stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oʻzbekiston ovozi

Lehden etusivu toukokuussa 2023.
Oʻzbekiston ovozi (”Uzbekistanin ääni”) on Uzbekistanin pääkaupungissa Taškentissa ilmestyvä uzbekinkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1918 nimellä Ishtirokiyun (”Kommunisti”). Sen nimenä oli Qizil bayroq (”Punalippu”) vuodesta 1920, Turkiston (”Turkestan”) vuodesta 1922, Qizil Oʻzbekiston (”Punainen Uzbekistan”) vuodesta 1924 ja Sovet Oʻzbekistoni (”Neuvosto-Uzbekistan”) vuodesta 1964.
Sovet Oʻzbekistoni oli neuvostoaikana Uzbekistanin kommunistisen puolueen ja Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein uzbekinkielinen päivälehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa venäjänkielinen Pravda Vostoka ja tadžikinkielinen Haqiqati Ūzbekiston. Lehden levikki oli 683 000 kappaletta vuonna 1975.
Vuonna 1991 lehti sai nimen Oʻzbekiston ovozi ja siitä tuli Uzbekistanin kansan demokraattisen puolueen äänenkannattaja. Se ilmestyi sittemmin kolmesti viikossa ja julkaisi venäjänkielistä viikkolehteä Golos Uzbekistana. Nykyään lehti ilmestyy kerran viikossa kahdeksansivuisena ja A2-kokoisena. Sen painos oli 7 000 kappaletta toukokuussa 2023.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto[vanhentunut linkki]
Luettelo pikkuplaneetoista: 348001–349000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
348001:stä ja päättyen 349000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Ofloksasiini

| --- | --- |

Ofloksasiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(RS)-9-fluori-2,3-dihydro-3-metyyli-10-(4-metyylipiperatsin-1-yyli)-7-okso-7H-pyrido[1,2,3-de]-1,4-bentsoksatsiini-6-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 82419-36-1
ATC-koodi: J01MA01
PubChem CID: 4583
DrugBank: DB01165
Kemialliset tiedot
Kaava: C18H20N3FO4 
Moolimassa: 361,37
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 250–257 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: > 95 %
Proteiinisitoutuminen: 32 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 7 h
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi, topikaalinen
Ofloksasiini (C18H20N3O4F) on fluorokinoloneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Lääketieteessä sitä voidaan käyttää laajakirjoisena antibioottina muun muassa korvatulehduksen hoidossa.
Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet

Ofloksasiini estää bakteerien DNA-gyraasientsyymin toimintaa, minkä vuoksi DNA:n kahdentuminen ei onnistu eivätkä bakteerit pääse kasvamaan ja lisääntymään. Yhdiste on laajakirjoinen antibiootti ja tehoaa useisiin sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Yhdisteen S-enantiomeeri on raseemista seosta 8–128 kertaa tehokkaampi ja sitä myydäänkin myös puhtaana enantiomeerina nimellä levofloksasiini. Ofloksasiinia voidaan käyttää muun muassa salmonellan, korvatulehdusten, virtsatulehdusten ja tippurin hoitoon.
Synteesi

Ofloksasiinin seitsenvaiheisen synteesin lähtöaine on 2,3,4-difluorinitrobentseeni. Ensimmäisessä vaiheessa yhdiste reagoi emäksisissä olosuhteissa muodostaen 2,3-difluori-6-nitrofenolia, jonka hydroksyyliryhmä alkyloidaan emäksisissä olosuhteissa klooriasetonin avulla kaliumjodidin toimiessa katalyyttinä. Muodostuva yhdiste reagoi vedytettäessä Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä muodostaen bentsoksatsiinijohdannaisen. Tämä johdannainen reagoi seuraavassa vaiheessa dietyylietoksimetyleenimalonaatin kanssa ja tämä johdannainen reagoi edelleen polyfosforihapon läsnä ollessa syklisoituen kinoliinirakenteiseksi yhdisteeksi. Kaksi viimeistä ofloksasiinin synteesin vaihetta ovat esterin hydrolyysi ja aromaattisen renkaan fluoriatomin korvautuminen reaktiolla N-metyylipiperatsiinin kanssa.
Oinoe (Hippothontis)

| Oinoe> Οἰνόη |
| --- | --- |
 Oinoen muurien raunioita.
Sijainti
 Oinoe
Koordinaatit:  38°9′49″N, 23°25′29″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Oinói, Mándra-Eidyllía, Länsi-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunki ja demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Hippothontis
 :  Demetrias (vsta 307 eaa.)
 :  Ptolemais (vsta 224 eaa.)
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Oinaios (Οἰναῖος)
Bulen jäseniä:  2
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oinoe (m.kreik. Οἰνόη, Oinoē, lat. Oenoe) oli antiikin aikainen kaupunki ja alun perin Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Tornin rauniot Oinoessa.
Oinoe sijaitsi Attikan luoteisosassa sen ja Boiotian rajamailla lähellä Eleutheraita, Ateenasta Plataiaihin, Thebaan ja Delfoihin johtaneen tien varressa. Paikka on itään nykyisestä Oinóin kylästä, joka on ottanut nimensä demoksesta. Läntisen Attikan Oinoeta ei tule sekoittaa Marathonin tasangon Oinoen demokseen, joka kuului Aiantis-fyleen.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Hippothontis ja sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja vuodesta 224/223 eaa. Ptolemais-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Oinaios (Οἰναῖος).
Boiotilaiset valtasivat Oinoen vuonna 507 eaa. samaan aikaan kuin Hysiain. Hysiaista tuli pysyvästi boiotialainen, mutta Oinoen ateenalaiset valtasivat takaisin ja linnoittivat sen. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 411 eaa. boiotialaiset valtasivat kaupungin uudelleen, mutta ateenalaiset saivat sen jälleen takaisin, tällä kertaa pysyvästi.
Oinoen lähellä oli Pythion eli Apollon Pythiokselle omistettu temppeli.
Oikeus (sanomalehti)

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Oikeus oli Helsingissä vuonna 1906 ilmestynyt sanomalehti.
Sosiaalidemokraattisen Oikeuden perustivat Työmiehen linjaa vastustaneet SDP:n revisionistit Yrjö Mäkelin, Reino Drockila, Kössi Kaatra ja Vihtori Kosonen. Sen päätoimittajana työskenteli Kansan Lehdestä eroamaan joutunut Mäkelin. Lehti ilmestyi kolme kertaa viikossa vajaan kuukauden ajan.
Aiheesta muualla

Oikeus digitoituna kansalliskirjastossa
Ohranjyvä

Ravintola Ohranjyvä.
Ohranjyvä on Tampereen keskustassa Näsilinnankadulla sijaitseva 65-paikkainen ruoka- ja anniskeluravintola.
Ohranjyvän perusti Linkosuon leipomon kondiittorimestari Jussi Linkosuo entiseen myymälähuoneistoon Näsilinnankadulle maaliskuussa 1965, juuri ennen ensimmäisiä Suomessa järjestettyjä jääkiekon MM-kisoja. Ohranjyvä oli ensimmäisiä olutravintolakokeiluita Suomessa. 1980-luvun alussa Ohranjyvä siirtyi Alkon tytäryhtiölle Arctialle ja siltä 1997 Scandicille, joka oli kuitenkin kiinnostunut pitämään itsellään vain Arctian hotellit. Ohranjyvän nykyinen omistaja on Jaro Suosteen Jyväravintolat Oy.
Ohranjyvän suosikkiannokset Puerto Ricon pannu ja Kanaa talon takaa houkuttelivat ihmisiä kauempaakin. Ohranjyvää tekivät tunnetuksi myös televisiossa työskentelevät kanta-asiakkaat, jotka edelleenkin viihtyvät ”o-studiollaan”.
Muuta

Ohranjyvä on YLE TV2:n Kummeli-sketsiviihdesarjan uutisreportterihahmon Mauno Ahosen kantabaari.
Kesäkuussa 2024 ravintolan entisen omistajayhtiön JV Europe Oy:n vastuuhenkilöt tuomittiin talousrikoksista. Heidän yhtiönsä omisti Ohranjyvän ja Mallashovin vain vuoden verran 2010-luvun lopulla, kunnes se haettiin konkurssiin. Tuomio ei ole lainvoimainen, vaan siitä voi valittaa. Ohranjyvän myöhemmillä omistajilla ei ole tekemistä asian kanssa.
Aiheesta muualla

Ohranjyvän kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Ohranjyvä (Q18661043)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: ravintola
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Tampere
koordinaatit: 61°29′58″N 23°45′15″E﻿ / ﻿61.499547°N 23.754236°E﻿ / 61.499547; 23.754236
Jukka Ohtonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Jukka Ohtonen
Syntymäaika: 27. huhtikuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Tornio,  Suomi
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 181 cm
Paino: 84 kg
Lempinimi: Julle, Juge
Junioriseurat
1970–1977: ToPV, Tornio
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1977–1981 |  ToPV, Tornio | – | (0) |
| 1981–1984 |  OLS, Oulu | – | (0) |
| 1984–1986 |  IFK Kalix | – | (0) |
| 1986–1993 |  IFK Kungälv | – | (0) |
| 1993–1999 |  Kalix Bandy | – | (0) |
| 1999–2008 |  ToPV, Tornio | – | (0) |
| 2008–2011 |  HT Bandy, Haaparanta | – | (0) |
Maajoukkue
| 1980–2001 |  Suomi | 139 | (35) |
Valmennusura
2003–2008:  ToPV, Tornio, pelaajavalm.
2008–2011:  HT Bandy, Haaparanta, pelaajavalm.
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20.11.2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20.11.2013.
Jukka Ohtonen (s. 27. huhtikuuta 1962) on suomalainen jääpalloilija. Hän päätti uransa keväällä 2011 HT Bandyn pelaajavalmentajana.
Jukka Ohtonen oli voittamassa Suomen poikien vuoden 1979 maailmanmestaruuden. Jääpallon SM-sarjassa hän aloitti kaudella 1980–1981 kotipaikkakuntansa Tornion ToPV:n joukkueessa. Kun ToPV putosi mestaruussarjasta, hän siirtyi Ouluun OLS:n joukkueeseen, ja voitti siellä kolme Suomen mestaruutta seuraavina kausina.
Ruotsin Kalixiin Ohtonen muutti työn vuoksi jatkaen pelaamistaan IFK Kalixin joukkueessa. Kahden Kalix-kauden jälkeen suuntana oli Kungälv, jossa hän pelasi Ruotsin korkeinta sarjaa eli silloista jääpallon Allsvenskania seitsemän kautta. Ohtonen oli IFK Kungälvin ykköspelaaja ja keskikentän pelinjohtaja.
Kungälvin jälkeen hän palasi Kalix Bandyyn, jota hän edusti seuraavat kuusi kautta. Sen jälkeen hän siirtyi syksystä 1999 alkaen Tornion Palloveikkojen riveihin. ToPV-kautta kesti yhdeksän vuotta kevääseen 2008. Tämä ajanjakso oli ToPV-jääpalloilun huippuvuosia, joina seura saavutti kaikkiaan kuusi Suomen mestaruutta ja kolme hopeaa. Jukka Ohtosen rooli tässä menestysjoukkueessa oli aivan ratkaiseva keskikentän pelinrakentajana. Pelaamisen lisäksi hän toimi myös valmennustehtävissä. Siirtyessään kevään 2008 jälkeen HT Bandyn riveihin Ohtonen oli pelannut Suomessa 13 kautta ja tehnyt kaikkiaan 197 maalia.
Kesän 2008 aikana Tornio–Haaparanta-alueella päätettiin panostaa Ruotsin Allsvenskaniin nousseesseen yhteisjoukkueeseen HaaparantaTornio Bandy. Jukka Ohtonen toimi pelaajavalmentajana HT Bandyssä kolme kautta, kunnes keväällä 2011 ilmoitti lopettavansa jääpallouransa.
Suomen jääpallomaajoukkueessa Ohtonen pelasi 139 A-, 5 nuorten ja 5 poikien maaottelua ottelua. Ensimmäisen kerran hän pelasi A-maajoukkueessa kaudella 1980–1981 17-vuotiaana. Ohtonen päätti maajoukkueuransa vuoden 2001 MM-pronssiin. Kaikkiaan hän pelasi vuosina 1983–2001 10 MM-kisat ja niissä 57 MM-ottelua.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
9 Suomen mestaruutta vuosina 1982, 1983 ja 1984 OLS:n riveissä sekä 2000, 2002, 2004, 2005, 2006 ja 2007 ToPV:n riveissä,
3 Suomen mestaruushopeaa: 2001, 2003 ja 2008 ToPV:n riveissä.
Maajoukkueessa
3 maailmanmestaruushopeaa vuonna 1987, 1989 ja 1999,
6 maailmanmestaruuspronssia vuosina 1983, 1985, 1991, 1995 ja 1997.
Henkilökohtaisesti
2 kertaa vuoden jääpalloilija: 1994 ja 2000,
13 kautta Suomen jääpallon pääsarjassa ja 15 kautta Ruotsin jääpallon pääsarjassa,
Vuoden jääpallovalmentaja: 2010 HT Bandyn riveissä.
Muuta

Jukka Ohtonen oli myös lahjakas jalkapalloilija. Siirryttyään IFK Kungälviin vuonna 1986 hänelle tarjottiin sopimusta IFK Göteborgin jalkapallojoukkueeseen. Mikäli hän olisi sen hyväksynyt, IFK Kungälvin jääpallosopimus olisi pitänyt purkaa. Jalkapallosta tuli tässä vaiheessa kakkoslaji, ja Ohtonen pelasi 1. divisioonan GAIS:ssa tässä vaiheessa jääpallon ollessa ykköslaji.
Oihonna

| Oihonna |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Honna, Onna 
Nimen alkuperä:  vanha gaelinkielinen nimi 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oihonna on kelttiläisperäinen naisen etunimi. Se esiintyy skotlantilaisen James Macphersonin runoelmassa Ossianin laulut sekä J. L. Runebergin teoksessa Kuningas Fjalar.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 20–40 Oihonna-nimistä naista.
Nimipäivä

Oihonna-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1908–1928. Nimipäivä oli  14. marraskuuta.
Tunnettuja Oihonnia

Elin Oihonna Kallio (1859–1927), suomalainen naisvoimistelun uranuurtaja
Oineis

| Oineis> Οἰνηίς.Historia |
| --- | --- |
Tyyppi:  fyle
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Numero (alkup.):  VI
Perustettu:  508 eaa.
Eponyymi heeros:  Oineus
Demoksia:  9–13
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oineis (m.kreik. Οἰνηίς, Oinēis, lat. Oeneis) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Oineus, Pandionin avioton poika, ja sen alkuperäinen numero oli VI.
Fyleen kuului alun perin 13 demosta, muun muassa suurin demos Akharnai. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului yhdeksän demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Oineis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Oineus (Ὀινεύς), monikossa Oineis (Ὀινείς) tai Oinēeis (Ὀινηείς).
Demokset

| Nimi | Nimi kreikaksi | Fyle> Kausi I n. 508–307 eaa. | Fyle> Kausi II n. 307–224 eaa. | Fyle> Kausi III n. 224–201 eaa. | Fyle> Kausi IV n. 201 eaa.–124 jaa. | Fyle> Kausi V n. 124 jaa.– | Trittys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akharnai | Ἀχαρναί | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | mesogeios |
| Butadai | Βουτάδαι | Oineis | Oineis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | asty |
| Epikefisia | Ἐπικηφισία | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | asty |
| Fyle | Φυλή | Oineis | Demetrias | Demetrias | Oineis | Oineis | paralia |
| Hippotomadai | Ἱπποτομάδαι | Oineis | Demetrias | Demetrias | Oineis | Oineis | asty |
| Kothokidai | Κοθωκίδαι | Oineis | Demetrias | Demetrias | Oineis | Oineis | paralia |
| Lakiadai | Λακιάδαι | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | asty |
| Lusia | Λουσία | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | asty |
| Oe | Ὄη | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | paralia |
| Perithoidai | Περιθοῖδαι | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | asty |
| Ptelea | Πτελέα | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | asty |
| Thria | Θρία | Oineis | Oineis | Oineis | Oineis | Hadrianis | paralia |
| Tyrmeidai | Τυρμεῖδαι | Oineis | Oineis | Oineis | Attalis | Attalis | asty |
HMS Ocean (L12)

| HMS Ocean |
| --- | --- |
 NAM Atlântico

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Shipbuilding and Engineering Limited, Govan
Kölinlasku:  30. toukokuuta 1994
Laskettu vesille:  11. lokakuuta 1995
Palveluskäyttöön:  30. syyskuuta 1998
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Brasilialle 2018
Tekniset tiedot
Uppouma:  21 500 t
Pituus:  203,4 m
Leveys:  35 m
Syväys:  6,5 m
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  285 ja 180 laivaston ilmavoimien henkilöstöä
Aseistus
Aseistus:  4 × 30 mm DS30M2 Mk2 3 × Phalanx CIWS 4 × Minigunia 8 × GPMG-konekivääriä
HMS Ocean (viirinumero L12) oli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien helikopteritukialus (engl. Landing Platform Helicopter, LPH), joka oli suunniteltu tukemaan maihinnousuja sekä olemaan maihinnousujoukkojen esikunta-aluksena.
Valmistus

Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö lähetti heinäkuussa 1987 telakoille tarjouspyynnön helikopteritukialuksesta. Alus tilattiin 11. toukokuuta 1993 Barrow-in-Furnessista Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL, nykyinen BAE Systems Marine), joka käytti pääalihankkijanaan Kvaerner Govan Limitedia. Köli laskettiin 30. toukokuuta 1994. Alus laskettiin vesille 11. lokakuuta 1995 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1998 Devonportissa.
Suunnittelu

Aluksen runko pohjautui Vickersin suunnittelemaan Invincible-luokkaan, mutta kansirakenteet suunniteltiin uudelleen. Rungon valmistus siirrettiin Kvaernerin Govanin telakalle Clyde-joen varteen, mistä se siirrettiin omin konein BAE Systemsin Barrow-in-Furnessin telakalle varustettavaksi.
Suunnitelmissa aluksella oli 255 hengen miehistö, jonka lisäksi se normaalisti kuljetti 206 lentomiehistöön kuuluvaa sekä 480 merijalkaväen sotilasta. Majoitustilat mahdollistivat lisäksi 320 merijalkaväen sotilaan majoittamisen lyhyeksi ajaksi. Alus kykeni kuljettamaan siten kaikkiaan 800 henkeä ja tarvittavan tykistö- ja ajoneuvokaluston sekä huollon vaatimat varastot. Aluksella oli tilat 40 ajoneuvolle, mutta se ei kykene kuljettamaan raskaita panssarivaunuja. Aluksella oli neljä LCVP Mk5 -maihinnousualusta kaluston siirtoihin.
Alus oli varustettu kahdentoista EH101 Merlin- ja kuuden Lynx-helikopterin vaatimilla tiloilla sekä raskaiden Chinook-helikoptereiden laskeutumis- ja tankkausmahdollisuudella. Alus kykenee kuljettamaan 20 Sea Harrieria, mutta ne eivät kykene operoimaan alukselta. Aluksen lentokansi on 170 metriä pitkä ja 32,6 metriä leveä. Kannella on kaksi hissiä koneiden siirtämiseksi hangaarikannelle.
Palvelus

Vain viikko palvelukseen oton jälkeen alus lähetettiin avustamaan hurrikaani Mitchin aiheuttamien vahinkojen korjaamisessa Nicaraguassa ja Hondurasissa. Alkuvuodesta 1999 aluksen piti osallistua sotaharjoitukseen Atlantilla, mutta se siirrettiin Välimerelle Kosovon kriisin kiristyessä. Vuonna 2000 alus oli mukana operaatio Palliserissa Sierra Leonen rannikolla, ja se avusti HMS Illustriousia kapinallisten toiminnan lamauttamisessa ja tuki maihinsiirrettyä pataljoonaa.
Alus osallistui operaatio Iraqi Freedomiin, jolloin sille oli sijoitettuna 300 merijalkaväen sekä 400 lentohenkilöstöön kuuluvaa sotilasta. Maaliskuusta toukokuuhun 2004 aluksella testattiin Britannian maavoimien Apache AH1 -helikoptereiden sopivuutta lentotukialukselle. Testeihin sisältyi erilaisissa olosuhteissa yli 750 nousua ja laskeutumista alukselle. Kahdeksan Apache AH1 -kopteria korvasivat Lynxit Commando Helicopter Forcessa.
Elokuussa 2007 Babcock Marine sai aluksen huolto- ja modernisointisopimuksen. Samana vuonna alkaneeseen modernisointiin sisältyi majoitustilojen kunnostus sekä Apachien toiminnan vaatimien tilojen luominen. Syyskuussa 2008 alus aloitti avomerikokeet ja palasi palvelukseen helmikuussa 2009.
Alus osallistui Bersama Shield -harjoitukseen HMS Somersetin ja RFA Wave Rulerin kanssa kesäkuussa 2009. Joulukuussa 2011 Britannian puolustusministeriö ilmoitti, että alus ankkuroidaan Thamesiin Greenwichin kohdalle vuoden 2012 olympialaisten ja paralympialaisten ajaksi, missä se toimi majoitus- ja huoltotiloina sekä Lynx- ja Puma-helikoptereiden laskeutumisalustana.
Myynti

Alus myytiin Brasilialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä NAM Atlântico. Alus saapui Brasiliaan elokuussa 2018, mikä mahdollisti lentotukialus NAe São Paulon (ex-Foch) poistamisen palveluksesta 22. marraskuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Ocean (L12) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Fearless-luokka | Royal Navyn maihinnousualukset | Seuraaja: Albion-luokka |
Apache AH1 nousee alukselta.
Octavius (kirja)

| Octavius |
| --- | --- |
Kirjailija:  Marcus Minucius Felix
Kieli:  latina
Genre:  teologia
Julkaistu:  n. 150–250
Suomennos
Suomentaja:  Heikki Koskenniemi
Kustantaja:  Arkki
Julkaistu:  2007
ISBN:  978-951-618-846-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Octavius on Marcus Minucius Felixin kirjoittama varhainen teos kristinuskon puolustukseksi. Se on muodoltaan dialogi, jossa keskustelevat  pakanuutta kannattanut Caecilius Natalis ja kristitty Octavius Januarius, joka on Minucius Felixin ystävä.
Historia

Octaviuksen ja sen tekijän ajoitusta ei tunneta tarkkaan; teos on kirjoitettu joskus vuosien 150–250 välisenä aikana. Teos päätyi jossain vaiheessa osaksi Arnobiuksen teosta Adversus nationes (Pakanoita vastaan) sen kahdeksanneksi kirjaksi. Vasta François Baudouin havaitsi vuonna 1560, että kirja on jonkun toisen kirjoittama.
Sisältö

Keskustelu käydään miellyttävässä ympäristössä Ostiassa sijaitsevalla rannalla erään vapaapäivän iltapäivänä. Keskustelu saa alkunsa siitä, kun Caecilius osoittaa ohi kulkiessaan kunnioitustaan Serapiksen kuvapatsaalle. Seurauksena Octavius ja Caecilius ryhtyvät keskusteluun omien uskontojensa paremmuudesta. Minucius itse toimii erotuomarina. Octavius käsittelee Caeciliuksen argumentteja pakanuuden puolesta (joiden esikuvana ovat ehkä olleet Kelsoksen esittämät argumentit) samassa järjestyksessä kuin ne esitetään. Lopputuloksena Caecilius tulee vakuuttuneeksi kristinuskon paremmuudesta.
Dialogin esikuvana on käytetty Ciceron teoksia Jumalten luonteesta (De natura deorum) ja Ennustamisesta (De divinatione). Teos ei ole sisällöltään erityisen kristillinen. Jos jumalan ykseyden, ylösnousemuksen ja tulevaisuudessa odottavan palkinnon ja rangaistuksen ajatukset jätetään huomiotta, teos on lähinnä filosofista ja eettistä polemiikkia antiikin polyteististen uskontojen mielettömyyksiä kohtaan.
Kirjallisuutta > Suomennos

Minucius Felix, Marcus: Octavius: kristinuskon puolustus.  (Latinasta suomentanut Heikki Koskenniemi)  Helsinki:  Arkki, 2007.  ISBN 978-951-618-846-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Minucius Felix, Marcus: Octavius. Teoksessa Tertullianus & Minucius Felix, Marcus: Apology and De Spectaculis. Octavius.  (Loeb Classical Library 250)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1931.  ISBN 0674992768
Aiheesta muualla

Kirby, Peter: The Octavius of Minucius Felix Early Christian Writings (englanniksi)
Minucius Felix, Marcus: Octavius Documenta Catholica Omnia (latinaksi)
Minucius Felix, Marcus: Octavius (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Octavius (dialogue)
Käännös suomeksi
Office of Scientific Research and Development

| Office of Scientific Research and Development |
| --- | --- |
Perustettu:  28. kesäkuuta 1941
Lakkautettu:  20. tammikuuta 1947
Tyyppi:  Yhdysvaltain valtion virasto
Puheenjohtaja:  Vannevar Bush
Infobox OKNimi-testi OK: 
Office of Scientific Research and Development (OSRD) oli Yhdysvaltain valtion virasto, jonka tehtävänä oli hallinnoida armeijan tarpeisiin tehtyä tieteellistä tutkimusta toisen maailmansodan aikana. Se perustettiin vuonna 1941 korvaamaan National Defense Research Committeen ja se lakkautettiin vasta sodan jälkeen vuonna 1947.
Historia > Perustaminen

OSRD:n edeltäjä NDRC oli ollut toiminnassa noin vuoden, kun sen johtaja Vannevar Bush esitteli presidentti Franklin D. Rooseveltille viraston saavutuksia. NDRC ei kuitenkaan onnistunut täysin vastaamaan Yhdysvaltain sotavalmisteluiden tarpeeseen, erityisesti tutkimuksesta valmistukseen johtava kehitystyö, joka oli jätetty maavoimien ja laivaston hoidettavaksi, hidasteli pahoin. Virasto tarvitsi tavan, jolla se pystyisi viemään projektinsa pidemmälle. Lisäksi sotilaslääketieteellinen tutkimus tarvitsi paremman organisaation. Näiden tavoitteiden pohjalta Roosevelt hyväksyi Bushin suosituksesta NDRC:n uudelleenorganisoinnin toukokuussa 1941. OSRD perustettiin 28. kesäkuuta ja sen johtajaksi nimettiin Bush, joka oli vastuussa suoraan presidentille.
NDRC sulautettiin OSRD:iin, ja se muodosti uuden viraston keskeisimmän toimintaosaston. NDRC oli saanut rahansa presidentin hätävarannosta, mutta OSRD:n talous oli vakaammalla pohjalla, sillä se sai rahoituksensa suoraan kongressilta. NDRC:n puheenjohtajaksi nimettiin James Bryant Conant. OSRD:n yhteyteen perustettiin myös uusi Committee on Medical Research (CMR).