stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mercedes-Benz SLK-sarja (R171)
Mitat

Pituus: 4 087 mm
Leveys: 1 778 mm
Korkeus: 1 298 mm
Omamassa: 1 390-1 540 kg
Lehtoarho

| Lehtoarho |
| --- | --- |
 Lehtoarhon kukka.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Hippuarhot Moehringia
Laji::  trinervia
Kaksiosainen nimi
 Moehringia trinervia  (L.) Clairv. 
Katso myös
   Lehtoarho Wikispeciesissä   Lehtoarho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehtoarho (Moehringia trinervia) on lähinnä Euroopassa tavattava, valkokukkainen varjoisten metsien kohokkikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Lehtoarho kasvaa 10–20 cm pitkäksi. Sen varret ovat rentoja tai kohenevia ja karvaisia. Lehdet ovat 1–3 cm pitkiä, puikeita, suippoja, ripsilaitaisia ja selvästi kolmesuonisia. Alemmat lehdet ovat selvästi ruodillisia, ylemmät lähes ruodittomia. Kukat ovat yksittäin haarojen päissä. Kukassa on viisi terä- ja verholehteä. Terälehdet ovat kynnettömiä, ehyitä ja väriltään valkoisia. Suipot, 1–3-suoniset verholehdet ovat 4–5 mm pitkiä, eli teriötä ja kotaa pitempiä. Emiö on kolmelehtinen, heteitä on 8–10 kappaletta. Lehtoarho kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota. Siemenet ovat sileitä, mustia ja niissä on pieni valkoinen rasvalisäke. Lehtoarho on tavallisesti yksivuotinen tai ylitalvinen. Toisinaan esiintyy myös kaksivuotisia tai lyhytikäisiä monivuotisia yksilöitä.
Lehtoarho muistuttaa aika paljon toista kohokkikasvia, pihatähtimöä (Stellaria media).
Levinneisyys

Lehtoarhon päälevinneisyysalue on Eurooppa, jossa sitä kasvaa koko mantereella Venäjän kaakkois- ja pohjoisosia sekä Fennoskandian pohjoisosia lukuun ottamatta. Lisäksi lajia tavataan muutamin paikoin Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Iranissa, Kaukasuksella, Keski-Siperiassa sekä kaukana muusta levinneisyysalueesta Japanissa. Suomessa lehtoarho on yleinen laji Etelä- ja Itä-Suomessa sekä Pohjanlahden rannikolla Raahen korkeudelle saakka. Keski-Suomessa ja Kainuussa laji on harvinaisempi. Lajin pohjoisimmat havainnot ovat Oulun korkeudelta. Laji kuuluu Suomen alkuperäiseen lajistoon.
Elinympäristö

Lehtoarho on tyypillinen varjoisten tuoreiden metsien kasvi. Sitä tavataan etenkin rehevillä kivikkorinteillä, lehtokallioilla, sammaleisilla kivillä ja puronvarsilla. Lisäksi lajia kasvaa erilaisilla avoimilla paikoilla kuten hakkuuaukeilla, tienvarsilla ja joutomailla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Lehtoarhon (Moehringia trinervia) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lehtoarho (Moehringia trinervia)
LuontoPortti: Lehtoarho (Moehringia trinervia)
Pohjolan kasvien pauloissa: Moehringia trinervia - lehtoarho
ITIS: Moehringia trinervia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Moehringia trinervia (englanniksi)
Flora of China: Moehringia trinervia (englanniksi)
Lehtoarho
Lehtoarho kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885)
Liettuan ansioritarikunta

Malline ritarikunnan tunnuksista
Liettuan ansioritarikunta (liett. Ordinas Už nuopelnus Lietuvai) on liettualainen ritarikunta, joka perustettiin 18. kesäkuuta 2002. Sitä myönnetään tunnustuksena Liettuan valtion edistämisestä sekä ansioista kansainvälisen yhteistyön, humanitaarisen työn, erinomaisen julkisen sektorin palveluksen, kulttuurin, tieteen, opetuksen, kaupan, sosiaali- ja terveydenhuollon, urheilun ja talouden saralla.
Kunnianosoitusta myönnetään viidessä luokassa, joiden lisäksi on olemassa myös yksi mitaliluokka:
suurristi
suurkomentaja
komentaja
upseeri
ritari
mitali
Liettuan erikoisjoukot

| Liettuan erikoisjoukot |
| --- | --- |
 Liettuan erikoisjoukkojen tunnus
Toiminnassa:  2002-
Valtio:  Liettua
Puolustushaarat:  erikoisjoukot
Rooli:  puolustushaara
Lempinimi:  Žaliukai (metsäveljet)
Liettuan erikoisjoukot harjoittelemassa.
Liettuan erikoisjoukot (liett. Lietuvos Specialiųjų Operacijų Pajėgos, engl. Lithuanian Special Operations Force, SOF) on Liettuan puolustusvoimien yksikkö.
Liettuan erikoisjoukot perustettiin vuonna 2002 ja virallistettiin 3. huhtikuuta 2008.
Vartiokylän seurakunta

| Vartiokylän seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Vartiokylän kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Helsingin evankelis-luterilainen hiippakunta
Rovastikunta:  Vartiokylän rovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Helsingin seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Vartiokylän kirkko
Perustettu:  1965
Jäsenmäärä:  7 681 (2022)
– Osuus asukkaista:  43,7 %
Kirkollisvero:  1,00 %
Kirkkoherra:  Jukka Pakarinen
Vartiokylän seurakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vartiokylän seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Itä-Helsingissä, Vartiokylän kaupunginosassa. Se toimi kaupunginosan osa-alueilla Vartioharju, Itäkeskus, Puotila ja Puotinharju. Vartiokylän kaupunginosaan kuuluvat Myllypuro ja Marjaniemi eivät kuuluneet Vartiokylän seurakuntaan, vaan ensimmäinen Herttoniemen seurakuntaan, jälkimmäinen Roihuvuoren seurakuntaan. Vartiokylän seurakunta lakkautettiin vuoden 2023 alussa ja se liitettiin Helsingin Mikaelin seurakuntaan.
Seurakunta kuului Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuului Helsingin seurakuntayhtymään. Seurakuntaan kuului vuoden 2022 lopussa 7 681 jäsentä, mikä oli tuolloin 43,7 prosenttia alueen asukkaista.
Seurakunnan kirkkona toimi Vartiokylän kirkko. Lisäksi seurakunnalla oli käytössä Puotilan kappeli. Vartiokylän seurakunnan pääkirkkona toimi aikaisemmin Matteuksenkirkko, mutta seurakunta luopui rakennuksesta vuonna 2016.
Kirkkoherrat

Vartiokylän seurakunnassa on vuodesta 1967 lähtien palvellut neljä eri kirkkoherraa.
1967–1968: Yrjö Liusvaara
1970–1993 Heikki Apajalahti
1993–2009: Heikki Nurmi
2009–2022: Jukka Pakarinen
Vartiokylän kirkko

| Vartiokylän kirkko |
| --- | --- |
 Vartiokylän kirkko
Sijainti:  Vartioharju, Helsinki
Koordinaatit:  60°13′11″N, 025°06′06″E
Seurakunta:  Vartiokylän seurakunta
Suunnittelija:  Pekka Laurila
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  220
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vartiokylän kirkko on arkkitehti Pekka Laurilan suunnittelema valkotiilinen kirkkorakennus Vartiokylän kaupunginosassa Helsingissä. Vartioharjun omakotitaloalueen keskellä sijaitseva kirkko valmistui vuonna 1958, ja on siten Suomen vanhimpia monitoimikirkkoja. Valmistuttuaan kirkko oli nähtävyys, jota tultiin katsomaan kauempaakin.
Vartiokylän kirkon alttarikrusifiksi on Gunnar Uotilan tekemä. ”Suojaavan taivaan alla” -maalauksen on tehnyt Jarmo Mäkilä. Kirkon 16-äänikertaiset urut on valmistanut itäsaksalainen Gemlich.
Kirkko peruskorjattiin 1999–2000, jolloin alttari irrotettiin seinästä ja kalusteita kevennettiin. Remontin jälkeen uutta olivat ilmastointi ja äänentoistolaitteet. Myös liikuntavammaisten tarpeet otettiin paremmin huomioon.
Kirkon vanhat pilliurut eivät olleet enää soittokunnossa 2021, joten ne korvattiin sähköisillä virtuaaliuruilla. Se oli ensimmäinen sellainen soitin pääkaupunkiseudun kirkkoon pysyvästi sijoitettuna. Aiemmin sellainen oli hankittu tilapäiskäyttöön seurakunnan väistötiloihin Lauttasaaren kirkon korjaustöiden ajaksi. Vartiokylän virtuaaliurut ostettiin Mixtuurilta, joka veloitti niistä asennuksineen 60 000 euroa. Uudet akustiset pilliurut olisivat maksaneet ainakin 300 000 euroa.
Kirkkorakennus on Vartiokylän seurakunnan nimikkokirkko. Kirkkosaliin mahtuu 220 ja Seurakuntasaliin 85 henkilöä. Kirkko on  monitoimikirkko, jossa saman katon alta löytyy kirkkotilojen lisäksi keittiö, seurakuntasali, voimistelusali, päiväkerho- ja kokoustilat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vartiokylän kirkko Wikimedia Commonsissa
Vartiokylän kirkko seurakuntayhtymän sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Vartiokylän seurakunta
Lahja (elokuva)

| Lahja |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matti Ijäs
Käsikirjoittaja:  Matti Ijäs Heikki Vuento Auli Mantila
Tuottaja:  Kari Kyrönseppä
Kuvaaja:  Pauli Sipiläinen
Pääosat:  Kaija Pakarinen Pirkka-Pekka Petelius Antti Litja Kristiina Elstelä Aake Kalliala Sulevi Peltola Jari Pehkonen Turo Rannema
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  77 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahja on Matti Ijäksen vuonna 1997 ensiesitetty televisiokomedia. Se sai Telvis-kunniakirjan 1997.
Juoni

Keski-ikäisellä Leilalla (Kaija Pakarinen) on kova vauvakuume. Kun oma Jouni (Pirkka-Pekka Petelius) ei asiassa onnistu, Leila lähtee etsimään siittäjää. Hän saapuu Jounin sisaren (Kristiina Elstelä) luo, ja naiset lähtevät ravintolaan. Jouni yllättää heidät sieltä, ja Leila lähtee autolla pakoon. Hän ajaa ojaan ja jumittuu pieneen kylään, jossa autoa korjataan pikku hiljaa ja jossa Leila tapaa toinen toistaan omituisempia mieshahmoja. Todennäköisempien vaihtoehtojen sijasta Leila kelpuuttaa petikaverikseen Kukkakepiksi haukutun lukiolaispojan (Turo Rannema).
Aiheesta muualla

Näytteitä elokuvasta Ylen Elävässä arkistossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Timonen, Lauri: Matti Ijäksen elokuvat, s. 257–274.  Helsinki:  Like, 2013.  ISBN 978-952-01-0751-2.
Vihtori Kivimäki

Jaakko Vihtori Kivimäki (26. elokuuta 1881 Peräseinäjoki – 2. helmikuuta 1961) oli suomalainen opettaja ja poliitikko, joka toimi Maalaisliiton puoluesihteerinä vuosina 1917–1924.
Jyväskylän seminaarin opiskelijoita vuonna 1904, Vihtori Kivimäki toisena oikealta.
Kivimäki syntyi peräseinäjokelaiseen talonpoikaisperheeseen ja valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1904. Hän toimi kansakoulunopettajana Peräseinäjoen Haapaluomalla vuosina 1904–1920, Lapuan Ojutkankaalla 1922–1923, Vihannin kirkonkylässä 1923–1925 ja Lopen Läyliäisissä vuodesta 1929. Hän oli myös Peräseinäjoen kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1917–1920, Peräseinäjoen kunnallisen paloapuyhdistyksen toimitusjohtaja ja rahastonhoitaja 1912–1920 sekä Peräseinäjoen kirkkovaltuuston jäsen ja virkaatekevä kanttori.
Kivimäki nimitettiin Maalaisliiton puoluesihteeriksi 1. kesäkuuta 1917 alkaen, kun huhtikuun puoluekokous oli tehnyt päätöksen vakinaisen puoluesihteerin palkkaamisesta. Hän toimi seuraavien seitsemän vuoden ajan välillä päätoimisena, välillä sivutoimisena puoluesihteerinä, sillä puolueen maksama palkka ei aina riittänyt toimeentuloon. Ahkerana tunnettu Kivimäki vahvisti Maalaisliiton keskushallinnon ja kentän välisiä yhteyksiä. Hän auttoi käynnistämään tai vakiinnuttamaan toiminnan Etelä-Suomeen perustetuissa uusissa piirijärjestöissä, kun puolueen toiminta laajennettiin kaikkiin vaalipiireihin. Puoluesihteeriyden ohella Kivimäki oli vuonna 1919 Ilkka-lehden tilapäisenä päätoimittajana sekä vuonna 1923 Maalaisliiton Vaasan läänin eteläisen piirin puheenjohtajana.
Maalaisliitolla ei Kivimäen aikana ollut erillistä puoluetoimistoa, joten puoluekanslia toimi hänen kotonaan Peräseinäjoella, Lapualla ja lopuksi Vihannissa. Järjestelyä pidettiin puolueen piirissä epätyydyttävänä. Marraskuusta 1924 alkaen puoluesihteerin tehtävä vakinaistettiin uudelleen ja puolueelle perustettiin pysyvä puoluetoimisto Helsinkiin. Kivimäki ei tällöin enää hakenut tehtävään, johon valittiin Lassi Hiekkala. Kivimäki oli vielä myöhemmin maalaisliittolaisen Hämeen Maa -lehden vastaavana toimittajana vuosina 1925–1929 ja Maalaisliiton Pohjois-Hämeen piirisihteerinä 1927–1929.
Vartiokylän rovastikunta

| Vartiokylän rovastikunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Helsingin evankelis-luterilainen hiippakunta
Pääkirkko:  Vartiokylän kirkko
Jäsenmäärä:  74 030 (2021)
Lääninrovasti:  Jukka Pakarinen
Helsingin hiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rovastikunnalle nimen antaneen seurakunnan kirkko, Vartiokylän kirkko
Vartiokylän rovastikunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Helsingin hiippakunnan yksi kuudesta rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluvat viisi Itä-Helsingin seurakuntaa: Vartiokylän, Herttoniemen, Mikaelin, Roihuvuoren ja Vuosaaren seurakunta.
Rovastikunnan lääninrovastina on Vartiokylän seurakunnan kirkkoherra Jukka Pakarinen.
Rovastikunnan seurakunnat

| Seurakunta | Jäseniä 31> 12.2020 |
| --- | --- |
Vartiokylän seurakunta: 8 219
Herttoniemen seurakunta: 16 185
Mikaelin seurakunta: 16 924
Roihuvuoren seurakunta: 17 913
Vuosaaren seurakunta: 16 743
Rovastikunta yhteensä: 75 984
Lasse Kreikassa

| Lasse Kreikassa> Sune i Grekland – all inclusive |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hannes Holm
Käsikirjoittaja:   Hannes Holm  Anders Jacobsson ja Sören Olsson 
Perustuu:  Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin lastenkirjaan
Tuottaja:  Patrick Ryborn
Säveltäjä:  Adam Nordén
Kuvaaja:  Mats Axby
Leikkaaja:  Fredrik Morheden
Tuotantosuunnittelija:  Pia Wallin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Eyeworks Sweden
Levittäjä:  Nordisk Film Netflix
Ensi-ilta:  2012, Suomessa 2013
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lasse Kreikassa (Sune i Grekland – all inclusive) on Hannes Holmin ohjaama ruotsalainen lastenelokuva vuodelta 2012. Se perustuu Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin samannimiseen lastenkirjaan (Otava 2013). Se sai Ruotsissa paljon katsojia, mutta ainakin Suomessa tyrmääviä arvosteluja.
Juoni

Anderssonin perhe lähtee kerrankin Hyttysmetsään suuntautuvan matkailuautoloman sijasta kesälomalle Kreikkaan. Siellä perhettä koettelee sarja katastrofeja: varhaisnuori Lasse huomaa hukanneensa taitonsa hurmata tyttöjä, pikkuveli Håkan Bråkan inhoaa tenavakerhon Julle-peikkoa ja äidin hermot kiristyvät isän huomatessa, että matka on “all inclusive”.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  William Ringström  | … |  Sune   |
|  Morgan Alling  | … |  Sunen isä Rudolf   |
|  Anja Lundqvist  | … |  Sunen äiti Karin   |
|  Julius Jimenez Hugoson  | … |  Håkan Bråkan   |
|  Hanna Elffors Elfström  | … |  Anna   |
|  Julia Dufvenius  | … |  Sabina   |
|  Erik Johansson  | … |  Pontus   |
|  Feline Andersson  | … |  Hedda   |
|  Kajsa Halldén  | … |  Sophie   |
|  Joonas Janhunen  | … |  Sune / Lasse (suomenkielinen ääni)   |
|  Santeri Kinnunen  | … |  Lassen isä Rudolf (suomenkielinen ääni)   |
|  Heli Sutela  | … |  Lassen äiti Karin (suomenkielinen ääni)   |
|  Juhana Vaittinen  | … |  Håkan Bråkan / Hokan (suomenkielinen ääni)   |
|  Taru Lehtosaari  | … |  isosisko Anna (suomenkielinen ääni)   |
|  Katja Sirkiä  | … |  Sabina (suomenkielinen ääni)   |
|  Jussi Vatanen  | … |  uimaopettaja Pontus (suomenkielinen ääni)   |
|  Bea Oesch  | … |  Hedda (suomenkielinen ääni)   |
|  Maria Takaki  | … |  Sofie / Sophie (suomenkielinen ääni)   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Leena Virtasen mielestä elokuva on karmeaa hössötystä alusta loppuun. Helsingin Uutisten Teija Varis näkee elokuvan heikoimpana lenkkinä käsikirjoituksen, jonka ontuessa ontuvat myös kaikki muut osa-alueet. Häntä oudoksuttavat myös koko perheen elokuvan jatkuva ilkeily, kiusaaminen ja seksiaiheet. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä Lasse Kreikassa on suomenkielistä jälkiäänitystä myöden harvinaisen huono elokuva: ”Koko perheen elokuvaksi se on jopa katsomiskelvoton. Omaa jälkikasvuani en veisi elokuvaa katsomaan missään mielenhäiriössä.”
Elokuva sai Ruotsissa yli 600 000 katsojaa. Se sai seuraavana vuonna jatko-osan Lasse autolomalla (Sune på bilsemester, 2013), jossa perhe matkaa matkailuautolla Itävallan Tiroliin. Varhaisempi samaan kirjasarjaan perustuva elokuva on Lassen kesäloma (Sunes sommar, 1993).
Laïkó

Laïkó (kreik. λαϊκό τραγoύδι, laïkó tragoúdi) tai monikossa laïká (λαϊκά) on kreikkalaisen musiikin tyylilaji. Se on lähellä perinteistä kreikankielistä kansanmusiikkia ja rebetikoa.  Kirjaimellisesti laïkó tragoúdi tarkoittaa kreikan kielessä ”kansanlaulua” tai ”suosittua laulua”. Laïkón katsotaan syntyneen kansanmusiikin ja niin sanotun uuden populaarimusiikin pohjalle 1950-luvulla.
Kuuluisimpia laïkón esittäjiä nykyään ovat muun muassa Ánna Víssi, Ántzela Dimitríou, Pópi Malliotáki, Kaíti Garmpí, Antónis Rémos, Giórgos Ntaláras ja Giánnis Pários. Merkittäviä säveltäjiä ovat muun muassa Manólis Chiótis ja Giórgos Mouzákis.  Usein  myös Míkis Theodorákis mielletään laïkón säveltäjäksi.
Lauri Kaarta

| Lauri Kaarta (käytti myös nimeä Kaarto)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. tammikuuta 1907 Kalajoki
Kuollut: 11. maaliskuuta 1940 (33 vuotta) Viipuri
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  ammunta
| Mitalit> Maa:   Suomi.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Luzern 1939 | 300 m sotilaskivääri, (pysty) |  |
|  Pronssia | Helsinki 1937 | 300 m sotilaskivääri, (asennot) |  |
|  Pronssia | Helsinki 1937 | 300 m sotilaskivääri, (polvi) |  |
|  Pronssia | 1939 Luzern | 300 m vapaakivääri, (polvi) |  |
Lauri Kaarta (käytti myös nimeä Kaarto) (23. tammikuuta 1907 Kalajoki – 11. maaliskuuta 1940 Viipuri) oli suomalainen ampuja.
Lauri Kaarta asui Kalajoella ja harrasti ammuntaa paikallisen suojeluskunnan riveissä aseenaan sotilaskivääri. Paras menestys tuli vuoden 1939 MM-kisoissa Helsingissä, jossa hän saavutti kaksi henkilökohtaista pronssimitalia. Lisäksi joukkuekilpailussa tuli myös pronssimitali. Seuraavissa MM-kisoissa Luzernissa hän oli myös mukana ja saavutti henkilökohtaisen ja joukkueena hopeamitalin.
Kaarta osallistui Talvisotaan JR7:n riveissä tarkka-ampujana. Taistelut kulkivat Summan kautta perääntyen Viipuriin, jossa hän kaatui Viipurin Tervaniemessä kranaatin osuessa häneen.
Mitalit MM-kisoissa

| --- | --- |
 Henkilökohtainen kilpailu  Kultaa Hopeaa 300 m sotilaskivääri, pysty (1939 Luzern) Pronssia 300 m sotilaskivääri, asennot (1937 Helsinki)  300 m sotilaskivääri, polvi :  Joukkuekilpailu  Kultaa 300 m sotilaskivääri, makuu (1937 Helsinki) Hopeaa 300 m sotilaskivääri, asennot (1937 Helsinki)  300 m sotilaskivääri, asennot (1939 Luzern) Pronssia 300 m sotilaskivääri, polvi (1937 Helsinki) 
Kaartan suvussa on ollut myös muita, kuten Laurin veljenpoika Veikko ja hänen poikansa Mika, jotka ovat saaneet kivääriammunnassa SM-mitaleita.
Lazăr Edeleanu

Lazăr Edeleanu
Lazăr Edeleanu (1861–1941) oli romanialainen kemisti. Hän syntetisoi ensimmäisenä amfetamiinin vuonna 1887.
Edeleanu syntyi Bukarestissa. Suoritettuaan kandidaatin tutkintonsa hän jatkoi kemian opintojaan Berliinissä Friedrich Wilhelm yliopistossa. Hän kehitti menetelmiä paremman polttoöljyn tislaamiseen. Työskenneltyään vuosia ulkomailla hän palasi Bukarestiin vuonna 1932.
Lefkónoiko

| Lefkónoiko Lefkónoikon kunta Λευκόνοικο Δήμος Λευκονοίκου Geçitkale |
| --- | --- |
 Lefkónoikon kylä.
 Lefkónoiko
 Koordinaatit: 35°15′56″N, 33°43′58″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Famagusta
Hallintovallan käyttäjä (de facto):   Pohjois-Kypros
Alue:  Gazimağusa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä ja kunta
Väkiluku (2011):  2 380
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.dimoslefkonikou.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lefkónoiko (kreik. Λευκόνοικο, turk. Geçitkale/Lefkonuk) on kylä ja kunta (Δήμος Λευκονοίκου, Dímos Lefkonoíkou) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Koko kunnan väkiluku on 2 380 ja varsinaisen Lefkónoikon kylän väkiluku 1 253 (2011).
Lefkónoikon moskeija.
Lefkónoikon kylä sijaitsee saaren koillisosassa linnuntietä noin 24 kilometriä luoteeseen Famagustan kaupungista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lefkónoiko Wikimedia Commonsissa
Δήμος Λευκονοίκου. Lefkónoikon kreikkalaisen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Famagustan alue
| --- | --- |
Kunnat (dímos):  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Yhdyskunnat (koinótita):  Acherítou · Áchna · Afáneia · Agía Triáda · Ágios Andrónikos Gialoúsas · Ágios Andrónikos Trikómou · Ágios Charíton · Ágios Efstáthios · Ágios Geórgios Spatharikoú · Ágios Iákovos · Ágios Ilías · Ágios Nikólaos Lefkonoíkou · Ágios Sérgios · Ágios Symeón · Ágios Theódoros Karpasías · Agkastína · Alóa · Árdana · Arnadí · Ártemi · Ássia · Avgolída · Avgórou · Bogázi · Davlós · Eftakómi · Égkomi · Flamoúdi · Frénaros · Gaïdourás · Galáteia · Galinóporni · Gastriá · Génagra · Geráni · Gialoúsa · Goúfes · Gýpsou · Kalopsída · Knódara · Koilánemos · Kóma tou Gialoú · Kómi Kepír · Kontéa · Kornókipos · Koróvia · Koúklia · Krídia · Lápathos · Leivádia Trikómou · Leonárisso · Limniá · Liopétri · Lythrágkomi · Makrásyka · Mántres Trikómou · Marátha · Marathóvounos · Melánarka · Meloúnta · Miliá · Monarká · Mousoulíta · Néta · Óvgoros · Patríki · Peristeróna · Perivólia tou Trikómou · Pigí · Platáni · Platanissós · Prasteió Mesaorías · Psyllátos · Pyrgá · Rizokárpaso · Santaláris · Sínta · Spatharikó · Strongylós · Stýlloi · Sýgkrasi · Távrou · Tziáos · Tríkomo · Trypiméni · Vasíli · Vathýlakas · Vatylí · Vitsáda · Voukolída
Kyproksen kunnat
| --- | --- |
Famagustan alue:  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Kyrenian alue:  Karavás · Kyrenia (Kerýneia) · Lápithos
Lárnakan alue:  Aradíppou · Athiénou · Dromolaxiá-Meneoú · Lárnaka · Léfkara · Livádia
Limassolin alue:  Ágios Athanásios · Germasógeia · Káto Polemídia · Limassol (Lemesós) · Mésa Geitoniá · Ýpsonas
Nikosian alue:  Ágios Dométios · Aglantziá · Dáli · Égkomi · Géri · Kythréa · Lakatámeia · Latsiá · Mórfou · Nikosia (Lefkosía) · Stróvolos · Tséri
Páfoksen alue:  Geroskípou · Páfos · Pégeia · Póli
Lahja

Joululahjoja.
Lahjan antaminen eli lahjoittaminen on tavaran, rahan tai palveluksen luovuttaminen toiselle henkilölle tai organisaatiolle vastikkeetta. Sanaa lahja käytetään myös täten luovutetusta esineestä. Lahja voi olla mitä tahansa, joka tekee toisen iloiseksi tai vähemmän surulliseksi. Lahjoja annetaan yleisimmin juhlapäivinä kuten jouluna, syntymäpäivänä tai nimipäivänä. Annettaessa lahjaa eri kulttuurin edustajalle kannattaa ottaa huomioon toisen kulttuurin tavat.
On esitetty, että ns. elämyslahjojen (esim. kylpyläloma) suosio olisi Suomessa nousussa tavaralahjojen kustannuksella. Elämyslahjoja toivovat Suomessa muita enemmän naiset ja eteläsuomalaiset. Elämyslahjojen riskinä on pidetty sitä, että lahja osoittautuisi pettymykseksi lahjansaajalle, joka odotti toisenlaista lahjaa.
Lahja oikeudellisesti

Lahja eli lahjoitus on oikeustoimi, jolla joku luovuttaa tai sitoutuu luovuttamaan vastikkeetta toiselle esineen, oikeuden tai omaisuusarvon. Lahjaa verotetaan Suomessa lahjaverolla.
Rahalahja

Tietokirjailija Helena Valosen mukaan rahalahja sopii parhaiten nuorille saajille. Helsingin Sanomien lukijat pitivät sopivana rippi- tai ylioppilaslahjana yleisimmin 20-50 euroa, häälahjana ystävälle 50-80 euroa ja läheiselle sukulaiselle 80-100 euroa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Lahja Wikisitaateissa
Matias Ojala (koripalloilija)

| Matias Ojala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Matias Ojala
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1989 (ikä 35) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  199 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2008−2009 2008−2009 2009–2011 2009–2010 2011–2012 2012–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2018 2018–2020 2020-2022 2022-2023:  Porvoon Tarmo → JKS Kataja Basket → Team Uusimaa Lappeenrannan NMKY Kauhajoen Karhu Namika Lahti Bisons Loimaa Salon Vilpas Kataja Basket BC Nokia Raiders Basket
Maajoukkueet
2018:   Suomi
Ottelut (pisteet):  1 (4)
Aiheesta muualla
FIBA
Matias Ojala (s. 20. heinäkuuta 1989 Espoo) on suomalainen ammattilaisuran päättänyt koripalloilija.