stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Siepakat

Kansantanssi ja -musiikkiryhmä Siepakat on Rovaniemellä toimiva kansantanssijärjestö, joka harjoittaa kansantanssia useissa eri ikäryhmissä aina kolmevuotiaista eläkeläisiin. Lisäksi Siepakoissa on myös kansanmusiikkiyhtyeitä sekä yksilöopetusta. Siepakat perustettiin vuonna 1977  ja se esiintyy Suomen lisäksi myös ulkomailla useita kertoja vuodessa. Siepakoissa on 13 tanssiryhmää ja 2 musiikkiryhmää. Tanssijoita ja muusikoita on yhteensä noin 200. Siepakoiden tanssinopettajina toimivat Siina Ounaslehto, Jyrki Kontkanen, Anni Koponen, Tatu Aspelund ja Unna Karppinen. Siepakoiden musiikinopetuksesta ja musiikkiryhmien ohjauksesta vastaavat Kaisa Ristiluoma ja Tatu Kantomaa.
Siepakat valittiin tammikuussa 2018 Folklandialla vuoden kansantanssiyhtyeeksi. Valittu ryhmä kutsutaan Pispalan Sottiisin  2018 kotimaiseksi pääesiintyjäksi ja ryhmälle luovutetaan 3 500 euron stipendi. Vuoden kansantanssiyhtye (VKY) on arvonimi ja tunnustus sellaiselle kansantanssiryhmälle, joka toimii määrätietoisesti ja omalakisesti esittävän kansantanssin hyväksi.
Ryhmien ohjelmat sisältävät perinteisiä suomalaisia ja karjalaisia kansantansseja, uudenaikaisia koreografioita ja Lappi-fantasiateoksia. Asuinaan ryhmät käyttävät kansallispukuja, perinteisiä asuja sekä nykyaikaisia asuja. Siepakat tekevät tilauksesta tanssiteoksia eri tilaisuuksiin niin kotimaahan kuin ulkomaillekin.
Siepakoiden ryhmät ovat osallistuneet monille suomalaisille kansantanssifestivaaleille, kuten Pispalan Sottiisiin, Kaustinen Folk Music Festivaliin, Jutajaisiin, Folklandialle ja Kalenoihin.
Siepakat on ollut ensimmäinen suomalainen kansantanssiryhmä Sydneyn Oopperatalossa ja edelleen ensimmäinen suomalainen kulttuuriryhmä Malesiassa Kuala Lumpurin Mara Instituutissa. Myöhemmin matkoja ulkomaisille festivaaleille on tehty joka kesä, joskus talvellakin. Useimmat matkoista ovat suuntautuneet Eurooppaan, mutta ryhmä on esiintynyt myös kauempana kuten Yhdysvalloissa, Kanadassa, Meksikossa ja Etelä-Koreassa.
Suomen Nuorisoseurat järjestävät kahden vuoden välein aikuisten kansantanssiryhmien katselmustapahtuman Tanssimyllyn. Siellä vuonna 2019 Siepakoiden edustusryhmä luokiteltiin toistamiseen mestaruussarjaan. Siepakoiden junioriviittaa kantava ryhmä Siepakat Juniorit luokiteltiin Valioplus -sarjaan. Lisäksi ensimmäistä kertaa mukana olleet Kipehnet luokiteltiin hienosti Valio-sarjaan. Vuonna 2017 nuorten aikuisten ryhmä Elokset luokiteltiin Taitosarjaan ja Siepakoiden vanhin ryhmä Fossiilit luokiteltiin Taitoplus -sarjaan.
Lasten ja nuorten kansantanssikatselmuksessa vuonna 2018 Kipehnet ja musiikkiryhmä Leimu luokiteltiin kultasarjaan. Kultasarjaan luokiteltu ryhmä hallitsee kansantanssin ja esiintymisen taidot erinomaisesti ja ryhmällä on erityisiä vahvuusalueita tai erityisen persoonallinen tyyli. Siepakoiden tyttöryhmä Kisurat luokiteltiin pronssisarjaan ja Saikkurat sekä Säpäkkäät saivat kunniamaininnan superroboteista.
Siepakoiden tanssiryhmät

Siepakat
Siepakat Juniorit
Kipehnet
Kisurat
Saikkurat
Säpäkkäät
Nutukkaat
Hiput
Murut
Nuput
Vipinät
Elokset
Fossiilit
Siepakoiden musiikkiryhmät

Leimu
Loisto
Aiheesta muualla

Siepakat
Siepakat Facebookissa
Simo Pälli

Simo Pälli (17. joulukuuta 1906 Niemelänkylä, Ylivieska – 1. tammikuuta 1984 Ylivieska) oli suomalainen itseoppinut taidemaalari.
Pällin vanhemmat olivat Uhtualta kotoisin olleet Feodor Nikifarovits Pällijeff ja Irene Semenovna Afanasjeff. Pällin isä piti pientä kyläkauppaa Niemelänkylässä. Hän pääsi kansakoulusta 1919 ja alkoi sitten harrastaa piirtämistä ja maalaamista saaden aluksi ohjausta Paavo-veljeltään joka oli käynyt Turun piirustuskoulua.
Pälli toimi vapaana taiteilijana jo vuodesta 1924 lähtien. Hänen tuotantoonsa kuului muotokuvia, maisemamaalauksia ja piirustuksia. Pälli teki 1930-luvulla useita maalausmatkoja polkupyörällä Lappiin ja Petsamoon sekä kiersi myymässä taulujaan yhdessä veljensä Teron kanssa. Ensimmäisen oman näyttelynsä hän piti 1945 Oulussa ja hän osallistui sitten useisiin yhteisnäyttelyihin. Oman kämppäateljeensa Pälli rakensi 1953 Ylivieskaan.
Pälli sai Pohjois-Pohjanmaan rahaston palkinnon 1970, Ylivieskan kaupungin taidepalkinnon 1975 ja valtion taiteilijaeläkkeen 1976. Hän jatkoi maalaamista vuoteen 1982 saakka.
Simo Pälli oli naimisissa vuodesta 1934 Helvi Pohjolan kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta, joista tunnettuja ovat taidemaalari Seppo Pälli, valokuvaaja Mauno Pälli ja viulutaiteilija Olavi Pälli.
Simo Laakso

Simo Olavi Laakso (s. 1974) on espoolainen Syöpäsairaiden tuki ry:n perustaja ja Solia Oy:n entinen toimitusjohtaja.
Syöpäsairaiden tuki ry osti Solia Oy:ltä vuosina 2001–2005 varainkeruupalveluita. Tarkoituksena oli kerätä varoja syöpää sairastaville lapsille.
Laakson liiketoimista nousi kohu tammikuussa 2005, kun MTV3:n 45 minuuttia -ohjelma paljasti, että Syöpäsairaiden tuki ry:n nimissä kerätyistä rahoista 98,6 % meni keräyskuluihin. Sekä yhdistys että varainkeruuyritys lopettivat toimintansa kohun myötä.
Helsingin käräjäoikeus aloitti petosjutun käsittelyn 16. lokakuuta 2006. Laakso tuomittiin yhden vuoden ehdolliseen vankeuteen törkeästä petoksesta 26. huhtikuuta 2007.
Helsingin hovioikeus pui tapausta kolmen viikon ajan toukokuussa 2008. 19. syyskuuta 2008 hovioikeus kovensi käräjäoikeuden antaman rangaistuksen kahdeksi vuodeksi ehdotonta vankeutta. Hovioikeuden mukaan Laakso teki rikoksen erityisen suunnitelmallisesti ja keräsi sen avulla huomattavan määrän rahaa. Lisäksi rikoksella loukattiin vakavasti luottamusta yleishyödyllisiin keräyksiin. Monet ihmiset kertoivat oikeudessa, etteivät he enää koskaan osallistu mihinkään keräyksiin.
Aiheesta muualla

Sanomalehti Kaleva: Syöpäsairaiden tuki ry:n pyörittäjiä epäillään törkeästä petoksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
MTV3: Syöpäkeräyksen rahoista vain murto-osa avustuksiin 2003[vanhentunut linkki]
Seksuaalinen joustavuus

Henri de Toulouse-Lautrecin maalaus suutelevista ihmisistä.
Seksuaalinen joustavuus (engl. sexual fluidity) tai joustava seksuaalisuus on selitysmalli, jonka mukaan ihmisen seksuaalisuus ei ole muuttumaton, vaan voi muuttua ihmisen elämän aikana. Joustava seksuaalisuus tarkoittaa, että henkilö voi elämänsä aikana osoittaa seksuaalista kiinnostuneisuutta useampaa sukupuolta kohtaan. Tiede ei ole päässyt yksimielisyyteen siitä kuinka joustavaa seksuaalisuus on. Yleisissä selitysmalleissa ihmisen seksuaalinen suuntautuminen on käsitetty pysyväksi ja muuttumattomaksi.
Kuvaus

Varhaiset tutkimukset seksuaalisuudesta tehtiin miehillä. Joustava seksuaalisuus voi olla yleisempää naisten kuin miesten keskuudessa. Tämä tarkoittaisi, että joustava seksuaalisuus olisi enemmän naisten seksuaalisuuden piirre. Joustavasta seksuaalisuudesta on kirjoittanut Lisa M. Diamond teoksen Sexual Fluidity: Understanding Women's Love and Desire.
Ainakin joillakin seksuaalinen suuntautuminen on vaihdellut elämän aikana. Näyttelijä Gillian Andersonin mukaan hänen joustavaa seksuaalisuuttaan ei voi lokeroida.
Joustava seksuaalisuus ja eheytysterapiat

Seksuaalisen joustavuuden mahdollisuus on kasvattanut kiinnostusta uudelleen eheytysterapioita kohtaan. Jos seksuaalisuus on joustavaa, eheytysterapioita kehittävät ja tarjoavat uskovat kykenevänsä muuttamaan ihmisen seksuaalisen suuntautumisen. Kiinnostusta eheytysterapioita kohtaan ajaa ajatus siitä että samaan sukupuoleen kohdistuva kiinnostus on moraalitonta.
Kirjallisuutta

Diamond, Lisa M. Sexual Fluidity: Understanding Women's Love and Desire
Aiheesta muualla

Terve.fi: Mitä tarkoittaa joustava seksuaalisuus?
YouTube: Cornell University: Lisa Diamond on sexual fluidity of men and women (englanniksi)
BBC: The invention of 'heterosexuality' (englanniksi)
Shhh

| Shhh> Hush |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike Flanagan
Käsikirjoittaja:   Mike Flanagan  Kate Siegel 
Tuottaja:   Trevor Macy  Jason Blum 
Säveltäjä:  The Newton Brothers
Kuvaaja:  James Kniest
Leikkaaja:  Mike Flanagan
Pääosat:   Kate Siegel  John Gallagher Jr.  Michael Trucco 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Blumhouse Productions  Intrepid Pictures 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2016-4-88. huhtikuuta 2016 (Yhdysvallat)  
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:   englanti  Amerikkalainen viittomakieli 
Budjetti:  1 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shhh (engl. Hush) on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 2016, jonka on ohjannut Mike Flanagan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kate Siegel  | … |  Maddie Young   |
|  John Gallagher Jr.  | … |  mies   |
|  Michael Trucco  | … |  John Stanley   |
|  Samantha Sloyan  | … |  Sarah Greene   |
|  Emilia Graves  | … |  Max   |
Aiheesta muualla

Shhh Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Solveig Christov

| Solveig Christov> Solveig Christophersen |
| --- | --- |
 Solveig Christov
Henkilötiedot
Syntynyt: 1918 Drammen, Norja
Kuollut: 1984 (65–66 vuotta)
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Solveig Christov, oik. Christophersen, (1918 Drammen, Norja – 1984) oli norjalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut teoksissaan eroottisista ristiriidoista, avioliitto-ongelmista, rakkaudenkaupuustaa sekä syyllisyyden- ja velvollisuudentunteista. Yleisradio on esittänyt hänen kuunnelmiaan.
Toini Havun suomentama novelli "Paratiisikala" sisältyy antologiaan 27 pohjoismaista kertojaa (Tammi 1964).
Sierra Leonen kuningatar

| Elisabet II |
| --- | --- |

Sierra Leonen kuningatar
 27. huhtikuuta 1961 – 19. huhtikuuta 1971  
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1926 Mayfair, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 8. syyskuuta 2022 (96 vuotta) Balmoralin linna, Aberdeenshire, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Vanhemmat:  Yrjö VI Elisabeth
Puoliso:  prinssi Philip, Edinburghin herttua (vih. 1947; k. 2021)
Lapset:  Charles III (s. 1948) prinsessa Anne (s. 1950) Andrew, Yorkin herttua (s. 1960) Edward, Wessexin jaarli (s. 1964)
Tiedot
Uskonto:  anglikaani
Elisabet II oli Sierra Leonen kuningattarena vuodesta 1961 vuoteen 1971, kun Sierra Leone oli itsenäinen perustuslaillinen monarkia; Sierra Leonen Commonwealth realm. Kuningatar oli myös muiden Commonwealth realm -valtioiden kuningattarena, mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan.
Sierra Leone itsenäistyi Sierra Leonen Independence Act 1961:n mukaisesti, joka muutti Britannian Sierra Leonen kruununsiirtomaan itsenäiseksi valtioksi osana Kansainyhteisöä. Kuningatar oli Sierra Leonen valtionpäämies, jota edusti maassa Sierra Leonen kenraalikuvernööri, joka asui State Housessa. Englannin kielellä hänen virallinen arvonimensä oli Queen of Sierra Leone and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth. Monarkia lakkautettiin vuonna 1971, kun Sierra Leonesta tuli yksi Kansainyhteisön tasavalloista ja maan valtionpäämieheksi tuli Sierra Leonen presidentti.
Kuningatar vieraili Sierra Leonessa aviomiehensä prinssi Philipin, Edinburghin herttuan kanssa Britannian kuningasperheen huvijahdilla Britannialla 25. marraskuuta – 1. joulukuuta 1961.
Galleria

Kuningatar vuoden 1956 sierraleonelaisissa postimerkeissä.
Sienten lisääntyminen

Sienten lisääntyminen on periaatteessa sekä suvutonta että suvullista. Sienet on biologisena kuntana elinkierroltaan niin monimuotoinen, että myös lisääntymistapoja on sangen moninaisia. Mitä suvulliseen lisääntymiseen tulee, on sienten kohdalla toisinaan parempi puhua pariutumistyypeistä kuin sukupuolista, mikä on miellettävä niin, että sukupuoli on yksi pariutumistyypin erityismuoto. On sienilajeja, joilta ei tunneta lainkaan suvullista lisääntymistä, vaan ainoastaan mitoosin avulla tapahtuva solunjakautuminen. Sienillä on myös tapauksia, joissa tuma jakautuu ehkä useastikin, mutta solu pysyy sangen pitkän aikaa monitumaisena. Saman solun tumat voivat myös olla erilaisia keskenään.
Siimalliset sienet

Itusienet, pötsisienet ja piiskansiimasienet lisääntyvät moninaisin tavoin, mutta yhteistä niille on siimallisuus parveiluitiöissä. Osa näiden sienikladien lajeista on koko elinkiertonsa ajan yksisoluisia, osa muodostaa monisoluisia yksinkertaisia rihmoja. Solujen lepoaste voi olla joko haploidi tai diploidi. Kasvavan vaiheen soluissa tapahtuu mitoottista solunjakautumista. Suvulliseen lisääntymiseen tarvitaan meioosi, ja syntyvät solut voivat pysyä ja kasvaa pitkänkin aikaa haploideina. Suvulliseen lisääntymiseen kuuluu tumien jakautumista, tumien ympärille kehittyvää solulimakertymää ja siiman kehittymistä, jolloin solu muuttuu parveiluitiöpesäkkeeksi. Sopivissa olosuhteissa tämä hajoaa, ja siimalliset parveiluitiöt kohtaavat toisensa muodostaen jälleen diploidin solun. Voidaan puhua naaras- ja urospuolisista parveiluitiöistä, mutta joissakin tapauksissa ne ovat samankokoisia ja samankaltaisia paitsi geeneiltään, eikä sukupuolta voi määritellä; kyseessä on isogamia.
Siimattomat ei-kaksitumaiset sienet  ja keräsienet

Vähän tunnetut sienikunnan alakaaret Entophthoromycotina, Kickxellomycotina, Mortierellomycotina, Mucoromycotina ja Zoopagomycotina lisääntyvät erityisten yhtymäitiöiden avulla. Keräsienten suvullista lisääntymistä ei tunneta kunnolla – ei olla edes varmoja, tapahtuuko sitä (2013), mutta ne lisääntyvät tunnetusti suvuttomasti isäntäeliössään.
Kotelosienet

Kotelosienillä haplofaasi on yleensä vallitsevana kasvuvaiheena ja diplofaasi on lyhyt. Kotelosienten sienirihmasto lisääntyy suvuttomasti käyttäen kuromaitiöitä. Suvullisesti lisääntyessä kotelosienten rihmastoihin muodostuu muna- ja siittiöpesäkkeitä. Siittiöpesäkkeen tumat siirtyvät munapesäkkeisiin siitosrihmaa pitkin ja munapesäke kasvattaa niin sanotun askogeenisen rihman, joka on kaksitumaista ja johon tulee koukkumainen hakamuodostuma. Se varmistaa, että varsinaisiin itiöpesäkkeisiin tulee kahdenlaisia tumia. Itiöemissä on muodostuneita diploideja soluja, joista itiöt lähtevät liikkeelle. Toisaalta esimerkiksi kotelosieniin kuuluva leivinhiiva ei tee tiettävästi lainkaan itiöemiä eivätkä sen solut ole missään vaiheessa kaksitumaisia, mutta haploidin ja diploidin vaiheen solut jakautuvat itsenäisesti.
Kantasienet

Kantasienillä on yleensä pitkä kasvullinen diplofaasi ja lyhyt haplofaasi, mutta poikkeuksia on. Kantasienten haploidi vaihe on nimeltään kantaitiö. Se tekee jakautumalla yksitumaista rihmastoa. Nämä rihmastot saattavat yhtyä, mikäli niillä on erilainen pariutumistyyppi; sukupuolesta ei oikein voi puhua. Näin muodostuva  kaksitumainen diploidi rihmasto on kantasienen vallitseva olomuoto. Myös kantasienen itiöemä on tällaista rihmastoa. Hieman samantapainen kuin kotelosienen rihman hakamuodostelma on kantasienen rihmaston sinkilä. Sekin varmistaa, että muodostuvaan itiökannan emosoluun saadaan eri pariutumistyyppiä olevia tumia. Itiöemän itiökannasta lähtevät itiöt meioosin jälkeen. Kantasienten alakaaren sisälläkin on elinkierrossa huomattavia vaihteluita.
Kantasieniin kuuluvan kevätrusokkaan punertava itiölaskeuma paperilla. Vaaleat itiöttömät raidat ovat helttojen jälkiä.
Sinfonia nro 2 (Aho)

Kalevi Aho sävelsi toisen sinfoniansa kesällä 1970 ollessaan sävellyksenopiskelijana Sibelius-Akatemiassa. Teoksen muodostaa kolmoisfuuga, johon on liitetty vapaa passacaglianomainen kooda. Sinfonian kantaesityksessä Helsingissä 17. huhtikuuta 1973 Radion sinfoniaorkesteria johti Kari Tikka. Säveltäjä teki teokseensa eräitä muutoksia vielä vuonna 1995, ja uusittu versio kantaesitettiin 15. syyskuuta 1995 Tuomas Ollilan johtaessa Tampereen kaupunginorkesteria.
Sinfonia nro 2 (Prokofjev)

Sergei Prokofjevin toinen sinfonia d-mollissa (op. 40) on vuosilta 1924–1925. Se esitettiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 6. kesäkuuta 1925 Serge Koussevitzkyn johdolla. Säveltäjän mukaan hän itse ja yleisö eivät kumpikaan ymmärtäneet mitään. Myöhemmällä iällään Prokofjev suunnittelikin uuden version säveltämistä teoksesta opusnumerolla 136.
Sinfonia koostuu kahdesta osasta. Ensimmäinen osa on Allegro ben articolato; toinen osa sisältää teeman ja muunnelmia.
Sijaiskumppaniterapia

Sijaiskumppaniterapia on terapeuttinen harjoitus, jonka päämäärä on edistää potilaan intiimiin kanssakäymiseen tarvittavia taitoja, edistää kehon ymmärrystä sekä auttaa potilasta tuntemaan olonsa mukavaksi yhdynnässä. Tavanomaisessa seksuaaliterapiassa ei ole mahdollisuutta fyysiseen läheisyyteen, mutta sijaiskumppaniterapiassa se on mahdollista. On "summittaista näyttöä" siitä, että sijaiskumppaniterapia voi olla tehokas osa seksuaaliterapiaa, mutta julkaistuja tutkimuksia on hyvin rajallisesti. Yksi sijaiskumppaniterapian ongelmista on se, että se on kiistanalainen ja yleisesti väärin ymmärretty terapiamuoto. Sijaiskumppaniaterapia ei ole sama asia kuin prostituutio, sillä prostituoidut keskittyvät nimenomaan seksuaalisen tyydytyksen antamiseen asiakkaalle, kun taas sijaiskumppaniterapiassa päämääränä on auttaa potilasta ylittämään läheisyyteen ja yhdyntään liittyvät ongelmat. Nämä ongelmat voivat olla joko sosiaalisia, fyysisiä tai henkisiä.
Aiheesta muualla

Kansainvälisen ammatillisen sijaiskumppaneiden yhdistyksen kotisivut (englanniksi)
Silpojat

| Silpojat |
| --- | --- |
 Chilensilpoja (Phytotoma rara)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Silpojat  Phytotoma  Molina, 1782
Katso myös
   Silpojat Wikispeciesissä   Silpojat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silpojat (Phytotoma) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku, joka aiemmin luokiteltiin omaan silpojien heimoonsa (Phytotomidae). Silpojiin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia.
Silpojiin (Phytotoma) kuuluvia lajeja

Chilensilpoja (Phytotoma rara)
Perunsilpoja (Phytotoma raimondii)
Silpoja (Phytotoma rutila)
Aiheesta muualla

Högmander, H. & Björklund, H. & Hintikka, J. & Lokki, J., Södersved & J. & Velmala, W.: Maailman lintulajien suomenkieliset nimet BirdLife Suomi. Viitattu 22.1.2021.
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Phytotoma (TSN 558063) itis.gov. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)
Silvan saha

| Silvan saha> Silva såg |
| --- | --- |
 Silvan saha heinäkuussa 2024
Osoite:  Silvantie 6, Kaskinen
Sijainti:  Viggören
Valmistumisvuosi:  1918
Rakennuttaja:  Jörgen Burud
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Silvan saha (ruots. Silva såg) oli vuosina 1918–1928 Kaskisissa toiminut saha.
Historia

Kaskisten kaupunginvaltuusto päätti vuonna 1918 vuokrata vaasalaiselle puutavarakauppias Jörgen Burudille 50 hehtaarin alueen Kaskisten saaren eteläosasta, Viggörenin alueelta. Vuokra-ajaksi sovittiin 99 vuotta ja vuokraksi 2000 markkaa vuodessa. Burud suunnitteli rakentavansa alueelle muun muassa höyrysahan ja työläisten asuntoja. Silvan saha tuotti noin 4000 standardia sahattua puutavaraa vuodessa. Vuonna 1919 Burud luovutti yrityksen ruotsalaiselle Ab Kramforsille, joka muodosti tytäryhtiön Ab Silva Oy:n. Lamakausi 1920-luvun lopulla ja kalliit tukkikuljetukset tekivät sahan kannattamattomaksi, ja toiminta lakkautettiin vuonna 1928. Saharakennukset ja alue siirtyivät Jurvan Puutavara Oy:lle vuonna 1933 ja vuonna 1936 edelleen Jyllinkosken Sähkö Oy:lle. Saharakennus on nykyäänkin (heinäkuussa 2024) pystyssä, mutta siellä ei ole minkäänlaista toimintaa.
Työnjohtajia ja työntekijöitä Silvan sahalla 1920-luvulla
Sierra Leonen leone

| Sierra Leonen leone |
| --- | --- |
 Ennen vuoden 2022 rahauudistusta liikkeellä olleita kolikkoja.
ISO 4217 -koodi:  SLE, ennen vuoden 2022 rahauudistusta SLL
Keskuspankki:  Sierra Leonen keskuspankki
Esitelty:  1964
Symboli:  Le
Käyttäjät:   Sierra Leone
Inflaatio:  13,4 % (2020)
Jaettava yksikkö:  cent
Sierra Leonen leone (valuuttatunnus SLE, ennen vuoden 2022 rahauudistusta SLL) on Sierra Leonen rahayksikkö, joka jakautuu 100 centiin. Sierra Leonen leone otettiin alun perin käyttöön vuonna 1964, ja se korvasi 4. elokuuta 1964 alkaen Brittiläisen Länsi-Afrikan punnan, joka oli ollut maassa käytössä vuodesta 1912.[lähde? ]
1. heinäkuuta 2022 tapahtuneessa rahauudistuksessa Sierra Leonen leonen uudeksi valuuttatunnukseksi tuli SLE. Uudistuksessa valuutan arvo pieneni tuhannesosaan vaihtokurssilla 1 000 SLL = 1 SLE. Rahauudistus toteutettiin korkean inflaation ja leonen arvon laskemisen takia. 1. tammikuuta 2010 yksi euro vastasi noin 5 554 leonea ja 1. tammikuuta 2020 noin 10 912 leonea. Uudistuksen jälkeen 14. tammikuuta 2023 yksi euro oli 20,70 leonea eli yksi leone oli 0,048 euroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sierra Leonen leone Wikimedia Commonsissa
| Tämänhetkiset SLE-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sierra Leonean leone
Käännös suomeksi
Shh!

| Shh! Heinäsirkat Sperm |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP, CD
 Tyylilaji: elektroninen musiikki
 Kesto: 50.52 69:33 (CD)
 Levy-yhtiö: O Records Dharmakustannus (1998) De Stijl (2008)
Spermin muut julkaisut
| 3rd Erection 1968 | Shh! Heinäsirkat 1970 |   |
Shh! eli Heinäsirkat on suomalaisen elektronisen musiikin yhtyeen Spermin ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1970. Albumi julkaistiin uudelleen CD:nä vuonna 1998 sekä vinyylinä vuonna 2008. Albumin nimi on sen etukannessa "Shh!", mutta takakannessa ja levyn etiketeissä "Heinäsirkat". Levy on julkaistu uudelleen myös Vinyl-on-demandin Works 1968–1976 [lähde? ] ja Svart Recordsin 50th Erection. Collected Works 1968–1971 kokoelmajulkaisuilla. Näillä julkaisuilla "Korvapoliklinikka Hesperia" ja "Jazz jazz" -kappaleiden paikkaa on vaihdettu.
Kappaleet

A-puoli
Heinäsirkat I – 16.09 (säv. P. Airaksinen)
Korvapoliklinikka hesperia – 6.02 (säv. P. Airaksinen, V. Nikamo)
B-puoli
Jazz Jazz – 8.48 (säv. A. Helander, E. Kuitunen, I. Lehtinen, P. Airaksinen)
Dodekafoninen talvisota – 19.53 (säv. P. Airaksinen, V. Nikamo)
CD:n bonuskappale
Suite71 – 18.41
Bra Bonata – 6.01
Prem – 2.48
Aktio Bra – 6.30
Con Prix – 3.22
Kokoonpano

Kokoonpano siten kuin se on listattu Svart Recordsin julkaisussa 50th Erection. Collected Works 1968–1971.
Pekka Airaksinen – sähkökitara, piano, tabla, kantele, efektit
Nikke Nikamo – sähkökitara, nauhaloopit
Antero Helander – tenorisaksofoni
Erkki Kuitunen – alttosaksofoni
Emu Lehtinen – trumpetti
Aiheesta muualla

Shh! discogs.com -sivustolla
Silas Carson

| Silas Carson |
| --- | --- |
 Carson vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: Lontoo, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Silas Carson (s. 1965) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat jedimestari Ki-Adi-Mundi ja Kauppaliiton varakuningas Nute Gunray Tähtien sota -elokuvien esiosissa. Hän on myös esittänyt Ood-olentojen ääntä useissa Doctor Who -tieteissarjan jaksoissa.
Carson on esiintynyt myös teatterirooleissa, muun muassa National Theatren, Almeida Theatren ja Royal Shakespeare Companyn tuotannoissa. Vuonna 2017 Carson esiintyy Hampstead Theatren sovituksessa Stephen Brownin näytelmästä Occupational Hazards.
Valikoitu filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka | Star Wars: Episode I – The Phantom Menace | Ki-Adi-Mundi, Nute Gunray, Lot Dodd |
| 2002 | Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys | Star Wars Episode II: Attack of the Clones | Ki-Adi-Mundi, Nute Gunray |
| 2004 | Hidalgo | Hidalgo | Katib |
| 2005 | Star Wars: Episodi III – Sithin kosto | Star Wars Episode III: Revenge of the Sith | Ki-Adi-Mundi, Nute Gunray |
| 2005 | Chromophobia | Chromophobia | Jooga-ohjaaja |
| 2012 | Cleanskin | Cleanskin | Amin |
| 2013 | Locke | Locke | Tohtori Gullu (äänirooli) |
| 2014 | Dying of the Light | Dying of the Light | Tri. Sanjar |
| 2014 | Blood Cells | Blood Cells | Tariq |
| 2015 | Miss You Already | Miss You Already | Tri. Butala |