stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nick Da Costa
Valmentajana

Hän perusti oman seuran Docklands Karate Clubin vaimonsa Marian kanssa 1987. Lopetettuaan kilpauransa 1989 Da Costa valmensi vuotta myöhemmin Britannian naisten maajoukkuetta. Sittemmin 1999 da Costa perusti Ilford dojon. Hän palasi takaisin valmentajaksi 2000–2004, jolloin hän oli Britannian miesten ja naisten Kyokushin maajoukkuevalmentaja.
Da Costa yleni 7. danin arvolle 2018.
Yksityiselämä

Da Costa on naimisissa Marian kanssa. Hänen poika Chris Da Costa on myös karateka.
Otan

Otan  oli Kazakstania nykyisen hallitsevan puolueen, Nur Otanin edeltäjä. Se perustettiin 12. helmikuuta 1999. 1. maaliskuuta 1999 pidettiin ensimmäinen Tasavaltalainen poliittinen puolue Otanin puoluekokous, johon osallistui lähes neljäsataa edustajaa Kazakstanin alueilta, kaupungeista ja piireistä. Mukana oli mm. 17 kansallisuuden edustajat, 104 yrittäjää ja liikemiestä sekä 67 julkisella sektorilla työskentelevää ja 122 valtiolla työssä olevaa. Kokous valitsi yksimielisesti Kazakstanin presidentti Nursultan Nazarbajevin puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Puoluetta tukivat Kazakstanin kansan yhtenäisyyden liitto, Kazakstanin demokraattinen puolue ja Kazakstanin liberaali liike, jotka järjestivät yhteisen kokouksen. Lopuksi Otaniin liittyivät Oikeudenmukaisuuden puolue, Kansankooperatiivipuolue ja Tasavaltalainen työn poliittinen puolue.
Ensimmäisissä mažiliksen vaaleissaan 2004 neljästä puolueesta yhdistyneenä Otan sai 60,6 % äänistä ja 42/77 paikkaa. Tuolloin mažilikseen valittiin kymmenen valtiopäiväedustajaa suhteellisella menetelmällä yhdessä koko maan kattavasta vaalipiiristä ja 67 edustajaa enemmistövaalilla pienistä vaalipiireistä.
Nur Otan
Kazakstanin kommunistinen puolue 1936-1991 |
Kazakstanin sosialistinen puolue 1991-1993 |
Kazakstanin kansan yhtenäisyyden liitto 1993-1995 |
Kazakstanin kansan yhtenäisyyden puolue 1995-1999 |
Otan 1999-2006  | Kansan osuuskuntapuolue 1994-1999 | Kazakstanin agraaripuolue 1999 | Tasavaltalaispuolue Asar 2003-2006 |
Nur Otan 2006-
Oxford-AstraZenecan COVID-19-rokote

Oxford-AstraZenecan COVID-19-rokote, koodinimeltään AZD1222, jota myydään muun muassa tuotenimillä Covishield ja Vaxzevria, on COVID-19:n ennaltaehkäisyyn tarkoitettu virusvektorirokote. Se on Oxfordin yliopiston ja AstraZenecan kehittämä, ja se annetaan lihaksensisäisenä injektiona käyttäen vektorina muunnettua simpanssin adenovirusta ChAdOx1. Rokotteen teho on 76,0 prosenttia oireisen COVID-19:n ehkäisyssä 22 päivän kuluttua ensimmäisestä annoksesta ja 81,3 prosenttia toisen annoksen jälkeen.
Rokotteen turvallisuusprofiili on hyvä, ja haittavaikutukset, kuten pistoskohdan kipu, päänsärky ja pahoinvointi, häviävät yleensä muutamassa päivässä. Harvemmin voi esiintyä anafylaksiaa (Yhdistyneen kuningaskunnan lääkkeiden ja terveydenhuollon tuotteiden sääntelyvirastolla (MHRA) on 268 raporttia noin 21,2 miljoonasta rokotuksesta 14. huhtikuuta 2021 mennessä). Hyvin harvinaisissa tapauksissa (noin 1 henkilö 100 000:sta) rokotteeseen on yhdistetty suurentunut veritulppariski yhdessä verihiutaleiden alhaisen tason kanssa.[27][28][29] Euroopan lääkeviraston mukaan 4. huhtikuuta 2021 mennessä 222 veritulppatapausta on raportoitu Euroopan talousalueelta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, jossa noin 34 miljoonaa ihmistä on saanut rokotteen.
Rokote hyväksyttiin ensimmäisen kerran käytettäväksi Ison-Britannian rokotusohjelmassa 30. joulukuuta 2020, ja ensimmäinen kokeilun ulkopuolinen rokotus annettiin 4. tammikuuta 2021. Sittemmin useat lääkevirastot ympäri maailmaa, kuten Euroopan lääkevirasto (EMA) ja Australian Therapeutic Goods Administration, ovat hyväksyneet rokotteen, ja Maailman terveysjärjestö (WHO) hyväksyi sen hätäluetteloon. 34 Joissakin maissa rokotteen käyttö on rajoitettu iäkkäisiin henkilöihin, joilla on suurempi riski sairastua vakavaan COVID-19-tautiin, koska ollaan huolissaan rokotteen hyvin harvinaisista haittavaikutuksista nuoremmilla henkilöillä.
Suomessa nimellä Vaxzevria hankittuja rokotteita annettiin vain yli 65-votiaille marraskuuhun 2021 saakka. Tuolloin käytössä olleet rokote-erät vanhenivat eikä uusia enää hankittu.  Sitä korvaavaksi adenovirusvektorirokotteeksi valittiin Janssenin koronavirusrokote, joka myös on adenovirusvektorirokote.   Se on yhdysvaltalaisen Johnson & Johnson -yhtiön kehittämä ja sen belgialaisen tytäryhtiön Janssenin nimellä Euroopassa markkinoima rokote
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Medical Information site for COVID-19 Vaccine AstraZeneca azcovid-19.com.
Vaccines: contract between European Commission and AstraZeneca now published ec.europa.eu.
Vaxzevria (previously COVID-19 Vaccine AstraZeneca) Safety Updates ema.europa.eu.
"An oral history of Oxford/AstraZeneca: ‘Making a vaccine in a year is like landing a human on the moon’". The Guardian
Otani

Otani voi viitata seuraaviin henkilöihin.
Akihiro Ōtani (s. 1945), japanilainen toimittaja
Ikue Ōtani (s. 1965), japanilainen ääninäyttelijä
Kow Otani (s. 1957), japanilainen säveltäjä
Mio Otani (s. 1979), japanilainen jalkapalloilija
Ōtani Kōzui (1876–1948), japanilainen apotti
Ōtani Yoshitsugu (1558/1565–1600), japanilainen samurai
Sachio Ōtani (1924–2013), japanilainen arkkitehti
Shinjiro Otani (s. 1972), japanilainen painija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Otani”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oiva Savela

Veikko Oiva Savela (s. 10. joulukuuta 1936 Haapajärvi) on suomalainen ekonomi ja kokoomuslainen poliitikko. Savela on ollut Suomi-yhtiön hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1999 ja oli Pohjolan hallituksessa vuodesta 1998. Hän oli kansanedustajana Oulun vaalipiiristä 1987–1998. Savela oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1982 ja 1988 ja Oulun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1981. Hän oli myös kirkkovaltuuston jäsen 1972–1990.
Savela solmi avioliiton Leena Putilan kanssa vuonna 1959. Heille syntyi yhdeksän lasta: neljä poikaa ja viisi tytärtä.
One More Day (Eldrinen kappale)

| One More Day> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Eldrine
Julkaistu:  2011
Säveltäjä(t):  Beso Tsikhelashvili
Sanoittaja(t):  DJ BE$$, Mikheil Chelidze
Euroviisutiedot
Vuosi:  2011
Maa:  Georgia
Kieli:  englanti
Sijoitus:  9.
Pisteet:  110
Sijoitus semifinaalissa:  6.
Pisteet semifinaalissa:  74
Sanat:  [www.diggiloo.net/?2011ge www.diggiloo.net sanoitus]
One More Day on georgialaisen Eldrine-yhtyeen kappale, jolla se edusti Georgiaa vuoden 2011 euroviisuissa. Kappale sijoittui yhdeksänneksi ja sai täydet 12 pistettä Liettualta, Ukrainalta ja Valko-Venäjältä. Vielä Georgian karsinnoissa Eldrinen solistina toimi Tako Vadachkoria, mutta kansainvälisiin euroviisuihin solistiksi vaihdettiin Sopho Toroshelidze.
Oxford Classical Texts

Platonis Opera I. John Burnetin toimittaman Platonin teosten sarjan ensimmäisen osan kansi.
Oxford Classical Texts eli Scriptorum Classicorum Bibliotheca Oxoniensis on Oxford University Pressin julkaisema teossarja, jossa julkaistaan antiikin kreikkalaisia ja latinankielisiä teoksia alkukielillä kriittisellä apparaatilla varustettuna. Sarjassa ei kuitenkaan yleensä ole julkaistu luonnontieteellisiä ja matemaattisia teoksia.
Koska teossarja on tarkoitettu ennen kaikkea tutkijoille ja klassillista filologiaa vakavasti opiskeleville, kirjojen esipuheet ovat olleet perinteisesti latinaksi, eikä teoksissa ole käännöksiä eikä selityksiä, niin että kirjat ovat klassisilla kielillä alusta loppuun saakka. Joissakin uudemmissa niteissä, alkaen Sofokles-niteestä (1990), perinteestä on poikettu ja niteissä on myös englanninkielinen johdanto.
Aiheesta muualla

Oxford Classical Texts, Oxford University Press (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Oxford Classical Texts
Käännös suomeksi
Oiva Perkko

Oiva Akseli Perkko, sukunimi vuoteen 1906 Liljelund (22. joulukuuta 1881 Helsinki – 2. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä. Hän perusti vuonna 1918 yhdessä veljiensä kanssa kelloalan tukkukaupan Oy Perkko Ab:n.
Oiva Perkon vanhemmat olivat räätäli Aksel Adrian Liljelund ja Hedvig Liljelund. Hänen veljiään olivat toimitusjohtaja Jalo Perkko (1885–1942) ja kelloseppä, toimitusjohtaja Urho Perkko (1888–1959).
Oiva Perkko kävi kansakoulun sekä suomalaista normaalilyseota ja Taideteollisuuskeskuskoulua. Hän meni sitten vuonna 1896 oppiin kultaseppä Karl Hägglundin liikkeeseen Helsingissä ja hänestä tuli kisälli vuonna 1901. Oiva Perkko työskenteli Suomen Kultaseppä Oy:ssä kahdenkymmenen vuoden ajan. Perkko perusti vuonna 1918 Oy Perkko Ab nimisen kelloalan ja tarkkuustyökalujen tukkuliikkeen yhdessä veljiensä kanssa. Liike osti samana vuonna J. W. Lindroosin vuonna 1894 Tampereelle perustaman kelloalan maahantuonti- ja tukkuliikkeen, joka oli 1910-luvulla Suomen suurin alallaan. Oy Perkko Ab harjoitti kellojen, kultasepäntarvikkeiden ja -tuotteiden sekä hienomekaanisten työkalujen tukkukauppaa, sen sisaryhtiö oli Suomen Kellokeskus Oy ja tytäryhtiö Hopeatehdas Oy. Jalo Perkko oli yhtiön toimitusjohtaja ja suurin omistaja Oiva Perkon toimiessa Oy Perkko Ab:n johtokunnan puheenjohtajana. Oiva Perkko muutti Tampereelle ja toimi siellä Suomen Kellokeskus Oy:n johtajana. Oy Perkko on edelleen olemassa ja sen on ollut vuodesta 1979 Nurmi-Yhtiöt Oy:n omistukseen. Se on nykyisin korujen, kellojen ja toimistotekniikan maahantuoja. Liikkeellä on myös oma Leijona-kellobrändi.
Oiva Perkko oli vuodesta 1922 alkaen Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja myös yhdistyksen sihteerinä. Hän teki ulkomaanmatkoja muun muassa Englantiin, Ranskaan, Sveitsiin, Saksaan ja Tanskaan.
Oiva Perkko kuoli 52-vuotiaana maaliskuussa 1934 Helsingin Diakonissalaitoksella.
Om Birla

| Om Birla |
| --- | --- |

Lok Sabhan puhemies
 19. kesäkuuta 2019 –  
Edeltäjä:  Sumitra Mahajan
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. marraskuuta 1962 (ikä 61) Kota, Rajasthan, Intia
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
Aiheesta muualla
www.ombirla.in
Om Birla (s. 23. marraskuuta 1962) on intialainen poliitikko, joka on vuodesta 2019 alkaen toiminut Lok Sabhan puhemiehenä. Ennen puhemiehen tehtävää hän on toiminut Rajasthanin osavaltion lainsäätäjänä kolme kautta vuosina 2003–2014. Vuodesta 2014 alkaen hän on ollut parlamentaarikko maansa parlamentin alahuoneessa kahden kauden ajan.
Nuoruudessaan hän osallistui opiskelijapolitiikkaan ja toimi oppilaitoksensa Government Senior Secondary Schoolin opiskelijajärjestön puheenjohtajana vuonna 1979. Hän osallistui myös Intian kansanpuolueen nuorisojärjestön toimintaan ja toimi Kotan piirikunnan yksikön puheenjohtajana vuosina 1987–1991. Hän sai kahden vuoden päästä ylennyksen, jonka jälkeen hän toimi nuorisojärjestön puheenjohtajana Rajasthanin osavaltion alueella vuoteen 1997. Tuolloin hänet ylennettiin jälleen ja hän toimi nuorisojärjestön varapuheenjohtajana maanlaajuisesti vuoteen 2003. Birla pidätettiin Uttar Pradeshissa johtuen hänen osallisuudestaan liikehdintään, joka vuonna 1992 tuhosi Baburin moskeijan tarkoituksena rakentaa paikalle Raman temppeli.
Birlan valinta Lok Sabhan puhemieheksi on nähty yllättävänä valintana. Valituksi tullessaan hän toimi parlamentaarikkona vasta toista kauttaan, kun aikaisemmat puhemiehet ovat useimmiten toimineet parlamentissa pidempään. Hän oli myös useimpia aikaisempia puhemiehiä nuorempi. Syksyllä 2019 hän herätti kohua kirjoittamalla Twitterissä bramiineja ylistävän kommentin, jonka kriitikot ovat tulkinneet kastijärjestelmää ylistäväksi. Kommentti aiheutti suuttumusta, jonka seurauksena useat vaativat hänen eroaan. Dalitaktivisti Jignesh Mevani pyysi julkista anteeksipyyntöä. Talvella hän jakeli peittoja kodittomille Delhissä.
Aiheesta muualla

On Birlan profiili Intian parlamentin sivuilla
Om Birlan kuvaus Lok Sabhan sivuilla
Nurmimaamuna

| Nurmimaamuna |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Lycoperdaceae
Suku::  Maamunat Bovista
Laji::  nigrescens
Kaksiosainen nimi
 Bovista nigrescens  Pers. 
Katso myös
   Nurmimaamuna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nurmimaamuna (Bovista nigrescens) on nurmikoilla yleisenä kasvava maamuniin (Bovista) kuuluva valkoinen sienilaji, joka kuitenkin tummuu vanhemmiten. Se on yleinen koko Suomessa. Laji on munanmuotoinen. Nuoret yksilöt ovat syötäviä, mutta maku huononee vanhemmiten ja nestemäinen vanhemman sienen malto ei myöskään ole omiansa houkuttelemaan ruokasienestäjää. Känsätuhkeloa sanotaan joskus maamunaksi, vaikka se on varsin erinäköinen.
Aiheesta muualla

Luonnossa.net: Nurmimaamuna (Bovista nigrescens)
Onésimo Cepeda Silva

Onésimo Cepeda Silva (25. maaliskuuta 1937 México – 31. tammikuuta 2022 México) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1970 ja nimitettiin Ecatepecin hiippakunnan piispaksi 28. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Manuel Pérez-Gil y González ja Luis Reynoso Cervantes.
Nurmilaukka

| Nurmilaukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit Amaryllidaceae
Alaheimo::  Allioideae
Suku::  Laukat Allium
Laji::  oleraceum
Kaksiosainen nimi
 Allium oleraceum  L. 
Katso myös
   Nurmilaukka Wikispeciesissä   Nurmilaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nurmilaukka (Allium oleraceum) on laukkojen eli sipuleiden sukuun kuuluva kasvi. Se on Suomessa muinaistulokas, jonka läsnäolo viittaa yleensä vanhaan rautakautiseen tai keskiaikaiseen asuinpaikkaan. Nurmilaukka on sukulaisensa ruoholaukan eli ruohosipulin tapaan monivuotinen. Nurmilaukan kukinto on vaatimaton. Siihen muodostuu itusilmuja, joista pudottuaan kasvaa taimia. Varsinais-Suomessa ja Ahvenanmaalla se on melko yleinen, mutta Päijät-Hämeessä luokiteltu harvinaiseksi.
Nurmilaukka on ilmeisesti ollut viikinkien suosima vihannes, jota käytettiin aikanaan muun muassa kaaliruokien mausteena. Nykyään se on harvinaistunut ja paikoin uhanalainen. Nurmilaukka leviää hankalasti sipulisilmuja hyödyntäen ja tarvitsee yleensä ihmisen apua. Ruotsissa sitä käytettiin vielä 1700-luvulla kaalimausteena ja Lönnrot mainitsee kasviossaan tämän käyttötavan.
Nurmilaukan kukinto.
Nurmilaukka.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nurmilaukka – Allium oleraceum
Nurmikäenkaali

| Nurmikäenkaali |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Oxalidales
Heimo::  Käenkaalikasvit Oxalidaceae
Suku::  Käenkaalit Oxalis
Laji::  dillenii
Kaksiosainen nimi
 Oxalis dillenii  Jacq. 
Katso myös
   Nurmikäenkaali Wikispeciesissä   Nurmikäenkaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nurmikäenkaali (Oxalis dillenii) on käenkaalikasvien (Oxalidaceae) heimoon, käenkaalien (Oxalis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja matalakasvuinen kasvilaji, joka muistuttaa muun muassa sarvikäenkaalia eli tarhakäenkaalia (Oxalis corniculata) sekä pystykäenkaalia (Oxalis fontana). Nurmikäenkaali on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta nykyisin sitä tavataan myös Euroopassa.
Nurmikäenkaalin varret ovat karvaisia, kasvutavaltaan pystyjä sekä yleensä yläosistaan haarovia. Varsien alaosissa lehdet ovat kierteisesti, mutta yläosissa lähes vastakkaisesti. Korvakkeet saattavat puuttua kokonaan tai ne ovat kapeita, pyöreäkärkisiä ja karvareunaisia. Nurmikäenkaalin kukat sijaitsevat yksittäin ja ovat väriltään kirkkaankeltaisia. Kukinnon haarat sekä kukkien verhiöt ovat karvaisia. Hedelmäasteella kukkaperät kaartuvat alaspäin, vaikka itse hedelmät ovat pystyssä. Hedelminä olevat kodat ovat karvaisia.
Nurmikäenkaalin tieteellisen nimen lajinimi (dillenii) viittaa 1687–1747 eläneeseen saksalaiseen kasvitieteilijään Johann Jakob Dilleniukseen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Nurmikäenkaali (Oxalis dillenii)
Onyx

Onyx voi tarkoittaa seuraavia asioita:
M/S Onyx, entinen suomalainen autolautta
Onix, Pokémon-hahmo
ONYX - hip hop yhtye
Onyksi, mineraali (englanniksi Onyx)
Onyx Grand Prix, Formula 1 -talli
Onyx (joki), joki Etelämantereella
Onyx (kuuntelujärjestelmä), Sveitsin tiedustelupalvelun kuuntelujärjestelmä
SGI Onyx, Silicon Graphicsin 1990-luvulla valmistama tietokone
Onyx von Trollenberg, hahmo Trollz-animaatiosarjassa
HMS Onyx (1808), Cherokee-luokan 10-tykkinen prikisluuppi
HMS Onyx (1822), Cherokee-luokan 10-tykkinen prikisluuppi
HMS Onyx (1845), yhteysalus
HMS Onyx (1856), Cheerful-luokan tykkivene
HMS Onyx (1892), torpedotykkivene
HMS Onyx (J221), Algerine-luokan miinanraivaaja
HMS Onyx (S21), Oberon-luokan sukellusvene.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onyx”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Onatra

Onatran pääkonttori
La Société commerciale des transports et des ports (SCTP), vuoteen 2011  Office national des transports (ONATRA) on valtionyhtiö Kongon demokraattisessa tasavallassa. Yhtiö hoitaa rautatieliikennettä, satamia ja jokiliikennettä maan länsi- ja pohjoisosissa. Yhtiön pääkonttori on Kinshasassa.
Historiaa

Vuonna 1935 perustettu valtion elin nimeltään Office des transports coloniaux sai vuonna 1960 nimekseen Office des transports au Congo (Otraco). Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 1971. Vuonna 1973 yhtiö kuljetti eniten matkustajia yhtiön historian aikana eli 410 871 matkustajaa.
Vuonna 1977 Kongon demokraattisen tasavallan hallitus lopetti yhtiön monopolin jokiliikenteessä, ja sen jälkeen kuka tahansa on voinut omistaa veneitä ja liikennöidä niillä jokia pitkin. Valtion varojen epääminen yhtiöltä yhdessä kilpailun alkamisen kanssa sai yhtiön kuljettamien matkustajien määrän laskuun, niin että vuonna 1982 yhtiö kuljetti vain 121 779 matkustajaa.
Liikenneverkko

Matadi–Kinshasa-rautatie, josta yhtiöllä on sopimus Kongon rautateiden (SNCC) kanssa.
Liikenneverkko joilla ja järvillä
Bomasta Bananaan, lautta Kalamu
Kongo- ja Kasaijoilla ja niiden sivujoilla
Satamat
Valtamerisatamat Matadissa ja Bomassa
Jokisatamat Kinshasassa, Mbandakassa ja Kisanganissa
Ouélessébougou

| Ouélessébougou |
| --- | --- |
 Ouélessébougou
 Koordinaatit: 12°0′0″N, 7°54′40″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Katin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  50 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ouélessébougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 50 000 ja kylässä 9 600 asukasta (vuonna 2009).
Ouélessébougoun kunta rajoittuu idässä Katin piirin Sanankoro Djitoumoun, pohjoisessa Bougoulan ja Dialakoroban, lännessä Faraban ja Tiakadougou-Dialakoron ja etelässä Sikasson alueen Bougounin piirin Ourounin ja Keleyan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa.
Kuntaan kuuluu 44 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, moseja, dogoneja ja senufoja. Uskontoja ovat islam ja kristinusko.
Ouélessébougoun kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii 16 julkista alakoulua, kuusi yläkoulua, 16 kyläkoulua, neljä yksityistä koulua ja kolme koraanikoulua. Terveyspalvelut käsittävät neljä kunnallista terveyskeskusta, poliklinikan sekä malarian tutkimus- ja koulutuskeskuksen.
Otaniemen Kappelikuoro

Otaniemen Kappelikuoro on nuorten aikuisten sekakuoro, joka on saanut alkunsa 70-luvulla Ristin killan parissa. Kuoro toimii Otaniemen kappelilla osana Espoon seurakuntien oppilaitostyötä. Kuoron nykyinen johtaja on Otaniemen kappelin kirkkomuusikko Airi Saloniemi.
Diskografia

Valoa (2008)
Laitilan Wirvoitusjuomatehdas

| Laitilan Wirvoitusjuomatehdas Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Laitilan juomat – Laadultaan parhaat!
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1995
Toimitusjohtaja:  Olli Heikkilä
Puheenjohtaja:  Totti Salko
Avainhenkilöt:  Rami Aarikka
Kotipaikka:  Laitila, Suomi
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  panimo- ja virvoitusjuomatuotteet
Liikevaihto:   23 milj. € (2023)
Liikevoitto:   1,45 milj. € (2023)
Tilikauden tulos:   1,45 milj. € (2023)
Henkilöstö:   64 (keskim. 2023)
Kotisivu:  www.laitilan.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laitilan Wirvoitusjuomatehdas Oy on Laitilassa toimiva, vuonna 1995 juomanvalmistuksen aloittanut yritys. Laitilan Wirvoitusjuomatehdas on Suomen suurin pienpanimo ja Hartwallin, Sinebrychoffin ja Olvin jälkeen Suomen neljänneksi suurin panimo. Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan tehdas sijaitsee Laitilassa, jossa juomien valmistukseen käytetään pelkästään tuuli- ja aurinkovoimalla tuotettua sähköä. Toimitusjohtaja on vuodesta 2024 alkaen ollut Olli Heikkilä. Laitilan Wirvoitusjuomatehdas valmistaa virvoitusjuomia, vesiä, oluita, siideriä, lonkeroa, hard seltzereitä ja energiajuomia. Laitilan tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat Kukko-olut, retrolimonaadit, NAKU Hard Seltzer sekä Oiva-siideri. Laitilan Wirvoitusjuomatehdas on todennäköisesti Suomen palkituin panimo.
Historia

Fisutta Oy
Laitilan Wirvoitusjuomatehdas perustettiin alun perin nimellä Fisutta Oy 14.10.1993, jolloin yrityksen toiminta-ajatuksena oli aloittaa kalajalosteiden vienti Keski-Eurooppaan. Fisutta Oy:n perustivat neljä laitilalaista nuorta miestä, jotka vaihtoivat kuitenkin toimialaa juomateollisuuteen ensimmäisen epäonnisen markkinointimatkan jälkeen. Kaupparekisteriin yritys merkittiin 23.3.1994.  Yksi perustajaosakkaista, Totti Salko, on edelleen Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan hallituksen puheenjohtaja.
Limonaadien ja siiderin valmistus
Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan nimi on peräisin ennen talvisotaa toimineelta Laitilan Uudelta Virvoitusjuomatehtaalta ja ensimmäiset tuotteet olivat nostalgisia virvoitusjuomia, jotka brändättiin vanhan tyylin mukaisesti. Limonaadien valmistus aloitettiin vuonna 1995 hyvin vaatimattomissa puitteissa, Fazerin vanhassa munanporaamossa, Laitilassa. Juomat valmistettiin ja pullotettiin kokonaan käsityönä ja itse tehdyillä laitteilla. Jopa etiketit liimattiin pulloihin käsin.  Tuotevalikoimaa laajennettiin vuonna 1997 Oiva-siiderillä, mikä voitti lähes kaikki Suomessa tehdyt makutestit. Siiderin alkuperäinen nimi oli Laitilan Siideri, mutta vuonna 1999 siiderin nimi vaihtui Oivaksi samannimisen hotellin mukaan, minkä omistivat elokuvantekijät Mika ja Aki Kaurismäki.