stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirsten Neuschäfer

Kirsten Neuschäfer (s. 1982) on eteläafrikkalainen kilpapurjehtija. Hän voitti maailman ympäri purjehditun Golden Globe Racen vuonna 2023.
Neuschäfer on purjehtinut jollilla lapsesta asti, ja ammattimaisesti vuodesta 2006.
Neuschäfer tuli Golden Globe Race -kilpailussa tunnetuksi paitsi voittajana, myös pelastajana. Kesken kilpailun Tapio Lehtisen vene upposi 176 kilometrin päässä Neuschäferistä, kun lähin laiva oli noin 430 kilometrin päässä.  Neuschäfer saavutti Lehtisen seuraavan päivän aamuna ja poimi hänet kyytiinsä. Neuschäferin veneestä Lehtinen siirtyi rahtilaiva Darya Gayatrin kyytiin matkalle kohti Rizhaon satamaa. Neuschäfer jatkoi purjehduskilpailua aikahyvityksen kanssa.
Neuschäfer on asunut 2000-luvun alussa Lapissa kouluttamassa huskyja, ja oppi silloin myös suomea.
Klevfosin teollisuusmuseo

| Klevfosin teollisuusmuseo> Klevfos industrimuseum |
| --- | --- |

Tyyppi:  teollisuusmuseo
Perustettu:  1980
Sijainti:  Ådalsbruk, Løtenin kunta, Norja
Kotisivut:  https://klevfos.no/
Klevfosin teollisuusmuseo (norj. Klevfos industrimuseum) on Ådalsbrukissa Løtenin kunnassa Norjassa sijaitseva teollisuusmuseo. Se perustettiin vuonna 1980 entisen Klevfosin paperitehtaan tiloihin.
Museorakennus
Aiheesta muualla

Museon verkkosivut (norjaksi) (englanniksi)
Kirsten Simms

| Kirsten Simms> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. elokuuta 2004 (ikä 20) Plymouth, Michigan
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Seura
Seura:  Wisconsin Badgers
Sarja:  NCAA
Kirsten Simms (s. 31. elokuuta 2004 Plymouth, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Simms voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuonna 2020 ja saavutti hopeaa vuonna 2022. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan vuonna 2024.
Simms edustaa yliopistosarjoissa Wisconsinin yliopiston Badgers-joukkuetta ja oli voittamassa mestaruutta vuonna 2023.
Keväänvihreä

Keväänvihreä on syaanin ja vihreän välissä oleva väri.
Keväänvihreitä

| Nimettyjä keväänvihreitä> vihreä värin nimi | Nimettyjä keväänvihreitä> suomeksi | Nimettyjä keväänvihreitä> RGB | Nimettyjä keväänvihreitä> HTML-koodi | Nimettyjä keväänvihreitä> käyttö | Nimettyjä keväänvihreitä>  | Nimettyjä keväänvihreitä>  | Nimettyjä keväänvihreitä>  | Nimettyjä keväänvihreitä>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| springgreen | keväänvihreä | 0,255,127 | #00FF7F |  |  |  |  |  |
| mediumspringreen | keväänkeskivihreä | 0,250,154 | #00FA9A |  |  |  |  |  |
Vihreitä

| Nimettyjä vihreitä> vihreä värin nimi | Nimettyjä vihreitä> suomeksi | Nimettyjä vihreitä> RGB | Nimettyjä vihreitä> HTML-koodi | Nimettyjä vihreitä> käyttö | Nimettyjä vihreitä>  | Nimettyjä vihreitä>  | Nimettyjä vihreitä>  | Nimettyjä vihreitä>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| lawngreen | nurmenvihreä | 124, 252,0 | #7CFC00 |  |  |  |  |  |
| chartreuse |  | 127, 255,0 | #7FFF00 |  |  |  |  |  |
| limegreen | sitruunanvihreä | 50,205,50 | #32CD32 |  |  |  |  |  |
| forestgreen | metsänvihreä | 34,139,34 | #228B22 |  |  |  |  |  |
| green | vihreä | 34,139,34 | #008000 |  |  |  |  |  |
| darkgreen | tummanvihreä | 0,100,0 | #006400 |  |  |  |  |  |
| greenyellow | vihreänkeltainen | 73,255,47 | #ADFF2F |  |  |  |  |  |
| yellowgreen | keltaisenvihreä | 154,205,50 | #9ACD32 |  |  |  |  |  |
| springgreen | keväänvihreä | 0,255,127 | #00FF7F |  |  |  |  |  |
| mediumspringreen | keväänkeskivihreä | 0,250,154 | #00FF7F |  |  |  |  |  |
| lightgreen | vaaleanvihreä | 144,238,144 | #90EE90 |  |  |  |  |  |
| palegreen | haaleanvihreä | 152,251,152 | #98FB98 |  |  |  |  |  |
| darkgreen | haaleanvihreä | 143,188,143 | #8FBC8F |  |  |  |  |  |
| mediumseagreen | merenkeskivihreä | 60,179,113 | #3CB371 |  |  |  |  |  |
| lighseagreen | merenvaaleanvihreä | 32,178,170 | #20B2AA |  |  |  |  |  |
| seagreen | merenvihreä | 46,139,87 | #20B2AA |  |  |  |  |  |
| olive | oliivinvihreä | 128,128,0 | #808000 | sotilasvirkapuku, tapetti  |  |  |  |  |
| darkolivegreen | tummaoliivinvihreä | 85,107,47 | #556B2F |  |  |  |  |  |
| olivebrab |  | 107,142,35 | #6B8E23 |  |  |  |  |  |
Kiitorata (albumi)

| Kiitorata Uniikki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 2012
 Tuottaja(t): Iso H, Rolzu, Sakke, Two Kings Productions, Elastinen, Ronnie Creed, BeatBin Productions, OP Beats
 Tyylilaji: rap, pop, R&B
 Kesto: 49.44
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 20.
Uniikin muut julkaisut
| 8190 2011 | Kiitorata 2012 | #kylänmies 2013 |
Kiitorata on rap-artisti Uniikin 6. kesäkuuta 2012 julkaistu neljäs sooloalbumi. Albumilla vierailevat tuttuun tapaan Elastinen ja Spekti sekä uusina vierailijoina muun muassa R&B-laulaja Jannika B sekä rap-artisti Heikki Kuula.
Taustaa

Albumin ensimmäinen single "Paita pois" julkaistiin 18. huhtikuuta 2012. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin samana päivänä. Albumilta löytyy myös Suomen koripallomaajoukkueelle tehty kannustuskappale "Susijengi 2.0", jolla vierailevat Timo Pieni Huijaus ja Brädi. Kappale löytyy myös Brädin joulukuussa 2012 ilmestyneeltä Näis kengis -albumilta. Alkuperäinen "Susijengi"-kappale löytyy Pommi 3 -albumilta. Kiitorata nousi Suomen virallisen albumilistan 20. sijalle. Albumin toinen single "Kotka" julkaistiin 18. elokuuta 2012. Sillä vierailevat Heikki Kuula ja Mikael Gabriel.
Kappaleet

Takas lähtöruutuun – 3.50
Kiitorata – 3.51
Paita pois – 3.14
Edellä aikaa – 4.04  (mukana MG)
Herra Väärä – 3.36  (mukana Jannika B)
Taputa – 3.26
Sytyn suhun – 3.00
Pilviin – 5.11  (mukana Illi)
Susijengi 2.0 – 3.18  (mukana Timo Pieni Huijaus & Brädi)
Herätys – 3.51
Meniks tunteisiin – 3.28  (mukana Spekti & Elastinen)
Kotka – 4.08  (mukana Hookki-Heikki & MG)
Matka viimeinen – 4.46  (mukana Wava)
Kappaleet > Musiikkivideot

Paita pois (28. huhtikuuta 2012)
Susijengi 2.0 (8. kesäkuuta 2012)
Kiitorata (19. heinäkuuta 2012)
Kotka (16. elokuuta 2012)
Biitit

Iso H: 1
Rolzu: 2
Sakke: 3, 8, 12
Two Kings Productions: 4
Elastinen: 5, 6, 9, 11
Ronnie Creed & Elastinen: 7
BeatBin Productions :10
OP Beats: 3
Kirkkolampi (Saarijärvi)

| Kirkkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°41′49″N, 24°42′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karankajärven va (14.66)
Laskuoja:  oja Moksinjokeen 
Järvinumero:  14.664.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  186,1 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,55 km  
Pinta-ala:  1,927 ha  
Tilavuus:  0.000034 km³ 
Keskisyvyys:  1,78 m  
Suurin syvyys:  3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKirkkolampi 
Kirkkolampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Paajalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 34 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 3,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Karankajärven valuma-alueella (14.66), jonka Vihanninjoen valuma-alueeseen (14.664) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 186,1 metriä mpy.
Kleven herttuakunta

| Herzogtum Kleve Hertogdom Klee > 1092–1795 |
| --- | --- |
  Kleven vaakuna 
   Kleven herttuakunta vuonna 1560 
Valtiomuoto:  Herttuakunta
Pääkaupunki:  Kleve
Pinta-ala:  
– yhteensä:  1 200 km² km² 
Väkiluku (1800):  100 000
– väestötiheys:  8,3 / km²
Uskonnot:  katolisuus
Historia:  
– Perustettu:  1092
– Herttuakunnaksi:  1417
– Valtioliitto Jülichin ja Bergin kanssa:  1521
– Osaksi Brandenburgia:  1614
– Osaksi Preussia:  1701
– Ranska lakkauttaa kreivikunnan:  1795
– Jülich-Kleve-Bergin provinssiksi:  1815
Edeltäjä(t):  Lotharingia
Seuraaja(t):  Ranska
Kleven herttuakunta (saks. Herzogtum Kleve, holl. Hertogdom Kleef) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuakunta, joka sijaitsi nyky-Saksan Nordrhein-Westfalenin alueella. Sen alue sijaitsi Reinjoen molemmin puolin sen pääkaupungin Kleven ympärillä kattaen suunnilleen nykypäivän Kleven ja Weselin kunnat sekä Duisburgin kaupungin.
Kleven kreivikunta (saks. Grafschaft Kleve, holl. Graafschap Kleef) mainitaan ensimmäisen kerran 1000-luvulla. Vuonna 1417 siitä tuli herttuakunta. Viimeisen Jülich-Kleve-Bergin herttuan kuoltua ilman jälkeläisiä vuonna 1609 puhkesi Jülichin perimyssota, jonka seurauksena Kleven herttuakunta joutui Brandenburgille ja myöhemmin Preussille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kleven herttuakunta Wikimedia Commonsissa
Kirkkolammi (Iitti)

| Kirkkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Iitti
Koordinaatit:  60°56′26″N, 26°13′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (14.12)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Taajamat:  Sitikkala
Järvinumero:  14.122.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,6 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,578 km  
Pinta-ala:  2,369 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKirkkolammi 
Kirkkolammi  on Päijät-Hämeessä Iitissä, Sitikkalassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Mankalan Arrajärven alueeseen (14.122) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,6 metriä mpy.
Kita-Hiroshima

| Kita-Hiroshima (北広島市) |
| --- | --- |
 Näkymä Kita-Hiroshimaan
 lippu:  symboli
 Kita-Hiroshiman sijainti Ishikarin kehitystoimistossa
 Kita-Hiroshima
 Koordinaatit: 42°59′09″N, 141°33′49″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidōn prefektuuri
Kehitystoimisto:  Ishikarin kehitystoimisto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  119,05 km²
Väkiluku (11/2020):  58 152
 – Väestötiheys:  488 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Vaahtera
 – Kukka:  Alppiruusu
 
 https://www.city.kitahiroshima.hokkaido.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kita-Hiroshima (jap. 北広島市, Kita-Hiroshima-shi, ’Pohjois-Hiroshima’) on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Ishikarin kehitystoimiston alueella Sapporon ja Chitosen kaupunkien välissä. Kaupunki on rakentunut Ishikarin tasangon eteläreunalle ja sen länsiosissa on ylänköalueita. Kita-Hiroshimassa on 58 152 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 119,05 neliökilometriä.
Alueen ensimmäiset japanilaiset uudisasukkaat muuttivat sinne 1880-luvulla Hiroshiman prefektuurista, mistä paikkakunta on saanut nimensä. Hiroshiman kyläkunta perustettiin vuonna 1902. Siitä tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1968, ja nimensä Kita-Hiroshimaksi se muutti saadessaan kaupunkioikeudet vuonna 1996. 1970-luvulta lähtien kaupunki on kasvanut voimakkaasti Sapporon lähiönä. Kaupunkiin on sijoittunut esimerkiksi logistiikkaa, korjaamoja, elintarviketeollisuutta ja maatalouskoneiden tuotantoa. Maaseutualueilla viljellään riisiä ja vihanneksia, kuten perunoita, porkkanoita, daikon-retiisejä ja kurpitsoita.
Kita-Hiroshiman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu historiallinen Shimamatsun postiasema 1870-luvulta. Kaupungin pohjoisosassa sijaitsee Nopporon aarniometsä, joka on nimitetty erityiseksi luonnonmuistomerkiksi. Kita-Hiroshimaa palvelee JR Hokkaidōn Chitose-linja.
Kuvia

Kita-Hiroshiman kaupungintalo
Iaidō-jinja
Nishinosaton ala-aste
Kita-Hiroshiman rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kita-Hiroshima Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kirsten Prout

Kirsten Prout (s. 28. syyskuuta 1990 Vancouver, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Kyle XY (2006−2007), jossa hän näytteli Amanda Bloomia. Valkokankaalla Prout on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Elektra (2005) ja Twilight – Epäilys (2010).
Aiheesta muualla

Kirsten Prout Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karma (Kamelotin albumi)

| Karma Kamelot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2000 – maaliskuu 2001, Gate Studio & Pathway Sound Studio, Wolfsburg, Saksa
 Julkaistu: 19. helmikuuta 2001
 Tuottaja(t): Sascha Paeth & Miro
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 55.47
 Levy-yhtiö: Sanctuary
Kamelotin muut julkaisut
| The Expedition 2000 | Karma 2001 | Epica 2003 |
Karma on power metal -yhtye Kamelotin viides studioalbumi. Se julkaistiin 9. heinäkuuta 2001 Noise Recordsin kautta, joka on osa Sanctuary Recordsia.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Thomas Youngblood ja Roy Khan ellei toisin mainita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Regalis Apertura" (instrumentaali)  | Miro | 1.57 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Forever" |  | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Wings of Despair" |  | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "The Spell" |  | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Don't You Cry" |  | 4.18 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Karma" |  | 5.11 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "The Light I Shine For You" |  | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "Temples of Gold" |  | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Across The Highlands" |  | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Elizabeth I: Mirror Mirror" |  | 4.23 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Elizabeth II: Requiem For The Innocent" |  | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "Elizabeth III: Fall from Grace" (hiljaisuus 4:14 jälkeen)  |  | 11.00 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 55.55 |  |  |  |  |  |  |
| iTunesin bonusraita ja Yhdysvaltain painoksen bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "Ne pleure pas" (ranskankielinen versio kappaleesta "Don't You Cry")  | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 60.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin painoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "Once And Future King" | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 60.24 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

| Tulokset> Lähde | Tulokset> Arvosana |
| --- | --- |
AllMusic: 2/5
The Metal Crypt: 4/5
Metal Storm: 9.5/10
Metal Temple: 9/10
Sea of Tranquility: 4.5/5
Soundi: 4/5
SputnikMusic: 5/5
Kokoonpano > Kamelot

Roy Khan – laulu
Thomas Youngblood – kitara
Glenn Barry – basso
Casey Grillo – rummut
Muut muusikot
Miro – koskettimet, orkestraatiot, taustalaulu, tuottaja, miksaus ja masterointi
Sascha Paeth – kitara, tuottaja, miksaus, masterointi, tekniikka
Farouk Asjadi – Shakuhachi
Liv Nina Mosven – laulu kappaleissa "Requiem for the Innocent" ja "Fall from Grace"
Olaf Hayer – kuorolaulu
Cinzia Rizzo – kuorolaulu, taustalaulu kappaleessa "Karma"
Robert Hunecke-Rizzo – laulu
Jousikvartetti
Tobias Rempe – viulu
Corinna Guthmann – viulu
Marie-Theres Stumpf – alttoviulu
Patrick Sepec – sello
Tuotanto
Kim Grillo – valokuvat
Derek Gores – Kansitaide
Listasijoitukset

| Albumilistat (2001) | Paras Sijoitus |
| --- | --- |
German Albums Chart: 85
Huomioita

"Forever" perustuu "Solveigin lauluun", jonka Edvard Grieg on kirjoittanut Peer Gynt -sarjalleen
"Don't You Cry" on omistettu Thomas Youngblood Sr.:lle, joka kuoli poikansa ollessa hyvin nuori.
"Ne Pleure Pas" on pohjimmiltaan sama kappale kuin "Don't You Cry", mutta vain ranskaksi laulettuna.
Albumin normaalipainoksen päättävä kappaletrilogia "Elizabeth" I, II &III perustuu Elizabeth Bathoryn tarinaan.
"Fall From Gracen" lopusta kohtaan 11.00 on hiljaisuutta. Tämä johtuu siitä, että Karma oli Kamelotin viides studioalbumi ja he halusivat sen keston olevan 55:55. Hiljaisuus säilyy ennallaan jopa albumin versioissa, joissa on bonuskappaleita.
Aiheesta muualla

Karma Kamelotin virallisilla sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Karma (Kamelotin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Karma (Kamelotin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kiusanlampi

| Kiusanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°27′37″N, 25°07′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.457.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,9 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,873 km  
Pinta-ala:  2,911 ha  
Tilavuus:  0.000079 km³ 
Keskisyvyys:  2,71 m  
Suurin syvyys:  5,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKiusanlampi 
Kiusanlampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Harjuntaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 79 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,7 metriä ja suurin syvyys on 5,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Jääjoen valuma-alueeseen (14.457) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,9 metriä mpy.
Kiinan ja Britannian yhteisjulistus

| Sino-British Joint Declaration 中英聯合聲明 |
| --- | --- |
 Pekingin Kansankongressipalatsi, jossa julistus allekirjoitettiin
Allekirjoitettu:  19.joulukuuta 1984
Allekirjoituspaikka:  Kansankongressipalatsi, Peking, Kiinan kansantasavalta
Kielet:  kiina ja englanti
Osapuolet
Kiinalais-brittiläinen yhteisjulistus (engl. Sino-British Joint Declaration, perint.: 中英聯合聲明; yksink.: 中英联合声明; Jyutping: Zung1-Jing1 lyun4hap6 sing1ming4; pinyin: Zhōng-Yīng liánhé shēngmíng) on Kiinan ja Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1984 allekirjoittama sopimus liittyen Hongkongin luovuttamisesta Kiinalle. Sopimuksen nojalla Hongkongista tuli 1. heinäkuuta 1997 Kiinan kansantasavallan erityishallintoalue.
Hongkong oli ollut Britannian hallitsema kruununsiirtomaa vuodesta 1842 lähtien, jolloin Kiina luovutti sille Hongkongin saaren ensimmäisen oopumisodan jälkeen. Toisen oopiumisodan jälkeisen alueluovutuksen myötä siirtomaan alue laajeni käsittämään myös Kowloonin niemimaan. Vuonna 1898 Uudet territoriot vuokrattiin Britannialle 99 vuodeksi; 1997 oli vuokran umpeutumisvuosi.
Sopimuksen nojalla Hongkongista tuli ”yksi maa, kaksi järjestelmää”-periaatteen mukainen erityishallintoalue, jolla olisi itsehallinto muissa asioissa paitsi ulkoasioissa ja puolustuksessa. Hongkong säilytti lakinsa ja talousjärjestelmänsä, jotka pidettiin erillään Manner-Kiinasta. Hongkongin hallitusmuoto kodifioitiin Hongkongin peruslakiin, jonka nojalla Hongkongin asema erityishallintoalueena säilyisi ainakin 50 vuotta.
Kiinan mukaan sopimuksella ei Hongkongin luovutuksen tapahduttua enää ole oikeudellista voimaa, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen mukaan se on edelleen voimassa ja sitova. Kiinan säätämän Hongkongin kansallisen turvallisuuden lain sekä vuoden 2021 lainsäädäntöneuvostovaalien ehdokasasettelun rajoitusten takia Britannian hallitus on katsonut, ettei Kiina noudata sopimusta.
Tausta

Uusien territorioiden vuokran uudelleenneuvottelemista ehdotti ensimmäisenä Hongkongin silloinen kuvernööri Frederick Lugard vuonna 1909 vastineeksi Weihaiwein palauttamisesta Kiinalle. Tätä ei kuitenkaan koskaan varsinaisesti ehdotettu Kiinalle, ja Weihaiwei palautettiin Kiinan tasavallalle vuonna 1930. Toinen maailmansota ja Japanin miehitys Hongkongissa saivat aikaan lisää keskustelua Hongkongin brittihallinnan pysyvöittämisestä.
Kiinan sisällissodan voittaneet kommunistit eivät yrittäneet ottaa Hongkongia hallintaansa, ja alkuun siirtokunnan hallinnon ja kommunistien välit olivat ystävälliset. 1950-luvulta alkaen Hongkongin talous kasvoi nopeasti, ja se teollistui. Kulttuurivallankumouksen aikana vuonna 1967 hongkongilaiset kommunistit mellakoivat ja vaativat siirtomaavallan purkamista; vaatimuksilla ei kuitenkaan ollut tukea.
1970-luvun puolessavälissä paikalliset sijoittajat alkoivat huolestua pitkäaikaisten kiinteistösijoitusten kannattavuudesta. Hongkongin siirtomaahallitus ei voinut vuokrata maata Uusilla territorioilla vuotta 1997 pidemmälle. Kuvernööri Murray MacLehose keskusteli asiasta Kiinan johtajan Deng Xiaopingin kanssa, joka lupasi kunnioittaa Hongkongin ”erityisasemaa” vuoden 1997 jälkeenkin.  MacLehose julisti, että kiinteistösijoitukset olisivat turvallisia; markkinoiden reaktio oli positiivinen, ja sijoitusten kiihtyminen nosti Hongkongin kiinteistöjen arvoa.
Neuvottelut

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Margaret Thatcher ja Kiinan pääministeri Zhao Ziyang, sopimuksen neuvottelijat ja allekirjoittajat.
Varsinaiset neuvottelut sopimuksesta alkoivat syyskuussa 1982 Pekingissä. Neuvottelun osapuolina olivat Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Margaret Thatcher ja Hongkongin kuvernööri Edward Youde sekä Kiinan pääministeri Zhao Ziyang ja johtaja Deng Xiaoping. Kiina teki neuvottelujen alussa selväksi, että se aikoo ottaa Hongkongin hallintaansa vuonna 1997 tarvittaessa voimaa käyttäen, mutta mieluiten siten, että kaupunki pysyisi sosioekonomisesti vakaana. Se ehdotti, että Hongkongista tehtäisiin paikallisten hallitsema erityishallintoalue, ja että sen olemassaolevat hallintorakenne ja talousjärjestelmä säilyisivät 50 vuotta. Kiinan puolella oli jo tehty valmisteluja tätä varten, eikä Kiina hyväksynyt muuta kuin koko Hongkongin luovuttamisen.
Ensimmäisellä vierailullaan Kiinassa Thatcher totesi, että sopimukset, joiden nojalla Hongkong oli Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnassa, olivat edelleen voimassa ja päteviä. Brittien lähtökohta neuvotteluissa oli se, että Uusien territorioiden vuokraa voitaisiin jatkaa, ja muu Hongkong voitaisiin pitää Britannian hallinnassa. Hongkongin sotilaallinen puolustaminen oli kuitenkin käytännössä mahdotonta, ja Thatcher muistelee Dengin sanoneen hänelle, että tämä voisi kävellä Hongkongiin ja valloittaa sen yhden iltapäivän aikana. Kiinan mukaan 1800-luvulla allekirjoitetut epätasa-arvoiset sopimukset eivät olleet päteviä.
Neuvottelujen etenemättömyys johti sijoittajien luottamuksen laskuun, ja kiinteistöjen arvot laskivat. Hongkongin dollarin arvo romahti niin sanottuna mustana lauantaina 24. syyskuuta 1983.
Neuvotteluissa Hongkongin asukkaiden yleinen mielipide jätettiin pitkälti huomioimatta. Britit kuvailivat neuvotteluasetelmaa kolmijalkaisena jakkarana: Britannia, Hongkong ja Kiina olivat kaikki osapuolia neuvotteluissa. Kiina sivuutti tämän vertauksen ja väitti sen sijaan, että se edustaa jo hongkongilaisten tahtoa. Valtaosa Hongkongin asukkaista vastusti kaupungin luovuttamista Kiinalle: mielipidemittauksissa jopa 85 prosenttia asukkaista kannatti brittivallan jatkumista. Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriö torjui ehdotuksen kansanäänestyksestä, koska Kiina vastusti sellaista voimakkaasti, ja koska aiheen pelättiin olevan liian monimutkainen. Marraskuuhun 1983 mennessä britit olivat hyväksyneet sen, että koko Hongkong luovutettaisiin Kiinalle vuonna 1997.
Sopimusta luonnostelemaan asetettiin bilateraalinen työryhmä, joka sai luonnoksensa valmiiksi syyskuussa 1984.  Margaret Thatcher ja Zhao Ziyang allekirjoittivat sopimuksen Pekingin Kansankongressipalatsissa 19. joulukuuta 1984. Sopimus ratifioitiin 27. toukokuuta 1985, jolloin se myös astui voimaan, ja molemmat osapuolet rekisteröivät sen Yhdistyneiden kansakuntien sopimusrekisteriin 12. kesäkuuta 1985.