stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan asevoimat

| Ukrainan asevoimat |
| --- | --- |
 Ukrainan asevoimien tunnus
Toiminnassa:  perustettu 1917, toiminta aloitettu uudelleen 1991
Valtio:  Ukraina
Puolustushaarat:   Maavoimat  Merivoimat  Ilmavoimat  ilmahyökkäysjoukot  Erikoisoperaatiojoukot  Merijalkaväki  Alueelliset puolustusjoukot
Aselajit:  asevoimat
Rooli:  puolustusvoimat
Koko:  209 000 (aktiivipalveluksessa)   900 000 (reservi)  102 000 (puolisotilaalliset joukot)
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Asevoimien ylipäällikkö Volodymyr Zelenskyi Puolustusministeri Rustem Umjerov Asevoimien komentaja Oleksandr Syrskyi
Ukrainan asevoimat (ukr. Збройні сили України, Zbroini syly Ukrajiny, lyhennys ZSU (ukr. ЗСУ) tai englanninkielisestä nimimuodosta the Armed Forces of Ukraine johdettu AFU) on vuonna 1917 perustettu Ukrainan valtion aseellinen puolustusorganisaatio. Sen toiminta oli pysähdyksissä Neuvostoliiton aikana, mutta se aloitti toimintansa uudelleen vuonna 1991. Brittiläisen konfliktien tutkimuskeskuksen mukaan Ukraina sai Neuvostoliitolta perinnöksi vahvat asevoimat..
Historia

Nykyisen Ukrainan alueella on sen historian aikana muodostettu monia sotajoukkoja. Esimerkiksi kasakoista alettiin puhua 1400- ja 1500-luvuilla. Heitä palveli osia Ukrainasta käsittäneen Hetmanaatin alaisuudessa 1500- ja 1600-luvuilla. Myöhemmin kasakoista tuli osa Venäjän keisarikunnan armeijaa.
Historia > Maailmansodat

Itävalta-Unkari muodosti ukrainalaisia yksikköjä hallitsemastaan Galitsiasta ensimmäisen maailmansodan aikana. Niiden nimeksi tuli Ukrainalaiset Sitšin tarkka-ampujat (Ukrajinsky sitšovi striltsi). Joukkoihin tarjoutui runsaasti vapaaehtoisia, mutta lopulta ne koottiin noin 2 000 miehen vahvuisina. Maailmansodan päättyessä, sekä Venäjän ja Itävalta-Unkarin hajotessa näiden joukkojen jäseniä liittyi useisiin uusiin kansallisiin joukkoihin. Ukrainan kansantasavalta perustettiin ensin osana "tulevaa demokraattista Venäjää" 20. marraskuuta 1917. Se julistautui edelleen itsenäiseksi 25. tammikuuta 1918. Vuodenvaihteessa 1917–1918 Kiovassa perustettiin Itävalta-Unkarin bukovinalaisten ja galitsialaisten sotavankien oma joukko-osasto, josta tuli Ukrainan tuolloisen valtion kyvykkäin. Maa oli kuitenkin ajautunut sotaan Neuvosto-Venäjää vastaan, eikä oma armeijakaan pystynyt kääntämään sotaa Ukrainan voitoksi.
Toisen maailmansodan aikana noin 4,5 miljoonaa ukrainalaisia palveli puna-armeijassa ja neuvostopartisaaneja toimi etenkin Itä-Ukrainassa. Ukrainalaisia sotilasyksikköjä perustivat myös Neuvostoliittoon hyökänneet saksalaiset. Tällainen oli esimerkiksi SS-divisioona Galizien, josta tuli vuonna 1945 Ukrainan kansallinen armeija. Saksalaiset tekivät vähintään ajoittain yhteistyötä myös Ukrainalaisten nationalistien järjestön (Orhanizatsija ukrajinskyh natsionalistiv eli OUN) asejoukkojen kanssa. Ukrainan kansannousuarmeija (Ukrajinska povstanska armija eli UPA) taisteli Neuvostoliittoa, Puolan vastarintaliikettä ja joskus saksalaisia vastaan. UPA:n toiminta jatkui sodan jälkeen Neuvosto-Ukrainassa ja jonkin aikaa myös Puolassa. Sen viimeiset yksiköt antautuivat Karpaateilla vuonna 1956.
Historia > Nykyaika

Neuvostoliitto romahti vuonna 1991. Jo hieman tätä ennen heinäkuussa 1990 Ukrainan korkein neuvosto antoi julistuksen Ukrainan suvereniteetista. Kyse ei ollut vielä täydestä itsenäisyydestä, vaan huomattavasti suuremmasta autonomiasta. Samassa julistuksessa Ukrainalla sanottiin vastedes olevan oma armeijansa. Ukrainan itsenäisyysjulistus hyväksyttiin parlamentissa 24. elokuuta 1991 ja sen vaatima kansanäänestys itsenäisyydestä järjestettiin 1. joulukuuta samana vuonna.
Itsenäistyneen Ukrainan puolustusministeriö peri kaikki maassa olleet Neuvostoliiton asevoimien joukot, mikä teki maan asevoimista yhden Euroopan suurimmista. Ukrainan asevoimiin kuului lähes 800 000 sotilasta, 6 500 panssarivaunua, 7 000 muuta panssaroitua ajoneuvoa, 1 500 lentokonetta ja yli 350 laivaa. Maassa oli myös suuri ydinaseiden arsenaali, johon kuului noin 5 000 taktista ja strategista ydinasetta. Ydinaseista luovuttiin 5. joulukuuta 1994 solmitulla Budapestin sopimuksella, jonka mukaan Ukraina toimitti ydinaseensa tuhottavaksi Venäjälle. Vastineeksi Venäjä, Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta sitoutuivat kunnioittamaan maan itsenäisyyttä sen tuolloisten rajojen sisällä. Vuonna 1996 Ukrainan maaperällä ei ollut enää ydinaseita ja maasta oli tullut ensimmäinen vapaaehtoisesti ydinaseistaan luopunut valtio.
Vuonna 2014 Maidanin vallankumous syöksi vallasta Ukrainan venäläismielisen hallinnon. Venäjä vastasi tapahtumiin miehittämällä Krimin niemimaan. Samalla se tuki Itä-Ukrainan kapinallisia maan ajautuessa sisällissotaan. Asevoimien uuden vuoden 2015 doktriinin mukaan Venäjä määriteltiin sotilaalliseksi haastajaksi. Sama doktriini edellytti myös asevoimien uudistuksia ja neutraaliuspolitiikasta luopumista. Natoon liittymisestä tehtiin strateginen tavoite vuonna 2017. Venäjä hyökkäsi muualle Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 Ukrainan asevoimien tehdessä vastarintaa.
Vuoteen 2014 asti naiset eivät voineet palvella taistelutehtävissä Ukrainan asevoimissa, mutta tämä kielto kumottiin vuonna 2018. Venäjän hyökättyä maahan vuonna 2022 naisten osuus asevoimien vahvuudesta on noussut 25 prosenttiin.
Vuonna 2018 presidentti Petro Porošenko teki Kunnia Ukrainalle! -huudahduksesta asevoimien virallisen tervehdyksen. Samalla asevoimissa luovuttiin toveri-sanan käytöstä.
Organisaatio

Ukrainan asevoimien ylipäällikkö on nykyinen presidentti Volodymyr Zelenskyi. Nykyinen puolustusministeri on Rustem Umjerov. Asevoimien komentaja on Oleksandr Syrskyi. Ukrainan puolustusministeriön alaiset asevoimat koostuvat maa-, meri- ja ilmavoimista sekä maahanlaskujoukoista. Vuonna 2021 asevoimien aktiivivahvuus oli 209 000 henkilöä. Maavoimiin kuului 145 000 henkilöä. Laivastossa henkilöstöä oli 11 000, ilmavoimissa 45 000 ja maahanlaskujoukoissa 8 000. Asevoimien reservin koko oli 900 000 henkilöä. Puolustusbudjetti oli 118 miljardia hryvniaa. Vuonna 2021 tämä nousi 121,7 miljardiin. Vuonna 2023 puolustusbudjetti kasvatettiin 1141,1 miljardiin hryvniaan. Merijalkaväki erotettiin laivastosta toukokuussa 2023.
Varsinaisten asevoimien lisäksi ovat rajavartiolaitos, jossa on 42 000 henkeä, ja sisäministeriön alainen kansalliskaarti, johon kuului noin 60 000 henkeä.
Kalusto on suurelta osin peräisin Neuvostoliitosta. Ukrainassa on kuitenkin paljon aseteollisuutta, jota rajoittaa neuvostokautinen perinne, mutta se pystyy silti tuottamaan maavoimien asejärjestelmiä ja päivittämään ilmavoimien kalustoa.
Organisaatio > Asevelvollisuus

Ukrainassa on asevelvollisuus, joka on perua Neuvostoliiton ajoilta.
Ennen Venäjän hyökkäystä tavoitteena oli asevoimien ammattimaistaminen.
Ukrainan lain mukaan kaikki fyysisesti kykenevät 18–60-vuotiaat miehet voidaan kutsua palvelukseen. Venäjän hyökkäyksen jälkeen Ukraina on onnistunut suurimmaksi osaksi täyttämään miesvaatimuksensa vapaaehtoisvoimin, mutta kutsuntoja voidaan edelleen järjestää. Valtion toiminnan kriittisissä tehtävissä työskentelevät henkilöt voivat tammikuusta 2023 alkaen lykätä kutsuntalistaan ilmoittautumistaan kuudella kuukaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan asevoimat Wikimedia Commonsissa
Ilja Repinin maalaus Zaporogit kirjoittavat pilkkakirjettä Turkin sulttaanille kuvaa kasakoita.
Ukrainan kansantasavallan sotilaita.
Itsenäisyyspäivän paraati Kiovassa.
Maavoimien T-64 -panssarivaunuja.
Ukrainalainen Suhoi Su-27.
Labyrinttikalat

| Labyrinttikalat |
| --- | --- |
 Taistelukala (Betta splendens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Anabantiformes
Alalahko::  Labyrinttikalat Anabantoidei  Cuvier & Valenciennes, 1831
Heimot
 Kiipijäkalat Anabantidae  Pusukalat Helostomatidae  Rihmakalat Osphronemidae 
Katso myös
   Labyrinttikalat Wikispeciesissä   Labyrinttikalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Labyrinttikalat (Anabantoidei) on toinen Anabantiformes-lahkon alalahkoista. Sen jäseniä tavataan Aasian ja Afrikan makeissa vesissä. Monet lajit ovat suosittuja akvaariokaloja, ja guramia kasvatetaan myös ruoaksi.
Labyrinttikalat ovat saaneet nimensä labyrinttielimestä. Se on ylimääräinen hengityselin, jonka avulla aikuiset labyrinttikalat voivat ottaa happea myös ilmasta. Tämä on elintärkeä selviytymiskeino labyrinttikalojen kotiseudulla, jossa ne elävät vähähappisissa lammikoissa ja jopa riisipelloilla.
Labyrinttikalat tunnetaan aktiivisesta lisääntymiskäyttäytymisestään. Jotkut lajit rakentavat kuplapesän, toiset pitävät hedelmöittynyttä mätiä suussaan kunnes poikaset kuoriutuvat. Monet lajit lisääntyvät myös kotiakvaariossa. Tavallisimpia akvaarioissa pidettäviä labyrinttikalalajeja ovat taistelukala, hunajarihmakala, kääpiörihmakala, sinirihmakala, huulirihmakala, helmirihmakala ja vain suurissa akvaarioissa pidettävä 30 cm:n pituiseksi kasvava pusukala.
Kun katsoit minuun

| Kun katsoit minuun Anna Eriksson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. lokakuuta 2001
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 43.49
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Anna Erikssonin muut julkaisut
| Odota mua 1999 | Kun katsoit minuun 2001 | Parhaat – Seurataan johtajaa 2002 |
Kun katsoit minuun on Anna Erikssonin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2001. Se debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kaksikymmentä viikkoa. Albumi on myynyt platinalevyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet

Viimeisen kerran – 4.01
Ilta ja viini – 3.38
Kun katsoit minuun – 3.31
Iso ikävä – 3.58
Sadan vuoden salaisuus – 3.32
Sen siitä saa – 3.05
Hiljaa huokaa yö – 3.52
Sukellat mun sieluun – 3.42
Jos Otavasta tähti putoaa – 3.53
Vieraat huoneet – 3.35
Katso suoraan silmiini – 3.18
Tien selvemmin nään – 3.44
Aiheesta muualla

Kun katsoit minuun discogs.com -sivustolla
LXDE

| LXDE |
| --- | --- |
 LXDE-työpöytä
Kehityshistoria
Vakaa versio:  0.10.1 (25. helmikuuta 2021)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  työpöytäympäristö
Lisenssi:  GNU General Public License, versio 2.0 tai myöhempi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
LXDE (Lightweight X11 Desktop Environment, suom. Kevyt X11-työpöytäympäristö) on avoimen lähdekoodin työpöytäympäristö. LXDE on kevyt ja vie vain noin puolet Xfce:n vaatimasta keskusmuistin määrästä. LXDE toimii Unix-, BSD- ja Linux-käyttöjärjestelmissä sekä muissa POSIX-yhteensopivissa käyttöjärjestelmissä.
LXDE on ohjelmoitu C-kielellä käyttäen GTK+-työkalukirjastoa.
Se käyttää jatkuvan toimituksen julkaisutaktiikkaa, eli siitä ei tule erillisiä versioita, vaan jokainen sen komponentti päivitetään erikseen.
Tyytymättömyydestä GTK 3.0-kirjaston kehityssuuntaan syntyi kokeiluita PCManFM-tiedostonhallintaohjelman Qt-versiosta (PCManFM-Qt).
Kokeiluiden tuloksena syntyi rinnakkainen LXDE-Qt (myöhemmin nimellä LXQt), johon Qt-pohjaista kevyttä ympäristöä kehittänyt Razor-qt-projekti liittyi.
Käyttökohteet

LXDE:tä käytetään eri jakeluiden kevytversioissa, jotka on tarkoitettu hieman vanhemmille tietokoneille.
LXDE on käytössä esimerkiksi Knoppix-jakelussa oletuksena. LXDE on ollut käytössä Lubuntussa ennen siirtymistä LXQt-ympäristöön. LXDE on saatavilla valinnaisena työpöytäympäristönä eri jakeluissa.
Raspberry Pi OS käyttää LXDE:stä hiukan muokattua PIXEL-työpöytäympäristöä. Raspberry Pi OS  on nimestään huolimatta saatavissa Raspberry Pi -koneiden lisäksi 32-bittisille PC-koneille, joiden tuki on pudotettu useista valtavirran Linux-jakeluista. The Registerin testissä Pi OS työpöytineen käyttää noin 200MB RAM-muistia ja toimii sujuvasti yhdellä gigatavulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta LXDE Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Universal Monsters

| Universal Monsters The 69 Eyes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. huhtikuuta 2016
 Tuottaja(t): Johnny Lee Michaels
 Tyylilaji: sleaze rock, hard rock
 Kesto: 46.46
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
The 69 Eyesin muut julkaisut
| The Best of Helsinki Vampires 2013 | Universal Monsters 2016 | West End 2019 |
Universal Monsters on suomalaisen rockyhtyeen The 69 Eyesin 11. studioalbumi. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan toiseksi ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa.
Vastaanotto

Soundin Henri Eerola antoi albumille kaksi tähteä viidestä. Hän piti hittien ja muiden kappaleiden välistä tasoeroa suurena, ja vertasi sitä tunnelmalliselta keveydeltään vuoden 1999 Wasting the Dawn -albumiin.
Kappaleet

Kaikki sanoitukset Jyrki 69.
Kaikki sävellykset Bazie ja Jyrki 69, ellei toisin mainita.
Kaikki sovitukset The 69 Eyes ja Johnny Lee Michaels, ellei toisin mainita.
Dolce Vita – 4.13 (säv. Bazie, Jyrki 69, Timo-Timo)
Jet Fighter Plane – 4.07 (säv. Archzie, Bazie, Jyrki 69, Johnny Lee Michaels, Timo-Timo)
Blackbird Pie – 5.59
Lady Darkness – 3.43 (säv. Bazie, Jyrki 69, Johnny Lee Michaels)
Miss Pastis – 3.42
Shallow Graves – 4.08
Jerusalem – 5.11
Stiv & Johnny – 3.56
Never – 3.30 (säv. Bazie, Jyrki 69, Johnny Lee Michaels, Timo-Timo)
Blue – 4.11 (sov. Johnny Lee Michaels)
Rock ’n’ Roll Junkie – 4.06
Kokoonpano > The 69 Eyes

Jyrki 69 – Laulu
Bazie – Kitara ja taustalaulu
Timo-Timo – Kitara
Archzie – Bassokitara
Jussi 69 – Rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Johnny Lee Michaels – Kosketinsoittimet, ohjelmointi ja taustalaulu
Archie Cruz, Johnny Cruz, Kimmo Härmä ja Irma Agiashvili – Taustalaulu
Thierry Boucanier
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Inferno:
Soundi:
V2.fi:
Lazzaro Bastiani

Lazzaro Bastiani: doge Francesco Foscarin muotokuva
Lazzaro Bastiani (myös Lazzaro Sebastiani; n. 1425–1512) oli italialainen taidemaalari.
Bastianin teoksissa on vaikutteita Antonio Vivarinin ja Giovanni Bellinin tyyleistä. Samankaltaisuutta on myös Vittore Carpaccion tyylin kanssa, mutta Bastiani saattoi olla Carpaccion opettaja, mikä selittäisi yhteyden. Varhaisin dokumentoitu tieto Bastianista on vuodelta 1449 Venetsiasta. Hän saattoi saada varhaisen koulutuksensa Padovassa, ja hänen varhaiset maalauksensa osoittavat Andrea Mantegnan vaikutuksen. Eräitä hänen varhaistuotantoonsa kuuluvina pidetyistä teoksista on kuitenkin sittemmin pidetty Giovanni Bellinin luomina. 1480-luvulla Bastiani ja Bellini työskentelivät Scuola Grande di San Marco -veljestön palveluksessa.
Lațcu

| Lațcu |
| --- | --- |
 
Moldovan ruhtinas
Valtakausi:  1365 – noin 1375
Edeltäjä:  Bogdan I
Seuraaja:  Costea Mușat (?) Petru I

Kuollut:  noin 1375
Puoliso:  Ana
Lapset:  Anastasia
Suku:  Mușat
Isä:  Bogdan I
Uskonto:  katolinen
Lațcu oli Moldavian ruhtinas vuodesta 1365 noin vuoteen 1375.
Lațcun isä oli Bogdan I. Toisten lähteiden mukaan Lațcun seuraaja oli hänen veljensä Costea Mușat, toisten mukaan seuraaja oli Costean poika Petru.
Toisin kuin isänsä ja edeltäjänsä Bogdan I, joka oli ortodoksi, Lațcu kääntyi roomalaiskatoliseen uskoon. Kääntymiseen vaikutti poliittinen paine.
Thomas Metzinger

Thomas Metzinger
Thomas Metzinger (s. 12. maaliskuuta 1958) on saksalainen filosofi, joka toimii Mainzin yliopiston filosofian laitoksella teoreettisen filosofian ryhmän johtajana. Hän on erikoistunut mielenfilosofiaan, tietoisuuden tutkimukseen ja etiikkaan.
Mielenfilosofiassa Metzinger on tutkinut neuro- ja kognitiotieteiden sekä tekoälytutkimuksen ja muiden vastaavien tieteiden empiiristen teorioiden filosofisia puolia.
Etiikan alalla hän on tutkinut muun muassa sovelletun etiikan, mielenfilosofian ja antropologian käsitteellisiä yhteyksiä.
Metzinger tunnetaan muun muassa näkemyksestä, jonka mukaan minää ei ole olemassa; sen sijaan on olemassa vain fenomenaalinen minä sellaisena kuin se ilmenee tietoisessa kokemuksessa. Fenomenaalinen minä ei kuitenkaan ole olio vaan käynnissä oleva prosessi.
Julkaisuja > Teoksia

Neuere Beiträge zur Diskussion des Leib-Seele-Problems (1985)
Subjekt und Selbstmodell. Die Perspektivität phänomenalen Bewußtseins vor dem Hintergrund einer naturalistischen Theorie mentaler Repräsentation. (1993)
Being No One. The Self-Model Theory of Subjectivity (2003)
Julkaisuja > Toimitettuja

Bewußtsein – Beiträge aus der Gegenwartsphilosophie (1995)
Conscious Experience (1995)
Neural Correlates of Consciousness – Empirical and Conceptual Questions (2000)
Grundkurs Philosophie des Geistes – Band 1: Phänomenales Bewusstsein (2006)
Grundkurs Philosophie des Geistes – Band 2: Das Leib-Seele-Problem (2007)
Aiheesta muualla

Thomas Metzingerin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive), Mainzin yliopisto (englanniksi)
Association for the Scientific Study of Consciousness (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Neuroethics Webportal (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sutherland's criticism of Metzinger (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Thomas Metzinger
Käännös suomeksi
Lassi (juoma)

Kaksi rasvatonta lassia Mumbain tyyliin
Mintulla maustettu lassi
Lassi (pandžabiksi: ਲੱਸੀ, hindiksi: लस्सी, urduksi: لسی, marathiksi: ताक, gudžaratiksi: છાસ, bengaliksi: লস্যি) on perinteinen intialainen, pakistanilainen tai nepalilainen sakeahko juoma.
Lassi valmistetaan sekoittamalla maustamatonta jogurttia veteen, suolaan ja mausteisiin, kunnes juoma on vaahtoavaa. Makeassa versiossa (metha lassi) on lisänä sokeria tai vaniljasokeria ja mahdollisesti sitruunamehua. Maustamiseen käytetään yleisesti hedelmäpaloja, kardemummaa tai ruusuvettä. Lassia juodaan usein aamiaisella, ja siihen voidaan lisätä myös jääpaloja. Juoman suosittu nykyaikainen muunnos on mangolassi, joka on mangonmakuinen ja väriltään oranssi. Turkissa valmistetaan lassin kaltaista ayran-juomaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lassi (juoma) Wikimedia Commonsissa
Lb

Lb tarkoittaa seuraavia:
Lujabetoni, LB, Suomen kolmanneksi suurin betoniteollisuusyritys
Lloyd Aereo Boliviano, IATA-koodi LB, lentoyhtiö
Libanon, ISO 3166-1 -koodi LB, valtio tai muu maantieteellinen alue
Liberia, ajoneuvojen kansallisuustunnus LB, valtio tai muu maantieteellinen alue
luxemburg, ISO 639-1 -koodi lb, kieli
2-kantainen logaritmifunktio, tunnus lb, matemaattinen funktio
pauna, tunnus lb. tai lb, latinan sanasta libra, massan mittayksikkö
Limp Bizkit, LB, yhdysvaltalainen yhtye
tukimies, LB, englannin sanasta linebacker, amerikkalaisen jalkapallon pelipaikka.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lb”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kyytilaitos

Kyytilaitos voi tarkoittaa seuraavia:
Hollikyyti, valtion maanomistajien ylläpitämäksi määräämä kyytijärjestelmä Ruotsissa vuoteen 1878 ja Suomessa vuoteen 1920
Kyytilaitos Suomessa, valtion ylläpitämä kyytijärjestelmä Suomessa vuodesta 1920 vuoteen 1955
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kyytilaitos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lc

Lc tarkoittaa seuraavia:
Saint Lucia, ISO 3166-1 -koodi LC, valtio tai muu maantieteellinen alue
Varig Logística, IATA-koodi LC, lentoyhtiö
loco citato, l.c., mainitussa paikassa
Elinvoimainen laji (engl. Least Concern, lyh. LC)
Lions Club, LC, hyväntekeväisyysjärjestö
Latvijas ceļš, LC, latvialainen puolue.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lc”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laša Bekauri

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Laša Bekauri vuonna 2023. |  Laša Bekauri vuonna 2023. |  Laša Bekauri vuonna 2023. |  |
Maa:   Georgia
Miesten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 90 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 90 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2023 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Taškent 2022 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Doha 2023 | joukkue |  |
| Euroopaan kisat  | Euroopaan kisat  | Euroopaan kisat  |  |
|  Pronssia | Krakova 2023 | sekajoukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lissabon 2021 | 90 kg |  |
|  Hopeaa | Montpellier 2023 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Zagreb 2024 | 90 kg |  |
Laša Bekauri (georg. ლაშა ბექაური; 26. heinäkuuta 2000, Akhmeta) on georgialainen judoka ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Bekauri on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2019 lähtien. Ennen tätä hänellä on alle 18-vuotiaiden henkilökohtaista EM-kultaa vuodelta 2017, saman ikäluokan EM-joukkuekultaa 2016 ja 2017, alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruus 2017, alle 21-vuotiaiden henkilökohtaista MM-kultaa 2018 ja 2019, MM-sekajoukkuepronssia 2019 sekä EM-kultaa ja sekajoukkuepronssia 2019. Universiadihopeaa hän saavutti 2019. Ensimmäisen Masters-tason voiton hän saavutti joulukuussa 2019 Qindaon turnauksessa. Vuonna 2021 Bekauri voitti Tel Avivin Grand Slam -turnauksen sekä uransa ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin voitettuaan EM-kultaa 90 kg sarjassa.
Kesäolympialaisissa 2020 Bekauri kilpaili 90 kg sarjassa. Hän voitti kahdella ensimmäisellä kierroksella Piotr Kuczeran ja Li Kochmanin. Puolivälierissä Bekauri voitti uzbekistanilaisen Davlat Bobonovin ipponilla. Välierissä Bekauri voitti venäläisen Mikhail Igolnikovin Tani-otoshilla edeten loppuotteluun. Loppuottelussa hän kohtasi saksalaisen Eduard Trippelin. Bekauri voitti olympiakultaa Tsurikomi-goshilla. Vuoden 2022 Taškentin MM-kilpailuissa hän saavutti 90-kiloisissa pronssia. Hän voitti vuonna 2023 Grand Slam -kilpailun Tbilisissä sekä sai Dohan MM-kilpailuissa hopeaa 90 kg:n sarjassa ja pronssia joukkuekilpailussa. Saman vuoden Krakovan Euroopan kisoissa hän saavutti sekajoukkuekilpailussa pronssia. Voitettuaan vielä Budapestin Masters-kilpailun hän saavutti Montpellierin EM-kilpailuissa 2023 hopeaa 90-kiloisten sarjassa.
Bekauri hän voitti vuonna 2024 Tbilisin Grand Slam -kilpailun alle 90-kiloisten sarjassa. Zagrebin EM-kilpailuissa hän sai samassa sarjassa pronssia. Bekauri voitti 90-kilosissa olympiakultaa Pariisissa 2024. Finaalissa hän kukisti japanilaisen Sanshirō Muraon kahdella waza-arin arvoisella suorituksella.
Kuvala

Elokuvateatteri Kuvala on vuonna 1924 perustettu uusikaupunkilainen elokuvateatteri. Se on yksi Suomen vanhimmista elokuvateattereista.
Historia

Teatteri perustettiin vuonna 1923, jolloin vuonna 1854 valmistuneeseen talousrakennukseen perustettiin elokuvateatteri Pallas. Ensimmäisen näytökset esitettiin tammikuussa 1924. Historiansa aikana teatterin nimiä olivat Suomi ja Bio Revy, mutta vuodesta 1941 lähtien elokuvateatterin nimi on ollut Kuvala. Vuonna 2005 Kuvalaa remontoitiin, jolloin elokuvateatterin katsomopaikat vähenivät 150:sta 85:aan. Vuonna 2011 elokuvateatteria remontoitiin ja Kuvala digitalisoitiin. Samalla istumapaikat vähenivät 71:ään.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Kummun asukin tarina

Kummun asukin tarina (isl. Kumlbúa þáttr) on keskiaikainen islantilainen lyhytsaaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Tarina on 1200-luvulta ja se kertoo Reykjanesissä eläneestä Þorsteinn-nimisestä miehestä, joka vie eräästä hautakummusta miekan. Hän näkee myöhemmin pahaa unta, jossa kummun asukki vaatii miekkaa takaisin itselleen ja lausuu runon. Þorsteinn ei kuitenkaan suostu luopumaan miekasta vaan vastaa kummun asukille omalla runollaan. Unen jälkeen Þorsteinn ei enää seuraavana päivänä pysty löytämään hautaa.