stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicole Oresme
Tieteellinen ura > Fysiikka

Oresme hylkäsi monelta osin aristotelisen filosofian väitteitä, mutta myös tukeutui niihin. Hän esimerkiksi hylkäsi Thomas Bradwardinen ja Johannes Filoponoksen kehittämän impetusteorian (nyk. liikemäärä), jonka mukaan kappale tarvitsee voimaa pysyäkseen tasaisessa liikkeessä. Impetusteorian mukaan liikkeen syy on siinä, että jokin antaa impetusta kappaleelle, mikä havaitaan liikkeenä, ja impetuksen kadottua kappaleesta liikekin lakkaa. Oresme ei pitäytynyt täysin kirkonkaan näkemyksessä, joknka mukaan planeetat liikkuivat, koska enkelit liikuttivat niitä. Oresme sen sijaan väitti, että Jumala oli pannut alulle planeettojen liikkeen, mutta ei enää jatkuvasti ylläpitänyt sitä. Oresmen fysiikan tutkimukset kiteytyvät kahteen ranskankieliseen teokseen: Traité de la sphère ja Traité du ciel et du monde.
Oresme esitti, että Auringon näennäinen liike Maan ympäri aiheutui Maan pyörimisliikkeestä akselinsa ympäri. Täten hän tuli todenneeksi liikkeen suhteellisuuden ja aurinkokeskisen aurinkokunnan mahdollisuuden. Sittemmin Oresme kiisti ajatuksensa vetoamalla virheelliseen raamatuntulkintaansa.
Valon luonteesta ja nopeudesta hän kirjoittaa Questiones Super Libros Aristotelis de Anima -teoksessa. Hän päätyi ajatukseen, että värit ja valo liittyisivät läheisesti toisiinsa. Hän katsoi värien olevan peräisin ”rikkoutuneesta valosta”. Isaac Newton totesi myöhemmin, että valkoinen valo hajoaa prismassa väreihin ja että toisella prismalla nämä värit voidaan koota uudelleen valkoiseksi valonsäteeksi. Oresme kyseenalaisti myös väitteen, että tähdet ovat niillä paikoilla, missä silmä ne havaitsee. Hän ymmärsi valon taittuvan Maan ilmakehässä, minkä vuoksi avaruuden kohteet eivät olleet niillä paikoilla kuin luultiin. Tähän päättelyyn vedoten hän kyseenalaisti aistihavaintoihin perustuvan tutkimuksen.
Tieteellinen ura > Matematiikka

Matematiikassa Oresme muistetaan parhaiten eksponenttien laskusäännöistä ja murtopotenssien kehittämisestä. Hän pohti jo irrationaalisten potenssien olemassaoloa, mutta ajan matematiikan taso esti häntä kehittämästä asiaa pidemmälle. Oresme käytti murtopotensseja Bradwardinen verrannollisuustutkimusten seurauksena syntyneeseen liikelaissa osoittaen samalla lain yhteyden planeettojen liikkeeseen. Oresme totesi tuloksena syntyvän enemmän irrationaalisia kuin rationaalisia arvoja. Tätä hän piti todisteena pythagoralaisuutta ja astrologiaa vastaan, sillä pythagoralaiset pitävät irrationaalisia lukuja ”likaisina”. Oresme inhosi yli kaiken astrologiaa ja muita näennäis­tieteinä pitämiään aloja. Muuttuvien suureiden esittämiseksi Oresme otti käyttöön tasokoordinaatiston, jota hän osasi myös käyttää hyväkseen fysikaalisten ongelmien ratkaisemisessa.
Oresme tutki myös päättymättömiä sarjoja. Hän havaitsi sarjojen olevan suppenevia tai hajaantuvia eli sarja lähestyy tiettyä ääreellistä lukua tai ääretöntä. Suppenevasta sarjasta hän käytti esimerkkinä  \scriptstyle 1+{\frac {1}{2}}+{\frac {1}{3}}+{\frac {1}{4}}+... ja hajaantuvasta  \scriptstyle {\frac {1}{2}}+{\frac {1}{3}}+{\frac {1}{4}}+.... Suppenevaa sarjaa hän käytti hyväkseen todistaessaan Aristoteleen olleen väärässä väittäessään, että jos kappale etenee äärettömän kauan, niin se kulkeutuu äärettömän kauas.
Teoksia

Kommentaari Aristoteleen Etiikkaan (1370)
Kommentaari Aristoteleen Politiikkaan ja Taloudenhoitoon (1371)
De origine, natura, jure et mutationibus monetarum
Expositio et quaestiones in Aristotelis De anima
Quaestiones super geometriam Euclidis
Tractatus de configuratione qualitatum et motuum
Algorismus proportionum
De proportionibus proportionum
Expositio super de anima
Quaestiones de anima
Quaestiones de sensu
De causis mirabilium
De configurationibus
De commensurabilitate vel incommensurabilitate
Tractatus specialis de monocordi
Aiheesta muualla

Duhem, Pierre: Nicole Oresme Catholic Encyclopedia. 1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Kirschner, Stefan: Nicole Oresme The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
O’Connor, John J. & Robertson, Edmund F.: Nicole d' Oresme MacTutor History of Mathematics archive. (englanniksi)
Taschow, Ulrich (toim.): Nicole Oresme and the Spring of Modern Age (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia 2  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 2 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nicole Oresme
Käännös suomeksi
Metyylifenidaatti

| --- | --- |

Metyylifenidaatti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
metyyli-2-fenyyli-2-piperidin-2-yyliasetaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 113-45-1
ATC-koodi: N06BA04
PubChem CID: 4158
DrugBank: DB00422
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H19NO2 
Moolimassa: 233,30 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 224–226 °C
Liukoisuus veteen: 1,255 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 11–52 %
Proteiinisitoutuminen: 10–33 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 1-3 tuntia
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  D(AU) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste
Antotapa: oraalinen transdermaalinen
Saksalaisia metyylifenidaattivalmisteita.
Metyylifenidaatti (Suomessa valmistenimillä Concerta, Equasym Retard, Medikinet, Medikinet CR ja Methylphenidate sekä Ritalin) on psykoaktiivinen aine, jota käytetään eräiden neuropsykiatristen oireyhtymien hoidossa. Sillä on myös väärinkäyttöpotentiaalia, ja on luokiteltu YK:n psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa kielletyksi aineeksi ja luokitellaan siten huumausaineeksi myös Suomessa.
Yleistä

Metyylifenidaatti on stimulantti sekä DNRI-lääke, joka parantaa vireystilaa ja tarkkaavuutta. Sitä hyödynnetään lääketieteessä paitsi etusijassa tarkkaavuushäiriön hoidossa, mutta myös narkolepsian, huumausaineriippuvuudenlähde? sekä kognitiivisten haasteiden hoidossa. Metyylifenidaatti on kofeiinia voimakkaampi, mutta amfetamiinia heikompi stimulantti. Aikaisemmin metyylifenidaatin sivuvaikutuksia on hyödynnetty myös obeesin hoidossa. .
Metyylifenidaatti imeytyy nopeasti ja sen puoliintumisaika on lyhyt, noin 2–3 tuntia. Puoliintumisajassa on kuitenkin huomattavan suuria yksilöllisiä eroja. Voimakkaan ensikierron metabolian vuoksi valmisteen hyötyosuus nieltynä on heikko, kun taas injektoituna tai nuuskattuna vaikutuksen voimakkuus voi olla moninkertainen oraaliseen verrattuna. lähde?
Hieman yli 56 % potilaista sietää metyylifenidaattia lääketieteellisellä annoksella. Amfetamiineja taas sietää lääketieteellisellä annoksella hieman yli 66 % potilaista. Metyylifenidaattia myös väärinkäytetään, jolloin sen haitat ovat pitkälti samankaltaisia kuin amfetamiinia käyttävillä. Väärinkäyttöpotentiaali on poikkeavan välittäjäaineiden toiminnan vuoksi kuitenkin neuropsykiatrista häiriöistä kärsivillä selkeästi neurotyypillisiä ihmisiä heikompi. Metyylifenidaatin vaikutusmekanismi on lähempänä kokaiinia kuin amfetamiinia. Suomessa metyylifenidaatti luokitellaan ATS-lääkkeisiin (ATS = amfetamiinityyppinen stimulantti). Useasti hoitamattomat tarkkaavuushäiriöiset kärsivätkin ennen diagnosointia ensiksi amfetamiiniriippuvuudesta.
Metyylifenidaatti syntetisoitiin ensimmäisen kerran 1944. Ainetta alettiin kokeilla ihmisillä 1954. Ciba Pharmaceutical Company alkoi markkinoida lääkettä 1957. Metyylifenidaattia käytettiin aluksi mm. masennuksen, kroonisen väsymyksen ja narkolepsian hoitoon.
Vaikutusmekanismi

Metyylifenidaatti toimii aivoissa dopamiinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjänä. Lisäksi se toimii 5HT1A ja 5HT2B serotoniinireseptoreiden agonistina.lähde?
Vaikutusmekanismi > Toimintatapa tarkkaavaisuushäiriöiden hoidossa

Tarkkaavaisuushäiriöiden epäillään johtuvan aivojen dopamiinijärjestelmän puutteellisesta toiminnasta. Koska metyylifenidaatti toimii dopamiinin takaisinoton estäjänä, se estää dopamiinin poistumista synapsista johtaen näin suurempiin dopamiinipitoisuuksiin. Metyylifenidaatti lisää myös dopamiinin vapautumista aivojen otsalohkossa. Nousseet dopamiinipitoisuudet parantavat tarkkaavaisuutta, vireystilaa, aloitekykyä ja keskittymiskykyä.
Käyttö lääketieteessä > Tarkkaavuushäiriöt

Tarkkaavuushäiriöisten ja hyperaktiivisten lasten käytös rauhoittuu ja koulumenestys usein paranee stimulanttihoidolla.lähde? Vaikutus on sikäli paradoksinen, että stimulanttisesta luonteestaan huolimatta lääke rauhoittaa hyperaktiivisia potilaita. Tämän oletetaan johtuvan siitä, että ADHD-potilaiden aivojen aktiivisuustaso on tavallista matalampi. Potilaat hakevat automaattisesti (tahtomattaan) stimulaatiota nostaakseen aivojen aktiivisuustasoa. Stimulantit nostavat aivojen aktiivisuustason lähemmäs normaalia. Tarkkaavuushäiriöihin liittyy usein myös motorisia oireita kuten kömpelyyttä. Metyylifenidaatti saattaa lievittää myös näitä oireita.
Käyttö lääketieteessä > Narkolepsia

Narkolepsia on elimellinen nukahtelusairaus, johon liittyy pakonomaista, kohtauksittaista nukahtelua. Siihen liittyy usein poikkeavaa päiväväsymystä. Sairaudessa REM-univaiheen säätely on häiriintynyt.
Narkolepsian hoidossa voidaan käyttää piristeitä, esimerkiksi metyylifenidaattia.
Käyttö lääketieteessä > Aivovammojen jälkitilat

Aivovammojen jälkitiloihin voi liittyä väsyneisyyttä sekä aloite- ja keskittymiskyvyttömyyttä. Joissain tällaisissa tapauksissa metyylifenidaatista voi olla huomattavaa apua.
Käyttö lääketieteessä > Liikalihavuus

Koska stimulantit kiihdyttävät aineenvaihduntaa ja vähentävät näläntunnetta, niitä on käytetty myös laihdutuslääkkeinä. Suomessa tällaista käytäntöä ei kuitenkaan ole ollut enää vuoden 1997 jälkeen.
Käyttö lääketieteessä > Amfetamiiniriippuvuus

Suomalaisen tutkimuksen mukaan metyylifenidaatista voi olla apua pahasti amfetamiiniriippuvaisten hoidossa. Metyylifenidaatti vähensi koehenkilöiden amfetamiinikäyttöä.
Haittavaikutukset

Metyylifenidaatin käyttöön liittyvistä haittavaikutuksista tavallisimpia ovat ruokahaluttomuus, ärtyneisyys, unettomuus ja vatsavaivat. Harvinaisempia ja vakavampia haittavaikutuksia ovat verenpaineen nousu, sydämen tiheälyöntisyys, painajaiset, ihottuma ja maksamyrkytys.
2010-luvulla tehtyjen tutkimusten mukaan on mahdollista, että metyylifenidaatti hidastaa pituuskasvua lapsilla silloin, kun lääkettä on käytetty yli vuoden.
Välillä voi olla tarpeen pitää lääkelomaa metyylifenidaatin käytöstä, jotta lääkkeen jatkuvan käytön tarpeellisuus voidaan selvittää.
Metyylifenidaatin pitkäaikaiskäyttö saattaa aiheuttaa riippuvuutta.
Segersäng

| Segersäng |
| --- | --- |

 Segersäng
 Koordinaatit: 59°01′36″N, 17°55′57″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Nynäshamn
Väkiluku (31.12.2023):  801
Segersäng on taajama Nynäshamnin kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 801 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Segersäng Wikimedia Commonsissa
Miika Koivisto

| Miika Koivisto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Vaasa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Manu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Timrå IK
Sarja:  SHL
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Sport (Mestis) KalPa (SML) Lukko (SML) Jukurit (SML) Kärpät (SML) Dinamo Moskova (KHL) SC Bern (NL) Växjö Lakers HC (SHL)
Miika Koivisto (s. 20. heinäkuuta 1990 Vaasa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsissa SHL-liigan Timråssa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2019.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Latvia 2021 | jääkiekko |  |
Koivisto edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2018, 2019, 2021 ja 2023, joista vuoden 2019 turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja vuoden 2021 turnaus hopeaan. Yhteensä Koivisto on pelannut 82 A-maaottelua tehden 19 syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupin Helsingin jäähallissa pelatussa avausottelussa 15. joulukuuta 2016 Tšekkiä vastaan. Koivisto merkittiin heti Suomen ykköspuolustajapariin Sami Lepistön viereen. Hän sai ottelussa syöttöpisteen Miro Aaltosen tekemään maaliin. Vuoden 2020 Beijer Hockey Gamesissa Koivisto toimi Suomen varakapteenina.
Luettelo Euran julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Euran julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Euran kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Euraan on liitetty Hinnerjoen, Honkilahden ja Kiukaisten kunnat.
Ikäpäivösi

| Ikäpäivösi Иципино, Itsipino Ičäpäivä, Mäči |
| --- | --- |
 Ikäpäivösi
 Koordinaatit: 59°40′26″N, 28°53′0″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Niisnova
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  36
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikäpäivösi vuoden 1860 kartalla. Se oli tyypillinen katukylä, jonka kaikki talot sijaitsivat saman tien varrella.
Ikäpäivösi (myös Ikäpäiväsi, ven. Ици́пино, Itsipino; vatjaksi Ičäpäivä, Mäči) on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella kahdeksan kilometriä Niisnovasta kaakkoon. Kylässä on 36 asukasta (vuonna 2010).
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Ikäpäivösin kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Se esiintyy asuttuna myös ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Ikäpäivösissä asui 220 vatjalaista. Vuonna 1899 kylässä oli 265 asukasta, joista 259 oli ”suomalaisia” ja 6 venäläisiä. Uskonnoltaan he olivat kaikki ortodokseja, jotka kuuluivat Kaprion Kristuksen kirkastumisen seurakuntaan. Ikäpäivösi oli viimeinen paikka, jossa puhuttiin vatjan kielen itämurretta. Murteen viimeinen puhuja kuoli 1960-luvulla.
Ikäpäivösin talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Maanviljelyn ohella kylässä harjoitettiin ajurinamattia. Vuonna 1862 sieltä mainitaan tsasouna ja vuonna 1914 seurakuntakoulu. Juhlapäivinä vietettiin Pyhän Yrjön, profeetta Eliaan ja Neitsyt Marian syntymän päiviä. Kristinuskon ohella vatjalaisilla oli säilynyt perinteisiä uskomuksia. Ikäpäivösin ja Kaprion välisen tien kautta virtaavalle pyhälle purolle vietiin uhrilahjoina rahaa, eläimiä ja tarve-esineitä.
Neuvostoaikana Ikäpäivösi muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Myöhemmin se kuului vuorotellen Taatsoin, Vassakaran ja Paavelan ja vuodesta 1958 lähtien Niisnovan kyläneuvostoon.
Nesterinsaaren kanava

Nesterinsaaren kanava oli Pielisjoessa sijainnut kanava, joka jäi padon alle 1950-luvulla kun Kaltimon uittosulkua rakennettiin.
Nesterinsaaren kanava rakennettiin 1876–1878 Pielisjoen sivuhaaraan ja se otettiin käyttöön 1879. Kanavan pituus oli 72 metriä ja sen puurakenteisen sulun pituus oli 35,6 metriä, leveys 7,7 metriä ja syvyys 2,1  metriä. Kanavasta ei nykyisin ole enää mitään jäljellä.
Stora Vika

| Stora Vika |
| --- | --- |

 Stora Vika
 Koordinaatit: 58°57′25″N, 17°47′11″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Nynäshamn
Väkiluku (31.12.2023):  697
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stora Vika on taajama Nynäshamnin kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 697 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kuvia

Stora Vikan nyt jo lakkautettu sementtitehdas 1950-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stora Vika Wikimedia Commonsissa
Lidatorp och Klövsta

| Lidatorp och Klövsta |
| --- | --- |
 Lidatorp och Klövsta
 Koordinaatit: 58°57′21″N, 17°54′40″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Nynäshamn
Väkiluku (31.12.2023):  453
Lidatorp och Klövsta on taajama Nynäshamnin kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 453 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lidatorp och Klövsta Wikimedia Commonsissa
Häihän kanava

Häihän kanava on Pielisjoessa sijaitseva kanava joka jäi pois käytöstä vuonna 1959 kun Kaltimon uittosulku valmistui.
Häihän kanava rakennettiin vuosina 1874–1876. Kanavan pituus oli 108 metriä ja sen kivirakenteisen sulun pituus oli 35,6 metriä, leveys 7,7 metriä ja syvyys 2,1  metriä. Kanava sijaitsee Pielisjoessa Häihän saaressa ja siitä on jäljellä portiton sulku ja kanavanvartijan talo.
Ranskan historia

Ranskan historia voidaan aloittaa esimerkiksi vuodesta 843, jolloin frankkien valtakunnan länsiosasta alkoi muodostua Ranska.
Esihistoria

Dordognen laaksosta tehdyt varhaisen kivikauden löydökset osoittavat, että paikalla oli menestyviä vaikkakin alkeellisia yhdyskuntia yli 25 000 vuotta sitten. Dordognen luolamaalauksista kuuluisimmat on löydetty Lascaux’sta Montignacin läheltä.
Myöhäiseltä kivikaudelta eli neoliittikaudelta noin 12 000 vuotta sitten on löydetty merkkejä savenvalannasta ja senaikaisesta arkkitehtuurista. Maanviljelyksellä eläviä kyliä muodostui Pariisin suistoon 4600 eaa. ja samanlaisia asumuksia samoilta ajoilta Rhonen laaksoon ja Auden rannoille Etelä-Ranskassa. Neoliittikaudella kaikkien Ranskan neljän pääjoen rannoilla elämä oli kiinteää sekä kulttuurisesti, poliittisesti ja taloudellisesti yhä kehittyneempää. Näiltä ajoilta peräisin olevat menhirit, kivikehät ja paasikivet osoittavat, että yhdyskunnat kykenivät huomattaviin teknisiin ja sosiaalisiin saavutuksiin.
Gallia

Ranskan aluetta asutti vuodesta 1000 eaa. alkaen metalliaikainen Pohjois- ja Keski-Euroopasta kotoisin oleva kelttikansa. Heitä kutsuttiin gallialaisiksi ja maata Galliaksi. Gallialaisten yhteisön järjestelmä muistutti myöhempää feodalismia. Keltit asuttivat Galliaa yli tuhat vuotta, mutta kelttiläinen Gallia ei jättänyt Ranskalle perinnöksi juuri mitään: ei kieltä, uskontoa, instituutiota eikä tapoja.
Gallialaiset valloittivat Rooman 390 eaa. ja uhmasivat vahvistuvaa Roomaa vuosisatojen ajan, kunnes Julius Caesar valloitti Gallian 50-luvulla eaa. ja teki siitä Rooman provinssin. Gallia roomalaistettiin kauttaaltaan: roomalaiset toivat maahan esimerkiksi lujan hallintovallan, edistyneen tekniikan, kaupunkien ja teiden verkoston, kristinuskon, rauhan sekä latinan kielen, josta myöhemmin kehittyi ranskan kieli. Rooman valtakunnan hajottua 400-luvulla Gallia jäi barbaarien valtaan.
Keskiaika

Rooman valtakunnan hajottua Ranskan alue kuului frankkien valtakuntaan, jonka hallitsijoina olivat ensin merovingit ja myöhemmin karolingit. Espanjan suunnasta aluetta alkoivat 700-luvulla uhata islamilaiset umaijadit. Ranska jäi kuitenkin islamilaisilta valloittamatta, koska sotapäällikkö Kaarle Martel torjui heidät Keski-Ranskassa Poitiers’n taistelussa 732. Valtakunnan mahtavin hallitsija oli Kaarle Suuri, joka vuonna 800 kruunattiin Rooman keisariksi.
Ranskan valtion voidaan katsoa syntyneen vuonna 843, kun Kaarle Suuren kolme pojanpoikaa jakoivat valtakunnan keskenään Verdunin sopimuksella. Näin syntyneistä valtioista läntisin oli Länsi-Frankia, jonka hallitsijana oli Kaarle Kaljupää. Karolingien jälkeen valtaan nousi vuonna 987 Hugo Capet. Hänen jälkeläisiään ovat kaikki Ranskan myöhäisemmät kuninkaat, kapetingit, myös suvun sivuhaaroihin kuuluneet Valois’t ja Bourbonit.
Verdunin sopimuksella perustetuista valtakunnista keskimmäinen, Lotharin valtakunta, jäi lyhytikäiseksi ja hajosi pian moniksi ruhtinaskunniksi. Osa niistä, kuten Burgundi, Provence, Franche-Comté, Alsace ja Lorraine, liitettiin myöhemmin Ranskaan.
Ranska osallistui ristiretkiin 1096–1270. Ranskasta käynnistyi 1100-luvun renessanssi. Kolmas sääty nousi, kaupunkielämä alkoi kukoistaa ja katedraaleja perustettiin. Se jatkui 1200-luvulle. Myöhäiskeskiajalla Ranska soti pitkään Englantia vastaan. Satavuotisessa sodassa (1337–1453) Jeanne d’Arc sai aikaan kansallisinnostuksen, joka johti englantilaisten karkottamiseen maasta.
Uuden ajan alku

Valtakunnan yhteyttä heikensivät uskonsodat hugenotteja vastaan (1562–1598). Ensimmäisen Bourbon-sukua edustaneen kuninkaan Henrik IV:n antama Nantesin edikti antoi hugenoteille uskonnonvapauden 1598. Sittemmin kuningas Ludvig XIV (1643–1715) kuitenkin perui sen vuonna 1685.
Ulkopolitiikassaan Ranska pyrki 1500-luvulla horjuttamaan Habsburg-suvun asemaa, sillä suku uhkasi Ranskaa monelta ilmansuunnalta, kun se hallitsi Alankomaita, Espanjaa ja Itävaltaa. Ulkopolitiikan taituri oli erityisesti kardinaali Richelieu, joka myös loi pohjan kuninkaiden itsevaltiudelle. Itsevaltiuden ajaksi katsotaan vuodet 1643–1792, jona aikana kolme kuningasta ehti hallita: Ludvig XIV (1643–1715), Ludvig XV (1715–1774) ja Ludvig XVI (1774–1792), vaikkakin osan ajasta kuninkaat olivat alaikäisinä vailla valtaa.
Aurinkokuningas Ludvig XIV:n (1638–1715) aikana Ranska oli Euroopan keskeinen suurvalta. Aurinkokuningas oli yksinvaltiuden huipentuma, ja hänen on sanottu lausuneen: ”L’État c’est moi.” (suom. Valtio olen minä.) Pariisilaisten kapinan jälkeen hän ei luottanut pariisilaisiin, vaan rakennutti Versailles’n palatsin, jonne hän muutti 1682.
Ranskan siirtomaavallan perusta luotiin 1600-luvulla. Ranska valtasi ensin alueita Pohjois-Amerikasta, Länsi-Intiasta ja Etelä-Aasiasta. Valtiontalouden kannalta valloitukset ja sodat olivat rasittavia ja Ranskan mahti heikkeni 1700-luvun aikana. Iso-Britannia valtasi suuren osan Ranskan siirtomaista 1700-luvun puolimaissa. Varsinainen siirtomaakausi alkoi 1800-luvulla, jolloin Ranska perusti uusia siirtomaita Afrikkaan ja Kaakkois-Aasiaan. 1800-luvun lopussa Länsi-Afrikka oli lähes kokonaan sen hallussa. Myös huono valtionhallinto ja väestöryhmien räikeä eriarvoisuus kasvattivat tyytymättömyyttä. Jälkeenpäin tätä kautta on nimitetty termillä ancien régime, vanha hallinto.