stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sähköurut

Pienet sähköurut kotikäyttöön
Sähköurut on sähköllä toimiva, synteettistä ääntä tuottava kosketinsoitin, syntetisaattori, joka jäljittelee urkuja ja jota käytetään urkujen tavoin. Toisinaan sähköuruiksi nimitetään myös muunlaisia syntetisaattoreita.
Varsinaisissa sähköuruissa on urkujen tapaan yleensä kaksi tai useampia sormioita sekä jalkio. Sähköurkuja käytetään esimerkiksi pienissä kappeleissa kirkkourkujen sijaan sekä kanttorien harjoitussoittimina. Sähköurut ovat myös yleisiä populaarimusiikissa. Erityisesti niitä käytetään jazzissa, popissa, rockissa ja gospelissa.
Keikkaurut

1960-luvun lopulla saivat tanssi- ja popyhtyeiden käytössä suosiota huonekalumaisia isoja sähköurkuja (engl. console organ) kevyemmät ”keikkaurut” (engl. combo organ), joita oli helpompi kuljettaa mukana esiintymismatkoilla. Niissä on usein vain yksi sormio eikä lainkaan jalkiota, koska bassoäänistä huolehtii yhtyeen bassokitaristi. Keikkaurkujen putkirakenteinen teline on usein kokoontaitettava. Äänentuotanto perustuu transistoritekniikkaan, minkä ansiosta koneisto on pienempi ja kevyempi kuin Hammond-tyyppisissä, sähkömekaaniseen äänipyörägeneraattoriin perustuvissa uruissa. Euroopassa keikkaurkuja valmistivat etenkin italialaiset elektroniikkayhtiöt kuten Farfisa ja Galanti.
Monet kevyen musiikin ”raskaan sarjan” yhtyeistä suosi keikoillaankin painavia ja hankalasti kuljetettavia Hammond-urkuja, mutta keikkaurkujen käytöstä tulivat tunnetuiksi muun muassa The Doors -yhtyeen Ray Manzarek (Vox Continental, myöhemmin Gibson G-101), Pink Floydin varhaiskaudella Richard Wright (Farfisa Compact Duo) ja The Animals -yhtyeen Alan Price (Vox Continental). The Beatles -yhtyeen ”Lucy in the Sky with Diamonds” -kappaleen intro soitetaan Lowrey Heritage -uruilla.
Virtuaaliurut

Virtuaaliurut on soitin, jonka muistiin on tallennettu (äänitetty) urkupilleistä lähtevät äänet mukaan lukien kosketinten painallusäänet ja ilmaa liikuttavan puhaltimen äänet. Jokaisen urkupillin ääni on tallennettu erikseen ja yleensä myös usealta eri etäisyydeltä. Näin tallennettua ääntä toistettaessa voidaan siirtyä portaattomasti kuulokuvasta toiseen ja erilaisiin kaikuihin. Tietokone toistaa äänet siinä järjestyksessä, jolla urkuri painelee koskettimia. Jos kuulija kuuntelee tuotettua ääntä silmät kiinni, hän ei pysty päättelemään tuleeko ääni cd-levylle äänitetyistä oikeista uruista vai virtuaaliuruista.
Muistiin voidaan tallentaa useiden erilaisten soitinten ääniä. Voidaan käyttää Notre-Damen katedraalin suuria ranskalaisromanttisia urkuja, barokkiurkuja tai vaikkapa pieneen kappeliin sijoitettuja pieniä urkuja. Virtuaaliuruissa on lisäksi mahdollista muuttaa viritystä, joka voidaan valita esimerkiksi sopimaan yhteen suolikieliä käyttävien vanhojen barokkisoitinten kanssa.
Virtuaaliurut eivät todennäköisesti syrjäytä suurissa tiloissa olevia pilliurkuja, mutta ne tarjoavat moniin tilanteisiin ja tiloihin pilliurkuja tarkoituksenmukaisimman ratkaisun. Virtuaaliurut on edullisemmat hankkia ja helpommat ylläpitää. Urkujensoiton opiskelijoiden ja harrastajien harjoittelua virtuaaliurut helpottavat merkittävästi. Harjoittelu voi tapahtua kotona ja urut (urkusamplen) voi valita harjoiteltavan musiikin mukaan. Omatoimisesti rakentaen virtuaaliurut voi hankkia edullisimmillaan muutamalla tuhannella eurolla. Vaativampaan käyttöön soveltuvien soitinten hinnat ovat 10 000 eurosta ylöspäin. Vartiokylän kirkon virtuaaliurut ostettiin 2021 Mixtuur Finland Oy:ltä.
Sähköurkumerkkejä ja -valmistajia

| --- | --- |
 Baleani, Italia  Bemore, Alankomaat  Bontempi, Italia  Brevis, Muurame, Suomi  Clavia  Conn, Yhdysvallat  Content  Cordovox/CDX, Italia  Crumar, Italia  Diamond (valmistaja CRB Elettronica, Ancona, Italia)  Doric/Ekosonic  Eko, Italia  Elgam, Italia  Elka  Eminent, Alankomaat  Estey  Farfisa, Italia  Finnsound, Viseta Oy, Viitasaari  Galanti, Italia  GEM (Galanti-konsernia, Italia)  Gulbransen  Fender  Gibson  Hammond  Hohner  Jen, Italia  Johannus, Alankomaat  Kalamazoo :  Kawai  Kimball  Kisselbach  Korg, Japani  Kustom  Lira  Lowrey, Yhdysvallat  Maestrovox, Britannia  Magnus  Joh. Mustad AB, Ruotsi  Orla, Italia  Panther (valmistaja Elka)  Philicorda (valmistaja Philips)  Rhodes  Roland  Siel, Italia  Solina, Alankomaat  Technics, Japani  Unicord (valmistaja Elka)  Viggen (valmistaja Pianoteknik AB, Vetlanda, Ruotsi)  Viscount, Norja ja/tai Italia  Vox, valmistaja Jennings, Britannia  Walton, valmistaja OWG Trading Ky, Saarijärvi, Suomi  Wersi, Saksa, Kiina  WLM, Suomi  Wurlitzer, Yhdysvallat  Yamaha, Japani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sähköurut Wikimedia Commonsissa
Sähköurut soivat eilen ensi kerran Suomessa. Mielenkiintoinen esittelytilaisuus Helsingin Vanhassa kirkossa, Aamulehti, 28.03.1937, nro 83, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Krystyna Jakubowska

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Krystyna Jakubowska |  Krystyna Jakubowska |  Krystyna Jakubowska |  |
Maa:   Puola
Naisten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
Krystyna Jakubowska (Tabaka; s. 15. joulukuuta 1942 Varsova) on puolalainen entinen lentopalloilija. Hän kuului lajissa pronssia saaneisiin naisten joukkueisiin kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa ja 1968 Méxicossa.
Krystyna Pyszková

Krystyna Pyszková
| --- | --- |
Syntynyt:  19. tammikuuta 1999  (25 vuotta) Třinec  
Asuinpaikka:  Praha  
Koulutus:  Kaarlen yliopisto MCI Management Center Innsbruck  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Krystyna Pyszková (s. 19. tammikuuta 1999) on tšekkiläinen malli ja missi.
Pyszková opiskeli yhdeksän vuotta taideakatemiassa ja on soittanut poikkihuilua sekä viulua kotikaupunkinsa orkesterissa. Hän aloitti uransa mallina kykyjenetsijöiden kiinnitettyä häneen huomionsa Wienissä.
Pyszková voitti Miss Tšekki -kilpailun vuonna 2022. 9. maaliskuuta 2024 hän voitti Miss Maailma -kilpailun Mumbaissa Intiassa. Ensimmäiseksi perintöprinsessaksi valittiin Libanonia edustanut Yasmina Zaytoun. Pyszkován kruunasi Miss Maailmaksi edellinen voittaja, puolalainen Karolina Bielawska. Pyszkovásta tuli toinen Tšekin edustajana Miss Maailmaksi valittu kilpailija. Hän on perustanut hyväntekeväisyysjärjestön.
Kuonokoppa

Koira kuonokoppa päällään.
Kuonokoppa on eläimen suun tai turvan päälle laitettava esine, joka estää eläintä avaamasta suutaan. Yleisimmin kuonokoppia käytetään koirilla, jotta ne eivät voisi purra tai haukkua. Kuonokopat valmistetaan yleensä muovista ja niissä on monta aukkoa hengittämistä varten. Hevosten kuonokoppia käytetään yleensä niiden liiallisen syömisen tai vierasesineiden pureskelun rajoittamiseen.
Koirilla kuonokoppia voidaan käyttää myös vähentämään haavojen nuolemista tai estämään myrkyllisten asioiden syömistä. Kuonokoppaa käytetään myös erilaisilla kilpailu- ja työkoirilla.
Käännös suomeksi
Sørværin kirkko

| Sørværin kirkko Sørvær kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2015.
Sijainti:  Hasvik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1968
Suunnittelija:  Sverre Flåto
Materiaali:  kivi, puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sørværin kirkko (norj. Sørvær kirke) on Hasvikin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen ja puinen pitkäkirkko vuodelta 1968.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sørværin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kuonotilapia

| Kuonotilapia> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Alaheimo::  Afrikankirjoahvenet Pseudocrenilabrinae
Tribus::  Tilapiat Tilapiini
Suku::  Sarotherodon
Laji::  steinbachi
Kaksiosainen nimi
 Sarotherodon steinbachi  (Trewavas, 1962) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuonotilapia (Sarotherodon steinbachi) on tilapioihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji.
Kuonotilapian maksimipituus on 11,3 senttimetriä.
Kuonotilapiaa on tavattu vain Kamerunista Barombi-Mbojärvestä. Sen elinympäristöön vaikuttavat metsien hakkuut, palmuöljyviljelmät ja kaskiviljely. Kraatterijärven pohjasta nousee ajoittain suuria määriä hiilidioksidia, mikä on aiheuttanut syvänveden kalojen joukkokuolemia. Järven pohjassa on runsasravinteinen, vähähappinen kerros, ja muutokset alueella voivat johtaa vesien sekoittumiseen mikä huonontaa myös pintaveden laatua.
TDF-konserni

| TDF |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1. tammikuuta 1975
Kotipaikka:  Pariisi, Ranska
Toimiala:  tietoliikenne
Kotisivu:  www.tdf.fr
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
TDF:n torni lähellä Rennesiä
TDF (TéléDiffusion de France) on ranskalainen 1975 perustettu tietoliikennekonserni, joka omisti suomalaisen Digitan ja TV Viihde-maksutelevisio-operaattorin. Aiemmin TDF-konserni oli ranskalaisen France Télécomin tytäryhtiö. Konsernin liikevaihto on noin 1,5 miljardia euroa ja sillä on yli 5000 työntekijää (2011). TDF myi Digitan australialaiselle First State Investmentsille vuonna 2012 ja TV Viihde lopetti toimintansa vuonna 2012.
TDF-ryhmän yhtiöt

Konserniin kuuluu seuraavat yritykset:
Mediamobile Nordic, Suomi
Levira, Viro
PSN, Puola
Media Broadcast, Saksa
Antenna Hungaria, Unkari
TDF, Ranska
Gobé, Ranska
BeBanjo, Espanja
Aiheesta muualla

TDF:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Tampereen Komediateatteri

| Tampereen Komediateatteri |
| --- | --- |
 Komediateatterin rakennus Lapintie 3:ssa
Osoite:  Lapintie 3
Sijainti:  Tampella, Tampere
Koordinaatit:  61°30′10.7″N, 023°45′55″E
Valmistumisvuosi:  1897
Suunnittelija:  Georg Schreck
Omistaja:  Raipian Kiinteistöt Oy
Haltija:  Tampereen Komediateatteri
 Talo on entinen Tampella Oy:n juhlatalo 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tampereen Komediateatteri on Tampereella ympärivuotisesti toimiva teatteri, jonka näytelmissä on ollut mukana useita tunnettuja näyttelijöitä kuten Jukka Puotila, Jukka Leisti, Laura Jurkka ja Eila Roine. Näyttelijä Esko Raipia ja käsikirjoittaja-ohjaaja Tapio Parkkinen perustivat Tampereen Komediateatterin vuonna 1991. Aluksi teatteri toimi Frenckellin sisäpihalla Tampereen Keskustorilla ja Tampereen yliopiston juhlasalissa. Ensimmäinen näytelmä Jääkärin morsian sai ensi-iltansa 3. heinäkuuta 1992.
Juhlatalo

Komediateatteri muutti nykyiseen rakennukseensa Juhlataloon vuonna 1994, joka toimi aiemmin Tampella-yhtiön juhlatalona. Aluksi teatteri oli Juhlatalossa vuokralla, mutta vuonna 1998 omistus siirtyi Raipian Kiinteistöt Oy:lle. Tampellan juhlatalo valmistui vuonna 1897 ja otettiin käyttöön vuonna 1898. Talon suunnitteli Tampereen Raatihuoneenkin suunnitellut Georg Schreck. Aikoinaan purku-uhan allakin ollut Juhlatalo on nykyisin suojelukohde.
Komediateatterin ulkoilmanäyttämö on ollut käytössä alusta asti, mutta vanhojen rakenteiden sorruttua lumen painosta talvella 2000 se rakennettiin uudelleen. Samalla näyttämö ja katsomo saivat kiinteän katteen ja seinät. Vuoden 2012 laajennuksen ansiosta katsomoon mahtuu nykyisin yli 800 henkeä.
Uusi päänäyttämö otettiin käyttöön syksyllä 2006. Juhlatalon alle kaivetun 256-paikkaisen katsomon pääsuunnittelija oli arkkitehti Pertti Neva.  Uusi päänäyttämö helpotti liikuntaesteisten pääsyä teatteriin uuden hissin ja pyörätuolinostimen ansiosta. Aiemmin päänäyttämönä toiminut yläkerran juhlasali vapautui muuhun käyttöön, joten nykyään teatterissa voidaan pitää tarvittaessa kaksi eri näytöstä samaan aikaan.
Teatterin johto

Keväällä 1998 Komediateatterissa tapahtui johtajavaihdos, kun Tapio Parkkinen ja Esko Raipia luovuttivat ohjakset Panu Raipialle. Teatterinjohtaja Panu Raipian johdolla teatterin katsojaluvut ovat jatkuvasti nousseet.[lähde? ] Elokuun alussa 2016 Komediateatterin toimitusjohtajana aloitti Teemu Ojala. Panu Raipia jatkaa edelleen teatterinjohtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tampereen Komediateatteri Wikimedia Commonsissa
Tampereen Komediateatterin verkkosivut
Tarrakirjoitin

Tarrakirjoitin, jossa QWERTY-muotoinen näppäimistö.
Tulostettuja etikettejä ja tarrakirjoitin, jossa kirjainnäppäimet ovat aakkosjärjestyksessä.
Tarrakirjoitin tai tarratulostin on laite, jolla voi tulostaa tekstiä tarranauhalle. Laite toimii paristoilla. Tarranauhoja on eri kokoisia ja eri materiaaleista. Näppäimistöllä voi olla kirjaimet, numerot, erikoismerkkejä ja symboleja. Uusimmat tarrakirjoittimet voi yhdistää tietokoneeseen, ja niillä voi tulostaa graafisesti monipuolisempia tulosteita. Sellaiset tarrakirjoittimet eivät tarvitse näppäimistöä, vaan ne ovat kuin pieniä tulostimia joiden teksti tuotetaan tietokoneen näppäimistöllä.
Tarrakirjoitinten edeltäjiä ovat 1960-luvulta 1990-luvulle yleisesti käytetyt kohokirjoittimet.
Käyttötapoja

Nimilaput
Sähköisten kytkentöjen yhteydessä tapahtuva merkitseminen, esim. rakennuksen sulaketaulussa teksti: Tiskikone
Elektronisten audiokytkentöjen yhteydessä tapahtuva merkitseminen, esim. MIC2
Kuonokirjoahven

| Kuonokirjoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Alaheimo::  Afrikankirjoahvenet Pseudocrenilabrinae
Suku::  Altolamprologus
Laji::  compressiceps
Kaksiosainen nimi
 Altolamprologus compressiceps  (Boulenger, 1898) 
Katso myös
   Kuonokirjoahven Wikispeciesissä   Kuonokirjoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuonokirjoahven eli kuonoahven (Altolamprologus compressiceps) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon ja afrikankirjoahventen (Pseudocrenilabrinae) alaheimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sitä tavataan kotoperäisenä ja laajasti levinneenä Afrikan Tanganjikajärvessä Burundin, Kongon demokraattisen tasavallan, Sambian ja Tansanian alueella. Kuonokirjoahvenen havaittu maksimipituus on 12,3 senttimetriä.
Tarragonan metroasema

Tarragona on Barcelonan metron linjan 3 asema. Se sijaitsee Carrer de Tarragona -kadun alla Sants-Montjuïcin ja Eixamplen alueiden rajalla lähellä Santsin rautatieasemaa.
Tarragonan asema avattiin vuonna 1975 osana silloista 3B-linjaa. Vuonna 1982 linjojen uudelleenjärjestämisen yhteydessä siitä tuli osa nykyistä linjaa 3.
Aiheesta muualla

Tarragonan asema Trens de Catalunya -sivustolla (katalaaniksi)
Kron Gracie

| Kron Gracie> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Rio de Janeiro
Kansalaisuus:   Brasilia
Vapaaottelija
Lempinimi:  Ice Cream Kron
Aktiivisena:  2014–
Pituus:  175 cm
Paino:  77 kg
Painoluokka:  välisarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  brasilialainen jujutsu
Tilastot
Ottelut:  4
Voitot:  4
– luovutuksella:  4
Tappiot:  0
Aiheesta muualla
www.krongraciejiujitsu.com
| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten brasilialainen jujutsu.World Jiu-Jitsu Championship  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten brasilialainen jujutsu.World Jiu-Jitsu Championship  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten brasilialainen jujutsu.World Jiu-Jitsu Championship  | Maa:   Brasilia> Miesten brasilialainen jujutsu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Long Beach 2011 |  |  |
Kron Gracie (s. 11. heinäkuuta 1988 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen brasilialaisen jujutsun harjoittaja ja vapaaottelija. Kron kuuluu tunnettuun Gracien sukuun. Hänen isänsä on vapaaottelija Rickson Gracie ja isoisänsä brasilialaisen jujutsun kehittäjä Hélio Gracie. Kron on voittanut brasilialaisen jujutsun maailmanmestaruuden kahdesti ja kerran euroopanmestaruuden.Kron Gracie on pelattava hahmo EA Sports MMA nimisessä pelissä.
Saavutukset

Maailmanmestaruus: 2006, 2007
Maailman cup: 2006
Euroopanmestaruus: 2009
Kristján Þór Júlíusson

| Kristján Þór Júlíusson |
| --- | --- |

Islannin kalastus- ja maatalousministeri
 30. marraskuuta 2017 – 27. marraskuuta 2021  
Edeltäjä:  Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir
Seuraaja:  Svandís Svavarsdóttir
Islannin pohjoismaisen yhteistyön ministeri
 24. tammikuuta 2017 – 30. marraskuuta 2017  
Edeltäjä:  Eygló Harðardóttir
Seuraaja:  Sigurður Ingi Jóhannsson
Islannin opetus- ja kulttuuriministeri
 11. tammikuuta 2017 – 30. marraskuuta 2017  
Edeltäjä:  Illugi Gunnarsson
Seuraaja:  Lilja Dögg Alfreðsdóttir
Islannin terveysministeri
 23. toukokuuta 2013 – 11. tammikuuta 2017  
Edeltäjä:  Guðbjartur Hannesson
Seuraaja:  Óttarr Proppé
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1957 (ikä 67) Dalvík
Kansalaisuus:   Islanti
Puoliso:  Guðbjörg Baldvinsdóttir Ringsted
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Itsenäisyyspuolue
Kristján Þór Júlíusson (s. 15. heinäkuuta 1957) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Alltingin jäsenenä vuosina 2007–2021 sekä terveysministerinä, opetus- ja kulttuuriministerinä, pohjoismaisen yhteistyön ministerinä sekä kalastus- ja maatalousministerinä.
Kristján syntyi Dalvíkissa. Hän suoritti merikapteenintutkinnon vuonna 1978. Vuosina 1981–1984 hän opiskeli islannin kieltä ja yleistä kirjallisuutta Islannin yliopistossa ja suoritti vuonna 1984 opettajantutkinnon. Vuosina 1978–1985 hän työskenteli perämiehenä ja kapteenina. Vuosina 1981–1986 hän toimi opettajana. Vuosina 1986–1994 hän oli Dalvíkin kunnanjohtaja, vuosina 1998–2006 Akureyrin kunnanjohtaja.
Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa Kristján valittiin Alltingiin Norðausturkjördæmi-vaalipiiristä. Hänet nimitettiin vuonna 2013 terveysministeriksi. Vuonna 2017 hän toimi lisäksi pohjoismaisen yhteistyön ministerinä. Vuosina 2017–2021 hän toimi kalastus- ja maatalousministerinä.
Kristján on naimisissa Guðbjörg Baldvinsdóttir Ringstedin kanssa. Heillä on neljä lasta.
Syvänneura

Syvänneura (viiva) seuraa virtaveden uomassa mutkien ulkokaarteita.
Syvänneura  on potamologiassa virtaveden uoman tai geomorfologiassa laakson syvimpiä kohtia yhdistävä ura . Sen käyttöä voidaan perustella esimerkiksi veden tarpeella kerääntyä painaumissa ja laaksoissa niiden matalimpiin kohtiin ja virrata maastossa uraa pitkin vieläkin alempiin kohtiin. Valtioiden väliset rajat on joillakin rajaosuuksilla piirretty seuraamaan joen syvänneuraa (syväväylää) ja jos sen ura uoman kulutuksen vuoksi siirtyy rajasta sivuun, voidaan valtioiden välillä sopia rajan siirtämiseksi takaisin syvänneuraan. Sillä on myös merkitystä esimerkiksi vesiliikenteelle, joka tarvitsee laivojensa kulkemiseen riittävää syväystä. Silloin on valtion raja ja vesiliikenteen väylä hyvä olla samassa kohdassa. Monissa kielissä käytetään syvänneurasta saksankielistä sanaa sen kahdessa eri muodossa: thalweg ja talweg.
Joki > Joen morfologia

Luonnontilaisilla joilla ja puroilla on lähes säännöllistä virtapaikkojen ja suvantojen vuorottelua. Ne syntyvät virtaveden syvänneuraan, jonka paikka uomassa vaihtelee. Uomaverkoston lähteiden lähellä, jos lähteet sijaitsevat korkeilla mäillä tai vuoristossa, on vesi kuluttanut itselleen syvät V-laaksot ja vesi kuluttaa niitä nytkin syventäen niitä edelleen. V-laaksoissa seinämät sortuvat laakson pohjalle, josta vesi kuljettaa maa-ainesta alaspäin. Suurin kuluttava paine kohdistuu syvänneuraan laakson pohjalla. Uomaverkoston puro-osuuksilla veden kuluttava toiminta on pientä ja sen kasaava toiminta suurta. Purojen hiekka-, sora- ja kivikkopohja on muodostunut lähteen läheisen osuuden tuomasta maa-aineksesta ja vesi lähinnä raivaa itselleen uomaa veden kulkemiseksi. Tänne syntyvä syvänneura on vaihtelevan syvyinen vesiuoma. Sen dynamiikka perustuu vesimäärien vaihteluille, jotka aiheuttavat kiviaineksen kulumisen eri tavalla kuin yläjuoksulla. Virtaveden jokiosuudella on pohjan maa-aines hienojakoista lietettä, savea ja hiekkaa. Sen joukossa on satunnaisesti soraa, kiviä ja lohkareita. Syvänneura on täällä muodostunut virtaavan veden kuluttavalla toiminnalla. Siinä virtaava vesi irrottaa pohjasta ja rantojen seinämistä hienojakoista maa-ainesta, ja kuljettaa sitä eteenpäin. Siellä, minne muodostuu voimakkain virtaus ja suurimmat virtausnopeudet, tapahtuu suurin kulutus. Syvänneura muodostuu veden kulutuksen voimasta, mutta syvänneura myös siirtyy vedenvirtauksien muuttaessa suuntaansa. Virtaukset voivat muuttua esimerkiksi uppotukkien, sortumien, jääpatojen, jääkannen, ruoppausten, sedimentaation tai maankohoamisen takia. Syvänneuran paikka muuttuu siten koko ajan, vaikka siirtymänopeus onkin pieni. Tunnettu esimerkki liittyy meanderoiviin jokiin. Niissä syvänneura sijaitsee mutkien ulkoreunan lähellä. Mutkittelevassa joessa syvänneura vaihtaa rantaa käyden aina mutkien ulkokaarteiden puolella. Joen rantojen kulutus on suurta juuri ulkokaarteen rannalla ja siksi mutkittelu muuttuu hiljalleen jyrkemmäksi.
Joki > Vesistösuunnittelua

Virtavesien uoman eroosiota voidaan vähentää huomioimalla syvänneuran sijainti uomaa ruopattaessa. Eroosiota voidaan vähentää sijoittamalla syvänneuran kohdalle uoman pohjalle kiviä. Kivet hidastavat virtausnopeutta niin, että veden kulutuksen ja kasautumisen tasapaino siirtyy kasautumisen puolelle. Kivien huolellisella sijoittamisella voidaan vähäsateisten kuukausien aikana onnistua säilyttämään uoman pohjalla riittävästi vettä, jotta syvänneura ei edelleen syventyisi ja samalla myös joen biodiveristeetti säilyisi hyvänä. Tällaisesta suojelutoiminnasta on kokemusta Meacham Creekin tapauksessa Yhdysvaltain Oregonissa.
Kokemukset Kokemäenjoen suistossa Porissa viittaavat huolellisen suunnittelun tärkeyteen. Porin kohdalla toimintaa motivoi suuri tulvariski, joka pahenee joen syvyyden pienentyessä. Ennen joenpohjaan kajoamista ruoppauksin, kannattaa selvittää sedimentaatio- ja eroosiotapahtumien kulloinenkin tilanne. Ruoppaamalla väärä kohta saadaan aikaan vain lyhytaikaisia hyötyjä, koska ruopattu alue täyttyy nopeasti sedimenteillä ennalleen. Oikeassa kohdassa tehty ruoppaus muuttaa virtauksia jopa niin, että ne pitävät alapuolisia uoman osuuksia pitempään syvinä ja avoimina. Ruoppauksien epätoivottavat vaikutukset joen alapuolisilla osuuksilla voivat syntyä uomien syventyessä siellä, koska liian syvän uoman reunat muuttuvat jyrkiksi ja ne voivat silloin sortua täyttäen syvänneuraa matalammaksi.
Valtion raja

Kansainvälisen lainopillisen periaatteen (engl. thalweg principle, thalweg doctrine, rule of thalweg) mukaan, jos kahden poliittisen yhteisön välissä kulkee tarkemmin määritelty vesireitti, tulee sen kulkea vesistön syvänneuraa pitkin. Rajalinja seuraa silloin pääasiallista navigoitavaa reittiä myöten, ja joka sen vuoksi tulee seurata vesistön syvintä uoman osaa. Jos uomassa on useita navigoitavia väyliä, tulee rajalinja seurata alavirtaan käytettyä väylää (syväväyläperiaate). Esimerkiksi Versailles’n rauhansopimuksessa on tästä tarkennus, että edellisessä tapauksessa raja vedetään navigoitavan väylän mediaania pitkin. Vesiväylien kautta vedettyjä valtionrajoja on lukematon lukumäärä. Suomea koskeva tapaus on Ruotsin vastainen raja Tornionjoessa. Rajajoessa on useita osuuksia, jossa on noudatettu tätä periaatetta. Samoin syvänneuran siirtymisestä johtuneita rajankäyntejä on ollut lukuisia. Nykyään rajankäynnit toistetaan 25 vuoden välein.
Huomautuksia

1 2 3  Tieto on luettu Wikipedian engalnninkielisestä artikkelista en:Thalweg, mutta asiaa ei ole voitu tarkistaa muista lähteistä.
Aiheesta muualla

Tarsa, Tiia: Meanderoivan Pulmankijoen jäänalaiset virtausominaisuudet 2D-mallinnuksen avulla selvitettynä.  (Pro Gradu-tutkielma)  Joensuu:  Itä-Suomen yliopisto, 2016.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 18.10.2020).
Pori: Tutkimuksia ja julkaisuja
Käännös suomeksi