stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
World Athletics Relays
Lajiohjelma

| Vuosi | Lajit> Miehet | Lajit> Naiset | Lajit> Sekaviestit |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m  4 × 800 m  4 × 1 500 m | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m  4 × 800 m  4 × 1 500 m |   |
| 2015 | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m  4 × 800 m Pitkä sekamatkaviesti (1 200 m + 400 m + 800 m + 1 600 m) | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m  4 × 800 m Pitkä sekamatkaviesti (1 200 m + 400 m + 800 m + 1 600 m) |   |
| 2017 | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m  4 × 800 m | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m  4 × 800 m | 4 × 400 m |
| 2019 | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m | 4 × 400 m  2 × 2 × 400 m  4 × 110 metrin aitajuoksuviesti |
| 2021 | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m | 4 × 100 m  4 × 200 m  4 × 400 m | 4 × 400 m  2 × 2 × 400 m  4 × 110 metrin aitajuoksuviesti |
| 2024 | 4 × 100 m  4 × 400 m | 4 × 100 m  4 × 400 m | 4 × 400 m |
Kilpailupaikat

| Vuosi | Paikkakunta | Maa | Pvm | Kilpailustadion |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Nassau | Bahama | 24.–25.5. | Thomas Robinson Stadium |
| 2015 | Nassau | Bahama | 2.–3.5. | Thomas Robinson Stadium |
| 2017 | Nassau | Bahama | 22.–23.4. | Thomas Robinson Stadium |
| 2019 | Jokohama | Japani | 11.–12.5. | Jokohaman kansainvälinen stadion |
| 2021 | Chorzów | Puola | 1.–2.5. |  |
| 2024 | Nassau | Bahama | 4.–5.5. |  |
| 2025 | Guangzhou | Kiina |  |  |
Aiheesta muualla

World Athletics Relays WA (englanniksi)
Kustavilainen aika

Kustaa III, jonka mukaan aikakausi ja kustavilainen tyyli ovat saaneet nimensä.
Kustavilainen aika on Ruotsin ja Suomen historiassa aikakausi kuningas Kustaa III:n ensimmäisestä vallankaappauksesta vuonna 1772 aina Kustaa IV Aadolfin valtakauden päättymiseen vuoden 1809 vallankaappauksessa. Se seuraa Ruotsin historiassa vapaudenaikaa. Vapaudenaika päättyi Kustaa III:n noustua valtaan, kun kuningas elokuussa 1772 pakotti valtiopäivät hyväksymään uuden hallitusmuodon, joka lisäsi kuninkaan valtaa säätyjen ja valtaneuvoston kustannuksella. Siitä alkanutta aikakautta kutsutaan kustavilaiseksi ajaksi.
Kustavilaisen ajan sivistys rakentui osittain erilaiselle pohjalle kuin vapaudenajan. Pääpaino siirtyi luonnontieteistä enemmän humanistiselle puolelle. Suomessa merkittäväksi muodostui Turun akatemiassa harjoitettu oman kansan tutkimus. Se kohdistui Suomen kansaan, kansanrunouteen, historiaan ja suomalaisten alkuperään. Tutkijoista on ennen muita mainittava Henrik Gabriel Porthan.
Kustavilaisella ajalla säätyjako alkoi vähitellen murentua. Aateli muuttui alkuperältään ja koostumukseltaan kirjavaksi: myös pappeja, tiedemiehiä ja kauppiaita aateloitiin. Lisäksi on monet kustavilaisen kulttuurielämän merkkihenkilöt tai muuten sivistyneet ja jopa varakkaat henkilöt olivat aatelittomia tai kokonaan  säätyjaon ulkopuolella.
Aikakauteen liittyy taidehistoriallinen kustavilainen tyyli.
Patrick Byskata

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. elokuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Kokkola, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
2001–2007: KPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007 | Kipparit | 1 | (0) |
| 2008–2009 | GBK | 40 | (0) |
| 2010 | KPV | 26 | (1) |
| 2011 | Jaro | 32 | (0) |
| 2012–2014 | IFK Mariehamn | 73 | (3) |
| 2014 | Jaro | 7 | (0) |
| 2015 | KPV | 25 | (2) |
| 2016–2017 | Bryne FK | 45 | (0) |
| 2016–2017 | → Bryne FK 2 | 6 | (0) |
| 2018–2019 | KPV | 40 | (1) |
| 2020 | Brattvåg IL | 3 | (0) |
| 2021 | Jaro | 24 | (0) |
| 2022–2023 | KPV | 21 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 343 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Patrick Byskata (s. 13. elokuuta 1990 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja, mutta kykeni myös pelaamaan oikeana laitapuolustajana.
Byskata aloitti uransa Kokkolan Pallo-Veikoissa, ja pelasi ensimmäisen miesten ottelunsa seuran reservijoukkue FC Kippareissa kaudella 2007. Kausilla 2008 ja 2009 hän edusti Kakkosessa pelannutta Gamlakarleby Bollklubbia. Vuonna 2010 hän palasi KPV:hin pelaamaan Ykköstä. Pääsarjatasolle Byskata nousi kaudella 2011 Jarossa, johon hän siirtyi KPV:sta marraskuussa 2010. Hän edusti Jaroa kauden aikana 32:ssa ottelussa, joista 31:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Kaudeksi 2012 Byskata siirtyi toisen kerran Veikkausliigaan, tällä kertaa seurana IFK Mariehamn, jossa hän pelasi kolme kautta. Talvella 2014 Byskata kävi testeissä ulkomaisiin seuroihin. Kohteina olivat mm. Saksa ja Norja.. Koska Byskata ei saanut sopimusta kevään 2014 ulkomaalaisseurojen testeissä, hän jatkoi uraansa 3. IFK Marienhamn-kauden kesään asti. Loppukauden 2014 hän pelasi Pietarsaaressa Jaron riveissä. Seuraavana kautena Byskata jatkoi tutussa ympäristössä, sillä hän pelasi Kakkosta KPV:n riveissä.
Pelipaikan löytyminen ulkomailta onnistui keväällä 2016, jolloin Byskata kirjoitti 2-vuotisen sopimuksen norjalaisen 2. korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Bryne FK:n kanssa. Myöhemmin kuuluisuuteen noussut Erling Haaland pelasi samaan aikaan nuorena poikana Brynessä. Sopimusjakson jälkeen Byskata palasi Suomeen ja Ykkösessä pelanneen KPV:n riveihin. Byskatan rooli oli keskeinen KPV:n noustessa kauden päätteeksi Veikkausliigaan. Hän ei kuitenkaan välittömästi tehnyt sopimusta KPV:n kanssa ennen kuin kesällä 2019.
Kaikkiaan Patrick Byskata on kauden 2019 loppuun menessä pelannut Veikkausliigassa Jaron, IFK Mariehamnin ja KPV:n riveissä viiden kauden aikana 126 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.. Vuonna 2019 Byskata siirtyi Norjan kolmostasolle Brattvågin.
Yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailut

Yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailut ovat kahden vuoden välein järjestettävät urheilukilpailut Afrikan urheilijoille. Kisoja hallinnoi Afrikan yleisurheiluliitto. Ensimmäiset kisat käytiin vuonna 1979 Senegalin Dakarissa. Joka toiset kisat käydään samana vuonna kesäolympialaisten kanssa.
Kisat

1979 –  Dakar, Senegal
1982 –  Kairo, Egypti
1984 –  Rabat, Marokko
1985 –  Kairo, Egypti
1988 –  Annaba, Algeria
1989 –  Lagos, Nigeria
1990 –  Kairo, Egypti
1992 –  Belle Vue Maurel, Mauritius
1993 –  Durban, Etelä-Afrikka
1996 –  Yaoundé, Kamerun
1998 –  Dakar, Senegal
2000 –  Alger, Algeria
2002 –  Tunis/Radès, Tunisia
2004 –  Brazzaville, Kongon tasavalta
2006 –  Bambous, Mauritius
2008 –  Addis Abeba, Etiopia
2010 –  Nairobi, Kenia
2012 –  Porto-Novo, Benin
2014 –  Marrakech, Marokko
2016 –  Durban, Etelä-Afrikka
2018 –  Asaba, Nigeria
2022 –  Saint Pierre, Mauritius
2024 –  Douala, Kamerun
2026 –  Accra, Ghana
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Caroline Lamb

| Caroline Lamb |
| --- | --- |
 Caroline Lamb noin vuonna 1805.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1785
Kuollut: 1828 (42–43 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  William Lamb
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Caroline Lamb o.s. Ponsonby (1785–1828) oli englantilainen kirjailija. Hän oli tunnettu suhteestaan lordi Byroniin, jonka rakastajatar hän julkisesti myönsi olevansa. Kun suhde pian katkesi, Lamb teeskenteli itsemurhayritystä ja ryhtyi levittämään Byronista huhua, että tämä eli luvattomassa suhteessa sisareensa.
Byronin maineen mustaamiseen tähtäsi myös Lambin romaani Glenarvon. Sittemmin hän julkaisi vielä kaksi taiteellisesti hillitympää romaania Graham Hamilton ja Ada Reis. Lamb menetti lopulta mielenterveytensä. Lambin puoliso oli brittiläinen poliitikko William Lamb.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caroline Lamb Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Australia  Kreikka  Alankomaat  Portugali 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Suzuki Swift

Suzuki Swift on Suzukin vuodesta 1983 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli. Japanissa myös Suzuki Ignisiä myytiin Swift-nimisenä, vaikka auto ei varsinaiseen Swift-mallisarjaan kuulukaan.
Suzuki Swift I (1983–1989)

| Suzuki Swift I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ecuador  Indonesia  Japani  Kenia  Kolumbia  Malesia  Uusi-Seelanti
Valmistaja:  Suzuki
Valmistusvuodet:  1983–1989
Muut nimet:  Chevrolet Sprint Holden Barina Isuzu Geminett Pontiac Firefly Suzuki Cultus Suzuki Forsa Suzuki Khyber Suzuki SA310
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Seuraaja:  Suzuki Swift II
Tekniset tiedot
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,3 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Ensimmäisen sukupolven Swift esiteltiin Tokion autonäyttelyssä 1983 alun perin Suzuki SA310 -nimisenä. Pian mallinimeksi kuitenkin vaihtui Japanissa Cultus ja Euroopassa Swift. Eri markkinoilla mallia on myyty useilla eri merkeillä ja mallinimillä.
Suzuki Swift II (1988–2003)

| Suzuki Swift II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ecuador  Indonesia  Intia  Japani  Kanada  Kiina  Kolumbia  Malesia  Pakistan  Unkari  Venezuela
Valmistaja:  Suzuki
Valmistusvuodet:  1988–2003
Muut nimet:  Chevrolet Sprint Chevrolet Swift Geo Metro Holden Barina Pontiac Firefly Subaru Justy Suzuki Amenity Suzuki Cultus Suzuki Esteem Suzuki Forsa Suzuki Margalla
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Suzuki Swift I
Seuraaja:  Suzuki Swift III
Tekniset tiedot
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,6 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto neliveto
Toisen sukupolven Swift tuli markkinoille vuonna 1988. Uusia korimalleja olivat vuonna 1989 esitelty neliovinen sedan ja vuonna 1991 esitelty kaksiovinen cabriolet. Subaru myi Swiftin nelivetoista versiota nimellä Subaru Justy.
Vuonna 1995 Swift sai uudet puskurit ja uudistetun sisustan. Malli pysyi näillä muutoksilla tuotannossa vuoteen 2003 saakka, ja viimeisinä valmistusvuosinaan se oli kilpailijoihinsa verrattuna vanhentunut.
Suzuki Swift III (2004–2010)

| Suzuki Swift III |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Egypti  Indonesia  Intia  Japani  Kiina  Malesia  Pakistan  Unkari
Valmistaja:  Suzuki
Valmistusvuodet:  2004–2010
Korimalli:  3-ovinen hatchback 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Suzuki Swift II
Seuraaja:  Suzuki Swift IV
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Kolmannen sukupolven malli, jonka nimenä oli nyt Swift kaikilla markkinoilla, esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2004. Uuden mallin haluttiin soveltuvan paremmin eurooppalaisille markkinoille, mikä otettiin sen suunnittelussa huomioon. Suzuki Swift oli vuonna 2007 edullisin Suomessa myytävä nelivetoauto.
Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Swift sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Suzuki Swift IV (2010–2017)

| Suzuki Swift IV |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia  Japani  Malesia  Thaimaa  Unkari
Valmistaja:  Suzuki
Valmistusvuodet:  2010–2017
Korimalli:  3-ovinen hatchback 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Suzuki Swift III
Seuraaja:  Suzuki Swift V
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti CVT-automaatti
Neljännen sukupolven Swift eroaa ulkonäöllisesti vain vähän edeltäjästään, mutta sen kokonaispituus kasvoi yhdeksän ja akseliväli viisi senttimetriä. Vuonna 2014 Suzuki Swift oli edullisin Suomessa myytävä nelivetoinen automalli.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Swift sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2012 esiteltiin urheilullisempi Swift Sport -malli, jossa on 1,6-litrainen (136 hv) bensiinimoottori ja voimansiirtona kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai portaaton CVT-automaatti.
Frankfurtin autonäyttelyssä 2013 esiteltiin uudistunut Swift. Kasvojenkohotuksessa malli sai muun muassa uuden etupuskurin ja LED-päiväajovalot. Sivuvilkut siirtyivät etulokasuojista sivupeileihin.
Suzuki Swift V (2016–)

| Suzuki Swift V |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia  Japani  Thaimaa  Unkari
Valmistaja:  Suzuki
Valmistusvuodet:  2016–
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Suzuki Swift IV
Teknisesti samankaltaisia:  Suzuki Baleno
Tekniset tiedot
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaalivaihteisto 5-vaihteinen robotti 6-vaihteinen automaatti CVT-automaatti
Viidennen sukupolven Swift esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Se perustuu samalle alustalle kuin Suzuki Baleno.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Swift sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoimassa oli aluksi kaksi bensiinimoottoria: turboahdettu kolmesylinterinen 1,0-litrainen (110 hv) BoosterJet ja vapaasti hengittävä 1,2-litrainen (89 hv). Suomeen Swiftiä tuodaan vain nelivetoisena, vaikka muilla markkinoilla onkin saatavana myös etuvetoinen malliversio.
Vuonna 2020 Swiftiin tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja ajovaloihin. Kaikkiin malleihin tuli myös LED-ajo- ja -takavalot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suzuki Swift Wikimedia Commonsissa
Sedan-korinen toisen sukupolven Suzuki Swift.
Avomallinen Geo Metro, millä nimellä Swiftiä myytiin Pohjois-Amerikassa.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Suzuki Swift Sport
Neljännen sukupolven facelift-malli.
Suzuki Swift Sport
Viidennen sukupolven facelift-malli.
Telinevoimistelu

Miesvoimistelija nojapuilla
Telinevoimistelu on Kansainvälisen voimisteluliiton eli FIG:n (Fédération internationale de gymnastique) virallinen voimistelu- ja kilpaurheilulaji, jossa kilpaillaan ennalta määrätyillä telineillä. Telinevoimistelu on olympialaji.
Lajista

Telinevoimistelu on arvostelulaji, jossa suorituksen enimmäispistemäärä riippuu sarjan liikkeiden vaikeustasosta ja telineestä. Tästä pistemäärästä vähennetään sitten pisteitä virheiden, taiteellisuuden sekä liikesarjojen vaikeusasteiden ja epäpuhtauksien mukaisesti. Vuoden 2006 alussa voimaan tulleiden sääntöjen mukaan pistelasku aloitetaan 10:stä. Tämä 10 ei ole enimmäispistemäärä vaan pohja, johon pisteitä lisätään liikkeiden vaatiman taitotason eli vaikeuden mukaan.
Liikkeiden vaikeus määritellään niin, että perusliikkeet ovat A-osia, helpot B- ja kohtalaisen vaikeat C-osia. Näin jatketaan aakkosjärjestyksessä H-osaan, jonka liikkeet ovat vaativimpia. A-osasta saa hyvitystä 0,1 pistettä, B-osasta 0,2 pistettä, C-osasta 0,3 pistettä jne. Virheiden osalta käytäntö on pysynyt lähes ennallaan: suorituspuhtaudesta ja tekniikasta otetaan edelleen virheitä kymmenyksestä 1,0 pisteeseen. Telinekohtaisesti tulee suorittaa liikkeitä eri liikeryhmistä (esim. miesten renkailla: staattiset voimaosat, heilahdukset voimaosaan, alastulo). Kaiken kaikkiaan liikeryhmiä on viisi, ja suoritettuaan liikkeen uudesta liikeryhmästä saa 0,5 pistettä.
Enimmäispistemäärä on laskennallinen, ja 10 pisteen ylitykset ovat arvokisoissa uusien sääntöjen voimaan tultua arkipäivää. Esimerkiksi voimistelijan tehdessä liikkeitä kolmesta liikeryhmästä ja hänen suorittaessaan kaksi A-, kolme B-, kolme C- ja yhden D-osan hänen pisteikseen tulisi 13,6, josta luonnollisesti vähennettäisiin virheet. Hyvällä voimistelijalla tällaisen sarjan pisteet tulisivat 12,5–13:n paikkeille.
Telinevoimistelukilpailuja järjestetään naisille ja miehille. Suomessa kilpailemisen voi aloittaa seitsenvuotiaana.
Naisten telinevoimistelu

Naisten telinevoimistelussa kilpaillaan neljällä telineellä, jotka ovat kansainvälisessä suoritusjärjestyksessä lueteltuina hyppy, nojapuut, puomi ja permanto. Kilpailussa kilpaillaan erikseen jokaisen telineen voitosta, neliottelun voitosta sekä joukkuekilpailussa.
Naisten telinevoimistelu > Hyppy

Hypyssä on tavoitteena tehdä vaikeusasteeltaan korkea mutta puhdas hyppysuoritus. Hyppy aloitetaan enintään 25 metrin mittaisella vauhdinotolla, jonka jälkeen voimistelija ponnistaa kahdella jalalla ponnahduslaudalta ja välittömästi käsikosketuksen kautta hyppytelineeseen, josta ponnistaa joko eteen- tai taaksepäin. Arvosteluun vaikuttavia hypyn vaiheita ovat alkulento, käsikosketus hyppytelineeseen, loppulento ja alastulo. Hypyssä ilmalennon aikana voidaan tehdä voltteja sekä kierteitä, jotka arvostellaan. Vaikka juoksuvauhtia ei arvostella, se on tärkeä osa hyppyä.
Hypyt jakaantuvat neljään ryhmään riippuen siitä, missä asennossa voimistelija hyppytelineeseen tulee sekä siitä onko hyppy voltillinen vai ei. Hypyn vaikeusaste määrittää hypyn arvon. Arvosteluun vaikuttavia elementtejä ovat suorituksen dynaamisuus, hypyn lentovaiheen korkeus ja pituus, käännösten, vartalon asentojen ja volttien oikea-aikaisuus sekä tarkkuus.
Telinekohtaisen loppukilpailun karsinnassa sekä itse loppukilpailussa voimistelija esittää yhden hypyn. Omavalintaisten ensimmäisissä luokissa voimistelija tekee kaksi hyppyä, jotka saavat olla samanlaisia. Neliotteluloppukilpailussa ja joukkuefinaalissa sekä näiden karsinnoissa vain yhden hypyn pisteet lasketaan tuloksiin.
Nykyaikainen naisten hyppyteline on 125 senttimetriä korkea, 95 senttimetriä leveä ja 120 senttimetriä pitkä. Aikaisemmin käytettiin erilaista hyppytelinettä, kaaretonta hevosta.
Naisten telinevoimistelu > Eritasonojapuut

Naistelinevoimistelussa nojapuut ovat eri tasossa toisiinsa nähden, ja siksi niitä usein nimitetään eritasonojapuiksi. Nojapuilla on tarkoituksena tehdä liikesarja, joka sisältää omaperäisiä liikeyhdistelmiä, monipuolisia otteen- ja aisanvaihtoja, korkeita lentovaiheisia liikkeitä, käännöksiä, voltteja, taakse- ja eteenpäin heilahtavia liikkeitä sekä työskentelyä aisan ala- ja yläpuolella. Sarjassa ei tule pitää taukoja, rytmin on säilyttävä hyvänä ja liikesarjan päättävän alastulon pitää olla näyttävä. Jos voimistelija kuitenkin putoaa kesken sarjan, hänellä on 30 sekuntia aikaa valmistautua loppusarjaan.
Yläaisa on noin 230 senttimetrin korkeudella matosta, ala-aisa noin 150 cm. Aisojen väli toisiinsa nähden on 140–170 senttimetriä. Mattojen korkeus on enintään 20 cm. Tietyissä luokissa voidaan käyttää myös 10 cm paksua lisäpehmustetta haluttaessa. Ylöstulossa on sallittua käyttää ponnistuslautaa.
Naisten telinevoimistelu > Puomi

Puomilla mitataan keskittymistä, ruumiinosien liikkeitä, notkeutta ja tasapainoa. Puomilla tehtävään liikesarjaan sisältyy sekä akrobaattisia että voimistelullisia liikkeitä ja näiden yhdistelmiä. Voimistelullisiksi liikkeiksi katsotaan erilaiset piruetit, hypyt ja tasapaino-osat. Hyvässä puomisarjassa voimistelija kykenee sitomaan liikkeet yhtenäiseksi sarjaksi taiteellisesti tulkiten ja käyttää tähän koko puomin pituutta. Liikehdinnässä tavoitellaan tyylikkyyttä, sujuvuutta ja rytminvaihteluita. Eduksi katsotaan, jos sarja sisältää omaperäisiä sommitelmia.
Naisten telinevoimistelussa käytettävä puomi on viisi metriä pitkä, kymmenen senttimetriä leveä ja 1,25 metriä korkea. Puomisarjan enimmäispituus on puolitoista minuuttia. Ylöstulossa on sallittua käyttää ponnahduslautaa.
Naisten telinevoimistelu > Permanto

Permantoalue on neliön muotoinen. Sivun pituus on 12 metriä. Naiset suorittavat ylemmissä luokissa permantosarjan musiikkisäestyksellä. Säestyksen pitää olla instrumentaalinen eli laulua ei sallita. Permantosarjan (uusien sääntöjen mukaan) ”ihanneaika” on yksi minuutti, mutta ajanottoa ei virallisesti ole. Suorituksen aikana voimistelija tekee akrobaattisia volttisarjoja, jotka hän yhdistää tanssilliseen liikehdintään ja voimistelullisiin hyppyihin sekä piruetteihin. Voimistelija liikkuu sarjan aikana tasapuolisesti alueella. Eduksi katsottavia elementtejä ovat notkeus, omaperäisyys, esteettisyys ja taiteellisuus. Permantoaluetta ei saa ylittää, mutta rajalinjalle on sallittua astua. Alemmissa luokissa ei käytetä musiikkia ja kaikilla on sama eli pakollinen sarja, mutta ylemmissä luokissa sarjat ovat erilaisia. Alemmissa luokissa, kuten b–d, sarjat tehdään vain yhteen suuntaan, mutta luokissa e ja f ja maajoukkueen joillakin linjoilla permantosarjat voidaan tehdä ristiinkin.
Miesten telinevoimistelu

Miesten telinevoimistelussa kilpaillaan kuudella telineellä, jotka kansainvälisessä suoritusjärjestyksessään ovat permanto, hevonen, renkaat, hyppy, nojapuut ja rekki. Kilpailussa kilpaillaan erikseen jokaisen telineen voitosta, kuusiottelun voitosta sekä joukkuekilpailussa.
Miesten telinevoimistelu > Permanto

Miehillä permantoalue on samanlainen kuin naisilla eli neliönmuotoinen 144 neliömetrin kokoinen ala. Alueen ulkopuolelle ei saa mennä, mutta rajalinjalle saa astua. Sarjan aikana koko permantoaluetta tulee käyttää tasapuolisesti. Miehet suorittavat permantosarjan ilman musiikin säestystä. Sarja saa pisimmillään kestää 70 sekuntia. Ajan ylityksestä vähennetään sen kestosta riippuen 0,1, 0,3, 0,5 tai 0,8 pistettä. Ajanotto aloitetaan, kun voimistelija tekee ensimmäisen liikkeensä ja päättyy, kun voimistelija suorittaa sarjan lopussa perusasennon jalat yhdessä.
Pääosin permantosarjaan sisältyy volttisarjoja, joita yhdistävät akrobaattiset ja voimistelulliset osat, esimerkiksi käsinseisonnat sekä notkeus- ja tasapaino-osat. Tavoitteena on näin rytminen ja harmoninen kokonaisuus. Permannolla vaadittavia ominaisuuksia ovat erityisesti jalkojen ja vartalon kimmoisuus sekä nopeusvoima. Lisäksi volttisarjojen hahmotuskyky vaatii kehittynyttä avaruudellista liiketajua.
Miesten telinevoimistelu > Hevonen

Hevonen on 160 senttimetriä pitkä, 105 senttimetriä korkea (matosta) ja 35 senttimetriä leveä, nahkapäällysteinen, korotettava teline. Hevonen on varustettu kahdella 12 senttimetrin korkuisella kaarella, joiden etäisyys toisistaan on 40–45 senttimetriä.
Hevosella voimistelijalta vaadittavia ominaisuuksia ovat erityisesti käsivarsien ja hartioiden voimakestävyys ja lantion liikkuvuus. Hevosella tehtävä liikesarja sisältää mylly- ja heilurityyppisiä vauhtiliikkeitä, joissa ei ole pysähdyksiä. Tavallisia liikkeitä ovat myllyt, pihdit ja helikopterit, joita tehdään erilaisissa noja-asennoissa. Voimaosat ovat kiellettyjä, mutta ohimenevät käsinseisonnat, esimerkiksi alastulossa, ovat sallittuja. Telineen eri osia on tarkoitus käyttää tasapuolisesti.
Miesten telinevoimistelu > Renkaat

Renkaat ovat kaksi katosta 50 senttimetrin etäisyydellä toisistaan roikkuvaa, köyteen kiinnitettyä rengasta. Renkaiden läpimitta on 18 senttimetriä, ja ne roikkuvat 2,55 metrin korkeudella matosta. Renkailla vaaditaan ylävartalon lihaksia, erityisesti hartioiden seudun ja käsivarsien suurta voimaa.
Rengassarjan on tarkoitus koostua heilahdus-, voima- ja staattisista osista tasapuolisesti. Liikkeet suoritetaan joko riipunnassa tai nojan ja käsinseisonnan kautta. Nykyajalle tyypillisiä rengasliikkeitä ovat vauhti- ja voimaosien yhdistelmät suorin käsin. Pysyvissä osissa tavoitteena on, etteivät renkaat heiluisi.
Miesten telinevoimistelu > Hyppy

Miesten telinevoimistelun hyppy on hyvin pitkälle samankaltainen kuin naisilla. Hyppyteline on miehillä 130-135 senttimetrin korkeudella lattiasta, ponnahduslaudan pituus on 120 senttimetriä. Kullakin hypyllä on sen vaikeuden mukaan lähtöpistearvo. Yleensä kilpailutilanteessa hyppykertoja on kaksi, jotka suoritetaan peräkkäin. Lisäksi hyppyjen pitää olla erilaisia, mikä on määritelty tarkemmin FIG:n säännöissä. Hyppyjen vaikeusluokat alkavat 2,0 pisteestä ja päättyvät 7,2 pisteeseen.