stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuudesti laukeava
Sarjan sketsejä > Tähtireki

Star Trek -parodia Tähtireessä yksinäinen avaruusalus purjehtii avaruudessa yrittäen etsiä ihmiskunnalle uutta kotia tuhoutuneen maapallon sijaan. Matkan aikana miehistö on kehittänyt uuden "tehokkaamman" kielen, joka perustuu siihen että he sanovat sanoista vain ensimmäisen kirjaimen. Yleensä miehistön käyttämän kielen rajoituksista johtuen, avaruusalus lähestyy usein katastrofia, johon aluksen kapteeni toteaa lakonisesti EVVK ("ei voisi vähempää kiinnostaa").
Sarjan sketsejä > Tähtireki > EVVK-sanonta

Tähtireki-sketseissä tutuksi tullut EVVK-hokema oli peräisin Lähi-idässä palvelleilta suomalaisilta YK-joukoilta. Lapinlahden Linnut teki vuonna 1991 viihdytyskiertueen suomalaisten rauhanturvaajien parissa Libanonissa ja Golanilla. Mikko Kivisen mukaan EVVK oli kuulunut rauhanturvaajien sanavarastoon jo pitkään. Joukkojen ammattislangi ”viehätti ja ihmetytti” yhtyettä suuresti, ja kunnianosoituksena rauhanturvaajia kohtaan yhtye päätti käyttää EVVK:ta Tähtireki-sketseissä.
Musiikkiesitykset

Sketsisarjassa esitettiin sketsien lisäksi Lapinlahden Lintujen tekemää musiikkia, joista osa julkaistiin yhtyeen albumeilla.
Alla olevassa taulukossa tiedot sketsisarjassa esitetyistä musiikkiesityksistä, ja tieto onko kappaleesta tehty levytetty versio Lapinlahden Lintujen albumille.
| Jakso | Musiikkiesityksen nimi | Levytetty albumille |
| --- | --- | --- |
| 1. | Kiitos herra ruuasta | Esitetty vain televisiosarjassa |
| 2. | Saunaan | Esitetty vain televisiosarjassa |
| 3. | Se tekee gutaa | Grrr! (1992) |
| 4. | Pelottaa | Esitetty vain televisiosarjassa |
| 5. | Lääkitystä vailla   Tiiviö | Esitetty vain televisiosarjassa  Grrr! (1992) |
| 6. | Olaa ja Lailaa Vanha kivennapalainen vitutuslaulu | Grrr! (1992) Grrr! (1992) (nimellä Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu) |
Julkaisut

Sarja julkaistiin DVD-formaatissa vuonna 2006 PAN Visionin julkaisemana. Samassa DVD-julkaisussa on lisäksi vuonna 2006 valmistunut Muuttuuko ihminen -sketsisarja.  Sarja on julkaistu myös Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki -keräilyboksissa.
Joka jakson alussa olevassa Sex Shop -sketsissä erilaiset ihmiset kulkevat kadulla, vilkuilevat ympärilleen ja "pujahtavat" seksikauppaan.
Tähtireki-sketseissä matkan aikana miehistö on kehittänyt uuden "tehokkaamman" kielen, joka perustuu siihen että he sanovat sanoista vain ensimmäisen kirjaimen
TITOK = Taistelijat, ihmiskunnan tulevaisuus on käsissänne.
Miessolistiyhtye Kärttynä esittämässä kappalettaan ”Vanha kivennapalainen vitutuslaulu”.
Sketsisarjan DVD-julkaisun kansikuva.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1990–1991

Kausi 1990–1991 oli 51. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat voitti hopeaa ja Torpan Pojat pronssia. Runkosarjan voitti Kotkan Työväen Palloilijat.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 18 | 14 | 4 | 1697 | 1508 | 28 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 18 | 12 | 6 | 1757 | 1724 | 24 |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 18 | 11 | 7 | 1563 | 1481 | 22 |
| Helsingin NMKY | 18 | 11 | 7 | 1556 | 1390 | 22 |
| Torpan Pojat | 18 | 10 | 8 | 1483 | 1511 | 20 |
| Pantterit | 18 | 10 | 8 | 1469 | 1479 | 20 |
| Lahden NMKY | 18 | 9 | 9 | 1448 | 1429 | 18 |
| Turun NMKY | 18 | 8 | 10 | 1508 | 1520 | 16 |
| Forssan Koripojat | 18 | 3 | 15 | 1410 | 1581 | 6 |
| Tapiolan Honka | 18 | 2 | 16 | 1301 | 1589 | 4 |
SM-jatkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 32 | 24 | 8 | 3052 | 2725 | 48 |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 32 | 20 | 12 | 2748 | 2621 | 40 |
| Torpan Pojat | 32 | 19 | 13 | 2684 | 2618 | 38 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 32 | 19 | 13 | 3092 | 3071 | 38 |
| Helsingin NMKY | 32 | 18 | 14 | 2651 | 2473 | 36 |
| Pantterit | 32 | 16 | 16 | 2675 | 2687 | 32 |
| Turun NMKY | 32 | 14 | 18 | 2678 | 2782 | 28 |
| Lahden NMKY | 32 | 11 | 21 | 2538 | 2706 | 22 |
SM-karsintasarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapiolan Honka | 10 | 8 | 2 | 797 | 727 | 16 |
| Forssan Koripojat | 10 | 7 | 3 | 896 | 765 | 14 |
| Forssan Alku | 10 | 7 | 3 | 886 | 783 | 14 |
| Hyvinkään Tahko | 10 | 3 | 7 | 807 | 879 | 6 |
| Äänekosken Huima | 10 | 3 | 7 | 778 | 864 | 6 |
| Nokian Kisa-Koris | 10 | 2 | 8 | 786 | 932 | 4 |
Honka ja FoKoPo säilyivät sarjassa.
Palkitut

| Palkinto | Voittaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pelaaja | Larry Pounds | Kotkan Työväen Palloilijat |
Vuoden tulokas: -
| Vuoden valmentaja | Kari Liimo | Kotkan Työväen Palloilijat |
| Vuoden erotuomari | Carl Jungebrand | - |
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1991–1992

Kausi 1991–1992 oli 52. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Helsingin NMKY. Pantterit voitti hopeaa ja Uudenkaupungin Urheilijat pronssia. Runkosarjan voitti Pantterit.
Turun NMKY:n Joe Wright voitti kauden korikuninkuuden. Hän heitti 12 ottelussa vähintään 50 pistettä ja teki sarjan historian yksittäisen ottelun piste-ennätyksen tehtyään 12. helmikuuta 1992 Panttereita vastaan 79 pistettä.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pantterit | 18 | 13 | 5 | 1791 | 1557 | 26 |
| Helsingin NMKY | 18 | 13 | 5 | 1578 | 1491 | 26 |
| Torpan Pojat | 18 | 12 | 6 | 1640 | 1544 | 24 |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 18 | 12 | 6 | 1597 | 1490 | 24 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 18 | 10 | 8 | 1760 | 1765 | 20 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 18 | 9 | 9 | 1716 | 1664 | 18 |
| Turun NMKY | 18 | 7 | 11 | 1758 | 1781 | 14 |
| Forssan Koripojat | 18 | 6 | 12 | 1451 | 1617 | 12 |
| Lahden NMKY | 18 | 5 | 13 | 1371 | 1502 | 10 |
| Tapiolan Honka | 18 | 3 | 15 | 1416 | 1667 | 6 |
SM-jatkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pantterit | 32 | 23 | 9 | 3206 | 2818 | 46 |
| Helsingin NMKY | 32 | 23 | 9 | 2897 | 2698 | 46 |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 32 | 22 | 10 | 2988 | 2660 | 44 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 32 | 21 | 11 | 3247 | 3182 | 42 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 32 | 17 | 15 | 3017 | 2976 | 34 |
| Torpan Pojat | 32 | 17 | 15 | 2987 | 2916 | 34 |
| Turun NMKY | 32 | 8 | 24 | 3214 | 3498 | 16 |
| Forssan Koripojat | 32 | 7 | 25 | 2604 | 3030 | 14 |
SM-karsintasarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lahden NMKY | 10 | 8 | 2 | 938 | 714 | 16 |
| Tapiolan Honka | 10 | 7 | 3 | 861 | 723 | 14 |
| Forssan Alku | 10 | 6 | 4 | 890 | 889 | 12 |
| Kankaantaan Kisa | 10 | 4 | 6 | 846 | 849 | 8 |
| TP-Basket | 10 | 4 | 6 | 886 | 1063 | 8 |
| Äänekosken Huima | 10 | 1 | 9 | 792 | 975 | 2 |
Lahden NMKY ja Tapiolan Honka säilyivät sarjassa.
Palkitut

| Palkinto | Voittaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pelaaja | Petri Niiranen | Helsingin NMKY |
| Vuoden tulokas | Jyri Lehtonen | Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat |
| Vuoden kehittynein pelaaja | Tommi Nordberg | Helsingin NMKY |
| Paras kuudes pelaaja | Mika-Matti Tahvanainen | Pantterit |
| Vuoden valmentaja | Henrik Dettmann | Helsingin NMKY |
| Vuoden erotuomari | Jorma Ovaska | - |
Kalle Korhonen (jääkäri)

Kalle Leonhard Korhonen (16. joulukuuta 1892 Kajaanin maalaiskunta – 10. lokakuuta 1964) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli monta sotaa nähnyt veteraani, joka oli talvisodassa vääpelinä muun muassa torjumassa Summassa ylivoimaista vihollista.
Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Lauri Korhonen ja Elsa Moilanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Sigrid Elviira Honkasen kanssa.
Opinnot

Korhonen kävi kansakoulun.
Jääkärikausi

Korhonen työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 9. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet 10. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan.
Suomen sisällissota

Korhonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi kiväärinjohtajaksi 10. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. huhtikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Karjalankannaksella muun muassa Kuokkalassa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Korhonen siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonaan ja 1. marraskuuta 1918 alkaen Porin jalkaväkirykmentti 2:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Savon jääkärirykmentti. Rykmentissä hänet määrättiin 1. kesäkuuta 1919 alkaen 3. konekiväärikomppanian vääpeliksi.
Korhonen osallistui vuonna 1920 Porajärven puolustukseen, jonka jälkeen hän erosi armeijasta 1. lokakuuta 1920 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. marraskuuta 1920 ja hänet sijoitettiin konekiväärinohjaajaksi Kyminlaakson suojeluskuntapiiriin, missä hän palveli 1. joulukuuta 1920 saakka. Takaisin armeijan palvelukseen Korhonen astui 1. joulukuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Savon jääkärirykmentin 3. konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi jälleen 31. toukokuuta 1922, mutta astui takaisin palvelukseen jo 18. heinäkuuta 1923 ja tällä kertaa hänet sijoitettiin vääpeliksi Porin rykmenttiin 2. konekiväärikomppaniaan. Rykmentissä hänet siirrettiin 1. elokuuta 1928 II pataljoonan rehumestariksi ja 1. toukokuuta 1934 alkaen 1. komppanian varusmestariksi sekä 1. marraskuuta 1934 alkaen 3. komppanian ase- ja ampuma-aliupseeriksi kunnes 1. kesäkuuta 1937 hänet viimein siirrettiin I pataljoonan keittiömestariksi.
Talvi- ja jatkosota

Korhonen osallistui talvisotaan vääpelinä Jalkaväkirykmentti 15:ssä ja osallistui taisteluihin Summassa, Suokannassa ja Viipurissa. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä.
Jatkosodan puhjetessa hänet siirrettiin muonitusvääpeliksi Jalkaväen aliupseerikouluun, josta hänet siirrettiin edelleen muonavarastonhoitajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 15:een. Vuonna 1942 hänet siirrettiin talousupseeriksi Sotavankileiri 6:een, mistä hänet siirrettiin vuonna 1944 leiripäällikön apulaiseksi Sotavankileiri 7:ään. Leirillä hän kumminkin sairastui ja joutui hoidettavaksi sotasairaalaa, mistä päästyään hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944. Sotien jälkeen hän teki tilapäistöitä ja joutui vuonna 1956 sairaalahoitoon Turkuun. Hänet haudattiin Turkuun.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Kersantti 5. heinäkuuta 1918  Vääpeli 28. tammikuuta 1919  Vänrikki 1942 |     |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 2. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Heimosotaristi  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali |
Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista.
Karel Bossart

| Karel Bossart> Karel "Charlie" Jan Bossart |
| --- | --- |
 Karel Bossart.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1904 Antwerpen, Belgia
Kuollut: 3. elokuuta 1975 (71 vuotta) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  insinööri
Karel "Charlie" Jan Bossart (9. helmikuuta 1904 Antwerpen, Belgia – 3. elokuuta 1975, San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli flaaminkielinen belgialainen raketti-insinööri, joka oli yhdysvaltalaisten Atlas-kantorakettien ja Centaur-raketin suunnittelija.
Hän oli flaaminkielinen belgialainen, jonka nuoruuteen vaikutti ensimmäinen maailmansota. Bossart valmistui vuori-insinööriksi Brysselin yliopistosta vuonna 1924. Hän sai stipendin yhdysvaltalaiseen MIT-yliopistoon sillä ehdolla, että opiskelee englannin kielen. Hän teki sen kuudessa viikossa. Hän opiskeli Amerikassa ilmailutekniikkaa erikoistuen rakennesuunnitteluun. Hän jäi Yhdysvaltoihin ja osallistui useiden lentokoneiden suunnitteluun. Hän toimi siellä noin 40 vuotta.
Suurimmat saavutuksensa hän sai aikaan General Dynamics -yhtiöiden Convair-yksikössä. Vuonna 1945 hän oli Consolidated Vultee Aircract (”ConVAir”) rakennesuunnittelun päällikkö. Silloin hän osallistui Projekti MX-774:ään, joka oli USA:n ensimmäinen pitkän matkan ohjuksen suunnitelma. Tämä "HIROC"-ohjus oli yhdysvaltalainen versio V-2 -ohjuksesta. V-2-ohjusten eräs päämaali oli vuonna 1944 ollut Bossartin kotikaupunki Antwerpen.
Hän toimi Convairin Atlas-ohjuksen pääsuunnittelijana. Se oli yhdysvaltalainen ensimmäinen mannertenvälinen ydinohjus. Atlasin ajoainetankkien runkorakenne suunniteltiin niin keveäksi, että tyhjät tankit pysyivät muodossaan vain kaasulla paineistamalla - ohjuksen rakennepaino lienee alhaisin edelleenkin. Atlasissa oli ensimmäisenä ohjuksena suunnattavat rakettimoottorit ja irrotettava nokkakartio.
”Charlie” Bossart oli ohjustekniikan ja myöhemmin miehitettyjen avaruuslentojen lobbaaja ja yksi merkittävimpiä ballististen ohjusten suunnittelun uranuurtajia.
Aiheesta muualla

Christiaens, Kris: Karel Jan Bossart: "Father of the Atlas rocket" Belgium in Space. 3.1.2009. Viitattu 28.12.2018 (hollanniksi).
Taming Liquid Hydrogen: The Centaur Upper Stage Rocket 1958-2002, s. 8–.  Government Printing Office, 2004.  ISBN 978-0-16-087739-1  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Pete Nuotio

| Veli-Pekka Nuotio |
| --- | --- |
 Pete Nuotio (keskellä) vuonna 1985. Vasemmalla Jonttu Virta ja oikealla Juha Seittonen.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1961 (ikä 63) Pori, Suomi
Ammatti:  Muusikko, It-alan yrittäjä, Delivery manager
Muusikko
Taiteilijanimi:  Pete Nuotio
Aktiivisena:  1983–
Soittimet:  kosketinsoitin 
Yhtyeet:  Dingo (1983–1986, 1998–2002, 2017)   SlowGang
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Veli-Pekka Nuotio, taiteilijanimeltään Pete Nuotio (s. 27. kesäkuuta 1961 Pori) on suomalainen muusikko. Hän oli Dingon kosketinsoittajana vuosina 1983–1986, ]1998–2002 ja vuoden 2017 ajan.
Ura

Pete Nuotio oli 1980-luvun alussa mukana porilaisen kulttuuritalo Anniksen toiminnassa. Yksi kulttuuritalolla harjoitelleista yhtyeistä oli Dingo. Vuonna 1983 Nuotiota pyydettiin liittymään yhtyeeseen, sillä edellinen kosketinsoittaja Tuomo Vähä-Pesola oli erotettu. Pian Nuotion liittymisen jälkeen Dingo teki levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa.
Nuotio soitti kosketinsoittimia kaikilla Dingon kolmella 1980-luvulla julkaistulla albumilla. Vuoteen 1986 mennessä hänen välinsä laulusolisti Pertti Neumannin kanssa olivat niin tulehtuneet, että kaksikko kävi äänittämässä osuutensa Pyhä klaani-albumille eri aikaan. Lopulta Pete Nuotio päätti erota yhtyeestä elokuussa 1986 ja lähti opiskelemaan tietotekniikkaa. Hänen tilalleen tuli yhtyeen alkuperäinen kosketinsoittaja Tuomo Vähä-Pesola. Esiintymiset eivät kuitenkaan onnistuneet, ja Dingo hajosi ensimmäisen kerran lokakuussa 1986.
Dingosta eroamisen jälkeen Nuotio keskittyi opiskeluun ja sittemmin päivätöihin. Hänellä oli oma it-alan yritys vuoteen 2003 saakka. Lisäksi hän on soittanut erilaisissa satunnaisesti esiintyvissä kokoonpanoissa, kuten SlowGangissa ja Pori Big Bandissa. Nuotio palasi Dingoon vuosiksi 1998–2002 ja 2017.lähde?
Yksityiselämä

Nuotio asuu Porissa vaimonsa kanssa. Hänellä on kolme aikuista lasta. Nuotio kertoo tulleensa uskoon 2010-luvulla.
Jalkaväen tarkastaja

Jalkaväen tarkastaja on yksi kuudesta Suomen maavoimien aselajitarkastajan tehtävästä. Jalkaväen tarkastaja on Puolustusvoimien jalkaväkiaselajin koulutuksen tasoa valvova sekä aselajien kehittämisestä vastaava upseeri. Tehtävässä on eversti Juhana Skyttä.
Jalkaväen tarkastaja on sijoitettu Maavoimien esikuntaan Mikkeliin. Aikaisemmin tehtävä oli sijoitettuna Pääesikunnan maavoimaosastolle ja Yleisesikuntaan.
Muita aselajitarkastajien tehtäviä ovat ilmatorjunnan tarkastaja, huollon tarkastaja, pioneeritarkastaja, viestitarkastaja ja tykistön tarkastaja.
Jalkaväen tarkastajat

kenraaliluutnantti (1927 alk. jalkaväenkenraali) Ernst Löfström 1919–1928
eversti (1930 kenraalimajuri ja 1935 kenraaliluutnantti) Hugo Österman 9.6.1928–1930, 1931–1933, 1941– 1944–1946
jääkärikenraalimajuri Aarne Heikinheimo 3.9.1934–24.1.1938
jääkärikenraalimajuri Erik Heinrichs 11.2.1938–16.10.1939
kenraaliluutnantti (1948 jalkaväenkenraali) Taavetti Laatikainen 1.4.1947–27.7.1948
kenraalimajuri Kustaa Tapola 28.7.–31.12.1948 Puolustusvoimain Pääesikunnassa, 1.1.1949–29.3.1955 Pääesikunnassa
kenraaliluutnantti Sakari Simelius 30.3.1955–29.10.1959
kenraaliluutnantti Arvi Kurenmaa 13.11.1959–17.11.1960
kenraaliluutnantti Ali Koskimaa 18.11.1960–19.7.1966
kenraalimajuri Otto Ylirisku 20.10.1966–1.4.1970
kenraalimajuri Erkki Setälä 6.4.1970–5.7.1971
kenraalimajuri Pentti Multanen 5.7.1971–1.12.1973
kenraalimajuri Jukka Pajula 12.12.1973–9.4.1976
kenraalimajuri Kalevi Sarva 12.4.1976–2.12.1979
kenraalimajuri Raimo Viita 2.12.1979–1.10.1980
kenraalimajuri Raimo Katona 1.10.1980–10.12.1984
kenraalimajuri Tuomo Tuominen 10.12.1984–1.2.1988
kenraalimajuri Matti Kopra 1.2.1988–30.9.1990
kenraalimajuri Ilkka Ilmola 1.10.1990–31.12.1992
eversti Antero Leirimaa 1993–1997
eversti Osmo Kiiskinen 1997–1999
eversti (2000 prikaatikenraali) Jaakko Koskela 1.8.1999–31.12.2000
everstiluutnantti Eero Lauri (sijainen 1.1.–28.2.2001)
eversti Hannu Toivonen 1.3.2001–30.11.2002
eversti Mika Peltonen 1.12.2002–31.12.2004
eversti Markku Lainevirta sijaisena 1.1.–31.7.2005
eversti Seppo Toivonen 1.8.2005–31.7.2007
eversti Ilkka Pitkänen 1.8.–31.12.2007 Pääesikunnassa, 1.1.2008–31.5.2009 MAAVE:ssa
eversti Kimmo Lehto 1.6.–31.7.2009
everstiluutnantti Asko Muhonen sijaisena 1.8.–30.9.2009
eversti Viljo Hyvärinen (Ville) 1.10.2009–31.12.2011
eversti Jukka Valkeajärvi 1.1.2012–31.7.2016
eversti Heikki Taavitsainen 1.8.2016–31.12.2017
eversti Rainer Peltoniemi 1.1.2018 – 31.12.2021
N.N. 1.1. – 28.2.2022
eversti Juhana Skyttä 1.3.2022 - 31.3.2024
eversti Ari Lehmuslehti 1.4.2024 alkaen
Muuta

Jalkaväen tarkastaja myöntää vuosittain Jalkaväen säätiön mitalin.
Baškortostan

| Baškortostan/Baškiria Башҡортостан Республикаһы Республика Башкортостан |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Baškortostanin sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 54.7309°N, 55.9498°E (Ufa) 
Valtio:   Venäjä
Tasavalta:  Baškortostan
Perustettu:  1919 ASNT
– SNT:  11. lokakuuta 1990
– Valtiosopimus Venäjän kanssa:  3. elokuuta 1994
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ufa
 – suurin kaupunki:  Ufa (1 062 319 as.)
 – presidentti:  Radij Habirov
Pinta-ala:  143 600 km²
 – sisävesi:  427,1 km² (0,3 %)
Väkiluku (2010):  4 072 292
 – väestötiheys:  28,4 as./km²
Kielet:  baškiiri ja venäjä
BKT (2010):  757 569,6 milj. RUB (eli 2,03 % koko Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  186 030 RUB,  noin 4 557 EUR eli 71 % Venäjän keskiarvotasosta
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
Symbolit:  
 – lippu:  Baškortostanin lippu
 – vaakuna:  Baškortostanin vaakuna
 – kansallislaulu:  Baškortostanin kansallislaulu
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  02, 102
 – ISO 3166:  RU-BA
 
www.bashkortostan.ru
Baškortostan tai Baškiria on Venäjän federaatioon kuuluva, runsaan neljän miljoonan asukkaan tasavalta Euroopan itäisimmässä osassa Uralvuoriston eteläpäässä, osittain Aasiassa.
Historia > Esihistoria

Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta Baškortostanin alueella ovat varhaiselta kivikaudelta, mutta laajamittaisempi ihmisasutus syntyi vasta pronssikaudella. Abaševon kulttuurin ihmisten alkaessa asuttaa aluetta, he toivat mukanaan korkealle kehittyneen taidon valmistaa pronssityökaluja, aseita ja koruja ynnä muita taide-esineitä. Abaševon kulttuurin ihmiset perustivat ensimmäiset pysyvät asutuskeskukset Etelä-Uralille.
Historia > Historiallisen ajan alku

Sana baškiiri mainitaan ensimmäisen kerran arabialaisissa kirjallisissa lähteissä 800-luvulla. Tuohon aikaan baškiirit harjoittivat paimentolaiselämää ja asuttivat  Volgan ja Kaman välistä aluetta sekä Etelä-Uralia, Volgan bolgaarien naapureina. Islaminuskon leviäminen baškiirien keskuuteen alkoi 900-luvulla ja islamista tuli vallitseva uskonto 1300-luvulla.
Ensimmäinen maininta baškiireista eurooppalaisissa lähteissä on Joannes de Plano Carpinin ja Vilhelm Rubrukin matkakertomuksessa. He mainitsevat Uraljoen yläjuoksulla asuvan pascatir kansan, jonka he väittivät puhuvan samaa kieltä kuin unkarilaisten.
Baškiirien asuinalue muodosti itsenäisen valtakunnan ja baškiirit taistelivat aika ajoin naapurikansojen Volgan bolgaarien ja petšenegien kanssa. Mongolit valloittivat baškiirien asuinalueet 1200-luvun puolivälissä. Tosin vielä tämänkin jälkeen baškiirit olivat varsin itsenäisiä ja omien heimoruhtinaidensa johtamia.
Baškortostanin alue oli 1500-luvun puoliväliin asti jaettuna Kazanin kaanikunnan, Siperian kaanikunnan ja Nogaikaanin kesken.
Historia > Osaksi Venäjää

Kazanin kaanikunnan antauduttua Venäjän tsaarille Iivana Julmalle vuosien 1554–1555 jälkeisen sodan jälkeen, läntiset ja luoteiset baškiiriheimot ruhtinaidensa johdolla tarjoutuivat vapaaehtoisesti liittymään Moskovan Venäjään vuonna 1556. Tämän johdosta perustettiin Ufan kaupunki, jonka tarkoituksena oli suojella baškiireja kirgiiseiltä.
Baškiirit kuitenkin nousivat tämän jälkeen useasti kapinaan Venäjää vastaan. Syinä tähän olivat Venäjän ankara verotus, pakkokäännyttäminen kristinuskoon, venäläisten uudisasukkaitten asuttaminen alueelle ja baškiirien maiden haltuunotto. Suuria kapinoita oli muun muassa vuosina 1676, jonka Venäjä vain vaivoin pystyi tukahduttamaan ja 1707. Viimeinen suuri kapina oli vuosina 1735–1741. Vuonna 1774 baškiirit osallistuivat Pugatšovin kapinaan, jossa he taistelivat baškiiri Salawat Julajevin johdolla.
Vuonna 1786 baškiirit saavuttivat verovapauden ja vuonna 1798 baškiireista muodostettiin oma ratsujoukoista koostuva armeijansa. Lisäksi vuonna 1798 perustettiin Venäjän muslimien hengellinen kokous, mitä pidetään merkkinä siitä, että tsaarin hallinto tunnusti baškiirien ja tataarien sekä muiden muslimikansallisuuksien oikeuden harjoittaa islaminuskoa. Huolimatta näistä myönnytyksistä riitaisuudet maiden omistusoikeudesta jatkuivat. Ufan kuvernementti perustettiin vuonna 1865, tarkoituksena sitoa alue tiukemmin Venäjän osaksi.