stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paikallissteroidiaddiktio

Kortisonivoideaddiktio oireilee usein kasvoilla ja kaulassa, vaikka niille ei olisikaan levitetty lääkevoidetta. Ihottumaa esiintyy lähinnä poskilla, leuassa, silmäluomilla sekä otsassa, suupielien ja nenän jäädessä paljaiksi.
Paikallissteroidiaddiktio (topical steroid addiction), joka tunnetaan myös nimillä red skin syndrome ja topical steroid withdrawal syndrome, on kortisonivoidehoidon aiheuttama terveydentila, jossa synteettinen lääkesteroidi on korvannut luonnollisen kortisolituotannon, eikä keho kykene säätelemään stressivastettaan itse. Paikallissteroideja, joita kutsutaan myös kortikosteroideiksi, kortisoniksi ja glukokortikoideiksi, määrätään usein erilaisten iho-ongelmien, kuten atooppisen ekseeman hoitoon, mutta voiteiden käyttö saattaa aiheuttaa ihottuman leviämistä sekä ylläpitää potilaan oireita. Addiktion diagnosointi on hankalaa ja oireiden paheneminen tulkitaan yleensä joko hankaloituneeksi ekseemaksi, allergiseksi reaktioksi, infektioksi tai kontaktidermatiitiksi. Riippuvuus kehittyy usein pitkään voidehoitoa käyttäneille potilaille, mutta sitä on tavattu myös lyhytkestoisten hoitojaksojen yhteydessä. Oireita ovat muun muassa hallitsemattomasti leviävä punainen ihottuma, ihon hilseily, kova kutina sekä erilaisten yliherkkyyksien kehittyminen. Oireilua tapahtuu tavallisesti hoidon aikana, erityisesti laskettaessa voiteiden potenssia tai harvennettaessa käyttökertoja, mutta voimakkaimmat oireet tulevat hoidon lopettamisen yhteydessä.
Vaikka systeemisten steroidihoitojen addiktoiva vaikutus tiedetään ja paikallissteroidiaddiktiota on tavattu 1970-luvulta asti, länsimaalainen lääketiede ei vielä tunnusta sitä itsenäiseksi terveydentilaksi.
Ihottuma ja kortisoli

Vaikka tarkkaa syytä ekseemalle ei tiedetä, sen arvioidaan aiheutuvan immuunijärjestelmän yliaktiivisuudesta; ekseema kehittyy reaktiona ulkoisiin ärsykkeisiin tai kehon sisäisiin proteiineihin. Elimistön tasapainon järkkyessä keho erittää kortisolihormonia, joka supistaa verisuonia ja hillitsee tulehdusvastetta. Stressitekijä saadaan yleensä eliminoitua luonnollisella kortisolituotannolla, jolloin hormonin eritys lakkaa, mutta pitkittyneessä tulehdustilassa kortisolin ja adrenaliinin eritys on jatkuvaa, mikä johtaa hormonivarantojen ehtymiseen ja inflammaation pahenemiseen. Tällöin yleensä turvaudutaan kortisonivoidehoitoon.
HPA-akselin suppressio

Keho signaloi hormonituotannon tarvetta vielä kortisolivarantojen loppumisen jälkeenkin, mikä kuormittaa kehoa entisestään. Vaikka stressitekijän eliminoiminen on tärkeää terveyden ylläpitämiseksi, vartalo ei pysy toimintakykyisenä eivätkä hormonivarastot palaudu ilman lepoa. Luonnollisen hormonituotannon häiriintyminen saattaa aiheuttaa hypotalamus-kilpirauhas-munuais-, eli HPA-akselin — kehon stressijärjestelmän — nääntymisen ja potilaan terveydentila saattaa heikentyä nopeasti. Suppressio yleensä korjaantuu itsestään steroidihoidon lopettamisen jälkeen, mutta mikäli lisämunuaiset ovat lamaantuneet vakavasti, hoidon yhtäkkinen lopetus saattaa olla riskialtista. Puutteellinen hormonituotanto voi myös johtaa lisämunuaisen vajaatoimintaan, eli Addisonin tautiin.
TSA:n kehittyminen

Kortisonivoide sisältää synteettistä kortisolihormonia, jonka tehtävänä on hillitä tulehdusreaktiota ja auttaa kehoa eliminoimaan stressitekijä. Voidetta levitettäessä suoraan iholle steroidihormonia imeytyy verenkiertoon, mikä ei yleensä aiheuta ongelmia, mikäli hoito on lyhytkestoista ja käsiteltävät alueet suppeita. Pitkittyneessä voidehoidossa synteettistä hormonia pääsee kuitenkin vereen enenevässä määrin, jolloin paikallishoito muuttuu vähitellen systeemiseksi. Keho tottuu säännöllisiin levityskertoihin ja saavuttaa resistenssin käytettyä voidetta kohtaan, jolloin voiteiden potenssia on nostettava oireiden hillitsemiseksi. Ulkoisen steroidihormonin korvatessa luonnollisen hormonituotannon keho ei kykene enää säätelemään stressivastettaan itse eikä voidehoidon lopetus onnistu ilman oireiden pahenemista.
Useita viikkoja tai kuukausia kestävä hoito johtaa myös ihon ohenemiseen, mikä helpottaa entisestään synteettisen hormonin pääsyä verenkiertoon. Jo kahden viikon kestoisella steroidivoidehoidolla on havaittu merkittäviä ihoa ohentavia vaikutuksia. Oheneminen on pitkällä tähtäimellä peruuttamaton vaiva ja sen johdosta iholle kehittyy helpommin raskausarpia, mustelmia, pigmenttihäiriöitä sekä hämähäkkiverisuonia.
Addiktioon johtavat tekijät ovat yksilöllisiä. Useimmat TSA:sta kärsivät potilaat ovat käyttäneet keskivahvoja tai vahvoja kortisoneja useita kuukausia tai vuosia, mutta toisille addiktio saattaa kehittyä jo parin viikon käytön jälkeen — jopa käytettäessä mietoja, reseptivapaita voiteita. Riippuvuus saattaa kehittyä vaikka hoidettava alue olisi vain yhden sormen kokoinen. Myös henkilöillä, jotka eivät ole pesseet käsiään sen jälkeen kun ovat auttaneet levittämään voidetta ekseemapotilaan iholle, on tavattu paikallissteroidiaddiktiota.
TSA:n oireet

Addiktion ensioireita ovat punoittavan ihottuman lehahtaminen erityisesti kasvoille, syyhyävä kutina, ihon kuivuminen sekä voimakas hilseily. Ihottuma lehahtaa usein läiskinä, mutta saattaa ottaa haltuun myös kokonaisia ihoalueita — tavallisesti myös sellaisia, joille voiteita ei ole levitetty. Oireiden kuriin saamiseksi määrätään usein entistä vahvempia voiteita tai systeemisiä steroideja, mikä pahentaa addiktiota.
Diagnosointi

Koska TSA on toistaiseksi laajalti tuntematon terveydentila ja oireilee usein samalla tavalla kuin tavalliset ihosairaudet, se diagnosoidaan usein väärin. Diagnoosi tehdään evaluoimalla potilaan lääkehistoria sekä tutkimalla voidehoidon aikana ja lopetuksen yhteydessä ilmeneviä oireita.
Potilaiden haluttomuuden käyttää steroidihoitoa, ns. ”steroidifobian”, on usein ajateltu olevan tietämättömyyteen perustuvaa pelkoa, eikä sen korrelaatiota steroidiriippuvuuteen ole juuri otettu huomioon. Lääkärit, jotka ovat hoitaneet TSA:sta kärsiviä potilaita, ovat olleet ymmärtäväisempiä sen suhteen, että asenne saattaa johtua jo läpikäydyistä addiktiokokemuksista.
Hoito

Paikallissteroidiaddiktiosta toipuu lopettamalla kortisonivoidehoito ja aloittamalla vieroitusprosessi. Vieroitusoiretila paranee itsestään ajan kanssa eikä tarvitse hoitoa. Paranemista auttavat tekijät ovat jokaiselle potilaalle yksilölliset ja ne vaihtelevat merkittävästi. Käyttöön voidaan ottaa myös päällekkäinen lääkitys, esimerkiksi Dupixent, mutta paikallisia kalsineuriinin estäjiä (Protopic, Elidel) ei suositella niiden myös koukuttavan ja laajoja vieroitusoireita aiheuttavan potentiaalin vuoksi. Kosteusvoiteiden käytön lopettamisella, terveellisellä ruokavaliolla ja saunomisella on todettu olevan positiivisia vaikutuksia.
Paikallissteroidivieroitus eli TSW (Topical Steroid Withdrawal)

Voidehoidon lopettamisen jälkeen potilas kärsii vieroitusoireista ja puhutaan paikallissteroidivieroituksesta, eli TSW:stä, jonka aikana oireet voimistuvat ja muuttuvat laaja-alaisemmiksi. Tyypillisesti oireita kehittyy kasvoille ja kaulaan, käsivarsiin sekä torson alueelle. Voidehoidolla käsiteltyjen alueiden laajuudesta sekä hoidon kestosta riippuen oireilua saattaa esiintyä kuitenkin koko vartalossa ja kuten steroidiaddiktiossa, usein myös sellaisilla alueilla, joille steroidivoidetta ei ole levitetty). Vaikka vieroittautuminen on usein tietoinen prosessi, monet kärsivät vieroitusoireista myös tietämättään.
Paikallissteroidivieroitus eli TSW (Topical Steroid Withdrawal) > TSW:n oireet

TSW:n fyysisiä oireita ovat silmäluomien voimakas turpoaminen sekä silmien kuivuminen, ihottuman polttelu, äärimmäinen kutina ja hilseily, ihon paksuuntuminen, kudosnesteen tihkuminen ihon läpi, voimakas pahanhajuinen hikoilu, lämmönsäätely- ja hermosto-ongelmat (”zingerit”), ”ekseemahihat”, ”elefantti-iho”, blanching eli pinnalliset verenkiertohäiriöt, märkivät pustulat, hiusten ja karvojen lähtö, erilaiset yliherkkyydet, hyper- ja hypopigmentaatio, insomnia, fatiikki sekä imusolmukkeiden turpoaminen. Useimpia oireista esiintyy kaikilla potilailla, mutta TSW-oireet jakautuvat yleensä kahtia potilaiden alkuperäisen terveydentilan mukaan: etrytroderminen tyyppi kehittyy yleensä potilaille, jotka ovat kärsineet aiemmin kroonisesta ekseemasta, kuten atopiasta, kun taas papulopustulaarinen tyyppi kehittyy usein potilaille, jotka ovat käyttäneet steroidivoidehoitoa esimerkiksi aknen tai pigmenttihäiriöiden hoitoon, tai kosmeettisista syistä. Potilaat kärsivät usein lisäksi voimakkaasta ahdistuksesta ja masennuksesta, sekä mahdollisesti myös posttraumaattisesta stressihäiriöstä vieroituksen jälkeen.
TSW etenee sykleissä, joissa ihottuma vuorotellen lehahtaa ja paranee. Vieroituksen pituus on yksilöllinen ja kestää muutamasta kuukaudesta useisiin vuosiin. Suurimmat vaikuttavat tekijät ovat hoidon kesto ja käytettyjen steroidivoiteiden vahvuus. Alussa oireet etenevät nopeasti ja potilaan kunto heikkenee merkittävästi. Ensioireet ilmaantuvat keskimäärin muutamassa päivässä voidehoidon lopetuksen jälkeen. Lehahduksia aiheuttavat tekijät ovat yksilöllisiä. Addiktiosta toipumisen jälkeen potilas palaa steroidihoitoa edeltävään tilaan. Useilla potilaista ei tavata lainkaan ihottumaoireita TSW:n jälkeen.
Paikallissteroidivieroitus eli TSW (Topical Steroid Withdrawal) > Addiktion ja normaalin ihottuman ero

Vaikka TSA ja TSW muistuttavat usein tavanomaista ihottumaa, suurin osa steroidivieroitusoireista, kuten ekseemahihat, elefantti-iho, kudosnesteen tihkuminen sekä lämmönsäätely- tai hermosto-ongelmat, eivät kuulu tavalliseen ekseemaan. Ylenpaltinen hikoilu, kova kutina ja nokkosihottuma ovat lisäksi kehon puhdistautumisen ja paranemisen merkkejä.
Paikallissteroidivieroitus eli TSW (Topical Steroid Withdrawal) > Yliherkkyydet

Paikallissteroidiaddiktiosta kärsiville potilaille kehittyy usein erilaisia yliherkkyyksiä, kun ylikuormittunut immuunijärjestelmä reagoi ulkoisiin ärsykkeisiin. Yliherkkyydet reagoivat eri tavoin, esimerkiksi ihottuman leviämisenä ja pahenemisena, kudosnesteen vapautumisena ihon läpi, urtikariana tai märkäpaisena. Herkistymiset kehittyvät yksilöllisesti ja niiden kohteet saattavat vaihdella useasti sairastamisen aikana. Sensitiivisyyden kesto vaihtelee muutamasta viikosta useisiin vuosiin.
Altistuminen muille taudeille

Steroidivoiteiden käyttö alentaa ihon puolustuskykyä ja keho on siksi altis sairastamisen aikana myös erilaisille bakteeri- ja sieni-infektioille. Tyypillisiä bakteeri-infektioita ovat stafylokokki ja eczema herpeticum, jotka vaativat antibioottihoitoa. Steroidivoiteiden käyttö saattaa aiheuttaa myös sieni-infektioiden leviämistä kehossa, joissain tapauksissa myös sisäelimistöön. Kortikosteroidien käytöllä on todettu olevan yhteys myös aknen, ruusufinnin ja perioraalidermatiitin puhkeamiseen.
Ehkäiseminen

Lääkesteroidit eivät sovellu pitkäaikaiskäyttöön ihosairauksien hoidossa. TSA:n ehkäisemiseksi paikallisten kortikosteroidikuurien tulee pysyä maksimissaan kahden viikon pituisina ja taukojen tulee olla kestoltaan yhtä pitkiä kuin hoitoperiodin. Myös potilaan valistaminen lääkesteroidien käytön haittavaikutuksista on merkityksellinen osa lääkkeiden väärinkäytön ehkäisemistä. Lääkkeitä ei tule myöskään määrätä tuntemattomiin ihosairauksiin, eikä tauteihin, jotka paranevat itsestään ilman hoitoa, tai joihin paikallissteroidit ovat tehottomia. Potilasta on myös valistettava olemaan käyttämättä muille määrättyjä reseptilääkkeitä.
Yksi TSW:n tyypillisimmistä oireista on ekseemahihat, jotka rajoittuvat tarkasti ranteeseen kämmenen alapuolelle, mutta saattavat levitä laajalti kämmenselkään ja sormiin.
TSW:n aikana iho vuoron perään lehahtaa ja kuivuu.
Yliherkkyysreaktio ruoka-aineeseen TSW:n aikana.
Omoloi (joki)

| Омолой, Omoloi |
| --- | --- |

Alkulähde:  Verhojanskvuoristo
Laskupaikka:  Buor-Hajan lahti, Laptevinmeri
Maat:  Venäjä (Sahan tasavalta)
Pituus:  593 km
Valuma-alue:  38 900 km²
Omoloi (ven. Омолой, jak. Омолой, Omoloj) on 593 kilometrin pituinen Jäämereen laskeva joki Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Omoloi saa alkunsa Verhojanskvuoriston pohjoisosasta Sijetindenskomin selänteeltä, joka sijaitsee Bytantain evenien kansallisen piirin koillisosassa. Sieltä joki virtaa kohti pohjoista Bulunin piirin itäosan kautta. Omoloi laskee Laptevinmeren Buor-Hajan lahteen Ust-Janskin piirin länsiosassa. Joen varrella on Namyn ja Haiyrin kylät. Omoloin valuma-alue on 38 900 km². Joessa on paljon kalaa, sen suulta pyydetään omulsiikaa.
Omoloi

| Омолой |
| --- | --- |

Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Ulus (piiri):  Ust-Janskin ulus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
 – hallinnonjohtaja:  Apollon Boltunov
Väkiluku (2007):  464
Aikavyöhyke:  UTC+10 (MSK+7)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Omoloi (ven. Омолой, jak. Омолой, Omoloj) on kuntatason hallintoalue, kansallinen nasleg, Ust-Janskin ulusissa Sahan tasavallassa. Kunta sijaitsee ulusin eli piirin länsiosassa. Kunnan keskuskylä Haiyr sijaitsee Omoloijoen keskijuoksun varrella, 463 kilometriä piirikeskuksesta Deputatskista luoteeseen. Kuntaan kuuluu myös nykyisin asumaton Entuziastovin kylä.
Haiyrissä on peruskoulu, klubi, kauppa ja terveyskeskus. Tärkeimmät elinkeinot paikkakunnalla ovat poronhoito, kalastus ja turkiskauppa.
Asukasluvun kehitys:
400 (1989)
494 (1999)
464 (2007)

Ust-Janskin piirin vaakuna
Nokipeippo

| Nokipeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Nokipeipot Nigrita
Laji::  luteifrons
Kaksiosainen nimi
 Nigrita luteifrons  Verreaux & Verreaux, 1851 
Katso myös
   Nokipeippo Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokipeippo (Nigrita luteifrons) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Nokipeippoa tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa sekä keskisessä Afrikassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Omokin kieli

| omokki> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Siperia
Puhujia:  0
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  jukagiiriset kielet
ISO 639-3:  omk
 Ohje 
Omokin kieli on jukagiirisiin kieliin kuuluva kuollut kieli, jota puhuttiin Itä-Siperiassa, Kolyman alajuoksulla. Se muodostaa murrejatkumon kahden vielä elävän jukagiirikielen kanssa. Sen uskotaan kuolleen sukupuuttoon viimeistään 1700-luvulla. Sitä puhuneet etniset omokit ovat myös kuolleet sukupuuttoon. Fjodor Matjuškinin kirjaamat 134 sanaa ovat säilyneet nykypäivään asti.
Käännös suomeksi
Nokiperäpeippo

| Nokiperäpeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Nokipeipot Nigrita
Laji::  fusconotus
Kaksiosainen nimi
 Nigrita fusconotus  Fraser, 1843 
Katso myös
   Nokiperäpeippo Wikispeciesissä   Nokiperäpeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokiperäpeippo (Nigrita fusconotus) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Nokiperäpeippoa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oldřich Svojanovský

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | perämiehellinen kaksikko |  |
|  Pronssia | Montreal 1976 | perämiehellinen kaksikko |  |
Oldřich Svojanovský (s. 9. maaliskuuta 1946 Otrokovice) on Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän sai perämiehellisessä kaksikossa hopeaa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja pronssia vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa. Lisäksi hän oli mukana sijoittumassa viidenneksi kahdeksikossa vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Hän on Pavel Svojanovskýn veli.
Ohilentoanomalia

Ohilentoanomalia on pieni lisäys avaruusluotaimen kokemaan kiihtyvyyteen sen hakiessa nopeudenlisäystä Maan ohilennolla. Anomalian suuruus on muutamia mm/s ja se tulee esille perigeumin ohituksen jälkeen. Ilmiötä ei toistaiseksi osata selittää. Sillä saattaa olla jonkinlainen yhteys Pioneer-anomaliaan.
Havainnot

Ensimmäinen havainto ohilentoanomaliasta tehtiin vuonna 1990, jolloin Jupiteriin matkalla ollut Galileo-luotain teki 8. joulukuuta ensimmäisen Maan ohilennon käyden alimmillaan 959,9 kilometrin korkeudella maanpinnasta. Ohilennon jälkeen luotainta seuraneet NASAn Deep Space Networkin tutkat havaitsivat luotaimen signaalissa 66 millihertzin suuruisen Doppler-siirtymän, joka vastaa 3,92 ± 0,08 mm/s suuruista ylimääräistä nopeudenlisäystä. Ilmiötä ei kuitenkaan havaittu toisen ohilennon yhteydessä joulukuussa 1992, sillä ohilento tapahtui vain 303,1km korkeudelta jolloin ohuen ilmakehän aiheuttama kitka peitti mahdollisen anomalian.
NEAR Shoemaker -luotain suoritti Maan ohilennon 23. tammikuuta 1998. Alimmillaan sen korkeus maanpinnasta oli 538,8 kilometriä. Ohilennon jälkeen luotaimen nopeudessa ilmeni 13,46 ± 0,13 mm/s suuruinen anomaalinen nopeudenlisäys.
Saturnusta tutkiva Cassini-Huygens-luotain suoritti ohilennon elokuussa 1999 ja sai 0,11 mm/s suuruisen ylimääräisen nopeudenlisän. Seuraavana ohilennon vuonna 2001 tehnyt Stardust-luotain käytti rakettimoottoreitaan ohituksen aikana. Näiden aiheuttama epätarkkuus nopeudenmuutoksessa on paljon suurempi kuin anomalia, eikä sen mahdollista vaikutusta siksi voitu Stardustin tapauksessa havaita.
Rosetta-luotain sai 1,82 ± 0,05mm/s ylimääräisen nopeudenlisäyksen ohittaessaan Maan 1 954 kilometrin korkeudelta maaliskuussa 2005.
Merkuriusta tutkiva Messenger-luotain suoritti elokuussa 2005 ohilennon 2 347 kilometrin korkeudelta. Minkäänlaista poikkeavaa nopeudenlisäystä ei yrityksistä huolimatta havaittu. Aikaisemmista ohilennoista poiketen Messengerin rata oli hyvin symmetrinen Maan päiväntasaajan suhteen: se lähestyi maata 31 asteen kulmasta pohjoiselta pallonpuoliskolta ja jatkoi matkaansa 32 asteen kulmassa eteläiseltä pallonpuoliskolta. Tämä viittaa vahvasti siihen, että ohilentoanomalia liittyy jollakin tavalla Maan pyörimisliikkeeseen.
Mahdollisia selitysmalleja

Toisin kuin Pioneer-anomalia, ohilentoanomalia on varmasti todellinen fysikaalinen ilmiö ja sellaisena sille on oltava jokin selitys. Toistaiseksi mitään mahdollista selitystä ei kuitenkaan ole löydetty. Käytännössä jo poissuljettuja aiheuttajia ohilentoanomalialle ovat:
ilmakehän vaikutus: vaikutus korkeintaan 10-8 m/s². Lisäksi kitkan aiheuttama kiihtyvyys jarruttaisi eikä suinkaan kiihdyttäisi luotainta
valtamerten vuoroveden aiheuttama poikkeama Maan massajakaumassa: vaikutus korkeintaan 10-5 m/s²
maankuoren vuoroveden aiheuttama poikkeama Maan massajakaumassa: vaikutus pienempi kuin merten vuorovedellä
satelliitin mahdollisen sähkövarauksen vaikutus Maan magneettikentässä: vaikutus korkeintaan 10-8 m/s²
Maapallon anomaalinen magneettinen momentti: vaikutus korkeintaan 10-15 m/s²
Maan albedosta aiheutuva säteilypaine: vaikutus korkeintaan 10-9 m/s²
aurinkotuulen aiheuttama voima: vaikutus korkeintaan 10-9 m/s²
radioaaltojen helisiteetin vuorovaikutus luoteimen pyörimisliikkeen kanssa: näkyisi vain 2-suuntaisissa Doppler-havainnoissa
Kuun ja muiden planeettojen aiheuttamat häiriöt sekä Maan ja Kuun litistyneisyydestä aiheutuvat vaikutukset: korkeintaan 10-5 m/s²
Myös pimeän aineen vaikutus on hyvin epätodennäköinen. Ilmiölle on kehitetty koko joukko "uutta fysiikkaa" sisältäviä selitysmalleja. Eräs mielenkiintoisimmista liittyy yleisen suhteellisuusteorian ennustamaan niin kutsuttuun torsiovaikutukseen. Joidenkin tutkijoiden mukaan torsiovaikutus voisi jopa selittää ohilentoanomalian kokonaisuudessaan. Torsiovaikutuksella on kuitenkin havaintojen kanssa ristiriitaisia vaikutuksia planeettojen ratadynamikkaan.
Nokipensassieppo

| Nokipensassieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pensassiepot Petroicidae
Suku::  Pensassiepot Peneothello
Laji::  cyanus
Kaksiosainen nimi
 Peneothello cyanus  (Salvadori, 1874) 
Katso myös
   Nokipensassieppo Wikispeciesissä   Nokipensassieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokipensassieppo (Peneothello cyanus) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Nokipensassieppoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Norio

Norio voi tarkoittaa:
Etunimenä

Norio Nagayama (1949–1997), japanilainen rikollinen ja kirjailija
Norio Ōga (1930–2011), japanilainen yritysjohtaja
Norio Omura (s. 1969), japanilainen jalkapalloilija
Norio Sasaki (s. 1958), japanilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Norio Suzuki (s. 1984), japanilainen jalkapalloilija
Norio Wakamoto (s. 1945), japanilainen ääninäyttelijä
Norio Yamanaka (s. 1928), japanilainen pukeutumisen taidon yrittäjä ja kirjailija
Norio Yoshimizu (s. 1946), japanilainen jalkapalloilija
Sukunimenä

Gösta Norio (1903–1937), diplomi-insinööri ja Raahen kaupunginjohtaja 1930–1936
Jaana Norio (s. 1961), oikeustieteen professori
Onni Norio (1913–1990), tullinhoitaja, kirjailija ja pakinoitsija
Reijo Norio (1934–2023), lääkäri ja professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Norio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nordic ID

| Nordic ID Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: NORDID
Perustettu:  1986
Toimitusjohtaja:  Juha Reima
Puheenjohtaja:  Jorma Lalla
Kotipaikka:  Salo, Suomi
Toimiala:  Viestintälaitteiden valmistus (26300)
Liikevaihto:   8,9 milj. € (2017)
Tilikauden tulos:   312 862 € (2017)
Henkilöstö:   37 (2017) 
Kotisivu:  www.nordicid.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nordic ID Oyj on suomalainen RFID-teknologiayhtiö.
Nordic ID:n kaupankäynti osakkeilla alkoi Helsingin pörssin First North -listalla 30. marraskuuta 2018.
Brady Sarl -niminen yritys teki ostotarjouksen yhtiön osakkeista, ja kaupankäynti osakkeilla päättyi joulukuussa 2021.
Suurimmat osakkeenomistajat

Marraskuun 2018 lopussa Nordic ID:n kahdeksan suurinta omistajaa olivat seuraavat:
Jorma Kaleva Lalla, 35,51 %
Alpo Juhani Alho, 11,99 %
Juha Olavi Reima, 4,01 %
Nordic ID Oyj, 3,86 %
Hilkka Tuulikki Lalla, 3,00 %
Jorma Keijo Toivonen, 2,60 %
Hannu Johannes Heino, 2,52 %
Mikko Tapio Lähteenmäki, 2,40 %
Nordic Futsal Cup 2016

| Nordic Futsal Cup 2016 |
| --- | --- |
Joukkueet:  5
Isäntämaa:   Ruotsi
Ajankohta:  30.11.–4.12. 2016
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Suomi
–  Hopeaa:   Ruotsi
–  Pronssia:  Tanska
Ottelut:  10
Maalit:  55 (5.5 ottelua kohti)
Maalintekijä:   Miika Hosio (3)
Vuoden 2016 Nordic Futsal Cup järjestettiin Skövdessä ja Jönnköpingissä, Ruotsissa 30.11.-4.12. 2016. Turnauksen voitti hallitseva mestari Suomi varmistaen samalla toisen Pohjoismaiden Mestaruutensa.
| Pvm | Kotijoukkue | Vierasjoukkue | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 30.11.2016 |  Suomi |  Norja | 4-0 (Arkistoitu – Internet Archive) (3-0) |
| 30.11.2016 |  Tanska |  Ruotsi | 2-2 (1-1) |
| 1.12.2016 |  Tanska |  Norja | 0-2 (0-1) |
| 1.12.2016 |  Suomi |  Grönlanti | 6-4 (Arkistoitu – Internet Archive) (3-0) |
| 2.12.2016 |  Norja |  Grönlanti | 3-4 |
| 2.12.2016 |  Ruotsi |  Suomi | 0-1 (0-0) |
| 3.12.2016 |  Tanska |  Grönlanti | 7-2 (2-1) |
| 3.12.2016 |  Norja |  Ruotsi | 1-4 (0-2) |
| 4.12.2016 |  Suomi |  Tanska | 5-1 (2-0) |
| 4.12.2016 |  Ruotsi |  Grönlanti | 5-0 (2-0) |