stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joli OS

Joli OS 1.2
Jolicloud 1.0
Joli OS (alun perin Jolicloud) on Ubuntuun perustuva, minikannettaville suunnattu Linux-jakelu, jonka kehitystyön aloitti Tariq Krim vuonna 2008. Käyttöjärjestelmästä oli pitkään saatavilla vain esijulkaisuversio (v. 0.9), joka päivittyi täyteen 1.0-versioon heinäkuussa 2010. Samalla vanha Ubuntu Netbook Editioniin perustunut käyttöliittymä vaihtui Joli OS:n omaan HTML5-sivunkuvauskielellä rakennettuun työpöytään, josta paikalliset ja verkkosovellukset käynnistetään.
Joli OS tukee valtaosaa markkinoiden minikannettavista useilta valmistajilta, kuten Acerilta, Asukselta, HP:ltä, Samsungilta ja Delliltä. Bluetooth, WLAN, 3G-sovittimet, Flash ja useimmat koodekit toimivat suoraan asennuksen valmistuttua.
Joli OS:ssä yhteisöllinen media, kuten Twitter, Facebook ja Skype, ovat keskeisellä sijalla. Paikallisesti asentuvien ohjelmien lisäksi käyttöjärjestelmään on saatavilla useita Chromium-pohjaisia web-sovelluksia, joiden käyttämiseen luodaan tili ja tarvitaan verkkoyhteys.
Maaliskuussa 2011 julkaistun version 1.2 myötä käyttöjärjestelmästä alettiin käyttää nimeä Joli OS. Alkuperäinen nimi Jolicloud jäi merkitsemään pilviverkkopalvelua, jota käytetään selaimella alustariippumattomasti.
Aiheesta muualla

Jolicloudin viralliset sivut(englanniksi)
Jimbo Jones

| Jimbo Jones |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Sankarin pää” (1. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Tress MacNeille (ensiesiintyminen) Pamela Hayden
Henkilötiedot
Sukupuoli:  poika
Hiukset:  mustat
Ikä:  noin 15 (tarkkaa ikää ei tiedossa)
Ammatti:  koululainen
Tärkeimmät sukulaiset:  äiti
James "Jimbo" Jones on hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on teini-ikäinen poika, joka johtaa Springfieldin ala-asteen kolmen kiusaajan jengiä. Jengin muut jäsenet ovat Kearney ja Dolph. Myös Nelson Muntz kuvataan joskus Jimbon jengin jäsenenä. Jimbon ääninäyttelijä on Pamela Hayden. Poikkeuksen muodostaa hahmon ensiesiintyminen 1. tuotantokauden jaksossa ”Sankarin pää”, jossa Jimbon äänenä oli Tress MacNeille ja Dolphin äänenä Pamela Hayden eli päinvastoin kuin kaikissa myöhemmissä jaksoissa.
Toisinaan Jimbon jengi kiusaa ja pieksää Bart Simpsonia, toisinaan he yllyttävät Bartia hurjiin tempauksiin. Useimmiten heidän kiusauksena uhrina on joko Martin Prince tai Milhouse Van Houten. Heidän mieluisin kiusaustapansa on tehdä uhrille niin sanottu "kalsarikepponen" (wedgie) eli kiskaista alushousut ylös housujen alta. Heillä on myös tapana hajottaa koulun ja rehtori Skinnerin omaisuutta sekä näpistää tavaraa Apun Kwik-E-Mart-kaupasta.
Jimbolla on pitkät ruskeat hiukset ja hän pukeutuu aina violettiin pipoon ja mustaan pääkallo-t-paitaan. Joidenkin uudempien jaksojen mukaan Jimbo käyttää aina pipoa kätkeäkseen kaljun päälakensa. Jimbo asuu yhdessä äitinsä kanssa. Äiti on nähty parissa jaksossa ja 18. kauden jakson ”24 minuuttia” mukaan hänen nimensä on Carol. Jimbon isä, joka pukeutuu ja käyttäytyy samoin kuin poikansa, nähtiin 8. kauden jaksossa ”Luontainen kyky”. 7. kauden jakson ”Paljastaja-Bart” mukaan Jimbon oikea etunimi olisi Corky. Sarjan uusimmilla tuotantokausilla Jimbon tyttöystävänä on toisinaan ylitarkastaja Chalmersin tytär Shauna Chalmers.
Jimbo pyrki Springfieldin pormestariksi 17. kauden jaksossa ”Äänestä Homeria”. Hän käytti tv-mainoksissaan iskulausetta: ”Jimbo, kova nörteille, kovempi dorkille”.
Simpsonien hahmot
| --- | --- |
Simpsonit ja sukulaiset:   Homer Simpson  Marge Simpson  Bart Simpson  Lisa Simpson  Maggie Simpson  Abraham Simpson  Patty ja Selma Bouvier 
Kaupungin väkeä:   Ned Flanders  Maude Flanders  professori Frink  Barney Gumble  tohtori Hibbert  Lionel Hutz  pastori Lovejoy  Hans Moleman  Apu Nahasapeemapetilon  pormestari Quimby  tohtori Nick  Sarjakuvahemmo  Agnes Skinner  Cletus Spuckler  Moe Szyslak  poliisipäällikkö Wiggum 
Springfieldin ydinvoimala:   Montgomery Burns  Carl Carlson  Lenny Leonard  Waylon Smithers 
Perheet:   Simpsonin perhe  Flandersin perhe  Van Houtenin perhe 
Springfieldin ala-asteen henkilökuntaa ja oppilaita:   ylitarkastaja Chalmers  Jimbo Jones  Edna Krabappel  Otto Mann  Nelson Muntz  Martin Prince  Sherri ja Terri  rehtori Skinner  Milhouse Van Houten  Ralph Wiggum  talonmies Willie 
Julkkikset:   Kent Brockman  Hassu-klovni  Troy McClure  Rainier Wolfcastle 
Vakiokonnat:   Läski-Tony  Kang ja Kodos  Sideshow Bob  Snake 
Muut:   Jebediah Springfield  Pukin pikku apuri  Tikku ja Takku
Janet Leighin filmografia

Tämä on Janet Leighin filmografia.
Televisioelokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1969 | — | The Monk | Janice Barnes |
| 1969 | — | Honeymoon with a Stranger | Sandra Latham |
| 1970 | — | House on Greenapple Road | Marian Ord |
| 1971 | — | My Wives Jane | Jane Franklin |
| 1971 | — | Deadly Dream | Laurel Hanley |
| 1973 | — | Murdock’s Gang | Laura Talbot |
| 1977 | Elämän ja kuoleman kellopeli | Murder at the World Series | Karen Weese |
| 1977 | — | Telethon | Elaine Cotten |
| 1979 | — | Mirror, Mirror | Millie Gorman |
| 1985 | — | On Our Way | Kate Walsh |
| 1998 | Pelon otteessa | In My Sister's Shadow | Kay Connor |
Televisio

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Jakson nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964 | Tähtiteatteri | Bob Hope Presents the Chrysler Theatre | "Murder in the First" | Carol Hartley |
| 1966 | Tähtiteatteri | Bob Hope Presents the Chrysler Theatre | "Dear Deductible" | Virginia Ballard |
| 1966 | Napoleon Solo | The Man from U.N.C.L.E. | "The Concrete Overcoat Affair: Part I" | neiti Diketon |
| 1966 | Napoleon Solo | The Man from U.N.C.L.E. | "The Concrete Overcoat Affair: Part II" | neiti Diketon |
| 1966 | The Red Skelton Show | The Red Skelton Show | "Jerk Be Nimble" | Daisy June |
| 1968 | The Danny Thomas Hour | The Danny Thomas Hour | "One for My Baby" | Liza Merrick |
| 1969 | The Red Skelton Show | The Red Skelton Show | "It’s Better to Have Loved and Lost – Much Better" | Daisy June / Clara Appleby |
| 1970 | Virginialainen | The Virginian | "Jenny" | Jenny Davis |
| 1970 | Bracken’s World | Bracken's World | "The Anonymous Star" | Maggie Morgan |
| 1971 | Pelin henki | The Name of the Game | "The Man Who Killed a Ghost" | Glory Bates |
| 1973 | Ghost Story | Ghost Story | "Death’s Head" | Carol |
| 1973 | Love Story | Love Story | "Beginner’s Luck" | Leonie |
| 1975 | Rekkakuskit | Movin’ On | "Weddin’ Bells" | Nina Smith |
| 1975 | Columbo | Columbo | "Forgotten Lady" | Grace Wheeler Willis |
| 1978 | Lemmenlaiva | The Love Boat | "Till Death Do Us Part-Maybe" | Gail |
| 1979 | Seikkailujen saari | Fantasy Island | "Birthday Party" | Carol Gates |
| 1982 | Seikkailujen saari | Fantasy Island | "Roller Derby Dolls" | Suzanne King |
| 1982 | Matt Houston | Matt Houston | "Who Would Kill Ramona?" | Ramona Launders |
| 1982 | Tales of the Unexpected | Tales of the Unexpected | "Light Fingers" | Joan Stackpole |
| 1984 | Tales of the Unexpected | Tales of the Unexpected | "I Like It Here in Wilmington" | Joan Stackpole |
| 1985 | Lemmenlaiva | The Love Boat | "Instinct" | Joan Philipps |
| 1986 | Starman | Starman | "Society’s Pet" | Antonia Weyburn |
| 1987 | Murhasta tuli totta | Murder, She Wrote | "Doom with a View" | Cornelia Montaigne Harper |
| 1989 | Pelon rajalla | The Twilight Zone | "Rendezvous in a Dark Place" | Barbara LeMay |
| 1997 | Enkelin kosketus | Touched by an Angel | "Charades" | Vera Galser |
| 2001 | Eron lait | Family Law | "The Quality of Mercy" | Mary Sawyer |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Janet Leigh Elonetissä.
Janet Leigh Allmoviessa (englanniksi)
Janet Leigh Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Janet Leigh Notable Names Databasessa (englanniksi)
Janet Leigh Internet Broadway Databasessa (englanniksi)
Janet Leigh ja Charlton Heston elokuvassa Pahan kosketus (1958).
Janet Leigh vuonna 1998.
Jokiseljake

| Jokiseljake |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Neitiökasvit Stilbaceae
Suku::  Seljakkeet Nuxia
Laji::  oppositifolia
Kaksiosainen nimi
 Nuxia oppositifolia  (Hochst.) Betnh. 
Katso myös
   Jokiseljake Wikispeciesissä   Jokiseljake Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Jokiseljake (Nuxia oppositifolia) on neitiökasvien (Stilbaceae) heimoon, seljakkeiden (Nuxia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Jokiseljake on pensas tai puu, joka kasvaa tavallisesti 1–15 metriä korkeaksi, mutta voi kasvaa jopa 20 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija voi olla 10–60 cm.
Jokiseljake kasvaa jokivarsien metsissä ja pensaikoissa. Toisinaan se kasvaa kivien välistä joen pohjalta. Lajia tavataan myös reliktinä Etelä-Afrikan subtrooppisissa metsissä. Kaiken kaikkiaan jokiseljaketta tavataan itäisessä ja eteläisessä Afrikassa Eritreasta ja Somaliasta Angolaan, Etelä-Afrikkaan ja Madagaskarille ulottuvalla alueella sekä Arabian niemimaalla.
Jokiseljakkeen puuaines on punertavankeltaista ja siitä on valmistettu toisinaan muun muassa huonekaluja.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jokiseljake (Nuxia oppositifolia)
UniProt: Taxonomy – Nuxia oppositifolia (englanniksi)
The Plant List: Nuxia oppositifolia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nuxia oppositifolia (englanniksi)
J. Lee Thompson

John Lee Thompson (1. elokuuta 1914 Bristol, Englanti – 30. elokuuta 2002 Sooke, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli englantilainen elokuvaohjaaja, joka vaikutti sekä Britanniassa että Hollywoodissa.
Ura > 1930–1950-luku

Thompson aloitti uransa käsikirjoittajana vuonna 1937 valmistuneen The Price of Folly -elokuvan myötä. Hän teki elokuvien käsikirjoituksia aina vuoteen 1986 asti. Hänen merkittävimpiä käsikirjoituksiaan ovat elokuvat Pennitön aviomies (For Better, for Worse, 1954) ja Ennen keskiyötä (10 to Midnight, 1983).
Ohjaajana hän aloitti vuonna 1950 valmistuneella elokuvalla Murder Without Crime. Vuonna 1956 hän oli ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun voittajaksi ohjaustyöllään Yield to the Night. Paluu helvetistä (Ice Cold in Alex, 1958) oli hänen ensimmäinen suuri yleisömenestyksensä, joka toi hänelle palkinnon Berliinin elokuvajuhlilta sekä elokuvalle kolme Bafta-ehdokkuutta. Seuraavana vuonna valmistunut Intiassa palaa (North West Frontier) oli myös arvostelu- ja yleisömenestys. Kohtalokas kotiinpaluu (Tiger Bay, 1959) menestyi sekä Bafta-gaalassa että Berliinin elokuvajuhlilla.
Ura > 1960-luku

Vuonna 1961 valmistunut Navaronen tykit (The Guns of Navarone) oli Thompsonin uran suurin menestys, joka voitti Oscarin parhaista erikoisefekteistä. Lisäksi elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista yksi oli J. Lee Thompsonin ehdokkuus parhaasta ohjauksesta. Elokuva oli myös Thompsonin ensimmäinen Hollywoodissa, jossa täydellinen aloitus merkitsi varmaa työtarjontaa.
Tarjontaa oli, ja niinpä Thompson ohjasi Tuomitun kosto -elokuvan vuonna 1962. Gregory Peckin tähdittämä kauhuklassikko oli yleisö- ja arvostelumenestys, jonka Martin Scorsese filmasi vuonna 1991 uudelleen, mutta heikommalla menestyksellä.
Muita Thompsonin merkittäviä teoksia 1960-luvulla olivat Oscar-ehdokas Taras Bulba (1962), What A Way to Go! (1964), John Goldfarb, Please Come Home (1965) ja Mackenna's Gold (1969). Vuonna 1968 hänestä oli tulla Apinoiden planeetan ohjaaja, mutta hän ei voinut ottaa tehtävää vastaan keskeneräisen Mackenna's Goldin vuoksi. Hän kuitenkin ohjasi Apinoiden planeetalle kaksi jatko-osaa 1970-luvulla.
Ura > 1970-luku

1970-luvulla Thompson alkoi jo jäähdytellä, vaikka tekikin muutamia hittejä. St. Ives (1976) oli ensimmäinen Thompsonin ohjaus, jonka pääosassa nähtiin Charles Bronson. Myöhemmin hän teki elokuvat Verenpunainen preeria (1977) ja Caboblanco (1980).
1970-luvulla valmistuivat myös hittielokuvat Mahtava kreikkalainen (The Greek Tycoon, 1978) ja Kotkat saalistavat (The Passage, 1979).
Ura > 1980-luku

Thompsonin uran viimeinen vuosikymmen sisälsi 12 elokuvaa. Kauhuelokuva Happy Birthday to Me (1981) hyödynsi muodissa ollutta kauhuelokuvien kautta, ja se muistetaan yhtenä vuosikymmenen pienistä klassikoista.
The Ambadassor (1984) oli yksi näyttelijä Rock Hudsonin viimeisistä elokuvista, Kuningas Salomonin kaivokset (King Solomon's Mines, 1985) oli julkaisuvuotensa hitti ja Tulijalka (Firewalker, 1986) oli Chuck Norrisin ja Louis Gossett Jr:n tähdittämä b-luokan toimintarymistely.
1980-luvulla Thompson ohjasi peräti kuusi elokuvaa, joissa näytteli Charles Bronson: Ennen keskiyötä, Pirullinen kosto, Jack Murphyn laki, Väkivallan vihollinen 4, Tuomion enkeli ja Kielletty kohde. Viimeksi mainittu jäi Thompsonin viimeiseksi elokuvaksi.
Joli Garçon

| ”Joli Garçon” Lolita Jolie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 20. heinäkuuta 2010
 Tyylilaji: Elektroninen musiikki
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: Airplay Records
Lolitan muut singlet
|   | ”Joli Garçon” 2010 | ”La première fois” 2012 |
Joli Garçon (suom. Nätti poika) on saksalaisartisti Lolita Jolien kappale. Sen julkaisi Airplay Records artistin ensimmäisenä singlenä 20. heinäkuuta 2010. Kappaleen ovat sanoittaneet Danny Suko, Kent Base ja Shaun Bate. Se kertoo artistin halusta ja rakkaudesta poikaa kohtaan, joka ei tunnista tätä.Vaikka kappale on laulettu ranskan kielellä, artisti itse on saksalainen.
Kappaleesta on tehty myös kaksikymmentä remixversiota sisältävä kappalelista, joka julkaistiin digitaalisesti ladattavana 12. huhtikuuta 2011. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 27. heinäkuuta 2010. Kappale pääsi listoille neljässä eri valtiossa, ja ylsi korkeimmillaan sijalle 20 Ranskassa ja Belgian Valloniassa.
Kappalelista

CD Single
"Joli Garçon" (Video Edit) - 3:16
"Joli Garçon" (Rob & Chris Remix) - 5:04
"Joli Garçon" (Ron Bon Beat Project Remix) - 6:13
Listasijoitukset

| Listat (2010) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Belgia (Ultratop Vallonia): 20
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 61
Ranska (SNEP): 20
Saksa (Ultratop 50 Vallonia): 92
Jan Hladonik

| Jan Hladonik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1999 (ikä 25) Třinec, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  HC Vítkovice
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  HC Ocelaři Třinec (ČEL) HC Frýdek-Místek (Tšekki2) Blainville-Boisbriand Armada (QMJHL) HC Karlovy Vary (ČEL)
Jan Hladonik (s. 18. elokuuta 1999 Třinec) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Vítkovicea.
Ura > Seuraura

Hladonik pelasi vuosina 2012–2016 HC Ocelaři Třinecin joukkueessa Tšekin juniorisarjoissa. C-nuorten runkosarjassa hän teki kaudella 2014–2015 yhteensä 37 maalia, joilla Hladonik jakoi sarjan maalipörssin voiton yhdessä Martin Kautin kanssa. Kaudella 2015–2016 hän oli mukana voittamassa Tšekin A-nuorten mestaruutta.
Hladonik debytoi Tšekin Extraligassa kaudella 2016–2017 kasvattajaseuransa HC Třinecin joukkueessa. Kausi meni Hladonikilla pääosin Třinecin A-nuorten joukkueessa, mutta hän pelasi myös neljä pääsarjaottelua ilman tilastomerkintöjä sekä neljä ottelua lainalla 1. česká hokejová ligan HC Frýdek-Místekissa.
Kaudeksi 2017–2018 Hladonik siirtyi Kanadan QMJHL-sarjaan Blainville-Boisbriand Armadan joukkueeseen. Hän pelasi runkosarjassa 56 ottelua tehopistein 4+15=19. Seuraavalla kaudella Hladonik pelasi taas kotimaassaan ja avasi pistetilinsä Extraligassa Ocelaři Třinecin joukkueessa keräten yhden syöttöpisteen 16 ottelussa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Extraligassa 19 ottelua ilman tehopisteitä, mutta seuraavalla kaudella syntyi uudessa joukkueessa HC Energie Karlovy Varyssa 44 otteluun ennätyslukema 7+7=14. Hladonikin nykyinen sopimus Energie Karlovy Varyssa päättyy kauden 2023–2024 jälkeen.
Ura > Maajoukkueura

Hladonik on edustanut Tšekkiä yhdessä A-maaottelussa kaudella 2020–2021. Hän kuului Tšekin joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2019 Kanadassa sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 Slovakiassa.
Janet Martin

Janet L. B. Martin on yhdysvaltalainen historioitsija. Hänen tutkimuskohteenaan on Venäjän historia.
Martin väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistossa 1980. Hän on nykyään Miamin Yliopiston historian laitoksen emeritusprofessori. Hän on kirjoittanut Venäjän keskiaikaa käsittelevän teoksen Medieval Russia, 980-1584 ja Venäjän keskiaikaisesta turkiskaupasta kertovan tutkimuksen Treasure of the Land of Darkness.
Teoksia

Medieval Russia, 980-1584 (Campbridge University Press 1995, 2. uudistettu painos 2007)
Treasure of the Land of Darkness: The Fur Trade and Its Significance for Medieval Russia (Cambridge University Press, 2004)
Yhteistyönä:
Russia in World History (Oxford University Press, 2015; Yhdessä Barbara Alpern Engelin kanssa)
Janet Radcliffe Richards

Janet Radcliffe Richards vuonna 2012.
Janet Radcliffe Richards (s. 1944) on brittiläinen feministifilosofi ja bioeetikko. Hän toimii University College Londonin bioetiikan ja lääketieteen filosofian tutkimuslaitoksen (Centre for Bioethics and Philosophy of Medicine) johtajana sekä tutkijajäsenenä Oxfordin yliopiston sovelletun etiikan tutkimuslaitoksella (Oxford Uehiro Centre for Practical Ethics).
Teoksissaan ja artikkeleissaan Richards on käsitellyt muun muassa darwinismia, elinkauppaa ja aborttia.
Julkaisuja

The Sceptical Feminist.  Routledge, 1980.
”Why Feminist Epistemology Isn't”, teoksessa Gross, P. & Levitt, N. & Lewis, M.: The Flight from Science and Reason.  Johns Hopkins University Press, 1997.
Human Nature After Darwin: A Philosophical Introduction.  Routledge, 2001.
”Organs For Sale (Arkistoitu – Internet Archive)”, Indian Journal of Medical Ethics, 2001
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Janet Radcliffe Richards
Käännös suomeksi
Janne Aikalan surma

Janne Samuel Aikala (17. lokakuuta 1975 Turku – 14. toukokuuta 1986 Turku) oli suomalainen 10-vuotias koulupoika, jonka antikvariaatin hoitaja Jorma Patjas surmasi keväällä 1986.
Murhapäivä

Runosmäen kaupunginosassa asunut Janne Aikala oli lähtenyt keskiviikkona 14. toukokuuta 1986 kotoaan pianotunnilleen Turun keskustaan iltapäivällä hieman tavallista aikaisemmin poiketakseen menomatkalla keskustassa olevaan divariin. Hänellä oli mukanaan rahat jolla maksaa soittotunti, ja hän sai muutaman markan ylimääräistä rahaa jotka sai käyttää divariin. Soittotunnin oli määrä alkaa kello 16. Hän ei saapunut koskaan paikalle ja pojan vanhemmat tekivät hänestä katoamisilmoituksen. Janne Aikala tunnettiin kilttinä, hyvätapaisena ja täsmällisenä. Etsinnöissä käytettiin muun muassa merivartioston helikoptereita ja lämpökameroita, mutta tuloksetta.
Ruumiin löytyminen

Lauantaina 17. toukokuuta kello 21.45 aikaan polkupyöräilevä pariskunta löysi Janne Aikalan ruumiin Liedosta, 20 kilometrin päässä Turun keskustasta Turun–Tampereen-valtatien varrelta. Poliisin tutkimuksissa ilmeni, että uhri oli kuollut kuristamalla, eikä onnettomuuden seurauksena kuten aluksi epäiltiin. Poliisi arvioi tekijän toimineen paniikissa, koska ruumista ei ollut edes yritetty peitellä.
Poliisi sai tapaukseen liittyen satoja yleisövihjeitä, vaikka Janne Aikalan liikkeistä ei ollut kovin varmoja tietoja. Ainoa suhteellisen luotettava havainto oli, kun hän oli jäänyt pois linja-autosta noin kello 15.25 Läntisellä Pitkälläkadulla lähellä paikkaa, jonne hän oli menossa soittotunnille. Tapauksen järkyttämät, tuntemattomiksi jääneet henkilöt perustivat pankkitilin tutkinnan jouduttamiseksi. Tapauksen selviämiseen johtavasta vihjeestä luvattiin 10 000 markan palkkio.
Viranomaiset kuulivat kaikkia Turun keskustan alueella toimineiden kirjakauppojen pitäjiä. Tekijä ei lopulta jäänyt poliisin haaviin yleisövihjeiden, vaan poliisin oman tutkinnan perusteella. Iltalehti kertoi 31. toukokuuta 1986, että poliisin säilössä istui miespuolinen liikkeenharjoittaja, jolla ei ollut esittää pitävää alibia Janne Aikalan katoamisen aikoihin. 41-vuotias antikvariaatinhoitaja Jorma Patjas vangittiin kuulusteltavaksi, koska pojan oletettiin olleen elossa viimeksi hänen kauppatiloissaan. Kuulusteluissa Patjas tunnusti surmanneensa Aikalan, väittäen tappaneensa uhrinsa vahingossa. Patjas kertoi nauttineensa runsaasti alkoholia tapahtumapäivää edeltävänä iltana sekä surmapäivän aamuna.
Tapahtumien kulku

Divariin tultuaan Aikala oli mennyt myymälän takatilaan, missä verhojen takana oli esillä seksivälineitä, jotka eivät Patjaksen kertoman mukaan olleet soveliaita lapsille. Aikala ei ollut välittänyt Patjaksen huomautuksista, mistä tämä hermostui. Patjas alkoi pahoinpidellä poikaa retuuttamalla tätä niskasta ja lyömällä tämän päätä seinää vasten, jolloin tämä oli menettänyt tajuntansa. Patjas pelästyi luullensa tappaneensa pojan ja laittoi liikkeen ikkunaan "Pieni hetki" -lapun pitääkseen asiakkaat loitolla. Tämän jälkeen Patjas sitoi Aikalan kädet ja jalat, laittoi pojalle suukapulan ja kantoi takahuoneeseen. Tämän tehtyään Patjas meni asunnolleen juomaan lisää alkoholia, jättäen pojan sidottuna antikvariaattinsa takatiloihin.
Illalla Patjas meni takaisin liikkeelleen vapauttamaan Aikalaa. Patjas rauhoitteli hätääntynyttä Jannea tarjoamalla tälle Coca-Colaa. Patjas sai ensin suostuteltua, ettei tapahtumista kerrottaisi kenellekään. Aikala kuitenkin uhkasi Patjasta pian ilmiannolla, "Kerronpas kaiken poliisille ja sinä joudut linnaan." Tästä Patjas suuttui ja kuristi pojan kuoliaaksi köydenpätkällä. Välittömästi teon tehtyään Patjas kätki ruumiin isoon pahvilaatikkoon ja vei sen huoneensa perälle. Tämän jälkeen hän meni asunnolleen nukkumaan.
Seuraavana aamuna, torstaina, Patjas avasi liikkeensä normaalisti. Illalla kaupan suljettuaan Patjas siirsi pahvilaatikon ruumiineen Opelinsa takaosaan ja etsi rauhallista paikkaa, mihin voisi hylätä ruumiin. Patjas heitti ruumiin pahvilaatikosta päätien vierellä olevaan ojaan ja ajoi kotiinsa. Pahvilaatikon ja Aikalan mukana olleen nuottivihon Patjas oli jättänyt asuntonsa roskalavalle.
Tuomio

Jorma Patjas tuomittiin raastuvanoikeudessa tammikuussa 1987 pahoinpitelystä, vapaudenriistosta ja murhasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen ja maksamaan Aikalan perheelle korvauksia 21 500 markkaa. Oikeuden päätökseen murhasta vaikutti se, että uhrina oli puolustuskyvytön lapsi, ja että uhria oli pahoinpidelty ja pidetty sidottuna ennen surmatekoa. Mielentilatutkimuksen mukaan Patjas oli ollut tekohetkellä täydessä ymmärryksessä.
Turun hovioikeus arvioi teon heinäkuussa 1987 tapoksi, koska sen mielestä Patjas ei surmannut uhriaan vakaasta harkinnasta. Hovioikeus otti kuitenkin raastuvanoikeuden tavoin huomioon, että uhri oli puolustuskyvytön lapsi ja antoi ankaran, 12 vuoden ja 1 kuukauden vankeusrangaistuksen.
Heinäkuussa 1988 korkein oikeus arvioi teon murhaksi ja tuomitsi Patjaksen elinkautiseen.
MTV:n Rikospaikka-ohjelman mukaan Patjas armahdettiin 13 vankeusvuoden jälkeen. Patjas kuoli 10. lokakuuta 2016.
Kirjallisuutta

Hannes Markkula: Suomalainen murha 1953–1990
Pohjolan poliisi kertoo 1988 (Artikkeli: Jannen tapaus)
Jasmin Showlah

Jasmin Susanna Showlah (s. 30. toukokuuta 1989 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa HIFK:ta. Showlahia valmentaa Lars Fagerholm. Hänen valmentajanaan toimi 2019–2022 Olli-Pekka Mykkänen ja 2013–2019 Atte Pettinen. Sitä ennen Showlahia valmensi Anne Suoranta.
Saavutukset

Aikuisten SM-kilpailuista Showlah on saavuttanut ulkoradoilta hopeaa 100 metrin juoksusta (2010) sekä kolme kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta ja yhden hopean 4 × 400 metrin viestijuoksusta. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 60 metrin juoksussa kultaa 2016 ja kolme pronssia, 200 metrin juoksussa yhden hopean sekä viestijuoksussa kultaa 2017, kolme hopeaa ja yhden pronssin.
Ainoa arvokisaedustus Showlahilla on 19-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2008, jossa hän juoksi 100 metrin alkuerissä 37. sijalle ajalla 12,08.