stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nico Mattan

| Nico Mattan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1971 (ikä 53)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  klassikkojen erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1994–1996 1997–1998 1999–2003 2004 2005-2006 2007:  Lotto Mapei Cofidis Relax Bodysol Davitamon-Lotto DFL-Cyclingnews-Litespeed
Suurimmat voitot
 Gent-Wevelgem 2005 De Pannen kolmen päivän ajo 2001 GP Ouest-France 2001 Giro del Piemonte 2001 Pariisi-Nizza, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 4. helmikuuta 2008 
Nico Mattan (s. 17. heinäkuuta 1971 Izegem) on belgialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1994–2007.
Mattan voitti vuonna 2001 Giro del Piemonten, GP Ouest-Francen ja De Pannen kolmen päivän ajon. Lisäksi hän oli paras Pariisi–Nizza-ajon prologissa, kuten kaksi vuotta myöhemminkin. Vuonna 2005 hän voitti Gent-Wevelgem-klassikon kiistanalaisella tavalla: hän ohitti kilpailua johtaneen Juan Antonio Flechan loppusuoralla käyttäen monien mielestä huoltoautoja vetoapunaan.
Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut muun muassa UCI Continental -tasolla kilpailleen Pedaltech-Cyclingnews -tallin johtotehtävissä.
Saavutuksia > Etappikilpailut

Pariisi-Nizza:
2001 prologin voitto
2003 prologin voitto
De Pannen kolmen päivän ajo:
2001 kokonaiskilpailun ja etapin 3 b (aika-ajo) voitto
2005 kokonaiskilpailussa kolmas
Tour de la Région Wallonne:
1996 pistekilpailun ja etapin 1 voitto
1997 kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun voitto
Circuit Franco-Belge:
2003 kokonaiskilpailussa toinen
2004 kokonaiskilpailussa kolmas
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

Gent-Wevelgem: 1998 kolmas, 2001 viides, 2005 voitto
GP Ouest-France: 2000 toinen, 2001 voitto
Giro del Piemonte: 2001 voitto
Flanderin ympäriajo: 2003 viides
HEW Cyclassics: 1998 viides
GP Eddy Merckx: 1998 (parina Frank Vandenbroucke) toinen
Brabantse Pijl: 2000 toinen
Pariisi-Bourges: 2001 toinen
Grand Prix Isbergues: 2001 kolmas
Grand Prix de Denain: 2006 toinen
Kampioenschap van Vlaanderen: 2004 toinen
Ohimo

Ohimon sijainti pään sivussa.
Ohimo on pään osa, joka sijaitsee silmien takana. Ohimon alapuolella sijaitseva luu on nimeltään ohimoluu, jota kutsutaan myös silmäkulmaksi.
Niels Wilhelm Gade

Niels Gade
Niels Wilhelm Gade (22. helmikuuta 1817 – 21. joulukuuta 1890) oli tanskalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti, urkuri ja opettaja.
Gade syntyi Kööpenhaminassa ja aloitti uransa orkesterin viulistina. Hän sävelsi ensimmäisen sinfoniansa vuosina 1841–1842. Säveltäjä lähetti teoksensa Felix Mendelssohn-Bartholdylle, joka otti sen vastaan myönteisesti. Mendelssohn johti sinfonian ensiesityksen Leipzigissa. Sinfonian saama suosio sai Gaden keskittymään enemmän säveltämiseen. Hän asui lyhyen aikaa 1840-luvulla Leipzigissa, jossa hän opetti konservatoriossa ja johti Gewandhaus-konsertteja. Vuonna 1848 Gade palasi Tanskaan, jossa hän tuli kotikaupunkiinsa Kööpenhaminaan urkuriksi ja konservatorion johtajaksi loppuelämänsä ajaksi.
Gade sävelsi muun muassa kahdeksan sinfoniaa, viulukonserton, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. Hänen sävellyksissään on nähtävissä vaikutteita Felix Mendelssohn-Bartholdylta, mutta toisaalta hän edusti ensimmäisenä pohjoismaista tyyliä eurooppalaisessa musiikissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Niels Gade International Music Score Library Project (englanniksi)
Posadnikovskoje

| Posadnikovskoje Посадниковское |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Novorževin piiri
Koordinaatit:  57°07′37″N, 29°16′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Sorotin valuma-alue
Laskujoki:  Šeršaja Sorotiin
Järvinumero:  01030000111102000026547
Mittaustietoja
Pituus:  3,5 km 
Leveys:  2 km 
Pinta-ala:  3,763 km² 
Tilavuus:  0,0142994 km³ 
Keskisyvyys:  3,8 m 
Suurin syvyys:  5,5 m 
Valuma-alue:  13,5 km² 9,8 
 fiPosadnikovskoje 
Posadnikovskoje (ven. Посадниковское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä.
Maantietoa

Järvi on 3,5 kilometriä pitkä, 2,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 3,76 neliökilometriä eli 376 hehtaaria. Jokilaakson pääuoma Sorot ohittaa järven eteläpuolelta. Sen rannoilla sijaitsee neljä kylää: Posadnikovo (Посадниково), joka on suurin, Taraskino (Тараскино), Vzgljady (Взгляды) ja Pluškino (Плушкино). Ne sijaitsevat rannan tuntumassa ja jäävät järveä ympäröivien mäkien alapuolelle. Korkein mäki sijaitsee järven lounaispuolella ja kohoaa 135 metrin korkeuteen mpy.
Luontoarvoja

Järven pohja on hiekkaa ja silttiä ja sen rannat ovat hiekkaa, soraa ja kivikkoa. Itäpäässä on suorantoja. Järven lähiympäristössä on asutusta ja siihen liittyviä pelto- ja niittymaita. Järvessä on runsaasti eri kalalajeja: lahna, hauki, ahven, salakka, kiiski, pasuri, sorva, suutari, made, säyne, törö, mutakala, rantanuoliainen, nieriä, simppu ja karppi, sekä joitakin Rutilus- ja Carassius-sukujen kalalajeja.
Vesistösuhteita

Posadnikovskoje sijaitsee Sorotin valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Sen laskuoja on Šeršnja (Шершня), joka yhtyy Sorotiin kaksi kilometriä itään ja hieman yläjuoksulle päin. Järven valuma-alueen kooksi ilmoitetaan lähteestä riippuen joko 13,5  tai 9,8 neliökilometriä.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen  järven koordinaatteja.
1 2 3 4 5 6 7 8  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Посадниковское, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Käännös suomeksi
Pikkusininaakka

| Pikkusininaakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Sininaakat Cyanolyca
Laji::  nanus
Kaksiosainen nimi
 Cyanolyca nanus  (Du Bus & Gisignies, 1847) 
Synonyymit
 Cyanolyca nana 
Katso myös
   Pikkusininaakka Wikispeciesissä   Pikkusininaakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkusininaakka (Cyanolyca nanus) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit

Pikkusininaakka on 20-23 cm pitkä. Se on pienikokoinen, hoikka ja nopealiikkeinen. Se on väriltään sininen, lukuun ottamatta mustaa naamaria ja valkeahkoa kurkkua. Silmän yläpuolelta kulkee valkeahko silmäkulmanjuova.
Levinneisyys

Pikkusininaakkaa tavataan kotoperäisenä Meksikossa. Lajin populaatioksi arvioidaan noin 2500-10000 yksilöä. Pikkusininaakan levinneisyysalue on pieni ja laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, joten se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö

Pikkusininaakka elää vuoristometsissä 1400-3200 metrin korkeudella. Laji suosii tammi-kuusi-pihta-sekametsiä, joissa kasvaa runsaasti epifyyttejä.
Ning Hai (1931)

| Ning Hai |
| --- | --- |
 Ning Hai

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harima Dock Company
Kölinlasku:  1. tammikuuta 1930
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 1931
Palveluskäyttöön:  1. syyskuuta 1932
Loppuvaihe:  upotettu  23. syyskuuta 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 500 t
Pituus:  109,73 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,89 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  9 500 shp
Nopeus:  22,25 solmua
Miehistöä:  320
Aseistus
Aseistus:  6 × 140 mm tykkiä kaksoistorneissa 6 × 76 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 533 mm torpedoputkea 2 × kellukekonetta
Ning Hai (kiin. 甯海) oli Kiinan laivaston Ning Hai -luokan kevyt risteilijä toisessa Kiinan-Japanin sodassa.
Valmistus

Kiinan laivasto tilasi aluksen Japanista Harima Dock Companyltä, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1930. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1931 ja valmistui 31. heinäkuuta 1932, jolloin se varustettiin kahdella yksipaikkaisella Aichi AB-3 -kellukekoneella. Alus lähti 24. elokuuta Kuresta ja se saapui kaksi päivää myöhemmin Shanghaihin. Kiinan laivasto otti aluksen palvelukseensa 1. syyskuuta 1932 tehden siitä Kiinan 1. laivaston lippulaivan päällikkönään Shen.
Palvelus

Toukokuussa 1933 alus oli huollettavana Hariman telakalla. Se saapui 3. kesäkuuta 1934 Mojiin ja kaksi päivää myöhemmin Jokohamaan mukanaan koulutuslaivueen komentaja kontra-amiraali Wang, joka osallistui amiraali Togo Heihachiron hautajaisiin. Alus lähti 14. kesäkuuta Jokohamasta Hariman telakalle huoltoon, mikä saatiin päätökseen 14. heinäkuuta.
Kiinan-Japanin sodan alettua Kiinan hallitus lähetti aluksen elokuussa 1937 Jangtse-jokea alas Koiniin tukemaan Nankingin puolustajia. Koinissa keisarillisen Japanin laivaston lentotukialus Kagalta nousseet ja maatukikohdista operoineet 2. yhdistetyn laivueen lentokoneet hyökkäsivät 22.-23. syyskuuta useaan kertaan alusta vastaan, jolloin alukseen osui neljä pommia sekä lisäksi lähistölle muutamia. Kuusi Yokosuka B3Y1 -pommikonetta sai 25. syyskuuta kaksi osumaa alukseen, jolloin se upposi matalaan veteen Koinista ylävirtaan.
Palvelus > Keisarillisen Japanin laivastossa

Japanilaiset valtasivat 5. joulukuuta hylyn, jota yritettiin tuloksetta nostaa huhtikuussa 1938. Nostoyrityksessä sai surmansa kaksi sukeltajaa. Hylky saatiin nostettua 5. toukokuuta ja hinattiin Shanghaihin. Aluksen vauriot korjattiin alustavasti Kiangnanin telakalla, minkä jälkeen se hinattiin Saseboon.
Alus luokiteltiin 11. heinäkuuta rannikkopuolustus- ja koulutusalukseksi, jolloin se nimettiin Mikuraksi. Alus oli majoitusaluksena Sasebossa 1934-1943. Joulukuussa 1943 alus siirrettiin modernisoitavaksi Harimalle.
Alus nimettiin 1. kesäkuuta 1944 Isojimaksi ja se liitettiin 10. kesäkuuta Kuren laivastoalueeseen saattajaksi. Alus liitettiin 20. kesäkuuta Yokosukan vartio-osastoon ja sen päälliköksi tuli 23. kesäkuuta komentajakapteeni Hukuchi Akiji. Muutostyöt saatiin päätökseen 28. kesäkuuta ja aluksen koulutus aloitettiin Japaninmerellä.
Alus saapui 9. heinäkuuta Yokosukan vartio-osastoon ja se lähti saattueen mukana Iwo Jimalle. Alus vältti 26. heinäkuuta tunnistamattoman sukellusveneen laukaiseman torpedon. Seuraavana päivänä alus saapui saattueen mukana Iwo Jimalle, mistä se aloitti paluumatkan 29. heinäkuuta saapuen Yokohamaan 1. elokuuta.
Alus lähti 19. syyskuuta saattueen mukana. Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Shad laukaisi 85 merimailia Hachiji Jimasta neljä Mark 23 -torpedoa, joista kolme osui Isojimaan. Alus upposi, mutta henkilötappiot eivät ole tiedossa lukuun ottamatta päällikön kaatumista. Alus poistettiin alusluettelosta 10. marraskuuta.
Nestor Maximilian Bremer

Nestor Maximilian Bremer (20. syyskuuta 1843 Maaria – 14. marraskuuta 1911 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi, opettaja ja virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Bremerin vanhemmat olivat kartanonomistaja, luutnantti Nestor Sundvall Bremer ja Edla Amanda Maria Häggroth. Vanhempiensa menehdyttyä hänestä tuli setänsä kapteeni Josef Bremerin ottopoika.  Nestor Maximilian Bremer opiskeli Turun ja Helsingin teknillisissä reaalikouluissa ja valmistui agronomiksi Mustialasta vuonna 1869. Valmistuttuaan hän työskenteli lyhyen aikaa ottoisänsä omistamassa Jokioisten kartanossa, mutta siirtyi sitten maanviljelyskoulun opettajaksi Raisioon. Tehtyään vuosina 1871–1872 opintomatkan Ruotsiin ja Tanskaan hänestä tuli Kuopion läänin apulaisagronomi. Hän toimi silti samalla myös opettajana karjakkokoulussa ja johtajana maanviljelyskoulussa.
Hämeen läänin läänin agronomiksi Bremer nimitettiin kesällä 1874 ja hän hoiti tehtävää yli 30 vuotta. Bremer vaikutti osaltaan merkittävästi muun muassa kiertoviljelyn yleistymiseen, mutta myös uusien työmentelmien ja -välineiden käyttöönottoon maataloudessa. Hän edisti myös karja- ja meijeritaloutta, joille oli avautunut uusia markkinoita Hämeenlinnan ja Pietarin ratayhteyden myötä. Virassaan Bremeriä kuvattiin erikoisen uutteraksi. Hänet muistetaan myös loppuvuonna 1899 tekemästään lahjoituksesta, niin sanotusta Bremerin uudenvuoden lahjasta. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Bremer sai vuonna 1901.
Julkaisuja

Bremerin kulmajako / Yleinen keino jakaa kulmia kuinka moneen yhtäsuureen eli suhteelliseen osaan tahansa, 1905
Porsgrunn

| Porsgrunn |
| --- | --- |
 Brevikin silta
 vaakuna

 Porsgrunn
 Koordinaatit: 59°6′N, 9°42′E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Telemarkin lääni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  164 km²
 – Maa:  161 km²
Väkiluku (1.1.2023):  37 056
 – Väestötiheys:  230,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.porsgrunn.kommune.no 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porsgrunn on kunta ja kaupunki Telemarkin läänissä, Norjassa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 37 056 asukasta ja sen maapinta-ala oli 161 neliökilometriä. Kaupungissa on kemianteollisuutta (Norsk Hydro, Elkem, Yara ja Norcem) ja se on tunnettu myös posliinituotteistaan (Porsgrunds Porselænsfabrik).
Kaupunki sijaitsee Frierfjorden-vuonon rannalla Skienselva-joen suulla. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu rokokoo-tyyliin rakennettu kirkko 1700-luvun puolivälistä. Porsgrunnissa oli toinenkin 1700-luvulla rakennettu rokokookirkko, mutta se tuhoutui tulipalossa vuonna 2011.
Käytännössä Porsgrunnin kaupungin keskustaajama on kasvanut pohjoisesta yhteen naapurikaupunki Skienin keskustaajaman kanssa ja etelästä naapurikaupunki Bamblen taajaman puolelle. Norjan tilastokeskus luokitteleekin nämä yhdeksi taajamaksi, jonka asukasluku oli vuoden 2021 alussa yhteensä 94 102.
Norjan rahtimäärältään kolmanneksi suurin satamaa eli Grenlandin satama toimii osaksi Porsgrunnissa. Herøyan kaupunginosassa on Norjan suurimpiin kuuluva kemianteollisuuden keskittymä satamaterminaaleineen (Porsgrunnin terminaali). Herøyassa toimivat muun muassa Yara International ja Norsk Hydro. Kaupungin Brevikin terminaali palvelee puolestaan sementtivalmistaja Norcemin sementtitehdasta sekä ulkomaankaupan autolauttaliikennettä Norjasta Alankomaihin, Belgiaan, Britanniaan ja Ruotsiin.
Porsgrunn on Porin ja Pieksämäen ystävyyskaupunki.
Media

Paikallislehti Porsgrunns Dagblad ilmestyy kolmesti viikossa.
Kuvia

Porsgrunnin läntinen kirkko
Porsgrunnin itäinen kirkko
Porsgrunnin taajama on kasvanut yhteen Skienin ja Stathellen kanssa.
Porsgrunnin kaupungintalo (Haldor Larsen Børve, 1905)
Grenlandin silta
Tunnettuja henkilöitä

Johan Castberg (1862–1926), poliitikko
Ronny Deila (s. 1975), jalkapallovalmentaja
Rune Jarstein (s. 1984), jalkapallomaalivahti
Jørgen Juve (1906–1983), jalkapalloilija ja urheilutoimittaja
Finn Kristensen (s. 1936), poliitikko
Severin Løvenskiold (1777–1856), pääministeri 1828–1841
Yngvar Numme (1944–2023), laulaja ja revyytaiteilija
Didrik Solli-Tangen (s. 1987), laulaja
Petter Stordalen (s. 1962), sijoittaja
Aleksander Walmann (s. 1986), laulaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porsgrunn Wikimedia Commonsissa
Telemarkin läänin kunnat
Bamble
Drangedal
Fyresdal
Hjartdal
Kragerø
Kviteseid
Midt-Telemark
Nissedal
Nome
Notodden
Porsgrunn
Seljord
Siljan
Skien
Tinn
Tokke
Vinje
Norjan läänit | Norja
Nestor Niemelä

Nestor Niemelä (12. syyskuuta 1862 Punkalaidun – 23. toukokuuta 1889 Punkalaidun) oli suomalainen kirjailija. Niemelä julkaisi teoksia myös nimimerkillä N. Niemelä.
Niemelä oli kotoisin Punkalaitumen Koskioisten kylässä sijainneesta Heinämäen torpasta.
Niemelä ei saanut mitään kouluoppia mutta hän kartutti tietojaan itseopiskelun avulla ja harjoitteli myös kirjoittamista. Hänellä oli aikaa kirjallisille harrastuksille koska hän ei heikon terveytensä takia kyennyt maatöihin. Esikoisteos Mäkelän veljekset ilmestyi 1887 ja viimeksi häneltä ilmestyi kertomus Luisulan lapset kansankirjailijoiden novellikokoelmassa Syvistä riveistä. Viimeiset neljä vuotta elämästään Niemelä sairasti keuhkotautia ja hän kuoli 26-vuotiaana veljensä omistamassa torpassa.
Teoksia

Mäkelän veljekset : kuvaus Hämeestä.  WSOY 1887
Takamaan torpparit.  WSOY 1889
Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma.  WSOY 1890 (sisältää Niemelän novellin Luisulan lapset)
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Nestor Niemelän e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Project Gutenberg: Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma
Nihattulan työväentalo

| Nihattulan työväentalo |
| --- | --- |
 Nihattulan työväenyhdistyksen talo vuonna 1953.
Sijainti:  Nihattula, Hattula
Valmistumisvuosi:  1910
Rakennuttaja:  Nihattulan Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nihattulan työväentalo oli Hattulan kunnan Nihattulan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Nihattulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 Hattulan ensimmäisenä työväenyhdistyksenä. Vuonna 1906 yhdistyksen jäsenmäärä oli 73, mutta kahden vuoden päästä enää 35. Talon yhdistys hankki vuonna 1910. Kesällä 1913 taloon murtauduttiin, ja sieltä varastettiin kahvikuppeja ja juomalaseja.
Vuonna 1931 yhdistyksen toimintaa kuvailtiin hiljaiseksi, ja sen jäsenmäärä liikkui kymmenen tienoilla mutta laski välillä sen allekin. Vuonna 1938 yhdistyksen toiminnan kuvailtiin olleen jo vuosia lamassa, vaikka talo sillä vielä olikin. Seuraavana vuonna yhdistys onnistui järjestämään Maarianpäiväjuhlan, jossa puhumassa oli kansanedustaja Aino Malkamäki, sekä arpajaisjuhlan, joka oli yleisömenestys. Kaikki arvat myytiin nopeasti loppuun. Kesän 1939 aikana yhdistys sai jonkin verran aktivoiduttua ja taloudellinen tilannekin parani.
Talo oli pystyssä vielä kesällä 1953. Sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Oklahoma City Blue

| Oklahoma City Blue |
| --- | --- |
Liiga:  NBA Development League
Perustettu:  2001
Historia:  Asheville Altitude (2001–2005) Tulsa 66ers (2005–2014) Oklahoma City Blue (2014–)
Areena:  Cox Convention Center kapasiteetti 13 846
Kotipaikka:  Oklahoma City, Yhdysvallat
Värit:                          
Päävalmentaja:  Mark Daigneault
Mestaruudet:  2 (2004, 2005)
Kotisivu:  nba.com/dleague/tulsa/
Oklahoma City Blue on koripalloseura Oklahoman Oklahoma Citystä. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Oklahoma City Thunderin farmijoukkueena.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Oklahoman kuvernööri

| Oklahoman kuvernööri |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Kevin Stitt 14. tammikuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  Oklahoman kuvernöörin kartano
Kauden pituus:  4 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  16. marraskuuta 1907
Ensimmäinen:  Charles N. Haskell
Kotisivut:  Office of the Governor
Oklahoman kuvernööri (engl. Governor of Oklahoma) on Oklahoman osavaltion päämies. Oklahoman perustuslain mukaan hän on myös osavaltion hallituksen päämies. Hän on Oklahoman kansalliskaartin ylipäällikkö. Kuvernöörillä on myös toimeenpano-  ja lainsäädäntövaltaa. Hänen tehtäviinsä kuuluu muun muassa jokavuotinen osavaltion tila -puhe.
Virka perustettiin 1907, kun Oklahoma liittyi Yhdysvaltoihin 46. osavaltiona.
Osavaltion 28. ja nykyinen kuvernööri on republikaanien Kevin Stitt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oklahoman kuvernööri Wikimedia Commonsissa
OMX Baltic 10

OMX Baltic 10 (OMXB10; ISIN-tunnus SE0001850033) on Nasdaqin kymmenen keskeisen Baltian maiden pörsseissä (Tallinna, Riika, Vilna) noteeratun yrityksen kurssikehitystä seuraava euromääräinen osakeindeksi.
Indeksin koostumus

OMX Baltic 10 -indeksiin kuuluivat tammikuussa 2019 seuraavien yritysten osakkeet:
| Yritys | Kotimaa |
| --- | --- |
LHV Group:  Viro
Merko Ehitus:  Viro
Olainfarm:  Latvia
Šiaulių Bankas:  Liettua
Silvano Fashion Group:  Viro
Tallink Grupp:  Viro
Tallinna Kaubamaja Grupp:  Viro
Tallinna Sadam:  Viro
Tallinna Vesi:  Viro
Telia Lietuva:  Liettua
Aiheesta muualla

Nasdaq: Graafinen kuvaaja OMXB10-indeksiarvon kehitys edellisen vuoden aikana (englanniksi)
Oklahoman lippu

Oklahoman lippu (2006–)
Oklahoman lippu on Yhdysvaltain osavaltio Oklahoman virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on taivaansinisellä taustalla Osage-heimon perinteinen biisoninnahkainen kilpi, jossa on seitsemän kotkan sulkaa. Lippu otettiin käyttöön 2. huhtikuuta 1925, ja sen nykyinen versio hyväksyttiin 1. marraskuuta 2006.
Edelliset liput

1911–1925
1925–1941
1941–1988
1988–2006
Oklahoma City Barons

| Oklahoma City Barons |
| --- | --- |

Perustettu:  2010
Lakkautettu:  2015
Kaupunki:  Oklahoma City, USA
Kotiareena:  Cox Convention Center
Sarjataso:  AHL
Värit:                     
Päävalmentaja:   Todd Nelson
Omistaja:  Prodigal Hockey, LLC
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oklahoma City Barons (lyhyemmin OKC Barons) oli yhdysvaltalainen jääkiekkojoukkue, joka pelasi American Hockey Leaguessa. Joukkueen toiminta kesti kaudet 2010–2015 ja se pelasi kotipelinsä Cox Convention Centerissä Oklahomassa.
Joulukuussa 2014 ilmoitettiin, että Oklahoma City Barons ja Edmonton Oilers eivät jatka sopimustaan kauden 2014-2015 jälkeen, ja että joukkueen toiminta lopetetaan.
Suomalaispelaajista Teemu Hartikainen, Lennart Petrell, Antti Tyrväinen, Toni Rajala, Niko Hovinen, Iiro Pakarinen ja Frans Tuohimaa ovat edustaneet joukkuetta.
Aiheesta muualla

Joukkueen virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Joukkueen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nokia 7360

| Nokia 7360 |
| --- | --- |

Julkaistu:  2005
Käyttöverkot:  GSM 900/1800/1900
Mitat:  105 × 45 × 18
Paino:  92
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 160
Värien lukumäärä:  65 000
Muisti:  sisäinen 4 Mt, ei muistikorttipaikkaa
Kamera:  VGA (640 × 480)
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  noin 330 h
Puheaika:  noin 4 h
Tiedonsiirto:  GPRS, EDGE
Liitännät:  infrapuna, USB
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 7360 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin. Se kuului Nokian art deco -henkistä 7200-sarjaa seuranneeseen L’Amour-kokoelmaan ja oli seuraaja Nokia 7260 -puhelimelle.
Ominaisuudet

ennakoiva tekstinsyöttö
äänimuistiinpanot
värit: kahvinruskea, meripihka, musta kromi, vaaleanpunainen
Aiheesta muualla

Nokia 7360 - Tuki
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Oklahoman yliopisto

| Oklahoman yliopisto> University of Oklahoma |
| --- | --- |
  

Motto:  Civi et reipublicae
Perustettu:  1890
Tyyppi:  julkinen
Säätiön varat:  1,2 miljardia dollaria
Rehtori:  Nancy L. Mergler
Henkilökunta:  2 937
Opiskelijoita:  32 189
Jatko-opiskelijoita:  7 928 (maisteri- ja tohtoriopiskelijat)
Sijainti:  Norman, OK   Yhdysvallat
Osoite:  https://www.ou.edu/
Maskotti:  Boomer ja Sooner
Oklahoman yliopisto on julkinen yliopisto Normanissa, Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1890, ja vuonna 2021 siellä opiskeli yli 30 000 opiskelijaa.
Oklahoman yliopisto toimii kolmella kampuksella, Normanin lisäksi Oklahoma Cityssä ja Tulsassa, joissa molemmissa on lääketieteen opetusta.
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Oklahoma Soonersin nimellä kulkevat joukkueet. Vahva edustus yliopistolla on perinteisesti ollut etenkin amerikkalaisessa jalkapallossa.
Kiinalainen ARWU-yliopistoranking arvioi yliopiston tieteellisten näyttöjen perusteella maailman huippuyliopistojen listan 2021 sijaluokkaan 501-600.
Oklahoman yliopisto on yksi joka toinen vuosi jaettavan kirjallisuuden Neustadt-palkinnon rahoittajista palkinnon nimikkosuvun ohella. Palkinnon välivuosina yliopisto ja sen julkaisema kirjallisuuslehti World Literature Today on valinnut jonkun elävän espanjaksi tai ranskaksi kirjoittavan nykykirjailijan, joka pitää yliopistossa luentoja ja seminaareja kahden viikon ajan. Tätä toimintaa on rahoittanut Buterbaugh-suku.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oklahoman yliopisto Wikimedia Commonsissa