stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Commodore
Konkurssi

Vuonna 1993 Commodore teki 366 miljoonan tappion, kun Commodore 64:n aika oli viimein ohi ja myös Amigan myynti laski viidenneksen.
Commodore teki konkurssin vuonna 1994. Konkurssista on syytetty Gouldin rahankäyttöä henkilökohtaisiin tarkoituksiin sekä Mehdi Alin päätöksiä toimitusjohtajana.
On sanottu, että Commodore ei ymmärtänyt muuttuvia markkinoita. Commodoren johdon on jopa sanottu olleen vihamielinen omaa yritystään kohtaan: johto nosti omia palkkioitaan, leikkasi tuotekehityksestä ja muun muassa esti lisensoinnin Sun Microsystemsille. Samaan aikaan oheislaitteiden ja päivityskomponenttien valmistajien kuten GVP:n arvo nousi.
Commodoren johto lopetti hyvin myyneen Amiga 500 -sarjan myynnin ja korvasi sen kalliimmalla Amiga 600:lla samaan aikaan lykäten seuraavaa AGA-piirisarjaa käyttävien koneiden kehitystä.
Commodoren tavaramerkin osti konkurssin jälkeen aluksi saksalainen jälleenmyyjä Escom. 
Escom ilmoitti myyvänsä uusia Amiga-malleja, mutta myi vain olemassa ollutta inventaariota ennen lopettamista vuonna 1996. Escomin jälkeen VISCorp otti Amigan haltuunsa, jolta se päätyi Gatewaylle. Tammikuussa 2000 perustettu Amiga Inc ilmoitti jättävänsä laitteiston kehittämisen kolmansille osapuolille.
Commodoren tavaramerkki päätyi Escomilta usean hollantilaisen yrityksen haltuun ennen sen päätymistä Commodore Gaming -nimisen yrityksen haltuun.
Commodoren konkurssiin vuonna 1994 oli monia syitä. Monien muiden laitevalmistajien tapaan Commodore haaskasi merkittävien tuotteiden ohella resursseja vähempiarvoisempiin malleihin ja epäonnistuneisiin kokeiluihin. Keskeinen syy oli kuitenkin ilmeisesti IBM PC -yhteensopivien koneiden maailmanvalloitus. IBM oli tehnyt virheitä tekijänoikeuskysymyksissä sillä seurauksella, että jo varhain 1980-luvulla huomattiin, että markkinoille pystyi tuomaan IBM-yhteensopivia tietokoneita ilman ongelmia. PC-markkinoiden kasvaessa suunnattomiksi niitä varten tehdyt komponentit halpenivat, eikä johonkin muuhun teknologiaan perustuvien edullisten ja vastaavantehoisten tietokoneiden valmistaminen ollut enää helppoa. Näin ollen Commodoren 1990-luvun alussa julkaistut uudet mallit eivät hinnallaan eivätkä suorituskyvyllään olleet samaan tapaan aikaansa edellä kuin esimerkiksi vuoden 1985 ensimmäinen Amiga-malli.[lähde? ]
Yhdeksi tärkeäksi tekijäksi on mainittu Doom-peli, joka osoitti PC:n pystyvän näyttävään 3D-grafiikkaan. Vaikka Amigan ECS-piirisarja pystyi näyttämään tuhansia värejä kerrallta HAM-tilassa, sen käyttö oli liian hidas nopeatempoisiin peleihin, joten Amigan pelit käyttivät lähinnä 320x200 resoluutiota 32 värillä. PC:n VGA tarjosi käyttöön 256-värisen 320x200-grafiikkatilan, johon pystyi piirtämään grafiikka raa'alla suorittimen voimalla. Amigan samaan pystyvä AGA-piirisarja tuli käyttöön 1992, kun VGA oli julkaistu jo 1987.
Commodoren tietokoneet

Commodore kilpaili Applen kanssa mikrotietokonekaupan herruudesta pienillä koti- ja yrityskäyttöön tarkoitetuilla koneillaan. Commodore PET 2001 oli ensimmäinen kotikäyttöön tarkoitettu laite, ja se julkaistiin samaan aikaan kilpailijoiden Apple II:n ja TRS-80:n kanssa.
Vaikka 2001-mallista puuttuivat kokonaan sekä tarkkuusgrafiikka että äänet ja koneen laajennusmahdollisuudet olivat lähes olemattomat, tuli siitä yllättäen Amerikassa varsin suosittu laite harrastajien keskuudessa. Koneen suosion johdosta julkaistiin laitteesta paranneltuja malleja: 4000-, 8000-, ja 9000-sarjat. Näitä koneita myytiin Suomessakin melkoisesti yrityskäyttöön, jotka kuitenkin myöhemmin joutuivat CP/M- ja MS-DOS-koneiden syrjäyttämiksi.
Commodoren täydellinen läpimurto ja suurin hitti olivat kuitenkin pienet kotimikrot: ensin Commodore VIC-20 ja myöhemmin Commodore 64 ja Commodore Amigat. Commodore 64:stä ja Amiga 500:sta tuli omien tietokonesukupolviensa parhaiten menestyneet mallit. Suomessa nämä tietokoneet olivat suhteessa vielä suositumpia kuin muissa maissa.
Commodoren mennessä konkurssiin Amiga oli vielä suosittu videoeditoinnissa ja videoiden tekstityksessä. Saksalainen MacroSystem Computer GmbH suunnitteli ja tuotti Amigaan perustuvan DraCo-tietokoneen, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä DraCo Vision. Järjestelmä oli osittain yhteensopiva Amigan kanssa ja suunnattu epälineaariseen videoeditointiin.
Commodoren 8-bittiset tietokoneet

Commodore PET/CBM -sarja
Commodore CBM-II -sarja
Commodore VIC-20
Commodore 64 ja 64C sekä kannettava versio Commodore SX-64
Commodore 64 Games System -konsoliversio
Commodore 65 (ei julkistettu)
Commodore 16 ja Plus/4
Commodore 128, 128D ja 128DCR
Commodore LCD
Commodore MAX
Commodoren 16/32-bittiset tietokoneet

Commodore 900 (ei julkistettu)
Amiga-sarja
Amiga 1000
Amiga 500
Amiga 500+
Amiga 2000
Amiga 2500
Amiga 600
Amiga 3000
Amiga 1200
Amiga 4000
CDTV, Amigan tekniikkaa käyttävä viihdelaite
CD32, Amigan tekniikkaa käyttävä pelikonsoli
IBM PC-kloonit (Commodore Colt, PC1, PC10, PC20, PC30, PC40, ..., 486SX-LTC)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Commodore Wikimedia Commonsissa
Suomalainen Commodore-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaisten Commodore-ohjelmien arkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Alkuperäinen Commodore-logo (1962–1984).
Commodore PET 2001
Szczepanów

| Szczepanów |
| --- | --- |
 fiSzczepanów 
 50°44′28″N, 20°21′32″E 
Väestö
Väkiluku (2011):  133
Szczepanów on kylä Sobkówin kunnassa Jędrzejówin piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometrin päässä Sobkówin kunnan hallintokeskuksesta, Sobkówin kylästä. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Szczepanówissa asui 133 asukasta.
Käännös suomeksi
Overwatch League

| Overwatch League |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Overwatch Leaguen kausi 2021 

Laji:  e-urheilu (Overwatch)
Maa(t):    Yhdysvallat (11)   Kiina (4)   Kanada (2)   Etelä-Korea (1)   Ranska (1)   Yhdistynyt kuningaskunta (1) 
Perustettu:  2017 (ensimmäinen kausi 2018)
Joukkueita:  20
Hallitseva mestari:  San Francisco Shock
Alempi taso:   Overwatch Contenders  Overwatch Open Division 
Sivusto:  overwatchleague.com
Overwatch League (OWL) on elektronisen urheilun ammattilaissarja Blizzard Entertainmentin kehittämälle videopelille Overwatch. OWL julkistettiin vuonna 2016 ja sen ensimmäinen kausi järjestettiin vuonna 2018. Sarjassa pelataan runkosarja ja pudotuspelit.
Sarjajärjestelmä

Overwatch Leaguen omistaa Blizzard Entertainment ja sitä hallinnoi Major League Gaming -organisaatio, jonka omistaa Blizzardin emoyhtiö Activision Blizzard. Overwatch Leaguen sarjajärjestelmä on samankaltainen muiden pohjoisamerikkalaisten urheilusarjojen kanssa: joukkueet pelaavat toisiaan vastaan runkosarjassa ja tavoittelevat paikkoja pudotuspeleissä, toisin kuin useissa muissa e-urheilusarjoissa, joissa huonoimmat joukkueet putoavat alasarjoihin. Sarja koostuu yhteensä 20 joukkueesta, jotka on jaettu kahteen divisioonaan.
Kausi koostuu runkosarjasta ja pudotuspeleistä, jotka määrittävät kunkin kauden mestarijoukkueen. Kahden ensimmäisen kauden aikana kausi jaettiin neljään osaan. Jokainen runkosarjan vaihe kesti viisi viikkoa, joista kolme ensimmäistä viikkoa päättyvät lyhyisiin pudotuspelijaksoihin, joissa määritetään kunkin vaiheen mestari. Vuoden 2020 kaudella suunnitelmissa oli pelata koko runkosarja putkeen ympäri maailmaa pelattavista koti- ja vieraspeleistä johtuen. Koronaviruspandemian takia kotiottelut kuitenkin peruttiin maaliskuussa 2020 ja liigassa siirryttiin netin kautta pelattaviin otteluihin.
Joukkueet pelaavat 28 ottelua runkosarjassa sekä oman divisioonansa että sen ulkopuolella olevia joukkueita vastaan. Runkosarjan jälkeiset pudotupelit käyttävät joukkueiden kaikkien vaiheiden kokonaissijoituksia. Molempien divisioonien paras joukkue ja tietty määrä parhaiten sijoittuneita joukkueita etenevät pudotuspeleihin. Lisäksi tarjolla on villin kortin paikkoja pudotuspeleihin. Tämän lisäksi pelataan tähdistöottelu kahden divisioonan kesken, jonka pelaajat valitaan sarjan edustajien ja kannattajien äänestyksellä.
Joukkueet saavat palkintorahaa riippuen sijoituksestaan runkosarjassa ja pudotuspeleissä. Ensimmäisellä kaudella jaossa oli 3,5 miljoonaa dollaria, josta 1 miljoona annettiin pudotuspelien voittajajoukkueelle. Toisella ja kolmannella kaudella palkintosumma oli yhteensä 5 miljoonaa dollaria.
Joukkueet

| Joukkue> Atlantin divisioona | Maa> Atlantin divisioona | Kaupunki> Atlantin divisioona | Liittyi> Atlantin divisioona | Omistaja> Atlantin divisioona | Atlantin divisioona | Atlantin divisioona | Atlantin divisioona | Atlantin divisioona | Atlantin divisioona | Atlantin divisioona |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Atlanta Reign |  Yhdysvallat | Atlanta | 2019 | Atlanta Esports Ventures |  |  |  |  |  |  |
| Boston Uprising |  Yhdysvallat | Boston | 2018 | Kraft Group |  |  |  |  |  |  |
| Florida Mayhem |  Yhdysvallat | Miami–Orlando | 2018 | Misfits Gaming |  |  |  |  |  |  |
| Houston Outlaws |  Yhdysvallat | Houston | 2018 | Immortals Gaming Club |  |  |  |  |  |  |
| London Spitfire |  Yhdistynyt kuningaskunta | Lontoo | 2018 | Cloud9 |  |  |  |  |  |  |
| New York Excelsior |  Yhdysvallat | New York City | 2018 | Sterling.VC |  |  |  |  |  |  |
| Paris Eternal |  Ranska | Pariisi | 2019 | DM-Esports |  |  |  |  |  |  |
| Philadelphia Fusion |  Yhdysvallat | Philadelphia | 2018 | Comcast Spectacor |  |  |  |  |  |  |
| Toronto Defiant |  Kanada | Toronto | 2019 | OverActive Media |  |  |  |  |  |  |
| Washington Justice |  Yhdysvallat | Washington, D.C. | 2019 | Washington Esports Ventures |  |  |  |  |  |  |
Tyynenmeren divisioona
| Chengdu Hunters |  Kiina | Chengdu | 2019 | HUYA Inc. |  |  |  |  |  |  |
| Dallas Fuel |  Yhdysvallat | Dallas | 2018 | Envy Gaming, Hersh Interactive Group |  |  |  |  |  |  |
| Guangzhou Charge |  Kiina | Kanton | 2019 | Nenking Group |  |  |  |  |  |  |
| Hangzhou Spark |  Kiina | Hangzhou | 2019 | Bilibili |  |  |  |  |  |  |
| Los Angeles Gladiators |  Yhdysvallat | Los Angeles | 2018 | Kroenke Sports & Entertainment |  |  |  |  |  |  |
| Los Angeles Valiant |  Yhdysvallat | Los Angeles | 2018 | Immortals Gaming Club |  |  |  |  |  |  |
| San Francisco Shock |  Yhdysvallat | San Francisco | 2018 | NRG Esports |  |  |  |  |  |  |
| Seoul Dynasty |  Etelä-Korea | Soul | 2018 | Gen.G Esports |  |  |  |  |  |  |
| Shanghai Dragons |  Kiina | Shanghai | 2018 | NetEase |  |  |  |  |  |  |
| Vancouver Titans |  Kanada | Vancouver | 2019 | Aquilini Investment Group |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
San Francisco Shock voitti toisen kauden mestaruuden 29. syyskuuta 2019.
Demetrice Nguyen

| Demetrice Nguyen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Compton, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Grudge Match After Earth
Aiheesta muualla
IMDb 
Demetrice Nguyen (s. 9. kesäkuuta 1994 Compton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Grudge Match, Pair of Kings, sekä Chris After Earth.
Aiheesta muualla

Demetrice Nguyen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Chomentów

| Chomentów |
| --- | --- |

 fiChomentów 
 50°40′52″N, 20°31′55″E 
Väestö
Väkiluku (2011):  410
Chomentów on kylä Sobkówin kunnassa Jędrzejówin piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Kylä sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Sobkówin kunnan hallintokeskuksesta, Sobkówin kylästä. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Chomentówissa asui 410 asukasta.
Käännös suomeksi
Billy Cobham

Billy Cobham vuonna 2006
William C. Cobham (s.16. toukokuuta 1944, Panama) on yhdysvaltalainen rumpali. Billy Cobham on syntyjään panamalainen, josta hänen perheensä muutti New Yorkiin Cobhamin ollessa kolmevuotias.
Nuoresta asti rumpuja soittanut Cobham opiskeli arvostetussa New Yorkin High School of Music and Artissa, josta hän valmistui vuonna 1962. Vuodesta 1965 vuoteen 1968 hän soitti rumpuja U.S. Army Bandissa, josta kotiuduttaan hän siirtyi Horace Silverin hard bop -yhtyeeseen. Tämän jälkeen Cobham soitti useiden eri jazzmuusikoiden orkestereissa ja teki levytyksiä muun muassa Miles Davisin kanssa.
1960-luvun lopulla Cobham yhdessä kitaristi John McLaughlinin kanssa lähtivät Davisin yhtyeestä perustaakseen fuusiobändi Mahavishnu Orchestran, jonka ensilevytys The Inner Mounting Flame ilmestyi vuonna 1971. Bändin sisäinen jännite johti ensimmäisen kokoonpanon hajoamiseen vuonna 1973, jonka jälkeen Cobham levytti ensimmäisen sooloalbuminsa Spectrumin.
Billy Cobhamia pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista rumpaleista.
Diskografia

Yhtyeenjohtajana
Spectrum  (1973)
Crosswinds (1974)
Total Eclipse (1974)
Shabazz (1974)
A Funky Thide of Sings (1975)
Life & Times (1976)
The Billy Cobham - George Duke Band: "Live" on Tour in Europe (1976)
Magic (1977)
Alivemutherforya (1978)
Inner Conflicts (1978)
Simplicity of Expression: Depth of Thought (1978)
B.C. (1979)
Live: Flight Time (1980)
Stratus (1981)
Observations & Reflections (1982)
Smokin’ (1982)
Warning (1985)
Consortium (1985)
Power Play (1986)
Best of (1987)
Picture This (1987)
Incoming (1989)
No Filters (1990)
By Design (1992)
The Traveler (1993)
Nordic (1996)
Paradox (1996)
Paradox, The First Second (1998)
Mississippi Nights Live (1998)
Focused (1998)
Ensemble New Hope Street (1999)
Nordic: Off Color (1999)
North by NorthWest (2001)
Drum 'n' Voice (2002)
The Art of Three (2002)
Many Years B.C. (2002)
Culture Mix (2002)
The Art of Five (2004)
Caravaggio (2005)
Art of Four (2006)
Drum 'n' Voice 2 (2006)
Fruit from the Loom (2008)
De Cuba Y De Panama (2008)
Palindrome (2010)
Drum 'n' Voice 3 (2010)
Muusikkona
Diskografia > Mose Allison

Western Man (1971)
Lessons in Living (1982)
Diskografia > Gene Ammons

Got My Own (1972)
Big Bad Jug (1973)
Diskografia > Ray Barretto

The Other Road (1973)
Diskografia > George Benson

Giblet Gravy (1968)
White Rabbit (1972)
Diskografia > Bobby and the Midnites

Bobby and the Midnites (1981)
Where the Beat Meets the Street (1984)
Diskografia > Brothers Johnson

Lookout for Number One (1976)
Diskografia > James Brown

Make It Funky: The Big Payback 1971-1975 (1996)
Diskografia > Kenny Burrell

Night Song (1969)
God Bless the Child (1971)
Diskografia > Cargo

Cargo (1982)
Diskografia > Ron Carter

Uptown Conversation (1969)
Blues Farm (1973)
All Blues (1973)
Spanish Blue (1974)
Yellow & Green (1976)
New York Slick (1980)
Diskografia > Stanley Clarke

School Days (1976)
Atlantis (1973)
Live at the Greek (1993)
Diskografia > Larry Coryell

Spaces (1974)
The Essential Larry Coryell (1975)
Spaces Revisited (1997)
Diskografia > Miles Davis

Bitches Brew (1970)
Live-Evil (1970)
A Tribute to Jack Johnson (1970)
On the Corner (1972)
Get Up with It (1974)
Circle in the Round (1979)
Directions (levytetty 11.3.1960-27.2.1970, julkaistu 1980)
Diskografia > Eumir Deodato

Prelude (1972)
Deodato 2 (1973)
Whirlwinds (1974)
Diskografia > Dreams

Dreams (1970)
Imagine My Surprise (1971)
Diskografia > Charles Earland

Intensity (1972)
Diskografia > Gil Evans

Live at the Public Theater (1980)
Diskografia > Fania All Stars

Our Latin Thing (1972)
Latin-Soul-Rock (1974)
Diskografia > Roberta Flack ja Donny Hathaway

Roberta Flack & Donny Hathaway (1980)
Diskografia > Peter Gabriel

Passion: Music for The Last Temptation of Christ (1989)
Diskografia > Johnny "Hammond" Smith

Breakout (1971)
Rock Steady (1971)
Diskografia > Freddie Hubbard

Sky Dive (1973)
Diskografia > Jackie and Roy

Time & Love (1972)
Diskografia > Milt Jackson

Sunflower (1972)
Diskografia > Jazz Is Dead

Blue Light Rain (1998)
Diskografia > Al Johnson

A Live Mother for Ya! (1977)
Diskografia > Quincy Jones

The Anderson Tapes (1971)
I Heard That!! (1976)
Diskografia > Hubert Laws

Morning Star (1972)
Carnegie Hall (1973)
Diskografia > Mahavishnu Orchestra

Inner Mounting Flame (1971)
Birds of Fire (1973)
Between Nothingness and Eternity (1973)
The Lost Trident Sessions (levytetty 1973, julkaistu 1999)
Mahavishnu (1984)
Diskografia > Junior Mance

With a Lotta Help from My Friends (1970)
Diskografia > Arif Mardin

Journey (1974)
Diskografia > Les McCann

Invitation to Openness (1971)
Diskografia > John McLaughlin

My Goals Beyond (1971)
Love Devotion Surrender (1973)
Electric Guitarist (1978)
Diskografia > Mark Almond Band

Rising (1972)
To the Heart (1976)
Diskografia > Sonny Rollins

The Way I Feel (1976)
Don't Stop the Carnival (1978)
Diskografia > Don Sebesky

Giant Box (1973)
Diskografia > Horace Silver

Serenade to a Soul Sister (1968)
You Gotta Take a Little Love (1969)
Diskografia > Carly Simon

Hotcakes (1974)
Diskografia > Gábor Szabó

Mizrab (1972)
Diskografia > McCoy Tyner

Fly with the Wind (1976)
Diskografia > Miroslav Vitous

Purple (1970)
Diskografia > Grover Washington Jr.

All the King's Horses (1972)
Soul Box (1973)
Diskografia > Randy Weston

Blue Moses (1972)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Michel Budsko

| Michel Budsko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1954
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Miski
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät roolit:  Snusmumriken (I Mumindalen  & Kometen kommer)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michel Budsko (s. 1954) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt uraa pääasiassa teattereissa. Hän asuu Helsingissä.
Opiskelu

Michel Budsko kävi Helsingin ranskalais-suomalaista koulua, josta hän myös valmistui ylioppilaaksi vuonna 1974. Vuonna 1979 hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 1983. Hänellä oli jo Teatterikorkeakoulun aikana kiinnitys Wasa Teaterissa.
Ura

Valmistuttuaan Teatterikorkeakoulusta Budsko on työskennellyt pääasiassa teattereissa, joissa hän on sekä näytellyt että ohjannut näytelmiä. Hän on näytellyt n. 80 teatteriesityksessä sekä suomen- että ruotsinkielellä. Svenska Teaterin päänäyttämöllä tehtyjä rooleja ovat mm. Ernestin rooli Oscar Wilden näytelmässä Ernest och ingen annan, vanhemman veljen rooli Veijo Meren näytelmässä Skrapabullan sekä useita rooleja Elmer Diktoniuksen näytelmässä Janne Kubik. Mini-näyttämöllä hän näytteli mm. Roope Alftanin kirjoittamassa ja Kaj Chydeniuksen säveltämässä revyyssä Hemmafronten. Teatteri Jurkassa hänellä oli miespäärooli Mishiman näytelmässä Rouva Aoi ja Betsuyakun Tursaspyyhekumissa. Kristian Smedsin Jääkuvien ensimmäisessä toteutuksessa hän näytteli isän roolin.
Budsko on työskennellyt myös teatteriohjaajana 2000-luvun vaihteesta lähtien, ohjaten laajan kirjon kotimaisia ja ulkomaisia näytelmiä: vakavaa draamaa, farsseja, klassikoita, ranskalaisia komedioita ja uutta suomalaista näytelmäkirjallisuutta - yhteensä 20 ohjaustyötä. Ohjauksista mainittakoon Arthur Shnitzlerin Piirileikki Kulttuurikulmassa, Eeva-Liisa Mannerin Poltettu oranssi Porvoon teatterissa ja Pasi Lampelan ”045” Valtimonteatterissa. Malmin Työväen näyttämöllä toteutettuja ohjauksia ovat mm. Tony Roperin musiikkinäytelmä Pyykkärit, Laurent Baffien Toc toc ja Florian Zellerin Isä.
Budsko on näytellyt myös elokuvissa ja televisiosarjoissa sekä noin sadassa kuunnelmassa. Laajempia ääninäyttelijän töitä dokumenteissa ovat mm. Frank Lloyd Wrightin elämäkerta, Prokofievin musiikki ja elämä sekä kolmiosainen islamia ja arabimaailmaa käsittelevä dokumenttisarja. Hän on myös dubannut animaatioita, joiden joukosta mainittakoon monivuotiset työt kuten Hilltop Hospitalin parikymmentä ääniroolia. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Nuuskamuikkunen Muumilaakson tarinoiden ruotsinkielisessä versiossa. Hän esitti kyseistä roolia myös Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvan (1992) ruotsinkielisessä versiossa.
Nykyään Budsko työskentelee freelancerina, ja hän kuuluukin Helsingin freelancenäyttelijöiden liittoon ja Suomen Näyttelijäliittoon.
Muuta

Michel Budsko on työskennellyt myös ahtaajana, oppaana sekä mielisairaanhoitajana. Häneltä sujuu näytteleminen suomeksi, ruotsiksi, ranskaksi, englanniksi, saksaksi ja espanjaksi.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1994 | Anita | biljardinpelaaja |
| 2007 | Mannen på gatan | Atlas |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1983 | Pöllön pesäpuut | Erikin kaveri |
| 1993 | Enkelten siipi | Vankien sosiaalivirkailija |
| 1996 | Sergein totuus | Aksu |
| 1997 | Sydän toivoa täynnä | Pankinjohtaja |
| 1999 | Hovimäki | Kapteeni Ulanov |
Teatterikiinnitykset

Wasa Teater, 1982–1983
Svenska Teatern, 1983–1986, 1992–1993, 1997–1998
Teatteri Jurkka, 1991–1992
Vierailuteatteri, 1994–1995
Teatteri Takomo, 1996
Lisäksi hän on vieraillut Sinisessä teatterissa sekä Mustion kesäteatterissa.
Desibeliwatti

Desibeliwatti eli dBW on signaalin voimakkuuden yksikkö, jolla ilmaistaan voimakkuus desibeleinä suhteessa yhteen wattiin. Sitä käytetään, koska se kykenee ilmaisemaan sekä hyvin suuria että hyvin pieniä tehoarvoja lyhyellä lukualueella. Esimerkiksi 1 milliwatti = −30 dBW, 1 watti = 0 dBW, 10 wattia = 10 dBW, 100 wattia = 20 dBW ja 1 000 000 W = 60 dBW.
ja
Vertaa dBW:tä dBm:ään, joka ilmaiseen tehon desibeleinä suhteessa yhteen milliwattiin (0,001 W).
Annettu dBW-arvo ilmaistuna dBm:nä on aina 30 enemmän, koska 1 watti on 1000 milliwattia ja 1000 on 30 dB; esim. 10 dBm (10 mW) on yhtä suuri kuin −20 dBW (0,01 W).
Vaikka yksikköä desibeli (dB) on sallittu käyttää SI-yksiköiden rinnalla, yksikköä dBW ei ole sallittu.
Danelija Tulešova

| Danelija Tulešova> Данэлия Тулешова |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 2006 (ikä 18) Kazakstan
Kansalaisuus:  Kazakstan
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:   DT Music Group  4 Chords Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Danelija Tulešova (ven. Данэлия Тулешова; s. 18. heinäkuuta 2006)  on kazakstanilainen laulaja.
Choiny

| Choiny |
| --- | --- |
 fiChoiny 
 50°46′05″N, 20°23′13″E 
Väestö
Väkiluku (2011):  19
Choiny on kylä Sobkówin kunnassa Jędrzejówin piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Kylä sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Sobkówin kunnan hallintokeskuksesta, Sobkówin kylästä. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Choinyssä asui 19 asukasta.
Käännös suomeksi
Mąchocice Kapitulne

| Mąchocice Kapitulne |
| --- | --- |

 fiMąchocice Kapitulne 
 50°53′28″N, 20°46′08″E 
Väestö
Väkiluku (2011):  1 324
Mąchocice Kapitulne on kylä Masłówin kunnassa Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Kylä sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Świętokrzyskien voivodikunnan pääkaupungista Kielcestä ja kolmen kilometrin päässä Masłówin kunnan hallintokeskuksesta Masłówista. Mąchocice Kapitulnessa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 324 asukasta.
Käännös suomeksi
Damian Marley

| Damian Marley |
| --- | --- |
 Damian Marley Leedsissä heinäkuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1978 (ikä 46)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jr. Gong
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  reggae, ragga, dancehall
Levy-yhtiöt:  Tuff Gong Ghetto Youth International Universal Records
Aiheesta muualla
www.damianmarleymusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Damian Robert Nesta "Jr. Gong" Marley (s. 21. heinäkuuta 1978 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen muusikko. Hän on reggaemuusikko Bob Marleyn nuorin poika. Hänen äitinsä on Cindy Breakspeare. Hänen isoin hittinsä on kappale "Welcome to Jamrock", joka on myös elokuvan Shottas tunnusmusiikki. Kappaleessa on samplattu reggaelaulaja Ini Kamozen kappaletta "World a reggae", joka sai myös nostetta tästä uudelleenversioinnista.