stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huến taistelu
Taistelu > Takaisinvaltaus

Amerikkalaisilla oli sijoitettuna merijalkaväen joukkoja Phú Bàin lentoasemalla noin 16 kilometrin päässä Huếsta, ja ne määrättiin tukemaan joukkoja kaupungissa. Muita reservin joukkoja ei tahdottu aluksi käyttää, koska kenraali William Westmoreland uskoi Pohjois-Vietnamin ja Vietkongin joukkojen hyökkäävän pian Khe Sanhiin.
Yhdysvaltalaisten etenemistä kohti Huếta hidastivat merkittävästi vastahyökkäykset ja rakettituli. Panssarivaunujen tukeman merijalkaväen onnistui kuitenkin lopulta saapua MACV:n tukikohdalle etelästä iltapäivään mennessä. Merijalkaväki eteni edelleen kaupunkia halkovan joen etelärannalle, jossa he yrittivät ylittää joen ylittävän sillan. Vihollisen tuli pakotti heidät vetäytymään takaisin tukikohdalle, joka piiritettiin yöllä. Aamulla 1. helmikuuta amerikkalaiset ja etelävietnamilaiset olivat koonneet täydennyksiä kaupungin ympärille ja aloittivat etenemisen tuntematta hyvin vietkongin tai pohjoisvietnamilaisten joukkojen kokoa tai niiden asemia. MACV:n tukikohdassa piiritetyt joukot yrittivät turhaan vallata asemia liikekeskustassa, ja etelästä saapuvia täydennyksiä hidastivat ankarat katutaistelut. Joen pohjoispuolella sitadelilla etelävietnamilaiset eivät olleet saaneet lainkaan täydennyksiä, mutta heidän onnistui silti murtaa piirityksensä ja vallata uudelleen lentoasema, jolloin heitä saatettiin täydentää helikoptereilla.
Pohjois-Vietnamin ja Vietkongin asema kaupungissa alkoi hitaasti muuttua entistä tukalammaksi, ja paikallinen esikunta pyysi Hanoista lupaa vetäytyä kaupungista. Ne saivat kuitenkin määräyksen jatkaa taistelua muualla Etelä-Vietnamissa tehtyjen hyökkäysten tukena. Joukoille luvattiin kuitenkin täydennyksiä, joita Pohjois-Vietnamin ilmavoimien onnistui pudottaa kaupunkiin huonosta säästä ja vihollisen ilmaylivoimasta huolimatta Iljušin Il-14 -lentokoneilla, joista neljä menetettiin lentojen aikana.
Amerikkalaiset olivat aluksi päättäneet olla käyttämättä ilmapommituksia ja tykistöä säästääkseen kaupungin siviiliväestöä ja sen historiallisia rakennuksia, mutta päätös kumottiin, kun kaupunkiin etenevien joukkojen eteneminen osoittautui helmikuun alkupuolella hitaaksi. Ajoittain joukot etenivät vain parisataa metriä päivittäin, ja molemmat osapuolet käyttivät katutaistelujen aikana kyynelkaasua. Amerikkalaisten ilmaiskuja hankaloittivat pitkään monsuunipilvet, jotka rakoilivat 21. helmikuuta. Ilmaiskujen mahdollistuminen merkitsi käännekohtaa taistelussa, ja heti niiden alettua Pohjois-Vietnamin ja Vietkongin joukot menettivät suurimman osan sitadellin alueesta. Viimeiset joukot sitadellin kaakkoisosassa määrättiin vetäytymään yön pimeydessä. Viimeiset operaatiot sitadellin ja uuden kaupungin alueella toteutettiin 25. helmikuuta, ja Huế julistettiin virallisesti turvalliseksi 2. maaliskuuta.
Seuraukset

Huến taistelu oli pisin ja verisin Tet-hyökkäyksen taisteluista. Sitadelli, puolet Huến liikekeskustasta ja lähes kaikki kaupungin historialliset kohteet tuhoutuivat taistelujen aikana. Molemmat osapuolet kärsivät huomattavia tappioita. Yhdysvaltain maavoimat menetti 74 miestä kaatuneina ja 507 haavoittuneina ja merijalkaväki vastaavasti 147 kaatuneina ja 857 haavoittuneina. Etelä-Vietnamin tappiot olivat 384 kaatunutta ja 1 830 haavoittunutta. Pohjois-Vietnam ja Vietkong menettivät kaatuneina yli 5 000 miestä ja tuntemattoman määrän haavoittuneina. Lisäksi amerikkalaiset ja etelävietnamilaiset ottivat 89 sotavankia.
Vietkongin jäsenet olivat surmanneet kaupungissa vihollisikseen mieltämiä ihmisryhmiä, kuten ulkomaalaisia, uskonnollisia tai poliittisia johtajia sekä muita ”taantumuksellisia elementtejä”. Sodan ensimmäiset siviiliuhrien joukkohaudat löydettiin 26. helmikuuta, ja niissä oli 2 810 henkilön ruumiit. Joidenkin tutkijoiden mukaan surmattujen määrä saattaa olla jopa 5 700. Monet siviilit saivat lisäksi surmansa jäädessään eri osapuolten tulen väliin. Kaikkiaan 116 000 kaupungin asukasta oli jäänyt taistelun jälkeen kodittomaksi.
Vuonna 2004 käytyä Fallujan toista taistelua verrattiin Huến taisteluun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huến taistelu Wikimedia Commonsissa
|  Vietnamin sodan taistelut |
| --- | --- |
Ap Bac – Tonkininlahden välikohtaus – Bình Gia – Vung Be – Đồng Xoài – Operaatio Starlite – Gang Toi – Ia Đrăng – Operaatio Hastings – Operaatio Masher – A Shau – Xa Cam My – Đức Cơ – Long Tần – Operaatio Attleboro – Operaatio Cedar Falls – Tra Binh Dong – Operaatio Bribie – Operaatio Junction City – Operaatio Union – Kukkula 881 – Union II – Ong Thanh – Dak To – Tet-hyökkäys – Khe Sanh – Ensimmäinen Saigonin taistelu – Hue – Lang Vei – Kham Duc – Operaatio Speedy Express – Operaatio Dewey Canyon – Toinen Têt-hyökkäys – Hamburger Hill – Binh Ba – Snuol – Operaatio Tailwind – Operaatio Chenla I – Operaatio Ivory Coast – Operaatio Lam Son 719 – Operation Chenla II – Ban Dong – FSB Mary Ann – Pääsiäishyökkäys 1972 – 1. Quảng Trị – Loc Ninh – An Lộc – Kontum – 2. Quảng Trị – Svay Rieng – Phuoc Long – Buôn Ma Thuột – Operaatio New Life – Xuân Lộc – Truong Sa – Toinen Saigonin taistelu – Operaatio Linebacker I – Operaatio Linebacker II: 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Huến kaupunki satelliittikuvassa.
Haavoittunutta merijalkaväen sotilasta hoidetaan Huến taistelujen aikana.
Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaita etenemässä Huến kaduilla taistelun loppupuolella.
Vietnamilaiset siviilit pakenevat taisteluja.
Billy Hunter

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: William Hunter
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1885
Syntymäpaikka: Alva, Skotlanti
Kuolinaika: 2. tammikuuta 1937 (51 vuotta)
Kuolinpaikka: New York, Yhdysvallat
Pelipaikka: Vasen laitahyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1902–09 | Millwall FC |  |  |
| 1909–11 | Bolton Wanderers FC |  |  |
Valmennusura
1912–14: Dordrechtse FC
1914: Alankomaiden maajoukkue
1922–23: FC Lausanne-Sport
1922–25: SC Hakoah Wien
1924–26: Turkin maajoukkue
1924–28: Galatasaray SK

William ”Billy” Hunter (2. huhtikuuta 1885 Alva, Skotlanti – 2. tammikuuta 1937 New York) oli skotlantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Millwallissa ja siirtyi sieltä Boltoniin 1909. Hän pelasi vasempana laitahyökkääjänä. Hän loukkaantui lokakuussa 1911, jonka jälkeen siirtyi valmentajauralle. Hän pelasi kummassakin joukkueessa yhteensä (liiga- ja cupottelut laskien) 279 ottelua tehden 74 maalia. Hän siirtyi valmentamaan Hollantiin Dordrechtse FC:tä muutamaksi vuodeksi, kunnes valmensi 1914 Alankomaiden maajoukkuetta neljän ottelun verran. Ensimmäisen maailmansodan hän vietti Sveitsissä, jossa valmensi Lausanne-Sportia. Vuonna 1922 hän siirtyi Wieniin valmentamaan Hakoah Wieniä.
Hän joutui lähtemään Hakoahista vuonna 1925 Hakoahin taloudellisten ongelmien takia. Täältä hän siirtyi Turkkiin valmentamaan samaan aikaan Turkin maajoukkuetta ja Galatasarayta. Hunter saavutti Galatasarayssa kolme Istanbulin jalkapalloliigan mestaruutta vuosina 1924–27.
Kuusela (Lappeenranta)

| Kuusela |
| --- | --- |
Kaupunki:  Lappeenranta
Kaupunginosa nro:  13
Kuusela on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin eteläisellä alueella valtatie 6:n eteläpuolella noin neljän kilometrin päässä keskustasta.
Kaupunginosa on Ihalaisen vanhan maarekisterikylän mailla. Kuuselasta tuli osa Lappeenrantaa välirauhan aikana vuoden 1941 alussa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Vuoden 1932 esikaupunkiliitoksessa Kuusela sekä Mattila, Mäntylä ja Ihalainen olivat jääneet vielä kaupungin rajojen ulkopuolelle, mutta Ihalaisen kaivoksen toiminnan laajenemisen vuoksi uusi liitos nähtiin pian tarpeelliseksi. Kaupunginvaltuusto hyväksyi Olli Kivisen Paraisten Kalkille laatiman Kuuselan asemakaavan vuonna 1949. Kuuselan asutus on rakentunut pääosin 1950-luvun jälkeisinä vuosikymmeninä, ja se on täysin pientaloasutusta. Kuusela ja sen pohjoispuolinen Mäntylä muodostavat Mäntylän–Kuuselan tilastoalueen, jolla on 1 176 asukasta.
Kuuselassa ei ole palveluita. Karjalan rata kulkee Kuuselan pohjoispuolitse ja tekee sen jälkeen mutkan kohti pohjoista. Radan lisäksi kaupunginosaa rajaa seututie 387 eli Vaalimaantie idässä. Etelässä ja lännessä on metsää. Kuuselan naapurikaupunginosia ovat Mäntylä ja Ihalainen.
Aiheesta muualla

Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mattilan–Mäntylän–Kuuselan asukasyhdistys
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi • Alakylä • Hakali • Harapainen • Hartikkala • Hiekkapelto • Hiessilta • Honkalahti • Hyrymäki • Ihalainen • Kanavansuu • Karhuvuori • Kariniemi • Kaukas • Keskus • Kesola • Kesämäki • Kimpinen • Kivisalmi • Korvenkeskus • Kourula • Kuusela • Kuusimäki • Kylpylä • Laihia • Lampikangas • Lapvesi • Lauritsala • Lavola • Leiri • Lentokenttä • Lepola • Linnoitus • Lintukangas • Mattila • Mustola • Myllymäki • Mälkiä • Mäntylä • Nuijamaa • Pajarila • Pallo–Tyysterniemi • Parkkarila • Peltola • Pulp • Putkinotko • Pöyhiänniemi • Rauha • Reijola • Ruoholampi • Rutola • Sammonlahti • Selkäharju • Skinnarila • Suolahti • Taikinamäki • Tirilä • Tykki–Kiviharju • Uus-Lavola • Vesivalo • Voisalmi • Ylämaa
Kyliä:  Hanhijärvi • Hiivaniemi • Kansola • Konnunsuo • Kontu • Leino • Louko • Moisio • Ravattila • Raippo • Ruokola • Rännikorpi • Simola • Sirkjärvi • Vainikkala
Muita alueita:  Huhtiniemi • Joutseno • Nuijamaa • Pikisaari • Ylämaa
Hundin sääntö

Hundin ensimmäisen säännön mukaan samanenergiaisille, degeneroituneille orbitaaleille asettuvat ensin yksittäiset, spiniltään parittomat elektronit.
Elektronien todennäköisintä esiintymispaikkaa avaruudessa kuvataan orbitaaleilla. Kullakin orbitaalilla voi olla enintään kaksi elektronia. Hundin säännön mukaan elektronit kuitenkin sijoittuvat saman energiatason orbitaalille yhdensuuntaisin spinein niin kauan kuin mahdollista. Periaatteen avulla voidaan ennustaa, millaiset elektronikonfiguraatiot ovat pysyvämpiä.
Hundin sääntöjen avulla voidaan ennustaa atomin, ionin tai molekyylin alin energinen spektritermi ja perustila.
Aiheesta muualla

Opetus.tv: Kemian etäopiskeluympäristö, Paulin kieltosääntö & Hundin sääntö
Kuuntelitko sydäntäs

| Kuuntelitko sydäntäs Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Pekka Ruuska   Veijo Laine
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 44.32
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland Oy
Listasijoitukset
  Suomi: 26. (huhtikuu 2001)
Arja Korisevan muut julkaisut
| Pieni kultainen avain 1998 | Kuuntelitko sydäntäs 2001 | Joulu joka päivä 2002 |
Kuuntelitko sydäntäs on Arja Korisevan 11. albumi, joka julkaistiin 2001. Albumin on julkaissut CD-levynä Warner Music Finland Oy.
Kappaleet

Sydämeni säästää aion sulle – 3.07
Kuuntelitko sydäntäs – 3.29
Sun armoillas oon – 2.56
Tänä yönä – 3.37
Aamuyö (- Piel de Madrugada -) – 4.04
Niin monta kertaa – 3.10
Sydämessä jos sun – 3.14
Muistojen joki – 3.12
Joonatan – 4.14
Sylillinen kultaa (- Qué Maravillosa Tonteria -) – 3.38
Lupaat muttet lunasta – 3.05
Kuuntele (- Mirame a Los Ojos -) – 3.34
Yhtä anna en pois – 3.10
CD-singlet

Sun armoillas oon
Kuuntelitko sydäntäs
Tänä yönä
Kuunliljat

| Kuunliljat |
| --- | --- |
 Kuunliljalajike 'Bressingham Blue'
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Agavoideae
Suku::  Kuunliljat Hosta  Tratt.
Synonyymit
 Funkia 
Katso myös
   Kuunliljat Wikispeciesissä   Kuunliljat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuunliljat (Hosta, syn. Funkia) on alun perin Koillis-Aasiasta kotoisin oleva kasvisuku. Sukuun kuuluu 23–40 lajia. Koristekasveiksi on jalostettu satoja eri lajikkeita. Ensimmäiset kuunliljat tuotiin Eurooppaan 1700-luvun lopulla. Niitä viljellään koristekasveina ensisijaisesti rehevien, näyttävien lehtiensä takia.
Suku katsotaan nykyään kuuluvaksi parsakasvien heimoon, kun aikaisemmin se on luokiteltu agaavekasveihin, liljakasveihin tai omaan heimoonsa Hostaceae.
Kuunliljojen isohkot lehdet ovat lajikkeesta riippuen täysin vihreät, keltaiset, keltavihreät, sinertävät tai vihreänkirjavat. Pitkän kukkavarren päässä olevat kukat ovat joko valkoiset, vaaleansiniset tai vaalean sinivioletit. Joillakin lajikkeilla on punaiset varret.
Kuunliljat ovat suosittuja varjoisan paikan perennakasveja, joskin kirjavalehtiset lajikkeet vaativat enemmän valoa. Ne sopivat hyvin esimerkiksi suihkulähteen ympäryskasveiksi.
Kotilot syövät mielellään kuunliljoja ja aiheuttavat joskus tuhoja puutarhoissa ja puistoissa. Jänikset ja oravat eivät juurikaan syö kuunliljoja, mutta hiiret ja myyrät voivat tuhota kuunliljakasvuston talvella, ja kauriit ovat aiheuttaneet ongelmia Amerikassa.
Kuunliljalajeja

Hosta albofarinosa
Hosta capitata – kukkeakuunlilja
Hosta cathayana – syyskuunlilja
Hosta clausa
Hosta fluctuans – jättikuunlilja
Hosta gracillima
Hosta hypoleuca
Hosta jonesii
Hosta kikutii
Hosta kiyosumiensis
Hosta longipes
Hosta longissima
Hosta minor – pikkukuunlilja
Hosta montana – vuoristokuunlilja
Hosta nakaiana – herttakuunlilja
Hosta nigrescens
Hosta plantaginea – tuoksukuunlilja
Hosta pulchella
Hosta pycnophylla
Hosta rectifolia – pystykuunlilja
Hosta rupifraga
Hosta shikokiana
Hosta sieboldiana – sinikuunlilja
Hosta sieboldii – raitakuunlilja
Hosta tardiva
Hosta tibae
Hosta tortifrons
Hosta tsushimensis – kimppukuunlilja
Hosta undulata – kirjokuunlilja
Hosta ventricosa – kellokuunlilja
Hosta venusta – kääpiökuunlilja
Hosta yingeri
Aiemmin tunnettuja kuunliljalajeja: pyörölehtikuunlilja (Hosta decorata), isokuunlilja (Hosta elata), japaninkuunlilja (Hosta lancifolia), kesäkuunlilja (Hosta tokudama).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hosta
Suomen Lajitietokeskus: Kuunliljat – Hosta
American Hosta Society (englanniksi)
Hosta Library (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q623347  Wikispecies: Hosta  BOLD: 365979  CoL: 8VYCQ  EoL: 33632  EPPO: 1HSTG  FNA: 115795  FoC: 115795  GBIF: 9342215  GRIN: 5808  iNaturalist: 82095  IPNI: 331214-2  IRMNG: 1300445  ITIS: 42950  NBN: NHMSYS0000459763  NCBI: 13090  NZOR: 6ae830fd-c1cf-4125-8862-7a300d00ceca  Open Tree of Life: 35794  PLANTS: HOSTA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:331214-2  Tropicos: 40027793  VASCAN: 1258  WFO: wfo-4000018320
Kurjat

Kurjat (ransk. Les Misérables) on Victor Hugon kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 1862. Teos saavutti heti ilmestymisensä jälkeen suuren suosion. Tarina sijoittuu 1800-luvun alkupuolen Ranskaan ja seuraa monien henkilöiden yhteenkietoutuneita kohtaloita.
Taustaa

Hugo oli aktiivinen ihmisoikeuksien edistäjä, ja Kurjat syntyi juuri halusta arvostella ja muuttaa sen aikaista yhteiskuntaa. Kirjailija oli teoksensa ilmestyessä maanpaossa kotimaastaan Ranskasta Napoleon III:n vuoksi. Hugo oli kirjoittanut ensimmäisen version kirjasta jo 1830-luvulla, mutta koska hänen asenteensa esimerkiksi kirkkoa kohtaan olivat muuttuneet noina vuosina, hän kirjoitti kirjan kokonaan uudelleen.
Kurjien henkilöhahmoista useat perustuvat tosielämän henkilöihin. Jean Valjean ja poliisitarkastaja Javert perustuvat löyhästi tosielämän henkilöön nimeltä Eugène François Vidocq. Vidocq oli Ranskan tunnetuimpia rikollisia, myöhemmin Vidocqista tuli poliisi. Monet historian tutkijat pitävät Vidocqia modernin rikostutkimuksen luojana. Vidocqin elämäkerta innoitti Hugon lisäksi monia muitakin kirjailijoita. Piispa Myrielin hahmoa taas innoitti Bienvenu de Miollis. Miollis toimi Ranskan Dignen katedraalin piispana vuodesta 1805 vuoteen 1838.tarvitaan parempi lähde Monet tapahtumat Kurjien juonessa perustuvat Hugon omiin kokemuksiin. Esimerkiksi vuonna 1841 Hugo esti prostituoidun pidätyksen ja hyödynsi käytyä keskustelua myöhemmin romaanin kohdassa, jossa Valjean vaati poliisimestari Javertia vapauttamaan Fantinen.
Juonitiivistelmä > Osa I – Fantine

Kurjat koostuu viidestä osasta. Ensimmäinen osa alkaa vuonna 1815 Dignestä, jonne Jean Valjean saapuu vapauduttuaan 19 vuoden mittaisesta vankeudesta. Valjean käännytetään pois kaikista majataloista, sillä keltainen passi kertoo vankilataustasta. Lopulta Dignen hyväsydäminen piispa Myriel majoittaa Valjeanin luokseen. Valjean ei kuitenkaan voi vastustaa kiusausta ja pakenee yöllä piispan hopeat mukanaan. Poliisin pidättäessä Valjeanin Myriel väittää lahjoittaneensa hopeat hänelle. Poliisien jättäessä kaksikon piispa vakuuttaa Valjeanille, että hopeat ovat todella hänen ja muistuttaa tätä rehellisen elämän aloittamisesta.
Kuusi vuotta myöhemmin Valjean on omaksunut uuden henkilöllisyyden (Madeleine) ja on varakas tehtaanomistaja ja kaupungin pormestari. Kävellessään kadulla Valjean näkee miehen, joka on jäänyt loukkuun vaunujen rattaiden alle. Hän pyytää ihmisiä auttamaan, mutta kun kukaan ei suostu nostamaan vaunuja, Valjean pelastaa miehen omin voimin. Kaupungin poliisitarkastaja Javert alkaakin epäillä pormestaria, koska hän tuntee vain yhden miehen, joka olisi pystynyt kyseiseen voimannäyttöön. Miehen nimeltä Jean Valjean.
Vuosia aikaisemmin Pariisissa Félix Tholomyès rakastuu naiseen nimeltä Fantine, jonka kuitenkin hylkää. Fantine synnyttää tyttären, ja hänen on pidettävä huolta sekä itsestään että tyttärestään. Fantine jättää tyttärensä Cosetten Thénarderien perheen hoiviin uskoen, että tytöstä pidetään hyvää huolta. Fantine saa työpaikan Madeleinen (Jean Valjean) tehtaasta ja lähettää Thénardierin perheelle rahaa. Thénardierit kuitenkin valehtelevat Fantinelle tytön hyvinvoinnista ja vaativat häneltä yhä enemmän rahaa. Fantine erotetaan työstään, koska paljastuu, että hänellä on avioton lapsi. Elättääkseen itsensä ja lapsensa Fantine päätyy prostituoiduksi. Erään miehen ahdistellessa häntä kadulla hän hyökkää tämän kimppuun. Poliisitarkastaja Javert pidättää Fantinen, joka anoo vapautusta, koska hän ei voi elättää tytärtään vankilasta käsin. Javert kuitenkin tuomitsee hänet puoleksi vuodeksi vankilaan. Valjean (pormestari Madeleine) puuttuu asiaan ja käskee Javertia vapauttamaan Fantinen. Valjean muistaa naisen ja tuntee olevansa vastuussa tästä, koska tämä erotettiin hänen tehtaastaan. Hän lupaa Fantinelle hakea Cosetten äitinsä luokse ja vie Fantinen sairaalaan.
Myöhemmin Javert tulee jälleen tapaamaan Valjeania. Hän haluaa, että hänet erotetaan virastaan, sillä hän on ilmiantanut Madeleinen eli väittänyt, että hän on oikeasti Valjean, ja onkin paljastunut, että on pidätetty mies, jonka todistajat ovat tunnistaneet Valjeaniksi. Valjean päättää pelastaa Valjeaniksi tunnistetun miehen ja paljastaa oikean henkilöllisyytensä, minkä jälkeen hän palaa Fantinen luokse sairaalaan. Sairaalassa Javert yrittää pidättää Valjeanin. Valjean pyytää tältä kolmea päivää hakeakseen Cosetten, mutta Javert kieltäytyy. Fantinelle selviää pian, ettei Cosette ole sairaalassa, ja hän kysyy tyttärensä olinpaikkaa. Javert käskee naisen olla hiljaa ja paljastaa Valjeanin todellisen henkilöllisyyden ja hänen rikollisen taustansa. Järkyttynyt sairauden heikentämä Fantine vaipuu takaisin vuoteelle ja kuolee.
Juonitiivistelmä > Osa II – Cosette

Teoksen toisessa osassa kuvaillaan Fantinen tyttären, nuoren Cosetten elämää. Valjean pakenee, jää kiinni, ja hänet tuomitaan kuolemaan. Kuningas kuitenkin muuttaa rangaistuksen elin­kautiseksi pakko­työksi. Ollessaan vankilassa Toulonin satamassa Valjean pakenee heittäytymällä aaltoihin. Valjeanin ruumista ei löydetä, ja pian hänet julistetaan kuolleeksi.
Valjean saapuu jouluaattona Montfermeilin kaupunkiin. Hän näkee nuoren Cosetten noutamassa vettä yksin metsässä ja saattaa hänet majataloon. Majatalossa hän huomaa, että nuorta tyttöä kohdellaan kaltoin samalla kun Thénardierin omia lapsia hemmotellaan. Valjean ilmoittaa, että haluaa ottaa Cosetten mukaansa. Saadakseen tytön mukaansa hän näyttää Thénardiereille Cosetten äidin kirjettä ja lahjoo heidät rahalla. Valjean ja Cosette matkaavat Pariisin, jossa hän ja Cosette elävät onnellisina, kunnes poliisitarkastaja Javert on jälleen Valjeanin jäljillä. Valjean ja Cosette saavat majapaikan mieheltä, jonka Valjean aikaisemmin pelasti rattaiden alta. Valjean päätyy luostarin puutarhuriksi, kun taas Cosette pääsee oppilaaksi nunnaluostariin.
Juonitiivistelmä > Osa III – Marius

On kulunut kahdeksan vuotta toisen osan tapahtumista, kun Enjolrasin johtama opiskelijaliike ABC (Les Amis de l'ABC) valmistelee barrikadia ja mielenosoitusta parantaakseen työväenluokan asemaa. Mielenosoitukseen osallistuu myös Pariisin köyhälistö, mukaan lukien Thénardierin pariskunnan vanhin poika Gavroche, joka on katulapsi Thénardierien hylättyä hänet. Yksi opiskelijoista on toisen sukupolven paroni Marius Pontmercy, joka on karkotettu perheensä luota liian vapaamielisten mielipiteidensä vuoksi. Luxembourgin puistossa Marius rakastuu ohimennen näkemäänsä Cosetteen, josta on varttuessaan kehittynyt varsin viehättävä tyttö.
Thénardierit ovat muuttaneet Pariisiin ja elävät köyhyydessä jouduttuaan vararikkoon. He ovat vaihtaneet sukunimensä Jondretteksi. Ryysyihin pukeutunut Thénardierien vanhin tytär Éponine käy Mariuksen luona pyytämässä rahaa. Marius säälii tyttöä ja antaa hänelle rahaa. Époninen lähtiessä Marius seuraa naapureitaan seinässä olevasta raosta. Hän näkee Époninen tulevan sisään ja ilmoittavan, että heille on tulossa kuuluisa hyväntekijä. Hyväntekijöiksi paljastuvat Jean Valjean ja Cosette. Valjean lupaa tuoda Jondretteille vuokrarahat. Kun Cosette ja Valjean lähtevät, Marius pyytää Époninea ottamaan selvää Cosetten osoitteesta. Éponine suostuu, koska on syvästi rakastunut Mariukseen. Thénardierit ovat kuitenkin tunnistaneet Valjeanin, vannovat tälle kostoa ja ottavat yhteyttä pahamaineiseen rikollisseuraan nimeltä Patron-Minette.
Marius kuulee Thénardierien suunnitelmasta ja ilmoittaa suunnitellusta rikoksesta Javertille. Mariuksen palatessa kotiin Valjean saapuu vuokrarahan kanssa. Thénardierit ja Patron-Minette yllättävät Valjeanin, ja Thénardierit paljastavat aiemman sukunimensä. Samalla Marius tunnistaa Thénardierin mieheksi, joka pelasti hänen isänsä hengen Waterloossa. Hän yrittää keksiä keinon pelastaa Valjean pettämättä kuitenkaan Thénardierin luottamusta. Valjean ei myönnä tuntevansa Thénardieria ja sanoo tälle, etteivät he ole koskaan tavanneet. Seuraavaksi Valjean yrittää paeta ikkunasta mutta epäonnistuu, ja hänen kätensä sidotaan. Thénardier määrää Valjeanin maksamaan 200 000 frangia ja kirjoittamaan kirjeen, jossa pyytää Cosettea asunnolle, jotta he voisivat pitää tyttöä luonaan, kunnes Valjean hakisi rahat. Valjeanin kirjoitettua kirjeen hän kertoo osoitteen, ja rouva Thénardier lähtee hakemaan tyttöä. Hän kuitenkin palaa yksin, sillä Valjean on antanut väärän osoitteen.
Rouva Thénardierin ollessa poissa Valjean vapauttaa itsensä köysistä. Thénardier päättää tappaa Valjeanin, mutta paikalle saapunut Javert pidättää Thénardierit ja Patron-Minetten lukuun ottamatta Gavrochea, joka ei ole osallinen perheen rikoksiin eikä ole läsnä tapahtumapaikalla. Valjean ehtii paeta hetkeä ennen Javertin saapumista.