stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
United States Disc Golf Championship
Menestyneimmät pelaajat

| # | Nimi | Ensimmäinen | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ken Climo | 5 | 2 | 1 |
| 2. | Barry Schultz | 3 | 2 | 1 |
| 3. | Paul McBeth | 3 | 1 | 1 |
| 4. | Will Schusterick | 3 | 0 | 0 |
| 5. | Nikko Locastro | 1 | 2 | 1 |
Aiheesta muualla

USDGC / United States Disc Golf Championship
Vakka-Suomen Panimo

| Vakka-Suomen Panimo Osakeyhtiö |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2007
Avainhenkilöt:  Jani Vilpas (panimomestari), 
Kotipaikka:   Uusikaupunki, Suomi
Toimiala:  Panimo
Tuotteet:  oluet, siiderit
Liikevaihto:   1 445 773 € (2015)
Liikevoitto:   18,50 % (2015)
Henkilöstö:  7
Kotisivu:  www.prykmestar.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vakka-Suomen Panimo Oy oli vuonna 2007 perustettu palkittu pienpanimo, joka valmisti Prykmestar-oluita Uudessakaupungissa. Panimon Prykmestar SavuKataja palkittiin 2009 vuoden oluena. Panimo meni konkurssiin talvella 2020. Stadin Panimo osti Vakka-Suomen panimon konkurssipesän ja on jatkanut sen oluiden tekemistä Uudessakaupungissa.
Tuotteet > Oluet

Yhtiö tuotti sekä pysyviä tuotteita että kausioluita seuraavilla nimikkeillä:
Prykmestar Pils
Prykmestar LuomuPils
Prykmestar Nokkos Pils
Prykmestar Pale Ale
Prykmestar Double I.P.A
Prykmestar Savu
Prykmestar SavuKataja
Prykmestar Schwarz
Prykmestar Vehnä
Prykmestar Wehnäbock
Prykmestar Hunajabock
Prykmestar Suvi (kausituote)
Prykmestar Jouluolut (kausituote)
Prykmestar Pääsiäisolut (kausituote)
Prykmestar Talviolut (kausituote)
Tuotteet > Siiderit

Prykmestar Kuiva Omena
Prykmestar Ahomansikka-raparperi
Palkinnot

| Kilpailu | Palkittu olut | Palkinnot |  |
| --- | --- | --- | --- |
Suomen paras olut: 
| Suomen paras olut | Prykmestar LuomuPils (5,2 %) | Kultaa 2013, kultaa 2011 (Pulloon tai tölkkiin pakatut oluet, Vaalea lager yli 4,7 %) |   |
| Suomen paras olut | Prykmestar Savukataja (9,0 %) | Pronssia 2013 (Pulloon tai tölkkiin pakatut oluet, Tumma tai värillinen lager yli 4,7 %) |  |
| Suomen paras olut | Prykmestar Savukataja (9,0 %) | Hopeaa 2016 (Tumma tai värillinen lager) |  |
| Suomen paras olut | Prykmestar Schwartz (4,5 %) | Hopeaa 2013, pronssia 2012, hopeaa 2013 (Pulloon tai tölkkiin pakatut oluet, Tumma tai värillinen lager enintään 4,7 %) |    |
| Suomen paras olut | Prykmestar Schwartz (4,5 %) | Pronssia 2016 (Tumma tai värillinen lager) |  |
| Suomen paras olut | Prykmestar Schwarzbock (6,0 %) | Pronssia 2013 (Pulloon tai tölkkiin pakatut oluet, Tumma tai värillinen lager yli 4,7 %) |  |
| Suomen paras olut | Prykmestar Wehnäbock (6,2 %) | Suomen Paras Olut 2012 |  |
| Suomen paras olut | Prykmestar Wehnäbock (6,2 %) | Kultaa 2013, kultaa 2012 (Pulloon tai tölkkiin pakatut oluet, Vehnäoluet) |   |
| Suomen paras olut | Prykmestar Wehnäbock (6,2 %) | Kultaa 2016 (Vehnäoluet) |  |
Helsinki Beer Festival: 
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar LuomuPils (5,2 %) | Pronssia 2014 (Vaalea lager enintään 6,0 t%) |  |
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar Pääsiäisolut (4,5 %) | Hopeaa 2014 (Vaalea ja keskitumma ale enintään 6,0 t%) |  |
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar Savu (5,5 %) | Kultaa 2015, kultaa 2014 (Tumma tai värillinen lager enintään 6,0 t%) |   |
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar Savukataja (9,0 %) | Kultaa 2017, kultaa 2016 (Lager yli 6,0 t%) |   |
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar Savukataja (9,0 %) | Kultaa 2014 (Vahva olut yli 6,0 t%) |  |
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar Schwartz (4,5 %) | Pronssia 2015, hopeaa 2014 (Tumma tai värillinen lager enintään 6,0 t%) |   |
| Helsinki Beer Festival | Prykmestar Wehnäbock (6,2 %) | Pronssia 2015 (Vehnäolut) |  |
European Beer Star: 
| European Beer Star | Prykmestar Savu (5,5%) | Pronssia 2012 (Smoked Beer/ Savuolut) |  |
| European Beer Star | Prykmestar Savukataja (9,0 %) | Pronssia 2015 (Strong Smoke Beer/ Vahva savuolut) |  |
| European Beer Star | Prykmestar Schwarz (4,5 %) | Hopeaa 2013 (German-Style Schwarzbiert/ Saksalaistyylinen mustaolut) |  |
Aiheesta muualla

Pryki Wikisanakirjassa
Suomen panimot
| --- | --- |
Suuret panimot:   Hartwall  Olvi  Sinebrychoff 
Pienpanimot:   Hailuodon Panimo  Hollolan Hirvi  Fiskarsin Panimo  Laitilan Wirvoitusjuomatehdas  Lammin Sahti  Mallaskoski  Malmgårdin Panimo  Nokian Panimo  Panimoravintola Beer Hunter's  Panimoravintola Bruuveri  Panimoravintola Koulu  Koskipanimo (Panimoravintola Plevna)  Panimoyhtiö Hiisi  Panimoyhtiö X  Perhon Panimo  Saimaan Juomatehdas  Sonnisaari Panimo  Stadin Panimo  Stallhagen  Suomenlinnan Panimo  Teerenpeli  Vakka-Suomen Panimo 
Katso myös:   Pienpanimo  Panimo 
Prykmestar Vehnä ja Schwarz
Virpa Puisto

Virpa Terhikka Puisto (28. joulukuuta 1946 Turku – 10. marraskuuta 2013 Turku) oli suomalainen poliitikko ja sosiaalineuvos. Hän toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1987–2007. Puisto oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1981–2000 ja 2004–2013. Koulutukseltaan Puisto oli erikoissairaanhoitaja.
Puisto oli suorapuheinen ja sinnikäs poliitikko. Hän on itse kuvaillut, että hänen äitinsä pohjalaisuus ja isänsä turkulaisuus olivat hänen luonteensa taustalla. Sitkeyden syynä saattoi olla myös varhainen orvoksi jääminen. Suorapuheinen Puisto sanoi myös omilleen napakasti, jos oli eri mieltä. Niinpä sai SDP:n puheenjohtaja ja pääministeri Paavo Lipponenkin Puistolta kritiikkiä siitä, ettei tämä ajanut köyhien asiaa. Puisto tunnettiin tuimana sosiaaliturvan puolustajana. Hän piti kunniana sitä, että häntä nimitettiin "sosiaalitantaksi". Lipposen hallitukseen Puisto oli nousemassa työministeriksi, kun hän joutui kieltäytymään tehtävästä miehensä taloudenhoitoon liittyneiden epäselvyyksien vuoksi.
Presidentti Tarja Halonen myönsi Virpa Puistolle sosiaalineuvoksen arvonimen. Puisto kuoli vaikean sairauden murtamana 66 vuoden iässä.
Aiheesta muualla

.aspx Virpa Puisto Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Vidar Lønn-Arnesen

| Vidar Lønn-Arnesen |
| --- | --- |
 Lønn-Arnesen vuonna 1967.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1940 (ikä 84) Lardal, Norja
Ammatti:  radio- ja televisiojuontaja
Vidar Lønn-Arnesen (s. 22. kesäkuuta 1940 Lardal) on norjalainen juontaja, joka työskenteli NRK:lla vuosina 1962–2010. Hän juonsi erityisesti musiikkiohjelmia, muun muassa listaohjelmaa Ti i skuddet vuosina 1965–1970 ja 1981–1991. Television puolella hänet nähtiin esimerkiksi 1970-luvulla Melodi Grand Prix'n juontajana. Lønn-Arnesen jäi eläkkeelle vuonna 2010, mutta palasi uuden Radio Vinyl -kanavan juontajaksi 2018. Hänelle myönnettiin Kuninkaan ansiomitali vuonna 2010.
Valkulammi (Kuhmoinen, Karklammi)

| Valkulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°37′23″N, 25°07′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.224.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,5 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  1,01 km  
Pinta-ala:  3,28 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkulammi 
Valkulammi  on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Valkulampi sijaitsee kallioisen mäen rinteellä. Noin 200 metriä Valkulammesta lounaaseen sijaitsevan Kaijan pinta on noin 40 metriä Valkulammen pintaa alempana. Valkulammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lammen rannat ovat metsämaata, ja niille on rakennettu kaksi rakennusta. Valkulammen lounais- ja pohjoispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,5 metriä mpy. Lammella ei ole laskuojaa.
Virpi Hukka

Virpi Hukka (s. 11. toukokuuta 1991) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa myös ringetteä. Pesäpallossa hän edustaa Manse PP-seuraa. Hänen kasvattajaseuransa on Keravan Pesis. Hän on vuoden pesäpalloilija vuonna 2019. Hukka on kuusinkertainen Superpesiksen etenijäkuningatar (vuosina 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020), Superpesiksen kärkilyöjäkuningatar (2012 ja 2020) ja pudotuspelien arvokkain pelaaja (2016).
Superpesiksen runkosarjassa Hukka on pelannut Jyväskylän Kirittärissä kausina 2011–2018 kaikkiaan 166 ottelua, joissa hän on lyönyt 77 ja tuonut 340 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 933. Superpesiksen loppusarja- ja pudotuspeleissä Hukka on pelannut 53 ottelua, joissa hän on lyönyt 16 ja tuonut 95 juoksua. Tämän lisäksi hän on pelaamissaan loppusarja- ja pudotuspeliotteluissa kerännyt tililleen 275 kärkilyöntipistettä.
Vasemmalta lyövä Virpi Hukka on erityisesti sisäpelissä ollut sekä etenijä- että kärkilyöntitilastoissa kärjessä. Hän on pelannut sekä Itä–Länsi- että Liitto–Lehdistö-otteluissa ja ollut viime vuosina 2015–2016 vahva myös ulkopelissä takakentällä heittotaitonsa ansiosta.
Ringetessä Hukka edustaa pääsarjajoukkue NoU Ringetteä. Hän palasi lajin pariin kuuden vuoden tauon jälkeen syksyllä 2021. Hän edusti aiemmin tuusulalaista Blue Ringsiä.
Saavutukset

8 Itä–Länsi-ottelua: 2014–2019, 2021, 2023
Superpesiksen etenijäkuningatar (6): 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020
Superpesiksen kärkilyöntikuningatar (2): 2012, 2020
Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2016
Superpesiksen kuukauden pelaaja (3): heinäkuu 2015, kesäkuu 2017, heinäkuu 2020
Vuoden pesäpalloilija: 2018, 2023
Kultainen maila (2): 2018, 2020
Vasili Škajev

Vasili Vasiljevitš Škajev (ven. Василий Васильевич Шкаев, 2. marraskuuta 1919 nykyisen Nižni Novgorodin alueen Jelejev Vragin kylä – 3. helmikuuta 1988) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Vasili Škajev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli merisotakoulussa ja osallistui talvisotaan sekä toiseen maailmansotaan. Škajev valmistui Gorkin kirjallisuusinstituutista vuonna 1955 ja työskenteli Neuvostoliiton kirjailijaliitossa ja Sovetskaja Rossija -kustantamon päätoimittajana. Hän käsittelee proosateoksissaan itsekkyyden ja pyrkyryyden kaltaisia moraalikysymyksiä.
Suomennettu teos

Vuorivirrat: kertomuksia (S gor potoki). Suom. Viola Zakrevskaja ja Marja-Leena Raunio. Moskova: Progress, 1979.
Victoria Memorial

Victoria Memorial voi viitata useisiin Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Viktorialle pystytettyihin muistomerkkeihin.
Victoria Memorial Hall (usein pelkkä Victoria Memorial) Intian Kalkutassa
Victoria Memorial Lontoon The Mall -kadun varrella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Victoria Memorial”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vic Lockman

Victor ”Vic” Lockman (19. lokakuuta 1927 Chicago – 1. kesäkuuta 2017) oli yhdysvaltalainen Aku Ankka -piirtäjä. Hän on kartuttanut Ankkalinnan hahmogalleriaa keksimällä Tony Stroblin kanssa Moby Ankan.
Aiheesta muualla

Vic Lockmanin kotisivut
Vic Lockman Inducksissa
Vitali Tšurkin

Vitali Tšurkin
Vitali Ivanovitš Tšurkin (21. helmikuuta 1952 – 20. helmikuuta 2017) oli Venäjän YK-suurlähettiläs. Hän kuoli 65-vuotissyntymäpäivänsä aattona äkillisesti sydänkohtaukseen.
Tšurkin oli Venäjän pysyvä YK-lähettiläs vuodesta 2006. Sitä ennen hän oli Venäjän ulkoministeriön erikoislähettiläs (2003–2006) ja Kanadan-suurlähettiläs (1998–2003) sekä suurlähettiläs Belgiassa. Vuosina 1994–1998 hän oli yhteyshenkilönä WEU:ssa ja Natossa.
Tšurkin väitteli filosofian tohtoriksi historiasta ja suoritti tutkinnon Moskovan valtiollisessa kansainvälisten suhteiden instituutissa.
Vitali Teleš

Vitali Teleš (s. 17. lokakuuta 1983 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapallomaalivahti.
Teleš edusti juniorina Tallinna JK:ta. Hän siirtyi seuraan edustusjoukkueeseen vuonna 1998. Vuonna 2004 hän siirtyi Meistriliigassa pelaavaan FC TVMK:hon. Hän voitti seurassa ykkösmaalivahtina kaudella 2005 mestaruuden. Teleš voitti myös Viron cupin 2006. Hän pelasi seurassa 144 ottelua. Kaudeksi 2009 Teleš siirtyi Veikkausliigaan FF Jaron joukkueeseen. Hän debytoi liigassa toukokuussa 2009 JJK:ta vastaan ja pelasi kaudella yhdeksän ottelua. Kaudella 2010 pelasi seuran ykkösmaalivahtina 26 ottelua.
Vallankumouksellinen kommunistinen puolue

Vallankumouksellinen kommunistinen puolue (engl. Revolutionary Communist Party, USA) on yhdysvaltalainen maolainen kommunistinen puolue, jota johtaa Bob Avakian. Puolue julkaisee Revolution-lehteä.
Ideologialtaan marxilais-leniniläis-maolainen puolue on perustettu vuonna 1975.
Puolueen aktiivi Damián García kuoli 22. huhtikuuta 1980 henkirikoksen uhrina Los Angelesissa. Hän oli kaksi viikkoa aiemmin nostanut Alamon ylle punaisen lipun Teksasin lipun tilalle. Puolueen mukaan Garcían kuolema oli poliisin toimeenpanema salamurha.
Aiheesta muualla

Puolueen lehden viralliset sivut (englanniksi)
Viirubulbuli

| Viirubulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Bulbulit Pycnonotus
Laji::  striatus
Kaksiosainen nimi
 Pycnonotus striatus  (Blyth, 1842) 
Katso myös
   Viirubulbuli Wikispeciesissä   Viirubulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viirubulbuli (Pycnonotus striatus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viirubulbulia tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen koko levinneisyysalueellaan ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Reims

| Reims |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Reims
 Koordinaatit: 49°15′30″N, 4°02′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Marne
Arrondissementti:  Reims
Perustettu:  
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Adeline Hazan (PS)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,9 km²
Korkeus:  80-135 m m
Väkiluku (2008):  188 078
 – Väestötiheys:  4 010 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  51100
 
 www.ville-reims.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Reims ( ääntämys (ohje), saks. Rheims) on kaupunki Koillis-Ranskassa, 160 kilometriä Pariisista. Reimsin historia ulottuu Rooman valtakuntaan. Reimsissä on 183 837 asukasta (2006).
Maantiede

Reims sijaitsee Marnen departementissa Grand Estin alueella. Historiallisesti Reims on kuulunut Champagnen maakuntaan. Reims sijaitsee tasangolla Vesle-joen rannalla ja Aisnen ja Marnen yhdistävän kanaalin rannalla. Kaupungin etelä- ja länsipuolella kohoavat Reimsin vuoret ja viiniviljelmin peitetyt kukkulat.
Historia > Antiikki

Reimsin antiikin aikainen nimi oli Durocortorum. Se oli keltteihin kuuluneen remien heimon keskus. Remien tultua Rooman vallan alle he olivat Rooman uskollisia liittolaisia. Myöhäisantiikin aikana kaupungin nimeksi tuli sen alkuperäisasukkaiden mukaan Remi, mistä nykyisen kaupungin nimi on peräisin.
Historia > Myöhempi historia

900-lukuun mennessä Reimsistä oli tullut sivistyksen keskus. Arkkipiispa Adalberon ja munkki Gerpert (myöhemmin paavi Sylvester II) olivat perustaneet kaupunkiin kouluja ja Adalberon oli myös nostattamassa vallankumousta, joka nosti kapetingit valtaan ja syrjäytti karolingit.
Reimsin arkkipiispojen tärkein erityisoikeus oli Ranskan kuninkaiden voitelu. Tapaa noudatettiin vain muutamaa tapausta lukuun ottamatta yli 700 vuoden aikana. Troyesin rauhansopimuksessa vuonna 1420 Reims annettiin Englannille, joka oli yrittänyt vallata kaupungin jo vuonna 1360. Jeanne d'Arcin lähestyminen karkotti englantilaiset Reimsistä, minkä ansiosta Kaarle VII voitiin voidella tuomiokirkossa 1429. Vuonna 1585 Reims liittyi katolisen liigan puolelle, mutta antautui Henrik IV:lle 1590 Ivryn taistelun jälkeen.
Saksan – Ranskan sodassa 1870–1871 saksalaiset sijoittivat Reimsiin kenraalikuvernöörin päämajan. Sodan aikana kaupunki köyhtyi armeijan vaatimien pakkoluovutusten takia.
Kaupunki tuhoutui pahoin ensimmäisessä maailmansodassa. Katedraali, Taun palatsi ja Pyhän Remin luostari vaurioituivat, mutta ne restauroitiin. Jäljelle jääneet rakennukset ja Rooman ajan rauniot muodostavat vaikuttavan kokonaisuuden.
Toisessa maailmansodassa saksalaiset antautuivat ehdoitta Reimsissä 7. toukokuuta 1945.
Nähtävyyksiä

Notre-Dame de Reims, Pyhän Remin luostari ja Taun palatsi lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon 1991.
Nähtävyyksiä > Reimsin katedraali

Reims on tunnettu goottilaisesta Notre-Damen katedraalista (Notre-Dame de Reims) eli tuomiokirkosta, jossa Ranskan kuninkaat kruunattiin ja voideltiin. Katedraali on peräisin 1200-luvulta. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1211. Katedraalille on ominaista yhtenäinen tyyli.
Eurooppalaisista katedraaleista vain Chartresin katedraalia koristaa suurempi määrä veistoksia kuin Reimsin katedraalia, jossa veistoksia on 2 303 kappaletta. Yksi kuuluisimmista Reimsin katedraalin veistoksista esittää hymyilevää arkkienkeli Gabrielia.
Nähtävyyksiä > Taun palatsi

Taun palatsi on rakennettu vuosina 1498–1509 ja osittain uudelleenrakennettu vuonna 1675. Kuninkaat asuivat Taun palatsissa, kun he tulivat Reimsiin kruunattaviksi. Kuninkaalliset pidot pidettiin Taun salissa (Salle de Tau), jossa on 1400-luvulta peräisin oleva valtava savupiippu, Reimsin arkkipiispojen riipuskorut sekä neljäntoista Reimsissä kruunatun kuninkaan muotokuvat.
Nähtävyyksiä > Porte de Mars

Reimsin vanhin monumentti on Porte de Mars (Marsin portti), 35 metriä pitkä ja 13 metriä korkea triumfikaari. Tarinan mukaan remit pystyttivät sen Augustuksen kunniaksi, kun Marcus Vipsanius Agrippa sai valmiiksi kaupunkiin johtavat tiet 1. vuosisadalla eaa. Luultavasti Porte de Mars on kuitenkin toiselta tai kolmannelta vuosisadalta.
Viinit

Reims on yksi samppanjan tuotannon keskuksista. Monella suurimmista samppanjan tuottajista (les grandes marques) on pääkonttori Reimsissä ja useimpiin niihin pääsee tutustumiskierroksille. Samppanjaa kypsytetään kalkkiin louhituissa luolissa ja tunneleissa, joista osa on tehty Rooman valtakunnan aikana.
Koulutus

NEOMA Business School
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reims Wikimedia Commonsissa
Notre-Dame de Reims.
Taun palatsi.
Valvoja (täsmennyssivu)

Valvoja voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Valvoja, valvontatehtäviä tekevä ammattilainen esimerkiksi rakennusalalla
Valvoja, vuosina 1880–1922 ja 1944–1968 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti, vuosina 1923–1943 Valvoja–Aika ja vuosina 1969–1969 Suomalainen Suomi – Valvoja
Valvoja, vuosina 1915–1957 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti
Valvoja, brittiläinen elokuva vuodelta 2001
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valvoja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vanessa Marshall

| Vanessa Marshall |
| --- | --- |
 Marshall vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1969 (ikä 54)  New York, New York
Ammatti:  ääninäyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Anessa Marshall
Aktiivisena:  1997–
Merkittävät roolit:  Olga Gurlukovich (Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty) Irwin (The Grim Adventures of Billy & Mandy) Mary Jane Watson (Hämmästyttävä Hämähäkkimies) Ihmenainen (Justice League: Crisis on Two Earths)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Vanessa Marshall (s. 19. lokakuuta 1969 New York, New York) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan erityisesti lukuisten videopelien äänirooleista. Hän on myös entinen malli.
Ura > Stand-up ja mallin työt

Marshall syntyi New Yorkissa, jossa hän opiskeli näyttelemistä New Yorkin yliopistossa. Muutettuaan Los Angelesiin hän työskenteli stand up -koomikkona huomattuaan, ettei usein saanut näytelmärooleja ylipainonsa vuoksi. Marshall esiintyikin lähinnä cameorooleissa City Guysissa ja Tuho-osastossa. Työskennellessään koomikkona päivälliskutsuilla hän päätyi malliksi, kun eräs mies kysyi hänen halukkuuttaan toimia ylipainoisena mallina. Aluksi Marshall loukkaantui kysymyksestä, mutta kysyi kuitenkin jälkeenpäin palkkatasoa. Marshall menetti mallintyöt laihtuessaan noin 23 kiloa.
Ura > Ääninäyttelijänä

Ääninäyttelemisen pariin Marshall päätyi sketsi-esityksensä jälkeen Los Angelesissa, kun eräs agentti kehotti häntä työskentelemään animaatioiden parissa. Agentti pyysi Marshallia koe-esiintymään hänelle. Mentyään koe-esiintymiseen Marshall kertoi ensimmäisen mainosjuonnon menneen huonosti hermostumisen johdosta. Agentti kuitenkin pyysi häntä tekemään juonnot eri hahmojen äänillä, jonka jälkeen he pyysivät häntä allekirjoittamaan sopimuksen.
Sittemmin Marshall teki ensimmäisiä ääniroolejaan 1990-luvun X-Men-animaatiosarjaan, jonka jälkeen häntä on kuultu useissa videopeleissä, kuten Dune 2000, Metal Gear Solid 2: Substance, Kingdom Hearts II, James Bond 007: Nightfire, Need for Speed: Most Wanted, Justice League Heroes, Pirates of the Caribbean: At World’s End ja No More Heroes. Marshall on tehnyt äänirooleja animaatiosarjoihin, kuten Tehotytöt, Justice League, Duck Dodgers, The Grim Adventures of Billy & Mandy, Ben 10 ja Hämmästyttävä Hämähäkkimies. Lisäksi hän tekee mainosjuontoja televisioon ja radioon.
The Grim Adventures of Billy & Mandy -animaatiosarjaan Marshall koe-esiintyi Erwinin roolia varten, jonka roolin hän kertoi saaneensa luotuaan hahmolle enemmän nörttimäisen äänen hahmon lyijykynäluonnoksen nähtyään. Muut roolia varten esiintyneet yrittivät luoda hahmoa alentavan äänen. Marshallille selvisi vasta myöhemmin hänen nähdessään sarjan, että hahmo oli tummaihoinen.
Yksityiselämä

Marshall oli vuosina 2001 - 2007 naimisissa Andrew Kishinon kanssa. Pariskunta perusti myös ääninäyttelijäyhtiön Marsh-Kish Productionsin.
Marshallin äiti on näyttelijä Joan Van Ark.
Aiheesta muualla

Vanessa Marshall Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vanessa Marshall TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II

| Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II Guns N' Roses |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty :  Tokyo Dome, Tokio   22. helmikuuta 1992
 Julkaistu: 8. joulukuuta 1992
 Ohjaaja: Paul Becher
 Tyylilaji: Hard rock Heavy metal
Guns N' Rosesin muut julkaisut
| Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo I 1992 | Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II 1992 | Don't Cry - Makin' F@*!king Videos Part I 1993 |
Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Guns N' Rosesin vuoden 1992 joulukuussa julkaisema konserttivideo. Esiintyminen on taltioitu vuonna 1992 yhtyeen Use Your Illusion Tour -maailmankiertueella Tokiossa 22. helmikuuta 1992. Tämä nauhoite sisältää konsertin viimeiset yksitoista kappaletta, kun taas samanaikaisesti julkaistu sisarvideo Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo I sisältää konsertin alkupuolen kappaleet.
Kappalelista

"Introduction"
"You Could Be Mine"
"Matt Sorumin rumpusoolo"
"Slashin kitarasoolo (Kummisetä-elokuvan tunnusmusmelodia)
"Sweet Child O' Mine"
"So Fine"
"Rocket Queen"
"Move to the City"
"Knockin' on Heaven's Door"
"Estranged"
"Paradise City"
Muusikot > Guns N' Roses

W. Axl Rose - laulu, piano, vihellys
Saul "Slash" Hudson - soolo- ja rytmikitara
Gilby Clarke - rytmikitara, taustalaulu
Duff McKagan - bassokitara, taustalaulu
Dizzy Reed - koskettimet, lyömäsoittimet, taustalaulu
Matt Sorum - rummut, perkussiot, taustalaulu
Muusikot > Taustamuusikot

Cece Worrall-Rubin, Lisa Maxwell, Anne King - torvet
Tracey Amos, Roberta Freeman - taustalaulu
Ted Andreadis - koskettimet, haitari, taustalaulu