stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mão

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mão kuvassa toinen vasemmalta |  Mão kuvassa toinen vasemmalta |  Mão kuvassa toinen vasemmalta |  |
Maa:  Brasilia
Miesten beachfutis
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2006 |  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2007 |  |  |
|  Kultaa | Marseille 2008 |  |  |
|  Kultaa | Dubai 2009 |  |  |
|  Hopeaa | Ravenna 2011 |  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2005 |  |  |
|  Pronssia | Tahiti 2013 |  |  |
Jenílson Brito Rodrigues (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Mão; s 6. joulukuuta 1978 Vitória) on brasilialainen beachfutismaalivahti, joka pelaa Corinthiansissa ja Brasilian beachfutismaajoukkueessa. Mão on osallistunut MM-kilpailuihin kahdeksan kertaa, saavuttaen seitsemän MM-mitalia. Hänellä on neljä kultaa, yksi hopea sekä kaksi pronssia. Vuoden 2009 MM-kisoissa Dubaissa MM-kultaa voittanut Mão valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Maajoukkueen kanssa Mão on myös voittanut viidesti Etelä-Amerikan mestaruuden. Seuratasolla hän on pelannut koko uransa kotimaassaan. Vuodesta 2011 alkaen Mãon seura on ollut Corinthians, jossa hän voitti maansa mestaruuden vuonna 2012.
Mão on 186 senttimetriä pitkä.
Käännös suomeksi
New Stuyahok

| New Stuyahok |
| --- | --- |
 New Stuyahok
 Koordinaatit: 59°27′7″N, 157°18′44″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Alue:  Dillingham
Väkiluku (2000):  471
Aikavyöhyke:  UTC-9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
New Stuyahok on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Nushagakjoen rannalla noin 19 kilometriä yläjuoksuun Ekwokista ja 83 kilometriä koilliseen Dillinghamista. Kaupunki on rakennettu kahteen tasoon: toinen on noin seitsemän metriä joenpinnan yläpuolella ja toinen 12 metriä.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa New Stuyahokin asukasluku oli 471, joista 93 % kuului Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin. New Stuyahok on vanha jupik-eskimokylä ja siellä toimii liittovaltion tunnustama heimoneuvosto New Stuyahok Village Council.
Historiaa

Kaupungin sijainti muuttui kahdesti 1900-luvulla. Kylä muutti joen alajuoksuun Mulchatnan alueelle "vanhasta kylästä" (Old Village) vuonna 1918. 1920- ja 1930-luvuilla Yhdysvaltain hallitus toi alueelle poronkasvatustaloutta. Kuitenkin vuoteen 1942 mennessä kanta oli tyrehtinyt, kylää oli koetellut tulva ja paikka oli liian kaukana sisämaassa. Niinpä 1942 New Stuyahok siirtyi nykyiselle paikalleen joen alajuoksulle. "Stuyahok" tarkoittaa suunnilleen "mennä paikkaan alajuoksulla".
New Stuyahok sai ensimmäisen koulunsa ja postikonttorin vuonna 1961. Vähän tämän jälkeen avattiin lentokoneille kiitotie. 1960-luvulla kylän väkiluku nousi 40 %. New Stuyahok sai kaupunkioikeudet vuonna 1972.
Myllyoja

Myllyoja voi tarkoittaa seuraavanlaisia asioita:
Taajamia tai kaupunginosia

Myllyoja, kaupunginosa Heinolassa.
Myllyojan rautatieasema Heinolassa.
Myllyoja, asuinalue Hämeenlinnassa.
Myllyoja, kaupunginosa Oulussa.
Myllyojan suuralue Oulussa.
Myllyoja Tampereella, tunnettu nykyään paremmin Myllypurona
Virtavesiä

Myllyoja, puro Lempäälässä ja Kangasalla
Myllyoja, Kokemäenjoen sivuoja Ulvilassa
Myllyoja, alajuoksulla Jokipakanjoki, puro Jyväskylässä
Henkilöitä

Iines Myllyoja o.s. Kela (1916–2003), suomalainen opettaja ja kirjailija
Juhani Myllyoja (s. 1949), suomalainen jalkapalloilija, jääpalloilija ja jalkapallovalmentaja
Paula Myllyoja (s. 1984), suomalainen jalkapallomaalivahti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Myllyoja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nikolai Zabolotski

Nikolai Aleksejevitš Zabolotski (ven. Никола́й Алексе́евич Заболо́цкий); (7. toukokuuta [J: 24. huhtikuuta] 1903 Kizitšeskaja sloboda, Kazan, Venäjän keisarikunta – 14. lokakuuta 1958 Moskova,Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen runoilija.
Suku ja koulutus

Nikolai Zabolotski syntyi zemstvo-agronomin perheeseen maatilalla lähellä Kazania. Hänen vanhempansa olivat agronomi, tilanjohtaja Aleksei Agafonovitš Zabolotski (1864-1929) ja maaseutuopettaja Lidia Andrejevna Djakonova (1882-1926). Hän vietti varhaislapsuutensa valtion maatiloilla Sernurin kylässä Uržumin alueella (nyk. Kirovin alue) Vjatkan kuvernementissä (nyk. Marin tasavallassa), jossa luonto ja isän työ maatilalla vaikuttivat häneen vahvasti ja myös rakkaus kirjoihin, runouteen ja lukemiseen syttyi. Nikolai kävi toisen asteen koulun Uržumissa  vuosina 1913-1920. Maaseutukoulun kolmannella luokalla Nikolai "julkaisi" käsinkirjoitetun päiväkirjansa ja laittoi sinne omia runojaan. Hän piti historiasta, kemiasta ja piirtämisestä. Runoilijan omien sanojen mukaan Sernurin luonto heijastuu moniin hänen runoihinsa.
Vuonna 1920 Zabolotski muutti Moskovaan ja kirjoittautui samanaikaisesti Moskovan valtionyliopiston sekä lääketieteen että filologian osastoille. Vuonna 1922 hän muutti Petrogradiin ja kirjoittautui Leningradin valtion A. I. Herzenille nimetyn pedagogiseen instituutin kielen ja kirjallisuuden osastolle, josta hän valmistui vuonna 1925. Vuonna 1926 hänet kutsuttiin asepalvelukseen, jossa hän palveli vuoteen 1927 asti  Leningradissa Viipurin puolella. Asepalveluksen jälkeen hän sai paikan Leningradin OGIZin (ven. Объедине́ние госуда́рственных кни́жно-журна́льных изда́тельств, Valtion kirja- ja aikakauslehtien kustantamoiden yhdistys) lastenkirjaosastolte, jota johti Samuil Maršak.
Zabolotski alkoi kirjoittaa runoja jo opiskeluaikanaan. Hänen sai tuotantonsa varhaisvaiheeseen vaikutteita Vladimir Majakovskin ja Velimir Hlebnikovin futuristisista teoksista, Aleksandr Blokin ja Sergei Jeseninin lyyrisistä runoista sekä Pavel Filonovin, Brueghelin ja Marc Chagallin taiteesta. Tänä aikana Zabolotski tapasi myös tulevan vaimonsa.
Suku ja koulutus > Yksityiselämä

Vuonna 1930 Nikolai Zabolotski meni naimisiin Jekaterina Vasilijevna Klikovan (1906-1997) kanssa. Jekaterina Klikova oli suhteessa vuosina 1955-1958 kirjailija Vasili Grossmanin kanssa ja jätti Zabolotskin. Tänä aikana Zabolotski asui Natalia Aleksandrovna Roskinan (1927-1989), kirjallisuuskriitikko Aleksandr Roskinin tyttären kanssa. Jekaterina Klikova palasi takaisin aviomiehensä luokse.
Heillä oli kaksi lasta: Nikita Zabolotski (1932-2014), biologian kandidaatti, isästään kertovien elämäkerrallisten ja muistelmien kirjoittaja, useiden hänen teostensa kokoelmien kokoaja ja Natalia Zabolotskaja (s. 1937), virologi, Venäjän lääketieteen akatemian akateemikko Nikolai Kaverinin (1933-2014) vaimo.
Suomennettuja runoja

Neuvostolyriikkaa IV, Tammi 1986, toim. Natalia Baschmakoff, Pekka Pesonen, Raija Rymin
Aiheesta muualla

Nikolai Zabolotskin runoja (venäjäksi)
Nikolai Zabolotskin runoja (englanniksi)
Elämäkerta (venäjäksi)
NoSQL

NoSQL (englannin sanoista Not only SQL) on käsite, jolla kuvataan perinteisestä relaatiomallista poikkeavia tietokantoja. Nämä tietokannat eivät seuraa mitään kiinteästi määrättyä taulukkoskeemaa, minkä ansiosta ne skaalautuvat hyvin horisontaalisesti.
NoSQL-tietokannaksi kutsuttiin aluksi Carlo Strozzin vuonna 1998 esittämää järjestelmää, jossa ei käytetty SQL-kyselykieltä. Termi yleistyi vuonna 2009 Johan Oskarssonin järjestämässä tapaamisessa, jossa keskusteltiin ei-relaatiomallin mukaisista ohjelmistoista kuten Cassandra ja Voldemort.
Tarkoituksena oli löytää yhteinen nimitys kasvavalle määrälle tietokantajärjestelmiä, jotka poikkeavat ACID-periaatteista. Tunnettuja NoSQL-toteutuksia ovat muun muassa Google BigTable ja Amazon Dynamo.
Avain-arvo -tietokantajärjestelmiä ovat muun muassa Redis, Memcached ja Riak.
Sarakkeisia tietokantajärjestelmiä ovat muun muassa Apache Cassandra, Apache HBase ja ClickHouse.
Dokumentti-orientoituneita tietokantajärjestelmiä ovat muun muassa MongoDB, Couchbase ja Apache CouchDB.
Graafitietokantajärjestelmiä ovat muun muassa Neo4j, ArangoDB ja OrientDB.
Arkkitehtuuri

Relaatiotietokannat soveltuvat huonosti[lähde? ] suurten dokumenttimäärien käsittelyyn ja pilvilaskennan käyttöön. Parhaimmillaan ne ovat, kun käsitellään pieniä transaktioita tai suoritetaan harvoin tapahtuvia suuria eräajoja. Ne eivät kuitenkaan ole kovin tehokkaita, jos tietokantaan tarvitsee tehdä paljon muutoksia tihein väliajoin. NoSQL taas pystyy suoriutumaan hyvinkin suuresta samanaikaisesta määrästä luku- ja kirjoitusoperaatioita.
Tekniikan heikkoihin puoliin kuuluu, että NoSQL-arkkitehtuurit eivät välttämättä takaa datan eheyttä eri palvelimilla. Ne kuitenkin pyrkivät siihen, että tiedot päivitetään lopulta, vaikka se ei tapahtuisikaan välittömästi. Useat NoSQL-toteutukset tukevat tietokantojen hajauttamista, jossa tiedot ovat toisteisesti useilla palvelimilla ja ne on mahdollista löytää esimerkiksi hajautetun tiivisteen avulla. Tällä tavoin järjestelmiä on helppo skaalata, ja ne toimivat, vaikka verkkoyhteydet sen joidenkin solmujen välillä katkeaisivatkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NoSQL Wikimedia Commonsissa
Museu Nacional dos Coches

| Museu Nacional dos Coches |
| --- | --- |
 Museon uuden rakennuksen sisäänkäynti.
Tyyppi:  museo
Sijainti:  Belém, Lissabon
Perustettu:  1905
Kotisivut:  museudoscoches.gov.pt
Koordinaatit:  38°41′52″N, 9°11′59″W
 fiMuseu Nacional dos Coches 
   
Museu Nacional dos Coches on Portugalin kansallinen hevosajoneuvoja esittelevä museo. Se sijaitsee Lissabonin Belémissä. Museu Nacional dos Coches on Lissabonin ja mahdollisesti koko Portugalin suosituin museo.
Museo on maailman merkittävimpiä hevosvaunumuseoita. Sen kokoelmiin kuuluu hevosvaunuja 1600-luvulta 1800-luvulle. Kokoelman vanhimmat vaunut ovat Filip II:lle vuosina 1581–1598 kuuluneet vaunut. Kokoelmissa on kolme vaunua, jotka kuuluivat paavi Klemens XI:lle. Ne on rakennettu Roomassa vuonna 1715 italialaiseen barokkityyliin. Yksi vaunuista lahjoitettiin Juhana V:lle. Vaunujen lisäksi museon kokoelmiin kuuluu myös maalauksia ja muuta esineistöä.
Museon perusti Portugalin kuningatar Orléansin Amélie, jotta kuninkaallisen suvun vaunukokelmat säilyisivät. Museo avattiin Belémin palatsin vanhaan maneesiin 23. toukokuuta 1905. Museon 110-vuotisjuhlan kunniaksi museolle tehtiin uusi rakennus, jonka suunnitteli brasilialainen arkkitehti Paulo Mendes da Rocha. Uusittu museo avattiin 23. toukokuuta 2015.
Kuvia

Museon uusi rakennus.
Museon vanha rakennus.
Uuden rakennuksen näyttely.
Vanhan rakennuksen näyttely.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Museu Nacional dos Coches Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Murheen mailla singlet 1996–2007

| Murheen mailla singlet 1996–2007 Kotiteollisuus |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1997–2007
 Julkaistu: 2008
 Tuottaja(t): Mikko Karmila
 Tyylilaji: rock, heavy metal, hard rock
 Kesto: 68.08
 Levy-yhtiö: Megamania
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Kotiteollisuuden muut julkaisut
| Murheen mailla 1996–2007 2007 | Murheen mailla singlet 1996–2007 2008 | Sotakoira 2008 |
Murheen mailla singlet 1996–2007 on lappeenrantalaisen rock-yhtyeen Kotiteollisuuden vuonna 2008 julkaistu kokoelma. Albumilla on täysin sama kappalelista kuin Murheen mailla 1996–2007 kokoelman toisella CD:llä.
Albumi sijoittui ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan seitsemänneksi ja pysyi listalla yhteensä 18 viikkoa.
Kappaleet

Valomerkki – 3.47 (uusi kappale)
Kadonneet – 3.40 (Iankaikkinen)
Helvetistä itään – 4.46 (Helvetistä itään)
Eevan perintö – 4.12 (Eevan perintö)
Minä olen – 4.27 (Helvetistä itään)
Kaihola (albumiversio) – 5.10 (7)
Rakastaa/ei rakasta – 4.28 (Kuolleen kukan nimi)
Jos sanon – 4.04 (Tomusta ja tuhkasta)
Vuonna yksi ja kaksi – 3.59 (Kuolleen kukan nimi)
Vieraan sanomaa – 4.32 (7)
Tuonelan koivut – 4.38 (Iankaikkinen)
Kädessäni – 4.32 (Tomusta ja tuhkasta)
Arkunnaula – 4.08 (Iankaikkinen)
Juoksu – 3.16 (Eevan perintö)
Routa ei lopu (1998) – 3.18 (Aamen)
Tämän taivaan alla (albumiversio) – 5.13 (Helvetistä itään)
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Murheen mailla singlet 1996–2007 discogs.com -sivustolla
Máximo González

| Máximo González |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Argentiina
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2002–
Palkintorahat:  3 751 464 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  58. (6.7.2009)
Voitot/tappiot:  30–60
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2015)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2009)
Wimbledon:  1. kierros (2009, 2010, 2011)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2009, 2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  46. (29.9.2008)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  233–179
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Máximo González (s. 20. heinäkuuta 1983 Tandil) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 58 heinäkuussa 2009 ja nelinpelissä sijalla 46 syyskuussa 2008. Nelinpelissä hän on voittanut yhden ATP-turnauksen.
González voitti vuonna 2008 Valencian nelinpeliturnauksen yhdessä Juan Mónacon kanssa. Vuonna 2009 González pääsi Ranskan avoimissa kolmannelle kierrokselle voitettuaan Mardy Fishin ja Andreas Seppin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Tommy Robredolle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Máximo González Wikimedia Commonsissa
Máximo González ATP:n sivuilla
Máximo González ITF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Nukkeanimaatio

Nukkeanimaatio on stop motion -animaatiotekniikka, jossa luodaan liikkeen illuusio erilaisia nukkeja apuna käyttäen.[lähde? ] Nuken asentoon tehdään pieniä muutoksia ja nämä muutokset kuvataan. Kun kuvattu filmi näytetään normaalinopeudella, peräkkäin nopeasti vaihtuvat kuvat luovat illuusion liikkeestä.
Nukkeanimaatiossa käytettävien nukkejen sisällä on yleensä jonkinlainen tukiranka, joka pitää nuken asennossaan. Tukiranka voidaan valmistaa joko alumiinilangasta tai metallisena nivelluurankona. Aiemmin nukkeanimaatio kuvattiin tarkoitukseen muokatulla elokuvakameralla filmille, mutta nykyisin nukkeanimaatio kuvataan usein digitaalitekniikalla sen edullisuuden tähden – esimerkiksi digitaalisella järjestelmäkameralla.
Aiheesta muualla

Animato (Arkistoitu – Internet Archive) – J.E. Nyströmin informatiiviset kotisivut
Stopmotionanimation.com – tietoa nukkeanimaation tekemisestä englanniksi
Nigritia

Nigritia (”mustien maa”) on 1960-luvun lähteessä käytetty merkitsemään Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Antiikin maantieteilijä Strabon käytti sanaa teoksissaan viittaamaan erääseen Länsi-Saharan berberiheimoon. Arabikirjailija Leo Africanus (n. 1494 – n. 1554) taas alkoi käyttää Nigritia-nimitystä keskiaikaisesta Sudanista.
Myrskyliitäjät

| Myrskyliitäjät |
| --- | --- |
 Myrskylintu (Fulmarus glacialis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellariidae
Suku::  Myrskyliitäjät Fulmarus  Stephens, 1826
Katso myös
   Myrskyliitäjät Wikispeciesissä   Myrskyliitäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrskyliitäjät (Fulmarus) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva ulappalintusuku. Myrskyliitäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Myrskyliitäjiin kuuluvia lajeja

Etelänmyrskylintu (Fulmarus glacialoides)
Myrskylintu (Fulmarus glacialis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Fulmarus (englanniksi)
Mustamäen koulu

Mustamäen koulu
Mustamäen koulu on peruskoulun ala-aste Salon kaupungissa entisen Halikon kunnan asemanseudulla. Koulu on perustettu 1951 ja se peruskorjattiin ja laajennettiin 2002. Koulussa on noin 160 oppilasta ja yhdeksän opettajaa. Koulun yhteydessä on liikuntasali. Mustamäen koulussa toimii alakoulun luokat 1–6, ja kaksi erityisopetusluokkaa. Koulun rehtorina toimii Kaisa Katava.
Nigo

| Nigō> ニゴー |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Tomoaki Nagao, 長尾 智明
Syntynyt: 23. joulukuuta 1970 (ikä 53)
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nigo, Aleksi, Poigeli
Aktiivisena:  1995-
Yhtyeet:  Teriyaki Boyz
Levy-yhtiöt:  Toy's Factory 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nigo (jap. ニゴー, Nigō, oik. Tomoaki Nagao jap. 長尾 智明, s. 23. joulukuuta 1970) on japanilainen musiikkituottaja ja DJ. Hän on myös A Bathing Ape -vaatemerkin perustaja.
Napapiirin sankarit 2

| Napapiirin sankarit 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Teppo Airaksinen
Käsikirjoittaja:  Pekko Pesonen
Tuottaja:  Jarkko Hentula Olli Haikka
Säveltäjä:  Kalle Koivisto
Kuvaaja:  Teppo Högman
Pääosat:  Jussi Vatanen Pamela Tola Timo Lavikainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Ensi-ilta:  26. elokuuta 2015  (maailmanensi-ilta Kolarissa) 30. syyskuuta 2015 (teatteriensi-ilta)
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 600 000 €
Katsojat:  399 024
Edeltäjä:  Napapiirin sankarit
Seuraaja:  Napapiirin sankarit 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Napapiirin sankarit 2 on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Teppo Airaksinen. Se on jatko-osa elokuvalle Napapiirin sankarit. Elokuvan on käsikirjoittanut ensimmäisen osan tapaan Pekko Pesonen.
Juoni

Tapahtumat sijoittuvat syksyiseen Lappiin. Jatko-osassa kadoksissa ei ole digiboksi, vaan pääosaparin Jannen ja Inarin tytär Lumi.
Inari ja Marjukka lähtevät viettämään tyttöjen iltaa, kun Janne ja Räihänen jäävät lastenvahdeiksi. Miehet päättävät lähteä Lumi mukanaan häihin Ylläkselle samalla kun naiset juhlivat Inarin entisen miehen, Pikku-Mikon loistohotellissa. Jannen yritykset saada Lumi takaisin hoiviinsa epäonnistuvat tuon tuosta, mistä muodostuu teoksen kantava juoni.
Pikku-Mikko puolestaan yrittää järjestää romanttisen hetken entisen heilansa kanssa, mutta siitä seuraa lähinnä sarja farssimaisia tilanteita. Visuaalisesti koomisena elementtinä on erektiolääkkeen aiheuttama pitkäkestoerektio. Elokuvassa on mukana myös ensimmäisestä osasta tuttu keltainen Ford Sierra, rekisterikilpenään TIS-51 ja sen lisäksi näyttävästi maalattu LER-551, jonka kaiuttimet aiheuttavat yllätyksen autoa kummastelevalle porolle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jussi Vatanen  | … |  Janne Syväjärvi   |
|  Pamela Tola  | … |  Inari Juntura   |
|  Timo Lavikainen  | … |  Tapio Räihänen   |
|  Kari Ketonen  | … |  Pikku-Mikko   |
|  Miia Nuutila  | … |  Marjukka   |
|  Santtu Karvonen  | … |  Kämäräinen   |
|  Pinja Pakisjärvi  | … |  Lumi   |
|  Joonas Nordman  | … |  Sekis   |
|  Janne Reinikainen  | … |  Kittilän runkkari 1   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Kittilän runkkari 2   |
|  Juho Milonoff  | … |  Kittilän runkkari 3   |
|  Peter Franzén  | … |  Jorma    |
|  Jouko Puolanto  | … |  poliisi 1   |
|  Matti Onnismaa  | … |  poliisi 2   |
|  Anna-Leena Härkönen  | … |  hotellin vastaanottovirkailija 1   |
|  Maarit Poussa  | … |  hotellin vastaanottovirkailija 2   |
|  Erkki Hetta  | … |  Jannen isä   |
|  Sinikka Mokkila  | … |  Jannen äiti   |
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat syksyllä 2014 ensin studiokuvauksilla Helsingissä ja sitten Lapissa. Kuvauspaikkoina olivat muun muassa Kolari ja Äkäslompolo.
Vastaanotto

Elokuvan maailmanensi-ilta oli Kolarissa Kino Ylläs -tapahtumassa 26. elokuuta 2015. Teatteriensi-iltansa se sai 30. syyskuuta 2015.
Ensi-iltaviikonlopun jälkeen elokuvan oli käynyt katsomassa ennakkonäytökset mukaan lukien noin 104 000 katsojaa. Se oli Suomen katsotuin elokuva myös toisella esitysviikollaan, jonka jälkeen sen oli nähnyt noin 185 000 katsojaa. Vuoden 2015 loppuun mennessä elokuva keräsi yhteensä 379 000 katsojaa ollen vuoden toiseksi katsotuin kotimainen elokuva sekä vuoden viidenneksi katsotuin elokuva.
Jatko-osa

Helmikuussa 2016 julkistettiin tieto, että Napapiirin Sankarit-elokuvasarjaan kuvataan kolmas osa. Elokuvan näyttelijäkaartissa jatkavat ainakin Jussi Vatanen, Pamela Tola ja Kari Ketonen. Käsikirjoittajana on edellisten osien tapaan Pekko Pesonen, ja elokuvan ohjaa Tiina Lymi. Kuvausten oli määrä alkaa kesällä 2016.
TV-esitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 9.9.2017 | Nelonen | 553 000 |
| 25.12.2017 | Nelonen | 203 000 |
| 15.9.2018 | Nelonen | 202 000 |
Aiheesta muualla

Napapiirin sankarit 2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mustan kissan tango

Mustan kissan tango on alun perin italialainen sävelmä, joka saavutti suosiota ensin Kultaisen šekiinin laulukilpailussa 11. maaliskuuta 1969, jolloin nelivuotias Vincenza Pastorelli esitti sen nimellä Volevo un gatto nero (Halusin mustan kissan). Laulu menestyi myös Japanissa nimellä Kuroneko no tango (黒ネコのタンゴ), josta se "lensi tänne meillekin", kuten suomennoksessa sanotaan. Japanilaisen esityksen lauloi kuusivuotias poika Osamu Minagawa. Suomessa laulun esitti ensimmäisenä Susanna Lönnberg (Finnlevy 1971). Tämän jälkeen sen levyttivät seitsenvuotiaat sisarukset Jaana ja Tiina Tynell (Discophon 1971).
Laulun on säveltänyt Armando Soricillo. Suomalaiset sanat ovat Saukin. Kappale oli Suomen listojen kärjessä 1971, ja siitä on tehty uusia versioita.
Objection Overruled

| Objection Overruled Accept |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Dierks-Studios, Stommeln
 Julkaistu: 1. helmikuuta 1993
 Tuottaja(t): Accept
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 47.57
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  17.   21.   22.
Acceptin muut julkaisut
| Staying a Life 1990 | Objection Overruled 1993 | Death Row 1994 |
Objection Overruled on Acceptin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Albumi oli ensimmäinen Udo Dirkschneiderin kanssa nauhoitettu studioalbumi vuonna 1986 julkaistun Russian Roulette -albumin jälkeen.
Kappaleet

Objection Overruled – 3.38
I Don't Wanna Be Like You – 4.19
Protectors of Terror – 4.03
Slaves to Metal – 4.37
All or Nothing – 4.32
Bulletproof – 5.05
Amamos la Vida – 4.39
Sick, Dirty and Mean – 4.33
Donation – 4.48
Just by My Own – 3.29
This One's for You – 4.10
Rich & Famous – 3.10 (Japanin bonuskappale)
Kokoonpano

Udo Dirkschneider – laulu
Wolf Hoffmann – kitarat
Peter Baltes – basso
Stefan Kaufmann – rummut
Aiheesta muualla

Objection Overruled Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Objection Overruled Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Myrsky yli Aasian (vuoden 1933 elokuva)

| Myrsky yli Aasian> The Bitter Tea of General Yen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Capra
Käsikirjoittaja:  Edward E. Paramore
Tuottaja:   Frank Capra  Walter Wanger 
Säveltäjä:  Frank E. Harling
Kuvaaja:  Joseph Walker
Leikkaaja:  Edward Curtis
Pääosat:   Barbara Stanwyck  Nils Asther  Toshia Mori  Walter Connolly  Gavin Gordon 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Corporation
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1933
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrsky yli Aasian (The Bitter Tea of General Yen) on Frank Capran Kiinan sisällissodan pyörteisiin sijoittuva draamafilmi vuodelta 1933.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Barbara Stanwyck  | … |  Megan Davis   |
|  Nils Asther  | … |  kenraali Yen   |
|  Toshia Mori  | … |  Mah-Li   |
|  Walter Connolly  | … |  Jones, Yenin neuvonantaja   |
|  Gavin Gordon  | … |  Dr. Robert Strife   |
|  Lucien Littlefield  | … |  Mr. Jacobson   |
|  Richard Loo  | … |  kapteeni Li   |
|  Helen Jerome Eddy  | … |  Miss Reed   |
|  Emmett Corrigan  | … |  piispa Harkness   |
Aiheesta muualla

Myrsky yli Aasian Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Bitter Tea of General Yen [1933] Frank Capra. Eeweems.com.  15.9.2008. Arkistoitu 20.12.2008. Viitattu 26.10.2009. (englanniksi)