stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rosella Hightower

Rosella Hightower vuonna 1961.
Rosella Hightower (10. tammikuuta 1920 Oklahoma, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 2008 Cannes, Ranska) oli yhdysvaltalainen balettitanssija, joka tanssi sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa.
Hightower syntyi Oklahoman Ardamoressa vanhempiensa Charles Edgar ja Eula May Flanning Hightowerin ainoana lapsena. Hänen juurensa juontuvat alkuperäiskansa choctaweihin. Perhe muutti Missourin Kansas Cityyn Rosella Hightowerin ollessa lapsi, ja hän sai siellä varhaisen tanssikoulutuksensa.
Vuonna 1937 Léonide Massine vieraili Kansas Cityssä ja pyysi Hightoweria Monte Carloon perustamaansa tanssiryhmään. Hightower pääsi tanssijaksi Ballet Russe de Monte Carloon, joka siirtyi toisen maailmansodan alettua New Yorkiin. Siellä Hightower liittyi vuonna 1941 Ballet Theatreen (American Ballet Theatren edeltäjä), mistä hän jatkoi vuonna 1946 de Basil Balletiin. Vuonna 1947 Hightower siirtyi chileläissyntyisen markiisi George de Cuevasin perustamaan Grand Ballet de Monte Carloon.
De Cuevasin kuoltua vuonna 1961 tanssiryhmä hajaantui ja Hightower päätti vähitellen uransa tanssijana ja asettui Cannesiin. Siellä hän perusti vuonna 1962 oman balettikoulunsa (Centre de Danse Classique), josta tuli Euroopan johtavia alallaan. Vuosina 1969–1972 Hightower johti Marseillen oopperan balettia, 1973–1974 Nancyn balettia, 1980–1983 Pariisin oopperabalettia ja 1985–1986 Milanon La Scala -balettia.
Hightower oli vuodesta 1958 naimisissa ranskalaisen taiteilijan Jean Robierin kanssa. Heidän ainoa lapsensa syntyi vuonna 1955 ja on myös toiminut tanssijana.
Vuonna 1975 Ranskan hallitus myönsi Hightowerille Kunnialegioonan ritarin arvonimen (Chevalier de la Légion d’Honneur).
Mainiolampi (Jyväskylä)

| Mainiolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°57′44″N, 25°52′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Laskuoja:  oja Saarilampeen 
Järvinumero:  14.239.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,5 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,783 km  
Pinta-ala:  1,602 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMainiolampi 
Mainiolampi Mainiotlammit (l) on Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella Synsiän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Tyystijoen valuma-alueeseen (14.239) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,5 metriä mpy.
Rømerin valonnopeuden mittaus

Rømerin valonnopeuden mittaus oli tanskalaisen Ole Rømerin tekemä tieteellinen koe, jolla hän mittasi valon nopeuden vuosina 1668–1674. Hän alkuperäisenä tavoitteenaan oli määrittää Jupiterin kuun Ion kiertoaika planeetan ympäri. Hän huomasi, että kun Maa oli lähimpänä Jupiteria, Ion kierto Jupiterin ympäri näytti aikaistuvan 11 minuuttia keskimääräiseen nähden. Tästä näennäisestä muutoksesta hän pystyi laskemaan, kauanko valo kulki Maan kiertoradan poikki, ja päätyi 22 minuuttiin. Tästä ja kiertoradan halkaisijasta pystyttiin sitten määrittämään valon nopeus.
Romanèche-Thorins

| Romanèche-Thorins |
| --- | --- |

 Romanèche-Thorins
 Koordinaatit: 46°11′26″N, 4°44′13″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Saône-et-Loire
Arrondissementti:  Mâcon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,8 km²
Väkiluku (2016):  1 993 
 – Väestötiheys:  204 as./km²
Kunnan numero:  71372
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Romanèche-Thorins on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Mâconin kaupungista lounaaseen.
Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta. Siellä tuotettu Moulin-à-vent (AOC) -viini (suomeksi tuulimylly) kuluu Beaujolais-viinien parhaimmistoon.
Kunnan nähtävyyksiä ovat 1400-luvulta peräisin oleva linna Château de la Tour de Romanèche, viinimuseo Le Hameau du vin sekä eläintarha Touroparc Zoo.
Château de la Tour de Romanèche
Le Hameau du vin
Touroparc Zoo
Tunnettuja kuntalaisia

Leon Foillard (1880–1964), viininvalmistaja ja kirjailija, lempinimeltään "Beaujolaisin isä"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Romanèche-Thorins Wikimedia Commonsissa
Rosello

| Rosello |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Alessio Monaco
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,23 km²
Väkiluku (31.12.2017):  226
 – Väestötiheys:  12 as./km²
Postinumero:  66040
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rosello on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 226 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 253 asukasta.
Robert Green

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robert Paul Green
Syntymäaika: 18. tammikuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Chertsey, Englanti, Britannia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 cm
Junioriseurat
1992–1999: Norwich City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2006 | Norwich City | 223 | (0) |
| 2006–2012 | West Ham United | 219 | (0) |
| 2012–2016 | Queens Park Rangers | 121 | (0) |
| 2016–2017 | Leeds United | 46 | (0) |
| 2017–2018 | Huddersfield Town | 0 | (0) |
| 2018–2019 | Chelsea | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 1997 | Englanti U16 | 1 | (0) |
| 1998 | Englanti U18 | 2 | (0) |
| 2006 | Englanti B | 1 | (0) |
| 2005–2012 | Englanti | 12 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. elokuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. heinäkuuta 2013.
Robert Paul Green (s. 18. tammikuuta 1980 Chertsey, Englanti, Britannia) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi ammattilaisena vuosina 1999−2019.
Green pelasi Norwich Cityssä kausilla 1998−2006 kaikkiaan 38 ottelua Englannin Valioliigassa ja 185 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. West Ham Unitedissa hän pelasi 177 valioliigaottelua kausilla 2006−2011 ja 42 peliä Mestaruussarjassa kaudella 2011−2012. Green teki vapaana pelaajana Queens Park Rangersin kanssa kahden vuoden sopimuksen kesällä 2012. Hän pelasi QPR:ssä kausilla 2012−2016 kaikkiaan 52 ottelua Valioliigassa ja 69 ottelua Mestaruussarjassa. Kaudella 2016−2017 hän pelasi Leedsissä 46 mestaruussarjaottelua. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2017−2019 hän edusti Huddersfieldiä ja Chelseaa pelaamatta otteluakaan.
Maajoukkueura

Green on pelannut myös Englannin maajoukkueessa. Ensi ottelunsa hän pelasi Kolumbiaa vastaan toukokuussa 2005. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan kesäkuussa 2009. Hän pelasi vuoden 2010 MM-kilpailuissa Englannin ensimmäisessä ottelussa Yhdysvaltoja vastaan, mutta päästi käsiensä kautta taakseen Clint Dempseyn helposti torjuttavalta vaikuttavan laukauksen, jolla Yhdysvallat nousi ottelussa tasapeliin. Englannin muissa otteluissa Green istui vaihtopenkillä. Hän kuului Englannin joukkueeseen myös EM-kilpailuissa 2012, muttei päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi 12 A-maaottelua.
SDS

SDS tarkoittaa seuraavia:
Săjuz na demokratitšnite sili  (Съюз на демократичните сили), bulgarialainen puolue
Slovenska demokratska stranka, slovenialainen puolue
Srpska demokratska stranka, bosniahertsegovinalainen serbipuolue
Sprska demokratska stranka, kroatialainen serbijärjestö, joka päämiehenään Radovan Karadžić johti Krajinan serbitasavaltaa
Srpska demokratska stranka (Српска демократска странка), entinen serbialainen puolue
Sozialistischer Deutscher Studentenbund, saksalainen opiskelijajärjestö
Students for a Democratic Society, yhdysvaltalainen opiskelijajärjestö
Scientific Data Systems (SDS), entinen yhdysvaltalainen tietokonevalmistaja
Natriumlauryylisulfaatti, pinta-aktiivinen yhdiste eli tensidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SDS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rosenhane

Rosenhane on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gustaf Rosenhane (1619–1684), ruotsalainen virkamies, Tarton hovioikeuden presidentti, Schering Rosenhanen veli
Johan Rosenhane (1611–1661), valtaneuvos, Viipurin läänin maaherra, Schering Rosenhanen veli
Schering Rosenhane, tod. näk. salanimi Skogekär Bergbo (1609–1663), ruotsalainen valtaneuvos
Schering Rosenhane nuorempi (1754–1812), valtiosihteeri, kirjoitti historiaa käsitteleviä teoksia
Ro-38 (1942)

| Ro-38 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  20. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  24. joulukuuta 1942
Palveluskäyttöön:  24. heinäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  30. huhtikuuta 1944
Loppuvaihe:  kadonnut 1. tammikuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 115t (pinnalla) 1 447 t (sukellus)
Pituus:  79,00 m (vesiraja) 80,50 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,05 m
Syväys:  4,07 m
Koneteho:  4 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  19,7 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/40 ilmatorjuntatykki 4 × 53 cm torpedoputkea 2 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä
Ro-38 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1943 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1939 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 24. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1943.
Palvelus

Alus katosi 2. tammikuuta 1944 Gilbertin saarten alueella ja poistettiin alusluettelosta 30. huhtikuuta.
Marina South Pierin metroasema

Marina South Pier on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema lähellä Marina Bayn risteilysatamaa Singaporen keskusta-alueella. Se avattiin 23. marraskuuta 2014. Se on North South Linen toinen pääteasema.
Asema on yhteydessä Marina South Pierin satamaan.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna |  | Viimeinen juna |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
North South Line
| NS1 Jurong East | 6:10 |  | 6:38 |  | 23:48 |  |  |
| NS7 Kranji | – |  | – |  | 0:04 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marina South Pierin metroasema Wikimedia Commonsissa
Marina South Pierin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Marina Bay | North South Line | Seuraava asema: pääteasema |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marina South Pier MRT Station
Aseman sisäänkäynti.
Käännös suomeksi
Roselyn Sánchez

Roselyn Sánchez vuonna 2013.
Roselyn Sánchez (s. 2. huhtikuuta 1973 San Juan, Puerto Rico) on puertoricolaissyntyinen yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä.
Sánchez on nuorin neljästä sisaruksesta ja hänellä on kolme vanhempaa veljeä. Jo nuorena hän osoitti kiinnostusta niin näyttelemistä kuin tanssiakin kohtaan. Hän opiskeli markkinointia kolme vuotta Puerto Ricon yliopistossa.
Vuonna 1991 18-vuotias Sánchez muutti New Yorkiin, jossa hän otti laulu-, tanssi- ja näyttelemistunteja. Hän palasi Puerto Ricoon vuonna 1992 ja teki samana vuonna elokuvadebyyttinsä. Hän menestyi 1990-luvun alussa hyvin myös kauneuskilpailuissa. Sánchez palasi New Yorkiin ja näytteli saippuasarjassa As the World Turns vuosina 1996–1997.
Vuodesta 2005 alkaen Sánchez näytteli Elena Delgadon roolia sarjassa Ilman johtolankaa aina sarjan päättymiseen vuonna 2009 asti. Hän on näytellyt myös neiti Lopezia elokuvassa Koulukyttä (Underclassman).
Sánchez oli vuosina 1998–2001 naimisissa Gary Stretchin kanssa. Vuonna 2008 hän avioitui näyttelijä Eric Winterin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, vuonna 2012 syntynyt tytär ja vuonna 2017 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Roselyn Sánchez Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ro-40 (1943)

| Ro-40 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  8. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  6. maaliskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  28. syyskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  30. huhtikuuta 1944
Loppuvaihe:  upotettu 16. helmikuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 115t (pinnalla) 1 447 t (sukellus)
Pituus:  79,00 m (vesiraja) 80,50 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,05 m
Syväys:  4,07 m
Koneteho:  4 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  19,7 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/40 ilmatorjuntatykki 4 × 53 cm torpedoputkea 2 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä
Ro-40 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1943 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1939 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 8. elokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 28. syyskuuta.
Palvelus

Alus upposi 16. helmikuuta 1944 Kwejerinin edustalla ja poistettiin alusluettelosta 30. huhtikuuta.
Robert Menasse

Robert Menasse, 2017
Robert Menasse (s. 21. kesäkuuta 1954 Wien, Itävalta) on itävaltalainen kirjailija.
Elämäkerta

Menasse opiskeli germanistiikkaa, filosofiaa ja yhteiskuntatieteitä Wienissä, Salzburgissa ja Messinassa. Hänen väitöskirjansa Der Typus des Außenseiters im Literaturbetrieb. Am Beispiel Hermann Schürrer ('Outsider kirjallisuudessa') valmistui 1980. Menasse oli 1981–1988 lehtorina ja vierailevana dosenttina São Paulon yliopiston Kirjallisuusteorian tutkimuslaitoksessa. Hän on sen jälkeen työskennellyt vapaana kirjoittajana ja kääntäjänä. Hän on kääntänyt portugalinkielisiä romaaneja saksaksi.[lähde? ]
Menassen esikoisromaani Sinnliche Gewissheit (1988) on puolittain omaelämäkerrallinen kertomus itävaltalaisesta, joka asuu maanpakolaisena Brasiliassa. Kirjallisuuslehti Literatur und Kritik julkaisi Menassen ensimmäisen runon ("Kopfwehmut") vuonna 1989. Hänen myöhempiä romaanejaan ovat Selige Zeiten, brüchige Welt (1991), Schubumkehr (1995) ja Die Vertreibung aus der Hölle (2001).[lähde? ]
Menassen kieli on ajoittain leikkisää, ajoittain taas hienovaraisen sarkastista. Romaanien toistuvia teemoja ovat yksinäisyys ja vieraantuminen ihmissuhteissa ja henkilöhahmojen elinolosuhteiden vuoksi. Menasse arvostelee usein työssään sitä mitä hän pitää esiintyvän laajasti piilevänä antisemitisminä nykypäivän saksankielisessä maailmassa.[lähde? ]
Menasse on kirjoittanut Itävaltaa käsitteleviä esseitä, etenkin itävaltalaisesta identiteetistä ja historiasta, kuten kriittisen esseekokoelman Land ohne Eigenschaften (1993). Myöhemmin hän on kirjoittanut Euroopan sekä Euroopan unionin tulevaisuudesta ja arvostellut nationalistisia suuntauksia, etenkin Saksassa, mutta muuallakin, sekä Euroopan yhdentymistä vastustavia liikkeitä, jotka hän tulkitsee reaktioiksi vuosien 2007–2008 talouskriisiin ja sen jälkiseurauksiin ("Der europäische Landbote", 2012).[lähde? ]
Teoksessa Die Haupstadt Menasse käsittelee Euroopan unionia kriittisesti ja satiirisesti mutta lämmöllä. Saksalainen kriitikko huomauttaa, että se tuo tahtomatta mieleen Menassen maanmiehen Robert Musilin teoksen Der Mann ohne Eigenschaften juonen, jossa suunnitellaan keisari Frans Joosefin valtaistuimellenousun 70-vuotisjuhlallisuuksia. Teoksesta on suunnitteilla käännöksiä parillekymmenelle kielelle, ja englanniksi sen on määrä ilmestyä keväällä 2019.
Vuodesta 2011 kuratoinut Sri Lankassa erästä kirjailijaa One World Foundationin residenssikirjailijaohjelmassa.
Menassea on sanottu saksankielisen kirjallisuuden Rembrandtiksi. Hänen kirjojaan on käännetty ainakin 20 kielelle.[lähde? ]
Palattuaan Brasiliasta Eurooppaan Menasse asui Berliinissä ja Amsterdamissa. [lähde? ]
Nykyisin (2018) Menasse asuu Wienissä ja hänellä on talo Waldviertelissä Ala-Itävallassa. Hän asui neljä vuotta Brysselissä kirjoittaessaan teosta Die Haupstadt.. Hänen isänsä on juutalaistaustainen jalkapalloilija Hans Menasse. Hänen sisarensa on toimittaja, kirjailija Eva Menasse. Hän on naimisissa Elisabeth Menasse-Wiesbauerin kanssa.
Elämäkerta > Siteerauskysymys

Welt am Sonntagissa kerrottiin joulukuussa 2018, että Menasse on keksinyt lainauksia, jotka hän on pannut Walter Hallsteinin (1901–1982) nimiin, tukeakseen argumenttiaan kansallisvaltioiden kumoamiseksi. Menasse oli vuodesta 2013 alkaen käyttänyt näitä sitaateiksi sanomiaan monissa artikkeleissaan, esseissään ja puheissaan, ja niitä oli siteerattu parlamenttiväittelyissä ja muiden kirjailijoiden julkaisuissa. Menasse sanoi puolustuksekseen, että lauseet heijastelivat Hallsteinin tarkoitusta ja sitä, että Hallsteinilla "ei olisi mitään vastaansanomista" siihen, että Menasse tällä tavoin vetosi häneen arvovaltaansa. Historioitsija Heinrich August Winkler kuitenkin kiisti Menassen tulkinnan Hallsteinin asiasta esittämistä lausonnoista.
Palkinnot ja tunnustukset

1987: Itävallan opetus- ja kirjallisuusministeriön kirjallisuusapuraha
1989: Wienin kaupungin kirjallisuuden kannustuspalkinto
1990: Heimito von Doderer -palkinto
1991: Itävallan opetus- ja kirjallisuusministeriön kirjallisuusstipendi
1992: Hans Erich Nossack kannustuspalkinto
1992: Theodor Körner -palkinto
1992/1993: Wienin kaupungin Elias Canetti-stipendi
1994: Berlin residency in the context of the DAAD-stipendi
1994: Marburger Literaturpreis i.e. Literaturpreis der Universitätsstadt Marburg und des Landkreises Marburg-Biedenkopf
1994: Itävallan opetus- ja kirjallisuusministeriön kaunokirjallisuuden kannustuspalkinto
1994: Alexander Sacher Masoch -palkinto
1996: Hugo-Ball-Preis
1998: Itävallan valtionpalkinto für Kulturpublizistik
1999: Grimmelshausen-Preis
1999: Writer-in-residence in Amsterdam
2002: Joseph Breitbach -palkinto
2002: Friedrich Hölderlin -palkinto
2002: Lion-Feuchtwanger-palkinto
2002: Marie Luise Kaschnitz -palkinto
2003: Erich Fried -palkinto
2006: Ordre des Arts et Lettres ritari
2007: Prix Amphi of the University of Lille for the novel Die Vertreibung aus der Hölle publ. in French as Chassés de l’enfer for the best non-French novel
2010: Goldenes Wiener Verdienstzeichen
2012: Itävallan taidepalkinto kirjallisuudesta (Österreichischer Kunstpreis für Literatur
2013: Donauland-Sachbuchpreis: teoksesta Der europäische Landbote. Die Wut der Bürger und der Friede Europas
2013: Heinrich Mann -palkinto
2013: Das politische Buch, Friedrich Ebert Stiftungin palkinto
2014: Max Frisch -palkinto, Zürichin kaupungin myöntämä palkinto
2014: Großes Goldenes Ehrenzeichen des Landes Niederösterreich
2015: Niederösterreichischer Kulturpreis – Würdigungspreis
2015: Prix du livre européen, jonka tavoitteena on edistää eurooppalaisia arvoja ja lisätä eurooppalaisten tietämystä Euroopan unionista kulttuurisena entiteettinä.
2017: Deutscher Buchpreis teoksesta Die Hauptstadt.
2018: Aachenin kaupungin Walter-Hasenclever -kirjallisuuspalkinto (Walter-Hasenclever-Literaturpreis)
Itävallan valtionpalkinnon (1998) palkintorahoilla Menasse perusti Jean Améry – Preis für Europäische Essayistik, jonka ovat saaneet Lothar Baier (1982), Barbara Sichtermann (1985), Mathias Greffrath (1988), Reinhard Merkel (1991), Franz Schuh (2000), Doron Rabinovici (2002), Michael Jeismann (2004), Drago Jančar (2007), Imre Kertész (2009), Dubravka Ugrešić (2012), Adam Zagajewski
Ro-36 (1942)

| Ro-36 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  7. maaliskuuta 1942
Laskettu vesille:  14. lokakuuta 1942
Palveluskäyttöön:  27. toukokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  10. elokuuta 1944
Loppuvaihe:  upotettu 13. kesäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 115t (pinnalla) 1 447 t (sukellus)
Pituus:  79,00 m (vesiraja) 80,50 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,05 m
Syväys:  4,07 m
Koneteho:  4 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  19,7 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/40 ilmatorjuntatykki 4 × 53 cm torpedoputkea 2 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä
Ro-36 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1943 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1939 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1943.
Palvelus

Alus upposi 13. kesäkuuta 1944 Saipanin eteläpuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta.
Rosengårdin mellakat 2008

Rosengårdin kaupunginosassa Malmössä oli joulukuussa 2008 mellakoita vuokranantajan sanottua irti Islamilaisen kulttuuriyhdistyksen huoneiston vuokrasopimuksen. Yhdistyksen luovuttua huoneistosta joukko nuoria valtasi sen. Vuokranantaja pyysi poliisia tyhjentämään huoneiston, mutta poliisi joutui perääntymään noin 50 valtaajan muun muassa heitellessä heitä kivillä ja ampuessa ilotulitteita poliiseja kohti.
Kahtena seuraavana yönä mellakat muuttuivat entistä rajummiksi. Mellakoitsijoiden joukossa oli muslimitaustaisten maahanmuuttajanuorten lisäksi antifasistisen AFA Julia -järjestön aktivisteja. Autoja ja roskatynnyreitä sytytettiin tuleen ja poliiseja heitettiin omatekoisilla pommeilla. Poliisin mukaan AFA-järjestön aktivistit olivat pahimpia rettelöitsijöitä.
Tilanne rauhoittui poliisin saatua vahvistusta Göteborgista ja Tukholmasta sekä Islamilaisen kulttuuriyhdistyksen sanouduttua irti väkivallasta ja lähetettyä 200 aikuista keskustelemaan valtaajanuorten ja heidän perheidensä kanssa.
Rosenius

Rosenius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carl Rosenius (1831–1892), suomalainen kauppaneuvos, valtiopäivämies ja kauppahuone Rosenius & Sesemannin johtaja, Carl Henrik Roseniuksen poika
Carl Henrik Rosenius (1794–1855), suomalainen kauppaneuvos ja viipurilaisen kauppahuone Rosenius & Sesemannin perustaja ja johtaja
Carl Olof Rosenius (1816–1868), ruotsalainen hengellinen vaikuttaja, herätyssaarnaaja ja kirjailija
Georg Rosenius (1841–1889), suomalainen pankinjohtaja ja virka- ja valtiopäivämies, Carl Henrik Roseniuksen poika
Teresa Rosenius (1944–2018), suomalainen kuuluttaja ja iskelmälaulaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ro-30 (1923)

| Ro-30 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kōbe
Kölinlasku:  27. kesäkuuta 1921
Laskettu vesille:  18. tammikuuta 1923
Palveluskäyttöön:  29. huhtikuuta 1924
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1942
Loppuvaihe:  romutettu 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  665 t (pinnalla) 1 000 t (sukellus)
Pituus:  74,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  1 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  13 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  43
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 tykki 4 × 53 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-30 (aiemmin sukellusvene No. 69) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1924 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 27. kesäkuuta 1921. Alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1923 ja otettiin palvelukseen 29. huhtikuuta 1924 nimellä sukellusvene No. 69.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-30:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1942 ja romutettiin seuraavana vuonna.