stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Humalajärvi (Ristijärvi)
Maantiede

Humalajärven pituus etelästä pohjoiseen on kaksi kilometriä ja leveys lännestä itään 600 metriä. Järven pohjoisimman osan muodostaa Mustalahti ja eteläisimmän osan muodostaa kohti kaakkoa kaventuva Päällysmäenlahti. Noin viidesosa Humalajärven alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 23 metriä, sijaitsee varsin keskellä allasta. Järven eteläisimmät ja läntisimmät osat ovat matalia.
Humalajärven itäpuolella kohoaa Päällysmäki, jonka laki on noin 285 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 70 metriä järvenpintaa korkeamalla. Lounaassa kohoaa Humalavaara; luoteessa ja pohjoisessa järvi rajautuu suoalueisiin (Järvensuo, Palosuo). Kaakossa levittäytyy Löyhkösensuo. Humalajärven eteläpuolitse kulkee yhdystie 19208.
Humalajärveen virtaa Välijoki pohjoisesta Lauttalammelta (235,3 metriä mpy) Ylä-Pienen ja Ala-Pienen kautta. Humalajärven luusua sijaitsee järven länsikolkassa, josta sen vedet laskevat Rouhkasenkoskea Humalajokeen, joka päätyy Uvaan (153,9 metriä mpy). Uva sijaitsee viitisen kilometriä länteen Humalajärveltä.
Humalajärven vesitilavuus on 6 136 000 kuutiometriä.
Humalajärvi (59.449.1.001) kuuluu Humalajoen valuma-alueeseen (59.449), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Uvan valuma-alue (59.44) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Humalajoen valuma-alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Humalajärvi, Ala-Pieni, Lauttalampi ja Ylä-Pieni.
Suomessa on neljä Humalajärveä, joista Ristijärven Humalajärvi on pohjoisin ja tilavuudeltaan suurin. Pinta-alaltaan laajin on Toivakan Humalajärvi.
Graciela Martins

Graciela Martins (s. 15. huhtikuuta 1987 Bissau) on guineabissaulainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten 400 metrin juoksussa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään erässään kuudennelle sijalle ajalla 58,30.
Happoradio

| Happoradio |
| --- | --- |
 Happoradio Ilosaarirockissa heinäkuussa 2014
Tiedot
Toiminnassa:  2001– 
Tyylilaji:  suomirock
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Aki Tykki, laulu, kitara, koskettimet   AH Haapasalo, kitara, taustalaulu   Jatu Motti, bassokitara   Markku DeFrost, rummut   Klaus Suominen, koskettimet  
Entiset jäsenet:  Miki Pii, kitara (2001–2003) 
Levy-yhtiö:  Epic Records, 2002–2012   Sony Music, 2013–2018   Warner Music, 2018–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Happoradio on vuonna 2001 perustettu suomalainen rockyhtye.
Historia > Sydänyö

Happoradio sai alkunsa yhtyeen säveltäjä-sanoittaja Aki Tykin aloitteesta. Tykki innostui musiikista jo lapsena, ja yläasteella hän kokosi koulukaverinsa Tero Suihkon kanssa ensimmäisen yhtyeensä, Sydänyön. Rippileirillä yhtyeeseen liittyi basistiksi Teemu Metsälä, joka sittemmin soitti bassoa muun muassa Boys Of Scandinaviassa. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi Miki Pii, joka oli Happoradion mukana yhtyeen alkutaipaleella. Suihkon lopetettua rumpuihin siirtyi bändin nykyinen rumpali Markku DeFrost. Sydänyö teki olemassaolonsa aikana viitisenkymmentä keikkaa ja jonkin verran kappaleita, kuten ”Perhosentappo” ja ”Bakteerilapsonen”. Tuolta ajalta Happoradion tuotantoon on otettu kappaleet ”Nolla” ja ”Happoa”. Yhtye lopetti vuonna 1996 Tykin ja Piin muutettua Helsinkiin. Tykki jatkoi musiikin tekemistä kaverinsa Miki Piin kanssa, mistä sai alkunsa muun muassa kappale ”Pois Kalliosta” , josta sittemmin tuli Happoradion hitti.
Historia > Happoradion alkutaipaleet

Happoradio alkoi muodostua Helsingin Kalliossa 2000-luvun alkupuolella. Yhtyeen perustajajäsenet Pii ja Tykki olivat tuttuja jo nuoruudesta, ja kun Markku DeFrost muutti Helsinkiin vuonna 2000, oli porukka koossa. Basistiksi otettiin Jatu Motti, joka liittyi Happoradioon Aki Tykin vieraillessa Rakkauden Remonttimiesten (Jatun, Markun ja Mikko Tohkasen iskelmämusiikkia soittavan yhtyeen) keikalla. Tykki pyysi Mottia soittamaan bassoa yhtyeen tulevalle demonauhoitukselle. Yhtye perustettiin ja nimeksi päätettiin ottaa Happoradio. Happoradio on ollut vuodesta 2003 nykyisessä kokoonpanossaan, kun AH Haapasalo liittyi yhtyeeseen Miki Piin lopetettua. Haapasalo oli autellut Happoradiota muutamissa nauhoituksissa ja tullut sitä kautta tutuksi yhtyeen jäsenille.
Historia > Suurempaan suosioon

Ensimmäisen singlensä Happoradio julkaisi syyskuussa 2002. Single oli nimeltään ”Pahoille teille”, ja se pääsi Radiomafian (nykyisen YleX:n) soittolistalle. Toinen single, ”Sinä”, julkaistiin tammikuussa 2003. Molemmat singlet olivat kohtalaisia hittejä, ja yhtye oli tehnyt itseään tunnetuksi, saanut levytyssopimuksen ja päässyt radiosoittoon.
Suuren yleisön tietoisuuteen Happoradio nousi vuoden 2003 hitillään ”Pois Kalliosta”. Kappale soi useilla radiokanavilla ja sai musiikkivideollaan myös tv-näkyvyyttä. Kappale oli Happoradion ensimmäiseltä albumilta Asemalla, joka oli julkaistu huhtikuussa 2003.
Happoradion ensimmäisellä levyllä hankittu maine auttoi nostamaan toisen albumin, Pienet ja keskisuuret elämät, kappaleet ”Kaupunki täynnä ihmisiä”, ”Tanssi” ja ”Linnusta sammakoksi” radio- ja tv-soittoon. Yhtyeellä oli jo oma kuulijakuntansa, mutta yhtye tuli tunnetuksi laajemmin, kun moni radiokanava YleX:n lisäksi otti kappaleita soittoonsa.
Yhtyeen kolmannelta levyltä, Vuosipäivältä, julkaistiin jälleen singlenä kaksi listahittiä, ”Tavikset” ja ”HC-sää”. Jälkimmäinen soi O.C.-televisiosarjan tv-mainoksen taustalla.
Happoradio oli mukana marraskuussa 2007 ilmestyneellä Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille -levyllä esittämällä kappaleen ”Unelmia ja toimistohommia”. Levyn tarkoituksena oli kunnioittaa Leevi and the Leavingsin musiikkia. Kappale sai runsaasti radiosoittoa, ja levyä myytiin runsaasti. Kokoelmalevy viihtyi Suomen virallisella listalla kaikkiaan 22 viikkoa, parhaimmillaan toisella sijalla.
Happoradio oli syksyllä 2008 mukana The Voice -musiikkikanavan Livenä vieraissa -sarjassa. Yhtye teki coverversion Nylon Beatin kappaleesta ”12 apinaa”. Livenä vieraissa -projektin ideana on, että suomalaiset artistit esittävät toisten artistien kappaleista coverversioita. Mukana olivat Happoradion lisäksi muun muassa Poets Of The Fall, Indica, Olavi Uusivirta, Jonna Tervomaa ja Uniklubi. Ohjelman teon yhteydessä nauhoitetut kappaleet julkaistiin myös tupla-cd:llä Livenä vieraissa 29. lokakuuta 2008.
Happoradion neljäs albumi, Kaunis minä, ilmestyi 20. elokuuta 2008. Levyn kannessa komeili englanninbulldoggi Alfred, joka sai osaa myös ”Hirsipuu”-singlen videossa. Levyn singlet, ”Hirsipuu”, ”Che Guevara”, ”Puhu äänellä jonka kuulen” ja ”Olette kauniita”, saivat runsaasti soittokertoja kaupallisilla radio- ja tv-kanavilla. Levyllä julkaistiin bonuskappaleena myös ”Unelmia ja toimistohommia”. Vuoden 2009 alussa Kaunis minä myi kultarajaan edellyttävän määrän. Toukokuussa 2009 levy myi platinaa.
Happoradion viides albumi, Puolimieli, julkaistiin 13. lokakuuta 2010. Levyltä julkaistiin neljä singleä: ”Ihmisenpyörä”, ”Pelastaja”, ”Ahmat tulevat” ja ”Anna anteeksi”.
Listamenestys

Happoradion kaikki albumit ovat nousseet Suomen viralliselle albumilistalle. Kaksi ensimmäistä albumia viipyivät listalla vain yhden viikon. Ensimmäinen albumi, Asemalla, nousi listan sijalle 24 viikolla 16/2003. Toinen albumi, Pienet ja keskisuuret elämät, oli viikolla 18/2006 sijalla 23. Yhtyeen kolmas albumi, Vuosipäivä, oli listalla kaksi viikkoa saavuttaen sijat 28 ja 29.
Yhtyeen paras listasijoitus Suomen virallisella listalla tuli neljännen albumin myötä. Kaunis minä oli listalla 11 viikkoa noustuaan ensimmäisellä listaviikollaan viidennelle sijalle ja pysyttyään top-20:ssä yhdeksän viikkoa. Levy palasi myöhemmin Suomen viralliselle albumilistalle, viipyi siellä 16 viikkoa lisää ja nousi kahden viikon ajaksi kärkeen saakka. Albumi nousi heti julkaisunsa jälkeisenä päivänä 21. elokuuta iTunesin ladatuimmat-listan ensimmäiselle sijalle. Kaunis minä nousi sittemmin vielä Midprice-listalle ja viipyi siellä 11 viikkoa. Yhtyeen viides albumi Puolimieli nousi myöskin listaykköseksi viikolla 42/2010, ja se oli listalla yhteensä 25 viikkoa.
Yhtyeen singleistä parhaiten listoilla ovat menestyneet ”Che Guevara” (23 listaviikkoa, paras sijoitus 2) sekä ”Puhu äänellä jonka kuulen” (18 listaviikkoa, paras sijoitus 3). Edellä mainitut singlet ovat myyneet yli kultalevyrajan, eli yli 5 000 kappaletta kumpikin. Kolme muuta Happoradion singleä ovat selviytyneet Suomen virallisen singlelistan 20 myydyimmän joukkoon: ”Kaupunki täynnä ihmisiä” oli viikolla 18/2004 sijalla 14, ”Pahoille teille” viikolla 37/2002 sijalla 19 ja ”Sinä” kaikkiaan kaksi viikkoa, 4/2003 13:s ja 5/2003 14:s.
Jäsenet > Nykyiset

Aki Tykki – laulu, kitara, koskettimet
AH Haapasalo – kitara, taustalaulu (2003–)
Jatu Motti – bassokitara
Markku DeFrost – rummut
Klaus Suominen – koskettimet
Jäsenet > Entiset

Miki Pii – kitara (2001–2003)
Julkaisut > Albumit

Asemalla (2003)
Pienet ja keskisuuret elämät (2004)
Vuosipäivä (2006)
Kaunis minä (2008)
Puolimieli (2010)
Jälkiä 2001–2011 (2011)
Elefantti (2014)
Kauniin kääntöpiiri (2017)
Majakka (2021)
Kirjallisuutta

Kuusela, Sami: Pohjalta – Happoradion tarina.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2022.  ISBN 978-951-0-48660-3.
Aiheesta muualla

Happoradion kotisivusto
Happoradio Myspacessa (englanniksi)
Happoradio Last.fm:ssä (englanniksi)
Happoradio
| --- | --- |
Studioalbumit::   Asemalla  Pienet ja keskisuuret elämät  Vuosipäivä  Kaunis minä  Puolimieli  Elefantti  Kauniin kääntöpiiri  Majakka 
Kokoelmat::   Jälkiä 2001–2011  Ihmisen mittainen – Tarinoita 2002–2022 
Singlet::   ”Pahoille teille”  ”Sinä”  ”Pois Kalliosta”  ”Ikävä ihollesi”  ”Kaupunki täynnä ihmisiä”  ”Tanssi”  ”Linnusta sammakoksi”  ”Hitaasti”  ”Tavikset”  ”HC-sää”  ”Suru on”  ”Unelmia ja toimistohommia”  ”Hirsipuu”  ”Che Guevara”  ”Puhu äänellä jonka kuulen”  ”Olette kauniita”  ”Ihmisenpyörä”  ”Pelastaja”  ”Ahmat tulevat”  ”Anna anteeksi”  ”Rakkaus”  ”Hiljaa niin kuin kuolleet”  ”Sinä (2011)”  ”Sinä & hän”  ”Luonasi on linnani”  ”Vakava nainen”  ”Pimeäntaite”  ”Valopallo”  ”Älä puhu huomisesta”  ”Sinun vaikka hajoat”  ”Iholla”  ”Tehdään jotain kaunista”  ”Silta”  ”Super Mario”  ”Sukellus”  ”Jos et olis siinä”  ”Ihmisen mittainen” 
Muuta::   Diskografia  Luettelo kappaleista
Heinrich Seidel

| Heinrich Seidel |
| --- | --- |
 Heinrich Seidel
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1842 Perlin, Mecklenburg
Kuollut: 7. marraskuuta 1906 (64 vuotta) Gross-Lichterfelde, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Heinrich Seidel (25. kesäkuuta 1842 Perlin, Mecklenburg – 7. marraskuuta 1906 Gross-Lichterfelde, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli insinööritieteitä ja oli teknisillä aloilla kyvykäs mutta omistautui vuoden 1880 jälkeen yksinomaan kirjallisuudelle. Seidel oli Jean Paulin seuraajia. Hän pyrki arjen pienten sattumusten ja tilanteiden kautta huumorin ja ilon sävyttämin kuvauksin kirkastamaan luonnon ja ihmisten maailman pikkuseikkoja. Hänen novelleistaan on tunnetuin "Leberecht Hühnchen" (kokoelmassa vuodelta 1882), jota aikoinaan käytettiin saksan kielen kouluopetuksessa.
Seidelin veli oli taidehistorioitsija Paul Seidel (s. 1858).
Teokset

Leberecht Hühnchen, 1882
Aus der Heimat, 1874
Von Perlin nach Berlin, 1894, runoja
Glockenspiel, 1889, toinen kokoelma 1893, runoja
Reinhard Flemmings Abenteuer zu Wasser und zu Lande, 1901–1006
Gesammelte Schriften, 1894–1906
Erzählende Schriften, 1899–1900, kootut teokset
Phantasiestücke, 1903, sisältää kaikki Seidelin sadut
Gedichte, 1903, kootut runot
Teokset > Suomennettu teos

Sasu Kananen (Leberecht Hühnchen); suom. Thilda Granit. Pori: Andersin 1899. (Seurasi liitteenä aikakauskirjaa Iltapuhde 1899)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinrich Seidel Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Heinrich Seidel on Wikiaineistossa
Inta

| Инта, Inta |
| --- | --- |
 vaakuna
 Intan kaupunkipiirikunta Komin kartalla
 Koordinaatit: 66°02′N, 60°08′E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Komi
Kaupunkipiirikunta:  Intan kaupunkipiirikunta
Perustettu:  1940
Kaupungiksi:  1954
Kaupunkipiirikunta perustettu:  2005
Korkeus:  50 m
Väkiluku (2005):  38 300
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Suuntanumero(t):  +7 82145
 
 http://www.intakomi.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inta (komiksi  ja ven. Инта́) on kaupunki ja samannimisen kaupunkipiirikunnan keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Kaupunki on perustettu vuonna 1954. Se sijaitsee tasavallan koillisosassa ja rajoittuu pohjoisessa Nenetsian autonomiseen piirikuntaan, koillisessa Vorkutaan, idässä ja kaakossa Jamalin Nenetsian ja Hanti-Mansian autonomisiin piirikuntiin. Etäisyys Syktyvkarista on 780 kilometriä.
Hallintorakennus Leninin aukiolla
Lyseo № 1
Intan kaupunkipiirikunta

Vuonna 2005 perustetun Intan kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 30,1 tuhatta neliökilometriä. Siihen kuuluvat Intan kaupungin lisäksi Kožymin ja Verhnjaja Intan kaupunkimaiset taajamat sekä 20 maaseututaajamaa ja kylää. Asukkaita on (2006) 42,5 tuhatta henkeä, joista vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 68,2 % on venäläisiä, 10,6 % komeja, 10,0 % ukrainalaisia, 2,4 % tataareja ja 2,1 % valkovenäläisiä.
Kaupungin talous perustuu kivihiilen tuotantoon. Sen ehtyessä väkiluku on laskenut jyrkästi (vuonna 1995 asukkaita oli 64,1 tuhatta henkeä). Vuonna 2004 aloitettiin öljyn poraus.
Verhnjaja Intassa on Tšaika-järjestelmän radionavigaatioasema, jonka 460 metrin korkuinen antennitorni on Euroopan toiseksi korkein rakennelma.
Komin lippu
Iki (1943)

| Iki / 壱岐 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsui Engineering & Shipbuilding, Tamano
Kölinlasku:  2. toukokuuta 1942
Laskettu vesille:  5. helmikuuta 1943
Palveluskäyttöön:  31. toukokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  10. heinäkuuta 1944
Loppuvaihe:  upotettu 24. toukokuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  870 t (standardi)
Pituus:  76,2 m (vesiraja) 77,72 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,1 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  4 200 bhp
Nopeus:  19,7 solmua
Miehistöä:  147
Aseistus
Aseistus:  3 × 12 cm/45 tykkiä 4 × 25 mm tyyppi 96 36 × syvyyspommia
Iki (jap. 壱岐) oli keisarillisen Japanin laivaston Etorofu-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1942 hankinnoissa Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta, missä köli laskettiin 2. toukokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 31. toukokuuta.
Palvelus

Alus upposi 24. toukokuuta 1944 torpedoituna Etelä-Kiinan merellä ja poistettiin alusluettelosta 10. heinäkuuta.
Idmon

Idmon (m.kreik. Ίδμων, Idmōn) oli kreikkalaisessa mytologiassa argonauttien mukana ollut tietäjä. Hänen vanhemmikseen mainitaan Kyrene ja itse Apollontai kuolevainen Abas.
Idmon tiesi kuolevansa argonauttien retkellä, mutta liittyi silti mukaan. Hän sai surmansa villikarjun hyökättyä hänen kimppuunsa. Taru kertoo, että Apollon käski boiotialaisia rakentamaan kaupunkinsa Idmonin hautapaikalla kasvavan villin oliivipuun ympärille ja pitämään häntä kaupunkinsa suojelijana, mutta nämä eivät tehneet niin.
Idmon, Aigyptoksen poika

Idmon, Aigyptoksen ja Gorgon poika, joka meni naimisiin Pylargen, Danaoksen ja Pierian tyttären, kanssa. Hänen morsiamensa surmasi hänet hääyönä.
Ib Hausmann

Ib Hausmann on saksalainen klarinetisti ja säveltäjä.
Hausmann opiskeli Berliinissä Ewald Kochin ja Banffissa Menahem Presslerin johdolla. Hän sai 20-vuotiaana kiinnityksen Leipzigin radiosinfoniaorkesterin sooloklarinetistiksi ja kaksi vuotta myöhemmin Staatskapelle Berliniin samaan asemaan. Marraskuussa 2000 Hausmann teki solistisen debyyttinsä Musikvereinissa Wienissä Minnesotan orkesterin kanssa.
Hausmannin yhteistyökumppaneita kamarimusiikissa ovat olleet Nina Tichman, Julia Fischer, Lars Vogt, Anne Sofie von Otter, Christian Gerhaher, Alexander Lonquich, Aleksandar Madžar, Frank Gutschmidt, Peter Bruns, Michael Wollny, Frank-Immo Zichner, Trio di Parma ja eri jousikvartetit. Hausmann on soittanut myös Ensemble Modernin, Ensemble Musikfabrikin ja ensemble recherchen kanssa. Hän on lisäksi toteuttanut projekteja näyttelijöiden kuten Klaus Maria Brandauerin ja Burghart Klaußnerin kanssa. Hausmann on levyttänyt useille levymerkeille sellaisten säveltäjien kuin Max Regerin, Gerhard Frommelin, Sergei Prokofjevin, Morton Feldmanin, Robert Schumannin, Alban Bergin ja Johannes Brahmsin teoksia. Levytyksellään Berthold Goldschmidtin teoksista Hausmann sai Preis der deutschen Schallplattenkritikin. Hänen Deutsche Grammophonille julkaisemansa Musik aus Theresienstadt -levy oli Grammy-ehdolla vuonna 2008.
Ensimmäisenä sävellyksenään Hausmann julkaisi vuonna 1996 sooloklarinettikappaleen Ohnung. Hän on säveltänyt myös esimerkiksi musiikkia Selma Lagerlöfin tarinaan Spelmannen vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (saksaksi)
AllMusic: Ib Hausmann (englanniksi)
Ibadanin yliopisto

| Ibadanin yliopisto> University of Ibadan |
| --- | --- |

Perustettu:  1948 / 1962
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  26 783
Sijainti:  Ibadan,  Nigeria
Sivusto:  www.ui.edu.ng
Tie ja kellotorni Ibadanin yliopiston kampusalueella.
Ibadanin yliopiston kirjaston lukusalia (2011).
Ibadanin yliopisto (engl. University of Ibadan, lyh. UI) on Nigerian Ibadanissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1948 ja oli Lontoon yliopistoon (University College London) kytkeytyvä college, kunnes vuonna 1962 sai itsenäisen yliopiston aseman.
Vuonna 2017 yliopistossa opiskeli 26 700 opiskelijaa. Noin puolet heistä suoritti alempaa korkeakoulututkintoa ja puolet maisteri- tai tohtoritutkintoa.
Ibadanin yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi Times Higher Education lehden yliopistoranking luokitteli Ibadanin vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.–1000. sijalle maailmassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ibadanin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:University of Ibadan
Käännös suomeksi
Ibadan

| Ibadan |
| --- | --- |

 Ibadan
 Koordinaatit: 7°23′N, 3°55′E 
Valtio:  Nigeria
Osa:  Oyo
Väkiluku (2007):  2 628 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ibadan on kaupunki Nigeriassa. Se on Oyon osavaltion pääkaupunki ja samalla sen suurin kaupunki 2,6 miljoonalla (2007) asukkaallaan.
Jorubat perustivat kaupungin vuonna 1750 ja siitä tuli heidän sotilaallinen tukikohtansa. Kaupunki joutui brittiläisten haltuun 1893. Ibadan oli pitkään Länsi-Afrikan suurin kaupunki 1900-luvulla.
Ibadanin yliopisto on Nigerian vanhin yliopisto. Se perustettiin vuonna 1948 osana Lontoon yliopistoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ibadan Wikimedia Commonsissa
Ib Melchior

Ib Melchior vuonna 2007.
Ib Jørgen Melchior (17. syyskuuta 1917 Kööpenhamina, Tanska – 14. maaliskuuta 2015 West Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kirjailija, elokuvatuottaja, elokuvaohjaaja ja matalan budjetin elokuvakäsikirjoittaja.
Melchiorin romaaneihin kuuluvat muun muassa Code Name: Grand Guignol, Eva, The Haigerloch Project, The Marcus Device, Order of Battle: Hitler’s Werewolves, Sleeper Agent, The Tombstone Cipher ja The Watchdogs of Abaddon.
Hänen tietoteoksiinsa kuuluvat kirjat Quest: Searching for Germany’s Nazi Past ja Lauritz Melchior: The Golden Years of Bayreuth. Vaimonsa Cleo Baldonin kanssa Ib Melchior kirjoitti kirjat Reflections on the Pool: California Designs for Swimming ja Steps & Stairways.
Melchior kirjoitti myös Hour of Vengeance -näytelmän, jonka perustana oli viikinki Amledin tarina, joka inspiroi myös William Shakespearea Hamletin kirjoittamisessa.
Melchior kirjoitti ja ohjasi The Angry Red Planetin vuonna 1959 ja vuonna 1964 elokuvan The Time Travelers. Televisiolle Melchior kirjoitti alkuperäisen Äärirajoilla-sarjan toisen tuotantokauden jakson ”The Premonition”.
Paul Bartel sovelsi Melchiorin novellia ”The Raceria” elokuvamuotoon kulttielokuvaan Kalmanralli 2000 vuonna 1975. Myöhemmin Kalmanralli 2000 tehtiin uudestaan vuonna 2008, ja sen nimeksi tuli Death Race – Kuolonajot.
Militant Order of Saint Brigitte of Sweden myönsi vuonna 1965 Melchiorille komentajamerkin.[lähde? ]
Melchior kuoli 97-vuotiaana kotonaan Kalifornian West Hollywoodissa 14. maaliskuuta 2015.
Aiheesta muualla

Melchior Versus Germany legal document related to Chossewitz
Personal homepage (Arkistoitu – Internet Archive)
Ib Melchior Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ib Melchior Elonetissä.
Homestuck

Homestuck on yhdysvaltalaisen Andrew Hussien vuonna 2009 luoma verkkosarjakuva. Sarjakuvan viimeinen osa julkaistiin 13. huhtikuuta 2016.
Sarjakuva mukailee tekstiseikkailuita. Jokainen ruutu on otsikoitu "pelaajan syöttämällä" komennolla ja teksti on kirjoitettu pelien tapaan sinä-persoonassa. Kaikki ruudut eivät ole pelkkiä kuvia, vaan jotkut ovat lyhyitä animaatiovideoita tai jopa interaktiivisia pelejä.
Juoni

Tarinan alussa 13-vuotias John Egbert ja hänen ystävänsä alkavat pelata uutta "immersiivistä simulaatiopeliä" Sburbia. Osoittautuu, että peli sijoittuu virtuaalimaailman sijasta todelliseen maailmaan ja lapset ovat vaarassa jäädä pelin luoman meteoriittisateen alle, joka uhkaa tuhota koko maailman. He onnistuvat pelin antamien esineiden avulla siirtämään itsensä toiseen maailmaan, jossa heidän on voitettava Sburbin luomat haasteet voittaakseen pelin. Asiat eivät kuitenkaan suju kuten on suunniteltu.
Aiheesta muualla

http://mspaintadventures.com. Sarjakuvan kotisivu.
Gullspångin kunta

| Gullspångin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa ja Värmlanti
Keskustaajama:  Hova
Kuntakoodi:  1447
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  315,44 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  5 169
 – Väestötiheys:  16,4 as./km²
 
 www.gullspang.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gullspångin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Gullspångin kunta (ruots. Gullspångs kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan ja Värmlantiin. Kunnan keskustaajama on Hova, vaikka Gullspångin taajama onkin suurin (2016).
Kunnan maapinta-ala on 315,44 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 5 169 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 45,06 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 14,3 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Amnehärad (ei muutosta)
Hova (Hova ja Älgarås)
Visnum (Rudskoga, Visnums-Kil ja Södra Råda)
Näistä kunnista Visnum sijaitsi kokonaan Värmlannin läänissä. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Gullspångin kunta yhdistämällä Amnehäradin maalaiskunta, Hovan seurakunta Hovan maalaiskunnasta ja Södra Rådan seurakunta Visnumin maalaiskunnasta. Kuntaliitoksen myötä Södra Råda siirtyi Värmlannin läänistä silloiseen Skaraborgin lääniin.
Gullspång oli Amnehäradin maalaiskunnassa sijainnut taajaväkinen yhdyskunta vuosina 1937–1958. Kunnan johto sijaitsee nykyään Hovassa, mutta sosiaali- ja tekninen hallinto Gullspångissa.
Vuodesta 2007 Gullspång on tehnyt yhteistyötä Mariestadin ja Törebodan kuntien kanssa. Myös kuntaliitosta näiden kuntien kesken selvitetään.