stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Projekti 50
Alukset

Aluksia käyttivät Neuvostoliiton laivaston lisäksi Bulgaria, DDR (Ernst Thälmann, Karl Marx, Karl Liebknecht, Friedrich Engels), Suomi (Hämeenmaa ja Uusimaa) ja Indonesia. Kiinan kansantasavalta rakensi lisenssillä viisi alusta tyyppinimellä 053 (Jinan) ja rakensi myöhemmin lisää erilaisella tykkiaseistuksella nimellä tyyppi 065 (Jiangnan).
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Leopard | Kaliningrad | 21. joulukuuta 1952 | 30. huhtikuuta 1953 | 30. huhtikuuta 1954 |  |
| Hämeenmaa | Kaliningrad | 29. heinäkuuta 1956 | 28. joulukuuta 1956 | 30. toukokuuta 1957 | Romutettiin Haminassa 1986 |
| Uusimaa | Kaliningrad |  |  |  |  |
Plovdiv

| Plovdiv Пловдив |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Plovdiv
 Koordinaatit: 42°9′0″N, 24°45′0″E 
Valtio:  Bulgaria
Alue:  Plovdiv
Väkiluku (2011):  338 152
 
 www.plovdiv.bg 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Plovdiv (bulg. Пловдив) on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 338 152 (2011), mikä tekee siitä Bulgarian toiseksi suurimman kaupungin pääkaupunki Sofian jälkeen. Se sijaitsee Maritsa-joen varrella.
Historia > Antiikki

Plovdivin paikalla sijaitsi alun perin traakialaisten kaupunki. Makedonian kuningas Filippos II perusti kaupungin uudelleen nimellä Filippopolis. Roomalaisella kaudella kaupunki toimi Thracian provinssin pääkaupunkina ja tunnettiin myös nimellä Trimontium.
Historia > Myöhempi historia

Slaavit tunsivat kaupungin nimellä Paldin ja osmanit nimellä Filibe.[lähde? ] Plovdiv liitettiin Bulgariaan vuonna 1885 sen yhdistyessä.
Kun Bulgaria kokonaisuudessaan on 1990-luvun alusta lähtien kärsinyt pahasta väestökadosta, Plovdivin kaupunki onnistui 2010-luvulla kääntämään suunnan muuttovoitolliseksi. Muun muassa kasvavan IT-sektorin avulla 20–29-vuotiaiden määrä kaupungissa on kasvanut. Bulgarialaisia IT-asiantuntijoita ja muiden alojen ammattilaisia on palannut muun muassa Britanniasta maan EU:sta eroamisen alla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plovdiv Wikimedia Commonsissa
Bulgarian kaupungit
Aitos
Asenovgrad
Blagoevgrad
Botevgrad
Burgas
Dimitrovgrad
Dobritš
Dupnitsa
Gabrovo
Gorna Orjahovitsa
Gotse Deltšev
Harmanli
Haskovo
Jambol
Karlovo
Karnobat
Kazanlăk
Kărdžali
Kjustendil
Lom
Lovetš
Montana
Nova Zagora
Panagjurište
Pazardžik
Pernik
Petritš
Pleven
Plovdiv
Primorsko
Razgrad
Ruse
Samokov
Sandanski
Sevlievo
Šumen
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Stara Zagora
Svištov
Tărgovište
Trojan
Varna
Veliko Tărnovo
Velingrad
Vidin
Vratsa
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu
Petriikka Pohjanheimo

Petriikka Pohjanheimo vuonna 2008.
Petriikka Pohjanheimo (s. 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja laulunopettaja.
Opiskelu

Petrikka Pohjanheimo valmistui Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalta teatteritaiteen maisteriksi 1998. Ennen Teatterikorkeakoulua hän opiskeli Helsingin Pop & Jazz Konservatorion muusikkolinjalla 1990–1994 pääaineenaan laulu ja Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen laitoksella 1992–1994 ja 1998–2002 pääaineena laulu. Pohjanheimo suoritti klassisen laulun C-tutkinnon 2001.  Teatterikouluaikanaan Petriikka Pohjanheimo kuului myös Ultra Bra -yhtyeen ensimmäiseen kokoonpanoon, joka julkaisi 1995 levyn Houkutusten kiihottava maku.
Keväällä 2009 Petriikka Pohjanheimo suoritti Teatterikorkeakoulun pedagogiikan laitoksella teatteri-ilmaisun ohjaajan tutkinnon.
Lauluyhtyeet

Petriikka Pohjanheimo työskenteli lauluyhtyeessä Ota Minut, joka on lopettanut toimintansa 2014. Ota Minut esitti Katja Lampelan sävellyksiä ja sanoituksia. Yhtye julkaisi syyskuussa 2008 CD:n Vihlovaa iloa.
Nykyisin Petriikka Pohjanheimo laulaa kahdessa eri yhtyeessä: Poliittisesti jees vuodesta 2016 alkaen ja  The Friends of Dorothy vuodesta 2018.  Poliittisesti Jees on lauluesitys, joka koostuu Katja Lampelan säveltämistä lauluista. Lampelan ja Pohjanheimon lisäksi esityksessä laulaa Leena Nuora. Se puolustaa ihmisen oikeutta olla hieman ymmällään pirstaloituvassa maailmassa, muutosten tuulten riepotellessa häntä. 
The Friends of Dorothy on helsinkiläinen viisihenkinen a cappella -lauluyhtye. Vähemmistöjen ja sorrettujen äänten esille laulaminen kuuluu yhtyeen perustuskirjaan. Yhtyeen ohjelmisto ulottuu vähemmistökielillä lauletuista kansanlauluista ennen kuulemattomalla tavalla sovitettuihin popsävelmiin.
Diskografia

Ultra Bra: Houkutusten kiihottava maku (1995) – kappaleet ovat mukana myös kokoelmalevyllä Sinä päivänä kun synnyin.
Ota Minut -lauluyhtye: Vihlovaa iloa (2008). Triossa laulavat näyttelijät Leena Nuora, Nina Wiklund-Kuuranne ja Petriikka Pohjanheimo.
Viivi ja Wagner - Tiskiallasblues, Otava 2013 . Wagnerina laulaa Sam Huber, Viivinä Petriikka Pohjanheimo.
Perhe-elämä

Pohjanheimon vanhemmat ovat Arja ja Erkki Pohjanheimo. Hänen sisarensa on Alankomaissa työskentelevä laulaja-laulunopettaja Pauliina May.
Aiheesta muualla

Petriikka Pohjanheimon kotisivut
, Petriikka Pohjanheimon kuvitettu radiohaastattelu, osa 1, yhdessä Pauliina Mayn ja Erkki Pohjanheimon kanssa. Radio Robin Hood
, Petriikka Pohjanheimon kuvitettu radiohaastattelu, osa 2, yhdessä Pauliina Mayn ja Erkki Pohjanheimon kanssa. Radio Robin Hood
Pozuelo de Alarcón

| Pozuelo de Alarcón |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Pozuelo de Alarcón
 Koordinaatit: 40°26′27″N, 3°48′53″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Andalusia
Maakunta:  Madrid
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki
 – pormestari:  Susana Pérez Quislant
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43,2 km²
Väkiluku (1.1.2016):  84 989
 
 http://www.pozuelodealarcon.org/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pozuelo de Alarcón on kaupunki Espanjassa. Se sijaitsee aivan maan pääkaupungin Madridin vieressä Madridin maakunnassa. Kunnassa on asukkaita lähes 85 000 (2016).. Pozuelo de Alarcónin pinta-ala on 43,2 km². Madridin lisäksi kunnan rajanaapureita ovat Boadilla del Monte ja Majadahonda.
Yli tuhannen asukkaan paikkakunnista Pozuelo de Alarcónin asukkailla oli Espanjan korkeimmat verotettavat bruttotulot asukasta kohti vuonna 2015: keskimäärin 69 136 euroa. Pozuelo de Alarcónissa, kuten eräissä muissakin Madridin lähistön kunnissa, asuu madridilaisten suuryritysten johtajia, menestyneitä yrittäjiä ja suuri joukko kuuluisuuksia.
Vuoden 2014 tilaston mukaan Pozuelo de Alarcónin kotitaloudet olivat Espanjan suurituloisimmat: 73 014 euroa vuodessa kotitaloutta kohti. Palveluala työllisti 95,7 %. Vuonna 2016 kaupungin työttömyysaste oli 8 %, mikä oli Espanjan alhaisin.
Koulutus

Osa yhdestä maailman vanhimmasta yliopistosta eli madridlaisesta Complutense-yliopistosta sijaitsee Pozuelo de Alarcónissa Somosaguasin kaupunginosassa.
Urheilu

Pozuelo de Alarcónissa pääsarjapalloilua on voinut nähdä rugbyssa. Paikallinen joukkue C.R.C. Madrid on nimittäin pelannut Espanjan pääsarjassa Division de Honor Españolassa.
Ystävyyskaupungit

Issy-les-Moulineaux (1990)
Poznań (1992)
Recanati (2003)
Xicheng (2006)
Kuvia

Kaupungintalo
Iglesia Santa María de Caná
Santuario de Nuestra Señora de Schoenstatt
Biblioteca Miguel de Cervantes
Parque de las Minas
Avenida Europa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pozuelo de Alarcónin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Prostaglandiinit

Prostaglandiini E1:n rakennekaava.
Prostaglandiinit ovat kudoshormoneihin kuuluvia tyydyttymättömiä rasvahappoja, joilla on vaikutuksia monien elinten toimintaan. Ne voivat aiheuttaa supistuksia tai supistuksen laukeamista kohdun lihaksistossa, verisuonten seinämissä tai keuhkoputkien sileissä lihaksissa, ja lääketieteessä niitä käytetäänkin usein abortin tai synnytyksen käynnistämisessä. Prostaglandiinien synteesi elimistössä kiihtyy kuumeen ja kivun aikana, sillä ne vaikuttavat tulehdusreaktion syntyyn. Useimmat tulehduskipulääkkeet estävätkin prostaglandiinien synteesiä. Lisäksi niillä on vaikutusta verisolujen yhteenliittymisessä.
Elimistö syntetisoi prostaglandiineja arakidonihaposta, joka on monityydyttymätön rasvahappo. Kaikissa prostaglandiineissa on 20 hiiliatomia, ja ne luokitellaan prostanoideiksi, jotka ovat eikosanoidien alaluokka.
Prostaglandiini I2 eli prostasykliini (C20H32O5) estää verihiutaleiden yhteenliittymistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveysportti, metatesaurus: Prostaglandiinit
PubChem: Prostaglandins (englanniksi)
Pronssimanikki

| Pronssimanikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Seepramanikit Spermestes
Laji::  cucullata
Kaksiosainen nimi
 Spermestes cucullata  (Swainson, 1837) 
Synonyymit
 Lonchura cucullata 
Katso myös
   Pronssimanikki Wikispeciesissä   Pronssimanikki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Vidua macroura + Lonchura cucullata
Pronssimanikki (Spermestes cucullata) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pronssimanikkia tavataan luonnonvaraisena laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajia on kuvattu laajalle levinneeksi ja yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pistoolikatkaravut

| Pistoolikatkaravut |
| --- | --- |
 Alpheus cedrici
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Varsinaiset katkaravut Caridea
Yläheimo::  Alpheoidea
Heimo::  Pistoolikatkaravut Alpheidae  Rafinesque, 1815
Katso myös
   Pistoolikatkaravut Wikispeciesissä   Pistoolikatkaravut Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pistoolikatkaravut (Alpheidae) on kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäisheimo, johon kuuluu 49 sukua. Osa heimon lajeista saalistaa voimakkaan äänen avulla. Samankaltaisella menetelmällä saalistavia rapuja on myös Palaemonidae-heimossa.
Suvut

Acanthanas
Alpheopsis
Alpheus
Amphibetaeus
Arete
Aretopsis
Athanas
Athanopsis
Automate
Bannereus
Batella
Bermudacaris
Betaeopsis
Betaeus
Bruceopsis
Caligoneus
Coronalpheus
Coutieralpheus
Deioneus
Fenneralpheus
Harperalpheus
Jengalpheops
Leptalpheus
Leptathanas
Leslibetaeus
Metabetaeus
Metalpheus
Mohocaris
Nennalpheus
Notalpheus
Orygmalpheus
Pachelpheus
Parabetaeus
Pomagnathus
Potamalpheops
Prionalpheus
Pseudalpheopsis
Pseudathanas
Pterocaris
Racilius
Richalpheus
Rugathanas
Salmoneus
Stenalpheops
Synalpheus
Thuylamea
Triacanthoneus
Vexillipar
Yagerocaris
Aiheesta muualla

Hilavitkutin
Projekti 56M

| Projekti 56 |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 767 t (standardi) 3 315 t (kuormattu)
Pituus:  126,1 m
Leveys:  12,7 m
Syväys:  4,19 m
Koneteho:  72 000 shp
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  284
Aseistus
Meritorjunta:  8 × SS-N-1 Scrubber 10 × torpedoputkea 6 × syvyyspomminheitintä 2 &times syvyyspommikisko 50 × miina
Ilmatorjunta:  16 ×57 mm ilmatorjuntatykkiä
Projekti 56M Nato-raportointinimi Kildin) oli Neuvostoliiton laivaston viiden ohjushävittäjän muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Tykkiaseistettujen projekti 56:n alusten valmistus keskeytettiin 27 aluksen jälkeen ja neljästä aloitetusta tehtiin ensimmäisen sukupolven meritorjuntaohjuksilla varustettuja ohjushävittäjiä. Ohjus oli KSŠtš (Nato-raportointinimi SS-N-1 Scrubber). Prototyypin projektinumero oli 56EM, kolme sarjatuotantoalusta valmistui projektina 56M (Nato-raportointinimi Kildin). Alusten tykkiaseistus poistettiin ja ohjusten laukaisualusta sijoitettiin takakannelle. Mukana oli kahdeksan ohjusta. Etukannen tykkitorni korvattiin kahdella neliputkisella 57 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Lisäksi aluksilla oli neljä torpedoputkea. Ensimmäisen sukupolven meritorjuntaohjukset vanhenivat nopeasti, jolloin ne korvattiin 1970-luvun alussa viidellä P-15 Termit -ohjuksella (Nato-raportointinimi SS-N-2 Styx) ja  kahdella kaksiputkisella 76 mm ilmatorjuntatykillä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bedovyy | Zdanov | 1. joulukuuta 1953 | 31. heinäkuuta 1955 | 30. kesäkuuta 1958 | Projkekti 56EM alusluettelosta 25. huhtikuuta 1989 |
| Neulovimyy | Zdanov | 23. helmikuuta 1957 | 27. helmikuuta 1958 | 30. joulukuuta 1958 | alusluettelosta 19. huhtikuuta 1990 |
| Prozorliyy | Nikolajevin telakka | 1. syyskuuta 1956 | 30. heinäkuuta 1957 | 30. joulukuuta 1958 | alusluettelosta 24. kesäkuuta 1991 |
| Neuderzhimyy | Komsomolsk-on-Amur | 23. helmikuuta 1957 | 24. toukokuuta 1958 | 30. joulukuuta 1958 | alusluettelosta 8. joulukuuta 1985 |
| Neukrotimiy |  |  |  |  | tilattu 1955, muttei valmistettu |
Pesuhuoneesta keittiöön

| Pesuhuoneesta keittiöön Miljoonasade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Takomo studiot 1986 (A1) ja 1987
 Julkaistu: 19. helmikuuta 1987
 Tuottaja(t): Janne Louhivuori
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 50.05
 Levymerkki: Kräk!
Miljoonasateen muut julkaisut
|   | Pesuhuoneesta keittiöön 1987 | Laukauksia viulukotelossa 1988 |
Pesuhuoneesta keittiöön (KRÄLP 32 / KRÄKCD 32) on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 19. helmikuuta 1987. Levyn nimi tulee kappaleen Miljoonasade tekstistä, jossa lauletaan: "Hän menee pesuhuoneesta keittiöön ja keittiöstä taivaaseen".
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade.
Kappaleet > A-puoli

Lapsuuden sankarille – 4.22 (säv. Salo)
Eka kerta – 2.30 (säv. Matti Nurro – Salo)
Radio Luxembourg – 3.11 (säv. Salo)
Auto – 2.48 (säv. Nurro – Salo)
Lilianin syksy – 3.23 (säv. Nurro – Salo)
Nimettömyys – 4.16 (säv. Nurro – Salo)
Kappaleet > B-puoli

Miljoonasade – 5.00 (säv. Nurro – Salo)
Köyhät – 3.01 (säv. Nurro)
Klubi 77 – 3.12 (säv. Nurro)
Angelika – 2.49 (säv. Nurro – Salo)
Desperadot – 3.41 (säv. Nurro)
Kuu – 2.37 (säv. Nurro – Salo)
Kappaleet > CD-painos

Helenan baarissa – 4.11 (säv. Nurro)
Lapsuuden sankarille (venäjäksi) – 4.20 (san. Aleksei Dolgov)
Kokoonpano

Ari Laaksonen – basso
Matti Nurro – kitara, taustalaulu
Heikki Salo – laulu
Jarmo Hovi – rummut, syntetisaattori
Olli Heikkinen – syntetisaattori, saksofoni, kitara, haitari, kellopeli, taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Juha Laakso – äänittäjä, miksaaja (Takomo studiot)
Janne Louhivuori – tuottaja
Kirjapaino Erkki Kuronen Oy – kannen toteutus
Pohjolan talo (Reykjavík)

| Pohjolan talo |
| --- | --- |
 Nordens hus i Reykjavik, sett fra Hallgrímskirkja
Sijainti:  Reykjavík, Islanti
Koordinaatit:  64°08′17″N 21°56′49″W﻿ / ﻿64.1381°N 21.9469°W﻿ / 64.1381; -21.9469
Rakennustyyppi:  Kulttuurikeskus (en)
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1968
 fiPohjolan talo 
  
Pohjolan talo (isl. Norræna húsið) on pohjoismainen kulttuurikeskus Islannin pääkaupungissa Reykjavíkissä. Sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Alvar Aalto, ja se rakennettiin vuosina 1965–1968. Talo toimii islantilaisen ja muun pohjoismaisen kulttuurin yhdyssiteenä. Se sisältää muun muassa kirjaston, jossa on yli 30 000 pohjoismaista kirjaa.
Aiheesta muualla

Pohjolan talon viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Puuarkkitehtuuripuisto

Puuarkkitehtuuripuisto sijaitsee Lahdessa Vesijärven sataman ja Sibeliustalon ympäristössä. Puistossa on rakennuksia ja rakennelmia, jotka ovat pääasiassa suunnitelleet Spirit of Nature -puuarkkitehtuuripalkinnon voittajat.
Lahden sataman alueella käsiteltiin menneinä vuosikymmeninä puuta. Puuarkkitehtuuripuisto kertoo historiasta, lahtelaisesta puuosaamisesta ja nykyaikaisesti puurakentamistavasta.
Puiston perustivat Lahden kaupunki ja Puu kulttuurissa ry, joka toimi vuosina 1998–2016.
Teokset

Puuarkkitehtuuripuisto täydentyy myös uusilla teoksilla.
Sibeliustalo, Hannu Tikka ja Kimmo Lintula, 2000.
Valotaidekatos, Kengo Kuma, 2005.
Puuspiraali, Richard Lesplastrier, 2006.
Piano-paviljonki, Gert Wingårdh, 2008.
Pukeutumiskatos,Hermann Kaufmann, 2013.
Levähdyspaikka/Lamina 2, José Cruz Ovalle, 2017.
Teokset > Muita teoksia

Puupaviljonki, Erkko Aarti, 2018.
Prost AP03

| Prost AP03 |
| --- | --- |
 AP03 näyttelyssä vuonna 2007
Talli:  Prost
Suunnittelija(t):  Alan Jenkins Loïc Bigois John Barnard
Kuljettajat:  14. Jean Alesi 15. Nick Heidfeld
Teknisiä tietoja
Renkaat:  Bridgestone
Polttoaine:  Total
Moottori:  Peugeot A20, 72° V10
Voimansiirto:  Prost/Xtrac puoliautomaattinen
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian Grand Prix 2000
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  0
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Prost AP03 oli Alan Jenkinsin, Loïc Bigois'n ja John Barnardin suunnittelema auto, jolla Prost-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella 2000. Autoa ajoivat ensimmäistä kauttaan tallissa ajaneet Jean Alesi ja Nick Heidfeld, joka oli hallitseva Formula 3000 -mestari.
Kausi osoittautui tallin historian huonoimmaksi. AP03 oli hidas ja epäluotettava, ja yhteistyö moottoritoimittaja Peugeot'n kanssa loppui kauden lopulla. Autolla ei onnistuttu keräämään yhtään MM-pistettä koko kaudella. Talli sijoittuikin valmistajien mestaruussarjassa viimeiselle sijalle Minardin taakse italialaistallin parempien sijoitusten takia.
Alesi ja Heidfeld eivät kyenneet ajamisillaan tekemään kummoistakaan vaikutusta, mutta Alesi onnistui sijoittumaan Monacon Grand Prix'n aika-ajoissa hyvin kahdeksanneksi. Lisäksi hän ajoi Belgian Grand Prix'ssa neljäntenä ennen keskeytystään. Kauden noloin hetki koettiin Itävallan Grand Prix'ssa, jossa tallikaverit kolaroivat keskenään.
Prost AP03 Musée de l'Aventure Peugeot-Sochaux -museossa vuonna 2007
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Prost | Peugeot V10 | B |  | AUS | BRA | SMR | GBR | ESP | EUR | MON | CAN | FRA | AUT | GER | HUN | BEL | ITA | USA | JPN | MAL | 0 | - |
| 2000 | Prost | Peugeot V10 | B | Jean Alesi | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 10 | Kesk. | 9 | Kesk. | Kesk. | 14 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 12 | Kesk. | Kesk. | 11 | 0 | - |
| 2000 | Prost | Peugeot V10 | B | Nick Heidfeld | 9 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 16 | EX | 8 | Kesk. | 12 | Kesk. | 12 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 9 | Kesk. | Kesk. | 0 | - |
Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi

| Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi |
| --- | --- |

Nimi:  Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi
Tekijä:  Helene Schjerfbeck
Valmistumisvuosi:  1942
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Piirustushiili, paperi (maalauspohja) ja vesiväri
Korkeus:  24,5  cm
Leveys:  28,5  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi on taiteilija Helene Schjerfbeckin hiili- ja vesivärityö paperille vuodelta 1942. Kooltaan maalaus on 24,5×28,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Nanny ja Yrjö Kauniston lahjoituskokoelmaan vuodelta 2005.
Vuonna 1942 Schjerfbeck täytti 80 vuotta. Hän siirtyi helmikuussa 1942 Nummelan Luontolan parantolaan, jossa hän maalasi useita teoksia. Läheinen Hiidenvesi-järvi oli yksi hänen maalausaiheitaan. Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi -maalaus on yksi näitä Hiidenvesi-maalauksia, joita aiheen lisäksi yhdistää tumma harmaa väri.
Lokakuussa 1942 suomalaissyntyinen Gösta Stenman järjesti Tukholmassa juhlanäyttelyn: Schjerfbeckin Hyllningsutställning, jossa oli esillä luettelon mukaan 110 teosta. Schjerfbeck valittiinkin juhlavuoden kunniaksi Tukholman Vapaiden taiteiden akatemian ulkomaisen luokan jäseneksi. Schjerfbeck itse iloitsi varsinkin siitä, että heidän nimilistassaan oli hänen edellään nimi Pablo Picasso.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Punnonmäki

Punnonmäki on yksi Kuopion Karttulan pitäjän kylistä, ja sijaitsee maanteitse noin 14,5 kilometriä Karttulan kirkonkylältä kaakkoon. Punnonmäen kylä ja samanniminen harju sijaitsee Kuttajärven lounaispuolella. Suuri osa kylän asutuksesta sijaitsee Suonenjoentien ja Koskenkyläntien välisen Punnonkyläntien tai sen sivuteiden varrella. Punnonmäellä asuu noin 50–100 asukasta.
Ensimmäiset karttulalaiset ovat peräisin Punnonmäeltä, jota sanotaan "Maisemakyläksi".[lähde? ]
Aiheesta muualla

Karttulan alueen palveluopas (pdf, 2017) (Arkistoitu – Internet Archive)