stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert Montgomerie

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten miekkailu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Robert Cecil Lindsay Montgomerie (15. helmikuuta 1880 South Kensington – 28. huhtikuuta 1939 Westminster) oli brittiläinen miekkailija. Hän sai kalvan joukkuekilpailussa hopeaa sekä kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa että kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa. Hän kilpaili myös kolmissa perättäisissä kesäolympialaisissa vuosina 1920–1928.
Ravshan Ermatov

| Ravshan Ermatov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ravshan Sayfiddinovich Ermatov
Syntynyt: 9. elokuuta 1977 (ikä 47) Taškent, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto
Jalkapallotuomari
Pituus:  183 senttimetriä
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2003– 2011 | FIFA Seurajoukkueiden MM |  01 01 03 00 |  01 01 03 00 |

Ravshan Sayfiddinovich Ermatov (ven. Равшан Сайфиддинович Ирматов, Ravšan Saifiddinovitš Irmatov, s. 9. elokuuta 1977 Taškent) on uzbekistanilainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2003.
Ermatov oli tuomitsemassa vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuja. Hänet on nimetty vuosina 2008 ja 2009 Aasian parhaaksi erotuomariksi. Hän tuomitsi vuoden 2008 seurajoukkueiden MM-kilpailuiden loppuottelun, jossa kohtasivat Manchester United ja LDU Quito.
Hänet valittiin tuomitsemaan myös vuoden 2010 MM-kilpailuihin, jossa hän sai kunnian toimia Etelä-Afrikan ja Meksikon välisessä avausottelussa erotuomarina, ja vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
Aiheesta muualla

Esittely FIFA:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 tuomarit
| --- | --- |
AFC:  Khalil Al Ghamdi •  Ravshan Ermatov •  Subkhiddin Mohd Salleh •  Yūichi Nishimura
CAF:  Koman Coulibaly •  Jerome Damon •  Eddy Maillet
CONCACAF:  Joel Aguilar •  Benito Archundia •  Carlos Batres •  Marco Rodríguez
CONMEBOL:  Héctor Baldassi •  Jorge Larrionda •  Pablo Pozo •   Óscar Ruiz •  Carlos Simon •  Martín Vázquez
OFC:  Michael Hester •  Peter O'Leary
UEFA:  Olegário Benquerença •  Massimo Busacca •  Frank De Bleeckere •   Martin Hansson •  Viktor Kassai
UEFA:  Stéphane Lannoy •  Alberto Undiano Mallenco •  Roberto Rosetti •  Wolfgang Stark •  Howard Webb
HMS Cassandra (1916)

| HMS Cassandra |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  maaliskuu 1916
Laskettu vesille:  25. marraskuuta 1916
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1917
Poistui palveluskäytöstä:  upposi osuttuaan Suomenlahdella miinaan 5. joulukuuta 1918
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 190 t
Pituus:  140 m
Leveys:  13,3 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  327
Aseistus
Aseistus:  5 × BL 6″ (152 mm) Mk XII -tykkiä 2 × QF 3″ (76 mm) 20 cwt -ilmatorjuntatykkiä 2 × QF 2 naulan tykkiä 8 × 21″ (533 mm) torpedoputkea
HMS Cassandra oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caledon-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1916. Alus laskettiin vesille 25. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1917.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren Laivaston (engl. Grand Fleet) 6. kevyt risteilijäviirikköön. Alus ajoi 15. elokuuta 1917 matalikolle Fair Islellä. Alus hinattiin Lerwickiin korjattavaksi.
Marraskuussa 1918 alus lähetettiin Itämerelle kontra-amiraali Edwyn Alexander-Sinclairin komentamassa laivasto-osastossa taistelemaan bolševikkeja vastaan ja tukemaan Venäjän sisällissodan valkoisia.
Alus osui 5. joulukuuta 1918 Suomenlahdella kartoittamattomaan Saksan keisarikunnan laivaston rakentamaan miinakenttään. Alus osui miinaan ja upposi Saarenmaan edustalle. Haaksirikossa sai surmansa 11 miehistönjäsentä. Hävittäjät HMS Vendetta ja HMS Westminster pelastivat eloonjääneet.
Robert Minton

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lake Placid 1932 | kahden miehen kelkat |  |
Robert Henry "Bob" Minton (13. heinäkuuta 1904 New York – 2. syyskuuta 1974 New York) oli yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Mintonin kelkkailu-ura huipentui kotikulmilla käydyissä Lake Placidin talviolympialaisissa 1932, kun Minton ja John Heaton laskivat kahden miehen kelkoissa olympiapronssille kolmen sekunnin erolla neljänneksi päätyneeseen Romaniaan.
RawTherapee

| RawTherapee |
| --- | --- |
 RawTherapee 4.1 ja HDR DNG kuvan käsittelyä.
Luoja:  Gábor Horváth
Kehityshistoria
Vakaa versio:  5.11 (24. elokuuta 2024)
Tiedot
Alusta:  Linux, macOS, Windows
Lisenssi:  GNU General Public License versio 3.0 tai myöhempi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
RawTherapee on avoimen lähdekoodin kuvankäsittelyohjelma.
Ohjelman alkuperäinen kehittäjä on Gábor Horváth ja hänen julkaistuaan ohjelman lähdekoodit vuonna 2010 sen kehitystä on jatkanut joukko ihmisiä ympäri maailman.
Ohjelma tukee useita digitaalikameroiden raakakuvamuotoja (RAW). Ohjelma on saatavilla Linuxille, macOS:lle ja Windowsille.
Aiheesta muualla

A beginner's guide to RawTherapee (englanniksi)
Ristiinan hyvinvointiasema

| Ristiinan hyvinvointiasema |
| --- | --- |
Osoite:  Brahentie 10, 52300 Ristiina
Sijainti:  Ristiina, Mikkeli
Koordinaatit:  61.51195°N, 27.24657°E
Käyttäjä:  Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Essote)
Julkisivumateriaali:  tiili
Hirvensalmen hyvinvointiasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ristiinan hyvinvointiasema on Mikkelin Ristiinan kirkonkylällä toimiva julkinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Mikkelin terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue.
Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB).
Aiheesta muualla

Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (Arkistoitu – Internet Archive) (essote.fi)
HMS Carron (R30)

| HMS Carron |
| --- | --- |
 HMS Carron

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  26. marraskuuta 1942
Laskettu vesille:  28. maaliskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  6. marraskuuta 1944
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 710 t (standardi) 2 520 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  37 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  3 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm/L60 kaksiputkisena Mk IV asennuksena 4 x Bofors 40 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 2 x Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 10 x 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä ja 2 x kiskoa, joihin 70 syvyyspommia
HMS Carron (viirinumero R30) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1942 nimellä HMS Spitfire tai HMS Strenuous 11. hätälaivueessa (engl. 11th Emergency Flotilla) Scottsilta Greenockista, missä köli laskettiin 26. marraskuuta 1942. Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 HMS Carroniksi amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1944 ja valmistui 6. marraskuuta.
Palvelus

Vastaanottotestien päätyttyä aluksen miehistön koulutetus aloitettiin 16. marraskuuta 1944 Scapa Flow'ssa. Se määrättiin sukellusvenejahtiin 6. joulukuuta, kun sukellusvene oli torpedoinut saattuehävittäjä USS Bullenin Cape Wrathin edustalla. Koulutuksen päätyttyä alus oli Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueessa sodan viimeiset kuusi viikkoa. Alus suojasi 10. -12. tammikuuta 1945 risteilijä HMS Norfolkia ja saattuetukialuksia HMS Premier ja HMS Trumpeter miinoitettaessa ja iskettäessä Egesundin edustan meriliikenteeseen.
Alus oli 25. kesäkuuta - 25. elokuuta 1945 huollettavana Devonportissa, jolloin sen taistelunjohtojärjestelmää (Director Control Tower) täydennettiin. Telakalta vapauduttuaan se lähti HMS Cavalierin kanssa Brittiläisen Tyynenmeren laivaston 6. hävittäjälaivueeseen. Tyynenmeren sota päättyi ennen alusten saapumista. Alus sijoitettiin 22. lokakuuta Singaporeen, missä se oli 3. toukokuuta 1946 saakka partioiden Alankomaiden Itä-Intian. Alus saapui 23. helmikuuta 1946 Bombayhin auttamaan Intian laivaston kapinan tukahduttamisessa. Alus lähti Trincomaleesta Britteinsaarille ja saapui 29. toukokuuta Chathamiin, missä se sijoitettiin reserviin. Alus siirrettiin B-luokan reserviin 9. syyskuuta.
Marraskuussa 1952 alus siirrettiin modernisoitavaksi Chathamin telakalle, mistä se vapautui 8. kesäkuuta 1955. Koeajojen ja lyhyen Välimerellä järjestetyn testipurjehduksen jälkeen alus sijoitettiin Darthmouthin koulutuslaivueeseen, missä se oli vuoden 1959 loppuun. Aluksen aseistus poistettiin lokakuussa 1957, minkä jälkeen se siirrettiin muutettavaksi merenkulkuoppilaitokseksi. Alus oli uudessa tehtävässään Britannian ja Pohjois-Euroopan vesillä seuraavat kolme vuotta. Alus sijoitettiin 5. huhtikuuta 1963 Portsmouthin reserviin ja sijoitettiin poistolistalle 30. toukokuuta. Alus myytiin 10. maaliskuuta 1967  T. W. Wardille Sheffieldiin romutettavaksi ja romutettiin Inverkeithingissä 4. huhtikuuta alkaen.
HMS Vargen (Vgn)

| HMS Vargen |
| --- | --- |
 HMS Vargen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums, Malmö
Kölinlasku:  1958
Laskettu vesille:  20. toukokuuta 1960
Palveluskäyttöön:  15. marraskuuta 1961
Poistui palveluskäytöstä:  1. marraskuuta 1989
Loppuvaihe:  romutettu 1993
Tekniset tiedot
Uppouma:  770 t (standardi) 950 t (sukelluksissa)
Pituus:  67,5 m (vesiraja) 69,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,1 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  1-akselinen, 2 x Pielstick-dieselmoottoria 1 600 bhp 2 x ASEA-sähkömoottoria 1 680 kW
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 22 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  36
Aseistus
Aseistus:  4 x 53 cm torpedoputkea
HMS Vargen (runkonumerot Vg ja Vgn) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin vuonna 1958. Se laskettiin vesille 20. toukokuuta 1960 ja liitettiin laivastoon 15. marraskuuta 1961.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta 1989 ja romutettiin 1993 Gävlessä.
Robert Thomas

Robert Thomas voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Robert Thomas, kanadalainen jääkiekkoilija
Robert Thomas, brittiläinen nyrkkeilijä
Robert Thomas, ranskalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja kirjailija
Robert Thomas, yhdysvaltalainen pyöräilijä
Robert Thomas Jr., yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Robert Y. Thomas, yhdysvaltalainen poliitikko
HMS Varberg (T134)

| HMS Varberg |
| --- | --- |
 HMS Varbergin vaakunakilpi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  2. helmikuuta 1974
Palveluskäyttöön:  14. kesäkuuta 1974
Poistui palveluskäytöstä:  5. marraskuuta 1998
Tekniset tiedot
Uppouma:  230 t
Pituus:  43,6 m
Leveys:  7,1 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  3 x Rolls-Royce Proteus -kaasuturbiinia, 12 750 hv
Nopeus:  40 solmua
Miehistöä:  30
Aseistus
Aseistus:  1 x Bofors 57 mm allmkan 7101 2 x ksp M/58 6 x 53,3 cm M/70 torpedoputkea tyypin 613 torpedoille  30 x miinaa 2 x 57 mm lysraketställ
HMS Varberg (runkonumerot T134 ja R134) oli Ruotsin laivaston Norrköping-luokan torpedovene, joka myöhemmin muutettiin ohjusveneeksi.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 2. helmikuuta 1974 ja liitettiin laivastoon neljä kuukautta myöhemmin 14. kesäkuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 5. marraskuuta 1998.
HMS Vega (1910)

| HMS Vega |
| --- | --- |
 HMS Vega

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 1910
Palveluskäyttöön:  1911
Poistui palveluskäytöstä:  30. joulukuuta 1941
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  120 t
Pituus:  40,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  4,4 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  2 000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 x 45,7 cm M/04 torpedoputkea 2 x 57 mm kan M/95D -tykkiä
HMS Vega (runkonumerot 53 ja V53) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1910 ja liitettiin laivastoon 1911.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1928 yhteysveneeksi runkonumerolla V53, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin 30. joulukuuta 1941 palveluksesta ja myytiin 1945 romutettavaksi.
Robert Wagner

Robert Wagner voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Robert Wagner (s. 1930), yhdysvaltalainen näyttelijä
Robert Wagner (1895–1946), saksalainen natsipuolueen aluejohtaja
Robert A. "Rob" Wagner (s. 1973), yhdysvaltalainen poliitikko
Robert F. Wagner (1877–1953), yhdysvaltalainen poliitikko
Robert F. Wagner Jr. (1910–1991), yhdysvaltalainen poliitikko, New Yorkin pormestari 1954–1965
Robert Wagner (1915–2008), itävaltalainen kapellimestari ja säveltäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Robert Wagner”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Giovanni Battista Tiepolo

Tiepolon omakuva. Yksityiskohta Würzburgin palatsin portaikon freskosta.
Giovanni Battista Tiepolo tunnettiin myös nimellä Gianbattista tai Giambattista Tiepolo (5. maaliskuuta 1696 Venetsia – 27. maaliskuuta 1770 Madrid) oli Venetsian koulukuntaan kuulunut taidemaalari, joka kuului rokokooajan merkittävimpiin.
Tiepolo oli Gregorio Lazzarinin oppilas, mutta hänen merkittävimmät vaikuttajansa olivat kuitenkin Sebastiano Ricci, Federico Bencovich ja Giovanni Battista Piazzetta. Vaikutteet näkyvät hänen nuoruudentöidensä voimakkaissa valohämyissä.  Ensimmäisen suuren työnsä Iisakin uhraus Tiepolo sai valmiiksi 19-vuotiaana. Vuonna 1717 hän jätti Lazzarinin työhuoneen ja hänet otettiin Fraglian maalarikiltaan.
Tiepolo kohosi kuuluisuuteen freskoillaan. Niistä ensimmäiset olivat Venetsian Palazzon Sandin seinämaalaukset noin vuonna 1725. Sen jälkeen hän toteutti sarjan kirkollisia freskoja Udinen arkkihiippakuntaan. Näissä ilmenevät hänen tyylipiirteensä: värien puhtaus, valoisuus, voimakkaat perspektiivit, teatraalisuus ja hienostuneet henkilöhahmot.
Suurimman maineensa Tiepolo saavutti Würzburgin linnan freskoilla, jotka hän teki yhdessä poikiensa Domenicon ja Lorenzon avustuksella. Freskoja on piispanpalatsin keisarinsalissa ja portaikossa. Portaikon freskon pinta-ala on peräti 677 m². Se on teatraalisen illusionismin huippusaavutus.
Tiepolo palasi Venetsiaan vuonna 1753, jossa hänet nimitettiin vuonna 1756 Venetsian maalaus- ja kuvanveistoakatemian ensimmäiseksi johtajaksi. Vuonna 1762 hän hyväksyi Espanjan kuninkaan kutsun maalata freskosarja Madridin kuninkaalliseen palatsiin.
Tiepolon tuotantoon kuuluu myös piirroksia. Niiden joukossa on karikatyyrejä ja croquis-luonnoksia. Hänen tuotannossaan on myös grafiikkaa: hän teki 36 tunnettua etsausta, jotka esittävät mielikuvituksellisia ja runollisia tapahtumia.
Tiepolon vanhin poika Domenico Tiepolo (1727–1804) oli isänsä oppilas ja työtoveri.
Suomessa

Giovanni Battista Tiepolon, samoin kuin Giovanni Domenico Tiepolon teoksia oli esillä Sinebrychoffin taidemuseossa 17.9.2020 – 10.1.2021. Näyttelyssä otsikolla Tiepolo – Venetsia Pohjolassa esitellään Tiepolojen taidetta laajasti Suomessa ensimmäistä kertaa. Näyttelyssä on maalauksia ja luonnoksia, sekä laaja valikoima piirroksia.
Sinebrychoffin taidemuseon kokoelmaan kuuluu Giovanni Battista Tiepolon varhainen teos Sabiinitarten ryöstö (noin 1718). Kyseessä on öljyväriluonnos, joka valmistelee samasta aiheesta tehtyä maalausta, joka on Pietarin Eremitaašissa.
Sinebrychoffin taidemuseon näyttely esittelee Tiepolo-maalausten omistajahistoriaa koskevat uudet tutkimustulokset. Tutkimustyön kuluessa on löytynyt merkittäviä arkistolähteitä, jotka täydentävät kuvaa kummankin teoksen vaiheista.
Kuvia teoksista

Madridin kuninkaan palatsin fresko, yksityiskohta.
Wurzburgin piispanlinnan kattofresko, 1699–1719.
Kleopatran juhla, 1743–1744.
Pyhän Agathan marttyyriys, del Santon basilika, Padova.
Conceptio immaculata, 1767–1768.
Marian taivaaseen astuminen, kattofresko.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tiepolo Artcyclopediassa (englanniksi)
The Metropolitan Museum of Art – Timeline of Art History: Giambattista Tiepolo (englanniksi)
HMS Carysfort (R25)

| HMS Carysfort |
| --- | --- |
 HMS Carysfort

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  12. toukokuuta 1943
Laskettu vesille:  25. heinäkuuta 1944
Palveluskäyttöön:  10. helmikuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  helmikuu 1969
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 710 t (standardi) 2 520 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  37 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  3 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm/L60 kaksiputkisena Mk IV asennuksena 4 x Bofors 40 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 2 x Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 10 x 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä ja 2 x kiskoa, joissa 70 syvyyspommia
HMS Carysfort (viirinumero R25) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä vuosina 1945–1969.
Valmistus

Alus tilattiin 16. helmikuuta 1942 11. hätälaivueessa (engl. 11th Emergency Flotilla) Cammell Lairdilta Birkenheadistä nimellä HMS Pique. Tilaus siirrettiin elokuussa J. Samuel White and Companylle Cowesiin, missä köli laskettiin 12. toukokuuta 1943. Aluksen nimi vaihdettiin HMS Carysfortiksi amiraliteetin päätettyä nimetä perustettavan laivueen alukset Ca-alkuisin nimin. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1944 ja valmistui 10. helmikuuta 1945.
Palvelus

Aluksen vastaanottotestit aloitettiin 10. helmikuuta 1945. Testien päätyttyä ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin Scapa Flow'hun, jonne se saapui 20. helmikuuta miehistön koulutukseen. Koulutuksen päätyttyä 21. maaliskuuta alus liittyi Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueeseen, jossa se suojasi raskaita pinta-aluksia ja valvoi luoteisen reitin (engl. North West Approaches) sekä Pohjanmeren merenkulkua.
Alus kuului 4. toukokuuta Kotilaivastosta koottuun osastoon, joka hyökkäsi Narvikin länsipuolen meriliikennettä vastaan operaatio Judgementissa. Operaatiossa upposivat Saksan laivaston emälaiva Black Watch, sukellusvene U-711 ja troolari. Alus suojasi 6. toukokuuta HMS Norfolkin, HMS Zambesin, HMS Obedientin, HMS Opportunen ja HMS Orwellin kanssa HMS Searcheria ja HMS Trumpeteria. Osasto suojasi Skagerrakin läpi operaatio Cleaverissa Kööpenhaminaan matkanneita HMS Didoa ja HMS Birminghamia sekä niitä suojanneita hävittäjiä. Kööpenhaminassa osasto vastaanotti Saksan laivaston risteilijöiden Prinz Eugenin ja Nürnbergin antautumisen.
Kesäkuussa 1945 alus avusti Kotilaivastossa vapautettujen alueiden uudelleenmiehityksessä, kunnes se määrättiin Devonportin telakalle viimeisteltäväksi. Se oli telakalla 19. kesäkuuta - 12. syyskuuta, jona aikana sen taistelunjohtojärjestelmät viimeisteltiin. Alus määrättiin heinäkuussa Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon ja aloitti telakalla valmistautumisen siirtoon. Alus aloitti järjestelmätestit Portlandissa, mistä se vapautui 28. syyskuuta. Lokakuussa Maltalla jatkettiin testejä, joiden päätyttyä sen oli tarkoitus aloittaa matka Itä-Intian laivastoon. Japanin antauduttua alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Portsmouthissa reserviin.
Aluksen ollessa Gibraltarilla se huollettiin 15. elokuuta - 28. marraskuuta 1947 ja Portsmouthissa 8. toukokuuta - 8. syyskuuta 1950. Tammikuussa 1951 alus valittiin modernisoitavaksi. Yarrow Shipbuildersilta tilattiin 22. huhtikuuta 1953 modernisointi alukselle, joka siirrettiin 23. tammikuuta 1954 Scotstounissa telakalle. Alus palautettiin 14. joulukuuta 1956 palvelukseen.
Alus liitettiin 6. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli Kotilaivastossa sekä Välimeren laivastossa. Syyskuussa 1959 alus siirrettiin 8. hävittäjälaivueeseen korvaamaan HMS Cheviot. Se aloitti 8. syyskuuta palveluksensa uudessa laivueessa ja  saapui 22. marraskuuta Kaukoitään. Joulukuussa 1961 alus kävi Singaporessa huollettavana. Alus oli 3. joulukuuta 1962 alkaen huollettavana Gibraltarilla, mistä se palasi palvelukseen toukokuussa 1964 liitettynä Välimeren laivaston 27. saattajalaivueeseen. Kuitenkin alus palveli lokakuusta 1967 lokakuuhun 1968 Kaukoidässä Indonesian rauhattomuuksien aikana. Tämän jakson aikana alus kolaroi useaan otteeseen lievästi: 27. marraskuuta 1964 hinaaja Islegarthin kanssa, 8. helmikuuta 1966 Ranskan merivoimien sukellusveneen Morsen kanssa ja 30. lokakuuta 1964 M/V "Dieverien kanssa.
Helmikuussa 1969 alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Se sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 23. lokakuuta 1970 BISCOlle. Alus saapui 13. marraskuuta hinattuna romutettavaksi John Cashmore Limitedille Newportiin.
Gregorios Nyssalainen

Pyhä Gregorios Nyssalainen.
De virginitate
Gregorios Nyssalainen (n. 335 – 394 jälkeen) oli kristitty piispa ja pyhimys, joka luetaan kirkkoisien joukkoon.
Gregorios oli Basileios Suuren nuorempi veli ja Gregorios Nazianzilaisen hyvä ystävä. Jotkut historioitsijat katsovat diakonissa Theosebian olleen hänen vaimonsa, jotkut taas katsovat hänen, kuten Makrina nuoremman, olleen myös Gregorioksen ja Basileioksen sisar.
Gregorios pohti Jumalan olemusta ja korosti tämän tuonpuoleisuutta sanomalla, että Jumala on ihmiselle täysin käsittämätön eikä hänestä voi sanoa mitään muuta kuin mitä Raamattu kertoo. Gregorioksen merkitys on jo pitkään tunnustettu niin itäisessä ortodoksisessa kirkossa kuin läntisessä katolisessa kirkossa.
Gregorios kirjoitti muun muassa teokset Sielusta ja ylösnousemuksesta sekä Mooseksen elämä.
Kirjallisuutta

Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta: Keskustelu Makrinan kanssa.  (Suomennos, johdanto ja selitykset Marke Ahonen)  Helsinki:  Kirjapaja, 2006.  ISBN 951-607-351-4.
”Gregorios Nyssalaisen kanonit”, Pyhien isien kanonit, s. 84–90.  Suomentanut Johannes Seppälä. Pieksämäki:  Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1986.  ISBN 951-9071-78-4.
Aiheesta muualla

Leclercq, Henri: St. Gregory of Nyssa Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Ross, Donald L.: Gregory of Nyssa The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gregory of Nyssa
Merkittävimmät apostoliset isät ja kirkkoisät
Klemens I ·
Ignatios ·
Polykarpos ·
Papias ·
Hermas ·
Justinos Marttyyri ·
Irenaeus ·
Klemens Aleksandrialainen ·
Tertullianus ·
Origenes ·
Cyprianus ·
Eusebios Kesarealainen ·
Athanasios Suuri ·
Efraim Syyrialainen ·
Basileios Suuri ·
Gregorios Nazianzilainen ·
Gregorios Nyssalainen ·
Kyrillos Jerusalemilainen ·
Epifanios ·
Johannes Khrysostomos ·
Kyrillos Aleksandrialainen ·
Ambrosius ·
Hieronymus ·
Augustinus ·
Leo Suuri ·
Pseudo-Dionysios Areopagita ·
Gregorius Suuri ·
Maksimos Tunnustaja ·
Johannes Damaskolainen
Käännös suomeksi