stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lenalidomidi

| --- | --- |


Lenalidomidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3-(7-amino-3-okso-1H-isoindol-2-yyli)piperidiini-2,6-dioni
Tunnisteet
CAS-numero: 191732-72-6
ATC-koodi: L04AX04
PubChem CID: 216326
DrugBank: DB00480
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H13N3O3 
Moolimassa: 259,264
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 30 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 3 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Lenalidomidi (C13H13N3O3) on isoindolijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä myelooman hoitoon. Lenalidomidi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Lenalidomidi on immuunivastetta muuntava lääkeaine. Se estää tuumorinekroositekijä alfan, interleukiinien ja sytokiinien eritystä ja lisää T-solujen tuotantoa. Kasvaimessa se estää verisuonten muodostumista ja laukaisee apoptoosin. Lenalidomidia voidaan käyttää yhdessä deksametasonin ja iksatsomibin sekä eräiden muiden lääkeaineiden kanssa multippelin myelooman hoitoon.
Haittavaikutukset

Lenalidomidi voi aiheuttaa ihottumaa, huonovointisuutta, väsymystä, ripulia ja luuydinsuppressiota. Yhdessä steroidien kanssa annettuna verisuonitukosten riski kohoaa. Lenalidomidi voi aiheuttaa sikiölle vaurioita.
Volkswagen Transporter (T6)

| Volkswagen Transporter T6 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Puola  Saksa
Valmistaja:  Volkswagen Nutzfahrzeuge
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2015–
Muut nimet:  Volkswagen California Volkswagen Caravelle Volkswagen Multivan
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto
Edeltäjä:  Volkswagen Transporter (T5)
Seuraaja:  Volkswagen Transporter (T7)
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Volkswagen Transporter T6 on Volkswagen Transporterin kuudennen sukupolven malli. Se ei ole täysin uusi auto, vaan perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, vaikka autoa onkin uudistettu sekä päällisin puolin että myös tekniikan osalta. Mallia valmistetaan pakettiauton lisäksi Caravelle- ja Multivan-henkilönkuljetusversioina sekä tehdasvalmisteisena California-retkeilyautona.
Volkswagen Transporter T6 (2015–)

Transporterin kuudes sukupolvi esiteltiin Amsterdamissa keväällä 2015. Se tuli heti aluksi tarjolle retrotyylisenä Generation Six -erikoismallina, jonka yksityiskohdat muistuttavat alkuperäistä Typ 2 -mallia.
Moottorina on nelisylinterinen 2,0-litrainen TDI-dieselmoottori, josta on valittavana neljä tehovaihtoehtoa (84/102/150/204 hv). Kahden suuritehoisimman yhteyteen on saatavana neliveto ja seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. Vuoden 2017 lopulla saataville tuli myös 2,0-litrainen TFSI-bensiinimoottori.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2019 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut T6. Näkyvimpiä ulkonäöllisiä muutoksia ovat uudelleenmuotoillut ajovalot ja etusäleikkö. Ohjaamossa uudistettiin kojelautaa, mittaristoa ja tietoviihdejärjestelmää. Lisäksi vakiovarustelua parannettiin ja lisävarustevalikoimaa laajennettiin.
Moottorit

| Malli | 2> 0 TDI | 2> 0 TDI | 2> 0 TDI | 2> 0 TDI | 2> 0 TDI |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Valmistusaika | 07/2015 – | 07/2015 – | 07/2015 – | 07/2015 – |  |
| Moottorityyppi | Rivi-4- Dieselmoottori DOHC 16V | Rivi-4- Dieselmoottori DOHC 16V | Rivi-4- Dieselmoottori DOHC 16V | Rivi-4- Dieselmoottori DOHC 16V |  |
| Moottoriperhe | VW EA288 | VW EA288 | VW EA288 | VW EA288 |  |
| Polttoainejärjestelmä | Common-Rail -suorasuihkutus | Common-Rail -suorasuihkutus | Common-Rail -suorasuihkutus | Common-Rail -suorasuihkutus |  |
| Ahdin | Turboahdin | Turboahdin | Turboahdin | Bi-Turbo |  |
| Iskutilavuus | 1968 cm3 | 1968 cm3 | 1968 cm3 | 1968 cm3 |  |
| Teho | 62 kW (84 hv) @ 3500 r/min | 75 kW (102 hv) @ 3500 r/min | 110 kW (150 hv) @ 3250-3750 r/min | 150 kW (204 hv) @ 4000 r/min |  |
| Vääntö | 220 Nm @ 1250–2500 r/min | 250 Nm @ 1500–2500 r/min | 340 Nm @ 1500–3000 r/min | 450 Nm @ 1400–2400 r/min |  |
| Vetotapa, vakio | Etuveto | Etuveto | Etuveto | Etuveto |  |
| Vetotapa, valinnainen | – | – | Neliveto (4Motion) | Neliveto (4Motion) |  |
| Vaihteisto, vakio | 5-portainen manuaali | 5-portainen manuaali | 6-portainen manuaali | 6-portainen manuaali |  |
| Vaihteisto, valinnainen | – | – | 7-portainen [DSG] | 7-portainen [DSG] |  |
| Huippunopeus | 146 km/h | 157 km/h | 182 km/h [181 km/h] (179 km/h) ([178 km/h]) | 203 km/h (199 km/h) |  |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h | 22,2 s | 17,9 s | 12,9 s [13,0 s] (13,2 s) ([13,5 s]) | 9,8 s [9,9 s] (10,0 s) ([10,1 s]) |  |
| Polttoaineenkulutus(yhdistetty) | 6,0 l/100 km | 6,0 l/100 km | 5,9–6,2 l/100 km [6,6–6,7 l/100 km] (5,7–6,0 l/100 km) ([6,3 l/100 km]) | 6,3–6,6 l/100 km [6,7 l/100 km] (6,1–6,3 l/100 km) ([6,6 l/100 km]) |  |
| CO2-päästöt (yhdistetty) | 155 g/km | 155 g/km | 155–161 g/km [171–174 g/km] (149–155 g/km) ([163 g/km]) | 165–171 g/km [176 g/km] (160–164 g/km) ([172 g/km]) |  |
| EU-päästöluokitus | Euro 6 | Euro 6 | Euro 6 | Euro 6 |  |
Huippunopeus, kiihtyvyys ja polttoaineenkulutus on annettu Multivan-mallin tietojen mukaisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Transporter (T6) Wikimedia Commonsissa
Volkswagen Multivan T6
Facelift-mallin Volkswagen Multivan T6.
Unelmia (SIG:n albumi)

| Unelmia SIG |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1985
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 39.47
 Levy-yhtiö: Pyramid
SIGin muut julkaisut
| Paras Sig 1983 | Unelmia 1985 | Purppura 1986 |
Unelmia on suomalaisen popyhtyeen SIGin syksyllä 1984 julkaisema albumi. Levyn tuotti Johanna Kustannus. Levyn tunnetuin kappale oli radiohitti "Ludwig van Beethoven". Myös "Sadan vuoden yksinäisyys" on muodostunut suomalaisen popin klassikoksi.lähde? Levy nosti Sigin uudestaan nuorison suosioon.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Ludwig van Beethoven – 3.38  Sadan vuoden yksinäisyys – 3.10  Pidä kii unelmistas – 2.53  Tuonela – 2.58  Aika on – 3.17  Susanna – 4.09 :  B-puoli Rakastan sua vain – 2.24   Raskaan metallin sirkus – 3.32  Nuorten sävellahja – 5.21  Kuunsilta (sinä & hän) – 4.07  Suomalaisen rokin historia – 4.14
Kokoonpano

Matti Inkinen – laulu
Rauno Linja-aho – kitara
Ari Hemmilä – bassokitara
Jukka Merisaari – rummut
Juha Oksanen – kosketinsoitin, taustalaulu
Kaupallinen suosio

Unelmia myi 24 000 kappaletta, lähelle kultalevyrajaa. Levy nousi listoille maaliskuussa 1985.
"Unelmia" oli korkeimmillaan myyntilistan sijalla 29, ja pysyi siellä kolme viikkoa. . Suosikin numero 6:n mukaan listasijoitus oli 30, aiempi 19. Mitä Suomi soittaa -kirjan mukaan listasijoitus oli 19, ja albumi pysyi listalla kuukauden ajan. Portaat Purppurasumuun -kirjan mukaan levy oli listalla sijalla 16 pysyen siellä seitsemän viikkoa.
Aiheesta muualla

Unelmia discogs.com -sivustolla
Unelmia finnmusic.net -sivustolla
Dapsoni

| --- | --- |


Dapsoni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-(4-aminofenyyli)sulfonyylianiliini
Tunnisteet
CAS-numero: 80-08-0
ATC-koodi: D10AX05
PubChem CID: 2955
DrugBank: DB00250
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H12N2O2S 
Moolimassa: 248,306
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 175–176 °C 
Liukoisuus veteen: 0,38 g/l (37 °C)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 70–80 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 10–20 h
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, topikaalinen
Dapsoni eli diaminodifenyylisulfoni (C12H12SN2O2) on sulfoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä muun muassa antibioottina lepran hoitoon ja kemianteollisuudessa epoksihartsien kovetusaineena. Dapsoni on WHO:n julkaisemalla tärkeimpien lääkeaineiden listalla.
Ominaisuudet ja käyttökohteet

Dapsoni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee huonosti veteen ja paremmin suolahappoliuoksiin sekä orgaanisista liuottimista etanoliin ja asetoniin.
Dapsonin antibioottiset vaikutukset perustuvat bakteerien foolihapon synteesin estoon. Yhdiste inhiboi dihydropteroaattientsyymiä, jota bakteerit tarvitsevat foolihapon synteesiin. Dapsonia käytetään muun muassa lepran hoitoon usein yhdessä rifampisiinin tai klofatsimiinin kanssa. Muita käyttökohteita ovat muun muassa ihokeliakian hoito, reuman ja tukikudossairauksien hoito, malarian hoitoon yhdistelmänä pyrimetamiinin kanssa, keuhkokuumeen hoitoon trimetopriimin kanssa, psoriasikseen ja aknen hoito. Akneen on saatavilla 5%:n ja 7.5%:n vahvuista paikallisgeeliä, vaikkakin myös oraalista antotapaa voidaan käyttää. Lääketieteen ulkopuolella dapsonia käytetään epoksihartseja kovettavana yhdisteenä.
Haittavaikutukset

Tyypillisin dapsonin aiheuttama haittavaikutus on maksavaurio, joka on glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasientsyymin puutosta sairastavilla potilailla vaarallinen. Muita mahdollisia sivuvaikutuksia ovat huonovointisuus, näköhäiriöt, pääkipu, hermostuneisuus, suoliston ärsytys, hemoglobiinipitoisuuden lasku ja harvinaisehko, mutta vakava allergia. Dapsonihoidon aikana veriarvoja seurataan.
Valmistus

Dapsonisynteesin lähtöaine on p-kloorinitrobentseeni. Ensimmäisessä vaiheessa se reagoi natriumsulfidin kanssa 4-amino-4′-nitrodifenyylisulfidiksi. Tämän jälkeen aminoryhmä suojataan asetyyliamidina ja yhdiste hapetetaan vetyperoksidin avulla sulfoniksi. Muodostuvasta yhdisteestä saadaan dapsonia nitroryhmän pelkistyksen ja asetyyliryhmän hydrolyysin jälkeen.
Norgestimaatti

| --- | --- |


Norgestimaatti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(3E,8R,9S,10R,13S,14S,17R)-13-etyyli-17-etynyyli-3-hydroksi-imino-1,2,6,7,8,9,10,11,12,14,15,16-dodekahydrosyklopenta[a]fenantren-17-yyli]asetaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 35189-28-7
ATC-koodi: G03AA11
PubChem CID: 6540478
DrugBank: DB00957
Kemialliset tiedot
Kaava: C23H31NO3 
Moolimassa: 369,488
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 214–218 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 60 %
Proteiinisitoutuminen: 50–60 %
Metabolia: hepaattinen, suolistossa
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio: virtsan mukana, ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Norgestimaatti (C23H31NO3) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn yhdessä estrogeenin kanssa.
Ominaisuudet ja käyttö

Norgestimaatin rakenteessa on steroidirunkoon kiinnittyneenä oksiimiryhmä. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky on +110. Norgestimaatti on aihiolääke, joka metaboloituu suolistossa ja maksassa norelgestromiiniksi ja pienessä määrin myös levonorgestreeliksi. Norgestimaatti ja sen aineenvaihduntatuotteet ovat vaikutukseltaan progestiineja. Lääkeainetta käytetään yhdistelmäehkäisytableteissa yhdessä etinyyliestradiolin kanssa.
Valmistus

Norgestimaattia valmistetaan lähtien levonorgestreelista. Ensimmäisessä vaiheessa molemmat levonorgestreelin hydroksyyliryhmät muutetaan asetaattiestereiksi ja tämän jälkeen 3-aseman enoliesteri hydrolysoidaan. Viimeinen vaihe on reaktio hydroksyyliamiinin kanssa, jolloin muodostuu oksiimi.
Estradiolisypionaatti

| --- | --- |


Estradiolisypionaatti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(8R,9S,13S,14S,17S)-3-hydroksi-13-metyyli-6,7,8,9,11,12,14,15,16,17-dekahydrosyklopenta[a]fenantren-17-yyli]-3-syklopentyylipropanoaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 313-06-4
ATC-koodi: G03CA03
PubChem CID: 9403
DrugBank: DB13954
Kemialliset tiedot
Kaava: C26H36O3 
Moolimassa: 396,548
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 151–152 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen
Estradiolisypionaatti (C26H36O3) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä ehkäisyyn. Estradiolisypionaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Estradiolisypionaatti on rakenteeltaan estradiolin ja syklopentyylipropaanihapon eli sypionihapon esteri. Se on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta, joka liukenee metanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja öljyihin. Estradiolisypionaatti on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformissa on +45. Estradiolisypionaatti hydrolysoituu elimistössä estradioliksi, joka on varsinainen vaikuttava aine. Aine annostellaan ruiskeena lihakseen kerran kuukaudessa. Ruiskeessa on myös medroksiprogesteroniasetaattia. Estradiolisypionaatti voidaan käyttää ehkäisyyn ja raskaudenkeskeytykseen myös eläimillä, mutta sitä ei suosittella haittavaikutusten vuoksi
Haittavaikutukset

Estradiolisypionaatti voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan pääkipua, rintojen arkuutta, ja veristä kuukautisvuotoa.
Valmistus

Estradiolisypionaattia valmistetaan estradiolin ja syklopentyylipropionyylikloridin välisellä reaktiolla. Reaktiossa muodostuu diesteri, jonka aromaattinen esteri hydrolysoidaan emäksellä ja tuotteeksi syntyy estradiolisypionaattia.
Sevimeliini

| --- | --- |


Sevimeliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2R,5R)-2-metyylispiro[1,3-oksatiolaani-5,3'-1-atsabisyklo[2.2.2]oktaani]
Tunnisteet
CAS-numero: 107233-08-9
ATC-koodi: N07AX03
PubChem CID: 83898
DrugBank: DB00185
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H17NOS 
Moolimassa: 199,316
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 20 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 3–5 h
Ekskreetio: Virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Sevimeliini (C10H17SNO) on heterosyklinen ja spirosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä Sjögrenin oireyhtymään liittyvän suun kuivumisen hoitoon.
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus

Sevimeliini sitoutuu muskariinireseptoreihin, erityisesti M1-reseptoreihin keskushermostossa ja M3-reseptoreihin sylkirauhasissa. Sevimeliini toimii parasympatomimeettinä ja reseptorien agonistina. Sitoutuminen reseptoreihin lisää syljeneritystä ja siten vähentää suun kuivumista. Sitä käytetään Sjögrenin oireyhtymään liittyvän kuivasuisuuden hoidossa Suomessa sevimeliinillä ei ole myyntilupaa.
Sevimeliinin haittavaikutuksia voivat olla runsas hikoilu, huonovointisuus, ripuli, nuha ja näkökentän häiriöt.
Sevimeliiniä valmistetaan kolmivaiheisella synteesillä lähtemällä 3-kinuklidinonista.
Mifepristoni

| --- | --- |


Mifepristoni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(8S,11R,13S,14S,17S)-11-[4-(dimetyyliamino)fenyyli]-17-hydroksi-13-metyyli-17-prop-1-ynyyli-1,2,6,7,8,11,12,14,15,16-dekahydrosyklopenta[a]fenantren-3-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 84371-65-3
ATC-koodi: G03XB01
PubChem CID: 55245
DrugBank: DB00834
Kemialliset tiedot
Kaava: C29H35NO2 
Moolimassa: 429,58
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 150 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 70 %
Proteiinisitoutuminen: 98 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 18 tuntia
Ekskreetio: ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Mifepristoni on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Lääketieteessä yhdistettä käytetään raskaudenkeskeytykseen yhdessä prostaglandiinijohdannaisten kanssa. Mifepristoni kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Mifepristoni on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on +138,5. Mifepristoni sitoutuu progestiinireseptoreihin ja on niiden antagonisti eli se estää progestiinin vaikutuksen ja siten keskeyttää raskauden. Yhdiste sitoutuu myös glukokortikoidireseptoreihin ja on niiden antagonisti eli estää glukokortikoidien vaikutuksia. Mifepristonia käytetään lääkkeellisissä raskaudenkeskeytyksissä yhdessä prostaglandiinijohdannaisen kuten gemeprostin tai misoprostolin kanssa. Kiinassa mifepristoni on hyväksytty myös jälkiehkäisyyn. Mifepristoni tuli markkinoille ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1988.
Haittavaikutukset

Mifepristonin haittavaikutuksia voivat olla vatsakrampit, kohdun kivut ja verenvuoto emättimestä.
Misoprostoli

| --- | --- |

Misoprostoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Metyyli-7-[(1R,2R,3R)-3-hydroksi-2-[(E)-4-hydroksi-4-metyyliokt-1-enyyli]-5-oksosyklopentyyli]heptanoaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 59122-46-2
ATC-koodi: G02AD06
PubChem CID: 5282381
DrugBank: DB00929
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H38O5 
Moolimassa: 382,524
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: Liukenee veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80-90 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen, vaginaalinen
Misoprostoli (C22H38O5) on prostaglandiinijiohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä myydään muun muassa tuotenimellä Cytotec. Yhdistettä käytetään lääketieteessä mahahaavojen ehkäisyyn, synnytyksen käynnistämiseen, synnytyksenjälkeisen verenvuodon hoitoon ja raskaudenkeskeytykseen. Yhdysvaltain lääkeviranomainen (FDA) on luokitellut sen raskauden aikaiseen lääkeriskiluokkaan X, eli raskauden aikana otettuna sen on todettu aiheuttavan kielteisiä vaikutuksia sikiölle ja lääkkeen käyttöön liittyvät riskit raskauden aikana ovat selvästi hyötyjä suuremmat. Misoprostoli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Misoprostoli on huoneenlämpötilassa kellertävää nestettä. Se liukenee veteen. Aine muistuttaa rakenteeltaan prostaglandiini E1:tä. Misoprostoli vähentää suolahapon eritystä mahalaukussa, ja se myös vahvistaa mahalaukun limakalvoa. Siksi sitä käytetään mahahaavojen ehkäisyyn tulehduskipulääkityksen aikana. Misoprostolia käytetään tähän tarkoitukseen myös eläinlääketieteessä.
Misoprostoli lisää kohdun supistuksia sekä pehmentää ja laajentaa kohdunkaulaa. Sitä voidaan käyttää synnytyksen käynnistämiseen. Yhdessä mifepristonin kanssa sitä käytetään raskaudenkeskeytyksissä ensimmäisen ja toisen raskauskolmanneksen aikana. Ainetta käytetään myös kohdunkaulan pehmentämiseen ja laajentamiseen ennen leikkauksellista raskaudenkeskeytystä ja synnytyksenjälkeisen verenvuodon hoitoon. Misoprostoli annostellaan suun kautta tablettina tai emättimeen.
Haittavaikutukset

Misoprostoli voi aiheuttaa huonovointisutta, oksentamista, vatsakipuja ja ripulia.
Sitä ei tule käyttää mahahaavojen ehkäisyyn raskaana ollessa, koska se lisää kohdun supistuksia ja pehmentää kohdunkaulaa, jolloin se voi aiheuttaa raskaudenkeskeytyksen. Lisäksi misoprostolia raskaana käytettäessä sen on todettu aiheuttavan sikiövaurioita.
Ääniala

Naiset
sopraano
mezzosopraano
altto
kontra-altto
Miehet
sopranista
kontratenori
tenori
baritoni
bassobaritoni
basso
Ääniala koostuu kaikista niistä sävelkorkeuksista, jotka ihminen tai soitin pystyy tuottamaan. Ääniala tyypillisesti ilmaistaan matalimmasta sävelestä korkeimpaan säveleen. Fysiologiseen äänialaan kuuluvat kaikki tuotetut sävelkorkeudet, mutta lauluäänialaan vain ne jotka kuulostavat laululta.
Pojan puheääni sijaitsee lähellä äänialan alalaitaa. Naisten ja miesten äänten keskeinen ero on äänenkorkeus: keskimäärin miehet puhuvat noin oktaavia matalammalta kuin naiset. Normaalin modaalirekisterissä tuotetun puheäänen keskimääräinen perustaajuus on miehillä noin 125 Hz (vaihteluväli 80–160 Hz) ja naisilla 225 Hz (vaihteluväli 150–300 Hz).
Äänialat oopperassa

Oopperassa äänialat on määritelty oopperatalojen roolitustarpeita palveleviksi äänityypeiksi. Myös oopperateosten säveltäjät ajattelevat minkälaisille äänille roolit on tarkoitettu. Esimerkiksi tietyn oopperatalon palkkaama äänialaltaan määritelty sopraano on sopiva kyseiselle äänityypille sopiviin sopraanorooleihin. Toisaalta oopperateoksen säveltäjä on edellyttänyt teoksen rooliin tietynlaista ääntä.
Oopperassa äänialojen luokitteluun käytetään saksalaista Fach-systeemiä. Se sisältää korkeimmasta matalimpaan sopraanon, mezzosopraanon, kontra-alton, tenorin, baritonin ja basson. Lisäksi luokittelu on hienosyisempi, sillä jokaisen kategorian sisältä löytyy tarkempia äänityyppejä. Esimerkiksi sopraanokategoriassa on toisistaan poikkeavat koloratuurisopraano, lyyrinen sopraano, spinto-sopraano ja dramaattinen sopraano. Äänityypit eivät perustu vain laulukelpoiseen äänialaan, vaan äänen sointiväriin ja muihin ominaisuuksiin.
Yleensä laulaja kuuluu vain yhteen äänityyppiin, mutta jotkut oopperalaulajat, kuten esimerkiksi Maria Callas ja Renée Fleming, kykenevät esittämään useamman äänityypin rooleja.
Äänialat kuorossa

Kuorossa äänialat on määritelty stemmojen mukaisesti. Kuorossa lauletaan vain laulajan vahvuusalueella eli tessituran sisällä, minkä vuoksi säveliä lauletaan vain noin yhden tai puolentoista oktaavin alueella. Jokainen stemma keskittyy laulajan vahvuusalueeseen jolloin se kuulostaa parhaimmalta ja on laulajalle mahdollisimman helppoa.
Kuorossa äänialan määrittämisen tekee kuoronjohtaja, joka testaa kuoroon hakevien ja kuorolaisten ääntä. Kuoronjohtaja pyrkii löytämään laulajalle sopivimman stemman, jotka ovat korkeimmasta matalimpaan: sopraano, altto, tenori ja basso. Suurissa kuoroissa stemmat edelleen jaetaan ykkössopraanoon, kakkossopraanoon, ykkösalttoon, kakkosalttoon, ykköstenoriin, kakkostenoriin, ykkösbassoon ja kakkosbassoon. Ykkössopraano on aidolle sopraanolle, kakkossopraano ja ykkösaltto mezzosopraanoille, kakkosaltto aidolle kontra-altolle, ykköstenori aidolle tenorille, kakkostenori ja ykkösbasso baritonille ja kakkosbasso aidolle bassolle. Kuoromusiikissa ei ole erillisiä stemmoja mezzosopraanoille ja baritoneille, vaan mezzosopraanot ja baritonit siis saavat laulettavakseen sopraano- ja altto- sekä tenori- ja bassostemmoja.
Lapsikuoroissa ja murrosiän aikaan kuoronjohtaja testaa laulajien ääntä usein, sillä äänet muuttuvat ihmisten varttuessa. Poikien äänet muuttuvat huomattavasti ja muutokset voivat olla nopeita. Poika voi aloittaa sopraanona ja ajan kuluessa siirtyä alton kautta tenori- tai bassostemmaan.
Ääniluokat klassisessa musiikissa

Ihmiset voidaan luokitella eri ääniluokkiin heidän äänialojensa pohjalta. Seuraavat (laulu)ääniluokitukset (korkeimmasta matalimpaan) ovat vakiintuneet käyttöön klassisessa musiikissa.
sopraano            (240 – 1170 Hz)
mezzosopraano       (220 – 900 Hz)
kontra-altto        (130 – 700 Hz)
altto               (145 – 685 Hz)
tenori              (130 – 585 Hz)
baritoni            (110 – 350 Hz)
basso               (80 – 330 Hz)
Yleensä neljä ensimmäistä kuuluvat naisille, kolme viimeistä miehille. Miespulasta johtuen amatöörikuoroissa tenorina saattaa laulaa matalaäänisempi nainen. Toisaalta jotkut miehetkin yltävät kehittyneellä falsettitekniikalla korkeammille taajuuksille - tällöin heistä käytetään seuraavia nimityksiä:
sopranista
kontratenori
Näiden yleisten luokkien lisäksi oopperan ja muun klassisen musiikin yhteydessä usein käytetään muitakin, vielä tarkempia termejä. Eri maissa on käytössä hieman toisistaan poikkeavia luokitteluja äänialoille ja -laaduille.
Ääniluokat klassisessa musiikissa > Äänialojen historiallisia luokitustapoja

Ranskalainen keskiaikainen musiikkiteoreetikko Jean de Garlande päätyi luokittelemaan äänialat äänen pääasiallisen syntymispaikan mukaan. Hänen mukaansa matalimmat äänet olivat rintaääniä, sitä korkeammat kurkkuääniä ja korkeimmat pää-ääniä. Tämä käsitys on hylätty. Esimerkiksi pää-ääneen sekoitettavia termejä ovat nykyään englanninkielinen head voice ja falsetti. Kurkkuääneen saatetaan sekoittaa kurkkulaulu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ääniala Wikimedia Commonsissa