stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scotland Yard

Pyörivä kyltti nykyisen New Scotland Yardin edustalla Victorian kaupunginosassa Lontoossa.
Scotland Yard (virallisesti New Scotland Yard) on  Suur-Lontoon poliisitoimen (Metropolitan Police Service) päämaja. Suur-Lontoon poliisitoimi on vastuussa suurimman osan Lontoon lainvalvonnasta.
Nimitys juontuu Suur-Lontoon poliisitoimen alkuperäisen päämajan sijainnista Whitehallissa, jossa sillä oli takaovi Great Scotland Yard -nimisellä kadulla. Scotland Yardin puoleisesta sisäänkäynnistä tuli poliisiaseman julkinen sisäänkäynti ja ajan myötä kadusta ja Suur-Lontoon poliisitoimesta tulivat synonyymisiä.
The New York Times kirjoitti vuonna 1964, että juuri niin kuin Wall Street antoi nimensä New Yorkin rahoituslaitosten keskittymälle, niin myös Scotland Yard antoi nimensä poliisitoiminnalle Lontoossa.
Poliisitoimi muutti Great Scotland Yardilta vuonna 1890 ja uudelle päämajalle annettiin nimi New Scotland Yard. Nykyinen New Scotland Yard sijaitsee Broadwayn kadulla Victorian kaupunginosassa ja on ollut Suur-Lontoon poliisitoimen päämaja vuodesta 1967 lähtien. Vuonna 2013 julkaistiin, että poliisitoimi tulee muuttamaan pienempään rakennukseen Victoria Embankmentiin vuonna 2015. Uuden päämajan nimeksi tulee Scotland Yard.
Historia

Suur-Lontoon poliisitoimen perusti Sir Robert Peel vuonna 1829.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scotland Yard Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Scotland Yard Wikimedia Commonsissa
Metropolitan Police Branches (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Blumberg, Jess: A Brief History of Scotland Yard  28.9.2007. Smithsonian. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Scotland Yard
Käännös suomeksi
Saksan europarlamenttivaalit 2014

Vuoden 2014 europarlamenttivaalit järjestettiin Saksassa 25. toukokuuta 2014. Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi Saksan edustajien lukumäärä laski 96:een.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Äänestysaktiivisuus | 48,1 % | +4,9 |
| Hylättyjä ääniä | 488 706 | 1,6 |
| Puolue | Puolue | Mepit | Mepit | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Osuus | Äänet> Osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | CDU | 29 | -5 | 8 812 653 | +741 262 | 30,0 % | −0,7 |
|   | SPD | 27 | +4 | 8 003 628 | +2 531 062 | 27,3 % | +6,5 |
|   | Liittouma 90/Vihreät | 11 | -3 | 3 139 274 | -55 235 | 10,7 % | −1,4 |
|   | Die Linke | 7 | -1 | 2 168 455 | +199 062 | 7,4 % | −0,1 |
|   | AfD | 7 | +7 | 2 070 014 | Uusi | 7,1 % | +7,1 |
|   | CSU | 5 | -3 | 1 567 448 | -329 314 | 5,3 % | −1,9 |
|   | FDP | 3 | -9 | 986 841 | -1 901 243 | 3,4 % | −7,6 |
|   | Freie Wähler | 1 | +1 | 428 800 | -13 779 | 1,5 % | −0,2 |
|   | Piraattipuolue | 1 | +1 | 425 044 | +195 580 | 1,4 % | +0,6 |
|   | Die Tierschutzpartei | 1 | +1 | 366 598 | +76 904 | 1,2 % | +0,1 |
|   | NPD | 1 | +1 | 301 139 | Uusi | 1,0 % | +1,0 |
|   | Familienpartei Deutschlands | 1 | +1 | 202 803 | -49 318 | 0,7 % | −0,3 |
|   | ÖDP | 1 | +1 | 185 244 | +50 351 | 0,6 % | +0,1 |
|   | Die PARTEI | 1 | +1 | 184 709 | Uusi | 0,6 % | +0,6 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan europarlamenttivaalit 2014 Wikimedia Commonsissa
Sergei Popov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1958 | maraton |  |
Sergei Popov (ven. Сергей Попов; 21. syyskuuta 1930 – 25. kesäkuuta 1995 Pietari) on entinen Neuvostoliittoa edustanut kestävyysjuoksija. Hänestä tuli miesten maratonin mestari vuoden 1958 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tukholmassa Ruotsissa.
Popov piti hallussaan miesten maratonin maailmanennätystä, kunnes sen rikkoi 10. syyskuuta 1960 Abebe Bikila. Hän voitti Košicen rauhanmaratonin 1959.
Sergei Poljakov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 25 m olympiapistooli |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Zagreb 2006 | 25 m isopistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Milano 1994 | 25 m isopistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | 25 m vakiopistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Milano 1994 | 50 m pistooli, joukkue |  |
Sergei Poljakov (ven. Сергей Поляков, s. 22. tammikuuta 1968 Vinnytsja) on venäläinen pistooliampuja.
Poljakov on voittanut olympiahopeaa Ateenassa 2004 25 m olympiapistoolissa.
Poljakov on myös menestynyt joukkueenjäsenenä maailmanmestaruuskilpailuissa. Zagrebissa 2006 hän voitti joukkuekultaa 25 m isopistoolissa ja joukkuehopeaa 25 m olympia- ja 25 m vakiopistoolissa.
Hän osallistui myös Milanoon 1994 ja saavutti joukkuekultaa 25 m isopistoolissa, sekä joukkuehopeaa 50 m pistoolissa.
Scott-luokka (hävittäjä)

| Scott-luokka |
| --- | --- |
 Kaaviokuva aluksen aseistuksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 580 t (standardi) 2 053 t (max)
Pituus:  98,30 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,68 m
Syväys:  3,81 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36,5 solmua
Miehistöä:  164
Aseistus
Meritorjunta:  5 × BL 4,7" (120 mm) Mk I -tykkiä CP Mk VI -asennuksina 6 × 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  1 × 12 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykki
Scott-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kymmenen laivueenjohtajan muodostama alusluokka. Aluksista kaksi peruutettiin ennen toimitusta. Luokka tunnetaan myös nimellä Amiraliteetin laivueenjohtajat.
Sunnittelu

Alusten suunnittelu aloitettiin vuoden 1916 keväällä tutkimalla Shakespeare-luokan alusten ominaisuuksia, mutta valmistusmenetelmissä toteutettaisiin Amiraliteetin käytäntöjä, jolloin tuotanto voitaisiin jakaa usealle toimittajalle. Ehdotettiin John I. Thornycroftin piirustusten toimittamista Cammell Lairdille, jonka tehtävänä oli tehdä vastaava uppouman pienentäminen aluksille kuin aiemmin toteutettiin R-luokalle. Tosiasiassa luokan alukset olivat raskaampia ja hitaampia kuin edeltäneen Shakespeare-luokan alukset.
Alusten aseistuksena oli viisi BL 4,7 tuuman Mk I -tykkiä CP Mk VI -asennuksina, jotka mahdollistivat 30 asteen korotuskulman. Alusten apuaseina oli yksi 3 tuuman 20 cwt HA Mk III -tykki sekä alkuperäisissä suunnitelmissa olleet kaksi 2 naulan tykkiä, jotka uudelleen sijoitettiin yläkannelle lähelle taaempia kansirakenteita. Pääaseille oli 120 kartussilaukausta kullekin tykille. Ilmatorjuntatykeille oli 190 laukausta kullekin. Aluksille määrättiin elokuussa 1917 asennettaviksi yhdeksän jalan etäisyysmittari, torpedotähtäin sekä ilmatorjunta-aseilla sallittiin yli sillan ampuminen.
Koeajoissa HMS Scott saavutti noin 33 solmun nopeuden aluksen uppouman ollessa 1 716 tonnia ja vertailutulokseksi saatiin 36,63 solmua 1 770 tonnin uppoumalla. Luokan alusten propulsiojärjestelmä painoi noin 70 tonnia enemmän kuin aiemman luokan vastaava. Muina eroina olivat lähinnä savuhormit, jotka olivat pyöreitä eivätkä litteitä kuten Thornycroftin aluksissa.
Alukset

Luokan aluksista tilattiin ensimmäinen huhtikuussa 1916 osana hätäohjelmaa. Tämän jälkeen tilattiin joulukuussa kaksi seuraavaa. Luokan aluksia tilattiin huhtikuussa 1917 vielä viisi ja vuotta myöhemmin tilattiin vielä kaksi, mutta ne peruutettiin joulukuussa 1918 sodan päätyttyä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Scott | Cammell Laird and Company, Birkenhead | 19. helmikuuta 1917 | 18. lokakuuta 1917 | 16. tammikuuta 1918 | uponnut 15. elokuuta 1918 |
| HMS Bruce | Cammell Laird | 12. toukokuuta 1917 | 26. helmikuuta 1918 | 30. toukokuuta 1918 | uponnut maalilaivana 22. marraskuuta 1939 |
| HMS Douglas | Cammell Laird | 30. kesäkuuta 1917 | 8. kesäkuuta 1918 | 2. syyskuuta 1918 | myyty romutettavaksi 20. maaliskuuta 1945 |
| HMS Campbell | Cammell Laird | 10. marraskuuta 1917 | 21. syyskuuta 1918 | 21. joulukuuta 1918 | myyty romutettavaksi 18. helmikuuta 1947 |
| HMS Mackay (ex-HMS Claverhouse) | Cammell Laird | 5. maaliskuuta 1918 | 21. joulukuuta 1918 | 19. toukokuuta 1919 | myyty romutettavaksi 18. helmikuuta 1947 |
| HMS Malcolm | Cammell Laird | 27. maaliskuuta 1918 | 29. toukokuuta 1919 | 14. joulukuuta 1919 | myyty romutettavaksi 25. heinäkuuta 1945 |
| HMS Montrose | Hawthorn Leslie and Company, Hebburn | 4. lokakuuta 1917 | 10. kesäkuuta 1918 | 14. syyskuuta 1918 | myyty romutettavaksi 31. tammikuuta 1946 |
| HMS Stuart | Hawthorn Leslie | 18. lokakuuta 1918 | 22. elokuuta 1918 | 21. joulukuuta 1918 | Australian laivastolle 11. lokakuuta 1933 nimellä HMAS Stuart |
| HMS Barrington | Cammell Laird | - | - | - | tilaus peruutettu 26. marraskuuta 1918 |
| HMS Hughes | Cammell Laird | - | - | - | tilaus peruutettu 26. marraskuuta 1918 |
Pensas

Mustaselja Sambucus nigra
Pensas on puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi. Tätä pienempi puuvartinen kasvi on varpu. Tyvestä haaroittumaton puuvartinen kasvi on puolestaan puu. Pensaat eivät muodosta taksonomisesti yhtenäistä ryhmää, vaan luokittelu perustuu niiden kasvutapaan. Lajien tarkka luokittelu pensaisiin, varpuihin ja puihin on mahdotonta, koska monet kookkaat varvut (esim. suopursu ja vaivaiskoivu) kasvavat usein yli puolimetrisiksi. Toisaalta on lajeja, jotka ovat luonnossa sopivalla kasvupaikalla pieniä puita, mutta puutarhassa ja ankeissa oloissa pensaita (esimerkiksi monet orapihlajat).
Istutus ja hoito

Monet pensastaimet myydään astiataimina, joita voidaan istuttaa läpi kasvukauden. Niille sopiva istutuskuoppa on hieman juuripaakkua suurempi. Osa pensastaimista myydään paljasjuuritaimina, jotka on istutettava joko varhain keväällä tai myöhään syksyllä, jolloin ne ovat lepotilassa. Niille sopiva istutuskuoppa on sen kokoinen, että taimi saadaan istutettua oikeaan asentoon. Istutuksen jälkeisenä aikana pensaita tulee kastella usein. Pitkinä sateettomina kausina pensaiden lehtien kastelu veden ruiskutuksella on pensaita virkistävää. Pensaiden alla oleva maa pysyy kuohkeana ja rikkaruohojen kasvu vähenee kompostimullan tai kuorikarikkeen avulla. Ennen katteen levittämistä pensaiden alustoilta kannattaa poistaa rikkaruohot hyvin. Joskus pensaiden juurelle istutetaan maanpeittokasveja, jotka myös estävät rikkaruohojen leviämistä. Pensaita lannoitetaan kerran vuodessa kesällä.
Istutus ja hoito > Leikkaus

Ensimmäisinä vuosina pensaita leikataan runsaasti. Suurimmalle osalle pensaslajeja sopii sellainen leikkausmenetelmä, että istutusleikkauksessa poistetaan kolmasosa versoista ja vuoden kuluttua leikataan 15-20 cm istutusleikkausta korkeammalta. Myöhemmin vuosittain leikataan yleensä vain vioittuneita ja kuivuneita oksia. Joskus vanhoja ja ränsistyneitä pensaita piristetään leikkauksella. Tällöin leikkaus tehdään kevättalvella ja pensas leikataan noin 20 cm maanrajasta. Kukkivat pensaat, jotka kukkivat edellisen vuoden versoilla, leikataan heti kukinnan loputtua. Pensaita, jotka kukkivat saman vuoden versoilla, leikataan yleensä keväällä. Pensaiden ja pensasaidan leikkaamiseen voidaan käyttää pensasleikkuria.
Pensaslajeja

Esimerkki matalasta ja rehevästä pensaasta on lamoherukka (Ribes glandulosum), joka on korkeudeltaan 30–40 cm. Esimerkkejä keskikorkeista pensaista ovat rinneangervo (Spiraea densiflora), joka on 50–100 cm kokea ja tornionlaaksonruusu (Rosa cinnamomea 'Tornedal'), joka on 1,5 metriä korkea. Esimerkkejä korkeista pensaista ovat lännenjasmike (Philadelphus lewisii), joka on 2–3 m korkea ja kaunokuusama (Lonicera × bella 'Zabelii'), joka on 2–2,5 m korkea. Joissakin pensaslajeissa on pensasaitaan sopivia muotoja. Pensasaitataimina on saatavana muun muassa norjanangervoa (Spiraea 'Grefsheim'), marja-aroniaa (Aronia mitschurinii) ja pihajasmiketta (Philadelphus coronarius).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Biomi.org: Suomen puut ja pensaat (Arkistoitu – Internet Archive)
Seasick Steve

Seasick Steve 2008.
Seasick Steve, oikea nimi: Steven Gene Wold, ent. sukunimi Leach, on yhdysvaltalainen blueslaulaja.
Seasick Steve on kertonut taustastaan tarinaa että hän on elänyt kiertolaisena ja ollut katusoittajana Pariisissa. Matthew Wright paljastaa kuitenkin kirjoittamassaan elämäkerrassa Ramblin' Man, että Seasick Steve on rakennettu hahmo ja että Wold on ilmoittamaansa kymmenen vuotta nuorempi ammattimuusikko, joka 1970-luvulla soitti intialaisvaikutteisessa Shanti-yhtyeessä ja diskosoulyhtyeessä Crystal Grass. Vuonna 1985 hän tuotti silloin jo Wold-nimisenä Modest Mousen ensimmäisen albumin. 2000-luvun vaihteessa hän siirtyi Norjaan ja työskenteli tuottajana. Sen jälkeen hän omaksui köyhän kulkurin Seasick Steven roolin. Esimerkiksi Soundissa Ville Pirinen sanoi että hän on "sataprosenttisen kulkuriuskottava blueskäppänä".
Seasick Steve esiintyi vuonna 2009 Provinssirockissa.
Piemonte

| Piemonte |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Italia
Maakuntia ja metropolikaupunkeja:  7 + 1
Kuntia:  1 206
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Torino
 – Presidentti:  Sergio Chiamparino
Pinta-ala:  25 377 km²
Väkiluku (31.12.2015):  4 404 246 (7.)
 – väestötiheys:  174 as./km²
BKT (2016):  129 mrd. € (5.) 
 – asukasta kohti:  29 400 € (10.) 
 
Alueen kotisivut
Piemonte (piemonteksi Piemont) on hallinnollinen alue Luoteis-Italiassa. Sen pääkaupunki on Torino. Alueella on 4,4 miljoonaa asukasta. Alueen virallinen kieli on italia.
Maantiede

Alpit reunustavat Piemontea pohjoisessa ja lännessä, Apenniinit etelässä ja Pojoen laakso idässä. Sillä on raja Sveitsin ja Ranskan sekä Aostanlaakson, Emilia-Romagnan, Ligurian ja Lombardian alueiden kanssa.
Piemonte on hyvin vuoristoinen alue. Alueen pinta-alasta 43,3 % on vuoristoa, 30,3 % kukkuloita ja 26,4 % tasankoa. Korkein huippu on Grenzgipfel (4 618 m) Sveitsin rajalla. Piemonten pinta-alasta on luonnonsuojelualueita 7,6 %.
Italian pisin joki Po virtaa alueen halki. Useimmat alueen pienemmät joet laskevat Pojokeen. Alueella on useita jäätiköiden muovaamia järviä. Suurin niistä on Maggiore (212 km², osittain myös Lombardian ja Sveitsin alueella), joka on yksi Italian suurimmista järvistä.
Piemonte on pinta-alaltaan Italian toiseksi suurin alue Sisilian jälkeen, sekä manner-Italian suurin alue.
Aluejako

Piemonte jakautuu kahdeksaan maakuntatason alueeseen: Torinon metropolikaupunkiin ja seitsemään maakuntaan. Piemontessa on 1 206 kuntaa.
| Maakunnat ja  metropolikaupungit | Väkiluku  (31> 12.2015) | Kuntien lukumäärä |
| --- | --- | --- |
| Alessandria | 428 826 | 190 |
| Asti | 217 574 | 118 |
| Biella | 179 685 | 82 |
| Cuneo | 590 421 | 250 |
| Novara | 370 525 | 88 |
| Torino | 2 282 197 | 315 |
| Verbano-Cusio-Ossola | 160 114 | 76 |
| Vercelli | 174 904 | 86 |
Historia

Piemonten alueella oli asutusta jo nuoremmalla kivikaudella. Albasta, Ivreasta ja Susan laaksosta on löydetty kivikautisia työkaluja.
Rooman vallan aikana nykyinen Piemonten alue jakautui Gallia Cisalpinan ja Rooman provinssien Alpes Cottiae, Alpes Maritimae ja Alpes Poeninae alueille. Roomalaisen aikakauden katsotaan päättyneen alueella Pollentian taisteluun vuonna 402.
Varhaiskeskiajalla Länsi-Rooman romahdettua aluetta hallitsivat vuoroin muiden muassa burgundit ja ostrogootit. 500-luvun puolessa välissä Bysantti valtasi alueen, mutta menetti sen jo vuonna 568 langobardeille.
Vuonna 1046 Piemonte liitettiin Savoijin ruhtinaskuntaan. Vuonna 1563 Herttua Emanuele Filiberto siirsi valtaistuimensa Chambérystä Torinoon. Vuonna 1720 Savoijin herttuasta tuli Sardinian kuningas ja vuonna 1743 Piemonte ja Sardinian kuningaskunta yhdistettiin. Pääkaupunki oli Torino.
Napoleon valloitti Piemonten vuonna 1796. Alueelle perustettiin Ranskan satelliittivaltioksi Alban tasavalta, joka liitettiin Ranskaan 1801. Piemonte palautettiin Sardinian kuningaskunnalle 1814.
Piemontella oli merkittävä rooli Italian yhdistymisessä (Risorgimento) 1859–1861. Savoijin kuninkaasta tuli Italian kuningas vuonna 1861. Torino oli yhdistyneen Italian pääkaupunki vuoteen 1865 asti, jolloin Firenzestä tuli Italian pääkaupunki. Muistutuksena Piemonten historiallisesta roolista Italian kruununprinssin titteli oli Piemonten prinssi.
1960-luvulla Monte Biancon ja Gran San Bernardon maantietunneleiden avaaminen paransi merkittävästi Piemonten yhteyksiä muuhun Länsi-Eurooppaan.
Talous

Piemonten alavat osat ovat viljavaa maanviljelysmaata. Siellä viljellään muun muassa vehnää, riisiä, vihanneksia ja viinirypäleitä.
Piemonte on merkittävä viinintuotantoalue, jolla tuotetaan vuosittain yli kaksisataa miljoonaa litraa viinejä. Niistä noin 90 prosenttia on DOCG- tai DOC-luokiteltuja, suhteessa enemmän kuin millään muulla Italian alueella. DOCG- ja DOC-viinimerkkejä on 59, joka on Italian alueiden suurin määrä. Viljellyimmät rypälelajikkeet Barbera (31 % vuonna 2017), Moscato (22 %), Dolcetto (13 %) ja Nebbiolo (10 %). Viineistä kuuluisimpia ovat barbera, Barolo, Barbaresco ja moscato. Alueella on 700 km² viinitarhoja.
Piemonte teollistui varhain ja on vauras maakunta. Torinossa ovat muun muassa Fiatin tehtaat ja pääkonttori.
Väestö

Torinon suurkaupunkialue kasvoi kiivaasti 1950- ja 1960-luvuilla väestön muuttaessa Etelä-Italiasta pohjoiseen. 1980-luvulta alkaen alueelle on muuttanut paljon siirtolaisia Afrikasta ja Itä-Euroopasta. Piemontessa on väkiluvultaan Italian suurin romanialaisyhdyskunta. Italian kansallinen tilastokeskus ISTAT arvioi, että vuonna 2006 Piemontessa oli 231 611 ulkomailla syntynyttä asukasta eli 5,3 % koko alueen väestöstä.
Piemonten kunnat, joissa on yli 50 000 asukasta:
| Kunta (Comune) | Väkiluku  (31> 12.2015) |
| --- | --- |
Torino: 890 529
Novara: 104 380
Alessandria: 93 943
Asti: 76 202
Moncalieri: 57 294
Cuneo: 56 081
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piemonte Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Pianokonsertto nro 26 (Mozart)

Mozartin 26. pianokonserton käsikirjoituksen ensimmäinen sivu
Pianokonsertto nro 26 (D-duuri, K. 537) on Wolfgang Amadeus Mozartin vuosina 1787–1788 säveltämä kolmiosainen pianokonsertto. Siitä käytetään lisänimeä "Kruunajaiskonsertto". Teos kestää esitettynä noin puoli tuntia.
Mozart sävelsi vuosina 1784–1786 kaksitoista pianokonserttoa, mikä liittyi hänen silloiseen menestykseensä konserttipianistina; hän tarvitsi uusia konserttoja omia esityksiään varten. Tämän ajanjakson jälkeen Mozart sävelsi ainoastaan kaksi pianokonserttoa, joista pianokonsertto nro 26 on varhaisempi. Käsikirjoituksen perusteella sen laatiminen alkoi keväällä 1787 pian Mozartin Prahasta paluun jälkeen. Teos tuli valmiiksi helmikuussa 1788. Todennäköisesti ensimmäisen esityksen soitti Mozart itse Dresdenissä kolmikuukautisen Saksan-kiertueensa aikana 14. huhtikuuta 1789.
Osana keisari Leopold II:n kruunajaisiin liittyneitä juhlallisuuksia Mozart piti Frankfurtissa 15. lokakuuta 1790 konsertin, jossa esitti 26. pianokonserttonsa. Tämän johdosta teoksesta alettiin käyttää sen kruunajaisiin viittaavaa lisänimeä.
Orkestraatio

piano (soolosoitin)
huilu, 2 oboeta, 2 fagottia
2 käyrätorvea, 2 trumpettia
patarumpu
jouset
Osat

Allegro
Larghetto
Allegretto
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Sergei Potškunov

| Sergei Potškunov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1983 (ikä 41) Almaty
Jääpallon pelaaja
Lempinimi:  Pocha
Pituus:  183 cm
Paino:  77 kg
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2005 | Majak |  |  |
| 2005–2006 | Zorki |  |  |
| 2007–2008 | Uralski Trubnik |  |  |
| 2008–2011 | Jenisei |  |  |
| 2011–2015 | SKA-Neftjanik |  |  |
| 2015–2016 | Start Nižni Novgorod |  |  |
| 2016–2018 | Uralski Trubnik |  |  |
| 2019–2022 | Frillesås BK | 67 |  |
Maajoukkue
| -2017 | Kazakstan |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. huhtiikuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. huhtiikuuta 2022.
Sergei Jurjevitš Potškunov (ven. Сергей Юрьевич Почкунов, s. 25. heinäkuuta 1983) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut useita Venäjän pääsarjan joukkueita. Syksystä 2019 lähtien hän on pelannut Ruotsissa Frillesås BKn riveissä. Hän on saavuttanut Kazakstanin jääpallomaajoukkueessa neljä MM-pronssia 2010-luvulla.
Potškunovin kasvattajaseura on Majak, Krasnoturjinsk, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1998–2005 ennen siirtymistään Zorkin riveihin kausiksi 2005–2006. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2007–2008 Uralski Trubnikissa ja kaudet 2008–2011 Jenisein riveissä. Sen jälkeen kaudesta 2011 lähtien hän pelasi neljä kautta SKA-Neftjanikissa, kauden Start Nižni Novgorodissa, kaksi kautta Uralski Trubnikissa ja syksystä 2019 lähtien Ruoitsin pääsarjassa Frillesås BK:n riveissä. Hän pelasi Frillesås BK:n riveissä kaikkiaan kolme kautta kevääseen 2022 asti.
Potškunov edusti kaudella 2001–2002 Venäjän alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Kahden passin miehenä Potškunov edusti aikuisiällä Kazakstania kaudesta 2011–2012 lähtien. Hän on ollut voittamassa pronssia ensimmäisen kerran vuoden 2012 kotikisoissa Almatyssä. Näissä kisoissa hän oli maalipörssin kolmas. Kaikkiaan hän on pelannut kuusissa MM-kisoissa, joissa hän on saavuttanut neljä MM-pronssia.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
Venäjän mestaruuspronssia 2011 Jenisein joukkueessa,
Maajoukkueessa
4 MM-pronssia: 2012, 2013, 2014 ja 2015
Sergei Pokrovski

Sergei Viktorovitš Pokrovski (ven. Сергей Викторович Покровский, 20. kesäkuuta 1874 Moskova – 5. heinäkuuta 1945 Moskova) oli venäläinen luonnontieteilijä ja kirjailija.
Sergei Pokrovski opiskeli luonnontieteitä Moskovan yliopistossa ja työskenteli opettajana. Hän matkusteli eri puolilla Venäjää ja laati populaaritieteellisiä kirjasia maantieteestä ja luonnosta. Pokrovski kirjoitti myös luontoaiheisia kertomuksia ja kiinnostui myöhempinä vuosinaan kivikauden ihmisten elämästä. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat seikkailukertomukset Mammutin metsästäjiä (Ohotniki na mamontov, 1937) ja Posjolok na ozere (”Asutus järvellä”, 1940).
Suomennettu teos

Mammutin metsästäjiä (Ohotniki na mamontov). Suom. Toivo Ahava. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.
Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia

Musiikkiakatemian vanha talo
Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia (ruots. Kungliga Musikaliska Akademien) on Tukholmassa sijaitseva yksi Ruotsin kuninkaallisista akatemioista. Kuningas Kustaa III perusti sen vuonna 1771. Akatemia on itsenäinen järjestö, jonka tavoitteena on edesauttaa ja tukea musiikin taiteellista, tieteellistä, koulutuksellista ja kulttuurillista kehitystä. Se myöntää apurahoja ja jakaa vuosittain maineikasta Polar Music Prize -palkintoa.
Akatemian vanha talo Blasieholmenin pohjoisrannalla (Nybrokajen 11) on Johan Fredrik Åbomin suunnittelema ja valmistunut 1878. Akatemian hallinto toimii nykyisin viereisellä tontilla, Blasieholmstorgin puolella niin sanotussa Ulkoministerihotellin talossa (Blasieholmstorg 8).
Aiheesta muualla

Musiikkiakatemian viralliset sivut. (ruotsiksi)
Akatemian historiikki. (ruotsiksi)