Salvatore Schillaci

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Salvatore Schillaci
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1964
Syntymäpaikka: Palermo, Italia
Kuolinaika: 18. syyskuuta 2024 (59 vuotta)
Kuolinpaikka: Palermo, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 1.73 m
Lempinimi: Toto
Junioriseurat
1981: AMAT Palermo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1989 | Messina | 219 | (61) |
| 1989–1992 | Juventus | 90 | (26) |
| 1992–1994 | Internazionale | 30 | (11) |
| 1994–1997 | Júbilo Iwata | 86 | (58) |
| Yhteensä | Yhteensä | 417 | (154) |
Maajoukkue
| 1989 | Italy U21 | 1 | (0) |
| 1989 | Italy B | 1 | (0) |
| 1990–1991 | Italy | 16 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Italia (pelaajana).MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Italia (pelaajana).MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Italia (pelaajana).MM-kilpailut  | Miesten jalkapallo> Maa:   Italia (pelaajana). |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Italia 1990 | Jalkapallo |  |
Salvatore ”Totò” Schillaci (1. joulukuuta 1964 Palermo, Italia – 18. syyskuuta 2024 Palermo, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka saavutti MM-pronssia, maalikuninkuuden ja parhaan pelaajan palkinnon jalkapallon MM-kisoissa vuonna 1990.
Schillaci syntyi köyhään sisilialaisperheeseen. Hän aloitti jalkapallouransa kotikaupunkinsa harrastelijajoukkueessa Amat Palermossa. Vuonna 1982 hän solmi ammattilaissopimuksen Messinan kanssa ja teki joukkueessa kaikkiaan 61 maalia 219 ottelussa ja voitti Serie B:n maalikuninkuuden ennen siirtymistään Juventukseen vuonna 1989. Juventuksessa hän teki Serie A -debyyttinsä 27. elokuuta samana vuonna ja ensimmäiset maalinsa toisessa ottelussaan viikkoa myöhemmin. Tulokaskaudellaan hän teki Juventuksessa 15 liigamaalia ja voitti Italian cup-mestaruuden sekä UEFA Cupin.
Seuraavana kesänä Italian maajoukkueen valmentaja Azeglio Vicini valitsi Schillacin, jolla ei ollut lainkaan kansainvälistä kokemusta, viimeisenä pelaajana 1990 MM-kotikisojen joukkueeseen. Italian ensimmäisessä ottelussa Itävaltaa vastaan Schillaci tuli vaihtomiehenä kentälle ja teki Italian 1–0-voitto-osuman. Schillaci tuli vaihdosta kentälle myös ottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Tšekkoslovakiaa vastaan pelatussa 2–0-voittoon päättyneessä ottelussa Schillaci oli avauksessa ja teki Italian ensimmäisen maalin. Myös lukemiin 2–0 päättyneessä neljännesvälierässä Uruguayta vastaan, kuten myös 1–0-voittoon Irlannin tasavaltaa vastaan päättyneessä puolivälierässä, Schillaci onnistui maalinteossa. Myös välierässä Argentiinaa vastaan Schillaci teki maalin, mutta lukemissa 1–1 jatkoajankin jälkeen ollut ottelu eteni rangaistuspotkukilpailuun, josta jatkoon eteni Argentiina. 2–1-voittoon Englannista päättyneessä pronssiottelussa Schillaci ampui Italian voittomaalin pilkulta ja voitti kuudella maalillaan kisojen maalikuninkuuden. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Kaikkiaan Schillaci teki 16 ottelun maajoukkueurallaan seitsemän maalia. Hän onnistui maajoukkueessa maalinteossa MM-turnauksen jälkeen ainoastaan kerran, tappiollisessa EM-karsintaottelussa Norjaa vastaan kesäkuussa 1991. Verraten lyhyeksi jääneestä maajoukkueurastaan Schillaci muistetaan nimenomaan vuoden 1990 lopputurnauksen sankarina.
MM-kisojen jälkeen Schillaci pelasi vielä kaksi kautta Juventuksessa kunnes siirtyi Interiin, mutta hän kärsi lähes koko ajan loukkaantumisista eikä koskaan päässyt huippuaikojensa vireeseen. Vuonna 1994 hän siirtyi ensimmäisenä italialaisena Japanin J-liigaan Júbilo Iwatan joukkueeseen. Hän lopetti jalkapalloilijan uransa vuonna 1999.