stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kullervo (Kiven näytelmä)
Taustaa

Aiheen valintaan Aleksis Kivi sai vaikutteita yliopisto-opettajanaan toimineelta Fredrik Cygnaeukselta, joka oli vuonna 1853 julkaissut tutkielman Det tragiska elementet i Kalevala ja käsitteli aihetta myös luennoillaan. Cygnaeus piti Kullervo-jaksoa Kalevalan olennaisimpana osana. Kivi otti teokselleen mallia muun muassa antiikin aikakauden tragedioista ja Shakespearen Hamletista. Hänen Kullervo-hahmonsa on nähty myös kannanottona fennomanian ideologiaan: Kivi ei hyväksynyt itselleen sovitettua roolia suomalaisen puolueen äänitorvena.
SKS:n järjestämän kirjoituskilpailun rahoittajana oli suomenvenäläinen fennomaani Nikolai Kiseleff. Palkinnoksi Kivi sai 150 hopearuplaa, joka nykyrahassa vastaa noin 2 400 euroa. Hän osallistui kilpailuun vielä alkuperäisellä nimellään Alexis Stenvall, mutta suomensi sen pian voittonsa jälkeen. Kiven palkitsemiseen vaikutti olennaisesti Fredrik Cygnaeuksen myönteinen kannanotto hänen puolestaan.
Kullervon alkuperäinen runomuotoinen käsikirjoitus on kadonnut, mutta myöhemmin Kivi kirjoitti näytelmästä uuden suorasanaisen version, jonka SKS päätti julkaista kokoelmassa Näytelmistö III vuonna 1864. SKS:n Tutkijakunta piti muokattua versiota huomattavasti parempana kuin alkuperäistä ja tohtori Oscar Toppelius vertasi Kiveä jopa Shakespeareen, koska molemmat sijoittivat murhenäytelmiinsä myös koomisia piirteitä.
Myöhempi vaikutus

Kiven Kullervo on myöhemmin toiminut innoittajana myös useille muille Kalevala-aiheisille tulkinnoille. Esimerkiksi Armas Launiksen vuonna 1917 kantaesityksensä saanut Kullervo-ooppera perustuu pitkälti Kiven näytelmään. Aulis Sallinen puolestaan sai ajatuksen omaan Kullervo-oopperaansa nähtyään vuonna 1981 KOM-teatterissa Kalle Holmbergin ohjaaman version Kiven Kullervosta.
Kirjallisuutta

Kivi, Aleksis: Kullervo. Näytelmä viidessä näytöksessä. Kriittinen editio.  (Toim. Jyrki Nummi (päätoimittaja), Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma ja Juhani Niemi)  Helsinki:  SKS, 2014.  ISBN 978-952-222-526-9.
Kullervo – digitaalinen kriittinen editio. Toim. Jyrki Nummi (päätoimittaja), Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma, Juhani Niemi ja Kirsi-Maria Nummila. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1477. Helsinki: SKS 2021.
Kurt Schuschnigg

| Kurt Schuschnigg |
| --- | --- |
 Schuschnigg 10. lokakuuta 1936.
Itävallan liittokansleri
 29. heinäkuuta 1934 – 11. maaliskuuta 1938  
Presidentti:  Wilhelm Miklas
Varakansleri:  Ernst Rüdiger Starhemberg  Eduard Baar-Baarenfels  Ludwig Hülgerth  Edmund Glaise-Horstenau
Edeltäjä:  Engelbert Dollfuss
Seuraaja:  Arthur Seyss-Inquart
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1897 Riva del Garda, Itävalta-Unkari
Kuollut: 18. marraskuuta 1977 (79 vuotta) Mutters, Tiroli, Itävalta
Puoliso:  Herma Masera (vih. 1926; k. 1935) Vera Fugger von Babenhausen (vih. 1938; k. 1959)
Tiedot
Puolue:  Isänmaan rintama
Kurt Alois Josef Johann Schuschnigg (14. joulukuuta 1897 Riva del Garda, Itävalta-Unkari – 18. marraskuuta 1977 Mutters, Itävalta) oli itävaltalainen poliitikko, joka seurasi 1934 murhattua Engelbert Dollfussia Itävallan diktatorisena johtajana. Hän joutui eroamaan tehtävistään Saksan miehittäessä Itävallan maaliskuussa 1938.
Schuschnigg syntyi Riva del Gardassa Itävalta-Unkarissa (nykyisin osa Italiaa) vuonna 1897 sotilassukuun, joka sai vuotta myöhemmin aatelisarvon. Nuori Schuschnigg taisteli ja jäi italialaisten vangiksi ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen monarkian romahduttua aatelisarvonsa jälleen menettäneestä Schuschniggista tuli lakimies Innsbruckissa. Hän liittyi kristillissosiaaliseen puolueeseen ja hänet valittiin kansallisneuvostoon (Nationalrat) 1927.
Schuschnigg nousi vuonna 1932 Dollfussin johtaman hallituksen oikeusministeriksi ja 1933 hänestä tuli lisäksi myös opetusministeri. Hajotettuaan parlamentin ja kiellettyään useimmat puolueet Dollfuss kuoli natsien vallankaappausyrityksessä 1934, ja Schuschniggista tuli hänen seuraajansa diktaattorin valtuuksin. Schuschnigg laajensi huomattavasti Dollfussin perustamia toisinajattelijoiden vankileirejä, jo oikeusministerinä hän oli palauttanut kuolemantuomion ja määrännyt useita diktatuuria vastaan kapinoineita sosiaalidemokraatteja hirtettäviksi. Myös lehdistön sensuuri tiukentui Schuschniggin määräyksestä entisestään.
Helmikuussa 1938 Berchtesgadenin neuvotteluissa Adolf Hitler pakotti Schuschniggin ottamaan Itävallan natsijohtaja Arthur Seyss-Inquartin hallitukseensa. Schuschnigg yritti hillitä levottomuuksia kansanäänestyksellä, mutta Wehrmacht marssi Itävaltaan kaksi päivää ennen 13. maaliskuuta suunniteltua äänestystä. Natsit vangitsivat Schuschniggin, ja hän pysyi vankilassa vuoteen 1945 yhdysvaltalaisjoukkojen viimein vapautettua hänet.
Schuschnigg muutti Yhdysvaltoihin, missä hän toimi katolisen Saint Louisin yliopiston politiikan professorina vuosina 1948–1967 ja sai maan kansalaisuuden. Hän palasi vuonna 1968 Itävaltaan ja kuoli Muttersissa, Tirolissa vuonna 1977.
Teokset

Dreimal Österreich (1937)
Ein Requiem in Rot-Weiß-Rot (1947)
Österreich, eine historische Schau (1948)
Im Kampf gegen Hitler (1969)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurt Schuschnigg Wikimedia Commonsissa
Missing

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Missing tai The Missing voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kateissa (Missing), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1982
Kadoksissa (The Missing), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003
Kadonneiden jäljillä (Missing tai 1-800-Missing), vuosina 2003–2006 esitetty kanadalais-yhdysvaltalainen televisiosarja
Missing, vuosina 2009–2010 esitetty brittiläinen televisiosarja
Missing, vuonna 2012 esitetty yhdysvaltalainen televisiosarja
The Missing, vuonna 2014 esitetty brittiläinen televisiosarja
”Missing”, Everything But the Girlin kappale vuoden 1994 albumilta Amplified Heart
”Missing”, Flyleafin kappale vuoden 2009 albumilta Memento Mori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Missing”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koori

| Koori (桑折町) |
| --- | --- |
 Koorin keskustaa, postitoimisto
 lippu:  Symboli
 Koorin sijainti Fukushiman prefektuurissa
 Koori
 Koordinaatit: 37°50′58″N, 140°30′59″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Fukushiman prefektuuri
Piirikunta:  Daten piirikunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Maaseutukaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  42,97 km²
Väkiluku (04/2022):  11 373
 – Väestötiheys:  265 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japanintorreia ja japaninpunamänty
 – Kukka:  Persikan kukka
 – Lintu:  Käki
 
 https://www.town.koori.fukushima.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koori (jap. 桑折町, Koori-machi) on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Fukushiman prefektuurissa. Se kuuluu Daten piirikuntaan. Koori sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Fukushiman allaslaakson alueella Fukushiman kaupungin pohjoispuolella. Koorissa on 11 373 asukasta (huhtikuussa 2022) ja sen pinta-ala on 42,97 neliökilometriä.
Koori tunnetaan historiallisesti Sendain daimiokuntaa hallinneen Date-klaanin synnyinseutuna. Edo-kaudella paikkakunta kehittyi Ōshū-kaidō tiereitin postiasemana, ja siellä sijaitsi Tokugawa-bakufun paikallinen hallintokeskus. Siellä toimi myös Handan hopeakaivos, yksi maan suurimmista. Kun Japanin kunnallishallinto perustettiin vuonna 1889, Koorista tehtiin maaseutukaupunki. Silkinviljely oli aiemmin merkittävä elinkeino. Nykyisin kaupungissa on elintarvike- ja valmistavaa teollisuutta; maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi hedelmiä, kuten persikoita ja omenoita.
Koorin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu länsimaalaistyylinen entinen Daten piirikunnan hallintorakennus, joka on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Tōhoku-päälinja.
Kuvia

Historiallinen Ōshū-kaidō- ja Ushū-kaidō-tiereittien risteys Koorissa
Koorin rautatieasema
Entinen Daten piirikunnan hallintorakennus
Masuko-jinjan šintolainen pyhäkkö
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koori Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Krefeld

| Krefeld |
| --- | --- |

 vaakuna
 Krefeld
 Koordinaatit: 51°20′00″N, 06°34′00″E 
Valtio:  Saksa
Alue:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Düsseldorf
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  137,68 km²
Korkeus:  39 m
Väkiluku (2011):  222 247
 – Väestötiheys:  1 726 as./km²
 
 www.krefeld.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krefeldin raatihuone
Krefeld (Crefeld vuoteen 1929) on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee lounaiseen Ruhrin metropolialueesta, muutamia kilometrejä länteen Reinjoesta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 222 247 asukasta. Kaupunki  on pinta-alaltaan 137,68 neliökilometrin suuruinen, asukastiheyden ollessa noin 1 726 asukasta yhtä neliökilometriä kohden. Keskivertokorkeus on 39 metriä.
Krefeld mainittiin ensimmäisen kerran tekstissä vuonna 1105. Tuolloin se tunnettiin nimellä Krinvelde. Kaupunginoikeudet sille myönsi vuonna 1373 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle IV. Kaupunki alkoi kasvaa 1600-luvulla, jolloin se oli yksi niistä harvoista kaupungeista, jotka säästyivät Kolmikymmenvuotisen sodan kauheuksilta.
Kaupunki tunnettiin pitkään silkin ja sametin valmistamisesta, jonka aloittivat sinne paenneet Mennoniitat. Ensimmäisessä maailmansodassa liittoutuneet valloittivat sen, ja toisessa maailmansodassa sitä pommitettiin rajusti.
Ystävyyskaupungit

Venlo, Alankomaat, vuodesta 1964
Leicester, Englanti, vuodesta 1969
Dunkerque, Ranska, vuodesta 1974
Leiden, Alankomaat, vuodesta 1974
Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat, vuodesta 1986
Beeskow, Brandenburg, Saksa, vuodesta 1990
Uljanovsk, Venäjä, vuodesta 1993
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krefeld Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset sivut
Nordrhein-Westfalenin kaupunkipiirit ja piirikunnat
| --- | --- |
Kaupungit:   Aachen  Bielefeld  Bochum  Bonn  Bottrop  Dortmund  Duisburg  Düsseldorf  Essen  Gelsenkirchen  Hagen  Hamm  Herne  Köln  Krefeld  Leverkusen  Mönchengladbach  Mülheim  Münster  Oberhausen  Remscheid  Solingen  Wuppertal 
Piirikunnat:   Aachenin kaupunkialue  Borken  Coesfeld  Düren  Ennepe-Ruhr-Kreis  Euskirchen  Gütersloh  Heinsberg  Hereford  Hochsauerland  Höxter  Kleve  Lippe  Märkischer Kreis  Mettmann  Minden-Lübbecke  Oberbergischer Kreis  Olpe  Paderborn  Recklinghausen  Rheinisch-Bergischer Kreis  Rhein-Erft-Kreis  Rhein-Kreis Neuss  Rhein-Sieg-Kreis  Siegen-Wittgenstein  Soest  Steinfurt  Unna  Viersen  Warendorf  Wesel
Kurt Schwertsik

Kurt Schwertsik (s. 25. kesäkuuta 1935) on itävaltalainen säveltäjä. Vaikka hän oli Karlheinz Stockhausenin oppilas, hän hylkäsi säveltäjänä sarjallisuuden. Innoitusta hän haki sen sijaan Erik Satien musiikista ja dadaismista. Hänellä on musiikissaan Financial Timesin mukaan liberaali, antiautoritaarinen poliittinen ulottuvuus. Wildner-levy-yhtiö on luonnehtinut Schwertsikiä yhdeksi aikojemme ainutlaatuisimmista säveltäjistä.
Schwertsik oli Pierre Boulez'n, Hans Werner Henzen ja Bruno Madernan opissa Darmstadtissa vuonna 1955 sekä Stockhausenin ja Mauricio Kagelin opissa Kölnissä vuosina 1959–60. Schwertsik teki säveltäjänä yhteistyötä muiden muassa Friedrich Cerhan ja Otto Zykanin kanssa; ensin mainitun kanssa hän perusti Die Reihe -nykymusiikkikokoonpanon vuonna 1958 ja jälkimmäisen kanssa Salon Konzerte -yhtyeen vuonna 1965. Hän muodostaa muiden muassa mainittujen säveltäjien ja Heinz-Karl Gruberin kanssa niin kutsutun kolmannen Wienin koulukunnan. Schwertsikin suuriin teoksiin kuuluu monia oopperoita.
Vuosina 1955–87 Schwertsik toimi käyrätorvensoittajana Wienin sinfoniaorkesterissa. Tämän jälkeen hän toimi Wienin musiikin ja esittävien taiteiden yliopiston professorina vuoteen 2003.
Teoksia > Oopperat

Der lange Weg zur grossen Mauer (1974)
The Wondrous Tale of Fanferlizzy Sunnyfeet (kymmenkohtauksinen satuooppera, 1982–83)
Café Museum / Die Erleuchtung (1993)
Der ewige Frieden (1995)
Die Welt der Mongolen (1997)
Katzelmacher (2003)
Teoksia > Muita sävellyksiä

Irdische Klänge (orkesterisarja, 1980–92)
Kafka America (baletti, koreografia: Jochen Ulrich)
konsertot viululle, kitaralle, trumpetille, marimballe, alppitorvelle, patarummuille ja huilulle
laulusarjoja
Nachtmusiken (orkesteriteos, 2009)
neljä tanssiteosta yhteistyössä koreografi Johann Kresnikin kanssa
Roald Dahl's Goldilocks, humoristinen teos orkesterille ja kertojalle tai orkesterille ja kahdeksalle kertojalle (1997)
Vienna Chronicles (balettisarjoja orkesterille, 1976–77)
Melbournen yliopisto

| Melbournen yliopisto> University of Melbourne |
| --- | --- |

Opiskelijoita:  50 000
Sijainti:  Melbourne, Victoria  Australia
Sivusto:  unimelb.edu.au
Melbournen yliopisto (engl. University of Melbourne) on australialainen julkinen tutkimusyliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Melbournessa ja muut sen esikaupunkialueilla sekä muualla Victorian osavaltiossa. Vuonna 1853 perustettu yliopisto on Australian toiseksi vanhin, kolme vuotta nuorempi kuin Sydneyn yliopisto. Siellä on noin 50 000 opiskelijaa.
Vuonna 2016 Times Higher Education sijoitti Melbournen yliopiston sijalle 33 maailmassa. Shanghai-rankingissa 2015 yliopisto sijoittui tilalle 44 parhaana australialaisyliopistona.
2000-vuosikymmenen lopulta lähtien Melbournen yliopisto on kärsinyt julkisen rahoituksen leikkauksista, irtisanomisista ja huonosta työilmapiiristä. Yliopiston uudistetusta ja ”tyhmennettynä” pidetystä opetussuunnitelmasta nousi 2000-luvulla keskustelua, ja vuonna 2008 sai ensi-iltansa sitä ruotiva satiirinen musikaali Melbourne Model.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melbournen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:University of Melbourne
Käännös suomeksi
Krysten Ritter

| Krysten Ritter |
| --- | --- |
 Krysten Ritter San Diego Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Krysten Alyce Ritter
Syntynyt: 16. joulukuuta 1981 (ikä 42) Bloomsburg, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, muusikko, kirjailija, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:   Jane Margolis (Breaking Bad)  Chloe (Asunto 23)  Jessica Jones (Jessica Jones ja The Defenders) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Krysten Alyce Ritter (s. 16. joulukuuta 1981 Bloomsburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko, kirjailija ja entinen malli. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Breaking Bad, Jessica Jones ja Asunto 23 sekä elokuvassa Himoshoppaajan salaiset unelmat.
Elämä ja ura

Ritter kasvoi maatilalla Shickshinnyssä, Pennsylvaniassa. Teini-iässä hän alkoi tehdä mallintöitä ja 18-vuotiaana hän muutti New Yorkiin. Mallitoimistonsa kautta Ritter päätyi näyttelemään mainoksissa, ja 23-vuotiaana hän lopetti työnsä mallina ja suuntasi näyttelijäksi. Varhaisia rooleja hänellä oli esimerkiksi televisiosarjoissa Whoopi ja Kova laki sekä elokuvassa Mona Lisa Smile. Ritterin ensimmäisiä isompia rooleja olivat esiintymiset Veronica Marsissa ja Gilmoren tytöissä.
Seuraavina vuosina Ritter esiintyi sivuosissa muun muassa romanttisissa komedioissa Tapahtui Vegasissa (2008), 27 Dresses – hääkuumetta (2008), Himoshoppaajan salaiset unelmat (2009) ja Aivan liian hotti (2010).
Vuosina 2009–2010 Ritter esiintyi Breaking Bad -televisiosarjan toisella kaudella, ja vuosina 2012–2013 hän näytteli toista pääosaa ABC:n televisiosarjassa Asunto 23, jota tehtiin kaksi tuotantokautta.
Joulukuussa 2014 Ritterin julkistettiin näyttelevän nimiroolia Netflixin supersankarisarjassa Jessica Jones, joka on osa Marvel Cinematic Universea. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä marraskuussa 2015.
Ritter laulaa ja soittaa kitaraa perustamassaan yhtyeessä nimeltä Ex Vivian.
Ritter julkaisi ensimmäisen romaaninsa Bonfire 7. marraskuuta 2017.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Teoria miehistä | Someone Like You | malli (kreditoimaton) |
| 2003 | Mona Lisa Smile | Mona Lisa Smile | taidehistorian opiskelija |
| 2005 | Slingshot | Slingshot | Beth |
| 2007 | Heavy Petting | Heavy Petting | sivustakatsoja |
| 2008 | The Last International Playboy | The Last International Playboy | Ozzy |
| 2008 | 27 Dresses – hääkuumetta | 27 Dresses | goottityttö Gina |
| 2008 | Tapahtui Vegasissa | What Happens in Vegas | Kelly |
| 2009 | Himoshoppaajan salaiset unelmat | Confessions of a Shopaholic | Suze Cleath-Stuart |
| 2010 | Aivan liian hotti | She’s Out of My League | Patty |
| 2010 | How to Make Love to a Woman | How to Make Love to a Woman | Lauren |
| 2011 | Killing Bono | Killing Bono | Gloria |
| 2011 | Life Happens | Life Happens | Kim |
| 2011 | Margaret | Margaret | tyttö |
| 2012 | Vamps | Vamps | Stacy |
| 2012 | Refuge | Refuge | Amy |
| 2014 | Listen Up Philip | Listen Up Philip | Melanie |
| 2014 | Veronica Mars | Veronica Mars | Gia Goodman |
| 2014 | Asthma | Asthma | Ruby |
| 2014 | Search Party | Search Party | Christy |
| 2014 | Big Eyes | Big Eyes | DeAnn |
| 2017 | The Hero | The Hero | Lucy Hayden |
| 2024 | Sonic the Hedgehog 3 | Sonic the Hedgehog 3 | johtaja Rockwell |
| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Whoopi | Whoopi | Brynn | ”The Squatters” |
| 2004 | One Life to Live | One Life to Live | Kay | 4 jaksoa |
| 2004 | Kova laki | Law & Order | Tracy Warren | ”Everybody Loves Raimondo’s” |
| 2004 | Tanner on Tanner | Tanner on Tanner | myyjätär | 2 jaksoa |
| 2005 | Jonny Zero | Jonny Zero | Quinn | ”Pilot” |
| 2005–06 | Veronica Mars | Veronica Mars | Gia Goodman | 8 jaksoa |
| 2006 | The Bedford Diaries | The Bedford Diaries | Erin Kavenaugh | 2 jaksoa |
| 2006–07 | Gilmoren tytöt | Gilmore Girls | Lucy | 8 jaksoa |
| 2006–07 | Eddie & Jeff | ’Til Death | Allison Stark | 5 jaksoa |
| 2006 | Justice | Justice | Eva Moore | ”Christmas Party” |
| 2007 | Big Day | Big Day | Ellen | ”The Ceremony” |
| 2009–2010 | Breaking Bad | Breaking Bad | Jane Margolis | 9 jaksoa |
| 2009 | Gossip Girl | Gossip Girl | nuori Carol Rhodes | ”Valley Girls” |
| 2010 | Gravity | Gravity | Lily Champagne | 10 jaksoa |
| 2011 | Lemmenkipeät | Love Bites | Cassie | ”Firsts” |
| 2012–13 | Asunto 23 | Don’t Trust the B---- in Apartment 23 | Chloe | 26 jaksoa |
| 2013 | Robot Chicken | Robot Chicken | Dana Polk (ääni) | ”Immortal” |
| 2013 | The Cleveland Show | The Cleveland Show | Gina (ääni) | ”California Dreamin’ (All the Cleves Are Brown)” |
| 2014 | Blacklist | Blacklist | Rowan Mills | ”Lord Baltimore” |
| 2015–2019 | Jessica Jones | Jessica Jones | Jessica Jones | päärooli |
| 2017 | The Defenders | The Defenders | Jessica Jones | 8 jaksoa |
| Webisode> Vuosi | Webisode> Suomenkielinen nimi | Webisode> Rooli | Webisode> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Woke Up Dead | Cassie | 22 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krysten Ritter Wikimedia Commonsissa
Kullervo (musiikkinäytelmä)

Kullervo on Pirkko Kurikan kirjoittama ja Eero Ojasen säveltämä suomalainen musiikkinäytelmä, jonka juoni perustuu Kalevalan Kullervo-taruun. Sen ohjasi KOM-teatteriille Laura Jäntti, ja ensi-ilta oli Helsingin Laulufestivaalilla vuonna 1975. KOM-teatteri esitti näytelmää vuosina 1975–1977.
Juoni

Kullervon tarina kertoo voimakkaasta ja tulisieluisesta nuorukaisesta, joka on ollut orjana. Kun Kullervo takoo rautaa, siitä tulee miekka. Hän haluaa kostaa loukatun ihmisarvonsa. Kullervo levottomana etsii onneaan. Välillä häntä ohjaa korppi, toisinaan leivo. Yksinäisen ihmisen kapina ei tuo ratkaisua, ja kaikille hänen tielleen osuneille käy onnettomasti. Viimein Kullervo surmaa itsensä takomallaan miekalla. Kuolinlaulussaan hän ilmaisee toiveensa paremmasta tulevaisuudesta: ”…jossa mies on mahdissaan kaikki kahleet katkottuaan”.
Komin esityksiä

KOM-teatteri on vieraillut kahdesti Kulervo-esityksillä Berliinissä, jossa se molemmilla kerroilla saavutti menestystä uudenlaisen vitaalisen musiikkiteatterin edustajana. Kullervo on vieraillut myös Tanskassa Holsterbon Vaasa-seminaarissa sekä kolmeen otteeseen Ruotsissa, muun muassa Göteborgin kaupunginteatterin kutsumana.  Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla Kullervo vieraili 1977. Näytelmä on palkittu Tampereen teatterikesässä kunniakirjoin.
KOM-teatterissa Kullervoa näytteli Erkki Saarela, muissa osissa olivat Rea Mauranen (Ilmarisen emäntä, Kullervo äiti, Kullervon sisar, Korppi, Kiuru ja kertoja) ja Tapio Aarre-Ahtio (Untamo, Seppä Ilmarinen, Korppi, Kiuru, Miekka ja kertoja). KOM-teatterin yhtyeessä soittivat Eero Ojanen, Jukka Hauru, Tapani Tamminen ja Ari Valtonen.
Televisio-ohjelma

KOMin Kullervo-esitys nauhoitettiin vuonna 1977 televisiolle. Sen tuottivat TV1:n Viihdetoimitus ja TV-teatteri ja ohjasi Erkki Pohjanheimo. Kullervo taltioitiin Helsingistä Koiton talolta, osittain yleisöesityksistä, osin vain tv-kameroinen läsnä ollessa. Sen ensilähetys oli Yle TV1:ssä 23.2.1977.
Arvostelut

Anna-Kerttu Wiik kirjoitti Katso-lehdessä nro 8/1977 otsikolla ”Kullervo - täysosuma”; ”Kokonaisuudessaan tässä Laura Jäntin ohjaamassa Kullervossa oli tavoitettu sellainen mukaansa tempaava imu, rytmin kannattama, että harvoin saa sellaista teklevisiossa nähdä.” Ilta-Sanomien Ilse Rautio puolestaan otsikoi ”Kullervo - huima stoori”; ”Esitys on huolellinen näyttämötaltiointi valoineen kaikkineen, ja kas kummaa, näyttämötyö pitää.” Helsingin Sanomissa Jukka Kajava piti myös näkemästään. Hänen artikkelinsa otsikkona oli ”Laulettu Kullervo”; ”Pidin tästä kuvaruudun Kullervosta paljon enemmän kuin näyttämön tarinasta…Tämä Erkki Pohjanheimon ohjauksin tehty tv-tuleminen kuuluukin television parhaisiin näyttämötallennuksiin… Tv ei enää hämmästyttänyt näyttämöesityksen nähnyttä perusratkaisulla. Siitäkin syystä kokonaisuus vaikutti nyt ehyemmältä.”
Merkityt versiot -kokeilu

Tämä sivu on suomenkielisessä Wikipediassa keväällä 2011 keskustelun kohteena olleen Merkityt versiot -tekniikan testaussivujen ohjaussivu, joka sisältää seuraavat alasivut:
Testisivu 1
Testisivu 2
Testisivu 3
Testisivu 4
Melita Tång

Melita Tång (12. toukokuuta 1903 Moskova – 1. elokuuta 1944 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Teoksen Mörk punkt pohjalta on Jorma Nortimo ohjannut elokuvan Perheen musta lammas (1941).
Tångin isä oli entisöijä Otto Emil Tång, äiti oli Fanny Emilia Ginman.
Teokset

Lita & C:o, Söderström, 1930 (nuortenromaani)
Lilla fröken Flirt, Söderström, 1931 (nuortenromaani)
Aprilskämt, Söderström, 1932 (nuortenromaani)
Mörk punkt, Söderström, 1934 (nuortenromaani)
Madame Wanda, Söderström, 1936 (romaani)
Och så kommer där en herre: en nästan sann berättelse ur livet och verkligheten, Söderström, 1937 (romaani)
Odygdspåsar, Söderström, 1944 (nuortenromaani)
Kultainen spiraali

Approksimaalinen ja aito kultainen spiraali:  vihreä spiraali muodostuu kutakin neliötä sisältä sivuavista neljännesympyröistä, kun taas punainen spiraali on kultainen spiraali, eras  logaritmisen spiraalin erikoistapaus. Päällekkäiset kohdat ovat keltaisella. Suuremman neliön sivun pituus pienempään neliöön on kultaisessa suhteessa.
Kultainen spiraali on logaritminen spiraali, jonka kasvutekijä on φ, kultainen leikkaus. Siis kultainen spiraali levenee (tai etenee kauemmaksi alkupisteestään) tekijän φ verran joka neljänneskierroksella jonka se kääntyy.