stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dugaldin junaturma

| Dugaldin junaturma (Minakin junaturma) |
| --- | --- |
Päivämäärä:  1. syyskuuta 1947
Aika:  21:44
Paikka:  Dugald, Manitoba
Valtio:  Kanada
Liikennöitsijä(t):  Canadian National Railway
Turman kuvaus:  yhteentörmäys
Turman syy:  liikenteenohjauksen antamien määräysten noudattamatta jättäminen
Tiedot
Junia osallisena:  2
Juna(t):  Continental Limited Minaki Campers’ Special
Kuolleita:  31
Dugaldin junaturma (myös Minakin junaturma turmassa osallisena olleen junan mukaan) tapahtui 1. syyskuuta 1947 Dugaldissa, Manitobassa, Kanadassa, kun Minakin asemalta, Ontariosta Winnipegiin matkalla ollut ylimääräinen henkilöjuna, Minaki Campers’ Special eli lyhyemmin Minaki Special, törmäsi Dugaldin rautatieasemalle pysähtyneeseen Continental Limitediin. Yhteentörmäyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa menehtyi 31 henkeä.
Länteen matkalla ollut Minaki Special, rautatien käytännön mukaan Passenger Extra 6001 West, oli ylimääräinen lomailijoita kuljettava matkustajajuna, joka liikennöi lomakaudella Minakin alueen ja Winnipegin välillä. Turmapäivänä Extra 6001 West oli jälkimmäinen kahdesta Malachista Winnipegiin lähteneestä junasta. Koska kyseessä oli lomakauden viimeinen päivä, juna oli täynnä Winnipegiin palaavia lomailijoita.
Tapahtumien kulku

Tapahtuma-aikaan Canadian National Railwayn omistamaa Malachista Winnipegiin johtavaa rataosuutta ei ollut varustettu turvalaitteilla, ja liikennettä ohjattiin aikatauluihin ja määräyksiin perustuvalla liikenteenohjaustavalla. Lähtiessään Malachista Minaki Specialin veturi- ja junamiehistö sai määräyksen kohdata itään matkalla olleen junan nro 4, Continental Limitedin, Vivianin rautatieasemalla. Koska molemmat junat olivat myöhässä, määräystä myöhemmin muutettiin siten, että junien kohtauspaikaksi tuli Dugald, 23 kilometriä itään Winnipegistä. Muutettu määräys toimitettiin junamiehistölle Elmassa.
Continental Limited saapui Dugaldiin ensimmäisenä kello 21:42 ja pysähtyi asemalle matkustajapalvelua varten. Junan saavuttua Dugaldin asemakirjuri asetti länteen meneville junille tarkoitetun määräyksistä tiedottavan opastimen ajon sallivaan asentoon sen merkiksi, ettei Minaki Specialin tarvinnut pysähtyä noutamaan uusia määräyksiä.
Saamiensa määräyksien mukaan Minaki Specialin miehistön olisi tullut siirtyä sivuraiteelle saapuessaan Dugaldiin. Se olisi vaatinut junan pysäyttämistä Dugaldin ratapihan itäpäähän ja vaihteen kääntämistä sivuraiteelle käsin. Normaali tapa oli, että ensin saapuvan junan jarrumies kääntäisi vaihteen valmiiksi seuraavana saapuvaa junaa varten, että sen ei tarvitsisi pysähtyä vaihteen kääntöä varten. Tällä kertaa sellaiseen ei kuitenkaan ollut aikaa.
Tapahtumien kulku > Törmäys

Noin kaksi mailia ennen Dugaldin asemaa Minaki Specialin konduktööri muistutti veturimiehistöä määräyksestä käyttämällä junan läpi kulkevaa ilmajohtoa, ja sai veturimiehistöltä kuittauksen. Määräysten vastaisesti juna kuitenkaan ei pysähtynyt Dugaldin ratapihan itäpään vaihteella vaihteen kääntöä varten, vaan ohitti vaihteen ja jatkoi matkaansa pitkin pääraidetta, jarrutuksesta huolimatta törmäten asemalle pysähtyneeseen Continental Limitedin keulaan kello 21:44. Törmayshetkellä junan nopeus oli noin 50 km/h.
Minaki Specialin veturina oli U-1-a-luokan höyryveturi nro 6001, ja juna muodostui kahdesta teräskorisesta matkatavaravaunusta, yhdeksästä puukorisesta kaasuvalaistuksella varustetusta matkustajavaunusta, sekä kahdesta teräskorisesta salonkivaunusta. Törmäyksen jälkeen puukoriset vaunut syttyivät tuleen, ja tuli levisi ketjureaktion tavoin puuvaunusta toiseen. Tulipalon seurauksena myös radanvarren öljysäiliöt syttyivät tuleen.
Kaikki menehtyneet olivat Minaki Specialin matkustajia ja kuolivat tulipalossa saamiinsa vammoihin, lukuun ottamatta veturinkuljettajaa ja lämmittäjää jotka kuolivat yhteentörmäyksessä. Continental Limitedin matkustajat ja junamiehistö selvisivät vammoitta.
Turmassa menehtyneistä 31 hengestä vain seitsemän voitiin tunnistaa. Loput 24 tunnistamattomaksi palanutta uhria haudattiin joukkohautaan Brooksiden hautausmaalle Winnipegiin.
Tutkinta

Onnettomuuden jälkeisessä tutkinnassa onnettomuuden syyksi todettiin annettujen määräysten noudattamatta jättäminen, ja Minaki Specialin veturi- ja junamiehistö todettiin syyllisiksi turmaan. Tutkinnassa todettiin myös, että määräyksistä tiedottavan opastimen asettaminen ajon sallivaan asentoon saattoi vaikuttaa siihen, että Minaki Specialin junamiehistö luuli radan olevan vapaa. Samoin todettiin, että Continental Limitedin kuljettaja oli himmentänyt veturinsa ajovalot Minaki Specialin saapuessa ja siten huonontanut junansa näkyvyyttä. Onnettomuuden seurauksena rautatieyhtiö hankki moderneja vaunuja korvaamaan vanhoja puisia vaunuja, ja teki muutoksia junaturvallisuussääntöihinsä.
Aiheesta muualla

FactualTV.com: Disasters of the Century – Minaki Train Crash (Arkistoitu – Internet Archive)
Echizen (Fukui)

| Echizen (越前市) |
| --- | --- |
 Murasaki Shikibun puutarha
 lippu:  symboli
 Echizenin sijainti Fukuin prefektuurissa
 Echizen
 Koordinaatit: 35°54′13″N, 136°10′08″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku
Prefektuuri:  Fukuin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  230,70 km²
Väkiluku (07/2020):  82 512
 – Väestötiheys:  357,7 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 – Lintu:  Idänkattohaikara
 
 http://www.city.echizen.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Echizen (jap. 越前市, Echizen-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Fukuin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Takefun altaan eteläreunalla. Hinojoki virtaa kaupungin läpi. Kaupunkia ympäröivät kolmelta puolelta vuoret, mukaan lukien ”Echizenin Fujiksikin” kutsuttu Hinovuori. Echizenissä on 82 512 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 230,70 neliökilometriä.
Echizenin kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Takefun kaupunki ja Imadaten maaseutukaupunki. Uuden kaupungin nimeksi valittiin Echizen, koska entisen Echizenin provinssin hallintokeskus sijaitsi muinoin Takefun alueella. Samoin siellä oli Echizenin provinssitemppeli eli Echizen Kokubun-ji. Heian-kaudella kaupungissa asui Murasaki Shikibu. Takefu kehittyi myöhemminkin hallinnollisena keskuksena ja vuodesta 1575 lähtien linnanaluskaupunkina Maeda Toshiien hallinnassa. Edo-kaudella se kuului Fukuin daimiokuntaan. Perinteisiä elinkeinoja ovat teräaseiden, korkealuokkaisen japaninpaperin, kattotiilten ja huonekalujen valmistus. Edo-kaudella Takefu tunnettiin etenkin sirpeistään, mutta nykyisin kaupungissa tuotetaan pääasiassa veitsiä. Sinne on sijoittunut myös elektroniikka-, auto- ja tekstiiliteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisin ja ohran lisäksi vihanneksia ja hedelmiä.
Echizenin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Ōmushi-jinjan, Ōshio Hachiman-gūn ja Ōtaki-jinjan šintolaiset pyhäköt sekä Jōfuku-jin temppelin puutarha. Kaupunki tunnetaan myös Echizen-manzai-komediaperinteestään. Echizeniä palvelevat JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja ja Fukui-rautateiden Fukubu-linja.
Kuvia

Ōtaki-jinja
Hinovuori
Takefu vuoden 1975 ilmakuvassa
Sun Dome Fukui -areena
Takefun rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Echizen Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Eivind Still

Mika Eivind Still (14. toukokuuta 1931 Uusikaarlepyy – 19. maaliskuuta 2022 Pietarsaari) oli suomalainen purjeveneiden suunnittelija. Hänen veneistään ensimmäinen suurmenestys oli Finn Fire II, jolla hän voitti ensimmäisenä suomalaisena 3/4 Ton Cupin vuonna 1976 Englannissa. Sen myötä hän lopetti yli 20 vuotta jatkuneen työnsä matematiikan opettajana Vaasassa ja Pietarsaaressa, omistautui venesuunnittelulle ja perusti kommandiittiyhtiön nimeltä Still Yachts. Hän erikoistui lujitemuovisiin perhepursiin, joita olivat Finn 26 ja Finn Express 83, mutta piirsi myös kalliimman hintaluokan veneitä kuten Finn Fire 33, Maestro 35 ja Still 900 sekä kevytveneet Still 525 ja Still 380.
Vuonna 2007 Stillille myönnettiin Finnboatin tunnustuspalkinto.
Difenhydramiini

| --- | --- |

Difenhydramiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-(difenyylimetoksi)-N,N-dimetyylietanamiini
Tunnisteet
CAS-numero: 58-73-1
ATC-koodi: D04AA32
PubChem CID: 3100
DrugBank: DB01075
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H21NO 
Moolimassa: 255.355 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 86 % sitoutuminen plasmaproteiiniin
Proteiinisitoutuminen: 98–99 %
Metabolia: CYP2D6 (80%), 3A4 (10%)
Puoliintumisaika: 2.4–9.3 tuntia
Ekskreetio: 94 % virtsaan, 6 % ulosteissa
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  A(AU) B(US) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intramuskulaarinen, Intravenoosi, paikallinen, peräpuikko
Difenhydramiinihydrokloridiliuosta ampullissa.
Codesan Comp. on Suomessa myytävä difenhydramiinia, kodeiinia ja efedriiniä sisältävä yskänlääke.
Difenhydramiini on antihistamiini. Sitä on käytetty kahtena eri suolana: difenhydramiinikloridina (Benadryl Yhdysvalloissa, Difedryl, Medidryl ja Auto-tabletit Suomessa) sekä difenhydramiiniteoklaattina (Amosyt, Dramamine). Lääke kehiteltiin ja otettiin käyttöön 1940-luvulla Yhdysvalloissa. Difenhydramiinia on pidetty tehokkaana lääkkeenä allergisiin reaktioihin sekä matkapahoinvointiin eli meritautiin.
Koska difenhydramiini on sedatoiva eli voimakkaasti väsyttävä, on sitä voitu käyttää myös päihdyttäviin tarkoituksiin. Difenhydramiini on luokiteltu PKV-lääkkeeksi eli lh-lääkkeeksi (liikenteessä haitalliseksi). Se on monissa maissa reseptivapaa itsehoitolääke, Yhdysvalloissa sitä myydään suosittuna unilääkeenä ZzzQuil, jota voi ostaa vaikka paikallisesta Walmartista. Siellä sitä pidetään turvallisena ja vähäisen väärinkäyttöpotentiaalin omaavana. Myös Suomessa se oli 1960−1970-luvuilla saatavana käsikauppalääkkeenä.
Vaikutusmekanismi

Difenhydramiini on vaikutusmekanismiltaan histamiini H1 -reseptorin antagonisti eli antihistamiini sekä kompetitiivinen muskariinireseptoria salpaava antikolinergi. Antihistamiinivaikutuksensa vuoksi se lievittää histamiinin epätoivottuja vaikutuksia hermostossa; esimerkiksi keuhkoputkien supistuminen kumoutuu. Oksentelua ehkäisevää mekanismia ei tarkkaan tunneta, mutta antikolinerginen vaikutus on todennäköisesti sen taustalla. Muita antihistamiineja voimakkaampi väsyttävyys johtuu antikolinergisestä vaikutuksesta. Difenhydramiini imeytyy nopeasti ja vaikutus alkaa tunnin sisällä annoksen ottamisesta.
Yhdistelmävalmisteet

Etodroksitsiinin sekä hydroksitsiinin ohella difenhydramiinia yhdistettiin ainesosana joihinkin unilääkkeisiin. Amosyt Coffein -pahoinvointilääke sisälsi myös kofeiinia vähentämään difenhydramiinin aiheuttamaa uneliaisuutta sekä väsymystä.
Useat sedatiivit saattoivat sisältää difenhydramiinia, Pharmaca Fennica 1976:n tietojen pohjalta esitettynä. Näissä niin kutsutuissa yhdistelmävalmisteissa, saattoi toinen vaikuttava lääkeaine olla joko metakvaloni (Isonox, Sovanox, Mandrax) taikka barbituraatti, kuten esimerkiksi pentobarbitaali (Sedanil).
Difenhydramiinia on joissakin yskänlääkkeissä, kuten Suomessa reseptivalmiste Codesan Compissa (katso kuva). Tällöin sen hoitovaikutus ei kuitenkaan ilmeisesti perustunut suoraan H1-reseptorien salpaukseen.
Lääkkeen muu käyttö Suomessa reseptilääkkeenä

Difenhydramiinilla (Medidryl, jota valmisti Medica-yhtiö Suomessa) voitiin antikolinerginä hoitaa Parkinsonin taudista johtuvaa treemoria eli niin kutsuttua lepovapinaa. Lääkkeen terapeuttinen annostelualue oli tuolloin 75−200 milligrammaa vuorokaudessa. Lähdeteos varoitti myöskin, lääkkeen sivuvaikutuksena tulevasta uneliaisuudesta, sekä mahdollisesta heikentävästä vaikutuksesta liikenteessä ja mekaanisten laitteiden käyttökykyyn nähden. Lääkkeen annostusta saatettiin suurentaa alkuannostuksesta, paremman siedettävyyden aikaansaamista varten.
Lääkkeen saatavuus Suomessa käsikauppalääkkeenä

Ruotsalainen Helsingborgissa sijainnut lääketehdas Leo-Fennica valmisti difenhydramiiniteoklaattia myytäväksi apteekeissa niin kutsuttuna käsikauppalääkkeenä. Sitä myytiin nimillä Amosyt sekä Amosyt-Koffein. Aikuisille tarkoitetut tabletit olivat vahvuudeltaan 100 mg, lapsille tarkoitettu mite-valmiste oli 25 mg. Lääkkeestä tuotettiin myös suppoa käytettäväksi silloin, kun oksentelu estäisi lääkkeen oton suun kautta. Suppolääkkeen vahvuus oli 100 mg vaikuttavaa ainetta. Apuaineena käytettiin kaakaorasvaa.
Päihdekäyttö

1970-luvulla Amo eli Amot olivat varsin suosittuja päihdeaineena. Pahoinvointilääkkeenä eli antiemeettinä difenhydramiinilla oli vaikutuskykyä, estää myös liiallisesta alkoholin nauttimisesta aiheutuvaa pahoinvointia. Amosyt Koffein sisälsi 50 mg kofeiinia/tabletti. Runsas kofeiini-pitoisten lääkeainetablettien nauttiminen saattoi johtaa psyykkiseen kiihtymystilaan, jossa antihistamiinin tuomaan päihtymykseen liittyi levottomuutta. Jengitermi tälle oli: ”Amot paukkuvat”. Difenhydramiinin yliannosteltu liikakäyttö saattoi jo itsessäänkin aiheuttaa äkillistä kiihtyneisyyttä. Yhdistelmälääkkeen sisältämä kofeiini saattoi tilaa lisätä. Aineen väärinkäytön potentiaali oli hyvin merkittävää.
Sivuvaikutukset

Väsytyksen ohella joskus harvinaiset verimuutokset: agranulosytoosi eli jyvässolukato ja hemolyyttinen anemia ja suun limakalvojen kuivuminen. Haitalliset yhteisvaikutukset yhdessä muiden sedatiivien kanssa saattavat voimistua. Samanaikaisesti otetun alkoholin keskushermostoa lamaava vaikutus voimistuu, mistä voi kehittyä vaarallinen tila. Kodin Lääkeoppaan mukaan saattoi ilmetä myös vatsavaivoja sekä lähelle näkemisen vaikeutumista, eli lääke vaikuttaisi tuolloin haitallisesti silmän akkommodaatiokykyyn. Lääke on voinut aiheuttaa etenkin lapsille sydänperäisiä äkkikuolemia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PubChem: Diphenhydramine (englanniksi)
DrugBank: Diphenhydramine (englanniksi)
KEGG: Diphenhydramine (englanniksi)
ChemBlink: Diphenhydramine (englanniksi)
Pahoinvointilääkkeet
| --- | --- |
5-HT3 -serotoniini-ioni-kanava-antagonisti:   alosetroni  atsasetroni  bemesetroni  silansetroni  datsopridi  dolasetroni  granisetroni  lerisetroni  metoklopramidi  mianseriini  mirtatsapiini  ondansetroni  palonosetroni  ramosetroni  rikasetroni  tropisetroni 
CB1-antagonistit  (kannabinoidit):   dronabinoli  nabiloni  nonabiini  tetrahydrokannabinoli 
D2/D3 -antagonistit:   alitsapridi  bromopridi  domperidoni  haloperidoli  hydroksitsiini  itopridi  klebopridi  klooripromatsiini  metopimatsiini  proklooriperatsiini  tietyyliperatsiini  trimetobentsamidi 
H1-antagonisti  (antihistamiinit):   difenhydramiini  dimenhydrinaatti  hydroksitsiini  meklotsiini  prometatsiini  syklitsiini 
Muut:   ceriumoksalaatti  deksametasoni  loratsepaami  midatsolaami  propofoli  skopolamiini
Eduardo Duhalde

| Eduardo Alberto Duhalde Maldonado |
| --- | --- |

Argentiinan presidentti
 2. tammikuuta 2002 - 25. toukokuuta 2003  
Edeltäjä:  Eduardo Camaño
Seuraaja:  Néstor Kirchner
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1941 (ikä 83) Lomas de Zamora, Argentina
Kansalaisuus:  argentiinalainen
Ammatti:  lakimies
Puoliso:  Hilda Beatriz González de Duhalde
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Partido Justicialista
Tutkinnot:  Buenos Airesin yliopisto
 Nimikirjoitus
Eduardo Alberto Duhalde Maldonado (s. 5. lokakuuta 1941) on argentiinalainen poliitikko (Partido Justicialista) ja maansa väliaikainen presidentti 2002–2003.
Duhalde syntyi Lomas de Zamorassa. Hän kouluttautui lakimieheksi ja valittiin vuonna 1987 Argentiinan kansankongressin jäseneksi. Hän oli vuosina 1989–1991 Carlos Menemin varapresidenttinä.
Duhalde toimi Buenos Airesin kuvernöörinä kaksi kautta vuosina 1991–1999. Hän oli ehdolla presidentinvaaleissa 1999, mutta hävisi Fernando de la Rúalle. Rúan erottua talouskriisin ja joulukuun 2001 mellakoiden jälkeen kansankongressi nimitti Duhalden 2. tammikuuta 2002 Argentiinan väliaikaiseksi presidentiksi.
Hänen oli alun perin tarkoitus hoitaa virkaa pari kuukautta, mutta hän toimi maan presidenttinä yli vuoden. Tänä aikana hän julisti maan maksukyvyttömäksi ja päästi peson kellumaan. Peso oli ollut 11 vuotta sidottuna dollariin hyperinflaation estämiseksi. Tämä oli johtanut kakoishinnotteluun, ja markkinapeso oli arvoltaan vain puolet virallisesta pesosta Peson kellutus johti 70 prosentin inflaatioon. Syyt Etelä-Amerikan entisen rikkaimman valtion vararikosta yltiöyksityistämisen ja uusliberaalin talouspolitiikan seurauksena on esitetty osuvasti dokumenttielokuvssa Argentiinan ryöstö (Memoria del saqueo; Fernando Solanas, 2004).
Tyytymättömyyden ja painostuksen vuoksi Duhalde julisti uudet vaalit ja häntä seurasi toukokuussa 2003 Néstor Kirchner.
Duhalde on naimisissa Hilda de Duhalden kanssa, joka pyrki lokakuun 2005 vaaleissa parlamenttiin Buenos Airesista Kirchnerin vaimon Cristina Fernández vastaehdokkaana, mutta hävisi tälle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Quem é Eduardo Duhalde (Arkistoitu – Internet Archive) BBC (portugaliksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Eduardo Camaño | Argentiinan presidentti 2002–2003 | Seuraaja: Néstor Kirchner |
Eivind Skabo

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | K-1 10000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | K-1 4×500 m |  |
Eivind Halfdan Skabo (17. elokuuta 1916 Bærum – 18. huhtikuuta 2006 Oslo) oli norjalainen meloja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssia miesten 10 000 metrin kajakkiyksikössä. Lisäksi Skabo sai samana vuonna hopeaa ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa 4 × 500 metrin kajakkiyksikköviestissä Ivar Mathisenin, Ivar Iversenin ja Hans Martin Gulbrandsenin kanssa.
Emil Lidman

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. syyskuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Junioriseurat
2009–2013: KäPa
2014–: SJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014– | Kerho 07 | 23 | (12) |
| 2015– | SJK | 4 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 27 | (13) |
Maajoukkue
| 2012 | Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2013 | Suomi U16 | 6 | (1) |
| 2015– | Suomi U18 | 3 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. syyskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. syyskuuta 2015.
Emil Lidman (s. 29. syyskuuta 1997 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Veikkausliigassa Seinäjoen Jalkapallokerhon joukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Lidman teki ensiesiintymisensä Kakkosessa 16-vuotiaana 17. toukokuuta 2014, kun hänen edustamansa SJK:n farmijoukkue Kerho 07 pelasi 1–1-tasapelin vierasottelussa P-Iiroja vastaan. Lidman teki ottelunsa joukkueensa maalin. Yhteensä hän pelasi kaudella 2014 Kakkosessa kymmenen ottelua, joissa hän teki neljä maalia.
SJK:ssa ja Veikkausliigassa Lidman pelasi ensimmäisen ottelunsa 17-vuotiaana 6. heinäkuuta 2015, kun joukkue hävisi vieraissa FC Lahdelle 0–1. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki toisessa liigaottelussaan 12. heinäkuuta 2015 SJK:n voittaessa KTP:n kotonaan 1–0.
Eduardo César Daud Gaspar

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Eduardo César Daud Gaspar
Syntymäaika: 15. toukokuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2000 2000–2005 2005–2009 | Corinthians Arsenal Valencia | 26 (0) 79 (7) 44 (1) |
Maajoukkue
| 2004-2005 | Brasilia | 16 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. heinäkuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. heinäkuuta 2009.
Eduardo César Daud Gaspar, yleensä vain Edu (s. 15. toukokuuta 1978 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Portugalin kansallisuus.
Uransa aikana hän on edustanut Corinthiansia, Arsenalia ja Valenciaa.
Saavutukset

Seurajoukkueet
Brasilian pääsarjamestaruus: 1998, 2000
Campeonato Paulista: 1999
FIFA Club World Cup: 2007
Valioliigan mestaruus: 2002, 2004
FA Cup: 2002, 2003, 2005
Community Shield: 2002, 2004
Copa Del Rey: 2008
Maajoukkue
Copa América: 2004
Brasilian joukkue – Copa América 2004
1 Júlio César |
2 Mancini |
3 Luisão |
4 Juan |
5 Renato |
6 Gustavo Nery |
7 Adriano |
8 Kléberson |
9 Luís Fabiano |
10 Alex |
11 Edu |
12 Fábio |
13 Maicon |
14 Bordon |
15 Cris |
16 Dudu Cearense |
17 Adriano Correia |
18 Baptista |
19 Diego |
20 Felipe |
21 Oliveira |
22 Vágner Love |
Valmentaja Parreira
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Dida |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Emerson |
6 Gilberto |
7 Robinho |
8 Kaká |
9 Adriano |
10 Ronaldinho |
11 Zé Roberto |
12 Marcos |
13 Cicinho |
14 Juan |
15 Luisão |
16 Léo |
17 Gilberto Silva |
18 Juninho |
19 Renato |
20 Baptista |
21 Oliveira |
22 Edu |
23 Gomes |
Valmentaja Parreira
Elämä: Käyttöohje

| Elämä: käyttöohje: romaaneja> La vie mode d’emploi: romans |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Georges Perec
Kieli:  ranska
Kustantaja:  éditions Hachette
Julkaistu:  1978
Sivumäärä:  657
ISBN:  978-2-01-235557-6
Suomennos
Suomentaja:  Ville Keynäs
Kansitaiteilija:  Terhi Ekebom
Kustantaja:  Loki-Kirjat
Julkaistu:  2006
Sivumäärä:  618
ISBN:  978-951-825-053-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Elämä: käyttöohje: romaaneja (La vie mode d’emploi: romans) on vuonna 1978 ilmestynyt Georges Perecin kirja. Se koostuu 99 luvusta, joista kukin kertoo yhden pariisilaisen kerrostalon huoneesta. Kirjaa on pidetty kokeellisen kirjallisuuden klassikkona.
Teokselle myönnettiin Prix Médicis -palkinto 1978.
Aiheesta muualla

Paul Auster: The Bartlebooth Follies, The New York Times
Kiiltomato net 11.10.2006, Päivi Kosonen: ”Perecin mestarillinen palapeliromaani”
Eraser

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Eraser voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Eraser – suojelija,  Chuck Russellin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1996
”Eraser”, kappale punk-duolta No Age
"Eraser", kappale yhtyeen Hypocrisy vuoden 2004 albumilta The Arrival
The Eraser , albumi artistilta Thom Yorke
”The Eraser”, albumin avausraita
Eraser, albumi yhtyeeltä The Knux
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eraser”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Edmund Becker

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Edmund Becker
Syntymäaika: 18. heinäkuuta 1956 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Waldbronn, Baden-Württemberg, Saksa
Lempinimi: Ede
Seura
Seura:  Karlsruher SC
Tehtävä: juniorialmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1986 1986–1990 |  Karlsruher SC  TSV Reichenbach | 157(19) |
Valmennusura
1990–2005 2005–2009 2010–:  Karlsruher SC (jun+apuv)  Karlsruher SC  Karlsruher SC (juniorit)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Edmund Becker (s. 18. heinäkuuta 1956) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Vuodesta 2010 lähtien hän on toiminut Karlsruher SC:n organisaatiossa juniorivalmentajana.
Ura pelaajana

Becker edusti urallaan yhdeksän kauden ajan Karlsruher SC:n joukkuetta. Suurimmaksi saavutukseksi jäi Saksan Bundesliigan kymmenes sija kaudella 1980–81. Keskikenttäpelaajan ja puolustajan tonteilla viihtynyt Becker pelasi seuran paidassa kaikkiaan 157 ottelua tehden niissä 19 maalia. Kenttien herrasmiehenä tunnettu Becker sai tililleen vain 11 varoitusta Karlsruhe-uransa aikana. Hän oli kentällä Karlsruhen historiallisessa ottelussa vuonna 1982, kun Max Merkelin luotsaama KSC kukisti FC Bayern Münchenin maalein 4-1.