stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011
Suomen ottelut > Loppuottelu Ruotsia vastaan

Loppuotteluvastustajakseen Suomi sai Ruotsin ja loppuottelun 1. erä oli maaliton.
Toisessa erässä Magnus Pääjärvi-Svensson vei Ruotsin johtoon ajassa 27.40. Seitsemän sekuntia ennen erän päättymistä Jarkko Immonen tasoitti tilanteeksi 1–1 ylivoimalla, syöttäjinä olivat Janne Pesonen ja Mikko Koivu.
Kolmannen erän alkupäässä Nokelainen laukoi Suomen 1–2 johtoon Pihlströmin syötöstä ja Kapanen lisäsi Suomen johtoa: 1–3, syöttäjinä Aaltonen ja Komarov. Erän loppupuolella Ruotsi alkoi menettää otettaan peliin ja Suomi teki kolme maalia lisää: 1–4 Pesonen (syöttäjänä Granlund), 1–5 Pyörälä (syöttäjinä Koivu ja Salmela), 1–6 Pihlström (syöttäjänä Lajunen). Kolmannen erän Suomi vei siis selvin luvuin 0–5.
Ruotsin maalivahti Viktor Fasth torjui ottelussa 26 kertaa ja Suomen Petri Vehanen 32 kertaa. Ruotsi kärsi neljä ja Suomi kaksi kahden minuutin jäähyä.
Loppuottelua katsoi Suomessa keskimäärin lähes 2,1 miljoonaa katselijaa ja pelin loppuvaiheessa enimmillään katsojia oli 2,6 miljoonaa eli puolet suomalaisista.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.5. |  Ruotsi | 1 – 6 |  Suomi | Orange Arena, Bratislava |  |
20.30: 
| 20.30 | (0–0, 1–1, 0–5)  | (0–0, 1–1, 0–5)  | (0–0, 1–1, 0–5)  | Yleisömäärä: 9 166  Tuomarit: Burchell (CAN) Reiber (SUI) |  |
| 20.30 | Pääjärvi 27.40 | IIHF:n raportti | 39.53 Immonen (Pesonen, Koivu) yv. 42.35 Nokelainen (Pihlström) 43.21 Kapanen (Aaltonen, Komarov) 56.41 Pesonen (Granlund) 57.16 Pyörälä (Koivu, Salmela) 59.05 Pihlström (Lajunen) | Yleisömäärä: 9 166  Tuomarit: Burchell (CAN) Reiber (SUI) |  |
| 20.30 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 9 166  Tuomarit: Burchell (CAN) Reiber (SUI) |  |
| 20.30 | 4 × 2 min |  | 2 × 2 min | Yleisömäärä: 9 166  Tuomarit: Burchell (CAN) Reiber (SUI) |  |
| 20.30 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 9 166  Tuomarit: Burchell (CAN) Reiber (SUI) |  |
| 20.30 | Fasth 13+8+5=26 (81,25 %) |  | Vehanen 12+10+10=32 (96,97 %) | Yleisömäärä: 9 166  Tuomarit: Burchell (CAN) Reiber (SUI) |  |
20.30: 
20.30:
Granlundin ilmaveivi

Mikael Granlund teki välieräottelussa Venäjää vastaan toisessa erässä ajassa 25.13 maalin ilmaveivillä. Hyökkääjä Jarkko Immonen hävisi aloituksen Venäjän alueella Kalininille ja kiekko ajautui päätyyn, jossa Granlund karvasi sen itselleen. Granlund ohitti Venäjän puolustajat Kalininin ja Kulikovin ja kiersi maalin taakse kääntäen niin sanotun vanhanaikaisen. Hän kuitenkin vei kiekkoa vasenkätisen mailansa oikealla syrjällä ja työnsi lopulta mailan lavanterä alaspäin heittäen kiekon maalin ylänurkkaan. Tämä yllätti maalivahti Konstantin Barulinin. Kyseessä ei näin ollen ollut edes korkealla mailalla pelaaminen. Maali vei Suomen 1–0-johtoon ja jäi niin sanotuksi voittomaaliksi Suomen voitettua ottelun 3–0. Granlund on tehnyt vastaavia ilmaveivejä aiemminkin, muttei arvokisojen mitalipeleissä. Granlund on toinen maalin ilmaveivillä tehnyt pelaaja MM-kisoissa, ensimmäisen teki Bill Warwick vuoden 1955 MM-kisoissa. Granlundin ilmaveivistä tehtiin myös postimerkki, jonka Itella julkaisi 27. toukokuuta 2011.
Granlundin ilmaveivi > Reaktiot

Muun muassa Fox News, The Huffington Post, NBC, ja ESPN tekivät Granlundin maalista verkkouutisen. Toronto Sunin urheilutoimittaja Steve Simmonsin mukaan Granlundin maali tullaan muistamaan ikuisesti. Granlundin ilmaveivistä kertova artikkeli oli ottelupäivänä myös NHL-liigan virallisen verkkosivuston suosituin ja eniten luettu uutinen. Kanadalainen urheilukanava TSN kutsui ilmaveiviä vuoden maaliksi ja venäläinen Sovjetskij Sport ylisti maalia. Facebookissa Granlundin ilmaveivi keräsi seuraavaan päivään mennessä yli 156 000 fania. Ruotsin jääkiekkoliiton neuvonantaja Mike Keenan sen sijaan katsoo, että moiset temput tulisi jättää haavipallokentälle. Granlund itse katsoi, että kyseessä oli vain yksi maali, mutta tärkeä avausmaalina.
Ilmaveivi valittiin Suomessa myöhemmin vuoden sykähdyttävimmäksi urheiluhetkeksi.
Granlundin ilmaveivi > Internet-ilmiö

Jari Kurri totesi Ylen haastattelussa, että Granlundin ”uskomaton suoritus” on ”YouTube-kamaa”. Ensimmäisen vuorokauden aikana YouTubeen ladattiinkin yli 50 erilaista versiota ilmaveivimaalista. Useat videoista keräsivät jo toukokuussa 2011 yli 10 000 katsomiskertaa.
Konemusiikkituottaja Joonas Hahmo teki artistinimellä Finnish Hockey Mafia (nimi viittaa ruotsalaiseen Swedish House Mafiaan) YouTubeen ”Taivas varjele” -nimisen tanssikappaleen, jossa samplataan Antero Mertarannan haltioitunutta selostusta Granlundin ilmaveivimaalista. Video keräsi ensimmäisen viiden päivän aikana yli 800 000 katsojaa ja nousi YouTuben katsotuimpien listalle. Kappale on soinut useilla eri radiokanavilla, muun muassa YleX:llä.
Leijonajuhlat

Leijonajuhlat oli 16. toukokuuta 2011 järjestetty Suomen suurjuhla Helsingin Kauppatorilla maailmanmestaruuden ansiosta. Torille kokoontui noin 100 000 henkeä. Tilaisuudessa esiintyivät muun muassa viihdetaiteilijat Petri Nygård, JVG ja Vesa-Matti Loiri. Laulaja Sakari Kuosmanen puolestaan esitti Finlandia-hymnin. Presidentti Tarja Halonen vieraili myös tilaisuudessa onnittelemassa maajoukkuetta. Jääkiekkojoukkue ja yleisö lauloivat J. Karjalaisen kappaletta Sankarit ja juhlien lopussa oli ilotulitus. Tapahtuma televisioitiin ja se oli katsottavissa myös verkosta suorassa lähetyksessä.
Leijonajuhlat > Joukkueen käyttäytyminen juhlissa

Osa pelaajista ja joukkueenjohdosta esiintyi kultajuhlissa voimakkaassa humalatilassa, ja Suomen jääkiekkoliitto päätyikin esittämään julkisen anteeksipyynnön heidän puolestaan. Erityisesti joukkueen valmentaja Pasi Nurminen sai kyseenalaista julkisuutta kompuroimalla lentokentällä. Nurmisen talutti koneesta ulos toinen valmentaja, Petri Matikainen. Portaikon loppupäässä Nurminen kuitenkin horjahti ja kaatui lyöden päänsä maassa odottaneeseen maailmanmestaruuspokaaliin. Pokaaliin syntyi osuman seurauksena näkyvä jälki. Muutenkin mestaruuspokaali kärsi vaurioita mestaruusjuhlissa, sillä se oli juhlinnan tuoksinassa hajonnut siten, että maljan ja alustan välinen varsi meni poikki.
Nurmisen kaatumisvideosta muodostui lyhyessä ajassa meemi, ja Internetissä alettiinkin puhua ”Nurmisen ilmaveivistä”. Myöskin joukkueenjohtaja Timo Jutilan olotilasta oli spekulaatioita, jotka saivat alkunsa siitä, ettei Jutila ollut lainkaan mukana Leijonien torijuhlassa. Virallinen syy Jutilan poissaololle oli matkan aikana pahaksi äitynyt nilkkatulehdus. Jutila sai huonosta kunnostaan nuhteet Jääkiekkoliiton puheenjohtajalta Kalervo Kummolalta. Myöhemmin Jääkiekkoliitto määräsi Timo Jutilalle ja Pasi Nurmiselle sakot käytöksestään kultajuhlien aikana.
Leijonien esiintyminen päihtyneenä sai runsaasti paheksuntaa mediassa. Muiden muassa kulttuuriministeri Stefan Wallin tuomitsi jääkiekkomaajoukkueen alkoholinkäytön sopimattomaksi.
Leijonajuhlat > Joukkueen juhlat eri kaupungeissa

Helsingin juhlien jälkeen mestaruuspokaali ja osa joukkueesta kiersivät useissa Suomen kaupungeissa. Ensimmäiset juhlat järjestettiin joukkueen kapteenin Mikko Koivun kotikaupungissa Turussa 20. toukokuuta 2011. 23. toukokuuta oli Tampereen Keskustorilla noin 30 000 hengen yleisön kerännyt kansanjuhla jääkiekkokullan kunniaksi. Muita isojen leijonajuhlien paikkakuntia olivat Rauma, Hämeenlinna, Uusikaarlepyy, Oulu, Lahti, Imatra, Lappeenranta ja Riihimäki. Jyväskylässä mestareita juhlittiin 10. kesäkuuta 2011.
Joukkueen kapteeni Mikko Koivu
Loppuottelun jälkeistä spontaania juhlaa Helsingin yössä.
Kultamitalijuhlat Helsingissä
Stanko Vraz

| Stanko Vraz> Jacob Frass |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1810 Cerovec, Steiermark
Kuollut: 1851 (40–41 vuotta) Zagreb
Kansalaisuus:  Kroatia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Jakob Rešetar 
Äidinkieli: sloveeni
Tuotannon kieli: sloveeni, illyrin kieli
Pääteokset:  Đjulabije  Gusle i tambure
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Stanko Vraz eli Jacob Frass (1810 Cerovec, Steiermark – 1851 Zagreb) oli kroatialainen runoilija, syntyjään Steiermarkin sloveeni.
Grazissa opiskellessaan Vraz tutustui illyrialaiseen liikkeeseen illyrismiin ja liittyi sen kannattajaksi. Hän hylkäsi äidinkielensä sloveenin ja alkoi kirjoittaa keinotekoisella illyrin kielellä. Runokokoelmista ovat huomattavimmat Đjulabije ('Omenia', sisältää rakkauslauluja) ja Gusle i tambure (1845), joka on muodoltaan eeppinen. Hän toimitti lisäksi illyrialaista aikakauskirjaa Kolo ja julkaisi kokoelman sloveenilaista kansanrunoutta.
Vraz oli asianajaja, mutta illyrialaiseen liikkeeseen tutustuttuaan hän muutti 1838 Zagrebiin. Siellä hänestä tuli kirjallisuusseura Matica ilirskan sihteeri. Isänmaallis-idyllinen sonettikokoelma Đjulabije ilmestyi 1840. Hänen runokokoelmansa Glaz iz dubrave Zerovinske (1841) kautta kroatialaiseen kirjallisuuteen tuli saksalaisten esikuvien mukainen romanssi- ja balladirunous. Hänen merkittävä kirjallinen ansionsa on, että hän löysi ja muokkasi slovenialaiset runot kokoelmaksi Narodne pesni ilirske (1839). Hänen toimittamassaan aikakauslehdessä Kolo (1842–1843 ja 1847–1850) julkaisemiaan esseitä pidetään kroatialaisen kritiikin perustana. Hän osallistui slaavilaisten kokoukseen Prahassa 1848 mutta pysytteli muuten etäällä poliittisesta elämästä. Hänen kootut teoksensa julkaisi 1863–1868 Matica ilirska ja 1880 Matica hrvatska. Johdannon niihin on kirjoittanut Franjo Marković.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stanko Vraz Wikimedia Commonsissa
Stefan Siczek

Stefan Siczek (20. syyskuuta 1937 – 31. heinäkuuta 2012) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Jan Kanty Lorek 27. toukokuuta 1961, ja hänet nimitettiin Radomin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dagnumin titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1992. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. huhtikuuta Józef Glemp, jota avustivat Stanisław Nowak ja Edward Henryk Materski.
Talvisodan pommitukset Lahdessa

Talvisodan pommitukset Lahdessa tapahtuivat 36 pommituskertana, joihin sisältyi 373 konesuoritusta. Pudotettujen pommien määrä oli noin 2 600.[lähde? ]
Pommituksissa kuoli 26 ihmistä sekä haavoittui vakavasti 23 ja lievästi 33. Rakennuksia tuhoutui täysin neljäkymmentä. Viisikymmentä rakennusta paloi ja 414 vaurioitui muin tavoin.
Hävittäjäpuolustuksesta vastasi pääasiassa Lentorykmentti 2:n Lentolaivue 24.  Aluksi Suomen ilmavoimien hävittäjiä oli Vesijärvellä lähellä Teivaan satamaa, sitten Pyhäniemen kartanolla Hollolan jäälentokentällä. Ilmahälytyksistä vastasi ilmapuolustusaluekeskus 14.
Tuhoutuneita rakennuksia korvasi osin Västeråsin kaupunki lahjoittamalla tehdasvalmisteisia taloja: 69 kaupunkioloihin suunniteltua ja 27 maaseutuoloihin suunniteltua. Lahteen tuli kaupunginosa, jonka nimi on Vesterås. Sinne sijoitetut lahjatalot olivat tyyppiä C1. 27 maaseudulle tarkoitettu taloa sijoitettiin Tapanilaan.
Lahden kaupunki laski talvisodan alkamisen 70-vuotismuistoksi seppeleen 1. joulukuuta 2009 ja muistotilaisuus järjestetään talvisodan päättymisen päivän muistoksi 13. maaliskuuta 2010.
Ajankohdat

30. marraskuuta kuolleita Mustankallion hautausmaan muistokiven mukaan. Lahti-lehden 2.12.1939 julkaiseman selostuksen mukaan Lahteen tuli kello 13:45 yhdeksän raskasta pommilentokonetta, jotka pudottivat 20 isoa ja 40 pientä pommia. Launeenkadun ja Kallioistenkadun kulmauksessa sortui neljä taloa ja muita lähellä vaurioitui vähemmän. Surmansa sai nuori Teppo Laine ja neiti Maire Liipola haavoittui.
Huovilan kartanon rakennukset paloivat.
1. joulukuuta 12:05 viisi kuollutta, yksi haavoittunut  Kuolleista oli kolme lasta.  Uuden Suomen 4. joulukuuta julkaistun artikkelin mukaan 30. marraskuuta Lahdessa olisi kuollut viisi, joista kolme lasta, 13 haavoittunut, 1 talo palanut ja kaksi vaurioitunut ja 1. joulukuuta yksi kuollut, yksi pahasti haavoittunut ja yksi kivirakennus sortunut.
2. joulukuuta
21. joulukuuta
27. joulukuuta
6. tammikuuta
13. tammikuuta Lahden radioaseman lähetinsalin läpi menee sirpalepommi. Radioaseman toiminta keskeytyy kymmeneksi päiväksi. Suomen puolustusvoimien valokuvan mukaan yksi pommituksen kohteista olisi ollut Lahden rautatieasema, minkä pihalta päin katsoen vasen etunurkka olisi vaurioitunut.
18. helmikuuta, entinen Kauppakatu 9, nykyinen Karjalankatu 9
26. helmikuuta
2. maaliskuuta 70 rakennusta tuhoutuu
3. maaliskuuta Autovarikko 1 tuhoutuu  Se oli perustettu yhtenä kaikkiaan seitsemästä autovarikosta.
Vaurioita

Neuvostoliiton kuudennen lentorykmentin pommikoneet alkoivat yrittää tuhota Lahden radioasemaa ainakin 6. tammikuuta 1940 alkaen, jolloin  lentokoneet hyökkäsivät Lahteen aikaisemmin jo noin viikon ajan viisi kertaa käytettyä, ennustettavaksi tullutta reittiä pitkin. Ollessaan paluumatkalla seitsemän koneen muodostelma purkautui, koska enintään 439 km/h lentävät DB-3:t yrittivät paeta nopeutensa turvin enintään 419 km/h lentäviä Fokker D.XXI:ia. Jorma Sarvanto ampui Fokker FR-97:llä kuusi DB-3-lentokonetta, mutta ei saanut seitsemättä ammusten loputtua. Seitsemännen ampui alas Per-Erik Sovelius hetkeä myöhemmin.   Lahden radioasemaan Radiomäellä osui pommi 12. tammikuuta, jolloin se vaikeni kymmeneksi päiväksi.  Lahden radioasema oli suojattu selluloosapaaleilla, mutta sirpalepommi meni lähetinsaliin.
Lahden kaupungintaloon osui pommi 27. joulukuuta 1939. Seurannut tulipalo aiheutti merkittäviä vahinkoja kaupungintalolle. Kaupungintalon tornissa ollut ilmavartioasema tuhoutui. Sen toiminta siirrettiin Radiomäen urheilukentälle, missä ilmavalvontalotat myöhemmin kohtasivat matalalentohyökkäyksen konekiväärein haavoittumatta, minkä jälkeen talvisodan loppuun saakka ilmavartio toimi nykyisen Lahden stadionin entisen puretun puisen suuren hyppyrimäen tornissa.
Lahdessa oli strategisena kohteena pidettävä Lahden rautatieasema, jota pommitettiin useita kertoja. Se sai osuman 13. tammikuuta 1940 koillisnurkkaansa.  Lahden seudulle oli alettu rakentaa Lahden seudun puolustukseksi Hollolan lentokenttää ja talvisodan viimeisinä päivinä torjuntahävittäjät toimivat Pyhäniemen jääkentältä.
Ilmapuolustusaluekeskus 14

| ilmapuolustusaluekeskus 14 |
| --- | --- | --- |
[paikka kuvalle]

[[]]
1402: Lahden ilmavartioasema
1404: Uudenkylän ilmavartioasema
1405: Orimattilan ilmavartioasema
1407: Kosken ilmavartioasema
1408: Vääksyn ilmavartioasema
1409: Vierumäen ilmavartioasema
1410: Kalkkisten ilmavartioasema
1411: Heinolan ilmavartioasema
1413: Myrskylän ilmavartioasema
1414: Pukkilan ilmavartioasema
1415: Mäntsälän ilmavartioasema
Ilmapuolustusaluekeskus 14 talvisodan aikana Lahden kaupungissa sijainnut ilmapuolustusaluekeskus, jolla oli vartioaseminaan Kalkkisten 1410, Heinolan 1411, Lahden 1402, Orimattilan 1405, Pukkilan 1414, Vääksyn 1408, Kosken (Hämeenkosken) 1407, Mäntsälän 1415, Uudenkylän 1404, Vierumäen 1409 ja Myrskylän ilmavartio 1413.
Lahden ilmavartioasema 1402 toimi aluksi Lahden kaupungintalon kellotornissa, mutta kun kaupungintaloa pommitettiin ja sen kattorakenteet paloivat, siirtyivät ilmavalvontalotat Radiomäen urheilukentän selostamon katolle saaden osakseen matalalla lentävän neuvostoliittolaisen lentokoneen konekivääritulta. Kumpikaan ilmavalvontalotista ei haavoittunut. Pysyvästi ilmavalvonta-asema siirrettiin Lahden suurmäen huipulle talvisodan loppuun.
Ilmapuolustusaluekeskus keräsi tiedot valvontatorneista aisti-ilmavalvonnan tuloksista, muodosti tilannekuvaa ja lähetti tiedot edelleen ilmatorjuntaan, hävittäjälaivueiden osille sekä väestönsuojeluun ilmahälytystä varten.
Lahden kaupunkia auttoi talvisodan pommitusten aikana ilmavalvonnan onnistuminen, koska suomalaiset torjuntahävittäjät kyettiin lähettämään ajoissa neuvostoliittolaisia pommituslentokoneita vastaan ennen kuin ne ennättivät monissa tapauksissa kohteisiinsa. Lahden seudulla alkukeväällä 1940 sijoitettiin torjuntahävittäjiä nykyiseen Teivaan satamaan Vesijärven jäälle moottorirannan kohdalle. Sen  jälkeen avattiin Hollolan Pyhäniemeen Pyhäniemen jäälentokenttä helmi-maaliskuun vaihteeksi 1940. Välirauhan aikana rakennettiin maalentokenttä Hollolan Hälvälään. Hälvälän sorapäällysteistä lentopaikkaa kutsutaan nykyäänkin Hollolan lentokentäksi.
Aiheesta muualla

IPAK 14:n sotapäiväkirjat on sota-arkistossa kansallisarkistossa.
http://www.narc.fi:8080/VakkaWWW/Selaus.action;jsessionid=69360FCBE6935CCF78EE36BE3D7B3E07?kuvailuTaso=AY&avain=8740.SARK%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www.narc.fi:8080/VakkaWWW/Selaus.action;jsessionid=69360FCBE6935CCF78EE36BE3D7B3E07?kuvailuTaso=AY&avain=8741.SARK%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www.narc.fi:8080/VakkaWWW/Selaus.action;jsessionid=69360FCBE6935CCF78EE36BE3D7B3E07?kuvailuTaso=AY&avain=8742.SARK (Arkistoitu – Internet Archive)
Teatr Za

Teatr Za on vuonna 2015 Helsinkiin perustettu, toistaiseksi Suomen ainoa venäjänkielinen ammattiteatteri. Teatr Za:n perustajat ovat Venäjällä näyttelijäksi opiskellut Valtteri Simonen ja Suomessa asuva venäläinen näyttelijä Elena Spirina.
Teatr Za:n tilat sijaitsevat Helsingin Hermannissa entisessä teollisuustilassa osoitteessa Hämeentie 103 (käyntiosoite on Haukilahdenkatu 2D).
Teatr Za:n toimintaan kuuluu läheinen yhteistyö venäläisten taiteilijoiden ja teattereiden kanssa. Teatteri vierailee säännöllisesti Pietarissa sekä korkeatasoisilla venäläisillä teatterifestivaaleilla (2015 Solo-festivaali Moskovassa, 2017 Kamerata-festivaali Tšeljabinskissä).
Teatr Za valmistaa vain yhden ensi-illan vuodessa ja samaan aikaan ylläpitää ja kehittää olemassa olevia esityksiään.
Teatr Za:n esitykset

Hän, joka astuu rajan taa / Идущая за предел – Venäjänkielinen esitys, ensi-ilta 5.5.2015 Pietari, Venäjä
Pallosalama Dzinnistanista / Шаровая молния из Джиннистана – Venäjänkielinen esitys, ensi-ilta 6.5.2015, Pietari, Venäjä.
Venedikt Jerofejev: Moskova – Petuški / Москва - Петушки – Esityskielet suomi ja venäjä, Suomen kantaesitys Teatr Za:ssa 15.10.2016 Pietarin ensi-ilta 8.6.2017 Teatr Osobnjakissa.
Tennessee Williams: Игра для двоих / Kahden hengen näytelmä – Esityskielet venäjä ja englanti, Suomen kantaesitys 1.12.2017
Aiheesta muualla

www.teatrza.fi
https://www.facebook.com/Teatr.Za/
https://www.hs.fi/kulttuuri/teatteriarvostelu/art-2000002864563.html
https://www.mtv.fi/uutiset/kulttuuri/artikkeli/venajankielinen-teatteri-ei-politikoi-vaan-kutsuu-myos-suomalaisia/6122762#gs.TyELhPY (Arkistoitu – Internet Archive)
https://topspb.tv/news/2017/06/8/internacionalnaya-poema-v-helsinki-pokazhut-postanovku-po-proizvedeniyu-moskva-petushki/
https://yle.fi/uutiset/osasto/novosti/mechta_suprugov_voplotilas_v_zhizn_-_v_khelsinki_otkrylsya_russkoyazychnyi_tyeatr/8417762
https://yle.fi/uutiset/osasto/novosti/v_khelsinki_nachalas_nedelya_russkoi_kultury__ozhidaetsya_mnozhestvo_meropriyatii/9223174
https://yle.fi/uutiset/osasto/novosti/yelena_spirina_krik_-_eto_popytka_vyrvatsya_za_predely_sebya/9958008
https://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000002862935.html
The Final Riot!

| The Final Riot! Paramore |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 12. elokuuta 2008, Chicago, Yhdysvallat
 Julkaistu: 25. marraskuuta 2008
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, pop-punk, emo-pop
 Kesto: 66.36
 Levy-yhtiö: Fueled by Ramen
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 31.
Paramoren muut julkaisut
| Live in the UK 2008 2008 | The Final Riot! 2008 | Brand New Eyes 2009 |
The Final Riot! on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye Paramoren toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2008. Albumi on myynyt yli 500 000 kappaleen verran, joten se on saanut Recording Industry Association of American Gold-sertifikaatin. Livealbumi sisältää keikan Yhdysvaltojen Chicagosta, Gongress Theatressa. Albumi sisältää myös "40 Days of Riot"-dokumentin ja on ensimmäinen Paramore-julkaisu yhtyeen rytmikitaristi Taylor Yorkin kanssa.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 31.
Kappaleet

Born for This – 5.46
That's What You Get – 3.33
Here we Go Again – 4.09
Fences – 3.30
Crushcrushcrush – 3.15
Let the Flames Begin – 5.38
When it Rains – 4.03
My Heart – 5.30
Decoy – 3.13
Pressure – 3.01
For a Pessimist, I'm Pretty Optimistic – 4.26
We Are Broken – 5.24
Emergency – 5.22
Hallelujah – 4.50  (Jeff Buckley-Cover)
Misery Business – 4.39
Kokoonpano

Hayley Williams – laulu, koskettimet
Josh Farro – leadkitara
Taylor York – rytmikitara
Jeremy Davis – basso
Zac Farro – rummut
Arvostelut

AbsolutePunk: 85%
Allmusic:
TCP/IP-viitemalli

TCP/IP-viitemalli on Internetin arkkitehtuurin kuvaamisessa käytetty tietoliikenneverkkojen viitemalli. Nimensä se on saanut kahden pääprotokollan, TCP:n ja IP:n mukaan. Toisin kuin OSI-viitemallissa, TCP/IP protokollat kehitettiin ensin ja malli vasta niiden jälkeen. TCP/IP-viitemalli ei sovellukaan kovin hyvin muiden protokollapinojen kuin TCP/IP:n mallintamiseen. Mallia kutsutaan myös "tiimalasimalliksi", koska tiimalasin pohjan muodostaa suuri määrä fyysiseen mediaan sidottuja peruskerroksen protokollia, vyötärön muodostaa IP, sen yllä on UDP ja TCP ja näiden yllä on suuri määrä sovellusprotokollia.
| TCP/IP-malli | OSI-malli |
| --- | --- |
Sovelluskerros
Sovelluskerros: Esitystapakerros
Sovelluskerros: Istuntokerros
Kuljetuskerros
Verkkokerros
Peruskerros: Siirtoyhteyskerros
Peruskerros: Fyysinen kerros
TCP/IP-viitemalli koostuu neljästä portaasta, joista kolmella on suorat vastineet OSI-viitemallissa.
Historia

TCP/IP-pinon malli perustuu ARPANETin referenssimalliin (engl. ARPANET Reference Model, ARM). TCP/IP-malli on yksinkertaisempi kuin OSI-malli, mutta varsinaiset toteutukset sisältävät muutamia erikoistuneita protokollia.
Sovelluskerros (Application Layer)

TCP/IP-viitemalli ei määrittele sovelluskerroksen rakennetta tarkemmin. Usein sovellus toteuttaa viestintänsä tällä kerroksella käyttäen yhtä protokollaa, jossa on sovelluksen tarvitsemat ominaisuudet (yhdistäen OSI-mallin sovellus-, esitystapa- ja istuntokerrosten ominaisuuksia). Sovelluksen tietoliikenne saattaa kuitenkin edellyttää useampiakin protokollia, esim. pankkiyhteyksiin käytetty salattu HTTP-protokolla toteutetaan tunneloimalla normaalia HTTP-protokollaa salauksen ja palvelimen todennuksen (autentikoinnin) tarjoavan SSL-protokollan päällä. Sovelluskerrokseen kuuluvat korkeamman tason protokollat, kuten telnet, FTP, SMTP, DNS, NNTP, NTP ja HTTP.
TCP/IP-malli painottaa tehtävien siirtämistä sovellukselle. Erillistä istunto- tai esitystapakerrosta ei ole, vaan sovellus pitää huolen istuntojen muodostamisesta ja purkamisesta samoin kuin tarvittavista tiedon esitystavan muunnoksista.
Kuljetuskerros (Transport Layer)

Kuljetuskerroksen tarkoitus on sallia tietojenvälitys lähde- ja kohdekoneiden välillä. TCP/IP-viitemallin kuljetuskerros on sama kuin OSI-mallin kuljetuskerros. TCP/IP-viitemallissa tällä kerroksella ovat yleisimmässä käytössä TCP ja UDP. TCP tarjoaa luotettavan tavuvuon sovellusten välille, korjaten tiedonsiirtovirheet ja toimittaen tietoliikenteen perille samassa järjestyksessä kuin data on lähetetty. Lisäksi TCP toteuttaa ruuhkanhallinnan (congestion control). UDP välittää yksittäisiä viestejä sovellusten välillä ilman virheenkorjausta ja perillemenon varmistusta. UDP:tä käyttävät sovellukset joutuvat toteuttamaan itse luotettavuuden ja ruuhkanhallinnan, mutta hyötyvät tiedonsiirron nopeudesta ja uudelleenlähetyksien aiheuttaman viiveen poistumisesta.