stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiina Piilola

Tiina Piilola (s. 1977 Raahe) on suomalainen kirjailija. Hän on toiselta koulutukseltaan toimittaja ja toiselta kirjallisuustieteen tohtori. Piilolan esikoisromaani Alkuvedet (Atena Kustannus) vuodelta 2006 sijoittui hänen pohjalaiseen lapsuudenympäristöönsä.
Tiina Pyykkinen

Tiina Pyykkinen (s. 1983 Saarijärvi) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi 2017.
Pyykkinen valmistui kuvataiteen maisteriksi Helsingin Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta vuonna 2014. Hän on opiskellut myös Kokkolan Pohjoismaisessa taidekoulussa, Kankaanpään taidekoulussa sekä Hochschule für Grafik und Buchkunst -taidekorkeakoulussa Saksassa.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Pyykkinen piti Helsingissä vuonna 2011, minkä jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa, Saksassa ja Isossa-Britanniassa. Hänen teoksiaan on muun muassa Saastamoisen ja Paulon säätiöiden kokoelmissa, Salon taidemuseossa ja Valtion taideteostoimikunnan kokoelmissa.
Pyykkinen tutkii taiteessaan valoa ja sen heijastuksia. Häntä kiinnostavat erityisesti valon taittuminen ja millaisia illuusioita matan ja kiiltävän maalin yhdistelmillä voi luoda. Valo, arkkitehtuuri ja tilaan sijoitellut esineet vaikuttavat näkymään. Kun katsoja vaihtaa kuvakulmaa, kokonaiskuva maalauksista muuttuu. Valoon, tilaan ja tilanteeseen nojaavan tyylinsä Pyykkinen löysi opiskellessaan Kuvataideakatemiassa.
Pyykkiselle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha.
Pardogge

| Pardogge> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Italia/ Australia
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1985
Alkuperäinen käyttö:  lauman vartiointi dingoilta
Nykyinen käyttö:  laumanvartija, vahtikoira, suojeluskoira
Muita nimityksiä:  Cane Partenope, Pardog, Neapolitan Dog, Pardogge Italiano, Aussie Pardog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 60–68 cm
Pardogge (Cane Partenope) on australialais-italialainen koirarotu.
Ulkonäkö

Jokainen kantarotu on tuonut erinäisiä piirteitä rodun perimään: se on lyhytkarvainen, pystykorvainen ja vahvaleukainen. Se on perinyt dingolta vahvan kaulan lihaksiston, suhteellisen korkeat kintereet ja voimakkaat reisilihakset. Urokset ovat 60–68 senttimetriä korkeita.
Alkuperä

Pardogge on laumanvartija, joka jalostettiin vuonna 1985 kahdessa eri jalostusryhmässä: toista johti pohjoisitalialainen koirankasvattaja Luigi Langella ja toista australialainen lammasfarmari ja koiraharrastaja Frank V. Mannhau. Rotu jalostettiin suojelemaan lammaslaumoja dingojen hyökkäyksiltä, mutta siitä saa myös hyvän vahti- ja suojelukoiran. Se luokitellaan molossikoiraksi ja on tulos dingon, erilaisten molossien ja saksanpaimenkoiran risteytyksestä.
Jalostuksessa käytetyt rodut ja niiden osuudet perimässä olivat:
Staffordshirenbullterrieri 14%
Saksanpaimenkoira 15%
Bullterrieri 16%
Napolinmastiffi 17%
Dogo argentino 18%
Dingo 20%
Italialainen jalostuslinja tunnetaan nimellä pardogge italiano ja australialainen nimellä aussie pardog. Italialainen linja on selkeästi dingopainotteinen.
Aiheesta muualla

Video: Pardogge
Video 2: Pardogge
Video 3: Dingo ja pardoggeja
Käännös

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pardog
Käännös suomeksi
Pankkiautomaattikortti

Japanilaisia pankkiautomaattikortteja
Varhainen pankkiautomaattikortti ilman magneettiraitaa.
Pankkiautomaattikortti (myös pikapankkikortti) on kortti, jolla voi nostaa rahaa pankkiautomaatista. Kortilla tehdyt nostot veloitetaan pankkitililtä. Toisin kuin maksukorteilla, pankkiautomaattikortilla ei voi maksaa ostoksia.
Pankkiautomaattikortti poikkeaa pankkikortista siten, että pankkikortilla voi automaattinostojen lisäksi maksaa ostoksia. Prepaid-kortista se poikkeaa siten, että pankkiautomaattikortille ei ladata etukäteen rahaa, vaan nosto tapahtuu tililtä.
Aiheesta muualla

MiniSyp ”Ihmekortti MiniSYP” vanhassa TV-mainoksessa
Pallopeili

Pallopeili on pallonpinnan muotoinen heijastava kappale. Kun pallon pinnasta leikatun osan eli kalotin muotoinen ja päällystetään se sisäpinnalta valoa heijastavalla aineella, saadaan leikatusta kappaleesta kovera peili. Vastaavasti pinnoittamalla ulkopinnalta saadaan  kupera peili.
Koveria ja kuperia pallopeilejä käytetään peilikaukoputkissa ja useissa muissa optisissa laitteissa linssien ohella.
Kuvausominaisuudet > Kovera pallopeili

Valonsäteet, jotka tulevat peiliä kohti sen pääakselin suuntaisesti, leikkaavat toisensa likipitäen samassa pisteessä, jota sanotaan peilin polttopisteeksi.  Sen etäisyyttä peilistä sanotaan peilin polttoväliksi, jota kaavoissa merkitään kirjaimella f. Peilin polttoväli on puolet pallopinnan säteestä.
Jos kuvattava esine sijaitsee kauempana koverasta pallopeilistä kuin sen polttopiste, peili muodostaa esineestä todellisen kuvan. Tällöin siis kaikki esineen samasta pisteestä lähteneet, peilistä heijastuneet säteet leikkaavat toisensa samassa pisteessä, joka sijaitsee samalla puolella peiliä kuin kuvattava esinekin.  Jos merkitään esineen etäisyyttä peilistä S1:llä, kovera peili muodostaa kuvan etäisyydelle S2, joka voidaan laskea saman yhtälön, Gaussin kuvauslain avulla, joka pätee myös linsseille:
Jos kohde on kaarevuuskeskipistettä kauempana, kuva muodostuu pienennettynä kohteen ja peilin väliin ja on lisäksi ylösalaisin. Niinpä riittävän suuresta koverasta peilistä ihminenkin voi nähdä kuvansa ylösalaisin.
Jos esine on pallon keskipisteessä eli sen etäisyys peilistä on r = 2f, kuva muodostuu esineen kohdalle ja on esineen kokoinen mutta ylösalaisin.
Jos esine sijaitsee pallon keskipisteen ja polttopisteen välissä (f < S1 < 2f), kuva muodostuu suurennettuna kauemmas peilistä kuin missä kohde sijaitsee, ja tällöin se on itse asiassa havaittavissa vain, jos kohde on läpikuultava, siinä on reikiä tai jos se sijaitsee hieman syrjässä peilin pääakselilta.
Jos esine on polttopistettä lähempänä peiliä eli S1 < f, peilistä heijastuneet valonsäteet eivät leikkaa toisiaan, mutta niiden kuvitteelliset jatkeet peilin toisella puolella leikkaavat. Tällöin peili muodostaa esineestä valekuvan peilin taakse samaan tapaan kuin tasopeilikin.
Kuvausominaisuudet > Kovera pallopeili > Kuvan suurennussuhde

Kuvan suurennussuhde M voidaan laskea yhtälöstä
Kun S1 on suurempi kuin f, saatu suurennussuhde M on kuitenkin negatiivinen, mikä osoittaa, että kuva on ylösalaisin. Jos M < -1, kuva on esinettä suurempi, muussa tapauksessa pienempi.
Jos kuitenkin kohteen etäisyys peilistä on pienempi kuin sen polttoväli eli jos S1 < f, saadaan ylempänä olevasta yhtälöstä kuvan etäisyydelle S2 negatiivinen arvo. Tämä merkitsee sitä, että samasta pisteestä lähteneet, peilistä heijastuneet valonsäteet eivät leikkaa toisiaan, mutta niiden jatkeet peilin toisella puolella leikkaavat. Tällöin peili siis muodostaa esineestä valekuvan peilin taakse samaan tapaan kuin tasopeilikin. Tässä tapauksessa edellä olevasta yhtälöstä laskettu suurennussuhde M on positiivinen, ja kuva on oikein päin.
Mitä suurempi on peilin kaarevuussäde, sitä enemmän se muistuttaa tasoa. Rajatapauksessa, kun f = ∞ ja 1/f = 0, edellä olevat yhtälöt yksinkertaistuvat muotoon
ja
joista saadaan S2 = -S1 ja M = 1.
Toisin sanoen tässä rajatapauksessa kuva on peilin takana samalla etäisyydellä kuin esinekin ja alkuperäisen suuruinen, kuten tasopeilissä.
Kuvausominaisuudet > Kupera pallopeili

Kupera pallopeili hajottaa siihen osuvat samasta suunnasta tulevat valonsäteet. Myös kupera pallopeili, jonka kaarevuussäde on riittävän suuri, muodostaa kuvan lähellä olevista esineistä. Kuva on kuitenkin aina pienentynyt valekuva peilin takana. Myös kuperalle pallopeilille pätevät samat laskukaavat kuin koverillekin, mutta polttoväli f on laskettava negatiivisena.
Palloaberraatio ja paraboliset peilit

Peilistä heijastuneet, pääakselin suuntaiset säteet tai niiden jatkeet leikkaavat toisensa tarkalleen samassa pisteessä vain, jos peilin pinta on paraboloidin muotoinen. Silloin kyseessä on parabolinen peili. Pallopeilissä ne leikkaavat toisensa vain likipitäen samassa pisteessä. Tätä poikkeamaa sanotaan palloaberraatioksi eli pallopoikkeamaksi, ja se aiheuttaa, että pallopeilin muodostama kuva on aina hieman sumea.
Kuvan muodostuminen koverassa pallopeilissä, kun esine on kaarevuuskeskipistettä (C) kauempana peilistä. F on peilin polttopiste.
Kuvan muodostuminen koverassa pallopeilissä, kun esine on tasan kaarevuuskeskipisteessä (C).
Kuvan muodostuminen koverassa pallopeilissä, kun esine on kaarevuuskeskipisteen ja polttopisteen (F) välissä.
Kuvan muodostuminen koverassa peilissä, kun esine on polttopisteen (F) ja peilin välissä.
Pankkikirja

Saksalaisen säästökirjan sisäsivu
Asiakkaita jonottamassa Helsingissä vuonna 1943 pankkikirjat kädessä maksamaan veroja
Pankkikirja on pankin myöntämä paperinen kirja, jossa pidetään kirjaa tilitapahtumista.
Pankkikirjoja on kahta päätyyppiä: säästökirjoja ja vastakirjoja. Säästökirjat ovat sidottuina säästötileihin ja ovat velkakirjan luonteisia. Niihin ei voi liittää muita pankkipalveluita, ja asiointi onnistuu vain pankin tiskillä kyseisen säästökirjan kanssa. Vastakirjat ovat sen sijaan vastaavasti sidottuina käyttötileihin.
Pankkikirjat voivat olla myös muistikirjatyyppisiä, jolloin rahaa voi nostaa myös esimerkiksi henkilötodistusta vastaan ja tiliin voi liittää myös muita tilinkäyttövälineitä. Pankkikirjoja käytettiin pankkiasioinnin lisäksi aiemmin myös esimerkiksi vuokravakuuksina, ja säästökirjoja myös annettiin lahjoina.
Historia

Vielä vuonna 2002 Suomessa oli käytössä ainakin 1,4 miljoonaa pankkikirjaa, joista noin puolet aktiivikäytössä.
Pankkikirjoista luopui ensimmäisenä Suomessa Nordea vuonna 2010, jonka jälkeen myös muut pankit ovat luopuneet niistä pikku hiljaa. Säästökirjoja on kuitenkin vieläkin (2021) vähäisesti käytössä, ja niistä saa edelleen talletukset pois, ellei kyseessä ole erittäin kauan käyttämättömänä ollut tili.
Onnettomuustutkintakeskus

Otkesin vanha logo.
Otkes sijaitsee valtionyhtiö Senaatti-kiinteistöjen omistamassa toimistorakennuksessa osoitteessa Ratapihantie 9, Helsinki.
Onnettomuustutkintakeskus (Otkes, ruots. Olycksutredningscentralen; engl. Safety Investigation Authority, SIAF) tutkii Suomessa tapahtuvat suuronnettomuudet sekä vakavat ilmailu-, vesiliikenne- ja raideliikenneonnettomuudet. Otkes kuuluu oikeusministeriöön.
Tutkintakeskuksen johtaja on filosofian maisteri Kurt Kokko 1. helmikuuta 2022 alkaen.
Onnettomuustutkintakeskus sijaitsee Helsingin Pasilassa osoitteessa Ratapihantie 9.
Historia > Perustaminen

Otkes perustettiin vuonna 1996, ja sen ensimmäinen johtaja oli varatuomari Kari Lehtola.
Tutkintaprosessi

Vuoden 2011 turvallisuustutkintalain mukaan ei enää perusteta yksittäisten onnettomuuksien tutkintalautakuntia. Sen sijaan Onnettomuustutkintakeskus nimeää tutkittaviin tapauksiin tutkintaryhmän, johon kuuluvat tutkintaryhmän johtaja ja 1–3 asiantuntijaa. Ryhmän puheenjohtajana toimii sen tutkintahaaran johtaja, jonka vastuualueeseen kyseinen tapaus kuuluu. Tutkintaryhmä voi käyttää tutkinnassa myös ulkopuolisia asiantuntijoita.
Turvallisuustutkinnassa selvitetään onnettomuuden kulku, syyt ja seuraukset sekä pelastustoimet ja muiden viranomaisten toiminta. Tärkeä osa tutkintaa ovat erilaiset rekonstruktiolaskelmat, joiden perusteella saadaan selville, mitä onnettomuuden tai vaaratilanteen aikana tapahtui missäkin järjestyksessä, sekä tapahtumassa mukana olleiden henkilöiden ja silminnäkijöiden kuuleminen. Erityisesti selvitetään, onko onnettomuuden tai vaaratilanteen aiheuttajina tai niiden kohteina olleiden laitteiden tai rakenteiden suunnittelussa, valmistuksessa, rakentamisessa ja käytössä otettu riittävästi huomioon turvallisuusvaatimukset sekä onko valvonta- ja tarkastustoiminta asianmukaisesti järjestetty ja hoidettu. Tutkinnasta laaditaan julkinen tutkintaselostus, jossa esitetään edellä mainitut asiat sekä lisäksi suositukset vastaavanlaisten onnettomuuksien estämiseksi. Turvallisuustutkinnan tarkoitus on parantaa turvallisuutta ja ehkäistä vastaavanlaisia onnettomuuksia. Tällöin on myös selvitettävä mahdolliset puutteet turvallisuutta koskevissa säännöksissä ja määräyksissä. Tutkinnassa ei oteta kantaa vastuu-, vahingonkorvaus- tai syyllisyyskysymyksiin. Onnettomuustutkintakeskuksen on seurattava antamiensa turvallisuussuositusten toteutumista.
Onnettomuustutkintakeskuksessa on 16 työntekijää, minkä lisäksi sen käytettävissä on noin sadan henkilön eri osaamisaloista koostuva ulkopuolinen asiantuntijajoukko. Otkes tutkii vuosittain 20–30 tapausta, jotka se valitsee selvitettävikseen itsenäisesti. Tutkintaraportti pyritään kussakin tapauksessa saamaan valmiiksi 6–12 kuukauden kuluessa, ja se on maksutta mm. viranomaisten, tutkijoiden ja opetustehtävissä työskentelevien käytössä.
Otkesin tutkinnan aloittamisesta päätettäessä otetaan huomioon tapahtuman vakavuus ja sellaisen uusiutumisen todennäköisyys. Seurauksiltaan vähäinenkin tapahtuma tai vaaratilanne voidaan tutkia, jos sen muodostuminen vakavaksi onnettomuudeksi olisi ollut hyvinkin mahdollista. Tutkintakynnys ylittyy myös, jos tutkinnan arvioidaan tuottavan merkittävää tietoa yleisen turvallisuuden parantamiseksi ja onnettomuuksien ehkäisemiseksi.
Kuolemaan johtaneiden tieliikenne- ja maastoliikenneonnettomuuksien tutkinta kuuluu normaalisti eri puolilla maata toimiville tutkijalautakunnille, joita on 20. Onnettomuustutkintakeskus voi kuitenkin tutkia myös tällaisen onnettomuuden, jos siinä on kuollut ja loukkaantunut useita henkilöitä tai useita ihmishenkiä on ollut samanaikaisesti vaarassa. Tällaisia ovat esimerkiksi usean auton ketjukolari moottoritiellä, henkilöauton ja tilataksin törmäys, täynnä matkustajia olevan linja-auton syttyminen tuleen kesken ajon tai linja-auton kaatuminen sen suistuessa tieltä.
Aiheesta muualla

Onnettomuustutkintakeskus
Onnettomuustietoinstituutti
Turvallisuustutkintalaki (525/2011)
Pankkiholvi

Pankkiholvi vuodelta 1901.
Pankkiholvi on suuri kassakaappi, joka sijaitsee pankin sisällä. Holviin tallennetaan pankissa olevat arvotavarat kuten rahat, velkakirjat ja sopimukset. Nykyaikaiset pankkiholvit sisältävät yleensä tallelokeroita sekä paikan, jonne voidaan tallentaa kassakoneiden rahasäilöjä sekä muita asiakkaiden ja pankin arvotavaroita. Tallelokeroiden määrä on lisääntynyt ja vastaavasti rahan säilyttämisen tarve on vähentynyt. Pankkiholveissa kuitenkin säilytetään myös rahaa, mutta paljon vähemmän kuin ennen.
Yksi tärkeimmistä pankkiholvin tarkoituksista on antaa asiakkaille tuntu, että heidän tavaransa todella ovat turvassa pankissa. Yksi suurimmista pankkiholveista sijaitsee Cleveland Ohio Fourth District Federal Reserve District -pankissa. Sen ovi on 5,47 m paksu ja se painaa kokonaisuudessaan yli 47 tonnia. Oven kuori painaa yksinään jo 20 tonnia. Ovi sisältää suurimman saranan mitä on koskaan rakennettu. Nykyään pankit painivat sähköisten murtojen kanssa ja yrittävät osoittaa pystyvänsä tarjoamaan samanlaista turvallisuutta kuin suurien pankkiholvien ja rakennusten aikana.
Pankkiholvit rakennetaan nykyään lähinnä paksusta teräsbetonista, joskin seiniin, lattiaan ja kattoon lisätään joskus suuria teräslaattoja estämään mahdollisia kassakaappiin murtautujia jotka yrittäisivät kaivaa tunnelia holviin. Värähtelyn ja äänien tunnistimet keräävät ääniä, ja jos useiden tuntien kuluessa tietty äänikynnys ylittyy, laukeaa hälytys. Täten pystytään karkottamaan useimmat murtautujat, jotka yrittäisivät kaivautua seinien tai lattian läpi.
Nykyään lähes kaikki holvit lukitaan aikalukolla, jotta pystyttäisiin estämään pankinjohtajan ottaminen panttivangiksi. Se estää myös pankkiryöstäjiä sulkemasta ihmisiä pankkiholviin ryöstön jälkeen. Nykyään kuitenkin holveissa on yleensä ilmastointiaukot hapen loppumisen estämiseksi, jos joku vahingossa tulisi lukituksi sinne.
Teikoku-pankissa Hiroshimassa Japanissa oli neljä kappaletta Mosler Safe Companyn valmistamaa pankkiholvia siihen aikaan, kun sinne pudotettiin atomipommi toisen maailmansodan aikaan. Ne sijaitsivat alle kolmenkymmenen metrin päässä räjähdyksen keskuksesta, ja kaikkien neljän sisältö säilyi vahingoitta. Näiden holvien selviytymisellä oli Mosler-yhtiölle valtaisa mainosarvo, ja myöhemmin he saivatkin toimittaa näitä "atomipommin kestäviä" holvejaan USA:n itsenäisyysjulistuksen säilyttämistä varten Washington DC:hen. Mosler toimitti holvien ovia myös Washingtonin ulkopuolella sijaitsevaan Greenbrierin ydinlaskeumasuojaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pankkiholvi Wikimedia Commonsissa
Pardes Hanna-Karkur

| Pardes Hanna-Karkur |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin ilmakuvassa.
 Pardes Hanna-Karkur
 Koordinaatit: 32°28′16″N, 34°58′03″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Haifa
Alue:  
Perustettu:  1913
Väkiluku (2018):  42 083
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pardes Hanna-Karkur (hepr. ‏פרדס חנה-כרכור‎, Pardes Ḥana-Karkur) on kaupunki Israelin Haifan hallintoalueella. Nimensä mukaisesti kaupunki perustettiin yhdistämällä ennen omat paikkakuntansa Pardes Hannah ja Karkur vuonna 1969. Näistä kahdesta vanhempi Karkur perustettiin vuonna 1913 ja Pardes Hanna vuonna 1929. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 42 083.
Maantiede

Pardes Hanna-Karkur sijaitsee Israelin pohjoisosassa Sharonin tasangolla noin seitsemän kilometriä Haderan kaupungista koilliseen.
Historia

Nykyinen Pardes Hanna-Karkur on muodostettu vuonna 1969 liittämällä ennen erilliset paikkakunnat Pardes Hanna ja Karkur samaan kokonaisuuteen. Karkurin perustivat englanninjuutalaiset siirtolaiset vuonna 1913. Paikallisella mošavalla oli huomattavat pohjavesivarannot ja alueella oli sitrushedelmäpuutarhoja.
Pardes Hannan perusti Palestine Jewish Colonization Association vuonna 1929 ja nimensä se sai paroni Edmond de Rothschildin Hanna-nimisen serkun mukaan. 1930-luvulla paikalle muutti juutalaisia etenkin Keski-Euroopasta. Keskuskortteli sai nimen Tel Shalom. Paikkakunnan maat otettiin brittien asevoimien käyttöön toisen maailmansodan aikana sotilasalueen rakentamista varten. Maailmansodan jälkeen ja Israelin itsenäistyessä tilat toimivat uusien siirtolaisten väliaikaisena sijoitusleirinä. Paikkakunnan asukasluku kasvoi noin 10 000 henkilöön ja monet siirtolaisista jäivät alueelle.
Talous

Pardes Hanna-Karkur on nykyisin oman lähialueensa palveluiden ja kaupan keskus. Paikallisen teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi maatalouskoneet, puumateriaalit ja muovit. Ympäröivällä seudulla on maataloutta.
Väestö

Pardes Hanna-Karkurin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 42 083. Vuonna 2002 vastaava lukema oli ollut 28 800.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pardes Hanna-Karkur Wikimedia Commonsissa
Asuntoja Pardes Hannassa valokuvassa vuodelta 1938.
Paikallinen synagoga.
The Adventures of Captain Kentucky

The Adventures of Captain Kentucky on Don Rosan vuosina 1979–1982 piirtämä supersankarisarjakuvan parodia.
Rosa alkoi piirtää sarjaa, kun Louisville Times -sanomalehden Scene-osion päätoimittaja Greg Johnson halusi kokeilla jonkun paikallisen sarjakuvataiteilijan strippimuotoisen sarjakuvan julkaisemista, ja otti yhteyttä Rosaan. Rosa halusi tehdä aikaisemman The Pertwillaby Papers -sarjakuvansa päähahmo Lancelot Pertwillabystä supersankarin, ja esitellä nopeasti etenevässä ja hauskassa sarjakuvassa paikallisia paikkoja ja henkilöitä.
Sarjakuvan ensimmäinen episodi ilmestyi lauantaina 6. elokuuta 1979 kaksirivisenä ja sunnuntaisarjan kokoisena. Sittemmin se ilmestyi kolme vuotta samalla paikalla. Sarjakuva muodostuu usean episodin pituisista seikkailuista, joissa päähenkilö Captain Kentucky taistelee kaikkea pahaa vastaan. Usein seikkailu kuitenkin päätyy epäonnistumiseen. Supervoimansa sankari oli saanut juomalla radioaktiivista jäteainetta. Episodista 120 lähtien hänellä on apunaan bassettikoira Captain Cleo. Captain Kentucky on viittaus Rosaan itseensä, ja Captain Cleo puolestaan viittaa Rosan silloiseen Cleo-nimiseen koiraan.
Sarjakuva ei ollut erityisen suosittu, ja Rosa tekikin sitä vain huvikseen. Huono palkka sai hänet kuitenkin kyllästymään sen tekemiseen, ja Rosa piirsikin 15. elokuuta 1982 sarjan viimeisen episodin. Sarjakuvaa julkaistiin myöhemmin myös The Comic Reader -fanzinessa ja Rosan kolmiosaisessa omakustannejulkaisuissa The Captain Kentucky Collection.
Vuonna 2001 norjalainen pienkustantamo Gazette Bok julkaisi kaikki The Adventures of Captain Kentucky -episodit yhdessä kaikkien The Pertwillaby Papers -episodien kanssa nimellä The Don Rosa Archives. Molemmat kirjat ovat saatavilla sekä norjaksi että englanniksi. Kirjoista julkaistiin myös erikoispainos, johon kuuluivat molemmat kirjat Rosan nimikirjoituksella ja julisteella, jossa Pertwillaby ja Captain Kentucky tapaavat toisensa ensimmäistä kertaa. Myös juliste on Rosan signeeraama ja siitä otettiin vain 150 painosta. Molempia kirjoja tilattiin myös Suomeen.
Sarjakuvan viimeisessä episodissa Captain Kentucky kuolee. Rosa piirsi sen jälkeen vielä yhden Pertwillaby Papers -episodin, jossa päähenkilö Lance herää unesta ja tajuaa nähneensä vain unta.
Don Rosa
| --- | --- |
Suomessa julkaistut kokoelmat:  Kadonneen kirjaston vartijat (1995) | Roope Ankan elämä ja teot (1997) | Sammon salaisuus (1999) |  Temppeliherrojen kätketty kruunu (2001) | Kymmenen avataran aarre (2003) | Musta Ritari (2005) | Roope Ankan elämä ja teot 2 (2007) | Kolmen caballeron paluu (2009) | Pako Kielletystä laaksosta (2010)
Tarinoita:  Hänen Majesteettinsa Roope Ankka | Kirje kotoa | Sammon salaisuus | Temppeliherrojen kätketty kruunu | Musta Ritari | Musta Ritari slurppaa jälleen | Kymmenen avataran aarre | Matka Maan keskipisteeseen
Muut:  Aku Ankan sukupuu | Pertwillaby Papers | Captain Kentucky
Muuta:  Luettelo Don Rosan Disney-sarjakuvista | Luettelo Don Rosan Suomessa julkaistusta Disney-tuotannosta
Terry Branstad

| Terry Branstad |
| --- | --- |
 Terry Branstad vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1946 (ikä 77)
Poliitikko
Puolue:  republikaani
Asema:  Yhdysvaltain Kiinan-suurlähettiläs
Terry Edward Branstad (s. 17. marraskuuta 1946) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi Iowan osavaltion kuvernöörinä vuosina 2011–2017 ja sitä ennen myös vuosina 1983–1999. Heinäkuusta 2017 hän on toiminut Yhdysvaltain Kiinan-suurlähettiläänä.
Branstad valittiin kuvernööriksi ensimmäisen kerran 35-vuotiaana vuonna 1982. Sitä ennen hän oli palvellut edellisen kuvernöörin Robert Rayn varakuvernöörinä. Branstad on Iowan sekä nuorin että pisimpään virassaan ollut kuvernööri. Neljän kauden jälkeen hän ei enää hakenut jatkoa. Vuosina 2003–2009 hän toimi Des Moinesin yliopiston rehtorina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Terry Branstad Wikimedia Commonsissa
Palsamipietaryrtti

| Palsamipietaryrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Pietaryrtit Tanacetum
Laji::  balsamita
Kaksiosainen nimi
 Tanacetum balsamita  L. 
Synonyymit
 Chrysanthemum balsamita (L.) Baill. 
Katso myös
   Palsamipietaryrtti Wikispeciesissä   Palsamipietaryrtti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palsamipietaryrtti eli palsamipäivänkakkara (Tanacetum balsamita) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, pietaryrttien (Tanacetum) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Koko kasvi tuoksuu voimakkaasti ja tuoksu muistuttaa hieman käsivoiteen tuoksua.
Palsamipietaryrtti on pehmeäkarvainen ruoho, jolla on suikertava juurakko. Varsi on kasvutavaltaan pysty ja voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Lehdet ovat puikeita ja hienosahalaitaisia. Lehtien tyvi on toisinaan hieman herttamainen. Alimmat lehdet ovat ruodillisia sekä kooltaan isompia kuin ylemmät lehdet. Lehtien koko pienenee asteittain varressa alhaalta ylöspäin mentäessä. Palsamipietaryrtti kukintoina olevat nappimaiset mykeröt ovat asettuneet huiskilomaiseksi mykeröstöksi. Mykeröt ovat noin 5 mm leveitä ja niissä on vain keltaisia kehräkukkia. Palsamipietaryrtti kukkii myöhään, elo–lokakuussa.