Walter Chrysler
Ura > Buick

Chryslerin ura autoteollisuuden parissa sai merkittävän sysäyksen keväällä 1911, kun sekä ALCO:n että General Motorsin johtokunnissa istunut pankkiiri James J. Storrow tiedusteli tämän halukkuutta siirtää lahjansa autoteollisuuden palvelukseen. Tarjolla oli paikka Buickin Flintin tehtaan johtajana. Chryslerin vastattua myöntävästi Storrow järjesti hänelle tapaamisen Buickin silloisen pääjohtajan, Charles W. Nashin kanssa. Kun tieto Chryslerin lähtööaikeista kiiri ALCO:n pääjohtajistolle, he lupasivat korottaa tämän vuosipalkan 12 000 dollariin. Nash pystyi tarjoamaan vain 6 000 dollaria vuodessa, eli vähemmän kuin Chrysler sai ALCO:lta, mutta rakkaus autoihin vei voiton. Chrysler irtisanoutui rautatiealalta viimeisen kerran ja siirtyi Flintiin tammikuussa 1912.
Aika tammikuusta 1912 heinäkuuhun 1916, jolloin Chrysler työskenteli Buickin Flintin tehtaan johtajana, siivitti merkin ja sen emoyhtiön menestykseen. Työtapojen rationalisoinnilla Chrysler leikkasi kuluja, lisäsi valmistusmääriä ja paransi tuottavuutta. Flintin tehtaalla otettiin käyttöön moderni linjatuotanto, tosin hieman alkeellisemmassa muodossa, jossa työn alla oleva auto työnnettiin asennuspisteeltä toiselle. Chryslerin metodeilla Buickin päivätuotanto nousi ensin 45:stä 75:een autoon, ja lopulta 200 autoon. Vuonna 1912, Chryslerin tullessa taloon, Buickin vuosituotanto oli 19 812 autoa ja vuonna 1916 se valmisti 124 834 autoa. Ja kaikki tämä tehtiin siten, että autojen hyvä laatu ei kärsinyt.
Vaikka Chrysler oli työskennellyt yhtiössä jo yli kolme vuotta, ja kehittänyt Buickin toiminnot miljoonaluokan voitolliseksi bisnekseksi, hänen palkkansa oli edelleen 6 000 dollaria vuodessa. Itsevarmaan tyyliinsä Chrysler marssi Nashin pakeille, joka nyt toimi koko GM:n johtajana, ja vaati palkkansa välitöntä korottamista 25 000 dollariin vuodessa, tai hän irtisanoutuisi. Nash oli sitä mieltä, että Chrysler oli yhtiölle hintansa väärti, ja sai GM:n hallitukselta luvan myöntää Chryslerille sen, mitä tämä pyysi.
Samaan aikaan General Motors oli käymistilassa. Yhtiön vuonna 1908 perustanut William C. Durant oli holtittoman laajentumispolitiikkansa ansiosta saanut sen taloudellisesti kaoottiseen tilaan ja pankkiireista koostunut GM:n hallitus oli antanut Durantille lähtöpassit luomastaan yhtiöstä vuonna 1911, nostaen Nashin yhtiön johtoon. Durant onnistui kuitenkin ostamaan itselleen riittävän määrän GM:n osakkeita, että hän pääsi vuonna 1916 niiden voimalla takaisin yhtiön johtoon. Chryslerille tarjottiin pankkiiri Storrowin toimesta paikkaa tämän Nashin ostamassa Thomas B. Jeffery Companyssa, mikäli tämä seuraisi Nashin mukana uuteen yhtiöön. Jeffery Companysta muodostui perusta tulevalle Nash Motors Companylle.
Chrysler halusi kuitenkin kuulla, mitä Durantilla oli hänelle tarjottavanaan. Ennen kuin Chrysler ehti edes esittää mitään, Durant löi pöytään tarjouksen, josta ei voinut kieltäytyä, kolmen vuoden sopimus puolen miljoonan vuosipalkalla. Chrysler suostui tähän sillä ehdolla, että palkasta maksettaisiin rahana 120 000 dollaria ja loppusumma maksettaisiin General Motorsin osakkeina. Näin Walter Chryslerista tuli merkittävä GM:n omistaja.
Billy Durant ja Walter Chrysler olivat täysin toistensa vastakohtia. Vaikka Chrysler ei kieltäytynyt ottamasta riskejä, hän halusi että se tehdään mahdollisimman hallitusti, kaikki näkökulmat huomioon ottaen ja tarkkaan harkiten. Durant teki päätöksensä tunteiden ja hetken mielijohteiden perusteella ja saattoi muuttaa mieltään moneen kertaan samankin päivän aikana.