stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikanmerimetso
Ravinto

Amerikanmerimetso syö pääasiassa kalaa, joskus sammakoita ja äyriäisiä.
Amerikanmerimetsoja, etualalla nuori yksilö
Amadeus (elokuva)

| Amadeus |
| --- | --- |
 Ohjaajan version DVD-julkaisu (2002)
Ohjaaja:  Miloš Forman
Käsikirjoittaja:  Peter Shaffer
Perustuu:  Peter Shafferin näytelmään Amadeus
Tuottaja:  Saul Zaentz
Säveltäjä:  Wolfgang Amadeus Mozart Antonio Salieri
Kuvaaja:  Miroslav Ondříček
Leikkaaja:  Michael Chandler
Pukusuunnittelija:  Theodor Pištěk
Pääosat:  F. Murray Abraham Tom Hulce Elizabeth Berridge
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Brothers
Levittäjä:  Orion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  19.9.1984 (USA)
Kesto:  160 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, italia, saksa
Budjetti:  $18,000,000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amadeus on tšekkiläissyntyisen Miloš Formanin ohjaama historiallinen draamaelokuva vuodelta 1984. Se kuvaa säveltäjä Antonio Salierin ja Wolfgang Amadeus Mozartin kilpailua, osin tositapahtumiin perustuen ja osin fiktiivisesti. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Peter Shafferin samannimiseen menestysnäytelmään, jossa käytettiin hyväksi Mozartista ja Salierista syntyneitä tarinoita. Elokuvasta tuli suurmenestys ja se muun muassa voitti kahdeksan Oscar-palkintoa. Elokuvassa kuullaan runsaasti Mozartin musiikkia.
Tuotanto

Filmi kuvattiin Wienissä ja Prahassa.  Forman kuvasi oopperakohtauksia Prahan Stavovské divadlo -kansallisteatterissa, jossa Mozartin Don Giovanni ja La clemenza di Tito kantaesitettiin.
Elokuvasta julkaistiin vuonna 2002 ohjaajan versio, joka sisältää 20 minuuttia alkuperäisestä versiosta pois leikattuja kohtauksia.
Todenmukaisuus

Elokuva on saanut paljon kritiikkiä useista historiallisesti virheellisistä väitteistä. Näistä suurimpia on muun muassa väite, että Salierilla olisi ollut jotakin tekemistä Mozartin kuoleman kanssa. Salierin juoni varastaa Mozartin Requiem-sävellys on elokuvaa varten tekaistu väite.
Elokuva esittää Mozartin lapsinerosta suureksi säveltäjäksi kasvaneena muusikkona. Kuva on varsin realistinen kenen mukaan?, toisin kuin Antonio Salierista maalattu kuva. Salieri esitetään elokuvassa kateellisena Mozartia kohtaan, vaikka historiallinen aineisto ei viittaa minkäänlaisiin ongelmiin kahden säveltäjän välillä. Historiallisesti on joka tapauksessa totta, että Salieria arvostettiin Mozartin elinaikana Mozartia enemmän ja hän on edelleen taitavana pidetty säveltäjä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  F. Murray Abraham  | … |  Antonio Salieri   |
|  Tom Hulce  | … |  Wolfgang Amadeus Mozart   |
|  Elizabeth Berridge  | … |  Constanze Mozart, Mozartin vaimo   |
|  Roy Dotrice   | … |   Leopold Mozart, Mozartin isä   |
|  Simon Callow   | … |   Emanuel Schikaneder   |
|  Richard Frank   | … |   isä Vogler    |
|  Christine Ebersole   | … |   Katerina Cavalieri / Costanza   |
|  Jeffrey Jones   | … |   keisari Joosef II   |
|  Charles Kay   | … |   kreivi Orsini-Rosenberg   |
|  Cynthia Nixon   | … |   Lorl, Mozartin palvelustyttö   |
|  Vincent Schiavelli   | … |   Salierin hovimestari   |
Palkinnot > Oscarit

Paras elokuva
Paras ohjaus: Miloš Forman
Paras miespääosa: F. Murray Abraham
Paras sovitettu käsikirjoitus: Peter Shaffer
Paras äänitys: Mark Berger, Thomas Scott, Todd Boekelheide ja Christopher Newman
Paras puvustus: Theodor Pištěk
Paras lavastus: Karel Černý ja Patrizia von Brandenstein
Paras maskeeraus: Dick Smith ja Paul LeBlanc
Ehdokkuudet:
Paras miespääosa: Tom Hulce
Paras kuvaus: Miroslav Ondříček
Paras leikkaus: Nena Danevic ja Michael Chandler
Palkinnot > Jussit

Paras ulkomaalainen elokuva (1985)
Muut tunnustukset

The New York Timesin kriitikot valitsivat Amadeuksen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Enoksasiini

| --- | --- |

Enoksasiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-etyyli-6-fluori-4-okso-7-piperatsin-1-yyli-1,8-naftyridiini-3-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 74011-58-8
ATC-koodi: J01MA04
PubChem CID: 3229
DrugBank: DB00467
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H17N4FO3 
Moolimassa: 320,326
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 220–224 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80–90 %
Proteiinisitoutuminen: 40 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 3–6 h
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Enoksasiini (C15H17N4O3F) on kinolonijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina muun muassa virtsatulehduksen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa enoksasiini on väritöntä ainetta. Enoksasiini tehoaa useisiin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Vaikutuskirjo on samankaltainen norfloksasiinin kanssa. Useimmiten sitä käytetään virtsatulehduksen tai bakteeriripulin hoitoon. Aineenvaikutusmekanismi on sama kuin muillakin fluorikinoloniantibiooteilla eli se sitoutuu bakteerin DNA-gyraasientsyymiin ja estää DNA:n kopioitumisen. Nykyään enoksasiinia käytetään vain harvoin resistenttiyden kehittymisen vuoksi, mutta sitä on saatavilla muun muassa eräissä Euroopan ja Aasian maissa.
Enoksasiinin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu ja huimaus, ruuansulatuskanavan oireet ja ihottuma. Harvinaisia ovat epilepsian tai astman kaltaiset kohtaukset. Enoksasiini estää teofylliinin ja vastaavien alkaloidien aineenvaihduntaa.
Valmistus

Enoksasiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 2,3-difluori-6-nitrofenoli reagoi klooriasetonin kanssa ja muodostuva tuote syklisoituu vedytettäessä dihydrobentsoksasiinijohdannaiseksi. Tämä johdannainen reagoi dietyylietoksimetyeenimalonaatin kanssa kondensaatioreaktiolla. Syklisointi etyylipolyfosfaatin avulla johtaa välivaiheeseen, jonka happohydrolyysin seurauksena muodostuu enoksimonia.
Epetion

| Epetion> Ἐπέτιον.Sijainti |
| --- | --- |
 Epetion
Koordinaatit:  43°30′26″N, 16°31′32″E
Valtio:  Kroatia
Paikkakunta:  Stobreč, Split-Dalmatia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  200-luku eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Illyria
Provinssi:  Dalmatia
Epetion (m.kreik. Ἐπέτιον; lat. Epetium, Portus Epetius) oli antiikin aikainen kaupunki Illyriassa nykyisen Kroatian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Stobrečin kylää.
Epetion sijaitsi Illyrian rannikolla Adrianmeren rannalla ja sillä oli satama. Myöhemmin roomalaisella kaudella kaupungin paikka oli hieman kaakkoon Salonasta. Epetionista länteen sijaitsi Spalatum ja kaakkoon Pituntium.
Epetion oli alun perin issalaisten emporion eli kauppa-asema, joka perustettiin 200-luvun eaa. loppupuolella. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Epetīnos (Ἐπετῖνος). Kaupungista on löydetty jäänteitä Stobrečin läheltä.
Vincent Enyeama

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 29. elokuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Kaduna, Nigeria
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2000 2001–2004 2005 2005–2007 2007–2011 2011- | Ibom Stars Enyimba Heartland Bnei Yehuda Hapoel Tel Aviv Lille OSC | 56 (1) 100 (10) 36 (0) 56 (0) 85 (8) |
Maajoukkue
| 2002–2015 |  Nigeria | 101 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. kesäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. kesäkuuta 2014.
| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Etelä-Afrikka 2013 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Egypti 2006 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Angola 2010 | Jalkapallo |  |
Vincent Enyeama (s. 29. elokuuta 1982 Kaduna) on nigerialainen jalkapallomaalivahti, joka edusti pitkään Ranskan liigassa pelaavaa Lille OSC:tä ja pelasi myös muun muassa Israelissa. Enyeama pelasi Nigerian maajoukkueessa 19-vuotiaana MM-kisoissa 2002 alkulohko-ottelun Englantia vastaan ja MM-kisoissa 2010 kaikki Nigerian kolme ottelua.
Enyeama teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa 5. syyskuuta 2010 pelatussa Afrikan kisojen karsintaottelussa Madagaskaria vastaan.
Enetsin kieli

| Enetsi |
| --- | --- |
Muu nimi:  jeniseinsamojedi
Tiedot
Alue:   Venäjä, (Krasnojarski)
Puhujia:  43 (2010)
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  Samojedikielet
ISO 639-3:  enf
 Ohje 
Enetsin kieli (aikaisempi nimitys jeniseinsamojedi) on Venäjällä Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä asuvien enetsien puhuma uralilaisen kieliperheen samojedilaiseen haaraan kuuluva kieli.
Enetsi kuuluu pohjoissamojedilaisiin kieliin. Sen lähimmät sukukielet ovat nenetsi ja nganasani. Kieli jakautuu pohjoisiin tundra- ja eteläisiin metsämurteisiin, joita eräät tutkijat ovat pitäneet erillisinä kielinä. Metsäenetsit (noin 150 henkeä) asuvat Dudinkan kunnan Potapovon kylässä ja tundraenetsit (noin 50 henkeä) Karaulin kunnan Vorontsovossa. Molemmat kylät sijaitsevat Jenisein rannalla 300–400 kilometrin päässä toisistaan. Potapovossa asuu enetsien lisäksi nenetsejä, evenkejä, venäläisiä ja toisen maailmansodan aikana karkotettuja saksalaisia. Vorontsovossa on myös nenetsejä, nganasaneja, venäläisiä ja muualta tulleita siirtotyöläisiä. Noin kolmannes enetseistä on muuttanut Krasnojarskin aluepiirin kaupunkeihin.
Vuonna 1989 enetsejä laskettiin olevan Venäjällä 198 henkeä, joista 92 puhui enetsiä äidinkielenään ja 14 toisena kielenä. Venäjää puhui äidinkielenään 70 henkilöä ja nenetsiä 22. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 237 enetsiä ja 119 enetsin puhujaa. Kielen puhujista 66 asui Taimyrin piirikunnassa ja vain kuusi ei osannut venäjää. Aktiivisia enetsin kielen käyttäjiä on arvioitu olevan vieläkin vähemmän, enintään 20 henkeä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 43 enetsin puhujaa.
Vuonna 1986 julkaistiin N. M. Tereštšenkon laatima kyrillinen enetsin aakkosto. Sen jälkeen enetsiksi on ilmestynyt kolme kirjaa: pieni kansanperinnekokoelma vuonna 1992, katkelma Luukkaan evankeliumista vuonna 1995 ja koulusanakirja vuonna 2001. Piirin sanomalehti Taimyr julkaisee toisinaan enetsinkielistä sivua ja paikallisessa radiossa lähetetään enetsinkielisiä ohjelmia. 1990-luvun puolivälissä Potapovossa toimi vähän aikaa lapsille tarkoitettu kielikerho.
Enetsiä voidaan pitää kuolevana kielenä. Vuosituhannen vaihteessa sitä osasivat Potapovossa vain yli 50-vuotiaat ja Vorontsovossa yli 40-vuotiaat. Vanhuksista monet puhuvat myös nenetsiä, nganasania tai evenkiä. Nuoriso osaa yleensä vain venäjää.
Kirjaimisto

Enetsin epävirallinen aakkosto on sama kuin venäjässä, mutta siinä on kolme lisäkirjainta: ԑ, ӈ ja ҫ.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё | Ԑ ԑ |
| Ж ж | З з | И и | Й й | К к | Л л | М м | Н н |
| Ӈ ӈ | О о | П п | Р р | С с | Ҫ ҫ | Т т | У у |
| Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | ъ | Ы ы |
| ь | Э э | Ю ю | Я я |  |  |  |  |
Kirjallisuutta

Mikola T.: Morphologisches Wörterbuch des Enzischen. Szeged, 1995 (= Studia Uralo-Altaica 36)
Болина, Д .С.: Русско-єнецкий разговорник. Санкт-Петербург : Просвещение, 2003, 111p. 5-09-00269-7
Сорокина, И. П.; Болина, Д .С.: Энецкий-русско и русско-єнецкий словарь. Санкт-Петербург : Просвещение, 2001, 309p. 5-09-002526-6
Сорокина, И. П.; Болина, Д .С.: Энецкий словарь с кратким грамматическим очерком : около 8.000 слов. Санкт-Петербург: Наука 2009, 488p.  ISBN 978-5-98187-304-1
Сорокина, И. П.: Энецкий язык. Санкт-Петербург: Наука 2010, 411p.  ISBN 978-5-02-025581-4
Siegl, Florian: Materials of Forest Enets : an indiginous language of northern Siberia. (Dissertationes Philologicae Uralicae Universitatis Tartuensis 9) Tartu : Univ. Pr. 2011, 455 p. 978-9949-19-672-2 (print ed.) 978-9949-19-673-9 (PDF)
Aiheesta muualla

Endangered Languages of Indigenous Peoples of Siberia: The Enets Language (englanniksi)
Ethnologue: Forest Enets (englanniksi)
Ethnologue: Tundra Enets (englanniksi)
Kielitiede (Tekstit, sanastot, kieliopillinen pöydät, erilaisia materiaaleja jne. ) (saksaksi)
Enna (nimi)

| Enna |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  23. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Enne, Enni
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Elviina, Ennatha tai friisiläinen Angul
Infobox OKNimi-testi OK: 
Enna on suomalainen naisen etunimi.
Enna voi olla friisiläinen nimi, joka on lähtöisin kärkeä tai piikkiä tarkoittavasta muinaissaksalaisesta sanasta angul.
Alkuperänä voi myös olla Palestiinan Kesareassa 200-luvun lopulla marttyyriksi joutuneen neidon Ennata eli Ennatha -nimen lyhentymä, samoin kuin nimellä Enni.
Nimen myös arvaillaan liittyvän Elviinaan. Elviina voi olla lähtöisin Alviinasta tai naispuonen muoto pyhimyksen nimestä Elwin.
Vuoden 2022 loppuun mennessä Enna-nimi on annettu 1828 naiselle. Nimi oli harvinaisena käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Enna-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä.
Nimipäivä

Ennan nimipäivä on vuodesta 2015 lähtien 23. tammikuuta.
Viron almanakassa Ennan nimipäivä on 8. kesäkuuta.
Ennata on Suomen ortodoksisessa kalenterissa 10.2. ja katolisen kirkon pyhimysluettelossa 13.12.
Tunnettuja Ennoja

Enna Hassinen, suomalainen seiväshyppääjä
Kirjallisuutta

Pentti Lempiäinen: Nimipäivättömien nimipäiväkirja.  Porvoo:  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-23323-4  Suomi
Pentti Lempiäinen: Suuri etunimikirja.  Helsinki:  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-15788-0  Suomi
Enkijärvi

| Enkijärvi, Jenkijärvi Энгозеро, Engozero |
| --- | --- |
 Enkijärven taajamaa.
 Enkijärvi, Jenkijärvi
 Koordinaatit: 65°47′25″N, 33°56′40″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Louhen piiri
Kunta:  Ambarnyi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Väkiluku (2013):  537
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Enkijärvi eli Jenkijärvi (ven. Э́нгозеро, Engozero; karjalaksi Enkijärvi) on maaseututaajama Karjalan tasavallan Louhen piirin Ambarnyin kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 15 kilometriä Ambarnyista kaakkoon. Taajamassa on 537 asukasta (vuonna 2013).
Historia

Paikkakunta on syntynyt Muurmannin rataa rakennettaessa vuonna 1916. 1920- ja 1930-luvuilla se kuului etupäässä karjalaisten ja venäläisten asuttamaan Pilsjärven kyläneuvostoon. 1950-luvulla Enkijärvi lähikylineen ja asutuksineen muodosti kyläneuvoston ja myöhemmin kylähallintoalueen, jossa vuonna 1987 oli noin tuhat asukasta. Nykyään Pilsjärvi, Ylä- ja Ala-Kuusamojärvi (Verhneje ja Nižneje Kumozero), Jolomonen (Jelmanga), Kakara (Gagarskaja), Sarviniemi (Buldyrskaja), Venkijärvi (Vangozero) ja kaikki muut lähiseudun entiset karjalaiskylät ja metsätyöläisasutukset ovat autioina.
Liikenne, talous ja palvelut

Taajaman kautta kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen rautatie sekä M18-valtatieltä Kriitinään haarautuva tie. Rautatieasemalla pysähtyvät Vienan Kemin ja Louhen välillä liikennöivät paikallisjunat. Asemalta on linja-autoyhteys Kalkalahteen muutaman kerran viikossa.
Enkijärvellä toimii metsänhoitoalueen konttori. Lähistöllä on amfiboliittilouhos. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja neljä kauppaa. Taajamassa on tsasouna.
Kyläkuva, nähtävyydet ja matkailu

Säännölliseen asemakaavaan rakennettu Enkijärven taajama koostuu matalista asuintaloista. Pohjoisosassa on vesijohto ja keskuslämmitys. Keskustan seitsemän asuintaloa ja koulu on yhdistetty viemäriverkkoon, jolla ei ole toimivaa puhdistuslaitosta.
Lähistöllä on kivikautisia asuinpaikkoja. Historiallisiin kohteisiin kuuluu toisen maailmansodan aikana menehtyneen lentäjän hauta. Taajamassa on pieni retkeilymaja, joka tarjoaa palvelujaan kalastajille ja metsästäjille.
Enantiomeeri

Maitohapon enantiomeerit
Enantiomeerit eli peilikuvaisomeerit ovat isomeerejä, joiden molekyylit ovat toistensa peilikuvia, mutta joilla ei ole muuta rakenteellista eroa.  Aine, jolla on enantiomeereja, on kiraalinen. Jos kemiallinen reaktio tuottaa vain toista enantiomeeria, sitä sanotaan enantioselektiiviseksi. Seos, missä molempia enantiomeereja on yhtä paljon, on raseeminen seos. Kiraalisia aineita ovat monet luonnon molekyylit, esimerkiksi sokerit ja aminohapot (glysiiniä lukuun ottamatta), joista luonnossa esiintyy yleensä vain toista enantiomeeria, joten erityisesti lääkeainekemiassa enantioselektiivinen synteesi on tärkeää.
Enantiomerian löytäminen

Louis Pasteur, joka oli opiskellut kristallografiaa aiemmin, perehtyi tutkimaan  1847 Pariisin École normale supérieuressa aiemmin tutkittuja viinihapon natriumammoniumtartraattisuoloja.  Viinihapon suolojen optisen aktivisuuden oli aiemmin jo 1832 todennut Jean-Baptiste Biot. Pasteur havaitsi natriumammoniumtartraattisuolanäytteen sisältävän kahta eri kiderakennetta, jotka olivat peilikuvia toisistaan. Pasteur kykeni luuppia ja pinsettiä kärsivällisesti käyttäen poimimaan kiderakenteet erilleen toisistaan omiin näyteastioihinsa. Pasteur havaitsi toisella kidenäytteellä olevan oikeakätinen kiderakenne ja toisella vasenkätinen kiderakenne kuten on laita oikean käden ja vasemman käden sormikkaissa. Vaikka alkuperäinen tartraattisuola ei ollut optisesti aktiivinen, näyteastioiden puhtaat kidenäytteet olivat vesiliuoksessaan optisesti aktiivisia. Lisäksi kidenäytteeseen suunnatun monokromaattisen tasopolaroidun valon ominaiskierto (spesifinen rotaatio) oli molemmilla kidenäytteillä yhtä suuri, mutta vastakkaismerkkinen. Pasteur päätteli tämän ominaisuuden johtuvan molekyylistä, koska havaittu ero oli todettu samassa liuottimessa. Nämä molekyylit ovat siis toistensa peilikuvia kiderakenteeltaan, ja ne ovat eri enantiomeerejä. Nämä peilikuvaisomeerit eroavat toisistaan vain tasopolaroidun valon kierron suhteen.
Enantiomeerit luonnossa ja lääkeaineissa

Elävissä olennoissa olevat kiraaliset aineet ovat järjestään puhtaasti vain toista enantiomeeria. Esimerkiksi aminohapot ovat niin sanottua vasenkätistä muotoa. Tämän vuoksi esimerkiksi ihmisen makuaisti on enantioselektiivinen: saman aineen, karvonin, toinen enantiomeeri on piparmintun makuaine, toinen taas tillin. Saman aineen vaikutus elävään olentoon on usein aivan toinen riippuen enantiomeerista. Lääkeaineissa on usein niin, että vain toinen enantiomeeri vaikuttaa, toinen taas korkeintaan aiheuttaa epämiellyttäviä sivuvaikutuksia, mistä tunnetuin esimerkki on talidomidi.
Huomioita

↑  Luonnossa viinihappo esiintyy neljässä muodossa: (+)-viinihappo, (-)-viinihappo, raseeminen (±)-viinihappo ja optisesti passiivinen meso-viinihappo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Enantiomeerien nimeäminen
(+)-2,3-dihydroksibutandihappo. Mallissa valkoinen on H-atomi, punainen O-atomi ja musta C-atomi. Nimessä (+) tarkoittaa tasopolaroidun valon kiertoa myötäpäivään.
R- ja S-konfiguraatiot
Epilykeion

| Epilykeion> Ἐπιλύκειον |
| --- | --- |
Sijainti:  Ateena, Attika  Kreikka
Rakennustyyppi:  viranomaisrakennus
Valmistumisvuosi:  viimeistään 500-luvulla eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Epilykeion (m.kreik. Ἐπιλύκειον) eli Polemarkheion (Πολεμάρχειον) oli antiikin aikainen polemarkin eli sota-asioiden arkontin käyttämä rakennus Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsi jossakin kaupungin niin kutsutun Arkaaisen agoran ympäristössä nykyisen Plákan kaupunginosan alueella.
Epilykeion oli rakennettu arkaaisella kaudella viimeistään 500-luvulla eaa. Polemarkin tiedetään toimineen rakennuksessa Solonin ajalle saakka. Rakennuksen alkuperäiseksi nimeksi mainitaan Polemarkheion. Nimen Epilykeion sen kerrotaan saaneen sen jälkeen, kun polemarkkina toiminut Epilykos kunnosti sen. Toisaalta nimen on arveltu mahdollisesti viittaavan rakennuksen sijaintiin suhteessa Lykeioniin.
Jossakin Epilykeionin lähellä sijaitsivat muun muassa Prytaneion, Basileion, Bukoleion ja Thesmotheteion.
Enna

| Enna |
| --- | --- |
 Ennan kaupunki.
 vaakuna
 Enna
 Koordinaatit: 37°33′48″N, 14°16′34″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Sisilia
Maakunta:  Enna
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  357 km²
Korkeus:  931 m
Väkiluku (2013):  28 280
Aikavyöhyke:  UTC+1
 
 www.comune.enna.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Enna, aiemmin Castrogiovanni, on kaupunki ja kunta Ennan maakunnassa, Sisiliassa, Italiassa. Enna on maakunnan pääkaupunki ja sijaitsee suurin piirtein keskellä Sisilian saarta. Vuonna 2013 Ennassa oli noin 28 000 asukasta.
Historia > Antiikki

Antiikin aikana kaupungista käytettiin sekä nimimuotoa Henna että Enna. Se oli alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen sikulien heimon kaupunki, joka kreikkalaistui ajan kuluessa ja luetaan saaren kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupunki oli rakennettu erinomaiselle luonnonlinnoituskukkulalle. Kreikkalaisella ja roomalaisella kaudella se tunnettiin erityisesti Demeterin ja Koren eli Persefonen kulttipaikkana. Kaupungissa ei ole säilynyt juurikaan antiikin ajan jäänteitä.
Historia > Myöhempi historia

Kaupungin keskeinen ja otollinen sijainti ilmeisesti esti asutusta häviämästä kokonaan antiikin ajan jälkeen, vaan se selvisi olemassa läpi keskiajan. Saraseenit valtasivat kaupungin muun Sisilian mukana 800-luvulla, ja rakensivat kukkulalle linnan. Keskiajalla kaupungin nimeksi tuli Castrogiovanni (Castro Giovanni), mikä on tulkittu vääntyneeksi nimestä Castrum Ennae tai Castro di Enna. Nimi säilyi käytössä vuoteen 1926, jolloin kaupunki nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan Ennaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enna Wikimedia Commonsissa
Ennan maakunta
Agira | Aidone | Assoro | Barrafranca | Calascibetta | Catenanuova | Centuripe | Cerami | Enna | Gagliano Castelferrato | Leonforte | Nicosia | Nissoria | Piazza Armerina | Pietraperzia | Regalbuto | Sperlinga | Troina | Valguarnera Caropepe | Villarosa
Ennan kaupunkia.
Castello di Lombardian linna.
Emma (manga)

| Emma |
| --- | --- |
エマ   ('Emma')
Genre: historiallinen, draama, romantiikka 
Manga
Tekijä: Kaoru Mori
Julkaisija:  Enterbrain    CMX manga    Sangatsu Manga
Sarjajulkaisulehti:  Monthly Comic Beam
Ensimmäinen painatus: 30. elokuuta 2002 – Toukokuu 2006
Kirjojen lukumäärä: 10 
Manga: Emma (Side Story) エマ 番外編
Tekijä: Kaoru Mori
Julkaisija:  Enterbrain    Sangatsu Manga
Sarjajulkaisulehti:  Monthly Comic Beam
Ensimmäinen painatus: Syyskuu 2006 – Maaliskuu 2008
Kirjojen lukumäärä: 3 
TV-anime: Emma – A Victorian Romance
Ohjaaja: Tsuneo Kobayashi
Studio: Studio Pierrot
Lähetyskanavat:  Animax, BS-i, useat UHF-kanavat
Alkuperäinen lähetyskierros: 2. huhtikuuta 2005 – 18. kesäkuuta 2005
Jaksojen määrä: 12 
TV-anime: Emma – A Victorian Romance: Second Act
Ohjaaja: Tsuneo Kobayashi
Studio: Ajia-do Animation Works
Lähetyskanavat:  Animax, Chiba TV, NBN, SUN-TV, Tokyo MX, TVK, TVS
Alkuperäinen lähetyskierros: 16. huhtikuuta 2007 – 2. heinäkuuta 2007
Jaksojen määrä: 12 
Emma on  Kaoru Morin piirtämä kymmenenosainen manga, joka kertoo nuoresta palvelijattaresta, Emmasta, joka työskentelee erään vanhan kotiopettajattaren luona. Emma rakastuu rouvansa entiseen oppilaaseen Williamiin, joka on aristokraattisesta perheestä. Williamin perhe ei kuitenkaan hyväksy heidän rakkauttaan, sillä luokkajaon vuoksi tällainen suhde ei ole sopiva viktoriaanisessa Englannissa.
Mangasta on tehty kaksikautinen animesovitus Eikoku koi Monogatari Emma. Mori on tehnyt sarjaan myös lisätarinoita nimeltä Emma ~bangaihen~, jotka kertovat sarjan sivuhenkilöistä.
Manga

Alun perin Emma ilmestyi Comic Beam -lehdessä vuosina 2002–2006. Mangassa on yhteensä 52 lukua. Myöhemmin ne koottiin seitsemäksi mangakirjaksi, joiden lisäksi on ilmestynyt vielä kolme lisäosaa, jotka kulkevat nimellä Emma ~bangaihen~. Ne kertovat sivuhenkilöistä. Suomessa mangan on kustantanut Sangatsu Manga. Sangatsu Manga on alkanut julkaista Emman lisätarinoita maaliskuusta 2010 lähtien. Japanissa on lisäksi ilmestynyt opas nimeltä Emma Victorian Guide, joka valaisee sarjan enemmän tai vähemmän tunnettuja historiallisia viittauksia.