stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hirttäminen
Historia

Hirttäminen on teloitusmenetelmänä ikivanha ja tiettävästi persialaista alkuperää. Euroopassa ensimmäiset tunnetut tapaukset ovat kansainvaellusajalta.[lähde? ] Keskiajalla hirtettävät pudotettiin tikkailta. Joskus hirtettävän jalkojen alla oli rovio, joka palaessaan luhistui tai uhri pudottautui itse hirrestä rovioon nopeuttaakseen kuolemaansa.
Käytäntö alkoi Britanniassa vuonna 1241, jolloin aatelismiehen poika William Maurice hirtettiin merirosvoudesta. Hirttämisen häpeällisyyden vuoksi sotilaat ammuttiin, ellei kysymys ollut vakoilusta tai petturuudesta.
Varsinkin entisajan Englannissa hirtettävien hitaaseen ja tuskalliseen menehtymiseen kiinnitettiin paljon huomiota käyttämällä esimerkiksi lyhyttä pudotusta, tiukkoja solmuja ja karkeita köysiä. Silloin hirtettävä potki, sätki ja kamppaili jopa puoli tuntia ennen kuolemaansa. Varsinkin naisten hirttäminen keräsi suuren yleisön. Teloituspaikalla ihmisjoukoille olutta ja muuta kaupittelevilta perittiin vero, jonka tuotosta pyöveli sai osuutensa. Siten hänellä oli motivaatiota järjestää näyttävä teloitus.
Hirttotuomioiden perusteet Englannissa olivat kevyitä. 1700-luvulla maassa oli jo noin 200 rikosta, joista rangaistiin hirttotuomiolla. Vuonna 1823 niiden määrä pudotettiin alle sadan. Usein tuomio langetettiin köyhille pelkän epäilyn perusteella. Varakkaammat palkkasivat päteviä asianajajia tai lahjoivat itsensä vapaaksi. Alle 15-vuotiaiden hirttäminen oli lain mukaan kiellettyä, mutta tätä harvoin noudatettiin. Yhtä sääntöä ei kuitenkaan rikottu koskaan: raskaana olevien naisten hirttämistä lykättiin, kunnes he synnyttivät lapsensa. Joskus hirtettäväksi tuomittujen naisten sallittiin elää, kunnes lasta ei enää tarvinnut imettää.
Hirttäminen oli noitavainoissa yleinen teloituskeino rovioiden ohella.
Suomessa hirttäminen oli Ruotsin vallan aikana yleinen kuolemanrangaistuksen toimeenpanotapa varkaudesta tuomituille. Venäjän rikoslaki sääti maanpetoksesta hirttotuomion. Viimeinen Suomessa hirtetty oli jääkäriaktivisti Taavetti Lukkarinen, joka hirtettiin Oulun Kontinkankaalla mäntyyn maanpetoksesta tuomittuna 1916.
Laillisena teloitusmenetelmänä

Hirttämisteloitus voidaan suorittaa neljällä eri tavalla: ripustamalla, lyhyellä pudotuksella, standardipudotuksella ja pitkällä pudotuksella. 1800-luvulta 1900-luvun alkuun Yhdysvalloissa käytettiin mekanisoitua versiota, missä teloitettavaa ei pudotettu, vaan köyden avulla nykäistiin väkipyörien avulla yläilmoihin. Menetelmä ei saanut laajempaa kannatusta, mutta sen varianttia on käytetty nykyajan Iranissa, missä siihen on käytetty puominosturia.
Laitonta, esimerkiksi väkijoukon suorittamaa hirttämistä kutsutaan lynkkaukseksi ja siinä voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää.
Lyhyellä pudotuksella tai maasta nostolla hirttämistä voidaan niskan katkeamisen sijaan tapahtuvan hitaan tukehtumiskuoleman vuoksi pitää erityisen julmana teloituskeinona. Myös pitkässä pudotuksessa teloitettava saattaa saada halvaantumiseen johtavan niskavamman, jolloin kuolema tapahtuukin hitaasti kuristuen uhrin kärsiessä; pitkässä pudotuksessa voi käydä myös niin, että teloitettavan pää irtoaa.
Laillisena teloitusmenetelmänä > Ripustaminen

Kun hirtettävä ripustetaan köyden varaan, ruumiin paino kiristää silmukan kaulan ympärille ja puristaa henkitorven tukkoon. Uhri kuolee hitaasti tukehtumalla, mutta jos silmukka puristaa kaulan verisuonia tukkoon, tajuttomuus seuraa nopeasti. Kuolema tulee tavallisesti 10–20 minuutin kuluessa, ja sen aiheuttaa tukehtuminen. Toteutuneissa teloituksissa vankien on todettu rimpuilevan vain vähän aikaa ennen tajuttomuutta. Kuolema on joka tapauksessa kivuliaampi kuin kummassakaan pudotusteloituksessa.
Laillisena teloitusmenetelmänä > Lyhyt pudotus

Lyhyessä pudotuksessa teloitettava sijoitetaan kärryn, hevosen tai jonkin muun välineen, kuten tuolin, päälle silmukka kaulassa, minkä jälkeen tuki poistetaan teloitettavan alta. Tikkaita käytettiin yleisesti pakottaen teloitettavan itse kiipeämään tarpeeksi korkealle ennen silmukan laittoa.
Kuten ripustamisessakin teloitettava kuolee hitaasti kuristumiseen, joka kestää 10–20 minuuttia ennen sydämen pysähtymistä. Ennen vuotta 1850 lyhyt pudotus oli tavallisin hirttämismenetelmä, ja se on edelleen tavallisin itsemurhan ja laittomien lynkkausten tekomenetelmä, koska siinä ei tarvitse laskea pitkän pudotuksen tarvitsemia putoamismatkoja.
Sotarikollinen Karl Hermann Frank teloitettiin muunnelmalla, jossa teloitettava nostetaan rintakehän ympäri sidotun köyden avulla noin 3 metrisen pylvään yläosaan. Kaulan ympärillä oleva silmukka kiinnitetään pylvään päässä olevaan koukkuun. Kun ylhäällä pitävä köysi löysätään, teloitettava putoaa silmukan varaan. Frankin teloituksesta kuvatusta filmistä näkyy, ettei hän kärsinyt teloitettaessa.
Laillisena teloitusmenetelmänä > Standardipudotus

Standardipudotusta alettiin käyttää vuodesta 1866. Sen lääketieteelliset perusteet julkisti irlantilainen lääkäri Samuel Haughton. Siinä teloitettava pudotetaan standardimatkan, joka on 1,2–1,8 metriä (4–6 jalkaa). Menetelmä levisi nopeasti maihin, joissa oli käytössä englantilaisperäinen oikeusjärjestelmä. Menetelmää pidettiin lyhyttä pudotusta humaanimpana, koska sen tarkoituksena oli teloitettavan niskan murtaminen ja siitä seuraava halvaantuminen ja liikkumattomuus (sekä todennäköinen tajuttomuus).
Menetelmää käytettiin yhdysvaltalaisten hallussa olleitten sotarikollisten teloittamiseen, ja menetelmän heikkous tuli ilmi Joachim von Ribbentropin teloituksessa, kun hän oli hirressä 20 minuuttia ennen kuolemaansa.selvennä
Laillisena teloitusmenetelmänä > Pitkä pudotus

Englannissa 1800-luvulla käyttöönotetussa pitkässä pudotuksessa uhri seisoo aluksi puisella alustalla olevan luukun päällä. Kun luukku avataan, teloitettava kuolee pudotuksen aiheuttamaan niskan katkeamiseen. Tämän varmistamiseksi hirttoköyden solmu sijoitetaan leuan alle. Jotta teloitettavan pää ei irtoaisi, hänet punnitaan ja mitataan pudotuskorkeuden määrittelemiseksi. Lasketun pitkän pudotuksen kehitti englantilainen pyöveli William Marwood vuonna 1872. Köyden pituus laskettiin siten, että sen aiheuttama voima niskaan olisi noin 5 600 newtonia. Vuoden 1913 jälkeen, kun muitakin muuttujia otettiin huomioon, voimaksi laskettiin alhaisempi 4 400 N.
Menetelmässä köyden kiristyminen pudotuksen päätteeksi retkauttaa pään taaksepäin samalla kun muu keho jatkaa vielä matkaa. Tämä aiheuttaa niskan murtumisen tavallisesti nikamien C2 ja C3 välistä, aiheuttaen niin sanotun "hirttämismurtuman" (Hangman's fracture) ja selkäytimen vaurioitumisen (Ruth Ellisin ruumiinavauspöytäkirjassa todettiin nikamien välin kasvaneen noin viiteen senttimetriin). Tämä aiheuttaa silmänräpäyksellisen tajuttomuuden ja hengitysrefleksin loppumisen. Teloitettava kuolee lopulta tajuttomana tukehtumiseen; tämän takia teloitettava jätetään roikkumaan tunniksi. Teloitettava ei ehdi tuntea mitään pudotuksen loppuessa, koska tapahtuma kestää 0,02–0,03 sekuntia.
Tunnetuin tämän menetelmän käyttäjä oli englantilainen pyöveli Albert Pierrepoint. Menetelmän tehokkuudesta niskan murtamisessa kertoo tapahtuma, missä Pierrepoint oli teloittamassa saksalaista vakoojaa toisen maailmansodan aikana.
»Juuri kun olin liikuttamassa luukun avaavaa vipua, hän hyppäsi ylöspäin sidotuin jaloin ja putosi avautuneesta luukusta alas. Kauhukseni huomasin silmukan livenneen kaulasta ja oli hupun puolivälissä nenän pysäyttämänä, kunnes köysi pysäytti putoamisen ja hän jäi liikkumatta heilumaan sen jatkoksi. Menin alas vankilan lääkärin kanssa, joka totesi tapahtuneen 'siistin silmänräpäyksellisen kuoleman'. Hän kuulosti yllättyneeltä, niinkuin minäkin olin. Seuraavalla vierailullani päällikkö kertoi minulle selkäytimen katkeamisen olleen täydellinen.
("Just as I was crossing to the lever, he jumped with bound feet. The drop opened, and he plunged down, and I saw with horror that the noose was slipping. It would have come right over his head had it not caught roughly at a point halfway up the hood – it had in fact been stopped on his upper lip by the projection of his nose – and the body jerked down, then became absolutely still apart from the swinging of the rope. I went down into the pit with the prison medical officer. He examined the body and said to me: "A clean death. Instantaneous." He sounded surprised, and I did not blame him. I was surprised myself, and very relieved. On my next visit to Wandsworth the governor told me that the severance of the spinal cord had been perfect.")»
Epäonnistuneet hirttoyritykset

Yhdysvalloissa tiedetään monia tapahtumia, jolloin hirttäminen on epäonnistunut ja tämän seurauksena tuomitut on saatettu armahtaa. Tunnetuimpia tapauksia on Englannissa vuonna 1705 tapahtunut John Smithin teloitusyritys. Smith roikkui köyden jatkeena jopa 15 minuuttia tukehtumatta ja paikalla olleet alkoivat vastustaa tapahtunutta ja Smith armahdettiin.
Toinen samanlainen tapahtuma tapahtui 23. helmikuuta vuonna 1885 Englannissa kun John Lee oli tuomittu hirtettäväksi murhasta. Varmistuksista huolimatta hirttolavan luukku jäi jumiin kolme kertaa ja Leen tuomio muutettiin elinkautiseksi, josta hän vapautui 1907. Myöhemmin on arveltu, että luukun jumitti vääntynyt lauta; laudan vääntymisen aiheuttajaksi uskotaan sitä, että sen päällä, joka kerta samassa kohdassa, seisoi teloitusten aikana sangen kookas vankilan pappi, joka ei ollut läsnä rutiinityöksi määritellyissä laitteen kokeiluissa.[lähde? ] Fairport Convention -yhtye teki aiheesta vuonna 1971 albumin John Babbacombe Lee.
Iranissa lokakuussa 2013 huumerikosten vuoksi hirtetyn miehen havaittiin olevan elossa, vaikka hänet oli ehditty julistaa kuolleeksi hirttämisen jälkeen. Tapaus huomioitiin kansainvälisesti.
Nykyaika > Käyttö ja laillisuus eri maissa

Yhdysvalloissa hirttäminen on käytössä teloituskeinona vain Washingtonin ja New Hampshiren osavaltioissa ja niissäkin vain toissijaisena keinona. Toistaiseksi viimeinen hirttotuomio pantiin Yhdysvalloissa täytäntöön vuonna 1996 (Billy Bailey). Menetelmä on Japanissa ainoa kuolemantuomion täyttöönpanotapa, joskin kuolemaan tuomitaan maassa vain harvoin. Intiassa hirtettiin viimeksi 2012. Islamilaisessa maailmassa hirttäminen on yleinen teloituskeino, ja sitä käytetään Malesiassa, Singaporessa ja Iranissa. Hirttäminen on ampumalla teloittamisen ohella yleisin teloitustapa. Islamilaisessa maailmassa hirttäminen tehdään yleensä lyhyellä pudotuksella; Iranissa tuomitut hirtetään pudottamisen asemesta kiskomalla heidät nosturilla ylös.
Hirttämisen auktorisoi teloitustavaksi 60 maan laki (22. kesäkuuta 2012 tilanteen mukaan): Afganistan, Antigua ja Barbuda, Bahama, Bangladesh, Barbados, Belize, Botswana, Brunei, Kamerun, Kongon demokraattinen tasavalta, Dominica, Egypti, Päiväntasaajan Guinea, Eritrea, Gambia, Ghana, Grenada, Guyana, Intia, Iran, Irak, Jamaika, Japani, Jordania, Kenia, Kuwait, Libanon, Lesotho, Liberia, Malawi, Malesia, Burma, Nauru, Nigeria, Pohjois-Korea, Oman, Pakistan, Palestiina, Papua-Uusi-Guinea, Qatar, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Sierra Leone, Singapore, Etelä-Korea, Etelä-Sudan, Sri Lanka, Sudan, Suriname, Swazimaa, Syyria, Tansania, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tunisia, Uganda, Yhdysvallat, Sambia ja Zimbabwe.
Nykyaika > Saddamin hallinnon teloitukset Irakissa

Yksi kuuluisimpia 2000-luvulla hirtetyistä on Irakin entinen diktaattori Saddam Hussein, joka hirtettiin 30. joulukuuta 2006. Saddam Husseinin velipuoli Barzan Ibrahim al-Tikriti ja entinen Irakin päätuomari Awad Hamed al-Bander hirtettiin 15. tammikuuta 2007. Barzan al-Tikritin pää irtosi teloituksen yhteydessä liian pitkän pudotuksen johdosta. Irakin entinen varapresidentti Taha Yassin Ramadan hirtettiin 20. maaliskuuta 2007 ja Irakin presidentin entinen neuvonantaja Ali Hasan al-Majid (”Kemikaali-Ali”) 25. tammikuuta 2010. Irakin entinen ulkoministeri Tariq Aziz tuomittiin hirtettäväksi 26. lokakuuta 2010.
Hirttäytyminen itsemurhamenetelmänä

Hirttäytyminen on itsemurhatapa, jossa henkilö itse asettaa silmukan kaulalleen ja pudottautuu roikkumaan sen varaan. Sitä voidaan pitää eräänä varmimmista menetelmistä ampuma-aseen käytön ohella. Hirttäytyminen onkin yleisimpiä itsemurhakeinoja ja erityisen yleinen se on maissa, joissa ampuma-aseiden hankkiminen ja hallussapito ovat tiukasti säänneltyjä. Kuoleminen hirttäytymisessä on kivulias, ja se vie useita minuutteja ja henkilöllä on jatkuvasti suureneva riski saada vakava ja pysyvä aivovaurio, mikäli köysi pettää tai poistetaan ennen kuolemaa.
Hirttäytymisonnettomuus

Hypoksifilia on aiheuttanut monia kuolemia.
Pitkät kaulahuivit ja muut kaulan ympärillä olevat vaatekappaleet voivat kiinni jäädessään aiheuttaa kuoleman. Tällä tavalla menetti henkensä esimerkiksi tanssija Isadora Duncan vuonna 1927. Tästä syystä esimerkiksi pyöräilykypärissä ja kaulan ympärillä olevissa avainnauhoissa on aukeavat lukot, jotka estävät vahinkojen tapahtumisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hirttäminen Wikimedia Commonsissa
Natsirikollinen Karl Hermann Frankin julkinen teloitus 1946 paaluun (Youtube)
Amon Göthin teloitus, joka onnistui vasta kolmannella yrittämällä. (Youtube)
Ahmad Abdulsalam ja Baili Hajjaj Saadi hirttäminen Kuwaitissa 2013. Toisella pudotus oli liian lyhyt.
Yksityiskohta Pisanellon maalauksesta, 1436–1438.
Rudolf Höss hirressä. Teloitus tapahtui lyhyellä pudotuksella.
Sotarikollinen Franz Strasserin teloitus 1946.
Teloitetun pää on irronnut liian pitkän pudotuksen jälkeen (lainsuojaton Tom Ketchum 1901).
Sadie Sink

| Sadie Sink |
| --- | --- |
 Sadie Sink San Diegon Comic-Conissa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sadie Elizabeth Sink
Syntynyt: 16. huhtikuuta 2002 (ikä 22) Brenham, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Merkittävät roolit:  Stranger Things
Aiheesta muualla
IMDb 
Sadie Elizabeth Sink (s. 16. huhtikuuta 2002 Brenham, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Sink aloitti näyttelemisen teatterissa 7-vuotiaana. Hän esiintyi muun muassa näytelmissä Annie (2012–2014) ja The Audience (2015). Hän teki televisiodebyyttinsä vuonna 2013 draamasarjassa Americans ja elokuvadebyyttinsä vuonna 2016 urheiluelokuvassa Chuck. Läpimurtonsa hän teki vuonna 2017 scifi-kauhusarjassa Stranger Things, jossa hän esittää Max Mayfieldiä. Sitemmin hän on esiintynyt muun muassa kauhuelokuvissa Eli (2019), Fear Street – Osa 2: 1978 (2021) ja Fear Street – Osa 3: 1666 (2021), lyhytelokuvassa All Too Well: The Short Film (2021) sekä draamaelokuvassa The Whale (2022).
Sinkillä on nuorempi sisko nimeltään Jacey ja kolme veljeä: Caleb, Spencer ja Mitchell. Hänen vanhempiensa nimet ovat Casey ja Lori.
Aiheesta muualla

Sadie Sink Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sheldon Whitehouse

| Sheldon Whitehouse |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Rhode Islandista
 3. tammikuuta 2007– Jack Reedin kanssa  
Edeltäjä:  Lincoln Chafee
Rhode Islandin 71. oikeusministeri
 2. tammikuuta 1999–7. tammikuuta 2003  
Kuvernööri:  Lincoln Alamond
Edeltäjä:  Jeffery Pine
Seuraaja:  Patrick Lynch
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1955 (ikä 68) New York City, New York, Yhdysvallat
Puoliso:  Sandra Thornton (vih. 1986)
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Uskonto:  Episkopaali
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.whitehouse.senate.gov
Sheldon Whitehouse (s. 20. lokakuuta 1955 New York) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies. Hän on istunut 3. tammikuuta 2007 alkaen Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Rhode Islandilta.
Segonzano

| Segonzano |
| --- | --- |

 vaakuna
 Segonzano
 Koordinaatit: 46°11′N, 11°16′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Trentino-Etelä-Tiroli
Maakunta:  Trento
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Pierangelo Villaci
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,75 km²
Korkeus:  660 m
Väkiluku (2015):  1 505
 – Väestötiheys:  72,5 as./km²
 
 www.comune.segonzano.tn.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Segonzano on kunta, joka sijaitsee Trenton maakunnassa, koillisessa Italiassa. Kunnan asukasluku on noin 1 500 ja pinta-ala 20,8 neliökilometriä. Se sijaitsee yli puoli kilometriä merenpinnan yläpuolella.
Lähellä Segonzanoa sijaitsee Piramidi di Terra -niminen eroosion muodostama valtava luonnonmuodostuma.
Kylästä on noin 25 kilometriä matkaa Trenton kaupunkiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Segonzano Wikimedia Commonsissa
Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
Screaming Life (EP)

| Screaming Life Soundgarden |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty :  ?
 Julkaistu: Lokakuu 1987
 Tuottaja(t): Jack Endino & Soundgarden
 Tyylilaji: grunge, alternative metal
 Kesto: 22.16
 Levy-yhtiö: Sub Pop
Soundgardenin muut julkaisut
|   | Screaming Life (EP) 1987 | Fopp 1988 |
Screaming Life on grunge yhtye Soundgardenin lokakuussa vuonna 1987 julkaistu debyytti-EP. Albumin julkaisi Sub Pop levy-yhtiö. EP uudelleenjulkaistiin vuonna 1990 Screaming Life/Fopp-albumilla , joka sisälsi Soundgardenin molemmat kaksi ensimmäistä EP:tä.
Kappalelista

Hunted Down – 2.42 (säv. Cornell/Thayil)
Entering – 4.36
Tears to Forget – 2.00 (säv. Yamamoto/Thayil)
Nothing to Say – 4.00 (säv. Cornell/Thayil)
Little Joe – 4.31 (säv. Cornell/Thayil)
Hand of God – 4.27 (säv. Cornell/Thayil)
Aiheesta muualla

Screaming Life (EP) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Screaming Life (EP) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Soundgarden
| --- | --- |
Studioalbumit::   Ultramega OK  Louder Than Love  Badmotorfinger  Superunknown  Down on the Upside  King Animal 
EP:t::   Screaming Life  Fopp  Loudest Love  SOMMS  Songs from the Superunknown 
Kokoelma::   Screaming Life/Fopp  A-Sides  Telephantasm 
Videot::   Louder Than Live  Motorvision 
Singlet::   "Hunted Down"  "Flower"  "Loud Love"  "Hands All Over"  "Room a Thousand Years Wide"  "Jesus Christ Pose"  "Outshined"  "Rusty Cage"  "Spoonman"  "Black Hole Sun"  "Fell on Black Days"  "My Wave"  "The Day I Tried to Live"  "Superunknown"  "Pretty Noose"  "Burden in My Hand"  "Blow Up the Outside World"  "Ty Cobb"  "Bleed Together" 
Aiheeseen liittyvää::   Grunge  Audioslave  Hater  Temple of the Dog
Safi al-Din Ardabili

Sheikki Safi al-Din.
Sheikki Safi al-Dinin hautamausoleumia.
Safi al-Din eli Safi al-Din Ardabili (pers. ‏‏شیخ صفی الدین اردبیلی‎; Šeyḫ Ṣafī ad-Dīn Ardabilī‎) tai Ṣafī od-Dīn (1253 Ardabīl, Persia – 12. syyskuuta 1334 Ardabīl) oli kurditaustainen sunnimuslimi. Hän oli islamilainen mystikko ja šeikki, joka perusti safavidilaisen suufilaisen liikkeen.
Šeikin poika Ebn Bazzāz kokosi Ṣafwat al-ṣafā -teoksen, biografian isänsä ihmeteoista ja puheista 24 vuotta tämän kuoleman jälkeen. Runsas sata vuotta myöhemmin šaahi Ṭahmāsb määräsi teoksen virallista versiota muokattavan niin, että safavidien kurditaustaa häivytettäisiin ja polveutumista Muhammadia seuranneista imaameista puolustettaisiin.
Šeikki Safi al-Dinin khanqah ja mausoleumi on tunnettu hautapyhäkkö Ardabilissa ja eräs  Iranin maailmanperintökohteista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Safi al-Din Ardabili Wikimedia Commonsissa
Richard Tapper, 1997: Frontier nomads of Iran: a political and social history of the Shahsevan (Cambridge University Press) (englanniksi)
Sara Skyttedal

| Sara Skyttedal |
| --- | --- |
 Sara Skyttedal vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sara Magdalena Skyttedal
Syntynyt: 6. elokuuta 1986 (ikä 38) Tyresö, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Poliitikko
Puolue:  sitoutumaton
Entiset puolueet:  KD (2002–2024)
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen (2019–)
Aiheesta muualla
saraskyttedal.eu
Sara Magdalena Skyttedal (s. 6. elokuuta 1986 Tyresö) on ruotsalainen poliitikko, joka edusti vuoteen 2024 asti maan kristillisdemokraattisesta puoluetta. Hän on toiminut vuodesta 2019 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Tausta ja yksityiselämä

Skyttedal syntyi Tyresössä, mutta varttui Haningessa. Hän on opiskellut valtio-oppia, kansantaloustiedettä ja aatehistoriaa Tukholman yliopistossa, suorittamatta tutkintoa.
Skyttedal on avoliitossa Jimmy Dihangin kanssa. Parille syntyi tammikuussa 2021 kaksoset, poika ja tytär. Skyttedal on uskonnoltaan katolinen.
Poliittinen ura

Skyttedalin poliittinen ura alkoi kristillisdemokraattien nuorisojärjestössä Kristdemokratiska ungdomsförbundetissa (KDU), johon hän liittyi vuonna 2002. Hän toimi vuosina 2013–2016 järjestön puheenjohtajana ja sitä ennen vuodesta 2011 ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Vuosina 2011–2015 hän oli myös Euroopan kansanpuolueen (EPP) nuorisojärjestön Youth of the European People's Partyn (YEPP) varapuheenjohtaja. Ennen valintaansa europarlamenttiin Skyttedal toimi vuodesta 2016 kunnallisneuvoksena Linköpingin kunnassa. Hän oli myös kaupunginhallituksen ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Skyttedal oli Ruotsin kristillisdemokraattien kärkiehdokas europarlamenttivaaleissa 2019 ja tuli valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi. Aiemmin hän oli ollut europarlamenttivaaliehdokkaana vaaleissa 2009 ja 2014. Skyttedal kuuluu Euroopan kansanpuolueen ryhmään ja on ollut varsinaisena jäsenenä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa heinäkuusta 2019 sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa maaliskuusta 2021. Hän on ollut myös suhteista Irakiin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja syyskuusta 2019.
Skyttedal erosi KD:sta helmikuussa 2024. Hän on kertonut, ettei hänellä ole enää luottamusta puolueen puheenjohtajaa Ebba Buschia kohtaan.
Aiheesta muualla

Sara Skyttedalin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sara Skyttedal Wikimedia Commonsissa
Segovia (maakunta)

Segovia on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen eteläosassa. Sen rajanaapureita ovat Burgosin, Sorian, Guadalajaran, Madridin, Ávilan ja Valladolidin maakunnat.
Maakunnan väkiluku on 154 184 (vuonna 2017) ja pinta-ala 6 923 neliökilometriä. Noin 35 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Segoviassa. Maakunnassa on yhteensä 209 kuntaa, joista yli puolet on alle 200 asukkaan kyliä.