stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orimattilan rautatieasema

Orimattilan rautatieasema on Suomen rataverkon liikennepaikka Lahden–Loviisan radalla Orimattilan kaupungissa. Liikennepaikkaa käytetään ainoastaan tavaraliikenteen kuormausasemana, henkilöliikennettä ei ole.
Alun perin Orimattilan rautatieasema perustettiin yhtenä liikennepaikkana kapearaiteiselle Loviisan–Vesijärven rautatielle, joka avattiin yleiselle liikenteelle 1904. Rautatieasema siirtyi Valtionrautateiden omistukseen 1950-luvun lopussa. Täysmittaisen liikenteen tarpeeseen rakennettiin uusi asema 1,5 kilometriä entisen pohjoispuolelle. Asemarakennus purettiin 1990-luvulla.
Oscar Alexander von Nandelstadh

Oscar Alexander von Nandelstadh (19. maaliskuuta 1874 Kivennapa – 31. maaliskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja valtiopäivämies.
Von Nandelstadhin vanhemmat olivat kruununvouti Sigismund von Nandelstadh ja Hilda Sofia Sahlstein ja puolisot vuodesta 1902 Hedvig Berta Aline Collin (k. 1909) ja vuodesta 1915 hammaslääkäri Agda Olivia Bäcklund. Von Nandelstadh tuli ylioppilaaksi Viipurin lyseosta ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1902 ja hammaslääketieteen lisensiaatiksi 1903. Hän toimi Helsingin yliopiston odontologian laitoksen assistenttina ja opettajana sekä hammaslääkärinä Sortavalassa, Kotkassa ja Helsingissä. Von Nandelstadh oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1904–1905.
Pankkivirkailija Johannes Wilhelm von Nandelstadh ja arkkitehti Sigismund von Nandelstadh olivat  Oscar Alexander von Nandelstadhin veljiä.
Olkkolan koulu

| Olkkolan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Porrassalmentie 57, 50700 Mikkeli 
Koordinaatit:  61.6206°N, 27.2766°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Hanna-Kaisa Pylkkänen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  46 (2018–2019)
Verkkosivut
Olkkolan koulu on alakoulu (luokka-asteet 1–6), joka toimii museotien varressa Mikkelin Olkkolanniemen kylässä, linnuntietä noin 7,5 kilometriä Mikkelin torilta etelään.
Vuonna 2016 Olkkolan koulua kävi 43 oppilasta.
Aiheesta muualla

Oppilasalueet ja peruskoulut kartalla Mikkelin kaupunki, mikkeli.fi. Viitattu 8.7.2019.
Pallohonka

| Pallohonka |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pallohonka Juniorit ry
Perustettu:  2009
Lakkautettu:  2015
Kaupunki:  Espoo, Suomi
Kenttä:  Tapiolan urheilupuisto, Otaniemen urheilukeskus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pallohonka oli espoolainen jalkapallojoukkue, joka pelasi parhaimmillaan Suomen miesten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa. Joukkue kuului FC Hongan organisaatioon, ja sillä oli farmisopimus Hongan Veikkausliiga-joukkueen kanssa.
Joukkuetta valmensi muun muassa omalla pelaajaurallaan myös Hongassa Veikkausliigaa pelannut Vesa Vasara. Ensimmäisellä kaudellaan 2009 Kakkosen B-lohkossa Pallohonka sijoittui kuudenneksi. Kotiotteluitaan joukkue pelasi Tapiolan urheilupuistossa ja Otaniemen urheilukeskuksessa.
Joukkueen toiminnasta vastasi 13. helmikuuta 2009 rekisteröity Pallohonka Juniorit ry, joka perustettiin FC Hongan silloisen reservijoukkueen noustua Kakkoseen. Pallohonka Junioreiden alaisuudessa on pelannut myös Hongan juniorijoukkueita.
Gromovin lentotekniikan tutkimusinstituutti

Flight control tower (2013)
M. M. Gromovin lentotekniikan tutkimuslaitos,  venäläisittäin lyhennettynä LII (ven. Лётно-исследовательский институт имени М.М. Громова, ЛИИ, Ljotno-issledovatelski institut imeni M.M. Gromova), on venäläinen koelentokeskus ja ilmailun tutkimuskeskus. Se on 40 kilometriä Moskovasta kaakkoon sijaitsevassa Žukovskin kaupungissa sijaitsevan Ramenskojen lentokentän alueella, joka on perustettu nimenomaan laitoksen koelentokentäksi. Kentällä on Euroopan pisin kiitotie (5 400 m).
Historia

Instituutti perustettiin 8. maaliskuuta 1941. Sen ensimmäiseksi johtajaksi tuli koelentäjä Mihail Gromov, jonka mukaan instituutti myöhemmin nimettiin.
Instituutti joutui välittömästi perustamisen aikana sotavarustelun tueksi. Se arvioi ja testasi uusien lentokoneiden prototyyppejä. Se kehitti Neuvostoliiton ilmavoimille lentokoneiden huolto-ohjelmat ja osallistui lentokäsikirjojen tekoon. Se arvioi vihollisten ja liittolaisten lentokoneet.
Kylmän sodan aika työllisti laitosta raskaasti 1980-luvun loppuun asti. Laitos osallistui myös avaruuslentojen valmisteluun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
LII official site
MAKS, Aviasalon web-site (Arkistoitu – Internet Archive)
LII airfield at Google Maps
Paavo Koskinen (liikenneneuvos)

Paavo Armas Koskinen (1. toukokuuta 1912 Hausjärvi – 7. kesäkuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen liikennöintialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.
Koskisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kustaa Koskinen ja emäntä Maria Koskinen. Kansakoulun käynyt Koskinen perusti oman kuljetusliikkeen Helsinkiin vuonna 1935. Hän osallistui talvisotaan ja hoiti jatkosodan aikana pilketehdastaan, jonka tuotanto meni kokonaan puolustusvoimien käyttöön. Ensimmäisen linja-autoyrityksen Koskinen perusti jo sota-aikana. Vuonna 1953 hän meni osakkaaksi Helsinki-Maaseutu-Liikenne -yhtiöön ja samaan aikaan siitä tytäryhtiöksi erotettuun Helsingin Paikallislinjat -yhtiöön. Veljensä kanssa Koskinen hankki sittemmin Liikenne-yrityksen, joka palveli lähinnä Itä-Helsingin paikallisliikennettä. Yhtiön enemmistöosakas hänestä tuli vuonna 1968. Koskinen laajensi määrätietoisesti yhtiötä yrityskaupoilla ja siitä tulikin automäärällä mitattuna Suomen suurin yksityinen linja-autoyritys. Eläkkeelle vuonna 1991 jäänyt Koskinen sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1973.
Pallohuhtasieni

| Pallohuhtasieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Pezizomycetes
Lahko::  Pezizales
Heimo::  Morchellaceae
Suku::  Huhtasienet Morchella
Laji::  esculenta
Kaksiosainen nimi
 Morchella esculenta  (L.) Pers. 
Katso myös
   Pallohuhtasieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pallohuhtasieni (Morchella esculenta) on erinomainen ruokasieni. Se on Suomessa melko hankalasti löydettävissä.
Paavo Korpivaara

Kauppaneuvos Paavo Korpivaara (1967)
Paavo Sakari Korpivaara (7. lokakuuta 1922 Helsinki – 7. tammikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Korpivaaran vanhemmat olivat kauppaneuvos Juhani Korpivaara ja Aune Helena Niemistö ja puoliso vuodesta 1951 Hilkka Hellevi Wright. Teollisuusneuvos Jouko Korpivaara oli hänen veljensä. Paavo Korpivaara tuli ylioppilaaksi 1945 ja kävi Suomen Liikemiesten Kauppaopiston 1946. Hän oli Korpivaara Oy:n myyntipäällikkö 1950–1953, apulaisjohtaja 1953–1954, toimitusjohtaja 1954–1974, hallituksen jäsen 1953–1984 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1974–1984. Korpivaara oli myös Oy Eko-Auto Ab:n myyntipäällikkö 1950–1953, apulaisjohtaja 1953–1954 ja toimitusjohtaja 1954–1964 ja Autoliike Teho, Korpivaara & Kumpp:n myyntipäällikkö 1950–1953, apulaisjohtaja 1953–1954, toimitusjohtaja 1954–1974 ja hallituksen puheenjohtaja 1974–1977. Hän omisti Loukion hovin Juvalla vuodesta 1968. Korpivaaralla oli useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Hän oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti. Kauppaneuvoksen arvonimen Korpivaara sai 1972.
Franz Lehár

Franz Lehárin patsas Wienissä
Franz Lehár (30. huhtikuuta 1870 Komárom, Itävalta-Unkari – 24. lokakuuta 1948 Bad Ischl, Itävalta) oli itävaltalais-unkarilainen säveltäjä, joka on erityisen tunnettu opereteistaan, etenkin Die Lustige Witwe, (Iloinen leski). Muista teoksista muistetaan valssi Kultaa ja hopeaa (Gold und Silber). Vuodesta 1899 lähtien hän asui Wienissä.
Oopperat ja operetit

Kukuška, (Leipzig 27. marraskuuta 1895)
Wiener Frauen, (Wien, 21. marraskuuta 1902)
Der Rastelbinder, (Wien, 20. joulukuuta 1902)
Der Göttergatte, (Wien, 20. tammikuuta 1904)
Die Juxheirat, (Wien, 22. joulukuuta 1904)
Die Lustige Witwe, (Iloinen leski), (Wien, 30. joulukuuta 1905)
Mihislaw der Moderne, (Wien, 5. tammikuuta 1907)
Edelweiss und Rosenstock, (Wien, 16. maaliskuuta 1907)
Der Mann mit den drei Frauen, (Wien, 21. tammikuuta 1908)
Das Fürstenkind, (Wien, 7. lokakuuta 1909)
Der Graf von Luxemburg, (Wien, 12. marraskuuta 1909)
Mustalaisrakkautta, (Wien, 8. tammikuuta 1910)
Eva, (Wien, 24. marraskuuta 1911)
Die Ideale Gattin, (Wien, 10. lokakuuta 1913)
Endlich allein, (Wien, 30. tammikuuta 1914)
Schön ist die Welt, (Wien, 10. helmikuuta 1914)
Libellentanz, (Wien, 14. tammikuuta 1916)
Der Sterngucker, (Wien, 24. tammikuuta 1916)
Wo die Lerche singt, (Budapest, 1. helmikuuta 1918)
Die blaue Mazur, (Wien, 28. toukokuuta 1920)
Tangokönigin, (Wien, 9. syyskuuta 1921)
Die Frühling, (Wien, 20. tammikuuta 1922)
Frasquita, (Wien, 4. maaliskuuta 1922)
Paganini, (Wien, 30. lokakuuta 1925)
Der Zarewitsch, (Berliini, 21. helmikuuta 1927)
Friederike, (Berliini, 4. lokakuuta 1928)
Hymyn maa, (10. lokakuuta 1929)
Giuditta, (Wien, 20. tammikuuta 1934)
Aiheesta muualla

Annikki Arni : Franz Lehárin vieraana, Helsingin Sanomat, 28.10.1934, nro 291, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Annikki Aarni : Nykyajan kuuluisimman operettisäveltäjän luona, Aamulehti, 10.10.1937, nro 273, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paavo Koskivaara

Paavo Koskivaara (s. 30. toukokuuta 1945) on suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän on pelannut pääsarjatasolla Helsingin Kisa-Tovereissa, Playboysissa ja Uudenkaupungin Urheilijoissa. Päävalmentajana Koskivaara on toiminut Uudenkaupungin Urheilijoissa vuosina 1976–1983. Lisäksi hän on pelannut Suomen koripallomaajoukkueessa.
Koskivaara toimi kahdeksan vuotta Hongan organisaatiossa, kunnes marraskuussa 2000 Espoon Hongan omistaja Mika Sohlberg erotti hänet.
Koskivaara on pitänyt pientä kalakauppaa Heikintorilla. Nykyisen eläkkeellä oleva Koskivaara toimii Korisliigassa pelaavan Uudenkaupungin Korihaiden taustahenkilönä mm. myyntimiehenä.
Fedde le Grand

| Fedde le Grand |
| --- | --- |
 Fedde le Grand vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. syyskuuta 1977 (ikä 47) Utrecht, Alankomaat
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Aktiivisena:  2003–
Tyylilajit:  house, electro house, progressiivinen house, eurodance, tekno
Levy-yhtiöt:  Flamingo Recordings Ministry of Sound Toolroom Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Fedde le Grand (s. 7. syyskuuta 1977 Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen house -tuottaja ja DJ. Hänen kappaleensa "Put Your Hands Up 4 Detroit" nousi vuonna 2006 monen Euroopan maan singelistoille.
Diskografia > Albumit

2007: Sessions
2009: Output
2011: Be at Space
2016: Something Real
Diskografia > Singlet

| --- | --- |
 2000: I Miss You  2000: Party Time  2004: Las Vegas  2005: Get This Feeling  2006: The Creeps (Camille Jones vs. Fedde le Grand)  2006: Just trippin' (mukana MC Gee)  2006: Put Your Hands Up 4 Detroit  2007: Take No Shhh...  2007: Aah Yeah!  2007: Wheels In Motion  2007: Let me think about it (Ida Corr vs. Fedde le Grand)  2007: Mirror 07-07-07 (Ida Corr vs. Fedde Le Grand)  2007: F to the F (mukana Funkerman)  2007: 3 minutes to explain (mukana Funkerman)  2008: Get This Feeling (Re-Issue)  2009: F1  2009: Amplifier/Pinkbird  2009: The Joker (mukana F-Man)  2009: Scared Of Me (mukana Mitch Crown) (DE: #80)  2009: Output  2009: Let Me Be Real (mukana Mitch Crown)  2010: Back & Forth (mukana Mr.V)  2010: New Life (mukana Funkerman & Dany P-Jazz)  2010: Rockin' High  2011: Autosave (mukana Patric La Funk)  2011: Control Room :  2011: Running (Fedde Le Grand vs. Sultan & Ned Shepard mukana Mitch Crown)  2011: Metrum  2011: So Much Love  2012: Freaky (mukana Nicky Romero)  2012: Slacking (mukana Nicky Romero)  2012: Turn It (mukana Deniz Koyu & Johan Wedel)  2012: Sparks (mukana Nicky Romero & Matthew Koma)  2012: RAW  2013: Where We Belong (mukana Di-rect)  2014: Don't Give Up  2014: You Got This  2014: Twisted  2015: Tales of Tomorrow (Dimitri Vegas & Like Mike vs. Fedde Le Grand mukana Julian Perretta)  2015: Falling (mukana Niels Geusebroek)  2015: Robotic (mukana Jewelz & Sparks)  2015: Take Me Home (mukana Patric La Funk)  2015: Cinematic (mukana Denny White)  2015: The Noise  2015: Feel Good (mukana Holl & Rush)  2016: Keep On Believing  2016: Give Me Some (mukana Merk & Kremont)  2016: Immortal (mukana Erene)  2017: Love's Gonna Get You (mukana D.O.D)  2017: Keep On Rising (mukana Ian Carey)  2017: Firestarter (mukana Ida Corr & Shaggy)  2017: Coco's Miracle (mukana Dannic vs. Coco Star)
Diskografia > Remixit

| --- | --- |
 2004: Anita Kelsey - "Every Kiss" (Fedde Le Grand Remix)  2005: Funkerman & RAF - "Rule The Night" (Fedde Le Grand Remix)  2005: Erick E - "Boogie Down" (Fedde Le Grand Remix)  2005: Funkerman - "The One" (Fedde Le Grand Remix)  2006: Freeform Five - "No More Conversations" (Fedde Le Grand Remix)  2006: Olav Basoski mukana Mc Spyder - "Like Dis" (Fedde Le Grand Remix)  2006: Erick E - "The Beat Is Rockin" (Fedde Le Grand Remix)  2006: Erick E - "Boogie Down" (Fedde Le Grand Remix)  2007: Samim - "Heater" (Fedde Le Grand Remix)  2007: Freeform Five - "No More Conversations" (Fedde Le Grand Remix)  2007: Ida Corr - "Let Me Think About It" (Fedde Le Grand Remix)  2008: Martin Solveig - "C'est la Vie" (Fedde vs. Martin Club Mix)  2008: Madonna - "Give It 2 Me" (Fedde Le Grand Remix)  2008: Stereo MCs - "Black Gold" (Fedde Le Grand Remix)  2009: Sono - "Keep Control Plus" (Fedde Le Grand Remix)  2009: Kraak & Smaak - "Squeeze Me" (Fedde Le Grand Remix) :  2009: Fatboy Slim - "Praise You" (Fedde Le Grand Remix)  2010: Everything but the Girl - "Missing" (Fedde Le Grand Remix)  2011: Goldfish - "Soundtracks & Comebacks"  (Fedde Le Grand Remix)  2011: David Guetta mukana Taio Cruz & Ludacris - "Little Bad Girl" (Fedde Le Grand Remix)  2011: Rye Rye mukana Robyn - "Never Will Be Mine" (Fedde Le Grand Vocal Remix)  2011: Coldplay - "Paradise" (Fedde Le Grand Remix)  2012: Digitalism - "Zdarlight" (Fedde le Grand & Deniz Koyu Remix)  2013: Timeflies - "I Choose U" (Fedde Le Grand Remix)  2013: Nikki Williams - "Glowing" (Fedde Le Grand Remix)  2014: Shakira mukana Rihanna - "Can´t Remember To Forget You" (Fedde Le Grand Remix)  2014: Mariah Carey - "You're Mine" (Fedde Le Grand Remix)  2014: Michael Jackson - "Love Never Felt So Good" (Fedde Le Grand Remix)  2014: Mary Lambert - "Secrets" (Fedde Le Grand Remix)  2014: Naughty Boy mukana Sam Romans - "Home" (Fedde Le Grand Remix)  2014: Nicky Romero mukana Vicetone - "Let Me Feel" (Fedde Le Grand Remix)  2015: Madonna - "Bitch I'm Madonna" (Fedde Le Grand Remix)  2018: The Chainsmokers mukana Emily Warren - "Side Effects" (Fedde Le Grand Remix)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
PDK

PDK voi tarkoittaa seuraavia:
Kosovon demokraattinen puolue
Porsche Doppelkupplungsgetriebe, kaksoiskytkinvaihteisto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PDK”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orania

| Orania |
| --- | --- |

Valtio:   Etelä-Afrikka
Provinssi:  Pohjois-Kap
Kunta:  Orania
Perustettu:  1963
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8.95 km²
Väkiluku (2021):  2 377
 – Väestötiheys:  100 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orania on kaupunki Pohjois-Kapin osavaltiossa Etelä-Afrikassa. Kaupunki on perustettu vuonna 1990 pelkästään buuritaustaisia asukkaita varten. Perustaja oli Etelä-Afrikan apartheid-politiikan luojan Hendrik Verwoerdin vävy Carel Boshoff. Kaupungissa on 850 asukasta (2011), mutta se on kaavoitettu 25 000 asukkaalle. Se toimii osuuskuntaperiaatteella, ja jäseniä on 300. Asukkailta edellytetään, että he ovat puhtaita afrikaanereita ja riittävän varakkaita. Muita ei hyväksytä edes palvelustyöntekijöiksi. Alueella on oma raha, joka on randiin sidottu ostokuponki ora, oma lippu ja kansallislaulu. Alueelle on pystytetty patsas Verwoerdin kunniaksi.
Oraniassa on runsaasti maatiloja, joista monet toimivat luomuperiaatteella. Lisäksi siellä on noin 50 eri alojen pienyritystä. Siellä on kaksi koulua, kirkko, radioasema, yksityinen terveysasema, hammaslääkäri sekä vanhusten asuinyhteisö.
Orania tavoittelee itsehallintoa ja Volkstaatin asemaa. Valtionverotus liittovaltiolle maksetaan, mutta kaupunki kerää omat verot ja osavaltiolle maksettavasta verosta laistetaan. Osavaltio myös sulkee asialta silmänsä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orania Wikimedia Commonsissa
PDC

Lyhennettä PDC käytetään ainakin seuraavista
Professional Darts Corporation, ammattilaisten darts-järjestö
Personal Digital Cellular, 2G-matkapuhelinverkkostandardi
PDC Pocket Dream Console, pelikonsoli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PDC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orimattilan seurakunta

| Orimattilan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Orimattilan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Rovastikunta:  Päijät-Hämeen rovastikunta
Pääkirkko:  Orimattilan kirkko
Perustettu:  1636
Jäsenmäärä:  11 173 (2022)
– Osuus asukkaista:  71,0 %
Kirkollisvero:  1,75 %
Kirkkoherra:  Annakaisa Rantala
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orimattilan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kuuluu Mikkelin hiippakuntaan ja tämän Päijät-Hämeen rovastikuntaan. Seurakunta toimii Orimattilan kaupungin alueella. Vuonna 2011 Artjärven seurakunta liitettiin kappeliseurakuntana osaksi Orimattilan seurakuntaa.
Toimintapaikat

Orimattilan seurakunnalla on kolme kirkkoa: Orimattilan kirkko, Kuivannon kirkko ja Artjärven kirkko.
Orimattilan keskustaajamassa sijaitsevat seurakuntakoti, vanha pappila ja muita seurakunnan toimintaan liittyviä tiloja.selvennä Heinämaalla on rukoushuone. Mallusjoella on seurakunnan leirikeskus lähinnä rippikoululeirien järjestämistä varten, minkä yhteydessä on myös hirsinen entisestä viljamakasiinista tehty Leirikirkko.
| Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja> nimi | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja> tyyppi | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja> sijainti | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja>  | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja>  | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja>  | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja>  | Orimattilan evankelis-luterilaisen seurakunnan toimintapaikkoja>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Anninkammari |  | Orimattilan keskustaajama |  |  |  |  |  |
| Artjärven kirkko | kirkko | Artjärven kirkonkylä |  |  |  |  |  |
| Artjärven seurakuntakoti | seurakuntakoti | Artjärven kirkonkylä |  |  |  |  |  |
| Heinämaan rukoushuone | rukoushuone | Heinämaa |  |  |  |  |  |
| kirpputori |  | Orimattilan keskustaajama |  |  |  |  |  |
| Kuivannon kirkko |  | Kuivanto |  |  |  |  |  |
| Leirikoti | leirikeskus | Mallusjoki |  |  |  |  |  |
| Mispa |  | Orimattilan keskustaajama |  |  |  |  |  |
| Orimattilan kirkko | kirkko | Orimattilan keskustaajama |  |  |  |  |  |
| Orimattilan seurakuntakoti | seurakuntakoti | Orimattilan keskustaajama |  |  |  |  |  |
| Riihikirkko | kirkko | Mallusjoki |  |  |  |  |  |
| vanha pappila | pappila | Orimattilan keskustaajama |  |  |  |  |  |
Paavo Koskinen

Paavo Koskinen (23. helmikuuta 1903 Janakkala – 30. syyskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen kommunistipoliitikko, joka kuului Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) johtoon.
Koskinen syntyi Janakkalassa ja työskenteli alkujaan muurarina. Hän siirtyi poliittiseen toimintaan muutettuaan Helsinkiin ja liityttyään Helsingin Jyryn painijoihin. Hän joutui poliittisista syistä ensimmäisen kerran vankeuteen vuonna 1930, kun hänen kotoaan löytyi salainen kommunistien kirjapaino. Koskinen vapautui Tammisaaren vankilasta vuonna 1934, ja jouduttuaan etsintäkuulutetuksi meni vuoden 1935 alussa Neuvostoliittoon. Hän osallistui siellä kommunistinuorten maailmankongressiin ja opiskeli Moskovan Lenin-koulussa, mistä hänet keväällä 1937 komennettiin muiden koululaisten tavoin ”vapaaehtoisena” Espanjan sisällissotaan. Hän palveli kansainvälisissä prikaateissa salanimellä Gunnar Ebb ja yleni kapteeniksi; Suomen armeijassa hänen sotilasarvonsa oli ollut korpraali. Hän toimi kanadalaistaustaisen Mackenzie-Papineau-pataljoonan konekiväärikomppanian päällikkönä ja loppuvaiheessa syksyllä 1938 jonkin aikaa koko pataljoonan vt. komentajana. Espanjan vapaaehtoisten palatessa Suomeen joulukuussa 1938 muut miehet laskettiin vapaiksi, mutta Koskinen vangittiin ja hänet tuomittiin oikeudessa ilmiantaja Tauno Taivaisen todistuksen perusteella yli kolmeksi vuodeksi kuritushuoneeseen maanalaisesta kommunistisesta toiminnastaan. Kansainvälisten prikaatien entiset sotilaat lähettivät ulkomailta saakka vetoomuksia hänen vapauttamisekseen. Koskisen rangaistus päättyi keväällä 1943, mutta häntä pidettiin vielä sen jälkeen turvasäilövankeudessa Köyliön varavankilassa jatkosodan loppumiseen asti.
Vankilasta vapauduttuaan Koskinen osallistui lokakuussa 1944 SKP:n uuteen perustavaan kokoukseen ja hänet valittiin suoraan puolueen ylimpään johtoelimeen eli puoluetoimikuntaan (myöhempi poliittinen toimikunta eli niin sanottu politbyroo), jossa hän pysyi yhtäjaksoisesti vuoteen 1965. Hän toimi myös SKP:n ensimmäisenä Helsingin-piirisihteerinä 1944–1945. Sen jälkeen hän vastasi SKP:n johdossa sotilasasioista, toimi puolueen valtakunnallisena vaalipäällikkönä ja kuului salaisiin toimielimiin, jotka tutkivat puolueen omien jäsenten luotettavuutta. Koskinen tunnettiin vuosien ajan SKP:ssä kovana kaaderipoliitikkona, mutta 1960-luvun puolivälin jälkeen hän kääntyi tukemaan puolueen sisäistä uudistuslinjaa. Tämän vuoksi puheenjohtaja Aimo Aaltonen järjesti hänet vuonna 1965 syrjäytetyksi politbyroosta, mutta hän säilytti arvovaltansa puoluejohdossa sen jälkeenkin. Koskinen esiintyi vanhoilla päivillään usein Espanjan sisällissodan kunnianarvoisana veteraanina ja osallistui Espanjankävijät-nimisen suomalaisen dokumenttielokuvan tekemiseen. Hän sai äkillisen sairauskohtauksen elokuvan kutsuvierasnäytännössä syksyllä 1980 ja kuoli pian sen jälkeen.
Koskinen toimi yhtenä kuvanveistäjä Felix Nylundin malleista tämän veistäessä Helsingin Kolmen sepän patsasta.
Otto Albrecht

| Otto Albrecht> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. helmikuuta 1844 Impilahti
Kuollut: 5. lokakuuta 1911 Helsinki
Ammatti:  juristi, virkamies
Muut tiedot
Koulutus: Helsingin yliopisto
Otto Romillo Fredrik Albrecht (7. helmikuuta 1844 Impilahti – 5. lokakuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi pitkään Helsingin kaupunginviskaalina.