stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennart Hellsing
Suomennetut teokset

Lentävä kurpitsa (Den underbara pumpan), suom. Kaija Pakkanen, Helsinki : Weilin + Göös 1976 ISBN 951-35-1416-1
Muna (Ägget), suom. Ulla Ropponen, Espoo: Weilin + Göös 1979 ISBN 951-35-1937-6
Omppu pomppu. Loruja, riimejä ja leikkejä (Äppel päppel), suom. Kaija Pakkanen, Espoo: Weilin + Göös 1984 ISBN 951-35-2980-0
Tässä tanssii herra Kurkku (Här dansar herr Gurka), suom. Juhani Lindholm, Stockholm: Rabén & Sjögren 2011 ISBN
Kirjallisuutta

Kåreland, Lena: Gränsöverskridare. Carl Sandburg och Lennart Hellsing – författare för barn och vuxna.  Uppsala:  Uppsala Universitet, 2000.  ISBN 91-85178-31-4  (ruotsiksi)
Kåreland, Lena: En sång för att leva bättre. Om Lennart Hellsings författarskap.  Stockholm:  Rabén & Sjögren, 2002.  ISBN 91-29-65474-2  (ruotsiksi)
Hans-Eric Hellberg

| Hans-Eric Hellberg |
| --- | --- |
 Hans-Eric Hellberg 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1927 Borlänge, Ruotsi
Kuollut: 2016 (88–89 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hans-Eric Hellberg (1927 Borlänge, Ruotsi – 2016) oli ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hellberg käsittelee teoksissaan lapsen ja nuoren suhdetta sukupuolirooliin ja kuolemaan.
Hans-Eric Hellberg ennen vuotta 1964.
Suomennetut teokset

Onnenlakki (Björn med trollhatten), suom. Ulla Lehtonen, Helsinki: WSOY 1966
Annika ja Mik (Annika på en söndag), suom. Lea Karvonen, Helsinki: Tammi 1969
Ilmaryöstö (Upp genom luften), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1296-0
Maria, ukin tyttö (Morfars Maria), suom. Anna-Maija Oksanen, Helsinki: WSOY 1976 ISBN 951-0-07551-5
Yksisilmärosvot (De enögda banditerna), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1280-4
Vaeltava varjo (Skugga som störtade), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1385-1
Hellyys (Kram), suom. Ilse Hyvärinen,: Otava 1977 ISBN 951-1-04352-8
Minä olen Maria (Jag är Maria jag), suom. Anna-Maija Oksanen, runot suom. Tuula Taanila, Helsinki: WSOY 1977 ISBN 951-0-08170-1
Pelastakaa Paratiisi! (Rädda Paradiset!), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1977 ISBN 951-20-1386-X
Maria ja Martin (Martins Maria), suom. Anna-Maija Oksanen, runot suom. Tuula Taanila, Helsinki: WSOY 1977 ISBN 951-0-07738-0
Seikkailu maan alla (Päivi dyker ner), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1977 ISBN 951-20-1448-3
Takapakkia (Baklänges), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1978 ISBN 951-20-1526-9
Tuija ja Pikku Muija (Bricken och lilla gumman), suom. Hannele Huovi, Helsinki: Lasten parhaat kirjat 1990 ISBN 951-567-045-4
Seikkailu, seikkailu (Äventyr, äventyr), suom. Auli Hurme-Keränen, kuvittanut Tord Nygren, Karkkila: Kustannus-Mäkelä 1990 ISBN 951-873-273-6
Palkinnot

Astrid Lindgren -palkinto 1975
Markkinoinnin johtaminen

Markkinoinnin johtaminen on kauppatieteen ala, jossa keskeistä on markkinointitekniikoiden soveltaminen käytäntöön sekä yrityksen markkinointiresurssien- ja toimenpiteiden hallinta. Markkinoinnin johdon toimenkuva voi vaihdella huomattavasti yrityksen koosta, toimialasta ja yrityskulttuurista riippuen.
Jotta yritykset voivat laatia toimivan ja kustannustehokkaan markkinointistrategian, niillä täytyy olla yksityiskohtaista, objektiivista tietoa liiketoiminnastaan ja markkinoista, joilla ne toimivat. Yritysten tulee siis tehdä markkinointitutkimusta.  Olennaista on myös markkinoinnin tehokas toteuttaminen ja tulosten seuranta.
Markkinointitutkimuksen osa-alueet

Perinteisesti markkinointitutkimus on jaoteltu Kenichi Ohmaen laatiman 3 C:n mallin (3C’s model) mukaisesti kolmeen osa-alueeseen: asiakastutkimukseen (customer analysis), yritysanalyysiin (company analysis) ja kilpailija-analyysiin (competitors analysis). Viime aikoina on yleistynyt tapa jaotella osa-alueet tarkemmin 5 C:hen, joihin edellisten kolmen lisäksi sisältyy myös sidosryhmäanalyysi (collaborator analysis) ja toimiala-analyysi (analysis of the industry context).
Markkinointitutkimuksen osa-alueet > Asiakastutkimus

Asiakastutkimusten avulla pyritään markkinoiden segmentointiin. Tavoitteena on kartoittaa yksityiskohtaisesti jokaisen asiakassegmentin profiilit. Profiileja muokkaavat esimerkiksi demografiset, psykografiset, maantieteelliset sekä käyttäytymiseen ja tarpeisiin liittyvät tekijät. Markkinoijat yrittävät myös selvittää segmenttien käsityksiä markkinoilla olevista tuotteista.
Markkinointitutkimuksen osa-alueet > Yritysanalyysi

Yritysanalyysissa pyritään tarkastelemaan yrityksen kustannusrakennetta ja kustannusasemaa kilpailijoihin nähden sekä tunnistamaan yrityksen avainosaamisalueita ja yrityksen muita selkeitä kilpailuetuja. Yhteistyötä saatetaan tehdä myös laskentatoimen osaston kanssa, jotta esimerkiksi yrityksen voittoja voidaan analysoida tuotelinjoittain tai asiakaskohtaisesti. Yritys voi myös ajoittain tehdä bränditutkimuksia, joissa arvioidaan brändien vahvuuksia ja brändipääoman arvoa.
Markkinointitutkimuksen osa-alueet > Kilpailija-analyysi

Kilpailija-analyysissa arvioidaan markkinoilla toimivien kilpailijoiden heikkouksia ja vahvuuksia esimerkiksi SWOT-analyysin avulla, ja kilpailijoista laaditaan yksityiskohtaisia profiileja. Kilpailija-analyysissa tarkastellaan mm. kilpailijoiden kustannusrakennetta, voitonlähteitä, resursseja ja osaamisalueita, asemointia, tuotteiden differointia, vertikaalista integrointia ja sitä, kuinka yritys on aiemmin reagoinut toimialan kehitykseen.
Markkinointitutkimuksen osa-alueet > Sidosryhmäanalyysi

Myös yrityksen sidosryhmistä voidaan laatia profiileja. Sidosryhmiä voivat olla esimerkiksi tavarantoimittajat, jälleenmyyjät ja muut jakelukanavan osat tai yhteisyrityskumppanit (joint venture). Sidosryhmäanalyysissä voidaan myös kartoittaa yhteistyökumppaneiden tarjoamia täydentäviä tuotteita.
Markkinointitutkimuksen osa-alueet > Toimiala-analyysi

Toimiala-analyysissa hyödynnetään monia taloustieteen ja strategisen suunnittelun työkaluja, kuten Porterin viiden kilpailuvoiman mallia (Porter’s Five Forces), kilpailijoiden strategisten ryhmien analyysia ja arvoketjuanalyysia.
Markkinointistrategia

Kun yrityksellä on riittävästi tietoa asiakaskunnasta ja kilpailuasemastaan toimialalla, laaditaan markkinointistrategia, jonka tarkoituksena on maksimoida yrityksen liikevaihto ja liikevoitto. Markkinointistrategialla voidaan pyrkiä mihin tahansa täsmällisesti määriteltyyn tavoitteeseen, kuten kasvattamaan myyntituottoja tai markkinaosuuksia tai parantamaan pitkän aikavälin kannattavuutta.
Jotta tavoitteeseen päästään, määritetään yleensä yksi tai useampia asiakassegmenttejä, jotka markkinoinnilla halutaan tavoittaa. Asiakassegmentit valitaan kohteiksi usein kahdesta syystä:
1) Segmentti on houkutteleva, koska se on laaja, kasvava, ostaa säännöllisesti eikä se ole hintaherkkä (eli asiakkaat ovat valmiita maksamaan korkeita hintoja).
2) Yritys pystyy vastaamaan segmentin tarpeisiin paremmin kuin kilpailijansa ja kilpailemaan kannattavasti . Usein markkinoinnin määritelläänkin olevan yksinkertaisesti ”tarpeiden tyydyttämistä kannattavasti”.
Segmenttien valinnan myötä yritys pyrkii kohdentamaan resurssejaan selkeästi kohdesegmenttien asiakkaiden tavoittamiseen ja säilyttämiseen sekä jättämään segmentteihin kuulumattomat asiakkaat vähemmälle huomiolle. Joissakin tapauksissa yritys voi mennä niin pitkälle, että se hylkää täysin asiakkaat, jotka eivät kuulu sen kohdesegmenttiin. Esimerkiksi hienon yökerhon ovimies voi karsia epämuodikkaasti pukeutuneet asiakkaat, koska yrityksen johto on määritellyt kohdesegmentiksi ”high fashion -asiakkaat”.
Kun kohdesegmenteistä päätetään, määritellään myös, minkälaisessa mielikuva-asemassa yrityksen, sen tuotteiden tai brändien halutaan olevan asiakkaiden mielissä. Tätä kutsutaan asemoinniksi. Usein asemoinnissa tiivistyy tuotteen tai palvelun keskeinen hyöty, joka on parempi kuin kilpailijoiden tarjoamat hyödyt ja jolla se on differoitu eli erilaistettu kilpailevista tuotteista.
Markkinoinnin toteutuksen suunnittelu

Kun yrityksen strategiset tavoitteet, kohdemarkkinat sekä yrityksen, tuotteen tai brändin tavoiteltava asema on määritelty, keskitytään siihen, kuinka valittu strategia saadaan toteutettua parhaiten.
Usein apuna käytetään McCarthyn kehittämää 4P-mallia (the 4Ps of marketing), jossa yrityksen kilpailukeinoja ovat tuote (product), hinta (price), saatavuus (place) ja markkinointiviestintä (promotion). 4P-malli on laajennettu myös palveluyrityksille paremmin sopivaksi 7P-malliksi, jossa tuotteen, hinnan, jakelun ja myynninedistämisen lisäksi kilpailukeinoiksi lasketaan myös ihmiset (people), tuotantoprosessit (processes) ja ympäristö (physical evidence).
4(7)P-mallin pohjalta tehdyt päätökset muodostavat yhdessä yrityksen markkinointimixin, eli ne keinot, joilla yritys pyrkii toteuttamaan markkinointistrategian. Markkinointimixin tavoite on luoda houkuttelevia arvolupauksia (value proposition), jotka vahvistavat yrityksen tavoiteltua asemaa, lisäävät kohdeasiakkaiden uskollisuutta ja brändipääomaa sekä auttavat saavuttamaan yrityksen taloudelliset ja markkinointiin liittyvät tavoitteet.
Lisäksi tehdään markkinointisuunnitelma, jossa tarkennetaan, miten yritys aikoo toteuttaa markkinointistrategian ja saavuttaa asetetut tavoitteet. Markkinointisuunnitelman sisältö vaihtelee, mutta yleensä siihen sisältyy:
tiivistelmä
tilanneanalyysi (yhteenveto markkinointitutkimusten ja -analyysien tuloksista)
yrityksen toiminta-ajatus ja pitkän aikavälin strategia
tärkeimmät markkinointiin liittyvät ja taloudelliset tavoitteet
markkinointistrategia (valitut kohdesegmentit ja tavoiteltu kilpailuasema)
suunnitelma markkinointimixin eri osien toteutuksesta (4P-malli)
Projektien, prosessien ja välittäjien johtaminen

Markkinoinnin johto tarkkailee markkinointisuunnitelman toteutumista. Yhtä aikaa saatetaan ohjata esimerkiksi myyntihenkilöstön, tuotekehittelyosaston tai pr-toiminnan projekteja. Projektinhallintamenetelmät helpottavat useiden samanaikaisten projektien valvomista sekä niiden aikataulussa ja sovitussa budjetissa pysymistä.
Tärkeä osa markkinoinnin johdon toimenkuvaa on siis suunnitella ja kehittää markkinoinnin ydiprosesseja, kuten uusien tuotteiden kehittämistä, brändien johtamista, markkinointiviestintää ja hinnoittelua. Liiketoimintaprosessien uudistamisen menetelmät (business process re-engineering, BPR) auttavat varmistamaan ydinprosessien sujuvan toiminnan ja suunnittelun toimivuuden.
Markkinointisuunnitelman toteutus saattaa vaatia sekä sisäisten resurssien että ulkoisten välikäsien ja palveluiden tarjoajien (esim. mainostoimiston) johtamista. Lisäksi tehdään yhteistyötä yrityksen hankintaosaston kanssa näiden palvelujen hankkimiseksi.
Organisaatioiden johtaminen ja johtajuus

Markkinointisuunnitelman toteutumisen lisäksi markkinoinnin johto käyttää runsaasti aikaa yrityksen markkinasuuntautuneisuuden rakentamiseen ja ylläpitoon. Markkinasuuntautuneisuus, eli asiakaskeskeisyys, vaatii yksimielisyyttä johtoportaassa, josta se etenee muualle organisaatioon. Markkinoinnin johto pyrkii myös tukemaan yrityksen brändiä ja vahvistamaan yritysidentiteettiä.
Suuremmissa yrityksissä markkinoinnin toteutus tarkoittaa sitä, että useamman markkinointiosaston sekä usein myös talous-, tutkimus- ja tuotanto-osastojen täytyy tehdä yhteistyötä. Suuri osa markkinoinnin johdon ajasta saattaa mennä osastojen välisiin keskusteluihin ja neuvotteluihin. Markkinointipäällikön tehokkuus saattaa siis riippua yhtä paljon hänen taidostaan ”myydä” markkinointiohjelma yrityksen sisällä kuin siitä, miten asiakas ohjelmaan reagoi.
Tavoitteiden saavuttamisen mittaaminen

Markkinoinnin johto vastaa siitä, että markkinointiprojektit saavuttavat tavoitellut päämäärät taloudellisesti kannattavasti. Usein apuna käytetään myyntiennusteita, myyntihenkilöstön ja jälleenmyyjien kannustinprojekteja sekä myyntihenkilöstön ja asiakkuuksien johtamismenetelmiä (customer relationship management, CRM). Tavoitteiden saavuttamista seurataan erilaisin mittausmenetelmin, esimerkiksi investoinnin tuottoprosentin (return on investment, ROI) avulla.
Marnen taistelu

Ensimmäinen Marnen taistelu käytiin ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa 5.–12. syyskuuta 1914 Marnejoella Ranskassa. ”Marnen ihmeeksi” kutsutussa taistelussa ympärysvaltojen ranskalaiset ja brittiläisen siirtoarmeijan joukot pysäyttivät Pariisia kohti edenneet kenraalieversti Moltken johtamat Saksan keisarillisen armeijan joukot.
Taistelun aikana ranskalaiset joukot pystyivät syyskuun 5–10. päivien aikana vastustamaan Ranskaan edenneitä saksalaisia joukkoja, jotka ajoivat edellään kohti etelää paenneita Ranskan ja Englannin joukkoja. Saksalla oli kuitenkin liian vähän joukkoja hyökkäykseen. Kun Saksan 1. armeija pyrki varmistamaan saksalaisten sivustan ja kääntyi Pariisin lähelle koottua puolustusta vastaan, saksalaisten 1. ja 2. armeijoiden väliin syntyi aukko.
6.–7. syyskuuta Ranskan 5. armeija ja Englannin siirtoarmeija hyökkäsivät syntyneeseen heikkoon kohtaan ja voittivat aluetta suojanneen ratsuväen. Taistelujen tasapaino kääntyi hieman edullisemmaksi ympärysvalloille ja kahden Saksan armeijan välinen aukko suureni. Saksan 1. armeija oli silti edelleen voitolla taistelussa. Saksan armeijan viestintä ei kuitenkaan toiminut ajantasaisesti, ja lähetti Hentsch päätteli virheellisesti armeijansa olevan tappiolla. Saksan keisarillisen armeijan yleisesikuntapäällikkö Moltke hermostui ja määräsi joukkonsa vetäytymään, ja Schlieffenin suunnitelma epäonnistui.
Tausta

Saksa hyökkäsi elokuussa 1914 Belgian läpi Ranskaan pyrkimyksenään kukistaa Ranska kuten vuonna 1871. Hyökkäyksen pohjana oli Moltken muunnelma Schlieffenin suunnitelmasta. Ranskalaiset, belgialaiset ja avuksi tullut brittien siirtoarmeija joutuivat elokuussa ja syyskuun alussa peräytymään Saksan armeijan joukkojen edessä. Ranska epäonnistui omassa hyökkäyksessään Elsass-Lothringenissa. Epäonnistuminen tuhosi ranskalaisten joukkoja, mutta myös vapautti selvinneitä Ranskan armeijan joukko-osastoja taistelemaan saksalaisia vastaan.
Ylipäällikkö Moltke uskoi 25. elokuuta Ranskan armeijan olevan lyöty ja brittien siirtoarmeijan pienen koon aiheuttaman vaaran mitättömäksi. Moltke uskalsi heikentää armeijaansa, ja Saksan armeijasta siirrettiin kesken hyökkäyksen joukkoja Belgiaan purkamaan piirityksiä ja pitämään rintamaa. Osa joukoista siirrettiin itärintamalle. Siirto 6. ja 7. armeijasta tapahtui vääriin tietoihin perustuen 5. syyskuuta, juuri ennen ratkaisutaistelua. Saksalaisten voima heikentyi ehkä ratkaisevasti varsinkin hyökkäyksen oikealla siivellä. Saksalaisten edetessä heidän armeijansa kului. Kun saksalaiset etenivät, heidän huoltonsa emämaasta käsin vaikeutui ja tuli yhä alttiimmaksi sabotaasille. Vetäytyvä vihollinen oli tuhonnut rautateitä ja siltoja, mikä huononsi huomattavasti saksalaisten huoltoa. Heikentyneellä oikealla siivellä ei ollut reservejä. Mutta taistelu kulutti ja väsytti varsinkin puolustajien joukkoja.
Pariisin ja Verdunin lähellä saksalaisilla oli 40 jalkaväen divisioonaa ja 7 ratsuväen divisioonaa. Ympärysvalloilla oli ylivoima, 60 jalkaväkidivisioonaa ja 10 ratsuväkidivisioonaa.
Marnen taistelussa käytettiin sodassa ensi kertaa radiota viestivälineenä, ja ilmatiedustelua.
Saksan armeija kiertää Pariisin

Joffre aikoi 25. elokuuta pysäyttää saksalaiset Saint Quentinin lähellä, mutta Ranskan armeija hävisi taistelun. Saksan joukkojen aikomus oli 27. elokuuta hyökätä Pariisiin niin että 1. armeijan oli määrä edetä Pariisin länsipuolelle ja 1. armeijan Pariisiin. 30. elokuuta ylijohto määräsi 1. armeijan etenemään Pariisin pohjoispuolelle niin että saksalaisten rintama alkoi kiertyä itään päin.
Ranskan kenraali Lanzeracin johtama 5. armeija hyökkäsi Guisen taistelussa Saksan 1. armeijan kimppuun. Lisäksi Ranskan 5. armeija pysäytti Saksan 2. armeijan etenemisen. Niinpä saksan 2. armeija pyysi 1. armeijalta apua. Tämä oli ensimmäinen vakava takaisku muunnellun Schlieffenin suunnitelman mukaan toimiville saksalaisille.
Saksan joukkojen ”höyryjyrä” ajoi Pariisia lähestyessään siellä asuvat pakokauhun valtaan. Ranskan hallitus pakeni 1. syyskuuta 1914 Bordeaux'iin. 2. syyskuuta Saksan armeijan ajateltiin olevan Pariisissa kolmen päivän päästä. Saksan pommikoneet ja zeppeliinit pommittivat jo Pariisia. Pariisiin pudotetut lentolehtiset pitivät Ranskan antautumista ainoana vaihtoehtona.
Saksalaisten joukkojen kerrotaan nähneen kiikareillaan Eiffelin tornin, ja heidän tykkiensä jyly kuului Pariisiin.
5. syyskuuta Saksa aikoi hyökätä Epinal-Toulin linnoitusketjua vastaan, ja 1. ja 2. armeijan oli määrä varmistaa sivusta Pariisia vastaan pysähtymällä Marnelle. Näin Saksan armeija jätti Pariisin oikealle ja päätti siirtää 1. armeijan takaisin Marnen pohjoisrannalle. Saksan länttä kohti suuntautunut nopea eteneminen kääntyi 3. syyskuuta koukkaukseksi kohti etelää.
Moltke huomasi, että englantilaiset ja ranskalaiset joukot vetäytyivät niin nopeasti, että näille ei ollut sotasaaliiksi saadusta kalustusta ja vangeista päätellen tuotettu ratkaisevaa tappiota.
Käännös johtui siitä, että Saksan 1. armeija ajoi takaa vetäytyviä Ranskan 5. ja 6. armeijaa. Näin saksalaisen 1. armeijan komentajan von Kluckin joukot eivät edenneet suoraan Pariisia kohti. Kluckin päätös kiertää Pariisi itäpuolitse pani tämän armeijan alttiiksi Pariisin suunnasta tulevalle sivustahyökkäykselle.
Ympärysvaltojen joukot vetäytyivät Marne-joelle.
Ranskalaisten puolustussuunnitelma

Elokuun lopussa ranskalainen kenraali Joffre aikoi sijoittaa puolustuksen Marne- tai Seine-joelle.
Ranskalaisten kenraali Joseph Joffre aikoi lyödä etenevät saksalaiset suorassa rintamataistelussa. Pariisin sotilaskuvernööri Joseph Simon Gallieni taas aikoi antaa saksalaisten edetä pitkälle etelään ja motittaa sitten saksalaiset. Näin nämä puolustussuunnitelmat olivat ristiriitaisia, ja kumpikaan niistä ei toteutunut.
Joukkojen keskitys Pariisin lähellä yllätti saksalaiset. Saksalaisen kenraali Alexander von Kluckin päätös ajaa takaa etelää, Marnea kohti vetäytyvää Ranskan 6. armeijaa oli huono päätös, Se asetti armeijan oikean sivustan alttiiksi Pariisin suunnasta tulevalle hyökkäykselle. Niinpä Kluck käänsi armeijansa jälleen länteen päin. Mutta tämä avasi levenevän aukon saksalaisten 1. ja 2. armeijan väliin.
Kluckin ja Bülowin armeijoiden välissä oli valtava aukko. Liittoutuneiden ilmatiedustelu näki ”armeijattoman alueen”. Brittijoukot ryntäsivät tähän aukkoon ja etenivät vastarintaa kohtaamatta, mutta itse valiten hitaasti., Pariisin koillispuolella. Saksalaiset eivät tienneet, että Ranskan 6. armeijan oikean siiven takana oli 25 km:n aukko, mistä olisi päässyt etenemään pidemmälle.
Ourcqin taistelu

Gallieni painosti Joffrea antamaan hyökkäyskäskyn Marnejoella pohjoiseen pysäyttääkseen etenevät saksalaiset, Joffre toteutti hyökkäyskäskyn 4. syyskuuta 1914.
Joffre hyökkäsi Marnejoella pohjoiseen 6. päivän aamulla.
5. päivänä Saksan 1. armeijan oikealla sivustalla etenevä IV AK:n komentaja Hans von Gronau sai vihiä että Ranska keskitti joukkojaan myös Pariisin seuduille, jolloin Ranskan 6. armeija paljastui vuorokautta ennen hyökkäystään.
Ranskalainen Michel-Joseph Maunouryn 6. armeija hyökkäsi 5. syyskuuta yllättäen Kluckin oikeaan sivustaan. Kluck käänsi joukkonsa vastahyökkäykseen.
Alkoi Ourcqin taistelu 5.–9. syyskuuta. Mutta saksalaiset taistelivat raivokkaasti ja onnistuivat estämään täpärästi saarrostuksen. 1. armeija komentaja Kluck lähetti Gronaulle vain hieman apujoukkoja, koska piti hyökkäystä vain harhautuksena. Vasta 7. syyskuuta Kluck käsitti, että ranskalaisten hyökkäys oli vakava uhka.
Kluckin tekemä siirto avasi 1. ja 2. armeijoiden rintamien väliin 50 km:n levyisen aukon. Saksalaiset sijoittivat tähän aukkoon ohuesti ratsuväkeä. Ranskan 6. armeijan hyökkäys pani saksalaisen IV Res Ak:n peräytymään. Pian saksalainen 2. armeija saapui auttamaan IV Res. AK:ta. Brittien ja ranskalaisten hyökkäys kohdistui nyt kahden armeijan väliseen aukkoon.
Idässä Verdunin lähellä Saksan armeija eteni, kunnes lännen taistelut pakottivat saksalaiset siirtämään joukkoja sinne.
Pariisista koilliseen ja itään käytiin kolmen päivän ajan taistelua, jossa ranskalaiset hyökkäsivät von Kluckin armeijan kimppuun, ja Kluck vastasi rajuilla vastahyökkäyksillä. Niinpä rintamalinja aaltoili. Maunouryn 6. armeija oli luhistumaisillaan. Pariisin taksit kuljettivat uusia sotilaita rintamalle. Näiden merkitystä on suuresti liioiteltu, ne kuljettivat rintamalle vain pari rykmenttiä. Enemmät joukot ja kalusto kuljetettiin muun muassa kuorma-autoilla ja junilla.
Ranskan armeijan hyökkäys 6. syyskuuta 1914 Pariisin ja Verdunin välissä pysäytti Saksan 4. ja 5. armeijat Verdunin länsipuolella. 7. syyskuuta Saksan 1. armeijan ja Ranskan joukkojen välillä oli tasapaino, mutta ranskalaisten asema oli 8. syyskuuta vaikeutumassa linjalla Crepy-en-Valois-Meux.
Ranskan 5. armeija ja brittien siirtoarmeija hyökkäävät

Kun Saksan armeija vetäytyi, samalla 9. armeijan komentaja Foch hyökkäsi, vaikka hänen alaisten joukkojen oikea ja vasen sivusta olivat vetäytymässä.
Joffre suostutteli melko vastahakoisen Englannin siirtoarmeijan komentajan Frenchin hyökkäämään sanoen, että ”Englannin kunnia on kysmyksessä”. Englannin armeija viivytteli hyökkäystään vielä 6. päivänä ja hyökkäsi Saksan 1. ja 2. armeijoiden väliseen aukkoon, ja löi ratsuväen Petit Morinissa 7. syyskuuta. Niinpä ratsuväkisuoja rintaman aukossa repeytyi kahtia. Englantilaiset etenivät Cuulommiersin tasalle ja näin 1. ja 2. armeijoiden välissä oli jälleen aukko. Von Bülow joutui vetämään armeijansa oikeaa sivustaa 9 km taaksepäin, kun Ranskan 5. armeija hyökkäsi.
Epäluottamus ja pelko epäonnistumista kalvoivat Moltken ja Bülowin mieltä. Saksan joukkojen johto säikähti muuttunutta tilannetta ja pelkäsi pitkälle edenneiden, jakautuneiden joukkojensa joutuvan saarroksiin. Saksalaiset eivät pitäneet pientä brittiarmeijaa vielä isona uhkana.
Se siirsi suuren osan 1. armeijan joukkoja varmistaakseen sivustansa. Ranskalaiset pitivät puoliaan Nanteulissa ja aikoivat hyökätä.
Ranskan armeija tappiolla

Saksan keisari Vilhelm vaati 7. päivänä armeijansa hyökkäämään niin kauan kuin se voi. Von Kluck jatkoi joukkojensa siirtoa Marnen pohjoispuolelle, sivustan paljastuminen pani Bülowinkin siirtämään oikeaa sivustaansa taaksepäin. mutta vasen siipi hyökkäsi yhä.
7.–8. päivän tienoilla lienevät saksalaisten ja ranskalaisten voimat olleen tasan ja kummankin olisi tullut mahdollisuus voittaa taistelu.
Maunouryn 6. armeija oli 8. päivänä jo tappiolla, kun saksalaiset siirsivät joukkojaan sitä vastaan Marnen eteläpuolelta. mutta Maunouryn armeija piti puoliaan.. Englantilaiset eivät olleet Marnella 8. päivänäkään. Idempänä saksalaisten 2. armeijan vasen siipi ja 3. armeija etenivät voitokkaasti, ja vielä idempänä Ranskan 4. armeija ja Saksan 4. armeija taistelivat keskenään paikallaan. Saksan 5. armeija eteni, muttei pystynyt murtautumaan linnakeketjun vahvistamasta jokilinjasta läpi. Ranskalaiset valmistautuivat etelässä jo 8. päivänä vetäytymään, mutta Baijerin kruununprinssi Rupprecht keskeytti hyökkäyksensä, koska voimat olivat armeijalta vähissä. Ranskalaisten 6. ja 9. armeijaa uhkasi tappio. Vain Ranskan 5. armeija ja englantilaiset etenivät. Mutta myös saksalaisten 6. armeijan hyökkäys oli pielessä ja rintama rikki 1. ja 2. armeijoiden välissä.