stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ampujakalat
Lajit ja anatomia

Ampujakalojen heimoon kuuluu yksi suku ja kuusi lajia. Lajit ovat Toxotes blythi, täpläampujakala (Toxotes chatareus), ampujakala (Toxotes jaculatrix), alkuampujakala (Toxotes lorenzi), Toxotes microlepis ja kiila-ampujakala (Toxotes oligolepis). Ruumiinrakenteeltaan ampujakalat ovat vinoneliönmuotoisia ja kooltaan noin 16–40 cm pitkiä. Suurin laji on täpläampujakala. Ampujakalojen suu ja silmät ovat kookkaat. Selkäeviä on yksi ja se sijaitsee ruumiin takaosassa. Selkäevä on peräevää lyhyempi. Lajit ovat pohjaväriltään tyypillisesti hopeanharmaita ja ruumiissa on mustia laikkuja tai raitoja.
Levinneisyys ja elintavat

Ampujakalalajien levinneisyys ulottuu Intiasta Australiaan, Polynesiaan ja Filippiineille. Ne elävät murtovesissä ja makeissa vesissä mangrovea kasvavilla alueilla. Makeanvedenlajit ovat yleisiä erityisesti Australiassa. Ne elävät yleensä pieninä ryhminä tyypillisesti matalassa vedessä. Ampujakalojen ravintoa ovat hyönteiset ja muut selkärangattomat eläimet, joita ne pyydystävät ruiskauttamalla suustaan vesisuihkun tarkasti saaliiseensa.
Monet ampujakalalajit ovat suosittuja makean veden akvaarioissa. Ne ovat myös hyviä ruokakaloja.
Sinkkifosfaatti

| Sinkkifosfaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7779-90-0
PubChem CID:  24519
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Zn3(PO4)2
Moolimassa:  386,11 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  900 °C
Tiheys:  4,998 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene
Sinkkifosfaatti Zn3(PO4)2 on epäorgaaninen fosforihapon suola, jonka kationina on kahdenarvoinen sinkki. Se on valkoista ja kiinteää eikä liukene veteen. Reagoidessaan vahvojen happojen kanssa siitä tulee fosforihappoa ja sinkkisuoloja. Sen voi valmistaa sinkistä ja fosforihaposta, mutta yleensä valmistukseen käytetään sinkki- ja magnesiumoksidia sekoitettuna fosforihapon vesiliuokseen puskuriaineen kera. Sitä löytyy harvoin mineraalina.
Käyttö

Sinkkifosfaattia käytetään korroosiosuoja-aineena sekä hammaslääketieteessä paikka-aineena.
Haittoja

Sinkkifosfaatti on haitallista ympäristölle. Sinkkipitoisessa vedessä elävät kalat korvaavat luustossaan olevaa kalsiumia sinkillä, jolloin sitä ilmaantuu ruotoihin.
Käännös suomeksi
Buddhalainen kasvissyönti

Buddhalaista kasvisruokavalioa noudatteleva ruoka-annos Japanissa.
Buddhalainen kasvissyönti on tapa noudattaa kasvisruokavaliota buddhalaisesta näkökulmasta. Sitä noudattavat etenkin mahayana-suuntauksen munkit sekä tiettyyn pisteeseen asti myös maallikot. Buddhalaisuudessa ei ole yhtä oikeaa tapaa noudattaa kasvisruokavaliota. Keskustelu buddhalaisesta kasvissyönnistä keskittyy etupäässä siihen, saavatko munkit ja maallikot syödä lihaa ja millä perustein.
Taiwanilainen ravintola, joka tarjoilee buddhalaisen ruokavalion mukaista ruokaa.
Buddhalaisuuteen kääntynyt Ašoka noudatti kasvisruokavaliota, ja määräsi rangaistuksia niille, jotka uhrasivat eläimiä. Buddha sen sijaan söi lihaa.
Alkoholin käyttöä on buddhalaisuuden mukaan pyrittävä välttämään, sillä se sumentaa ajattelua, mikä puolestaan vaikeuttaa esimerkiksi meditaation harjoittamista. Myös erilaisia sipuleita ja muista väkevistä mausteita pyritään välttämään, koska ne kiihottavat aisteja..
Lihan syöminen yleisesti

Buddhalaiset sutrat eivät kiellä lihan syömistä. Sutrat kieltävät tuntevien olentojen tappamisen. Sutrat myös kieltävät eläinten syömisen, mikäli munkeilla on tieto tai epäily siitä, että eläin on tapettu varta vasten juuri hänelle. Buddha kieltäytyi myös ajatuksesta, että kaikkien munkkien tulisi olla kasvissyöjiä.
Buddhalaisessa Bhutanissa metsästys ja kalastus on kielletty.
Suurin osa buddhalaisista munkeista, monia mahayana-luostareita lukuun ottamatta, syö lihaa. Munkit eivät pääsääntöisesti saa kieltäytyä heille tarjotuista liharuoista, koska heidän on tarkoitus elää almuilla.
Buddhalaisuuden suuntaukset > Theravada

Theravadan harjoittajien suositellaan noudattavan kasvisruokavaliota, mutta kasvisruokavalio ei ole pakollinen. Almuilla elävät Theravada-munkit syövät annettuja ruokia (myös lihaa ja kalaa).
Seuraavien eläinten lihaa ei tule syödä: ihminen, hevonen, elefantti, koira, käärme, leijona, tiikeri, leopardi, karhu ja hyeena. Kolmea ensimmäistä pidetään liian pyhinä. Muiden katsotaan olevan liian vastenmielisiä tai vaarallisia.
Buddhalaisuuden suuntaukset > Mahayana

Mahayana-buddhalaiset noudattavat kasvisruokavaliota kaikkein tiukimmin. Lihasta ei kuitenkaan ole tapana kieltäytyä sitä tarjottaessa. Mahayana-sutrat, kuten esim. Lankavatara, opettaa kasvissyönnin puolesta.
Japanin keisari Tenmu kielsi naudan, hevosen, koiran, kanan ja apinan lihan syömisen huhtikuusta syyskuusta välisenä aikana. Myöhemmin kielto laajeni koskemaan koko vuotta. Lihasta luopuminen oli siinä mielessä helppoa, koska lihalla ei ollut keskeistä roolia japanilaisessa keittiössä. Kalaa sen sijaan syötiin yleisesti. Tenmun asettama kielto kumottiin Meiji-restauraation yhteydessä, ja vuonna 1872 keisari Meiji söi lihaa uudenvuodenateriallaan.
Buddhalaisuuden suuntaukset > Vajrayana

Vajrayana ja sitä kautta tiibetinbuddhalaisuus lähtee käytännönläheisyydestä: Tiibet on ympäristö, jossa maanviljelys ei toimi isossa mittakaavassa. Näin ollen liha ja maitotuotteet ovat isompi osa ruokavaliota kuin buddhalaisuudessa keskimäärin.
Dalai-lama ei vastoin yleistä harhaluuloa ole kasvissyöjä, vaan syö myös lihaa. Hän pyrki noudattaman lakto-ovovegaanista ruokavaliota paettuaan Tiibetistä, mutta joutui pian ottamaan lihan takaisin ruokavalioonsa terveyssyistä. Hänen on kerrottu syövän lihaa muutaman kerran viikossa sekä silloin, kun hänelle sitä tarjotaan ulkomailla.
Tore Austad

| Tore Austad> Norjan kirkko- ja opetusministeri |
| --- | --- |
 Willochin hallitus 14. lokakuuta 1981 – 8. kesäkuuta 1983  
Edeltäjä:  Einar Førde
Seuraaja:  Kjell Magne Bondevik
Suurkäräjäedustaja
 Länsi-Agderin vaalipiiri 1977–1989  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1935 Skedsmo, Norja
Kuollut: 21. tammikuuta 2025 (89 vuotta)
Ammatti:  professori, lehtori, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Tore Austad (8. huhtikuuta 1935 Skedsmo – 21. tammikuuta 2025) oli norjalainen Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1989 sekä toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1981–1983. Austad oli norjan kielen professori Chicagon yliopistossa 1964–1966.
Aiheesta muualla

Tore Austad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat
Kimmo Peltonen

| Kimmo Peltonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Peltsi
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2007
Seurat:  Reipas Lahti (SML/I-div.) Pelicans (I-div.) HPK (SML) TPS (SML) HV71 (SEL) Blues (SML)
Kimmo Peltonen (s. 27. heinäkuuta 1975 Lahti) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 271 runkosarjaottelua tehoin 31+64=95 sekä keräsi niissä 204 jäähyminuuttia. Pudotuspeleissä Peltonen teki 40 ottelussa tehot 6+9=15 sekä keräsi 28 jäähyminuuttia. Rightin puolustaja pelasi myös yhden kauden Ruotsissa. Peltosen vahvuudet olivat kiekollinen peli, rauhallisuus sekä ylivoimapelaaminen. Hän toimi Hämeenlinnan Pallokerhon kapteenina vuosina 2000–2002.
Pelaajaura > Seuraura

Peltonen aloitti jääkiekon pelaamisen kotikaupungissaan Lahdessa. Hän teki SM-liigadebyyttinsä Reipas Lahdessa kaudella 1993–1994 keräten kauden ainoaksi jääneessä liigaottelussaan myös kaksi jäähyminuuttia. Joukkue putosi kaudeksi 1994–1995 I-divisioonaan, jossa Peltonen pelasi kauden aikana myös yhden miesten pelin. Kausi 1995–1996 oli hänen tulokaskautensa I-divisioonassa ja hän teki 40 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14.
Kaudella 1996–1997 Reipas Lahden nimi muuttui Pelicansiksi. Peltonen oli kaudella 1997–1998 joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 14+7=21 ja hän jakoi koko I-divisioonan puolustajien maalipörssin voiton Hermeksen Tuomo Kyhän kanssa. Puolustajien pistepörssissä Peltonen sijoittui viidenneksi. Hänen viimeiseksi jäänyt Pelicans-kautensa 1998–1999 päättyi Pelicansin SM-liiganousuun, mutta Peltonen jatkoi SM-liigauraansa Hämeenlinnan Pallokerhossa kaudella 1999–2000. SM-liigan tulokaskausi toi hänelle yhteensä 52 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 7+7=14. Peltonen voitti SM-pronssia keväällä 2000.
Tulokaskautensa jälkeen Peltonen nousi seuraavalla kaudella 2000–2001 HPK:n kapteeniksi ja joukkueen ykköspuolustajaksi ollen tehoilla 4+16=20 joukkueen tehokkain puolustaja. Kaudella 2001–2002 Peltonen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+15=24. Hän oli vasta HPK:n neljänneksi paras puolustaja, mutta sijoittui neljän muun pelaajan kanssa SM-liigan puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Peltonen voitti SM-pronssia keväällä 2002, mutta hänen kautensa päättyi kuitenkin rannemurtumaan välierissä Jokereita vastaan Peltosen jouduttua Alex Brooksin taklaamaksi.
Kaudeksi 2002–2003 Peltonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Turun Palloseuraan. Hänestä odotettiin joukkueeseen kiekollista "liideriä", mutta Peltonen pelasi kuitenkin odotuksia heikommin. Hänen toinen kautensa 2003–2004 jäi rannevamman takia hyvin rikkonaiseksi. TPS:n varakapteenina toiminut Peltonen voitti SM-hopeaa keväällä 2004. Hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsiin ja hallitsevaan Elitserienin mestarijoukkue HV71:een. Kausi oli Peltosen ainoa ulkomailla.
Peltonen ei pelannut HV71:ssä toista sopimuskauttaan, sillä hän palasi perhesyistä Suomeen kaudeksi 2005–2006 ja teki kolmivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Peltosesta tuli joukkueen varakapteeni. Hänen kautensa päättyi kuitenkin jo 31 ottelun jälkeen joulukuussa 2005 Peltosen loukattua polvensa ottelussa Tampereen Ilvestä vastaan.
Peltosen polvivamma jatkui kaudella 2006–2007. Hän kävi leikkauksessa elokuussa 2006 ja hänen odotettiin palaavan kaukaloon loka-marraskuun vaihtessa. Peltosen toipuminen kesti lopulta yli vuoden. Hän pelasi runkosarjan lopulla kuusi ottelua sekä kahdeksan ottelua kevään 2007 pudotuspeleissä, mutta Peltosen polvi ei kestänyt enää ammattipelaamisen rasitusta ja hänen uransa todettiin päättyneeksi kesäkuussa 2007.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Peltonen edusti Suomen A-maajoukkuetta yhteensä seitsemän ottelun verran Euro Hockey Tour -tasolla tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 16. joulukuuta 2002 Moskovan Baltika-turnauksessa, jossa Suomi kohtasi ensimmäisenä Espoon areenalla Slovakian.
Uran jälkeen

Nykyään Peltonen toimii urheilumarkkinointiyritys Procito Oy:n myyntijohtajana.
Concordia

Concordia tai Konkordia voi viitata muun muassa:
Paikkoja > Antiikki

Concordia, antiikin aikainen kaupunki Germania Superiorissa
Julia Concordia eli Colonia Julia Concordia, antiikin aikainen kaupunki Venetiassa, nykyinen Concordia Sagittaria
Myrleia eli Apameia, myöhemmin myös Colonia Julia Concordia, antiikin aikainen kaupunki Bithyniassa
Paikkoja > Nykyaika

Concordia, kaupunki Entre Ríosin maakunnassa Argentiinassa
Concordia, jäävirtojen yhtymäkohta Karakorum-vuoristossa Pakistanissa
Concordia, tutkimusasema Etelämanterella
Concordia Sagittaria, kaupunki Venetossa Italiassa
Laivoja

S/S Concordia, vuonna 1885 rakennettu suomalainen höyrylaiva
Costa Concordia, Costa Crocierin risteilyalus, käytössä 2005–2012
Muita merkityksiä

Concordia, roomalainen sovun jumalatar (kreikkalaisten Harmonia)
Concordia, Liber concordiae, luterilaiset tunnustuskirjat
Leuenbergin konkordia, luterilaisten ja reformoitujen kirkkojen välinen sopimus vuodelta 1973
Concordia, kansainvälinen yksityinen yliopistoketju
Concordia-yliopisto, Concordia University, yliopisto Montrealissa, Kanadassa
Condordia-yliopisto, Concordia University, useita yliopistoja Yhdysvalloissa
Concordia Bus, bussiyhtiö
Suomalainen Konkordia-liitto, apurahoja naisille jakava yhdistys
Concordia Maritime, ruotsalainen varustamo
Rederi AB Concordia, Concordia Maritimen tytäryhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Concordia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vili Lehdonvirta

Vili Lehdonvirta (s. 1980 Espoo) on suomalainen taloussosiologi ja professori.
Lehdonvirta opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa pääaineena informaatioverkostoja ja sivuaineena tietotekniikkaoikeutta. Hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 2005. Lehdonvirta julkaisi ensimmäisen tieteellisen artikkelinsa vuonna 2004. Sen aiheena olivat Euroopan unionin tietosuojalainsäädännön vaikutukset kansainväliseen dataliikenteeseen. Lehdonvirta väitteli taloussosiologiassa tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 2009. Hänet nimitettiin Turun yliopiston dosentiksi vuonna 2010. Hän työskenteli tutkijatohtorina Tokiossa ja Lontoossa. Lehdonvirta aloitti työskentelyn Oxfordin yliopiston Internet-instituutissa vuonna 2013. Hänestä tuli vuonna 2020 sen taloussosiologian ja digitaalisen sosiaalitutkimuksen professori. Lehdonvirta johti vuosina 2015–2021 Euroopan tiedeneuvoston rahoittamaa iLabour-tutkimushanketta. Hän toimitti Policy & Internet -lehteä vuosina 2013–2018.
Lehdonvirrasta tuli sittemmin Aalto-yliopiston teknologiapolitiikan professori. Hän kuitenkin jatkoi puolikkaalla työajalla toimintaansa Oxfordin Internet-instituutissa. Lehdonvirta on tutkinut politiikan ja teknologiayritysten vuorovaikutuksen vaikutusta internetin maantieteeseen sekä digitaalisten markkinoiden ja alustojen keskittymistä teknologian alan suuryhtiöille. Hän on julkaissut kirjat Cloud Empires: How digital platforms are overtaking the state and how we can regain control ja Virtual Economies: Design and analysis. Lehdonvirta on toiminut neuvonantajana Euroopan komissiolle ja Maailmanpankille.
The New Yorker väitti Lehdonvirtaa vuonna 2011 yhdeksi mahdollisista ehdokkaista bitcoinin keksineeksi Satoshi Nakamoto -nimimerkillä tunnetuksi henkilöksi.
Peräjärvi (Hartola)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°40′03″N, 25°47′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Hirvijärveen 
Järvinumero:  14.833.1.023
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,3 m  
Pituus:  710 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  2,163 km  
Pinta-ala:  8,884 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Hirvipohjan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 710 metriä pitkä, 290 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,3 metriä mpy.
Pieni Niinilammi (Sysmä)

| Pieni Niinilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°41′30″N, 25°43′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Isoon Niinilampeen 
Järvinumero:  14.833.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,781 km  
Pinta-ala:  1,891 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Niinilammi 
Pieni Niinilammi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Vintturin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 320 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133 metriä mpy.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2006

Vuoden 2006 jääpallon MM-kilpailut olivat järjestyksessään 26. jääpallon MM-kilpailut. Ne järjestettiin 28. tammikuuta—5. helmikuuta 2006 Ruotsissa. Pääpelipaikkana toimi Hammarby IF:n kotikenttä Zinkensdamm IP Tukholmassa, jossa pelattiin kisojen avausottelut, sekä pronssi- ja loppuottelut. Muut isäntäkaupungit olivat Eskilstuna, Gustavsberg, Katrineholm, Linköping, Oxelösund ja Västerås.
Pelisysteemi

Kisoihin osallistui 12 maata. A-lohkossa pelasivat hallitseva mestari Ruotsi, Kazakstan, Norja, Suomi, Venäjä ja Valko-Venäjä.
B-lohkoon osallistuivat Alankomaat, Kanada, Mongolia, Unkari, Viro ja Yhdysvallat. Mongolia osallistui MM-turnaukseen ensimmäistä kertaa. Alun perin myös Kirgisian piti osallistua, mutta maa jäi viime hetkellä pois kisoista.
Kumpikin lohko pelattiin yksinkertaisena sarjana. A-lohkon neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin ja viimeiseksi sijoittunut pelasi karsintaottelun paikastaan B-lohkon voittajaa vastaan seuraaviin maailmanmestaruuskilpailujen A-lohkopaikasta.
Ennakkoasetelmia

Totuttuun tapaan kisojen suurimmat ennakkosuosikit olivat Ruotsi, Venäjä, sekä voimakaksikon pahin uhkaaja Suomi. Myös Kazakstan oli aikaisemmin ollut ainakin Suomelle vaikea voitettava.
Ruotsi oli erityisesti yksilöiden taitotasoltaan huippuluokkaa. Ruotsin joukkueesta ovat poissa huippunimet Marcus Bergwall ja Magnus Muhrén. Joukkuetta valmensi melko kokematon Anders Jakobsson.
Venäjän joukkue koostui suurimmilta osiltaan Moskovan Dynamon pelaajista. Joukkuetta valmensi kokenut kaksikko Vladimir Janko ja Sergei Lomanov. Venäjän vahvuus on nopea pelitempo ja sellaiset huippupelaajat kuin nopeat Rinat Šamsutov, Mihail Svešnikov sekä MM-kisojen paras maalintekijä Sergei Obuhov. Myös yksilötasolla Venäjää pidettiin ennalta kisojen kovimpana joukkueena.
Edellisvuonna pronssiottelussa Suomen yllättäen kukistaneen Kazakstanin joukkue koostui pääasiassa Ruotsin ja Venäjän liigoissa pelaavissa ammattilaisissa. Joukkue pelasi samantapaista peliä kuin Venäjä ja pelaajistoon kuului muutamia erityisen taitavia yksilöitä kuten keskikenttämiehet Andrei Timusev ja Aleksandr Driagin sekä hyökkääjistä Venäjän liigan Kuzbassissa 34 maalia Sergei Tarasov sekä Rodinan 30 maalia tehnyt Vjatšeslav Bronnikov.
Suomen joukkuetta valmensi ruotsalainen Sören Persson. Suomen joukkue koostui kokeneista ammattipelaajista, kuten Moskovan Dynamon Mika Mutikainen, Oulun Luistinseuran Samuli Niskanen ja Zorkin Sami Laakkonen. Suomen joukkue sijoittui edeltävän joulukuun alussa Lappeenrannassa Super Cupissa toiseksi heti Venäjän jälkeen. Suomella oli myös hyvät muistot Ruotsista kultajuhliin päättyneistä 2004 MM-kisoista.
A-sarja

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä  | 5 | 5 | 0 | 0 | 52 | 14 | +38 | 10 |
|  Suomi  | 5 | 4 | 0 | 1 | 32 | 16 | +16 | 8 |
|  Ruotsi  | 5 | 3 | 0 | 2 | 41 | 14 | +27 | 6 |
|  Kazakstan  | 5 | 2 | 0 | 3 | 31 | 50 | -19 | 4 |
|  Norja  | 5 | 1 | 0 | 4 | 28 | 36 | -8 | 2 |
|  Valko-Venäjä | 5 | 0 | 0 | 5 | 12 | 66 | -54 | 0 |
A-sarja > Pudotuspelit

Välieräotteluissa Venäjä voitti Kazakstanin maalein 13-3. Venäläisten tehokkain pelaaja oli kisojen maalikuninkuuden voittanut Sergei Obuhov viidellä maalillaan. Toisessa välieräottelussa kohtasivat Suomi ja Ruotsi. Finaaliin päästäkseen Suomen olisi pitänyt tehdä historiaa, Suomi oli voittanut Ruotsin alkusarjassa, mutta koskaan Suomi ei ollut voittanut Ruotsia kahdesti MM-turnauksen aikana. Tasaisen ottelun voitti Ruotsi maalein 3-1. Suomi palasi pronssiottelussa mitalisijoille voitettuaan Kazakstanin maalein 7-4.
Loppuottelu Ruotsin ja Venäjän välillä muodostui jännitysnäytelmäksi. Finaalia seurasi Tukholman Zinkensdammilla 8 731 katsojaa, jotka näkivät Venäjän 3-2 voiton. Venäjä pelasi ottelun loppuhetken kolmen miehen alivoimalla, mutta Ruotsi ei kyennyt tasoitusmaaliin. Maailmanmestaruus oli Venäjälle sen jääpallohistorian kolmas.
Parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sergei Obuhov | Venäjä | 18 |
| 2. | Vjatšeslav Bronnikov | Kazakstan | 15 |
| 3. | Sergei Lomanov | Venäjä | 14 |
| 4. | Sergei Tšernetski | Valko-Venäjä | 11 |
| 5. | David Karlsson | Ruotsi | 10 |
| 6. | Patrik Nilsson | Ruotsi | 9 |
| 7. | Jevgeni Ivanuškin | Venäjä | 8 |
| 8. | Pål Hanssen | Norja | 7 |
Mitalistijoukkueet

| --- | --- |
Kultaa::  Venäjä  Roman Geizel,  Kirill Hvalko, Iljas Handajev,  Pavel Frants,  Aleksei Tšižov,  Andrei Zolotarjov,  Mihail Svešnikov,  Sergei Lomanov,  Aleksandr Tjukavin,  Sergei Obuhov,  Maksim Tšermnyh,  Juri Pogrebnoi,  Juri Vikulin,  Oleg Tšubinski,  Dmitri Saveljev,  Rinat Šamsutov,  Jevgeni Ivanuškin
Hopeaa::  Ruotsi  Andreas Bergwall,  Anders Svensson,  Anders Bruun,  Per Hellmyrs,  Andreas Westh,  Daniel Mossberg,  Daniel Eriksson,  Johan Andersson,  Stefan Söderholm,  Daniel Liw,  Stefan Erixon,  Anders Östling,  Magnus Olsson,  Patrik Nilsson,  David Karlsson,  Henrik Hagberg
Pronssia::  Suomi  Pasi Hiekkanen,  Timo Oksanen,  Petteri Lampinen,  Kimmo Huotelin,  Markus Hiukka,  Iivo Wegelius,  Sami Laakkonen,  Samuli Niskanen,  Ari Holopainen,  Janne Väkiparta,  Mikko Aarni,  Mika Mutikainen,  Tommy Österberg,  Rasmus Lindqvist,  Marko Miinala,  Ville Aaltonen
B-sarja

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat  | 5 | 5 | 0 | 0 | 50 |  2 | +48 | 10 |
|  Kanada  | 5 | 4 | 0 | 1 | 21 |  4 | +17 | 8 |
|  Unkari  | 5 | 3 | 0 | 2 | 10 | 16 | -6 | 6 |
|  Alankomaat  | 5 | 2 | 0 | 3 |  7 | 27 | -20 | 4 |
|  Mongolia  | 5 | 1 | 0 | 4 |  4 | 27 | -23 | 2 |
|  Viro  | 5 | 0 | 0 | 5 |  6 | 22 | -16 | 0 |
B-sarja > Karsintaottelu A-sarjaan

Valko-Venäjä säilytti paikkansa A-sarjassa.
Sergei Obuhov
Pieni Huhtijärvi (Sysmä)

| Pieni Huhtijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°40′01″N, 25°44′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Myllyjokeen 
Järvinumero:  14.833.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  1,182 km  
Pinta-ala:  4,903 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Huhtijärvi 
Pieni Huhtijärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Vintturin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 510 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,2 metriä mpy.
Pieni Ruokopuolinen

| Pieni Ruokopuolinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°40′44″N, 25°42′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Isoon Ruokopuoliseen 
Järvinumero:  14.833.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,2 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,715 km  
Pinta-ala:  2,732 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Ruokopuolinen 
Pieni Ruokopuolinen  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Vintturin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 250 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.