stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malminkartanon kappeli

Pihajulkisivu.
Malminkartanon kappeli on Helsingin Malminkartanossa sijaitseva evankelis-luterilainen kappeli, jonka toimintaa ylläpitää Kannelmäen seurakunta. Kappeli vihittiin käyttöön vuonna 2014 vanhaan puustellirakennukseen, joka oli ollut Kannelmäen seurakunnan muussa käytössä ennen kuin se muutettiin kappeliksi.
Kappeli on alun perin ollut Helsingin yliopistoon kuuluvan opetus- ja koetilan tilanhoitajan virkatalo. Talon on suunnitellut professori Jussi Paatela, ja se valmistui vuonna 1943. Helsingin kaupunki vuokrasi 1980-luvulla Puustelli-niminen kiinteistön seurakunnalle ja se avattiin tehdyn remontin jälkeen lasten  ja nuorten, sekä muulle kirkolliselle toiminnalle vuonna 1982. Vuonna 1989 suuri osa rakennuksesta tuhoutui tulipalossa, se korjattiin ja avattiin jälleen vuonna 1990. Helsingin seurakuntayhtymä osti rakennuksen kaupungilta vuonna 2013 ja siihen tehtiin täydellinen peruskorjaus arkkitehti Heikki Pietiläisen johdolla. Huonetilojen järjestystä muutettiin ja talon keskiosaan rakennettiin kappelisali, jossa on istuimet 64 hengelle.
Tiloissa järjestetään jumalanpalveluksia ja muuta seurakunnan toimintaa. Kappelin osoite on Vellikellonpolku 8.
Luettelo Pekka Myllykosken ja Jytäjemmarien kappaleista

Tämä on luettelo Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Listassa on kaikkiaan 74 kappaletta.
#

3.30 (Paa skaaks tässä!)
A

Alaska (Alaska)
B

Bosnia ja Hertsegovina (Viekää minut baariin taas...)
C

Clapton (Alaska)
E

Ei kai sillä Peitsamollakaan ole helppoa (Viekää minut baariin taas...)
H

Haaveile (- Dream On -) (Viimeinen boheemi)
Helposti särkyvää (Viimeinen boheemi)
Hiekoitussantaa (Hiekoitussantaa Toisinaan)
Hra. K. Jännes (- Mr Bojangles -) (Minä ja Mårtenson)
Humiseva harju (Y-e-ah!)
I

Ikävä (Y-e-ah!)
Isoisälliset neuvot (Purkitettu kuumuus)
Ilta oopperassa (Viekää minut baariin taas...)
J

Jemmarin jytä (Purkitettu kuumuus)
Jokos korkataan uudestaan (Y-e-ah!)
Jos vain osaisin laulaa kantria (lailla Pekka Myllykosken) (Viimeinen boheemi)
Joulupakolaiset (Palamaton parta)
Juice (Purkitettu kuumuus)
Jumala-blues (Viimeinen boheemi)
Jumalan huoneessa (Y-e-ah!)
Jumalauta, vallataan Vanha! (Purkitettu kuumuus)
Jäärä (Viimeinen boheemi)
K

Kaksi kalossia (Viimeinen boheemi)
Kapakka-kantri (Viekää minut baariin taas...)
Kesämies (Y-e-ah!)
Kilisevät ukkelit (Palamaton parta)
Kirje leiriltä (- Camp Granada -) (Minä ja Mårtenson)
Kiviset miehet (Viekää minut baariin taas...)
Kulahtaneet puolipohjat (jaettu ilmaiseksi digitaalisessa muodossa)
Kuulin läpi greipin (- I Heard it Through the Grapevine -) (Viekää minut baariin taas...)
Kylmää joulua (Palamaton parta)
L

Lankit lattiaan (Viekää minut baariin taas...)
Liekki (Purkitettu kuumuus)
Linjuri-blues (Y-e-ah!)
Lämmitin, sinä huriseva puhallin (Purkitettu kuumuus)
Lääkäri-laulu (Y-e-ah!)
N

Navanalusjuttu (Viimeinen boheemi)
Norsu lasipuodissa (Ikkähämäh)
Näinkö aika kuluu, Neil Young (Viekää minut baariin taas...)
O

Olisinpa orava (Purkitettu kuumuus)
Oman käden oikeus (Ikkähämäh)
Oodi konjakille (Viimeinen boheemi)
P

Paa skaaks tässä! (Paa skaaks tässä!)
Paineettomassa tilassa (Y-e-ah!)
Paskahousu (Viimeinen boheemi)
Patukkamatkailija Virtanen (Ikkähämäh)
Petterin mandoliini (Viimeinen boheemi)
Poikakuoro (Viimeinen boheemi)
Puhun sekavia vain (- Going Down the Highway -) (Viekää minut baariin taas...)
Pukki (Palamaton parta)
R

Rotestilaulu (faneille Simolle hilloo! -EP:n kylkiäisenä jaeltu single)
Rukinpolkija (Purkitettu kuumuus)
S

Se Popedan syytä on (jaettu ilmaiseksi digitaalisessa muodossa)
Sorsanmetsästys (Purkitettu kuumuus)
Sunnuntaihaamut (- Too Much Sleep on a Sunday -) (Viekää minut baariin taas...)
Suolaa ja pippureita (Purkitettu kuumuus)
Syyskuu (Viekää minut baariin taas...)
T

Taas yksi juotu on (Viekää minut baariin taas...)
Talonmiehen vapaapäivä (Alaska)
Tangon taikaa (Ikkähämäh)
Tapahtui Kauniaisissa (Viekää minut baariin taas...)
Teksasin muoviruusu (Purkitettu kuumuus)
Tiimalasi (Y-e-ah!)
Toisinaan (Hiekoitussantaa Toisinaan)
Toivelaulu (Purkitettu kuumuus)
Torin laidalla (- St. Olav’s Gate -) (Viekää minut baariin taas...)
Tummaa tulta (Y-e-ah!)
U

Ullakon tuuletus (Viimeinen boheemi)
V

Vain rokkii (Alaska)
Viekää minut baariin taas… (Viekää minut baariin taas...)
Viinamäki (Purkitettu kuumuus)
Visiitti (Purkitettu kuumuus)
Y

Y-e-ah! (Y-e-ah!)
Yksikätinen rosvo (Y-e-ah!)
Marcos (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marcos Roberto Silveira Reis Nascimento
Syntymäaika: 8. elokuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Oriente, São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 193 cm
Lempinimi: Marcão, São Marcos
Seura
Seura: Palmeiras
Pelinumero: 12
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992– | Palmeiras | 454 (0) |
Maajoukkue
| 1999–2006 | Brasilia | 29 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marcos (oik. Marcos Roberto Silveira Reis Nascimento, s. 8. elokuuta 1973 Oriente, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka edusti seuratasolla koko ammattilaisuransa ajan Palmeirasia. Hän on pituudeltaan 193 senttimetriä.
Marcos on pelannut menestyksekkään uran sekä seura- että maajoukkuetasolla. Seurajoukkueessa hänen paras saavutuksensa on toistaiseksi Copa Libertadoresin voitto vuodelta 1999. Brasilian maajoukkueessa Marcos on voittanut kolme arvostetuinta maajoukkueiden kilpailua; maailmanmestaruuden Etelä-Korean ja Japanin kisoissa 2002, maanosaturnauksen (Copa América 1999) ja Maanosaliittojen cupin (2005). MM-kisoissa 2002 hän pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina kaikki Brasilian seitsemän ottelua. Maajoukkueessa vuonna 1999 Espanjaa vastaan debytoinut Marcos pelasi 29 maaottelua. Hän ilmoitti 6. lokakuuta 2006, ettei ole enää maajoukkueen käytettävissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marcos Wikimedia Commonsissa
Marcos FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Brasilian joukkue – Copa América 1999
1 Dida |
2 Cafu |
3 Odvan |
4 Antônio Carlos |
5 Emerson |
6 Roberto Carlos |
7 Amoroso |
8 Vampeta |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Alex |
12 Marcos |
13 Evanílson |
14 César |
15 João Carlos |
16 Serginho |
17 Marcos Paulo |
18 Conceição |
19 Beto |
20 Christian |
21 Ronaldinho |
22 Zé Roberto |
Valmentaja Luxemburgo
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 1999
1 Dida |
2 Evanílson |
3 Odvan |
4 João Carlos |
5 Conceição |
6 Serginho |
7 Ronaldinho |
8 Emerson |
9 Christian |
10 Alex |
11 Zé Roberto |
12 Marcos |
13 César |
14 Luiz Alberto |
15 Marcos Paulo |
16 Athirson |
17 Beto |
18 Roni |
19 Warley |
20 Vampeta |
Valmentaja Luxemburgo
Brasilian joukkue – Copa América 2001
1 Marcos |
2 Belletti |
3 Cris |
4 Roque Júnior |
5 Costa |
6 Roger |
7 Geovanni |
8 Emerson |
9 Guilherme |
10 Juninho Paulista |
11 Denílson |
12 Dida |
13 Alessandro |
14 Luisão |
15 Juan |
16 Júnior |
17 Juninho Pernambucano |
18 Rochemback |
19 Fernando |
20 Alex |
21 Ewerthon |
22 Jardel |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Marcos |
2 Cafu |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Edmílson |
6 Roberto Carlos |
7 Ricardinho |
8 Silva |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Ronaldinho |
12 Dida |
13 Belletti |
14 Polga |
15 Kléberson |
16 Júnior |
17 Denílson |
18 Vampeta |
19 Juninho |
20 Edílson |
21 Luizão |
22 Ceni |
23 Kaká |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Dida |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Emerson |
6 Gilberto |
7 Robinho |
8 Kaká |
9 Adriano |
10 Ronaldinho |
11 Zé Roberto |
12 Marcos |
13 Cicinho |
14 Juan |
15 Luisão |
16 Léo |
17 Gilberto Silva |
18 Juninho |
19 Renato |
20 Baptista |
21 Oliveira |
22 Edu |
23 Gomes |
Valmentaja Parreira
Maija Kauhanen

| Maija Kauhanen |
| --- | --- |
 Maija Kauhanen esiintymässä Saksan Rudolstadtissa musiikkifestivaaleilla 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1986 (ikä 37–38)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kansanmuusikko ja kanteletaiteilija
Muusikko
Soittimet:  kantele
Yhtyeet:   Okra Playground  Malmö  Rönsy  Folk’Avant 
Palkinnot
  Kritiikin kannukset -palkinto (2017)  Etnogaala vuoden tulokas (2017)  Vuoden Etno-Emma (2018)  Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinto (2023)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maija Kauhanen (s. 1986) on suomalainen kansanmuusikko ja kanteletaiteilija. Hän on soittanut useissa yhtyeissä, kuten Okra Playground, Malmö, Rönsy ja Folk’Avant. Kauhanen ja Helmi Camus ovat esittäneet ja levyttäneet Duo Pimperot -nimellä eroottisia kansanlauluja.
Kauhanen soittaa useita erikokoisia ja -mallisia kanteleita sekä lisäksi muita soittimia. Hänen erikoistumisalueensa on 23-kielinen Saarijärven kantele ja sen perinteinen soittotapa käyttäen pientä puutikkua plektrana. Kauhasen käyttämät Saarijärven kanteleet ovat hänen isänsä Kari Kauhasen rakentamia.
Tunnustuksia

Kauhasen ensimmäinen sooloalbumi Raivopyörä palkittiin 2018 Emma-gaalassa Vuoden etno -albumina. Vuonna 2017 Kauhanen sai Kritiikin kannukset -palkinnon.
Vuoden 2017 Etnogaalassa Kauhanen palkittiin vuoden tulokkaana.
Kauhasen Menneet-albumi oli Emma-gaalassa 2022 ehdolla Vuoden etnoksi.
Vuonna 2023 Kauhanen sai Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon.
Diskografia

Raivopyörä (2017)
Menneet (2022)
Aiheesta muualla

Maija Kauhasen kotisivut
Masaya (tulivuori)

Masaya
Masaya on aktiivinen basalttinen kaldera Managuassa Nicaraguassa. Se on 6 x 11 kilometrin kokoinen ja kalderan reunat nousevat 300 metrin korkeuteen. Tulivuoren kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Vuodesta 1979 lähtien vuori on ollut osa Vulkan Masayan kansallispuistoa. Vuori on purkautunut viimeksi vuonna 2008. Pitkäkestoisten kaasupurkausten kaudet tulevat suunnilleen 25 vuoden välein.
Masaya Kimura

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten hiihto.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten hiihto.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten hiihto.Aasian kisat  | Maa:   Japani> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Almaty 2011 | Parisprintti |  |
|  Hopeaa | Almaty 2011 | 4 × 10 km |  |
Masaya Kimura (jap. 木村 正哉; s. 27. heinäkuuta 1986 Myōkō) on japanilainen uransa lopettanut hiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Gifu Hino Motors Ski Teamia.
Kimura on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2006 lähtien. Hänen paras sijoituksensa on 14. tila La Clusazin viestistä 2010.
Kimura voitti Aasian kisoissa 2011 hopeaa sekä parisprintistä että viestistä. Hän osallistui samana vuonna MM-kisoihin, joissa hän oli 30 kilometrillä 63. ja hiihti maansa kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa.
Maavärit

Okrapitoista maata puolalaisessa joessa.
Punaisia maavärejä Altamiran luolamaalauksessa.
Maavärit ovat yleensä luonnosta peräisin olevia pigmenttejä. Maavärejä on käytetty eri puolilla maailmaa esihistoriallisista ajoista lähtien muun muassa kehon värjäämiseen ja luolamaalauksiin. Luolamaalauksissa käytettiin jo 35 000 eaa. okravärejä, kuten keltaista okraa ja punamultaa. Pisimpään on käytetty rautaoksidipitoista punamultaa.
Ilmeisesti jo paleoliittisellä kaudella tunnettiin kalsinointitekniikka, jolla saatiin keltaisista ja ruskeista, siennoista ja umbrista punaista väriä. Rautaoksidipigmenttejä opittiin 1600–1700-luvulla valmistamaan synteettisesti.
Yleisimmät maavärit

Yleisimmät maavärit ovat okra, sienna ja umbra, jotka ovat saaneet nimensä löytöpaikan, kuten Sienan tai Umbrian mukaan. Useimmista maaväreistä on olemassa raaka ja poltettu sävy. Poltetut maavärit ovat usein punasävyisiä, kuten poltettu punasavi tai terrakotta. Tunnettuja ja pitkään käytössä olleita perusmaavärejä ovat siten raaka sienna, poltettu sienna, raaka umbra ja poltettu umbra.
Maavärit ovat hinnaltaan suhteellisen edullisia, valonkestäviä ja muutenkin hyvin säilyviä. Öljyväreinä ne myös kuivuvat nopeahkosti.
Maaväreillä tarkoitetaan toisinaan myös ruskeasävyisiä värejä ja murrettua väriskaalaa yleensä.
Muu kuin maalauskäyttö

Maavärejä, myös mangaanioksidia ja hiiltä, on käytetty muun muassa ruoan säilytysaineina ja lääkkeissä.
Nu mă atinge-mă

| Nu mă atinge-mă> ”Touch Me Not” |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Adina Pintilie
Käsikirjoittaja:  Adina Pintilie
Tuottaja:   Philippe Avril  Adina Pintilie yhteistuottajat Martichka Bozhilova  Benny Drechsel  Alzbeta Karaskova  Jakub Pinkava  Radovan Síbrt apulaistuottajat Karsten Frank  Anne Grange valtuutettu tuottaja Monica Lãzurean-Gorgan (4 Proof Film) linjatuottaja Bianca Oana 
Säveltäjä:  Ivo Paunov
Kuvaaja:  George Chiper-Lillemark
Leikkaaja:  Adina Pintilie
Pääosat:   Laura Benson  Tómas Lemarquis  Dirk Lange 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:    Romania   Saksa   Tšekki   Bulgaria   Ranska 
Tuotantoyhtiö:  Manekino Film, Bukarest 4 Proof Film, Bukarest Agitprop, Sofia Les Films de L'Etranger, Strasbourg Pink Productions, Praha  Rohfilm Productions, Leipzig
Levittäjä:  Vertigo Média
Ensi-ilta:   2018-02-2222. helmikuuta 2018 (Berliini)  
Kesto:  125 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, saksa
Budjetti:  1 000 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palkittu Adina Pintilie
Nu mă atinge-mă (suom. Älä koske minuun) on 22. helmikuuta 2018 Berliinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla ensi-iltansa saanut ja parhaan elokuvan Kultainen karhu –palkinnon voittanut romanialainen kokeellinen draamaelokuva. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Adina Pintilie.
Nu mă atinge-mă sai Berliinin elokuvajuhlilla myös parhaan debyyttielokuvan palkinnon.
Tuotanto

Nu mă atinge-mă kuvattiin kymmenen viikoa vuosina 2015 ja 2017. Tuottajista Monica Lãzurean-Gorgan on yksi itsenäisen yhtiön 4 Proof Film alullepanijoista ja erikoistunut elokuvatuotantoon elokuvateattereiden, television, yritysasiakkaiden ja festivaalien tarpeisiin. Adina Pintilie edustaa yhtiötä Manekino Film. Elokuva on kansainvälinen yhteistuotanto. Yhteistuottajina olivat mukana mm. ranskalaisen vastaavan tuottaja- ja levityskonsernin Unlimitedin Les Films de L'Etranger  ja Rohfilm Saksasta. Älä koske minuun sai rahoitusta Euroopan neuvoston kulttuurirahastosta Eurimages, se valittiin ranskalaisen elokuvasäätiön La Cinéfondation L'Atelier hankkeisiin vuonna 2012 Cannesissa, lisäksi filmin kehityshankkeissa olivat mukana italialainen TorinoFilmLab ja Maurits Binger Film Instituut (Binger Filmlab) Amsterdamista. Elokuvan näytteilijäryhmä ja fiktiiviset hahmot yhdistävät ihmisiä useista maista: englantilainen Laura Benson Ranskasta, Islannissa syntynyt ja nykyisin Ranskassa asuva Tomas Lemarquis, Christian Bayerlein, Grit Uhlemann, Hanna Hofmann ja Dirk Langen Saksasta, englantilais-australialainen Seani Love ja Irmen Chichikov Bulgariasta.
Adina Pintilien Nu mă atinge-mă sai ensi-iltansa ja voitti tavoitellun kansainvälisen elokuvapalkinnon kilpailuun osallistuneen 19 elokuvan joukosta Berliinissä 15.-25. helmikuuta kestäneillä ja 68. kerran järjestetyillä Euroopan suurimmilla elokuvafestivaaleilla. Uutta elokuvatuotantoa oli tullut maista kuten Ranska, Saksa, Paraguay, Iran ja Yhdysvallat. Tuomaristoa johti saksalainen elokuvaohjaaja Tom Tykwer.
Rooleissa

Laura Benson 	... 	Laura
Tómas Lemarquis 	... 	Tudor
Dirk Lange 		... 	Radu
Hermann Mueller 	... 	Paul
Christian Bayerlein 	... 	Christian
Irmena Chichikova 	... 	Mona
Fdaeji 		... 	Fdaeji
Seani Love 		... 	Seani
Georgi Naldzhiev 	... 	Male Escort
Adina Pintilie 	... 	Adina
Annett Sawallisch 	... 	sairaanhoitaja
Rainer Steffen 	... 	Stefan
Grit Uhlemann 	... 	Grit
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nu mă atinge-mă Wikimedia Commonsissa
Marinadin talo

Marinadin talo. Vasemmalla Annankadun, oikealla Eerikinkadun puoleinen julkisivu.
Marinadin talo on Helsingissä Annankatu 27:n ja Eerikinkatu 3:n kulmauksessa sijaitseva viisikerroksinen toimisto- ja liiketalo. Talo valmistui kahdessa vaiheessa, ensimmäinen vaihe vuonna 1892 ja toinen vuonna 1897. Ensimmäisen vaiheen suunnitteli arkkitehtitoimisto Kiseleff & Heikel, toisen vaiheen taas Werner Polón ja arkkitehtuuritoimisto Usko Nyström, Petrelius & Penttilä. Talon rakennuttaja oli rakennusmestari Odert Laine, jonka perilliset omistivat talon aina vuoteen 1934 saakka. Talo sai nimensä sen pohja- ja kellarikerroksessa vuosina 1951–1971 toimineen ravintola Marinadin mukaan.
Marinadin talo siirtyi vuonna 1971 vakuutusyhtiö Pohjan omistukseen. Yhtiö aikoi purkaa talon ja rakentaa tilalle toimistotalon, mutta purkuilmoituksesta syntyi kiivas keskustelu, sillä kulttuuriväki ja erityisesti monet arkkitehdit halusivat säästää talon sen historiallisten ja arkkitehtonisten arvojen vuoksi. Lopulta korkein hallinto-oikeus päätti keväällä 1975, että talo on säilytettävä. Marinadin talossa tehtiin peruskorjaus vuosina 1974–1976, jolloin ullakkotilat otettiin käyttöön ja talon piha katettiin ensimmäisen kerroksen tasalta. Talon julkisivut sekä rappukäytävien seinä- ja kattomaalaukset entisöitiin. Toisaalta kuitenkin huoneistoissa olleita kattomaalauksia peitettiin ja kaakeliuunit purettiin.
Marinadin talo on nykyisin toimistokäytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marinadin talo Wikimedia Commonsissa
Marta Sosińska-Janczewska

Marta Sosińska-Janczewska (s. 4. lokakuuta 1939 Varsova) on puolalainen pianisti.
Sosińska-Janczewska aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana. Hän opiskeli Wanda Łosakiewiczin johdolla vuosina 1952–1957 ja tämän jälkeen Varsovan musiikkiyliopistossa Zbigniew Drzewieckin johdolla. Hän valmistui vuonna 1963. Vuonna 1965 Sosińska-Janczewska sai kolmannen palkinnon sekä palkinnon parhaasta poloneesiesityksestä vuoden 1965 Chopin-pianokilpailussa. Hän aloitti opiskeluaikanaan konserttiuran, jonka aikana on esiintynyt Euroopassa, Brasiliassa, Uruguayssa, Argentiinassa, Israelissa ja Yhdysvalloissa.
Sosińska-Janczewska on äänittänyt Polskie Nagrania Muza -levy-yhtiölle sekä Puolan ja Saksan radio- ja televisioyhtiöille. Hän opetti vuosina 1985–2002 pianonsoittoa Würzburgin musiikkiyliopistossa. Lisäksi hän on pitänyt pianonsoiton mestarikursseja Buenos Airesissa ja Darmstadtissa. Hän on toiminut tuomariston jäsenenä useissa kilpailuissa.
Martakertin piiri

Martakertin piiri (oranssilla) Vuoristo-Karabahin kartalla.
Martakertin piiri (arm. Մարտակերտի շրջան, ven. Мартакертский район, Martakertski raion) on paikallishallintoalue virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Sen pinta-ala on 1795,1 neliökilometriä. Asukkaita on 19 000 henkeä (vuonna 2005).
Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuulunut piiri on perustettu vuonna 1930. Vuoteen 1939 saakka sen nimenä oli Džerabertin ja myöhemmin Mardakertin piiri. Neuvostoaikana piirin pinta-ala oli 1700 neliökilometriä. Armenialaisten osuus väestöstä laski 89,3 prosentista vuonna 1939 83,1 prosenttiin vuonna 1979. Samaan aikaan azerien osuus nousi 6,9 prosentista 15,8 prosenttiin.
Azerbaidžanin viranomaiset nimesivät Mardakertin piirin Ağdərən piiriksi marraskuussa 1991 ja liittivät sen Tərtərin piiriin lokakuussa 1992. Vuoristo-Karabahin sodassa azerit miehittivät osan Martakertin piiristä ja toisaalta armenialaiset liittivät siihen valtaamiaan alueita. Nykyisellään piiri rajoittuu pohjoisessa ja idässä Azerbaidžanin hallussaan pitämiin alueisiin, etelässä Vuoristo-Karabahin tasavallan Askeranin ja Qašataghin piireihin sekä lännessä Šahumjanin piiriin. Hallinnollinen keskus on Martakertin kaupunki, josta on 60 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Stepanakertiin. Asukkaista 99,8 % on armenialaisia.
Markku Breider

Markku Breider (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli elokuusta 2010 lähtien toiminut Fintoto Oy:n toimitusjohtajana. Breider seurasi tehtävässä siitä saman vuoden maaliskuussa vapautettua Ilmari Halista.
Aikaisemmin Breider on ollut pitkään Procter & Gamble -yhtiössä myynti- ja johtotehtävissä sekä Tiimari Oyj:n myymälätoimintojen johtajana.
Marinaleda

| Marinaleda |
| --- | --- |
 Che Guevaran kuva kunnan toimitilan seinässä
 lippu:  vaakuna
 Marinaleda
 Koordinaatit: 37°22′16″N, 4°57′29″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Andalusia
Maakunta:  Sevilla
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Juan Manuel Sánchez Gordillo
Väkiluku (2015):  2 665
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marinaleda on kunta Espanjan Andalusiassa sijaitsevassa Sevillan maakunnassa. Kunnassa on 2 665 asukasta (2017).
Kapinakunta

Kunta tuli Espanjassa tunnetuksi vasemmistolaisen pormestarinsa Juan Manuel Sánchez Gordillon anarkistisista toimista. Kunnan asukkaat valtasivat pormestarinsa johdolla maita varakkailta suurtilallisilta ja perustivat maatalousosuuskuntia.
Maija Kaunismaa

Maija Kaunismaa 2020. Kuva Mikko Ijäs.
Maija Kaunismaa (Ijäs, s. 1974 Jyväskylä) on suomalainen säveltäjä. Kaunismaa työskentelee vapaana taiteilijana, säveltäjänä, muusikkona, laulajana ja esiintyjänä sekä äänivalmentajana ja laulunopettajana. Hän on suorittanut myös Estill Figure Professional-tutkinnon vuonna 2018 Lontoossa .
Kaunismaan musiikissa on kuultavissa sävyjä niin suomalaisesta kansanmusiikista, klassisesta musiikista kuin populaarimusiikistakin. Kaunismaan musiikki on omaleimaista, genrerajoja kaatavan universaalia. Hän on tehnyt myös tiivistä yhteistyötä useiden suomalaisten näytelmäkirjailijoiden ja runoilijoiden kanssa. Kaunismaan säveltämä ja tuottama levy En morgon vid havet valittiin Hufvudstadsbladetin musiikkitoimittajien vuoden levyksi 2022.
Kaunismaa on naimisissa kuvataiteilija ja tutkija Mikko Ijäksen kanssa, ja heillä on yksi poika. Kaunismaa on perustanut miehensä kanssa kansainvälisen Zen Peacemakersin affiliaattiryhmän Peacemakers Finlandin vuonna 2017. Hänen dhramanimensä on Myōshō (Luminous Voice).
Diskografia

Tuukka Leppänen, Maija Kaunismaa & Claes Andersson: En Morgon Vid Havet (Maija Kaunismaa) 2022
Maija Kaunismaa: The Pine House Songs (Maija Kaunismaa) 2020
Maija Kaunismaa:  The Origins: Fragments of the Hunt (Original Motion Picture Soundtrack) (Maija Kaunismaa) 2020
Maija Kaunismaa & Uppo-Nalle Orkesteri: Valtion miehet - digijulkaisu (Johanna Kustannus Oy) 2020
Maija Kaunismaa & Sofi Oksanen: Liian lyhyt hame – Kertomuksia keittiöstä -tuplalevy (MuFarang International) 2011
Maija Kaunismaa & Uppo-Nalle Orkesteri: Valtion miehet (Johanna Kustannus Oy) 2000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maija Kaunismaa Wikimedia Commonsissa
Maija Kaunismaan kotisivut
Marco Rigamonti

Marco Rigamonti on italialainen Suzukin MotoGP-tallin insinööri, joka on toiminut vuodesta 2013 lähtien Andrea Iannonen ratainsinöörinä.