stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toivo Rautavaara
Elämäkerta

Rautavaaran vanhemmat olivat opettajia. Hän vietti osan lapsuuttaan kasvattiperheessä. Hän opiskeli maatalous- ja metsätieteitä, valmistui tohtoriksi 1947, Rautavaaran väitöstutkimuksen aiheena oli Suomen ruokasienet.
Rautavaara kirjoitti ja luennoi etenkin Helsingissä ja Turussa, toimi elintarviketeollisuudessa tuotekehittelijänä, sanomalehtialalla, mainosalalla, opettajana, maataloushallinnon virkamiehenä ja jäi eläkkeelle maatilahallinnon puutarhaosaston osastopäällikön virasta 1972. Tämän jälkeen hän antautui kokopäivätoimisesti tutkimustyölle. Ammatillisten tehtävien ohella hän toimi aktiivisesti useissa järjestöissä, kuten maailmanlaajuisesti ensimmäisenä asialle omistautuneessa Lihavuudenvastustamisyhdistys ry:ssä, jonka puheenjohtajana hän toimi useita vuosia.
Rautavaara tuli tunnetuksi edustamiensa tieteiden popularisoijana ja kansanvalistajana. Hän otti elämäntehtäväkseen valistaa suomalaisia terveellisistä elämäntavoista ja luonnonmukaisesta viljelystä, ja hän puhui ympäristöarvoja kunnioittavan elämäntavan puolesta. Hän kirjoitti näistä aiheista 32 teosta, joihin kuuluvat muun muassa Sieniaapinen (1942), Suomen sienisato (väitöskirja, 1947), Miten luonto parantaa, Syömällä solakaksi (1951) ja Mihin kasvimme kelpaavat (1942). Viimeksi mainittu, uusien painoksien myötä klassikoksi noussut teos opetti jo pula-aikana suomalaisille, miten hyödyntää luonnonkasveja ruokana ja eläinten rehuna. Kirja sisältää kattavan valikoiman reseptejä eri kasvien ravintokäytöstä. Jotkut neuvoista on myöhemmin todettu kyseenalaisiksi.lähde? Rautavaaran näkemys, että kaikki sienet tai vaikkapa vehkat olisivat syöntikelpoisia, ei nykytietämyksen mukaan ole aukottomasti totta.
Hän myös kehitti suomen kieltä: sanat luonnonmukainen, herukka, tuoremehu, luontaistuote ja Mehu-Maija ovat hänen kehittämiäänlähde?. Yhteiskunnallisilta näkemyksiltään Rautavaara oli visionääri, joka vastusti niin "holhousyhteiskuntaa" kuin metsien yksipuolista käyttöä ja kannatti energia- ja rehumetsien hyödyntämistä, luonnonmukaista ravintoa ja lyijytöntä bensiiniä.
Rautavaaran vaimo Karin (o.s. Kajava, 1901–1981) toimi kielenkääntäjänä ja Eduskunnan konekirjoittajana. Liitosta syntyi yksi lapsi, Helinä Rautavaara (1928–1998). Toivo Rautavaaran laaja, kansainvälinen luonnonkasvien ja -sienten käyttöä käsittelevä kirjasto on lahjoitettu osin Juho Vainion säätiölle, jonka puheenjohtajana hän toimi, ja osin Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskukselle.
Toivo Rautavaaran muistoksi on perustettu mitali, jonka myöntää Juho Vainion säätiö.
Kritiikkiä

Lääkärikunta suhtautui Rautavaaran ajamiin luontaishoitoihin kriittisesti. Rautavaara luennoi myös homeopaattisesta ja antroposofisesta hoidosta. Teoksessaan Terveyttä kasveista (1980) hän esitteli pitkän listan sairauksia ja niille rohtoja: katkokävelyyn hän suositteli "runsasta ja jatkuvaa" valkosipulin syöntiä, kilpirauhasen vajaatoimintaan merilevävalmisteita ja syöpään misteliä ja ruttojuurta.
Teoksia

Mihin kasvimme kelpaavat: Ruokaa, ryytiä ja rohtoa luonnosta.  (13. painos (1. painos 1942))  Helsinki:  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-08204-X
Aiheesta muualla

Mäkinen, Riitta: / Rautavaara, Toivo (1905–1987). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Latvia 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Helmut Recknagel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Helmut Recknagel Oberwiesenthalissa 4.4.1956 |  Helmut Recknagel Oberwiesenthalissa 4.4.1956 |  Helmut Recknagel Oberwiesenthalissa 4.4.1956 |  |
Maa:   Itä-Saksa
Mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | suurmäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Lahti 1958 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Zakopane 1962 | normaalimäki |  |
Helmut Recknagel (s. 20. maaliskuuta 1937 Steinbach-Hallenberg) on Itä-Saksaa edustanut mäkihyppääjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Recknagelin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1950- ja 1960-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. Hän voitti olympiakultaa, kolme MM-mitalia ja kolme kertaa Keski-Euroopan mäkiviikon.
Voittaessaan olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960 Recknagelista tuli ensimmäinen ei-pohjoismaalainen mäkihypyn olympiavoittaja. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän voitti suurmäen kultaa ja hänestä tuli ensimmäinen arvokisoissa 100 metrin rajan ylittänyt mäkihyppääjä, kun hänen toisen hyppynsä pituus oli 103 metriä. Kolmannella hyppykierroksella myös kaksi muuta hyppääjää ylitti tuon rajan.  Innsbruckin olympialaisissa 1964 Recknagel sijoittui pienessä mäessä kuudenneksi ja suurmäessä seitsemänneksi.
Recknagel loi mäkihyppytyylin, jossa käsiä pidettiin ilmalennon aikana suorana edessä.
Saavutuksia

1958 Lahden MM-kisat: pronssia
1960 Squaw Valleyn olympialaiset: kultaa
1962 Zakopanen MM-kisat: kultaa suurmäessä ja pronssia normaalimäessä
Kolme Keski-Euroopan mäkiviikon voittoa: 1957–1958, 1958–1959 ja 1960–1961
Holmenkollenin kisojen voitto 1957 ja 1960, Holmenkollen-mitali ensimmäisenä ei-pohjoismaalaisena 1960
Saksan demokraattisen tasavallan mestari 1959, 1962 ja 1963
Saksan demokraattisen tasavallan Vuoden urheilija 1962
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helmut Recknagel Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Mäkihypyn normaalimäen olympiavoittajat
Mäkihypyn suurmäen maailmanmestarit
Mäkihypyn normaalimäen maailmanmestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
FS Redoutable (1876)

| Redoutable |
| --- | --- |
 Redoutable

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  joulukuu 1872
Laskettu vesille:  18. syyskuuta 1876
Palveluskäyttöön:  8. helmikuuta 1879
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 1912
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 430 t
Pituus:  95 m
Leveys:  19,76 m
Syväys:  7,8 m
Koneteho:  6 700 ihp
Nopeus:  14,5 solmua
Miehistöä:  709
Aseistus
Aseistus:  7 × 270 mm M1875 -tykkiä 6 × 140 mm M1870 -tykkiä 1 × 47 mm Hotchkiss -tykki 12 × 37 mm Hotchkiss -tykkiä 4 × torpedoputkea
Redoutable oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu ironclad-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1872. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1876 ja se otettiin palvelukseen 8. helmikuuta 1879.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 9. maaliskuuta 1910 ja se myytiin 17. elokuuta 1912. Alus romutettiin Saigonissa vielä samana vuonna.
RN Regina Maria Pia

| RN Regina Maria Pia |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer
Kölinlasku:  22. heinäkuuta 1862
Laskettu vesille:  28. huhtikuuta 1863
Palveluskäyttöön:  17. huhtikuuta 1864
Poistui palveluskäytöstä:  alusluettelosta 1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 201 t (normaali) 4 527 t (kuormattu)
Pituus:  81,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  15,24 m
Syväys:  6,35 m
Koneteho:  2 924 ihp
Nopeus:  12,96 solmua
Miehistöä:  480-485
Aseistus
Aseistus:  4 × 8” tykkiä 22 × 164 mm tykkiä
RN Regina Maria Pia (ital. Regia Nave Regina Maria Pia) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Regina Maria Pia -luokan ironclad.
Valmistus

Alus tilattiin Ranskasta La Seyne-sur-Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 22. heinäkuuta 1862. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1863 ja se liitettiin laivastoon 17. huhtikuuta 1864.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1904.
Wolfgang Reinhardt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wolfgang Reinhardt (vasemmalla) Tokion olympialaisissa 1964. |  Wolfgang Reinhardt (vasemmalla) Tokion olympialaisissa 1964. |  Wolfgang Reinhardt (vasemmalla) Tokion olympialaisissa 1964. |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | seiväshyppy |  |
Wolfgang Reinhardt (6. toukokuuta 1943 – kesäkuu 2011) oli saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Reinhardt saavutti seiväshypyssä olympiahopeaa Tokiossa 1964 tuloksella 505 cm. Noin kahdeksan tuntia ja 45 minuuttia kestäneessä kilpailussa kultaa voitti tuloksella 510 cm yhdysvaltalainen maailmanennätysmies Fred Hansen, jonka Reinhardt oli aiemmin samana vuonna voittanut. Hansen ylitti voittokorkeuden vasta viimeisellä, kolmannella yrityksellään – jos hän olisi pudottanut riman, Reinhardt olisi voittanut kultaa.
Reimarintorni

| Reimarintorni |
| --- | --- |

Sijainti:  Kivenlahti, Espoo
Rakennustyyppi:  asuintalo
Valmistumisvuosi:  1990
Suunnittelija:  Simo Järvinen
Korkeus:  66 metriä
Kerrosluku:  17
Kerrosala:  6 972 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reimarintorni on Espoon Kivenlahdessa sijaitseva asuinkerrostalo, joka valmistui kesällä 1990. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Simo Järvinen. Tornitalossa on 17 kerrosta, ja sen korkeus on 66 metriä. Se oli Suomen korkein asuinrakennus, kunnes 70-metrinen Meritorni valmistui vuonna 1999 samaan lähiöön. Reimarintornin rakennesuunnittelu on insinööritoimisto Erkki Juvan.
Reimarintorni (vasemmalla) ja Reimantorni.
Merenkäynti. Reimarintorni lounaasta nähtynä.
Reimarintorni on Kivenlahden ostoskeskuksen maamerkki.
Hans Reimann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hans Reimann |  Hans Reimann |  Hans Reimann |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | 20 km kävely |  |
|  Pronssia | München 1972 | 20 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1962 | 20 km kävely |  |
Hans-Georg Reimann (s. 24. elokuuta 1941 Stariškė/Starrischken, Saksan 1939–1945 miehittämä Klaipėdan alue, Liettua) on itäsaksalainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti. Päälajissaan 20 kilometrin kävelyssä hän edusti maataan kahdeksan kertaa arvokilpailuissa.
Reimann saavutti 20 kilometrin kävelyssä hopeaa Belgradin EM-kilpailuissa 1962 ajalla 1.36.14,2. Hän hävisi kultamitalisti Kenneth Matthewsille vajaan 20 sekunnin erolla. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi ajalla 1.34.51,0. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hänet hylättiin. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 1.36.31,4. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän oli viides ajalla 1.33.04,0  ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 samoin viides ajalla 1.28.56,8.
Kesäkuussa 1972 Reimann käveli Erfurtissa maanmiehensä Peter Frenkelin kanssa 20 000 metrin ratakävelyn maailmanennätyksen 1.25.19,4. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti Frenkelin ja Neuvostoliiton Vladimir Golubnitšin takana pronssia ajalla 1.27.16,6. Uransa viimeisiksi jääneissä arvokilpailuissa, Montréalin 1976 olympialaisissa Reimann saavutti hopeaa ajalla 1.25.13,8. Hän hävisi Meksikon Daniel Bautistalle runsaan puolen minuutin erolla.
Reimann voitti 20 kilometrin kävelyn maailmancupin Eschbornissa 1970 ajalla 1.26.55 ja Luganossa 1973 ajalla 1.29.31.
Timo Rautiainen (muusikko)

| Timo Rautiainen |
| --- | --- |
 Timo Rautiainen Rakuunarockissa Lappeenrannassa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1963 (ikä 61) Sulkava
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1981–
Tyylilajit:  heavy metal hard rock
Soittimet:  kitara, basso, mandoliini
Yhtyeet:  Leavings-Orkesteri Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus Timo Rautiainen & Neljäs Sektori Lyijykomppania Aku Ankkuli
Levy-yhtiöt:  King Foo Entertainment
Aiheesta muualla
timorautiainen.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Timo Aulis Rautiainen (s. 25. tammikuuta 1963 Sulkava) on muusikko ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -yhtyeen laulajana ja kitaristina. Yhtye toimi aktiivisesti vuosina 1996–2004, mutta hajosi virallisesti vasta 2006. Tammikuussa 2024 Rautiainen aloitti Leavings-Orkesterin laulusolistina.
Rautiainen on laulanut ja soittanut kitaraa myös Lyijykomppaniassa ja Aku Ankkulissa. Koulutukseltaan Rautiainen on kasvatustieteiden maisteri ja erityisopettaja. Vuodesta 2006 Rautiainen on ollut soolouralla ja julkaissut kolme sooloalbumia: Sarvivuori (2006), Loppuun ajettu (2007) ja En oo keittäny enkä myyny (2010). Tunnettuja soolokappaleita ovat muun muassa ”Punainen viiva”, ”Outolintu” ja ”Bacchuksen tiellä”.
Soolojulkaisut > Albumit

Sarvivuori (2006)
Loppuun ajettu  (2007)
En oo keittäny enkä myyny (2010)
Soolojulkaisut > Singlet

”Punainen viiva” (2006)
”Sinulle” (2006)
”Uskonnonpastori” (2006, maxi-single)
”Outolintu”  (2007)
”Rööperi”  (2008, promo)
”Bacchuksen tiellä” (2010)
"Juon terveydeksenne"  (2017)
Aiheesta muualla

Timo Rautiaisen viralliset kotisivut
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus
| --- | --- |
Albumit:   Lopunajan merkit  Itku pitkästä ilosta  Rajaportti  Kylmä tila  Lauluja Suomesta  In frostigen Tälern  Hartes Land 
EP:t:   Hävetkää!  Kuilun partaalla (EP)  Tiernapojat (EP) 
Kokoelmat:   Tilinteon hetki 
DVD:t:   DVD (Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus)  Perunkirjoitus (DVD) 
Kirjat:   Trio Niskalaukaus 
Muuta:  Diskografia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Reikätähtäin

Näkymä MP5-konepistoolin reikätähtäimen läpi tähdätessä
Reikätähtäin eli diopteritähtäin on eräs tähtäintyyppi. Reikätähtäin ja avotähtäin kuuluvat rautatähtäimiin.
Reikätähtäin on käytössä muun muassa Suomen armeijan RK 62- ja RK 95 TP-rynnäkkökivääreissä. Sitä käytetäänkin tyypillisesti kilpa-ammunnassa ja sota-aseissa.
Reikätähtäimen käyttö

Rynnäkkökiväärillä tähdätään siten, että jyvän kärki näkyy maalin keskellä ja etutunneli pidetään keskellä takatähtäimen reikää. Katse kohdistetaan jyvään, jolloin jyvä näkyy taulua ja reikää tarkempana.
Tähtäyspiste valitaan vaistomaisesti maalin keskeltä eli siitä kohdasta, johon halutaan osua. Tähdättäessä on tärkeintä se, että jyvän ja maalin asema toisiinsa nähden on aina oikea. Lisäksi on tarkkailtava, että etutähtäin näkyy takatähtäimen reiän keskellä.
Esko Rechardt

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 | Finnjolla |  |
Esko Tapani Rechardt (s. 9. toukokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Urheilu- ja valmennusura

Rechardt voitti Finnjolla-luokan olympiakultaa Moskovan kisoissa 1980. Rechardt oli ensimmäinen suomalainen purjehduksen olympiavoittaja. Hänen muita merkittäviä saavutuksiaan ovat PM-pronssi vuodelta 1983 sekä viisi SM-kultaa vuosilta 1979–1981, 1983 ja 1984. Palkinnoksi olympiamitalistaan Rechardtille luovutettiin oman seuran tunnustuksena pursiseura HSK:n alueelta Lauttasaaresta vapaa venepaikka niin pitkäksi aikaa, kuin Rechardt itse katsoisi paikkaa tarvitsevansa. Kysymyksessä ei ole laituri- tai poijupaikka, vaan asfalttiin maalattu numeroitu suorakaide, jollaisessa Finnjollaa säilytetään käytön väliajat.
Pro Urheilu-palkinnon Rechardt sai vuonna 2009.
Huhtikuussa 2009 Rechardt nimitettiin Suomen Purjehtijaliiton valmennuspäälliköksi.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Koulutukseltaan Rechardt on diplomi-insinööri, ja uraansa hän on luonut siltojen rakentamisessa. Myös hänen veljensä Lauri Rechardt on entinen kilpapurjehtija. Veljesten vanhemmat ovat rakennustekniikan professori Tapani Rechardt (1931–2022) ja anatomian professori Leena Rechardt (s. 1934).
Aiheesta muualla

Klinge, Matti (päätoim.): Suomen kansallisbiografia 8 (von Quanten - Sillanpää), s. 165.  Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-449-5  (kirjoittanut Risto Valjus)
Valjus, Risto: / Rechardt, Esko (1958–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Paavo Reiju

Paavo Antero Reiju (23. tammikuuta 1930 Jyväskylä – 14. maaliskuuta 1967 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija.
Jyväskylän Veikkoja ja Jyväskylän Pesä-Veikkoja edustanut Reiju voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1953 ja 1960. Ensin mainittuna vuonna hän oli TUL:n mestaruussarjan lyöjäkuningas. Hän oli TUL:n joukkueen kolmosvaravahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Itä–Länsi-ottelussa "Pate" Reiju pelasi kahdesti.
Saavutukset > Pelaajana

2 Itä-Länsi-ottelua: 1955, 1958
Reilua peliä

Reilua peliä (ruots. Rent spel) on Tove Janssonin kirja vuodelta 1989. Se koostuu lyhyistä novelleista, jotka kertovat kahden taiteilijan, Jonnan ja Marin, elämästä. Jansson ei salaile mutta ei suoraan mainitse kertovansa omasta elämästään Tuulikki Pietilän kanssa.
Kyllikki Härkäpää sai vuonna 1991 suomennoksestaan Agricola-palkinnon.
Aiheesta muualla

Elokuvassa Matkalla Toven kanssa Jansson lukee otteita novellistaan ”Matka Konican kanssa”, joka sisältyy Reilua peliä -kirjaan.
Rautusvuoman kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Porsanki, Finnmark, Norja
Lähin kaupunki:  Alattio
Pinta-ala:  747 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Stabbursdalen nasjonalpark
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  6.2.1970, laajennettu 20.12.2002
Hallinto:  Stabbursdalen nasjonalparkstyre / Rávttošvuomi álbmotmeahccestivra / Rautusvuoman kansalistarhaan johtokunta 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rautusvuoman kansallispuisto (norj. Stabbursdalen nasjonalpark, kveeniksi Rautusvuoman kansalistaras, pohjoissaameksi Rávttošvuomi álbmotmeahcci) on kansallispuisto Pohjois-Norjassa Tromssan ja Finnmarkin läänissä pääosin Porsangin kunnan alueella. Puisto on 747 neliökilometrin laajuinen.
Vuoma on suomen peräpohjalaisiin murteisiin saamenkielestä lainattu sana, joka tarkoittaa tunturien välistä laaksoa.
Maantiede > Luonto

Kansallispuisto käsittää puistolle nimen antaneen Rautusvuoman laakson sekä tunturialueen, jonka korkeimmat huiput ovat yli 1000-metrisiä. Puiston korkein kohta on Čohkaráššan huippu, joka yltää 1 138,89 metriä meren pinnan yläpuolelle.
Tunturit muodostavat Gáissaksi kutsutun tunturijonon. Tuntureiden välissä on vehmaita laaksoja, joissa on monien kasvi- ja eläinlajien pohjoisimpia esiintymiä, kuten maailman pohjoisimpana pidetty mäntymetsä.
Puiston pohjois- ja länsiosan laajaa vuomaa halkoo Rautusjoki, joka on yläosaltaan vuolas, mutta Lompola-nimisellä alajuoksullaan hidasjuoksuinen.
Maantiede > Yhteydet

Kansallispuisto sijaitsee lähellä E6-tietä ja Lemmijoen taajamaa. Puiston opastuskeskuksena toimiva Rautusniemen luontotalo ja museo (norj. Stabbursnes naturhus og museum) on tien varressa noin 13 km Lemmijoelta pohjoiseen. E6-tieltä on 6 kilometrin tieyhteys puiston rajalle.
Lemmijoelta Hammerfestin suuntaan kulkevat linja-autot pysähtyvät Rautusniemellä.
Kuvia

Pohjois-Norjan kansallispuistojen sijainti. Rautusvuoma (Stabbursdalen) on merkitty numerolla 26.
Rautusjoki (Stabburselva) on puiston pohjoisosassa virtaava joki.
Lompola on puiston alava osa, jossa Rautusjoki virtaa hitaasti.
Rautusvuoman (Stabbursdalen) mäntymetsää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rautusvuoman kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Norjan kansallispuistot
Blåfjella–Skjækerfjella
Breheimen
Børgefjell
Dovre
Dovrefjell–Sunndalsfjella
Femundsmarka
Folgefonna
Forlandet
Forollhogna
Fulufjellet
Færder
Gutulia
Hallingskarvet
Hardangervidda
Indre Wijdefjorden
Jomfruland
Jostedalsbreen
Jotunheimen
Junkerdal
Làhku
Langsua
Lierne
Lofotodden
Lomsdal–Visten
Møysalen
Nordenskiöld Land
Nordre Isfjorden
Nordvest-Spitsbergen
Raet
Rago
Reinheimen
Reisa
Rohkunborri
Rondane
Saltfjellet–Svartisen
Sassen–Bünsow Land
Seiland
Sjunkhatten
Skarvan og Roltdalen
Stabbursdalen
Sør-Spitsbergen
Varangerhalvøya
Ytre Hvaler
Øvre Anárjohka
Øvre Dividal
Øvre Pasvik
Ånderdalen
Michael Reiziger

Michael Reiziger
Michael Reiziger (s. 3. toukokuuta 1973) on alankomaalainen maajoukkuejalkapalloilija. Hän pelasi keskuspuolustajan tai oikean laitapuolustajan paikalla.
Reiziger oli 1990-luvun puolivälin tietämissä mukana muun muassa Mestarien liigan voittaneessa Ajaxin joukkueessa. 1996 hän siirtyi AC Milaniin, missä oloa sävyttivät loukkaantumiset. Milanista tie vei loukkaantumisten kautta FC Barcelonaan. Barcassa hän voitti kaksi kertaa Espanjan mestaruuden ja kerran Espanjan Cupin. 2004 hän siirtyi Englantiin Middlesbroughiin vapaalla siirrolla, mutta kärsi sielläkin loukkaantumisista. 31. elokuuta 2005 hän siirtyi kotimaansa Eredivisien PSV Eindhoveniin, jota hän edusti kaksi kautta. Hän lopetti aktiiviuransa vuonna 2007.
Alankomaiden maajoukkueessa Reiziger debytoi 12. lokakuuta 1994 Norjaa vastaan. Hän lopetti maajoukkueuransa EM-kisojen 2004 jälkeen. Otteluita hänelle kertyi maajoukkueessa 72 kappaletta ja yhden kerran hän onnistui maalinteossa.
Mirja Rekola

Mirja Ronni (o.s. Rekola, aik. Ronni-Rikalainen, 20. huhtikuuta 1919 Maaninka – 15. kesäkuuta 1998 Iisalmi) oli suomalainen keihäänheittäjä, agronomi ja opetusneuvos.
Ronni voitti kahdesti keihäänheiton Suomen mestaruuden (1949 (tulos 39,88), 1952) ja oli yhteensä kahdeksan kertaa SM-mitaleilla. Hänen ennätyksensä oli 41,98 metriä, jonka hän heitti Nivalassa 1951. Hänellä oli kaksi maaotteluedustusta. Hän edusti Eurajoen Veikkoja.
Aarne Reini

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aarne Reini luennoimassa sotilaille jatkosodan aikaan 1943. |  Aarne Reini luennoimassa sotilaille jatkosodan aikaan 1943. |  Aarne Reini luennoimassa sotilaille jatkosodan aikaan 1943. |  |
Maa:   Suomi
Miesten Kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  61 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1933 | 66 kg |  |
|  Kultaa | Rooma 1934 | 66 kg |  |
Aarne Eemeli Reini (6. elokuuta 1906 Vaasa – 23. helmikuuta 1974) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti.
Reini kilpaili kaksien olympialaisten kreikkalais-roomalaisessa painissa. Los Angelesissa 1932 hän sijoittui 66 kilon sarjassa neljänneksi ja Berliinissä 1936 hän saavutti 61 kilon sarjassa hopeaa. Euroopan mestaruuden hän voitti 66 kilon sarjassa vuosina 1933 ja 1934. Työläisolympialaisissa hän saavutti hopeaa vuonna 1931.
Seuratasolla Reini edusti Vaasan Voima-Veikkoja, Vaasan Kiistoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kuudesti ja TUL:n mestaruuden kahdesti. Myöhemmin hän toimi sekä TUL:n että Suomen Painiliiton valmentajana.
Saavutuksia

Olympiahopeaa Berliini 1936 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 61 kg)
Olympiakisoissa neljäs Los Angeles 1932 (sarja 66 kg)
EM-kultaa 1933 ja 1934 (sarja 66 kg)
Työläisolympialaisissa hopeaa 1931 (sarja 62 kg)
SM-kultaa 1932, 1933, 1934, 1935, 1937 ja 1938
SM-hopeaa 1936
TUL:n mestaruus 1928 ja 1931
Etelä-Pohjanmaan vuoden urheilija 1935, palkintona Vaasa-lehden kultamitali
Reaktanssi

Reaktanssi (tunnus X) on sähkötekniikan suure, jolla ilmaistaan vaihtovirtapiirin 'vaihtovirtavastuksen' eli impedanssin (tunnus Z) imaginaarisen osan suuruutta. Reaktanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on ohmi (Ω).
Impedanssi Z on piirin resistanssin R ja reaktanssin  X  summa,
missä j on imaginaariyksikkö.
Impedanssin käänteisarvo on admittanssi (tunnus Y) ja sen imaginaariosa on suskeptanssi (tunnus B, yksikkö siemens S). Admittanssin reaaliosa on konduktanssi (tunnus G, yksikkö siemens S).
Reaktanssin aiheuttama vaihesiirto

Vaihtovirtapiirissä reaktanssi aiheuttaa piirielementin yli olevan jännitteen ja sen läpi kulkevan virran välille vaihe-eron.   Tämä tarkoittaa että virran ja jännitteen nollakohdat sattuvat eri aikaan.  Vaihe-eron suuruus radiaaneina saadaan kaavasta: