stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdysvaltain kansallinen sääpalvelu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain kansallinen sääpalvelu Wikimedia Commonsissa
Regional Headquarters (englanniksi) (weather.gov)
Alaska Region (englanniksi) (weather.gov)
Central Region (englanniksi) (weather.gov)
Eastern Region (englanniksi) (weather.gov)
Pacific Region (englanniksi) (weather.gov)
Southern Region (englanniksi) (weather.gov)
Western Region (englanniksi) (weather.gov)
| n k Kansalliset ilmatieteelliset laitokset |
| --- | --- |
Afrikka:  Angolan kansallinen ilmatieteen ja geofysiikan laitos * Egyptin ilmatieteen laitos * Etelä-Afrikan sääpalvelu * Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos * INAM (Mosambik) * Kenian ilmatieteen laitos * Malawin ilmastonmuutoksen ja ilmatieteen palvelulaitos * Mettelsat (Kongon dem. tas.) * Namibian ilmatieteellinen palvelu * Nigerian ilmatieteen laitos * Tansanian ilmatieteen laitos * Tunisian kansallinen ilmatieteen laitos 
Amerikka:  Brasilian kansallinen ilmatieteen laitos * Argentiinan kansallinen ilmatieteellinen palvelu  * Kanadan ilmatieteellinen palvelu   * Meksikon kansallinen ilmatieteellinen palvelu * Yhdysvaltain kansallinen sääpalvelu 
Aasia:  Bangladeshin ilmatieteen laitos  * Filippiinien ilmatieteen, geofysiikan ja tähtitieteen palveluhallinto * Gidromettsentr Rossii (Venäjä) * Intian ilmatieteen laitos * Indonesian ilmatieteen, ilmastotieteen ja geofysiikan laitos * Iranin ilmatieteen laitos (IRIMO) * Japanin ilmatieteen laitos * Kazhydromet (Kazakstan) * Kiinan ilmatieteen laitos  * Korean ilmatieteellinen hallinto (Etelä-Korea)  * Malesian ilmatieteen laitos * Pakistanin ilmatieteen laitos  * Thaimaan ilmatieteen laitos * Turkin valtion ilmatieteellinen palvelu * Vietnamin kansallinen hydrometeorologinen ennustuskeskus 
Eurooppa:  Belgian kuninkaallinen ilmatieteen laitos * Espanjan valtion ilmatieteen laitos * Gidromettsentr Rossii * Ilmatieteen laitos (Suomi) * IMGW (Puola) * Islannin ilmatieteen laitos * Italian ilmatieteellinen palvelu * Kuninkaallinen Alankomaiden ilmatieteen laitos * Liettuan hydrometeorologinen palvelu * Météo-France * MeteoSwiss * Met Office (Britannia) * Norjan ilmatieteen laitos * Saksan sääpalvelu * SMHI (Ruotsi) * Tanskan ilmatieteen laitos * Turkin valtion ilmatieteellinen palvelu * Ukrainan hydrometeorologinen keskus * Viron sääpalvelu 
Oseania:  Bureau of Meteorology (Australia) 
Maailmanlaajuinen katto-organisaatio: Maailman ilmatieteen järjestö (WMO) * Eurooppalainen yhteistoimintaelin: Eumetnet
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:National Weather Service
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  NARA  SNAC 2  3  IdRef 
NOAA:n NWS:n ympäristöennustuskeskusten (NCEP:n) kansallinen sään ja ilmaston ennustuskeskus (National Center for Weather and Climate Prediction) Marylandin  College Parkissa.
Käännös suomeksi
Liam Öhgren

| Liam Öhgren> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. tammikuuta 2004 (ikä 20) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Djurgårdens IF (SHL)   Frölunda HC (SHL)
NHL-varaus:  19. varaus, 2022 Minnesota Wild
Liam Öhgren (s. 28. tammikuuta 2004 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Öhgren edustaa NHL-joukkue Minnesota Wildia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka.
Öhgrenin kasvattajaseura on Huddinge IK. Wild varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 19. varausvuorolla vuoden 2022 NHL:n varaustilaisuudessa. Ennen Wildin organisaatioon siirtymistä Öhgren pelasi SHL:ssä Djurgårdens IF Hockeyn ja Färjestad BK:n joukkueissa. Öhgren on pelannut neljä NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Öhgren on pelannut 56 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 13 maalia ja kahdeksan syöttöä eli yhteensä 21 tehopistettä. Hän on pelannut neljä SHL:n pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä.  Kaikki uran tilastot päivitetty 28. syyskuuta 2024.
Alex McCarthy

Alex McCarthy huhtikuussa 2018.
Alex Simon McCarthy (s. 3. joulukuuta 1989 Guildford) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia.
McCarthy edusti vuoteen 2014 saakka Readingia mutta pelasi myös lainalla useissa joukkueissa, muun muassa Yeovil Townissa, Leeds Unitedissa ja Ipswich Townissa. Kauden 2014–2015 hän pelasi Queens Park Rangersissa ja kauden 2015–2016 Crystal Palacessa. Kesällä 2016 hän siirtyi Southamptoniin.
McCarthy pelasi Englannin Valioliigassa ensimmäiset 13 otteluaan kaudella 2012–2013 Readingin joukkueessa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi QPR:ssä kolme ja seuraavalla kaudella Crystal Palacessa seitsemän valioliigaottelua. Southamptonissa hän pääsi pelaamaan Valioliigaa ensimmäisen kerran kaudella 2017–2018, jolloin hän oli kentällä 18 ottelussa. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 25 valioliigaottelua ja seuraavien neljän kauden aikana järjestyksessään 28, 30, 17 ja kuusi ottelua.
McCarthy pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua vuosina 2010–2011. Englannin A-maajoukkueessa hän pelasi marraskuussa 2018 toisen puoliajan ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
Alvik (Leksand)

| Alvik |
| --- | --- |

 Alvik
 Koordinaatit: 60°44′45″N, 14°51′53″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Leksand
Väkiluku (31.12.2023):  315
Alvik on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 315 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alvik (Leksand) Wikimedia Commonsissa
Loputon Gehennan liekki

Alkuperäisen version kansikuva
Uuden version kansikuva
Loputon Gehennan liekki on Sami Kettusen ohjaama dokumenttielokuva, joka käsittelee suomalaista black metal -musiikkia. Se sai ensi-iltansa lokakuussa 2011 järjestetyllä Night Visions -kauhuelokuvafestivaalilla. Elokuvassa haastatellaan muun muassa Anal Blasphemy-, Azazel-, Barathrum-, Beherit-, Clandestine Blaze-, Goatmoon- ja Satanic Warmaster -yhtyeiden jäseniä.
Elokuva on katsaus suomalaisen black metal -musiikin historiaan ja nykytilaan, mihin paneudutaan alakulttuurin keskeisten vaikuttajien haastattelujen kautta. Dokumentti sisältää humoristisia elementtejä, ja jo elokuvan traileri sai ristiriitaisen vastaanoton black metal -piireistä.
Loputon Gehennan liekki julkaistiin DVD:llä 29. tammikuuta 2014. Sen bonusmateriaalina on Kettusen ohjaama noise-dokumentti Romua, ruisketta ja rutinaa.
Neulekone

Teollisuudessa käytettävä neulekone.
Neulekone on kone, jolla valmistetaan langasta neuloskangasta tai vaatteita. Neulekoneet voivat olla käsi- tai sähkökäyttöisiä. Niiden rakenne on osittain sama kuin ompelukoneissa, mutta monilta osilta myös erilainen. Koneiden varusteisiin kuuluu reikäkortti, jonka lukutoiminto toimii yleensä 24-reikäisillä korteilla. Varusteisiin kuuluu myös kelkka ja joissakin malleissa myös pitsikelkka. Neulekonemalleissa on eroja sen suhteen, miten monipuolisesti niitä voidaan käyttää sileän neuleen lisäksi. Jotkut neulekoneet ovat yksitasoisia, joihin on saatavana lisävarusteena alataso. Uusimpien yksitasoisten neulekonetyyppien joukkoon kuuluvat neulurit, joissa on vain joskus kuvioautomatiikka. Kaksitasoisissa neulekoneissa on vakiovarusteina alataso ja ylätaso. Jotkut niistä ovat elektronisia, jolloin niihin voidaan ohjelmoida mallineulos tietokoneella.
Historia

Ensimmäinen neulekone, Leen sukkakone, patentoitiin vuonna 1589. Sen keksijä oli englantilainen pappi William Lee. Leen sukkakone levisi nopeasti ympäri Eurooppaa. 1800-luvulla neulekoneet yleistyivät sekä koti- että teollisuuskäytössä.
Mallien luokitus

Neulekoneet jaotellaan tasoneulekoneisiin ja pyöröneulekoneisiin. On myös olemassa erillisiä koneita käsineiden, sukkien ja lapasten valmistamiseen sekä neulekoneita, jotka kykenevät neulomaan valmiin, saumattoman vaatteen. Tälläiset tasoneulekoneet neulovat neuloksen muotoon, jolloin neulokseen ei synny saumoja. Pyöröneulekone on ympyrän muotoinen.
Circuit de la Sarthe

| Circuit de la Sarthe |
| --- | --- |

Sijainti:   Le Mans, Arnage ja Mulsanne, Pays de la Loire, Ranska
Valmistumisvuosi:  1923
Katsojakapasiteetti:  200 000
Ratatyyppi:  maantie
Radan pituus:  13,626 km
Mutkia:  38
Rataennätys:  3.17,475 ( André Lotterer, Audi, 2015, LMP1
Suurimmat tapahtumat:  ACO/FIA WEC Le Mansin 24 tunnin ajo Le Mansin 24 tunnin ajo Moto FIM MotoGP Ranskan Grand Prix Formula 1 Ranskan Grand Prix
Bugatti Circuit

Ratatyyppi:  pysyvä
Radan pituus:  4,273 km
Mutkia:  14
Rataennätys:  1.32,309 ( Maverick Viñales, Yamaha, 2017, MotoGP
Bugatti Circuit (1965–1987)

Ratatyyppi:  pysyvä
Radan pituus:  4,430 km
Mutkia:  8
Formula 1
Kilpailun pituus:  80 kierrosta, 354,4 km
Ensimmäinen GP:  1967
Viimeinen GP:  1967
Grand Prix’itä ajettu:  1
Eniten voittoja:   Jack Brabham (1)
Circuit de la Sarthe (virallisesti Circuit des 24 Heures du Mans) on moottorirata Le Mansin, Mulsannen ja Arnagen kunnissa Sarthen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella Ranskassa.
Rata-alueella on nykyään kolme moottorirataa: Le Mansin 24 tunnin ajossa käytettävä Circuit de La Sarthen rata, joka sisältää yleisiä teitä; pienempi kilparadaksi rakennettu Bugatti Circuit; sekä 1970-luvulla rakennettu koulurata Maison Blanche.
Circuit de la Sarthe

Circuit de la Sarthe tunnetaan parhaiten siellä vuosittain järjestettävästä Le Mansin 24 tunnin ajosta. Rata sisältää yleisiä teitä, jotka ovat normaalikäytössä ympäri vuoden. Rata on nykyisin 13,626 kilometriä pitkä, ollen näin yksi maailman pisimpiä käytössä olevia moottoriratoja. Radan pisin suora (Mulsanne Straight, Les Hunaudières) oli noin 6 kilometrin mittainen, kunnes siihen lisättiin kaksi šikaania vuoden 1990 kilpailuun. Suoralla saavutettiin yli 400 km/h nopeus vuonna 1988.
Tertre Rouge on kuuluisa mutka, joka yhdistää moottoriradan Mulsannen suoraan. Mutkan historia juontaa vuoteen 1932, jolloin maa-aluetta ostettiin silloisen varikkosuoran ja Mulsannen suoran yhdistämiseen.
Bugatti Circuit

Circuit de la Sarthen sisällä on toinen, lyhyempi moottorirata, Ettore Bugattin mukaan nimetty 4,3 kilometriä pitkä Bugatti Circuit. Radalla on ajettu Formula 1 -luokan kilpailu kaudella 1967. Radalla ajetaan nykyisin vuosittain Ranskan MotoGP -kilpailu.
Voittajat > Grand Prix

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 1906 |  Ferenc Szisz | Renault | Raportti |
| 1921 |  Jimmy Murphy | Duesenberg | Raportti |
| 1929 |  William Grover-Williams | Bugatti | Raportti |
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967 |  Jack Brabham | Brabham-Repco | Raportti |
Kuvia

Radan sijainti Le Mansin ja Mulsannen välissä.
Ilmakuva Bugatti Circuitista ja varikkoalueesta.
Dunlop-sillalle johtavat mutkat vuonna 2006.
Radan viimeiset šikaanit.
Mulsannen suora
Bugatti Circuitin ensimmäiset mutkat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Circuit de la Sarthe Wikimedia Commonsissa
Le Mansin 24 tunnin ajojen viralliset sivut
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Ranskan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | 2025 | 2026 | 2027 | 2028 | 2029 |
Radat: Reims-Gueux (1950–1951, 1953–1956, 1958–1961, 1963, 1966) Rouen-Les-Essarts (1952, 1957, 1962, 1964, 1968) Circuit de Charade (1965, 1969–1970, 1972) Bugatti Circuit (1967) Circuit Paul Ricard (1971, 1973, 1975–1976, 1978, 1980, 1982–1983, 1985–1990, 2018–2019, 2021–2022) Dijon-Prenois (1974, 1977, 1979, 1981, 1984) Circuit de Nevers Magny-Cours (1991–2008)
Jääkiekon C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut

| Jääkiekon C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Perustettu:  1961
Lopetettu:  2000
Seuraaja:  2. divisioona
Ylempi taso:  Pääsarja   B-sarja
Alempi taso:  D-sarja
Jääkiekon C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut pelattiin vuosina 1961–2000, jonka jälkeen sen korvasi jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut.
Nousijat ja putoajat

| Vuosi | Nousija B-sarjaan | Putoaja D-sarjaan | Isäntämaa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1961 |  Romania |  |  Sveitsi |
| 1963 |  Itävalta |  |  Ruotsi |
| 1966 |  Italia |  |  Jugoslavia |
| 1967 |  Japani |  |  Australia |
| 1969 |  Japani |  |  Jugoslavia |
| 1970 |  Itävalta    Italia |  |  Romania |
| 1971 |  Romania    Ranska |  |  Alankomaat |
| 1972 |  Itävalta    Italia |  |  Romania |
| 1973 |  Norja    Alankomaat |  |  Alankomaat |
| 1974 |  Sveitsi    Italia |  |  Ranska |
| 1975 |  Norja    Bulgaria |  |  Bulgaria |
| 1976 |  Itävalta    Unkari |  |  Puola |
| 1977 |  Italia |  |  Tanska |
| 1978 |  Alankomaat    Itävalta    Tanska    Kiina |  |  Espanja |
| 1979 |  Jugoslavia    Italia |  |  Espanja |
| 1981 |  Itävalta    Kiina |  |  Kiina |
| 1982 |  Japani    Jugoslavia |  |  Espanja |
| 1983 |  Alankomaat    Unkari |  |  Unkari |
| 1985 |  Ranska    Jugoslavia |  |  Ranska |
| 1986 |  Norja    Kiina |  |  Espanja |
| 1987 |  Japani    Tanska |  Bulgaria    Belgia |  Tanska |
| 1989 |  Alankomaat |  Australia |  Australia |
| 1990 |  Jugoslavia |  |  Unkari |
| 1991 |  Tanska    Kiina    Romania    Bulgaria |  |  Tanska |
| 1992 |  Britannia |  |  Englanti (A-lohko)    Etelä-Afrikka (B-lohko) |
| 1993 |  Latvia |  |  Slovenia |
| 1994 |  Slovakia |  |  Slovakia |
| 1995 |  Valko-Venäjä |  |  Bulgaria (C1-sarja)    Etelä-Afrikka (C2-sarja) |
| 1996 |  Kazakstan |  Kroatia |  Slovenia |
| 1997 |  Ukraina |  |  Viro |
| 1998 |  Unkari |  Espanja |  Unkari |
| 1999 |  Alankomaat |  |  Alankomaat |
| 2000 |  Unkari    Kiina    Kroatia    Liettua   1.divisioonaan |  |  Kiina |
Trooppinen sykloni Nargis

| Nargis |
| --- | --- |

Nimettiin::  28.4.2008
Rantautui::  2.5.2008
Laantui::  3.5.2008
Alin paine::  962      hPa
Kovin tuuli::  60   m/s
Kuolleita::  140 000
Tuhot::  10 miljardia USD
 Syklonin reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Trooppinen sykloni Nargis (JTWC:n lyhenne 01B) oli yksi kaikkien aikojen tuhoisimmista sykloneista. Se muodostui 27. huhtikuuta 2008 Bengalinlahdella ja heikentyi 3. toukokuuta kuljettuaan Myanmarin ylitse. Toukokuussa 2009 avustusjärjestöjen mukaan 140 000 ihmistä kuoli ja myrsky tuhosi yli kahden miljoonan ihmisen kodin tai elinkeinon. Myrskyssä ilmoitettiin toukokuussa 2008 menehtyneen yli 78 000 ihmistä. Lisäksi yli 55 000 oli kateissa ja satojatuhansia jäi kodittomiksi. Yhdistyneet kansakunnat arvioi, että myrskyn tuhot vaikuttivat 1,9 miljoonaan ihmiseen. Eri avustusjärjestöjen mukaan uhriluku voi kasvaa 1,5 miljoonaan, ellei jälkityössä onnistuta.
Myrskyn vaikutukset olivat poikkeuksellisia, koska Myanmarin sotilashallinto hidasti kansainvälisen avustustyön saapumista tuhoalueelle.
Myrsky

Nimi Nargis tulee persian kielestä ja tarkoittaa narsissia. Se oli vuoden 2008 Intian valtameren syklonikauden ensimmäinen nimetty myrsky.
Voimakkuudeltaan sykloni vastasi Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla toiseksi voimakkainta eli 4. luokkaa. Korkein myrskytuulen saavuttama nopeus oli 2. toukokuuta aamupäivällä lähes 60 m/s (215 km/h). Syklonin iskiessä mantereelle tuulennopeus oli 52 m/s (190 km/h). Yangonin lentoaseman tuulimittari hajosi näyttäessään 30 m/s (108 km/h), puuskissa 62 m/s (223 km/h), kello 5:30 paikallista aikaa. Sen jälkeen tuuli ilmeisesti voimistui edelleen.
Suurimmat tuhot eivät kuitenkaan aiheutuneet tuulesta vaan matalapaineen nostattamasta hyökyaallosta. Sykloni kulki yli Iravadi-joen suistoalueen, joka on alavaa ja tiheästi asuttua maanviljelysseutua. Merenpohja on tällä alueella matalaa, joten Nargiksen kaltainen sykloni voi siellä nostattaa jopa nelimetrisen hyökyaallon.
Vaikutukset

Kuolleiden ja kadonneiden lisäksi miljoonan ihmisen arvioitiin menettäneen kotinsa. Uhreilta puuttui ruokaa, puhdasta vettä ja majoitus. Tulvavedet saastuttivat juomaveden, mikä uhkasi aiheuttaa uhreille sairauksia. Ruokahuolto oli suurissa vaikeuksissa, koska myrsky tappoi karjaa ja nosti suolavettä riisiviljelyksille. Avustusjärjestöjen mukaan (10.5.2008) 1,5 miljoonaa ihmistä oli välittömän hätäavun tarpeessa. Avustusjärjestöt raportoivat malariasta, ripulista, hengitysteiden sairauksista ja ihosairauksista. Unicefin mukaan joka viidennellä lapsella oli ripuli. Juntta ilmoitti 9.5.2008 ottavansa vastaan lahjoitukset mutta jakavansa ne eteenpäin itse.
Avustukset

Kansainväliset avustusjärjestöt ja useat maat tarjosivat yli 10 miljoonan dollarin arvosta humanitaarista ja teknistä apua. Myanmarissa oli 40 YK:n avustustyöntekijää ja 60 Kansainvälisen Punaisen Ristin työntekijää. Suomi avusti Myanmaria 300 000 eurolla SPR:n kautta. Suomen Punainen Risti antoi ainakin 70 000 euroa Myanmariin, ja Suomen Unicef lahjoitti ainakin 50 000 euroa Myanmarin lasten apuun.
Myanmar kontrolloi rajojaan ja viisumeita on vaikea saada. Myös avustajilla oli vaikeuksia viisumeiden saannissa. Suomen Myanmarin suurlähettilään mukaan avustusjärjestöt eivät olleet päässeet suistoalueelle.
YK järjesti huippukokouksen Myanmarin katastrofin johdosta. YK:n mukaan apua tarvittiin 2,5 miljoonalle ihmiselle. Yli puoli miljoonaa ihmistä asui väliaikaisissa suojissa. Myanmar päästi 15. toukokuuta maahan asiantuntijoita naapurimaista, kuten Kiinasta, Intiasta, Bangladeshista ja Thaimaasta.
Aiheesta muualla

Myanmarin hirmumyrsky YLE
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trooppinen sykloni Nargis Wikimedia Commonsissa
Fredrik III (keisari)

| Fredrik III |
| --- | --- |
 Hans Burgkmair vanhemman maalaama Fredrik III:n muotokuva 1400-luvun lopulta tai 1500-luvun alulta. Teos pohjautuu kadonneeseen maalaukseen vuodelta 1468.
Pyhä saksalais-roomalainen keisari
Valtakausi:  19. maaliskuuta 1452 – 19. elokuuta 1493
Kruunajaiset:  19. maaliskuuta 1452
Edeltäjä:  Albrekt II
Seuraaja:  Maksimilian I

Syntynyt:  21. syyskuuta 1415 Innsbruck, Tiroli
Kuollut:  19. elokuuta 1493 (77 vuotta) Linz, Itävalta
Puoliso:  Eleonoora Portugalilainen
Lapset:  Maksimilian I Kunigunde
Suku:  Habsburg
Isä:  Ernest
Äiti:  Cymburgis Masovialainen
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Fredrik III (saks. Friedrich III); (21. syyskuuta 1415 Innsbruck, Tiroli – 19. elokuuta 1493 Linz, Itävallan arkkiherttuakunta) oli Habsburg-sukuun kuulunut Itävallan herttua vuodesta 1424, Saksan kuningas vuodesta 1440 ja Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisari vuodesta 1452 sekä Itävallan arkkiherttua vuodesta 1457 lähtien. Hän oli viimeinen paavin vuonna 1452 Roomassa kruunaama keisari.
Suku

Hänen vanhempansa olivat Leopold III Itävallan herttua (1351–1386), Rudolf IV:n nuorin veli ja Viridis Viscontin (1352–1414), joka oli Milanon herttuakunnan herra Barnabò Viscontin (1323–1385) ja Beatrice Regina della Scala (1331– 1384) tytär.
Hänellä oli kuusi sisarusta, joista vanhin veli Vilhelm (saks. Wilhelm der Freundliche) Itävallan herttua (n. 1370–1406) avioitui Napolin kuningatar Johanna II:n (1371–1435) kanssa, liitto oli lapseton; vanhempi veli Leopold IV Lihava (1371–1411) avioitui Catherine de Valois Burgundilaisen (1378–1425) kanssa, liitto oli lapseton; Ernest Rautainen (saks. Ernst der Eiserne); (1377–1424) avioitui 1. vuonna 1392 Margareeta Pommerilaisen kanssa (k. 1407 tai 1410), liitto oli lapseton, avioitui 2. Cymburgis Masovialaisen (1394/1397–1429) kanssa, heillä oli yhdeksän lasta; Fredrik IV Tyhjätasku (saks: Friedrich mit der leeren Tasche); (1382–1439) avioitui 1. Elisabet Pfalzilaisen (1381–1408) kanssa, liitosta syntyi tytär joka kuoli äitinsä kanssa, avioitui 2. Anna von Braunschweig-Lüneburgin (k. 1432) kanssa, heillä oli neljä lasta; Elisabet (1378–1392) kuoli 14-vuotiaana; Margareeta (1370–?) ja Katariina (1385–?) ryhtyi nunnaksi Wienin Pyhän Klaran luostariin.
Avioliitto ja lapset

Fredrikin puoliso vuodesta 1451 oli Portugalin infanta, kuningas Edvard I:n ja Eleonoora Aragonialaisen kolmanneksi vanhin tytär Eleonoora Portugalilainen (1434–1467). Avioliitosta ei tullut onnellinen, koska aviopuolisot olivat täysin erilaisia luonteiltaan ja kiinnostuksiltaan. Heille syntyi viisi lasta, joista kaksi eli aikuiseksi:
Kristofer (1455–1456), kuoli alle vuoden ikäisenä
Maksimilian I (1459–1519), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, avioitui vuonna 1477 herttuatar Maria Burgundilaisen (1457–1482), Burgundin herttua Kaarle Rohkean tyttären ja perijän kanssa; toinen puoliso vuonna 1494 oli Bianca Maria Sforza (1472–1510), Milanon herttuan Galeazzo Maria Sforzan tytär
Helene (1460–1462), kuoli 2-vuotiaana
Kunigunde (1465–1520), avioitui vuonna 1487 Baijerin herttua Albrekt IV:n kanssa
Johannes (1466–1467), kuoli alle vuoden ikäisenä
Eleonoora kuoli viimeisen lapsensa synnytykseen 34-vuotiaana vuonna 1467. Fredrik III:n seuraaja oli hänen toiseksi vanhin poikansa Maksimilian, joka oli myös hänen kanssahallitsijanaan kymmenkunta vuotta ennen hänen kuolemaansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fredrik III Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Albrekt II | Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan hallitsija  (1440–1493) | Seuraaja: Maksimilian I |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef 
Fredrik III ja keisarinna Eleonoora Portugalilainen, n. 1551-1600
Vapaussodan kertomuksia

Vapaussodan kertomuksia : muistelmia ja kokemuksia on vuonna 1934 ilmestynyt artikkelikokoelma, jonka aiheena on Suomen sisällissota. Se ilmestyi kahtena niteenä 1934–1935 kustantajana Sanatar. Teoksen toinen painos ilmestyi 1986, ja sen julkaisi Isänmaan kirja. Teoksen päätoimittaja oli Erkki Räikkönen ja kirjoittajina nimekkäitä tekijöitä, muun muassa C. G. Mannerheim ja P. E. Svinhufvud.