stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Lahti

| Janne Lahti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1982 (ikä 42) Riihimäki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jaska
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2018
Seurat:  HPK (SML) Hamilton Bulldogs (AHL) Jokerit (SML) Ak Bars Kazan (KHL) Amur Habarovsk (KHL) Lukko (SML)
Janne Petteri Sonck (ent.Lahti) (s. 20. heinäkuuta 1982 Riihimäki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 689 runkosarjaottelua tehopistein 179+149=328 ja 93 pudotuspeliottelua tehopistein 32+22=54. Lahti palkittiin kauden 2010–2011 päätteeksi SM-liigan maalipörssin voittajana Aarne Honkavaara -palkinnolla. Hän voitti Suomen-mestaruuden Hämeenlinnan Pallokerhossa vuonna 2006. Lahti pelasi urallaan myös yhden kauden sekä KHL:ssä että AHL:ssä. Lahti kuului myös Suomen vuoden 2011 maailmanmestarijoukkueeseen.
Ura > Seuraura > SM-liigaura HPK:ssa 2001–2007

Lahti on Riihimäen Kiekko-Nikkareiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Hämeenlinnan Pallokerhoon, jonka kanssa Lahti teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen elokuussa 2001. Kausi 2001–2002 oli hänen tulokaskautensa SM-liigassa ja toi Lahdelle 36 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Hän teki liigauransa avausmaaliksi jääneen osumansa 8. tammikuuta 2002 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Lahti voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Hän pelasi ison osan kaudestaan vielä myös HPK:n A-nuorissa, joiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Lahti oli tehoilla 22+11=33. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä kuudenneksi.
Kaudella 2002–2003 Lahti pelasi HPK:n liigajoukkueessa 17 runkosarja- ja yhden pudotuspeliottelun tehden yhden maalin. Hän voitti keväällä 2003 SM-pronssia, mutta pelasi suurimman osan kaudestaan A-nuorissa. Lahti kuului siellä sarjapaikkansa säilyttäneen HPK:n sankareihin voitettuaan kevään 2003 karsintasarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 19+11=30. Hän vakiinnutti paikkansa HPK:n SM-liigajoukkueessa kaudella 2003–2004, jolloin Lahti teki 43 runkosarjaottelussa tehot 14+6=20. Monet luulivat hänen jääneen "ikuiseksi lupaukseksi", mutta lopulta Lahti otti paikan "Kerhon" ykkösketjun laidalta. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tony Virran jälkeen. Huhtikuussa 2004 Lahti teki jatkosopimuksen HPK:n kanssa.
Lupaavan edelliskauden jälkeen Lahti ei vastannut häneen kohdistuneita odotuksia kaudella 2004–2005, joka toi runkosarjassa 15 tehopistettä. Lahti kävi kauden aikana myös neljän ottelun mittaisella lainalla Mestis-joukkue Järvenpään Haukoissa. Kausi 2005–2006 toi hänelle runkosarjassa 22 tehopistettä, mutta kevään 2006 pudotuspeleissä Lahti kuului HPK:n parhaimmistoon ja teki yhdeksän pistettä. Hän oli viidellä osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jyrki Louhen ja Jukka-Pekka Laamasen kanssa. Lahti voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden. Hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2006.
Kaudella 2006–2007 Lahti teki lopullisen läpimurtonsa SM-liigan eliittiin. Hän teki 56 runkosarjaottelussa 20 maalia, joilla Lahti voitti HPK:n sisäisen maalipörssin. Kevään 2007 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 8+1=9 joukkueen paras pistemies sekä koko SM-liigan paras maalintekijä. Lahti voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Huhtikuussa 2007 hän teki kaksivuotisen sopimuksen Jokereiden kanssa, mutta NHL-varaamaton Lahti teki jo toukokuun lopulla vuoden mittaisen tulokassopimuksen NHL-seura Montréal Canadiensin kanssa.
Ura > Seuraura > AHL:n kautta Jokereihin ja vuosi KHL:ssä

Lahti pelasi koko kauden 2007–2008 Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa, AHL:ssa. Hän pelasi kuitenkin varsin heikon kauden siellä, eikä päässyt debytoimaan NHL:ssä. Lahti on myöhemmin maininnut pelanneensa kauden jalka kipeänä. Hän palasi Jokereihin kaksivuotisella sopimuksella kaudeksi 2008–2009. Lahden kausi jäi 41 runkosarjaottelun mittaiseksi lokakuussa 2008 tulleen nilkkavamman takia ja se toi hänelle 17 tehopistettä. Kaudella 2009–2010 Lahden pistetili kasvoi 25:een ja hän oli 15 osumallan Jokereiden kolmanneksi paras maalintekijä Jukka Hentusen ja Esa Pirneksen jälkeen. Toukokuussa 2010 Lahti teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kausi 2010–2011 oli Teemu Pulkkisen ja Antti Kerälän rinnalla pelanneelle Lahdelle henkilökohtainen menestys, sillä hän voitti 37 osumallaan koko SM-liigan runkosarjan maalipörssin ja palkittiin kauden päätteeksi Aarno Honkavaara -palkinnolla sekä valittiin myös tähdistökentälliseen. Pistepörssissä Lahti sijoittui 59 tehopisteellään kolmanneksi Lukon Perttu Lindgrenin ja HIFK:n Ville Peltosen jälkeen. Kevään 2011 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 5+2=7 Jokereiden paras pistemies ja maalintekijä. Lahti valittiin myös tammikuun 2011 parhaaksi pelaajaksi. Hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa joulukuussa 2010. Maaliskuussa 2011 Ilta-Sanomien urheilutoimittaja Petteri Linnavalli arvioi Janne Lahden SM-liigan runkosarjan toiseksi parhaaksi pelaajaksi HIFK:n Ville Peltosen jälkeen.
Lahden runkosarja jäi kaudella 2011–2012 vain 43 ottelun mittaiseksi loukkaantumisten takia ja hänen otteensa olivat edelliskauteen nähden ailahtelevampia, mutta Lahti oli kuitenkin 18 osumallaan Jokereiden paras maalintekijä. Hän myös jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton neljällä osumallaan kevään 2012 pudotuspeleissä Nichlas Hardtin ja Ilari Filppulan kanssa. Lahti voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Hän kuitenkin jätti Jokerit kauden jälkeen ja teki kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisen sopimuksen KHL-joukkue Barys Astanan kanssa. Lahden sopimuksesta nousi kuitenkin kiista, sillä hän allekirjoitti sopimuksen joukkueen jo väistyneen seurajohdon kanssa, eikä Barysin uusi seurajohto tunnustanut Lahden sopimusta. Erilaisten sopimusepäselvyyksien jälkeen hän teki uuden sopimuksen toisen KHL-joukkueen, Ak Bars Kazanin kanssa elokuussa 2012. Marraskuussa Lahden KHL-seura vaihtui Kazanista Amur Habarovskiin.
Ura > Seuraura > Paluu Suomeen

Kaudeksi 2013–2014 Lahti palasi vuoden mittaisella sopimuksella Jokereihin. Hän kuului kuitenkin odotuksiinsa nähden joukkueen suurimpiin pettymyksiin, mikä näkyi heikentyneessä itseluottamuksessa ja maalipaikkojen tuhlailussa. Lahti oli kuitenkin 13 osumallaan Jokereiden toiseksi paras maalintekijä Nichlas Hardtin jälkeen.
Kaudeksi 2014–2015 Lahti siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Hänen kauteensa mahtui myös noin kahden kuukauden mittainen loukkaantuminen, joka alkoi lokakuussa 2014. Lahti kärsi alaraajavammasta myös kaudella 2015–2016, jolloin hän joutui noin kahden kuukauden ajaksi sivuun syyskuun 2015 lopulla. Lahti oli koko Mestarien liigan paras syöttäjä ja hän jakoi Lukon sisäisen pistepörssin voiton Toni Koiviston kanssa tehoilla 3+10=13.
Ura > Seuraura > Paluu HPK:hon ja uran päättyminen

Lahti palasi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella HPK:hon. Hän jakoi tehoilla 11+16=27 joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Teemu Turusen ja Juho Keräsen kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Helmikuussa 2017 Lahti teki HPK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2017–2018 hänet nimettiin HPK:n varakapteeniksi. Lahti edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Kaudella 2018–2019 Lahti ehti pelata 19 ottelua, kunnes hän loukkasi nilkkansa joulukuussa 2018. Lahti yritti kuntouttaa jalkaansa, mutta lopulta hänen uransa todettiin päättyneeksi huhtikuussa 2019. Koska Lahti ei saanut kauden aikana täyteen 20 runkosarjaottelua, eikä ollut kertaakaan HPK:n kokoonpanossa pudotuspeleissä, hän ei virallisesti kuulunut kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Lahti kuitenkin osallistui HPK:n mestaruusjuhliin, jonne seuran toimitusjohtaja Antti Toivanen lainasi hänelle oman kultamitalinsa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
Lahti edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän pelasi turnauksessa viisi ensimmäistä ottelua, kunnes Lahti teki nelosketjussa tilaa Jani Lajuselle, sillä hän ei sopeutunut rooliinsa. Lahti voitti kuitenkin maailmanmestaruuden. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tour -tasolla Karjala-turnauksessa 9. marraskuuta 2006 Venäjää vastaan. Lahti nimettiin Suomen joukkueeseen loukkaantuneen Timo Pärssisen tilalle. Yhteensä hän pelasi 21 A-maaottelua tehopistein 3+6=9.
Ura > Pelaajauran jälkeen

Lahti työskentelee nykyään (kesä 2020) hämeenlinnalaisella Unique Art -studiolla tatuoijana.
Muuta

Lahden pikkuveljet Joona ja Teemu ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Veljesten serkku Ismo Nikkinen on pelannut hyökkääjänä Mestis-tasolla.
Lahti on ottanut kitaratunteja muusikko Rane Raitsikalta. Hän on sittemmin esiintynyt myös Raitsikan rap-yhtye Atomirotan keikoilla ja soittaa myös yhdessä kappaleessa yhtyeen vuonna 2014 julkaistulla I-albumilla.
Fennit

Kartta Rooman valtakunnasta ja Euroopan barbaarikansoista vuonna 125 jaa. Fennien oletetut asuinalueet perustuvat Tacituksen ja Claudius Ptolemaioksen kirjoituksiin.
Fennit on pohjoiseurooppalaisen kansan nimi, joka mainitaan roomalaisen historioitsijan Tacituksen vuoden 98 teoksessa Germania. On esitetty, että fennien rinnalla esiintyvä nimitys finnit viittaisi saamelaisiin.
Etymologia

Fenni-nimelle on tarjottu erilaisia etymologioita. Nimen on arveltu perustuvan 'etsiskelyä' tai 'löytämistä' tarkoittavaan germaaniseen verbiin. Tämä sopii siihen, että Tacitus kuvaa fennit metsästäjiksi. Fennougristi Petri Kallio on esittänyt, että fenni-nimi liittyy germaaniseen 'miestä' tarkoittavaan sanajuureen.
Eräs teoria on, että nimi on samaa alkuperää kuin Suomen ruotsinkielinen nimi Finland, ja latinaksi Suomesta onkin käytetty Finlandian ohella myös nimeä Fennia.
Keitä fennit olivat?

Fennit on eri aikoina yhdistetty niin suomalaisten kuin saamelaistenkin esivanhempiin. Fennit on yhdistetty myös Valko-Venäjän alueen balttilaiseen väestöön. On myös esitetty, että kyseessä olisi ollut yleisnimi oikeastaan kaikille metsästyksen ja kalastuksen varassa eläville ihmisryhmille, joita asui Pohjois- ja Koillis-Euroopassa valtavalla alueella.lähde?
Siitä, että näinkin ristiriitaisia tulkintoja on ollut mahdollista tehdä, käy ilmi miten hatarat tiedot Tacituksella oli Euroopan pohjois- ja koillisosista. Jos fennit olivat Fennoskandian asukkaita, kuten pohjoismaiset tutkijat perinteisesti ovat otaksuneet, kuvaus metsästyksen varassa elävästä väestöstä olisi helpompi yhdistää saamea kuin suomea puhuvaan väestöön. Suomen kielen varhaismuotoja puhuneiden ihmisryhmien katsotaan eläneen jo rautakaudella valtaosaltaan maanviljelyn varassa.lähde?
Tacituksen kuvaus fenneistä

Tacitus kuvaa fennit köyhiksi metsäläisiksi, jotka eivät tunne maanviljelyä. Näin Tacitus kertoo fenneistä:
»Fennit ovat ihmeen villejä, viheliäisen köyhiä. Ei heillä ole aseita, ei hevosia, ei asuntoja. Ravintona ovat kasvit, vaatteina nahat, makuusijana maa. Ainoa varallisuus on nuolissa, joita he raudan puutteessa terästävät luilla. Metsästys elättää yhtäläisesti sekä miehiä, että naisia. Nämä näet seuraavat miehiä kaikkialle ja pyytävät osan saaliista. Lapsillakaan ei ole muuta suojaa villieläimiltä ja rajuilmoilta kuin jonkinlainen oksista punottu katos. Sinne palaavat nuoret, se on vanhojen turvapaikka. Mutta tämä on heistä onnellisempaa elämää kuin pelloilla huokaileminen, vaivalloinen talojen rakentaminen sekä milloin toiveikas, milloin pelokas huolenpito omasta ja vieraasta omaisuudesta. Rauhassa jumalilta ja rauhassa ihmisiltä he ovat saavuttaneet sen vaikeimman päämäärän, ettei heidän tarvitse edes mitään toivoa.» 
(Tacitus: Germania. Suomentanut Tuomo Pekkanen.)
Kuvaus paljastaa roomalaisen stereotypian ihmisistä, jotka elävät sivistyksen alimmalla portaalla. Tacituksen teksti ei siis kerro välttämättä mitään siitä, miten Pohjois-Euroopan metsästäjä-kalastajaväestöt todellisuudessa elivät roomalaisella rautakaudella.
Fennit Tacituksen jälkeen

Klaudios Ptolemaios mainitsee kirjassaan Geografia noin vuonna 150 kansan nimeltä finnoi, joka asuu pohjoiseen vendeistä (venedi), tarkoittaen ilmeisesti fennejä.
Fennit esiintyivät kirjallisissa lähteissä myös 500-luvulla, jolloin itäroomalainen Jordanes mainitsee heidät sekä myös screrefennae-kansan. Jälkimmäinen nimi tarkoittanee 'hiihtäviä fennejä'. Jordanes yrittää myös kuvailla hiihtämistä: hän kertoo skrerefennien hyppivän lumihangella jonkinlaisen taivutetun laudan päällä. 700-luvulla Paulus Diaconus Italiasta mainitsee fennit, jotka hänen mukaansa pukeutuvat nahkoihin ja syövät raakaa lihaa. Kuvaus viittaa taaskin metsästäjäkulttuuriin ja on yhdistettävissä lähinnä saamelaisiin.lähde?
Myös norjalais-islantilaiset lähteet puhuvat keskiajalla ”finneistä” tarkoittaen ilmeisesti useimmiten Skandinavian niemimaan, Lapin ja Ruijan saamelaisia. Ruotsalaisessa kielenkäytössä finneistä johdettu aluenimi Finland oli ilmeisesti jo viikinkiajalla vakiintunut tarkoittamaan Varsinais- tai eteläistä Suomea.lähde?
Finnit ja Saxo Grammaticus

Saxo Grammaticuksen teoksen De gesta danorum loppuosat ovat merkittäviä Pohjoismaiden 1100-luvun historian lähteinä. Niissä kuvattiin myös ”finnien” maata. Finnit on tässäkin tapauksessa tulkittu vaihtelevasti suomalaisiksi tai – yleisemmin – saamelaisiksi. Finnien maa oli Grammaticuksen mukaan outojen ja voimallisten olioiden, amatsonien, koirankuonolaisten, kyklooppien ja yksijalkaisten asuttama maa. Hänen teoksensa noudatti kuvauksellaan keskiaikaisten matkakirjojen tehtävää. Matkakirjat olivat merimiehille ja muille matkalaisille suunnattuja varoituksia, joissa kehotettiin karttamaan puheena olevia seutuja. Grammaticus varoitti muun muassa finnien pelottavista loitsutaidoista. Nämä loihtivat epämieluisten tunkeilijoiden eteen vuoria ja vesiputouksia niin, että matkanteko vaikeutui.lähde?
Grammaticuksen mukaan finneillä ei ollut muuta keinoa kuin turvautua taikuuteen, mikäli mielivät puolustaa asuinaluettaan tunkeilijoilta. Finnien taisteluvälineet olivat hänen mukaansa vaatimattomia ja alkeellisia. Grammaticus uusinsi kuvauksellaan matkakirjoihin olennaisesti kuuluvaa asetelmaa: kohde nähdään yksinkertaisena ja kirjoittajan oma kulttuuri ylevänä mittapuuna.lähde?
Kirjallisuutta

Tacitus, Publius Cornelius: Germania.  ((Germania.) Latinan kielestä kääntänyt ja lyhyesti selittänyt Tuomo Pekkanen. Latinankielinen rinnakkaisteksti)  Helsinki:  Gaudeamus, 1976.  ISBN 951-662-180-5
Aiheesta muualla

Väitös: Olivatko fennit sittenkään suomalaisten esi-isiä? (Milan). Jyväskylän yliopisto. 17.12.2001. Arkistoitu 11.9.2014. Viitattu 26.6.2020.
Luettelo Suomen merivoimien aluksista

Tämä on luettelo Suomen merivoimien aluksista, jotka ovat palveluskäytössä.
Miinasodankäynti

| Nimi> Hämeenmaa-luokan miinalaivat | Kuva> Hämeenmaa-luokan miinalaivat | Kylkinumero> Hämeenmaa-luokan miinalaivat | Joukko-osasto> Hämeenmaa-luokan miinalaivat | Huom> .Hämeenmaa-luokan miinalaivat | Hämeenmaa-luokan miinalaivat | Hämeenmaa-luokan miinalaivat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| MLC Hämeenmaa |  | 02 | 7. pintatorjuntalaivue | Rakenteilla olevat uudet Pohjanmaa-luokan monitoimialukset korvaavat Hämeenmaa-luokan alukset. |  |  |
| MLC Uusimaa |  | 05 | 6. pintatorjuntalaivue | Rakenteilla olevat uudet Pohjanmaa-luokan monitoimialukset korvaavat Hämeenmaa-luokan alukset. |  |  |
Pansio-luokan miinalautat
| MLI Pansio |  | 90 (entinen 876) | 6. pintatorjuntalaivue |  |  |  |
| MLI Porkkala |  | 91 (entinen 777) | 7. pintatorjuntalaivue |  |  |  |
| MLI Pyhäranta |  | 92 (entinen 875) | 7. pintatorjuntalaivue |  |  |  |
Kuha-luokan miinanraivaajat
| heräteraivaaja Kuha 21 |  | 21 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| heräteraivaaja Kuha 22 |  | 22 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| heräteraivaaja Kuha 23 |  | 23 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| heräteraivaaja Kuha 24 |  | 24 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| heräteraivaaja Kuha 25 |  | 25 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| heräteraivaaja Kuha 26 |  | 26 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
Kiiski-luokan raivausveneet
raivausvene Kiiski 1: 
raivausvene Kiiski 2: 
raivausvene Kiiski 3: 
raivausvene Kiiski 4: 
raivausvene Kiiski 5: 
raivausvene Kiiski 6: 
raivausvene Kiiski 7: 
Katanpää-luokan miinantorjunta-alukset
| MHC Katanpää |  | 40 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| MHC Purunpää |  | 41 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
| MHC Vahterpää |  | 42 | 4. miinantorjuntalaivue |  |  |  |
Ohjusveneet

| Nimi> Hamina-luokan ohjusveneet | Kuva> Hamina-luokan ohjusveneet | Kylkinumero> Hamina-luokan ohjusveneet | Joukko-osasto> Hamina-luokan ohjusveneet | Huom> .Hamina-luokan ohjusveneet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| PGG Hamina |  | 80 | 7. pintatorjuntalaivue |  |
| PGG Tornio |  | 81 | 7. pintatorjuntalaivue |  |
| PGG Hanko |  | 82 | 7. pintatorjuntalaivue |  |
| PGG Pori |  | 83 | 7. pintatorjuntalaivue |  |
Rauma-luokan ohjusveneet
| PGG Rauma |  | 70 | 6. pintatorjuntalaivue |  |
| PGG Raahe |  | 71 | 6. pintatorjuntalaivue |  |
| PGG Porvoo |  | 72 | 6. pintatorjuntalaivue |  |
| PGG Pori |  | 73 | 6. pintatorjuntalaivue |  |
Rakenteilla olevat uudet Pohjanmaa-luokan monitoimialukset korvaavat Rauma-luokan ohjusveneet.
Johto

| Nimi> Viiri-luokan komentoveneet | Kuva> Viiri-luokan komentoveneet | Kylkinumero> Viiri-luokan komentoveneet | Joukko-osasto> Viiri-luokan komentoveneet | Huom> .Viiri-luokan komentoveneet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Askeri |  | 241 |  |  |
Syöksy-luokan komentoveneet
| YFL Jymy |  | 511 | 5. miinalaivue |  |
| YFL Raju |  | 512 | 7. ohjuslaivue |  |
| YFL Syöksy |  | 531 |  |  |
| YFL Vinha |  | 541 | 7. ohjuslaivue |  |
Kuljetus > G-veneet

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | G111 |  |  |
|  |  | G113 |  |  |
|  |  | G116 |  |  |
|  |  | G120 |  |  |
|  |  | G121 |  |  |
|  |  | G124 |  |  |
|  |  | G132 |  |  |
Kuljetus > Jehu-luokan maihinnousuveneet

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | U701 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U702 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U703 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U704 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U705 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U706 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U707 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U708 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U709 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U710 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U711 | Uudenmaan prikaati |  |
|  |  | U712 | Uudenmaan prikaati |  |
Kuljetus > Jurmo-luokan joukkojenkuljetusveneet

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | U601 |  |  |
|  |  | U602 |  |  |
|  |  | U608 |  |  |
|  |  | U613 |  |  |
|  |  | U618 |  |  |
|  |  | U619 |  |  |
|  |  | U622 |  |  |
|  |  | U623 |  |  |
|  |  | U625 |  |  |
|  |  | U629 |  |  |
|  |  | U632 |  |  |
|  |  | U633 |  |  |
|  |  | U638 |  |  |
Kuljetus > Yhteysalus

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| YFL Träskö |  | 992 |  |  |
Kuljetus > Kaapeliveneet

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | K410 | Pansio |  |
|  |  | K411 | Upinniemi |  |
Kuljetus > Uisko-luokan joukkojenkuljetusveneet

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | U216 |  |  |
|  |  | U309 |  |  |
Kuljetus > Valas-luokan kuljetusalukset

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| VAG Vaarlahti |  | 722 |  |  |
| VAG Vänö |  | 723 |  |  |
Kuljetus > Kampela-luokan kuljetuslautat

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
kuljetuslautta Kampela 3:
Kuljetus > Öljyntorjunta-alukset

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| YOR Hylje |  | 799 | 8. huoltolaivue | Omistaja on Suomen ympäristökeskus. |
| YOR Halli |  | 899 | 8. huoltolaivue | Omistaja on Suomen ympäristökeskus. |
| AG Louhi |  | 999 | 8. huoltolaivue | Omistaja on Suomen ympäristökeskus. |
Kuljetus > Koetoiminta-alus

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Isku koetoiminta-alus |  | 826 |  |  |
Kuljetus > Hinaajat

| Nimi> Haukipää-luokan satamahinaajat | Kuva> Haukipää-luokan satamahinaajat | Kylkinumero> Haukipää-luokan satamahinaajat | Joukko-osasto> Haukipää-luokan satamahinaajat | Huom> .Haukipää-luokan satamahinaajat | Haukipää-luokan satamahinaajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Haukipää satamahinaaja: 
| Kallanpää satamahinaaja |  | 831 |  |  |  |
Koulutusalukset > Fabian Wrede -luokan koulutusalukset

| Nimi | Kuva | Kylkinumero | Joukko-osasto | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Fabian Wrede |  | 690 | Merisotakoulu |  |
| Wilhelm Carpelan |  | 691 | Merisotakoulu |  |
| Axel von Fersen |  | 692 | Merisotakoulu |  |
Seppo Suokunnas

| Seppo Suokunnas |
| --- | --- |
 Seppo Suokunnas 2009. Kuvaaja Jyrki Lairala.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1945 (ikä 79) Alastaro
Ammatti:  pappi, professori, dosentti, kirjailija
Vanhemmat:  Veikko ja Lyyli Suokunnas (s. Salokannel)
Puoliso:  Aino Anneli Suokunnas (s. Kivisaari)
Lapset:  Minna, Sanna ja Tiina
Kirjailija
Aikakausi:  1973-
Aiheet:  virsitietous, historia, evankelinen liike, jumalanpalvelus ja liturginen elämä sekä hartauskirjoitukset
Esikoisteos:  Sukupolvien saatossa (1973) ja Voittolippumme risti on (1974)
Pääteokset:  Siionin kannel 1874-1892 (Väitöskirja 1982) sekä F. G. Hedbergin elämäkerta (2011)
Muuta tietoa
 Suokunnas sai 2018 professorin arvon 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Seppo Ilmari Suokunnas (s. 2. elokuuta 1945 Alastaro), on suomalainen pappi, professori, dosentti ja kirjailija.
Perhetaustat

Suokunnas syntyi Alastarolla Varsinais-Suomessa johtaja Veikko ja pankkivirkailija Lyyli (s. Salokannel) Suokunnaksen perheeseen. Suokunnas avioitui terveydenhoitaja Aino Anneli Kivisaaren kanssa 1969. Perheeseen syntyi kolme lasta.lähde?
Koulutus

Ylioppilaaksi Suokunnas tuli Loimaan yhteiskoulusta 1965. Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa hän suoritti kolme tutkintoa. Ylempi teologian kandidaatin tutkinto valmistui 1971 ja teologian lisensiaatin 1977 sekä teologian tohtoriksi hän väitteli hyväksytysti 1982 ja sai tohtorin paperit 1983. Alemman pastoraalitutkinnon Suokunnas suoritti 1973 ja ylemmän 1978. Papiksi hänet vihittiin 1971.