stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vakuus
Vakuus oikeustieteessä > Henkilövakuus

Henkilövakuuksille on ominaista, että vakuuden antaja sitoutuu takaamaan velan koko varallisuudellaan.lähde?
Henkilövakuuksia ovat muun muassa
Takaus
Takuu eli garantia
On first demand -sitoumus
Takaustarkoituksessa allekirjoitettu velkakirja
Vekseli- ja sekkioikeuden aval
Remburssi
Del credere -sitoumus
Luottovakuutus
Henkilövakuuksista ylivoimaisesti yleisin on takaus. Eri vakuustyypeistä takaus on pantin jälkeen tärkein.
Vakuus oikeustieteessä > Esinevakuus

Esinevakuudelle on ominaista, että velan vakuutena on tietty yksilöity osa vakuuden antajan omaisuudesta, esimerkiksi pantin arvo, eikä vakuuden antajan koko varallisuus.
Esinevakuuksia eli reaalivakuuksia ovat muun muassa
Panttioikeus
Käteispanttaus
Irtaimet esineet, arvopaperisaatavat (esim. juoksevat velkakirjat) ja osakkeet (myös asunto-osakeyhtiön osakkeet).
Kiinnitysperusteinen panttaus
Kiinteistöt, alukset, ilma-alukset, tietyt ajoneuvot sekä yrityskiinnitys.
Rekisteröimisperusteinen panttaus
Muun muassa patentti, mallisuoja, tavaramerkki sekä arvo-osuudet.
Ilmoituksenvarainen panttaus
Muun muassa tavalliset saatavat (esim. tavalliset velkakirjat), kiinteistön tai arvo-osuuden jälkipanttaus sekä tapaukset, joissa panttiesine on kolmannen hallussa.
Pidätysoikeus eli retentio-oikeus
Vakuusluovutus
Omistuksenpidätys (vakuustarkoituksessa)
Rahoitusleasing
Esinevakuuksista yleisin on pantti.
Vakuus oikeustieteessä > Muu vakuus

Esimerkiksi jonkun suorituksen täyttämisen takaamiseksi voidaan antaa vakuudeksi rahaa. Tällainen rahavakuus ei kunnolla jäsenny henkilö- ja esinevakuuksien kategorioihin. Kyseessä ei ole varsinainen henkilövakuus, koska vakuudeksi on annettu tietynsuuruinen rahasumma; toisaalta siinä on henkilövakuuden piirteitä, koska jos vakuus ei riitä, sen asettaja voi joutua täydentämään vakuutta omalla varallisuudellaan. Se ei myöskään ole puhtaasti esinevakuus, koska käteinen raha ei ole irtain esine; toisaalta mikäli vakuus on annettu pankkitalletuksena, tällainen pankkitili voidaan pantata, mutta tällöin kyseessä on saamisoikeuden panttaus vakuudeksi. Käsitteiden pohdinta ei kuitenkaan ole asiassa olennaista; kyseessä on tilanne, jossa vakuuden saaja voi käyttää rahavakuuden hyväkseen, jos velallinen ei tee suoritusta tai tekee sen puutteellisena. Tyypillinen tällainen rahavakuus on alla mainittu vuokravakuus.lähde?
Vakuus oikeustieteessä > Vuokravakuus

Vuokravakuudella tarkoitetaan vuokranmaksun tai muun vuokrasuhteeseen liittyvän velvoitteen takaamiseksi annettua vakuutta. Asuinhuoneiston vuokrauksesta annetun lain 8 §:ssä säädetään, että "kohtuullisen vakuuden asettamisesta sen vahingon varalle, että sopijapuoli ei täytä velvoitteitaan, voidaan sopia". Tällaista vakuutta kutsutaan yleensä myös nimellä takuuvuokra tai vuokratakuu. Tyypillisesti vuokravakuus on sovitun suuruinen rahasumma, Suomessa korkeintaan kolmen kuukauden vuokraa vastaava määrä. Mikään ei kuitenkaan estä sopimasta vakuudeksi myös jotain irtainta esinettä, joka luovutetaan vuokranantajalle pantiksi, tai jonkun toisen henkilön antamaa takausta vuokravelvoitteiden täyttämisen vakuudeksi.lähde?
Kirjallisuutta

Aurejärvi, Erkki – Hemmo, Mika: ”Takaus”, Luotto-oikeuden perusteet, s. 151–320.  (Takausta koskevan luvun on kirjoittanut Erkki Aurejärvi)  Helsinki:  Talentum, 2006.  ISBN 952-14-0781-6
Eva Tammi-Salminen, Esinevakuusoikeuden perusteet, Helsinki: Talentum Pro 2015 ISBN 978-952-14-2184-6
Tepora, Jarno: Johdatus esineoikeuden perusteisiin, s. 104–136.  Helsinki:  Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2008.  ISBN 978-952-10-3756-6
Tepora, Jarno – Kaisto, Janne – Hakkola, Esa: Esinevakuudet.  Helsinki:  Lakimiesliiton kustannus, 2009.  ISBN 978-952-99823-9-4
Havansi, Erkki: Esinevakuusoikeudet.  (2. uud. p.)  Helsinki:  Lakimiesliiton kustannu, 1992.  (Huom! Kirjan sisältö on osittain vanhentunut.)
Jokela, Marjut – Kartio, Leena – Ojanen, Ilmari: ”IV Kiinteistöpanttioikeus”, Maakaari, s. 399–553.  (4. uud.u p.)  Helsinki:  Talentum, 2008.  ISBN 978-952-14-0641-6
Saarnilehto, Ari: Vuokraoikeus – yleiset periaatteet ja erityissääntely, s. 43–45 ja 111–112.  Helsinki:  WSOYpro, 2006.  ISBN 951-0-31161-8
Ada Karlsson

| Ada Karlsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. kesäkuuta 2003 (ikä 21)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Aktiivisena:  2020-
Ulkopelipaikka:  kolmosvahti
Sisäpelirooli:  kotiuttaja
Seura:  Vaasan Mailattaret
Sarja:  Superpesis
Pelaajaura
Junioriseurat
2015-2021:  Vaasan Maila
Ammattilaisjoukkueet
2022-:  Vaasan Mailattaret
Ada Karlsson (s. 24. kesäkuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija.
Karlsson edustaa Superpesiksessä pelaavia Vaasan Mailattaria. Hänen kasvattajaseuransa on Vaasan Maila. Hän pelaa ulkokentällä kolmosvahtina ja sisäpelissä kotiuttajana. Karlsson on pelannut 47 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme kunnaria ja 54 tavallista juoksua, tuonut 12 juoksua ja kerännyt 106 kärkilyöntipistettä. Karlsson on pelannut kuusi Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kuusi tavallista juoksua ja kerännyt 12 kärkilyöntipistettä. Karlsson on pelannut kolme Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme tavallista juoksua ja kerännyt seitsemän kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.
Takkuranta

Takkuranta on kylä Kellon kaupunginosassa Haukiputaalla Oulussa. Se sijaitsee seututie 847:n itäpuolella Haukiputaan kirkonkylän ja Kellon keskuksen välissä. Vuoden 2005 alussa kylän asukasluku oli 692. Takkuranta on saanut nimensä Takku-nimisestä talosta sekä sijainnistaan vanhalla merenranta-alueella. Takkurannalta on lähes viisi kilometriä nykyiseen merenrantaan.
1900-luvun alkupuolella lähes kaikki Takkurannan talot olivat maatiloja, mutta nykyisin maataloudesta saa elantonsa vain muutama henkilö. Takkurannalla on aiemmin ollut useita kyläkauppoja, nykyisin lähin kauppa on noin viiden kilometrin päässä Kellossa.
Takkurannan koulu

Takkurannalla sijaitsee noin 70 oppilaan peruskoulu, jossa annetaan opetusta 1.–5. luokilla. Takkurannan koulu on vuodesta 2022 lähtien ollut osa Kellon yhtenäisperuskoulua ja muodostanut Kellon koulun sivutoimipisteen.
Kansakouluopetus Takkurannalla alkoi vuonna 1924 Matti Takkulan talossa. Rakennusmestari Ollakan suunnittelema kansakoulurakennus valmistui vasta vuonna 1927. Oppilasmäärän kasvun takia kansakoulua laajennettiin lisärakennuksella 1958.
Saksan 198. jalkaväkidivisioona

| 198>  jalkaväkidivisioona |
| --- | --- |
 divisioonan tunnus
Toiminnassa:  joulukuu 1939 - 8. toukokuuta 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Aselajit:  jalkaväki
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
198. jalkaväkidivisioona (saks. 198. Infanterie-Division) oli Saksan maavoimien jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Divisioona perustettiin 1. joulukuuta 1939 Prahan/Pilsenin alueen täydennysjoukoista. Siihen liitettiin 17. tammikuuta 1940 Landwehrin 35. jalkaväkirykmentti, jotta sen miesvahvuus saataisiin täydennettyä.
Historia

Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin kesäkuussa 1940 1. armeijaan Epinaliin ja Vesouliin ja edelleen heinäkuussa saman armeijan XII armeijakuntaan itäisen Ranskan miehitysjoukoksi. Syyskuussa divisioona siirrettiin 2. armeijan XIV armeijakuntaan ja lokakuussa edelleen XXXXV armeijakuntaan. Se siirrettiin armeijakunnan mukaan 1. armeijaan marraskuussa  ja joulukuussa divisioona siirrettiin XXVII armeijakuntaan.
Divisioona siirrettiin huhtikuussa 1941 12. armeijan XI armeijakunnan mukana Romaniaan, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan XXX armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon.
Komentajat

jalkaväenkenraali Otto Röttig 10. tammikuuta 1940 - 10. huhtikuuta 1942
kenraalimajuri Albert Buck 10. huhtikuuta - 27. elokuuta 1942
jalkaväenkenraali Ludwig Müller 27. elokuuta 1942 - 5. helmikuuta 1943
kenraaliluutnantti Hans-Joachim von Horn 5. helmikuuta 1943 - 1. kesäkuuta 1944
kenraalimajuri Otto Richter 1. kesäkuuta - 1. elokuuta 1944
kenraaliluutnantti Kurt Oppenländer 1.-5. elokuuta 1944
kenraalimajuri Alfred Kuhnert 5. elokuuta - 1. syyskuuta 1944
kenraalimajuri Otto Schiel 1. syyskuuta 1944 - 18. tammikuuta 1945
kenraalimajuri Konrad Barde 18. tammikuuta - 26. huhtikuuta 1945
kenraaliluutnantti Helmuth Städke 26. huhtikuuta 1945 -
Yksittäistasapainoperiaate

Yksittäistasapainoperiaatteen mukaan reversiibelin kompleksisen reaktion, joka sisältää useita välivaiheita,  ollessa tasapainossa, on sen jokaisen välivaiheen oltava myös tasapainossa. Tällöin jokaisen välivaiheen etenevän reaktion nopeus on yhtä suuri kuin palautuvan reaktion nopeus. Jokainen välivaihe tasapainottaa itsensä. Yksittäistasapainoperiaatteen totesi ensimmäisena James Clerk Maxwell vuonna 1867.
Yksittäistasapainoperiaate on seuraus Mikroskooppisen käänteisyyden periaatteesta, jolla on ilmaistu alunperin hiukkasten törmäysten ja niiden vastakkaisten törmäysten riippumattomuutta ajankulun suunnasta. Mikroskooppisen käänteisyyden periaate sisältää törmäysten yksittäistasapainoperiaatteen. Sitä voi soveltaa myös fotonin absorptioon ja emissioon, ja kuljetusilmiöihin.
Yksittäistasapainoperiaate kinetiikassa

Törmäysteoriassa lähtökohtana kemialliselle reaktiolle on kahden kimmottoman kuulan keskinäinen törmäys. Kun ajatellaan tämän reaktion tapahtumien muodostaman kuvasarjan, filminauhan, on kuulien muodostama liikerata, trajektori, sama pyöritettiin filmiä eteenpäin tai taaksepäin. Trajektori on riippumaton ajankulkusuunnasta, joten kuulien liikerataa ilmaiseva klassisen mekaniikan laissa aika,  t, voi olla  +t tai  -t. Tämä tarkoittaa, että trajektorilla kaikenlaisille kappaleiden välisille törmayksille on olemassa tarkalleen peilikuva törmäyksestä. Esimerkiksi bimolekulaaarinen reversiibeli alkeisreaktio on:
Yksittäistasapainoperiaatteen mukaan tasapainossa  k_{e}\cdot [A][B]=k_{p}\cdot [C][D]. Yksittäistasapainoperiaate pätee jokaiselle alkeisreaktiolle.
Yksittäistasapainoperiaate kinetiikassa > Kompleksinen reaktio

Kun järjestelmä, kuten kemiallinen reaktio, on tasapainossa etenevän reaktion ja palautuvan reaktion nopeus ovat yhtä suuret. Makroskooppisella tasolla kompleksisessa kemiallisessa reaktiossa, joka koostuu useista välivaiheina olevista alkeisreaktioista, tasapainotilassa jokaisen välivaiheen etenevän reaktion nopeus vastaa sen välivaiheen palautuvan reaktion nopeutta.
Yksittäistasapainoperiaate toteutuu myös kompleksiseen reaktioon. Olkoon kompleksisen reaktion alkeisreaktiot seuraavat:
Tasapainotilassa,  {\text{tp}}, näitä alkeisreaktioiden kinetiikkaa voidaan ilmaista seuraavalla yhtälöryhmällä:
\qquad \qquad {\begin{aligned}k_{1}[A]&=k_{-1}[B][C]\\k_{2}[B]^{2}&=k_{-2}[D]\\k_{3}[C][D]&=k_{-3}[E]\end{aligned}}
Uudelleenjärjestelemällä yhtälöt ja merkitsemällä alkeisreaktion muuttujien osamäärä
tasapainovakioksi, saadaan
\qquad \qquad {\begin{aligned}{\frac {k_{1}}{k_{-1}}}&={\frac {[B][C]}{[A]}}=K_{c,1}\\{\frac {k_{2}}{k_{-2}}}&={\frac {[D]}{[B]^{2}}}=K_{c,2}\\{\frac {k_{3}}{k_{-3}}}&={\frac {[E]}{[C][D]}}=K_{c,3}\end{aligned}}
Jos bruttoreaktio, jonka alkeisreaktiot ovat yhtälöt (2a - 2c), on  2{\text{A}}={\text{C}}+{\text{E}}, on bruttoreaktion kokonaistasapainovakio:
Yksittäistasapainoperiaatteen takia kokonaistasapainovakio on ilmaistavissa bruttoreaktion alkeisreaktioiden reaktiosuuntien nopeusvakioilla. Huolimatta reaktion kompleksisuudesta, tämä pätee aina.
Yksittäistasapainoperiaate kinetiikassa > Reaktion siirtymätila

Siirtymätilateoria edellyttää yksittäistasapainoperiaatetta. Sen mukaan reaktion ollessa tasapainossa, on lähtöainemolekyylien kulkeutuminen potentiaalienergiapinnalla tarkalleen tasapainossa reaktion tuotteista tapahtuvan kulkeutumisen kanssa. Tästä seuraa, että tödennäköisin reaktiopolku on oltava sama molemmille reaktiosuunnille, joten myös reaktion aktivoitu kompleksi ja reaktion siirtymätila on oltava samat molemmille reaktiosuunnille.
Mikroskooppisen käänteisyyden periaate

Kemiallisen reaktion tapahtumisen kannalta oleellista on molekyylien välinen törmäys. Molekyylit ovat reaktion alussa omalla energiatilallaan ja reaktion seurauksena riippuen reaktion ekso- tai endotermisyydestä tuotteet voivat virittyneitä, jolloin niiden ylemmät energiatilat ovat miehitettyjä. Reaktiodynamiikan kannalta oleellisimmat energiatilat ovat molekyylien vibraatio- ja rotaatiotilat, mutta joskus hyvin eksotermisissä reaktioissa tuotteet voivat olla myös elektronisesti virittyneitä. Sitävastoin ydinspinnit ja elektronispinnien energiat ovat pieniä ja spinnitilat säilyvät usein muuttumattomina kemiallisessa reaktiossa. Nämä eri energiatilat ovat molekyylin sisäisiä ja niitä merkitään seuraavassa  \Gamma :lla. Törmaysreaktiota voidaan kuvata seuraavalla kaaviolla:
\qquad \qquad {\begin{aligned}&{\text{A}}\qquad \qquad \,{\text{C}}\\\qquad &\,\,\,\searrow \qquad \nearrow \\(\Gamma ,&\mu ,\upsilon )\,\bigcirc (\Gamma ',\mu ',\upsilon ')\\\qquad &\,\,\,\nearrow \qquad \searrow \\\qquad &{\text{B}}\qquad \qquad {\text{D}}\end{aligned}}
Tässä   \bigcirc  kuvaa reaktion törmäystapahtumaa. Lähtöainemolekyyleinä ovat  {\text{A}} ja  {\text{B}}. Näille  \Gamma ,  \mu ,  \upsilon  ovat lähtöainemolekyylien energiatilat, redusoitu massa ja suhteellinen nopeus. Vastaavasti tuotemolekyylejä ovat  {\text{C}} ja  {\text{D}} ja niiden energiatilat, redusoitu massa ja suhteellinen nopeus on merkitty ':llä. Mikroskooppisen käänteisyyden periaateen mukaan molekyylien törmäysreaktiolle voidaan kirjoittaa:
Tässä  g_{_{\Gamma }} on molekyylin sisäisten energiatilojen tilastollinen paino,  I_{r} on differentiaalinen poikkipinta-ala, joka riippuu sirontakulmista  \theta  ja  \phi . Lähtöaineiden ja tuotteiden translaatiotilojen suhde on  {\frac {(\mu \upsilon )^{2}}{(\mu '\upsilon ')^{2}}}. Energian häviämättömyydestä seuraa, että
Tässä  \Delta H on reaktion entalpia yksikössä J K-1. Eksotermisellä reaktiolla se voi jakautua tuotteiden eri energiatiloille, ja endotermisellä reaktiolla järjestelmään on tuotava kineettistä energiaa tai lisättävä lähtöaineiden sisäenergiaa.
Kun yhtälöön (5) sovelletaan yksittäistasapainoperiaatetta, saadaan
Boltzmannin jakauman mukaan  \Delta S=-k_{B}\ln {\Bigg (}{\frac {g_{\Gamma '}}{g_{\Gamma }}}{\Bigg )}, joten yhtälön (6) oikea puoli sisältää Gibbsin vapaaenergian muutoksen, joten koko oikea puoli on reaktion tasapainovakio. Se on reaktion nopeusvakioiden suhde.
Bebo Valdés

Valdés vuonna 2008.
Ramón ”Bebo” Valdés (oik. Dionisio Ramón Emilio Valdés Amaro, 9. lokakuuta 1918 Quivicán, Kuuba – 22. maaliskuuta 2013 Tukholma) oli kuubalais-ruotsalainen pianisti, sovittaja ja kapellimestari. Hän voitti uransa aikana yhdeksän Grammy-palkintoa. Hänen poikansa on Irakere-yhtyeestään tunnettu kuubalaismuusikko Chucho Valdés.
Nuoruus ja uran alku

Ramon ”Bebo” Valdés syntyi köyhän seitsenlapsisen perheen esikoiseksi. Isä työskenteli sikaritehtaassa, ja perhe asui Quivicànissa 37 kilometriä Havannan eteläpuolella. Bebo aloitti 12-vuotiaana pianotunnit äidin ystävättären johdolla. Kun perhe muutti vuonna 1935 Havannaan, poika aloitti opinnot konservatoriossa ja valmistui 1943.
Ura Kuubassa

Klassisesta koulutuksestaan huolimatta Bebo Valdésia alkoi yhä enemmän kiinnostaa kuubalainen rumba, yhdysvaltalainen jazz ja vähitellen myös mambo. Hänen ensimmäinen kokoonpanonsa ammattimuusikkona oli orkesteri Happy D’Ulacia, johon hän liittyi 1938.
Opintojensa jälkeen Valdés toimi neljä vuotta radioasema Mil Diezin pianistina ja sovittajana. Lisäksi hän soitti Wilfredo Garcia-Curbelosin swingyhtyeessä ja vuodesta 1945 trumpetisti Julio Cuevasin guarachayhtyeessä. Vuonna 1947 hän lähti vuodeksi Haitiin Issa el Saiehin jazzyhtyeen säveltäjäksi ja pianistiksi. Sen jälkeen hän soitti vuoteen 1957 asti Tropicana-klubilla Havannassa. 1950-luvulla Valdésilla oli myös oma musiikkikustantamo, kvartetti ja big band Sabor de Cuba. Vuonna 1952 hän kehitti laulaja Benny Morén kanssa monimutkaisen, seitsemästä päällekkäisestä rytmikuviosta koostuvan batanga-musiikkityylin.
Hiljaiseloa Ruotsissa

Kuuban vallankumouksen jälkeen 1959 Bebo Valdés jätti vaimonsa ja viisi lastaan (joista yksi tuleva pianisti Chucho Valdés) ja lähti kotimaastaan palaamatta enää koskaan. Hän asui ensin Meksikossa ja sitten Espanjassa, jossa hänestä tuli suositun Lecuona Cuban Boys -yhtyeen jäsen. Huhtikuussa 1963 yhtye sai pidemmän kiinnityksen Tukholman Gröna Lundissa sijainneeseen ravintolaan. Bebo Valdés tapasi siellä 18-vuotiaan ruotsalaisen Rose-Marie Pehrsonin, ja he avioituivat joulukuussa 1963. Valdés perusti Ruotsiin uuden perheen ja esiintyi pianistina vuosikymmenien ajan hotelleissa, ravintoloissa ja Suomeen ajavilla autolautoilla.
Uran uusi nousu

Kun maailmanmusiikkitrendi ja Buena Vista Social Club -elokuva lisäsivät 1990-luvulla yleisön kiinnostusta kuubalaiseen musiikkiin, Bebo Valdés teki näyttävän comebackin saksofonisti Paquito D’Riveran kanssa albumilla Bebo Rides Again (1994). Vuonna 1996 hän konsertoi ensi kertaa Yhdysvalloissa 78 vuoden iässä. Bebo Valdés alkoi saada maineen ohella Grammy-palkintoja, joista kaksi tuli albumille El arte del sabor (2001), yksi flamencotaiteilija Diego el Cigalan kanssa tehdylle albumille Lágrimas Negras (2003) ja kaksi vuonna 2006 albumista Bebo de Cuba. Vuonna 1995 Bebo Valdés soitti vuosikymmenten jälkeen yhdessä Kuubaan jääneen poikansa Chucho Valdésin ja tämän Irakere-yhtyeen kanssa San Franciscossa. Bebo Valdés esitti sävellyksensä Suite Cubana New Yorkin Lincoln Centerissä ja konsertoi muun muassa Pariisin Olympia-teatterissa 2004 ja Tukholman konserttitalossa 2008. Vuoden 2009 albumi Juntos Para Siempre Chucho Valdésin kanssa jäi Bebo Valdésin viimeiseksi levytykseksi.
Vuonna 2007 Valdés jätti Ruotsin asuttuaan yli 40 vuotta Haningessa Tukholman eteläpuolella ja muutti Espanjan Benalmádenaan. Vähän ennen kuolemaansa hän palasi Tukholmaan, jossa kuoli maaliskuussa 2013.
Levytyksiä

1940-luku Rareza del siglo
1952: Con poco coco, ensimmäinen kuubalainen jam session -levytys
1955: Mambo Caliente, Mambo Riff
1958: Cole Espagñol
1992: Todo ritmo, aiemmin nauhoitetusta materiaalista
1994: Bebo rides again, yhdessä Paquito D’Riveran kanssa
1998: Recuerdas de Habana
1955: Mucho sabór
2001: El Arte del Sabor
2003: Lágrimas negras, yhdessä Diego el Cigalan kanssa
2004: We Could Make Such Beautiful Music Together, yhdessä Federico Britosin kanssa
2004  Descarga caliente, yhdessä Havana All Starsin kanssa, aiemmin nauhoitetusta materiaalista
2005: Bebo de Cuba
2005: Live at the Village Vanguard, yhdessä Javier Colinan kanssa
2007: Sabor de Cuba
2007: Bebo and Cachao, yhdessä Cachao Lópezin kanssa
2008: Bebo
2009: Bebo y Chucho Valdés: Juntos para siempre
Elokuvia

2000: Calle 54, Fernando Trueban dokumentti latinalaisesta jazzmusiikista
2004: Blanco y negro: Bebo y Cigala en vivo, Fernando Trueban konserttitallenne
2006: El milagro de Candeal, Fernando Trueban dokumentti
2008: Old man Bebo, dokumentti, ohj. Carlos Carcas
2011: Chico y Rita, animaatioelokuva löyhästi Bebo Valdésin elämän pohjalta, Oscar-ehdokkuus 2012
Kirjallisuutta

Lundah, Mats: Bebo de Cuba - Bebo Valdés y su mundo, RBA Libros, Barcelona 2008, ISBN 978-84-9867-259-6.
Lundah, Mats: A Discography of Bebo Valdés, Svenskt visarkiv, Publikationer från jazzavdelningen nr 21, Stockholm 2008
Charters, Samuel: Mambo Time från Havanna till Haninge - historien om Bebo Valdés, Kartago 2001, ISBN 978-91-8790-002-0.
Käännös suomeksi
Luettelo Strategic Simulationsin peleistä
Aiheesta muualla

Luettelo peleistä (Arkistoitu – Internet Archive) MobyGamesissä
Valentinos

Syyrialais-egyptiläinen gnostilaisuus
Setiläisyys
Tuomaskristityt
Valentinolaisuus
Basilidelaisuus
Persialainen gnostilaisuus
Mandealaisuus
Manikealaisuus
Kristillisen gnostilaisuuden isät
Simon Magus
Kerinthos
Markion
Valentinos
Muita ryhmiä
Ofiitit
Barbelo-gnostikot
Kainiitit
Karpokratiaanit
Paulikiaanit
Bogomiilit
Kataarit
Gnostilaisuuden lähteet
Nag Hammadin kirjasto
Codex Tchacos
Muuta
Gnosis
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Valentinos (myös Valentinios, m.kreik. Οὐαλεντῖνος, Ūalentinos, lat. Valentinus, Valentinius; n. 100 – n. 153/155/160/161) oli tunnetuin ja menestyksekkäin kristillinen gnostilainen teologi ja valentinolaisuuden perustaja. Hän perusti koulukuntansa Roomassa.
Tertullianus kertoo teoksessaan Adversus Valentinianos ("Valentinolaisia vastaan") IV.1-2, että hän oli ehdolla Rooman piispan virkaan. Tämä ajoittuisi noin vuoteen 143. Tertullianus sanoo myös, että hänet julistettiin harhaoppiseksi kuolemansa jälkeen vuonna 175. Valentinoksen kautta gnostilaisuus tuli laajalti lähes hyväksytyksi osaksi kristinuskon valtavirtaa.
Elämä

Valentinos syntyi Freboniksessa Niilin suistossa ja kouluttautui Aleksandriassa, varhaiskristillisyyden merkittävässä keskuksessa. Siellä hän on saattanut kuullu kristillistä filosofia Basileidesta ja todennäköisesti tutustui hellenistiseen keskiplatonilaiseen filosofiaan ja hellenististen juutalaisten kulttuuriin ja ajatteluun, kuten tunnettuun aleksandrian juutalaiseen filosofiin ja allegoristiin Filon Aleksandrialaiseen. Valentinoksen aleksandrialaiset seuraajat väittivät, että hän oli Theudaan seuraaja ja että Theudas olisi puolestaan ollut apostoli Paavalin seuraaja. Valentinos väitti, että Theudas ilmoitti hänelle sen salaisen viisauden, jota Paavali oli opettanut yksityisesti lähipiirilleen. Paavali oli viitannut tällaiseen myös julkisesti kertoessaan näynomaisesta kohtaamisestaan ylösnousseen Kristuksen kanssa Damaskoksen tiellä (Room. 16:25 ; 1 Kor. 2:7 ), jolloin hän sai tältä salaista opetusta. Tällaisista esoteerisistä opetuksista tuli ensimmäisen ja toisen vuosisadan mittaan suosittuja, mutta toisaalta niitä alettiin vähitellen pitää yhä harhaoppisimpina Rooman kirkossa.
Valentinos opetti ensin Aleksandriassa. Hän muutti Roomaan noin vuonna 136 paavi Hyginuksen aikana ja pysyi siellä paavi Anicetuksen aikaan saakka. Hänestä tuli kaupungin kristillisessä yhteisössä niin huomattava, että hän oli Tertulianuksen mukaan ehdolla Rooman piispan virkaan ja hävisi vaalit ainoastaan hiuksenhienosti. Tertullianus kertoo, että hän odotti pääsevänsä piispaksi älyn ja kielen lahjojensa vuoksi, mutta virkaan valittiin toinen marttyyrinkärsimystensä vuoksi (Adversus Valentinianos IV.1-2). Tertullianuksen mukaan Valentinos olisi eronnut oikeaoppisesta kirkosta tästä suuttuneena, mutta tämä saattaa olla pelkästään osa Tertullianuksen käyttämää retoriikkaa.
Catholic Encyclopedian mukaan Markion on saattanut olla ehdokkaana samaan aikaan. Tertullianus, joka itse oli omaksunut harhaoppisia montanolaisia käsityksiä, sanoo, että Valentinos julistettiin harhaoppiseksi noin vuonna 175 kuolemansa jälkeen. Tertullianus sanoo myös, että Valentinos tunsi henkilökohtaisesti Origeneksen. Ei ole todisteita siitä, että Valentinos olisi koskaan heitetty ulos kehittymässä olleesta paavalilaisesta kirkosta, mutta hän oli ristiriitoja aiheuttanut hahmo. Myöhemmän perimätiedon mukaan hän vetäytyi Kyprokselle, ja jatkoi siellä opettamista ja veti edelleen puoleensa paljon seuraajia. Epifanioksen mukaan Valentinos olisi ryhtynyt harhaoppiseksi haaksirikkouduttuaan saarella ja menetettyään järkensä (Panarion 31.7.2). Tämä tieto on kuitenkin yhtä epäluotettava kuin Tertullianuksen antama selitys.