stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harry Potterin perhe
Harryn biologiset vanhemmat > Lily Potter

Lily Potter (o.s. Evans) (30. tammikuuta 1960 – 31. lokakuuta 1981) oli Harry Potterin äiti, jonka Lordi Voldemort tappoi Harryn ollessa vuoden ja kolmen kuukauden ikäinen. Lily ei ole varsinaisesti esiintynyt kirjasarjassa, mutta silti hänellä on päähenkilön edesmenneenä äitinä vahva vaikutus sarjan tapahtumiin.
Lily Potter on jästisyntyinen, mikä tarkoittaa sitä, että hänen vanhempansa olivat jästejä eli "ei-taikovia ihmisiä". Lilyllä on myös jästisisar, Petunia, joka perheineen huolehti orvoksi jääneestä Harrysta, joskin vastentahtoisesti. Lilyllä oli tummanpunaiset hiukset ja smaragdinvihreät, mantelinmuotoiset silmät. Harrylle kerrotaan usein, että hänen silmänsä ovat samanlaiset kuin Lilyllä.
Koulussa Lily oli valvojaoppilas sekä myöhemmin johtajatyttö. Lily oli myös todella hyvä taikajuomissa ja olikin yksi taikajuomien opettaja Horatius Kuhnusarvion suosikeista.
Lily tapasi kouluaikoinaan Tylypahkassa James Potterin, joka kuului myös Rohkelikko-tupaan. Aluksi Lily ei pitänyt ylimieliseltä vaikuttavasta Jamesista, mutta myöhemmin hän rakastui Jamesiin ja he alkoivat seurustella seitsemäntenä eli viimeisenä kouluvuotenaan. Lily ja James menivät nuorina naimisiin ja saivat pojan, Harryn, ollessaan 20-vuotiaita.
Severus Kalkaros ja Lily olivat olleet ystäviä lapsista lähtien, mutta heidän tiensä erosivat, koska Lily ei voinut hyväksyä Kalkaroksen kiinnostusta pimeään taikuuteen. Sen lisäksi kerran kun James ystävineen oli kiusaamassa Severusta, Lily yritti auttaa tätä, mutta Severus vain haukkui Lilyä kuraveriseksi
Voldemortin tullessa murhaamaan Harrya Lily ei suostunut väistymään sivuun pelastaakseen itsensä, vaan kuoli Harryn puolesta ja antoi näin Harrylle mahtavan taikasuojan Voldemortia vastaan. Viimeisessä kirjassa paljastuu, että Voldemort antoi Lilylle mahdollisuuden pelastaa henkensä, koska Kalkaros oli pyytänyt sitä.
Lilyä näytteli Harry Potter -elokuvasarjassa Geraldine Somerville.
Vaimo ja lapset

Voldemortin kukistumisen jälkeen Harry meni naimisiin Ginny Weasleyn kanssa. Heillä on kolme lasta James Sirius Potter, Albus Severus Potter ja Lily Luna Potter. James ja Lily valittiin Rohkelikkoon ja Albus Luihuiseen.
Harryn kasvattiperhe

Dursleyn perhe on Harry Potter -kirjasarjassa oleva jästiperhe, johon Harry Potter asutetaan hänen vanhempiensa kuoltua. He eivät pidä Harrysta.
Harryn kasvattiperhe > Vernon Dursley

Vernon Dursley on Harry Potterin setä, eli Harryn tädin mies. Hän on naimisissa Harryn äidin sisaren Petunia Dursleyn (o.s. Evans) kanssa. Heillä on yksi lapsi, poika nimeltä Dudley. Vernonilla on myös Marge-niminen sisar, jonka Harry paisuttaa valtavaksi ilmapalloksi Harry Potter ja Azkabanin vanki -kirjassa ja joka on monta kertaa vieraillut heidän luonaan bulldogginsa, Silpojan, kanssa. Perhe asuu Likusteritie 4:ssä, Pikku Whingingissä, Surreyssa.
Vernon Dursley ei voi sietää taikuutta, ja pelkkä sana "taika" on hänen korviinsa todella ruma kirosana. Harrysta hän ei pidä laisinkaan, mutta yrittää kestää tätä vaimonsa vaatimuksesta. Dudleyta hän sen sijaan lellii ja on hyvin ylpeä pojastaan. 
Vernon kuvataan kirjoissa sinipunervanaamaiseksi, lihavaksi, kaulattomaksi ja mustahiuksiseksi mieheksi, jolla on tuuheat mustat viikset.
Vernon johtaa Grunnings-nimistä yritystä, joka valmistaa poria. Kirjassa Harry Potter ja salaisuuksien kammio hän oli vähällä saada uransa suurimman tilaussopimuksen Masoneilta, mutta kotitonttu Dobby pilasi kaiken ilmaantumisellaan. Tämän seurauksena Vernon lukitsi Harryn huoneeseensa ja laittoi kalterit Harryn huoneen ikkunaan, jotta hänen olisi pakko käyttää taikuutta pakenemiseen, jotta hänet erotettaisiin Tylypahkasta, mutta Weasleyt pelastivat Harryn lentävän auton avulla. Neljännessä kirjassa Vernon yritti heittää Arthur Weasleytä posliinipatsailla Dudleyn syötyä vahingossa kilokielimellin ja hän mylvi huutaessaan kuin haavoittunut virtahepo. Viidennessä kirjassa Vernon huomattuaan Harryn saaneen erottamiskirjeen sanoi Harryn erottamisen olevan oikeutettua ja hän lukitsi Harryn huoneeseensa, mutta Feeniksin killan jäsenet vapauttivat Harryn. Kuudennessa kirjassa Vernon oli ivallisen tyytyväinen kuultuaan Harryn kummisedän Siriuksen kuolemasta. Seitsemännessä kirjassa ennen lähtöään Likusteritieltä Vernon melkein kätteli Harrya hyvästiksi mutta muutti mieltään viime hetkellä.
Vernon jäi leskeksi vuonna 2020 Petunian kuoleman jälkeen.
Harryn kasvattiperhe > Petunia Dursley

Petunia Dursley (o.s. Evans) on Harry Potterin täti eli tämän äidin sisar, jonka luona Harry on asunut vanhempiensa kuoleman jälkeen. Hän on naimisissa Vernon Dursleyn kanssa ja heillä on poika nimeltä Dudley, joka on äitinsä lellikki ja silmäterä.
Harry Potter ja viisasten kivi -teoksessa Petunia ja Vernon yrittävät kaikin voimin estää Harrya saamasta kirjettä Tylypahkan taikakoulusta, mutta lopulta heidän on luovutettava ja päästettävä Harry oppilaitokseen. Uteliaille naapureille he ovat kertoneet Harryn käyvän "Pyhän Brutuksen turvakotia parantumattoman rikollisille pojille". Harryn on kuitenkin palattava Petunian ja tämän perheen luo joka kesä, jotta hänen äitinsä Lilyn kuollessaan antama suoja toimisi. Petunian ollessa Lilyn sukua eli samaa lihaa ja verta, toimii suojaus hänen talossaan siihen asti, kunnes Harry on täysi-ikäinen, eli 17-vuotias.
Petunia inhoaa Harryn äitiä Lily Potteria ja isää James Potteria, eikä halua olla missään tekemisissä taikamaailman kanssa. Hän kuitenkin tietää jonkin verran taikuudesta ja noidista ja velhoista. Oletettavasti hän on kuullut näistä sisareltaan, mutta hänen tiedetään olleen jossakin kanssakäymisessä myös Albus Dumbledoren kanssa. Petunian on epäilty olevan surkki (henkilö, jonka vanhemmat ovat noita ja velho, mutta joka ei itse kykene taikuuteen), mutta Rowling on kumonnut tämän väitteen.
Harry Potter ja Feeniksin kilta -kirjassa Petunia saa Dumbledorelta räyhääjän, muttei suostu avaamaan sitä. Räyhääjäthän räjähtävät jos niitä ei avaa, joten se räjähti muistuttaen Petuniaa siitä, mitä Dumbledore sanoi hänelle aiemmin. Ennen sitä hän on kertonut tietävänsä ankeuttajista ja velhovankila Azkabanista.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset -kirjassa paljastuu, että Petunia oli kirjoittanut lapsena Tylypahkaan ja halunnut päästä sinne, mutta hänet torjuttiin, koska hän oli niin täydellinen jästi kuin olla saattoi eli hänellä ei ollut mitään teoreettisiakaan mahdollisuuksia tulla noidaksi. Kun Lily lähti Tylypahkaan, Petunialle ja Lilylle tuli riitaa koska Lilyn ystävä Severus Kalkaros oli nähnyt Petunian kirjeen vahingossa ja lukenut sen. Petunia kutsui silloin Lilya luonnonkoikuksi ja kummajaiseksi.
Viimeisen kerran Dursleyt esiintyvät Harry Potter ja kuoleman varjelukset -kirjan alkupuolella, kun kaksi kiltalaista, Dedalus Diggle ja Hestia Jones, vievät heidät turvaan, koska on odotettavissa että Kuolonsyöjät, ankeuttajat ja manaliukset hyökkäisivät heidän taloonsa heti kun Harrya - ja Dursleyitä, - suojellut taika purkautuisi hänen 17-vuotispäivänään; hehän olivat suojelleet kuudentoista vuoden ajan Voldemortin päävihollista.
Harry Potter ja kirottu lapsi näytelmässä mainitaan että Petunia kuoli vuoden 2020 tienoilla, jolloin Vernon jäi leskeksi. Dudley oli löytänyt hänen tavaroiden joukosta huovan johon Harry oli kääritty lapsena, jonka Dudley antoi Harrylle.
Harryn kasvattiperhe > Dudley Dursley

Dudley Dursley on Harry Potterin serkku, jota Harry inhoaa. Tosin Dudley myös hiukan pelkää Harrya myöhemmissä kirjoissa tämän taikakykyjen ansiosta. Dudley on Petunia ja Vernon Dursleyn lapsi. Hänen vanhempansa antavat hänelle mitä hän ikinä haluaa. Dudley käy Jalostamo -nimistä koulua, jota Vernonkin kävi. Hänellä on monia koviskavereita, joista hänen paras kaverinsa on Piers Polkiss. Heidän lempipuuhaansa on häiriköidä kaduilla, poltella tupakkaa ja pelotella nuorempia lapsia.
Koulussa hän esittää kovista, mutta kotona taas pikkuvauvaa, joka alkaa parkua jos ei saa tahtoaan läpi. Kavereidensa keskuudessa häntä kutsutaan iso-D:ksi. Ulkonäöltään hän on äitinsä mielestä kuin enkeli paksuine vaaleine hiuksineen, mutta muun muassa Harrystä hän näyttää pikemminkin suurelta, vaaleanpunaiselta porsaalta, jolla on peruukki päässä. Hagridkin sanoi, kun yritti muuttaa Dudleyn porsaaksi mutta sai aikaan vain tälle saparon takapuoleen, että poika on valmiiksi niin täydellinen porsas että vain saparo puuttui.
Dudley katsoo televisiota tai pelaa PlayStationia silloin kun ei ole tekemässä ilkitöitä. Koulussa hän harrastaa nyrkkeilyä, josta Vernon on ylpeä ja kutsuu poikansa harrastusta nimellä ”tuo jalo laji”. Nyrkkeilysäkkinään Dudley suosii Harrya – vähemmän urheilijamaisesti.
Teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta Harry ja Dudley joutuvat yllättäen ankeuttajien riepoteltavaksi, kunnes Harryn suojelius karkotti ankeuttajat. Kokemus oli hemmotellulle pikkuhirviölle todella karmiva. Kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Dudley kiittää Harrya henkensä pelastamisesta. (Harry tosin huomauttaa, ettei hän pelastanut Dudleyn henkeä vaan sielun.)
Harryn kasvattiperhe > Marge Dursley

Marge on Vernonin naimaton sisar ja Dudleyn täti, joka asuu yksin ja kasvattaa bulldoggeja, ja vaikka hän ei ole mitään sukua Harrylle, tämä joutuu kutsumaan häntä Marge-tädiksi. Hän lellii veljenpoikaansa Dudleytä ja vihaa Harrya ja etsii koko ajan vikoja tästä. Dudleyn viisivuotissyntymäpäivillä Marge oli hakannut Harrya sormille, jottei tämä jatkuvasti voittasi Dudleyta tanssipelissä. Marge oli myös antanut Harrylle joululahjaksi paketillisen koirankeksejä. Myöhemmin Dudleyn kymmenvuotispäivillä Harry oli vahingossa astunut Margen lemmikkikoiran jalalle, joka oli ajanut Harryn puuhun ja Marge oli vapauttanut Harryn vasta keskiyön jälkeen. Kun Marge tulee vierailulle Dursleyille Harryn ollessa kolmetoistavuotias, hän pilkkaa Harryä ja tämän vanhempia niin paljon, että Harry suuttuu ja paisuttaa Marge-tädin vahingossa jättikokoiseksi ilmapalloksi. Margen muistia tosin muunnellaan, jottei hän pääse lörpöttelemään sukulaispojasta, jolla on erikoisia voimia. Tapauksen jälkeen Dursleyt eivät enää kutsuneet Margea kylään ja Harry ei kuullut hänestä enää.
Vought F7U Cutlass

| Vought F7U Cutlass |
| --- | --- |
 F7U Cutlass 1954
Tyyppi:  hävittäjä
Valmistaja:  Vought
Suunnittelija:  James Shoemaker, Fred Dickerman, Melvin Palley ja J. R. Russ Clark
Miehistö:  1
Matkustajat:  ei
Ensilento:  XF7U-1 (BuNo 122472): 29. syyskuuta 1948
Käyttöönottovuosi:  elokuu 1950
Valmistus lopetettu:  maaliskuu 1955
Valmistusmäärä:  3 x XF7U-1 20 x F7U-1 F7U-2 (ei toimitettu) 178 x F7U-3 
Voimanlähde
Koneisto:  XF7U-1: Westinghouse J34-WE-22 F7U-3: Allison J35-A-29 Westinghouse J46-WE-8
Teho:  kuiva: 13,35 kN jälkipoltto: 18,91 kN
Aseistus
Aseistus:  4 x 20 mm Colt Mk 12 kanuunaa, joihin 800 laukausta
F7U3P alapuolelta kuvattuna.
F7U Cutlass nousee USS Midwayltä vuonna 1951.
Vought F7U Cutlass on nuolisiipinen, kahta suihkumoottoria käyttänyt yhdysvaltalainen tukialushävittäjä.
Konetyypin ensilento oli 29. syyskuuta 1948. Suunnittelijoilla lienee ollut käytettävissä saksalaisilta, kuten Aradolta, hankittua tiedustelutietoa. Siiven nuolikulma on 38 astetta. Koneessa ei ole korkeusvakaimia mutta siinä on kaksi sivuvakainta. Sen voimanlähteenä on kaksi Westinghouse J46-WE-8A-suihkuturbiinia, joissa on jälkipoltto. Viimeisin kehitysversio oli F7U-3. Sen huippunopeus oli 1 064 km/h, ja kone kykeni saavuttamaan 12 190 m toimintakorkeuden. Koneen aseistuksena on neljä 20 mm lentokonetykkiä, ja siipien alapuoliset ripustukset rakettiaseistukselle.
Konetyyppi vedettiin pois palveluskäytöstä vuosina 1956–1957. Cutlass oli lentäjien keskuudessa pidetty, vaikka sen onnettomuusprosentti oli varsin korkea, jopa 25 %.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vought F7U Cutlass Wikimedia Commonsissa
Winchester, Jim: Type analysis: Vought F7U Cutlass. International Air Power Review, 2005, nro 15, s. 98–115.  Wallingford, Oxfordshire:  AIRtime Publishing. ISBN 1-880588-87-0  (englanniksi)
Vladivostok

| Vladivostok Владивосто́к |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Primorjen aluepiiri Venäjällä, alla kaupungin sijainti aluepiirissä
 Vladivostok
 Koordinaatit: 43.115°N, 131.884°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Primorjen aluepiiri
Perustettu:  1860
Kaupungiksi:  1880
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  331,16 km²
Väkiluku (2012):  598 927
Aikavyöhyke:  UTC+10 (MSK+7) 
 
 www.vlc.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vladivostok (ven. Владивосто́к) on kaupunki Venäjän kaukoidässä Tyynenmeren rannalla, lähellä Pohjois-Korean ja Kiinan rajaa. Se on Primorjen aluepiirin hallinnollinen keskus ja Venäjän Tyynenmeren laivaston kotisatama. Kaupunkiin johtaa rautatie Moskovasta ja sitä palvelee Vladivostokin kansainvälinen lentoasema.
Aluepiirin paikallishallinnossa kaupunki muodostaa Vladivostokin kaupunkipiirikunnan, joka on paikallishallinnon ylemmän tason yksikkö. Kaupungin asukasluku oli 592 034 vuonna 2012, kaupunkipiirin kaikki asukkaat mukaan lukien 624 281.
Kaupungin venäjänkielinen nimi tarkoittaa vapaasti käännettynä "Idän hallitsija". Kiinan luonnonvaraministeriö päätti vuonna 2023, että kiinalaisten karttojen tulee jatkossa kuitenkin käyttää kaupungista sen kiinankielistä nimeä Heishenwei (kiin.: 海参崴; pinyin: hǎishēnwǎi; kirjaimellisesti: 'merikurkkulahti').
Asukasluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Vladivostokin väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010. Vertailuna vallankumousta edeltänyt vuoden 1897 väkiluku.
| Vuosi | Vladivostokin asukasluku |
| --- | --- |
1897: 28 933
1959: 290 608
1970: 440 889
1979: 549 789
1989: 633 838
2002: 594 701
2012: 598 927
Historia

Vladivostok sijaitsee entisellä Itä-Mantšurian alueella, joka kuului aikaisemmin Kiinalle mutta joka liitettiin Venäjän alueisiin Pekingin rauhansopimuksella vuonna 1860. Vuonna 1860 paikalle perustettiin sotilastukikohta ja pari vuotta myöhemmin satama. 1880-luvulla siitä tuli merkittävä vientisatama, ja kaupungin merkitys kasvoi. Vuonna 1932 siitä tuli Neuvostoliiton Tyynenmeren laivaston päätukikohta. 1930-luvun lopulla ja 1940-luvulla kaupungissa ja sen lähistöllä oli useita NKVD:n pakkotyöleirejä. Kaupunki oli niin sanottu suljettu kaupunki, eli ulkomaalaisia ei päästetty kaupunkiin lainkaan vuosina 1930–1970 ja sen jälkeenkin vain erityisluvalla. Kielto poistettiin 1992.
Näkymä Vladivostokiin.
Toinen näkymä kaupunkiin.
Vladivostokin satamaa.
Kaupunkia 1898.
Katunäkymä vanhasta Vladivostokista 1910-luvulla.
Katunäkymä 2010.
Urheilu

Kaupungissa toimii KHL-seura Admiral Vladivostok, joka on perustettu vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vladivostok Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Vladivostok Wikivoyagessa (englanniksi)
Ikkuna Aasiaan: Susanna Niinivaara, julkaistu alun perin Suomen Kuvalehti 20/2013[vanhentunut linkki]
Primorjen aluepiirin  ja piirit
Anutšino •
Arsenjev •
Artjom •
Bolšoi Kamen •
Dalnegorsk •
Dalneretšensk •
Dalneretšensk •
Fokino •
Hanka •
Hasan •
Horol •
Jakovlevka •
Kavalerovo •
Kirovski •
Krasnoarmeiski •
Lazo •
Lesozavodsk •
Mihailovka •
Nadeždinskoje •
Nahodka •
Oktjabrski •
Olga •
Partizansk •
Partizansk •
Pogranitšyi •
Požarskoje •
Škotovo •
Spassk •
Spassk-Dalni •
Ternei •
Tšernigovka •
Tšugujevka •
Ussurijsk •
Vladivostok
Vitsebskin alue

| Vitsebskin alue Ві́цебская во́бласць  Ви́тебская о́бласть |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Vitsebskin alueen sijainti Valko-Venäjän kartalla
 Koordinaatit: 55.1933°N, 30.2063°E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Vitsebskin alueen hallinnollinen jako:  3 kaupunkipiiriä (gorsovet), 1 kaupunki ja 20 piiriä (raion)
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vitsebsk
 – suurin kaupunki:  Vitsebsk (347 928 as.)  Muita kaupunkeja: Orša (117 225 as.), Navapolatsk, Polatsk
Pinta-ala:  40 100 km² (3.)
Väkiluku (10/2009):  1 230 821
Kielet:  valkovenäjä, venäjä
BKT (2012):  50 972,556 mrd. BYR (eli 4,49 mrd. EUR tai 9,61 % Valko-Venäjän BKT:stä;  Huom. Tilastossa 16,0 % maan BKT:stä oli kohdentamatta alueille.)
Aikavyöhyke:  UTC+3
Symbolit:  
 – lippu:  Vitsebskin alueen lippu
 – vaakuna:  Vitsebskin alueen vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  2 (2004–), Bxx (2000–2004)
 – ISO 3166:  BY-VI
 
vitebsk-region.gov.by
Vitsebskin alue (valkoven. Ві́цебская во́бласць, Vitsebskaja voblasts, ven. Ви́тебская о́бласть, Vitebskaja oblast) on yksi Valko-Venäjän hallinnollisista alueista. Se kattaa maan pohjoisosat.
Perustietoja

Vitsebskin alueen pinta-ala on 40 100 neliökilometriä, noin 19 % koko maan pinta-alasta. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan maakunnassa asui tuolloin 1 230 821 ihmistä.
Alue rajoittuu lännessä Liettuaan, luoteessa Latviaan, pohjoisessa ja idässä Venäjään. Alueen eteläpuolella ovat Valko-Venäjän Hrodnan, Minskin ja Mahiljoun alueet.
Suurimmat kaupungit ja taajamat

Vitsebskin alueen suurimmat kaupungit ovat Vitsebsk, Orša, Navapolatsk ja Polatsk. Oheisessa taulukossa ovat Vitsebskin alueen yli 10 000 asukkaan taajamat. Väkiluvut ovat Valko-Venäjän väestönlaskennan tuloksia lokakuulta 2009.
| Sija | Taajama | Valkovenäjäksi | Venäjäksi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Vitsebsk | Ві́цебск | Vitebsk (Ви́тебск) | 347 928 |
| 2. | Orša | Орша | Orša (Орша) | 117 225 |
| 3. | Navapolatsk | Наваполацк | Novopolotsk (Новополоцк) | 98 138 |
| 4. | Polatsk | Полацк | Polotsk (Полоцк) | 82 547 |
| 5. | Pastavy | Паставы | Postavy (Поставы) | 19 815 |
| 6. | Hlybokaje | Глыбокае | Glubokoje (Глубокое) | 18 082 |
| 7. | Lepel | Ле́пель | Lepel (Ле́пель) | 17 280 |
| 8. | Novalukomal, Novalukoml | Новалуко́маль, Новалуко́мль | Novolukoml (Новолукомль) | 13 945 |
| 9. | Haradok | Гарадок | Gorodok (Городок) | 12 968 |
| 10. | Baran | Барань | Baran (Барань) | 11 662 |
| 11. | Talatšyn | Талачы́н | Tolotšin (Толочин) | 10 155 |
Maakunnan osa-alueet

Vitsebskin alue jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin, yhteen kaupunkiin ja 20 hallintopiiriin (raion).  Maakunnan osa-alueet ovat (asukasluvut 2009 väestönlaskennasta):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vitsebskin kaupunkipiiri (355 062 as.)  Oršan kaupunkipiiri (132 725 as.)  Navapolatskin kaupunkipiiri (104 080 as.)  Polatsk (82 547 as.)  Hlybokajen piiri (41 043 as.)  Vitsebskin piiri (40 552 as.)  Pastavyn piiri (39 487 as.)  Lepelin piiri (35 367 as.) |  Tšašnikin piiri (35 043 as.)  Oršan piiri (31 009 as.)  Braslaun piiri (29 175 as.)  Talatšynin piiri (28 565 as.)  Polatskin piiri (27 263 as.)  Dokšytsyn piiri (26 828 as.)  Haradokin piiri (26 760 as.)  Sjannon piiri (26 307 as.) |  Verh’njadzvinskin piiri (24 675 as.)  Mjoryn piiri (24 364 as.)  Šumilinan piiri (20 716 as.)  Šarkauštšynan piiri (18 620 as.)  Bešankovitšyn piiri (18 516 as.)  Ljoznan piiri (17 659 as.)  Dubrounan piiri (16 974 as.)  Ušatšyn piiri (15 970 as.)  Rasonyn piiri (11 514 as.) |
Liikenneyhteyksiä

Alueen läpi kulkevat suurimmat valtatiet ovat:
M1 eli eurooppatie E 30 joka kulkee moottoritienä Minskistä Oršan kaupungin pohjoispuolitse ja jatkaa valtatienä Venäjän rajalle ja edelleen Smolenskin kaupungin pohjoispuolitse Moskovaan (välimatka Minsk–Oršan liittymä 222 km; Oršan liittymä–Smolensk 102 km)
M3 Minskistä Vitsebskiin (Minsk–Vitsebsk 268 km) ja
M8 eli eurooppatie  E 95, joka saapuu pohjoisesta Venäjältä Pietarista Pihkovan kautta Vitsebskin ja jatkaa Oršan kautta (Mahiljoun sivuitse) etelään Homeliin ja edelleen Kiovaan ja Odessaan (Vitsebsk–Orša 73 km, Orša–Mahiljou 97 km).
Kauttakulkuliikennettä Vitsebskin alueen ja Venäjän välillä tapahtuu myös rautateitse. Alueen suurimmat kaupungit ovat rautatieyhteyksien varrella. Yhteyksistä merkittävimpiä ovat Minskistä Oršaan johtava rata, Oršasta Vitsebskin kautta Pietariin vievä rata ja Oršasta Smolenskin kautta Moskovaan vievä rata. Venäjän ja Kazakstanin kanssa tehdyn tulliunionin seurauksena rajatarkastukset ovat poistumassa Valko-Venäjän ja Venäjän välillä. Tämän uskotaan helpottavan liikkumista ja lisäävän kaupankäyntiä näiden maihin maihin.
Jokiyhteyksistä merkittävimmät ovat Oršan kautta etelään virtaava Dnepr  sekä Vitsebskistä Polatskin kautta Latviaan jatkava Väinäjoki. Vitsebskin kaupungin lähistöllä Vitsebskin piirissä on maan sisäisiin lentoihin ja sotilastoimintaan käytetyt lentokentät.
Aiheesta muualla

Luettelo Valko-Venäjän rajanylityspaikoista
Vitebsk Region (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vitsebskin alueen kohteita turisteille (venäjäksi) (tourvitebsk.by)
Vitsebskin katolinen hiippakunta (alueen kirkoista) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (catholic.by)
Regiony (venäjäksi) (president.gov.by)
Vitebskaja oblast (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (by.all.biz)
Valko-Venäjän alueet
Brestin alue
Homelin alue
Hrodnan alue
Mahiljoun alue
Minsk
Minskin alue
Vitsebskin alue
Visaginas

| Visaginas |
| --- | --- |

 vaakuna
 Visaginas
 Koordinaatit: 55°35′57″N, 26°26′06″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Utena
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52 km²
Väkiluku (2012)  ():  21 751
 
  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Visaginas on runsaan 21 000 asukkaan kaupunkikunta Utenan läänissä, Liettuan itäosassa. Kaupungin lähellä sijaitsee Liettuan suurin järvi Drūkšiai.
Historia

Visaginas perustettiin vuonna 1975 asutuskeskukseksi Ignalinan ydinvoimalan työntekijöille. Aluksi eli vuoteen 1992 saakka kaupungin nimi oli Liettuan kommunistisen puolueen ensimmäisen pääsihteerin Antanas Sniečkusin mukaan Sniečkus (ven. Снечкус). Visaginas sai kaupunginoikeudet vuonna 1977 ja 1996 otettiin käyttöön kaupungin nykyinen vaakuna.
Väestö > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1979 | 1989 | 2001 | 2011 | 2012  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Väkiluku | &&&&&&&&&&&05978.&&&&005 978 | &&&&&&&&&&031579.&&&&0031 579 | &&&&&&&&&&029554.&&&&0029 554 | &&&&&&&&&&022361.&&&&0022 361 | &&&&&&&&&&021751.&&&&0021 751 |
Väestö > Etninen jakauma

Kaupunki väestöltään on Ignalinan ydinvoimalan seurauksena maan venäläisvaltaisimpia. Väestönlaskennan (2011) tilastojen valossa kaupungin etninen jakauma oli seuraava:
| Etninen ryhmä | Osuus asukkaista 2011 (%) | Osuus asukkaista 2011 (henkeä) |
| --- | --- | --- |
| Liettualaiset | 18,3 | &&&&&&&&&&&04086.&&&&004 086 |
| Venäläiset | 52,2 | &&&&&&&&&&011664.&&&&0011 664 |
| Ukrainalaiset | 5,2 | &&&&&&&&&&&01154.&&&&001 154 |
| Puolalaiset | 9,3 | &&&&&&&&&&&02084.&&&&002 084 |
| Valkovenäläiset | 9,9 | &&&&&&&&&&&02211.&&&&002 211 |
| Muut kansallisuudet | 2,7 | &&&&&&&&&&&&0596.&&&&00596 |
| Ei ilmoittanut etnistä taustaansa | 2,4 | &&&&&&&&&&&&0531.&&&&00531 |
| Yhteensä | 100,0 | &&&&&&&&&&022361.&&&&0022 361 |
Elinkeinoelämä

Kaupungin tärkein elinkeino oli sähköntuotanto: Liettuan ainut ydinvoimala, Ignalina, sijaitsi lähellä kaupunkia. Voimalassa työskenteli yli 5000 ihmistä. Voimalaitos suljettiin lopullisesti 31. joulukuuta 2009. Vanhan voimalaitoksen viereen aiotaan rakentaa uusi ydinvoimalaitos.  Visaginasin rautatieasema tuo raideyhteyden niin Vilnaan, Daugavpilsiin kuin Pietariinkin.
Koulutus, kulttuuri ja urheilu

Kaupungissa toimii: ammattikorkeakoulu, 6 yläastetta, ala-aste, 8 päiväkotia, musiikin- ja akrobatian oppilaitokset ja urheilukeskus. Visaginasissa toimii 11 urheiluseuraa, joissa on yhteensä 1600 jäsentä. Kaupungissa järjestetään vuosittain "Visaginas Country" -kantrimusiikkifestivaali.
Ystävyyskaupungit

Visaginasin ystävyyskaupungit:
Zambrów, Puola
Slavutytš, Ukraina
Obninsk, Venäjä
Smarhon, Valko-Venäjä