stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paracelsus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Senfelder, Leopold: Theophrastus Paracelsus Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Paracelsuksen teoksia Internet Sacred Text Archive (englanniksi)
Renessanssifilosofia
Francesco Petrarca
Georgios Gemistos Plethon
Leonardo Bruni
Georgios Trapezuntios
Nicolaus Cusanus
Johannes Bessarion
Lorenzo Valla
Johannes Argyropulos
Marsilio Ficino
Pietro Pomponazzi
Giovanni Pico della Mirandola
Gianfrancesco Pico della Mirandola
Erasmus Rotterdamilainen
Niccolò Machiavelli
Thomas Cajetanus
Nikolaus Kopernikus
Thomas More
Martti Luther
Juan Luis Vives
Paracelsus
Agostino Steuco
Bernardino Telesio
Petrus Ramus
Francesco Patrizi da Cherso
Jacopo Zabarella
Michel de Montaigne
Hieronymus Fabricius
Justus Lipsius
Giordano Bruno
Francisco Suárez
Francisco Sánchez
Cesare Cremonini
Francis Bacon
Galileo Galilei
Tommaso Campanella
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC  IdRef 
Paracelsuksen hautamonumentti Salzburgissa.
Louis Pasteur

| Louis Pasteur |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1822 Dole, Ranska
Kuollut: 28. syyskuuta 1895 (72 vuotta) Marnes-la-Coquette, lähellä Pariisia, Ranska
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  ENS
Väitöstyön ohjaaja:  Antoine-Jérôme Balard
Instituutti:  ENS Strasbourgin yliopisto Lillen tiedeyliopisto
Oppilaat:  Charles Friedel, Charles Chamberland ja Emile Roux
Tutkimusalue:  Kemia
Tunnetut työt:  pastörointi, vesikauhurokote
 Nimikirjoitus
Albert Edelfeltin maalaus Louis Pasteurin muotokuva (1885)
Louis Pasteur (27. joulukuuta 1822 Dole, Jura – 28. syyskuuta 1895 Marnes-la-Coquette, Seine-et-Oise) oli ranskalainen mikrobiologi ja kemisti, joka osoitti bakteerien ja rokotuksen merkityksen sairauksien hoidossa. Pasteur kehitti ensimmäisen rokotteen vesikauhuun.
Elämäkerta

Louis Pasteur syntyi Dolessa, Juran departementissa, itäisessä Ranskassa. Hänet hyväksyttiin École normale supérieuren opiskelijaksi 1843, ja vuonna 1847 hän suoritti tohtorin tutkinnon. Pasteur ei aluksi menestynyt opinnoissaan, mutta lopulta hänestä tuli historian tuntema tiedemies. Vuonna 1852 hänet nimitettiin Strasbourgin yliopiston kemian apulaisprofessoriksi.
Pasteurin ensimmäiset tutkimukset koskivat viinihappoa ja sen suoloja. Jo ennestään tiedettiin, että viinihapon suolat ovat optisesti aktiivisia, paraviinihapon suolat sen sijaan eivät. Pasteur selitti optisen aktiivisuuden johtuvan molekyylien epäsymmetrisyydestä ja osoitti, että paraviinihapolta tämä ominaisuus puuttuu, koska se on kahden, valon polarisaatiotasoa vastakkaisiin suuntiin kiertävän aineen seos.
Myöhemmin Pasteur siirtyi tutkimaan mikrobeja. Vuonna 1857 hän osoitti, että käymisen saavat aikaan pieneliöt sen sijaan, että sitä aikaisemmin oli pidetty puhtaasti kemiallisena tapahtumana. Hän havaitsi myös, että eräät toiset mikrobit saattoivat häiritä käymisilmiötä. Tämä sai hänet päättelemään, että ne saattaisivat olla vahingollisia myös ihmisille ja eläimille. Bakteerit oli löydetty jo 1600-luvulla, ja jo ennen Pasteuria niitä oli epäilty sairauksien aiheuttajiksi, mutta vasta Pasteur sai tutkimuksillaan tiede­yhteisön asiasta vakuuttuneeksi. Tämä teki hänelle mahdolliseksi kehittää myös rokotteet paiseruttoa ja vesikauhua vastaan. Pasteur osoitti myös, että mikrobit eivät synny spontaanisti elottomasta aineesta, alku­synnyn kautta, toisin kuin hänen aikaansa saakka oli oletettu.
Pasteur ehdotti jo vuonna 1874 kirurgisten instrumenttien puhdistamista keittämällä niitä vedessä. Hän ehdotti vuonna 1878, että leikkauksissa käytettävät leikkausliinat ja kirurgien suojakaavut puhdistetaan mahdollisista bakteereista kuumentamalla niitä riittävän pitkään vesihöyryn avulla.
Pasteur keksi myös bakteereja tuhoavan lämpö­käsittelyn, pastöroinnin. Aluksi menetelmää käytettiin viinin säilymisen parantamiseksi, nykyisin tunnetuin kohde lienee maito.
Ensimmäinen Pasteurin vesikauhurokotteen pelastama ihminen, Joseph Meister (1876–1940), teki myöhemmin elämäntyönsä Pasteur-instituutin vahtimestarina.lähde? Meister eli 64-vuotiaaksi ja oli loppuun asti elävä todiste Pasteurin nerokkuudesta.kenen mukaan?
Taidemaalari Albert Edelfelt oli Pasteurin hyvä ystävä ja hän maalasi vuonna 1885 tunnetun muotokuvan Pasteurista laboratoriossaan. Edelfelt maalasi myös Pasteurin pojan Jean-Baptisten muotokuvan sekä vuonna 1896 rouva Pasteurin muotokuvan. Pasteurin työhuoneessa oli lisäksi Edelfeltin tekemä pieni maisemamaalaus ja rouva Pasteurin pikkusalongissa Edelfeltin vuonna 1888 lahjoittama joenrantamaisemaa esittävä maalaus.
Kirjallisuutta

Geison, Gerald L.: Louis Pasteurin salattu tiede.  ((The Private Science of Louis Pasteur, 1995.) Suomentanut Seija Piippola)  Helsinki:  Art House, 2002.  ISBN 951-884-341-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Pasteur Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Luettelo Taipalsaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Taipalsaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Taipalsaaren kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Taipalsaaressa on talvisodan jälkeen perustetun lentokentän muistolaatta.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1918 sodan punaisten muistomerkki | Taipalsaaren hautausmaalla, kappelin takana; Niiraskantie 3 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1592°N, 28.0697°E |  | 1960-luku |  |  |
| Isänmaan puolesta | Taipalsaaren kunnantalon puistikkoalue, Kellomäentie 1 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1592°N, 28.0597°E |  |  |  |  |
| JR 2:n muistomerkki | Taipalsaaren kirkkopihan ulkopuolella, Muukkolantie 1 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1605°N, 28.0599°E |  |  |  |  |
| Punaisen hauta, Pönniälä | Pönniälän Ruokoniemi | Pönniälä | 61.2687°N, 27.9622°E |  |  |  |  |
| Punaisen hauta, Hutvana | Hutvanan saari Munaluodonselällä | Suur-Saimaa | 61.296°N, 27.883°E |  |  |  |  |
| Punaisten hauta, Jauhiala | Jauhialan Saimaanharju (karttalinkki Jauhialaan likimääräinen) | Saimaanharju | 61.1447°N, 28.1042°E |  |  |  |  |
| Punaisten hauta ja muistomerkki, Pulkkaniemi | Pulkkaniemi 4 | Merenlahti | 61.1117°N, 28.039°E |  |  |  |  |
| Rajan taakse jääneet sankarivainajat | Taipalsaaren kirkolla, Muukkolantie 1 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1607°N, 28.0599°E |  |  |  |  |
| Sankaripatsas | Taipalsaaren kirkon sankarihautausmaa, Savilahdentie 18 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1605°N, 28.06°E | Jalava, VeikkoVeikko Jalava | 1965 |  |  |
| Taipalsaaren lentokentän muistomerkki | Sotilasalueen rajalla, Sillanmäentie 122 | Sillanmäki | 61.237°N, 27.9733°E |  | 1999 |  |  |
| Talvisotaan lähdön muistomerkki | Taipalsaaren kunnantalon takana sijaitseva nurmikenttä, Kellomäentie 1 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1591°N, 28.059°E |  |  |  |  |
| Telakan muistomerkki | Huhmarkallion uimaranta | Saimaanharju | 61.143°N, 28.0788°E |  | 1985 |  |  |
| Vapaussodan muistomerkki | Taipalsaaren kirkkopiha, Muukkolantie 1 | Taipalsaaren kirkonkylä | 61.1604°N, 28.0602°E | Wirkkala, IlmariIlmari Wirkkala | 1921 |  |  |
| Vehkataipaleen pumppulaitoksen muistomerkki | Vehkataipaleen kanava, Kanavakuja | Vehkataipale | 61.1518°N, 28.2253°E |  | 1986 |  |   |
Luettelo Suomen siirtolohkareista

Siirtolohkare Nurmeksen Pyssyvaaralla.
Tämä on luettelo Suomen siirtolohkareista ja muista nimetyistä kivistä.
Koon ja ominaisuuksien mukaan > Suuret > Suurimmat

Turun Kukkarokivi, kuva jo Maamme-kirjassa.
Tervolankirkko, Savonlinna
Kärsämäen pirunpesä, Turun lentoasema
Ilveskivi, Pedersöre, 16 m korkea
Linnakivi. Pieksämäki
Koon ja ominaisuuksien mukaan > Suuret > Muut suuret

Santamalan Emovaha (äitikivi), Nousiainen - paino 3000 tonnia
Lattomeren lohkare, Ulvila
Karhuviiankivi, Ruukki
Taattisten siirtolohkare, Jättiläisen kivi, Merimasku
Siirtolohkare Navettavuorella, Jalasjärvi
Julunkivi, Julunkiven luonnonsuojelualue, Sulkava
Vilkaharjun siirtolohkare
Lyttylän pirunpesä, Pori
Pallivahankivi, Turku
Koon ja ominaisuuksien mukaan > Näkyvät

Koukun siirtolohkare - Lemi
Onkiniemen liikkuva kivi, Sysmä
Mäkrävaaran huipun siirtolohkare, Kolin kansallispuisto
Kaipolan lahden siirtolohkareet
Koon ja ominaisuuksien mukaan > Kiikkuvat lohkareet

Ihmisvoimin liikutettavia siirtolohkareita, jotka palaavat takaisin alkuperäiseen asentoonsa.
Heiluvakivi, Valkeala
Heiluvakivi, Pihlajavesi, Keuruu
Jyskynkivi, Pielavesi
Kalkatuskivi, Heinävesi
Kiikkukivi, Alavieska
Kiikkukivi, Lieksa
Kiikkuva kivi, Lemi
Liikkuvakivi, Saarijärvi
Koon ja ominaisuuksien mukaan > Erikoiset

Kummakivi, Ruokolahti
Tapion alttari, Muuratsalo
Koon ja ominaisuuksien mukaan > Luolat

Hirvi-Simunan luola, luola siirtolohkareröykkiön alla Lempäälässä
Karhunpesäkivi, ontoksi rapautunut siirtolohkare Inarissa
Pirunpesä, sisältä ontto siirtolohkare Nokian Sarkolassa
Pirunpesä, hajonneen siirtolohkareen muodostama louhikkoluola Porin Lyttylässä
Historiallisesti merkittävät > Rajakivet

Hermolanvaha – Kiikalan ja Suomusjärven entinen rajakivi, nykyään vain kylien rajana
Jonkerin kivi, Stolbovan rauhan 1617 rajakivi Kuhmossa Jonkerinjärven pohjoisrannalla
Miinoan kivi, Kuhmossa Suomen ja Venäjän välisellä rajaviivalla
Sarvikivi, Suomusalmella Suomen ja Venäjän välisellä rajaviivalla
Palsankallio, rajakivi Hämeenlinnassa
Halkivahankivi, Huittisten, Kokemäen ja Köyliön pitäjien rajakivi Satakunnassa
Hämeenväänteenkivi, vanha Hämeen ja Satakunnan maakuntien rajakivi Viialassa (Jumusselkä).
Iiroonkivi (myös Koppelokivi), Satakunnan, Hämeen ja Pohjanmaan historiallisten maakuntien vanha rajakivi Etelä-Pohjanmaalla Soinin kunnassa Iiroonjärven länsirannalla.
Kuhankuono, seitsemän kunnan rajapyykki Varsinais-Suomessa
Satulinkivi eli Vahankivi, kolmen kunnan rajakivi Jokioisten, Tammelan ja Someron rajalla
Parranvaha eli Parravaha, kolmen, aiemmin neljän kunnan rajakivi Varsinais-Suomessa.
Rillankivi, Pielaveden, Pihtiputaan ja Pyhäjärven kuntien sekä Keski-Suomen, Pohjois-Savon ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntien, aiemmin Keski-Suomen, Kuopion ja Oulun läänien rajakivi, sitä pidetään myös Pähkinäsaaren rauhan (1323) rajamerkkinä
Götankivi Kuninkaantiellä Sipoon ja Porvoon rajalla. Mainittu rajakivenä jo vuonna 1548.
Historiallisesti merkittävät > Taistelut

Kustaa III:n kivi, Valkeala - Suuri siirtolohkare, jonka takaa Kustaa III:n kerrotaan seuranneen Valkealan kirkolla käytyä taistelua 30. huhtikuuta 1790.
Fieandtin kivi Kokkonevalla - Everstiluutnantti Otto von Fieandtin seurasi kiveltä Kokkonevan taistelua.
Fieandtin kivet Höylänsalmen sillan pielessä Karstulassa. Otto von Fieandt taisteli tässä kohtalokkaan Karstulan taistelun 21.8.1808.
Kasakkakivi, Tienhaara, Viipurin maalaiskunta
Katariina Jagellonican kivi, Kuninkaankivi (Kaarle-herttuan mukaan), Rukouskivi, Katariinanlaakso, Turku
Historiallisesti merkittävät > Muu perinne

Saarnakivi, siirtolohkare Tammelan Lautaportaassa Torajärven rannalla
Lallin itkukivi, siirtolohkare Harjavallan Hiirijärven kylässä, tarinan mukaan Piispa Henrikin surmanneen talonpoika Lallin pakopaikka
Saarnakivi, Mietoistenlahden rannalla Mietoisten Pyhärannan kylässä
Teinien kivi, siirtolohkare Oripäässä Oripäänkankaalla vanhan Tampereentien varrella. Tarinan mukaan vaeltavat teinit viettivät aikaa lohkareella
Kukkarokivi, suuri lohkare Ruissalon luona Turussa. Tarinan mukaan kivi on jättiläisten Killin ja Nallin nykyiselle paikalleen viskaama.
Alueittain > Kanta-Häme

Saarnakivi, siirtolohkare Tammelan Lautaportaassa Torajärven rannalla
Alueittain > Kanta-Häme > Hattula

Hämeskivi, Tyrväntö, Ruotsin ja Novgorodin raja, myöhemmin Hämeen ja Savon raja?
Lahdentaan tuomarikivet, Jänismäki, Tyrväntö, kiinteä muinaisjäännös
Lapinämmänkivi, Tyrväntö
Pirunlinkokivi, historiallisen ajan tarinapaikka
Tonttukivi, Tyrväntö
Alueittain > Kanta-Häme > Hämeenlinna

Kirkonkivet, historiallisen ajan tarinapaikka
Kruununkivi, Vahovuori, historiallisen ajan rajakivi
Kärsänkivi, rajakivi
Palsankallio, rajakivi
Sopenkivi, rajakivi
Sylkkyvaha, rajakivi
Vahankivi, rajakivi
Alueittain > Keski-Suomi

Venäläiskivi, Äänekoski
Alueittain > Pirkanmaa

Apinakivi, Pirkkala
Eevertinkivi, Lempäälä
Illaankivi eli Näkkäkivi, kuusitoistakoloinen uhrikivi Mälkiäisissä, Tyrväntö
Ollinkivi, Ruovesi
Alueittain > Pohjanmaa

Aumakivi, toori Lauhanvuoren kansallispuiston vieressä
Ilveskivi Purmossa on antanut aiheen Purmon vaakunan.
Kotakivi Seinäjoen Katajalaaksossa
Lotta Svärdin muistokivi Taistelutantereentien varrella Vöyrillä
Hanhikivi, siirtolohkare Hanhikiven voimalaitoksen alueella Pyhäjoella.
Alueittain > Satakunta

Halkeimakivi, siirtolohkare, Halkeimakivenkorpi, Pori (aiemmin: Lavia)
Kanninkivi, louhikoksi hajonnut siirtolohkare Kokemäen Sääkskoskella Sääksjärven rannalla.
Lallin itkukivi, siirtolohkare Harjavallan Hiirijärven kylässä, tarinan mukaan Piispa Henrikin surmanneen talonpoika Lallin pakopaikka.
Lyttylän pirunpesä,  hajonneen siirtolohkareen muodostama louhikkoluola Porin Lyttylässä
Alueittain > Uusimaa > Helsinki

Pyykivi (ruots. Järpstenen), rapakivigraniittinen siirtolohkare Helsingin Laajasalossa, lähellä Pyyluotoa ja Pyysaarta
Vartiosaaren siirtolohkare, Vartiosaari
Alueittain > Uusimaa > Espoo

Isokivi, Nöykkiö
Siirtolohkare, Hanikka, rauhoitettu 24.11.1986
Suomenojan (Kaitaan) siirtolohkare, rauhoitettu 24.11.1986
Veinin siirtolohkareikko, Laaksolahti, rauhoitettu 24.11.1986
Alueittain > Uusimaa > Porvoo

Näsin kivi, haljennut siirtolohkare Näsinmäellä. Tunnettu näköalapaikkana.
Alueittain > Varsinais-Suomi

Saarnakivi, Mietoistenlahden rannalla Mietoisten Pyhärannan kylässä
Teinien kivi, siirtolohkare Oripäässä Oripäänkankaalla vanhan Tampereentien varrella
Alueittain > Varsinais-Suomi > Turku

Kukkarokivi
Kärsämäen pirunpesä
Pallivahankivi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen siirtolohkareet Wikimedia Commonsissa
Suomalaisia siirtolohkareita Retkipaikka.fi -palvelussa
Kukkarokivi Turussa.
Pallivahankivi Turussa.
Kiikkukivi Alavieskan Jukulaisen kylällä.
Kummakivi syyskuussa 2015.
Kuhankuonon rajakivi Varsinais-Suomessa.
Hermolanvaha nähtynä etelästä heinäkuussa 2018.
Parranvaha elokuussa 2018.
Palsankallion rajakivi Hämeenlinnassa.
Venäläiskivi Äänekoskella.
Siirtolohkare Helsingin Koivusaaren eteläkärjessä.
Näsin kivi on haljennut siirtolohkare Porvoossa ja tunnettu näköalapaikka.
Patalahden kalliomaalaus

| Patalahden kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Patalahden kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°12′48.8327″N, 25°43′35.3580″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Patalahden kalliomaalaus sijaitsee Päijät-Hämeessä Asikkalan kunnassa  Päijänteen eteläpäässä. Maalauksessa näkyy kaksi venekuviota ja joitakin epämääräisiä punaväriläiskiä. Maalaus on ajoitettu kivikautiseksi.
Löytyminen ja tutkimus

Kalliomaalauksen löysivät vuonna 2003 Lahden museon kalliomaalausinventoinnin yhteydessä Hannu Poutiainen ja Janne Kinnunen. Kohde inventoitiin vuosina 2003 ja 2004.
Maalauksen kuviot sijaitsevat 4,9−5,2 metriä maanpinnan yläpuolella eikä kalliossa ole sellaista kivihyllyä, jonka päältä kuviot on voitu maalata. Ainoat käytännölliset vaihtoehdot ovat kuvioiden maalaaminen veneestä käsin tai jään päällä seisten. Tämä luonnollisesti edellyttää, että maalausajankohdan aikoihin vesi olisi nykyistä Päijänteen pinnankorkeutta (73,8 metriä merenpinnasta) useita metriä korkeammalla. Alemman venekuvion ja järvenpinnan korkeusero on 12,7 metriä.
Hannu Poutiainen ja Antti Lahelma ovat selvitelleet maankohoamisesta johtuvia Päijänteen rannansiirtymiä ja päätyneet Patalahden venekuvioiden tapauksessa yllättävään varhaiseen ajoitukseen 5000 eaa. eli  varhaiskampakeraamiselta kivikaudelta. Koska Muinais-Päijäneen vedet nousivat ennen niiden lopullista laskua nykytasolleen, voi maalaus olla jopa myöhäiseltä mesoliittiselta kivikaudelta. Kuviot olisivat siten Suomen vanhimpien kalliomaalauksien joukossa.
Venekuviota ja maalauskorkeutta verrattaessa voidaan Saraakallion kaksi ylintä venekuviota, Haukkavuoren venekuviot ja Rautakannanvuoren pieni vene ajoittaa samanikäisiksi. Myös Astuvansalmen ylimmässä venekuvassa miehistöviivojen toteutuksessa ja idempänä Venäinniemen haalistuneessa kalliomaalauksessa löytyy paljon samantapaista.
Saraakallion kaksi venekuviota vaikuttavat samalla tavalla maalatuilta. Niissäkin miehistö on kuvattu kolmiomaisilla ulokkeilla ja hirvenpääkoristeet on maalattu pienillä ristikkäillä vedoilla. Erojakin on, joista tärkein on jalat, jotka on maalattu Saraakallion veneisiin. Pekka Kivikäs väittää jalat on maalattu venekuvioon jälkeenpäin, koska veneen kaarimainen maha johtuisi venekuvioiden tyypillisestä piirteestä, kaarimaisuudesta. Toisaalta Saraakalliolla on myös suoravartaloinen hirvi, jonka selässä on kolmiomaiset ulokkeet, joten kumpi oli ensin, hirvi vai vene?
Muinainen ympäristö

Patalahti on nykyään noin 100 metriä leveä ja 1,2 km pitkä, ja maalaus sijaitsee noin 300 metriä lahden suulta. Maalauskallion edusta on erittäin lohkareinen ja vaikeakulkuinen. Kallion tyven ja nykyisen rantaviivan välinen etäisyys on noin 15 metriä. Jos oletetaan vedenpinnan olleen maalausajankohtana noin 10 metriä ylempänä, on maisema ollut erilainen. Maalauskallio olisi tuolloin laskenut suoraan veteen ja paikka olisi ollut osa suurta 13×7 kilometristä saarta, jonka etelä- ja pohjoispuolelta kulkivat venereitit Päijänteen ja idässä olevien kulkuväylien välillä.
Maalaus

Maalaus sijaitsee Päijänteen eteläpään itärannalla, Kinisselän pohjoisrannasta pohjoiseen vetäytyvän pitkän ja kapean Patalahden länsirannalla, kaakkoon katsovassa kallioseinämässä. Kallioseinämä on lähes pystysuora ja sitä suojaa yläosassa pieni ulkoneva lippa. Kuviot sijaitsevat 4,9−5,2 metriä maanpinnan yläpuolella. Kalliossa ei ole sellaista kivihyllyä, jonka päältä kuviot on voitu maalata.
Maalauksessa on vain kaksi hyvin erottuvaa venekuviota, joiden pohja kaartuu voimakkaasti. Miehistöä esittää veneen pituuteen suhteutettuna varsin korkeat kolmiomaiset ulokkeet, joita on kummassakin veneessä viisi (valokuvat ). Veneiden etäisyys toisistaan on 70 senttimetriä.
Oikeanpuoleinen vene sijaitsee jäkälättömällä kallionpinnalla ja erottuu siten haalistuneenakin paljain silmin. Se kulkee oikealle, jossa on selvä miehistöä korkeammalle ylettyvä keulakoriste. Se on maalattu tyylitellen kaarimaisesti nousevana ja pienellä poikittaisella viivalla on tavoitettu hirvenpääkuviomainen vaikutelma. Vene on 27 senttimetriä pitkä ja 12−17 korkea ja sijaitsee 86,83 metriä merenpinnan yläpuolella. Veneen perästä voi erottaa peräsimen, jolla on korvamainen uloke.
Vasemmanpuoleinen vene on maalattu 33 senttimetriä alemmaksi eli 86,50 metriä merenpinnan yläpuolella ja on osittain mustan jäkälän peitossa. Veneessä ei havaittu vuoden 2003 inventoinnin yhteydessä yhtä selvää hirvenpääkoristetta, vaan se ojentuu enemmän eteenpäin. Varma tästä ei voi olla, sillä se on lähes tuhoutunut. Tämänkin veneen perässä on peräsimeksi tulkittava viiva, joka osoittaa alaspäin. Vene on 34 senttimetriä pitkä ja 13 korkea.
Vasemmanpuoleisen veneen yläpuolella on havaittu punaväriläikkiä, joten kuvioita saattaa löytyä enemmänkin. Kuvioiden havainnointi vaatii kuitenkin optimaaliset olosuhteet.
Una partita a scacchi

| Una partita a scacchi |
| --- | --- |
 Febo Mari ja Antonio Grisanti.
Ohjaaja:  Luigi Maggi
Käsikirjoittaja:  Arrigo Frusta
Kuvaaja:  Giovanni Vitrotti
Pääosat:  Antonio Grisanti, Febo Mari
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Società Anonima Ambrosio
Ensi-ilta:  19. huhtikuuta 1912
Kesto:  185/172 metriä (8 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Una partita a scacchi
Una partita a scacchi (”Erä šakkia”) on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Luigi Maggin ohjaaman lyhyen jännityselokuvan pääosia esittävät Antonio Grisanti ja Febo Mari.
Juoni

Mielipuoli nousee junaan ja ehdottaa matkakumppanilleen, että he pelaisivat erän šakkia. Panokseksi hän asettaa heidän elämänsä, hävinnyt kuolee! Matkustaja pitää ehdotusta vitsinä, mutta pian hän huomaa miehen olevan tosissaan. Hän kirjoittaa hätäviestin mansettiinsa ja pudottaa sen asemalla junan ikkunasta. Peli jatkuu, mutta seuraavalla asemalla puhelimitse viestin saaneet karabinieerit ryntäävat junaan ja pelastavat matkustajan, jonka mielipuoli on ehtinyt kuristaa puolikuolleeksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antonio Grisanti  | … |  mielipuoli   |
|  Febo Mari  | … |  matkustaja   |
Tuotanto

Ambrosio Filmin tuottama Una partita a scacchi on esimerkki yhtiön varhaisista jännityselokuvista. ”Pieneksi helmeksi” mainitun yksinkertaisen elokuvan vaikutus perustuu junamatkan luomaan rytmiin ja kahteen rinnakkain leikattuun tapahtumaketjuun. Myös näyttelijätyöskentely on yllättävän luontevaa.
Restaurointi

Elokuvan ranskankielisillä väliteksteillä varustettu kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 185 metrin pituudesta on jäljellä 172 metriä. Restaurointi on nähtävissä Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Aiheesta muualla

Una partita a scacchi Internet Movie Databasessa (englanniksi)