stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jylhämän vesivoimalaitos
Rakentaminen ja teho

Jylhämän voimalaitoksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1946. Ykköskoneisto kytkettiin valtakunnan sähköverkkoon 19. kesäkuuta 1950. Kakkos- ja kolmoskoneistojen käyttöönoton mukana voimalaitos valmistui vuonna 1951. Voimalaitostyömaalla oli enimmillään työväkeä yli 2 000 henkeä.
Jylhämä on Oulujärven alapuolisista voimalaitoksista Oulujärvestä laskien ensimmäinen eli se säännöstelee Oulujärven vedenkorkeutta.
Koska se on säännöstelyvoimala, sen pudotuskorkeus vaihtelee 11 ja 14 metrin välillä. Voimalaitoksessa on kolme Kaplan-turbiinia, joiden yhteinen maksimiteho on 55 MW. Voimalan läpi menevä vesimäärä täydellä teholla on 450 kuutiota sekunnissa, ja vuotuinen sähköntuotto on noin 200 GWh. Jylhämän voimalaitoksen omistaa Fortum Oyj.
Aiheesta muualla

Karppinen, Terttu. 2004. Omat nimet kirjassa. Muisteluksia Jylhämästä 1950- ja 60-luvuilta. Toimittanut Matti Haataja. Kustantaja Ars Unika. Painopaikka Tornion Kirjapaino Ky, Tornio. ISBN 952-91-6925-6
Oulujoen vesivoimalaitokset
Vaala
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Enonlahti  Jaalanka  Jylhämä  Järvikylä  Kangaskylä  Kankari  Liminpuro  Manamansalo  Neittävä  Nimisjärvi  Nuojua  Oterma  Pelso  Salmenranta  Suutarinkylä  Säräisniemi  Veneheitto 
Muuta Vaalaan liittyvää:  Alassalmen lossi  Jylhämän vesivoimalaitos  Nuojuan rautatieasema  Nuojuan vesivoimalaitos  Rokua  Rokuan kansallispuisto  Rautatieasema  Siikajoen uittokanava  Säräisniemen kirkko  Säräisniemen kotiseutumuseo  Vaalankurkun rautatiesilta 
Järvet ja joet:  Järvenjärvi  Kutujoki  Nimisjärvi  Oulujärvi  Paatinjärvi  Neittävänjoki  Oulujoki 
Turbiinista tehty muistomerkki.
Kersti Juva

| Kersti Juva |
| --- | --- |
 Kersti Juva Finncon-tapahtumassa 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1948 (ikä 76) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kääntäjä
Vanhemmat:  Mikko Juva,   Riitta Juva
Puoliso:  Juliette Day
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kersti Anna Linnea Juva (s. 17. syyskuuta 1948 Helsinki) on suomentaja ja filosofian maisteri. Hän on Suomen huomattavimpia ja tuotteliaimpia englanninkielisen kirjallisuuden kääntäjiä.
Teoksia

Löytöretki suomeen. Kirjokansi, 223. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2019. ISSN 2323-7392. ISBN 978-951-858-104-1
Tolkienin tulkkina: Tarina Sormusten herran suomentamisesta.  (Kirjokansi, 252)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2021.  ISSN 2323-7392  ISBN 978-951-858-189-8
Aiheesta muualla

Kersti Juvan kotisivu – Curriculum vitae.
Soikkeli, M. G.: Vastuussa lukijalle, kielelle ja maailmalle. 2003.
Kersti Juvan kirjoituksia Kotuksen sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kersti Juva. 375 humanistia 17.4.2015. Helsingin yliopisto.
Pitkänen-Heikkilä, Kaarina: Kääntäjän vaistomaiset ratkaisut ja myöhempi ymmärrys. Virittäjä Vol 124 nro 3 (2020).
Saariaho, Sirkku: Kers­ti Ju­val­le kie­li on tapa olla ole­mas­sa. Yliopisto-lehti 1/2017.
Kuusi kuvaa suomentaja Kersti Juvan elämästä, 4.5.2018 Yle Areena
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle
PCI Express

PCI Express -logo.
PCI Express (Peripheral Component Interconnect Express, lyhennettynä PCIe) on suurinopeuksinen tietokoneen standardoitu väylätyyppi, joka on suunniteltu korvaamaan vanhemmat PCI, PCI-X ja AGP-liitäntästandardit. PCIe-liitäntä sisältää useita parannuksia edeltäjiinsä nähden, joita ovat muun muassa suurempi siirtokyky, siirtyminen sarjamuotoiseen tiedonsiirtoon rinnakkaisesta, väylän parempi skaalattavuus, sekä pienempi siirräntäpinnien määrä, jonka ansiosta PCIe-liittimillä on pienempi fyysinen tilantarve. PCIe:ssä on myös yksityiskohtaisempi virheiden havaitsemis- ja raportointimekanismi (Advanced Error Reporting (AER)) ja lisäksi sen viimeisimmät versiot tukevat I/O-virtualisointia. PCIe on vähitellen korvannut edeltäjänsä (AGP, PCI ja PCI-X), ja on tämän seurauksena noussut hallitsevaksi väylätyypiksi pöytätietokoneissa. PCIe:n sähköteknisiä puolia on hyödynnetty useissa siihen pohjautuvissa muunnelmissa, joista ehkä huomattavimpana voidaan mainita ExpressCard, PCIe:n kannettaville tietokoneille suunniteltu versio.
PCIe-liitäntästandardia ylläpitää PCI-SIG (PCI Special Interest Group), johon kuuluu yli 900 tietotekniikka-alan yritystä. Maaliskuussa 2015 viimeisin tuotannossa ja kuluttajamarkkinoilla saatavilla oleva PCIe-versio oli 3.1.
Gigabyten valmistama PCIe ×16 väylään asentuva GTX770-näytönohjain
Asuksen valmistama PCIe ×1 väylään asentuva WLAN-kortti
Muutokset entiseen

PCIe poikkeaa arkkitehtuuriltaan huomattavasti aikaisemmista väylistä, ja tästä syystä se poikkeaa täysin myös PCI-väylästä. Yleensä väylä koostuu yhteisestä tiedonsiirtokanavasta, johon kaikki väylään kytketyt laitteet liittyvät, ja jota laitteet käyttävät vuorotellen. PCIe taas muistuttaa pakettikytkentäistä tiedonsiirtoverkkoa (erityisesti Ethernetin nykyaikaista tähtimäistä versiota) OSI-mallin mukaisella protokollapinolla, joten periaatteessa PCIe ei ole väylä sanan perinteisessä merkityksessä. PCIe:ssä jokaisella laitteella on oma tiedonsiirtokanava kytkimeen. Tiedonsiirtokanava koostuu linjoista (engl. lane). Yksi linja koostuu kahdesta yksisuuntaisesta johdinparista, joista toinen siirtää tietoa kytkimen suuntaan ja toinen taas kytkimeltä laitteelle. Tämän ansiosta voidaan samanaikaisesti siirtää tietoa molempiin suuntiin. Standardi tukee 1, 2, 4, 8, 12, 16 ja 32 linjan ratkaisuja, joista nykyään yleisimmin käytössä ovat yhden (×1), neljän (×4), kahdeksan (×8) ja 16 (×16) linjan kytkennät. Kytkin reitittää tietoa PCIe -laitteiden ja muun järjestelmän välillä tiedonsiirtopakettien otsikkokenttien sisältämän tiedon perusteella. Toisin kuin monet aiemmat väylätekniikat, PCIe käyttää CRC-summaa luotettavuuden parantamiseksi.
PCIe:tä käytetään myös keskeisenä osana IBM PC -yhteensopivien tietokoneiden arkkitehtuuria.
Suorittimelta tulee parikymmentä PCIe-linjaa (lane). Tyypillisesti 16 menee suoraan näytönohjaimelle, joka on ensimmäisessä PCIe-korttipaikassa, neljä menee piirisarjalle, jossa ovat mm. SATA- ja USB-ohjaimet. Toinen tärkeä käyttötarkoitus on M.2-liittimeen kytkettävät nopeat SSD-levyt. M.2 käyttää maksimissaan neljä linjaa.
Lisäksi emolevyn piirisarja saattaa tarjota lisää linjaa käytettäväksi omasta kaistastaan esim. PCIe-korttipaikoille ja M.2-liittimille.
PCIe-tyypit ja -muunnokset > Täysikokoinen PCI Express

Täysikokoisia PCIe kortteja käytetään etenkin pöytätietokoneissa. Kortit sopivat kantansa kokoiseen tai suurempaan PCIe-paikkaan, mutta eivät useimmissa tapauksissa pienempään ilman modifiointia. On tosin myös saatavilla emolevyjä, joissa PCIe-porttien toinen pää on avoin mahdollistaen pidempien korttien asentamisen pienempään liittimeen. Joissain emolevyissä on jätetty myös osa liitännöistä asentamatta, vaikka liittimen fyysinen koko olisi mahdollistanut niiden käytön. PCI Express -liittimien pituuserot johtuvat niiden vaihtelevasta pinnimäärästä. Lyhemmissä liittimissä on vähemmän pinnejä, ja ne pystyvät tämän takia pienempiin siirtonopeuksiin, mutta vaativat kuitenkin samalla vähemmän tilaa emolevyllä. Pidempien liitinten etuna on niiden tarjoama suurempi siirtonopeus, mutta ne vaativat vastaavasti enemmän tilaa emolevyllä.
Tästä esimerkkinä ×16-paikka, joka toimii ×4 nopeuksilla. Korttipaikkaan mahtuu mikä tahansa ×1, ×2, ×4, ×8 tai ×16 -kortti, mutta se antaa kortille vain ×4-nopeuden. Tällainen konfiguraatio voidaan ilmoittaa esimerkiksi seuraavilla tavoilla: ×16 (×4 mode); tai "×koko @ ×nopeudella" (×16 @ ×4). Tällaisten liittimien etuna on niiden tuoma mahdollisuus asentaa suurempia kortteja ilman, että emolevyn tarvitsee tukea kortin vaatimaa täyttä nopeutta.
PCIe-tyypit ja -muunnokset > PCI Express Mini -kortti

PCI Express Mini Card (myös Mini PCI Express, Mini PCIe, Mini PCI-E, mPCIe tai PEM) on PCI Express -väylään pohjautuva korvaaja vanhemmalle Mini PCI -liitännälle. Sen on kehittänyt PCI-SIG, ja liitäntä tukee sekä PCIe- että USB 2.0 -toiminnallisuuksia. Monet vuoden 2005 jälkeen valmistetut kannettavat tietokoneet tukevat jotain PCIe-pohjaista liitäntästandardia.
PCIe-tyypit ja -muunnokset > PCI Express Mini -kortti > Fyysiset mitat

PCI Express Mini -kortin ulkomitat ovat 30×50,95 mm. Kytkentä kortin ja emolevyn välillä tapahtuu 52-pinnisellä liittimellä, jonka pinnit on jaettu kahdelle puolelle. Yhden pinnin leveys on 0,6 mm. Kummallakin puolella on 26 pinniä, jotka on jaettu yhteen kahdeksan ja yhteen 18 pinnin osaan. (katso kuva) Mini-kortista on olemassa myös puolet pienempi versio, jonka ulkomitat ovat 30×26,8 mm. mPCIe piirilevyn paksuus on 1,0 mm ilman komponentteja.
PCIe-tyypit ja -muunnokset > PCIe-liitännän muunnoksia

Monet muut laajennuskortit on kehitetty PCIe:n pohjalta. Näihin kuuluvat muun muassa:
ExpressCard
PCI Express ExpressModule
XQD card
XMC
AdvancedTCA
AMC
FeaturePak
Universal IO
Thunderbolt
Serial Digital Video Out
M.2 (tunnettu myös nimellä NGFF)
M-PCIe PCIe 3.0 mobiililaitteille, kuten älypuhelimille ja tableteille.
Historia ja versiot

PCIe-liitännän suunnitteluvaiheessa sitä kutsuttiin lyhenteellä HSI (for High Speed Interconnect), joka vaihtui vielä nimelle 3GIO (for 3rd Generation I/O) ennen lopullista asettumistaan PCI Express nimelle, jolla liitäntä nykyisin tunnetaan. Työ PCIe-standardin kanssa käynnisyi Arapaho Work Group (AWG) -ryhmässä, joka koostui alkuun vain Intelin insinööreistä. Myöhemmin siihen liittyi kuitenkin henkilöitä Intelin kanssa yhteistyötä tehneistä yrityksistä.
PCIe -tekniikkaa päivitetään edelleen.
| PCI Express versio | Koodaus | Koodaus | Linjaa kohti (×1)> Raakabittinopeus | Linjaa kohti (×1)> Kaistanleveys | Linjaa kohti (×1)> Kaistanleveys | ×16 -liittimestä (16 linjaa)> Raakabittinopeus | ×16 -liittimestä (16 linjaa)> Kaistanleveys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.0 | NRZ | 8b/10b | 2,5 GT/s | 2 Gbit/s | 250 MB/s | 40 GT/s | 4 GB/s |
| 2.0 | NRZ | 8b/10b | 5 GT/s | 4 Gbit/s | 500 MB/s | 80 GT/s | 8 GB/s |
| 3.0 | NRZ | 128b/130b | 8 GT/s | 7,877 Gbit/s | 984,6 MB/s | 128 GT/s | 15,754 GB/s |
| 4.0 | NRZ | 128b/130b | 16 GT/s | 15,754 Gbit/s | 1969,2 MB/s | 256 GT/s | 31,508 GB/s |
| 5.0 | NRZ | 128b/130b | 32 GT/s |  |  |  |  |
| 6.0 | PAM4 | FLIT | 64 GT/s |  |  |  |  |
7.0: 
|  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  1 2 3 4  Kumpaankin suuntaan.  1 2  GT tarkoittaa "gigasiirtoa" (ei gigatavua), joka viittaa väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan   |  |
Historia ja versiot > PCI Express 1.0a

PCI-SIG esitteli 2003 PCIe 1.0a -liitännän, joka pystyi siirtämään 250 MB/s dataa linjaa kohden ja saavuttamaan 2,5 GT/s siirtonopeuden. GT viittaa "gigasiirtoihin" (ei gigatavuihin) sekunnissa, joka liittyy väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan. 8b/10b-koodausmenetelmällä kahdeksan bittiä on koodattu 10-bittisellä symbolilla, joka puretaan vastaanottajassa. Väylän on siis siirrettävä 10 bittiä kahdeksan databitin siirtoon.
PCIe-väylä on kaksisuuntainen: siirrettäessä 2.5 Gbps (gigabittiä sekunnissa) kokonaissiirtonopeus on 5 Gbps. Enkoodauksen myötä käytännön siirtonopeus on tällöin 4 Gbps. Väylässä voi olla useita linjoja moninkertaistaen siirtonopeuden: 16 linjan PCIe 1.1 -väylä voi siirtää 80 Gbps koodattua tietoa tai 64 Gbps koodaamatonta tietoa.
Linkki toimii 2,5 GHz kellotaajuudella kuljettaen 250 000 000 tehollista tavua sekunnissa yhtä linjaa kohden (250 MB/s) suurimmalla nopeudellaan.
Historia ja versiot > PCI Express 1.1

PCI-SIG julkaisi helmikuussa 2005 PCIe 1.1 -liitännän. Päivitys sisälsi useita täsmennyksiä ja parannuksia, mutta se oli täysin yhteensopiva edellisen PCIe 1.0a -standardin kanssa. Päivitys ei sisältänyt muutoksia tiedonsiirtonopeuksiin.
Historia ja versiot > PCI Express 2.0

PCI-SIG julkaisi PCI Express Base 2.0 -määritelmän 15. tammikuuta 2007. PCIe 2.0 -standardissa on kaksinkertaiset tiedonsiirtonopeudet 1.0 -standardiin nähden (2,5 GT/s vs 5 GT/s; 250 MB/s vs 500 MB/s). 32-kaistainen PCIe-liitäntä (×32) pystyy siirtämään yhteenlaskettuna 16 GB/s.
PCIe 2.0 -emolevyliitännät ovat täysin yhteensopivia PCIe v1.x -korttien kanssa. PCIe 2.0 toimivat myös PCIe 1.x liitännässä, mutta niiden PCI Express 1.1 -standardin mukainen pienempi kaistanleveys rajoittaa niiden toimintaa. Yleisesti ottaen PCIe 2.0 -liitännälle suunnitellut näytönohjaimet toimivat v1.1 tai v1.0a emolevyjen kanssa ja päinvastoin.
The PCI-SIG kertoi myös, että PCIe 2.0 sisältää parannuksia Point-to-Point -siirtoprotokollaan ja ohjelmistoarkkitehtuuriin.
Intelin ensimmäinen PCIe 2.0 yhteensopiva piirisarja oli X38, ja ensimmäisten siihen pohjautuvien emolevyjen toimitukset alkoivat eri valmistajilta (Abit, Asus, Gigabyte) lokakuussa 2007. AMD alkoi tukea PCIe 2.0:aa AMD 700 -piirisarjasta ja NVIDIA MCP72 -piirisarjasta. Kaikki Intelin edelliset piirisarjat, mukaan lukien Intel P35 tukivat PCIe 1.1 tai 1.0a -standardia.
PCIe 2.0 käyttää 1.x -liitännän tapaan 8b/10b-koodausta, toimittaen tehollisen 4 Gbit/s siirtonopeuden per kaista.
Historia ja versiot > PCI Express 2.1

PCI Express 2.1 tukee suurta osaa PCIe 3.0:lle suunnitelluista käsittely-, tuki- ja ongelmanratkaisupäivityksistä. Sen siirtonopeudet ovat tosin samat, kuin PCIe 2.0 -liitännässä, mutta osa 2.1-standardille suunnitelluista korteista ei ole yhteensopivia joidenkin vanhempien 1.0 tai 1.0a -emolevyjen kanssa, koska 2.1-standardin kortit ottavat enemmän tehoa PCIe-liitännästä. Useille 1.1-standardin emolevyille on saatavilla BIOS-päivitys, joka tekee niistä yhteensopivia 2.1-korttien kanssa.
Historia ja versiot > PCI Express 3.x

PCI Express 3.0 tuli saataville marraskuussa 2010 useiden viivästymisten jälkeen. Tätä ennen elokuussa 2007, PCI-SIG oli ilmoittanut, että tuleva PCI Express 3.0 pystyisi 8 GT/s siirtonopeuksiin, mutta olisi silti samalla taaksepäin yhteensopiva edellisten PCIe-versioiden kanssa. Samalla ilmoitettiin, että PCI Express 3.0 lopullinen määritelmä tulisi viivästymään vuodelle 2011.
Kuuden kuukauden tutkimusten jälkeen PCI-SIG totesi 8 GT/s siirtonopeuksien toteuttamisen mahdolliseksi jo olemassa olevalla edullisilla materiaaleilla, tekniikalla ja infrastruktuurilla ilman, että menetetään yhteensopivuus PCIe-protokollapinoon (PCIe protocol stack).
PCIe 3.0 -standardissa siirrytään edellisissä versioissa käytetystä 8b/10b-koodauksesta 128b/130b-koodaukseen.
18. marraskuuta 2010 PCI Special Interest Group julkaisi lopullisen PCI Express 3.0 -standardin.
PCI Express 3.1 suunniteltiin julkaistavaksi vuoden 2013 lopulla tai 2014 alussa.
Siirtonopeuksien lisäksi kehityskohteita ovat olleet tuki IO:n virtualisoinnille ja laitteen jakamiselle useiden virtuaalikoneiden kanssa. Lisäksi vihjeitä välimuistin käytölle, atomisille toiminnoille ja alhaisen latenssin pääsy ovat olleet kehityskohteina. Myös alhaisemman virran tiloja on kehitetty kädessä pidettäviä laitteita varten.
Historia ja versiot > PCI Express 4.0

PCI-SIG julkaisi 29. marraskuuta 2011 PCI Express 4.0 -standardin, joka pystyy 16 GT/s siirtonopeuksiin kuparipohjaisella tekniikalla. 4.0:n lopullinen julkaisu on PCI-SIGin mukaan vuoden 2016 loppupuolella. Määrittely julkaistiin virallisesti 8. kesäkuuta 2017.
Liitäntä käyttää PCIe 3.0:n tapaan 128b/130b-koodausta ja on edeltäjiensä tapaan yhteensopiva edellisten PCIe-sukupolvien kanssa.
Historia ja versiot > PCI Express 5.0

17. tammikuuta 2019 PCI-SIG ilmoitti ratifioineensa version 0.9 PCI Express 5.0 -määrittelystä.
Muutos 4.0:sta 5.0:aan koski pääasiassa nopeuden kasvattamista.
5.0:ssa tuli myös sisäänrakennettu tuki vaihtoehtoisille protokollille.
Historia ja versiot > PCI Express 6.0

18. kesäkuuta 2019 PCI-SIG ilmoitti PCIe 6.0 -määrittelyn tulevan vuonna 2021.
6.0 versiossa signaalin enkoodaus muuttuu aiemmin käytetystä.
PCIe 6.0 määrittely on julkaistu tammikuussa 2022.
Versiossa 6.0 aiemmin käytetyn NRZ (Non-Return-to-Zero) -tekniikan sijaan käytössä on PAM4 (Pulse-Amplitude Modulation 4). Kahden signaalitason (korkea/matala) sijaan PAM4 käyttää neljää signaalitasoa, jolloin signaali voi koodata neljä bittijaksoa: 00, 01, 10, 11. Tämän myötä PAM4 voi siirtää kaksi kertaa enemmän tietoa kuin NRZ ilman tarvetta kaistanleveyden kasvattamiselle.
PAM4-koodauksen haittana NRZ-koodaukseen verrattuna ovat korkeampi kustannus ja signaali on herkempi häiriöille, josta johtuen standardissa on mukana Forward Error Correction (FEC) virheenkorjausmekanismi. FEC lisää virheenkorjauskoodin jatkuvana virtana, jonka tarkoitus on varmistaa kriittistä tietoa kun uudelleen lähetykseen ei ole aikaa. FEC:n lisäksi käytössä CRC-summa viimeisenä tarkastuksena, jonka epäonnistuessa data on pakko lähettää uudelleen.
PAM4:n ja FEC:n lisäksi PCIe 6.0:ssa on FLIT-koodaus (FLow control unIT). PAM4 on fyysisen kerroksen koodaus ja FLIT-koodausta käytetään loogisella tasolla datan pilkkomiseen kiinteän kokoisiin paketteihin. Kiinteän kokoiset paketit tarvitaan FEC:n ja virheenkorjauksen vuoksi.
Historia ja versiot > PCI Express 7.0

PCI-SIG on tehnyt hahmotelman versiosta 7.0, jonka se aikoo viimeistellä vuoteen 2025 mennessä.
Yhteensopivuus

PCIe -liittimiä on standardoitu muun muassa ×1, ×4, ×8 ja ×16 -väylille linjojen määrän mukaan. Pienemmällä liittimellä varustettuja laitteita voidaan liittää suurempaan liittimeen. Arkkitehtuurin ja signaloinnin puolesta suuremman väylän laite voitaisiin liittää myös pienempään väylään, sillä kytkettäessä laitteet säätävät nopeutensa käytössä olevien linjojen mukaan. Tosin useimmissa tapauksissa suuremmat liittimet eivät kuitenkaan ole fyysisesti yhteensopivia pienempien kanssa.
Vanhempia PCI-väylää käyttäviä laajennuskortteja ei voi liittää PCIe-väylään eikä toisinpäin, sillä väylät ovat täysin erilaisia eivätkä millään tasolla yhteensopivia tai samankaltaisia nimeään ja käyttötarkoitustaan lukuun ottamatta.
Sovellukset ja käyttökohteet

Ensimmäisenä vanhoista väyläratkaisuista PCIe:hen ovat siirtyneet suuria tiedonsiirtonopeuksia tarvitsevat laitteet kuten esimerkiksi tehokkaat näytönohjaimet, verkkokortit ja kiintolevyohjaimet. Nykyään myös muita oheislaitteita on yhä enemmän tarjolla PCIe -liitännällä, esimerkkinä suurinopeuksiset SSD-levyt (M.2-liitäntä).
Muita käyttökohteita ovat koneoppimiseen ja tekoälyyn suunnatut kiihdyttimet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PCI-SIG (englanniksi)
PCI Express Architecture, Intel Developer Network (englanniksi)
How PCI Express works (englanniksi)
Erityyppisiä PCI- ja PCIe-liitäntöjä. Liitännät ylhäältä alas:
PCI Express ×4
PCI Express ×16
PCI Express ×1
PCI Express ×16
PCI (32-bittinen)
PCIe Mini WLAN-kortti liittimineen
MiniPCI ja MiniPCI Express -kortit vierekkäin
PCIe x1 -porttiin asentuva X-Fi Titanium -äänikortti
Aimo Jäderholm

Aimo Erkki Jäderholm (28. elokuuta 1916 Helsinki – 10. toukokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, lyhytelokuvien ohjaaja ja kuvaaja ja elokuvaneuvos.
Jäderholm oli vuodesta 1938 alkaen Suomi-Filmi Oy:n palveluksessa laboratorioapulaisena, kuvausryhmien apumiehenä ja stuntratsastajana. Vuodesta 1946 alkaen hän toimi Suomi-Filmin lyhytkuvaosaston elokuvaajana tehden tilaustyönä elokuvaesitysten alkupaloja ja uutisfilmejä. Vuonna 1957 Jäderholm perusti yhdessä vaimonsa Kirstin kanssa Sektor-Filmi Oy:n joka tuotti 35 millimetrin tilaus- ja mainoselokuvia. Sektor-Filmi toimi vuoteen 1985 saakka ja viimeisen elokuvansa Jäderholm kuvasi 1990. Hän sai elokuvaneuvoksen arvonimen 1979 ja valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen.
Eläkkeellä ollessaan Jäderholm kirjoitti Espanjassa 1990-luvulla laajan omaelämäkerrallisen teoksen Kultainen kamera, joka julkaistiin 2002.
Kirjallista tuotantoa

Kultainen kamera : elokuvaneuvos muistelee. A. Jäderholm, Helsinki 2002 ISBN 9529138334
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2006

Vuoden 2006 jalka­pallon maailman­mestaruus­kilpailut pelattiin Saksassa 9. kesäkuuta – 9. heinäkuuta 2006, ja ne olivat 18. MM-kisat. Turnauksen voitti Italia, joka kukisti loppu­ottelussa Ranskan 1–1 päättyneen peli­ajan jälkeen rangaistus­potku­kilpailussa 5–3. Ratkaisevan rangaistus­potkun laukoi Fabio Grosso. Saksa voitti pronssi­ottelussa Portugalin maalein 3–1.
Kisojen paras maalin­tekijä oli Saksan Miroslav Klose viidellä maalillaan. Brasilian Ronaldo nousi ottelussa Ghanaa vastaan MM-loppu­turnausten kaikkien aikojen maali­kuninkaaksi tekemällä 15. maalinsa. Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Ranskan Zinédine Zidane, jonka voitto herätti huomiota erityisesti hänen loppu­ottelussa saamansa punaisen kortin vuoksi. Kisojen parhaaksi nuoreksi pelaajaksi valittiin Lukas Podolski.
Turnauksen järjestäminen myönnettiin haku­projektin jo vuonna 1992 aloittaneelle Saksalle kesä­kuussa 2000. Muut hakija­maat olivat Brasilia, Englanti, Marokko ja Etelä-Afrikka, joka järjesti MM-turnauksen 2010.
Julkisuudessa epäillään Franz Beckenbaueria lahjonnasta MM-kisojen yhteydessä. Saksalais­lehdet Süddeutsche Zeitung ja Bild ovat kertoneet, että Beckenbauerin nimi­kirjoitus löytyy sopimus­luonnoksesta, jolla Beckenbauerin epäillään luvanneen vasta­lahjaksi palveluksia Fifan lahjus­skandaaliin sotkeutuneelle Pohjois- ja Keski-Amerikan jalka­pallo­liiton aiemmalle johtajalle Jack Warnerille. Der Spiegel on jo aiemmin nostanut esiin Beckenbauerin osuuden kisojen saamisessa Saksaan. Saksa sai kisat yhden äänen enemmistöllä.
Joukkueet

FIFA muutti vuoden 2006 kisoihin sääntöjä siten, että nyt ensimmäistä kertaa MM-kisojen historiassa edellisten kisojen mestarijoukkue (Brasilia) ei päässyt suoraan mukaan lopputurnaukseen, vaan muiden joukkueiden lailla sen täytyi pelata karsinnat. FIFA päätyi ratkaisuun luultavasti edellisissä kisoissa mestaruutta puolustaneen Ranskan kompuroinnin vuoksi, mutta virallinen syy lienee luultavasti maanosien väliset paikkakiistat.lähde? Ranskan pääsy suoraan edellisiin kisoihin vuoden 1998 maailmanmestarina aiheutti sen, ettei joukkueella ollut kilpailullisia otteluita kahteen vuoteen, ja se oli laskenut motivaatiota.lähde? Vain isäntämaa pääsi lopputurnaukseen karsimatta ja se on maanosien kiintiöiden ulkopuolella. Siksi Euroopasta kisoihin osallistui 13:n asemesta 14 joukkuetta.
Ensikertalaisia kisoissa oli kuusi, joista neljä Afrikasta. Entisistä mestareista mukana oli kuusi ja muita mitalisteja niin ikään kuusi. Edellisten kisojen pronssimitalisti Turkki ei selvinnyt lopputurnaukseen.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 Euroopasta (UEFA) |  Alankomaat |  Englanti |  Espanja |  Italia |  Kroatia |
| 14 Euroopasta (UEFA) |  Portugali |  Puola |  Ranska |  Ruotsi |  Saksa |
| 14 Euroopasta (UEFA) |  Serbia ja Montenegro |  Sveitsi |  Tšekki |  Ukraina  |   |
| 4 Etelä-Amerikasta (CONMEBOL) |  Argentiina |  Brasilia |  Ecuador |  Paraguay |   |
| 4 Pohjois- ja Keski-Amerikasta  sekä Karibiasta (CONCACAF) |  Costa Rica |  Meksiko |  Trinidad ja Tobago  |  Yhdysvallat |   |
| 5 Afrikasta (CAF) |  Angola  |  Ghana  |  Norsunluurannikko  |  Togo  |  Tunisia |
| 4 Aasiasta (AFC) |  Etelä-Korea |  Iran |  Japani |  Saudi-Arabia |   |
| 1 Oseaniasta (OFC) |  Australia  |   |   |   |   |
1 2 3 4 5 6  Ensikertalainen
↑  Australia pääsi kisoihin Oseanian maanosaliiton karsinnoista, mutta siirtyi vuoden 2006 alussa Aasian maanosaliittoon AFC:hen.