stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Geraldine Somerville
Aiheesta muualla

Geraldine Somerville Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Geraldine Kemper

| Geraldine Kemper |
| --- | --- |
 Geraldine Spuiten en Slikken-ohjelman kuvauksissa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Geraldine Jane Kemper
Syntynyt: 26. tammikuuta 1990 (ikä 34) Amsterdam, Alankomaat
Ammatti:  juontaja
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Gerrie, Ger
Aiheesta muualla
over.bnn.nl/smoelenboek/Geraldine
IMDb
Geraldine Jane Kemper (s. 26. tammikuuta 1990 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen juontaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2009, kun hän voitti  Sterretje Gezocht -nimisen Tv-ohjelman. Voiton jälkeen hän pääsi juontajaksi alankomaalaiselle yleisradioyhtiö BNN:lle. Geraldine on juontanut Alankomaissa erittäin suuren suosion saavuttaneita "Spuiten en Slikken" sekä "3 op reis" -tositv-ohjelmia, joissa teemoina on yleensä matkustaminen, seksi, huumeet ja erilaiset kulttuurit. Geraldine on useamman kerran ollut ehdolla vuoden naisjuontajaksi Alankomaissa, mutta toistaiseksi voittoa ei ole vielä hänen kohdalleen tullut.
Muuta

Geraldine varttui Volendamissa, mutta muutti myöhemmin koulun ja töiden perässä Amsterdamiin. Hän on opiskellut urheilumarkkinointia Amsterdamin ammattikorkeakoulussa, mutta Televisio ura alkoi kiinnostaa urheiluopintoja enemmän ja vei lopulta nuoren naisen mennessään.  Vuonna 2013 Geraldine osallistui Alankomaiden Selviytyjät-ohjelmaan ja pääsi finaaliin.
Golowitz

Golowitz on suomalainen suku. Se tuli Suomeen Venäjältä 1600-luvun alussa. Ensimmäinen tulija Daniel Golowatsev oli pajari, ja hän sai Suomesta läänityksiä nykyisen Loviisan-Pernajan alueelta, muun muassa niin sanotun Mertlaxin neljänneksen. Hänen poikansa Peter rakensi Fantsnäs-nimiselle paikalle rälssitalon vuosina 1625–1626. Peterin poika Johan oli hulttio ja isä jätti hänet perinnöttömäksi. Fantsnäs ja Degerby siirtyivät Lorentz Creutzin omistukseen. Johan syytti Creutzia erilaisista rikoksista, ja Johan tuomittiin kuolemaan, mutta rangaistus muutettiin maasta karkotukseksi. Johan katoaa asiakirjoista 1600-luvun lopussa. lähde tarkemmin?
Meritie – Navigoinnin historia

| Meritie – Navigoinnin historia |
| --- | --- |
 Willem van de Velde nuorempi: De Windstoot, 1707
Kirjailija:  Donald S. Johnson Juha Nurminen
Kustantaja:  John Nurmisen Säätiö
Julkaistu:  2007
Sivumäärä:  374 s.
ISBN:  978-952-9745-22-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Meritie – Navigoinnin historia on John Nurmisen Säätiön julkaisema historiateos, jonka kirjoittaja on Donald S. Johnson ja päätoimittajana on säätiön puheenjohtaja Juha Nurminen. Teos syntyi heidän viisivuotisen yhteistyönsä tuloksena. Heidän lisäkseen kirjan tekemisessä on ollut mukana asiantuntijoista koostuva toimituskunta. Teos tuo esiin niitä syitä, miksi eurooppalaiset merenkulkijat lähtivät maailman ääriin, mutta ensisijaisesti se kertoo merenkuluntaidoista. Kirjan ilmestymisen jälkeen Juha Nurminen palkittiin tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinnolla.
Sisältö

Teoksen kuva-aineisto on peräisin eri puolilta maailmaa lähes sadasta museosta ja kirjastosta. Teoksen on Englannissa julkaissut brittiläinen merikirjallisuuteen erikoistunut kustantamo Conway Maritime Press nimellä The History of Seafaring – Navigating the World's Oceans.
Teoksen pääkirjoittaja Donald S. Johnson on merihistorioitsija ja kokenut purjehtija. Johnson on tutkimuksissaan saanut esiin uutta tietoa, joka on osittain ristiriidassa perinteisten vallalla olevien näkemysten kanssa. Hän on pohjoisamerikkalainen, mikä kriitikon mukaan välittyy teoksen kertomassa historiassa siten, että Amerikan pohjoispuolen löytäminen saa merkittävän osan tilasta. Muuten painotus Euroopan merenkulun historiaan on kirjan toisen tekijän ja sen kustantajan edustajan Juha Nurmisen mukaan tietoinen ratkaisu, sillä merenkulusta on kirjoitettu hyllymetreittäin, ja siksi aihetta oli rajattava. Navigoinnin historia käydään kuitenkin läpi aina tunnettuun yksinpurjehtijaan Joshua Slocumiin saakka. Sittemmin kehittyneet elektroninen ja satelliittipaikannus jäävät teoksessa vähäiselle käsittelylle, sillä "meriromantiikkaa on vaikea löytää vikisevistä pömpeleistä". Mukana on ”maailman parhaan laivapiirtäjän” Björn Landströmin kuvia. Historiallisten tosiasioiden oheen teoksessa on myös osuus tarujen kuningas Arthurin merimatkoista.
Teos esittelee löytöretkien motiiveja, joita olivat kaupallisten lähtökohtien ohella myös uskonnolliset, sotilaalliset ja valtapoliittiset motiivit. Teoksen kuvituksena käytetyistä kartoista osa on peräisin John Nurmisen Säätiön omista karttakokoelmista.
Vastaanotto

Britannica mainitsee teoksen kuvituksen – maalaukset, piirustukset, kartat, valokuvat – kannalta poikkeuksellisen hienoksi teokseksi, joka pitäisi hankkia jokaisen merenkulusta edes etäisestikin kiinnostuneen.
Käännökset

Teos on julkaistu myös Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Portugalissa kunkin maan kielellä. Teos on valittu vuonna 2007 Frankfurtin kirjamessujen parhaaksi kirjaksi.
Ranska: La Grande Histoire de la Navigation, National Geographic, 2009
Saksa: Die grosse Geschichte der Seefahrt – 3000 Jahre Expeditionen, Handel und Navigation, National Geographic, 2008
Portugali: História das viagens maritimas – A navegação pelos oceanos da mundo, Sete mares, 2008
Espanja: Historia de la navegación – A través de mares y océanos, GeoPlaneta, 2008
Britannia: The History of Seafaring – Navigating the World’s Oceans, Conway Maritime Press, 2007
Aiheesta muualla

Meritie John Nurmisen Säätiön sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
HSCSD

High Speed Circuit Switched Data (HSCSD) on 2,5-sukupolveen kuuluva piirikytkentäinen GSM-verkon laajennus, joka mahdollistaa tavallista GSM:ää nopeamman tiedonsiirron päätelaitteen ja verkon välillä. Tiedonsiirtonopeus on enimmillään noin neljä kertaa suurempi verrattuna GSM-verkon Circuit Switched Datan (CSD) tiedonsiirtonopeuteen.
HSCSD:n suuri tiedonsiirtonopeus perustuu siihen, että HSCSD-tekniikka käyttää enimmillään neljää aikapaikkaa verrattuna GSM:n verkon datasiirron yhteen aikapaikkaan. GPRS on HSCSD:n jälkeen 2000-vuosikymmenen alussa käyttöön otettu pakettikytkentäinen tekniikka, joka mahdollistaa nopeamman ja tehokkaamman tiedonsiirron.
Yksi HSCSD:n uudistuksista oli mahdollisuus valita erilaisista tiedonsiirron virheenkorjauksen tasoista. Alkuperäinen virheenkorjaus GSM:ssä oli tarkoitettu toimimaan koko verkon kattamalla alueella ja huonoimmissa mahdollisissa olosuhteissa. Tämä tarkoittaa sitä että suuri osa GSM:n tiedonsiirtokapasiteetista on varattu korjausdatalle. HSCSD tarjoaa eri tasoista virheenkorjausta riippuen radioyhteyden laadusta tukiasemaan. Parhaissa olosuhteissa voidaan yltää 14,4 kb/s nopeuteen yhdellä aikapaikalla normaalin 9,6 kb/s sijasta. Toinen uudistus oli mahdollisuus käyttää useampaa aikapaikkaa yhden sijasta. Kaikkia neljää aikapaikkaa käytettäessä voitiin tiedonsiirtonopeutta nostaa 57,6 kb/s:n (eli 4 × 14,4 kb/s). Huonoimmissakin olosuhteissa virheenkorjausta käytettäessä ylletään useampaa aikapaikkaa käyttämällä 38,4 kb/s nopeuteen. HSCSD edellyttää käyttämiensä aikapaikkojen varaamista pelkästään yhdelle käyttäjälle. On mahdollista että datapuhelua muodotettaessa tai sen aikana aikapaikkoja ei kyetä varaamaan täyden tiedonsiirtokapasiteetin mahdollistamiseksi, koska matkapuhelinverkkossa äänipuhelut on saatettu priorisoida dataliikenteen edelle.
Tyypillisesti useampaa aikapaikkaa käyttävä HSCSD -datapuhelu oli hinnoiteltu kallimmaksi kuin normaalin puhelun hintainen yhtä aikapaikkaa käyttävä datapuhelu. Tämä teki siitä suhteellisen kallista verrattuna siihen aikaan jolloin varattu yhteys on aktiivisessa käytössä. Tämä on yksi syy miksi pakettivälitteinen GPRS kehitettiin sen korvaajaksi. Määrätyt aikapaikat varanneen HSCSD:n etu verrattuna GPRS:ään on lyhyempi vasteaika, koska sen ei tarvitse GPRS:n tapaan odottaa lupaa lähettää datapaketti verkkoon.
HC Vantaa

HC Vantaa (entinen Kiekko-Vantaa Itä) oli vantaalainen jääkiekkoseura joka pelasi II divisioonaa. HC Vantaan piti nousta kaudeksi 2015-2016 Suomi-sarjaan, mutta varainhankinta epäonnistui. HC Vantaa pelaa ottelunsa Trio areenalla. Syksyllä 2022 Hc Vantaa luopui sarjapaikasta pelaajapulan vuoksi.
Menestys

| Kausi | Runkosarja | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- |
| 2015-2016 | Viides | Välierä |
| 2016-2017 | Kolmas | Puolivälierä |
| 2017-2018 | Kolmas | Välierä |
| 2018-2019 | Toinen | Välierä |
| 2019-2020 | Kolmas | Pudotuspelit keskeytetty |
| 2020-2021 | Ensimmäinen | Kausi keskeytetty |
| 2021-2022 | Toinen | Puolivälierä |
Michael Orozco

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Michael Orozco Fiscal
Syntymäaika: 7. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Orange, Kalifornia, Yhdysvallat
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Paino: 73 kilogrammaa
Seura
Seura: San Luis
Pelinumero: 16
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006– | San Luis | 73 | (3) |
| 2010 | → Philadelphia Union (laina) | 29 | (2) |
Maajoukkue
| 2008–2016 | Yhdysvallat | 29 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. heinäkuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. lokakuuta 2018.
Michael Orozco Fiscal (s. 7. helmikuuta 1986 Orange, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Meksikon Primera Divisiónin San Luisia.
Seurajoukkueura

Orozco Fiscalin ammattilaisura alkoi 17-vuotiaana meksikolaisseura Necaxassa, jonka riveissä hän pelasi kuitenkin vain juniori- ja reservijoukkueissa. Puoltatoista vuotta myöhemmin hän siirtyi San Luisiin, jossa hän debytoi Meksikon korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 26. elokuuta 2006 ottelussa Tigresiä vastaan. Ensiesiintyminen oli epäonnistunut, sillä vaihdosta kentälle tullut Orozco Fiscal ajettiin ulos vain kahden minuutin pelin jälkeen. Ottelu jäi hänen ainoaksi vuoden 2006 Aperturassa, mutta vuoden 2007 aikana hän vakiinnutti paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Hän pelasi San Luisin kanssa myös Copa Libertadoresissa.
Tammikuussa 2010 Orozco Fiscal siirtyi lainasopimuksella Yhdysvaltoihin Major League Soccerin tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin. Hän kuului joukkueen runkopelaajiin ja pelasi yhtä lukuun ottamatta kaikissa joukkueen kauden 2010 MLS-otteluissa. Kauden päätyttyä seurat neuvottelivat Orozco Fiscalin pysyvästä siirtymisestä Philadelphiaan, mutta eivät päässeet sopuun ja hän palasi San Luisiin.
Maajoukkueura

Sukujuuriltaan meksikolainen Orozco Fiscal olisi voinut edustaa maajoukkuetasolla myös Meksikoa, mutta valitsi synnyinmaansa Yhdysvallat.
Orozco Fiscal kuului Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2008 kesäolympialaisissa, jossa hän oli avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Ensiesiintymisensä Yhdysvaltain A-maajoukkueessa hän teki 15. lokakuuta 2010 MM-karsintaottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 29 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Orozco Wikimedia Commonsissa
Michael Orozco Fiscalin esittely Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
Michael Orozco Fiscalin esittely Yhdysvaltain jalkapalloliiton sivustolla (englanniksi)
HMS Alfred (1778)

| HMS Alfred |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  marraskuu 1772
Laskettu vesille:  22. lokakuuta 1778
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1778
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1814
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 638 bm
Pituus:  51,51 m (tykkikansi)
Leveys:  14,38 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Alfred oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1778 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 13. elokuuta 1772 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin marraskuussa. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1778 ja valmistui tammikuussa 1779. Aluksen valmistuskustannukset olivat 39 170 puntaa 14 shillinkiä ja 2 dimeä, mikä sisälsi varustamisen.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1778 päällikkönään William Bayne, joka sai surmansa 9. huhtikuuta 1782.
Alus siirrettiin reserviin marraskuussa 1812 ja se romutettiin toukokuussa 1814 Portsmouthissa.
HC Viking Tallinn

| HC Viking Tallinn |
| --- | --- |

Perustettu:  2010
Entiset nimet:  TKK Tallinn, Tallinn Viiking Sport
Kaupunki:   Tallinna, Viro
Kotiareena:  Tondiraba Jäähall ja Jeti Jäähall
Sarjataso:   Meistriliiga
Värit:                 
Päävalmentaja:  Igor Andrjushenko
Mestaruudet:  3 (2012–2013, 2013–2014 ja 2017–2018)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HC Viking Tallinn (vuosina 2010–2011 TKK Tallinn, vuosina 2011–2014 Tallinn Viiking Sport, kaudella 2018–2019 Tallinna Kalev/Viking) on virolainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tallinnasta. Seura on pelannut Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Joukkueella on kolme Viron mestaruutta kausilta 2012–2013, 2013–2014 ja 2017–2018 sekä yksi A-nuorten mestaruus kaudelta 2014–2015. Kaudesta 2020–2021 alkaen joukkue ei ole enää pelannut Meistriliigassa.
Seurassa pelasi kaudella 2016–2017 myös kaksi suomalaista pelaajaa; Marko Kettunen ja Atte Mikkola. Aikaisempia suomalaispelaajia ovat Tero Kotilainen ja Ville Lapinkorpi.
Seuralla on myös nuorisotoimintaa E-, F- ja G-junioireissa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Seuran fanisivut facebookissa (viroksi)
Muonion Tunturi-Veikot

Muonion Tunturi-Veikot on muoniolainen urheiluseura, joka on merkitty yhdistysrekisteriin 3. helmikuuta 1947. Seuran edustamia urheilulajeja ovat hiihto ja suunnistus. Seuran puheenjohtajana toimii Matti Vuollo.
Muonion Tunturi-Veikot omisti aikoinaan hirsimajan Olostunturilla ja Miljoonatien varrella vuonna 1950 valmistuneen toimitalon, jossa oli sali, näyttämö ja pukusuojat. 1960-luvulla taloon rakennettiin lisäosa (keittiö ja narikka). Talo toimi muoniolaisten kokoontumis- ja huvipaikkana 1970-luvulle saakka, jolloin se vuokrattiin ammattikoulun käyttöön. 1980-luvulla talo toimi jonkin aikaa nuorisotilana, kunnes Muonion Tunturi-Veikot myi sen Rakennusliike Mäkikyrölle. Talo purettiin 2006.
Muonion kirkonkylä

Muonion kirkko.
Muonion kirkonkylä on Muonion kunnan kuntakeskus. Muonio sijaitsee Muonionjoen rannalla. Valtatie 21 (E8) ja kantatie 79 (Kittilään) risteävät Muonion kirkonkylällä. Kylältä on myös siltayhteys Ruotsiin, jossa ensin Muodoslompoloon, mistä tie nro 99 yhdistää pohjoiseen Karesuvantoon ja etelään Pajalaan.
Vuoden 2021 lopussa Muonion kirkonkylän taajaman väkiluku oli 1 179, ja sen pinta-ala oli 4,80 neliökilometriä.
Muonion kirkonkylällä on peruskoulu, lukio ja ammattikoulu. Lisäksi on ”hiihtolukio”, johon tulee oppilaita ympäri Suomea ja Suomen rajojen ulkopuoleltakin. Hiihtolukio on samassa rakennuksessa toimivien Muonion lukion ja Ammattiopisto Lappian yhteinen hiihtovalmennusryhmä Ski College.
Muonion kotiseutumuseo

| Muonion kotiseutumuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Lahenrannantie 51, 99301 Muonio  
Sijainti:  Muonio 
Perustettu:  1982  
Koordinaatit:  67°56′46″N, 23°39′47″E
 fiMuonion kotiseutumuseo 
  
Muonion kotiseutumuseo on vuonna 1982 perustettu ja kesällä 1991 yleisölle avattu kotiseutumuseo Muoniossa.
Muonion kotiseutumuseon alkujaan kahden perheen asuntona ollut päärakennus rakennettiin 1800-luvun loppupuolella. Museon perustamisen yhteydessä päärakennus siirrettiin Kihlangista nykyiseen sijaintiinsa. Kihlangista siirrettiin alueelle myös riihilato ja venekatos. 1850-luvulta peräisin oleva vilja-aitta on siirretty Ylimuoniosta, ja lisäksi Muoniossa asuneiden lahjoitukset ovat kartuttaneet museon esineistöä. Museon päärakennuksen ulkoseinään on kiinnitetty jääkärien pohjoisinta etappitietä kuvaava muistomerkkilaatta.
Muonion kotiseutumuseoon kuuluva ulkorakennus on ajalta ennen sotia ja on alun perin rakennettu nykyiseen paikkaansa. Myös ulkorakennus on toiminut aiemmin asuntona.
HMS Alexander (1778)

| HMS Alexander |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Kölinlasku:  6. huhtikuuta 1774
Laskettu vesille:  8. lokakuuta 1778
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1778
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 1794 Ranskan laivaston L'Alexandre
Loppuvaihe:  romutettu 1819
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 621 bm
Pituus:  51,51 m (tykkikansi)
Leveys:  14,38 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Alexander oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1778 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 21. heinäkuuta 1773 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 6. huhtikuuta 1774. Alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1778 ja valmistui 6. joulukuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 38 895 puntaa 18 shillinkiä ja 3 dimeä sisältäen varustamisen.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1778 päällikkönään Richard Kempenfelt. Alus valtasi 12. maaliskuuta 1779 yhdessä HMS Courageux'n kanssa 40-tykkisen kaapparin Le Monsieurin.
Vuonna 1794 alus suojasi HMS Canadan kanssa saattueen Espanjaan. Paluumatkalla alukset kohtasivat 6. marraskuuta Ranskan laivaston Joseph-Marie Niellyn viiden 74-tykkisen linjalaivan osaston. Alexander vallattiin Canadan kyetessä pakenemaan. Aluksella sai taistelussa surmansa ja haavoittui 40 miehistönjäsentä.
Vallattu alus siirrettiin Brestiin, jossa se liitettiin Ranskan laivastoon nimellä L'Alexandre. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen takaisin Groix'n taistelussa 23. kesäkuuta 1795.
Alus osallistui 1798 Aboukirin taisteluun päällikkönään Alexander Ball. Alus osallistui Egyptin alueen sotatoimiin 8. maaliskuuta alkaen aina 2. syyskuuta 1801 saakka. Alus poistettiin palveluksesta 1803 Plymouthissa ja se romutettiin 1819.
Mochizuki (1927)

| Mochizuki / 望月 |
| --- | --- |
 Mochizuki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  23. maaliskuuta 1926
Laskettu vesille:  28. huhtikuuta 1927
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1927
Loppuvaihe:  upotettu 24. lokakuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 336 t (standardi) 1 468 t (kuormattu)
Pituus:  102,16 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,16 m
Syväys:  2,96 m
Koneteho:  38 500 ihp
Nopeus:  37,2 solmua
Miehistöä:  154
Aseistus
Aseistus:  4 x 120 mm/45 type 3 -tykkiä 2 x 7,7 mm type 92 -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 61 cm torpedoputkea
Mochizuki (jap. 望月) oli Keisarillisen Japanin laivaston Mutsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 23. maaliskuuta 1926. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1927 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 31. lokakuuta.
Palvelus

Alus upotettiin 24. lokakuuta 1943.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mochizuki (1927) Wikimedia Commonsissa
Mutsuki-luokan hävittäjä
–
–
–
–
–
–
–
–
–
–
–
HMS Alliance (P417)

| HMS Alliance |
| --- | --- |
 HMS Alliance

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  13. maaliskuuta 1945
Laskettu vesille:  26. heinäkuuta 1945
Palveluskäyttöön:  14. toukokuuta 1947
Loppuvaihe:  museoitu 1979
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 360 t (pinnalla) 1 590 t (sukelluksissa)
Pituus:  89,46
Leveys:  6,81 m
Syväys:  5,51 m
Koneteho:  2 300 hv (dieselmoottori) 1 250 hv (sähkömoottori)
Nopeus:  18,5 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  61
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 4"/L40 Mk XXII -tykki 3 x .303 konekivääriä 1 x Oerlikon 20 mm 10 x 21" (533 mm) torpedoputkea 26 x miinaa
HMS Alliance (viirinumerot P417 ja S67) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene toisen maailmansodan jälkeen.
Valmistus

Alus tilattiin 7. huhtikuuta 1943 vuoden 1943 laivasto-ohjelmassa Vickers-Armstongilta, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1945. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 26. heinäkuuta ja valmistui 14. toukokuuta 1947, jolloin se oli varustettu snorkkelilla.
Palvelus

Alus museoitiin vuonna 1979.
Moa Granat

| Moa Granat> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. elokuuta 2004 (ikä 20)
Yleisurheilija
Seura:  Vallentuna FK (-2013) Turebergs FK (2013-)
Valmentaja:  Kenth Olsson
Ennätykset:  60m: 7,78 (Solletuna, 2022) 100m:12,16 (Danderyd, 2022) 200m: 24,30 (Vallentuna, 2022) 400m: 53,64 (Sollentuna, 2024) 800m: 2.08,36 (Sollentuna, 2024) 100m aidat: 13,82 (Malmö, 2022) 400m aidat: 55,89 (Rooma, 2024)
 Tietolaatikko päivitetty 1. syyskuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten yleisurheilu.U20 EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten yleisurheilu.U20 EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten yleisurheilu.U20 EM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tallinna 2021 | 400 metrin aidat |  |
|  Kultaa | Jerusalem 2023 | 400 metrin aidat |  |
Moa Granat (s.  8. elokuuta 2004) on ruotsalainen aitajuoksija. Hän voitti yleisurheilun alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa hopeaa 400 metrin aitajuoksussa.Vuoden 2023 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Jerusalemissa hän voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa.
Mo Granat oli junioritähti, sillä hän saavutti 15-vuotiaana Ruotsin mestaruuskisojen hopeaa 400 metrin aidoissa ajalla 59,44. Ensimmäisen kerran Granat osallistui aikuisten mestaruuskisoihin Budapestissä 2023 jääden vielä alkueräänsä. Seuraavana vuonna Granat osallistui  EM-kisoihin Roomassa edeten välieriin, joissa hän teki sen hetkisen ennätyksensä 55,89. Kotimaassa Granat on voittanut kauteen 2024 mennessä neljä Ruotsin mestaruutta 400 metrin aidoissa. Suomi-Ruotsi -maaotteluissa hän otti ensimmäisen voittonsa vuonna 2024.
Kaudella 2024 Moa Granatilla tapahtui muutos valmennuksessa, kun hän siirtyi kokeneen Kenth Olssonin valmennukseen. Olsson oli ollut jo 1990-luvulla Moan vanhempien eli Marko ja Madeleine Granatin valmentaja. He olivat aikanaan olleet Ruotsin mestareita 400 metrillä ja 400 metrin aidoissa.
Mika Palonen

Mika Palonen (s. 1976 Helsinki) on suomalainen kokki ja keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2010. Hän työskenteli tuolloin ravintola Bläkin palveluksessa. Hän edusti Suomea Bocuse d’Or -kokkikilpailussa vuosina 2012–2013.
Vuonna 2017 hän oli Bistro Sinnen keittiömestari (Porvoo). Hän on työskennellyt tätä aiemmin muun muassa Villa Strösvikin, Faro Channelside Bar & Restaurantin, Sasson, Gaijinin ja Nokan keittiöissä. Hän on omistaja-osakkaana vuonna 2017 perustetussa yrityksessä Nood Ramen.