stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brunei
Maantiede

Brunei sijaitsee Kaakkois-Aasiassa Borneon saaren pohjoisosassa. Valtio muodostuu kahdesta osasta, joiden välillä on Temburongin silta. 97 prosenttia asukkaista asuu länsiosassa, jossa maan pääkaupunki Bandar Seri Begawan sijaitsee, kun taas vuoristoisessa itäosassa on vain 10 000 asukasta. Ainoa naapurivaltio on Malesia, jonka kanssa Bruneilla on 380 kilometriä maarajaa. Rantaviivaa on 161 kilometriä.
Bruneissa on monia Etelä-Kiinan mereen laskevia jokia, joista pisin on Belait, ja asutus keskittyy jokilaaksoihin. Maasto on monimuotoista: mangrovemetsiä, turvesoita, nummea, dipterokarpuskasvien muodostamia sekametsiä ja vuoristometsiä. Maan pohjoisosissa on tasaista, kun taas Temburongin eteläosa on vuoristoista ja harvaan asuttua. Korkein kohta on 1 850 metriä merenpinnan yläpuolella Pagonvuorella.
Brunein alueeseen kuuluu myös 33 saarta. Ne sijaitsevat Bruneinlahdella tai jokien suistoissa, kaksi saarta on hiukan ulompana merellä. Useimmat saaret ovat asumattomia ja viidakon peittämiä, ja niissä on hiekkarantoja ja mangrovesoita.
Brunein ilmasto on trooppinen. Ympäri vuoden on kuumaa ja erittäin kosteaa, tyypillisesti keskimääräinen alin lämpötila on 24 astetta ja ylin 30–32 astetta. Sateita saadaan ympäri vuoden, eniten syys-marraskuussa ja vähiten maalis-elokuussa. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on noin 2 900 millimetriä rannikkoseuduilla ja 3 800 millimetriä sisämaassa.
Yhteensä noin kolme viidesosaa Bruneista on sademetsän peitossa ja viidesosa muun metsän peitossa. Brunein monimuotoisissa sademetsissä, mangrovemetsissä ja koralliriutoilla elää monia harvinaisia eläimiä. Luonnonsuojelu on onnistunut hyvin, ja salametsästäjiä rangaistaan ankarasti. Niinpä aasiannorsut, orangit, puuleopardit ja nenäapinat saavat elää viidakoissa rauhassa. Saarilla elää uhanalaisia lajeja, kuten merikilpikonnia, apinoita ja lepakoita. Rannikoilla on tavattu 500 kalalajia ja 12 katkarapulajia. Mangrovemetsät ovat tärkeä muuttolintujen talvehtimisalue.
Historia > Varhais- ja siirtomaahistoria

Kiinalaisten ja arabialaisten kirjoitusten mukaan Bruneijoen suulla on ollut merkittävä kauppapaikka jo 600- tai 700-luvulta asti. Hinduvaikutteita Brunei alkoi saada Majapahitin kuningaskunnan vaikutuksesta.
Brunein sulttaanikunta oli mahtavimmillaan 1300-luvulta 1500-luvulle ulottuneena ajanjaksona, jolloin se hallitsi Filippiinien eteläosaa, Sarawakia, Sabahia ja lähes koko muuta Borneon saarta. 1600-luvulla Alankomaat alkoi saada alueella jalansijaa ja 1700-luvulla Brunei kattoi vain Borneon pohjoisosan. 1800-luvulla se menetti alueitaan Sarawakin rajaheille. Vuonna 1841 Brunein sulttaani luovutti Sarawakin alueen brittiläiselle seikkailijalle James Brookelle. Bruneista itsestään tuli brittiläinen protektoraatti vuonna 1888. Toisessa maailmansodassa Brunei oli japanilaisten miehittämä.
Malesian valtion syntyessä vuonna 1962 Brunei ei liittynyt siihen väestön voimakkaan vastustuksen vuoksi. 1960-luvulla Bruneissa oli pieni monarkian vastainen kapina, jonka tukahduttamisessa avuksi tuli Britannia. Brunei sai täyden sisäisen itsehallinnon vuonna 1971, mutta se oli kuitenkin brittiläinen protektoraatti aina vuoteen 1984 asti.
Historia > Uusi itsenäisyys

Brunei itsenäistyi 1. tammikuuta 1984, ja valtiosta tuli sulttaanikunta, jonka johdossa oli sulttaani Hassanal Bolkiah. Parlamentti lakkautettiin, ja sulttaanista tuli myös pääministeri. Hän nimitti myös muun muassa isänsä Omar Ali Saifuddienin puolustusministeriksi. Brunei oli 1900-luvun lopulla poliittisesti ja taloudellisesti varsin tasapainoinen valtio, vaikka muun muassa kiinalaisyhteisö koki uhkaa valtion perinteisiin islamilaisiin perinteisiin pohjautuvasta liikkeestä. Valtion talous perustui kuitenkin lähes kokonaan maaöljyyn ja -kaasuun, joten hallinto pyrki myös talouden monipuolistamiseen.
Vuonna 2000 maata ravisteli hoviskandaali: sulttaanin nuorempaa veljeä prinssi Jefri Bolkiahia syytettiin valtion varojen tuhlailusta. Hänen sanottiin käyttäneen 2,7 miljardia Yhdysvaltojen dollaria rahastojen omaisuutta ylelliseen elämään kymmenen vuoden aikana. Sulttaani oli erottanut veljensä tämän arvoasemista jo vuonna 1998 ja nimennyt oman poikansa Al-Muhtadee Billahin kruununperijäksi. Vuonna 2004 parlamentti kokoontui ensimmäistä kertaa 20 vuoteen. Siinä on 21 sulttaanin nimeämää jäsentä. Perustuslakia muutettiin siten, että seuraavat kansanedustajat valitaan vaaleilla.
Sulttaani on vienyt maatansa 2010-luvulla ankarampien islamin lakien tulkintaan. Ensimmäisenä liikkeenä alkoholituotteiden myynti kiellettiin ja muslimilasten määrättiin saamaan uskonollista opetusta. Šarialaki laajennettiin vuonna 2014 koskemaan muslimien tekemiä rikoksia. Aiemmin se oli auttanut muslimeita henkilökohtaisissa asioissa, kuten avioliittoriidoissa. Šarialain kolmannessa käyttöönottovaiheessa se alkoi huhtikuussa 2019 kattaa myös vakavimpia tuomioita, kuten kivitys aviorikoksesta tai sodomiasta ja kuolemantuomio Koraanin loukkaamisesta.
Politiikka > Sulttaanin asema

Sulttaani, jonka suku on ollut vallassa 1400-luvulta saakka, on sekä valtion että hallituksen päämies. Hänellä on useita neuvoa-antavia neuvostoja ja ministereitä, mutta kaikki valta on yksissä käsissä. Sulttaani nimittää kaikkien neuvoa-antavien neuvostojen edustajat. Vuoden 2004 perustuslain lisäys mahdollisti parlamenttivaalien pitämisen, mutta vuoteen 2020 mennessä vaaleja ei ole pidetty.
Sulttaani Haji Hassanal Bolkiah on ollut vallassa vuodesta 1967 alkaen. Hän on yksi maailman rikkaimpia henkilöitä. Sulttaanin palatsia, Istana Nurul Iman, on pidetty maailman suurimpana asumiskäytössä olevana linnana. Se valmistui vuonna 1984, ja hinta oli 1,4 miljardia dollaria. Linnassa on 1800 huonetta. Sulttaanilla on noin 5000 autoa kokoelmissaan, mukaan lukien noin 500 Rolls Roycea. Henkilökohtaiseen käyttöön sulttaani omistaa kaksi Boeing 747-400 lentokonetta kullatuilla huonekaluilla, kuusi pienempää lentokonetta ja kaksi helikopteria. Tyttärelleen 18. syntymäpäiväksi hän osti Airbus-lentokoneen.
Politiikka > Vaalit ja oikeusjärjestelmä

Bruneissa on käyty vuonna 1959 saavutetun autonomian jälkeen vain yhdet yleiset vaalit. Maahan demokratiaa vaatinut Brunein kansanpuolue voitti vuonna 1962 kaikki lakiasäätävän neuvoston kymmenen vaaleilla valittavaa paikkaa. Vaalien jälkeen sulttaani Omar Ali Saifuddien julisti maahan yleisen hätätilan ja hajotti neuvoston.
Bruneissa vaikuttaa käytännössä kaksi rinnakkaista oikeusjärjestelmää. Siellä on brittiläiselle perinteelle muodostunut tapaoikeus sekä vuonna 2014 käyttöönotettu šaria-laki. Brunein korkein oikeuslaitos on Brunein korkein oikeus, johon kuuluu sekä vetoomustuomioistuin sekä ylioikeus. Šaria-laista on käytössä myös ankarimmat rangaistukset, kuten kivitystuomiot, käden katkaiseminen varkaalta sekä piiskarangaistus alkoholinkäytöstä. Kuolemantuomion voi saada esimerkiksi homoseksistä, aviorikoksesta sekä raiskauksesta. Laki koskee vain muslimeja. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch piti vuoden 2013 päätöstä šarian käyttöönotosta inhottavana ja epäoikeudenmukaisena.
Hallinnollinen jako

Brunei jakautuu neljään piirikuntaan (daerah). Nämä ovat Belait, Brunei ja Muara, Temburong ja Tutong. Brunei ja Muara on piirikunnista ylivoimaisesti suurin; siellä asuu yli puolet valtion väestöstä. Piirikunnat jaetaan edelleen yhteensä 38:aan alemman tason hallintoyksikköön (mukim), ja nämä kyliin (kampong).
Jokaiselle piirikunnalle on nimetty sisäministeriön alainen virkamies. Häntä avustaa aluevaltuusto, jonka jäsenet on pääosin nimitetty (eikä valittu vaaleilla).
Brunei on keskusjohtoinen maa, ja aluehallinnon rooli on pienempi kuin monissa naapurimaissa. 2000-luvulla on kehitetty neuvoa antavien kyläneuvostojen verkosto. Niiden tehtävänä on toimia tiedonvälittäjinä sulttaanin ja kyläläisten välillä. Tämän toivotaan lisäävän paikallisten perinteiden kunnioittamista ja eri heimoyhteisöjen kuulemista.
Talous ja liikenne

Brunein talous on lähes täysin riippuvainen sen mittavista maaöljy ja -kaasuvaroista. Niiden ansiosta Bruneissa tulotaso asukasta kohden on maailman suurimpia, mutta talous on myös samaan aikaan sidottu yhteen hyödykkeeseen, joka on myös riskialtis markkinoiden heilumiselle. Koska talous pyörii öljy- ja kaasutuotannon ympärillä, muu teollisuus- ja maataloustuotanto on varsin vähäistä, minkä takia Brunei joutuu tuomaan maahan käytännössä kaikki tehdastuotteet ja ison osan ruoasta. Aiemmin suurena vientituotteena oli myös kumipuu, mutta sen tuotanto on lähes loppunut. Puutavaran vienti oli tärkeää, mutta nykyisin kokonaisten tukkien vienti on kielletty.
Brunei on 1990-luvun lopun jälkeen panostanut maatalouteen ja onnistunut pääsemään siipikarjan ja kananmunien suhteen omavaraiseksi. Myös vihannesten suhteen maa on lähes omavarainen. Riisin tuotanto on myös kasvanut 2000-luvulla.
Öljyteollisuus ei kuitenkaan työllistä suoraan kuin pienen osan väestöstä. Suurin osa työvoimasta työskentelee suoraan hallitukselle. Maasta puuttuu kokonaan tulovero, mutta yhteisövero on 18,5 prosenttia suurimmalle osalle yrityksistä. Brunein tilastokeskuksen mukaan vuonna 2019 työllisyysaste oli 64,3 prosenttia ja työttömyysaste 6,8 prosenttia.
Sulttaani Hassanal on maailman rikkaimpia ihmisiä. Vuonna 2020 tehdyn listauksen mukaan Hassanalin omaisuuden arvo on 28 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja hän on Thaimaan kuninkaan Maha Vajiralongkornin jälkeen toiseksi rikkain monarkki.
Brunein liikenne on perinteisesti perustunut vesiliikenteeseen, ja joet ovat edelleenkin tärkein matkustustapa sisämaahan. Rannikolla on kuitenkin myös hyvä tieverkko, ja Brunein autoistumisen aste on yksi maailman korkeimpia. Brunein kaksi osaa yhdistävä Temburongin silta avattiin maaliskuussa 2020. 26,3 kilometriä pitkä silta on Kaakkois-Aasian suurin merisilta, ja Brunein historian suurin rakennusprojekti. Monet Temburongin asukkaat kulkevat päivittäin Bandar Seri Begawaniin, ja silta oikaisee Malesian kautta kulkevan maareitin. Maan tärkeimmät satamat ovat Muarassa, jossa on iso syvänveden satama, ja Kuala Belaitissa Belaitjoen suulla. Brunein kansainvälinen lentoasema sijaitsee Bandar Seri Begawanissa.
Väestö

Brunein asukasluku vuoden 2019 puolivälissä oli maan tilastokeskuksen arvion mukaan 459 500. Väestö on kasvamassa, sillä bruneilaiset ovat keskimäärin nuoria. Vuoden 2017 tilastojen mukaan kolmasosa asukkaista on alle 15-vuotiaita ja puolet alle 30-vuotiaita. Syntyvyys on maailman keskitasoa, mutta nuoren kansan kuolleisuus on maailman pienimpiä.
Brunein kansalaisia asukkaista oli 72,2 prosenttia. Malaijien osuus oli 65,8 prosenttia ja kiinalaisten 10,3 prosenttia. Malaijeiksi lasketaan kuitenkin myös monia alueen alkuperäisasukkaita, kuten dusunit, belaitit, kedayanit, murutit ja visayat. Malaijin ja kiinalaisten lisäksi maassa asuu muun muassa ibaneita, monia eteläaasialaisten jälkeläisiä sekä Aasiasta ja Euroopasta tulleita väliaikaistyöntekijöitä. Dusunit ja murutit ovat perinteisesti eläneet metsissä ja keränneet ravintoa sekä harjoittaneet jonkun verran viljelyä. Monet heistä ovat kääntyneet perinteisistä uskonnoista islamiin tai kristinuskoon. Kedayanit ovat viljelijöitä. Ibanit elävät lähellä Sarawakin rajaa. Heidät tunnettiin aikoinaan pääkallonmetsästäjinä ja pitkien yhteistalojen asukkaina. Penat elivät metsissä nomadielämää ja metsästivät puhallusputkien ja myrkkynuolten avulla. Nyttemmin ibanit ja penat ovat asettuneet aloilleen.
Brunein väestöstä vuonna 2011 muslimeita oli 78,8 prosenttia, joista pääosa oli sunneja. Kristittyjä oli 8,7 prosenttia ja buddhalaisia 7,8 prosenttia. Kiinalaiset ovat yleensä buddhalaisia, taolaisia, kungfutselaisia tai kristittyjä, kun taas alkuperäiskansoihin kuuluvat kristittyjä tai perinteisiä uskontoja harjoittavia. Brunein virallinen kieli on puolestaan malaiji, mutta englantia puhutaan yleisesti toisena kielenä.
Bruneilaisista aikuisista 92,7 prosenttia on lukutaitoisia. Lukutaito on hiukan yleisempää miesten kuin naisten keskuudessa. Koulunkäynti on pakollista yhdeksän vuoden ajan. Koulu aloitetaan esikoululla, jota seuraa kuusivuotinen alakoulu ja kolmesta seitsemään vuotta yläkoulua. Useimmat korkeakouluopiskelijat suorittavat opintonsa ulkomailla, mutta vuonna 1985 avatussa Brunei Darussalamin yliopistossakin on noin 3 700 opiskelijaa. Sen lisäksi maassa tarjoaa korkeakouluopetusta islamilainen yliopisto ja tekninen oppilaitos, jonka status muutettiin korkeakouluksi vuonna 2008.
Bruneissa veroja perimättä kaikille taataan reilut palkat ja eläkkeet, ilmainen koulutus korkeakouluja myöten ja ilmaiset asunnot. Näin ei luultavasti jatku enää kovin pitkään, sillä maan öljyvarat tulevat muutamassa vuosikymmenessä ehtymään.
Kulttuuri

Bruneilaista arkiruokaa on riisi ja vihanneksista tai kalasta tehty kastike. Juhlissa kastike voidaan tehdä myös puhvelin- tai naudanlihasta tai kanasta. Raakaa, jääkylmää kookosmaitoa ja kahvia juodaan paljon.
Brunei oli erityisesti 1500- ja 1600-luvuilla tunnettu metalliesineistään. Messinki- ja hopeakäsityöläiset olivat arvostettuja, ja he tekivät muun muassa gongeja, tykkejä ja muita esineitä, joihin oli kaiverrettu käärmeitä ja muita eläimiä. Gongit olivat myös erittäin tärkeitä soittimia.
Urheilu

Bruneissa on monipuoliset ja modernit urheilumahdollisuudet, ja maa järjesti vuoden 1999 Kaakkois-Aasian kisat Sultan Hassal Bolkiah -stadionilla. Brunei on pärjännyt kansainvälisesti jossain kaakkoisaasialaisissa urheilulajeissa, kuten potkulentopallo sepak takrawissa ja itsepuolustuslaji pencak silatissa.
Brunei on osallistunut olympialaisiin vuosina 1996, 2000, 2004, 2012 ja 2016, mutta maa ei ole voittanut ainuttakaan mitalia. Vuosina 2012 ja 2016 Bruneilla oli kisoissa kolme urheilijaa. Brunein jalkapallomaajoukkue oli heinäkuussa 2020 jalkapallon maailmanrankingissa sijalla 191.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brunei Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Brunei Wikivoyagessa (englanniksi)
| n k Aasian valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Afganistan  Armenia1  Azerbaidžan1  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia1  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan1  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros1  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki1  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä1  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Etelä-Ossetia1  Palestiina  Pohjois-Kypros1  Vuoristo-Karabah1  Taiwan  |  |
| Erityisalueet |  Akrotíri ja Dekéleia  Brittiläinen Intian valtameren alue  Hongkong  Joulusaari  Kookossaaret  Macao  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan.
| n k Kansainyhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Antigua ja Barbuda  Australia  Bahama  Bangladesh  Barbados  Belize  Botswana  Brunei  Dominica  Etelä-Afrikka  Fidži  Gabon  Gambia  Ghana  Grenada  Guyana  Intia  Jamaika  Kamerun  Kanada  Kenia  Kiribati  Kypros  Lesotho  Malawi  Malesia  Malediivit  Malta  Mauritius  Mosambik  Namibia  Nauru  Nigeria  Pakistan  Papua-Uusi-Guinea  Ruanda  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Salomoninsaaret  Sambia  Samoa  Seychellit  Sierra Leone  Singapore  Sri Lanka  Swazimaa  Tansania  Togo  Tonga  Trinidad ja Tobago  Tuvalu  Uganda  Uusi-Seelanti  Vanuatu  Yhdistynyt kuningaskunta 
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Brunein topografinen kartta.
Brunein piirikunnat.
Sulttaani Omar Ali Saifuddinin moskeija Bruneissa.
Perinteistä jokiasutusta Kampong Ayerissa.
Henning Berger

J. Henning Berger 1916.
Johan Henning Berger (22. huhtikuuta 1872 Tukholma, Ruotsi – 1924 Kööpenhamina, Tanska) oli ruotsalainen kirjailija, jonka esikoisteos on vuonna 1901 ilmestynyt novellikokoelma. Sen jälkeen hän julkaisi romaaneja ja kertomuksia sekä muutaman näytelmän. Suurkaupunkielämän kuvauksina Bergerin teokset olivat aikoinaan suosittuja, mutta varsinaista kirjallishistoriallista merkitystä niillä ei ole katsottu olevan. Niitä on käännetty useille kielille, suomeksikin yksi.
Vuonna 1916 julkaistiin Bergerin romaani Gulaschbaronerna.
Suomennettu tuotanto

Mustalaisruhtinatar : kertomus Chicagosta, suomentanut O. Puupponen. Loviisa : Kustannusoy. Kirja 1919
Vedenpaisumus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henning Berger Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Cadjehounin lentoasema

Cadjehounin lentoasema (myös Cotonoun lentoasema, ransk. Aéroport International Cardinal Bernardin Gantin de Cotonou) on Beninin kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee Benininlahdella noin kuusi kilometriä Cotonoun keskustasta länteen. Lentoasemalla on terminaali, jossa on autonvuokraus- ja informaatiopisteitä, ravintoloita ja kahviloita, sekä informaatiopisteitä hotellin varaamiseen. Keskustaan voi ajaa taksilla. Lentoasema on omistettu beniniläiselle kuriirikardinaalille Bernardin Gantinille.
Lentoasema on maan suurin ja pääsaapumispaikka maahan lennoilla Afrikasta ja Euroopasta. Beninin yhdeksästä lentoasemasta Cadjehounin ja Parakoun lentoasemat ovat asfaltoituja.
Matkustajaliikenne

Kentältä on matkustajaliikennettä seuraaviin kohteisiin:
Air Burkina | Lomé, Ouagadougou
Air Côte d'Ivoire | Abidjan, Accra, Libreville
Air France | Pariisi
Air Senegal | Dakar-Diass
Arik Air | Douala, Lagos
ASKY Airlines | Lomé, Ouagadougou
Brussels Airlines | Bryssel
Camair-Co | Douala, Lagos
Ceiba Intercontinental Airlines | Dakar, Malabo
Air Bénin Taxi | Parakou
Cronos Airlines | Bata, Malabo
Ethiopian Airlines | Addis Abeba
Kenya Airways | Nairobi
Mauritania Airlines| Bamako, Brazzaville, Nouakchott
Overland Airways | Lagos
Royal Air Maroc | Casablanca
RwandAir | Abidjan, Bamako, Brazzaville, Conakry, Dakar, Douala, Kigali, Libreville
Trans Air Congo | Brazzaville, Pointe–Noire, Libreville
Tunisair | Tunis
Turkish Airlines | Istanbul
Rahtiliikenne

Rahtiliikennettä suuntautuu:
Allied Air | Lagos, Libreville
Air France Cargo | Pariisi
Tilastoja

|  | Matkustajia | Muutos edellisestä vuodesta | Lentoja | Muutos edellisestä vuodesta | Rahti (tonnia) | Muutos edellisestä vuodesta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | 401,073 | 20.79% | 9,274 | 13.96% | 5,772 | 36.94% |
| 2008 | 394,444 |  1.65% | 9,915 |  6.91% | 10,091 | 74.83% |
| 2009 | 391,318 |  0.79% | 10,209 |  2.97% | 8,081 | 19.92% |
| 2010 | 406,491 |  3.88% | 11,604 | 13.66% | 6,047 | 25.17% |
| 2011 | 432,500 |  6.40% | N.D. | N.D. | 6,829 | 12.93% |
| 2012 | 481,389 | 11.30% | N.D. | N.D. | 6,959 |  1.90% |
| 2013 | 470,068 |  2.35% | 11,876 | N.D. | 6,506 |  6.51% |
| 2014 | 503,633 | 7.14% | 11,855 |  0.18% | 7,995 | 22.89% |
Lähde: Airports Council International. World Airport Traffic Reports (vuodet 2005, 2006, 2007, 2009, 2011, 2012, 2013, ja 2014)
Korvaaminen

Vuonna 1974 Cotonoun kansainvälisen lentoaseman toiminnot päätettiin siirtää uuteen paikkaan Glo-Djigbéssa, joka sijaitsee noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta luoteeseen. Rahoituksen puute pysäytti projektin.
Suunnitelma elvytettiin vuonna 2011 ja presidentti Yayi Boni oli mukana uuden lentoaseman rakentamisen aloittamisessa, jossa käytettiin eteläafrikkalaista rahoitusta. Vuonna 2012 uuden kentän rakennustyömaa oli pysähdyksissä.
Sillä aikaa Cotonoun lentoasemalle tehtiin parannuksia.
Uuden lentoaseman rakennussopimuksia tehtiin syksyllä 2018. Uudella kentällä olisi kiitoteitä 4 250 metriä, ja sen kautta voisi kulkea 1,6 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Lentoaseman suunniteltiin avautuvan alun perin vuonna 2020, mutta projekti viivästyi ja jumiutui Koronaviruspandemian takia.
Onnettomuus

UTAGEn lennolla 141 joulukuun 25. 2003 lentokone syksyi Benininlahteen ja surmasi 151 matkustajaa, joista useimmat olivat libanonilaisia.
Aiheesta muualla

Cotonoun lentokentän verkkosivu (ranskaksi)
OpenStreetMap - Cotonou
OurAirports - Cotonou
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Cadjehoun Airport  & de:Flughafen Cadjehoun
Käännös suomeksi
BTR-70

| BTR-70 |
| --- | --- |
 BTR-70
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Tyyppi:  miehistönkuljetusvaunu
Maksiminopeus:  
– tiellä:  80 km/h
Toimintasäde:  400-600 km
Pääase:  14,5 mm KPVT- tai 12,7 mm DŠK-konekivääri
Muu aseistus:  7,62 mm PKT-konekivääri
Moottori:  ZMZ-4905 120 hv (88,2 kW) (x2)
Miehistö:  3 (+7 matkustajaa)
BTR-70 on neuvostoliittolainen kahdeksanpyöräinen miehistönkuljetuspanssariajoneuvo (ven. бронетранспортёр, bronetransportjor; lyhenne BTR). Ajoneuvo kehitettiin alun perin 1960-luvun lopulla. BTR-70 otettiin palveluskäyttöön Neuvostoliitossa vuonna 1972 ja sitä vietiin Varsovan liiton maihin sekä muihin Neuvostoliiton liittolaisiin. BTR-70 on hyvin samantapainen BTR-60PB:n kanssa. Eroavaisuuksiin kuuluvat raskaampi panssarointi sekä kestävämmät renkaat. BTR-70:ssä on myös tehokkaampi moottori. BTR-70 on edelleen yli 20 valtion käytössä.
Kuten edeltäjänsä BTR-70 on uintikykyinen ilman suurempia valmisteluja. Vedessä BTR-70 liikkuu vesisuihkupropulsion avulla. Aseistuksena on raskas 14,5 mm:n KPVT-konekivääri, jolle on 500 ammusta, sekä 7,62 mm:n konekivääri, johon on 2 000 ammusta.
Taistelua BTR-70 on nähnyt Afganistanin sodassa sekä useissa pienemmissä konflikteissa Itä-Euroopassa. Kylmän sodan jälkeen BTR-70:iä käytettiin YK:n operaatioissa Jugoslavian hajoamissodissa.
Ukrainan asevoimat on ollut Venäjän jälkeen toisiksi suurin BTR-70-vaunujen käyttäjä. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen sillä oli niitä varastossa 1600, sittemmin luku oli 1026 ja vuonna 2022 ennen Venäjän täysimittaista suurhyökkäystä Ukrainaan oli maalla ajoneuvoja 215 kappaletta. Sotateollisuustuotteiden suurena vientimaana Ukraina myi paljon BTR-70-ajoneuvoja ulkomaille. Esimerkiksi vuosina 2005-2010 Ukraina oli maailman suurin miehistönkuljetusvaunujen vientimaa ja se myi ulkomaille 180 BTR-70 ajoneuvoa, joista Azerbaidžanille meni 132 ja Georgialle 30.
Ukraina on päivittänyt ajoneuvosta neljä versiota: BTR-70D, BTR-70M, BTR-70SM ja BTR-70DI (BTR-7), joka on eniten nykyaikaistettu ja tehty enemmän Nato-vastaavaksi. Helmikuusta 2022 lähtien Ukraina on menettänyt todennetusti ainakin 25 BTR-70-vaunua, seitsemän BTR-70M-vaunua ja 26 BTR-7-vaunua. Ennen helmikuuta 2022 BTR-70 oli käytössä Donbasin sodassa, jossa Ukraina menetti niitä venäläisille muutaman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BTR-70 Wikimedia Commonsissa