stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viljakäärme

| Viljakäärme |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Tarhakäärmeet Colubridae
Suku::  Pantherophis
Laji::  guttatus
Kaksiosainen nimi
 Pantherophis guttatus  (Linnaeus, 1766) 
Synonyymit
 Elaphe guttata (Linnaeus, 1766) 

Katso myös
   Viljakäärme Wikispeciesissä   Viljakäärme Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viljakäärme (Pantherophis guttatus, aik. Elaphe guttata) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen käärmelaji. Se on kuristajakäärme, eikä sillä siten ole myrkkyhampaita. Viljakäärme kasvaa noin 90–150 senttimetriä pitkäksi. Viljakäärmeellä esiintyy normaalin eli luonnonmukaisen lisäksi monia jalostettuja värimuotoja kuten amelanistinen, anerytristinen, snow, hypomelanistinen, okeetee, käänteinen okeetee, sunglow, caramel, ghost, bloodred, miami phase, candycane, charcoal, pewter ja creamsicle. Yhteensä niitä on noin 70 erilaista. Viljakäärme elää keskimäärin 15–20-vuotiaaksi; ennätys on 32 vuotta.
Levinneisyys ja elinympäristö

Viljakäärmeen asuinalueeseen kuuluu kauttaaltaan Yhdysvaltojen kaakkoisosat. Alue kattaa näin ollen Philadelphian, Miamin, New Orleansin sekä Saint Lousin nelikulmioisen alueen sisäosat.
Viljakäärmeet elävät kovin vaihtelevissa ympäristöissä, ne viihtyvät sekä kuivassa että kosteassa ilmastossa. Suurimmassa osassa asuinympäristöään viljakäärmeet elävät hiekkaisissa mäntymetsissä sekä ruohoisissa ja pensasalueilla. Levinneisyysalueen eteläisissä osissa sekä Floridan eteläkärjen saaristossa on trooppista metsää sekä suota. 
Viljakäärme on semi-fossoriaalinen eli se viettää suuren osan ajastaan maan alla. Viljakäärmeet oleskelevat maakerroksen ja kivien alla, ontoissa puunrungoissa sekä nisäkkäiden rakentamissa käytävissä. 
Ihmisasutuksen lähellä viljakäärmeitä löytää useiltakin paikoilta kuten viljelyksiltä, puutarhoista, hylätyistä putkistoista ja rakennusten perustuksista. Vaikka viljakäärme on maassa elävä laji se osaa myös käyttää hyödykseen korkeuden ja ne kiipeilevätkin suhteellisen ketterästi. Viljakäärme on hämäräaktiivinen ja liikkuu siis enimmäkseen illalla auringon laskettua sekä toisaalta varhain aamulla.
Terraariossa

Viljakäärmeen poikasia pidetään tarpeeksi suuressa säilytyslaatikossa tai muussa pakovarmassa ilmastoidussa laatikossa tai terraariossa, esimerkiksi faunaboksissa. Liian isossa terraariossa viljakäärmeen poikaset ahdistuvat ja lopettavat syömisen. Myös käärmeen tarkkailu on pienessä terraariossa tai faunaboksissa helpompaa. Käärmeen voi siirtää varsinaiseen terraarioonsa noin puolivuotiaana. Viljakäärmeellä pitää olla terraariossa, oksia ja ylipäätäänsä suojapaikkoja.
Aikuisen viljakäärmeen terraarion tulisi sisältää paljon piilopaikkoja, jotta se tuntisi olonsa turvalliseksi, terraariossa tulisi olla myös mahdollisuus kiipeillä (oksia tai kallioseinämä) ja kaivella (tarpeeksi pohjamateriaalia). Terraarion koko olisi vähintään esim. 90 × 40 × 70 cm tai suurempi, jotta käärmeellä olisi riittävästi tilaa liikkua ja mahdollisuus käyttää lihaksiaan. Viljakäärmeellä, kuten muillakin matelijoilla, tulee myös olla lämpimämpi ja viileämpi pää terraariossa. Viljakäärmeellä pitää olla vesiastia, johon se mahtuu kokonaan.
Terraariossa > Ruokinta

Pieni poikanen syö pakastettuja ja sen jälkeen sulatettuja ”pinkkejä” eli vastasyntyneitä hiiriä. Poikasta ruokitaan noin 4–6 päivän välein. Ruoan koko ja ruokintaväli kasvaa käärmeen mukana; keskenkasvuinen käärme syö noin viikon välein ja aikuinen noin 2 viikon välein. Sopivalla kasvuvauhdilla käärme on täysikasvuinen noin 4–6 vuoden iässä, joka tarkoittaa 100–200 gramman painonnousua vuodessa.
Nahanluonti

Muiden matelijoiden tavoin myös viljakäärmeet luovat aika ajoin nahkansa. Nahan luominen on matelijoiden tapa uudistaa ihoaan, kun nisäkkäiden iho irtoaa pieninä mikroskooppisina paloina eli hilseenä. Koska käärmeen iho ei veny rajattomasti, luovat pienet poikaset nahan paljon useammin kuin täysikasvuiset käärmeet. Poikaset voivat luoda nahan jopa 6–10 kertaa ensimmäisen vuoden aikana, kun taas täysikasvuiset yksilöt luovat nahkansa noin 3–5 kertaa vuodessa. Käärmeen nahka irtoaa useimmiten yhtenäisenä sukkana. Käärmeeseen ei saa koskea kun se on vaihtamassa nahkaa.
Nahanluonnin lähestyessä käärmeen silmät muuttuvat sameiksi ja ihon väri harmahtavaksi. Värin muuttuminen johtuu vanhan nahan alle kertyvästä nesteestä, joka saa lopulta aikaan ulomman ihokerroksen irtoamisen.
Nahanluonti > Lemmikkikäärmeellä

Joillakin värimuodoilla, kuten snow'lla ja ghostilla, ihon värissä on nahanluonnin lähestyessä vaikea havaita mitään muutoksia. Käärmeiden käytös muuttuu usein araksi ja useimmat pysyttelevät tuon ajan enimmäkseen piilossa. Jotkin yksilöt voivat jopa kieltäytyä syömästä nahanluonnin aikana. 
Nahanluontiin valmistautuvan käärmeen olisi parasta antaa olla rauhassa omissa oloissaan. Ruokintaakin kannattaa yleensä siirtää eteenpäin, kunnes nahka on luotu. Samea vaihe kestää käärmeestä riippuen noin viikon, minkä jälkeen käärme muuttuu nopeasti lähes normaalin näköiseksi. Muutaman päivän kuluttua käärme luo nahkansa. 
Nahkaa luodessaan käärme alkaa hangata kuonoaan terraarion seiniin ja sisusteisiin yrittäessään saada nahan rikki kuonon päästä. Tämän jälkeen käärme hieroo kylkiään esineisiin ja puskee läpi ahtaista koloista. Kun nahan irtoaminen on saatu hyvin alulle, käärme ikään kuin ryömii ulos nahasta supistamalla vartalonsa lihaksia. Vanha nahka kääntyy irrotessaan nurin päin kuin jalasta vedetty sukka.
Aiheesta muualla

Herppi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Dragonlance-kronikat

Syyshämärän lohikäärmeet
Talviyön lohikäärmeet
Kronikat on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin kirjoittama, kolme kirjaa sisältävä Dragonlance-fantasiakirjasarjan osa. Kronikoihin kuuluvat kirjat ovat tapahtumajärjestyksessä Syyshämärän lohikäärmeet, Talviyön lohikäärmeet ja Kevätaamun lohikäärmeet.
Kronikoiden ensimmäisen osan pohjalta on tehty animaatioelokuva Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight.
Juoni

Viisi vuotta aikaisemmin Tanis Puolihaltia, Flint Tulivasara, Tasslehoff Takiaisjalka, Kitiara Uth Matar, Sturm Kirkaskalpa ja kaksoset Caramon ja Raistlin Majere olivat vannoneet pyhän valan. He lupasivat toisilleen tapaavansa Otikin majatalossa tasan viiden vuoden kuluttua. Tapaaminen ei kuitenkaan suju aivan niin kuin kumppanukset olisivat toivoneet: Kitiara ei tule ja Laakso on muuttunut, kun kaduilla kulkee suurhiisiä. Majataloon saapuu kaksi barbaaria, jotka kaipaavat apua. Barbaarien mukana ystävykset joutuvat seikkailuun, joista kaikki eivät selviä ja joukkoon saapuu lisää ystäviä. Heidän ansiosta Peitsen sota ratkeaa hyvyyden voitoksi ja Peitsen sankarit muistetaan Krynnissä ikuisesti urotöistään.
Aiheesta muualla

Tapani Ronni: Syyshämärän lohikäärmeet. Aikakone 2/1991.
Eira Ruottunen

Eira Anna Helinä Ruottunen (3. maaliskuuta 1936 Kuopio – 21. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Ruottunen teki 1970-luvulla naivistisia teoksia. Myöhemmin hänellä oli puupiirroksissaan vaikutteita myös primitiivisestä taiteesta. Ruottusen töitä oli 1990-luvulla kansainvälisissä grafiikan näyttelyissä.
Douglas Trumbull

| Douglas Trumbull |
| --- | --- |
 Douglas Trumbull vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 7. helmikuuta 2022 (79 vuotta) Albany, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja erikoistehostesuunnittelija
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Douglas Trumbull (8. huhtikuuta 1942 Los Angeles – 7. helmikuuta 2022 Albany) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja erikoistehosteiden suunnittelija. Trumbull on elokuvien optisten ja digitaalisten tehosteiden suunnittelun huomattavimpia edelläkävijöitä.
Trumbullin varhaiset työt yhteistyössä Nasan ja tiede-elokuvien ohjaajan Con Pedersonin kanssa kiinnittivät Stanley Kubrickin huomion, joka palkkasi Trumbullin työskentelemään 2001: Avaruusseikkailun parissa. Trumbull suunnitteli elokuvaa varten muun muassa kuuluisan tähtiportti-jakson.
Vuonna 1971 Trumbull ohjasi ekologissävytteisen elokuvan Hiljainen pako, jossa käytettiin useita 2001: Avaruusseikkailussa käyttämättä jääneitä tehostetekniikoita. Elokuva oli arvostelu- mutta ei yleisömenestys, pitkälti heikon markkinoinnin vuoksi. Elokuvan vaatimattoman suosion takia Trumbullilla oli vaikeuksia saada rahoitusta uusille hankkeilleen.
Vuonna 1975 Trumbull torjui George Lucasin tarjouksen suunnitella Tähtien sodan erikoistehosteet. Hän kuitenkin suunnitteli tehosteet Steven Spielbergin vuonna 1978 valmistuneeseen elokuvaan Kolmannen asteen yhteys sekä elokuvaan Star Trek: Avaruusmatka. Vuonna 1981 Trumbull suunnitteli erikoistehosteet Blade Runneriin.
Vuonna 1983 Trumbull sai vihdoin ohjata toisen pitkän elokuvansa, Brainstorm – aivomyrskyn, jonka aiheena oli virtuaalitodellisuus. Elokuvassa esiteltiin myös uusi elokuvaprojisointijärjestelmä Showscan. Brainstormin menestystä haittasi kuitenkin näyttelijä Natalie Woodin kuolema kesken tuotannon. Trumbull on sittemmin keskittynyt tiedekeskusten, erikoisnäyttelyiden ja teemapuistojen ajelujen tekniikan kehittämiseen.
Trumbull oli kolmesti ehdolla parhaiden erikoistehosteiden Oscariin, elokuvista Kolmannen asteen yhteys, Star Trek: Avaruusmatka ja Blade Runner. Yhdysvaltain elokuva-akatemia myönsi hänelle vuonna 1993 tieteellis-teknisen palkinnon Showscan-kamerajärjestelmän kehittämisestä. Tunnustuksena urastaan hän puolestaan sai vuonna 2012 Gordon E. Sawyer -palkinnon.
Aiheesta muualla

Douglas Trumbull Elonetissä.
Douglas Trumbull Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eetu (laulaja)

| Eetu Kalavainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. marraskuuta 1989 (ikä 34)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Eetu
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Kauniit & Uhkarohkeat Home Junior
Levy-yhtiöt:  Warner Music Finland
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eetu (tyyliteltynä eetu, oik. Eetu Kalavainen, s. 14. marraskuuta 1989) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa vierailtuaan Ellinooran vuonna 2018 julkaistulla singlellä ”Bäng bäng typerä sydän”. Eetu säveltää, sanoittaa ja tuottaa itse kappaleensa.
Eetu julkaisi soolouransa ensimmäisen singlen ”Bae” toukokuussa 2018. Esikoisalbuminsa hän julkaisi marraskuussa 2019. Aiemmin hän on toiminut laulajana toimintansa lopettaneissa Kauniit & Uhkarohkeat ja Home Junior -yhtyeissä.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| eetu |  Julkaistu: 22. marraskuuta 2019  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: digitaalinen | — | — |
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Bae” | 2018 | — | — | eetu |
| ”Mä en menis takas” | 2018 | — | — | eetu |
| ”Ilman mitään feikkii” | 2019 | — | 98  | eetu |
| ”Se kuka oikeesti oot” | 2019 | — | — | eetu |
| ”Lupaus tulevaisuuden meille” | 2020 | — | — |  |
Diskografia > Muut singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Bäng bäng typerä sydän” (Ellinoora feat. Eetu) | 2018 | 4  | 10  | Vaaleanpunainen vallankumous |
Diskografia > Musiikkivideot

Bae (2018 – ohj. Rudi Rok)
Mä en menis takas (2018 – ohj. Rudi Rok)
Ilman mitään feikkii (2019 – ohj. Rudi Rok)
Aiheesta muualla

Eetu Rumba-tv:n haastattelussa
Eetu kertomassa yhdessä Tuure Boeliuksen ja Ettan kanssa artistiuriensa alusta | YleX Music
Douglas Stewart (kirjailija)

| Douglas Stewart> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1913 Eltham, Uusi-Seelanti
Kuollut: 1985 (71–72 vuotta) Sydney, New South Wales, Australia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Douglas Alexander Stewart (1913 Eltham, Uusi-Seelanti – 1985 Sydney, New South Wales, Australia) oli australialainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli vuosina 1940–1961 sydneyläisen The Bulletinin toimittaja.
Stewart on hyödyntänyt tuotannossaan Australian balladiperinnettä ja osallistunut Australian Bush Ballads -antologian kokoamiseen. Näytelmiinsä hän on saanut vaikutteita eurooppalaisilta kirjailijoilta, kuten William Butler Yeatsilta ja T. S. Eliotilta.  Hän on kirjoittanut myös novelleja ja esseitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Douglas Stewart (kirjailija) Wikimedia Commonsissa
Eeli Yli-Mattila

Eeli Henrik Yli-Mattila (6. marraskuuta 1919 Pyhäjoki – 10. marraskuuta 1990 Saloinen) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Herra pääministeri nukkuu: runoja. OK-kirjat, Tornio 1973
Raahelainen maisema: valikoima kotiseuturunoja. Tekijä, Saloinen 1974
Kaupunki ja kairanmaa: runoja. Kirjoittajaseula 11. Pohjoinen, Oulu 1979
Palkinnot

Raahen kaupungin palkinto 1980
Eira Soriola

| Eira Soriola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eira Irmeli Soriola
Syntynyt: 27. marraskuuta 1935 Helsinki
Kuollut: 18. kesäkuuta 2003 (67 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Eira Irmeli Soriola (27. marraskuuta 1935 Helsinki − 18. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran Yleisradion Televisioteatterissa.
Helsingissä syntynyt mutta Sotkamossa nimismiehen tyttärenä varttunut Eira Soriola valitsi teatteriuran vaikka isä, varatuomari Heikki Oskar Kaukomieli Soriola (ent. Schöneman), oli luvannut ostaa tyttärelle auton jos tämä olisi ryhtynyt terveyssisareksi. Soriola kävi Teatterikoulun vuosina 1954–1957 ja sai sitten kiinnityksen Tampereen Teatteriin. Vuonna 1973 hän aloitti pitkän uran Televisioteatterissa, josta hän jäi eläkkeelle 1998. Television kautta hän tuli tutuksi kaikkialla Suomessa, merkittävimpiin kuuluvana työnä Liisamaija Laaksosen kirjoittama ja Hannu Kahakorven ohjaama tv-näytelmä Lumikit, joka sai pääpalkinnon Monte Carlon televisiofestivaaleilla 1986.
Vuodesta 1977 Eira Soriola työskenteli myös lastenteatteri Hevosenkengässä etenkin nukketeatterin parissa. Tampereen-vuosina hän suunnitteli puvustuksen muun muassa Viktorian husaari -operettiin 1968, ja televisiossa hän sai kokemusta myös ohjaajana vuoden 1991 näytelmässä Oda – saatanan nainen.
Soriola esiintyi muun muassa elokuvissa Mommilan veriteot 1917 (1973), Kuolleista herännyt (1975), Isännät ja isäntien varjot (1976), Kivenpyörittäjän kylä (1995) ja Tehtävä – Pelastakaa kesäloma (2001).
Hän oli ääninäyttelijänä muun muassa animaatiosarjoissa Kaukametsän pakolaiset, Disneyn Välitunti, Pikkukarhun tarinoita, Vili Vilperi, Nooan saari, Arttu Aavikko, Ralle Ryökäle, Kaapo, Viiru ja Pesonen(ensimmäinen kausi), Timo menee esikouluun ja Nooran naapurissa.
Eira Soriola kuoli vaikeaan sairauteen 67-vuotiaana. Hän oli vuosina 1957−1979 naimisissa näyttelijä Harri Tirkkosen kanssa. Heidän poikansa on toimittaja Jarko von Schöneman (ent. Jarko Tirkkonen) ja tyttärensä turkulaista Taiga-Matto-nukketeatteria vetävä näyttelijä Sari Tirkkonen. Eira Soriolan nuorempi sisar oli turkulainen kulttuurivaikuttaja Aiju von Schöneman.
Eira (täsmennyssivu)

Eira voi viitata muun muassa seuraaviin:
Eira, kaupunginosa Helsingissä
Eira, naisen etunimi
Eira, joki Norjassa
Eíra,  Oichalían kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella Kreikassa
S/S Eira, uponnut suomalainen rahtilaiva
Eira, tairan suvun tieteellinen nimi
Sukunimenä

Hans Ole Eira (s. 1972), norjansaamelainen joikaaja ja poliitikko
Inga Ravna Eira, Iŋgos-Máhte Iŋgá (s. 1948), norjansaamelainen kirjailija, kääntäjä ja opettaja
Maaria Eira (1924–1999), suomalainen oopperalaulaja ja elokuvanäyttelijä
Marit Gaup Eira, Šelgon Joreha Máret (s. 1945), pohjoissaamelainen poronhoitaja, laulaja ja joikaaja
Sandra Andersen Eira (s. 1986), norjansaamelainen poliitikko, Norjan saamelaiskäräjien ent. jäsen
Sini Yasemin Eira (s. 1990), suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eira”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Videopelivuosi 1981

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1981 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
Tapahtumat

Electronic Games -lehti perustetaan, joka myös aloittaa Arcade Awards -palkinnot.
Computer and Video Games -lehti perustetaan
Tapahtumat > Uusia yhtiöitä

Nihon Falcom perustetaan.
Technōs Japan perustetaan.
Laitteistojulkaisuja > Tietokoneet

Sinclair Research julkaisee ZX81 kotitietokoneen.
Texas Instruments julkaisee TI-99/4A tietokoneen.
Acorn Computers julkaisee BBC Micro tietokoneen.
Commodore julkaisee Commodore VIC-20 tietokoneen.
NEC julkaisee NEC PC-8801 tietokoneen.
Huomattavat julkaisut

005
Bosconian
Defender
Donkey Kong
Eastern Front (1941)
Frogger
Galaga
Qix
Scramble
Tempest
Ultima I
Utopia
Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight

| Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Will Meugniot
Käsikirjoittaja:  George Strayton
Tuottaja:  Christian Arnold-Beutel Arthur Cohen Barr B. Potter Cindi Rice John Frank Rosenblum Judy Sharinger Steven Stabler
Säveltäjä:  Karl Preusser
Leikkaaja:  George Rizkallah
Pääosat:  Kiefer Sutherland Lucy Lawless Michael Rosenbaum Michelle Trachtenberg Jason Marsden
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Commotion Pictures Toonz Animation India Witox
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  15. tammikuuta 2008
Kesto:  91 min.
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight on vuonna 2008 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Tracy Hickmanin ja Margaret Weisin kirjoittamaan Dragonlance-romaaniin Syyshämärän lohikäärmeet. Will Meugniot’n ohjaamassa elokuvassa pääosien ääninäyttelijöinä toimivat Kiefer Sutherland, Lucy Lawless, Michael Rosenbaum, Michelle Trachtenberg ja Jason Marsden.
Juoni

Pimeyden voimien kerääntyessä ja sodan uhatessa Krynnin maailmaa joukko vanhoja ystäviä palaa kotiseudulleen viiden vuoden seikkailujen jälkeen. Joukkoon kuuluvat puolhaltia Tanis, kääpiö Flint, kentti Tasslehoff, ritari Sturm sekä kaksi veljestä, velho Raistlin ja soturi Caramon. Pian heidän joukkoonsa liittyy kaksi tasankolaista, barbaari Joentuuli ja hänen rakastettunsa, päällikön tytär Kuunkulta. Kuunkulta kantaa sinistä kristallisauvaa, joka parantaa liekkeihin syttyvän miehen. Sauva paljastuu merkiksi jumalien paluusta. Ystävykset ryhtyvät pakon edessä sankareiksi ja yrittävät kaikin voimin tuoda valonjumalat takaisin Krynniin. Pimeyden jumalattaren Takhisiksen valta kasvaa kuitenkin hetki hetkeltä.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kiefer Sutherland  | … |  Raistlin Majere   |
|  Lucy Lawless  | … |  Goldmoon   |
|  Michael Rosenbaum  | … |  Tanis   |
|  Michelle Trachtenberg  | … |  Tika   |
|  Jason Marsden  | … |  Tasslehoff Burrfoot   |
|  Fred Tatasciore  | … |  Flint Fireforge, Fewmaster Toede   |
|  Rino Romano  | … |  Caramon Majere   |
|  Neil Ross  | … |  Fizban The Fabulous   |
|  Phil LaMarr  | … |  Riverwind, Gilthanas   |
|  Marc Worden  | … |  Sturm Brightblade   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  Erik, Porthios, Pyros   |
|  Juliette Clair  | … |  Onyx, keijukaisnainen   |
|  Nika Futterman  | … |  Takhisis, orja #3   |
|  Caroline Gelabert  | … |  Laurana   |
|  Ben McCain  | … |  Elistan, orja #1   |
|  Jentle Phoenix  | … |  Bupu, Brinna   |
|  John Frank Rosenblum  | … |  Draconian #2, Rufus, orja #2   |
|  Susan Silo  | … |  Flamestrike, palvelija #1   |
|  David Sobolov  | … |  Verminaard   |
|  Mari Weiss  | … |  The Forestmaster, orjanainen   |
Viikonloppu Kaliforniassa

| Viikonloppu Kaliforniassa> California Suite |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Herbert Ross
Käsikirjoittaja:  Neil Simon
Tuottaja:  Ray Stark
Säveltäjä:  Claude Bolling
Kuvaaja:  David M. Walsh
Leikkaaja:  Michael A. Stevenson
Tuotantosuunnittelija:  Albert Brenner
Pääosat:   Alan Alda  Jane Fonda  Walter Matthau  Bill Cosby  Richard Pryor  Elaine May  Maggie Smith  Michael Caine 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  15. joulukuuta 1978 (US),   11. toukokuuta 1979 (FI) 
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viikonloppu Kaliforniassa (California Suite) on yhdysvaltalainen vuoden 1978 komediaelokuva, joka perustuu Neil Simonin samannimiseen näytelmään. Elokuvan on ohjannut Herbert Ross ja käsikirjoittanut oman näytelmänsa pohjalta Simon. Pääosissa ovat Alan Alda, Jane Fonda, Walter Matthau, Bill Cosby, Richard Pryor, Elaine May, Maggie Smith ja Michael Caine.
Maggie Smith voitti roolistaan parhaan sivuosan Oscar-palkinnon ja parhaan naispääosan komediaelokuvassa Golden Globe -palkinnon. Elokuva oli yhteensä ehdolla kolmeen Oscariin, kahteen Golden Globeen ja yhteen BAFTAan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Viikonlopun Kaliforniassa vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Palkintoja

Oscar-palkinto: paras naissivuosa – Maggie Smith
Oscar-ehdokkuus: paras sovitettu käsikirjoitus – Neil Simon
Oscar-ehdokkuus: Paras lavastus – Albert Brenner, Marvin March
BAFTA-ehdokkuus: Paras naispääosa: Maggie Smith
Golden Globe -palkinto: Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa – Maggie Smith
Golden Globe -ehdokkuus: Paras musikaali- tai komediaelokuva
Lähde:
Aiheesta muualla

California Suite Variety.  31.12.1977. Viitattu 17.5.2021. (englanniksi)
Parkinson, David: California Suite Review Empire.  30.3.2006. Viitattu 17.5.2021. (englanniksi)
When You’re Gone

| ”When You’re Gone” Avril Lavigne |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Best Damn Thing
 Äänitetty : Lokakuu 2006  Pulse Recording, (Los Angeles, Kalifornia); Sunset Sound, (Hollywood, Kalifornia); Abbey Road Studios, (Lontoo, Englanti)
 Julkaistu: 19. kesäkuuta 2007
 Formaatti: CD single
 Tuottaja(t): Butch Walker
 Tyylilaji: Pop, pop rock
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: RCA, Arista
Avril Lavignen muut singlet
| ”Girlfriend” 2007 | ”When You’re Gone” 2007 | ”Hot” 2008 |
When You’re Gone on kanadalaisartisti Avril Lavignen sekä Butch Walkerin sanoittama kappale. Se sanoitettiin Lavignen vuonna 2007 julkaistulle The Best Damn Thing -albumille. Kappaleen vastaavana sanoittajana sekä tuottajana toimi Walker ja se julkaistiin albumin toisena singlenä 19. kesäkuuta 2007.
Käännös suomeksi
Eira Paunu

Eira Maija Paunu (22. toukokuuta 1908 Tottijärvi – 7. toukokuuta 2013 Jyväskylä) oli suomalainen professori, teologian tohtori, naispappeuden edistäjä ja yliopettaja. Paunu väitteli ensimmäisenä naisena Suomessa teologian tohtoriksi vuonna 1952.
Paunun äiti oli opettaja Elli Johanna Paunu (o.s. Halla, 1881–1953) ja isä lääninrovasti, teologian tohtori Hjalmar Abraham Paunu (1882–1970). Eira syntyi nelilapsisen perheen vanhimpana. Myöhemmin hänelle syntyivät myös sisarukset rovasti Lauri Paunu (1910–2006), kirjailija Toini (1913–2010) ja Liisa (1918–2014). Liisan puoliso oli kouluneuvos Antti Tuomi-Nikula (1916–2004). Eira Paunu ei koskaan avioitunut eikä hänellä ollut omia lapsia. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1999. Paunu jäi eläkkeelle opettajan virastaan vuonna 1972. Hän asui nuoremman sisarensa Liisan tavoin Jyväskylässä. Eira Paunu muutti 104-vuotiaana kaatumistapaturman vuoksi omasta kodistaan jyväskyläläiseen vanhainkotiin. Hän kuoli pian tapaturman jälkeen vanhainkotiin muutettuaan vain muutama viikko ennen kuin olisi täyttänyt 105 vuotta.
Aiheesta muualla

Eira Paunu - ensimmäinen teologian tohtoriksi väitellyt nainen Naisten Ääni.  3.3.2017.