stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bobby Darin
Tunnetuimmat laulut

Splish Splash
Dream lover
Mack the Knife (Puukko-Mackie)
Clementine
Lazy River
Carl Emil Tollet

Bror Erik Carl Emil Tollet (10. heinäkuuta 1834 Pertteli – 29. maaliskuuta 1909 Tammisaari) oli suomalainen lääninkamreeri ja valtioneuvos.
Tolletin vanhemmat olivat Halikon kihlakunnan henkikirjuri Bror Arvid Tollet (k. 1856) ja Fredrika Charlotta Sandbäck. Hän kävi Turun yläalkeiskoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1852 Helsingissä. Tollet suoritti Helsingin yliopistossa suuremman kameraalitutkinnon 1857.
Tollet oli senaatin talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1857, alisen Hollolan kihlakunnan henkikirjurina vuodesta 1861 sekä senaatin sotilastoimituskunnan 2. apukamreerina vuodesta 1871 ja 1. apukamreerina vuodesta 1874. Vaasan läänin lääninkamreerina hän oli vuodesta 1876 aina eroonsa saakka 1897. Tollet sai kamarineuvoksen arvon 1892 ja valtioneuvoksen arvon 1897.
Carl Emil Tollet oli naimisissa vuodesta 1878 opettajatar Anna Hägglundin kanssa.
Bubsy 3D

| Bubsy 3D |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Eidetic
Julkaisija:  Accolade
Suunnittelija:  Michael Berlyn
Pelisarja:  Bubsy
Julkaistu:  1996
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Lapsista aikuisille 
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  CD-levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Bubsy 3D on PlayStationille kehitetty tasohyppelypeli. Peli koostuu 16. tasosta ja kahdesta "vastustajatasosta". Bubsyn ääninäyttelijänä toimii Rob Paulsen, joka on tunnettu muun muassa Yakko Warnerin äänestä Animaaniset-sarjan englanninkielisestä versiosta (Animaniacs).
Pelin grafiikka on niin simppelimäistä, että siellä näkee myös shakkiruudukoita.
Bubsy osaa myös uida joissain tasoissa, mutta yleensä hän ei osaa uida. Jos Bubsy osuu veteen, hän menettää elämän.
Peliä pidetään yhtenä kaikkien aikojen huonoimmista peleistä sen huonon ohjauksen, grafiikan ja päähenkilön, Bubsyn vastenmielisen luonteen vuoksi.
Aiheesta muualla

Bubsy 3D MobyGamesissa (englanniksi)
Bussila

Bussila (myös Pussila, ruotsiksi myös Båssila) on kylä ja kartano entisessä Piikkiön kunnassa ja nykyisessä Kaarinan kaupungissa Varsinais-Suomessa.
Historia

Bussilan omisti 1400-luvun lopulla asemies Jöns Niilonpoika, joka oli niin sanottua Finskilän aatelissukua. Hänen tyttärensä puolisosta Hannu Hannunpojasta polveutui vuonna 1564 aateloitu, mutta ennen ritarihuoneen perustamista sammunut Lax-suku, jonka hallussa Bussila oli ainakin vuoteen 1619, jonka jälkeen se avioliittojen kautta siirtyi peräkkäin Carpelan-, Footangel- ja Starck-suvuille. 1700-luvun keskivaiheilta alkaen Bussilan omisti professori ja kanslianeuvos Henrik Hassel (1700–1776), 1800-luvun alussa tehtaanpatruuna Johan Christian Roos (vuoteen 1822), sitten kauppaneuvos Jacob Johan Maexmontan (puoliso syntyjään Roos) ja hänen jälkeläisensä (vuoteen 1891), vapaaherrat Casper Wrede ja Carolus Wrede (vuoteen 1897) ynnä muut, vuodesta 1914 agronomi Felix Jansson, vuodesta 1916 agronomi Bertel Wilhem Reims ja tämän kuoleman jälkeen maanviljelysneuvos Eric Bertel Reims (1913–1991).
Kartanon päärakennus on 1700-luvulla rakennettu ja muutettu vuonna 1902 uusrenessanssityyliseksi.
Busselton

| Busselton |
| --- | --- |
 Busseltonin rantalaituri
 Busselton
 Koordinaatit: 33°38′52″S, 115°20′45″E 
Valtio:  Australia
Osavaltio:  Länsi-Australia
Väkiluku (2016):  25 329
 
 www.busselton.wa.gov.au 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Busselton on kaupunki Australiassa Länsi-Australian osavaltiossa. Kaupungissa oli noin 25 300 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Busselton Wikimedia Commonsissa
Bubi Chen

Bubi Chen (1938 Surabaya, Itä-Jaava – 16. helmikuuta 2012 Semarang, Indonesia) oli indonesialainen jazzpianisti. Hän oli merkittävä vaikuttaja indonesialaisen jazzin kehityksessä.
Chen syntyi musikaaliseen perheeseen, jossa isä soitti viulua. Myös Chenin vanhemmista veljistä Teddysta ja Jopiesta tuli myöhemmin jazzmuusikoita. Chen itse aloitti pianonsoiton viisivuotiaana. Hän sovitti lapsena Ludwig van Beethovenin ja Frédéric Chopinin klassisia kappaleita jazztyyleille. Chen suoritti kirjekurssin, jonka kautta häntä jazzin suhteen opasti Teddy Wilson.
1950-luvun loppupuolella Chen tapasi kitaristi Jack Lesmanan, josta tuli hänen vakituinen yhteistyökumppaninsa. Saksalainen jazzkriitikko Joachim Berendt kutsui Indonesian All Starsiksi nimetyn kokoonpanon esiintymään Berliinin jazzfestivaalille vuonna 1967. Yhtyeessä toimivat Chenin ja Lesmanan lisäksi saksofonisti Marjono, basisti Jopie Chen (Bubin veli) ja rumpali Benny Mustafa. Kokoonpano äänitti MPS Recordsin studiolla Villingen-Schwenningenissä kahden päivän ajan Tony Scottin kanssa albumia Djanger Bali, johon kuuluu neljä perinteistä indonesialaista laulua.
Chen äänestettiin Down Beat -lehden kyselyssä vuonna 1968 Aasian parhaaksi jazzpianistiksi. Hän jatkoi yhteistyötä Lesmanan kanssa muun muassa albumilla Bila 'ku ingat (1969). Hän levytti tuotteliaasti 1960-luvulta lähes kuolemaansa saakka. Vuonna 1984 Chen matkusti Yhdysvaltoihin äänittämään trioalbumia Bubi di Amerika basisti John Heardin ja rumpali Albert "Tootie" Heathin kanssa. Välillä Chen esiintyi duona toisten pianistien kanssa. Hänen duokumppaneitaan olivat muiden muassa singaporelainen pianisti Jeremy Monteiro ja Jack Lesmanan poika Indra Lesmana.
Diskografia

1989: Kedamaian
1990: Bubi Chen and His Friends
1995: Bubi Chen – Virtuoso
1996: Jazz, The Two of Us
1997: All I Am
Lähde:
Bratislavan yökerhoammuskelu 2022

| Bratislavan yökerhoammuskelu 2022 |
| --- | --- |
 Kynttilöitä tapahtumapaikalla
Paikka:   Bratislava, Slovakia
Kohde:  seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt
Ajankohta:  12. lokakuuta 2022  n. 19.00
Kuolleita:  2
Haavoittuneita:  1
Epäilty/epäillyt:  Juraj Krajčík
Tekoväline:  pistooli
Bratislavan yökerhoammuskelu 2022 tapahtui Slovakian pääkaupungissa 12. lokakuuta 2022. Ammuskelussa kuoli kaksi, minkä lisäksi yksi haavoittui. Tapahtuman katsottiin olevan terrori-isku seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä vastaan.
Tapahtumien kulku

Tepláreň-yökerhon, jossa ammuskelu tapahtui, turvakameroiden mukaan täysin mustiin sonnustautunut nuori mies saapui kasvomaski naamallaan yökerhoon kello 18.35 ja piiloutui sen jälkeen alkuovelle noin puoleksi tunniksi. Ammuskelu alkoi noin kello 19.00.
Hälytysajoneuvojen saavuttua paikalle kaksi ihmistä todettiin kuolleiksi ja yksi vietiin sairaalaan haavoittuneena, mutta vakaassa tilassa. Poliisi sulki lähialueen tiet ja aloitti tekijän etsinnän helikopterilla. Poliisi tiedotti rikoksesta sosiaalisessa mediassa 19.48 mainiten, että tekijää ei ole vielä saatu kiinni, eli ihmisten tulisi pysyä varuillaan.
Tutkinta

Poliisi ei aluksi nimennyt mitään tiettyä motiivia teolle. Kaksi päivää myöhemmin viranomaiset kuitenkin ilmoittivat, että tekoa on alettu tutkimaan viharikoksena, joka saatettaisiin myöhemmin määritellä uudelleen terroriteoksi.
Tekijä, tekoväline ja motiivi

Tekijäksi tunnistettiin 19-vuotias Juraj Krajčík, joka oli aseistautunut lasertähtäimellä varustetulla pistoolilla. Hän twiittasi teoistaan sanoen, ettei katunut mitään ja pitää tekoaan hauskana. Lisäksi hän julkaisi kuvia 4chan-sivustolle.
Ammuskelun jälkeen Krajčík palasi kotiinsa, jossa hänellä puhkesi riita vanhempiensa kanssa. Kesken riidan Krajčík veti esiin aseensa, jätti vanhemmilleen hyvästelyviestinsä ja lähti. Koska vanhemmat eivät raportoineet tätä poliisille, heidän osallisuuttaan iskuun alettiin tutkia kyvyttömyytenä estää todennäköinen rikos. Tämä johtui siitä, että poliisi päätti alkaa tutkia tekoa terrori-iskuna. Krajčík teki itsemurhan pian tekonsa jälkeen ja hänen ruumiinsa löydettiin seuraavana päivänä.
Krajčík oli kirjoittanut manifestin, jossa hän haaveili paitsi HLBT-ihmisten myös juutalaisten ja tummaihoisten kansanmurhasta.
Reaktioita

Slovakian presidentti Zuzana Čaputová tuomitsi iskun ja vetosi maan poliitikkoihin, etteivät nämä levittäisi vihaa. Hän myös esitti osanottonsa maan HLBT-yhteisöön kuuluville.
Slovakian pääministeri Eduard Heger sanoi tekijän olevan ”radikalisoitunut teini” sanoen lisäksi, että "millekään valkoisen ylivallan, rasismin ja eri ihmisryhmiä, mukaan lukien HLBT-yhteisöä, vastustaville ääriliikkeen muodoille ei ole mitään sijaa".
Tšekin pääministeri Petr Fiala esitti suruvalittelunsa uhrien omaisille. Myös Euroopan komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen yhtyi suruvalitteluihin lisäten, että ”meidän tulee suojella seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä”.
Bussières (Yonne)

| Bussières |
| --- | --- |
 Saint-Jean-Baptisten kirkko
 Bussières
 Koordinaatit: 47°25′0″N, 4°03′17″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Yonne
Arrondissementti:  Avallon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,6 km²
Korkeus:  348 m
Väkiluku (2018):  124 
 – Väestötiheys:  10 as./km²
Kunnan numero:  89058
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bussières on kunta Ranskassa Yonnen departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Avallonin kaupungista kaakkoon.
Cordoisin kylässä on roomalaisen huvilan jäänteet. Kunnan alueella on 1300-luvun linna Châtelet de Villarnoux. Linna on listattu historiallisten monumenttien luetteloon. Saint-Jean-Baptisten kirkon kellotorni on vuodelta 1526.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bussières (Yonne) Wikimedia Commonsissa
Bräcke

| Bräcke |
| --- | --- |
 Bräcken kirkko.
 Bräcke
 Koordinaatit: 62°45′2″N, 15°25′18″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jämtlandin lääni
Maakunta:  Jämtland
Kunta:  Bräcken kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,00 km²
Väkiluku:  1 651
 – Väestötiheys:  825,5 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bräcke on samannimisen Bräcken kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jämtlandin läänissä ja Jämtlandin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 651 asukasta.
Väestönkehitys

| Bräcken taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 1 541 | 1 541 |
| 1965 | 1965 |    | 1 870 | 1 870 |
| 1970 | 1970 |    | 2 104 | 2 104 |
| 1975 | 1975 |    | 2 106 | 2 106 |
| 1980 | 1980 |    | 2 063 | 2 063 |
| 1990 | 1990 |    | 1 976 | 1 976 |
| 1995 | 1995 |    | 1 836 | 1 836 |
| 2000 | 2000 |    | 1 697 | 1 697 |
| 2005 | 2005 |    | 1 566 | 1 566 |
| 2010 | 2010 |    | 1 651 | 1 651 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jämtlandin läänin kuntien keskustaajamat
Bussibongaus

Bussiharrastajia "25th anniversary of Ikarus-Zemun buses in Cieszyn" nimisellä juhlaretkellä Puolassa.
Bussibongaus on harrastus, joka perustuu joukkoliikenteen, erityisesti linja-autoliikenteen, havainnointiin. Linja-autoista ja linja-autoliikenteestä kiinnostunut henkilö, bussibongari, tarkkailee linja-autoja esimerkiksi kirjoittamalla kalustoyksiköiden tiedot ylös omaan havaintokirjaan. Harrastukseen kuuluu myös linja-autokaluston kuvaamista ja keskustelua alan harrastajien foorumeilla muun muassa tavallisesta kalustokierrosta poikkeavasta liikenteestä. Bussibongari saattaa vapaa-ajallaankin matkustaa omaksi huvikseen eri kulkuneuvoilla kirjoittaen samalla ylös tekemiään havaintoja. Yleensä hieman kokeneemmilla bussibongareilla on hienosti kulkuneuvoilla koristeltu havaintokirja, jota he nimittävät ”Bubossaksi” (yhdistelmä sanoista bussi ja bongaus).
Aiheesta muualla

Arktiset Bussit (Arkistoitu – Internet Archive)
Bussikuvia maailmalta
Brian Blessed

Brian Blessed Cambridgen elokuvafestivaaleilla vuonna 2007.
Brian Blessed (s. 9. lokakuuta 1936) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa Augustuksen roolin sarjassa Minä, Claudius (1976), ja Boss Nassin roolin elokuvassa Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka (1999), mutta hänet tunnetaan myös teatterista.
Blessed tunnetaan myös seikkailijana, joka on muun muassa kiivennyt Kilimanjarolle ja Aconcagualle sekä käynyt magneettisella pohjoisnavalla. Hän on yrittänyt Mount Everestinkin valloitusta kolmesti.
Aiheesta muualla

Brian Blessed Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bugatti Chiron

| Bugatti Chiron |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Bugatti Automobiles
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2016–2022
Tuotantomäärä:  500 kappaletta
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  superauto
Edeltäjä:  Bugatti Veyron
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2
Moottori:  W16
Iskutilavuus:  8,0 l
Teho:  1 103 kW (1 479 hv)
Vääntö:  1 600 Nm
Huippunopeus:  420 km/h (rajoitettu)
Kiihtyvyys:  2,3 s (0–100 km/h)
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  7-vaihteinen kaksoiskytkin
Bugatti Chiron on Bugattin vuodesta 2016 lähtien valmistama superauto, joka korvasi Bugatti Veyronin.
Chiron esiteltiin Geneven autonäyttelyssä helmikuussa 2016. Auton voimanlähteenä on neljällä turboahtimella varustettu 8,0-litrainen W16-moottori, joka tuottaa 1 103 kilowattia (1 479 hv) tehoa. Voimansiirtona on seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto. Chironin kiihtyvyys nollasta sataan on 2,3 sekuntia ja huippunopeus 420 km/h. Mallin valmistus rajoitettiin 500 kappaleeseen. Kaikki valmistettavat Chironit on myyty ja neljässadas yksilö valmistui lokakuussa 2022.
Bugatti Chiron Sport
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2018 esiteltiin Chiron Sport, jonka paino on muun muassa runsaamman hiilikuituosien käytön ansiosta 18 kilogrammaa normaalia mallia kevyempi. Chiron Sportissa on esimerkiksi hiilikuidusta valmistetut tuulilasinpyyhkimet ensimmäisenä tuotantoautona maailmassa. Moottorin teholtaan Sport ei eroa perusversiosta.
Vuonna 2019 Bugatti esitteli Chironiin perustuvan Chiron Super Sport 300+ -mallin, joka on nimetty 300 mailin huippunopeuden ylittämisen mukaan. Auton tuotantoerä on rajoitettu 30 kappaleeseen. Heinäkuussa 2022 viimeinen Chiron Super Sport 300+ -mallin 30 valmistetusta kappaleesta on toimitettu.
Busserotte-et-Montenaille

| Busserotte-et-Montenaille |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Busserotte-et-Montenaille
 Koordinaatit: 47°39′50″N, 4°58′39″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Dijon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,6 km²
Korkeus:  359 m
Väkiluku (2018):  22 
 – Väestötiheys:  3 as./km²
Kunnan numero:  21118
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Busserotte-et-Montenaille on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 47 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.
Saint-Ambroisen kirkko
Busserotte ja Montenaille olivat kaksi erillistä kuntaa, kunnes Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen kunnat yhdistyivät. Saint-Ambroisen kirkko on peräisin 1200-luvulta, ja sitä on uudistettu 1400- ja 1700-luvuilla. Vanha pesutalo on muutettu kunnantaloksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Busserotte-et-Montenaille Wikimedia Commonsissa
Carl Fredrik Nordenskiöld

Carl (Karl) Fredrik Nordenskiöld (1702–1779) oli ruotsalainen sotilas ja taloustieteellinen kirjailija. Hän sai everstin arvon 1762 ja ryhtyi sen jälkeen maanviljelijäksi. Hän omisti Mäntsälässä Alikartanon (Frugård) ja Sipoossa Eriksnäsin kartanon. Hän kokeili perunanviljelystä ja harjoitti tehdas- ja sahaliikettä. Hän oli Ruotsin tiedeakatemian jäsen ja julkaisi luonnontieteellisiä ja taloustieteellisiä kirjoituksia.
Candombe

Candombe on afrikkalaisperäistä uruguaylaista kansanmusiikkia. Sitä esitetään yhtyeissä, joihin kuuluu noin 40–80 rumpalia. Candombe tuli Uruguayyn 1800-luvun alussa.
Candombe on Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luettelossa vuodesta 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Candombe Wikimedia Commonsissa
Candombe.com. (englanniksi)
Bond (yhtye)

Bond on neljän jousisoittajan yhtye, joka sekoittaa klassista musiikkia ja poppia. Yhtyeen levyjä on myyty yli 4 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Bond on tehnyt lukemattomia kansainvälisiä TV-esiintymisiä Britanniassa, Amerikassa ja Australiassa.
Yhtyeen muodostavat Tania Davis (viulu), Eos Chater (viulu), Elspeth Hanson (alttoviulu) ja Gay-Yee Westerhoff (sello).
Yhtye on perustettu vuonna 2001. Sen alkuperäinen ykkösviulisti oli Haylie Ecker.
Diskografia > Studioalbumit

Born (2000)
Shine (2002)
Classified (2004)
Play (2011)
The Collection (EP) (2020)
Diskografia > Kokoelmat

Remixed (2003)
Explosive: The Best of Bond (2005)
Diskografia > Promot

Raymond Weil (2001)
Fab Field's Mix (2003)
Diskografia > Singlet

"Victory"
"Wintersun"
"Viva!/Wintersun"
"Shine"
"Fuego"
"Speed"
"Atlanta/Time"
"Viva!/Victory"
"Explosive/Adagio for Strings"
"Fly Robin Fly"
"I can't Wait (2019)
"Panthera" (2019)
"Zadok The Priestess" (2020)
"Come Home" (2020)
"Artemis" (2020)
"Alone" (2020)
"Experience by Ludovico Einaudi" (2021)
Diskografia > DVD:t

Live at the Royal Albert Hall
Bond: Video Clip Collection
Carl Emil Cedercreutz

Carl Emil Cedercreutz ja hänen vaimonsa Emilia 1860-luvulla
Carl Emil Cedercreutz (2. toukokuuta 1806 Pori – 10. helmikuuta 1869 Pietari) oli suomalainen juristi, vapaaherra ja senaattori, joka kuului aateliseen Cedercreutz-sukuun. Hän työskenteli muun muassa Turun ja Viipurin hovioikeuksissa sekä Suomen valtiosihteerinviraston arkistonhoitajana Pietarissa. Cedercreutz oli Senaatin oikeusosaston jäsen vuosina 1856–1857, josta hän siirtyi Pietarissa toimineeseen Suomen asiain komiteaan. Vuosina 1854–1856 Cedercreutz oli Mikkelin läänin kuvernöörinä. Hovioikeudenneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1854.
Perhe

Cedercreutzin isä oli Ruotsista vuonna 1801 muuttanut Köyliönkartanon isäntä ja hovijahtimestari Axel Reinhold Cedercreutz, jolta Carl Emil peri kartanon hallintaansa tämän kuoltua 1859. Hänen veljensä oli kenraalimajuri ja valtiopäivämies Johan Axel Cedercreutz, joka toimi muun muassa Turun ja Porin läänin kuvernöörinä. Carl Emil Cedercreutz avioitui vuonna 1844 viipurilaisen Emilia Hackmanin kanssa.
Heidän poikansa, lääkäri Emil Waldemar Cedercreutz tunnettiin kirjailija Nanny Cedercreutzin puolisona. Tytär Sofia Maria Cedercreutz puolestaan avioitui vuonna 1868 Ateenassa amiraali Johan von Kraemerin kanssa.
Poika Emil Waldemar Cedercreutz, 16.5.1878
Bruce Beutler

| Bruce Beutler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1957 (ikä 66) Chicago, Illinois
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Chicagon yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Abraham I. Braude
Instituutti:  University of Texas Southwestern Medical Center   Scripps Research Institute
Tutkimusalue:  immunologia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (2011)
Aiheesta muualla
www.utsouthwestern.edu/labs/beutler
Bruce Alan Beutler (s. 29. joulukuuta 1957 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen immunologi. Hän jakoi Jules Hoffmannin ja Ralph M. Steinmanin kanssa vuoden 2011 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon.
Elämä

Beutler syntyi Chicagossa 1957. Hän väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistosta 1981 ja suoritti 1981–1983 lääketieteellistä harjoittelua University of Texas Southwestern Medical Centerissä (UT Southwestern). Beutlerista tuli 1983 Rockefeller-yliopiston tutkija ja nousi siellä dosentiksi 1985. Samaan aikaan hän toimi myös yliopiston sairaalan apulaislääkärinä. Beutler palasi Dallasiin 1986, kun hänestä tuli UT Southwesternin kansainvälisen lääketieteen osaston dosentti. Apulaisprofessoriksi Beutler nousi 1990 ja professoriksi 1996.
Beutlerin tutkimusryhmä havaitsi 1998, että hiirillä, jotka pystyivät vastustamaan lipopolysakkaridia (LPS), oli mutaatio geenissä, joka muistutti kärpästen Toll-geeniä. LPS-reseptori sai nimekseen Tollin kaltainen reseptori, ja havainto osoitti, että hedelmäkärpäset ja nisäkkäät käyttävät samantapaisia molekyylejä luonnollisen immuniteetin aktivoimiseksi.
Beutler siirtyi 2000 Scrippsin tutkimusinstituutin palvelukseen. Beutler jakoi vuonna 2011 Nobelin lääketieteen palkinnon. Hänen ja Hoffmannin työn ansiosta on löytynyt ihmiseltä monia Tollin kaltaisia reseptoreita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bruce Beutler Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun