stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puonnasjärvi

| Puonnasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°06′40″N, 25°03′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.526.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,9 m 
Rantaviiva:  4,6 km 
Pinta-ala:  0,46 km² 
 fiPuonnasjärvi 
Puonnasjärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 46 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin 28 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Puonnasjärven pituus on noin 1,1 kilometriä ja leveys noin 900 metriä. Rannat polveilevat, joten lahtia on useita. Järven pohjoisosassa on saari. Itä- ja etelärannoilla on viljelysaukeita.
Puonnasjärvi kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Puonnasjärven itäpuolella sijaitsee Siniäinen ja Kalmavesi, etelässä on Iso Rautavesi. Lännessä on Saarinen ja Koveroinen.
Puonnasjärvi on Vataanjoen valuma-alueen neljänneksi suurin järvi, se sijaitsee valuma-alueen kaakkoisosassa. Sen vedet laskevat länteen Koijärveen, jonka pinta on viitisen metriä Puonnasjärveä alempana.
Punainen viiva (romaani)

| Punainen viiva |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ilmari Kianto
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1909
Sivumäärä:  198
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Punainen viiva on Ilmari Kiannon vuonna 1909 julkaistu romaani, jonka tapahtumat ajoittuvat Suomen ensimmäisten eduskuntavaalien aikaan keväälle 1907. Teos kuvaa Topi (Tobias Topiaanpoika) ja Riika Romppasen (Retriika Euphrosyyne o.s. Juntunen) köyhän perheen elämää ja ajattelua. Topi on vakuuttunut, että vetämällä punaisen viivan äänestyslipukkeeseen ja antamalla siten tuen sosiaalidemokraateille ja ”solisalirattijärjestelmälle” köyhälistön olot paranevat.
Kianto sai romaanillaan valtion kirjallisuuspalkinnon vuonna 1910.
Matti Kassila ohjasi vuonna 1959 romaaniin perustuvan samannimisen elokuvan. Aulis Sallinen teki romaanin pohjalta samannimisen oopperan, joka kantaesitettiin Kansallisoopperassa 1978.
Sisältö

Teos oli kannanotto vuoden 1906 lakiuudistukseen, joka salli äänioikeuden kaikille 24 vuotta täyttäneille miehille ja naisille. Eduskuntavaaleissa oli ehdolla kuusi puoluetta: sosiaalidemokraatit, suomalainen puolue, nuorsuomalaiset, ruotsalaiset, maalaisliittolaiset ja kristillinen työväenliitto. Kukin puolue pyrki keräämään kansan ääniä kiertelevien matka-agitaattoreiden kampanjapuheiden avulla. Kiannon teoksen kuvaamassa Kainuussa eli runsaasti köyhiä ihmisiä, jotka kokoontuivat pitkienkin matkojen takaa kuulemaan ”soli-sali-rattien” eli sosiaalidemokraattien lupauksia rahasta ja leivästä. Sosiaalidemokraatit on ainoa kirjassa mainittu puolue, sillä Punaisen viivan köyhien toivo paremmasta on saavutettavissa vain äänestämällä vasemmistoa. Kirjassa ei kuitenkaan käsitellä laajemmin puolueiden ja poliittisten suuntausten välisiä eroja. Teoksessa esiintyvän agitaattori Puntarpään esikuvana pidetään sosialidemokraattisen puolueen matkapuhujaa J. V. Viheriälaaksoa.
Juoni

Kirjan päähenkilöt, Tobias Topinpoika (”Topi”) ja Retriika Euphrosyyne Saarantytär (o.s. Juntunen) (”Riika”) Romppanen, asuvat yhdessä viiden lapsensa kanssa Korpiloukon mökissä erämaan köyhyydessä ja kurjuudessa. Vaikka perheen vanhemmat eivät olekaan vielä vanhuksia, nälkä ja kova työ ovat katkeroittaneet ja vanhentaneet heidät ennenaikaisesti. Sekä Topi että Riika ovat menettäneet uskonsa parempaan tulevaisuuteen.
Kyliltä kantautuu kuitenkin odottamattomia uutisia: ”-- Maaliskuun 15. päivänä tämä maa ja tämä maailma taitaa tosiaankin kallistua toiselle kantilleen.” Syrjäseudulla kiertävät matka-agitaattorit kiihottavat kansan uskomaan, että tulevan eduskuntavaalivoiton jälkeen pennit siirtyvät rikkailta herroilta köyhille työläisille. ”Jospa nuo käräjäin käkkyrähäntäiset parakraahvit ja lain paksut puustavit hyvinkin ruvennevat suojaamaan köyhänkin selkänahkaa eikä ainoasti varakkaan itramahaa?” tuumii Topikin kokouksen jälkeen. Lopulta äänestyslipukkeeseen vedetty punainen viiva koetaan taikatempuksi, joka tulee muuttamaan kaiken. Riikakin vetää äänestäessään oman viivansa niin lujaa, että hänen kynästään katkeaa terä.
Eduskuntavaaleihin ja erityisesti sosiaalidemokraatteihin liittyy myös ennakkoluuloja. Vanhat ihmiset vierastavat politiikkaa. He kokevat sen Jumalan vastaiseksi toiminnaksi. Papit ja varakkaat henkilöt vastustavat luonnollisesti ajatusta, että sosiaalidemokraatit koskisivat heidän omaisuuteensa. Uskonnon ja politiikan välillä on selvä ristiriita, ja osa kansasta epäröi vetää vaalilappuun viivaa sosiaalidemokraateille, sillä he pelkäävät Jumalan kostavan teon syntinä.
Riika tulkitsee kolmen lapsensa sairastumisen ja kuoleman vaalien jälkeen Jumalan rangaistukseksi. Käy selväksi, että punaisen viivan vetäminen ei ollutkaan suora portti parempaan. Uudistuksia ei kuulu. Riika alkaa pohtia: ”Punainen viiva? – eivätkö siellä lienekään huomanneet, että se oli kärsivän kansan sydänverellä vedetty?”
Kirjassa on elliptinen rakenne. Teos alkaa karhun mennessä talviunille ja loppuu karhun herätessä uuteen kevääseen. Karhu myös vetää oman punaisen viivansa, mutta se viiva on verivana korpiloukkolaisen suonista. Karulla kirjalla on totisesti karu loppu, kun mahdollisesti raskaana oleva Riika jää yksin henkiin jääneiden lapsiensa kanssa.
Aiheesta muualla

Punainen viiva Gutenberg-projektissa
Rakastaa, ei rakasta

Rakastaa, ei rakasta voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Amo non amo (televisioesityksessä suomeksi Rakastaa, ei rakasta), italialainen elokuva vuodelta 1979
Rakastaa, ei rakasta (I Love You, I Love You Not), romanttinen draamaelokuva vuodelta 1996
Rakastaa...ei rakasta (À la folie... pas du tout), ranskalainen jännityselokuva vuodelta 2002
..rakastaa, ei rakasta...,  Hausmylly-yhtyeen vuonna 1993 julkaistu albumi
”Rakastaa/ei rakasta”, kappale Kotiteollisuus-yhtyeen albumilla Kuolleen kukan nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rakastaa ei rakasta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
SUSE Linux

| SUSE Linux Enterprise |
| --- | --- |

 SUSE Enterprise Server 11 asennuslevyt
Kehittäjä:  Attachmate/SUSE
Tuoteperhe:  Linux
Toiminnallinen tila:  Toiminnassa
Viimeisin vakaa versio:  12SP3 (7.9.2017 )
Lähdekoodimalli:  Avoin lähdekoodi
Lisenssi:  GPL
Aiheesta muualla
suse.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SUSE Linux (myös muodossa SuSE) on saksalaisen SUSEn kehittämä Linux-jakelu, joka on ollut yhdysvaltalaisen Novell-yhtiön tuote. Siitä on julkaistu kaupalliset SUSE Linux Enterprise,  SUSE Linux Enterprise Desktop ja SUSE Linux Enterprise Server versiot. openSUSE on yhteisön kehittämä avoin versio.
SUSE Geeko -pehmolelu.
Historia

SUSE oli alun perin saksalainen lokalisointi Slackwaresta. Se julkaistiin vuonna 1994 nimellä S.u.S.E Linux 1.0. Myöhemmin tähän sisällytettiin Jurix-käyttöjärjestelmä, jolloin julkaistiin ensimmäinen selvästi omanlaisensa S.u.S.E. Linux 4.2 vuonna 1996. Myöhemmin SuSE sisällytti itseensä Red Hatin ominaisuuksia. Jotta SuSE tavoittaisi paremmin yrityskäyttäjiä, se julkaisi SUSE Linux Enterprise Serverin vuonna 2001 ja vaihtoi yrityksen nimeksi SUSE Linux syyskuussa 2003.
4. marraskuuta 2003 Novell ilmoitti ostavansa SUSE:n. 4. elokuuta 2005 Novellin edustaja ja viestintäpäällikkö Bruce Lowry ilmoitti SUSE Professional -sarjan kehityksen siirtymisestä entistä avoimempaan suuntaan openSUSE-yhteisöprojektin avulla. Nyt käyttäjät saattoivat osallistua tulevien versioiden testaukseen ja avustaa kehitystyössä. Aiemmin kaikki kehitystyö ja testaus oli suoritettu sisäisesti SUSEssa, ja versio 10.0 oli ensimmäinen, joka päästettiin julkiseen beta-testaukseen. Muutokseen liittyi myös, että kaikki käyttäjät pääsevät vapaasti YaST Online Update -päivityspalvelimille.
Kun SUSE Linux 10.2 Alpha 2 julkaistiin 13. heinäkuuta 2006, samassa yhteydessä ilmoitettiin, että version nimi muuttuisi virallisesti muotoon openSUSE seuraavasta Alpha 3 -julkaisusta lähtien, jotta sitä ei sekoitettaisi Novellin SUSE Linux Enterprise -tuotteisiin. OpenSUSE 11.0 ilmestyi 19. kesäkuuta 2008.
Attachmate osti Novellin vuonna 2010.
Huhtikuussa 2011 Novellin ostanut Attachmate erotti SUSEn Novellista omaksi yksikökseen ja keskitti sen kehityksen Nürnbergiin.
Micro Focus osti Attachmate Groupin vuonna 2014.
Kesällä 2018 Micro Focus myi SUSEn EQT Partnersille 2,5 miljardin US-dollarin hintaan.
Ominaisuudet

SUSEssa on YaST-asennus- ja hallintaohjelma. SUSE tarjoaa oletusvaihtoehtoina GNOME- ja KDE-työpöydät, mutta sisältää muitakin vaihtoehtoja.
SUSEssa on tuki Microsoftin Active Directorylle ja YaST-moduulien kautta SSSD- ja Winbind-palvelut. Pluggable Authentication Modules (PAM) moduuleja käyttävät ohjelmistot voivat käyttää sitä tunnistautumiseen.
Versiot > SUSE Linux Enterprise Server

| SLES-versio | Viimeisin SP | FCS julkaisu | Yleinen tuki päättyy | Laajennettu tuki päättyy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vanha versio, ei enää tuettu: ensimmäinen | — | 2000-10-31-131. lokakuuta 2000 |  | — |
| Vanha versio, ei enää tuettu: 7 | — | 2001-10-13-113. lokakuuta 2001 |  | — |
| Vanha versio, ei enää tuettu: 8 | 4 | 2002-10-01-11. lokakuuta 2002 | 2007-12-30-130. joulukuuta 2007 | 2009-12-30-130. joulukuuta 2009 |
| Vanha versio, ei enää tuettu: 9 | 4 | 2004-08-03-13. elokuuta 2004 | 2011-08-31-131. elokuuta 2011 | 2014-08-01-11. elokuuta 2014 |
| Vanha versio, ei enää tuettu: 10 | 4 | 2006-06-17-117. kesäkuuta 2006 | 2013-07-31-131. heinäkuuta 2013 | 2016-07-30-130. heinäkuuta 2016 |
| Vanhempi versio, yhä tuettu: 11 | 4 | 2009-03-24-124. maaliskuuta 2009 | 2019-03-31-131. maaliskuuta 2019 | 2022-03-31-131. maaliskuuta 2022 |
| Vanhempi versio, yhä tuettu: 12 | 5 | 2014-10-27-127. lokakuuta 2014 | 2024-10-31-131. lokakuuta 2024 | 2027-10-31-131. lokakuuta 2027 |
| Nykyinen versio: 15 | 2 | 2018-07-16-116. heinäkuuta 2018 | 2028-07-31-131. heinäkuuta 2028 | 2031-07-31-131. heinäkuuta 2031 |
Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SUSE historiikki
SUSE Linux Enterprise Distrowatch.com-sivulla
Populaatiogenetiikka

Osa
biologian
artikkelisarjaa
Keskeisiä aiheita
Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet
Prosessit ja lopputulokset
Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto
Luonnonhistoria
Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto
Evoluutioteorian historia
Yleiskatsaus · Darwin · 
Lajien synty · Moderni synteesi
Tutkimushaarat ja sovellukset
Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka
Yhteiskunnalliset vaikutukset
Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus
n · k ·
Populaatiogenetiikka tai väestögenetiikka on perinnöllisyystieteen haara, joka tutkii alleeli- ja genotyyppifrekvenssien vaihtelua populaatioissa sekä tätä vaihtelua sääteleviä evoluutiotekijöitä: luonnonvalintaa, geneettistä ajautumista, mutaatioita ja geenivaihtoa. Populaatiogenetiikka pyrkii selvittämään myös adaptaation ja lajiutumisen mekanismeja.
Populaatiogenetiikkaa sovelletaan esimerkiksi evoluutiotutkimuksessa, populaatioekologisessa tutkimuksessa, jalostuksessa, väestöjen ja populaatioiden historian tutkimuksessa, tautiperimän kartoituksessa ja rikostutkimuksessa. Alan keskeisiä tutkimusmenetelmiä ovat matemaattinen mallintaminen, kokeellinen tutkimus ja luonnonpopulaatioiden tutkimus.
Nykyaikainen synteettinen evoluutioteoria (moderni synteesi) syntyi, kun populaatiogenetiikka sovitettiin yhteen klassisen Charles Darwinin aloittaman evoluutioteorian kanssa 1930- ja 1940-lukujen aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Populaatiogenetiikka Wikimedia Commonsissa
Perinnöllisyystiede
| --- | --- |
Peruskäsitteitä:   geeni  kromosomi  DNA  RNA  genomi  mitoosi  meioosi  genotyyppi  fenotyyppi  geneettinen koodi  mutaatio 
Osa-alueita:   ekologinen genetiikka  käyttäytymisgenetiikka  molekyyligenetiikka  populaatiogenetiikka 
Sovellutuksia:   DNA-profilointi  perinnöllisten sairauksien tutkimus  molekyylievoluution tutkimus  jalostus  geenitekniikka  geeniterapia
Pähkinäpensas

Pähkinäpensas tarkoittaa seuraavia asioita:
euroopanpähkinäpensas (Corylus avellana), myös pelkkä pähkinäpensas, kasvilaji
pähkinäpensaat (Corylus), kasvisuku.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pähkinäpensas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rakkaudenhauta

Rakkaudenhauta tarkoittaa yleensä yksityistä naisen hautaa, joka on sijoitettu varsinaisen hautausmaan ulkopuolelle. Nykypäivän Suomessa tällainen on varsin harvinaista, joitakin hautoja kuitenkin on.
Eräs tunnetuimpia rakkaudenhautoja on Karjalankannaksella Vammelsuussa sijaitseva hauta. Kirjassa Karjala – muistojen maa haudan sanotaan olleen ennen talvisotaa Kannaksen valokuvatuin kohde. Tapio Rautavaaran levyttämä, Toivo Kärjen säveltämä ja Orvokki Idän eli Reino Helismaan sanoittama Rakkauden hauta -laulelmafoksi kertoo tästä "rikkaan miehen" luomasta muistomerkistä.
Vuonna 2008 hautakivenä toimiva luonnonkivi oli edelleen paikallaan, samoin tekstit olivat vielä luettavissa, joskin kiveen kiinnitetty naisen muotokuva on kadonnut. Vuoden 2015 tienoilla luonnonkiven päälle pystytettiin alkuperäisen patsaan näköispatsas.
Toinen merkittävä rakkaushauta sijaitsee Sääksjärven rannalla Hyvinkään ja Nurmijärven rajalla. Sinne on haudattu Kytäjän kartanon entisen omistajan tytär.
Sääksjärven rakkaudenhauta
Pähkinärinteen kirjasto

| Pähkinärinteen kirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Mantelikuja 4, 01710 Vantaa
Koordinaatit:  60°15′24″N, 24°48′18″E
Tyyppi:  Vantaan kaupunginkirjaston yksikkö
Asiakkaita:  noin 37 800 (2015)
Kotisivut
Pähkinärinteen kirjasto on osa pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa ja yksi Vantaan kaupungin kirjastoverkon kymmenestä toimipisteestä. Kirjasto oli suljettuna sisäilmaongelmien takia kesäkuusta 2015 tammikuuhun 2018. Vuonna 2015 Pähkinärinteen kirjastossa kävi noin 37 800 kävijää.
Kirjasto sijaitsee Pähkinärinteen eteläosassa, noin kilometrin päässä Pähkinärinteen pohjoisemmasta ostoskeskuksesta. Samassa rakennuksessa toimii Pähkinärinteen neuvola ja hammashoitola. Samalla tontilla sijaitsee myös Pähkinärinteen koulu.
Rakkaudesta

Rakkaudesta voi viitata seuraaviin:
Rakkaudesta, Plutarkhoksen kirjoitus
Rakkaudesta, Paula Koivuniemen albumi
Rakkaudesta, PMMP:n albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rakkaudesta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pop’n Music

Kuva Pop’n Music 11:n kotiversion peliruudusta
Pop’n Music (ポップンミュージック) on Konamin Bemani-sarjaan kuuluva musiikkipeli. Pelin ominaispiirteisiin kuuluu iloinen musiikki, värikkäät grafiikat ja söpöt hahmot. Vaikka peli näyttäisi olevan lapsille suunnattu, sen vaikeammat kappaleet ovat houkutelleet monia beatmanian pelaajia. Peli lanseerattiin alun perin 1998 ja pelistä on sittemmin tullut 29 koti-versiota ja 26 kolikkopeliversiota.
Kolikkopeli julkaisut

| Versio | Julkaisupäivä | Teema |
| --- | --- | --- |
| pop'n music | syyskuu 28,1998 |  |
| pop'n music 2 | maaliskuu 19, 1999 |  |
| pop'n music 3 | syyskuu 17, 1999 |  |
| pop'n music 4 | maaliskuu 18, 2000 |  |
| pop'n music 5 | marraskuu 17, 2000 |  |
| pop'n music 6 | huhtikuu 28, 2001 |  |
| pop'n music 7    | marraskuu 22, 2001 |  |
| pop'n music 8    | toukokuu 30, 2002 | Kevät |
| pop'n music 9    | joulukuu 25, 2002 | Kahvila |
| pop'n music 10    | elokuu 6, 2003 | Halloween |
| pop'n music 11    | maaliskuu 24, 2004 | Lentokenttä/Matkustaminen |
| pop'n music 12 いろは (Iroha)    | joulukuu 8, 2004 | Japanilainen festivaali |
| pop'n music 13 カーニバル (Carnival)    | syyskuu 7, 2005 | Carnivaali/Sirkus |
| pop'n music 14 FEVER!    | toukokuu 17, 2006 | Disco |
| pop'n music 15 ADVENTURE    | huhtikuu 25, 2007 | Viidakko/Seikkailu |
| pop'n music 16 PARTY    | maaliskuu 24, 2008 | Kymmenes vuosikerta |
| pop'n music 17 THE MOVIE    | maaliskuu 4, 2009 | Elokuvateatteri |
| pop'n music 18 せんごく列伝 (Sengoku Retsuden)    | tammikuu 20, 2010 | Japanin sengoku kausi |
| pop'n music 19 TUNE STREET    | joulukuu 9, 2010 | Kaupunki |
| pop'n music 20 fantasia    | joulukuu 7, 2011 | Fantasiamaailma |
| pop'n music Sunny Park    | joulukuu 5, 2012 | Puisto |
| pop'n music ラピストリア (Lapistoria)    | kesäkuu 25, 2014 | Koulu |
| pop'n music éclale    | marraskuu 26, 2015 |  |
| pop'n music うさぎと猫と少年の夢 (Usagi to neko to shounen no yume)    | joulukuu 14, 2016 | Steampunk |
| pop'n music peace    | lokakuu 17, 2018 | Kahdeskymmenes vuosikerta/Takaisin juurillle |
| pop'n music 解明リドルズ (Kaimei riddles)    | joulukuu 9, 2020 | Mysteeri novelli |
Raid (elokuva)

| Raid |
| --- | --- |
 DVD:n kansikuva
Ohjaaja:  Tapio Piirainen
Käsikirjoittaja:  Harri Nykänen   Tapio Piirainen
Tuottaja:  Claes Olsson
Säveltäjä:  Pekka Marjanen
Kuvaaja:  Timo Heinänen
Leikkaaja:  Kauko Lindfors
Lavastaja:  Jukka Uusitalo
Erikoistehosteet:  Konsta Mannerheimo   Klaus Hedström
Pääosat:   Kai Lehtinen  Mari Rantasila  Oiva Lohtander  Pekka Huotari  Juha Muje 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinoproduction   Yleisradio
Ensi-ilta:   2003-01-3131. tammikuuta 2003 (Suomi)  
Kesto:  128 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 500 000 €   (SES 675 000 €)
Katsojat:  98 820
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Raid on Tapio Piiraisen ohjaama vuonna 2003 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva. Elokuva on ohjaajansa ensimmäinen kokoillan elokuva ja jatkoa Piiraisen ohjaamalle samannimiselle 12-osaiselle televisiosarjalle. Molempien tarina pohjautuu Harri Nykäsen luomaan Raid-nimiseen dekkarihahmoon, mutta elokuva ei suoraan perustu mihinkään tiettyyn kirjaan. Juha Muje voitti elokuvasta parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon vuonna 2004, samoin kuin Jukka Uusitalo (lavastus) ja Pentti Tillder (puvustus).
Juoni

Raid on palaamassa Ratsumiehen kanssa rekalla Suomeen kierreltyään Venäjällä.  Rekka otetaan Vaalimaalla tullitarkastukseen ja molemmat pidätetään pirtun salakuljetuksesta. Raid kuulee komisario Janssonilta Tarjan kuolleen tulipalossa.
Pian tuhopolton jälkeen Maailmanpankin vastaisessa mielenosoituksessa kuolee nuori nainen. Kuolinsyyksi epäillään poliisin harhaluotia, mutta juttua tutkiva Jansson löytää videonauhalta todisteen siitä, että tuntemattoman naisen kuolema oli harkittu murha.
Hopo eli ylikonstaapeli Huusko on rakastunut venäläiseen prostituoituun, joka kuolee oudoissa olosuhteissa. Potenssiongelmista kärsivän Janssonin isä, entinen valtionyhtiön johtaja, tekee kuolemaa erikoismaksuluokan sairaalassa.
Raid ei voi jättää Tarjan kuolemaa sikseen, vaan päättää löytää oikeat syylliset. Avukseen hän hakee Lapinlahdesta vanhan ystävänsä, entisen pornokauppias Sundmanin. Raid hakee takaisin myös Sundmanin menettämän Mersun sekä asuntoauton. Majapaikka löytyy Mehtosen autokorjaamosta.
Pian parivaljakko huomaa olevansa keskellä kansainvälisiä rikoskuvioita, johon liittyy niin Perse-Arska ja Pultsi kuten myös Suomen valtion korkeita virkamiehiä sekä valekreivi. Komisario Jansson ja ylikonstaapeli Sanna Susisaari käyvät Tukholmassa mm. viemässä Mersun painetunnistimen.
Raid ei lupaa kirjoittaa. Sundman saa pornoliikkeensä takaisin. Entinen missi, nykyinen videotaiteilija Naomi antaa julkisuuteen mielenkiintoisen videoteoksen.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Raid (elokuva) Wikisitaateissa
Aro, Tuuve: Raid MTV3 Uutiset.  30.1.2003.
Ylänen, Helena: Raid Helsingin Sanomat.  31.1.2003.
Hirvasnoro, Kai: Raid iskee yksityistäjiin Kansan Uutisten Viikkolehti.  kevät 2003.
Raid - Yle Areena
Puolustusvoimien urheilukoulu

Urheilukoulu Puolustusvoimain lippujuhlan päivän paraatissa 2017
Puolustusvoimien urheilukoulu (URHK) on Suomen maavoimien joukkoyksikkö, joka kouluttaa ikäluokkansa parhaista urheilijoista tiedustelijoita sodanajan joukkoihin. Urheilukoulu sijaitsee Helsingissä Kaartin jääkärirykmentissä. Lisäksi osaa talvilajeista koulutetaan Kainuun prikaatissa Kajaanissa. Koulu on perustettu vuonna 1979, jota ennen sitä edelsivät vuodesta 1964 alkaen Kajaanissa ja Santahaminassa Helsingissä sijainneet urheilukomppaniat.
Koulu sijaitsi aiemmin Lahdessa Hämeen Rykmentissä. Lahdessa palveli yli 4 000 urheilijaa yli 50:stä eri lajista. Urheilujoukoissa palvelleiden tapaamisia ja tapahtumia järjestää Urheilukoulun kilta.
Suuri osa suomalaisista huippu-urheilijoista suorittaa varusmiespalveluksensa Urheilukoulussa. Urheilukoulu antaa varusmiehille tiedustelukoulutusta ja puolustusvoimien henkilökunnalle liikunta-alan täydennyskoulutusta.
Vuodesta 2017 alkaen Urheilukoulu on hyväksynyt myös elektronisen urheilun harjoittajat. Ensimmäinen sinne valittu e-urheilija oli vuonna 2022 hyväksytty Lasse ”Zoree” Uronen. Ensimmäinen palveluksen aloittava e-urheilija on kaksinkertainen StarCraft II -maailmanmestari Joona Sotala huhtikuussa 2024.
Organisaatio

Puolustusvoimauudistukseen ja Hämeen Rykmentin lakkauttamiseen liittyen Urheilukoulun toiminta siirtyi vuoden 2014 loppuun mennessä syntysijoille Helsinkiin Santahaminan varuskuntaan. Lisäksi Kainuun Prikaatiin Kajaaniin perustettiin erillinen satelliittijoukkue, jossa palvelee lumilajien urheilijoita. 1.TIEDK siirtyi jo kesän 2014 alussa Helsinkiin. Kouluun kuuluu myös uusi Valmennuskeskus.
Urheilukoulun johtajana ovat toimineet:
everstiluutnantti Ville Halonen
everstiluutnantti Riku Hartikainen (2020-)
everstiluutnantti Mikko Mönkkönen
everstiluutnantti Eero Svanberg
Tunnettuja Urheilukoulun käyneitä

Tunnettuja Urheilukoulussa koulutuksen saaneita urheilijoita ovat muun muassa:
Janne Ahonen
Valtteri Bottas
Cheyne Fowler
Mikael Granlund
Sami Hyypiä
Mika Häkkinen
Mikko Ilonen
Mikko Koivu
Leo Komarov
Valentin Kononen
Jari Litmanen
Niklas Moisander
Henrik Mustonen
Jarkko Nieminen
Matti Nykänen
Kalle Palander
Aki Parviainen
Sini Pöyry
Kimi Räikkönen
Janne Salmi
Teemu Selänne
Jaakko Tallus
Marko Yli-Hannuksela
Populous DS

| Populous DS |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Genki
Julkaisija:  Electronic Arts Xseed Games Rising Star Games
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Populous
Julkaistu:  JP 21. helmikuuta 2008 NA 10. marraskuuta 2008 EU 27. helmikuuta 2009
Lajityyppi:  reaaliaikainen strategia
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi 
Alusta:  Nintendo DS
Jakelumuoto:  Nintendo DS -pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Populous DS (jap. ポピュラス DS, Popyurasu DS) on Genki-yhtiön kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 2008 Nintendo DS -käsikonsolille. Electronic Arts julkaisi pelin Japanissa 21. helmikuuta 2008. Pohjois-Amerikassa peli julkaistiin Xseed Gamesin kautta 10. marraskuuta 2008 ja Euroopassa Rising Star Gamesin kautta 27. helmikuuta 2009.
Aiheesta muualla

Populous DS MobyGamesissa (englanniksi)
Populous DS:n eurooppalainen julkaisu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Populous DS:n japanilainen julkaisu (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Populous DS:n pohjoisamerikkalainen julkaisu (englanniksi)