stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Task Force 34
TG34.9 Keskinen hyökkäysosasto

Keskisen hyökkäysosaston aluksille oli kuormattu Yhdysvaltain 3. jalkaväkidivisioona (vahvennetut rykmentit 7, 15 ja 30), 2. panssaridivisioonan 67. panssarirykmentin I pataljoona sekä erikoisyksiköitä. Kenraalimajuri Jonathan W. Andersonin alaisuudessa oli 18783 miestä ja 79 kevyttä panssarivaunua.
| Tyyppi> Tulitukiosasto | Runkonumero> Tulitukiosasto | Nimi> Tulitukiosasto | Päällikkö> Tulitukiosasto | Huomioita> Tulitukiosasto | Tulitukiosasto | Tulitukiosasto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Risteilijä | CA-31 | Augusta | Gordon Hutchins | - |  |  |
| Risteilijä | CL-40 | Brooklyn | F. C. Denebrink | - |  |  |
Valvonta ja tulenjohtohävittäjät komentajana hävittäjäviirikkö 26:n komentaja E. R. Durgin
| Hävittäjä | DD-441 | Wilkes | J. B. McLean | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-443 | Swanson | L. M. Markham Jr | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-428 | Ludlow | L. W. Creighton | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-603 | Murphy | L. W. Bailey | - |  |  |
kuljetusalukset (Emmett)
| Kuljetusalus | AP-25 | Leonard Wood | Merlin O'Neill | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-60 | Thomas Jefferson | C. R. Crutcher | - |  |  |
kuljetusviirikkö 3 (R. G. Coman)
| Kuljetusalus | AP-58 | Charles Carroll | H. Biesemeier | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-26 | Joseph T. Dickman | C. W. Harwood | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-15 | William P. Biddle | P. R. Glutting | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-50 | Joseph Hewes | R. McL. Smith | upotettu |  |  |
| Kuljetusalus | AP-42 | Tasker H. Bliss | G. C. Schetky | upotettu |  |  |
| Kuljetusalus | AP-52 | Edwald Rutledge | M. W. Hutchinson Jr | upotettu |  |  |
| Kuljetusalus | AP-43 | Hugh L. Scott | H. J. Wright | upotettu |  |  |
kuljetusviirikkö 9 (W. M. Quickley)
| Kuljetusalus | AP-66 | Ancon | P. L. Mather | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-69 | Elizabeth C. Stanton | Ross A. Dierdorff | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-77 | Thurston | Jack E. Hurff | - |  |  |
| Kuivarahtialus | AK-19 | Procton | L. P. Padgett Jr | - |  |  |
| Kuivarahtialus | AK-56 | Oberon | Ion Pursell | - |  |  |
| Kuivarahtialus | AK-18 | Arcturus | J. R. McKinney | - |  |  |
suojausosasto komentajana hävittäjälaivue 13:n komentaja John B. Heffernan
| Hävittäjä | DD-453 | Bristol | J. A. Glick | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-437 | Woolsey | B. L. Austin | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-439 | Edison | W. R. Headden | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-641 | Tillman | F. D. McCorkle | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-600 | Boyle | E. S. Karpe | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-405 | Rowan | R. S. Ford | - |  |  |
miinaosasto miinalaivue 7:n komentaja A. G. Cook
| Hävittäjämiinanraivaaja | DMS-5 | Palmer | J. W. Cooper | - |  |  |
| Hävittäjämiinanraivaaja | DMS-6 | Hogan | U. S. G. Sharp Jr | - |  |  |
| Hävittäjämiinanraivaaja | DMS-8 | Stansbury | J. B. Maher | - |  |  |
| Rannikkomiinalaiva | CM-10 | Miantonomah | R. D. Edwards | - |  |  |
| Miinanraivaaja | AM-57 | Auk | W. D. Ryan | - |  |  |
| Rannikkomiinalaiva | CM-5 | Terror | H. W. Firch | - |  |  |
TG34.2 Lentoryhmä

| Tyyppi | Runkonumero | Nimi | Päällikkö | Huomioita |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lentotukialus | CV-4 | Ranger | C. T. Durgin | Lentorykmentti 9 (D. B. Overfield) 1  kpl TBF VF-9 (John Raby) 27 kpl F4F-4 VF-41 (C. T. Booth II) 27 kpl F4F-4 VS-41 (L. P. Carver) 18 kpl SBD-3 |  |  |
| Saattuetukialus | ACV-27 | Suwannee | J. J. Clark | VGF-27 (T. K. Wright) 11 kpl F4F-4 VGS-27 (M. A. Nation) 9 kpl TBF VGF-28 (J. I. Bandy) 12 kpl F4F-4 VGS-30 (M. P. Bagdanovitch) 6 kpl F4F-4 |  |  |
suojausosasto
| Risteilijä | CL-55 | Cleveland | E. W. Burrough | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-454 | Ellyson | J. B. Rooney | hävittäjälaivue 10:n päällikkö J. I. Holloway Jr |  |  |
hävittäjäviirikkö 20 (T. L. Wattles)
| Hävittäjä | DD-461 | Forrest | M. Van Metre | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-462 | Fitch | Henry Crommelin | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-463 | Corry | E. C. Burchett | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-464 | Hobson | R. N. MacFarlane | - |  |  |
Opas sukellusveneet
| Sukellusvene | SS-253 | Gunnel | J. S. McCain | - |  |  |
| Sukellusvene | SS-233 | Herring | R. W. Johnson | - |  |  |
Apualukset
| Tankkeri | AO-38 | Winooski | J. E. Murphy | - |  |  |
TG34.10 Eteläinen hyökkäysosasto

Eteläisen hyökkäysosaston (Task Group 34.10) aluksille oli kuormattu Yhdysvaltain 9. jalkaväkidivisioonan vahvennettu 47. jalkaväkirykmentti (engl. 47th Regimental Combat Team), Yhdysvaltain 2. panssaridivisioonan 67. panssarirykmentin III pataljoona sekä osia II pataljoonasta sekä erikoisyksiköitä. Maihinnousuosaston komentajana oli kenraalimajuri E. N. Harmon ja sen kokonaisvahvuus oli 6413 miestä ja 54 kevyttä sekä 54 keskiraskasta panssarivaunua.
| Tyyppi | Runkonumero | Nimi | Päällikkö | Huomioita |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Taistelulaiva | BB-34 | New York | Scott Umsted | - |  |  |
| Risteilijä | CL-41 | Philadelphia | Paul Hendren | - |  |  |
Valvonta ja tulituki hävittäjät komentajana hävittäjälaivue 15:n päällikkö C. C. Hartman
| Hävittäjä | DD-489 | Mervine | S. D. Willingham | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-633 | Knight | R. B. Lewis | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-640 | Beatty | F. C. Stelter Jr. | - |  |  |
Kuljetusosasto (Wallace B. Phillips)
| Kuljetusalus | AP-8 | Harris | O. M. Forster | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-65 | Calvert | J. W. Whitfield | - |  |  |
| Kuivarahtialus | AK-55 | Titania | V. C. Barringer Jr | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-67 | Dorothea | L. B. Schulten | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-71 | Lyon | M. J. Gillan Jr | - |  |  |
| Kuljetusalus | AP-49 | Lakehurst | H. J. McNulty | - |  |  |
Suojue komentajana hävittäjäviirikkö 30:n päällikkö H. C. Robison
| Hävittäjä | DD-632 | Cowie | C. J. Whiting | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-490 | Quick | R. B. Nickerson | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-634 | Doran | H. W. Gordon Jr | - |  |  |
Hyökkäyshävittäjät
| Hävittäjä | DD-155 | Cole | G. G. Palmer | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-153 | Bernadou | R. E. Braddy Jr | - |  |  |
Miinaosasto
| Miinalaiva | CM-9 | Monadnock | F. O. Goldsmith | - |  |  |
| Hävittäjämiinanraivaaja | DMS-7 | Howard | C. J. Zondorak | - |  |  |
| Hävittäjämiinanraivaaja | DMS-18 | Hamilton | R. R. Sampson | - |  |  |
Tankkerit
| Tankkeri | AO-35 | Housatonic | A. R. Boileau | - |  |  |
| Tankkeri | AO-37 | Merrimack | W. E. Hilbert | - |  |  |
Opas sukellusvene
| Sukellusvene | SS-220 | Barb | J. R. Waterman | - |  |  |
Lento-osasto
| Saattuetukialus | ACV-29 | Santee | W. D. Sample | VGF-29 14 kpl F-4F-4 Wildcat (J. T. Blackburn) VGS-29 8 kpl TBF ja 9 kpl SBD Douglas (J. A. Ruddy Jr) |  |  |
Lento-osaston suojue
| Hävittäjä | DD-456 | Rodman | W. G. Michelet | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-457 | Emmons | H. H. Heming | - |  |  |
Hinaaja
| Hinaaja | AT-66 | Cherokee | J. H. Lawson | - |  |  |
Vladimir Kokkinaki

Vladimir Kokkinaki
Vladimir Konstantinovitš Kokkinaki (ven. Владимир Константинович Коккинаки, 25. kesäkuuta 1904 Novorossijsk – 6. tammikuuta 1985) oli Neuvostoliiton kuuluisin koelentäjä.
Ura

Kokkinaki liittyi vuonna 1925 puna-armeijaan. Vuonna 1928 hänet otettiin koulutukseen Leningradin lentokouluun. Toisen lentokoulun käytyään hän siirtyi laivuepalvelukseen vuonna 1931 ja toimi muutaman vuoden 11. hävittäjälentolaivueessa. Vuonna 1932 Kokkinaki valittiin koelentäjäksi. Ensimmäinen testattava kone oli rynnäkkökone Kotšerigin-Gurevitš TŠ-3.
Kokkinaki saavutti korkeuslentämisen maailmanennätyksen, 14 575 metriä, 21. marraskuuta 1935 Polikarpov I-15 -hävittäjälentokoneella. Kokkinaki saavutti myös muita maailmanennätyksiä. Iljušin Il-2 oli hänen koelentämistään koneista kuuluisin ja eniten valmistettu. Hän jatkoi koelentämistä toisen maailmansodan aikana. Hänet ylennettiin sen aikana kenraalimajuriksi. Viimeisen maailmanennätyksensä hän teki vuonna 1960 lentäessään Iljušin Il-18 -koneella 10 000 kilogramman hyötykuormalla 5 018 kilometriä keskinopeudella 693 kilometriä tunnissa.
Hänen veljensä Konstantin Kokkinaki oli myös koelentäjä.
Palkinnot

Vuonna 1961 hänestä tuli FAI:n varapuheenjohtaja ja vuonna 1966 FAI:n puheenjohtaja.
Kokkinaki sai kahdesti Neuvostoliiton sankarin palkinnon ja yhden Leninin kunniamerkin.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Luettelo Kreikan saarista

Tämä on luettelo Kreikan saarista, ja käsittää Kreikan kaikki asutut saaret, kaikki muut suuremmat saaret sekä tärkeimmät pienet saaret. Suurin osa saarista sijaitsee Kreikan saaristossa maan merialueilla. Muutama saari sijaitsee sisävesissä. Luettelo on oletusarvoisesti järjestetty pinta-alan mukaan. Järjestystä voi vaihtaa klikkaamalla otsikkoriviä.
Tatra T92

| Tatra T92 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia  Saksa
Valmistaja:  Závody Tatra a.s. / Ringhoffer Tatra a.s., Koprivnice
Valmistusvuodet:  1937–1941]
Tuotantomäärä:  529 kappaletta
Edeltäjä:  Tatra T82
Mitat ja massat
Kantavuus:  2 000 kg
Kuormatila:  3 025 × 1 880 × 600 mm
Omamassa:  noin 5 500 kg muunnelmasta riippuen
Pituus:  5 495 mm
Leveys:  2 000 mm
Korkeus:  2 610 mm
Akseliväli:  2 800 + 940 mm
Maavara:  255 mm
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  3 981 cm³
Teho:  54,5 kW /2500 1/min
Polttoaine:  bensiini
Kulutus:  32–35 l /100 km
Vetotapa:  6×4
Vaihteisto:  4+1 sekä kaksiportainen alennusvaihde
Jarrut:  ATE Lockheed -hydraulisesti toimivat rumpujarrut
Tatra T92 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1937–1941 valmistama kolmiakselinen kevyt kuorma-auto, jonka kantavuus oli 2 000 kilogrammaa. Se seurasi T82-mallia, johon sen rakenne pitkälti perustui. Edeltäjiensä tapaan autosta suunniteltiin myös henkilökuljetukseen tarkoitettu komentoautomuunnelma, joka ei kuitenkaan edennyt valmistukseen asti.
Teknisiä tietoja > Moottori

Voimanlähteenä autossa oli täysin uusi 3 981-kuutioinen ilmajäähdytteinen V8-moottori, jossa oli sylinterinkansien yläpuoliset nokka-akselit. Sylinteririvien välinen kulma oli 90 astetta. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith IB 36 -kaasutin. Sytytysjärjestelmä oli Boschin valmistama.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto ja alusta

Voima välittyi moottorilta yksilevyisen kuivan kytkimen kautta nelivaihteiseen vaihteistoon, johon kuului myös kaksiportainen alennusvaihde. Auton kantavana rakenteena oli Tatralle tyypilliseen tapaan keskusputkirunko. Vaihteiston takapää oli kiinnitetty runkoputkeen, jonka sisällä kulki voimansiirtoakseli takana olleelle vetävälle telille. Taka-akseleilla oli heilurityyppinen erillisjousitus. Kummallakin puolella oli pitkittäin asennetut puolielliptiset lehtijouset, jotka oli kytketty etupäistään etummaisiin ja takapäistään taimmaisiin puoliakseleihin. Jouset oli kytketty keskeltä runkoon ja toimivat samalla telin keinuvipuina. Edessä oli heiluriakseli ja vinottain asennetut neljänneselliptiset lehtijouset.
Joka pyörällä oli hydraulitoimiset Lockheed-rumpujarrut. ja Seisontajarru vaikutti mekaanisen välityksen kautta takapyöriin.
Teknisiä tietoja > Ominaisuuksia

Auton ollessa kuormattuna sen mäennousukyky oli 55 %. Maastokelpoisuutta paransi myös auton korkea maavara sekä edessä ollut vinssi, jonka vetokyky oli 3 000 kg. Suurin kahluusyvyys oli 390 mm ja pienin kääntösäde 7,5 m. Huippunopeus maantiellä oli 70 km/h. Polttoainetankin tilavuus oli 130 litraa.
Käyttö

Vuonna 1938 Tšekkoslovakian asevoimat tilasi 480 tavallista kuorma-autoa, 18 tykistön käyttöön tarkoitettua kuorma-autoa sekä viisi Break-mallista henkilökuljetukseen tarkoitettua komentoautoa. Komentoautot oli määrä toimittaa kesäkuun loppuun mennessä, mutta niiden valmistusta ei lopulta edes aloitettu. 22. syyskuuta ensimmäinen kuorma-auto luovutettiin Tšekkoslovakian asevoimille testausta varten. Koko tilaus kuitenkin peruttiin Münchenin sopimuksen jälkeen, jolloin sudeettialueet, mukaan lukien Tatran tehdas Kopřivnicessa, siirtyivät Saksan hallintaan. OKH otti tilauksen nimiinsä ja Wehrmachtille sekä Luftwaffelle toimitettiin yhteensä viitisen sataa T92:a, jotka palvelivat nimellä 6-Rad-Gelände-Lkw.2ton Tatra T92. T92:a pidettiin eräänä parhaista Tatra-malleista.
Vuonna 1937 Romanian asevoimat oli tilannut 27 kappaletta T92:n alustalle rakennettua ambulanssia. Loput autot toimitettiin 1940-luvun alussa.
Tatra T82

| Tatra T82 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia  Saksa
Valmistaja:  Závody Tatra a.s. /Ringhoffer Tatra a.s., Kopřivnice
Valmistusvuodet:  1935–1940
Suunnittelija:  Hans Ledwinka
Edeltäjä:  Tatra T72
Seuraaja:  Tatra T92
Mitat ja massat
Kantavuus:  Kuorma-auto: 2 000 kg Komentoauto: 700 kg
Omamassa:  3 150 kg
Pituus:  5 335–5 600 mm
Leveys:  2 000 mm
Korkeus:  1 950 mm
Akseliväli:  2 900+920 mm
Maavara:  245 mm
Suurin sallittu perävaunun massa:  2 100 kg (kuorma-auto)
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  2 494 cm³
Teho:  40,5 kW / 3500 1/min
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  6×4
Vaihteisto:  4+1; 3. ja 4. vaihde synkronoitu; sekä kaksiportainen alennusvaihde
Jarrut:  hydraulisesti toimivat rumpujarrut
Tatra T82 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1935–1940 armeijan käyttöön valmistama kevyt maastokuorma-auto, josta oli myös henkilökuljetukseen tarkoitettu komentoautomuunnelma. Auto suunniteltiin seuraajaksi mallille T72. Autosta tehtiin myös siviiliversioita, kuten linja-autoja.
Teknisiä tietoja

Autossa oli eteen asennettu nelisylinterinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori jossa oli kansien yläpuoliset nokka-akselit. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith IB 36 -kaasutin. Moottorin takana oli yksilevyinen kuiva kytkin ja nelivaihteinen vaihteisto, jonka kolmas ja neljäs vaihde oli synkronoitu. Vaihteistosta voima välittyi kaksiportaisen alennusvaihteen kautta heilurityyppisellä erillisjousituksella varustetulle taka-akselille joka oli jousitettu kahdella pitkittäisellä, puolielliptisellä lehtijousella ja kallistuksenvakaimella. Kummallakin taka-akselilla oli tasauspyörästöjen lukot. Myös edessä oli heiluriakseli. Siinä oli kaksi poikittaista, puolielliptistä lehtijousta.
Runkona oli Tatralle ominainen keskusputkirunko. Jarruina oli hydraulisesti toimivat Lockheed-rumpujarrut joka pyörällä. Seisontajarru oli mekaaninen ja vaikutti takapyöriin. Auton sähköjärjestelmä oli 12-volttinen. Magneeton ja käynnistysmoottorin valmistaja oli Magneton.
Kuorma-autoversion taka-akseleilla oli paripyörät ja jousitus oli vahvempi kuin komentoautomalleissa. Kuorma-automalli oli varustettu vinssillä jonka vetokyky oli 2 500 kg. Auton huippunopeus oli vain 45 km/h.
Komentoautoissa oli yksinkertaiset pyörät, takajousitus oli pehmeämpi ja vinssi puuttui. Kori oli avomallinen ja neliovinen. Kattona oli metalliputkien varaan kiinnitetty pressu. Auton huippunopeus oli 90 km/h ja sen kantavuus oli 700 kg. Auto oli kuusipaikkainen.
Armeijan kuorma-autot

Tšekkoslovakian armeija tilasi kuorma-auton prototyypin V683 syyskuussa 1935. Tätä seurasi jo seuraavassa kuussa varsinaisen tuotantomallin tilaus; mallinimen T82 saanutta kuorma-autoa tilattiin 294 kappaletta. Autot toimitettiin seuraavan vuoden aikana.
Vuodesta 1937 kuorma-autot olivat juuri perustettujen ilmatorjuntajoukkojen käytössä. Armeijalla oli yhteensä 27 Tatra T82 -kuorma-autoilla ja raskailla Oerlikon vz.36 -konekivääreillä varustettua komppaniaa, joilla oli oleellinen osuus ilmatorjunnan tulivoimasta.
Armeijan tilauksesta rakennettiin myös yksi erikoisvalmisteinen T82 liikkuvaksi laboratorioksi. Lavan paikalle oli rakennettu umpikori ja jousitus oli tehty pehmeämmäksi.
Saksan miehitettyä Böömin ja Määrin alueet maaliskuussa 1939 Wehrmacht otti useimmat T82-kuorma-autot haltuunsa. 55 kappaletta jäi kuitenkin Slovakian puolelle ja ne liitettiin Slovakian armeijaan.
Vuonna 1940 tilattiin ja valmistettiin vielä 63 yksilöä jotka valmistettiin viidessä erässä. Ei kuitenkaan tiedetä mihin kyseiset ajoneuvot päätyivät.
Armeijan komentoautot

Toinen Tatra T82:sta tehty armeijan muunnelma oli raskas komentoauto, jolla kyettiin kuljettamaan upseereita ja heidän tarvikkeitaan.
Vuoden 1935 lokakuussa armeija teki tilauksen viidestä raskaasta T82-komentoautosta jotka toimitettiin huhtikuussa 1936. Yksi niistä toimitettiin Přeloučin panssariajoneuvotehtaalle ja loput neljä annettiin kolmannelle hyökkäysvaunurykmentille Turčiansky Svätý Martinissa. Edellä mainittujen viiden yksilön lisäksi valmistettiin pidennetyllä korilla varustettu "break" sekä prototyyppi, jossa oli korin kylkiin asennetut apupyörät.
Koska 3. hyökkäysvaunurykmentti oli Slovakian puolella Böömin ja Määrin miehityksen aikaan, rykmentille toimitetut komentoautot todennäköisesti jäivät sinne.
Aiheesta muualla

Teknisiä tietoja ja kuvia T82:sta (tšekiksi) ja (englanniksi)
| n k Tatra-mallit |
| --- | --- |
Henkilöautot:  10  11  12  17  20  26  30  31  52  54  57  70  75  77  80  87  87-603  97  600 Tatraplan  603  613  623  700 
Kuorma-autot ja hyötyajoneuvot:  13  22  23  24  25  26  27  28  43  49  50  51  72  74  81  84  86  92  111  114  115  116  128  130  138  141  147  148  157  163 JAMAL  400  401  500  700  805  813  815  Beta 
Sotilasajoneuvot:  57K  72  76  79  82  85  9393  111  805  809  810  813  815  816  DANA  OT-62  OT-64  OT-810  RM-70  V 750  V 799  V 809 
Kilpa-autot ja prototyypit:  11 Targa Florio  15  18  90  137  107  201  602 Tatraplan Sport  603 A  603-2 B5  603-2 B6  603 MB  603 NP  603 X  604  605  607  625  Baghira  Delfin  JK 2500  Mikrobus  MTX V8  Prezident  V 570  V 855 
Tatra T82 -komentoauto.
Pixbo Wallenstam IBK

Pixbo Wallenstam Innebandy Klubb on vuonna 1981 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Mölnlyckestä. Seuran sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla – miehet Svenska Superligania ja naiset Superligania. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Lisebergshallenissa. Seuran peliasu on kotona musta ja vieraissa punainen.
Saavutukset

Ruotsin mestaruus: 2002, 2003
Hopeaa: 1998, 2000, 2006
Pronssia: 1997, 2001, 2008
Hopeaa: 2005
Pronssia: 1994, 2001, 2008
Aiheesta muualla

Pixbo Wallenstam IBK - Seuran kotisivu (ruotsiksi)
Pixbo Wallenstam IBK på svenskafans.com (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Superliiga kaudella 2020–2021 |
| --- | --- |
Miehet:  Dalen  Fagerhult Habo  Falun  Helsingborg  Höllviken  Jönköping  Kalmarsund  Linköping  Mullsjö  Pixbo  Sirius  Storvreta  Thorengruppen  Växjö 
Naiset:  Endre  Falun  Jönköping  Karlstad  Lund  Malmö  Mora  Nacka  Pixbo  Sirius  Thorengruppen  Täby  Västerås Rönnby  Warberg
Pom Klementieff

| Pom Klementieff |
| --- | --- |
 Klementieff vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1986 (ikä 38) Quebec, Kanada
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Mantis (Marvel Cinematic Universe)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Pom Alexandra Klementieff (s. 3. toukokuuta 1986 Quebec, Kanada) on ranskalainen näyttelijä. Hän on tunnettu erityisesti Mantiksen roolista Marvel Cinematic Universen elokuvissa Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017), Avengers: Infinity War (2018), Avengers: Endgame (2019), Thor: Love and Thunder (2022) ja Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023), sekä Disney+-spesiaalissa The Guardians of the Galaxy Holiday Special (2022).
Valikoitu filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Uneton yö | Nuit blanche | Lucy |
| 2011 | Nainen, jonka nimi on Nathalie | La délicatesse | Tarjoilija |
| 2013 | Oldboy | Oldboy | Haeng-bok |
| 2015 | Hacker’s Game | Hacker’s Game | Loise |
| 2017 | Guardians of the Galaxy Vol. 2 | Guardians of the Galaxy Vol. 2 | Mantis |
| 2017 | Ingrid Goes West | Ingrid Goes West | Harley Chung |
| 2018 | Avengers: Infinity War | Avengers: Infinity War | Mantis |
| 2019 | Avengers: Endgame | Avengers: Endgame | Mantis |
| 2019 | Hiomattomat timantit | Uncut Gems | Lexis |
| 2019 | Perhe Addams | The Addams Family | Layla & Kayla (äänirooli) |
| 2021 | Thunder Force | Thunder Force | Laser |
| 2021 | The Suicide Squad: Suicide Mission | The Suicide Squad | Tanssija |
| 2022 | Thor: Love and Thunder | Thor: Love and Thunder | Mantis |
| 2023 | Guardians of the Galaxy Vol. 3 | Guardians of the Galaxy Vol. 3 | Mantis |
| 2023 | Mission: Impossible – Dead Reckoning Part One | Mission: Impossible – Dead Reckoning Part One | Paris |
| 2024 | Mission: Impossible – The Final Reckoning | Mission: Impossible – The Final Reckoning | Paris |
Valikoitu filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Pigalle, la nuit | Pigalle, la nuit  | Sandra | 8 jaksoa |
| 2019 | Black Mirror | Black Mirror | Roxette | jakso "Striking Vipers" |
| 2020 | Westworld | Westworld | Martel | 3 jaksoa |
| 2022 | The Guardians of the Galaxy Holiday Special | The Guardians of the Galaxy Holiday Special | Mantis | Disney+-alkuperäisspesiaali |
Aiheesta muualla

Pom Klementieff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  IdRef
Pohjanmaan vuoden kylä

Vuoden suomalaiset kylät
Etelä-Karjala
Vuoden eteläkarjalainen kylä
Etelä-Pohjanmaa
Vuoden eteläpohjalainen kylä
Etelä-Savo
Etelä-Savon vuoden kylä
Itä-Uusimaa
Vuoden itäuusmaalainen kylä (1997–2010)
Kainuu
Vuoden kainuulainen kylä
Kanta-Häme
Kanta-Hämeen vuoden kylä
Keski-Pohjanmaa
Keski-Pohjanmaan vuoden kylä
Kymenlaakso
Kymenlaakson vuoden kylä
Lappi
Vuoden lappilainen kylä
Pirkanmaa
Pirkanmaan vuoden kylä
Pohjois-Pohjanmaa
Pohjois-Pohjanmaan vuoden kylä
Päijät-Häme
Päijät-Hämeen vuoden kylä
Satakunta
Satakunnan vuoden kylä
Uusimaa
Vuoden uusmaalainen kylä
Varsinais-Suomi
Varsinais-Suomen vuoden kylä
Pohjanmaan vuoden kylä (ruots. Årets by i Österbotten) on kunniamaininta, joka myönnetään vuosittain yhdelle Pohjanmaan maakunnan kylälle. Valinnan tekee Aktion Österbotten yhteistyössä Pohjanmaan liiton kanssa. Vuoden kylä on valittu vuodesta 2001 alkaen joka vuosi.
Pohjanmaan vuoden kylät

Pohjanmaan maakunnassa vuoden kyliksi ovat tulleet valituiksi seuraavat kylät:
2001: Kortjärvi, Kruunupyy
2002: Henriksdal, Kristiinankaupunki
2003: Sundom, Vaasa
2004: Lapväärtti, Kristiinankaupunki
2005: Öja, Kokkola
2006: Moikipää, Korsnäs
2007: Perus, Kristiinankaupunki
2008: Småbönders, Kruunupyy
2009: Hankmo, Mustasaari
2010: Pännäinen, Pedersöre
2011: Harrström, Korsnäs
2012: Särkimo-Brudsund, Vöyri
2013: Bergö, Maalahti
2014: Nederpurmo, Pedersöre
2015: Jokikylät, Mustasaari
2016: Södra Vallgrund, Mustasaari
2017: Rangsby, Närpiö
2018: Singsby, Mustasaari
2019: Kovjoki, Uusikaarlepyy
2020: Komossa, Vöyri
2021: Petolahti, Maalahti
2022: Skaftung, Kristiinankaupunki
Höijer

Höijer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Allan Höijer  (1867–1938), suomalainen eläinlääkäri ja vakuutusjohtaja, Otto Höijerin poika
Benjamin Höijer (1767–1812), ruotsalainen filosofi ja yliopiston rehtori
Björn-Erik Höijer (1907–1996), ruotsalainen kirjailija
Erik Brynolf Höijer (1888–1951), suomalainen apteekkari ja kirjailija
Josef Otto Höijer (1775–1833), ruotsalainen filologi ja yliopiston rehtori
Karl Gustaf Höijer (1863–1942), suomalainen poliitikko, kansanedustaja
Nils Fredrik Höijer (1857–1925), ruotsalainen lähetyssaarnaaja
Otto Höijer  (1834–1893), suomalainen kirjailija
Theodor Höijer (1843–1910), suomalainen arkkitehti, Otto Höijerin velipuoli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Plaza (internetportaali)

| Plaza |
| --- | --- |
Rekisteröinti:  Vapaaehtoinen
Avattu:  1999
Nykyinen tila:  Suljettu
Plaza (aikaisemmin Sonera Plaza) oli Otavamedian Suomessa toimiva Internet-portaali. 
Plazan tunnetuimpia, Sonera Plazalla kehiteltyjä, palveluita olivat peliportaali eDome, musiikkipalvelu Kaista ja naistenverkkolehti Ellit. Sittemmin Plazan eri osiot itsenäistyivät omiksi sivustoikseen (esimerkiksi Kaistan ja eDomen yhdistämisen myötä syntynyt Dome.fi.