stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Intiaanikantajat
Itsensä kannatuttaminen intiaaneilla kielletään

Espanjalaisille ei riittänyt intiaanien käyttäminen pelkästään tavaroiden kantajina, vaan he myös saattoivat kannatuttaa itsensä riippumatossa tai kantotuolissa. Kaarle V antoi 10.11. 1536. määräyksen, jolla intiaaneilla itsensä kannatuttaminen kiellettiin:
»Asemaansa katsomatta ei yhdelläkään espanjalaisella ole lupa itse käyttää, tai antaa jollekin suostumusta tulla intiaanien kantamaksi riippumatossa tai kantotuolissa, paitsi jos kyseessä on vakavasti sairaan kantaminen. Kiellon rikkomisesta seuraa sadan kultapeson sakko, josta puolet Rahakamarillemme ja toinen puoli ilmiantajan ja tuomion päättäneen tuomarin kesken jaettavaksi. Se, joka on saanut intiaaneilta palvelusta, korvatkoon intiaaneille aiheuttamansa vahingot, niiden laadun ja määrän huomioon ottaen.»
Ingå Spelmansgille

Ingå Spelmansgille
Ingå Spelmansgille on suomalainen pelimanniyhtye joka perustettiin vuonna 1974.
Diskografia

Från loge till salong, (1980)
Vänortsskiva med Håbo Spelemen, (1983)
Vågspel, (1984)
Hej alla vänner, (1989)
Lite myki bra musik : 30-års jubileumsalbum, (2004)
Aiheesta muualla

Ingå Spelmansgillen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ismaël Coulibaly

| Mitalit> Maa:   Mali.Miesten taekwondo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Mali.Miesten taekwondo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Mali.Miesten taekwondo.MM-kilpailut  | Maa:   Mali> Miesten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Gyeongju 2011 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Tšeljabinsk 2015 | 74 kg |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Brazzaville 2015 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Maputo 2011 | 74 kg |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Port Said 2016 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Tunis 2014 | 74 kg |  |
Ismaël Coulibaly (s. 20. marraskuuta 1992) on malilainen taekwondon kaksinkertainen MM-mitalisti.
Coulibaly saavutti MM-pronssia 74 kg:n sarjassa Gyeongjussa 2011. Hän voitti puolivälieräottelussa itävaltalaisen Manuel Markin pistein 9–7, mutta hävisi välierässä iranilaiselle Alireza Nasr Azadanille 7–9. Hän sai MM-pronssia samassa painoluokassa myös Tšeljabinskissa 2015. Voitettuaan puolivälierässä portugalilaisen Júlio Ferreiran pistein 9–5 hän hävisi välieräottelussa uzbekistanilaiselle Nikita Rafalovitšille 3–4.
Coulibaly saavutti Afrikan kisoissa 74 kg:n sarjassa kultaa 2015 ja pronssia 2011. Taekwondon Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sai samassa painoluokassa kultaa 2016 ja hopeaa 2014. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui ensimmäisen ottelun jälkeen.
Ismaël Bennacer

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ismaël Bennacer
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1997 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Arles, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Milan
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2004–2015: Arles
2015–2017: Arsenal
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2015 | Arles B | 16 | (0) |
| 2015 | Arles | 6 | (0) |
| 2015–2017 | Arsenal | 0 | (0) |
| 2017 | → Tours | 16 | (1) |
| 2017–2019 | Empoli | 76 | (2) |
| 2019– | Milan | 115 | (5) |
Maajoukkue
| 2015 | Ranska U18 | 4 | (1) |
| 2015–2016 | Ranska U19 | 7 | (1) |
| 2016– | Algeria | 46 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. joulukuuta 2023.
Ismaël Bennacer (s. 1. joulukuuta 1997 Arles, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Milania.
Bennacer aloitti uransa Arlesin joukkueessa, josta hän siirtyi Arsenalin junioriakatemiaan vuonna 2015. Hän pelasi Arsenalin edustusjoukkueessa vain yhden ottelun liigacupissa ja vietti kevätkauden 2017 lainalla Toursissa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesällä 2017 Bennacer siirtyi italialaiseen Empoliin, ja auttoi nostamaan joukkueensa kauden 2017–2018 päätteeksi Serie A:han. Seuraavalla kaudella hän pelasi 37 Serie A -ottelua. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi Milaniin 16 miljoonan euron siirtosummalla. Hän on pelannut Milanissa jouluun 2023 mennessä 115 Serie A:n ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja antanut kuusi maalisyöttöä. Milanin mestaruuskaudella 2021–2022 hän pelasi 31 ligaottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan 16 ottelussa hän on tehnyt yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kuusi ottelua.
Maajoukkuetasolla Bennacer edusti Ranskaa alle 18- ja alle 19-vuotiaiden joukkueissa, mutta alkoi edustaa Algeriaa A-maajoukkuetasolla. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Lesothoa vastaan syyskuussa 2016. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Meksikoa vastaan lokakuussa 2020. Hän pelasi avauskokoonpanossa kaikissa seitsemässä ottelussa ja syötti loppuottelun voittomaalin Algerian voittaessa Afrikan-mestaruuden 2019. Hän pelasi kaksi ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2021.
Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto

| Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto> Східноукраїнський націона́льний університе́т імені Володимира Даля |
| --- | --- |
Perustettu:  1920
Tyyppi:  yliopisto
Sijainti:  Sjevjerodonetsk (separatistitoiminnan takia hallinto siirretty pois Luhanskista), Luhanskin alue  UA (48.9404°N, 38.4988°E)
Osoite:  prospekt Radjamskyi 59, SNU im. V. Dalja, 93400 Sjevjerodonetsk, Ukraina
Sivusto:  snu.edu.ua
Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto (SNU) (ukr. Східноукраїнський націона́льний університе́т імені Володимира Даля,  Sh'idnoukrajinskyi natsionalnyi universytet imeni Volodymyra Dalja) on Itä-Ukrainassa, erityisesti Luhanskin kaupungissa toimiva, vuonna 1920 perustettu suuri yliopisto.  Yliopisto on nimetty Luhanskissa syntyneen, Venäjän keisarikunnassa venäjän kielen sanastoa, venäläistä kansanperinnettä ja luontoa laajalti kuvanneen Volodymyr Dalin (eli Vladimir Dalin, 1801-1872) mukaan.
Itä-Ukrainan yliopiston uusi rakennus Luhanskissa.
Itä-Ukrainan yliopiston hallintorakennus
Yliopistossa on yhdeksän instituuttia tai tiedekuntaa, joiden alaisuudessa ainelaitokset toimivat. Opiskelijoita on yli 30 000.[lähde? ]
Itä-Ukrainan yliopisto on yksi 14:stä autonomisen tiedeyliopiston aseman saaneesta yliopistosta Ukrainassa. Vuonna 2014 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Itä-Ukrainan yliopisto pisteytettiin Ukrainan 27. parhaaksi yliopistoksi. Kun vertailuun otettiin mukaan Webometricsin luokittelu ja tieteelliset Scopus-viitteet, yliopiston luokiteltiin kansallisesti sijalle 25. Pelkkä espanjalaisen Webometrics pisteytti yliopiston kansallisesti 23. ja maailmanlaajuisesti 3590. sijalle vertailluista korkeakouluista.
Syksyllä 2014 yliopisto siirsi hallintonsa ja juridisen osoitteensa pois separatistikapinallisten hallitsemasta Luhanskista luoteeseen, Sjevjerodonetskiin. Useat muutkin separatistialueella aiemmin sijainneet ukrainalaisyliopistot ovat siirtäneet vähintään hallintonsa turvaan Ukrainan rauhallisempiin osiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Latest from OSCE Special Monitoring Mission (SMM) to Ukraine, based on information received as of 18:00 (Kyiv time), 13 November 2014 (ETYJin raportissa mm. maininta "Luhanskin kansanrintamaksi" itseään kutsuvien separatitikapinallisten "Lepakkomies-pataljoonan" valtaamasta ja linnoittamasta yliopistokampuksesta ja sotilassairaalasta vallatuissa tiloissa Luhanskissa) (englanniksi) (reliefweb.int)
Iso-Britannia talviolympialaisissa 2018

Iso-Britannia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 58 urheilijaa, jotka kilpailivat 11 urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 34 ja naisia 24. Freestylehiihtäjiä oli yksitoista sekä rattikelkkailijoita ja curlingpelaajia kymmenen. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi skeletonkelkkailija Lizzy Yarnold ja päättäjäisissä lumilautalija Billy Morgan.
Iso-Britannia voitti kisoissa yhden kultamitalin ja neljä pronssia. Se sijoittui kisojen mitalitilastossa 19:nneksi. Yksittäisissä urheilumuodoissa maa oli skeletonin mitalitilaston ykkönen.
Mitalistit

| Mitali | Nimi | Urheilumuoto | Laji | Päiväys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Yarnold, LizzyLizzy Yarnold | Skeleton | Naisten kilpailu | 17. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Atkin, IsabelIsabel Atkin | Freestylehiihto | Naisten slopestyle | 17. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Morgan, BillyBilly Morgan | Lumilautailu | Miesten big air | 24. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Parsons, DomDom Parsons | Skeleton | Miesten kilpailu | 16. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Deas, LauraLaura Deas | Skeleton | Naisten kilpailu | 17. helmikuuta |
Jamelão

Jamelão
José Bispo Clementino dos Santos eli Jamelão (12. toukokuuta 1913 Rio de Janeiro – 14. kesäkuuta 2008 Rio de Janeiro) oli brasilialainen sambalaulaja.
Jamelão aloitti muusikonuransa soittamalla tamborimia. Hän sai kuitenkin pian suosiota samba-cançãon esittäjänä. Hän esiintyi myös Euroopassa.
Jamelão oli 1940-luvun keskeisiä sambalaulajia. Hän tulkitsi mm. Lupicínio Rodriguesin ja Lúcio Cardimin tuotantoa, mutta tuli tunnetuksi myös omilla kappaleillaan, joita olivat mm. "Deixa Amanhecer", "Um Dia Hás de Pagar" sekä "Ela Me Convidou". Hän oli kuollessaan 95-vuotias.
Jamendo

| Jamendo |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  https://www.jamendo.com
Tyyppi:  musiikkiyhteisö
Omistaja:  Jamendo SA
Kehittäjä:  Jamendo SA
Avattu:  2005
Jamendo on vapaaksi lisensoidun musiikin jakeluun keskittynyt verkkosivusto ja musiikkiyhteisö. Kaikki Jamendossa tarjolla oleva musiikki on laillisesti ja vapaasti ladattavissa sekä käytettävissä ja edelleen jaeltavissa artistin valitseman Creative Commons- tai Free Art License -lisenssin ehtojen mukaisesti. Musiikkia jaellaan sivustolta MP3- ja Ogg Vorbis -muodoissa sekä suoratoistona että ladattavina tiedostoina, jälkimmäistä myös Bittorrentin kautta.
Yksityiskäytön lisäksi Jamendolla on vuodesta 2009 alkaen ollut tarjolla ammattilaisille suunnattu Pro-ohjelma, jonka kautta sivustolla tarjolla olevaa musiikkia voi lisensoida korvausta vastaan kaupalliseen käyttöön tai julkisesti esitettäväksi.
Lokakuussa 2010 Jamendosta oli ladattavissa kaikkiaan 39 976 eri albumia.
Jamendo pitää kotipaikkanaan Luxemburgia, ja kansainvälinen sivusto on käytettävissä englannin ohella saksaksi, italiaksi, puolaksi, portugaliksi, espanjaksi ja venäjäksi. Sivustolla tuotantoaan voivat julkaista muusikot kaikkialta maailmasta. Pro-ohjelman ulkopuolella tuotantoa rahoitetaan käyttäjien muusikoille tekemin lahjoituksin ja mainostuloin.
Jaakko Luoma

Jaakko Luoma
Jaakko Artturi ”Jaska” Luoma (9. heinäkuuta 1897 Yhdysvallat – 12. maaliskuuta 1940 Uomaa, Impilahti) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Alahärmän Kisaa ja oli pituudeltaan 180 cm.
Luoma sijoittui Pariisin olympialaisissa 1924 kahdenneksitoista 1 500 metrin juoksussa ajalla 4.03,9. Ennätyksensä 4.01,6 hän juoksi Helsingissä 19. kesäkuuta 1924.
Luoma kuoli talvisodassa Uomaalla Impilahdella.
Jaffan taistelu

Jaffan taistelu oli kolmannella ristiretkellä käyty taistelu, jossa Saladinin ja Rikhard I Leijonamielen joukot kohtasivat Jaffan kaupungissa. Se oli ristiretken viimeinen taistelu ja sen päätteeksi Saladin ja kuningas Rikhard solmivat rauhansopimuksen. Vaikka ristiretkeläiset eivät koskaan saaneet Jerusalemia haltuunsa, kristityt pyhiinvaeltajat saivat luvan astua kaupunkiin ja lisäksi ristiretkeläiset palauttivat haltuunsa suuren maa-alueen Beirutista Jaffaan.
Ennen taistelua

7. syyskuuta 1191, heti Arsufin taistelun jälkeen, ristiretkeläisten armeija jatkoi etenemistään Jaffaan, jonka he saivat haltuunsa. He päättivät tehdä Jaffasta hyökkäystensä tukikohdan, armeijan suunnitellessa Jerusalemin takaisinvaltaamista. Talvella hyökkäykset kuitenkin hylättiin ja Rikhard alkoi käydä satunnaisia neuvotteluita Saladinin kanssa, mutta ne eivät johtaneet mihinkään. Keväällä 1192 neuvotteluita jatkettiin yhä ja tuolloin Rikhard sai huolestuttavia uutisia veljensä Juhanan toiminnasta. Kun kesä lähestyi, Rikhard päätti palata pian Englantiin turvatakseen asemansa siellä.
Taistelu

5. heinäkuuta 1192, Rikhard aloitti perääntymisensä Pyhältä maalta, ymmärrettyään ettei Jerusalemin valloitus onnistuisi. Melkein välittömästi Rikhardin peräännyttyä, Saladinin joukot piirittivät Jaffan. Muslimisotilaat ryntäsivät onnistuneesti muureille ja ainoastaan Jaffan linnake säilyi puolustavien ristiretkeläisten hallussa. Kuultuaan tilanteesta, Rikhard kokosi pienen ryhmän joukkoja ja palasi kaupunkiin. Nähtyään muslimien lipun muureilla, hän luuli kaupungin joutuneen kokonaan heidän haltuunsa, mutta sai pian tietää asioiden oikean laidan erään kaupunkia puolustaneen sotilaan uitua hänen lippulaivalleen.
Kuultuaan kaupungin tilanteesta, Rikhard hyppäsi uhkarohkeasti mereen ja kahlasi rannalle. Häntä seurasi 54 ritaria ja 2 000 genovalaista sekä pisalaista varsijousimiestä, jotka Rikhard johti taisteluun. Taistelussa kuninkaan hevonen menehtyi muslimien nuolista ja kun Saladin näki Rikhardin sotimassa jalkaisin, hän lähetti vastustajalleen yhden tallinsa hevosista. Loppujen lopuksi Rikhardin sotilaat onnistuivat ajamaan muslimien 7 000 miehen armeijan takaisin kaupunkiin, missä heidät piiritettiin ja voitettiin. Rikhard sai Jaffan takaisin haltuunsa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Jaffa
Käännös suomeksi
Unisphere

| Unisphere |
| --- | --- |

Nimi:  Unisphere
Tekijä:  Gilmore David Clarke
Valmistumisvuosi:  1964
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Korkeus:  42 m
Sijainti:  Flushing Meadows–Corona Park
Paikkakunta:  New York City,  Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°44'47"N, 73°50'42"W
Unisphere on 42 metriä korkea maapalloa kuvaava ruostumattomasta teräksestä rakennettu veistos. Unisphere rakennettiin alun perin vuoden 1964 maailmannäyttelyä varten. Veistoksen suunnitteli amerikkalainen maisema-arkkitehti Gilmore David Clarke. Veistos sijaitsee Flushing Meadows–Corona Park -puistossa New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa.  Vuosina 1993–1994 Flushing Meadows–Corona Park uudistettiin ja sen yhteydessä Unisphere restauroitiin.
Itä-Uudenmaan aluetoimisto

Itä-Uudenmaan aluetoimisto oli Puolustusvoimien aluetoimisto, jonka toiminta-alue käsitti entisen Itä-Uudenmaan maakunnan kuntien lisäksi Tuusulan, Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän, Nurmijärven ja Pornaisen.
Aluetoimisto sijaitsi Tuusulassa ns. Taistelukoulun entisellä varuskunta-alueella.
Itä-Uudenmaan aluetoimisto lakkautettiin puolustusvoimauudistuksen yhteydessä. Sen alueella sijainneet kunnat kuuluvat nykyään Uudenmaan aluetoimiston alaisuuteen..
Aluetoimiston vastuualueen kunnat

Askola
Lapinjärvi (ruots. Lappträsk)
Loviisa (ruots. Lovisa)
Liljendal vuoden 2009 loppuun
Pernaja vuoden 2009 loppuun
Ruotsinpyhtää vuoden 2009 loppuun
Myrskylä (ruots. Mörskom)
Porvoo (ruots. Borgå)
Pukkila
Sipoo (ruots. Sibbo)
Vapaaehtoinen maanpuolustustyö

Aluetoimiston vastuualueella toimivat seuraavat ns. maakuntajoukot:
Itä-Uudenmaan Maakuntakomppania
Keski-Uudenmaan Maakuntakomppania
Itä-Uudenmaan maanpuolustuspiiri
Itä-Timor talviolympialaisissa 2018

Itä-Timor osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Itä-Timorin joukkueessa kilpaili yksi urheilija yhdessä lajissa. Päättäjäisissä maan lippua kantoi maan ainoa edustaja Yohan Goutt Goncalves.
Alppihiihto

Itä-Timor sai yhden miesurheilijan alppihiihtoon. Yohan Goutt Goncalves kilpaili myös vuoden 2014 talviolympialaisissa.
| Nimi | Laji | Lasku 1 | Sija | Lasku 2 | Sija | Yht>  | Ero | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yohan Goutt Goncalves | pujottelu | — | — | — | — | — | — | — |
Innan filmen tagit slut

| Innan filmen tagit slut Magnus Uggla |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. marraskuuta 2011
 Tuottaja(t): Peter Kvint
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 36.02
 Levy-yhtiö: Uggly Music, EMI
Listasijoitukset
  1.
Magnus Ugglan muut julkaisut
| Karl Gerhard passerar i revy 2010 | Innan filmen tagit slut 2011 | Magnus den store 2013 |
Innan filmen tagit slut on Magnus Ugglan 16. studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2007. Se debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä seitsemäntoista viikkoa.
Kappaleet

Är det så här det ska vara nu – 4.15
Innan filmen tagit slut – 3.27
Gör mig till din man – 3.55
Leva livet – 3.08
Tänker på dig – 3.34
Precis en sån är jag – 2.43
Prata prata – 3.24
Bara jag får komma hemifrån – 3.29
Jag vill ha dig baby – 3.08
Femton supar – 4.59
Kokoonpano

| --- | --- |
 Muusikot Daniel Bengtson – bassokitara, piano, kuorolaulu  Andreas Dahlbäck – rummut, lyömäsoittimet  Peter Kvint – kitara, kuorolaulu, klavinetti, mellotron, melodica  Rickard Nilsson – piano, urut, harmonikka  Christina Wirdegren Alin – sello (kappaleet 3 & 7)  Åsa Stove Paulsson – alttoviulu (kappaleet 3 & 7)  Christian Bergqvist – viulu (kappaleet 3 & 7)  Hanna Helgegren – viulu (kappaleet 3 & 7) :  Tuotanto Peter Kvint – tuottaja, äänittäjä, miksaaja  Dagge Lundquist – äänittäjä  Daniel Bengtson – äänittäjä  Gustav Lindelöw – äänittäjä  Severus Tenenbaum – valokuvat  Lars Sundh – design
Arvostelut

Aftonbladet:
Metro.se:
Aiheesta muualla

Innan filmen tagit slut discogs.com -sivustolla
Magnus Uggla
| --- | --- |
Studioalbumit:   Om Bobbo Viking (1975)  Livets teater (1976)  Va ska man ta livet av sig för när man ändå inte får höra snacket efteråt (1977)  Vittring (1978)  Den ljusnande framtid är vår (1980)  Välkommen till folkhemmet (1983)  Den döende dandyn (1986)  Allting som ni gör kan jag göra bättre (1987)  35-åringen (1989)  Alla får påsar (1993)  Karaoke (1997)  Där jag är e're alltid bäst (2000)  Den tatuerade generationen (2004)  Ett bedårande barn av sin tid (2006)  Pärlor åt svinen (2007)  Karl Gerhard passerar i revy (2010)  Innan filmen tagit slut (2011) 
Livealbumit:   Godkänd pirat (1981)  Magnus den store (2013) 
Kokoelmat:   Retrospektivt collage (1985)  Collection (1986)  100% Uggla (1994)  Klassiska mästerverk (2002)  Magnus Uggla 1975–2008 (2008) 
EP:t:  Magnus Uggla Band sjunger schlagers (1979)
Muuta:  Var fan är mitt band? (2008)
Itä-Ukrainan mielenosoitukset 2014

Itä-Ukrainan mielenosoitukset 2014 olivat Ukrainan venäläismielisten protesteja helmikuun lopussa valtaan noussutta ukrainalaismielistä hallitusta vastaan. Mielenosoitukset lähtivät liikkeelle venäjän kielen asemaa koskevasta kiistasta, jota oli käyty maassa pitkään. Ukrainan hallitus väitti venäläisten provokaattorien synnyttävän mielenosoituksia. Joka tapauksessa osin väkivaltaiset protestit johtivat huhtikuussa 2014 asejoukkojen välisiksi taisteluiksi puhjenneeseen Itä-Ukrainan kriisiin.
Kielikiista

Venäjän kielen asemasta kiisteltiin Ukrainassa jo ennen vallankumousta. Kun ukrainalaiset kansallismieliset ja euromyönteiset kumosivat 22.–23. helmikuuta Janukovytšin vallan, he alkoivat ajaa ukrainan kielen julistamista maan ainoaksi viralliseksi kieleksi. Presidentti esti kiistellyn kielilain asettamisen voimaan. Toisaalla ukrainalaismieliset mielenosoittajat tuhosivat venäjänkielisten suosiman kommunistipuolueen päämajan ja hyökkäsivät sen puheenjohtajan kotiin. Krimillä 23. helmikuuta alkaneet venäjänkielisten mielenosoitukset äityivät tappeluiksi muutaman päivän sisään, ja tapahtumat laajenivat siellä edelleen Krimin kriisiksi.
Venäläismielisten protesti

Venäläismieliset protestoivat helmikuussa Itä-Ukrainan kaupunkien kaduilla. Venäjän ja protestoijien mielestä uusi hallitus sorti Ukrainan venäläisiä ja se oli fasistinen. Erään paikallisen venäläisen mielestä mielenosoittajia oli vain muutama tuhat, ja samat mielenosoittajat liikkuivat eri kaupungeissa. Osa separatisteista sai myös palkkaa toiminnastaan eli he toimivat palkkasotilaina.
Venäläismieliset aseistetut separatistit alkoivat vallata itselleen hallintorakennuksia Itä-Ukrainan venäläisenemmistöisillä Donetskin, Luhanskin ja Harkovan alueilla ja näiden lähellä. Ensi kertaa venäläismieliset mielenosoittajat yrittivät vallata Ukrainan hallintorakennuksen 1. maaliskuuta.. Mielenosoittajat mellakoivat ja tunkeutuivat moniin hallintorakennuksiin Donetskissa 16. maaliskuuta 2014.
Ukraina ja länsi syyttivät Venäjää mielenosoitusten, levottomuuksien ja aseellisen vastarinnan salaisesta suunnittelusta ja järjestämisestä muun muassa tiedustelupalvelun ja erikoisjoukkojen avulla. Ukrainaan oli solutettu rajan yli venäläismiehiä, jotka nostattivat Ukrainan venäläisiä kapinaan uutta hallitusta vastaan. Venäjän tarkoituksena oli Ukrainan hallituksen edustajan mukaan sytyttää maahan sisällissota, joka oikeuttaisi venäläisten väliintulon turvaamaan rauhaa alueille ja Venäjä saisi näin haluamansa venäläisalueet.
Venäjän räikeänä pidetty propaganda leimasi Ukrainan hallituksen fasisteiksi ja yhdisti hallituksen samaan kastiin terroristien kanssa. Venäjä kiisti tukevansa separatismia, mutta antoi silti venäläisaktivisteja tukevia lausuntoja. Se vakuutti 9. huhtikuuta, ettei sillä ollut sotilaallisia toimia Ukrainan vastaisella rajallaan. Suurlähettiläs Heikki Talvitie totesi myös, että Maidanin aukion tapahtumissa näkyvästi mukana olleen sodanaikaista natsipuoluetta esikuvanaan pitämän Svoboda-puolueen mukaanotto hallitukseen huolestutti venäläisiä erityisesti, koska natsipuolue ajoi erityisesti Itä-Ukrainan venäläisiä keskitysleireille.
Venäläismielisten haltuun oli otettu 16. huhtikuuta hallitusrakennuksia ainakin kahdeksassa Itä-Ukrainan kaupungissa. Rakennuksia oli tässä vaiheessa vallattu Slovjanskissa, Mariupolissa, Makijivkassa, Horlivkassa, Kramatorskissa, Hartsyzkissä, Jenakijevessa ja Ždanivkassa. Sittemmin separatistit laajensivat toimintaansa näitä kaupunkeja laajemmalle alueelle.[lähde? ]
Venäläismielisten separatistiaktivistien julisteita ja linnoitteita Slovjanskissa huhtikuussa.
Iitin VPK

Iitin VPK on 1929 perustettu Iitissän toimiva vapaaehtoinen palokunta, joka on Päijät-Hämeen hyvinvointialueen pelastustoimialan sopimuspalokunta. Sen toimipaikka on Iitin kunnan kuntakeskus Kausalassa. Iitin VPK:n Kausalan paloaseman tunnus Päijät-Hämeen hyvinvointialueen pelastustoimen järjestelmässä on 62.
Iitin VPK:lla on hälytysosasto ja nuoriso-osasto. Hälytysosastossa ovat sekä naisjaosto että reserviosasto. Vuoden 2023 paloturvallisuusviikolla päivä paloasemalla-tapahtuman aikaan hälytysosastossa oli 53 jäsentä, mistä runsaat 20 osallistuu aktiivisesti sammutustoimiin tarvittaessa.
Hälytysosasto > Hälytysosaston naisjaosto

Naisosasto perustettiin 1972. Sen toiminta hiipui 1980-luvulta. 2015 vuoden lopulla perustettiin hälytysosastoon naisjaosto. Lähes kaikki naisjaoston jäsenet toimivat myös hälytysosastossa. Naisjaosto muutoin mm. järjestää hälytysmuonituksia sekä avustaa erilaisten tapahtumien järjestelyissä.
Nuoriso-osasto

Nuoriso-osasto on perustettu 1969. Siihen kuuluvat 8-vuotiaat - 15-vuotiaat. Kun täyttää 16 vuotta, siirtyy hälytysosastoon. Nuoriso-osastolla ovat harjoitukset tiistaisin. Nuoriso-osastossa on noin 35 jäsentä. Suomen Pelastusalan keskusjärjestö antoi tunnustuksen 2024 palopäällystöpäivillä Iitin VPK:lle sen nuorisotyöstä.
Perinne- ja näyttelytoiminta

Iitin VPK:lla on useita ajo- ja kulkuneuvoja, myös kaksi museoautoa, yksi johdon Land Rover vuodelta 1956 ja yksi Bedford RLHC3 -sammutusauto vuodelta 1963, mitä kumpiakin esitellään eri tapahtumissa, kuten Avoimet kylät (2024) ja the Classic Motor Show (2024).
Bedford RL oli alunperin Bedford S type:en (1950-1959) perustuva Britannian asevoimien keskiraskasta seitsemän tonnin sotilaskuorma-auto.