Douglas Engelbart
Ura

Engelbart työskenteli Amesissa sähköinsinöörinä, mutta hän alkoi Vannevar Bushin idean pohjalta hahmottelemaan tutkamaista näyttöä, jonka avulla pystyisi organisoimaan ja jakamaan tietoa. Engelbart siirtyikin Amesista Berkeleyn yliopistoon tekemään väitöskirjaansa. Hän valmistui sähkötekniikan tohtoriksi 1955 väitösteoksella A Study of High-Frequency Gas-Conduction Electronics in Digital Computers ja opetti parin vuoden ajan Berkeleyssä. Vuonna 1957 Engelbart sai paikan Stanfordin tutkimusinstituutista SRI:sta. Hän kirjoitti 1962 uraauurtavan artikkelin Augmenting Human Intellect: A Conceptual Framework, jossa hän esitti, etteivät tietokoneet ole pelkästään matemaattisia apuvälineitä. Hänen mukaansa tietokoneita pitäisi käyttää modernin maailman monimutkaisen informaation parempaan visualisointiin ja organisointiin. Engelbartin essee vaikutti graafisen käyttöliittymän kehitykseen.
Engelbart perusti 1963 oman tutkimuslaboratorionsa, Augmentation Research Centerin (ARC), jonka pohjalla oli Engelbartin uskomus siitä, että tietotekniikka tulisi viemään ihmisajattelun uudelle tasolle. Hän kokosi ympärilleen pienen ryhmän lahjakkaita tieteilijöitä ja insinöörejä. NASAlla työskennellyt Robert Taylor jakoi Engelbartin vision ja tuki laboratorion toimintaa rahallisesti. Vuodesta 1966 Taylor myönsi Engelbartin tutkimusryhmälle 500 000 dollarin vuotuisen avustuksen, jonka turvin ryhmä pystyi käyttämään kokonaista siipeä SRI:n toimitiloissa.
Engelbart sai 1964 idean tietokonehiirestä tietokonegrafiikkaa käsitelleessä konferenssissa, kun hän pohti, kuinka osoitinta pystyisi liikuttamaan näytöllä. Palattuaan töihin Engelbart antoi SRI:n koneinsinöörille Bill Englishille hahmotelman hiirestä. Hän suunnitteli piirtäjän avustuksella laitteiston suojaksi mäntykotelon. Engelbart teki laitteelle vuonna 1967 patenttihakemuksen, joka myönnettiin vuonna 1970 (patenttinumero 3,541,541). Patentti ehti vanheta ennen hiiren leviämistä kuluttajamarkkinoille.
Engelbartin ryhmä kehitti ennennäkemättömän interaktiivisen graafisen järjestelmän, jota he kutsuivat nimellä oN-Line System (NLS). Engelbart esitteli NLS:n San Franciscossa 9. joulukuuta 1968 järjestetyssä Fall Joint Computer Conferencessa suurelle joukolle johtavia tietojenkäsittelytieteilijöitä. Engelbart istui tapahtumassa lavalla tietokoneella, ja hänen näyttönsä heijastettiin noin 6,7 metriä korkealle näytölle, joka oli hänen takanansa. Hän demonstroi hieman yli tunnin kestäneessä esityksessä, kuinka verkotettu interaktiivinen järjestelmä mahdollistaisi tiedon jakamisen yhteistyötä tekevien tieteilijöiden välillä. Siinä esiteltiin muun muassa hiiren käyttöä, tekstinkäsittelyä, videoneuvottelua ja hypertekstiä.
Englebartin laboratorio auttoi myös ARPANETin kehityksessä.
SRI myi 1977 NLS:n ja samalla siirsi Engelbartin ryhmän Tymsharelle, joka markkinoi NLS-järjestelmää nimellä Augment. Osa ARC:n työntekijöistä jäi SRI:lle ja osa siirtyi Xerox PARC:lle, mutta Engelbart jatkoi työtään Tymsharella, joka puolestaan myytiin 1984 lentokonevalmistaja McDonnell Douglasille. Engelbart jätti Tymsharen lopulta vuonna 1989 ja perusti tämän jälkeen tyttärensä Christinan kanssa järjestön, joka tunnetaan nykyisin nimellä Doug Engelbart -instituutti. Engelbartillä itsellään oli toimisto Logitechin päämajassa vuodesta 1992 vuoteen 2007, jolloin hän palasi SRI:lle.
Engelbart on tehnyt yli 25 julkaisua ja hänelle on myönnetty yli 20 patenttia.
Hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 1997.