stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yttre-Fällträsket

| Yttre-Fällträsket |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Luulajan kunta
Koordinaatit:  65°59′00″N, 22°11′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Valuma-alue:  Bjurånin valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Bjurån Ängesträsketistä
Laskujoki:  Kamsundet Inre-Fällträsketiin
Järvinumero:  SE733560-178883
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  25 m  mpy. 
Pituus:  4,395 km  
Leveys:  1,217 km  
Rantaviiva:  16,39 km  
Pinta-ala:  2,24 km²  
Valuma-alue:  156,49 km²  
Saaria:  12
 fiYttre-Fällträsket 
Yttre-Fällträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa

Yttre-Fällträsket on 4,4 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 224 hehtaaria eli 2,24 neliökilometriä. Se sijaitsee samassa luode-kaakko-suuntaisessa loivassa laaksossa yhdessä Inre-Fällträsketin kanssa. Järvessä on kaksi järviallasta, jotka jäävät Talluddenin pohjois- ja kaakkoispuolelle ja niitä yhdistää Kallkällkrokenin salmi. Eteläisin järvenosa on 3,3 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Eteläisellä järvenosalla ei ole erityistä nimeä niin kuin luoteisella järvenosalla Nördgrenenillä. Se on 2,0 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvenosat eroavat selkeästi toisistaan.
Nördgrenen on rantaviivaltaan mutkikas, sillä pienet niemet ja niiden väliset lahdet luovat erityisesti lounaisrannalle moni-ilmeisen rannikon. Sen pohjoispäässä on saari Mörtgrundet ja keskemmällä sijaitsee vielä toinen pikkusaari. Niemet johtuvat pienistä moreenimäistä, jotka vuorottelevat yhtä leveiden välien kanssa. Seudun moreenikenttä on järviä paljon laajempi ilmiö. Kaakoisosan rannikolla on myös moreenimäkiä, mutta mäet eivät ole niin suuria kuin Nördgrenenillä. Sen sijaan järvenpohjassa kulkee laakson suuntainen harjujakso, jonka keskiosa pilkistää esille järvenpinnasta kilometrin pituisena kolmen saaren jatkumona. Kahden saaren nimenä on Storholmen ja Lillholmen. Harjusaari on leveimmillään 40 metriä ja kapeimillaan vain noin 5 metriä leveä. Samaan harjujaksoon kuuluu Inre-Fällträsketin Sladanin salmen etelärannalla kulkeva 1,8 kilometriä harju. Kallkällkrokenin eteläpuolella sijaitsee suurin saari Killingholmen.
Kun järven lounaisen sivu on matalaa metsämaata, kohoaa järven vastarannat Kallkällbergetin rinteinä jopa 75 metrin korkeuteen. Korkeimman huipun eteläpuolella sijaitsee sitä matalammat Smörberget ja Abborrtjärnlandet. Järven rantoja asutaan erityisesti Talluddenilla ja Nördgrenenin rannoilla. Järven eteläosa on lähes autio, vaikka 600 metrin päässä rannasta kaakossa sijaitsee Långtjärnin kirkonkylä. Sen kautta kulkee Vitåniin johtava pikkutie. Kamsundetin ylittävä ja Orrbystä tuleva tie seuraa Nördgreneniä kohti luodetta Ängesträskiin. Sieltä haarautuu pikkutie, joka suuntaa järven koillispuolelle.
Historiaa

Toisen maailmansodan aikana vuonna 1943 suoritettiin tämän järven lisäksi myös Ångesträsketissä järvenlaskut, joissa järvien vedenpintaa alennettiin niin, että Inre-Fällträsketin vedenpinta saavutettiin.
Luontoarvoja

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (63,0 %), turve (17,6 %), hiekka tai sora (2,9 %), siltti (0,7 %) ja kallioalue (7,1 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet

Yttre-Fällträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on Bjurånin läpivirtausjärvi ja luusuassa sen valuma-alueen pinta-ala on 156,5 km². Järven luusuassa veden keskivirtaaman (MQ) arvioidaan olevan noin 1,6 m³/s . Runsain vedenvirtaus kiertää vain Talluddenin matkallaan Inre-Fällträsketiin. Järven kaakkoispää jää virtauksen suhteen umpiperäksi. Järven omaa lähialuetta on vain 33,4 km² ja siksi on lähialueen ojilla ja puroilla on vain pieni vaikutus järven vedenvaihtoon. Poikkeuksen tekee kaakkoispäähän laskeva Svartbäcken, jonka pääuoman pituus on lähes viisi kilometriä, ja jonka valuma-alueella sijaitsee yhdeksän lampea. Kartan mukaan järveen tulee tämän lisäksi seitsemän muuta puroa ja eräs Stockbäcken, joka laskee lähialueen suurimmasta järvestä Abborrtjärnetistä. Bjurån yhtyy kuuden kilometrin päässä Rånejokeen, joka laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Lähteitä > Huomautuksia

↑  Järven virtaamana luusuassa on käytetty vesistöviranomaisten vuosina 1981–2010 julkaisemien kuukausittain laskettujen keskivirtaamien keskiarvoa.
MHC Vahterpää

| Vahterpää |
| --- | --- |
 Vahterpää Helsingissä 2017
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Intermarine S.p.A.
Laskettu vesille:  3. marraskuuta 2011
Palveluskäyttöön:  2017
Tekniset tiedot
Uppouma:  680 t
Pituus:  52,5 m
Leveys:  9,47 m
Syväys:  3,15 m
Koneteho:  2 × MTU 8V-396-TE74 -dieselmoottoria, á 1 000 kW
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  34–38
Aseistus
Aseistus:  Bofors 40 mm/L70 2 x 12,7 mm -konekiväärit syvyyspommit
Miinantorjuntajärjestelmät:  Saab Double Eagle Mk II ROV Atlas Elektronik SeaFox I ROV Kongsberg HUGIN AUV Kongsberg REMUS 100 AUV
MHC Vahterpää (kylkinumero 42) on Suomen merivoimien Katanpää-luokan miinantorjunta-alus (engl. Mine Hunter, Coastal, MHC), jonka on valmistanut italialainen Intermarine S.p.A..
Valmistus

Alus kastettiin 3. marraskuuta 2011 kumminaan Suomen merivoimien komentajan Veli-Jukka Pennalan puoliso, rouva Anja Pennala. Alus saapui Suomeen joulukuussa 2016.
Palvelus

Alus on Rannikkolaivastossa.
Muuta

Aluksen kummikaupunkina on Kotka.
Machame

| Machame> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Tansania
Puhujia:  300 000 (1982)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  jmc
 Ohje 
Machame on Tansaniassa Kilimanjaron, Arushan ja Manyaran alueilla puhuttu bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenään 300 000 ihmistä. Machamen läheisin sukulaiskieli on rwa.
Yleisnimi

Yleisnimi eli appellatiivi on nimisana, joka kuvaa kohdettaan yleisellä tasolla (esimerkiksi ihminen, koira, järvi, kaupunki) toisin kuin erisnimi, joka taas on kohteelleen annettu yksilöivä, sitä muista kaltaisistaan erottava nimi (kuten Pekka, Musti, Saimaa, Rovaniemi).
Periaatteessa kaikki muut nimet kuin erisnimet ovat yleisnimiä. Tosin on olemassa nimiä, joita käytetään kummallakin tavalla. Tällaisten tapausten erittelemiseksi toisistaan yleisnimi kirjoitetaan monissa kielissä aina pienellä ja erisnimi isolla alkukirjaimella.
Škoda Fabia (2007)

| Škoda Fabia Typ 5J |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia  Kazakstan  Kiina  Tšekki  Ukraina
Valmistaja:  Škoda Auto
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2007–2014
Korimalli:  5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Škoda Fabia (Typ 6Y)
Seuraaja:  Škoda Fabia (Typ NJ)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A2 SEAT Córdoba (Typ 6L) SEAT Ibiza (Typ 6L) Škoda Praktik Škoda Roomster Volkswagen Fox Volkswagen Gol III Volkswagen Polo IV Volkswagen Saveiro III Volkswagen SpaceFox
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A04
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,2–1,9 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Škoda Fabia Typ 5J on Škoda Fabian toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2007–2014.
Škoda Fabia Typ 5J (2007–2014)

Toisen sukupolven Fabia esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2007, ja se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi 22 millimetriä kokonaispituudeltaan, akselivälin pysyessä muuttumattomana. Mallin muotoilu noudattaa samoja piirteitä kuin vuotta aikaisemmin esitely Škoda Roomster. Farmarimalli Combi esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2007.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Fabia sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi kolmesylinterinen 1,2 HTP (OHC 60 hv, DOHC 70 hv), 1,4 16V (86 hv) ja 1,6 16V (105 hv). Dieselmoottorit olivat pumppusuutintyyppiset 1,4 TDI (70/80 hv) ja 1,9 TDI (105 hv).
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2009 esiteltiin Fabia Scout, joka on farmarimallista muokattu maastokelpoisemman näköinen versio. Perusmallista sen erottaa muun muassa koria suojaavat mustat muoviosat sekä hopeanväriset kattokaiteet.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2010 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Fabia. Etusäleikkö oli uusi, samoin kuin myös etupuskuri, jossa oli uudenmalliset sumuvalot. Bensiinimoottoriosastolla 1,2 TSI (85/105 hv) korvasi aiemman 1,6-litraisen, dieselvalikoimassa kaikki vanhat moottorit korvattiin yhteispaineruiskutteisella 1,6 TDI:llä (75/90/105 hv). Hieman myöhemmin valikoima täydentyi kolmesylinterisellä ja yhteispaineruiskutteisella 1,2 TDI:llä (75 hv).
Vuonna 2010 markkinoille tuli myös urheilullinen Fabia RS -malli. Sen moottorina oli 1,4-litrainen TSI, jonka teho on 180 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. RS oli saatavana sekä hatchback- että farmarikorisena.
Vuoden 2011 lopulla 60-hevosvoimainen 1,2 HTP muuttui kaksinokka-akseliseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda Fabia (2007) Wikimedia Commonsissa
Škoda Fabia II Combi
Škoda Fabia II Scout
Toisen sukupolven facelift-malli.
Škoda Fabia II RS
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2018

Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2018 järjestettiin 6. marraskuuta 2018. Vaaleissa valittiin edustajainhuoneen kaikki 435 jäsentä kaikista vaalipiireistä ja jokaisesta osavaltiosta. Kyseessä olivat presidentti Donald Trumpin virkakauden puolivälissä järjestetyt välivaalit, eikä samaan aikaan järjestetty presidentinvaaleja. Ennen vaaleja republikaanit olivat olleet enemmistönä edustajainhuoneessa tammikuusta 2011 asti.
Demokraatit saivat 40 paikkaa lisää ja saivat enemmistön edustajainhuoneeseen.
Demokraatit saivat merkittäviä voittoja erityisesti Kaliforniassa Orangen piirikunnassa, joka on aiemmin ollut republikaanien vahvaa kannatusaluetta: kaikki piirikunnan alueelta valitut edustajat olivat demokraatteja. New Jerseyn osavaltion kahdestatoista edustajanpaikasta demokraatit voittivat yksitoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2018 Wikimedia Commonsissa
Malan

Malan-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Adolph Malan (1910–1963), brittiläinen lentäjä
Danie Malan (s. 1949), eteläafrikkalainen keskimatkojen juoksija
Daniel François Malan (1874–1959), Etelä-Afrikan pääministeri 1948–1952
Magnus Malan (1930–2011), kenraali, Etelä-Afrikan puolustusministeri
Rian Malan (s. 1954), eteläafrikkalainen toimittaja ja kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Škoda 440

Škoda 440 Spartak
Škoda 440 oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n vuosina 1955–1959 valmistama pienehkö kaksiovinen auto. Mallia valmistettiin kaikkiaan 75 417 kappaletta.
Autossa on nelitahtinen nelisylinterinen 1 089 cm³ rivimoottori. Škoda 440 on nimetty moottorinsa mukaan: 4 sylinteriä ja tehoa 40 hevosvoimaa (eli 29 kilowattia). Vaihteita on neljä, joista ensimmäinen on synkronoimaton.
Škodan vaihteenvalitsin on halvemmassa Standard-mallissa lattialla, ja kalliimmassa Export-mallissa ohjauspyörässä. Siinä oli myös enemmän kromauksia ja koristeita. Kaasupolkimen asento on liian pysty. Viimeistely ja työn laatu oli puutteellista.
440:n jousitus oli varsin kova. Edessä ja takana oli lehtijouset.
Tekniikan Maailman koeajossa bensiinin kulutus oli lähes 10 litraa /100 km. Suorituskyky oli vaatimaton, vaikka 1950-luvun autojen kiihtyvyys onkin heikkoa myöhempiin autoihin verrattuna. Škoda 440 kiihtyi 0–50 km/h 5,5 sekunnissa, 0–80 km/h 15,0 sekunnissa ja 0–100 km/h 30,0 sekunnissa. Huippunopeus oli vain 115 km/h.
Škoda 440 Standard maksoi Suomessa vuonna 1956 470 000 markkaa.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 4 065 mm
Leveys: 1 600 mm
Korkeus: 1 430 mm
Akseliväli: 2 400 mm
Raideleveys (edessä / takana): 1 210 / 1 250 mm
Omapaino: 920–950 kg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda 440 Wikimedia Commonsissa
Škodan automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Enyaq  Fabia  Kamiq  Kamiq (Kiina)  Karoq  Kodiaq  Kushaq  Octavia  Rapid  Scala  Slavia  Superb 
Entiset mallit:   100/110  105/120  110 R  130  1000 MB  1200  440  450  Citigo  Favorit  Felicia  Forman  Garde  Octavia (1959)  Pickup  Popular  Praktik  Rapid (1935)  Rapid (1984)  Rapid (Intia)  Roomster  Superb (1934)  Yeti
Zelenoborski

| Zelenoborski Зеленобо́рский |
| --- | --- |
 Zelenoborski
 Koordinaatit: 66°50′42″N, 32°21′43″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Murmanskin alue
Piiri:  Kantalahden piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunkimainen taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 054,08 km²
Väkiluku (2009):  7 700
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zelenoborski (ven. Зеленобо́рский, joissakin suomalaisissa kartoissa paikkakunnasta on käytetty nimitystä Ruhtinanlahti) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Murmanskin alueen Kantalahden piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Koutajärven itärannalla lähellä Knäsöin rautatieasemaa 30 kilometriä Kantalahdesta etelään. Taajamassa on 6 800 ja kunnassa 7 700 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja asutus

Zelenoborskin kunnan pinta-ala on 2 054,08 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kantalahden piirin Zaretšenskin kuntaan, pohjoisessa Kantalahteen, idässä Murmanskin alueen Turjan piiriin sekä etelässä Karjalan tasavaltaan. Pinta-alasta 97,3 % on metsää.
Seudulla virtaa Koutajoki, joka muodostaa Koutajärven eli Knäsöin tekojärven. Kunnan alueella sijaitsee osa Kantalahden luonnonpuistosta sekä neljä luonnonmuistomerkkiä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat diatomiitti, graniitti, gabronoriitti, hiekka ja sora.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Knäsöin ja Koudan kylät, Lesozavodskin ja Pajakannan asutukset sekä Koudan ja Žemtšužnajan rautatieasemat. Asukasmäärä on vähentynyt voimakkaasti 2000-luvulla. Huvila-asutusta on Koudan kylässä sekä autioiksi jääneissä Lopskajan, Paasman (Pažma) ja Severnyin entisissä asutuskeskuksissa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 91 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 3 % karjalaisia, 2 % ukrainalaisia ja 2 % valkovenäläisiä.
Historia

Taajama on perustettu Knäsöin vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä vuonna 1951.
Liikenne, talous ja palvelut

Zelenoborskin kautta kulkee Muurmannin rata sekä Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie. Rautatiellä on Knäsöin, Koudan ja Pajakannan asemat. Rutšji Karelskijesta haarautuu sivurata Alakurttiin. Taajamasta on linja-autoyhteydet Lesozavodskiin ja Kantalahteen. Knäsöin kylästä liikennöi linja-auto Knäsöin asemalle.
Kunnan talous perustuu sähköntuotantoon, puunjalostukseen ja rautatieliikenteeseen. Zelenoborskissa toimii Knäsöin vesivoimalaitos, Koutajärven metsänhoitoalueen konttori, metsäteollisuusyritys Zeljonyi Bor, varuskunta ja puunjalostusta harjoittava vankeinhoitolaitoksen työsiirtola. Knäsöin asema on rautatiepiirin keskus. Knäsöin kylässä on kalanviljelylaitos.
Taajamassa toimii kolme lastentarhaa, kaksi keskikoulua, parantolakoulu, lasten taide- ja tiedekoulut, lasten luomistyön keskus, ammattikoulu ja lastenkoti. Terveyspalveluihin kuuluu kaupunginsairaala poliklinikkoineen. Kulttuurilaitoksia ovat kunnan keskuskulttuuritalo, Vostokin kulttuuritalo ja kunnan keskuskirjasto.
Zelenoborskin ularadioasema lähettää Radio Rossii - Murmanskin ohjelmaa 100,5 MHz:llä.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Kunnan keskustaajama koostuu varsinaisesta Zelenoborskin taajamasta sekä kolmesta muusta osasta, joiden nimet ovat Lesobirža, Podtaibola ja Zaton. Asuinrakennukset ovat etupäässä huonokuntoisia yksi–kolmekerroksisia puutaloja. Lisäksi on muutamia viisikerroksisia kerrostaloja. Palvelut ovat keskittyneet Zelenoborskin ja Lesobiržan keskustoihin. Tuotantolaitokset sijaitsevat pohjois- ja lounaisosissa.
Koudan kylässä sijaitsee 1600-luvulla rakennettu Pyhän Nikolauksen kirkko kellotapuleineen ja aitoineen. Kirkko on lajissaan ainutlaatuinen rakennusmuistomerkki ja federaation tason suojelukohde. Kylässä on myös seudun vanhimpiin kuuluva, vuonna 1896 perustettu sääasema.
Aiheesta muualla

Zelenoborskin kunnan sivusto (venäjäksi)
Panoraamakuva Zelenoborskista.
Škoda 450

Škoda 450
Škoda 450
Škoda 450 oli tšekkoslovakialasen AZNP:n vuosina 1957–1964 valmistama pienehkö avoauto. Auton tekniikka ja alusta perustuvat Škoda 440:n tekniikkaan. Vuosina 1959-64 auton mallinimi oli Felicia.
Autossa on nelitahtinen nelisylinterinen 1089 cm³ rivimoottori. Škoda 450 on nimetty moottorinsa mukaan: 4 sylinteriä ja tehoa 50 hevosvoimaa (eli 37 kilowattia). Myöhemmässä Škoda Felicia Super -mallissa (1961–1964) oli isompi 1221 cm³ rivimoottori, jossa teho oli noussut 55 hevosvoimaan eli 40,5 kilowattiin.
Ulkonäöltään 450:n erottaa 440-mallista avoautokorin lisäksi toisenlaisesta jäähdyttimen säleiköstä sekä panoraamatuulilasista.
Lisäksi moottori on voimakkaampi ja sen myötä huippunopeus on noussut 130 kilometriin tunnissa .
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 4 065 mm
Leveys: 1 600 mm
Korkeus: 1 380 mm
Akseliväli: 2 400 mm
Raideleveys (edessä / takana): 1 210 / 1 250 mm
Omapaino: ? kg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda 450 Wikimedia Commonsissa
Škodan automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Enyaq  Fabia  Kamiq  Kamiq (Kiina)  Karoq  Kodiaq  Kushaq  Octavia  Rapid  Scala  Slavia  Superb 
Entiset mallit:   100/110  105/120  110 R  130  1000 MB  1200  440  450  Citigo  Favorit  Felicia  Forman  Garde  Octavia (1959)  Pickup  Popular  Praktik  Rapid (1935)  Rapid (1984)  Rapid (Intia)  Roomster  Superb (1934)  Yeti
Yhdysvaltain ilmailuhallinto

| Yhdysvaltain ilmailuhallinto |
| --- | --- |

Perustettu:  23. elokuuta 1958
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yhdysvaltain ilmailuhallinto (engl. Federal Aviation Administration, lyh. FAA) on Yhdysvaltain kansallinen ilmailuviranomainen.
Organisaatio on perustettu 23. elokuuta 1958 ja sen edeltäjä oli Civil Aeronautics Board (CAB).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain ilmailuhallinto Wikimedia Commonsissa
Viralliset verkkosivut (englanniksi)
Machel Cedenio

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Machel Cedenio vuoden 2015 MM-kilpailuissa  |  Machel Cedenio vuoden 2015 MM-kilpailuissa  |  Machel Cedenio vuoden 2015 MM-kilpailuissa  |  |
Maa:  Trinidad ja Tobago
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2017 | 4 × 400 metriä |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | 4 × 400 metriä |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Portland 2016 | 4 × 400 metriä |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Toronto 2015 | 4 × 400 metriä |  |
|  Hopeaa | Toronto 2015 | 400 metriä |  |
|  Pronssia | Lima 2019 | 4 × 400 metriä |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2022 | 4 × 400 metriä |  |
| CAC-mestaruuskilpailut  | CAC-mestaruuskilpailut  | CAC-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Morelia 2013 | 4 × 400 metriä |  |
Machel Cedenio (s. 6. syyskuuta 1995) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin juoksussa.
Cedenio selviytyi 400 metrillä finaaliin vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä sijoittuen seitsemänneksi. Samoista kisoista hän saavutti Trinidad ja Tobagon ankkurina hopeaa 4 × 400 metrin viestistä. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuissa Portlandissa Cedenio oli mukana voittamassa pitkän viestin pronssia juosten alkuerissä.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi maansa ennätysajalla 44,01. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi kolmannen osuuden Trinidad ja Tobagon voittaessa 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa hän oli 400 metrillä seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä.
Pan-Amerikan kisoista 2015 Torontosta Cedenio saavutti kultaa pitkästä viestistä ja hopeaa 400 metriltä. Limassa 2019 hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestistä. Kansainyhteisön kisoissa hän on voittanut kultaa 4 × 400 metrin viestissä Birminghamissa 2022. Hänellä on myös yksi viestikulta Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista.
Vuonna 2014 Cedenio voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ajalla 45,13. Hän sai saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2012 pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Hänellä on myös kaksi Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.
Ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 metrin juoksu | 44,01 | Rio de Janeiro | 14. elokuuta 2016 |
Yleisohjelma

Yleisohjelma on puolueen julkaisema perusasiakirja puolueen tavoitteista ja aatteellisista lähtökohdista. Usein myös puolueohjelmalla ja periaateohjelmalla tarkoitetaan samaa asiaa.
Machault

Machault voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Machault, kunta Ardennesin departementissa Ranskassa
Machault, kunta Seine-et-Marnen departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Machault”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Machalillan kulttuuri

Machalillan kulttuuri (n. 1800/1500-800 eaa.) oli muinaisen Ecuadorin intiaanikulttuuri, jossa näkyi merkkejä valtaa pitävän luokan synnystä. Tämä lienee Perun rannikon vaikutusta alkujakson kulttuurien vaikutusta. 
Erikoistuttiin kalastukseen enemmän kuin aiemmassa Valdivian kulttuurissa. Pidettiin varastoja kauppaa varten. Ylhäisten lasten kalloja pidennettiin.
Machalillan kulttuuri

Machalillan kulttuuri oli eteläisessä Manabíssa ja Santa Elenan niemimaalla noin 1800-800 eaa., mutta ajoitus on jossain määrin epämääräinen.
Machalillassa viljeltiin maata, kalastettiin, metsästettiin ja keräiltiin kasveja. Hautausmailla ruumiit olivat keraamisen kilpikonnan kuoren alla. Machalillassa keksittiin leili, jossa kaksi leilin putkimaista kaulaa yhdistyvät yhdeksi, mikä oli tavallista myöhemmin perun keramiikassa.
Keramiikka sai vaikutteita Cotocollaon, Cerro Narríon ja Upanon kulttuureista. Toisten mukaan machalillan kulttuuri on Chorreran kulttuurin muunnelma.
Cotocollan kulttuuri kauppasi puuvillaa rannikolla.
Upano oli ylemmässä Amazonin altaassa. Cerro Narrío eteläisillä vuorilla oli kauppakeskus rannikon ja sademetsän kulttuurien välillä.
Jotkut tutkijat väittävät Machalillan kulttuurin vaikuttaneen osaltaan Mesoamerikassa Tyynenmeren rannikon lähellä sijainneiden Nayaritin, Jaliscon ja Coliman 1450 eaa. ilmestyneen Capachan keramiikan ja Ocósin keramiikan kehitykseen. Tämä olisi ollut mahdollista balsalautoilla tehdyn merikaupan kautta..
Joidenkin mukaan yhteys Mesoamerikkaan muutti tätä kulttuuria, ennen kuin se sulautui Chorreran kulttuuriin.
Yleisneuvosto

Yleisneuvosto on poliittinen toimielin. Katso:
yleisneuvosto Ranskassa
varis-intiaanien yleisneuvosto
Kirkon yleisneuvosto Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yleisneuvosto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.