stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andre Matos

| André Matos |
| --- | --- |
 Matos esiintymässä Madridissa tammikuussa 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  André Coelho Matos
Syntynyt: 14. syyskuuta 1971 Sao Paulo, Brasilia
Kuollut: 8. kesäkuuta 2019 (47 vuotta) Sao Paulo, Brasilia
Muusikko
Aktiivisena:  1985-2019
Tyylilajit:  metallimusiikki 
Soittimet:  laulu, piano, urut, rummut, koskettimet
Yhtyeet:  Angra, Viper, Shaman, Avantasia, Luca Turilli, Symfonia
Levy-yhtiöt:  Universal Music Group, SPV, Limb, Lucretia, Rock Brigade, Paradoxx
Aiheesta muualla
www.andrematos.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
André Coelho Matos (14. syyskuuta 1971 - 08 kesäkuu 2019) oli brasilialainen laulaja, tuottaja, pianisti ja säveltäjä. Hän oli mukana heavy metal -yhtyeissä Viper, Angra, Shaman ja Symfonia. Lokakuun 2006 jälkeen André Matos toimi soolourallaan. Vuonna 2012 hän sijoittui 77. sijalle Rolling Stonen brasilialaisen version listalle 100 parhaimmasta brasilialaisesta laulajasta.
Avantasia

Vuonna 2001 Matos oli yksi monista vieraista Tobias Sammetin Avantasia-projektissa kappaleessa "Elderane the Elf". Hän oli myös osa projektin ensimmäistä maailmankiertueensa vuonna 2008 yhtenä päävieraana. Vuonna 2010 hän esiintyi The Wicked Symphony -albumilla kappaleessa "Blizzard on a Broken Mirror". Matos esiintyi myös live-albumilla DVD:llä The Flying Opera . Hänen viimeinen esiintymisensä Avantasian kanssa oli São Paulossa 2. kesäkuuta 2019, muutamaa päivää ennen kuolemaansa.
Symfonia

Marraskuussa 2010 Andre liittyi power metal -superyhtye Symfoniaan, joka perustettiin yhdessä Timo Tolkin, Uli Kuschin, Jari Kainulaisen ja Mikko Härkinin kanssa Symfonia esiintyi ensimmäistä kertaa Finnish Metal Expo -tapahtumassa 2011 ja samana vuonna julkaistiin sen ensimmäinen ja ainoa albumi In Paradisum. Koska suunnitelmat kiertueesta ja toisesta albumista eivät toimineet suunnitellusti, kitaristi Timo Tolkki ilmoitti lopettavansa sekä Symfonian että oman toimintansa musiikkiteollisuudessa.
Kuolema

Andre Matos kuoli 8. kesäkuuta 2019 sydänkohtaukseen.
Sooloyhtyeen jäsenet

Andre Matos - laulu, koskettimet , piano
João Milliet - kitara
Hugo Mariutti - kitara
Bruno Ladislau - basso
Rodrigo Silveira - rummut
Sooloyhtyeen jäsenet > Entiset jäsenet

Eloy Casagrande - rummut
Rafael Rosa - rummut
Luís Mariutti - basso
Fabio Ribeiro - koskettimet
Andre Hernandes - kitara
Julkaisut > Sooloura

Time to Be Free (2007)
Mentalize - (2009)
The Turn of the Lights (2012)
Moonlight - The Best of Andre Matos (kokoelma) (2019)
Julkaisut > Viper

Soldiers of Sunrise (1987)
Theatre of Fate (1989)
All My Life (vieraana) (2007)
To Live Again - Ao Vivo Em São Paulo (2015)
Julkaisut > Angra

Angels Cry (1993)
Evil Warning (EP) (1994)
Live Acoustic at FNAC (1995)
Holy Land (1996)
Freedom Call (EP) (1996)
Holy Live (1998)
Fireworks (1998)
Best Reached Horizons (Kokoelma - 2012)
Julkaisut > Virgo

Virgo - (2001)
Julkaisut > Shaman

Ritual (2002)
RituAlive (Live-albumi) (2003)
Reason (2005)
Julkaisut > Symfonia

In Paradisium (2011)
Julkaisut > Muut julkaisut

Nepal - Manifiesto (1996)
Looking-Glass-Self - Equinox (1998)
Superior - Younique (1998)
Time Machine - Secret Oceans Part II (1998)
Sagrado Coração da Terra - Ao Oeste do Sol, Oeste da Lua (2000)
Rodrigo Alves - Suddenly (2000)
Holy Sagga - Planetude (2001)
Karma - Into the Eyes (2001)
Henceforth - IQU (2001)
Avantasia - (The Metal Opera) Osat II ja II (2001/2002)
Avalanch - Los Poetas Han Muerto (2002)
Luca Turilli - Prophet of the Last Eclipse (2002)
Dr. Sin - Ten Years Live (2003)
AINA - Days of Rising Moon (2004)
Thalion - Another Sun (2004)
Epica - Cosnign to Oblivion (2005)
Eyes of Shiva - Deep (2006)
Viper - All My Life (2007)
Clairvoyants - Word to the Wise (2008)
HDK - System Overload (2009)
Corciolli - Lightwalk  (2009)
Avantasia - The Wicked Symphony (2010)
Avantasia - The Flying Opera (live-albumi) (2011)
Alley - Hope (2011)
Empürios - Cyclings (2013)
Taide X - The Redemption of Cain (2016)
Soulspell - The Second Big Bang (2017)
Soulspell - 10 Years of Soul (2019)
Dune Hill - Song of Seikilos (2020)
Aiheesta muualla

Kotisivu
Andre Matos Myspacessa
Ptolemaiosten valtakunta

| Ptolemaiosten valtakunta Πτολεμαϊκὴ βασιλεία Ptolemaïkē basileia> 305–30 eaa. |
| --- | --- |
   Ptolemaiosten valtakunnan kartta. 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Aleksandria
Edeltäjä:  Makedonian valtakunta
Seuraaja:  Rooman valtakunta
Ptolemaiosten valtakunta (m.kreik. Πτολεμαϊκὴ βασιλεία, Ptolemaïkē basileia) oli muinainen hellenistinen valtio Egyptissä. Sen perusti vuonna 305 eaa. Ptolemaios I, Aleksanteri Suuren kumppani, ja se kesti Kleopatra VII:n kuolemaan vuonna 30 eaa., jonka jälkeen alueesta tuli osa Rooman valtakuntaa. Lähes kolmen vuosisadan ajan hallinnut Ptolemaiosten hallitsijasuku oli muinaisen Egyptin pisin ja viimeinen dynastia.
Käännös suomeksi
Ptolemaios XIII

Ptolemaios XIII Theos Filopator (62 eaa./61 eaa. – 13. tammikuuta? 47 eaa.) oli Egyptin faarao vuodesta 51 eaa. kuolemaansa asti. Hän oli Ptolemaios XII:n poika ja Ptolemaioksen hallitsijasuvun viimeisiä jäseniä. Hänestä tuli vanhemman siskonsa Kleopatra VII:n kanssahallitsija vuonna 51 eaa. Potheinos toimi hallitsijana Ptolemaioksen ollessa alaikäinen. Vuonna 48 eaa. Ptolemaios yritti syrjäyttää siskonsa. Kleopatra pakeni Aleksandriaan ja onnistui kokoamaan oman armeijansa, joka kannatti häntä. Tilannetta sekoitti myös se, että Ptolemaioksen ja Kleopatran sisko Arsinoe IV yritti samalla kaapata vallan.
Samaan aikaan myös roomalainen poliitikko ja kenraali Pompeius saapui Egyptiin hakemaan turvapaikkaa Julius Caesarin joukoilta. Aluksi Ptolemaios ja Potheinos ottivat Pompeiuksen vastaan, mutta 29. syyskuuta 48 eaa. Potheinos murhautti Pompeiuksen. Potheinos uskoi pääsevänsä Caesarin suosioon, kun tämä saapuisi Egyptiin. Toisin kuitenkin kävi. Kun Caesarille esiteltiin vastustajansa irtileikattua päätä, hän purskahti itkuun. Caesar taas löysi Kleopatrassa uuden liittolaisen ja rakastajattaren. Caesar järjesti Potheinoksen teloituksen ja teki Kleopatrasta jälleen Egyptin hallitsijan veljensä kanssa.
Ptolemaios ei kuitenkaan tyytynyt tähän, vaan liittoutui Arsinoen kanssa. Joulukuussa 48 eaa. roomalaiset ja Kleopatralle uskolliset joukot ottivat yhteen Ptolemaioksen ja Arsinoen joukkoja vastaan Aleksandrian sisällä. Pergamonista saapuvat roomalaisjoukot pakottivat Ptolemaioksen ja Arsinoen pakenemaan kaupungista. Ptolemaios hukkui 13. tammikuuta 47 eaa. ylittäessään Niiliä. Lähteiden mukaan hän joko yritti paeta tai oli matkalla neuvotteluihin.
Prayag United S.C.

| Prayag United Sports Club |
| --- | --- |
Lempinimet:  Mariners
Perustettu:  1929
Kaupunki:  Kolkata,  Intia
Kenttä:  Salt Lake Stadium
– kapasiteetti:  120 000
Sarja:   I-League
Värit:           
Omistaja:  Prayag Group
Päävalmentaja:  Eelco Schattorie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prayag United S.C. on intialainen jalkapalloseura Kolkatasta, Länsi-Bengalista. Prayag United S.C. perustettiin vuonna 1929 ja tunnettiin alkuaikoina nimellä Chirag United. Pääsarjatasolla seura on pelannut yhtäjaksoisesti sen jälkeen kun nousi I-Leagueen kauden 2007-08 päätteeksi.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Prayag United S.C.
Käännös suomeksi
Prayagrajin piirikunta

Prayagrajin piirikunta on Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa sijaitseva piirikunta, jonka hallinnollisena keskuksena toimii Prayagrajin kaupunki. Sen entinen nimi oli Allahabadin piirikunta vuoteen 2018 asti, jolloin se sai hindulaisemman nimen.
Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 5 954 391 henkeä. Piirikunnan yleisin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa noin 85 prosenttia väestöstä. Islaminuskoiset ovat suurin uskonnollinen vähemmistö 13 prosentilla, muiden uskonnollisten ryhmien jäsenosuuden jäädessä alle prosenttiin. Piirikunnan pääkaupunki Prayagraj on yksi hindujen pyhimmistä paikoista. Siellä järjestetään ajoittain suuri pyhiinvaellusjuhla Kumbh Mela.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prayagrajin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Porirock

Porirock on yleisnimitys porilaisten rockmuusikoiden tekemälle musiikille. Käsite yhdistetään varsinkin 1980-lukuun, jolloin porirock oli suosionsa huipulla. Silloisen porirockin menestykseen viitataan myös käsitteillä Pori-ilmiö ja porimania. Tunnetuimpia  porirockin esittäjiä 1980-luvulla olivat Dingo, Mamba ja Yö, joiden toiminta on jatkunut myöhemminkin.
1990-luvulla uudet porirockyhtyeet eivät enää saaneet yhtä suurta mainetta. Tämän vaiheen yhtyeitä olivat esimerkiksi Kersantti Wessman, Merkattu Maa ja Nuoret Vihaiset Miehet.
Porirockin uusi aalto 2000-luvulla on musiikillisesti täysin erilaista kuin aikaisempi. 2000-luvun tunnetuimmat porilaisyhtyeet ovat keskittyneet kokeellisen ja usein instrumentaalisen musiikin esittämiseen. Tämän suuntauksen tunnetuimpia nimiä ovat Circle (aloittanut jo 1990-luvulla), Kuusumun Profeetta ja Magyar Posse.
Tunnettuja porilaisia rockyhtyeitä ja -sooloartisteja

Aika
Appendix
Baby Sweetcorn
Circle
Deep Turtle
Disco Ensemble
Dingo (Jarkko Eve, Pertti Neumann)
Doora
Tommy Huovinen
Iku
Iskias
Kuusumun Profeetta
Magyar Posse
Mamba
Manboy
Merkattu Maa
Nuoret Vihaiset Miehet
Revitty Harso
Yö (Jussi Hakulinen, Olli Lindholm)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Porirock
Pláka (Kykladit)

| --- | --- |
Sijainti:  36°51′48″N, 25°30′53″E, Náxos ja Pienet Kykladit Náxos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pienet Kykladit, Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,003 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pláka (kreik. Πλάκα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin, ja sijaitsee Schoinoúsan saaren länsirannikolla Tsigkoúrin rannan edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,003 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pláka kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Pláka (Foúrnoi)

| --- | --- |
Muut nimet:  Platý (Πλατύ), Plotý (Πλωτύ)
Sijainti:  37°31′01″N, 26°29′16″E, Foúrnoi Korseón Ikaría, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Foúrnoi, Pohjoisen Egean saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,05 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pláka (kreik. Πλάκα) eli Platý (Πλατύ, myös Plotý, Πλωτύ) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja tarkemmin Foúrnoin saariin ja sijaitsee saariryhmän pääsaaren Foúrnoin eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,05 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pláka kuuluu Foúrnoi Korseónin kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Plákan eteläpuolella sijaitsee pienempi saari Plakáki (Πλακάκι).
Pillars of Eternity

| Pillars of Eternity |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Obsidian Entertainment
Julkaisija:  Paradox Interactive
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, Microsoft Store ja Epic Games Store
Ohjaaja:  Josh Sawyer
Ohjelmoija:  Tim Cain
Pelimoottori:  Unity
Julkaistu:  WW 26. maaliskuuta 2015
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 16 
Alusta:  Linux, Microsoft Windows, macOS ja PlayStation 4
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pillars of Eternity on Obsidian Entertainmentin kehittämä roolipeli, joka on julkaistu vuonna 2015 Linuxille, OS X:lle ja Windowsille.
Kehittäjät keräsivät rahoituksen peliin Kickstarter-joukkorahoituspalvelussa kehitysnimellä Project Eternity. Pelille on julkaistu kaksiosainen ladattava sisältö White March.
Pillars of Eternity: Complete Edition on pelikonsoleille sovitettu versio pelistä, jossa käyttöliittymä on muutettu peliohjaimelle sopivaksi.
Pelin seuraaja on Pillars of Eternity II: Deadfire.
Vastaanotto

Peli on saanut V2.fi:n arvostelussa arvosanaksi 4,5/5 tähteä.
Aiheesta muualla

Pillars of Eternity MobyGamesissa (englanniksi)
Pillars of Eternity Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pray for the Wicked

| Pray for the Wicked Panic! at the Disco |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. kesäkuuta 2018
 Kesto: 34.17
 Levy-yhtiö: Fueled by Ramen
Listasijoitukset
  22. 
Panic! at the Discon muut julkaisut
| All My Friends We're Glorious 2017 | Pray for the Wicked 2018 | Viva Las Vengeance 2022 |
Pray for the Wicked on yhdysvaltalaisen poprock-yhtye Panic! at the Discon kuudes studioalbumi, joka julkatiin 22. kesäkuuta 2018.
Kappaleet

(Fuck A) Silver Lining" – 2.48
Say Amen (Saturday Night) – 3.09
Hey Look Ma, I Made It – 2.49
High Hopes – 3.10
Roaring 20s – 3.06
Dancing's Not a Crime – 3.39
One of the Drunks – 3.18
The Overpass – 2.57
King of the Clouds – 2.40
Old Fashioned – 2.46
Dying in LA – 3.49
Porhovin piiri

Porhovin piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla.
Porhovin piiri (ven. По́рховский райо́н, Porhovski raion) on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen itäosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 3 190 neliökilometriä ja asukkaita on 21 568 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Porhovin kaupunki (10 608 as.).
Piirin kautta kulkee Bologojen ja Pihkovan välinen rautatie.
Tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja elintarviketeollisuus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Porhovin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Porhovin kaupungille omistettu sivusto (venäjäksi)
Bežanitsy • 
Dedovitši • 
Dno • 
Krasnogorodsk • 
Kunja • 
Loknja • 
Nevel • 
Novoržev • 
Novosokolnik • 
Opotška • 
Ostrov • 
Outova • 
Palkino • 
Petseri • 
Pihkova • 
Pihkova • 
Pljussa • 
Porhov • 
Puškinskije Gory • 
Pustoška • 
Pytalovo • 
Sebež • 
Strugi Krasnyje • 
Usvjaty • 
Velikije Luki • 
Velikije Luki
Preston Ward

Preston Ward
Preston Meyer Ward (24. heinäkuuta 1927 – 2. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, enimmäkseen ykkösvahti. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Brooklyn Dodgers (1948), Chicago Cubs (1950, 1953), Pittsburgh Pirates (1953–1956), Cleveland Indians (1956–1958) ja Kansas City Athletics (1958–1959).
Pussy

Pussy
Pussy [py.si] on kylä Ranskassa. Se sijaitsee La Léchèren kunnassa Savoien departementissa lähellä Moûtiersia.
Pussyn nimi tulee gallialais-roomalaisesta nimestä Pusiacum, joka on johdettu ”pientä poikaa” tarkoittavasta sanasta pusus.
Lähellä Isère-jokea ja Mont Bellachatia sijaitsevan Pussyn pinta-ala on 18 km². Paikallinen kirkko on omistettu Johannes Kastajalle ja uudistettu vuonna 1669.
Pussy liitettiin lukuisien muiden pienten kylien ohella La Léchèren kuntaan hallinnollisista syistä vuonna 1972.
Väkiluvun kehitys

[lähde? ]
1561: 1 455
1776: 548
1979: 276
Porin Urheiluveteraanit

PUV:n logo
PUV:n aloituskokouksen pöytäkirja vuodelta 1954
Porin Urheiluveteraanit oli vuonna 1954 perustettu porilainen urheiluseura ja oman ilmoituksensa mukaan Suomen vanhin aikuisurheiluyhdistys. Ikäraja seuraan liittymiseksi oli 30 vuotta ja se oli Suomen aikuisurheiluliiton jäsen.
Vuoden 2024 alusta seura yhdistyi Porin Yleisurheilun aikuisurheiluun.
Porin Uimaseura

| Porin Uimaseura |
| --- | --- |
Perustettu:  1908
Kotiareena:  Porin uimahalli
Paikkakunta:   Pori, Suomi
Lajit:  uinti
Puheenjohtaja:  Matti Luhtanen
Porin Uimaseura (PuS) on Porissa toimiva uimaseura, joka on perustettu vuonna 1908. Seurassa on noin 250 uimaria (2020).
Porin Uimaseuran tunnetuimpia uimareita ovat olympiamitalistit Arvo Aaltonen ja Matti Mattsson.
Pussiunikeot

| Pussiunikeot |
| --- | --- |
 Kääpiöpussiunikekoja (Cercartetus nanus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Phalangeriformes
Yläheimo::  Phalangeroidea
Heimo::  Pussiunikeot Burramyidae  Broom, 1898
Suvut
 Burramys – vuoripussiunikeko  Cercartetus – kääpiöpussiunikeot 
Katso myös
   Pussiunikeot Wikispeciesissä   Pussiunikeot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pussiunikeot eli burrat (Burramyidae) on pussikiipijämäisten pussieläinten heimo, johon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Ne elävät lähinnä Australiassa, mutta yhtä lajia tavataan myös Uudessa-Guineassa.
Pussiunikeot ovat pieniä pussieläimiä, joilla on ruskea tai harmaa turkki. Ne ovat pituudeltaan 50–120 millimetriä ja painavat 10–50 grammaa.
Nämä kaikkiruokaiset nisäkkäät ovat muiden pussikiipijämäisten eläinten tavoin yöeläimiä. Ne piileksivät ontossa puussa sijaitsevassa pesässään päivät ja lähtevät yöllä etsimään syötävää. Pussiunikeot ovat loistavia kiipeilijöitä osin tarttumahäntänsä ansiosta.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin burrat, jota Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi
Aiheesta muualla

Fauna of Australia: Burramyidae (pdf) (englanniksi)
Pussisika

| Pussisika |
| --- | --- |
 Täytetty pussisika Melbournen museossa
Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Synnyttävät nisäkkäät Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Pussimäyrät Peramelemorphia
Heimo::  Chaeropodidae  Gill, 1872
Suku::  Chaeropus  Ogilby, 1838
Laji::  ecaudatus
Kaksiosainen nimi
 Chaeropus ecaudatus  (Ogilby, 1838) 
Katso myös
   Pussisika Wikispeciesissä   Pussisika Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pussisika (Chaeropus ecaudatus) on Chaeropodidae-heimon ainoa, vielä 1920-luvulla elänyt australialainen pussieläinlaji.
Koko ja ulkonäkö

Pussisika oli noin rotan kokoinen ja melko pitkäkarvainen, ohut turkki oli sekäpuolelta vaaleanruskea, vatsan alueelta valkoinen tai puhtaan kellanruskea. Hännän kärkikarvat muodostivat harjamaisen tupsun. Pää oli iso ja kuono erittäin kapea. Etukäpälien toinen ja kolmas varvas olivat voimakkaammin kehittyneet, niissä oli paksut polkuanturat ja ne olivat sorkkamaiset. takakäpälistä puuttui ensimmäinen varvas, viides oli mitättömän pieni, ja erittäin kookkaassa neljännessä varpaassa oli iso, voimakas kynsi sekä hyvin kehittynyt kaviomainen polkuantura. Suhteellisen pitkien ja hoikkien käpäliensä avulla pussisika liikkui muihin pussimäyriin verrattuna harvinaisen kepeästi pikemminkin kauriin kuin sian tavoin.
Podborovje

| Podborovje Подборовье |
| --- | --- |
 Podborovje
 Koordinaatit: 59°30′11″N, 35°2′20″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Boksitogorskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  796,6 km²
Väkiluku (2012):  1 100
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Podborovjen kunta Boksitogorskin piirin kartalla.
Podborovje (ven. Подборо́вье) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Oblomna ja Lid -jokien välisellä kannaksella 105 kilometriä Boksitogorskista itään. Taajamassa on 700 ja kunnassa 1 100 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Podborovjen kunnan pinta-ala on 796,6 neliökilometriä. Se rajoittuu Boksitogorskin piirin Jefimovskin, Radogoštšin ja Zaborjen kuntiin sekä Vologdan alueen Babajevon ja Tšagodoštšan piireihin. Pinta-alasta 92,5 % on metsää ja 6,2 % maatalousmaata.
Pinnanmuodostukseltaan seutu on kumpuilevaa tasankoa. Siellä virtaavat Tšagodan sivujoet Lid ja Ustenka. Suurimmat järvet ovat Savkino, Bolšoje Šuhmerovskoje, Pesotšnoje ja Olenskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Vaskovon ja Turgošin taajamat sekä 15 kylää: Griškino, Ionino, Jakšino, Maksimovo, Marjino Selo, Nikolskoje, Ozero-Selo, Platanovo, Plutno, Potok, Šibalovo, Stehnovo, Vaskovo, Verhovje ja Zabelje. Podborovjen jälkeen toiseksi suurin asutuskekus on yli sadan asukkaan Vaskovon taajama.
Historia

Podborovjen taajama on saanut alkunsa vuonna 1902 perustetusta rautatieasemasta. Sen nimi perustuu asemaa ympäröineisiin mänty- ja kuusimetsiin. Neuvostoaikana Podborovjesta kehittyi paikallinen puunjalostuksen ja maatalouden keskus. Toisen maailmansodan aikana sen kautta kulki piiritettyyn Leningradiin johtanut Elämän tie.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Sominon ja Olješin välinen päällystetty maantie sekä Olhavan ja Vologdan välinen rautatie, josta haarautuu yhdysrata Kabožaan. Podborovjen aseman kautta kulkee kaukojunia sekä paikallisjunia Pietariin, Olhavaan, Babajevoon ja Hvoinajaan. Kunnasta on linja-autoyhteys Jefimovskiin ja Zaborjeen.
Talous perustuu puunhankintaan ja pienimuotoiseen puunjalostukseen. Tärkeitä työnantajia ovat myös erilaiset palvelut. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, yleinen sauna, posti, kahvila ja joukko kauppoja. Eräitä palveluja on myös muissa asutuskeskuksissa. Podborovjessa on vuonna 1995 rakennettu ortodoksinen kirkko.
Nähtävyydet ja matkailu

Nähtävyyksiä ovat Potokin kylän kirkko ja toisen maailmansodan muistomerkit. Matkailijoita houkuttelevat seudun luonto sekä kalastus- ja metsästysmahdollisuudet. Turgošissa toimii lasten kesäleiri. Seudulla on pietarilaisten, tihvinäläisten, boksitogorskilaisten ja pikaljovolaisten kesäasuntoja.
Aiheesta muualla

Podborovjen kunta Boksitogorskin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Podborovje Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (venäjäksi)
Porin baptistiseurakunta (1899)

| Porin baptistiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  baptismi
Perustettu:  1899
Pääkirkko:  Pori, Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Porin baptistiseurakunta oli Porissa 1900-luvun vaihteessa toiminut baptistiseurakunta. Ensimmäiset baptistiset vaikutteet saapuivat Poriin Hans Elmgrenin vieraillessa kaupungissa 1870-luvulla. Porin seurakunta perustettiin Jurvan baptistiseurakunnan alaisuuteen 2. elokuuta 1897.
Seurakunnan perustamiskokouksessa oli paikalla kahdeksan henkilöä. Seurakunnan johtajaksi ja opettajaksi valittiin Esaias Lundberg Viasvedeltä. Säännöllinen baptistityö alkoi Porissa kauppias Johan Koskisen muuttaessa sinne vaimonsa kanssa vuonna 1899. Baptistit olivat entisiä Tampereen baptistiseurakunnan jäseniä ja vuokrasivat huoneen kokouksia varten.
Porin baptistiseurakunnan perustava kokous pidettiin elokuussa 1899 J. G. Kokin ja Jonas Anderssonin johdolla. Porissa vallitsi seurakunnan keskuudessa yksimielinen ja rakkaudellinen ilmapiiri. Seurakunta menetti työntekijänsä, kun Koskiset muuttivat vuonna 1903 Amerikkaan.
Premio Faenza

Premio Faenza on italialainen keramiikkataiteilijoille jaettava palkinto, joka jaetaan joka toinen vuosi kansainvälisen kilpailun pohjalta. Kilpailun ja palkinnon tarkoitus on edistää keramiikan tutkimusta, keraamisten työmenetelmien ja materiaalien kehitystä ja keramiikan ilmaisuvoimaa. Samalla se pyrkii näyttämään taidekriitikoille ja muille taidekeramiikasta kiinnostuneille alan kunkinhetkisen kehityksen ja tason.
Kilpailu järjestettiin ensi kerran alueellisena vuonna 1932. Koko Italiaa koskevaksi se muutettiin 1938, kansainväliseksi 1963 ja joka toinen vuosi tapahtuvaksi 1989. Kilpailun järjestää ja palkintoa jakaa Italian Faenzassa toimiva kansainvälinen keramiikkamuseo (Museo Internazionale delle Ceramiche in Faenza). Kilpailun alullepanija oli museon perustaja Gaetano Ballardini.
Vuonna 2013 Premio Faenzan pääpalkinnon voitti suomalainen Päivi Rintaniemi teoksellaan Avis. Tapio Wirkkala palkittiin kilpailussa saksalaiselle Rosenthalille tekemistään posliiniesineistä Italian presidentin kultamitalilla vuosina 1963, 1966, 1967, 1969 ja 1973.