stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Myus
Rakennukset ja löydökset

Myuksen paikalla on vain vähän muinaisjäänteitä. Paikalla oli kukkula, jonka rinteessä oli kaksi terassipengerrystä. Pengerrysten välissä on niiden tukimuuria. Ylemmällä tasanteella sijaitsi temppeli, joka on tulkittu kaupungin pääjumalalle Apollon Terbintheokselle omistetuksi temppeliksi. Se edusti doorilaista tyyliä. Temppelistä on säilynyt vain osa sen perustuksista.
Alemmalla tasanteella sijaitsi Dionysokselle omistettu temppeli, jonka myös Pausanias mainitsee. Se on ajoitettu arkaaiselle kaudelle 500-luvun eaa. puoleen väliin. Temppeli edusti joonialaista tyyliä, ja se oli tehty valkoisesta marmorista. Temppelin koko oli noin 30 × 17 metriä, ja sen peristasiksessa oli 6 × 10 pylvästä. Sisällä temppelissä oli pronaos ja naos eli cella, mutta ei opisthodomosta.
Alakaupunki sijaitsi oletettavasti toisella kukkulalla idempänä. Sen paikalta on löydetty joitakin jäänteitä taloista sekä hautoja ja vesisäiliöitä. Kaupungin paikalta ei ole tehty juurikaan esinelöytöjä eikä edes merkittävämpiä löytöjä rakennusten osista, ja siksi asukkaiden oletetaan ottaneen lähes kaiken mukaansa, kun kaupunki hylättiin.
Kaupungin paikalla on myös bysanttilaisaikaisen linnan rauniot.
Maiandros-joen suun liettyminen ja rannikon siirtyminen Myuksen, Miletoksen ja Prienen seudulla arkaaiselta kaudelta hellenistiselle kaudelle, myöhäisantiikkiin ja nykyaikaan tultaessa.
Irma Mäntynen

Irma Mäntynen (s. 30. kesäkuuta 1934) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvulla yhden SM-mitalin kiekonheitossa. Hän edusti Kyyjärven Kykyä.
Mäntynen saavutti kiekonheitossa SM-hopeaa vuonna 1954 uransa parhaalla tuloksella 35,96 m.
Kari Mänty

Toimittaja Kari Mänty Loviisan ydinvoimalan luona vuonna 1978.
Kari Seppo Johannes Mänty (s. 6. toukokuuta 1948 Jurva) on Yleisradion urheilun entinen päällikkö. Hän on toiminut myös sanomalehti Pohjalaisen päätoimittajana.
Toimittajan uransa Mänty aloitti vuonna 1970 TV-uutisissa ja on ollut siitä lähtien Yleisradion palveluksessa, lukuun ottamatta työskentelyä BBC:n maailmanpalvelun suomenkielisellä osastolla Lontoossa 1973–1974 sekä kautta, jolloin Mänty toimi Vaasassa ilmestyvän Pohjalainen-sanomalehden päätoimittajana vuosina 1996–2002. Päätoimittajakautenaan Mänty ylläpiti ja vahvisti Ilkka-yhtymän haltuun siirtyneen sanomalehden identiteettiä. Se poikkesi journalistiselta linjaltaan Kari Hokkasen päätoimittamasta Ilkka-lehdestä.kenen mukaan?
Kaarlo Mäkinen (painija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kaarlo Edvin Mäkinen 1928 |  Kaarlo Edvin Mäkinen 1928 |  Kaarlo Edvin Mäkinen 1928 |  |
Maa:   Suomi
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 56 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | 56 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1921 | 58 kg |  |
|  Pronssia | Tukholma 1922 | 58 kg |  |
Kaarlo Edvin Mäkinen (14. toukokuuta 1892 Maarianhamina – 11. toukokuuta 1980 Turku) oli suomalainen painija ja olympiavoittaja. Hän on ainoa Ahvenanmaalla syntynyt olympiavoittaja.
Hän voitti urallaan kaksi Pohjoismaiden-mestaruutta. Ensimmäinen tuli vuonna 1919 58 kg:n sarjassa ja toinen kaksi vuotta myöhemmin all 62 kg:n painoluokassa.
Mäkinen edusti seuratasolla muun muassa Turun Rientoa ja Turun Voimamiehiä. Hän voitti Suomen-mestaruuden kreikkalais-roomalaisessa painissa vuosina 1921 (60 kg) ja 1923 (58 kg) sekä vapaapainissa vuosina 1923 (61 kg) ja 1928 (56 kg).
Saavutuksia

Olympiakultaa Amsterdam 1928 (vapaapaini, sarja 56 kg)
Olympiahopeaa Pariisi 1924 (vapaapaini, sarja 56 kg)
MM-hopeaa Helsinki 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 58 kg)
MM-pronssia Tukholma 1922 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 58 kg)
PM-kultaa 1919 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 58 kg) ja 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 62 kg)
Antwerpenin olympialaisissa 1920 hän karsiutui ensimmäisellä kierroksella
Myyttihovi

| Myyttihovi> Fablehaven.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Brandon Mull
Kansitaiteilija:  Brandon Dorman
Kieli:  englanti
Genre:  nuortenkirjallisuus, Fantasiakirjallisuus
Kustantaja:  Shadow Mountain
Julkaistu:  2006
Suomennos
Suomentaja:  Maria Lyytinen
Kuvittaja:  Kai Toivonen
Kustantaja:  Werner Söderström Osakeyhtiö
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  360
ISBN:  978-951-0-36332-4
Sarja: Myyttihovi
Seuraava:  Iltatähden kilta
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Myyttihovi (engl. Fablehaven) on ensimmäinen osa Brandon Mullin samannimisestä fantasiakirjasarjasta. Teos julkaistiin vuonna 2006 ja suomeksi se ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 2010.
Juoni

Seth ja Kendra Sorensonin vanhempien lähtiessä matkalle sisarukset joutuvat viettämään kesää isovanhempiensa luona. Myyttihoviksi kutsutussa paikassa Sorenson-vaari kieltää lapsia menemästä tilalla olevaan latoon ja läheiseen metsään. Seth lähtee kuitenkin kiellosta huolimatta tutkimaan metsää. Huolestunut Kendra seuraa veljeään metsään ja pian sisaruksille selviää, että maatilalleen omistautunut Sorenson-vaari on itse asiassa Myyttihovin lumotun luonnonpuiston tilanhoitaja. Lumotussa luonnonpuistossa Seth ja Kendra kohtaavat keijukaisia, vedenneitoja, satyyreja ja petollisia pikkupiruja. He myös erehtyvät rikkomaan maagista lakia ja vapauttamaan ikiaikaisen pahuuden. Kendra onnistuu kukistamaan demoni Bahumatin mukaan houkuteltujen keijujen avulla.
Juoni > Henkilöitä

Sorensonien perhe
Kendra Sorenson: Teoksen päähenkilö, sarjan alussa 14-vuotias.
Seth Sorenson: Teoksen toinen päähenkilö, Kendran veli, sarjan alussa 12-vuotias.
Stan Sorenson: Kendran ja Sethin isoisä, joka osoittautuu Myyttihovin puistonvartijaksi.
Ruth Sorenson: Kendran ja Sethin isoäiti, Stanin vaimo.
Scott ja Marla Sorenson: Sethin ja Kendran vanhemmat, jotka joutuvat lähtemään odottamattomalle matkalle Marlan vanhempien kuollessa.
Myyttihovi
Dale Burgess: Stanin pikkuserkku, joka auttaa puiston vartioinnissa.
Warren Burgess: Dalen pikkuveli.
Lena Burgess: Stanin ja Ruthin kotiapulainen, jolla on salaperäinen menneisyys.
Muriel Taggert: Kirjan konna, Myyttihovin edellinen tilanvartija, joka sortui käyttämään mustaa magiaa ja joka vangittiin maahan köydellä, jossa on kolmetoista solmua.
Hugo: Kivigolem, jolle alkaa kehittyä oma tahto kirjan lopussa.
Vastaanotto

Kirja on saanut paljon myönteistä kritiikkiä, muun muassa Christopher Paolini ja Orson Scott Card ovat kehuneet teosta.
Helsingin Sanomissa Vesa Sisättö kuvaili kirjaa seuraavasti: ”Myyttihovi yllättää myönteisesti! Voi kysyä, mihin tarvitaan vielä yhtä sarjaa, jossa joukko nuoria saa tietää, että keijukaiset, noidat ja muut yliluonnolliset olennot ovatkin ihan todellisia. Brandon Mullin romaanissa on kuitenkin kiehtovan paljon kummallisia käänteitä ja omituisia otuksia.” Lisäksi teosta ovat kehuneet The New York Times ja Kirkus Review.
Mäntän vaakuna

Mäntän vaakuna (1950–2008)
Mäntän vaakuna oli Mäntän kaupungin tunnus, jonka ilves on peräisin Hämeen maakuntavaakunasta, ja lipukkeet viittaavat Serlachiuksen paperitehtaaseen, jolla on ollut keskeinen osa alueen kehityksessä.
Vaakunan selitys on ”punaisessa hopeisilla lipukkeilla sirotellussa kentässä hopeinen sinivaruksinen ilves pystyssä, ilveksen korvatöyhdöt mustat”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Mäntän kauppalanvaltuusto hyväksyi sen 19. kesäkuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön samana vuonna 25. lokakuuta. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Mäntän ja Vilppulan muodostettua Mänttä-Vilppulan kaupungin, joka otti käyttöön Vilppulan vaakunan.
Jarmo Mäkilä

Jarmo Mäkilä helmikuussa 2020.
Jarmo Mäkilän Hyppy-veistos (2013) oli Porin Taide- ja Taideteollisuusyhdistyksen lahjoitus Porin kaupungille vuonna 2017. Veistos on Satakunnan Museon julkisivussa.
Postmodernismi
Robert Venturi: , 1959–1964. Chestnut Hill, Pennsylvania.
Pääartikkelit
Postmoderni filosofia | Postmoderni taide | Postmodernismi (arkkitehtuuri) | Postmoderni kirjallisuus
Aiheet
Dekonstruktio | Kriittinen teoria | Memphis-ryhmä | Oulun  koulu
Tekijät
Jean Baudrillard | Pierre Bourdieu | Rosi Braidotti | | Gilles Deleuze | Jacques Derrida | Paul Feyerabend | Michael Graves | Hans Hollein | Philip Johnson | Emmanuel Lévinas | Jean-François Lyotard | Jarmo Mäkilä | Reima Pietilä | Kimmo Sarje | Ettore Sottsass | James Stirling
Jarmo Esa Antero Mäkilä (s. 1. heinäkuuta 1952 Rauma) on suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Häntä on luonnehdittu yhdeksi Suomen keskeisistä postmodernismia edustavista kuvataiteilijoista. Maalaukset ovat usein hätkähdyttäviä ja niissä on mukana eroottista ja yhteiskunnallisista ainesta.
Mäkilä opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1970–1971 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1970–1973. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1970. Hän on opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa 1978–1988 ja Kuvataideakatemiassa 1988–1989 sekä toiminut vuosina 1993–1994 Kuvataideakatemian vt. professorina. Mäkilä toimi vuosina 1978–1982 Taidemaalariliiton varapuheenjohtajana ja 1982–1986 puheenjohtajana. Hän on ollut myös Suomen Taiteilijaseuran puheenjohtaja vuosina 1986–1991.
Mäkilän maalaukset olivat aluksi tummasävyisiä ja realistisia. 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun poliittinen liikehdintä ja ilmapiiri näkyi Mäkilän varhaisissa töissä muun muassa työläisaiheina. Mäkilän postmoderneissa maalauksissa historialliset ja modernit elementit yhdistyvät barokkimaisen runsaiksi näkymiksi. 1980-luvulla hän käytti töissään aiheita populaarikulttuurista ja kulutusyhteiskunnan pintailmiöistä, mutta liitti niihin myös mytologisia aineksia tai korkeakulttuurin aihemaailmaa. Teoksissa esiintyi esimerkiksi punkkarien kuvia ja bodattuja ihmishahmoja. Mäkilä luettiin pian Suomen keskeisimpiin postmoderneihin maalareihin.
Mäkilä on tunnettu erityisesti suurista ja värikkäistä akryylimaalauksistaan, joissa hän saattaa yhdistellä aiheita maalaustaiteen historiasta, sarjakuvista, mainoksista, rock-kuvastosta tai elokuvista. Mäkilä on lisäksi julkaissut sarjakuva-albumit Aavekaupunki (1988), Daydreamer (2002) ja Taksi van Goghin korvaan (2008). Teoksiin on sisältynyt 1970-luvulta lähtien myös omakuvia.
Vuonna 2002 Mäkilälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali ja vuonna 2014 taiteilijaeläke.
Aiheesta muualla

Jarmo Mäkilän verkkosivut
Jarmo Mäkilä taiteilijamatrikkelissa
Jarkko Sikiö: Taxi van Goghin korvaan. Kvaak.fi. 14.1.2009.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Maija Mäkinen

| Maija Mäkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Maija Sirkka Sinikka Mäkinen
Syntynyt: 18. helmikuuta 1925 Viipuri
Kuollut: 22. huhtikuuta 2001 (76 vuotta) Lappeenranta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1945–1975
Maija Sirkka Sinikka Mäkinen (18. helmikuuta 1925 Viipuri – 22. huhtikuuta 2001 Lappeenranta) oli suomalainen näyttelijä.
Ura

Mäkinen aloitti näyttelijän uransa Hämeenlinnan teatterissa 1945. Hän päätyi Kotkan, Kuopion ja Lahden kautta Lappeenrannan kaupunginteatteriin, jossa hän näytteli 1963–1975. Hän oli näytellyt samassa teatterissa jo 1956–1958. Mäkisen näyttämötehtäviin kuului muun muassa Hamletin Ofelia, Katupeilin takana -epookkikomedian Vappu ja Niskavuoren Hetan Siipirikko. Laulunäytelmässä Tukkijoella hän näytteli Pölhö-Kustaan osan. Lisäksi hänen uraansa lukeutui operetti- ja subrettirooleja.
Mäkisen ensimmäinen aviopuoliso oli teatterinjohtaja Martti Kainulainen (1950–1960) ja toinen Pauli Taalikka (1930–1998) vuodesta 1963. Hänelle syntyi ensimmäisen avioliiton aikana kaksi lasta ja toisen aikana yksi. Näyttelijämatrikkeleissa hänen nimensä on mainittu muodossa Mäkinen-Taalikka (Kainulainen).
Mäkisen vanhemmat olivat seppä Emil Mäkinen ja Selma Salojärvi.
Mýkonos

Mýkonoksen saarta ilmasta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°27′00″N, 25°19′59″E, Mýkonos Mýkonos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Korkein kohta:  Profítis Ilías Varniótis, 373 m
Pinta-ala:  86,125 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  10 110
Suurin kaupunki:  Mýkonos
Asutuskeskukset:  Áno Merá, Ornós
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mýkonos (kreik. Μύκονος; myös Míkonos) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 86,125 neliökilometriä ja asukasluku 10 110 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Mýkonos kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Mýkonoksen kaupunki.
Maantiede

Mýkonos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren keskellä ja kuuluu Kykladien pohjoisimpiin saariin. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Tínos luoteispuolella, Ríneia länsipuolella sekä Páros ja Náxos eteläpuolella. Kauempana idässä sijaitsee Ikaría.
Lähinnä graniitista koostuvan saaren korkein kohta on Profítis Ilías Varniótis (373 metriä). Karun saaren vesivarat ovat hyvin vähäiset, joten asukkaat joutuvat turvautumaan meriveteen, josta suola on poistettu.
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kylät

Mýkonos kuuluu hallinnollisesti Mýkonoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria, kuten Delos (Dílos).
Suurin osa väestöstä asuu Mýkonoksen kaupungissa (3 783 asukasta) saaren länsirannikolla. Muut saaren suurimmat asutukset ovat Áno Merá (1 459 asukasta), Ornós (1 025), Klouvás (953), Platýs Gialós (833) ja Toúrlos (669). (Katso myös: Luettelo Mýkonoksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Historia > Antiikki

Kreikkalaisessa mytologiassa Mykonos oli Zeuksen ja giganttien välisen taistelun tapahtumapaikka, ja saari nimettiin Apollonin pojanpojan Mykonsin mukaan. Erään tarun mukaan saaren kalliot ovat Poseidonin ja Herakleen surmaamien jättiläisten kivettyneitä ruumiita.
Ensimmäiset merkit asutuksesta Mýkonoksella ovat peräisin neoliittiselta kaudelta noin 5100–4500 eaa. Fteliássa sekä Mavrospiliássa. 1000-luvun alussa eaa. joonialaiset asuttivat saaren. Saaren antiikin aikaisen poliksen eli kaupunkivaltion Mykonoksen kaupunkikeskus sijoitetaan nykyisen Mýkonoksen kaupungin paikalle.
Mykonos kehittyi läheisen, silloin tiheään asutun Deloksen saaren vanavedessä. Persialaissotien aikana Mykonos oli aluksi persialaisten puolella, mutta liittyi Ateenan puolelle Persian laivaston hävittyä Salamiin meritaistelussa vuonna 480 eaa. Myöhemmin se kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Aleksanteri Suuren aikaan Mykonos oli kehittynyt merenkulussa ja maataloustuotteiden viennissä, ja Rooman valtakuntaan kuuluessaan saarelaiset nauttivat suorastaan vauraudesta, kunnes 88 eaa. Vähän-Aasian kuningas Mithridates VI valloitti Egeanmereen kuuluvat alueet.
Historia > Myöhempi historia

1200-luvulla Mýkonos liitettiin Náxoksen herttuakuntaan ja myöhemmin Venetsiaan kuuluneeseen Tínoksen lääniin. 1400-luvulla saari oli Venetsian alusmaana, kunnes osmanit valloittivat sen vuonna 1537. Osmanien valtakaudella tuhansia saarelaisia kaapattiin orjiksi. Saari kuitenkin menestyi taloudellisesti ja sillä oli suuri kauppalaivasto. Kreikan vapaussodan aikaan 1820-luvulla Mýkonoksen sankarihahmoksi nousi Mandó Mavrogénous, joka muun muassa rahoitti vallankumousta ja organisoi ihmiset kapinaan turkkilaisia vastaan vuonna 1822. Kreikan itsenäistymisen jälkeen saaren talous romahti ja se menetti laivastonsa. Vähitellen talous saatiin kuitenkin rakennettua ennalleen.
Matkailu ja nähtävyydet

Mýkonos on yksi Kreikan suosituimpia saaria turistien keskuudessa. Säännöllinen höyrylaivaliikenne Mýkonokselle käynnistyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, mikä johti matkailun kehittymiseen. Toisen maailmansodan aikaan saari oli saksalaisten miehittämä, mutta turismi nousi jälleen 1950-luvulla. Nykyisin saari on erityisesti kreikkalaisten ja kansainvälisten julkisuuden henkilöiden ja huvijahtien omistajien suosiossa ja siellä on lukuisia trendikkäitä illanviettopaikkoja.
Mýkonoksen nähtävyyksiin kuuluvat Mýkonoksen kaupunki itsessään, mukaan lukien sen ”Pikku-Venetsiaksi” kutsuttu kaupunginosa, sekä kaupungissa sijaitsevat Mýkonoksen arkeologinen museo ja Egeanmeren merenkulkumuseo. Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa Panagía Paraportianín kirkko sekä Panagía Tourlianín luostari.
Liikenne

Saaren pääsatama on Mýkonoksen kaupunki. Sieltä on yhteys muun muassa Pireukseen ja lähisaarille. Mýkonoksen lentoasema, josta on lentoja Ateenaan, sijaitsee noin kolme kilometriä kaupungista kaakkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mýkonos Wikimedia Commonsissa
Kykladit
| --- | --- |
Pääsaaret:   Amorgós  Anáfi  Ándros  Antíparos  Delos  Folégandros  Íos  Kéa  Kímolos  Kýthnos  Mílos  Mýkonos  Náxos  Páros  Santoríni Thíra  Sérifos  Sífnos  Síkinos  Sýros  Tínos 
Muut suuremmat saaret:   Antímilos  Despotikó  Donoúsa  Gyáros  Irakleiá  Káto Koufonísi  Kéros  Koufonísi  Makrónisos  Nikoúria  Pacheiá  Polýaigos  Ríneia  Schoinoúsa  Thirasía 
Pienet saaret:   Agía Kalí  Agía Paraskeví  Ágios Andréas, Kímolos  Ágios Andréas, Koufonísia  Ágios Artémios  Ágios Efstáthios  Ágios Geórgios  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Makáres  Ágios Nikólaos, Thíra  Ágios Spyrídonas  Akráthi  Almyronísi  Anánes  Áno Antikéri  Ánydros  Árgilos  Askaniá  Áspro  Aspronísi, Santoríni  Aspronísi, Schoinoúsa  Avelonísia Megálos Avelás  Mikrí Akradiá  Avoladonísi  Báos  Christianí  Daskalió  Diakoftó  Didými  Dipló  Drakonísi  Dryonísi  Dýsvato  Escháti  Evriókastro  Filídi  Foínisses  Ftená  Foúis  Gaïdouronísi  Galiátsos  Gavrionísia Akamátis  Alidonísi  Gáidaros  Megálo  Platý  Prásso  Tourlítis  Glarómpouta  Glaronísi, Gyáros  Glaronísi, Koufonísia  Glaronísi, Sérifos  Glaronísia  Gramvoússa  Kalógeroi, Kímolos  Kalógeroi, Tínos  Kalógeros  Kampána  Káravos  Kardiótissa  Kasséles  Káto Antikéri  Kávouras, Antíparos  Kávouras, Mýkonos  Kitrianí  Klidoúra  Klimatónisa  Kounelonísi  Krommýdi  Ktapódia  Lazaronísi  Lázaros  Makáres  Makrá  Makronísi  Manolonísi  Mantó  Marmaronísi  Mavronísi  Megáli Pláka  Megálo Viókastro  Megálos Refmatiáris  Mikrí Pláka  Mikronísi  Mikró Viókastro  Mikrós Avelás  Mikrós Refmatiáris  Moschonás  Náta  Néa Kaméni  Ofeidoússa  Palaiá Kaméni  Panagía  Panteronísi  Paximádi  Petalídi, Íos pohj.  Petalídi, Íos loun.  Pipéri  Pláka  Plakí  Planítis  Porí  Práso  Prasonísi, Íos  Prasonísi, Kímolos  Prasoúra  Psathonísi, Íos  Psathonísi, Sýros  Revmatonísi  Revmatonísia  Sáliagkos  Schinonísi  Serifopoúla  Sfontíli  Skylonísi  Strongylí, Antíparos  Strongylí, Makáres  Strongyló, Sýros Ermoúpoli  Strongyló, Sýros Poseidonía  Tetartonísi  Theotókos  Thermonísia  Tigáni  Toúrlos, Antíparos  Toúrlos, Páros  Tragonísi  Tría Adélfia  Tsimintíri  Tsouloúfi  Varvaronísi  Varvaroúsa  Venétiko  Voúlgari  Vous  Vryokastráki 
Panoraamakuva Mýkonoksen kaupungista ja satamasta.
Mýkonoksen kaupungin ”Pikku Venetsiaa”.
Panagía Paraportianín kirkko Mýkonoksen kaupungissa.
Märätjärvi

| Märätjärvi Мярат, Mjarat |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Kunnat:  Porajärvi
Koordinaatit:  62°55′08″N, 32°04′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suunujoki
Laskujoki:  Tšebajoki (d) 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177 m
Pituus:  7,2 km
Leveys:  2,6 km
Rantaviiva:  57,5 km
Pinta-ala:  14,8 km²
Tilavuus:  0,0638 km³
Keskisyvyys:  4,6 m
Suurin syvyys:  14,9 m
Valuma-alue:  431 km²
 fiMärätjärvi 
Märätjärvi (ven. Мярат, Mjarat) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 14,8 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 431 neliökilometriä. Järveen virtaa jolman kautta Vonkajärvi. Se laskee Tšebajoen kautta Roikonjärveen. Kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, made, ahven ja kiiski.
Märännyksenjärvi

| Märännyksenjärvi Мярандукса, Mjaranduksa |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kontupohjan piiri
Kunnat:  Petrovski
Koordinaatit:  62°19′11″N, 33°07′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suunujoki
Järveen tulevat joet:  Salmi
Laskujoki:  Nurmisenjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142 m
Pituus:  6,6 km
Leveys:  2,2 km
Rantaviiva:  17,5 km
Pinta-ala:  6,6 km²
Tilavuus:  0,0121 km³
Keskisyvyys:  1,8 m
Suurin syvyys:  2,8 m
Valuma-alue:  238 km²
 fiMärännyksenjärvi 
Märännyksenjärvi (myös Märändysjärvi, ven. Мярандукса, Mjaranduksa) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 6,6 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 238 neliökilometriä.
Märännyksenjärveen virtaa Salmijoki. Se laskee Nurmisenjoen kautta Lintujärveen. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, ahven ja kiiski.
Järven kaakkoisrannalla on sijainnut Märändyksen kylä.
Luettelo pikkuplaneetoista

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä. Pikkuplaneetoiksi kutsutaan niin Marsin ja Jupiterin välisen päävyöhykkeen asteroideja kuin Neptunuksen takaisen Kuiperin vyöhykkeen kappaleita. Suurin osa pikkuplaneetoista luokitellaan  aurinkokunnan pienkappaleiksi, mutta viisi (Ceres, Pluto, Haumea, Makemake ja Eris) luetaan kääpiöplaneetoiksi.
Pikkuplaneetat saavat numerot, kun niistä on riittävän monta havaintoa, jotta niiden rata voidaan
laskea.
Luettelo > 1–50000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1–1000 | 10001–11000 | 20001–21000 | 30001–31000 | 40001–41000 |
| 1001–2000 | 11001–12000 | 21001–22000 | 31001–32000 | 41001–42000 |
| 2001–3000 | 12001–13000 | 22001–23000 | 32001–33000 | 42001–43000 |
| 3001–4000 | 13001–14000 | 23001–24000 | 33001–34000 | 43001–44000 |
| 4001–5000 | 14001–15000 | 24001–25000 | 34001–35000 | 44001–45000 |
| 5001–6000 | 15001–16000 | 25001–26000 | 35001–36000 | 45001–46000 |
| 6001–7000 | 16001–17000 | 26001–27000 | 36001–37000 | 46001–47000 |
| 7001–8000 | 17001–18000 | 27001–28000 | 37001–38000 | 47001–48000 |
| 8001–9000 | 18001–19000 | 28001–29000 | 38001–39000 | 48001–49000 |
| 9001–10000 | 19001–20000 | 29001–30000 | 39001–40000 | 49001–50000 |
Luettelo > 50001–100000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 50001–51000 | 60001–61000 | 70001–71000 | 80001–81000 | 90001–91000 |
| 51001–52000 | 61001–62000 | 71001–72000 | 81001–82000 | 91001–92000 |
| 52001–53000 | 62001–63000 | 72001–73000 | 82001–83000 | 92001–93000 |
| 53001–54000 | 63001–64000 | 73001–74000 | 83001–84000 | 93001–94000 |
| 54001–55000 | 64001–65000 | 74001–75000 | 84001–85000 | 94001–95000 |
| 55001–56000 | 65001–66000 | 75001–76000 | 85001–86000 | 95001–96000 |
| 56001–57000 | 66001–67000 | 76001–77000 | 86001–87000 | 96001–97000 |
| 57001–58000 | 67001–68000 | 77001–78000 | 87001–88000 | 97001–98000 |
| 58001–59000 | 68001–69000 | 78001–79000 | 88001–89000 | 98001–99000 |
| 59001–60000 | 69001–70000 | 79001–80000 | 89001–90000 | 99001–100000 |
Luettelo > 100001–150000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100001–101000 | 110001–111000 | 120001–121000 | 130001–131000 | 140001–141000 |
| 101001–102000 | 111001–112000 | 121001–122000 | 131001–132000 | 141001–142000 |
| 102001–103000 | 112001–113000 | 122001–123000 | 132001–133000 | 142001–143000 |
| 103001–104000 | 113001–114000 | 123001–124000 | 133001–134000 | 143001–144000 |
| 104001–105000 | 114001–115000 | 124001–125000 | 134001–135000 | 144001–145000 |
| 105001–106000 | 115001–116000 | 125001–126000 | 135001–136000 | 145001–146000 |
| 106001–107000 | 116001–117000 | 126001–127000 | 136001–137000 | 146001–147000 |
| 107001–108000 | 117001–118000 | 127001–128000 | 137001–138000 | 147001–148000 |
| 108001–109000 | 118001–119000 | 128001–129000 | 138001–139000 | 148001–149000 |
| 109001–110000 | 119001–120000 | 129001–130000 | 139001–140000 | 149001–150000 |