stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salaoja
Salaojasora

Salaojasoraa käytetään salaojaputken eristämiseksi muista maa-aineksista. Sora myös edistää veden läpäisyä ja kulkeutumista salaojaan. Näin eri maa-ainekset ei pääse sekoittumaan ja siten ehkä tukkimaan salaojaa. Peltojen ojituksessa salaojasoraa käytetään myös maan pintaan asti ulottuvien sorasilmien tekoon, jotka edistävät veden siirtymistä aivan pellon pinnasta asti.
Kirjallisuutta

Salaojakeskus ry: Salaojien kunnossapito-opas.  Helsinki:  Salaojakeskus, 2000.  ISBN 952-5345-00-9.
Siirtolammi

| Siirtolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°56′19″N, 23°58′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Kanajärveen 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,3 m 
 fiSiirtolammi 
Siirtolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede

Järvi on 200 metriä pitkä ja hyvin kapea. Siihen laskee kaksi metsäojaa ja siitä laskee 200 metriä pitkä oja Kanajärveen. Lampi on rakentamaton eikä sinne johda tietä. Lähin metsäautotie kulkee 150 metriä sivussa Tammelan ja Hattulan välistä rajaa seuraten. Tie liittyy Tammelan Lautaportan ja Hattulan Rimmilän yhdistävään tiehen.
Shortugai

Shortugai, Afganistan
Shortugain kaivausten erään paikan kaavio.
Shortugai (Shortughai) on arkeologinen löytöpaikka 
Afganistanissa Amu-Darja-joen lähellä, Konduzista koilliseen.
Historia

Indus-kulttuuri levittäytyi  Shortugaihin ehkä 2000 eaa. ja
se oli sen periferia-aluetta.
Noin 1800 eaa. Baktrian kulttuuri levisi
Shortugaihin.
Indus-kulttuurin kylä

Shortugain alueelta kaivetun asutuksen ala on noin 4 ha. Paikka koostuu kahdesta kummusta: toinen varsinainen kaupunki, toinen linnoitus.
Paikalta löydetty Indus-kulttuurille tyypillinen sinetti, Harappan tyyppistä maalattua keramiikkaa, helmiä, ja härkää ja vaunuja esittäviä pieniä savipatsaita. Tiilten mitatkin Indus-kulttuurille tyypillisiä. Kuivamaan viljelyä, kastelukanavia jotka toivat vettä 25 km päässä olevasta Kocha-joesta.
Shortugain kulttuurin vaiheet

Vaihe I Harappan kulttuuri: lapis lazulitöitä, mereltä tuotuja kotiloita: kauppaverkosto toimi-Vastaa BMAC:in seudun Namazga V:tä. Ehkä 2600-2200.
Vaihe II myöhäinen kypsä Harappan kulttuuri? Tai varhainen myöhäisharappalainen. Lapiz lazuli-työt loppuneet, kuparityöt jatkuvat. Ehkä 2300-2100, vastaa Namazgan Kelleliä. Ehkä Namazga VI.  Vastaa Dashli-Sapallia ja Jhukaria?
Vaihe III: Indo-iranilainen kulttuuri alkanut: Baktrian keramiikkaa pääosin, jonkin verran Harappan keramiikkaa. Nuorapainettuja saviastioita. Pise, ei mutatiitlitaloja. Ehkä 2300-2100.
Vaihe IV:  Kulttuuri voimakkaasti Baktrian tyyppinen: Bishkentin ja Mollalin tyyppisiä hautauksia. Kytköksiä Hissarin  kulttuuriin. Ehkä vastaa Gonur-vaihetta ja Namazga VIa:ta. Eräs ajoitus 3535 +-165 radiohiilivuotta BP, puoliintumisjalla 5568 v. Tämä vastaa aikaa 2120-1674 kalenterivuotta sitten CALIB-3 kalibraatiolla, kun epsilon on 1.
Asutus aiempaa pienempi.
Shunta Nagai

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shunta Nagai
Syntymäaika: 12. heinäkuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Tokyo, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2009 2004–2005 2009 | Kashiwa Reysol →Mito HollyHock Ehime FC | 59 (0) 57 (4) 26 (0) |
Maajoukkue
| 2001 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shunta Nagai (jap. 永井 俊太, Nagai Shunta; s. 12. heinäkuuta 1982 Tokyo) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Nagai kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2001.
Aiheesta muualla

Soccerway
Shun’ichi Kumai

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shun’ichi Kumai
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Maalivahti
Junioriseurat
: Wasedan yliopisto
Maajoukkue
| 1934 | Japani | 2 (0) |
Shun’ichi Kumai (jap. 熊井 俊一, Kumai Shun’ichi) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kumai debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 1934. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Shunta Tanaka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shunta Tanaka
Syntymäaika: 26. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Osaka, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Hokkaido Consadole Sapporo
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2020– | Hokkaido Consadole Sapporo |  |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 1 (0) |
Shunta Tanaka (jap. 田中 駿汰, Tanaka Shunta; s. 26. toukokuuta 1997 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.
Aiheesta muualla

Soccerway
Sean Durkin

| Sean Durkin |
| --- | --- |
 Sean Durkin vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Timothy Sean Durkin
Syntynyt: 9. joulukuuta 1981 (ikä 42) Kanada
Ammatti:  elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  T. Sean Durkin
Tunnetuimmat ohjaukset:  Martha Marcy May Marlene The Iron Claw
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Timothy Sean Durkin (s. 9. joulukuuta 1981) on kanadalais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen ensimmäinen kokopitkä elokuva, psykologinen trilleri Martha Marcy May Marlene sai maailmanensi-iltansa vuonna 2011 Sundancen elokuvajuhlilla, missä hänet palkittiin ohjaajapalkinnolla. Hänen myöhempiä ohjaustöitään ovat draamaelokuva The Nest (2020) ja Von Erichin showpainiperheestä kertova The Iron Claw (2023).
Durkin on ohjannut myös neliosaisen draamasarjan Southcliffen tragedia (2013).
Aiheesta muualla

Sean Durkin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sekondi-Takoradi

| Sekondi-Takoradi |
| --- | --- |

 Sekondi-Takoradi
 Koordinaatit: 04°55′N, 01°46′W 
Valtio:   Ghana
Hallintoalue:  Länsi-Ghana
Väkiluku (2000):  175 438
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sekondi-Takoradi on  Länsi-Ghanan hallintoalueen pääkaupunki. Vuonna 2005 siellä oli noin 335 000 asukasta, joten se oli Ghanan neljänneksi suurin kaupunki. Se on kaksoiskaupunki, joka on muodostunut Sekondista ja Takoradista. Vuonna 2010 kaksoiskaupungin metropolialueella arvioitiin elävän noin 583 000 henkeä. Sitä suurempia taajamia olivat vain Accra, Kumasi ja Lome.  Sekondi-Takoradissa  on paljon teknisiä oppilaitoksia ja muita toisen asteen kouluja.
Vuosina 1653–1658 Sekondi-Takoradi kuului Ruotsille.
Sekondi-Takoradin satama on Ghanan tärkein vientisatama. Sekondi-Takoradin lentokentän ainoa kiitotie on 1 750 metriä pitkä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sekondi-Takoradi Wikimedia Commonsissa
Talo Sekondi-Takoradissa.
Shun’ichirō Okano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Shun’ichirō Okano
Syntymäaika: 28. elokuuta 1931
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kuolinaika: 2. helmikuuta 2017 (85 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Junioriseurat
1950–1957: Tokion yliopisto
Maajoukkue
| 1955 | Japani | 2 (0) |
Shun’ichirō Okano (jap. 岡野 俊一郎, Okano Shun’ichirō; 28. elokuuta 1931 Tokio – 2. helmikuuta 2017) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Okano debytoi Japanin maajoukkueessa tammikuussa 1955. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)
Sisättö

Sisättö on kylä Ikaalisten kaupungissa Pirkanmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee Sisätönjärven rantamaisemissa Parkanon oikoradan varrella linnuntietä mitattuna noin 17 kilometrin päässä itäkoilliseen Ikaalisten keskustaajamasta. Sisättö on yksi Seitsemisen kylistä, ja sen lähistöllä sijaitsee myös Seitsemisen kansallispuisto. Sisätön kylän alue on laajojen metsien peittämä ja lukuisten pienien lampien ja järvien rikkoma. Miehittämätön Sisätön rautatieasema sijaitsee kylän länsipuolella.
Sisättö ei ole varsinainen maakirjakylä, vaan on alkujaan ollut Iso-Röyhiön kylän takamaata. Ensimmäinen talo on Erik Henrikinpoika Vähä-Iidun ja vaimonsa Maria Henrikintytär Svartkopfin vuonna 1759 perustama Sisättö.
Siperian alkuperäiskansat

Nenetsilapsi.
Siperian alkuperäiskansat käsittävät heterogeenisen ryhmän eri kansoja, jotka ovat asuneet Siperiassa ennen Venäjän laajentumista alueelle. Nykyään alkuperäiskansat muodostavat vähemmistön ja enemmistö Siperian väestöstä kuuluu venäläiseen valtaväestöön. Siperian alkuperäisväestö on geneettisesti sukua Amerikan alkuperäisväestölle.
Siperian alkuperäiskansoihin kuuluu myös suomensukuisia kieliä puhuvia kansoja, kuten hantit, mansit ja samojedit. Lisäksi alkuperäiskansoihin kuuluu turkkilaiskieliä puhuvia kansoja, mongolikieliä puhuvia kansoja, tunguusikielien puhujia, jeniseiläiskielten puhujia, kamtšatkalaisten kielten puhujia, eskimo-aleuttilaisten kielten puhujia sekä omaa isolaattikieltään puhuvia nivhejä. Alueella aikaisemmin puhutut jukagiiriset kielet ja ainu ovat jo lähes kadonneet.
Käännös suomeksi
Sidney Dillon Ripley

Sidney Dillon Ripley (äärimmäisenä oikealla) Handbook of the Birds of India and Pakistanin kirjoittamiseen liittyneellä matkalla Intiassa 1976.
Sidney Dillon Ripley (20. syyskuuta 1913 New York – 12. maaliskuuta 2001 Washington) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja luonnonsuojelija.
Ripley opiskeli St. Paul’s Schoolissa Concordissa New Hampshiressa. Hän valmistui Yalen yliopistosta vuonna 1936 ja väitteli filosofian tohtoriksi Harvardin yliopistossa 1943.
13-vuotiaana Ripley kävi sisarensa kanssa Intiassa, muun muassa Ladakhissa, ja he poikkesivat myös Länsi-Tiibetiin. Ripley ihastui ikihyviksi Intian linnustoon, ja vaikka hänelle oli kaavailtu juristin uraa, hän meni opiskelemaan eläintiedettä Columbian yliopistoon. 17-vuotiaana hän rakensi kotinsa maille lintualtaan ja tarkkaili altaassa uiskentelevia vesilintuja.
Ripley toimi Smithsonian-instituutin sihteerinä vuosina 1964–1984. S. Dillon Ripley Center on nimetty hänen kunniakseen. Vuonna 1967 hän oli perustamassa Smithsonian Folklife Festivalia ja 1970 Smithsonian-lehteä.
Toisen maailmansodan aikana Ripley toimi CIA:n alaisessa Office of Strategic Servicesissä ja oli vastuussa Kaakkois-Aasian tiedusteluosaston palveluista. Hän koulutti useita indonesialaisia vakoojia, jotka tekeytyivät lintutieteilijöiksi päästäkseen tiedusteltaville alueille. Myös Ripley osallistui tehtäviin ja tarkkaili samalla lintuja. Thaimaan hallitus palkitsi Ripleyn ansioista sodanaikaisissa maanalaistehtävissä.
Sodan jälkeen Ripley opetti Yalessa ja sai Fulbright-stipendin 1950 ja Guggenheim-stipendin 1954. Myöhemmin hänestä tuli Peabody Museum of Natural Historyn professori ja johtaja.
Ripley liittyi American Ornithologists’ Unioniin (AOU) 1938. Vuonna 1985 hänelle myönnettiin Yhdysvaltain korkein siviilikunniamerkki Presidential Medal of Freedom. 15 collegea ja yliopistoa on myöntänyt hänelle kunnianosoituksia. Ripley toimi useita vuosia WWF:n Yhdysvaltain toimiston johtokunnassa ja oli kansainvälisen lintujensuojeluneuvoston (ICBP), nykyisin BirdLife International, kolmas puheenjohtaja.
Ripley ryhtyi kirjoittamaan teosta Kaakkois-Aasian linnuista vuonna 1992, mutta sairastui eikä kyennyt viemään työtä loppuun. Hänen assistenttinsa Pamela C. Rasmussen ja taiteilija John C. Anderton veivät kirjaprojektin päätökseen ja julkaisivat vuonna 2005 hänen kunniakseen kaksiosaisen teoksen Birds of South Asia: The Ripley Guide.
Ripley nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa sokokenpöllösen (Otus ireneae), ja vielä useampia alalajeja.
Teoksia

The Land and Wildlife of Tropical Asia, 1964
Rails of the World – A Monograph of the Family Rallidae, 1977
Birds of Bhutan, yhdessä Salim Alin ja Biswamoy Biswasin kanssa, 1995
Handbook of the Birds of India and Pakistan, yhdessä Salim Alin kanssa (10 osaa), 1964–1974.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sidney Dillon Ripley Wikimedia Commonsissa
Sedov

| Sedov |
| --- | --- |
 Sedov
Tyyppi:  koululaiva, nelimastoparkki
Lippuvaltio:   Venäjä
Kotipaikka:  Kaliningrad
IMO-numero:  7946356
Aiemmat nimet:  Magdalene Vinnen II Kommodore Johnsen
Omistaja:  Venäjän federaatio hallinnoija Kaliningradin teknillinen yliopisto
Tilattu:  1919
Kölinlasku:  1920
Vesillelasku:  1921
Status:  Neuvostoliitto sai aluksen 1945 sotakorvauksena, ja se oli laivaston koulutusalus. Vuonna 1966 se siirtyi kalastusministeriölle. Vuonna 1991 se siirtyi Murmanskin teknilliselle yliopistolle ja vuonna 2017 Kaliningradin teknilliselle yliopistolle.
Tekniset tiedot
Pituus:  122,3 m
Miehistö:  240 (ammattilaisia: 70; kadetteja: 120; vierailuoppilaita: 50)
Sedov (ven. Седов, entiset nimet Magdalene Vinnen II (1921–1936) ja Kommodore Johnsen (1936–1948)), on nelimastoinen teräsrunkoinen parkki, joka oli lähes 80 vuoden ajan suurin käytössä oleva perinteinen purjelaiva. Se on alkujaan rakennettu saksalaiseksi rahtialukseksi mutta on nykyisin purjekoululaiva ja kouluttaa oppilaita Murmanskin, Pietarin ja Arkangelin yliopistosta. Se osallistuu säännöllisesti suuriin kansainväliseen tapahtumiin ja on osallistunut säännöllisesti myös The Tall Ships' Races -tapahtumaan.
Valmistus

Bremeniläinen laivanvarustaja F. A. Vinnen & Co tilasi Magdalene Vinnen II nimisen parkin Friedrich Krupp Germaniawerftiltä Kielistä. Alus laskettiin vesille 1921 purjealuksena, joka oli varustettu apumoottorilla. Alus lähti neitsytmatkalleen vielä samana vuonna 1. syyskuuta Bremenistä Cardiffin kautta Buenos Airesiin.
Magdalene Vinnen II

Alus kuljetti uransa aikana rahtia kaikkialta maailmasta kuten puuta Suomesta, vehnää Australiasta pyriittiä Italiasta ja kappaletavaraa Belgiasta. Se kiersi kahdesti Kap Hornin matkalla Chileen. Viimeisellä matkallaan 1936 alus matkasi Argentiinaan, Etelä-Afrikkaan, Australiaan, Reunionille ja Seychelleille.
Kommodore Johnsen

Magdalene Vinnen II myytiin 9. elokuuta 1936 bremeniläiselle Norddeutscher Lloydille, joka nimesi sen Kommodore Johnseniksi. Uusi omistaja muutti aluksen rahtia kuljettavaksi koululaivaksi, joten majoitustarvetta tuli lisätä 50-60 koulutettavan kuljettamiseksi.
Sedov

Saksan antauduttua alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle 20. joulukuuta 1945. Neuvostoliitossa alus muutettiin laivaston koululaivaksi nimettynä Sedoviksi napatutkija Georgy Sedovin kunniaksi. Alus oli laivaston koululaivana 1952-1957, jona aikana se teki laivastovierailuja muun muassa Etelä-Amerikkaan ja Afrikkaan. Vuonna 1957 alus siirrettiin merentutkimusalukseksi Pohjois-Atlantille, missä tehtävässä se oli vuoteen 1966 saakka. Tutkimusmatkoilla oli yleensä mukana myös kadetteja.
Alus siirrettiin 1966 Kronstadtissa reserviin, ja sen hallinta siirtyi kalastusministeriölle. 1970-luvulla alusta käytettiin toisinaan koululaivana Suomenlahdella. Vuonna 1981 alus esiintyi kunnostettuna ja sille oli rakennettu esiintymislavalla varustettu lasikatettu juhlasali sekä elokuvateatteri. Alus siirrettiin Riikaan Itämeren koululaivaosastoon. Alus vastaanotti kadetteja Kaliningradin ja Murmanskin merisotakouluista. Latvian itsenäistyttyä vuonna 1991 alus lähti Riiasta Murmanskiin ja se siirrettiin osaksi Murmanskin merisotakoulua. Sen uudeksi kotisatamaksi tuli Murmansk.
Vuoden 2017 huhtikuussa Sedovin kotisatamaksi vaihtui Kaliningrad ja sen operoijaksi Kaliningradin teknillinen yliopisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sedov Wikimedia Commonsissa
Lisätietoa Sedovista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:STS Sedov
Sedov vieraili Kotkassa vuonna 2017.
Käännös suomeksi
Sisätaudit

Sisätaudit on lääketieteen osa-alue, jossa tutkitaan ja hoidetaan suurta osaa aikuisten sellaisista sairauksista, joiden hoitoon ei käytetä kirurgiaa.
Sisätaudit jakautuvat seuraaviin alueisiin:
Endokrinologia
Gastroenterologia
Hematologia
Infektiosairaudet
Kardiologia
Nefrologia
Reumatologia
Suomessa sisätautilääkärin (sisätautien erikoislääkärin) koulutusohjelman kokonaispituus on kuusi vuotta. Koulutusohjelmaan voi hakeutua henkilö, joka on saanut Suomessa luvan tai oikeuden harjoittaa lääkärin ammattia.
Skogman

Skogman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carl David Skogman (1786–1856), suomalaissyntyinen Ruotsin talouspolitiikkaan vaikuttanut valtiosihteeri
David Skogman (1840–1867), suomalainen kansatieteilijä ja pappi
Katja Skogman (s. 1972), suomalainen pikajuoksija
Magna Lykseth-Skogman (1874–1949), norjalais-ruotsalainen sopraano.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Seututie 821

Seututie 821 on Siikalatvan kunnan alueella Vornasta Pihkalanrantaan johtava seututie. Tie haarautuu Pulkkilan Vornassa valtatieltä 4 ja päättyy Kestilän Pihkalanrannalla seututien 800 risteykseen. Tien pituus on noin 15 kilometriä.
Liittymät Vornasta Pihkalanrantaan
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Seututie (1+1)
|  |  |  |  |     Jyväskyläntie | Jyväskylä;   alkaa Oulu |
|  |   |  |  | Vornantie | Vorna |
|  |   |  |  | Jousinevantie | Jousineva |
|  |  |  |  |   Pihkalantie   Kestiläntie | Piippola Kestilä;   päättyy |
Sean Durzi

| Sean Durzi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1998 (ikä 25) Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Utah Hockey Club
Sarja:  NHL
Pelinumero:  50
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Los Angeles Kings (NHL)   Arizona Coyotes (NHL)
NHL-varaus:  52. varaus, 2018 Toronto Maple Leafs
Sean Durzi (s. 21. lokakuuta 1998 Toronto) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Utah Hockey Clubin organisaatiota. Hän on Toronto Maple Leafsin toisen kierroksen varaus vuoden 2018 NHL:n varaustilaisuudesta. Pelipaikaltaan Durzi on puolustaja.
Ura

Durzi pelasi junioriurallaan OHL-joukkue Owen Sound Attackissa vuosina 2015-2019. Kaudella 2017-2018 hänet valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen. Kesällä 2018 Toronto Maple Leafs varasi Durzin 52. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa. Seuraavalla kaudella 2018-2019 hän aloitti Owen Sound Attackissa, josta hänet tammikuussa kaupattiin Guelph Stormiin. Joukkue voitti kauden päätteeksi OHL:n mestaruuden.
Tammikuussa 2019 Maple Leafs kauppasi Durzin NHL-pelaajaoikeudet Los Angeles Kingsille yhdessä Carl Grundströmin sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Jake Muzziniin. Hän solmi Kingsin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kausi 2019-2020 oli Durzin ensimmäinen ammattilaistasolla hänen pelatessa Kingsin AHL-farmiseura Ontario Reignissä 39 runkosarjaottelua tehoin 2+12=14. Toisella kaudellaan hän oli Ontarion eniten pisteitä tehnyt puolustaja 20 tehopisteellä.
Kaudella 2021-2022 Kings kutsui Durzin NHL-kokoonpanoon 19. marraskuuta. Durzi oli tuolloin tehnyt Ontariossa 12 ottelussa 13 tehopistettä. Hänet lähetettiin kuitenkin takaisin AHL:ään pelaamaan kolme päivää myöhemmin ollut ottelu Stockton Heatia vastaan. Durzi sai ottelussa kolme syöttöpistettä, jonka jälkeen hänet kutsuttiin tekemään NHL-debyyttinsä ottelussa hänet kaupannutta Toronto Maple Leafsia vastaan. Kings hävisi ottelun lukemin 6-2, mutta Durzi teki joukkueen toisen maalin sekä syötti toisen.
Syyskuussa 2022 Durzi teki Kingsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 3,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2023 Kings kauppasi Durzin Arizona Coyotesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2024 Durzi solmi Coyotesista Utah Hockey Clubiksi nimensä muuttaneen seuran kanssa nelivuotisen ja yhteensä 24 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Siri Nilsen

| Siri Nilsen |
| --- | --- |
 Nilsen vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Siri Anne Nilsen
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Oslo, Norja
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, tanssija
Aiheesta muualla
www.sirinilsen.no
Siri Anne Nilsen (s. 12. huhtikuuta 1985 Oslo) on norjalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja tanssija. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä ja julkaisi esikoisalbuminsa Vi som ser i mørket vuonna 2009. Läpimurtonsa Nilsen saavutti vuonna 2011 albumilla Alle snakker sant, joka nousi VG-listalle 21 viikoksi ja oli parhaimmillaan seitsemännellä sijalla. Musiikin tekemisen lisäksi Nilsen työskentelee ääninäyttelijänä.
Nilsenin isä on muusikko Lillebjørn Nilsen ja puoliso koomikko Anders Bye.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siri Nilsen Wikimedia Commonsissa
Slovakian perustuslain päivä

Slovakian tasavallan perustuslain päivä (slovakiksi Deň Ústavy Slovenskej republiky) on vuosittain Slovakiassa juhlittava kansallispäivä. Sitä vietetään 1. syyskuuta ja tällä juhlistetaan 1. syyskuuta 1992 Bratislavassa hyväksyttyä tasavallan maan perustuslakia. Merkitykseltään juhlapäivä vastaa itsenäisyyspäivää. Slovakian perustuslaki astui voimaan 1. lokakuuta 1992. Käytännössä Tšekkoslovakian hajoaminen Tšekiksi ja Slovakiaksi toteutui virallisesti 1. tammikuuta 1993.
Say It Again

| ”Say It Again” Natasha Bedingfield |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: N.B.
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 8. lokakuuta 2007
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Natasha Bedingfield, Adam Levine, Mike Elizondo
 Tuottaja(t): Mike Elizondo
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 03.29
 Levy-yhtiö: Phonogenic
Natasha Bedingfieldin muut singlet
| ”Soulmate” 2007 | ”Say It Again” 2007 | ”Love Like This” 2008 |
Adam Levinen muut julkaisut
| ”Heard ’Em Say” 2005 | ”Say It Again” 2007 | ”Stereo Hearts” 2011 |
Say It Again on englantilaisen poplaulajan Natasha Bedingfieldin toiselta studioalbumilta N.B. julkaistu single. Laulu julkaistiin vain digitaalisessa myynnissä, eikä se päässyt Ison-Britannian singlelistalle.
Kappaleet

Say It Again – 3.31
Musiikkivideo

Laulun "Say It Again" musiikkivideo kuvattiin Meksikossa elokuussa 2007. Videossa Bedingfield kuvaa laululle musiikkivideota yhdessä poikaystävänsä kanssa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Sea Wolf (ohjus)

| Sea Wolf |
| --- | --- |

Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1979–
Valtion käytössä:  Britannia, Brasilia, Chile, Malesia
Sodissa:  Falklandin sota Persianlahden sota
Valmistushistoria
Valmistajat:  British Aircraft Corporation MBDA
Tekniset tiedot
Paino:  82 kg
Pituus:  1,9 m
Halkaisija:  0,3 m
Sea Wolf (suom. Merisusi) on brittiläinen British Aircraft Corporationin (BAC) kehittämä ilmatorjuntaohjus. Ohjus on tarkoitettu sekä meritorjuntaohjusten että lentokoneiden torjuntaan.
BAC on nykyään eri vaiheiden kautta sulautettu BAE Systemsiin joka on myös yksi MBDA:n omistajista.