.
Amprolium tehoaa kokkidioosia aiheuttavien Eimeria-suvun alkueläimiin. Yhdisteen rakenne muistuttaa tiamiinin rakennetta. Yhdiste ei kuitenkaan sillä hydroksyyliryhmää, josta voisi muodostua pyrofosfaattijohdannaista tiamiinipyrofosfaatin tavoin. Yhdiste myös estää tiamiinin pääsyä alkueläinsolujen sisään. Tällöin alkueläinten soluille elintärkeän pyruvaattidehydrogenaasientsyymin toiminta estyy. Tehon parantamiseksi amproliumia käytetään usein yhdessä muiden kokkidiostaattien kanssa.
Valmistus ja käyttö

Amproliumin synteesin ensimmäisessä vaiheessa butyronitriili reagoi ammoniakin kanssa muodostaen amidiinijohdannaisen. Tämä kondensoituu metoksimetyleenimalononitriilin kanssa ja nitriiliryhmän hydrolyysi johtaa pyrimidiinijohdannaisiin. Seuraavassa vaiheessa karbonyyliryhmä pelkistetään hydroksyyliryhmäksi ja hydroksyyliryhmä korvataan klooriatomilla. Muodostunut välituote reagoi 2-metyylipyridiinin kanssa muodostaen amproliumia.
Amproliumia lisätään erityisesti Yhdysvalloissa kanojen, kalkkunoiden ja fasaanien rehuun kokkidioosin hoitamiseksi. Suomessa käytettäviin siipikarjanrehuihin amproliumia ei kuitenkaan saa lisätä. Amproliumia käytetään myös lehmien, vuohien, lampaiden ja koirien kokkidioosin hoitoon.
Anagyrus

| Anagyrus> Ἀναγυροῦς.Sijainti |
| --- | --- |
 Anagyrus
Koordinaatit:  37°49′48″N, 23°48′17″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Vári, Vári-Voúla-Vouliagméni, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Erekhtheis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Anagyrasios (Ἀναγυράσιος)
Bulen jäseniä:  6
 :  8 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anagyrus (m.kreik. Ἀναγυροῦς, Anagyrūs tai Anagyrous) oli antiikin aikainen Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Niin kutsutun Anagyrus-maalarin koristelema amfora Anagyruksen tumulus-hautausmaalta, n. 600–575 eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Anagyrus sijaitsi Attikan länsirannikolla. Se sijoitetaan nykyisen Vári-Voúla-Vouliagménin kunnan alueelle suunnilleen Várin kaupungin tienoille.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kuusi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kahdeksan bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Anagyrasios (Ἀναγυράσιος).
Anagyruksessa tiedetään olleen teatteri.
Amvrosijivka

| Amvrosijivka Амвросіївка |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Amvrosijivka
 Koordinaatit: 47.7954°N, 38.4792°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Piiri:  Amvrosijivkan piiri
Kaupungiksi:  1938
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,4 km²
Väkiluku (2013):  18 832
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amvrosijivka (ukr. Амвросіївка; ven. Амвросиевка, Amvrosijevka) on Itä-Ukrainan Donetskin alueen kaakkoisosassa sijaitseva kaupunki ja Amvrosijivkan piirin hallintokeskus. Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan kaupungissa oli vuoden 2013 alussa 18 832 ja koko piirissä 45 508 asukasta.
Leninin patsas.
Amrosijivkan kaupunki sijaitsee noin 20 kilometriä Venäjän Rostovin alueen rajan luoteispuolella; rajalla on kansainvälinen, Ukrainan rajavartiolaitoksen ylläpitämä Uspenkan rajanylityspaikka. Ainakin toukokuun lopulla ja kesäkuun 2014 alussa seudulla oli Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia ja yleistä järjestystä häiritseviä ja Venäjä-mielisiä aseistettuja separatisteja (terroristeja), joita maan turvallisuusviranomaiset pyrkivät riisumaan aseista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amvrosijivka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin perustietoja Ukrainan parlamentin sivustolla (ukrainaksi) (rada.gov.ua)
Amvrosijivkan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (amvr-sovet.com.ua)
Kaupunkiin keskittynyt sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (amvrosievka.dn.ua)
Anastomoosi

Anastomoosi, (lat. anastomosis, kreik. anastomosis, kreikan sanoista ana, ylös, ja  stoma, suuhaara ) voi tarkoittaa seuraavia:
anastomoosi, lääketieteessä: kahta vierekkäin kulkevaa verisuonta, imusuonta tai hermoa yhdistävä poikkihaara
anastomoosi, biologiassa: kahden evolutiivisen kehityshaaran jälleen yhdistyminen
anastomoosi, mykologiassa: sienirihmaston haarojen yhdistyminen
anastomoosi, geologiassa:
anastomoosi maantieteessä: joen haarojen jälleenyhdistyminen
anastomoosi, arkkitehtuurissa:
Anarhichas

| Anarhichas |
| --- | --- |
 Merikissa (Anarhichas lupus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Merikissat Anarhichadidae
Suku::  Anarhichas  Linnaeus, 1758
Katso myös
   Anarhichas Wikispeciesissä   Anarhichas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anarhichas on kissakalojen (Anarhichadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluvat seuraavat neljä lajia:
Anarhichas denticulatus Krøyer, 1845 – Sinimerikissa
Anarhichas lupus Linnaeus, 1758 – Merikissa
Anarhichas minor Ólafsson, 1772 – Täplämerikissa
Anarhichas orientalis Pallas, 1814 – Idänmerikissa
Amvrakikóslahti

| Amvrakikóslahti> Αμβρακικός Κόλπος |
| --- | --- |
 Amvrakikóslahti (ylhäällä) ja Lefkaksen saari (alhaalla) avaruudesta nähtynä.
  Amvrakikóslahti 
Koordinaatit:  38°59′N, 20°56′E
Sijainti:  Epeiros ja Länsi-Kreikka
Valtio:  Kreikka
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  405 km²
Amvrakikóslahti (kreik. Αμβρακικός Κόλπος, Amvrakikós Kólpos; myös Ambrakianlahti, Ártanlahti, Aktioninlahti) on lahti Joonianmeressä Manner-Kreikan länsirannikolla, Epeiroksen ja Länsi-Kreikan alueiden välissä Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 405 neliökilometriä. Amvrakikóslahden pohjoisrannan kosteikot muodostavat Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuiston (Εθνικό Πάρκο Υγροτόπων Αμβρακικού, Ethnikó Párko Ygrotópon Amvrakikoú).
Amvrakikóslahtea.
Amvrakikóslahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Ambrakian kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla. Lahti on noin 40 kilometriä pitkä ja noin 15 kilometriä leveä. Se yhdistyy Joonianmereen noin kolme kilometriä pitkän ja 0,8–2 kilometriä leveän salmen kautta. Salmen pohjoispuolella sijaitsee Prévezan kaupunki ja eteläpuolen muodostaa Áktion niemi. Lahden rannalla sijaitsevat myös muun muassa Vónitsa ja Amfilochía. Árachthos- ja Loúros-joet laskevat lahteen sen pohjoisrannikolla, mikä muodostaa laajoja suojeltuja suisto- ja kosteikkoalueita. Niihin kuuluu 20 laguunia, joista suurimmat ovat Logaróksen laguuni (27,96 km²), Tsoukalión laguuni (20,41 km²) ja Rodián laguuni (15,87 km²). Laguuneihin lukeutuu myös muun muassa pieni Sakoulétsin laguuni. Lahdessa on muutamia pieniä saaria, kuten Koronisía, Salaóra ja Voúvalos.
Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuisto perustettiin vuonna 2008. Sen pinta-ala on noin 23 649 hehtaaria, ja siihen kuuluvat Árachthoksen ja Loúroksen suistot, mainitut kolme suurinta laguunia sekä osa lahden merialueesta. Alue on suojeltu myös Natura 2000 -alueena sekä Ramsarin sopimuksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amvrakikóslahti Wikimedia Commonsissa
Kreikan merialueet
| --- | --- |
Egeanmeri:   Almyróksenlahti  Argoliinlahti  Chaniánlahti  Elefsínanlahti  Epídavroksenlahti  Epídavros Limirán lahti  Eteläinen Euboianlahti  Fálironlahti  Gérakaksenlahti  Géranlahti  Ierissóksenlahti  Ikaríanmeri  Iraklioninlahti  Kallonínlahti  Kassándranlahti  Kaválanlahti  Kíssamoksenlahti  Kreetanmeri  Maliakóslahti  Málianlahti  Mégaranlahti  Mirampéllonlahti  Moúdroksenlahti  Myrtóonmeri  Pagasitikóslahti  Petaliónlahti  Pohjoinen Euboianlahti  Saroninlahti  Singitikóslahti  Siteíanlahti  Soúdanlahti  Strymonikóslahti  Thermaïkóslahti  Traakianmeri 
Joonianmeri:   Amvrakikóslahti  Antíkyranlahti  Argostólinlahti  Domvraínanlahti  Itéanlahti  Korintinlahti  Kyparissiakóslahti  Laganáksenlahti  Lakonianlahti  Messenianlahti  Mýrtoksenlahti  Navarínonlahti  Patraksenlahti 
Libyanmeri:  Messaránlahti
Kreikan kansallispuistot
| --- | --- |
Kansallismetsät:   Aínoksen kansallismetsä  Oítin kansallismetsä  Ólympoksen kansallismetsä  Parnassóksen kansallismetsä  Párnithan kansallismetsä  Píndoksen kansallismetsä  Préspajärvien kansallismetsä  Samarián kansallismetsä  Soúnion kansallismetsä  Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä 
Merikansallispuistot:   Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuisto  Zákynthoksen merikansallispuisto 
Muut kansallispuistot:   Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuisto  Axióksen suiston kansallispuisto  Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuisto  Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto  Évroksen suiston kansallispuisto  Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuisto  Kerkíni-järven kansallispuisto  Koróneia- ja Vólvi-järvien ja Makedonian Témpin kansallispuisto  Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto  Mesolóngin–Aitolikón laguunien kansallispuisto  Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto  Préspajärvien kansallispuisto  Rodópi-vuorten kansallispuisto  Schiniáksen kansallispuisto  Tzoumérkan, Peristérin ja Árachthoksen rotkon kansallispuisto
Ampumahiihdon maailmancup 1988–1989

Ampumahiihdon maailmancup 1988–1989 oli historian 12. ampumahiihdon maailmancupin kausi. Naiset kilpailivat cupissa toista kertaa.
Loppupisteet > Miehet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Eirik Kvalfoss | 195 |
| 2. |  Aleksandr Popov | 184 |
| 3. |  Sergei Tšepikov | 164 |
| 4. |  Birk Anders | 157 |
| 5. |  Valeri Medvedtsev | 149 |
| 6. |  Fritz Fischer | 144 |
Loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Jelena Golovina | 210 |
| 2. |  Natalija Prikoštšikova | 187 |
| 3. |  Svetlana Davidova | 185 |
| 4. |  Zvetana Krasteva | 176 |
| 5. |  Anne Elvebakk | 165 |
| 6. |  Mona Bollerud | 159 |
AMosaic

| AMosaic |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Michael Fischer
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1.0 (25. joulukuuta 1993)
Vakaa versio:  1.2
Kehitystilanne:  Kehitys lopetettu
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Verkkoselain
Alusta:  AmigaOS
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
AMosaic on AmigaOS:lle julkaistu versio NCSA:n Mosaic-selaimesta ja se oli ensimmäinen graafinen selain Amigalle. Ensimmäinen versio on julkaistu 25. joulukuuta 1993. Kehittäjä on Michael Fischer.
AMosaic oli Amiga World lehden kansikuvassa maaliskuussa 1995.
Amiga-version ominaisuudet

Amiga-version käyttöliittymä on tehty Magic User Interface (MUI) kirjaston avulla, joka mahdollistaa käyttöliittymän muokkaamisen mukaan lukien fontit, värit ja taustat.
Selain tukee Amigan datatyyppimekanismia kuvaformaattien käsittelyyn. Selaimessa on tuki Amigan ohjelmien väliselle ARexx-kommunikaatiolle.
Runtime-kirjastojen käytöllä selain tukee kahta eri TCP/IP toteutusta (AS225 ja AmiTCP) sekä DNET kommunikointia.
Vaatimukset

AmigaOS 2.0 tai uudempi
AmiTCP 3.0 beta 2 tai AS225 Release 2 tai DNET
Magic User Interface (MUI) 3.8
Aiheesta muualla

AMosaic kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:AMosaic
Käännös suomeksi
Anat

Anatia mahdollisesti esittävä syyrialainen pronssiveistos toiselta vuosituhannelta eaa.
Anat on länsiseemiläinen jumalatar. Hänet tunnetaan etenkin ugaritilaisista teksteistä vuosilta 1500–1200 eaa. ja muinaisesta Egyptistä, ja hänet mainitaan vielä 400-luvulla eaa. Egyptin Elefantinen juutalaisyhteisössä kirjoitetuissa teksteissä ja epäsuorasti myös Vanhassa testamentissa. Anat kuvattiin yleensä nuoreksi ja väkivaltaiseksi soturijumalattareksi.
Anat on samankaltainen kuin sumerilainen Inanna ja mesopotamialainen Ištar, ja häntä on verrattu lisäksi kreikkalaisiin sekä intialaisiin jumalattariin kuten Durgaan ja Kaliin. On myös mahdollista että Anat on sama jumala kuin Astarte. Anatista on säilynyt hyvin vähän esineistöä, ja sekin on samankaltaista esimerkiksi Astartea kuvaavien esineiden kanssa.
Anatia palvottiin sodan jumalattarena Lähi-idässä ja 1400-luvulta eaa. alkaen myös Egyptissä, missä hänet yhdistettiin hevosiin ja sotavaunuihin ja missä hän toimi faaraon suojelijana varusteinaan miekka ja kilpi. Ugaritissa Anatin tehtävät olivat maskuliinisia, kuten sodankäynti, metsästys ja politiikka. Hän oli myös eläinten suojelija, "eläinten valtiatar". Anat on väkivaltainen ja uhitteleva, ja hänen kerrotaan tappaneen ainakin sankari Aqhatin ja kuolemanjumala Motin. Toisaalta hän suri kuollutta Baal-jumalaa ja näki vaivaa haudatakseen tämän. Anat kuvataan Ugaritin ja Egyptin teksteissä myös Taivaan valtiattarena.
Anat kuvattiin ainakin pääjumala Ēlin tyttäreksi, Baalin sisareksi ja Dagonin tyttäreksi. Jotkut tutkijat tulkitsevat Anatin olevan Baalin puoliso, sillä Anatin ja Baalin suhde on hyvin läheinen ja erityinen. Anatin ei kuitenkaan koskaan mainittu olevan seksuaalisessa kanssakäymisessä. Elefantinessa Anatia, tai kahta erillistä jumalatarta, palvottiin nimillä Anat-Jahu ("Jahven Anat") ja Anat-Betel ("Betelin Anat"), mikä saattaa viitata siihen, että hänet nähtiin Jahven ja Betelin puolisona.
Vanhassa testamentissa Anat esiintyy ainoastaan muutamassa paikannimessä ja henkilönnimessä.
Amritsarin verilöyly

Muraali, joka esittää Amritsarin verilöylyä.
Amritsarin verilöyly eli Jallianwala Baghin verilöyly oli brittien suorittama mielenosoituksen väkivaltainen kukistaminen 13. huhtikuuta 1919 Amritsarissa Pohjois-Intiassa. 50 Britannian Intian armeijan sotilasta avasi tulen prikaatikenraali Reginald Dyerin komennosta aseistamattomaan väkijoukkoon, jossa oli miehiä, naisia ja lapsia. Kuolonuhreja oli useita satoja, mahdollisesti jopa tuhat. Tapahtuma lisäsi brittihallinnon arvostelua ja sai Intian itsenäisyysliikkeen voimistamaan toimintaansa.