stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stray Kids
Historia > Yhtyeen muodostaminen, debyytti ja I Am-sarja (2017–2018)

JYP Entertainment ilmoitti elokuussa 2017 uudesta musiikkiohjelmastaan, jossa tultaisiin kokoamaan yhtiön uusi yhtye. Lisää yksityiskohtia julkaistiin seuraavien kuukausien aikana, esimerkiksi ohjelman nimi paljastettiin–Stray Kids. Lokakuussa julkaistiin Stray Kidsin ensimmäinen musiikkivideo ”Hellevator”, joka julkaistiin myöhemmin digitaalisena singlenä. Lee Know ja Felix poistettiin yhtyeestä ohjelman aikana, mutta he päätyivät kuitenkin viimeisessä jaksossa osaksi yhtyettä.
JYP Entertainment ilmoitti, että Stray Kids tulisi julkaisemaan EP:n ennen debyyttiänsä. Mixtape julkaistiin 8. tammikuuta 2018. EP sisälsi seitsemän kappaletta, jotka yhtye esitti ohjelman aikana, mukaan lukien singlen ”Hellevator”. Kappaleisiin ”Beware” ja ”Spread My Wings” julkaistiin myöhemmin myös musiikkivideot. EP sijoittui Gaon Chartin ja Billboardin maailmanlaajuisen albumilistan toiselle sijalle.
JYP Entertainment ilmoitti maaliskuun alussa 2018, että yhtyeen debyyttiesitys Stray Kids Unveil pidettäisiin 25. maaliskuuta. Yhtyeen ensimmäinen varsinainen EP I Am Not julkaistiin siis 26. maaliskuuta, ja sen kanssa julkaistiin singleen ”District 9” musiikkivideo. Myös kappaleisiin ”Grow Up” ja ”Mirror” julkaistiin myöhemmin musiikkivideot. I Am Not sijoittui Gaon Chartin sijalle neljä, ja myi 54 000 kappaletta maaliskuussa.
Maaliskuussa 2018 Stray Kids esiintyi myös KCON Japanissa, ja se oli ensimmäinen kerta, kun yhtye esiintyi ulkomailla.
JYP Entertainment ilmoitti heinäkuussa, että yhtyeen toinen albumiesittely pidettäisiin 5. elokuuta. Yhtyeen toinen EP I Am Who julkaistiin seuraavana päivänä, ja sen kanssa julkaistiin singleen ”My Pace” musiikkivideo.
Lokakuussa JYP Entertainment ilmoitti, että ryhmän kolmas albumiesittely pidettäisiin 21. lokakuuta. I Am You EP julkaistiin seuraavana päivänä samannimisen singlen kanssa.
Historia > Clé-sarja ja Woojinin lähtö (2019)

Stray Kids aloitti ensimmäisen ulkomaankiertueensa Unveil Tour "I Am..." tammikuussa 2019. Yhtye esiintyi Australiassa, Yhdysvalloissa, Indonesiassa, Filippiineillä ja Euroopassa ja esityksiä oli kaiken kaikkiaan neljätoista. Yhtye piti myös Korean sisällä kiertueen Hi Stay, jolloin yhtye esiintyi Busanissa, Daejeonissa, Incheonissa ja Soulissa.
Maaliskuun alussa JYP Entertainment ilmoitti, että 25. maaliskuuta julkaistaisiin yhtyeen neljäs EP Clé 1: Miroh. EP juhlisti yhtyeen ensimmäistä vuosipäivää. Yhtye voitti ensimmäisen musiikkiohjelmapalkintonsa 4. huhtikuuta M Countdownissa singlellä ”Miroh”. Stray Kids julkaisi ensimmäinen spesaalialbuminsa Clé 2: Yellow Wood 19. kesäkuuta yhdessä singlen ”Side Effects” kanssa.
Stray Kids julkaisi digitaalisen singlen ”Double Knot” lokakuussa ja ilmoitti tulevasta maailmankiertueestaan. JYP Entertainment ilmoitti kuitenkin yllättäen 28. lokakuuta, että Woojin oli jättänyt yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Stray Kids aloitti "District 9 Unlock" World Tour -kiertueen Koreassa 23.–24. marraskuuta. Yhtyeen viidennen EP:n Clé: Levanter julkaisupäivä oli alun perin 25. marraskuuta, mutta sitä lykättiin Woojinin lähdön takia. EP julkaistiin lykkäyksen myötä vasta 9. joulukuuta.
Yhtye piti Hi Stay -tapahtuman Tokiossa 19. joulukuuta. Yhtye julkaisi myös ensimmäisen mixtape-projektinsa kappaleen ”Mixtape: Gone Days” 26. joulukuuta.
Historia > Japaninkielinen debyytti ja 生-sarja (2020)

Stray Kids julkaisi digitaalisen singlejulkaisun Step Out of Clé tammikuussa 2020, joka sisälsi singlejen ”Levanter” ja ”Double Knot” englanninkieliset versiot. Yhtye teki virallisen Japanin debyyttinsä maaliskuussa kokoelma-albumilla SKZ2020, joka sisälsi yhtyeen aikaisempia kappaleita sekä singlejen ”My Pace”, ”Double Knot” ja ”Levanter” japaninkieliset versiot. Stray Kids julkaisi myös mixtape-projektinsa toisen kappaleen ”Mixtape: On Track” 26. maaliskuuta. Kesäkuussa yhtye julkaisi japaninkielisen singlen ”Top” yhdessä sen B-puolen ”Slump” kanssa. Single toimi animesarjan Tower of God tunnusmusiikkina. Korean- ja englanninkielinen versio singlestä julkaistiin toukokuussa. Single sijoittui Oriconin singlelistan listaykköseksi, tehden yhtyeestä neljännen ulkomaalaisen miesartistin, joka sijoittui listalla niin hyvin.
Yhtye julkaisi kesäkuussa ensimmäisen studioalbuminsa Go生 yhdessä singlen ”God’s Menu” kanssa. Albumi sisälsi singlejen ”Top” ja ”Slump” koreankieliset versiot sekä mixtape-projektissa julkaistut kappaleet. Albumista tuli yhtyeen menestynein julkaisu, sillä se sijoittui Gaon Chartin listaykköseksi sekä myi 243 462 kappaletta. Tämän ansioista se nousi Gaon Chartin kuukausilistan viidenneksi. Elokuussa albumi sai Gaonilta sertifikaatin platinan myynnistä, sillä albumi myi yli 250 000 kappaletta. Syyskuussa Stray Kids julkaisi albumista uudelleenjulkaisun In生. Yhtye voitti ”Back Door” singlellä musiikkiohjelmapalkinnot Show Championissa ja M Countdownissa. Time -lehti listasi ”Back Door” singlen "Top 10 Vuoden 2020 parasta kappaletta" -listan sijalle 8., jossa se oli ainoa koreankielinen julkaisu.
Marraskuussa Stray Kids julkaisi ensimmäisen japaninkielisen EP:nsä All In yhdessä samannimisen singlen kanssa. EP sisälsi myös singlejen ”God’s Menu” ja ”Back Door” japaninkieliset versiot ja aiemmin julkaistun ”Top” singlen. Samassa kuussa yhtye piti myös ensimmäisen online-konserttinsa "Unlock: Go Live In Life", joka oli jatkumoa edelliselle kiertueelle, joka oli jouduttu suurimmilta osilta perumaan COVID-19:n takia. Yhtye esitti ”All In” singlen koreaksi konsertin aikana, ja se julkaistiin myöhemmin myös digitaalisena singlenä.
Historia > Kingdom: Legendary War, Noeasy, Christmas EveL ja SKZ2021 (2021)

Mnet Asian Music Awards 2020 -musiikkigaalassa ilmoitettiin, että Stray Kids osallistuisi yhdessä Ateezin ja The Boyzin kanssa Mnetin musiikkikilpailuohjelmaan Kingdom: Legendary War. BtoB, Ikon ja SF9 ilmoitettiin myöhemmin myös kilpailijoiksi. Stray Kids julkaisi ohjelman viimeisellä kierroksella singlen ”Wolfgang”. Stray Kids oli myös ohjelman lopullinen voittaja, joten he saivat oman tosi-tv-sarjan sekä tapahtuman Kingdom Week tulevalle albumilleen.
Stray Kids piti ensimmäisen virallisen fanitapaamisensa "Stray Kids 1st #LoveStay 'SKZ-X'" 20. helmikuuta V Liven kautta. Stray Kids julkaisi yhdessä ruotsalaisen tuottajan Alesson ja kiinalaisen DJ Corsakin kanssa singlen ”Going Dumb” 19. maaliskuuta. Kappale toimi soundtrackina PlayerUnknown’s Battlegrounds -pelin mobiiliversioon. Kappale sijoittui Billboardin Dance/Electronic Songs -listan sijalle 13.
Yhtye julkaisi mixtape-projektinsa kolmannen kappaleen ”Mixtape: Oh” 26. kesäkuuta. Hyunjin palasi tauoltaan julkaisun myötä. Yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa Noeasy 23. elokuuta. Albumi myi yli 1,3 miljoonaa kappaletta, tehden siitä JYP Entertainmentin ensimmäisen albumin, joka myi yli miljoona kappaletta. Yhtye sai sertifikaatin miljoonan myynnistä samassa kuussa. Albumin nimikkosingle ”Thunderous” voitti kaiken kaikkiaan kuusi musiikkiohjelmapalkintoa.
Stray Kids julkaisi japaninkielisen kaksipuolisen singlen ”Scars / Thunderous” 13. lokakuuta. Julkaisu myi 180 000 kappaletta. Yhtye julkaisi jouluaiheisen singlealbumin Christmas EveL 29. lokakuuta, joka sisälsi samannimisen singlen sekä singlen ”Winter Falls”.
Joulukuun 23. päivä yhtye julkaisi toisen kokoelma-albuminsa SKZ2021.
Historia > Oddinary, Circus ja Maxident (2022)

Helmikuussa 2022 uutisoitiin, että Stray Kids ja Itzy olivat solmineet sopimuksen Republic Recordsin kanssa yhdysvaltalaisia promootioita varten. Sopimus toimii osana JYP Entertainmentin strategista sopimusta Republicin kanssa. Yhtye piti toisen fanitapaamisensa "2nd #LoveStay 'SKZ's Chocolate Factory'" Soulissa 12.–13. helmikuuta. Tapaamisen toinen päivä esitettiin myös V Liven kautta.
Stray Kids julkaisi kuudennen EP:nsä Oddinary ja sen nimikkosinglen ”Maniac” 18. maaliskuuta. EP menestyi hyvin, se myi yli 1,5 miljoonaa kappaletta, joka teki siitä yhtyeen myyneimmän julkaisun. Oddinary debytoi listaykkösenä Koreassa Gaon Chartilla, Suomen virallisella listalla, Puolassa OLiS -listalla ja Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla. EP oli yhtyeen ensimmäisen julkaisu, joka ilmestyi Billboard 200 -listalla. EP oli myös kolmas korealainen julkaisu ikinä, joka sijoittui listan kärkeen, joista aiempia saman saavuttaneita yhtyeitä ovat BTS ja SuperM.
Yhtye ilmoitti toisesta maailmankiertueestaan 2nd World Tour "Maniac" 6. maaliskuuta. Kiertue alkoi huhtikuussa Koreassa ja jatkui Japanista Yhdysvaltoihin.
Stray Kids julkaisi toisen japaninkielisen EP:nsä Circus 22. kesäkuuta. Yhtye julkaisi mixtape-projektinsa neljännen kappaleen ”Mixtape: Time Out” 1. elokuuta, juhlistaakseen yhtyeen fanikunnan neljättä vuosipäivää.
Yhtye julkaisi seitsemännen EP:nsä Maxident 7. lokakuuta.
Stray Kids julkaisi kolmannen kokoelma-albuminsa SKZ-Replay 21. joulukuuta.
Historia > The Sound, 5-Star, Social Path / Super Bowl ja Rock-Star (2023)

Stray Kids julkaisi ensimmäisen japaninkielisen studioalbuminsa The Sound 22. helmikuuta 2023. Yhtye julkaisi kolmannen studioalbuminsa 5-Star 2. kesäkuuta. Albumi myi yli 5 miljoonaa kappaletta. Stray Kidsin esiintyi Pariisissa Lollapalooza -musiikkifestivaaleilla pääesiintyjänä yhdessä Kendrick Lamarin ja Rosalían kanssa heinäkuussa. Yhtye piti 5-Star Dome Tour -kiertueen elo-marraskuussa Koreassa ja Japanissa. Yhtyeen piti esiintyä New Yorkissa Global Citizen festivaaleilla, mutta auto-onnettomuuden vuoksi vain 3racha esiintyi. Yhtye julkaisi japaninkielisen EP:n Social Path / Super Bowl 6. syyskuuta. Yhtye julkaisi koreankielisen EP:n Rock-Star 10. marraskuuta.
IFPI nimesi Stray Kidsin vuoden 2023 kolmanneksi myydyimmäksi artistiksi Taylor Swiftin ja Seventeenin jälkeen.
Historia > Ate, Giant ja Hop (2024–)

Tammikuussa Stray Kids esiintyi Ranskassa hyväntekeväisyysgaalassa, jonka järjesti presidentti Emmanuel Macronin puoliso Brigitte Macron. Helmikuussa yhtye julkaisi yhdessä J.Y. Parkin, Itzyn ja Nmixxin kanssa mainoskappaleen ”Like Magic” Coca-Colalle mainostaakseen Coca-Cola K-Wave juomaa.
Maaliskuussa yhtye piti kaksi fanitapahtumaa, toisen Koreassa ja toisen Japanissa. Stray Kids esitti japanilaisen draamasarjan Re: Revenge – Yokubo no Hate ni tunnusmusiikin ”Why?”. Yhtye oli Tommy Hilfigerin kutsuvieraina Met-gaalassa toukokuussa. Samassa kuussa yhtye julkaisi singlen ”Lose My Breath” yhdessä Charlie Puthin kanssa.
Heinäkuussa Stray Kids julkaisi yhdeksännen EP:nsä Ate. EP:n nimikkosinglen ”Chk Chk Boom” musiikkivideossa esiintyvät näyttelijät Hugh Jackman ja Ryan Reynolds. EP sijoittui listaykköseksi Koreassa, Itävallassa, Belgiassa, Unkarissa, Puolassa, Portugalissa ja Yhdysvalloissa.
Stray Kids esiintyi kesällä kolmen musiikkifestivaalin pääesiintyjinä–I-Days Milanossa, BST Hyde Park Lontoossa ja Lollapalooza Chicagossa. Yhtye aloitti maailmankiertueen Dominate World Tour  elokuussa. Marraskuun 13. päivä yhtye julkaisi toisen japaninkielisen studioalbumin Giant. Albumi sisältää singlet ”Night” ja ”Falling Up”, jotka yhtye esitti animesarjan Tower of God tunnusmusiikkeina. Lokakuussa yhtye julkaisi soundtrackin ”Come Play” televisiosarjan Arcane toiselle tuotantokaudelle yhdessä Young Mikon ja Tom Morellon kanssa.
Joulukuussa yhtye julkaisi ensimmäisen mixtapensa Hop.
Jäsenet

Yhtyeen jäsenet:
Bang Chan (방찬) – johtaja, laulu, rap, tanssi, tuottaminen
Lee Know (리노) – laulu, tanssi
Changbin (창빈) – rap, tuottaminen
Hyunjin (현진) – rap, tanssi
Han (한) – rap, laulu, tuottaminen
Felix (필릭스) – rap, tanssi
Seungmin (승민) – laulu
I.N (아이엔) – laulu
Jäsenet > Entiset jäsenet

Woojin (우진) – laulu (2017–2019)
Diskografia > Studioalbumit

Go生 (2020), uudelleenjulkaisu In生 (2020)
Noeasy (2021)
The Sound (2023), japaniksi
5-Star (2023)
Giant (2024), japaniksi
Diskografia > EP:t

Mixtape (2018)
I Am Not (2018)
I Am Who (2018)
I Am You (2018)
Clé 1: Miroh (2019)
Clé 2: Yellow Wood (2019)
Clé: Levanter (2019)
All In (2020), japaniksi
Oddinary (2022)
Circus (2022), japaniksi
Maxident (2022)
Social Path / Super Bowl (2023), japaniksi
Rock-Star (2023)
Ate (2024)
Diskografia > Kokoelma-albumit

SKZ2020 (2020)
SKZ2021 (2021)
SKZ-Replay (2022)
Diskografia > Mixtapet

Hop (2024)
Diskografia > Singlealbumit

Christmas EveL (2021)
Diskografia > Digitaaliset julkaisut

Step Out of Clé (2020)
Diskografia > Singlet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Korea ”Hellevator” (2017)  ”District 9” (2018)  ”My Pace” (2018)  ”I Am You” (2018)  ”Miroh” (2019)  ”Side Effects” (2019)  ”Double Knot” (2019)  ”Levanter” (2019)  ”Mixtape: Gone Days” (2019)  ”Mixtape: On Track” (2020)  ”Top” (2020)  ”God’s Menu” (2020)  ”Back Door” (2020)  ”Wolfgang” (2021)  ”Mixtape: Oh” (2021)  ”Thunderous” (2021)  ”Christmas EveL” (2021)  ”Winter Falls” (2021)  ”Maniac” (2022)  ”Mixtape: Time Out” (2022)  ”Case 143” (2022)  ”S-Class” (2023)  ”Lalalala” (2023)  ”Chk Chk Boom” (2024) |  Japani ”Levanter” (2020)  ”Double Knot” (2020)  ”My Pace” (2020)  ”Top” (2020)  ”All In” (2020)  ”God’s Menu” (2020)  ”Back Door” (2020)  ”Scars” (2021)  ”Thunderous” (2021)  ”Maniac” (2022)  "Your eyes" (2022)  ”Circus” (2022)  ”Case 143” (2022)  ”The Sound” (2023)  ”Super Bowl” (2023)  ”Social Path” (2023)  ”Night” (2024)  ”Falling Up” (2024)  ”Giant” (2024) |  Englanti ”Double Knot” (2020)  ”Levanter” (2020)  ”Top” (2020)  ”Night” (2024)  ”Falling Up” (2024)  |
Konserttikiertueet

"District 9 Unlock" World Tour (2019–2020)
2nd World Tour "Maniac" (2022–2023)
5-Star Dome Tour (2023)
Dominate World Tour (2024–2025)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stray Kids Wikimedia Commonsissa
| n k Stray Kids |
| --- | --- |
 Bang Chan (방찬)  Lee Know (리노)  Changbin (창빈)  Hyunjin (현진)  Han (한)  Felix (필릭스)  Seungmin (승민)  I.N (아이엔)   Woojin (우진) 
Studioalbumit:  Go生  In生  Noeasy  The Sound'  5-Star  Giant 
EP:t:  Mixtape  I Am Not  I Am Who  I Am You  Clé 1: Miroh  Clé 2: Yellow Wood  Clé: Levanter (2019)  All In  Oddinary  Circus  Maxident  Social Path / Super Bowl  Rock-Star  Ate 
Kokoelmat:  SKZ2020  SKZ2021  SKZ-Replay 
Mixtapet:  Hop 
Singlealbumit:  Christmas EveL 
Digitaaliset julkaisut:  Step Out of Clé 
Stray Kids COEX Live Plaza fanitapahtumassa tammikuussa 2018
Stray Kidsin single ”Top” toimi Tower of God -animesarjan tunnusmusikkina
Stray Kids julkaisi Alesson (kuvassa) ja DJ Corsakin kanssa singlen ”Going Dumb”
Olli Kinkkonen

Olli Kinkkonen (1881–1918) oli suomalainen siirtolainen ja ahtaaja, joka murhattiin Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa Duluthissa elokuussa 1918. Hänet kieriteltiin tervassa ja höyhenissä ja löydettiin hirtettynä. Murhan syyksi on arveltu Kinkkosen sodanvastaisuutta. Kinkkonen ei ollut Duluthin suomalaissiirtokunnan ammattiyhdistys- tai rauhanaktivisti, vaan hiljainen satamatyöntekijä. Onkin epäilty, että hänen surmaajansa erehtyivät luulemaan häntä joksikin toiseksi suomalaistaustaiseksi olevaksi aktivistiksi.
Justinianus II
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justinianus II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Konstantinos IV | Bysantin keisari | Seuraaja: Leontios |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tiberius III | Bysantin keisari | Seuraaja: Filippikos |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Kreikka  Alankomaat  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Velvoiteoikeus

Velvoiteoikeus on oikeudenala, joka käsittelee velkasuhteen osapuolten välisiä velvoitteita ja saamisoikeuksia. Velvoiteoikeuden alaan kuuluvat laajassa mielessä kaikki velallisen ja velkojan väliseen eli inter partes suhteeseen liittyvät kysymykset, mukaan lukien suhteen syntyä, sisältöä, muuttumista ja lakkaamista koskevat kysymykset. Velvoiteoikeus kuuluu eri oikeudenalojen systematiikassa yksityisoikeuteen ja sen sisällä varallisuusoikeuteen.
Velvoiteoikeuden systematiikka

Velvoiteoikeus jaetaan yleiseen ja erityiseen osaan. Yleiseen velvoiteoikeuteen kuuluvat kaikille velvoitteille yhteiset periaatteet ja säännöt. Sen sijaan eityiseen velvoiteoikeuteen kuuluvat eri oikeustoimi- ja sopimustyyppejä, kuten kauppaa, lahjaa ja vuokraa, koskevat säännöt. Rajanveto velvoiteoikeuden yleisen ja erityisen osan välillä on kuitenkin häilyvä.
Velvoiteoikeudesta ovat erkaantuneet sopimusoikeus ja vahingonkorvausoikeus, joilla on siihen läheinen yhteys.
Velvoiteoikeus Suomessa > Velvoiteoikeuden oikeuslähteet

Velvoiteoikeutta ei ole Suomessa, kuten ei muissakaan Pohjoismaissa, kodifioitu yhteen yleislakiin vaan velvoiteoikeudellinen sääntely koostuu useista soveltamisalaltaan kapeammista erityislaeista. Tärkeimpiin velvoiteoikeudellisiin lakeihin kuuluvat muun muassa velkakirjalaki, laki velan vanhentumisesta, korkolaki, oikeustoimilaki, vahingonkorvauslaki ja kauppalaki. Monet velvoiteoikeudelliset säännökset soveltuvat kuitenkin analogisesti varsinaisen soveltamisalansa ulkopuolelle, sillä niiden katsotaan kuvastavan yleisempiä velvoiteoikeudellisia sääntöjä ja periaatteita.
Lainsäädäntöä täydentävät lakiin kirjaamattomat oikeusnormit, joiden asema on velvoiteoikeudessa korostunut. Lakiin kirjaamattomat oikeusnormit saavat tukea oikeuskäytännöstä, etenkin korkeimpien oikeuksien ennakkopäätöksistä, ja oikeuskirjallisuudesta, joiden merkitys on velvoiteoikeuden alalla myös korostunut.
Suurin osa velvoiteoikeuden normistosta on tahdonvaltaista, mikä tarkoittaa, että se tulee sovellettavaksi vain, jos osapuolet eivät ole muuta sopineet. Lainsäädännössä on kuitenkin rajoitettu tahdonvaltaisuutta ja osapuolten sopimusvapautta useissa kohdin.
Velvoiteoikeus Suomessa > Velvoiteoikeuden tutkimuksen historia

1900-luvun alussa merkittävin velvoiteoikeuden yleisteos oli R. A. Wreden alun perin vuonna 1892 ilmestynyt Anteckningar enligt professor R.A. Wredes föresläsningar över obligationsrättens allmänna del, joka suomennettiin vuonna 1942 nimellä Velvoiteoikeuden yleinen osa luentojen mukaan. Wreden teosta käytettiin usean vuosikymmenen ajan niin yliopistossa oppikirjana kuin oikeuselämässä lähdeteoksena. Toinen vuosisadan alkupuoliskon yleisteos oli Julian Serlachiuksen alun perin vuonna 1902 ilmestynyt Suomen yleisen obligationoikeuden oppikirja, jonka toisen painoksen toimitti Lauri Cederberg. Vuonna 1934 ilmestyi myös Alarik Hernbergin Gäldförhållandet: Allmänna lärör, joka jäi kuitenkin vähemmälle käytölle.
1900-luvun puolivälin jälkeen suuri merkitys on ollut Y. J. Hakulisen alun perin vuonna 1958 ilmestyneellä yleisteoksella Velvoiteoikeuden yleiset opit, joka oli alun perin tarkoitettu ensimmäiseksi osaksi koko velvoiteoikeuden kattavassa kolmiosaisessa teoksessa. Hakulisen teoksella oli huomattava merkitys opetuksessa ja käytännön oikeuselämässä, mutta sitä rasitti Hakulisen vanhanaikaisena pidetty tutkimusote. Vuonna 1988 Hakulisen teoksen tilalle tuli Erkki Aurejärven teos Velvoiteoikeuden oppikirja. Aurejärvi laati teoksesta uusia painoksia 1990- ja 2000-luvuilla yhdessä Mika Hemmon kanssa.
Velvoiteoikeuden yleistä osaa käsittelevien yleisteosten lisäksi Suomessa on julkaistu lukuisia erityistutkimuksia monografioiden, artikkelien ja oikeustapauskommentaarien muodossa.
Botniaring

| Botniaring |
| --- | --- |

Sijainti:   Kurikka, Suomi
Koordinaatit:  62°37′35″N, 22°0′58″E
Aikavyöhyke:  UTC+2/UTC+3
Valmistumisvuosi:  1989
Radan pituus:  4,014 km
Radan leveys:  12–20 m
Rataennätys:  1.30,496 (Paavo Tonteri, Dallara F399, 2019)
Suurimmat tapahtumat:  SM Road Racing, Historic Race, Rata-ajon SM
Lyhyt rata
Radan pituus:  2,618 km
Rataennätys:  1.04,227 (Teemu Tanninen, Dallara F394, 2003)
Club rata
Radan pituus:  1,450 km
JM-rata
Radan pituus:  1,000 km
Botniaring on Etelä-Pohjanmaalla, Kurikan Jurvassa sijaitseva moottorirata.
Botniaring on yksi Suomen viidestä moottoriurheilukeskuksesta. Rata oli aikaisemmin 2 618 metriä pitkä, mutta sitä on pidennetty 4 014-metriseksi. Laajennuksen myötä rata oli Suomen pisin, kunnes KymiRing valmistui. Radalla ajetaan pääasiassa kansallisia kilpailuja.
Kuvaus

Rata on perustettu vuonna 1989. SM-tason ja muita isompia auto- ja moottoripyö­räkilpailuja on vuosittain kymmenkunta, muina aikoina rata-alue on harjoit­telu- ja koulutuskäytössä. Rataravintola on avoinna kesäaikoina.
Kuvaus > Tietoja

Pituus:
Lyhyt rata: 2 618 metriä
Pitkä rata: 4 014 metriä
JM-rata: n. 1 000 metriä
Ovaali: 1 676 metriä
Ajosuunta: myötäpäivään
Leveys: 12–20 metriä
Rataennätykset:
Lyhyt rata (2 618 m)
autot: 1.04,227 – 29. kesäkuuta 2003, Teemu Tanninen, F3, Dallara F394
moottoripyörät: 1.06,070 – 27. toukokuuta 2018, Erno Kostamo, Superbike A, BMW S1000RR
Pitkä rata (4 014 m)
autot: 1.30,496 – 30. kesäkuuta 2019, Paavo Tonteri, F3 (Historic Formula G), Dallara F399
moottoripyörät: 1.36,242 – 21. heinäkuuta 2013, Vesa Kallio, Nordic Superbike, KTM 1190
Kehitys

Botniaringin alueella on ympärivuotiseen käyttöön tarkoitettu, ammattipätevyysdirektiivin mukaiseen ajokoulutukseen soveltuva liukkaankelin ajoharjoittelurata. Ajoharjoittelurata on suunniteltu raskaan liikenteen vaatimusten mukaiseksi, unohtamatta kuitenkaan henkilöautoja. Botniaringin välittömässä yhteydessä toimii PRT Testirata Oy, joka vuokraa liukkaankelin ajokoulutukseen ja ajoneuvojen testaukseen soveltuvia erikoispinnoitettuja ratoja oheispalveluineen. Alueelle on rakennettu myös ajoneuvojen testausta varten virallinen ABS-testirata. Testirataa käyttää ajoneuvo- ja rengasteollisuus ajoneuvojen kehitystyössä.
Moottoriradan pitkäaikaisen vuokralaisen (2000–2013) Botnia Raceway Oy:n vuokrasopimus päättyi kauteen 2013. Kaudesta 2014 radan toimintoja on pyörittänyt Lintuharjun Moottoriurheilualue Oy.
Vaasalaisen Sunrise Cruisers -yhdistyksen ja Kurikan kaupungin suunnitelmissa on rakentaa Botniaringin alueelle myös Suomen pisin kiihdytysrata.
Botniaringillä vierailevat kilpasarjat

SM Road Racing
Nordic Championship Classic Race
Historic Race Finland
Rata-ajon-SM
Porsche GT3 Cup Finland
Porsche Sports Cup Finland
Radalle.com -Drifting-SM ja Time Attack-sarja
Botniaringillä vierailevat kilpasarjat > Muita tapahtumia

Saturday on the RaceWay
JM-asfattimestari
Kokoontumisajoja
Aiheesta muualla

Botniaring Racing Circuit
PTR Testirata
Sunrise Cruisers
http://www.motouutiset.fi/fi/moottoripyorat/uutiset/341/Jurvan-Botniaringille-tulossa-my%C3%B6s-kiihdytysrata.htm
Messusilta

| Messusilta |
| --- | --- |
 Messusilta helmikuussa 2012.
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi
Pituus:  125 m
Leveys:  5 m
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Messusilta on Jyväskylässä sijaitseva silta, joka yhdistää Matkakeskuksen ja Paviljongin. Silta rakennettiin 2000-luvun alussa ja sen remontointi aloitettiin marraskuussa 2010. Silta on viisi metriä leveä, 125 metriä pitkä ja se palvelee päivittäin tuhansia ihmisiä.
Helena Ruotsala

Helena Ruotsala (s. 1957) on suomalainen etnologi, joka toimi etnologian professorina Turun yliopistossa vuosina 2011–2023. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2002. Hän on toiminut vierailevana tutkijana Baselin yliopistossa, Hampurin yliopistossa ja Würzburgin yliopistossa. Hän on tehnyt kenttätyötä Suomen Lapissa, Tornionlaaksossa, Kuolan niemimaalla, Marinmaalla ja Tirolissa.
Julkaisut

Helena Ruotsala: Oulujoen vesistön rakentamisen ja säännöstelyn sosiokulttuuriset vaikutukset. Imatran Voima 1992.
Helena Ruotsala: Muuttuvat palkiset: elo, työ ja ympäristö Kittilän Kyrön paliskunnassa ja Kuolan Luujärven poronhoitokollektiiveissa vuosina 1930–1995 (väitöskirja). Suomen Muinaismuistoyhdistys 2002.
Pirjo Korkiakangas, Pia Olsson ja Helena Ruotsala (toim.): Polkuja etnologian menetelmiin. Ethnos 2005.
Helena Ruotsala, Petri Saarikoski ja Maija Santikko (toim.): Matkalla: juhlakirja Outi Tuomi-Nikulalle hänen täyttäessään 60 vuotta 19.10.2009. Turun yliopisto 2009.
Aila Nieminen, Pia Olsson, Helena Ruotsala ja Katriina Siivonen (toim.): Aineen taikaa: näkyvän ja näkymättömän kulttuurin jäljillä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2011.
Pirjo Korkiakangas, Pia Olsson, Helena Ruotsala ja Anna-Maria Åström (toim.): Kirjoittamalla kerrotut: kansatieteelliset kyselyt tiedon lähteinä. Ethnos 2016.
Aiheesta muualla

Virallinen blogi