stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helleaalto (sarjakuvahahmo)
Sarjakuvissa

Mick Rory oli kiinnostunut tulesta jo lapsena asuessaan maatilalla Central Cityn ulkopuolella. Hän tuijotti usein liekkejä ja yritti jopa pitää niitä kädessään, vaikka ne polttivat hänen kätensä. Roryn pakkomielle meni lopulta liian pitkälle, kun hän sytytti perheensä talon palamaan ja jäi tuijottamaan liekkejä, eikä mennyt pyytämään naapurilta apua.
Roryn setä kasvatti pojan tulipalon jälkeen, mutta hänen pakkomielteensä tulta kohtaan ei kadonnut. Erään kouluretken aikana Roryn luokkalainen lukitsi hänet vitsinä teurastamon pakkashuoneeseen. Rory onnistui pääsemään ulos ja kosti tempauksen lukitsemalla ystävänsä kotiin ja sytytti sen tuleen. Sittemmin Rory ymmärsi olevansa pyromaani, jolle jäi pakkashuoneesta kylmyyden pelko. Rory karkasi lopulta kotoa ja liittyi sirkukseen tulennielijäksi. Rory ei kuitenkaan pystynyt hillitsemään pyromaanisuuttaan ja poltti myös sirkuksen.
Rory yritti taistella pakkomiellettään vastaan, mutta saikin innoitusta Central Cityn uutisarkistosta, jossa oli aiheita paikallisista rikollisista. Rory keksi käsiaseen kokoisen liekinheittimen ja puki ylleen asbestiasun, jonka jälkeen Rory aloitti rikollistoimintansa Helleaaltona. Hänestä tuli pian Salaman yleisimpiä vihollisia ja yksi Kapteeni Pakkasen kilpailijoista, joka myös esitteli Helleaallon muille paikallisille konnille. Hänen ensiesiintymisensä yhteydessä he liittoutuivat päästäkseen eroon Salamasta kilpaillessaan uutisankkurista, johon he olivat molemmat rakastuneet, ja taistelivat toisiaan vastaan yrittäessään kumpikin suorittaa suuremman rikosharrastuksen, mutta Salama vangitsi heidät molemmat.
Lopulta Mick uudistui johtuen suurelta osin Topin manipulaatioista. Hän ryhtyi työhön palontorjuntakonsulttina hyödyntäen laajaa tietämystään tulipaloista ja kuumuudesta. Hänestä tuli myös hyvä ystävä Barry Allenin kanssa, jonka salaisen henkilöllisyyden Salamana Rory löysi vuosia aiemmin. Myöhemmin Rory myöntyi Abra Kadabran tarjoukseen saada kunnioitusta ja häpeää maailmassa. Hän ja neljä muuta Konna-jäsentä uhrasivat itsensä, aivan tahattomasti päästääkseen demoni Neronin valloilleen. Neron palautti näiden viiden sieluttomat ruumiit Maahan suunnitelmassa pakottaa Salama sopimukseen. Jokaisella viidellä Konnalla oli uskomattomia voimia, ja ne aiheuttivat tuhoa, kuolemaa ja tuhoa ennen kuin Salama pakotti Neronin keskeyttämään toimintansa ja palauttamaan heidän sielunsa kehoihinsa.
Helleaalto palasi vain hetkeksi rikollisille tavoilleen ennen kuin hylkäsi ne opiskellakseen zhutanilaisten munkkien luona. Myöhemmin hän työskenteli Projekti Kadmuksessa vara-agenttina, mutta lopetti lopulta myös sen ja muutti Quad Citiesiin Illinoisiin. Lopulta hän sai työpaikan FBI:sta muiden Konnien uudistuneiden jäsenten kanssa. Tämä oli mahtava epäonnistuminen ja Rorysta tuli jälleen konna sen jälkeen kun Top saapui ja kumosi henkisen ohjelman, joka oli pitänyt hänet uudistuneena. Infinite Crisis tarinassa Helleaalto liittyi Superrikollisten Salaiseen Yhteisöön.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League Unlimited

Helleaalto esiintyi Justice League Unlimitedissa vierailevana hahmona, jossa hahmon äänenä toimi Lex Lang. Helleaalto oli Gorilla Groddin Legioonan jäsen ja auttoi muun muassa Devil Rayta, Gigantaa ja Killer Frostia hakemaan viikinkilaivan sisällä olleen viikinkiprinssin ruumiin. Hänen tehtävänään oli sulattaa laiva jäästä.
Muissa medioissa > Animaatio > Batman – pelottomat

Helleaalto esiintyi vuonna 2010 Batman – pelottomat sarjan jaksossa "Requiem for a Scarlet Speedster", jossa hahmon äänenä oli Steve Blum. Hän oli ryöstänyt pankin kunnes Batman saapui paikalle estämään hänen pakonsa. Pian hänen apuunsa saapuivat Kapteeni Pakkanen ja Säävelho, jonka myötä kolmikko onnistui kukistamaan Batmanin sulattamalla lopuksi pronssia Batmanin päälle. Pian paikalle saapuivat Jay Garrick ja Poika Salama, jotka kukistivat rikolliskolmikon.
Muissa medioissa > Televisiossa

Helleaalto essiintyi vuoden 2014 The Flash -televisiosarjassa, jossa häntä esitti Dominic Purcell. Tämä versio hahmosta oli pyromaani, jolla oli puolet ruumiistaan palovammojen peitossa. Purcell esitti Helleaaltoa myös DC's Legends of Tomorrow -sarjassa.
Muissa medioissa > Videopelit

Helleaalto esiintyy vuoden 2011 DC Universe Online -pelissä, jossa se ei ole pelattavana hahmona.
Helleaalto esiintyy pelattavana hahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Robin Atkin Downes.
Helleaalto esiintyy pelattavana hahmona DC Unchained -pelissä.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Lex Lang | Justice League Unlimited |  |  |
| 2010 | Steve Blum | Batman – pelottomat |  | Batman: The Brave and the Bold – The Videogame |
| 2011 | David Jennison |  |  | DC Universe Online |
| 2015–2016 | Dominic Purcell | The Flash DC's Legends of Tomorrow |  | - |
Helleaalto sarjassa Justice League Unlimited.
Häiriköt

| Häiriköt |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1988–
Tyylilaji:  punk rock, ramopunk
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Erkko Salonen, laulu, kitara   Mikko Salonen, basso   Maukka Maunula, rummut  
Levy-yhtiö:  Woimasointu, 2002–   Sonic Records, 1992  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Häiriköt on Erkko Salosen 1988 perustama helsinkiläinen punk rock- ja ramopunk-yhtye. Ne Luumäkien, Poikien ja Luonteri Surfin ohella se on yksi tunnetuimmista suomalaisista ramopunk-yhtyeistä, ja sitä onkin kutsuttu ”Suomen Ramonesiksi”. Ramonesin ohella Häiriköt on saanut vaikutteita ainakin Misfitsiltä.
Yhtyeen tuotanto on pääosin laulaja-kitaristi Erkko Salosen käsialaa.
Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut jonkin verran, mutta nykyinen kokoonpano Erkko Salonen (laulu ja kitara), Mikko Salonen (basso ja laulu) ja Maukka Maunula (rummut) on ollut koossa vuodesta 2003, ja on sama kokoonpano, joka soitti yhdessä jo vuosina 1992–1993.
Julkaisut

Pääartikkeli: Luettelo Häiriköiden kappaleista
Julkaisut > Studioalbumit:

Iskee kuin miljoona volttia (1992, Sonic Records)
Stydiä Staffia (1995, Sirkkeli-Tuotanto)
Jotain Johon Voi Luottaa (2003, Woimasointu)
Ratkaisu (2006, Woimasointu)
Helsinki (2015, Airiston punk-levyt)
Sama Tuli (2021, Woimasointu)
Julkaisut > EP:t

Moukarimies (1990, omakustanne)
Järkeäkonnitus (1991, omakustanne)
(Mä en haluu olla) Nörtti (1999, omakustanne)
Semilive (2003, Woimasointu & Höhnie Records)
Perjantai 13. (2004, Woimasointu)
1-2-3-4-5-6-7-8 (2006, Woimasointu)
Tulevaisuus on musta (2012, Woimasointu)
Julkaisut > Singlet:

"Rehtorit / Häiriköt" (2002, Woimasointu)
"Joey Ja Dee Dee" (2003, Woimasointu)
"Elämä On Kovaa" (2006, Woimasointu)
"Amerikan Idiootti" / Venäläinen Ruletti" (2020, Woimasointu)
"Lähiön Skidit (2021, Woimasointu)
Aiheesta muualla

Ramopunk.comin Häiriköt-osio (Arkistoitu – Internet Archive)
Häiriköt Myspacessa (englanniksi)
Levy-yhtiön sivut
Human & Beast

| Human & Beast Cheek |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Omakustanne
Cheekin muut studioalbumit
|   | Human & Beast 2001 | 50/50 2002 |
Human & Beast on suomalaisen rap-artisti Cheekin ensimmäinen omakustanteena julkaistu albumi vuodelta 2001. "John Doe" on ainut suomenkielinen kappale. Muut levyn kappaleet ovat englanninkielisiä. Levyllä vierailevat muun muassa Brädi taiteilijanimellä A'damite, sekä Markat Takas! -kokoonpanon Kike nimellä Noizebringa.
Kappaleet

Intro
Where I'm From (mukana A'damite)
Sippin' Some (mukana Noizebringa)
Jekyll & Hyde
First Blood
Love to Hate (mukana Yavis)
She Left When the Rain Started (mukana Fro-Yo & Sara)
Interview
Them Hoes
I Ain't Perfect (mukana Sil'uet)
John Doe
Make It Shake
Outro
Humallahti

Humallahti on Helsinginniemen länsiosassa, Rajasaaren pohjoispuolella sijaitseva merenlahti (kuvan yläosassa)
Pronssikautinen röykkiöhauta Humallahden rantakalliolla
Anna Kattainen Humallahden uimalan kallioilla 1920-luvulla
Humallahti (ruots. Hummelviken) on Seurasaarenselkään kuuluva merenlahti Mäntyniemen itäpuolella Helsingissä. Rajasaari ja sinne johtava Rajasaarenpenger rajaavat  lahtea etelästä.
Lahden itärannalla on Humallahdenpuisto ja Kesäranta, joka toimii pääministerin virka-asuntona.
Rantakalliolla Humal­lahden­puistossa, aivan lähellä Paciuksen­kadun ja Seura­saaren­tien risteystä, on yli 3000 vuotta vanha pronssi­kautinen röykkiöhauta, josta on löydetty poltettuja ihmisen luita.
1930-luvulla Humallahden rannalle ajetun täytemaan painosta täytteen viereinen pohjamuta nousi ylöspäin ja toi näkyviin vanhan puisen laivan rungon. Rungon rakenteesta päätellen kyseessä oli sota-alus, mahdollisesti tykkivene.
Humallahti toimi helsinkiläisten uimalana vuodesta 1898 alkaen. Paikalla toimi vuosina 1919–1959 Humallahden uimala, jossa oli hyppytorni ja uimaradat Vuonna 1928 sen läheisyyteen rakennettiin myös Missisippi -niminen kahvila, joka tuhoutui vuonna 1975 tuho­poltossa.
Nimen alkuperä

Lahden suomenkielinen nimi Humallahti on tullut käyttöön 1800-luvun lopulla. Se on mukaelma ruotsin­kielisestä nimestä, joka on esiintynyt kartoissa muodossa Hummelvik jo 1700-luvulla. Nimi johtuu mahdollisesti lahden rannalla villinä kasvaneesta humalakasvista. Eräässä vuonna 1696 laaditussa kartassa nimi kirjoitettiin kuitenkin Kumbeljwiken. Tämän vuoksi on myös mahdollista, että nimi johtuisikin edellä mainitusta muinais­haudasta, josta on voitu käyttää kivi­röykkiötä tarkoittavaa ruotsin kielen sanaa kummel.
Hiromu Arakawa

| Hiromu Arakawa> 荒川弘.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. toukokuuta 1973 (ikä 51)
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Fullmetal Alchemist
Hiromu Arakawa (jap. 荒川弘, Arakawa Hiromu, s. 8. toukokuuta 1973) on japanilainen mangaka. Hänet tunnetaan parhaiten sarjastaan Fullmetal Alchemist. Arakawa on myös esimerkiksi kuvittanut novellisarjan The Heroic Legend of Arslan sekä tehnyt mangasarjan Silver Spoon. Arakawan oikea nimi on Hiromi Arakawa, mutta hän käyttää nimeä Hiromu Arakawa, koska monet mieslukijat eivät tahdo lukea naisten kirjoittamia teoksia. Arakawa esiintyy itse töissään silmälasipäisen piirroslehmän muodossa.
Arakawa on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Arakawa on pitänyt lapset poissa julkisuudesta eikä heistä tiedetä kuin syntymävuodet sekä ensimmäisen lapsen sukupuoli. Arakawa ei ole julkaissut itsestään kuvia ja ainoat hänestä julkaistut kuvat ovat todella rakeisia ja epätarkkoja.
Elämä ja ura

Hiromi Arakawa syntyi Tokachissa, Hokkaidōn saarella Japanissa, jossa hän kasvoi vanhempiensa omistamalla maitotilalla 4 sisaruksensa kanssa. Arakawa ajatteli mangakan uraa jo lapsena ja hänellä oli tapana piirtää kouluvihkoihinsa. Käytyään lukion Arakawa auttoi vanhempiaan maitotilalla seitsemän vuoden ajan. Tänä aikana hän kävi myös öljymaalauskurssilla ja julkaisi doujinshi-sarjakuvia ystäviensä kanssa sekä piirsi strippisarjakuvia lehtiin.
Kesällä 1999 Arakawa muutti Tokioon ja aloitti mangakan uransa Square Enixillä. Hän toimi avustajana Hiroyuki Etōlle ja julkaisi ensimmäisen oman sarjansa, 'Stray Dog', samana vuonna. Sarja julkaistiin  Square Enix'n Monthly Shōnen Gangan -lehdessä ja se voitti yhdeksännen "21st Century Shōnen Gangan" palkinnon.
Heinäkuussa 2001 Arakawa julkaisi ensimmäisen luvun Fullmetal Alchemistia. Sarja jatkui 108 luvun ajan ja se on julkaistu 27 kirjana. Fullmetal Alchemist sai suosiota niin Japanissa kuin maailmanlaajuisesti. Siitä on tehty kaksi erillistä anime-sarjaa, mikä on erittäin poikkeuksellista. Fullmetal Alchemist -manga on käännetty myös suomeksi ja ensimmäinen anime on julkaistu suomeksi DVD:llä ja näytetty televisiossa.
Arakawa aloitti uuden sarjan huhtikuussa 2011. Hän tahtoi haastaa itseään eikä tehnyt uutta fantasiasarjaa, vaan realistisen koulusarjan, joka asettuu maatalousoppilaitokseen. Silver Spoon -sarjasta tuli erittäin suosittu ja siitä on tehty anime-sarja sekä live-action-elokuva. Silver Spoon ilmestyi aluksi kerran kuukaudessa, mutta jäi sitten tauolle, kun Arakawan täytyi huolehtia sairastuneesta perheenjäsenestään. Tämän jälkeen sarja jäi useita kertoja tauolle ja sen viimeinen luku ilmestyi 27. marraskuuta 2019. Helmikuussa 2020 mangaa oli myyty 17 miljoonaa kappaletta Japanissa.
Välivuosina sekä pitkien sarjojen aikana Arakawa on tehnyt useita muita töitä kuten kuvittanut kirjoja, piirtänyt lyhempiä sarjoja ja tehnyt hahmojen ulkoasuja peleihin.
Sarjoja

STRAY DOG, 1999 (Gekkan Shōnen Gangan)
Totsugeki Tonari no Enix (jap. 突撃となりのエニックス), 2000 (Gekkan Shōnen Gangan)
Shanghai Youma Kikai (jap. 上海妖魔鬼怪), 2000 (Gekkan Shōnen Gangan). Sarjasta tehtiin vuonna 2006 kuunnelma, jonka johdosta Arakawa jatkoi sarjaa kahdella luvulla.
Fullmetal Alchemist (jap. 鋼の錬金術師, Hagane no Renkinjutsushi), 2001–2010 (Gekkan Shōnen Gangan). Fullmetal Alchemist -animesarjaa esitettiin 2003–2004 MBS:llä ja TBS:llä. Kokopitkä elokuva valmistui vuonna 2005. Animen ja elokuvan juoni eroaa merkittävästi mangasta.)
Raiden 18, 2005–2006 (Gekkan Sunday Gene-X)
Sōten no Kōmori (jap. 蒼天の蝙蝠, lit. "A Bat In Blue Sky") (2006)
Hero Tales, 2011-2012
Silver Spoon (jap. 銀の匙, Gin no Saji) (2011–2019)
The Heroic Legend of Arslan (jap. アルスラーン戦記, Arusurān Senki) (2013–)
Palkintoja

1999: 9. 21st Century Enix Award, sarjana Stray Dog
2003: 49. Shogakukan Manga Award, Shōnen-kategoriassa, sarjana Fullmetal Alchemist
2011: 15. Tezuka Osamu Cultural Prize, "Uusi tulokas" -kategoria.
2011: 42. Seiun Award, "Paras scifi-sarjakuva" -kategoria, sarjana Fullmetal Alchemist
2012: 5. Manga Taishō Award, sarjana Silver Spoon
2012: 58. Shogakukan Manga Award, Shōnen-kategoria, sarjana Silver Spoon
Aiheesta muualla

Hiromu Arakawa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilkka Seppinen

Ilkka Tapio Seppinen (s. 14. helmikuuta 1944 Kuopio) on suomalainen historioitsija, Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti ja valtiotieteen tohtori.
Seppinen on Helsingin yliopiston poliittisen historian laitoksen dosentti. Hän on kirjoittanut tilaushistorioita, mutta myös paljon muuta. Toiminta eri aloja edustaneiden tilaushistorioiden kirjoittajana on toisaalta perehdyttänyt Seppisen laajasti Suomen historiaan 1800-luvun alkupuolelta saakka. Useimmissa tapauksissa Seppisen tilaushistoriat täyttävät tieteelliset kriteerit ja ovat perusteellisesti dokumentoituja. Seppisen viimeinen tilaushistoria on oikeuskanslerin historia 1944-2006, joka ilmestyi lokakuun alussa 2006.[lähde? ]
Seppinen on tutkinut historiaa myös akateemisesti. Erityisesti hän on perehtynyt Napoleonin sotien vaikutukseen Ruotsin valtakuntaan ja siten Suomeen. Tästä aiheesta hän on esittänyt useita esitelmiä kotimaassa sekä aihetta käsitelleessä suomalais-venäläisessä seminaarissa Moskovassa 2007. Kansainvälisen Sotahistorian Komission vuoden 2009 symposiossa Portossa Portugalissa Seppinen esitelmöi aiheesta Suomen Sotahistorian Komission virallisena edustajana, Tartossa Baltian Puolustuskorkeakoulssa ja muualla.[lähde? ]
Seppinen on Deutsche Akademische Austauschdienstin stipendiaatti (1971–1972) ja Alexander von Humboldt Stiftungin stipendiaatti (1981). Suomen Historiallisen Seuran tutkijajäseneksi hänet otettiin 1993.[lähde? ]
Seppinen on kirjoittanut eduskunnan 100-vuotishistorian 11 osaan Kansainvälinen eduskunta tutkielman "Eduskunnan ulkosuhteet". Seppinen on toimittanut Martti Ruudun sotapäiväkirjan Me uskoimme Suomeen (2000) ja kirjoittanut pienoiselämäkertoja Kansallisbiografiaan. Hän on suomentanut Harrison Salisburyn kirjan Tuntematon sota (1979).
Seppinen on toiminut Suomen Sotahistorian Komissiossa vuodesta 1983. Vuodesta 2012 lähtien hän on ollut Komission puheenjohtaja. Vuodesta 2012 lähtien hän on ollut The International Association for the History of Transport, Traffic and Mobility (T2M) hallituksen jäsen, johon liikennehistorian harrastus Liikenneministeriön historian (1992 kirjoittamisen jälkeen on hänet johdattanut.
Teokset

Ahdinkoajan varalle : Taloudellinen puolustusneuvosto ja puolustustaloudellinen suunnittelukunta huoltovarmuuden kehittäjänä 1929–1955–1995, 1996
Finland's war years [Elektroninen aineisto] = Die Kriegsjahre in Finnland / manuscript: Ilkka Seppinen ; graphic design: Jyrki Myllylä ; publisher: Mikkelin kaupungin museot, Päämajamuseo, cop. 2002.
Ilmatieteen laitos 1838–1988, Ilmatieteen laitos, 1988; myös englanniksi: Finnish Meteorological Institute 1838–1988, 1988
Lehdistö ja ulkopolitiikka 1927–1932, Helsingin yliopisto, poliittisen historian laitos, 1972.
MKL, Mielenterveys- ja kehitysvamma-alan liitto ry 1927–1977, Mielenterveys- ja kehitysvamma-alan liitto, [1977]
Selim Lemström : Aleksanterin yliopiston fysiikan professorina 1878–1904 toimineen geofyysikon elämä ja työ, Ilmatieteen laitos, 2006
Sillanrakentaja : Suomi-Seura 1927–2002, [julkaisija: Suomi-Seura], 2002.
Suomalaisen avaruustutkimuksen historia : Euroopan avaruusjärjestön jäsenyyteen asti, Yliopistopaino, 2004.
Suomen sotavuodet [Elektroninen aineisto] = Finlands krigsår / tekstikäsikirjoitus: Ilkka Seppinen ; graafinen suunnittelu: Jyrki Myllylä ; julkaisija: Mikkelin kaupungin museot, Päämajamuseo, cop. 2002.
Suomen ulkomaankaupan ehdot 1939–1944 = Die finnischen Aussenhandelsbedingungen 1939–1944, Suomen historiallinen seura, 1983 (väitöskirja)
Ulkopolitiikan puolustuspoliittiset tavoitteet : tutkielma sotilaallisista näkökohdista Suomen ulkopolitiikassa 1919–1939, 1974.
Valtaväylä Suomeen : liikenneministeriö 100 vuotta ; [julkaisija:] Liikenneministeriö, VAPK-kustannus, 1992.
Tämän asian olen tutkinut. Valtioneuvoston oikeuskanslerin historia 1944-2006. Oikeuskanslerinvirasto, Helsinki 2009.
Ilkka Seppinen-Risto Pellinen: The History of Finnish Space Activities. Translated from the Finnish by Gilbert W. Leppelmeier. Explorations vol. 6. Beauchesne, Paris 2009.
Hélène Grimaud

| Hélène Grimaud |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1969 (ikä 54) Aix-en-Provence
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  klassinen musiikki
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  Denon Deutsche Grammophon Erato Teldec
Aiheesta muualla
www.helenegrimaud.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hélène Grimaud (s. 7. marraskuuta 1969 Aix-en-Provence, Ranska) on ranskalainen pianisti.
Ura

Grimaud aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana. Musiikilliset opintonsa hän aloitti Pariisin konservatoriossa kolmetoistavuotiaana. Grimaudin ensimmäinen albumi, Chopin: Ballade No. 1; Liszt: Après une lecture de Dante; Schumann: Piano Sonata No. 1 julkaistiin 1987. Niin ikään 1987 Grimaud konsertoi ensimmäisen kerran Orchestre de Parisin kanssa. Sittemmin hän on esiintynyt konserttisaleissa ympäri maailman, kuten New Yorkin filharmonikkojen kanssa 1999. Grimaudilta on julkaistu useita albumeja, vuodesta 2002 alkaen hänen levy-yhtiönsä on ollut Deutsche Grammophon.
Grimaudin repertoaari ulottuu Bachista 1900-luvun suuriin säveltäjiin. Erityisen hyvin hän on menestynyt Brahmsin musiikin tulkitsijana.
Grimaud on työskennellyt myös kirjailijana. Häneltä on julkaistu teokset Variations sauvages (2003), Leçons particulières (2005) ja Retour à Salem (2013).
Diskografia

Chopin: Ballade No. 1; Liszt: Après une lecture de Dante; Schumann: Piano Sonata No. 1 (1987)
Schumann: Kreisleriana; Brahms: Piano Sonata No. 2 (1989)
Rachmaninoff: Sonata No. 2; Etudes-Tableaux, Op. 33 (1993)
Rachmaninov: Piano Concerto No. 2; Ravel: Piano Concerto in G major (1993)
Robert Schumann: Piano Concerto; Richard Strauss: Burleske (1995)
Brahms: Piano Pieces, Op. 116-119 (1996)
Gershwin, Ravel: Piano Concertos (1997)
Brahms: Piano Concerto No. 1, Op. 15 (1998)
Beethoven: Piano Concerto No. 4; Piano Sonatas Opp. 109 & 110 (1999)
Rachmaninov: Piano Concerto No. 2 (2001)
Brahms: Piano Concerto No. 1; Richard Strauss: Burleske (2002)
Beethoven: Piano Concerto No. 4; Schumann: Piano Concerto (2003)
Credo (2003)
Brahms: Fantasien; Intermezzi; Klavierstücke (2004)
Chopin, Rachmaninov (2005)
Reflection (2005)
Hélène Grimaud plays Beethoven, Brahms, Gershwin and others (2006)
Steinway Legends: Legends in the Making (2006)
Beethoven: Piano Concerto No. 5; Piano Sonata No. 28 (2007)
Portrait: Hélène Grimaud (2007)
Bach: Transcribed (2008)
Piano Essentials (2008)
Mozart: Piano Concertos Nos. 19 & 23 (2011)
Duo (2012)
Brahms: Piano Concertos Nos. 1 & 2 (2013)
Robert Schumann: Dichterliebe (2013)
Mozart's Magical Night (2015)
Water (2016)
Memory (2018)
The Messenger (2020)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Il Giornale: Hélène Grimaud la miss pianoforte che balla coi lupi (Acquafredda, Pietro, 27.8.2005)
Der Tagesspiegel: Griff nach den Sternen (Sakkas, Konstantin J., 13.1.2006)
KlassikAkzente: Hélène Grimaud
Jaana Sieviläinen

Jaana Susanna Sieviläinen (o.s. Kontturi, s. 18. elokuuta 1982 Rauma) on suomalainen pituushyppääjä, joka edustaa Joensuun Katajaa. Häntä valmentaa Jarkko Salminen.
Pituushypyssä Sieviläisen ennätys on 644 cm. Hän on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa 2012 sekä pronssia 2013 ja 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2006, hopeaa 2013 ja pronssia 2014.
I Am John

| I Am John John ME |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  2. huhtikuuta 2009  26. lokakuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.00
 Levy-yhtiö: Sony, Epic
Listasijoitukset
  29.
John ME:n muut julkaisut
|   | I Am John 2009 |   |
Singlet albumilta I Am John
 ”Love Is My Drug” Julkaistu: 2009  ”Run” Julkaistu: 2009
I Am John on ruotsalaisen artistin John MEn debyyttistudioalbumi. Se julkaistiin 2. huhtikuuta 2009 levymerkillä Sony Music Entertainment.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 29, ja se pysyi listalla yhteensä kaksi viikkoa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Paris | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Run | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Love Is My Drug | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Faker | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Skin & Bones | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | An Axe | 3.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | In A Room | 5.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Thorn | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Wedding Song | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Sister | 4.49 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 42.00 |  |  |  |  |  |  |  |
I Am Me

| I Am Me Ashlee Simpson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 2005
 Tuottaja(t): John Shanks
 Tyylilaji: Pop   Rock
 Kesto: 39.50
 Levy-yhtiö: Geffen
Ashlee Simpsonin muut julkaisut
| Autobiography 2004 | I Am Me 2005 | Outside of the Love 2007 |
I Am Me on yhdysvaltalaisen pop/rock-laulaja Ashlee Simpsonin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 18. lokakuuta 2005. Sen ensimmäinen single oli "Boyfriend", joka menestyi hyvin. Toinen single oli "L.O.V.E.", joka menestyi yhtä hyvin kuin edeltäjänsä. Kolmas single oli "Invisible", mutta se ei ollut tällä albumilla.
Kappaleet

(kaikki kappaleet kirjoittaneet Kara DioGuardi, John Shanks, ja Simpson)
"Boyfriend" – 3:00
"In Another Life" – 3:48
"Beautifully Broken" – 3:16
"L.O.V.E." – 2:34
"Coming Back For More" – 3:30
"Dancing Alone" – 3:55
"Burnin Up" – 3:57
"Catch Me When I Fall" – 4:02
"I Am Me" – 3:18
"Eyes Wide Open" – 4:10
"Say Goodbye" – 4:15
Ikaris

| Ikaris |
| --- | --- |
 Ikaris
Luoja(t):  Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Eternals #1 (1976)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Ikaris
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Ikuiset, UCWF
Henkilöllisyydet:  "Iceberg" Ike Harris Daedalus
Suhteet
Sukulaiset:  Ikarus (poika, kuollut), Tulay (äiti, kuollut), Virako (isä, kuollut)
Ikaris on Marvel-kustantamon supersankari ja ikuisten rodun edustaja. Ikariksen ensiesiintyminen tapahtui Eternals-lehden numerossa 1 (1976). Hahmon loi Jack Kirby.