stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
K3-talo
Hankkeen tausta

Idea uudenlaisesta tyyppitalomallistosta lähti liikkeelle vuonna 2007 Pohjasta (nykyisin Raaseporia), jossa Fiskarsilla oli tontteja. Yhtiö etsi tonteille kohtuuhintaisia korkeatasoisia omakotitalomalleja. Talomalliston suunnittelun rahoitukseen saatiin mukaan Suomen Kulttuurirahasto ja projektin pyrkimykseksi määriteltiin saada aikaan teollisesti valmistettavia kauniita, kohtuuhintaisia ja kestäviä talomalleja. Jo alkuvaiheessa päätettiin, että talotyypit tullaan julkaisemaan ilmaiseksi rakentajien käyttöön.
Suunnittelijoiksi valittiin Pohjoismaista kahdeksan arkkitehtitoimistoa, pyrkimyksenä saada mukaan kokeneita asuntosuunnittelijoita, kestävän kehitykseen keskittyneitä arkkitehteja, sekä nuoria lupaavia suunnittelijoita. Viisi toimistoista oli Suomesta. Vuonna 2009 Kulttuurirahasto teetti toimistoilla ensimmäiset luonnokset energiatehokkaasta omakotitalosta. Puoli vuotta kestäneen suunnitteluvaiheen tulokset olivat kuitenkin rahaston mielestä vaatimattomia kestävän kehityksen huomioon ottamisessa, ja kun rakennusmääräysten tiedettiin vielä kiristyvän energiatehokkuuden osalta, asetettiin seuraavan suunnitteluvaiheen tavoitteeksi saada aikaan energiatehokkuudeltaan vuoden 2012 määräysten mukainen, painovoimaisella ilmanvaihdolla ja höyrynsuluttomilla rakenteilla varustettu talomallisto. Vastaavan tyyppisiä tehdasvalmisteisia ratkaisuja ei pientalomarkkinoilla ollut tarjolla.
Suunnittelijoista valittiin syksyllä 2009 jatkoon viisi arkkitehtitoimistoa. Näillä teetettiin lopulliset, tarkemmat suunnitelmat malleista vuoden kestäneen suunnitteluvaiheen aikana. Suunnittelu toteutettiin yhteistyössä taloteollisuuden kanssa. Tulokseksi saatiin viisi talomallia, jotka kaikki pyrkivät toteuttamaan projektin tavoitteet. Mallit toteuttavat myös vuoden 2012 rakennusmääräykset. Puoli miljoonaa euroa maksaneen projektin tulokset julkaistiin kesäkuussa 2011.
K3-talomallit

Malli, suunnittelija ja valmistaja, mikäli mallille on jo teollinen valmistaja:
K3-talomallit > Toisen suunnittelukierroksen mallit

Arkkityyppitalo:
Noppa
Sydän ja puu
Villa Finland
Villa Neore
K3-talomallit > Ensimmäisen suunnittelukierroksen mallit

Billnäs-talo
Luhti
Pre-Hab
Vapaa käyttö

Suomen Kulttuurirahasto on lunastanut suunnittelijoilta talomallien kaikki oikeudet ja sallii suunnitelmien vapaan ja vastikkeettoman käytön sekä yksityiseen että elinkeinotoimintaan ilman alueellisia tai ajallisia rajoituksia. Julkaistut mallit ovat luonnossuunnitelmatasoisia, ja niitä voidaan vapaasti jatkokehitellä. Kulttuurirahaston käyttölupa ei koske eikä rajoita jatkokehitellyille malleille syntyvää tekijänoikeussuojaa. Luonnostasoisina malleja ei ole tarkoitettu käytettäväksi rakentamisessa sellaisenaan, vaan rakentaminen edellyttää erillisten rakennussuunnitelmien tekemistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta K3-talo Wikimedia Commonsissa
Pesonen, Risto: Tarjolla talot taajamaan ja haja-asutusalueelle. TM Rakennusmaailma, 2011, nro 7/2011, s. 14-17.  Helsinki:  Otavamedia. ISSN 1459-1839
Bang & Olufsen

| Bang & Olufsen |
| --- | --- |

ISIN:  DK0010218429
Perustettu:  1925
Perustaja:   Peter Bang  Svend Olufsen 
Toimitusjohtaja:  Kristian Teär
Puheenjohtaja:  Juha Christensen
Kotipaikka:  Struer, Tanska
Toimiala:  Av-laitteet
Kotisivu:  bang-olufsen.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bang & Olufsen on tanskalainen pörssiyhtiö, joka valmistaa av-laitteita, kuten televisioita, kaiuttimia ja musiikkisoittimia. Av-laitteiden lisäksi yhtiö valmistaa myös puhelimia ja lääketieteellisiä tarvikkeita.
Historia

Yhtiö perustettiin 17. marraskuuta vuonna 1925 Länsi-Tanskassa Struerin lähellä sijaitsevassa Quistrupin kaupungissa. Sen perustivat kaksi nuorta insinööriä, Peter Boas Bang ja Svend Andreas Grøn Olufsen. Yhtiö toimii nykyään Struerissa, ja sen toimitusjohtaja on Kristian Teär.
Bangin ja Olufsenin ensimmäinen merkittävä keksintö oli radio, joka toimi vaihtovirralla aikana, jolloin kaikki radiot toimivat paristoilla. Vaikka kyseessä oli tekninen läpimurto, ei siitä tullut kaupallista menestystä. Ensimmäisen radiokokeilunsa he rahoittivat Svend Olufsenin äidiltä Anna Olufsenilta lainatuilla rahoilla. Yhtiön ensimmäisten kahdeksan toimintavuoden aikana Peter Bang ja Svend Olufsen eivät pystyneet nostamaan yrityksestä palkkaa, vaan he ansaitsivat ainoastaan majapaikan ja ylläpidon. Nykyään yhtiön liikevaihto on yli kaksi miljardia tanskan kruunua.lähde?
Yhtiön logon suunnitteli vuonna 1932 silloin 16-vuotias Henning Dahl "Mik" Mikkelsen. Hän myi piirtämänsä logon Svend Olufsenille kymmenellä tanskan kruunulla (nyk. n. 30 euroa). Alkuperäinen hintapyyntö logosta oli viisi kruunua, mutta Svend Olufsen oli niin tyytyväinen uuteen logoon, että maksoi siitä tuplahinnan, vaikka olikin hyvin tarkka rahoistaan.lähde?
Ensimmäisen televisionsa Bang & Olufsen esitteli vuonna 1951. 1960-luvun alkuun asti Bang & Olufsenin tuotteet olivat tavanomaisia. Sen jälkeen lähinnä Japanin suunnasta lisääntyneen kilpailun takia yritys päätti keskittyä tarjoamaan tuotteita, jotka tarjoavat ainutlaatuista muotoilua ja kehittynyttä teknologiaa vastineena kilpailijoita korkeammalle hinnalle. 1980-luvulta lähtien pääosan tuotteista on muotoillut David Lewis. Sen jälkeen B&O:n äänentoistolaitteissa on siirrytty suurikokoisista erillislaitteista kompakteihin yhdistelmälaitteisiin ja kaiuttimissa yksinomaan aktiivikaiuttimiin. 2000-luvulla B&O:lla oli myös matkapuhelimia, jotka oli kehitetty yhdessä Samsungin kanssa. Toinen uusi alue 2000-luvulla on ollut luksusluokan autojen äänentoistojärjestelmät.
Tuotteita

Useat Bang & Olufsenin tuotteet on valittu Museum of Modern Artin kokoelmiin:
Beolit 1000, kannettava radio (Jacob Jensen, 1968)
Beogram 1200, levysoitin (Jacob Jensen, 1969)
Beomaster 1200, radio/vahvistin (Jacob Jensen, 1969)
Beomaster 3000-2, radio/vahvistin (Jacob Jensen, 1969)
Beomic 2000, mikrofoni (Jacob Jensen, 1969)
Beovox 2700, kaiuttimet (Jacob Jensen, 1971)
Beovox 3700, kaiuttimet (Jacob Jensen, 1971)
Beolit 400, kannettava radio (Jacob Jensen, 1971)
Beogram 4000, levysoitin (Jacob Jensen, 1972)
Beomaster 6000, viritin/vahvistin/esivahvistin (Jacob Jensen, 1974)
Beogram 6000, levysoitin (Jacob Jensen, 1974)
Beogram 4002, levysoitin (Jacob Jensen, 1974)
Beomaster 1900, vastaanotin (Jacob Jensen, 1976)
Beocenter 7000, radio/levysoitin/kasettisoitin (Jacob Jensen, 1979)
Beovox Cona, subwoofer-kaiutin (David Lewis, 1988)
Beocord VX 5000, videonauhuri (David Lewis, 1989)
Beolab 6000, kaiuttimet (David Lewis, 1992)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtiön virallinen kotisivu
Beoworld
Beocentral
Hifin historiaa: Bang & Olufsen AVPlus-lehden yrityshistoriikki
B&O Beogram 4000 -levysoitin 1970-luvun alkupuolelta.
Mario Götze

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Götze Bayern Münchenin harjoituksissa 2015
Henkilötiedot
Koko nimi: Mario Götze
Syntymäaika: 3. kesäkuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Memmingen, Saksa
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Eintracht Frankfurt
Pelinumero: 27
Junioriseurat
1995–1998: SC Ronsberg
1998–2001: FC Eintracht Hombruch
2001–2009: Borussia Dortmund
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2013 | Borussia Dortmund | 83 | (22) |
| 2013–2016 | Bayern München | 73 | (22) |
| 2016–2020 | Borussia Dortmund | 75 | (13) |
| 2020–2022 | PSV Eindhoven | 33 | (5) |
| 2022– | Eintracht Frankfurt | 71 | (8) |
Maajoukkue
| 2007 | Saksa U15 | 2 | (0) |
| 2007–2008 | Saksa U16 | 8 | (3) |
| 2008–2009 | Saksa U17 | 13 | (5) |
| 2010 | Saksa U21 | 2 | (0) |
| 2010–2017 | Saksa | 66 | (17) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. marraskuuta 2024.
Mario Götze (s. 3. kesäkuuta 1992 Memmingen, Baijeri) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Eintracht Frankfurtia. Aiemmin hän pelasi Bundesliigassa yhteensä 11 kautta Borussia Dortmundissa ja Bayern Münchenissä sekä kaudet 2020–2022 alankomaalaisess PSV Eindhovenissa. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 63 maaottelua ja teki niissä 17 maalia.
Götze nousi lopullisesti suuren yleisön tietoisuuteen vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa, jolloin hän ratkaisi Saksalle maailmanmestaruuden loppuottelun jatkoaikamaalilla. Teini-ikäisenä häntä oli tituleerattu ”Saksan vuosisadan lahjakkuudeksi”.
Seurajoukkueura > Junioriura

Götze aloitti jalkapallon pelaamisen SC Ronsbergissa, jota hän edusti vuosina 1995–1998. Vuosina 1998–2001 hänen seuransa oli FC Eintracht Hombruch. Vuonna 2001 Götze liittyi Borussia Dortmundin junioreihin ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 2009–2010.
Seurajoukkueura > Borussia Dortmund (2009–2013)

Götze oli voittamassa Bundesliiga-mestaruutta Dortmundin kanssa kaudella 2010–2011. Kauden 33 liigaottelussa hän teki kuusi ja syötti 15 maalia. Seuraavana vuotena hän juhli Dortmundin kanssa tuplamestaruutta, joka oli seuran historian ensimmäinen. Loukkaantumisten vuoksi hänen liigapeliensä määrä jäi 17:ään, joissa maaleja syntyi kuusi ja maalisyöttöjä viisi. Arsenal teki kesällä 2011 Götzestä 30 miljoonan euron tarjouksen, mutta seura ja pelaaja eivät kumpikaan olleet halukkaita siihen. Seuraavana kesänä Arsenal korotti tarjouksen jo 40 miljoonaan euroon, mutta vastaus oli silti ei.
Götzen varsinainen läpimurtokausi oli 2012–2013, kun loistavan tekniikan ja pelisilmän omaava Götzen yhteispeli uuden joukkuekaverinsa Marco Reusin kanssa toimi erinomaisesti.lähde? Kauden 28 bundesliigaottelussa hän viimeisteli kymmenen ja syötti 12 maalia. Mestarien liigan 11 ottelussa hän teki kaksi ja alusti kahdeksan maalia, mutta oli tappiollisesta loppuottelusta loukkaantumisen vuoksi sivussa.
Seurajoukkueura > Bayern München (2013–2016)

Götze teki sopimuksen Bayern Münchenin kanssa ja siirtyi sinne kesällä 2013. Siirto toteutettiin kokonaan neuvottelematta Dortmundin kanssa, käyttäen Götzen sopimuksessa ollutta 37 miljoonan euron ulosostopykälää. Götze houkuteltiin seuraan kertomalla hänelle, että hän olisi päävalmentaja Pep Guardiolan ”toivepelaaja”, josta tämä tekisi ”uuden messin”.
Götze ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut täysin vakiinnuttamaan paikkaansa Bayernin avauskokoonpanossa, minkä lisäksi hänellä ja Guardiolalla oli vaikeuksia tulla toimeen keskenään. Kolmen kauden aikana pelaamissaan 73 bundesliigaottelussa hän teki 22 ja syötti 17 maalia. Bayern voitti joka kaudella liigamestaruuden sekä lisäksi Saksan Cupin 2014 ja 2016. Seurajoukkueiden maailmanmestaruuden hän voitti 2013. Mestarien liigassa hän pelasi Bayern-vuosinaan 26 ottelua, joissa teki yhdeksän ja syötti neljä maalia.
Seurajoukkueura > Paluu Dortmundiin (2016–2020)

Götze palasi Dortmundiin heinäkuussa 2016 neljävuotisella sopimuksella. Hän kärsi kuitenkin alkukaudella runsaasti erilaisista lihasvaivoista. Maaliskuussa 2017 pitkään jatkuneiden hankaluuksien syyksi varmistui aineenvaihduntahäiriö. Dortmundin voittoon päättyneessä Saksan cupissa 2017 hän pelasi vain yhden ottelun. Bundesliigassa hän on toisella Dortmund-jaksollaan pelannut 75 bundesliigaottelua, joissa hän on viimeistellyt 13 maalia ja antanut 12 maalisyöttöä. Mestarien liigan 19 ottelussa maaleja on tullut yksi ja maalisyöttöjä kolme.
Maajoukkueura

Götze oli voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009. Pelaamissaan neljässä ottelussa hän teki yhden maalin. Saman vuoden alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua.
Götze pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 2010 Ruotsia vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Brasiliaa vastaan elokuussa 2011. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, 2012 EM-kilpailuissa, Götze pelasi vain kymmenen minuuttia puolivälieräottelussa Kreikkaa vastaan.
Götze ratkaisi maailmanmestaruuden Saksalle vuoden 2014 MM-loppuottelussa Argentiinaa vastaan. Götze pääsi kentälle varsinaisen peliajan lopussa Miroslav Klosen tilalle, ja jatkoajan 23. peliminuutilla hän laukoi ottelun voittomaalin. Hän pelasi kisoissa kuudessa ottelussa ja teki maalin myös alkulohkon Ghana-ottelussa. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi neljä ottelua.
Perhe

Myös Götzen veljet Fabian (s. 1990) sekä Felix (s. 1998) ovat jalkapalloilijoita. Heidän isänsä Jürgen Götze on informaatioteknologian professori Dortmundin teknillisessä yliopistossa. Götze avioitui kesällä 2019 malli Ann-Kathrin Brömmelin kanssa seitsemän vuoden seurustelun jälkeen, ja heille syntyi poikalapsi kesäkuussa 2020.
Saavutukset > Seurajoukkue

Borussia Dortmund
Bundesliiga: 2010–2011, 2011–2012
Saksan Cup: 2011–2012, 2016–2017
DFL-Supercup: 2019
Bayern München
Bundesliiga: 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016
Saksan Cup: 2013–2014, 2015–2016
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2013
UEFA Super Cup: 2013
Saavutukset > Maajoukkue

Saksan maajoukkue:
Maailmanmestaruus: 2014
Saksan alle 17-vuotiaiden maajoukkue:
Euroopan mestaruus: 2009
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mario Götze Wikimedia Commonsissa
Eintracht Frankfurt – Saksan Bundesliiga
1 Trapp |
3 Theate |
4 Koch |
5 Amenda |
6 Højlund |
7 Marmoush |
8 Chaïbi |
9 Matanović |
11 Ekitike |
13 Kristensen |
15 Skhiri |
16 Larsson |
19 Bahoya |
20 Uzun |
21 Brown |
22 Chandler |
23 Lisztes |
24 Buta |
26 Dina Ebimbe |
27 Götze |
28 Wenig |
29 Nkounkou |
32 Alidou |
33 Grahl |
34 Collins |
35 Tuta |
36 Knauff |
40 Santos |
41 Onguéné |
44 Bautista |
45 Loune |
46 İnanoğlu |
47 Fenyő |
48 Awusi |
49 Alaoui |
Valmentaja Toppmöller
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Neuer |
2 Gündoğan |
3 Schmelzer |
4 Höwedes |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Schürrle |
10 Podolski |
11 Klose |
12 Wiese |
13 Müller |
14 Badstuber |
15 Bender |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Kroos |
19 Götze |
20 Boateng |
21 Reus |
22 Zieler |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Neuer |
2 Großkreutz |
3 Ginter |
4 Höwedes |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Schürrle |
10 Podolski |
11 Klose |
12 Zieler |
13 Müller |
14 Draxler |
15 Durm |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Kroos |
19 Götze |
20 Boateng |
21 Mustafi |
22 Weidenfeller |
23 Kramer |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Neuer |
2 Mustafi |
3 Hector |
4 Höwedes |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Schweinsteiger |
8 Özil |
9 Schürrle |
10 Podolski |
11 Draxler |
12 Leno |
13 Müller |
14 Can |
15 Weigl |
16 Tah |
17 Boateng |
18 Kroos |
19 Götze |
20 Sané |
21 Kimmich |
22 ter Stegen |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Raum |
4 Ginter |
5 Kehrer |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Goretzka |
9 Füllkrug |
10 Gnabry |
11 Götze |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Brandt |
18 Hofmann |
19 Sané |
20 Günter |
21 Gündoğan |
22 ter Stegen |
23 Schlotterbeck |
24 Adeyemi |
25 Bella-Kotchap |
26 Moukoko |
Valmentaja Flick
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Götze viimeistelemässä MM-kullan ratkaisutta jatkoaikamaalia. Ezequiel Garay (vasen), Martín Demichelis (keskellä) ja Argentiinan maalivahti Sergio Romero katselevat vierestä.
Astute-luokka

| Astute |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus HMS Astute palaa Clyden tukikohtaan maaliskuussa 2012.

Tekniset tiedot
Uppouma:  7 000 t (pinnalla) 7 400 t (sukelluksissa)
Pituus:  97 m
Leveys:  11,3 m
Syväys:  10 m
Nopeus:  29+ solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  98
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 21" torpedoputkea
Astute-luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston seitsemän ydinsukellusveneen muodostama alusluokka. Luokan aluksista kolme on otettu palvelukseen vuoden 2017 loppuun mennessä. Lopuista neljästä kolmen köli on laskettu ja yhden rakentamista ei ole vielä aloitettu.
Taustaa

Trafalgar-luokan toisen tuotantosarjan, josta lopulta syntyi Astute-luokka, suunnittelu aloitettiin kesäkuussa 1991. Britannian puolustusministeriö ilmoitti 17. maaliskuuta 1997 tilaavansa kahdella miljardilla punnalla kolme sukellusvenettä sekä virallisti Astute-luokan nimen. Tilaus allekirjoitettiin 26. maaliskuuta GEC-Marconin kanssa, ja sen tytäryhtiö VSEL (nykyinen BAE Systems Submarine Solutions) valmistaisi alukset. Luokan alusten piti korvata viisi Swiftsure-luokan alusta sekä kaksi vanhinta Trafalgar-luokan alusta. Kaikki poistettavaksi suunnitellut alukset poistuivat palveluksesta vuoden 2011 loppuun mennessä, vaikka palvelukseen saatu vain yksi uusi alus.
Suunnittelu > Asejärjestelmä

Aluksella on kuusi 21 tuuman torpedoputkea. Luokan aluksissa on tilat 38 ohjukselle, ja ne on normaalisti suunniteltu varustettavan 24 Spearfish-torpedolla ja neljällätoista Tomahawk IV -risteilyohjuksella. Risteilyohjukset mahdollistavat iskun 1 600 kilometrin päähän. Lisäksi kukin torpedo voidaan korvata kahdella Stonefish-miinalla.
Suunnittelu > Voimanlähde

Alusten päävoimanlähteenä on painevesireaktori Rolls-Royce PWR2 (Core H), joka on suunniteltu alun perin Vanguard-luokan aluksille. Sen käyttöikä kaksi kertaa aiemman version käyttöikää suurempi, ja on arvioitu, että luokan alukset voivat kiertää maapallon 40 kertaa ilman tankkausta. Reaktorin suuren koon vuoksi Astute-luokan alukset ovat noin 30 prosenttia suurempia kuin edeltäneet Trafalgar-luokan alukset.
Suunnittelu > Elektroniikka

Aluksille suunniteltiin uusi taistelunjohtojärjestelmä ACMS (engl. Astute Combat Management System), joka on paranneltu versio Trafalgar-luokassa käytetystä SMCS-järjestelmästä (engl. Submarine Command System). Järjestelmä kerää tiedot sukellusveneen järjestelmistä ja esittää ne tilannekuvana.
Aluksille on asennettu Atlas Hydrographic DESO 25 -tarkkuuskaikuluotain, kaksi optronista CM010-periskooppia. Lisäksi aluksilla on Thales Underwater Systemsin tyypin 2076 kaikuluotain, joka muodostaa etsintä- ja maalinosoitusjärjestelmän. Aluksessa on myös Raytheon Systemsin Successor-tunnistusjärjestelmä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Astute | BAE Systems Submarine Solutions, Barrow-in-Furness | 31. tammikuuta 2001 | 8. kesäkuuta 2007 | 27. elokuuta 2010 | - |
| HMS Ambush | BAE Systems | 22. lokakuuta 2003 | 6. tammikuuta 2011 | 1. maaliskuuta 2013 | - |
| HMS Artful | BAE Systems | 11. maaliskuuta 2005 | 17. toukokuuta 2014 | joulukuu 2015 18. maaliskuuta 2016 (palvelus) | - |
| HMS Audacious | BAE Systems | 24. maaliskuuta 2009 | - | 2018 |  |
| HMS Anson | BAE Systems | 13. lokakuuta 2011 | - | 31. elokuuta 2022 |  |
| HMS Agamemnon | BAE Systems | 18. heinäkuuta 2013 | - | 2022 | Rakenteilla |
| HMS Ajax | BAE Systems | - | - | 2024 | Rakenteilla |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Astute-luokan sukellusveneet
Vietnamin ilmavoimat

Vietnamin ilmavoimat (vietn. Không quân Nhân dân Việt Nam) on Vietnamin sosialistisen tasavallan ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara.
Historia > Perustaminen 1940-luvulla

Pohjois-Vietnam perusti ilmavoimansa 1940-luvulla, jolloin siihen kuului kaksi koulukonetta: De Havilland Tiger Moth ja Morane-Saulnier. Lentokoneet olivat olleet aiemmin keisari Bảo Đạin yksityisomaisuutta. Vuonna 1945 Bảo Đại luovutti lentokoneensa Vietnamin hallitukselle.
9. maaliskuuta 1949 Ho Tši Minh organisoi Ilmavoimien tutkimuskomitean (vietn. Ban Nghiên cứu Không quân). Lentäjiä ja mekaanikkoja lähetettiin koulutettaviksi Neuvostoliittoon ja Kiinan kansantasavaltaan. Vietnamin ilmavoimien ensilento tapahtui Tiger Moth -koneella 15. elokuuta 1949.
Vuonna 1956 aloitettiin sotilaslentäjien systemaattinen koulutus Pohjois-Vietnamissa. Ensimmäinen ilmavoimien yksikkö oli 919. kuljetusrykmentti (vietn. Trung đoàn không quân vận tải 919), joka perustettiin 1. toukokuuta 1959. Toinen yksikkö oli 910. koulutusrykmentti (vietn. Trung đoàn không quân 910), jonka kalustona olivat Jak-18-koulukoneet.
Vuonna 1963 Ilmavoimat ja Ilmapuolustusvoimat yhdistettiin (vietn. Phòng không - Không quân Nhân dân Việt Nam).
Historia > 1975–2006 Vietnamin kansantasavallan ilmavoimat

Vuoden 1975 kampanjassa Vietnamin yhdistämiseksi sen ilmavoimat lensivät vain muutamia sotalentoja A-37-koneilla. Ilmatorjunta-ohjuksia siirrettiin eteläiseen Vietnamiin siltä varalta, että Yhdysvallat tekisi ilmaiskuja Vietnamiin. Amerikkalaiset vetäytyivät toukokuussa 1975, ja Vietnam pääsi rauhantilaan.
Kesäkuussa 1975 Vietnam perusti 935. hävittäjärykmentin "Dong Nai", 937. hävittäjäpommittajarykmentin "Hau Giang" (Trung Doan Khong Quan Cuong Kich 937), 918. kuljetusrykmentin "Hong Ha" (Trung Doan Khong Quan Van Tai 918) ja 917. kuljetusrykmentin "Dong Thap". Syyskuussa 1975 perustettiin 372. ilmadivisioona (Su Doan Khong Quan 372). Joulukuussa 1975 perustettiin 370. ilmadivisioona "Hai Van".
31. toukokuuta 1977 Vietnamin kansanilmavoimat (Khong Quan Nhan Dan Viet Nam) erotettiin ilmatorjuntajoukoista – vastaava ratkaisu tehtiin Suomessa toisen maailmansodan jälkeen.
Vuonna 1979 Vietnam kukisti aseellisella väliintulolla Kambodžan hirmuhallinnon. Vietnamin ilmavoimat lensi tukilentoja A-37-koneilla.
Nykyajan Vietnamin ilmavoimat käyttävät Mig-21, Su-22 ja Su-27/30-koneita. Sen iskuvoima on pienempi kuin monilla lähialueen muilla mailla. Koneita on alle 400 ja henkilövahvuus 30 000.
Vietnamin sota

| Yksikkö | Nimi | Käännös |
| --- | --- | --- |
| 370. lentodivisioona | Hai Van | Valtameren pilvien kulku |
| 371. lentodivisioona | Thang Long | Lohikäärmeen nousu |
| 372. lentodivisioona | Le Loi | Le-dynastian perustaja |
| 910. koulutusrykmentti | Julius Fucík | Julius Fucík oli tšekkiläinen kommunisti ja kustantaja |
| 917. ilmakuljetusrykmentti | Dong Thap | Maakunta Etelä-Vietnamissa |
| 918. ilmakuljetusrykmentti | Hong Ha | Punaisen joen vanha nimi |
| 921. hävittäjärykmentti | Sao Do | Punainen tähti |
| 923. hävittäjärykmentti | Yen The | Rauhaisan paikan vuori |
| 927. hävittäjärykmentti | Lam Son | Sininen vuori |
| 935th hävittäjärykmentti | Dong Nai | Maakunta Etelä-Vietnamissa |
| 937. hävittäjäpommittajarykmentti | Hau Giang | Maakunta Etelä-Vietnamissa |
Vietnamin sota > Vietnamin hävittäjä-ässät

| Lentäjä | Voittoja | Lentokone | Rykmentti | Ajanjakso |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nguyễn Văn Bảy | 7 ilmavoittoa | MiG-17 | 923. hävittäjärykmentti | 1966–72 |
| Lưu Huy Chao | 6 ilmavoittoa | MiG-17 | 923. hävittäjärykmentti | 1966–68 |
| Lê Hải | 6 ilmavoittoa | MiG-17 | 923. hävittäjärykmentti | 1967–72 |
| Nguyễn Nhật Chiêu | 6 ilmavoittoa | MiG-17/MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1965–67 |
| Nguyễn Văn Cốc | 9 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1967–69 |
| Phạm Thanh Ngân | 8 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1967–69 |
| Nguyễn Hồng Nhị | 8 ilmavoittoa | MiG-21 | 921./927. hävittäjärykmentti | 1966–72 |
| Mai Văn Cường | 8 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1966–68 |
| Đặng Ngọc Ngự | 7 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1966–72 |
| Vũ Ngọc Đỉnh | 6 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1966–70 |
| Nguyễn Ngọc Độ | 6 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1967–68 |
| Lê Thanh Đạo | 6 ilmavoittoa | MiG-21 | 927. hävittäjärykmentti | 1971–72 |
| Nguyễn Đăng Kính | 6 ilmavoittoa | MiG-21 | 921. hävittäjärykmentti | 1967–68 |
| Nguyễn Đức Soát | 6 ilmavoittoa | MiG-21 | 921./927. hävittäjärykmentti | 1969–72 |
| Nguyễn Tiến Sâm | 6 ilmavoittoa | MiG-21 | 921./927. hävittäjärykmentti | 1968–72 |
| Nguyễn Văn Nghĩa | 5 ilmavoittoa | MiG-21 | 927. hävittäjärykmentti | 1972 |
Tukikohdat

Käytössä
Kep Airbase
Bien Hoa Air Base
Dong Hoi Airport – muuttumassa siviilikentäksi
Hoa Lac Airbase
Gia Lam Airbase
Lang Son Airbase
Nha Trang Air Base
Anh Son Airfield
Phan Rang Air Base
Thanh Hoa Airbase
Truong Sa Airfield
Yen Bai Airbase
Sotilaskäyttö päättynyt
Bến Tre – Ben Tre Airfield
Biên Hòa – Xuan Loc Airfield
Bình Thuận – Phan Thiet Airfield
Cần Thơ – Binh Thuy Air Base
Đắk Lắk – An Khe Airport
Hanoi – Bach Mai Airfield
Long An – Tan An Airfield
Quảng Trị – Dong Ha Airfield
Tây Ninh – Tay Ninh AIrfield
Trà Vinh – Tra Vinh Airport
Vĩnh Long – Vinh Long Airfield