stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaksoskide

Stauroliitin kaksoskide. Stauroliitti esiintyy lähes poikkeuksetta kaksoskiteinä, jotka ovat toisiinsa nähden joko 90° tai 60° kulmissa
Kvartsin kaksoskide
Kaksoskiteessä kaksi erillistä kidettä jakaa symmetrisesti jonkin kidehilan. Tällöin kaksi kidettä on kasvanut yhteen. Kiteet erottaa rakenteen kaksosraja.
Kristallografia luokittelee kaksoskiteet lukuisten kaksoslakien mukaan. Kaksoslait koskevat kidejärjestelmiä. Kaksostumista voidaan käyttää mineraalin määrittelyvälineenä.
Yksinkertaiset kaksoskiteet ovat joko kosketuskaksosia (eli kontaktikaksosia) tai tunkeutumiskaksosia (eli penetraatiokaksosia). Kosketuskaksosilla on yhteinen rakennepinta, joka ilmenee rajalla usein peilautumistasona. Plagioklaasi, kvartsi, kipsi ja spinelli sisältävät usein kosketuskaksosia. Tunkeutumiskaksosissa yksittäiset kiteet näyttävät läpäisevän toisensa symmetrisesti. Tunkeutumiskaksosia esiintyy usein ortoklaasissa, stauroliitissa, pyriitissä ja fluoriitissa.
Jos useita kaksoskiteitä on rinnakkain saman kaksosen kautta, niitä kutsutaan kertauskaksosiksi. Jos nämä kaksoset ovat rinnakkain yhdensuuntaisesti, niitä kutsutaan polysynteettisiksi kaksosiksi. Kun kertauskaksoset eivät ole yhdensuuntaisesti, niitä kutsutaan syklisiksi kaksosiksi. Polysynteettisiä kaksosia esiintyy usein albiitissa, kalsiitissa ja pyriitissä. Lyhyen välimatkan välein olevia polysynteettisiä kaksosia nähdään usein juovina (striaatioina) tai pieninä yhdensuuntaisina riveinä kiteen pinnalla. Rutiili, aragoniitti, serusiitti ja krysoberylli sisältävät usein syklisiä kaksosia, ja ne muodostavat säteisiä kuvioita.
Kaksoskiteen muodostumisessa on kolme vaihetta. Kehityskaksoset syntyvät, kun kiteen muodostumis- tai kasvuvaiheessa hilassa tapahtuu muutos tai se tulee häirityksi, kun suurempi korvaava ioni epämuodostuu. Hehkutus- eli muutoskaksoset syntyvät viilenemisen aikana kidejärjestelmässä tapahtuvan muutoksen aikana, kun jokin muoto (formi) muuttuu epävakaaksi ja kiderakenteen täytyy järjestyä uudelleen tai muuntua toiseen vakaampaan muotoon. Epämuodostuneet eli liukumiskaksoset syntyvät kiteen muodostumisen jälkeen kiteeseen kohdistuvasta paineesta. Alueellinen metamorfoosi synnyttää tavallisesti epämuodostuneita kaksosia.
Kolmesta yleisimmästä kiderakenteesta (TKK, PKK ja HTP) HTP-rakenne kaksostuu todennäköisimmin.
Vierekkäin kasvavat kiteet voivat asettua riviin ja muistuttaa kaksoskiteitä. Tämä yhdensuuntainen kasvu kuitenkin vain vähentää järjestelmän käyttämää energiaa eikä ole kaksostumista.
Kaksosrajat

Kaksosraja ilmenee, kun kaksi samanlaista kidettä kasvaa yhteen, niin että kiteiden välillä on ainoastaan pieni epäsopeuma. Se on todella symmetrinen rajapinta niin, että kiteet ovat toistensa peilikuvia, ja kiteillä on tasaisin välein samat atomit. Tämä on paljon vähäenergiaisempi rajapinta kuin raeraja, joka muodostuu, kun sattumanvaraisesti suuntautuneet kiteet kasvavat yhteen.
Kaksosrajat ovat mukana iskukarkaisussa ja monessa muutoksessa, joita tapahtuu metallien kylmämuokkauksessa, dislokaation ollessa rajoitettua alhaisissa lämpötiloissa. Niitä esiintyy myös martensiittimuutoksien vuoksi: kaksosrajojen liike saa aikaan nikkelititaanin pseudoelastisuuden ja muodon muistavan käyttäytymisen, ja niiden olemassaolo on osaltaan vaikuttamassa karkaistun teräksen kovuuteen.
Juurtokaisla

| Juurtokaisla |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Alaheimo::  Cyperoideae
Tribus::  Scirpeae
Suku::  Röyhykaislat Scirpus
Laji::  radicans
Kaksiosainen nimi
 Scirpus radicans  Schkuhr 
Katso myös
   Juurtokaisla Wikispeciesissä   Juurtokaisla Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juurtokaisla (Scirpus radicans) on lähinnä Keski- ja Itä-Euroopassa tavattava tulvarantojen pioneerikasvi. Suomessa juurtokaisla on varsin harvinainen ja uhanalainen.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen juurtokaisla kasvaa 50–100 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, tylpän kolmisärmäinen, nivelikäs ja lehdekäs. Lehdet ovat tummanvihreitä, tiheäsuonisia, 6–15 mm:n levyisiä ja 20–30 cm pitkiä. Laidoilta ja keskisuonen alta lehdet ovat karheita. Kukintohaarat ovat sileitä. Kukinto on iso, lähes pallomainen ja kolmesta neljään kertaa haarainen. Tähkiä kukinnossa on tavallisesti yli 100. Tähkät ovat 3–7 mm pitkiä, yksittäisiä, perällisiä ja kapeahkoja. Kehäsukaset ovat pähkylää paljon pitempiä, kiharaisia ja sileitä. Juurtokaisla kukkii kesä-elokuussa.
Juurtokaisla tuottaa runsaasti siemeniä ja muodostaa maahan siemenpankin. Se lisääntyy myös kasvullisesti. Tyvestä ja taipuneen varren solmukohdista nousee usein sivuversoja ja veden korkeuden vaihdellessa varsi voi juurtua monesta kohdasta maahan. Tämä lienee antanut kasville muun muassa sen suomenkielisen nimen.
Juurtokaisla muistuttaa läheisesti korpikaislaa (S. sylvaticus), joka on sitä Suomessa huomattavasti yleisempi. Varsinkin nuorina lajien erottaminen toisistaan on hankalaa.
Levinneisyys

Juurtokaislan pääesiintymisalue ulottuu Saksasta itään läpi itäisen Keski-Euroopan, Romanian, Ukrainan ja Venäjän Uralille asti. Euroopassa pohjoisimmat havainnot lajista ovat Etelä-Norjasta, Keski-Ruotsista, Itä-Suomesta ja Karjalankannakselta. Satunnaisemmin juurtokaislaa tavataan läpi Venäjän Keski-Aasian ja Siperian aina Tyynellemerelle saakka. Suomessa juurtokaislaa tavataan Kymenlaaksossa Kouvolassa ja Kotkassa sekä Pohjois-Karjalassa Joensuussa, Liperissä ja Rääkkylässä.
Elinympäristö

Juurtokaisla kasvaa järvien ja jokien liejuisilla rannoilla ja kosteilla tulvaniityillä. Se on muuttunut yhä harvinaisemmaksi, koska rannoilla ei laidunneta ja tulvimista on rajoitettu vesien säännöstelyllä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Juurtokaisla (Scirpus radicans)
Kasviatlas 2022: Juurtokaislan levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Scirpus radicans – juurtokaisla
Flora of China: Scirpus radicans (englanniksi)
Kaarlo Angerkoski

| Kaarlo Angerkoski |
| --- | --- |
 Kaarlo Angerkoski 1930-luvun alussa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaarlo Voldemar Angerkoski
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1906 Pietari, Venäjä
Kuollut: 1. lokakuuta 1939 (33 vuotta) Kotka
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Siiri Angerkoski  (vih. 1933; k. 1939)
Lapset:  1
Sukulaiset:  Aino Angerkoski (sisko)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1924–1939
Merkittävät roolit:  Vieras mies tuli taloon Rykmentin murheenkryyni Serenaadi sotatorvella
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Svensk Filmdatabas
Kaarlo Voldemar Angerkoski (vuoteen 1908 Ålfors; 8. huhtikuuta 1906 Pietari, Venäjä – 1. lokakuuta 1939 Kotka) oli suomalainen näyttelijä. Teatterissa uransa aloittanut Angerkoski oli 1930-luvulla vaimonsa Siiri Angerkosken ohella Suomen Filmiteollisuuden ensimmäinen kiinnitetty, kuukausipalkkainen elokuvanäyttelijä.
Angerkoski teki 24 elokuvaroolia vuosina 1929–1939. Tunnetuimpia ovat Tulitikkuja lainaamassa (1938) ja SF-paraati (1940) sekä pääosat sotilasfarsseissa Rykmentin murheenkryyni (1938) ja Serenaadi sotatorvella (1939). Angerkosken ura katkesi varhaiseen kuolemaan talvisodan alla 33-vuotiaana.
Lapsuus ja nuoruus

Kaarlo Angerkoski syntyi Pietarin konepajan mekaanikon Karl Emil Angerkosken ja Anna Katarina Nyströmin perheen toiseksi lapseksi. Pari oli vihitty joulukuussa 1895, yhdeksän kuukautta Karl Angerkosken ensimmäisen vaimon, Fransilia Serafia Grönforsin kuoleman jälkeen. Kaarlon sisar oli häntä kahdeksan vuotta vanhempi laulaja-näyttelijä Aino Angerkoski (1898–1974). Jo kuusivuotiaana Kaarlo soitti viulua Pietarin suomalaisen yhteiskoulun juhlissa ja kymmenvuotiaana hän esiintyi Terijoella tanssijana suuressa juhlassa.
Angerkosken perhe muutti Suomeen bolševikkien vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Kaarlo jätti oppikoulun kesken isänsä suostumuksella ja sai syksyllä 1924 kiinnityksen harjoittelijaksi Viipurin Näyttämölle. Ensimmäiset lausuntatuntinsa Kaarlo oli saanut Näyttämön apulaisjohtaja Valle Sorsakoskelta edellisenä vuonna. Suuria rooleja hän ei Viipurin Näyttämöllä saanut.
Teatteriura > Viipurista Koittoon

Kesällä 1926 Kaarlo Angerkoski siirtyi Näyttämön naapuriin Viipurin Työväen Teatteriin, jossa hän tapasi ensimmäisen kerran tulevan vaimonsa Siiri Palmun. Hänen ensiesiintymisensä Työväen Teatterissa oli komedia Häitten jälkeen, jossa hänen suorituksensa Klaus Weilinginä arvioitiin jäykähköksi. Lisäksi Angerkoski näytteli muun muassa klassikkotragediassa Othello Montanon roolin. Siiri Palmu oli samassa näytelmässä Jagon puoliso; kaikkiaan he esiintyivät yhdessä noin kuudessa näytelmässä. Kaarlo Angerkosken Viipurin ajanjakso päättyi keväällä 1927, jolloin hän siirtyi Koiton Näyttämölle ja sieltä edelleen Martta Hannulan kiertueelle. Siiri Palmu jäi Viipuriin vielä seuraavan näytäntökauden ajaksi.
Angerkoski ehti olla Koiton Näyttämön kesäkaudella mukana vain parissa näytelmässä, kuten Emmerich Kálmánin Sirkusprinsessassa. Jo syyskuussa hän jätti Koiton ja lähti mukaan Martta Hannulan kiertueelle, jonka ohjelmistossa oli kolme operettia: Sirkusprinsessa, Espanjatar ja Stambulin ruusu. Angerkoskella oli kaikissa lauluosa, ja hän sai esityksistään vaihtelevia arvioita. Kiertueryhmän esiintyessä Kaarlo Aarnin juhlanäytännössä Tampereen työväentalolla Angerkoski kiinnitti Sirkusprinsessan sankariosassa teatterinjohtaja Eino Salmelaisen huomion. Angerkoski sai kiinnityksen Tampereen Teatteriin vuosiksi 1928–1931.
Teatteriura > Tampereen Teatterissa

Tampereen Teatterin kaudella Angerkoski oli mukana noin neljässäkymmenessä näytelmässä. Hän debytoi Elsa Soinin uudessa olympialaisfarssissa Kaksi herraa ja rakkaus. Lokakuussa 1928 tuli ensi-iltaan Gustaf von Numersin lyyrillinen klassikko Elinan surma, jossa Angerkoski tulkitsi ritari-Uolevin osan. Arvostelijoiden vastaanotto oli melko myönteinen, joskin äänenhallinta arvioitiin puutteelliseksi. Angerkoski profiloitui Tampereen-kauden alkuvaiheessa operettisankariksi ja ensirakastajaksi, joihin lukeutuivat muun muassa Vanhan Heidelbergin prinssi Karl Heinrich ja Sirkusprinsessan entuudestaan tuttu rooli Mister X.
13. marraskuuta 1929 ensi-iltansa sai erinomaiseksi yleisömenestykseksi osoittautunut Sam Sihvon laulunäytelmä Jääkärin morsian. Angerkoskella oli roistomaisen Isakin rooli, joka oli hänen ensimmäisiä suuria voittojaan näyttämöllä. Myös arvostelijat tunnustivat hänen ansionsa ensimmäistä kertaa kautta linjan. Aamulehti arvioi: ”Nyt ei ole kellään syytä epäillä etteikö hän olisi täysiverinen koomikon alku, aivan karakteristisen koomikon”. Angerkoski itse ei pitänyt lainkaan alkuaikojen satuprinssi-rooleistaan, ja oli siksi tyytyväinen koomilliseen osaansa.
Angerkoski sai Jääkärin morsiamen jälkeen rooleja laidasta laitaan. Näytelmät olivat sekä komedioita että vakavia teoksia, klassista ja modernia tuotantoa. Hän tulkitsi muun muassa kuolemansairasta Maurice Tabret’ta W. Somerset Maughamin tragikomediassa Pyhä liekki erään arvion mukaan ”sattuvasti, joskin vivahduksettomasti”. Agapetuksen Syntipukin Koikkalaisena toukokuussa 1930 Angerkoski sai jälleen taiteellisen voiton, ja hänen kehityksensä näyttämöllä tuli ilmi myös kritiikeissä. ”Hänen puheensa on dramaattisesti iskevää ja hän eläytyy kokonaan ilmeineen, ajatuksineen tehtävään”, hehkutettiin eräässä arviossa. Syntipukista tuli teatterin pitkäaikainen menestyskappale. Samassa roolissa Angerkoski vieraili myös Suomen Kansallisteatterissa 18. marraskuuta 1930 ja saavutti niin helsinkiläisyleisön kuin -kriitikoidenkin suosion. Hän oli lisäksi Toppo Elonperän ja Saara Raninin kanssa päärooleissa kevätkauden 1930 päättäneessä farssissa Lapseksi jälleen.
Syyskauden alussa 1930 Angerkoski nähtiin juopporenttuna poliisina Sam Sihvon Hevoshuijarissa. Lokakuussa parrasvaloihin tulleessa Jalmari Finnen kirjoittamassa ja ohjaamassa pamfletissa Isänmaan tähden hän tulkitsi harkitusti mätää liikemiestä. Maaliskuussa 1931 Angerkoski toimi paikkaajana Marcel Pagnolin Herra Topazessa, kun poliisikonstaapelin rooliin aiottu Matti Kiianlinna kuoli kesken näytäntökauden vaikeaan sairauteen. Angerkosken ensimmäinen Tampereen-kausi päättyi wieniläiskomedian Kolme sydäntä jazzin tahdissa ensimmäiseen kiertuenäytäntöön toukokuussa 1931. Hän siirtyi samana kesänä uuden kiinnityksen perässä Turkuun.
Teatteriura > Vuosi Turussa, toinen Helsingissä

Kaudella 1931–32 Angerkoski ja Siiri Palmu olivat samaan aikaan Turussa, tosin Angerkosken näyttämönä oli Turun Teatteri, kun Palmu taas näytteli Turun Työväen Teatterissa. Angerkoski näytteli Turussa jälleen Koikkalaista Syntipukissa sekä muita tuttuja uusintoja Tampereen ajalta, kuten paroni Franzin osan huvinäytelmässä Neiti Kirkonrotta. Syyskaudella 1931 hän loisti miespääosassa epookkikomediassa Sysmäläinen. Angerkoski sai hyvät arvostelut myös Edmundin osasta Shakespearen Kuningas Learissä. Tammikuussa 1932 hänellä oli jälleen vakava tehtävä Pagnolin Mariuksen nimiosassa. Kriitikoiden arviot olivat kaksijakoisia, mutta yleisö sen sijaan palkitsi Angerkosken runsailla kukkakimpuilla. Vuoden kestäneellä Turun-kaudella Angerkoski myös suunnitteli erinäisten näytelmien tanssikoreografiat.
Kansan Näyttämölle Helsinkiin Angerkoski siirtyi elokuussa. Hänellä oli muun muassa Bassanion osa Venetsian kauppiaassa sekä opettaja Ohukaisen rooli Sigrid Boon romaanin näytelmäsovituksessa Keittiön puolella. Kansan Näyttämöllä Angerkosken roolit olivat melko vaatimattomia ja määrällisesti verraten vähäisiä. Asiaan puututtiin Aika-lehdessä 24. maaliskuuta 1933: roolivalinnoista päättäviä henkilöitä syytettiin muun muassa nepotismista, sillä aikalaisarvostelijoiden mukaan Kansan Näyttämön johtajan Mia Backmanin poikaa Fritz-Hugo Backmania nähtiin paljon useammin ja suuremmissa rooleissa. Kaarlo Angerkoski oli tehnyt myös asiasta oman päätelmänsä ja palasi takaisin Tampereen Teatteriin.
Elokuvaura

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Kalle Angerkoski oli maailman paras vitsinkertoja, ja kun häntä vielä säestivät Siiri ja Leo Lähteenmäki, niin eipä ollut riemulla rajoja. Minun leukaperäni olivat ylettömästä naurusta jäykkinä monta päivää – –. | ” |
– Ansa Ikonen Rykmentin murheenkryynin kuvauksista
Kaarlo Angerkosken elokuvadebyytti oli ollut vuonna 1929 Terijoella filmatussa mykkäelokuvassa Juhla meren rannalla, jossa hän esitti miespääosaa Heidi Blåfieldin rinnalla. Viimeiset kopiot kyseisestä elokuvasta tuhoutuivat Adams Filmin tulipalossa vuonna 1959. Vaimonsa Siirin kanssa Angerkoski esiintyi vuonna 1933 viipurilaisen Havin Osakeyhtiön hygieniatuotteita promotoivassa elokuvassa Pikku myyjätär. Siinä hän on musiikkiopistolainen, joka rakastuu rohdoskaupan myyjättäreen. Suoritusta ylistettiin lehtiarvioissa.
1930-luvun alkupuoliskolla kohdalle alkoi tulla yhä enemmän satunnaisia, vähitellen suurempia elokuvaosia. Muun muassa Pohjalaisissa (1936) Siiri ja Kaarlo Angerkoskella oli yksi yhteinen kohtaus. Heillä oli keskeiset roolit myös tuhoutuneessa elokuvassa Seikkailu jalkamatkalla (1936). Draamaelokuvassa Ja alla oli tulinen järvi (1937) Angerkoski on juoppohullu sahapatruunan poika. Roolisuoritus oli merkittävä taiteellinen voitto ja myös Angerkoskelle itselleen mieluinen.
Suomen Filmiteollisuus kiinnitti kesällä 1938 Siiri ja Kaarlo Angerkosken kuukausipalkkaisiksi näyttelijöiksi, joita ei Suomessa tuolloin vielä ollut. SF:n johtaja T.J. Särkkä oli ohjannut Angerkoskia jo muutamassa elokuvassa ja tarjosi heille vakituista ja päätoimista sopimusta yhtiössä. Pari harkitsi tarjousta pitkään ja vakavasti ja otti sen lopulta vastaan. Päätöksen ratkaisi pitkälti taloudellinen etu.
Kaarlo Angerkosken SF-kiinnitys oli lyhyt, mutta menestyksekäs. Hän näytteli useissa aikansa komedioissa ja niitti mainetta sotilasfarssien sankarirooleissa. Lajinsa ensimmäisenä pidetyssä Rykmentin murheenkryynissä (1938) hän saavutti nopeasti koko kansan suosion. Koomisten tyyppien ohella Kaarlo Angerkoski teki pari dramaattista luonneosaa: esimerkiksi elokuvassa Vieras mies tuli taloon (1938) hän tulkitsi juoppohullua insinööriä. Kritiikki ylisti Angerkosken asteikon laajuutta. Vuoden 1939 menestyselokuvassa Helmikuun manifesti hän näytteli tsaarin urkkijaa.
Angerkosken viimeiseksi rooliksi jäi johtaja Anger kesällä 1939 kuvatussa SF-paraatissa. Hän oli jatkuvasti polttanut kynttilää molemmista päistä, ja kuoli pari kuukautta ennen Serenaadi sotatorvella -elokuvan ensi-iltaa vain 33-vuotiaana. Niin ikään SF-paraati tuli elokuvateattereihin postuumisti vuoden 1940 puolella. Näyttelijänä Angerkoski oli imenyt vaikutteita muun muassa Sven Hildénistä ja Paavo Jänneksestä, mutta jalostanut ne omaksi itsenäiseksi ilmaisutyylikseen. Kriitikot luonnehtivat Angerkoskea ”armoitetuksi koomikoksi”, jonka poismeno oli suuri menetys elokuvataiteelle.
Kaarlo Angerkosken piti näytellä proviisori Himasen rooli Ossi Elstelän elokuvassa Aatamin puvussa ja vähän Eevankin, mutta hän kuoli kesken kuvausten. Hänen korvaajakseen valittiin Tauno Palo.
Kuolema

Viikonloppuna 30. syyskuuta – 1. lokakuuta 1939 Kaarlo Angerkoski matkusti vaimoineen Kotkaan. Hän vieraili Kotkan Näyttämöllä Jääkärin morsiamen tutussa ja rakkaassa Isakin osassa. Hänen sydämensä alkoi oireilla kesken näytöksen, ja väliajalla turvauduttiin lääkärin apuun. Angerkoski halusi kuitenkin näytellä Jääkärin morsiamen viimeisenkin näytöksen. Sydänkohtaus uusiutui matkalla kotkalaiseen hotellihuoneeseen. Viimeisinä hetkinään Kaarlo Angerkoski oli kahden vaimonsa kanssa. Lähteiden mukaan Siiri oli nostanut Kaarlon pään syliinsä ja silittänyt miehensä otsaa, ja puolentoista tunnin sisällä Kaarlo Angerkoski menehtyi.
Sydänhalvaus oli Angerkosken virallinen kuolinsyy. Hän oli elänyt kuluttavaa elämää; jatkuva tupakointi ja kahvinjuonti, teatteriväen kosteat illanistujaiset sekä toistuvat filmaukset yöaikaan vaativat veronsa. Angerkoskelta myös puuttui varsinainen teatterikoulutus, joten varsinaisen tekniikan teorian hän joutui korvaamaan vaistoillaan ja hermoillaan, mikä kulutti voimia. Taustalla vaikuttivat todennäköisesti myös perintötekijät, sillä hänen isänsä oli kuollut sydänsairauteen. Angerkoskea luonnehdittiin kiltiksi, avoimeksi ja vilpittömäksi ihmiseksi. Mainittiin hänen älyllinen joustavuutensa ja reaalivaistonsa. Eino Salmelainen totesi, ettei kenellekään toiselle näyttelijälle roolin ilmentäminen tuottanut niin vähän vaikeuksia kuin Kaarlo Angerkoskelle.
Kaarlo Angerkoski siunattiin 6. lokakuuta Hietaniemen hautausmaan kappelissa Helsingissä. Kuolinilmoitukseen Siiri Angerkoski valitsi muistolauseen ”Jumala on rakkaus”. Siiri ja Kaarlo Angerkosken hauta on kappelin seinustalla (kortteli 32, rivi 3, hauta 16).
Teatterikiinnitykset

Viipurin Näyttämö 1924–1926
Viipurin Työväen Teatteri 1926–1927
Koiton Näyttämö 1927
Operettinäyttämö Martta Hannula ja Kaarlo Aarni 1927–1928
Tampereen Teatteri 1928–1931
Turun Teatteri 1931–1932
Kansan Näyttämö 1932–1933
Tampereen Teatteri 1933–1934
Helsingin Kansanteatteri 1934–1938
Valikoidut näyttämöroolit

| --- | --- |
 Viipurin Työväen Teatteri Klaus (Franz Arnold & Ernst Bach: Häitten jälkeen)  Kosza Guyrka (Ferenc Csepreghy: Punainen laukku)  parooni Chanterella (Edmund Andran: Nukke) Tampereen Teatteri Uolevi Frille (Gustaf von Numers: Elinan surma)  Trumpeterstråle (Henrik Ibsen: Peer Gynt)  Mr. X (Emmerich Kálmán: Sirkusprinsessa)  Kalle Filmari (Erkki Kivijärvi: Uusi Eeva ja vanha Aatami)  Raleigh (R.E. Sheriff: Matkan pää)  poliisi Korppi (Sam Sihvo: Hevoshuijari)  Florimond Hervé (Emmerich Kálmán: Montmartren orvokki)  kiertokoulunopettaja Ohukainen (Sigrid Boo: Kyökin puolella)  Einar Karlstedt (Helvi Erjakka: Tyttöni laitakaupungilta)  ylieunukki (Franz Lehár: Hymyn maa) :  Turun Teatteri Vihtori (Tatu Pekkarinen: Klaara ja hänen Vihtorinsa)  Koikkalainen (Agapetus: Syntipukki)  Edmund (William Shakespeare: Kuningas Lear)  Hugo Bender (Hugo Hirsch: Espanjatar) Helsingin Kansanteatteri alokas Aaltonen (Topias: Rykmentin murheenkryyni)  Aleksis Kivi (Elsa Soini: Kivi jonka rakentajat hylkäsivät)  merimies Jonni Kuddel (J.C. Nielsen: Kolme omenapuuta)  pankkiiri (Louis Verneuil: Veronmaksajien koulu)  Simolan isäntä (Juhani Tervapää: Niskavuoren naiset)  Arvi (Agapetus: Olenko minä tullut haaremiin?)  kapteeni Jere Renkonen (Simo Penttilä: Mies Marseillesta)  tukkukauppias Tukkula (Serp & Georg Malmstén: Lennokki)  Kaarle Soratie (Juhani Tervapää: Juurakon Hulda)
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1929 | Juhla meren rannalla | Anton, pietarilainen ylioppilas | tuhoutunut |
| 1932 | Kuisma ja Helinä | tanssiva kasakka |  |
| 1933 | Pikku myyjätär | Kalle, musiikkiopistolainen | elokuvasta säilynyt 17 minuuttia |
| 1933 | Ne 45000 | Heikki Huhtamäki, ylioppilas |  |
| 1934 | Meidän poikamme ilmassa – me maassa | Erkki, väestönsuojelutarkastaja |  |
| 1936 | VMV 6 | Viron-Franssi |  |
| 1936 | Seikkailu jalkamatkalla | Santeri Savela, vankikarkuri | tuhoutunut |
| 1936 | Pohjalaisia | vallesmannin renki |  |
| 1937 | Nuorena nukkunut | Honkkeli-Väinö | elokuvasta säilynyt 20 minuuttia |
| 1937 | Mies Marseillesta | kapteeni evp. Jere Renkonen | tuhoutunut |
| 1937 | Lapatossu | mestari Koski |  |
| 1937 | Kuriton sukupolvi | 1. toimittaja |  |
| 1937 | Ja alla oli tulinen järvi | Mauno Lumia |  |
| 1938 | Vieras mies tuli taloon | insinööri Alfred Jönsson |  |
| 1938 | Tulitikkuja lainaamassa | poliisimestari |  |
| 1938 | Rykmentin murheenkryyni | alokas Hemminki Aaltonen |  |
| 1938 | Nummisuutarit | Teemu, viulunsoittaja |  |
| 1939 | Eteenpäin – elämään | senaattori Fredrik Harmelius |  |
| 1939 | Helmikuun manifesti | urkkija |  |
| 1939 | Halveksittu | tehtaankaupanhoitaja Lasse Snöre |  |
| 1939 | Jumalan tuomio | tohtori Kaukola |  |
| 1939 | Takki ja liivit pois! | sosiologian professori Kalle Sorjamaa, ”Kiinan Kalle” |  |
| 1939 | Lapatossu ja Vinski Olympia-kuumeessa | salapoliisi |  |
| 1939 | Serenaadi sotatorvella | sotamies Malakias Paavonen |  |
| 1940 | SF-paraati  | johtaja Anger |  |
Aiheesta muualla

Kaarlo Angerkoski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Neljä suomalaista "konnaa" (Jorma Nortimo, Kaarlo Angerkoski, Hugo Hytönen, Eino Jurkka), Seura, 10.05.1939, nro 19, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Karen Bardsley

Karen Bardsley Sky Blue FC:n pelipaidassa.
| Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Englanti> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2015 | Jalkapallo |  |
Karen Louise Bardsley (s. 14. lokakuuta 1984) on Yhdysvalloissa syntynyt englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 81 maaottelua.
Bardsley esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa maaliskuussa 2005. Hän on ollut Englannin ykkösmaalivahti vuoden 2011 MM-kilpailuissa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa, vuoden 2015 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa. Vuonna 2015 hän saavutti MM-pronssia ja vuonna 2017 saavutuksena oli välieräpaikka mutta molemmissa kisoissa hän joutui loukkaantumisen takia sivuun kesken kisojen. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Englannin seitsemästä ottelusta neljä, joissa vastustaja teki yhteensä yhden maalin: kaksi alkulohko-ottelua, neljännesvälierän ja puolivälierän.
Bardsley oli Ison-Britannian ykkösmaalivahti vuoden 2012 olympialaisissa.
Bardsley edustaa seuratasolla Manchester Cityä, jonne hän siirtyi vuoden 2013 lopulla Lincolnista. Helmikuun 2021 lopulla hän siirtyi kesäkuun loppuun ulottuvalla lainasopimuksella yhdysvaltalaiseen OL Reigniin.