stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NHL:n varaustilaisuus 1997
Varausjärjestys > 2. kierros

| # | Pelaaja | Maa | NHL-joukkue | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 | Ben Clymer (VLH) |  | Boston Bruins | University of Minnesota (NCAA) |
| 28 | Brad DeFauw (VLH) |  | Carolina Hurricanes (San Joselta) | University of North Dakota (NCAA) |
| 29 | Scott Barney (LH) |  | Los Angeles Kings | Peterborough Petes (OHL) |
| 30 | Jean-Marc Pelletier (MV) |  | Philadelphia Flyers (Torontolta) | Cornell University (NCAA) |
| 31 | Jeff Zehr (VLH) |  | New York Islanders | Windsor Spitfires (OHL) |
| 32 | Evan Lindsay (MV) |  | Calgary Flames | Prince Albert Raiders (WHL) |
| 33 | Kyle Kos (P) |  | Tampa Bay Lightning | Red Deer Rebels (WHL) |
| 34 | Ryan Bonni (P) |  | Vancouver Canucks (Carolinalta) | Saskatoon Blades (WHL) |
| 35 | Jean-François Fortin (P) |  | Washington Capitals | Sherbrooke Faucons (QMJHL) |
| 36 | Harold Druken (KH) |  | Vancouver Canucks | Detroit Whalers (OHL) |
| 37 | Gregor Baumgartner (OLH) |  | Montreal Canadiens | Laval Titan Collège Français (QMJHL) |
| 38 | Stanislav Gron (VLH) |  | New Jersey Devils (Ottawalta) | HC Slovan Bratislava  (Slovakian Extraliga) |
| 39 | Jeremy Reich (VLH) |  | Chicago Blackhawks | Seattle Thunderbirds (WHL) |
| 40 | Tyler Rennette (KH) |  | St. Louis Blues | North Bay Centennials (OHL) |
| 41 | Patrick Dovigi (MV) |  | Edmonton Oilers | Erie Otters (OHL) |
| 42 | John Tripp (OLH) |  | Calgary Flames (St. Louisilta) | Oshawa Generals (OHL) |
| 43 | Juha Gustafsson (P) |  | Phoenix Coyotes | Kiekko-Espoo (SM-liiga) |
| 44 | Brian Gaffaney (KH) |  | Pittsburgh Penguins | North Iowa Huskies (USHL) |
| 45 | Maksim Balmotšnyh (VLH) |  | Mighty Ducks of Anaheim | HK Lada Toljatti (RSL) |
| 46 | Wes Jarvis (P) |  | New York Rangers | Kitchener Rangers (OHL) |
| 47 | Kristian Huselius (OLH) |  | Florida Panthers | Färjestads BK (Elitserien) |
| 48 | Henrik Tallinder (P) |  | Buffalo Sabres | AIK Jr. (Ruotsi) |
| 49 | Juri Butsajev (VLH) |  | Detroit Red Wings | HK Lada Toljatti (RSL) |
| 50 | Pat Kavanagh (OLH) |  | Philadelphia Flyers | Peterborough Petes (OHL) |
| 51 | Dmitri Kokorev (P) |  | Calgary Flames (Carolinalta New Jerseyn kautta) | HK Dynamo Moskova (RSL) |
| 52 | Roman Ljašenko (KH) |  | Dallas Stars | Jaroslavl Torpedo (RSL) |
| 53 | Graham Belak (VLH) |  | Colorado Avalanche | Edmonton Ice (WHL) |
Noelle Barahona

Noelle Barahona Neder (s. 30. marraskuuta 1990 Santiago) on chileläinen alppihiihtäjä.
Barahona osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006 vain 15 vuoden ikäisenä ja on täten maansa historian nuorin olympiaurheilija. Tuolloin hän oli alppiyhdistetyssä kolmaskymmenes eli viimeinen maaliin saakka päässyt. Barahona osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2009. Tuolloin hän oli supersuurpujottelussa 37., pujottelussa 39. ja suurpujottelussa 54. Barahona kilpaili Vancouverin olympialaisissa 2010 viidessä eri lajissa ja sai parhaan sijoituksensa alppiyhdistetystä, jossa hän oli 28.
Noellen isä Juan oli olympiatason purjehtija.
Noel Van Horn

Noel Van Horn (s. 6. kesäkuuta 1968 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, samoin kuin isänsä William Van Horn. Noel Van Horn  piirtää useimmiten Mikki Hiiri -sarjakuvia, ja  isänsä useimmiten Aku Ankka -tarinoita.
Noel Noel Van Horn ja hänen perheensä muuttivat vuonna 1978 Kanadaan, isänsä vaimon kotimaahan (Vancouveriin 1980). Noel opiskeli kuvataidetta Emily Carr College of Art and Design -nimisessä opistossa ja alkoi piirtää 1990-luvulla Disneyn sarjakuvia tanskalaiselle Egmont-yhtiölle. Hänen isänsä oli aloittanut saman uran vain hieman aikaisemmin.
Niki Sirén

| Niki Sirén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. helmikuuta 1976 (ikä 48) Kouvola, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi  Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2012
Aik. seurat:  KooKoo (I-div) Univ. of Wisconsin (NCAA) Tappara (SML) Pelicans (SML) SCL Tigers (NLA) Rapperswil-Jona Lakers (NLA)
Niki Sirén (s. 5. helmikuuta 1976 Kouvola) on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi Sveitsin Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersissa. Lukuun ottamatta viimeistä kautta sekä satunnaisia pudotuspelejä Sirén pelasi hyökkääjänä, yleensä yhdessä joukkueen muiden ulkomaalaisten kanssa.
Sirén on kouvolalaisen KooKoon kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1995–1996 ja siirtyi neljäksi seuraavaksi vuodeksi Wisconsinin yliopistojoukkueeseen. Hän voitti WCHA:n play-off-mestaruuden keväällä 1998 sekä runkosarjan mestaruuden keväällä 2000. Sirén palasi Suomeen kaudeksi 2000–2001 ja siirtyi Tampereen Tapparaan, jonne hän pääsi treenipeleissä annettujen vahvojen esitysten ansiosta. Sirén saavutti SM-hopeaa keväällä 2001. Kaudeksi 2001–2002 Sirén siirtyi Lahden Pelicansiin.
Sirén pelasi syksystä 2002 lähtien ainoastaan Sveitsissä ja hänellä on Sveitsin jääkiekkolisenssi, mistä johtuen häntä ei siellä laskettu ulkomaalaiseksi pelaajaksi. Sirén siirtyi kaudeksi 2002–2003 Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersiin. Hän pelasi siellä vuoteen 2005 asti ja vuodet 2005–2007 hän pelasi saman liigan SCL Tigersissa, jonka kotikaupunki on Langnau im Emmental. Siréniä valmensi Langnaussa hänen isänsä Esa Sirén. Kokeneena valmentajana tunnettu Esa Sirén on myös ansioitunut sotakirjailija.
Sirén palasi kaudeksi 2007–2008 Rapperswiliin. Hän solmi marraskuussa 2008 kevääseen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen, jota jatkettiin vielä vuodella. Sirén lopetti uransa kevääseen 2012 ja siirtyi työskentelemään rahoitusalalle.
Aiheesta muualla

Niki Sirén The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Niki Sirén Eurohockey.com. (englanniksi)
Nimona (verkkosarjakuva)

Nimona on ND Stevensonin luoma nuorten sarjakuvaromaani, jota julkaistiin alun perin Tumblr-alustalla vuosina 2012–2014. Vuonna 2015 HarperCollins julkaisi sarjakuvaromaanin myös kirjamuodossa, ja se palkittiin 2015 National Book Awardsin nuortenkirjallisuuden finalistiksi.
Vuonna 2023 Netflix julkaisi verkkosarjakuvaan perustuvan elokuva-adaptaation samalla nimellä Nimona.
Aiheesta muualla

Wayback Machinen arkistoima  alkuperäinen sarjakuvan julkaisusivu vuodelta 2014
Nas (täsmennyssivu)

Nas tai NAS voi viitata johonkin seuraavista:
Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia, engl. National Academy of Sciences, NAS
verkkoon kytketty levypalvelin, engl. network-attached storage, NAS
Nas, amerikkalainen räppäri
NAS, lyhenne sanoista Naval Air Station, Yhdysvaltain meri-ilmailun tukikohdista käytetty lyhenne
NAS, Nigerian Academy of Science, Nigerian tiedeakatemia.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nelly Lehtilä

Nelly Lehtilä (s. 19. tammikuuta 2000 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän pelasi TPS:ssä ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 2018 ja on edustanut seuraa liigassa myös kausina 2019, 2020 ja 2023 sekä Naisten Ykkösessä kausina 2021–2022. Hän pelasi Naisten Ykkösessä myös Turun Weikkojen joukkueessa kaksi ottelua kaudella 2019. Lehtilä aloitti jalkapallon pelaamisen Liedon Pallossa].
Lehtilä on edustanut Suomea nuorisomaajoukkueissa.
Kulttuurityön Keskus

| Kulttuurityön Keskus |
| --- | --- |
Perustettu:  28.2.1955
Perustaja:  SKDL
Tyyppi:  tukiyhdistys
Toimiala:  toimitilojen kulttuuri-, valistus- ja tukitoiminta
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Kulttuurityön Keskus (KtK) oli suomalainen vasemmistolaisten toimitilojen (kuten työväen-, kulttuuri- ja järjestötalojen, tanssilavojen, huvipuistojen, lomakeskusten, kansanpuistojen, ravintoloiden ja kahviloiden) kulttuuri-, valistus- ja tukitoimintaa koordinoinut järjestö.
2000-luvulla yhdistys on osallistunut muun muassa Vasemmistoliiton vaalirahoitukseen.
Historia > Tukiyhdistyksestä keskusjärjestöksi

Työväen-, kulttuuri- ja kansantalojen Tuki perustettiin 28. helmikuuta 1955 kansandemokraattisten toimitalojen rakentamisen tukemista varten. TKKT otti vastaan lahjoituksia, järjesti tukikeräyksiä sekä arpajaisia ja myi esimerkiksi rintamerkkejä. Ensimmäinen keskeinen tukikohde oli Helsingin Kulttuuritalo, jonka rakentamishankkeen yhteydessä yhdistys perustettiin. TKKT organisoi muun muassa Kulttuuritalon rakentamisen talkootoiminnan, johon osallistui yli 5 000 henkilöä. Vuonna 1956 yhdistyksellä oli kuusi täysiaikaista ja yksi osa-aikainen työntekijä.
Yhdistyksen hallintoa johtivat alussa Toivo Kujala ja Risto Hölttä. Ensimmäiseen hallitukseen kuuluivat myös muun muassa Antti Aaltonen, Matti Janhunen, Lars Junttila, Paavo Koskinen, Kusti Kulo ja August Niemistö. Järjestön toimisto sijaitsi aluksi Kotkankadun Lehdistötalossa, ja 1950-luvun lopusta alkaen Koiton talossa. Sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä vastaavia asioita hoiti 1950-luvulla Työväentalojen takausosakeyhtiö.
Huhtikuun 1956 lopussa TKKT:hen kuului 496 jäsenyhdistystä. Kansandemokraattisten yhdistysten ohella järjestöön kuuluivat kuljetus-, kutoma-, muurari- ja rakennustyöläisten liitot ja niiden osastoja. Toukokuun 1956 vuosikokouksessa yhdistyksen puheenjohtajaksi valittiin Toivo Kujala ja sihteeriksi Hemmi Pääkkönen. Toiminnanjohtajana jatkoi Toivo Vuorela. Vuosikokouksessa 1958 järjestö vaati alennusta huviveroon, jonka suuruus TKKT:n mukaan tukahdutti toimitilojen kulttuuritoimintaa. Rakennustoiminnan tukemisen ohella TKKT alkoi pian perustamisensa jälkeen tukea myös tiloissa tapahtunutta kulttuuritoimintaa ja vuonna 1959 järjestön nimeksi vaihdettiin Kulttuurityön Keskus. Huomion kiinnittäminen talojen kulttuurityöhön johtui muun muassa seurakuntien lisääntyneestä nuorisotoiminnasta, jonka pelättiin vieroittavan nuorisoa työväenliikkeestä.
Historia > Toimenkuvan muutokset 1960-luvulla

Toukokuusta 1960 alkaen KtK järjesti opetuskursseja talojen toimihenkilöille. Kansan Talojen Liitto päätti vuoden 1960 liittokokouksessaan yhdistää toimistonsa KtK:n kanssa ja KTL liittyi keskuksen jäsenyhdistykseksi. KtK:hon muodostettiin rakennus-, valistus- ja kiinteistöosastot, joille siirrettiin osa KTL:n toiminnoista. Liittojen edustajakokoukset pidettiin seuraavina vuosina samanaikaisesti. KtK julkaisi Kansantalo-järjestölehteä vuosina 1961–1968.
1960-luvulla KtK järjesti muun muassa neuvostoliittolaisten ja länsimaisten vasemmistolaisten taiteilijoiden ja tutkijoiden Suomen kiertueita, työväentaloilla toimineiden harrastelijanäyttämöiden näytelmämestaruuskilpailuja, kaitafilmikilpailuja, kuvataide-, valokuva- ja muita näyttelyitä sekä elokuvanvuokrausta ja laitehuoltoa. KtK teki läheistä yhteistyötä sosialististen maiden ystävyysseurojen kanssa.
Liiton järjestöverkoston laajennuttua perustettiin 1960-luvun alussa piirijärjestöt. SKDL:n piirien näyttämöjaostot siirrettiin KtK:n alaisuuteen. Vuonna 1963 KtK:n vuosikokoukseen osallistui 65 henkilöä, jotka edustivat noin 400 toimitilaa. Vuonna 1963 KtK:hon yhdistettiin Ohjelmatyö-yhdistys, jonka vastuulla oli ollut muun muassa esiintyjien ja ohjelma-aineistojen välittäminen kansandemokraattisille järjestöille. KtK:n valistusosasto järjesti Ohjelmatyön kanssa myös muun muassa kulttuurikilpailuja ja keskustelutilaisuuksia.
Vuonna 1964 perustettiin Kansan Sivistystyön Liitto, jolle siirrettiin muun muassa KtK:n valistustoiminta. Työväen Virkistys- ja Lomakeskusliitto puolestaan johti vuodesta 1965 alkaen kansandemokraattien loma- ja virkistystoimintaa. KtK:n toiminta-alue supistui ja keskittyi liikkeen järjestötyön toimintaedellytysten kuten taloudenhoidon parantamiseen. Vuonna 1965 KtK:lla oli yhdeksän työntekijää ja toimistovirkailijoita, jotka olivat Kansan Keskus-Kassan palkkalistoilla. Joulukuussa 1965 KtK lahjoitti omistamansa Raittiustalo Oy Koiton osakkeet SKP:lle.
KtK omisti muun muassa idänkauppaa harjoittaneen Feximan osakkeita, jotka vuonna 1974 siirrettiin Eastern Export Holding -osakeyhtiölle.
Historia > Paluu tukiyhdistykseksi

KtK:n toiminta entisessä muodossaan (keskusjärjestönä) päättyi 1980-luvun lopussa. KtK oli KSL:n jäsenyhdistys vuoteen 1995 asti. 2000-luvulla KtK on ollut (aiemmin KtK:n sisällä toimineen) Ohjelmatyön jäsenyhdistys. Ohjelmatyön tavoin KtK on osallistunut Vasemmistoliiton ja sen ehdokkaiden vaalirahoitukseen esimerkiksi eurovaaleissa 2004, kunnallisvaaleissa 2008 ja eduskuntavaaleissa 2023.
Johto > Puheenjohtajat

Toivo Kujala 1955–195x
Hugo Manninen 195x–196x
Johto > Varapuheenjohtajat

Yrjö Sivonen 1955–195x
Pentti Leväpuro 195x
Eino Halme 196x
Johto > Sihteerit

Risto Hölttä 1955–195x
Hemmi Pääkkönen 195x
Eeva Ahonen 195x–19xx
Mauri Reutsalo 196x
Åke Ahremaa 196x
Taisto Johteinen 196x–1966
Jaakko Aalto 1966–198x
Johto > Toiminnanjohtajat

Toivo Vuorela 1955–196x
Mauri Reutsalo 196x
Nokia 1.4

| Nokia 1> 4 |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  3. helmikuuta 2021
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  166,4 × 76,7 × 8,7 mm
Paino:  178 g
Näyttö:  6,52 tuuman IPS LCD -näyttö
Näytön kuvatarkkuus:  720 × 1 600 px
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 215 -neliydin­prosessori, 1,3 GHz
Grafiikkapiiri:  Adreno 308
Muisti:  16, 32 tai 64 Gt
Keskusmuisti:  1, 2 tai 3 Gt
Takakamera:  8 Mpx (pääkamera) + 2 Mpx (makrokamera)
Etukamera:  5 Mpx
Radio:  FM-radio
Käyttöjärjestelmä:  Android 10 Go Edition, päivitettävissä Android 10 Go -versioon
Akku:  4 000 mAh
Liitännät:  microUSB 2.0
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 128 gigatavun microSD-kortteja
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 1.4 on HMD Globalin 3. helmikuuta 2021 julkaisema älypuhelin. Puhelimessa on 6,52 tuuman näyttö ja neliydinprosessori. Tallennustilaa on valittavana 16, 32 tai 64 gigatavua ja keskusmuistia yksi, kaksi tai kolme gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kaksi takakameraa, joista toinen on kahdeksan megapikselin pääkamera ja toinen kahden megapikselin makrokamera. Etukameran tarkkuus on viisi megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 000 milliampeerituntia. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen taakse. Käyttöjärjestelmänä on Android 10 Go Edition, joka on päivitettävissä Android 11 Go -versioon.
Aiheesta muualla

Nokia 1.4 Nokian sivuilla
Lamballe-Armor

| Lamballe-Armor |
| --- | --- |

 vaakuna
 Lamballe-Armor
 Koordinaatit: 48°28′10″N, 2°31′00″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Côtes-d'Armor
Arrondissementti:  Saint-Brieucin arrondissementti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  130,7 km²
Väkiluku (2017):  16 578 
 – Väestötiheys:  126 as./km²
Kunnan numero:  22093
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lamballe-Armor on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Lamballe sijaitsee hieman sisämaassa, mutta kuntaliitoksissa Lamballe-Armoriin liittyneet Morieux ja Planguenoual sijaitsevat Englannin kanaalin rannikolla.
Historia

Uusi Lambellen kunta muodostui 1.1.2016 kun kaksi kuntaa, Lamballe (bretoniksi Lambal) ja Meslin (bretoniksi Melin) yhdistyivät.
Lamballe-Armorin kunta muodostettiin 1.1.2019 jolloin kolme kuntaa, Lamballe, Morieux (bretoniksi Morieg) ja Planguenoual (bretoniksi Plangonwal) yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikkana on pysynyt kaikissa kuntaliitoksissa Lamballe.
Nähtävyyksiä

Lamballe oli aikoinaan voimakkaan bretagnelaisen herttuakunnan Penthièvren pääkaupunki. Kaupungin historiallisessa keskustassa sijaitsevat puutalot ja 1700-luvun yksityiset kartanot muistuttavat kaupungin rikkaasta kauppahistoriasta. Lamballen keskustassa on aukio Place du Martray. Sen ympärillä on useita historiallisia taloja. Yksi taloista on 1400-luvulta peräisin oleva Maison du Bourreau, missä toimii nykyään taiteilija Mathurin Méheutin museo Musée Mathurin Méheut. Monet historialliset rakennukset on muutettu näyttelytiloiksi ja käsityöpajoiksi, joissa tehdään erityisesti keramiikkaa. Yksi Lamballen vaikuttavimmista rakennuksista on kollegiaalinen kirkko Collégiale Notre-Dame.
Hevosten jalostus

Lamballessa on kansallinen hevosjalostuskeskus Haras national de Lamballe. Se on perustettu 1800-luvun alkupuolella. Siellä on jalostettu bretagnenhevosia, joista ehkä arvostetuin on Postier Breton. Hevosjalostuskeskus on avoinna yleisölle.
Liikenne

Lamballessa on TGV-asema, joka on kahden tunnin matkan päässä suurnopeusjunalla Pariisista.
Mathurin Méheutin museo
Collégiale Notre-Dame
Lamballen kansallinen hevosjalostuskeskus
Postier Breton
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lamballe-Armor Wikimedia Commonsissa
Nelly Landry

Nelly Adamson Landry (28. joulukuuta 1916 Brugge – 22. helmikuuta 2010) oli Belgiassa syntynyt, Ranskan kansalaisuuden saanut tennispelaaja. Hän voitti Ranskan avoimen mestaruuden naisten kaksinpelissä vuonna 1948. Lisäksi hän hävisi kaksi kertaa kaksinpelin loppuottelussa Ranskassa, vuonna 1938 maannaiselleen Simone Mathieulle, ja vuonna 1949 yhdysvaltalaiselle Margaret Osborne duPontille.
Noel Turner

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. joulukuuta 1974 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Sliema, Malta
Pelipaikka: keskikenttä
Seura
Seura: Sliema Wanderers FC
Pelinumero: 7
Junioriseurat
: Sliema Wanderers FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1991– | Sliema Wanderers FC | 321 (50) |
Maajoukkue
| 1996–2004 | Malta | 63 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20.8.2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20.8.2009.
Noel Turner on maltalainen jalkapalloilija, joka on edustanut koko uransa kasvattajaseuraansa Sliema Wanderersia. Hän on keskikenttäpelaaja ja toimii nykyisin joukkueensa kapteenina. Vuosien 1996 ja 2004 välillä Turner pelasi Maltan maajoukkueessa yhteensä 63 ottelua ja teki niissä 2 maalia.
Aiheesta muualla

Turnerin tilastot Maltafootball-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Noora Puhakka

| Noora Puhakka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. marraskuuta 1985 (ikä 38)
Muusikko
Soittimet:  kitara, basso
Yhtyeet:  Tiktak, Alavala
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Noora Puhakka (s. 11. marraskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hän oli Tiktak-yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja vuosina 1998–2007. Tiktakin jälkeen hän on soittanut bassoa Alavala-nimisessä triossa, johon hänen lisäkseen kuuluvat myös Masi Hukari ja Tiktakistakin tunnettu Emilia Suhonen. Yhtye on julkaissut kolme albumia: yhden englanniksi (Secret whale) ja kaksi suomeksi (Minuntai, Lopullisia alkuja).
Nykyään Puhakka työskentelee opetus- ja koulutusalalla kasvatustieteilijänä.
Aiheesta muualla

Tiktakin kotisivut Web Archivessa
Alavalan myspace -profiili
Tiktak
| --- | --- |
Albumit:   Frendit  Frendit / Friends  Jotain muuta  Jotain muuta... ja jotain uutta!  Ympyrää  Hei me soitetaan... oikeesti!  Myrskyn edellä 
Kokoelmat:   Sinkut 99-07 
EP:t:   Hei me soitetaan... oikeesti! 
Singlet:   ”Sekoitat mun maailman”  ”Lopeta”  ”Sydän lyö”  ”Minne vaan”  ”Leijailen”  ”Christmas (Baby Please Come Home)”  ”Don't Turn Back”  ”Upside Down”  ”Häiritsen sinua”  ”Kyyneleet”  ”Jotain muuta”  ”Satuprinsessa”  ”Jää”  ”Lähdetään tänään”  ”Tänä yönä taivaaseen”  ”Tuuleksi taivaanrantaan”  ”Heilutaan”  ”Rannaton”  ”Sankaritar”  ”Samantekevää”  ”Paha sana”  ”Kuka vaan”  ”Miten onni korjataan”  ”Mutta mä rakastan sua” 
DVD:t:   Hei me soitetaan... oikeesti!  Laula tähtien kanssa - Tiktak - Karaoke 
Musiikkivideot:   ”Sekoitat mun maailman”  ”Upside Down”  ”Lopeta”  ”Don’t Turn Back”  ”Minne vaan”  ”Kyyneleet”  ”Why Girls Cry”  ”Jää”  ”Tänä yönä taivaaseen”  ”Tänä yönä taivaaseen (leffaversio)”  ”Heilutaan”  ”Rannaton”  ”Sankaritar”  ”Mutta mä rakastan sua”
Nelly Korda

Korda vuonna 2019
Nelly Korda (s. 28. heinäkuuta 1998 Bradenton, Florida) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Korda aloitti ammattilaisuransa vuonna 2017. Hän voitti ensimmäisen LPGA-turnauksensa lokakuussa 2018. Vuoden 2021 puolivälissä hän oli voittanut urallaan yhteensä jo kuusi turnausta. Kesäkuussa 2021 Korda voitti naisten PGA-mestaruusturnauksen, mikä oli samalla hänen ensimmäinen Major-voittonsa. Samalla hän nousi naisten maailmanlistan ykköseksi. Elokuussa 2021 Korda voitti olympiakultaa Tokiossa.
Kordan vanhemmat ovat molemmat entisiä tennispelaajia. Isänsä Petr Korda voitti Australian avoimet 1998 sekä äitinsä Regina Rajchrtová oli myöskin ammattilaispelaaja. Nellyn sisko Jessica pelaa myös golfia ja veljensä Sebastian Korda tennistä.
Nelly Guambe

Nelly Guambe (s. 1987, Inhambane, Mosambik) on Maputossa asuva ja työskentelevä taidemaalari.
Maalauksissaan Guambe kuvaa naiseutta ja eteläisen Afrikan naisten nykyelämää ja tunteita. Maalauksissaan hän yhdistää piirtämistä ja maalaamista. Inspiraationsa hän saa arkipäiväisistä kohtaamisista muiden naisten kanssa. Samalla hän haluaa taiteellaan dokumentoida ja tallettaa usein näkymättömiin jäävät naiset.
Ulkomailla Guamben taidetta on ollut esillä yhteisnäyttelyissä Kapkaupungissa, Johannesburgissa, Hampurissa sekä Lontoossa. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä "Inquietude" (rauhattomuus) pidettiin Núcleo de Arte -galleriassa, Maputossa vuonna 2017.
Tunnustusta taiteelleen Guambe on saanut voitettuaan Emerging Painting Invitational -palkinnon Hararessa, Zimbabwessa vuonna 2019. Palkinnon tarkoitus on tukea afrikkalaista nykytaidetta ja taiteilijoita.
Guambe on suorittanut tutkinnon kansainvälisistä suhteista ja diplomatiasta University of South Africa -yliopistossa, Johannesburgissa valmistuen vuonna 2009. Maalaamisen hän aloitti valmistumisensa jälkeen vuonna 2010.
Yhdessä kaksoissiskonsa, taiteilija Nelsa Guamben kanssa hän on perustanut vaatemerkki Mima-ten sekä DEAL-nimisen gallerian.
Noel Neill

Noel Neill
Noel Neill (25. marraskuuta 1920 Minneapolis, Minnesota – 3. heinäkuuta 2016 Tucson, Arizona) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Jo teini-ikäisenä valokuvamallina työskennellyt Neill sai alun alkaen sopimuksen Paramount Picturesilta. Hän esiintyi muun muassa Roland Wintersin viimeisessä Charlie Chan -elokuvassa vuonna 1949.
Rooli, josta Neill varsinkin tuli tunnetuksi, oli hänen sekä elokuvassa Superman (1948), että myös televisiossa esittämänsä Teräsmiehen Lois Lane. Hän näytteli myös elokuvassa Superman Returns (2006) Lex Luthorin vaimoa Gertrude Vanderwothia.
Hän oli naimisissa Hal Lierlyn kanssa.
Aiheesta muualla

Noel Neill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nur Ali

| Nur Ali> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. lokakuuta 1974 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Pakistan
Moottoriurheilija
Aikaisemmat sarjat
2000–2007 2006–2007 2003, 2007–2008 2008–2010 2012 2015:  SCCA Formula Mazda Southwest A1 GP SCCA Southwest Division Formula Continental ARCA Series NASCAR Nationwide Series Global Rallycross Series/GRC Lites
Mestaruudet
2001, 2002:  SCCA Southwest Division Regional Formula Mazda
Aiheesta muualla
www.alimotorsports.com
Nur Ali (s. 12. lokakuuta 1974 Karachi) on pakistanilainen autourheilija, joka on tehnyt uraa lähinnä Yhdysvaltain sarjoissa. Hän on kaksinkertainen SCCA Formula Mazda Southwest -sarjan mestari.
Vuosina 2000–2007 Ali kilpaili Yhdysvaltain lounaisosissa SCCA:n alueellissa Formula Mazda kilpailuissa. Kahdeksan kauden rupeaman tuloksena oli kaksi sarjamestaruutta ja yksi kolmas sija.
Vuosina 2003, 2007 ja 2008 Ali kilpaili myös lounaisen alueen Formula Continental kisoissa sijoittuen kahdella viimeisellä kaudella molemmilla kerroilla sarjassa kuudenneksi.
Kaudella 2006–2007 Ali kilpaili kansainvälisessä A1GP -sarjassa Pakistanin joukkueessa. Joukkueen loppusijoitus oli 22.
Kausilla 2008–2010 Ali kilpaili Yhdysvalloissa ARCA sarjassa Cunningham Motorportin teamissa. Kahdella ensimmäisellä kaudella ajokkina oli Dodge Charger, joka vaihtui kolmannelle kaudelle Chevroletiin.
Kaudella 2011 Ali ajoi yhden NASCAR Nationwide sarjan kilpailun Rick Ware Racingin Chevroletilla.