stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vanheneminen
Muutokset > Verenkiertoelimistö

Sydämen vanhenemiseen liittyy rasituksenalaisen syketaajuuden, kammioiden diastolisen toiminnan, pumppausvoiman ja maksimaalisen suorituskyvyn pieneneminen; aorttaläpän jäykistyminen ja kalkkiutuminen, läppien toimintahäiriöt, sydänlihassolujen kalsiumaineenvaihdunnan muutokset, sydänlihassolujen kasvu ja kato, sydänlihassolujen iskemiaherkkyyden kasvu, kardioprotektion heikentyminen, vasemman kammion seinämän paksuuntuminen ja jäykistyminen, eteisten paksuuntuminen, kammioiden täyttöpaineen kasvu, paluuvirtauksen pieneneminen, tahdistajasolukon ja beetareseptorien vähentyminen, oireettomien rytmihäiriöiden lisääntyminen sekä lipofuskiinin, amyloidin ja lipidien kertyminen.
Verisuonten vanhenemiseen taas kuuluvat hiussuonten harveneminen, valtimoiden jäykistyminen, laajentuminen, elastisen kerroksen surkastuminen, intiman paksuuntuminen, sidekudoksen lisääntyminen ja kalsiumin ja lipidien kertyminen, verisuoniston tilavuuden ja verivolyymin pieneneminen, munuaisten verenkierron heikentyminen, verenkiertovastuksen kasvu, systolisen verenpaineen nousu ja diastolisen verenpaineen lasku.
Muutokset > Virtsaelimistö

Munuaisten vanhetessa tapahtuu kuorikerroksen ja ytimen surkastuminen, hiussuonikerästen väheneminen, sklerosoituminen, hyalinisoituminen ja suureneminen, verenkierron heikentyminen, glomerulussuodoksen väheneminen, iskemia- ja toksiiniherkkyyden lisääntyminen, tubulusten epiteelin surkastuminen ja soluvälien sidekudostuminen sekä virtsanväkemoimiskyvyn heikentyminen.
Virtsateiden vanhenemiseen liittyy taas virtsateiden veltostuminen, limakalvon surkastuminen, virtsarakon laskeuma, eturauhasen suurentuminen, virtsarakon ja virtsaputken venyvyyden vähentyminen, virtsaputken sulkupaineen pieneneminen ja virtsatien säätelyn heikentyminen. Virtsaamisen tarve kasvaa vanhetessa, kun virtsarakon venyvyys laskee.lähde?
Muutokset > Aistit

Ihmisen näköjärjestelmä vanhenee yleensä hitaasti ja tasapainoisesti. Lähelle tarkentamisen vaikeutuminen (”ikänäkö”) aiheuttaa keskimäärin noin 45 vuoden iässä tarpeen ottaa käyttöön lukulasit. Keski-iän jälkeen ihminen voi tarvita aiempaa enemmän valoa nähdäkseen entiseen tapaan. Yli 70 vuoden iässä pienten tekstien ja haaleiden kuvioiden näkeminen vaikeutuu. Ikääntyneen näköä heikentäviä sairauksia on useita, ja yksilöllinen vaihtelu erittäin suurta.
Silmän mykiön kimmoisuus heikkenee, mikä on merkittävin seikka näön huonontumiselle vanhetessa. Näkökenttä myös supistuu iän myötä.lähde?
Kuuloaisti heikkenee iän myötä monesta syystä, myös ilman minkään erityisen sairauden vaikutusta. Noin joka kuudennella 55-vuotiaalla suomalaisella on vähintäänkin lievä kuulovika, ja 75-vuotiaista jo lähes kahdella kolmesta.
Myös virheaistimusten lisääntyminen ja haju- ja makuaistin vaimentuminen ovat osa ikääntymistä.
Muutokset > Kognitio

Tiedonkäsittelyn muutoksiin kuuluvat muun muassa tapahtumamuistin heikentyminen, oppimisen vaikeutuminen, tarkkaavaisuuden heikkeneminen, toimintojen hidastuminen, tehtävään aktivoituvien aivoalueiden lisääntyminen sekä verbaalinen ymmärtämisen, avaruudellisen hahmottamisen, yleisen järkeilyn, laskunopeuden ja havainnointinopeuden heikentyminen.
Terveessä ikääntymisessä ei tapahdu niin voimakasta ajattelutoimintojen heikentymistä, että se haittaisi päivittäisiä toimintoja tai itsenäistä selviytymistä. Joustava älykkyys, työmuisti ja tiedonkäsittelyn ohjaus heikkenevät, mutta muutos vaihtelee paljon yksilöittäin. Aivoissa, etenkin otsalohkossa, tapahtuu ikääntyessä neuroanatomisia muutoksia, hermosolukatoa ja hermosolujen tilavuuden pienenemistä. Ikääntyvän ihmisen kognitiivisen suorituskyvyn säilyminen riippuu paljon siitä, kuinka aktiivisesti hän elää.
Vakavampi kognitiivisten toimintojen heikentyminen liittyy iän mukana yleistyviin aivosairauksiin eli muistisairauksiin. Eritasoiset muistihäiriöt lisääntyvät iän myötä huomattavasti. Kaikista 65 vuotta täyttäneistä ihmisistä arviolta 5–9 prosenttia kärsii erilaisten sairauksien aiheuttamasta keskivaikeasta tai vaikeasta dementiasta.
Muutokset > Tunteet

Ikääntymiseen liittyy tunteiden latistumista, mielialan laskua ja persoonallisuuden piirteiden korostumista.
Vaikutukset > Sairaudet

Pitkäaikaussairauksien esiintyvyys kasvaa ihmisen ikääntyessä. Pitkäaikaissairauksista kokonaan vapaita on 30 vuoden ikäisistä vielä 70 prosenttia, mutta yli 85-vuotiaista enää noin 10 prosenttia. Useimmilla vanhuksilla on useita pitkäaikaissairauksia, joihin liittyy erilaisia oireita ja monenlaista lääkehoitoa.
Vaikutukset > Kustannukset

Hoitomenojen kasvu selittyy osittain ikärakenteen vanhentumisella. Muilla kuin kaikkein vanhimmilla potilailla kuolemaa edeltävät kustannukset (yleensä viimeinen vuosi) ovat moninkertaisia muihin kustannuksiin verrattuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanheneminen Wikimedia Commonsissa
Kylpylähotelli Laajavuori

Kylpylähotelli vuonna 2021.
Kylpylähotelli Laajavuori eli Hotelli Laajavuori, nykyisin Scandic Laajavuori on kylpylähotelli Jyväskylässä, Laajavuoren alueella. Se kuuluu nykyisin Scandic-hotelliketjuun.
Historia

Hotelli Laajavuori avattiin vuonna 1969. Hotelli on Rantasipi-ketjun rakennuttama, ja se on Rantasipin omistuksen jälkeen palvellut Cumuluksena ja Scandic-hotellina. Hotellia on laajennettu kahdesti. Kylpylä- ja wellness-osasto rakennettiin vuonna 2009. Hotellin historiassa ensimmäinen omistajanvaihdoslähde? tapahtui, kun Rantasipi ja Cumulus yhdistyivät keväällä 2017, jolloin hotelli muuttui Cumulus Resort -hotelliksi. Kesäkuussa samana vuonna Scandic Hotels osti koko Restelin hotelliliiketoiminnan, jolloin Cumulukset muuttuivat Scandic-hotelleiksi.
Aiheesta muualla

Scandicin sivuilla
Hillman Avenger

| Hillman Avenger |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Brasilia  Etelä-Afrikka  Iran  Iso-Britannia  Kolumbia  Uusi-Seelanti
Valmistaja:  Chrysler Europe (1970–1979) PSA Group (1979–1981)
Valmistusvuodet:  1970–1981
Muut nimet:  Chrysler Avenger Dodge 1500/1800 Dodge Avenger Dodge Polara Plymouth Cricket Sunbeam 1300/1600 Sunbeam Avenger Talbot Avenger Volkswagen 1500
Korimalli:  2-ovinen sedan 4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Hillman Minx
Seuraaja:  Chrysler Horizon
Teknisesti samankaltaisia:  Talbot Sunbeam
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,8 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Hillman Avenger on aluksi Chrysler Europen ja myöhemmin PSA-konsernin vuosina 1970–1981 valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Hillman Minxin. Vuonna 1976 auton merkiksi vaihdettiin Chrysler, mutta vuonna 1979 PSA-konsernin ostettua Chrysler Europen autoa alettiin myydä Talbot-merkkisenä. Eri markkina-alueilla autoa on myyty monilla eri merkeillä ja mallinimillä, esimerkiksi osassa Euroopan maista Sunbeamina ja Yhdysvalloissa nimellä Plymouth Cricket. Mallin seuraajaksi esiteltiin vuonna 1978 Chrysler Horizon, joka pian kuitenkin muuttui Talbot-merkkiseksi.
Farmarikorinen Hillman Avenger.
Avenger esiteltiin keväällä 1970, ja se oli ensimmäinen ja viimeinen automalli, jonka Rootes Group kehitti ollessaan Chryslerin omistuksessa. Suomeen autoa alkoi tuoda Wihuri Oy Autola.
Teknisesti Avenger ei ollut kovin edistyksellinen, sillä se oli takavetoinen ja siinä käytettiin työntötankomoottoreita sekä jäykkää taka-akselia. Ensimmäinen korimalli oli neliovinen sedan, vuonna 1972 esiteltiin lisäksi viisiovinen farmari, seuraavana vuonna myös sedanin kaksiovinen versio. Manner-Euroopassa autoa myytiin Sunbeam-merkkisenä, maasta riippuen mallinimenä oli joko Avenger tai 1300/1600.
Kaksiovinen Hillman Avenger.
Etelä-Amerikan markkinoille autoa valmistettiin Argentiinassa ja Brasiliassa Dodge-merkkisenä. Volkswagen Group omisti 49 prosenttia Chryslerin argentiinalaisesta osastosta, jonka se osti kokonaan itselleen vuonna 1980. Tämän seurauksena entistä Dodge 1500 -mallia alettiin vuodesta 1982 alkaen valmistaa Volkswagen-merkkisenä. Valmistus päättyi vasta vuonna 1990.
Chrysler Avenger
Syksyllä 1976 Hillman-merkistä luovuttiin ja Avengeria alettiin markkinoida Chrysler-merkkisenä. Tällöin malli sai myös kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkonäköä muokattiin vastaamaan uutta Chrysler Alpine -mallia. Ohjaamoa uudistettiin aiempaa ergonomisemmaksi.
Farmarikorinen Chrysler Avenger.
Taloudellisiin vaikeuksiin ajautunut Chrysler myi vuonna 1978 eurooppalaisen osastonsa ranskalaiselle PSA-konsernille, jolloin Avengerista tuli seuraavana vuonna Talbot-merkkinen. Autoon ei kuitenkaan enää tehty varsinaisia uudistuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hillman Avenger Wikimedia Commonsissa
Alavoisenjoki

| Alavoisenjoki Олонка, Olonka |
| --- | --- |
 Riippusilta Verhovin asuinalueella Aunuksessa
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Aunus
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Alavoisenjoen valuma-alue
Pinta-ala:  2 631 km² 
Järvisyys:  2,6 % 
Pääuoman pituus:  144 km 
Pääuoman osuudet:  Alavoisenjoki ←Uutjärvi ←Sikojärvi ←Mellitšänjoki ←Topozerka
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Uutjärvi
 :  61.2764°N, 33.1135°E
Laskupaikka:  Laatokka, Ilinski
 :  61.0561°N, 32.5951°E
Läpivirtausjärvet:  Torasjärvi
Sivu-uomat:  Tuuksenjoki, Mäkriänjoki, Ulvanka
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  70,4 m mpy. 
Laskukorkeus:  4,8 m mpy. 
Korkeusero:  65,6 m
Pituus:  87 km  
Kaltevuus:  0,75 m/km
Keskivirtaama:  29,3 m³/s (MQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Alavoisenjoki (ven. Оло́нка, Olonka ) tai myös Aunuksenjoki, jota on kutsuttu yläjuoksulla nimellä Yllönen, on Venäjällä Karjalan tasavallan Aunuksen piirissä virtaavasta 144 kilometriä pitkästä joesta sen 87 kilometriä pitkä alajuoksun osuus, joka laskee Laatokan itärantaan.
Joen kulku

Alavoisenjoki alkaa Uutjärvestä (Utozero, Утозеро ), jonka pinta-ala on 230 hehtaaria ja joka sijaitsee 70,4 metriä mpy. Kotkatjärven luoteispuolella. Uutjärvi sijaitsee Alavoisenjoen valuma-alueen keskivaiheella. Joki virtaa aluksi kohti etelää, mutta heti alussa siihen yhtyy idästä tuleva Pekkijoki. Noin 13 kilometrin jälkeen joki virtaa Torasjärven läpi . Järven vedenpinta sijaitsee alle 70 metriä mpy. Joen pääsuunta on edelleen kohti etelää, mutta se kaartaa välillä länteen ja taas itään päin. Alajuoksulla siihen yhtyy ensin idästä tuleva Ulvanka ja Aunuksen kaupungissa Mäkriänjoki. Kaupungissa joki tekee käännöksen kohti länttä. Viimeisellä 30 kilometrillä joki virtaa Aunuksen tasangolla, jossa siihen yhtyy pohjoisesta tuleva Tuuksenjoki. Tasangolla sijaitsee joen varressa Alavoisen taajama. Lopulta joki laskee Laatokkaan Nurmoilan kylän lähellä.
Aleksejeviksen silta Aunuksessa vuonna 2018
Joki joulukuussa 2019
Alavoisen joensuun hiekkarantaa
Virkistysarvoja

Joki on melottavissa koko pituudelta. Joen alkulähteille pääsee Kotkatjärveltä, mutta vesillelaskun voi tehdä myös pääuomassa ylempänä Topozerkan jokeen. Myös sivujoella Mäkriänjoella voi meloa, kun aloittaa retken Mägrätjärveltä . Retken loputtua tulee pääuoman alajuoksulla tai Laatokan rannoilla hakeutua kulkutien varteen. Jos retken jälkeen pyrkii juna-asemalle, tulee Laatokalla meloa vielä 7 kilometriä Tuloksen kylään.
Luontoarvoja

Joessa eläviä kalalajeja ovat lohi, siika, ahven, hauki, lahna ja särki. Jokea on käytetty tukinuitossa vuoteen 1975 asti . Joen vedenlaatua on tutkittu tarkemmin vasta 2010-luvulla. Joensuussa sijaitsee saastuttajia, jotka aiheuttavat jokeen pistekuormitusta. Joen vesi sisältääkin Laatokkaan laskevista joista mahdollisesti eniten fosforia. Myös klooriyhdisteiden pitoisuudet ovat joessa muita jokia suurempi. Sama tilanne on muissakin kuormitusta ilmaisevissa pitoisuuksissa. Tutkimustuloksien arvot ilmoitetaan tässä ensin yläjuoksulta ja sitten alajuoksulta. Vedenväri on silloin 236 deg ja 153 deg, happamuustaso pH 6,64 ja pH 6,94, kokonaisfosforipitoisuus 89,8 μg/l ja 89,0 μg/l ja kokonaistyppipitoisuus 1 260 μg/l ja 2 070 μg/l (μg/l eli mikrogrammaa litrassa vettä).
Alavoisenjoen valuma-alue

Alavoisenjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Alavoisenjoen valuma-alueeseen, jonka pääuoman alajuoksun se muodostaa. Alavoisenjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Alavoisenjoen valuma-alue ylettyy Laatokan alangolta Äänisen ja Laatokan välissä kohoavalle ylängölle. Valuma-alueen pinta-ala on 2 631 neliökilometriä (2 620 km² ). Valuma-alueen pinta-alasta on suoperäistä maata 6 % ja metsämaata 84 %. Joen keskivirtaama on joensuussa 29,3 ³/s.
Alavoisenjoen valuma-alue > Pääuoma

Alavoisenjoen valuma-alueen pääuoma muodostuu alajuoksulla Alavoisenjoesta, joka on 87 kilometriä pitkä. Seuraavana tulee 6,9 kilometriä pitkä Uutjärvi, 700 metriä pitkä jokiuoman osuus ja sitten Sikojärvi (Sigozero, Сигозеро ), joka on 4,1 kilometriä pitkä. Sikojärveen laskee 6 kilometriä pitkä joki Mellitšänjoki (Меллич, Mellitš ) , joka alkaa 3,5 kilometriä pitkästä Matšjärvestä (Mattšozero, Матчозеро ). Siihen laskee Topajärvestä (Topozero, Топозеро ) alkava ja 20 kilometriä pitkä Topozerka (Топозерка ). Topasjärven yläjuoksulla on lyhyitä ympäristön järviin ulottuvia puroja, joiden pituus kasvattaa pääuomaa yli 10 kilometriä. Pääuoman kokonaispituudeksi tulee näin noin 144 kilometriä .
Alavoisenjoen valuma-alue > Sivujoet

Alavoisenjoen suurimpia sivu-uomina on kolme sivujokea ja sivuoja, jotka on lueteltu alla sijaitsevassa taulukossa. Taulukon tietojen lähteet on esitelty taulukon alla ja eritelty riveittäin taulukon oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Alavoisen kohta   | Etäisyys Laatokasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
laskee Laatokan itärantaan
| Tuuksenjoki | Tuksa (Тукса) | Tuuksi | 20 | 25 |  | 240 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Mäkriänjoki | Megrega (Мегрега) | Aunus | 30 | 52 |  | 1 000 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Ulvanka | Ulvanka (Улванка) | Kuittinen | 49 | 24 |  | 120 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Bolosrytšei | Bolos-Rytšei (Болос-Ручей) | Kotkatjärvi | 68 | 11 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Pekkijoki | Pekki (Πекки) | Kotkatjärvi | 85 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
Alavoisenjoen yläjuoksua on Pekkijoen yläpuolella vielä 2 kilometriä jäljellä.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta (), 3 = katsottu internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista
Alavoisenjoen valuma-alueen alaosa vuoden 1954 kartassa
Alavoisenjoen valuma-alue > Järviä

Valuma-alueella on edellisten lisäksi paljon järviä etenkin ylängön päällä sijaitsevalla vedenjakaja-alueella. Pääuoman varrella ja lähellä on seuraavia järviä: alajuoksulla uomassa sijaitseva Torasjärvi (Торосозеро ), Uutjärvi, Sikojärvi, Nurdasjärvi (Нурдасъярви ), Tedrijärvi (Тедриярви ) ja Vuorusjärvi (Voryzjarvi, Ворузъярви ). Pääuoma alkaa Topajärvestä, jonka pohjoispuolen järvivyöhykkeellä on vielä valuma-alueeseen luettavia järviä. Niitä ovat esimerkiksi Nikonanjärvi (Nikonovo, Никоново ), Sadijarvi (Садиярви ) ja Huabujärvi (Gabanovo, Габаново ).
Alajuoksulla pääuomaan yhtyvällä Tuuksenjoen valuma-alueella on muutama järvi. Niitä ovat esimerkiksi Lemijärvi (Lemozero, Лемозеро ), lisäksi Pigajärvi (Пигаярви ), Kalajärvi (Rybnoje, Рыбное ), Suarimägi (Sarmjagi, Сарьмяги ), Lindujärvi (Линдоярви ) ja Žil’čoinjärvi (Novinskoje, Новинское ).
Aunuksessa pääuomaan yhtyvällä Mäkriänjoen valuma-alueella sijaitsee esimerkiksi Megrozero (Мегрозеро ) ja lisäksi sen Ineman sivujoen valuma-alueella sijaitsevat Inemskoje (Инемское ), Dolgoje (Долгое ), Jangerskoje (Янгерское), Uzkoje (Узкое), Roštšinskoje (Рощинское ) ja Bolšoi Kukas (Большой Кукас ).
Pekkijoki yhtyy pääuomaan aivan Uutjärven alapuolella. Sen valuma-alueella sijaitsee esimerkiksi Villalskoje (Виллалское ), Kotkatjärvi (Коткозеро ), Ladva (jonka laskujoki Ladvujogi ), Kanzoinjärvi (Канзозеро, Kanzozero ), Keskoijärvi (Keskozero, Кескозеро ), Lumatjärvi (Lumbozero, Лумбозеро), Ridlampi (Ридламби) ja Mäintagaine (Mjaintagaine, Мяйнтагайне ).
Uutjärven luoteisrantaan laskee pohjoisesta tuleva puro, jonka laajalla valuma-alueella sijaitsee järviä. Sellaisia ovat esimerkiksi Vahjärvi (Vagozero, Вагозеро ), Hiižjärvi (Gižozero, Гижозеро ), Kirvesjärvi (Topornoje, Топорное ), Pyyrejärvi (Pjurejarvi, Пюреярви ) ja Sellänjärvi (Galvat-Selljanjarvi, Галват-Селлянъярви).
Huomioita

1 2 3  Pääuoman osuudet on päätelty yhdistämällä vesistörekisterin jokitietoja ja Internetin karttapalveluiden järvien vesireittien pituusmittauksia toisiinsa. Päättely on esitetty valuma-alueen kappaleessa ”Pääuoma”. Pääuoman mitta sen sijaan on tutkijoiden ilmoittama.
1 2  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Олонка.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.
Uskontopedagogiikka

Uskontopedagogiikka eli kateketiikka on kasvatustieteen ala, joka tutkii uskonnon opetusta. Ala kuuluu myös käytännölliseen teologiaan.
Kristillisestä uskontokasvatuksesta käytettiin 1800-luvulle saakka nimitystä kateketiikka. Saksassa 1900-luvun alussa uskonnonopetusta alettiin siirtää pedagogiikan ja psykologian piiriin, jolloin syntyi käsite uskontopedagogiikka. Nimitys kateketiikka säilyi kuitenkin pitkään rinnalla.
Tolonen

Tolonen on vanha itäsuomalaista alkuperää oleva sukunimi. Paltamossa nimien Heikkinen ja Tolonen yleisyyteen on viitattu sanonnalla "Heikkisiä enin helvetissäkin, toinen puoli Tolosia."
Tolonen-nimisiä henkilöitä

Armas Tolonen (1893–1954), SDP:n kansanedustaja
Arttu Tolonen (s. 1971), muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja toimittaja
Asta Tolonen (s. 1960), Suomussalmen kunnanjohtaja
August Tolonen (1879–1944), rakennusmestari, päätoimittaja ja toimitusjohtaja
Daniela Tolonen (s. 2004), jalkapalloilija
Hannu Tolonen (1945–2005), oikeustieteen professori
Jari Tolonen (s. 1964), Kajaanin kaupunginjohtaja
Jenni Tolonen (s. 1979), pesäpalloilija
Johanna Tolonen (s. 1966), Finlandia-talon toimitusjohtaja
Johannes Tolonen (s. 1981), suomalainen basisti ja säveltäjä
Jorma Tolonen (1908–1967), matkailualan järjestöjohtaja ja päätoimittaja
Jouko Tolonen (1912–1986), säveltäjä
Jukka Tolonen (s. 1952), kitaristi
Jussi Tolonen (1882–1962), SDP:n kansanedustaja
Kalle Tolonen (1899–1965), TVH:n ylijohtaja
Karl Leonhard Tolonen (1845–1902), lähetyssaarnaaja, Suomi-Synodin perustajia ja lyhytaikainen johtaja
Maire Tolonen (1919–1985), toimittaja, pakinoitsija ja sarjakuvantekijä
Matti Tolonen (1892–1967), jääkärikapteeni
Matti Tolonen (s. 1941), lääkäri ja professori
Maximo Tolonen (s. 2001), jalkapalloilija
Otto Tolonen (s. 1980), klassinen kitaristi
Paavo Tolonen (1936–2009), taidemaalari ja kuvanveistäjä
Pekka Tolonen (1957–2024), muusikko ja toimittaja
Riina Vilén, o.s. Tolonen (s. 1983), kestävyys- ja keskimatkojen juoksija
Sirpa Tolonen (1900–2001), näyttelijä
Teemu Tolonen (s. 1979), lentopalloilija
Tiina Tolonen (s. 1985), pesäpalloilija
Tuomas Tolonen (s. 1993), jääkiekkomaalivahti
Tuutikki Tolonen (s. 1975), sanataidekasvattaja ja lastenkirjailija
Ulla-Maija Tolonen (s. 1961), ekonomi, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos
Vuokko Tolonen (s. 1958), kirjailija, TV-käsikirjoittaja ja kolumnisti.
Nimen muita merkityksiä

Tolonen, lampi Kouvolassa Repoveden kansallispuistossa
Tolonen-terveystuotteet, aik. Tri Tolonen, suomalainen ravintolisiä ja kauneustuotteita myyvä tuotemerkki
Tolonen, Lasse Kelosen ohjaama dokumenttielokuva Jukka Tolosesta
Tolonen!, Jukka Tolosen ensimmäinen soololevy vuodelta 1971
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Gabriel Falkenberg af Sandemar

Gabriel Falkenberg
Gabriel Falkenberg af Sandemar (vuoteen 1693 asti Falkenberg, 5. kesäkuuta 1646 – 30. toukokuuta 1714 Tukholma) oli Turun akatemian kansleri, Turun hovioikeuden presidentti, aatelisarvoltaan kreivi.
Kolmen Kaarle-kuninkaan aikana elänyt ruotsalainen Sandemarin kreivi Gabriel Falkenberg loi 1600- ja 1700-luvun vaihteessa huomattavan virkamiesuran sekä Ruotsissa että Suomessa. Suomessa hän toimi Turun hovioikeuden presidenttinä ja myöhemmin Turun akatemian kanslerina, joka virkaansa hoitaessaan pyrki erityisesti akatemian kirjaston kartuttamiseen. Hän oli Svean hovioikeuden presidentti vuodesta 1703 alkaen.
Nossob

| Nossob |
| --- | --- |
 Nossobin sivujoki Klein Nossob ilmasta nähtynä (2019).
Alkulähde:  Otjihaveran vuoret, Namibia/Mustan Nossobin ja Valkoisen Nossobin yhtymäkohta
Laskupaikka:  Molopo-joki
Maat:  Botswana, Namibia ja Etelä-Afrikka
Pituus:  n. 740 km
Alkulähteen korkeus:  1 800/yli 2 000 m
Valuma-alue:  n. 37 900 km²
Nossob-joki (keskellä) ja sen sivujoet
Nossob-joki Aranoksesta itään Kalaharissa.
Nossob (myös Nosob tai Nossop) (ǂnuse ǃab, khoikhoin kielellä tarkoittaen ‘mustaa jokea’) on joki Kalaharissa itäisessä Namibiassa, ja se muodostaa myös Botswanan ja Etelä-Afrikan rajan Kgalagadin kansallispuistossa. Se laskee Molopo-jokeen, joka on Oranjen sivujoki. Sen pituus on 740 km ja sen valuma-alue on laajuudeltaan 37 900 km². Sen sivujokia ovat Musta Nossob ja Klein Nossob vasemmalla puolella ja Valkoinen Nossob ja Auob oikealla puolella. Nossob on viimeksi tulvinut vuonna 1989. Se on antanut nimensä Nossobin leirille 25°25′18″S, 20°35′47″E Kgalagadin kansallispuistossa.
Joen kulku

Nossob saa alkunsa kahdesta sen sivujoesta, Mustasta Nossobista ja Valkoisesta Nossobista. Molemmat saavat alkunsa Otjihaveran vuoristosta itään Windhoekista. Näiden alkulähteet ovat 1.800 m:n ja yli 2.000 m:n korkeudessa. Nämä kaksi jokea yhtyvät n. 80 km etelään Gobabiksesta, joka sijaitsee Mustan Nossobin varrella.
Mustan Nossobin ja Valkoisen Nossobin yhdyttyä Nossobiksi joki kulkee Leonardvillen ja Aranoksen asutuskeskusten läpi ja saapuu sitten Union's Endiin, missä se jättää Namibian taakseen ja muodostaa sen jälkeen Botswanan ja Etelä-Afrikan välisen rajan Molopo-jokeen saakka. Tämän n. 200 km matkan se myös kulkee Kgalagadin kansallispuiston läpi. Se saavuttaa kansallispuiston etelärajan Twee Rivieren Camp -nimisen leirintäpaikan pohjoispuolella, lähellä sitä paikkaa, jossa Auob laskee siihen.
Kalaharin alueella Nossobin sanotaan virtaavan noin kerran sadassa vuodessa. Vettä kuitenkin virtaa joen alla hiekassa, joten joen uomassa kasvavat kirahviakaasiat saavat siitä tarvitsemansa veden. Nossob saattaa virrata paikoin jonkin matkaa, jos alueella esiintyy suuria ukkosmyrskyjä. Tällöin villieläimet saapuvat joelle suurina laumoina.
Nossob päättyy, kun se laskee Molopoon noin 50 km etelään Twee Rivieren -nimisestä paikasta Pohjois-Kapmaalla. Tämän paikan koordinaatit ovat 26°54′15″S, 20°41′24″E, jossa kohtaa joki on vielä 890 m merenpinnan yläpuolella. Molopo puolestaan on Oranjen sivujoki, johon se laskee Augrabiesin putousten kohdalla.
Padot > Valkoinen Nossob

Otjiveron pato, lähellä Otjiveron ja Omitaran kyliä.
Padot > Oanob-joki

Oanob-joessa, joka on Auobin sivujoki, on kaksi patoa
Nauspoortin pato
Oanobin pato
Aiheesta muualla

Biomit ja suojelualueet Oranjen-Senqun valuma-alueella
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nossob River
Käännös suomeksi
Ajokortti

Saksalainen ajokortti.
Ajokortti on moottoriajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja. Ajokortti ei ole matkustusasiakirja eikä Suomessa virallinen henkilötodistus.
Ajokortti Suomessa

Ajokortti tuli autoilijoille pakolliseksi Suomessa vuonna 1922.  Suoritettujen kuljettajatutkintojen ja ajokorttien määrä kasvoi 1950-luvulta lähtien hyvin voimakkaasti.
Vuonna 1972 voimaan tulleen ajokorttiasetuksen nojalla ajokortit luokiteltiin kirjaintunnuksin sen mukaan, millaisia ajoneuvoja kukin ajokortti oikeutti kuljettamaan. Nykyiset ajokorttia koskevat määräykset sisältyvät vuonna 2013 voimaan tulleeseen ajokorttilakiin.
Suomessa ajokorttia käytetään yleisesti myös henkilöllisyyden todistamiseen, vaikka sillä ei olekaan virallista henkilötodistuksen asemaa.