stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Senegal (joki)

| Senegal |
| --- | --- |
 Jokiveneitä Saint-Louisissa.
Alkulähde:  Bakoyen ja Bafingin yhtymä
Laskupaikka:  Atlantti Saint-Louisin luona
Maat:  Mali, Mauritania ja Senegal
Pituus:  1 083 km
Virtaama:  676 m³/s
Valuma-alue:  289 000 km²
 Senegal ja sen valuma-alue (vihreällä).
Senegal (ransk. Sénégal) on Atlantin valtamereen laskeva joki Länsi-Afrikassa. Sen pituus on 1 083 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 289 000 neliökilometriä. Se on Mauritanian ja Senegalin rajajoki.
Senegaljoki saa alkunsa Bafing- ja Bakoyejokien yhtyessä Bafoulabén lähellä Malin länsiosassa. Se muodostaa Mauritanian ja Senegalin välisen rajan ja laskee Atlantin valtamereen Saint-Louisin kaupungin luona. Molemmat alkujoet lähtevät Guineasta. Senegalin sivujokia ovat oikeanpuoliset Kolimbiné, Karakoro ja Gorgol sekä vasemmanpuolinen Falémé. Osa virtauksesta ohjataan joen eteläpuolella sijaitsevaan Guiersjärveen.
Fouta Djallonin sateet aiheuttavat heinä-lokakuussa tulvan, joka kastelee Bakelista Daganaan ulottuvan jokilaakson 10–25 kilometriä leveän maatalousalueen. Daganan alapuolella on suisto, johon suolainen merivesi virtaa kuivana aikana. Keskimääräinen virtaus Bakelin mittausasemalla on 676 kuutiometriä sekunnissa eli 24 miljardia kuutiometriä vuodessa. Syyskuussa virtaus on 3 320, mutta toukokuussa vain 9 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus vaihtelee suuresti myös eri vuosina, mikä suolaisen meriveden ohella vaikeuttaa jokilaakson maatalouskäyttöä.
Senegaljoki on liikennöintikelpoinen korkean veden aikana Kayesiin ja sen jälkeen Podoriin saakka. Rannikon hiekkasärkkä estää valtamerilaivojen pääsyn Saint-Louisin satamaan. Osittain keinokasteluun perustuvan maatalouden ohella joen ympäristössä harjoitetaan karjanhoitoa ja kalastusta. Diamassa on suolaveden pääsyn estävä säännöstelypato ja Féloussa sekä Bafingjoella Manantalissa vesivoimalaitokset. Alueella on huomattavat rautamalmi- ja fosfaattivarat, mutta toistaiseksi hyödynnetään vain kultaesiintymiä. Ainoa huomattavampi teollisuuslaitos on sokeria tuottava Compagnie sucrière sénégalaise. Mali, Mauritania ja Senegal perustivat vuonna 1972 jokialueen kehittämistä varten Organisation pour la mise en valeur du fleuve Sénégal -järjestön, johon Guinea liittyi vuonna 2006.
Joesta on saanut nimensä Senegalin valtio. 1500-luvulta lähtien esiintyvän nimityksen alkuperästä on esitetty useita erilaisia teorioita. Koko maan nimenä sitä alettiin käyttää 1800-luvulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Organisation pour la mise en valeur du fleuve Sénégal (englanniksi), (ranskaksi)
Sensei

Sensei (jap. 先生, sensei) on japanilainen nimitys, jota käytetään puhuteltaessa muun muassa opettajia, lääkäreitä, poliitikkoja ja muita auktoriteetteja. Sitä käytetään osoittamaan kunnioitusta minkä tahansa alan arvostetulle taitajalle. Esimerkiksi piirtämistä harrastava saattaisi kutsua kuuluisaa taiteilijaa senseiksi, vaikka tämä ei opettaisi ketään missään. Sanatarkasti sensei tarkoittaa aiemmin syntynyttä.
Nimityksen käyttö on yleistä erityisesti japanilaisissa kamppailulajeissa (budo), joiden harrastajat kutsuvat ohjaajaansa senseiksi. Joissain seuroissa nimityksellä tarkoitetaan vain dojon johtajaa, mutta melko yleisesti kaikkia mustan vyön (joissain seuroissa vaaditaan 2. dan-arvon musta vyö) saavuttaneita ohjaajia kutsutaan senseiksi tai jopa kaikkia varsinaisia ohjaajia vyöstä riippumatta. Ohjaajaa, jota ei kutsuta senseiksi, voidaan kutsua senpaiksi (lausutaan "sempai"), koska harrastajalle senpai on kuka tahansa pidempään lajia harrastanut aivan kuten vähemmän harrastanut on kohai.
Aiheesta muualla

Hanami Web – Sempai Kohai (englanniksi)
Japanilaiset budokäsitteet
Igor Semšov

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Igor Petrovitš Semšov
Syntymäaika: 6. huhtikuuta 1978
Syntymäpaikka: Moskova, Neuvostoliitto
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 cm
Junioriseurat
1995-1996: TsSKA Moskova
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996-1997   1998-2005   2006- | TsSKA Moskova   Torpedo Moskova   Dynamo Moskova | 10 (1)   216 (54)   61 (12) |
Maajoukkue
| 2002- |  Venäjä | 30 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. kesäkuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2008.
Igor Petrovitš Semšov (ven. Игорь Петрович Семшов, s. 6. huhtikuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Semšov pelasi suurimman osan seuraurastaan Moskovassa. Hän pelasi juniorina TsSKA Moskovan riveissä, kunnes vuonna 1998 siirtyi Torpedo Moskovaan, jossa hän viihtyi seuraavat seitsemän vuotta. Vuonna 2006 Semšov siirtyi Dynamo Moskovan joukkueeseen.
Maajoukkueessa Semšov pelasi 57 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän edusti Venäjää MM-kisoissa 2002 ja EM-kisoissa 2004. Semšov valittiin myös Venäjän joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Venäjän joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Nigmatullin |
2 Kovtun |
3 Nikiforov |
4 Smertin |
5 Solomatin |
6 Semšov |
7 Onopko |
8 Karpin |
9 Titov |
10 Mostovoi |
11 Bestšastnyh |
12 Tšertšesov |
13 Dajev |
14 Tšugainov |
15 Alenitšev |
16 Keržakov |
17 Semak |
18 Sennikov |
19 Pimenov |
20 Izmailov |
21 Hohlov |
22 Sytšov |
23 Filimonov |
Valmentaja Romantsev
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Akinfejev |
2 V. Berezutski |
3 Janbajev |
4 Ignaševitš |
5 A. Berezutski |
6 Adamov |
7 Torbinski |
8 Kolodin |
9 Sajenko |
10 Aršavin |
11 Semak |
12 Gabulov |
13 Ivanov |
14 Širokov |
15 Biljaletdinov |
16 Malafejev |
17 Zyrjanov |
18 Žirkov |
19 Pavljutšenko |
20 Semšov |
21 Sytšov |
22 Anjukov |
23 Bystrov |
Valmentaja Hiddink
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Akinfejev |
2 Anjukov |
3 Šaronov |
4 Ignaševitš |
5 Žirkov |
6 Širokov |
7 Denisov |
8 Zyrjanov |
9 Izmailov |
10 Aršavin |
11 Keržakov |
12 Berezutski |
13 Šunin |
14 Pavljutšenko |
15 Kombarov |
16 Malafejev |
17 Dzagojev |
18 Kokorin |
19 Granat |
20 Pogrebnjak |
21 Nababkin |
22 Glušakov |
23 Semšov |
Valmentaja Advocaat
Semin selitys

| Semin selitys |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  teologia
Julkaistu:  n. 150–250
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Semin selitys on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi VII, kirja 1). Se ajoitetaan noin vuosiin 150–250.
Kirjoitus kertoo Semin taivaaseenastumisesta ja tulosta maan päälle. Kirjoitus esittää oman tulkintansa vedenpaisumuksesta, Sodoman tapahtumista ja Vapahtajan ylösnousemuksesta. Sem (Shem) on todennäköisesti ymmärrettävä samaksi henkilöksi kuin Vanhan testamentin Seem, Nooan poika. Kirjoitus viittaa häneen ensimmäisenä ihmisenä maan päällä, samaan tapaan kuin Vanha testamentti opettaa Aadamista. Hänet voidaan kuitenkin yhdistää myös Jeesukseen, joka sanoo Uudessa testamentissa: ”jo ennen kuin Abraham syntyi -- minä olin”.
Kirjallisuutta

The Paraphrase of Shem. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 4. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
The Paraphrase of Shem. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 339–361.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

The Paraphrase Of Shem. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
The Paraphrase of Shem. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Seksiturismi

”Ukraina ei ole bordelli.” Femenin mielenosoitus vuonna 2008.
Seksiturismi on matkailusektorin kautta järjestettyä tai sen rakenteita ja verkostoja hyödyntävää matkailua, jossa matkailijan päätarkoituksena on saada aikaan kaupallinen seksisuhde kohdemaan asukkaan kanssa (YK:n alaisen Maailman matkailujärjestön määritelmän määritelmän mukaan). Kohdemaan asukkaat voivat olla prostituoituja. Seksituristit ovat yleensä teollistuneiden maiden miehiä, ja kohdemaita ovat kehitysmaat. Miespuoliset seksituristit suosivat usein Kaakkois-Aasiaa, ja naispuoliset seksituristit Afrikkaa ja Karibiaa.
Historia

Seksiturismi lähti kasvuun 1960-luvulla, jolloin kansainvälinen turismi alkoi yleistyä nopeasti. Yhdysvaltain sotilastukikohtien ympärille Koreaan, Filippiineille, Thaimaahan, Taiwaniin ja Vietnamiin oli syntynyt 1950-luvulta alkaen järjestäytynyttä prostituutiota, ja seksiturismista tuli maailmanlaajuinen toimiala Aasiassa Vietnamin sodan aikoihin.
Kohdemaiden seksiala

Seksiturismi on merkittävä tulonlähde kohdemailleen: Kansainvälisen työjärjestön mukaan noin 2–14 prosenttia Intian, Malesian, Filippiinien ja Thaimaan bruttokansantuotteesta syntyy seksiturismista.
Seksiturismia kiihdyttää nykyisin globalisaatio, matkailun helppous ja halpuus, sekä Internet, josta seksituristit voivat löytää matkavinkkejä ja mainoksia. Kohdemaissa seksiturismia suosii köyhyys, löyhä lainsäädäntö ja hallinnon korruptio.
Kohdemaissa voi toimia kaupallisen seksialan rinnalla myös epävirallinen seksiala, jossa itsenäiset seksityöntekijät vaihtavat seksipalveluita lahjoihin, lastensa koulu- tai lääkärimaksuihin, tai lupauksiin avioliitosta tai viisumista ulkomaille.
Prostituoidut voivat olla ihmiskaupan uhreja, mutta seksityö voi olla myös vapaavalintaista.
Seksiturismiin joskus liittyvä lapsiseksiturismi sekä ihmiskauppa herättävät huolta kansainvälisissä järjestöissä, ja niiden estämiseksi on säädetty kansainvälisiä lakeja, joiden pohjalta rikollisia voidaan saada syytteeseen.
Seksituristit

Seksituristit ovat useimmin länsimaisia miehiä, jotka matkustavat kehitysmaihin saadakseen maksullista seksiä aikuisten prostituoitujen tai lasten kanssa. Seksiturismia on kuitenkin monenlaista, ja seksituristi voi hakea matkaltaan kaikkea romanssin ja maksullisen seksin väliltä.
Seksituristit > Miesturistit

Miespuoliset seksituristit hakevat yleensä kaupallista ja hyväksikäyttävää seksisuhdetta. He haluavat halpaa seksiä ja saattavat nähdä kohdemaiden erirotuiset naiset sosiaalisesti alempiarvoisina käyttökohteina, joiden tehtävä on tyydyttää miehen seksifantasiat. Jotkut miehet vaihtelevat kumppaneita matkan aikana, mutta toiset valitsevat yhden koko matkan ajaksi. Joskus mies voi jatkaa kumppaninsa yhteydenpitoa ja tukemista matkan jälkeenkin.
Jotkut seksituristit kuvaavat matkansa aikana myös pornografiaa.
Lapsiseksiä hakevat seksituristit käyttävät hyväkseen pienempää kiinnijäämisriskiä kohdemaissa. He saattavat jäädä maahan pidemmäksi aikaa työskentelemään jossain eristyneessä yhteisössä avustajana tai opettajana, jotta he pääsevät lasten kanssa tekemisiin. Lapsiseksituristien uhreina on sekä tyttöjä että poikia, ja uhrit ovat useammin 6–11-vuotiaita kuin sitä vanhempia.  Lapsiseksituristit puolustelevat tekojaan usein sillä, että he samalla tukevat uhrejaan ja näiden perheitä rahallisesti.
Seksituristit > Naisturistit

Naispuoliset seksituristit suosivat esimerkiksi Gambiaa, Keniaa tai Karibiaa useammin kuin miehet. Varttuneet naisturistit etsivät matkaltaan usein ensisijaisesti romanssia paikallisten parikymppisten nuorten miesten, "rantapoikien", kanssa. Seksistä ei makseta suoraan, vaan maksu tapahtuu yleensä miehen ylläpitona ja lahjoina. Naiset ovat seksimatkansa aikana usein vain yhden partnerin kanssa. Naisseksituristit eivät tyypillisesti harjoita matkoillaan lapsiseksiä, eikä heidän suhteissaan esiinny väkivaltaa.
Edvard Seppälä

Edvard Seppälä (”Ikaalisten petturi”; 30. kesäkuuta 1877 – maaliskuussa 1918) oli Suomen sisällissodassa punakaartin rintamapäällikkönä Vatulassa. Alkuaan hän oli talonisäntä Eräjärveltä. Useiden lähteiden mukaan Seppälältä tavattiin valkoisen Vaasan pankin rahaa 36 500 mk, jonka hän oli kätkenyt takinvuoriinsa. Ihmetystä herätti myös, miksi valkoiset eivät ampuneet hevosen selässä keikkaroivaa Seppälää, kun hänen lumessa ryömiviä miehiään kaatui kasapäin. Seurauksena tapahtui punaisten joukkopako Kyröskoskelta. Seppälä tuomittiin Tampereella punakaartin toverioikeudessa kuolemaan ja ammuttiin Siilinkarin luona luultavasti 28. maaliskuuta 1918.
Leo Seppänen

Leo Seppänen (s. 28. heinäkuuta 1948 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1967–1979 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 35 maaottelua.
Seppänen edusti koko pääsarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 303 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan laskien 368 ottelua. Jäähyminuutteja hänellä oli neljä. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi kolme ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan lukien viisi. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1968 ja saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
Šen khar venakhi

Šen khar venakhi (georg. შენ ხარ ვენახი, ”olet viinitarha”) on keskiaikainen georgialainen hymni, jonka on kirjoittanut kuningas Demetre I (hallitsi 1125–1156). Hymni on omistettu Georgialle ja Neitsyt Marian suojelukselle, ja se on myös Mariaa ylistävä rukous Georgian ortodoksisessa kirkossa.
Šen khar venakhin laulaa yleensä kuoro ilman säestystä soittimilla. Se on klassinen esimerkki georgialaisesta kuoromusiikista. Hymnin kompositio on erittäin polyfoninen ja edustaa Georgian kulta-ajan myöhäiskeskiaikaisia perinteitä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Hymnin sanat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Georgiaksi შენ ხარ ვენახი, ახლად აყვავებული, ნორჩი კეთილი, ედემს შინა ნერგული, (ალვა სუნელი, სამოთხეს ამოსული,) (ღმერთმან შეგამკო ვერვინა გჯობს ქებული,) და თავით თვისით მზე ხარ და გაბრწყინვებული. |  Translitteroituna Šen khar venakhi, akhlad aqvavebuli. Nortši ketili, Edems šina nerguli. (Alva suneli, samotkhes amosuli.) (Ghmertman šegamko vervina gdžobs kebuli.) Da tavit tvisit mze khar da gabrtsqinvebuli. |  Suomeksi Olet viinitarha, juuri kukkinut. Herkkä, kaunis, Eedeniin istutettu, (Aaloentuoksuinena paratiisista.) (Jumala koristi sinut, kukaan ei ansaitse ylistystä kuin sinä,) Ja olet itse kirkkaana loistava aurinko. |
Aiheesta muualla

Kitka: The Vine. Šen khar venakhi kuoron esittämänä (kappale 8).
Sentteri

Sentterin pelipaikka numerolla viisi
Sentteri on yksi koripallon pelipaikoista. Sentteri-pelaaja on yleensä joukkueensa pisin pelaaja. Sentteri vastaa joukkueen korinaluspelistä, jonka lisäksi sentteri pyrkii tekemään pisteitä, keräämään levypalloja sekä torjumaan vastustajan heittoyrityksiä.
Useat sentterit eivät pysty heittämään palloa kaukaa korilta, jonka takia he tekevät suuren osan koreistaan pakittamalla vastustajaa kohti. Tunnettuja sentteri-pelaajia ovat Patrick Ewing, Hakeem Olajuwon ja David Robinson, jotka olivat 1980–luvulla NBA:n parhaimpia senttereitä. 1990-luvun parhaimpiin senttereihin kuuluivat muiden muassa Shaquille O’Neal ja Dikembe Mutombo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sentteri Wikimedia Commonsissa
Selkäänpuukotusteoria

Vuonna 1919 julkaistu itävaltalainen postikortti, jossa karikatyyrisesti kuvattu juutalainen on puukottamassa sotilasta selkään.
Juutalaisten sotaveteraanien valtakunnanliiton yritys vastata selkäänpuukotusteoriaan: ”12 000 juutalaista kuoli kunnian kentillä isänmaan puolesta”.
Selkäänpuukotusteoria tai selkäänpistoteoria (saks. Dolchstoßlegende, suoraan käännettynä ”tikarinpistolegenda”) oli salaliittoteoria, jonka mukaan Saksan armeija oli hävinnyt ensimmäisen maailmansodan vain siksi, että kotirintaman petturit olivat niin sanotusti puukottaneet sitä selkään. Selkäänpuukotuksesta syytettiin erityisesti juutalaisia ja sosialisteja. Varsinkin Adolf Hitlerin johtama kansallissosialistinen puolue käytti selkäänpuukotuksen myyttiä hyväkseen antisemitistisessä ja kansallismielisessä propagandassaan.
Tausta

Keisarillisessa Saksassa tapahtui 9. marraskuuta 1918 vallankumous, keisari Vilhelm II joutui luopumaan kruunusta ja sosiaalidemokraattien johtajiin kuulunut Philipp Scheidemann julisti maan tasavallaksi. Sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) puheenjohtaja Friedrich Ebert kokosi välittömästi uuden hallituksen.
Saksa allekirjoitti ensimmäisen maailmansodan päättäneen aseleposopimuksen Compiègnessä 11. marraskuuta 1918 ja hyväksyi seuraavana vuonna Versailles’n rauhansopimuksen, jota monet saksalaiset pitivät ”häpeärauhana”. Antautuminen ja sodan häviö tuli monelle saksalaiselle yllätyksenä. Aselepoa solmittaessa rintama kulki yhä Ranskassa ja Belgiassa, eivätkä ulkomaiset joukot olleet vielä astuneet Saksan maaperälle. Vuosia kestäneen enemmän tai vähemmän staattisen sodan luonne muuttui viimeisenä sotavuonna 1918. Uuden Hutier-taktiikan avulla Saksan armeija pääsi etenemään paikalleen juuttuneen rintamasodan sijasta. Taktiikassa etsittiin ja hyödynnettiin vihollisen rintamalinjan heikkoja kohtia. Sitä käytettiin laajasti Saksan kevätoffensiivissa 1918.
Todellisuudessa Saksalla ei ollut enää mahdollisuuksia voittaa sotaa. Nälänhätä ja tarvikepula oli jo koetellut pitkään saarroksissa ollutta maata. Vaikka Venäjä oli irtautunut sodasta vallankumouksen alettua, Saksa oli saanut uuden ja sotapotentiaaliltaan ylivoimaisen vihollisen Yhdysvalloista, jonka joukot osallistuivat aktiivisesti sotaan vuoden 1918 alusta lähtien. Monet pitivät sodan jatkamista toivottomana ja sen lopettamista välttämättömänä. Kommunistit näkivät tilanteessa mahdollisuuden lakkoiluun ja jopa Venäjän mallin mukaiseen vallankumoukseen. Antautuminen tapahtui käytännössä pakon edessä.
Salaliittoteoria selkäänpuukotuksesta

Selkäänpuukotusteoria tarjosi tappioista ja sotakorvauksista kärsineelle ja ylpeytensä menettäneelle Saksan kansalle selkeitä syyllisiä. Pettureita sen mukaan olivat ensisijaisesti juutalaiset sekä kommunistit ja sosiaalidemokraatit. Selkäänpuukotusteoria oli suosittu Weimarin tasavallan oikeiston parissa. Yksi myytin aktiivisista kannattajista oli sodan päätyttyä Ruotsiin paennut kenraali Erich Ludendorff, joka oli itse vaatinut Saksan antautumista kärsittyään hermoromahduksen syyskuussa 1918.
Aseleposopimuksen Compiègnessä Saksan edustajana allekirjoittanut keskustapuolueen poliitikko Matthias Erzberger murhattiin vuonna 1921, sillä oikeisto piti häntä maanpetturina.
Selkäänpuukotusteorian nimi saattoi viitata Nibelungein lauluun ja siihen perustuvaan Richard Wagnerin oopperaan Jumalten tuho, jossa kavala Hagen surmaa tarinan sankarin Siegfriedin pistämällä tätä keihäällä selkään, Siegfriedin ainoaan haavoittuvaiseen kohtaan. Sota-aikana pääesikunnan päällikkönä toiminut sotamarsalkka Paul von Hindenburg kirjoitti vuonna 1920 muistelmissaan, että rintama oli romahtanut ”kuin Siegfried julman Hagenin petollisesta keihääniskusta”.
Natsipropaganda

Natsipuolueen propagandassa ja Hitlerin pitämissä puheissa selkäänpuukotusteoriaa toistettiin jatkuvasti. Hitlerin mukaan juutalaisten salaliitto sekä heidän ja vasemmistolaisten harjoittama propaganda olivat tappion syynä. Versailles’n rauhaa kutsuttiin ”häpeärauhaksi” ja juutalaisia ”marraskuun rikollisiksi” (Novemberverbrecher) rauhansopimuksen ajankohdan mukaan. Natsipropagandisti Eugen Hadamovski kirjoitti vuonna 1933, että ”saksalaisia ei voitettu rintamalla vaan sanasodassa.” Vielä natsihallinnon aikana natsien tutkijat omistivat aikaansa selkäänpuukotusteorian kehittämiselle.
Senufot

Senufokielten puhuma-alue.
Senufot ovat senufokieliä puhuva etninen ryhmä Norsunluurannikon pohjoisosassa, Malin kaakkoisosassa ja Burkina Fason lounaisosassa. Vuonna 2001 heitä arvioitiin olevan yli kolme miljoonaa. Miniankat ovat senufojen alaryhmä.
Senufot koostuvat 25–30 ryhmästä, jotka puhuvat toisistaan huomattavasti poikkeavia kieliä. Heillä on yhteinen kulttuuri-identiteetti, mutta ei yhteistä omaperäistä nimitystä. Nimitys senufo lienee alkuperältään mandelainen.
Senufojen esivanhemmat olivat pohjoisesta tulleita animistisia maanviljelijöitä, jotka muotoutuivat omaksi ryhmäkseen Korhogon alueella nykyisen Norsunluurannikon pohjoisosassa. 1700-luvulla heidän keskuuteensa muutti djulakauppiaita, jotka toivat mukanaan islaminuskon. Senufojen kehitykseen on vaikuttanut paikallinen ja eurooppalainen orjakauppa sekä ranskalainen siirtomaavalta vuodesta 1895.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely sekä vähäisemmässä määrin karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, vihannekset, juurekset ja hedelmät. Myytäväksi kasvatetaan riisiä, puuvillaa, maapähkinää ja tupakkaa. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja käsityöammatteja. Perinteisiä asumuksia ovat savitiiliset pyöreät tai neliskulmaiset majat, jotka muodostavat viljavarastojen ja sisäpihan kanssa suljetun kokonaisuuden. Ruokavalio koostuu enimmäkseen maustetuista puuroista ja vihanneskeitoista.
Yhteiskuntajärjestys perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin. Perinteinen sukujärjestelmä on matrilineaarinen, mutta avioliitto patrilokaalinen (vaimo muuttaa miehen perheeseen). Miesten ja naisten ikäryhmät muodostavat salaseuroja, jotka käyvät läpi monimutkaisia aikuistumisriittejä. Senufot ovat kuuluisia puisista rituaalinaamioistaan ja veistoksistaan. Käsityöläiset muodostavat maanviljelijöitä alempiarvoisia kastiryhmiä. Perinteiseen uskontoon kuuluu henkimaailma, jonka huipulla ovat maailman luoja Koulo Tyolo ja suojeleva esiäiti Katyelééó. Nykyään ehkä puolet senufoista on muslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Senufot Wikimedia Commonsissa
The Scientist (kappale)

| ”The Scientist” Coldplay |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: A Rush of Blood to the Head
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 4. marraskuuta 2002 (Britannia) 15. huhtikuuta 2003 (Yhdysvallat)
 Formaatti: 7″ vinyyli, DVD, CD
 Tuottaja(t): Ken Nelson, Coldplay
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 05.09
 Levy-yhtiö: Parlophone (Britannia) Capitol Records (Yhdysvallat)
Coldplayn muut singlet
| ”In My Place” 2002 | ”The Scientist” 2002 | ”Clocks” 2003 |
”The Scientist” on englantilaisen rock-yhtye Coldplayn kappale. Se on yhtyeen seitsemäs single, ja toinen yhtyeen toiselta albumilta A Rush of Blood to the Head. Kappale nousi Britannian singlelistalla sijalle kymmenen. Yhdysvalloissa kappale julkaistiin kolmantena singlenä albumilta, ja se nousi sijalle 18 Billboardin Modern Rock Tracks -singlelistalla. Singlen musiikkivideo voitti kolme palkintoa MTV Video Music Awardsissa.
Kaikki yhtyeen jäsenet osallistuivat kappaleen tekemiseen. Kappale on pianolla soitettu balladi, joka kertoo anteeksipyynnöstä ja miehen halusta rakastaa.
Kriitikoiden arviot ”The Scientistista” olivat yleisesti ottaen positiivisia. Kappaleesta on tehty useita remiksejä ja sitä on käytetty sämpläyksessä. Kappale löytyy myös yhtyeen konserttitallenteelta Live 2003.