stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aren aukio
Aiheesta muualla

Kiinteistö Oy Jyväskylän Kolmikulma
Kauppakeskus Kolmikulma (Arkistoitu – Internet Archive)
Arch Enemyn diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 12 |  |
| ↙Livealbumit | 3 |  |
| ↙EP:t | 5 |  |
| ↙Singlet | 27 |  |
| ↙Videot | 3 |  |
| ↙Musiikkivideot | 31 |  |
Arch Enemy on ruotsalainen death metal -yhtye, jonka Michael Amott perusti vuonna 1995.
Studioalbumit

Black Earth (1996)
Stigmata (1998)
Burning Bridges (1999)
Wages of Sin (2001)
Anthems of Rebellion (2003)
Doomsday Machine (2005)
Rise of the Tyrant (2007)
Khaos Legions (2011)
War Eternal (2014)
Will to Power (2017)
Deceivers (2022)
Blood Dynasty (2025)
EP:t

Burning Angel (2002)
Dead Eyes See No Future (2004)
Revolution Begins (2007)
Stolen Life (2015)
Råpunk (2017)
Singlet

Doomsday Machine (2005)
War Eternal (2014)
As the Pages Burn (2014)
You Will Know My Name (2014)
No More Regrets (2014)
Nitad / When the Innocent Die (2014)
The World Is Yours (2017)
The Eagle Flies Alone (2017)
Reason to Believe (2018)
Deceiver, Deceiver (2021)
House of Mirrors (2021)
Handshake With Hell (2022)
Sunset Over the Empire (2022)
In the Eye of the Storm (2022)
The Watcher (2022)
Poisoned Arrow (2023)
Dream Stealer (2024)
Livealbumit

Burning Japan Live 1999 (2000)
Tyrants of the Rising Sun: Live in Japan (2008)
As the Stages Burn! (2017)
DVD:t

Live Apocalypse (2006)
Tyrants of the Rising Sun: Live in Japan (2008)
War Eternal Tour: Tokyo Sacrifice (2016)
Kokoelma-albumit

Manifesto of Arch Enemy (2009)
The Root of All Evil (2009)
Dawn of Khaos (2011)
Covered in Blood (2019)
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 1996 | "Bury Me an Angel" |  |
| 1999 | "The Immortal" | Dick Bewarp |
| 2002 | "Ravenous" | M. Eriksson |
| 2003 | "We Will Rise" | George Bravo |
| 2003 | "Dead Eyes See No Future" | Mike Amott |
| 2005 | "Nemesis" | George Bravo |
| 2005 | "My Apocalypse" | Roger Johansson |
| 2007 | "Revolution Begings" | Patric Ullaeus |
| 2007 | "I Will Live Again" | Patric Ullaeus |
| 2008 | "Beast of Man" |  |
| 2009 | "Dark Insanity" | Paul B. Smith |
| 2011 | "Yesterday is Dead and Gone" | Patric Ullaeus |
| 2011 | "Bloodstained Cross" | Clem Bennet |
| 2012 | "Under Black Flags We March" | Patric Ullaeus |
| 2012 | "Cruelty Without Beauty" |  |
| 2014 | "War Eternal" | Patric Ullaeus |
| 2014 | "You Will Know My Name" | Patric Ullaeus |
| 2014 | "No More Regrets" | Patric Ullaeus |
| 2015 | "Stolen Life" | Carlos Toro V |
| 2017 | "Time is Black" | Alex Boya |
| 2017 | "The World is Yours" | Patric Ullaeus |
| 2017 | "The Eagle Flies Alone" | Patric Ullaeus |
| 2017 | "The Race" | Patric Ullaeus |
| 2018 | "Reason to Believe" | Patric Ullaeus |
| 2021 | "Deceiver, Deceiver" | Patric Ullaeus |
| 2021 | "House of Mirrors" | Grupa13 |
| 2022 | "Handshake With Hell" | Patric Ullaeus |
| 2022 | "Sunset Over the Empire" | Grupa13 |
| 2022 | "In the Eye of the Storm" | Mirko Witzki |
| 2022 | "The Watcher" | Jens De Vos |
| 2023 | "Poisoned Arrow" | Mirko Witzki |
Arvo Linturi

| Arvo Linturi |
| --- | --- |
 Arvo Linturi vuonna 1970.
Suomen sisäasiainministeri
 Kallion III hallitus 16.8.1929–4.7.1930  
Edeltäjä:  T. M. Kivimäki
Seuraaja:  Erkki Kuokkanen
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1887 Turku
Kuollut: 30. toukokuuta 1975 (88 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Edistyspuolue
Koulutus:  oikeustutkinto (1909) varatuomari (1916)
Arvo Viljo Ilmari Linturi (vuoteen 1906 Lindroth; 23. helmikuuta 1887 Turku – 30. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja yritysjohtaja, joka erikoistui alkoholipolitiikkaan ja toimi pitkään Alkon apulaisjohtajana. Kansallista Edistyspuoluetta edustanut Linturi oli Suomen sisäasiainministerinä vuosina 1929–1930 ja toimi myös Yleisradion hallintoneuvoston puheenjohtajana vuosina 1938–1945 sekä Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuosina 1937–1946.
Perhe

Linturin vanhemmat olivat nimismies Kaarlo Evert Lindroth ja Ida Albertina Andrell. Hänen veljiään olivat muun muassa yleisurheilija Oiva Linturi ja taidemaalari Into Linturi. Arvo Linturi oli kolmesti naimisissa. Hänen lapsiaan olivat kirjailija ja toimittaja Jouko Linturi sekä toimittaja Marja Niiniluoto.
Linturi harrasti valokuvausta, taiteen keräilyä ja sukututkimusta.
Lakimiehenä

Linturi kirjoitti ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta vuonna 1905, suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Helsingin yliopistossa 1909 ja sai varatuomarin arvon 1916. Hän työskenteli Rauman kaupunginviskaalina vuosina 1909–1917 ja kaupunginvoutina vuosina 1912–1917. Vuonna 1917 Linturi meni töihin Serlachius & Rytin asianajotoimistoon, jonka osakkaana hän oli vuosina 1918–1926. Sen jälkeen hän oli vuoden ajan Merenkulkuhallituksen lainopillisena merenkulkuneuvoksena. Vuonna 1927 hänet nimitettiin Suomen Asuntohypoteekkipankin toimitusjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1946. Pankki myönsi lainoja kaupungeissa asuville asuntojenomistajille.
Sisäasiainministerinä

Edistyspuolueeseen kuulunut Linturi toimi sisäasiainministerinä Kyösti Kallion maalaisliittolaisessa vähemmistöhallituksessa vuosina 1929–1930. Virallisesti hän toimi ammattiministerinä. Linturin sisäministerikaudella Etelä-Pohjanmaalla käynnistyi Lapuan liikkeenä tunnettu väkivaltainen kommunisminvastainen liikehdintä. Kun lapualaiset olivat marraskuussa 1929 hyökänneet Lapuan haastejuhlat -nimisen tapahtuman järjestäneiden kommunistinuorten kimppuun, Linturi reagoi ilmoittamalla, että hallitus nostaisi syytteen kommunistista nuorisoliittoa vastaan. Kallion hallitus valmisteli myöhemmin myös niin sanotut kommunistilait, mutta joutui eroamaan ennen niiden käsittelyä eduskunnassa.
Alkon johdossa

Linturi toimi vuosina 1932–1946 Oy Alkoholiliike Ab:n hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja vuosina 1946–1954 yhtiön apulaisjohtajana. Lisäksi hän oli Alkon Ravintolat Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Hänen vaikutuksensa Suomen alkoholipolitiikkaan oli merkittävä. Linturin asenne oli holhoava ja hän uskoi alkoholin myyntikieltojen ja -rajoitusten myönteisiin vaikutuksiin. Hän sai muun muassa aikaan vuoteen 1952 voimassa olleen määräyksen, jolla anniskeluravintoloilta kiellettiin alkoholin tarjoilu baarituoleilla istuville asiakkaille. Linturin mukaan tällä ehkäistiin baarien muodostuminen ”prostituoitujen ja puoliprostituoitujen kokoontumispaikoiksi”.
Linturi kehitti myös Alkon vuosina 1944–1956 käyttämän ostajaintarkkailujärjestelmän käyttäen esikuvana Ruotsin vastaavaa järjestelmää. Alkon asiakkaat joutuivat rekisteröitymään hankkimalla viinakortin, he saivat tehdä ostoksensa vain yhdestä alkoholimyymälästä ja heidän ostoskäyttäytymistään tarkkailtiin. Alkon myyjien piti antaa puhuttelu runsaasti alkoholia ostaneille asiakkaille, minkä lisäksi yhtiön palkkalistoilla olevat tarkkailijat selvittivät miten ostokset käytettiin. Tarkkailijoita oli yhteensä noin 250. Itsensä usein humalaan juovaa asiakasta voitiin rangaista henkilökohtaisella myyntikiellolla. Linturi uskoi näin voitavan ennaltaehkäistä alkoholismia. Ostajaintarkkailujärjestelmää arvosteltiin yhtiön sisällä, koska se tuli kalliiksi ja koska myyntikiellon saaneet siirtyivät usein trokareiden asiakkaiksi. Ostajaintarkkailusta luovuttiin vuonna 1956, mutta myyntikiellot ja viinakortit säilyivät käytössä pitkään sen jälkeenkin.
Linturi oli myös Suomen Tupakka Oy:n johtokunnan puheenjohtaja.
Teoksia

Myyntikielto väkijuomain väärinkäytön vastustamiskeinona (1943)
Yhteiskuntamoraalia muovaavat tekijät ja alkoholipolitiikka (1949)
Linturin suku (1969)
Avgolemono

| Avgolemono |
| --- | --- |
 Avgolemono-keittoa.
Alkuperä
Alkuperämaa:  Kreikka
Tiedot
Ruokalaji:  keitto
Pääainesosat:  kana, kananmuna, sitruunamehu, riisi
Avgolemono (kreik. αυγολέμονο, avgolémono) on kreikkalainen kanakeitto, jossa on kanaa, kananmunaa, sitruunamehua sekä paljon riisiä. Sen nimi tarkoittaa ”munasitruuna(keittoa)”.
Avgolemono-keittoa grillatun kanan ja salaatin kera.
Termi avgolémono viittaa oikeastaan varsinaisesti kreikkalaiseen keittojen suurustamiseen eli paksuntamiseen tarkoitettuun munasta, sitruunamehusta ja lihaliemestä tehtyyn kastikkeeseen, joka samannimisessä keitossa yhdistetään muutoin melko tavanomaiseen kanakeittoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avgolemono Wikimedia Commonsissa
Avet Terterjan

Avet (Alfred) Terterjan (ven. Авет Рубенович Тертерян, Avet Rubenovitš Terterjan; 29. heinäkuuta 1929 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto – 11. joulukuuta 1994 Jekaterinburg, Venäjä) oli armenialainen säveltäjä.
Alfred Terterjan syntyi Azerbaidžanissa vuonna 1929 ja muutti Armeniaan vuonna 1951. Vuosina 1952–1957 hän opiskeli sävellystä Jerevanissa Eduard Mirsojanin johdolla. Hän käytti taiteilijanimeä Avet Terterjan.
Terterjan kuoli Jekaterinburgissa vuonna 1994.
Terterjanin teoksiin kuuluu yhdeksän sinfoniaa (viimeinen keskeneräinen), sellosonaatti sekä ooppera Das Erdbeben ja elokuvamusiikkia. Terterjanin musiikissa on vaikutteita muun muassa kansanmusiikista. Esimerkiksi hänen kolmannessa sinfoniassaan (1975) käytetään zurna- ja duduk-soittimia.
Aiheesta muualla

Terterjan-sivusto (saksaksi)
Australian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

| Australia |
| --- | --- |
Liitto:  Ice Hockey Australia
Valmentaja:   David Ruck
Eniten otteluita:  Aubyn Martin (19)
Ensimmäinen ottelu
  Romania 10–2 Australia  (Bukarest, Romania; 3. maaliskuuta 1983)[lähde? ] 
Suurin voitto
  Australia 16–0 Bulgaria  (Belgrad, Serbia; 18. joulukuuta 2008)[lähde? ] 
Suurin tappio
  Jugoslavia 21–1 Australia  (Esbjerg, Tanska; 22. maaliskuuta 1987)[lähde? ] 
Australian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Australiaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan otteluissa.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1983 – C-sarja; 4.  1984 – C-sarja; 7.[lähde? ]  1987 – C-sarja; 6.  2000 – D-sarja; 7.  2001 – 3. divisioona; 8.  2003 – 3. divisioona; 4.  2004 – 3. divisioona; 1.  2005 – 2. div., lohko B; 5.  2006 – 2. div., lohko A; 5.  2007 – 2. div., lohko A; 6.  2008 – 3. divisioona; 4.  2010 – 3. divisioona; 1.  2011 – 2. div., lohko B; 5.  2012 – 2. div., lohko B; 5.:  2013 – 2. div., lohko B; 4.  2014 – 2. div., lohko B; 4.  2015 – 2. div., lohko B; 3.  2016 – 2. div., lohko B; 5.  2017 – 2. div., lohko B; 6.  2018 – 3. divisioona; 5.  2019 – 3. divisioona; 2.  2020 – 3. divisioona; 2.  2021 – 3. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, eikä joukkue ollut aikeissa osallistua turnaukseen.  2022 – 3. divisioona; 3.  2023 – 3. divisioona; 2.  2024 – 2. div., lohko B; 4.
Are You Gonna Go My Way

| Are You Gonna Go My Way Lenny Kravitz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992–1993  Waterfront Recording Studios, Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat
 Julkaistu: 9. maaliskuuta 1993
 Tuottaja(t): Lenny Kravitz
 Tyylilaji: rock, funk, soul
 Kesto: 46.14
 Levy-yhtiö: Virgin Records America
Lenny Kravitzin muut julkaisut
| Mama Said 1991 | Are You Gonna Go My Way 1993 | Circus 1995 |
Are You Gonna Go My Way on  yhdysvaltalaisen rockmuusikko Lenny Kravitzin kolmas studioalbumi vuodelta 1993. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa tuplaplatinaa eli kaksi miljoonaa kappaletta. Albumin suosituimmat kappaleet ovat nimikkoraidan lisäksi ”Believe” ja ”Heaven Help”.
Albumilta on julkaistu viisi singleä: ”Are You Gonna Go My Way”, ”Believe”, ”Heaven Help”, ”Is There Any Love in Your Heart?” ja ”Heaven Help”.selvennä Kaikki julkaistiin vuonna 1993.
Kappaleista ”Are You Gonna Go My Way”, ”Believe”, ”Heaven Help” ja ”Is There Any Love in Your Heart?” on tehty musiikkivideot.
Kappalelista

”Are You Gonna Go My Way” (Säv./sov. Lenny Kravitz, Craig Ross, san. Lenny Kravitz) – 3:31
”Believe” (Säv./sov. Kravitz, Henry Hirsch, san. Kravitz) – 4:50
”Come On and Love Me” (Säv./sov. Kravitz, san. Kravitz) – 3:52
”Heaven Help” (Säv./sov. Gerry DeVeaux, Terry Britten, san. Gerry DeVeaux, Terry Britten) – 3:10
”Just Be a Woman” (Säv./sov. Kravitz, san. Kravitz) – 3:50
”Is There Any Love in Your Heart?” (Säv./sov. Kravitz, Ross, san. Kravitz) – 3:39
”Black Girl” (Säv./sov. Kravitz, san. Kravitz) – 3:42
”My Love” (Säv./sov. Kravitz, Ross, san. Kravitz) – 3:50
”Sugar” (Säv./sov. Kravitz, san. Kravitz) – 4:00
”Sister” (Säv./sov. Kravitz, san. Kravitz) – 7:02
”Eleutheria” (Säv./sov. Kravitz, san. Kravitz) – 4:48
Kokoonpano

Lenny Kravitz – laulu; rummut kappaleissa 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11; sähkökitara kappaleissa 3, 7 (myös soolo), 9 (myös soolo), 11 (myös soolo); akustinen kitara kappaleissa 4, 5, 10; basso kappaleissa 2, 3, 7, 9, 11; kellopeli kappaleessa 2; mellotron kappaleessa 5
Craig Ross – sähkökitara kappaleissa 1, 2, 3, 6, 7, 8, 9, 10, 11; akustinen kitara kappaleessa 2
Tony Breit – basso kappaleissa 1, 5, 6, 8
Henry Hirsch – Wurlitzer-urut; piano; basso kappaleissa 4, 10
Taustasoittimet
Kappale 2:
Käyrätorvi - Michael Hunter
Viulut - E. Delente, S. Kim, R. Lawrence, S. Adams, L-W. Ting
Sellot - A. Whear, F. Murphy
Kontrabasso - C. D. Fryer
Muut:
S. Kim myös kappaleissa 9, 10
Michael Hunter - flyygelitorvi kappaleissa 9, 10
Michael "Ibo" - Hammond-urut kappaleessa 11
Palkinnot

Vuoden 1994 Grammy-palkintogaala
Best Male Rock Vocal Performance (Paras mieslaulaja) ("Are You Gonna Go My Way") (Ehdokkuus)
Best Rock Song (Paras Rock-kappale) ("Are You Gonna Go My Way") (Ehdokkuus)
MTV Video Music Awards 1993
Best Male Video (Paras video) ("Are You Gonna Go My Way") (Voitti)
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Sija |
| --- | --- | --- |
| 1993 |  Australian ARIA Albums Chart | 1 |
| 1993 |  Billboard 200 | 12 |
| 1993 |  Yhdistynyt kuningaskunta UK Album Chart | 1 |
Baltic Dry Index

Baltic Dry Index on indeksi joka sisältää raaka-aineiden merirahtiliikenteen hintoja. Sitä ylläpitää Baltic Exchange -niminen brittiläinen yritys Lontoossa. Se on yleisimmin käytettyjä rahtitasoa mittavia indeksejä. Esimerkiksi metsäteollisuuden suhdannekatsauksessa 2002–2003 todettiin, että "Kuiva-ainerahtien spot-hintoja vilkkaimmilla merireiteillä kuvaava Baltic Dry Index (BDI) on noussut vuoden alusta 50 prosenttia", mikä kertoi maailmankaupan vilkastumisesta.
Aiheesta muualla > Internetissä

InvestmentTools.com - Baltic Dry Index
Bloomberg.com - Baltic Dry Index
Matthias Hofbauer

| Matthias Hofbauer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. toukokuuta 1981 (ikä 43) Sveitsi
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Seura:   SV Wiler-Ersigen
Pelinumero:  19
Pituus:  173 cm
Paino:  78 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 1997–2002 2002–2003 2003–2007 2007–2009 2009– |  Wiler-Ersigen  Jönköpings  Wiler-Ersigen  Dalen  Wiler-Ersigen | 122 (80+98=178)  119 (118+160=278) 48 (30+27=57) 31 (27+36=63) | 122 (80+98=178)  119 (118+160=278) 48 (30+27=57) 31 (27+36=63) |
Maajoukkue
| 1997–1999 1999– |  Sveitsi U-19  Sveitsi | 5 (1+1=2) 48 (35+32=67) | 5 (1+1=2) 48 (35+32=67) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Matthias Hofbauer (s. 22. toukokuuta 1981) on sveitsiläinen salibandyn pelaaja. Hän edustaa Sveitsin pääsarjassa Wiler-Ersigeniä.
Seurajoukkueura

Hofbauer aloitti uransa Sveitsin pääsarjassa vuonna 1997 Wiler-Ersigenin riveissä. Yhdeksän kauden jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Ruotsiin Dalenin riveihin. Hän keräsi Ruotsissa yhteensä 57 pistettä pelaamassaan 48 ottelussa. Hofbauer palasi takaisin kotimaahansa ja vanhaan seuraansa vuonna 2009. Hän voitti myös paluu kaudellaan Sveitsin mestaruuden neljännen kerran urallaan.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Oslo 2000 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Helsinki 2002 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Tukholma 2006 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Praha 2008 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Zürich 2012 | Salibandy |  |
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2000

Hofbauer pelasi ensimmäisen kerran Sveitsin maajoukkueessa vuonna 1999 ja kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 2000 MM-kisoissa, jossa maa saavutti Pronssia.
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2002

Hofbauer oli mukana vuoden 2002 MM-kisoissa, jossa Sveitsi saavutti edellisten kisojen tapaan pronssia. Hän keräsi turnauksen aikana neljä tehopistettä.
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2004

Kolmanissa arvokisoissaan Hofbauer nousi Sveitsin tehopelaajaksi voitettuaan vuoden 2004 MM-kisojen pistepörssin 22 pisteellä ennen toiseksi tullutta Ruotsin Niklas Jihdeä. Sveitsi kuitenkin jäi turnauksessa neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Suomelle. Hofbauer valittiin myös kisojen tähdistökentälliseen.
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2006

Hofbauer saavutti kolmannen mitalinsa vuoden 2006 MM-kisoissa Ruotsissa, jossa Sveitsi voitti pronssiottelussa Tšekin. Hofbauer oli maansa viidenneksi paras pistemies yhdeksällä tehopisteellä.
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2008

Viidensissä MM-kisoissaan Hofbauer jäi tehottomaksi tehtyään turnauksen aikana vain kaksi maalia. Sen sijaan Sveitsi saavutti edellisten MM-kisojen tapaan pronssia voittamalla Tšekin pronssiottelussa.
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2010

Suomessa 2010 järjestetyissä MM-kisoissa Hofbauer voitti toisen kerran urallaan MM-kisojen pistepörssin. Tällä kertaa hän teki 20 pistettä ja voitti samalla myös maalipörssin 12 maalilla. Tämän ohella Hofbauer valittiin kisojen tähdistökentälliseen. Sen sijaan Sveitsi jäi kisoissa neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Tšekille.
Saavutukset

MM-kilpailut:
Pronssia (5): 2000, 2002, 2006, 2008, 2012
Sveitsin mestaruus (4): 2004, 2005, 2007, 2010
Sveitsin paras pelaaja: 2010
Antti Pohja

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. tammikuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 172 cm
Junioriseurat
1988–1994: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994 | Kuusysi | 14 | (3) |
| 1995–1998 | MyPa | 74 | (16) |
| 1998 | → FC Lahti (laina) | 3 | (0) |
| 1998 | FinnPa | 13 | (1) |
| 1999 | Jokerit | 11 | (0) |
| 1999 | → TPV (laina) | 1 | (0) |
| 1999 | → VPS (laina) | 12 | (3) |
| 2000–2001 | TamU | 64 | (28) |
| 2002–2003 | Hammarby IF | 40 | (7) |
| 2004 | TamU | 25 | (16) |
| 2005–2006 | FC Vaduz | 31 | (7) |
| 2006 | HJK | 23 | (11) |
| 2007–2010 | TamU | 65 | (9) |
| Yhteensä | Yhteensä | 376 | (101) |
Maajoukkue
| 1992 | Suomi U15 | 9 | (1) |
| 1993 | Suomi U16 | 1 | (0) |
| 1994 | Suomi U17 | 5 | (2) |
| 1995 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 1996–1999 | Suomi U21 | 21 | (3) |
| 1996–2008 | Suomi | 23 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antti Heikki Pohja (s. 11. tammikuuta 1977 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura

Pohja edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa Tampere Unitedia, jonka riveihin hän siirtyi jälleen kaudeksi 2007. Unitedissa hän pelasi aiemmin vuosina 2000–2001 ja 2004. Pohja edusti liigassa aiemmin myös Kuusysiä, MyPaa, FinnPaa, Jokereita, TPV:tä, VPS:ää ja Helsingin Jalkapalloklubia.
Pohja voitti Tampere Unitedin riveissä Suomen mestaruuden kausilla 2001 ja 2007 sekä Veikkausliigan maalikuninkuuden kaudella 2004 tehden 16 maalia. Samalla hänet valittiin Vuoden liigapelaajaksi.
Ulkomailla Pohja on edustanut ruotsalaista Hammarby IF:iä vuosina 2002–2003 ja Sveitsin sarjoissa pelaavaa liechtensteinilaista FC Vaduzia vuosina 2005–2006. Hän on pelannut Suomen A-maajoukkueessa 23 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Pohja ilmoitti syyskuussa 2010 kuluvan kauden jäävän hänen peliuransa viimeiseksi.
Saavutukset > Veikkausliiga > Mitalit

2 Suomen mestaruutta (TamU 2001 ja 2007)
2 SM-hopeaa (MyPa 1995 ja HJK 2006)
1 SM-pronssi (TamU 2004)
Saavutukset > Veikkausliiga > Palkinnot

Veikkausliigan maalikuningas 2004 (16 maalia)
Vuoden liigapelaaja 2004
Vuoden liigahyökkääjä 2004
Ilta-Sanomien tähtikisan voittaja 2001
Pohjolan Ottelun Vakuuttaja 2004
Saavutukset > Suomen Cup

2 Suomen Cupin kultaa (HJK 2006 ja TamU 2007)
1 Suomen Cupin hopea (TamU 2001)
Saavutukset > Liigacup

1 Liigacupin kulta (TamU 2009)
Muuta

Koulutukseltaan Pohja on filosofian maisteri Tampereen yliopistosta. Hän työskenteli Aamulehden urheilutoimituksessa vuonna 2004. Hän on myös kirjoittanut Tampere Unitedin verkkosivuille blogia Pohjalliset. Pohja oli YLE:n kotimaan studion asiantuntijana jalkapallon vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Nykyään Pohja työskentelee Yleisradion jalkapalloasiantuntijana.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Veikkausliigan pelaajakortti
Pohjateksti Oy, Pohjan yritys
Pohjan haastattelu ylioppilaslehti Aviisissa
Profiili futismaailma.com:issa
Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Erwin • 2023: Radulović
Baltic Pipeline System

Kaavakuva Itä-Euroopan öljy- ja kaasuputkiverkostosta (öljyputket vihreällä)
Baltic Pipeline System (BPS-1 tai BTS-1; ven. Балти́йская трубопрово́дная систе́ма (БТС), Baltijskaja truboprovodnaja sistema; "Itämeren siirtoputkijärjestelmä") on Suomenlahden rannalle Koiviston (Primorsk) satamaan raakaöljyä ja muita öljynjalostustuotteita  kuljettava siirto­putki­järjestelmä Venäjällä. Järjestelmä käsittää itse Koiviston öljyterminaalin, 1300 km pitkän öljyputken Jaroslavlista Koivistolle, sekä vanhemmat idästä Jaroslavliin johtavat putket, jotka tuovat öljyä Timanin-Petšoran alueelta, Länsi-Siperiasta sekä Uralin-Volgan alueelta.
Jaroslavlista Moskovan koillispuolelta alkava Itämeren öljyputki kulkee Kirišin öljynjalostamoille ja jatkaa edelleen Nevajoen alitse Pietarin itäpuolelta. Karjalankannaksella öljyputki putki päätyy Viipurin eteläpuolella Koiviston satamaan (60°20′07″N, 28°42′54″E). Öljyputken pumppausasema sijaitsee ainakin:
Palkinossa (Jaroslavlin alue)
Pravidnossa (Jaroslavlin alue)
Bykovossa (Pestovon piiri, Novgorodin alue)
Pesissä (Hvoinajan piiri, Novgorodin alue)
Kirišin kaupungissa (Leningradin alue)
Nevan hallintopiirissä (Pietari)
Siestarjoen kaupungissa (Pietari)
Vuonna 2007 Itämeren öljyputken ja Koiviston öljysataman kautta Venäjältä vietiin yhteensä 74 miljoonaa tonnia raakaöljyä. Venäjän suunnitelmana on ollut raakaöljyn ja muiden öljytuotteiden siirtokyvyn nostaminen tätä reittiä pitkin lähivuosina yhteensä 120 miljoonaan tonniin vuodessa. Koiviston satamasta öljyä viedään Euroopan öljynjalostamoille mm. Rotterdamiin.päivitettävä
BPS-1 öljyputkea operoi venäläinen Transneft-yritys.
Aiheesta muualla

Балтийская трубопроводная система (БТС) (Arkistoitu – Internet Archive) 47news.ru (venäjäksi)
БТС: экологическая безопасность и надежность (Arkistoitu – Internet Archive) transneft.ru (venäjäksi)
The Baltic Pipeline System – the key federal project in the Leningrad Region Leningradin alueen aluehallinnon hankesivu (englanniksi)