stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Torfaen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torfaen Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Walesin hallintoalueet
Anglesey
Blaenau Gwent
Bridgend
Caerphilly
Cardiff
Carmarthenshire
Ceredigion
Conwy
Denbighshire
Flintshire
Gwynedd
Merthyr Tydfil
Monmouthshire
Neath Port Talbot
Newport
Pembrokeshire
Powys
Rhondda Cynon Taf
Swansea
Torfaen
Vale of Glamorgan
Wrexham
Tracktwenty

Tracktwenty (tunnetaan myös nimellä EA Helsinki) on suomalainen pelitalo, joka on Electronic Artsin tytäryhtiö. Sen kotipaikkana on Helsinki. Yhtiö on kehittänyt ilmaispelin SimCity BuildIt, joka julkaistiin vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Tracktwenty MobyGamesissa
Todo es mentira

| Todo es mentira |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Álvaro Fernández Armero
Käsikirjoittaja:  Álvaro Fernández Armero
Tuottaja:   Enrique Cerezo  Carlos Vasallo 
Säveltäjä:  Coque Malla
Kuvaaja:  Antonio Cuevas
Leikkaaja:  Iván Aledo
Tuotantosuunnittelija:  Ion Arretxe
Pääosat:   Penélope Cruz  Coque Malla 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja
Tuotantoyhtiö:  Atrium Productions, S.A.
Ensi-ilta:   1994-09-1616. syyskuuta 1994 (San Sebastiánin elokuvajuhlat, Espanja)  1994-10-1010. lokakuuta 1994 (teatteriensi-ilta, Espanja)  
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Todo es mentira on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Álvaro Fernández Armeron ohjaama ja käsikirjoittama espanjalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Penélope Cruz ja Coque Malla, joka sävelsi myös elokuvan musiikin. Elokuvan tuottajina olivat Enrique Cerezo ja Carlos Vasallo.
Todo es mentira on kolmesta Álvaro Fernández Armeron elokuvasta ensimmäinen, joka käsittelee monimutkaisia parisuhteiden ongelmia, kompromisseja ja kaunistelemattomia totuuksia. Kaksi muuta elokuvaa ovat Nada en la nevera (1998) ja El juego de la verdad (2004). Todo es mentira -elokuvasta tehtiin teatteriin näytelmäsovitus, joka sai ensi-iltansa Lara-teatterissa Madridissa vuonna 2016.
Juoni

Todo es mentira kertoo neljän pariskunnan elämistä, rakkauksista ja ongelmista. Elokuvan keskipisteenä on Pablo (Coque Malla), jolla on kielteinen asenne elämään. Kun Lucía (Penélope Cruz) astuu hänen elämäänsä, hän ajattelee tämän olevan unelmiensa nainen ja vastaus kaikkiin hänen ongelmiinsa. Manipuloiva Lucía on kuitenkin juuri sitä, mikä saa Pablon pään räjähtämään. Pablo eikä kukaan hänen ystävistään usko ihanteelliseen pariskuntaan. Pablon ystävät ovat myös parisuhteissa ja jokaisella heistä on omat ongelmansa. Arielin (Jordi Mollà) ja Lolan (Christina Rosenvinge) välillä on ammatillinen kilpailu, mitä he eivät osaa käsitellä. Claudio (Gustavo Salmerón) elää Natalian (Irene Bau) siivellä, mikä ei tunnu kenestäkään hyvältä. Alejandron (Fernando Colomo) ja Beatrizin (Mónica López) välillä on suuri ikäero, joka aiheuttaa heidän välilleen isoakin kuilua. Kukaan ei ole täysin tyytyväinen kumppaniinsa, mutta kaikki antavat asian kuitenkin olla – on syynä sitten konformisuus, pelko, laiskuus tai koska kaikki on valetta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Penélope Cruz  | … |  Lucía   |
|  Coque Malla  | … |  Pablo   |
|  Jordi Mollà  | … |  Ariel   |
|  Christina Rosenvinge  | … |  Lola   |
|  Gustavo Salmerón  | … |  Claudio   |
|  Irene Bau  | … |  Natalia   |
|  Fernando Colomo  | … |  Alejandro   |
|  Mónica López  | … |  Beatriz   |
|  Ariadna Gil  | … |  syntinen   |
|  Patricia García Méndez  | … |  Alicia   |
|  Javier Manrique  | … |  Gonzalo   |
|  Amparo Valle  | … |  Lucían äiti   |
|  Saturnino García  | … |  Lucían isä   |
|  Santiago Segura  | … |  myyjä   |
Tuotanto

Todo es mentiran kuvaukset alkoivat 18. huhtikuuta 1994 ja päättyivät 30. toukokuuta 1994. Elokuva kuvattiin Cuencassa sekä Madridissa ja sen lähialueilla. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Atrium Productions, S.A..
Julkaisu ja vastaanotto

Todo es mentira sai ensi-iltansa Espanjassa San Sebastiánin elokuvajuhlilla 16. syyskuuta 1994. Elokuva sai kotimaan teatteriensi-iltansa 10. lokakuuta 1994 ja oli Sony Pictures Releasing de España, S.A.:n teatterilevittämä. Todo es mentira tuotti Espanjassa 1 085 570 euron lipputulot.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Goya-palkinto | Paras uusi miesnäyttelijä | Coque Malla | Ehdokkuus |
| Goya-palkinto | Paras uusi ohjaaja | Álvaro Fernández Armero | Ehdokkuus |
| Fotogramas de Plata -palkinto | Paras naisnäyttelijä elokuvassa | Penélope Cruz | Ehdokkuus |
| Peñíscolan komediaelokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinto | Peñíscolan komediaelokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinto | Penélope Cruz | Voitto |
| Puerto Ricon elokuvajuhlien yleisöpalkinto | Puerto Ricon elokuvajuhlien yleisöpalkinto | Puerto Ricon elokuvajuhlien yleisöpalkinto | Voitto |
| Yoga-palkinto | Huonoin espanjalainen miesnäyttelijä | Coque Malla | Voitto |
Aiheesta muualla

Todo es mentira Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Todo es mentira AllMoviessa. (englanniksi)
Todo es mentira IPelículasin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Tsyrkka

| --- | --- |

: Wikipediassa ei ole artikkelia otsikolla Tsyrkka, koska aiheesta ei voi kirjoittaa kuin sanakirjamääritelmän verran. Katso tsyrkka kuitenkin Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.
Tsygootti

Siittiö hedelmöittää munasolun
Tsygootti (kreikkaa: ζυγωτόν) on hedelmöittynyt munasolu. Se koostuu kahdesta haploidisesta sukusolusta: yleensä naaraan munasolusta ja uroksen siittiöstä. Nämä muodostavat yhden diploidisen solun eli tsygootin: solun, jossa on kaksinkertainen määrä kromosomeja.
Eläinten tsygootti jakaantuu mitoosin avulla, ja siitä tulee alkio. Muiden organismien tsygooteissa saattaa tapahtua myös meioosia.
Kaksoset voivat olla monotsygootteja (samanmunaisia, identtisiä, samasta munasolusta syntyneitä) tai ditsygootteja (erimunaisia, kaksi eri munasolua on hedelmöittynyt).
alkionkehitys · alkio
hedelmöittyminen · tsygootti · vakoutuminen · morula (solurykelmä-aste) · blastula · alkiorakkula (blastokysti) · gastrulaatio · alkiolevy · ektodermi: neurulaatio · hermostopiena · endodermi · mesodermi: somiitti
Tundrakiiltokorento

| Tundrakiiltokorento |
| --- | --- |
 Koiras sekä sen perälisäkkeet sivulta ja ylhäältä.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Anisoptera
Heimo::  Kiiltokorennot Corduliidae
Suku::  Somatochlora
Laji::  sahlbergi
Kaksiosainen nimi
 Somatochlora sahlbergi  Trybom, 1889 
Katso myös
   Tundrakiiltokorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tundrakiiltokorento (Somatochlora sahlbergi) on pohjoisen soilla esiintyvä sudenkorento.
Tundrakiiltokorentoa esiintyy Kanadassa, Yhdysvalloissa, Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Venäjällä. Laji on huonosti tunnettu ja se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi. Vaikka lajin populaatio on suuri, eikä sillä tiedetä olevan nykyisin uhkia, saattaa ilmaston lämpeneminen tulevaisuudessa vaarantaa sen.
Aiheesta muualla

ITIS: Somatochlora sahlbergi (englanniksi)
Tuomas Harjula

| Tuomas Harjula |
| --- | --- |
 Tuomas Harjula vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Uran tiedot
Lempinimi:  Tumppi
Seura:  Tuusulan Voima-Veikot
Laji:  ampumahiihto
Maailmancup
Kaudet:  2019–
Paras sijoitus:  10.
 Tietolaatikko päivitetty 17.1.2023 
Tuomas Harjula (s. 8. kesäkuuta 1998) on suomalainen ampumahiihtäjä. Harjula edustaa seuratasolla Tuusulan Voima-Veikkoja.
Harjula debytoi maailmancupissa kaudella 2019–2020. Harjulan paras sijoitus maailmancupissa on yhteislähtökilpailun 10. sija Annecyssa joulukuussa 2022.
Harjulan valmentajana toimii Niko Aapajärvi.
Tulen valtakunta

| Tulen valtakunta> Reign of Fire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rob Bowman
Käsikirjoittaja:   Matt Greenberg  Gregg Chabot  Kevin Peterka 
Tuottaja:   Richard D. Zanuck  Lili Fini Zanuck  Roger Birnbaum  Gary Barber  Dean Zanuck 
Säveltäjä:   Ed Shearmur  Brad Wagner  Mad at Gravity 
Kuvaaja:  Adrian Biddle
Leikkaaja:   Declan McGrath  Thom Noble 
Pääosat:   Matthew McConaughey  Christian Bale  Izabella Scorupco  Gerard Butler 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:   Touchstone Pictures  Spyglass Entertainment 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 12. heinäkuuta 2002  Suomi 13. syyskuuta 2002 
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 miljoonaa dollaria
Tuotto:  82 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulen valtakunta (Reign of Fire) on 2002 valmistunut toiminta- ja science fiction -filmi, jonka on  ohjannut Rob Bowman ja jossa näyttelevät Christian Bale, Matthew McConaughey, Izabella Scorupco ja Gerard Butler. 
Elokuva tuotti noin 82 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria 60 miljoonan dollarin budjetilla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Christian Bale   | … |   Quinn Abercromby     |
|   Matthew McConaughey   | … |   Denton Van Zan    |
|   Izabella Scorupco   | … |   Alex Jensen     |
|   Gerard Butler   | … |   Creedy    |
|   Alice Krige   | … |   Karen Abercromby   |
|   Scott Moutter   | … |   Jared Wilke   |
|   David Kennedy   | … |   Eddie Stax    |
|   Alexander Siddig   | … |   Ajay    |
Aiheesta muualla

Reign of Fire Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Reign of Fire (2002) Elonet.
Tribhuvanin yliopisto

| Tribhuvanin  yliopisto> त्रिभुवन विश्वविद्यालय Tribhuvan University |
| --- | --- |
 Tribhuvanin yliopiston hallintorakennus.
Perustettu:  1959
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  15 196 (2014)
Opiskelijoita:  405 341 (2014)
Sijainti:  Kirtipur, Kathmandun piirikunta,  Nepal
Sivusto:  tribhuvan-university.edu.np
Tribhuvanin yliopiston rakennus (TU, Arts Faculty).
Tribhuvanin yliopiston opetussairaalan ensiapupoliklinikka.
Tribhuvanin yliopisto (nepaliksi त्रिभुवन विश्वविद्यालय; engl. Tribhuvan University, lyhennys TU) on Nepalin pääkaupunki Kathmandun lähistön Kirtipurista käsin johdettu, opiskelijamäärältään erittäin suuri julkinen yliopisto. Se on maansa vanhin yliopisto ja on perustettu vuonna 1959.
Yliopiston seremoniallisena kanslerina toimii Nepalin pääministeri ja myös maan opetusministerillä on seremoniallinen asema yliopiston johdossa. Varsinaisesti yliopistoa johtaa varakanslerin asemassa toimiva professori.
Tribhuvanin yliopistossa oli vuonna 2014 yhteensä 405 341 opiskelijaa. Yliopistolla työskenteli yhteensä 15 196 ihmistä, joista 7 966 oli opetushenkilökuntaa. Kaikkiaan noin 30 miljoonaisen asukkaan Nepalin yliopisto-opiskelijoista 78 prosenttia opiskeli vuonna 2016 Tribhuvanin yliopistossa. Yliopiston suhteellinen osuus nepalilaisista opiskelijoista on pienentynyt 2000-luvulla, sillä vielä 2006 jopa 90 prosenttia yliopisto-opiskelijoista oli TU:n opiskelijoita. Maan seuraavaksi suurimmat yliopistot ovat Pokharan yliopisto (osuus 7,2 % vuonna 2016) ja Kathmandun yliopisto (4,6 %).
Espanjalaisessa, korkeakoulujen verkkonäkyvyyttä korostavassa Webometrics-yliopistorankingissa Tribhuvanin yliopisto arvioitiin vuonna 2018 Kathmandun yliopiston jälkeen maansa toiseksi parhaaksi yliopistoksi ja ylsi maailmanlistan sijalle 3816.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tribhuvanin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tribhuvan University
Käännös suomeksi
Timantit ovat ikuisia

| Timantit ovat ikuisia> Diamonds Are Forever |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Guy Hamilton
Käsikirjoittaja:   Richard Maibaum  Tom Mankiewicz 
Tuottaja:   Albert R. Broccoli  Harry Saltzman 
Säveltäjä:  John Barry
Kuvaaja:  Ted Moore
Leikkaaja:   Bert Bates  John W. Holmes 
Tuotantosuunnittelija:  Ken Adam
Pääosat:   Sean Connery  Jill St. John  Charles Gray  Lana Wood  Jimmy Dean  Bruce Cabot 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Eon Productions
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:   1971-12-1414. joulukuuta 1971 (Saksa)  1971-12-2525. joulukuuta 1971 (Suomi)  1971-12-3030. joulukuuta 1971 (Yhdistynyt kuningaskunta)  
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  7 200 000 dollaria
Tuotto:  116 000 000 dollaria
Katsojat:  370 296 (Suomessa)
Edeltäjä:  Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa
Seuraaja:  Elä ja anna toisten kuolla
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Timantit ovat ikuisia (engl. Diamonds Are Forever) on Guy Hamiltonin ohjaama James Bond -elokuva vuodelta 1971. Elokuvassa Bondia näyttelee virallisessa Bond-elokuvassa viimeistä kertaa Sean Connery. Rooliin oli jo valittu yhdysvaltalainen näyttelijä John Gavin, kun Connery antoikin suuren palkkion houkuttelemana periksi siihen asti kieltäydyttyään. Elokuva perustuu Ian Flemingin romaaniin Timantit ovat ikuisia (1956, suom. 1966).
Bond-elokuville ominainen camp-huumori sai alkunsa tästä elokuvasta, vaikka ensimmäiseksi lajin edustajaksi mainitaan usein Elä ja anna toisten kuolla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Connery  | … |  James Bond 007   |
|  Jill St. John  | … |  Tiffany Case   |
|  Charles Gray  | … |  Ernst Stavro Blofeld   |
|  Jimmy Dean  | … |  Willard Whyte   |
|  Bruce Glover  | … |  Mr. Wint   |
|  Putter Smith  | … |  Mr. Kidd   |
|  Joseph Furst  | … |  Tri Metz   |
|  Norman Burton  | … |  Felix Leiter   |
|  Bernard Lee  | … |  M   |
|  Lois Maxwell  | … |  Neiti Moneypenny   |
|  Desmond Llewelyn  | … |  Q   |
|  Lana Wood  | … |  Plenty O'Toole   |
|  Lola Larson  | … |  Bambi   |
|  Trina Parks  | … |  Thumper   |
|  Bruce Cabot  | … |  Albert R. "Bert" Saxby   |
|  Leonard Barr  | … |  Shady Tree   |
|  Joe Robinson  | … |  Peter Franks   |
|  Margaret Lacey  | … |  rouva Whistler   |
|  Laurence Naismith  | … |  Sir Donald Munger   |
Tapahtumapaikat

Japani
Kairo
Lontoo
Etelä-Afrikka
Amsterdam
Los Angeles
Las Vegas, Nevada
Kalifornian niemimaa, Meksiko
Kuvauspaikat

Elokuva kuvattiin 5. huhtikuuta – 13. elokuuta 1971 välisenä aikana. Studiokuvaukset tehtiin Pinewoodin studiolla Lontoossa ja Universalin studioilla Los Angelesissa. Ulkokuvauksia tehtiin Yhdysvalloissa Las Vegasissa, Los Angelesissa, Palm Springsissa ja Oceansidessa sekä Britanniassa Doverissa ja Southamptonissa. Ulkokuvauksia tehtiin myös Saksassa, Hollannissa ja Ranskassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elokuva MGM:n sivuilla (englanniksi)
Diamonds are Forever, TCM
Timantit ovat ikuisia Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Timantit ovat ikuisia Elonet.
Tikkurilan vanha asemarakennus

| Tikkurilan vanha asemarakennus |
| --- | --- |
 Tikkurilan vanha asemarakennus kesällä 2006
Osoite:  Hertaksentie 1, 01300 Vantaa
Sijainti:  Tikkurilan rautatieasema
Rakennustyyppi:  asemarakennus
Valmistumisvuosi:  1862
Suunnittelija:  Carl Albert Edelfelt
Rakennuttaja:  Rautatiehallitus
Omistaja:  VR-Yhtymä
Käyttäjä:  Valtionrautatiet / VR-Yhtymä (1862–1987) Vantaan kaupunginmuseo (1987–)
Runkorakenne:  tiili
Julkisivumateriaali:  tiili
Korkeus:  14,5 metriä
Kerrosluku:  3
Bruttoala:  618 m²
Kerrosala:  206 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tikkurilan vanha asemarakennus on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva historiallinen asemarakennus, joka toimii nykyisin Vantaan kaupunginmuseona. Se kuuluu Suomen ensimmäisen rautatielinjan Helsinki–Hämeenlinna-radan alkuperäisiin asemiin ja on Suomen vanhin säilynyt tiilinen asemarakennus.
Arkkitehti Carl Albert Edelfeltin suunnittelema, vuonna 1862 valmistunut rakennus edustaa arkkitehtuuriltaan 1800-luvun lopun historiallista kertaustyyliä. Se toimi asemana yli vuosisadan ajan, vuoteen 1978, jolloin Tikkurilan toiseksi uusin asemarakennus valmistui. 1980-luvun lopulla rakennuksen kaksi alinta kerrosta restauroitiin Vantaan kaupunginmuseon näyttelytiloiksi. Rakennuksessa sijaitsee myös museon arkisto- ja toimistotiloja. Rakennus kuuluu valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Aseman synty > Rakennushistoria

Suomen ensimmäinen rautatieyhteys avattiin Helsingin ja Hämeenlinnan välillä vuonna 1862. Radan alkuperäiset väliasemat olivat Tikkurila, Järvenpää, Hyvinkää, Riihimäki ja Turenki. Asemarakennukset suunnitteli arkkitehti Carl Albert Edelfelt tuolloin muodissa olleeseen historialliseen kertaustyyliin, käyttäen esikuvinaan keskieurooppalaista asema-arkkitehtuuria.
Vain pääteasemat Helsinki ja Hämeenlinna sekä väliasema Tikkurila saivat tiiliset asemarakennukset, muut tehtiin puusta. Vanhan tarinan mukaan Tikkurilan aseman jälkeen Rautatiehallituksen rahat olisivat alkaneet loppua, joten muut asemat oli rakennettava halvemmasta materiaalista. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkansa, vaan Tikkurila sai tiilisen asemarakennuksen monien seikkojen summana. Asema sijaitsi rautatien ja vanhan Turku–Viipuri-maantien risteyksessä ja oli siksi tärkeä vaihtoasema. Lisäksi Tikkurilan arveltiin kasvavan tulevaisuudessa huomattavaksi taajamaksi pääkaupungin läheisyyden ansiosta. Tikkurilan asema myös sijaitsi puuttomalla savitasangolla, missä puutavaran saatavuus oli huono mutta mahdollisuudet tiilenpolttoon hyvät. Perimätiedon mukaan tiilien savi on peräisin Ilolan savikuopilta ja tiilien poltto tapahtui Hiekkaharjussa.
Myös Helsinki–Hämeenlinna-radan ja tulevan Pietarin radan risteysasemalle oli tarkoitus rakentaa tiilinen asemarakennus. Rautatiehallitus ei kuitenkaan osannut päättää, tulisiko risteysasemaksi Riihimäki vai Turenki, ja Edelfeltin asemarakennusta varten tekemät suunnitelmat jäivät hyllylle. Sekä Riihimäki että Turenki saivat myöhemmin puiset asemarakennukset.
Edelfeltin piirustukset Tikkurilan asemarakennukseksi hyväksyttiin heinäkuussa 1859, ja perustukset muurattiin vielä samana kesänä. Kesällä 1860 rakennuksen seinät muurattiin täyteen korkeuteensa, ja kesällä 1861 rakennettiin vesikatto. Rakennustyöt urakoi rakennusmestari Carl Grönstadt miehineen, ja tiilet saatiin paikallisista tiiliruukeista. Rautatieliikenteen alkaessa maaliskuussa 1862 Tikkurilan asema oli valmis käyttöön. Alkuaikoina juna kulki joka toinen päivä Helsingistä Hämeenlinnaan ja palasi joka toinen päivä takaisin Helsinkiin. Tikkurilan vanha asema, Järvenpään asema ja Turengin asema ovat ainoat säilyneet vuonna 1862 avatut asemarakennukset. Näistä Järvenpään asema on rakennuksena vanhin, sillä se rakennettiin jo 1858 radantekijöiden työpäällikön asunnoksi. Tikkurilan vanha asema on radan tiiliasemista ainoa säilynyt, sillä Hämeenlinnan asema tuhoutui sisällissodassa keväällä 1918.
Aseman synty > Arkkitehtuuri

Kolmikerroksinen, punatiilestä muurattu asemarakennus edustaa 1800-luvun puolenvälin historiallista sekatyyliä. Julkisivun jäsennys ja koristelu edustaa lähinnä uusrenessanssia, mutta pyörökaariset ikkunat sekä ylimmän kerroksen pienet pyöreät ruusuikkunat tuovat siihen myös uusgoottilaista leimaa.
Rakennuksen alakerrassa sijaitsivat alun perin lippumyymälä sekä erilliset ensimmäisen, toisen ja kolmannen luokan odotussalit, joista kustakin oli oma ovensa asemalaiturille. Toisessa kerroksessa oli asemapäällikön virka-asunto ja kolmannessa rautatievirkailijoiden asuntoja. Aseman ympärillä levisi aikanaan laaja asema-alue, jossa oli varasto- ja makasiinirakennuksia, tiilinen vesitorni höyryvetureiden vedenottoa varten sekä rautatieläisten asuintaloja puutarhoineen. Viimeiset näistä rakennuksista purettiin 1990-luvulla, ja vain itse asema on säilynyt.
Rakennus poistui asemakäytöstä vuonna 1977, kun Tikkurilan uusi asema valmistui sen pohjoispuolelle. Tämän jälkeen sitä käytettiin vuosikymmenen ajan VR:n varastotiloina sekä rautatiehenkilökunnan asuntorakennuksena.
Vantaan kaupunginmuseo

Vuonna 1986 Vantaan kaupunki vuokrasi rapistuneen aseman VR:ltä ja restauroi sen alkuperäiseen asuunsa. Aseman tiloihin muutti Vantaan kaupunginmuseo, joka avasi ovensa syksyllä 1990. Ensimmäinen näyttely Tikkurila – viisitoista virstaa kaupungista kertoi aseman omasta historiasta. Asemarakennuksen kaksi pääkerrosta ovat näyttelytiloina, kolmannessa kerroksessa sijaitsevat kaupunginmuseon henkilökunnan toimitilat. Rakennuksen hyötyala on noin 410 m2, josta näyttelytilaa on noin 150 m2. Muu osa tiloista on työ- ja varastotiloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikkurilan vanha asemarakennus Wikimedia Commonsissa
Tikkurilan rautatieasema vuosien 1861 ja 1910 välisenä aikana
Asemarakennus iltavalaistuksessa.
Tonavan suisto

Tonavan suisto Copernicus Sentinel-2 -satelliitista otetussa kuvassa.
Tonavan suisto (romaniaksi Delta Dunǎrii, ukr. Дельта Дунаю, Delta Dunaju) on Euroopan toiseksi suurin suistoalue, pinta-alaltaan 3 446 km². Suisto levittäytyy Tulcean piirikuntaan Romaniassa ja Odessan alueelle Ukrainassa Tonavan virratessa Mustaanmereen. Suisto on parhaiten suojeltu Euroopassa. Suisto kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon ja sen pinta-alasta 2 733 km² on tiukasti suojeltua.
Romanian kommunistidiktaattori Nicolae Ceaușescu aikoi kuivattaa Tonavan suiston maatalousmaaksi, mutta hankkeen esti Ceauṣescun syökseminen vallasta vuonna 1989.
Luonto

Suiston alueella on peräti 1 200 erilaista kasvia, 300 lintulajia ja 45 makeanveden kalalajia, ja suistossa on useita järviä ja soita. Useat lintulajit ympäri maailmaa tulevat lepäämään ja syömään suiston alueelle muuttoaikana. Varsinaisen suiston etelä- ja lounaispuolella sijaitsevat Razimin ja Sinoen laguunit (yht. pinta-ala 1 015 km2, josta 865 km2 on vettä) ovat tärkeitä kosteikkoalueita ja kuuluvat osana maailmanperintökohteeseen.
Väestö

Suiston alue on Romanian ja koko Euroopan harvimpaan asutettuja seutuja. Siellä asuu n. 15 000 ihmistä, useimmat heistä saavat elantonsa kalastuksesta. Tärkein asutuskeskus on Sulina (4 600 as.) Mustanmeren rannikolla.
Maantiede

Tonava laskee Mustaanmereen kolmena suuhaarana: Kilian, Sulinan ja Sfântul Gheorghen (Pyhän Yrjön) haaroina.
Pohjoisin Kilian haara on pisin (120 km), vuolain (3 000 m3/s) ja nuorin Tonavan suuhaaroista. Se toimii Romanian ja Ukrainan rajana ja on saanut nimensä joen vastarannoilla olevien kaupunkien, Kilijan ja Chilia Vechen (rom. Vanha Kilia) mukaan. Keskimmäinen Sulinan haara virtaa suoraan itään Tulceasta Sulinan satamaan Mustanmeren rannikolla. Sen pituus on 64 kilometriä ja virtaama n. 1 250 m3/s. Eteläinen Sfântul Gheorghen haara, joka virtaa kaakkoon, on Tonavan suuhaaroista vanhin. Sen pituus on 70 kilometriä ja virtaama 1 500 m3/s.
Kaikissa kolmessa suuhaarassa on ongelmansa laivaliikenteen kannalta. Kilian haara on syvin, mutta sen suu pyrkii siirtymään ja muodostaa särkkiä, mikä haittaa liikennettä; Sulinan ja Sfântu Gheorghen haarat ovat molemmat matalia, ja jälkimmäinen on erityisen mutkainen.
Tonavan–Mustanmeren kanava rakennettiin 1970–1980-luvuilla ohittamaan suisto ja lyhentämään purjehdusmatkaa Mustallemerelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Unesco
Trikromaattinen värinäkö

Ihmisillä on tyypillisesti trikromaattinen värinäkö eli kolmivärinäkö. Tällöin tappisoluja on punaherkkiä, viherherkkiä sekä siniherkkiä, jolloin ne aistivat kolmea perusväriä. Näiden yhdistelmistä aivoissa muodostuvat kaikki muut värit. On myös olemassa tetrakromaattinen värinäkö eli nelivärinäkö, silloin on kyky muodostaa eri värejä neljällä silmän verkkokalvon valoa aistivalla tappisolutyypillä.[lähde? ]