stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arndt–Eistert-reaktio
Reagenssit ja mekanismi

Arndt–Eistert-reaktiota varten karboksyylihaposta muodostetaan happokloridi reaktiolla tionyylikloridin kanssa. Seuraavassa vaiheessa happokloridi reagoi nukleofiilina toimivan diatsometaanin kanssa nukleofiilisella substituutioreaktiolla. Näin muodostuu diatsoketoni. Arndt–Eistert-reaktion mekanismin seuraava vaihe on tyypiltään Wolff-toisiintuminen.  Diatsoketonista muodostuu lämmitettäessä hopeaoksidin läsnä ollessa tai säteilytettäessä valolla katalyyttien kuten kolloidisten platinan tai kuparin läsnä ollessa ketokarbeeni. Tämä karbeeni toisiintuu keteenijohdannainen, joka reagoi veden kanssa hydrolysoituen karboksyylihapoksi.
Arndt–Eistert-reaktio soveltuu hyvin monenlaisille happoklorideille. Niissä ei kuteinkaan voi olla happamia funktionaalisia ryhmiä, koska ne reagoivat helposti diatsometaanin tai reaktiossa välivaiheena muodostuvan diatsoketonin kanssa. Mikäli reaktioseoksessa on veden sijasta alkoholeja, ammoniakkia tai amiineja muodostuu karboksyylihappojen sijaan estereitä tai amideja. Arndt–Eistert-reaktio voidaan suorittaa enentioselektiivisesti, minkä vuoksi se on hyvin käyttökelpoinen muun muassa lääke- ja luonnonainesynteeseissä.
Árpyia

Strofadien kartta, Árpyia ylempänä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Arpína (Αρπίνα)
Sijainti:  37°15′35″N, 21°00′09″E, Zákynthos Zákynthos, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Strofadit, Jooniansaaret
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,163 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Árpyia (kreik. Άρπυια; ”Harpyia”) eli Arpína (Αρπίνα) on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Strofadeihin. Se sijaitsee Zákynthoksesta etelään Stamfánin saaren luoteispuolella. Saaren pinta-ala on 0,163 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Árpyia kuuluu Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Arrheforeion

| Arrheforeion> Αρρηφόριον |
| --- | --- |
Sijainti:  Akropolis, Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′20″N, 23°43′33″E
Valmistumisvuosi:  400-luvun loppu eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Ateenan Akropolis 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ateenan Akropoliin asemapiirros, Arrheforeion merkitty numerolla 14.
Arrheforeion (m.kreik. Αρρηφόρειον; joskus myös Arreforeion tai Arreforion) oli antiikin aikainen rakennus Ateenan Akropolis-kukkulalla. Sitä käyttivät arrheforoi eli kulttitehtäviä suorittaneet nuoret tytöt.
Arrheforeionina pidetään Akropoliin rakennusta, johon viitataan tutkimuksessa myös nimellä Rakennus III. Se sijaitsi kukkulan pohjoislaidalla Erekhtheionin ja Pandroseionin luoteispuolella, ja se oli rakennettu lähes kiinni kukkulan pohjoiseen linnoitusmuuriin. Arrheforeion rakennettiin suunnilleen 400-luvun lopulla eaa. Se edusti oletettavasti doorilaista tyyliä. Rakennuksen perustusten koko on noin 12 × 12 metriä ja siihen liittyneen pihan koko noin 16 × 9 metriä. Rakennukselta johti maanalainen käytävä linnoitusmuurin toiselle puolelle Akropoliin pohjoisrinteellä olleelle niin kutsutulle Mykeneläiselle lähteelle sekä lukuisille pienille pyhäköille.
Arrheforoi, joita oli kaksi kappaletta, olivat nuoria ylhäisten sukujen tyttöjä, joille oli uskottu Athenen kulttiin liittyviä tehtäviä muistumana Kekropsin tyttäristä ja Erikhthonioksen myytistä. Heidän tehtävänsä oli kutoa vuosittain uusi peplos Athenen kulttikuvalle Panathenaia-juhliin. Arrheforeion-rakennusta käytettiin ilmeisesti tässä työssä. Rakennuksen pihaa käytettiin esimerkiksi tyttöjen palloleikkeihin. Panathenaia-juhlissa peplos puettiin Athene Poliaan temppelissä ja myöhemmin Erekhtheionissa olleen vanhan Athenen kulttikuvan päälle.
Rakennukseen liittyi myös Arrheforia-juhla, johon liittyneessä öisessä rituaalissa kyseisten tyttöjen piti kuljettaa jotain mystistä sisältänyt kori pois ja takaisin Akropoliille maanalaista tunnelia pitkin. Erään teorian mukaan tytöt olisivat noutaneet tuoretta multaa joltakin Afroditen puutarhapyhäköltä (mahdollisesti Afroditen ja Eroksen pyhäkkö) ja tuoneet sen esimerkiksi Pandroseionin pyhälle oliivipuulle. Näin kyseessä olisi ollut hedelmällisyysriiti.
Arrius Antoninus

Arrius Antoninus (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja keisari Antoninus Piuksen äidin puoleinen isoisä.
Antoninus oli luultavasti kotoisin Nemausuksesta, Etelä-Galliasta mutta suku muutti myöhemmin Italiaan. Hän toimi consul suffectuksena, eli nimitettiin kesken vuotta edellisen konsulin tilalle, vuosina 69 ja 97. Hän oli Plinius nuoremman ja tulevan keisarin Marcus Cocceius Nervan hyvä ystävä. Jälkimmäisen noustessa valtaan vuonna 96, Antoninus ei onnitellut häntä vaan sääli hänen epäonnista valintaansa keisariksi.
Antoninuksen vaimo oli eräs Boionia Procilla, jonka kanssa hän sai tyttären, Arria Fadillan, joka meni naimisiin Titus Aurelius Fulvuksen kanssa. Pari sai yhden pojan, Titus Aurelius Fulvus Boionius Arrius Antoninuksen eli tulevan keisarin Antoninus Piuksen. Hänen isänsä kuitenkin kuoli pojan ollessa nuori, joten hänestä huolehtivat Arrius Antoninus, kuolleen Aurelius Fulvuksen isä Titus Aurelius Fulvus vanhempi ja Arria Fadilla.
Fosforipentakloridi

| Fosforipentakloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10026-13-8
PubChem CID:  24819
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PCl5
Moolimassa:  208,22 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  179–181 °C (sublimoituu 100 °C )
Tiheys:  1,6 g/cm3 
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa 
Fosforipentakloridi (PCl5) on fosforin ja kloorin muodostama molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa kemiallisessa synteesissä yhdisteiden klooraukseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa fosforipentakloridi on kiinteää. Puhdas fosforipentakloridi on valkoista, mutta koska aine voi hajota spontaanisti fosforitrikloridiksi ja kloorikaasuksi ovat kiteet usein kellertäviä tai vihertäviä. Aine reagoi hyvin voimakkaasti veden ja kosteuden kanssa ja kykenee myös syövyttämään metalleja. Aine voi reagoida myös hyvin voimakkaasti typpihapon kanssa. Fosforipentakloridi liukenee hiilidisulfidiin ja tetrakloorimetaaniin.
Liuoksissa fosforipentakloridin rakenteen luonne vaihtelee. Poolittomiin liuottimiin, kuten bentseeniin ja tetrakloorimetaaniin, liuetessaan aine pysyy molekyyleinä. Sen sijaan poolisissa liuottimissa, kuten asetonitriilissä tai nitrobentseenissä, se esiintyy ionimuodoissa. Ionien rakenne on eri riippuen liuoksen fosforipentakloridikonsentraatiosta. Laimeassa liuoksessa yhdiste esiintyy tasapainossa, joka on:
ja suuremmissa pitoisuuksissa tasapaino on
Valmistus

Fosforipentakloridia on mahdollista valmistaa alkuaineistaan. Reaktio on kiivas eikä sitä juurikaan käytetä teollisuudessa.
Teollisesti fosforipentakloridia valmistetaan kloorikaasun ja fosforitrikloridin reaktiolla. Kiinteä reaktiotuote kerätään reaktiotilan pohjalta.
Reaktioita

Orgaanisessa kemiassa fosforipentakloridia käytetään yhdisteiden klooraukseen. Sen avulla syntetisoidaan muun muassa asyyliklorideja karboksyylihapoista.
Veden kanssa reagoidessaan fosforipentakloridi muodostaa fosforyylikloridia. Fosforyylikloridi hajoaa edelleen vapauttaen fosforihappoa ja suolahappoa. Kosteassa ilmassa yhdiste hajoaa fosforihapoksi ja suolahapoksi.
Ammoniumkloridin ja fosforipentakloridin reaktio johtaa syklisiin yhdisteisiin, joiden kaava vaihtelee. Useimmiten yhdisteiden suhdekaava on (NPCl2)3-8.
Litiumioniakuissa elektrolyyttiliuoksena käytettävää litiumheksafluorofosfaattia valmistetaan fosforipentakloridin ja litiumfluoridin reaktiolla.
Turvallisuus

Fosforipentakloridi on myrkyllistä. Aineen joutuminen hengitysteihin aiheuttaa hengenahdistusta ja yskää. Aine syövyttää voimakkaasti joutuessaan kosketuksiin ihon tai silmien kanssa. Yhdisteen nieleminen aiheuttaa huonoa oloa ja mahdollisesti tajuttomuuden.
Aiheesta muualla

Kemian työsuojeluneuvottelukunnan ehdotus fosforipentakloridin HTP-arvoksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Helle Aro

| Helle Aro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. joulukuuta 1960 (ikä 63) Kohila, Viron SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  175  cm
Paino:  65 kg
Laji:  seitsenottelu
Seura:  Kenttäurheilijat-58
Ennätykset:  6106 p
Helle Aro (o.s. Saadlo, s. 9. joulukuuta 1960 Kohila, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolaissyntyinen suomalainen yleisurheilun moniottelija. Hän voitti seitsenottelussa kaksi Suomen mestaruutta ja viisiottelussa hallissa myös kaksi mestaruutta. Ennen Suomeen siirtymistään hän saavutti mitalisijoituksia yleisurheilussa myös Virossa. Seitsenottelussa hänen piste-ennätyksensä on 6106. Seuratasolla hän edusti vantaalaista Kenttäurheilijat-58:a.
Nykyisin hän opettaa Helsingin Suomalais-venäläisessä koulussa liikuntaa.
Saavutukset

Seitsenottelu:
Suomen mestari: 1992, 1993
SM-hopea: 1989, 1994
SM-pronssi: 1990, 1991
Viisiottelu:
Hopea Viron mestaruuskilpailuissa 1979
100 metrin aitajuoksu:
Pronssi Viron mestaruuskilpailuissa 1983
Pituushyppy:
Pronssi Viron mestaruuskilpailuissa 1982
SM-pronssi: 1992
Hallikilpailut
Viisiottelu:
Suomen mestari: 1990, 1992
SM-hopea: 1991, 1993, 1994
Pituushyppy:
SM-pronssi: 1992
Arrheforia

| Arrheforia> Ἀῤῥηφόρια |
| --- | --- |
Tyyppi:  uskonnollinen juhla Athenen kunniaksi
Päivämäärä:  Skiroforion ? (kesä-heinäkuu)
Järjestämistiheys:  vuosittain
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Arrheforia (myös Arreforia, m.kreik. Ἀῤῥηφόρια, Arrhēforia, lat. Arrhephoria/Arrephoria) eli Herseforia (Ἑρσηφόρια, Ἑρρηφόρια) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle. Se sijoittui Skiroforion-kuuhun eli nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin, mutta sen tarkempaa päivää ei tunneta.
Arrheforia-nimi perustuu sanaan arrhēta (ἄῤῥητα), 'ääneen lausumaton', mikä viittaa juhlassa kannettuihin salaperäisiin esineisiin. Toinen nimi Herseforia viittaa Ateenan kuninkaan Kekropsin tyttäreen Herseen, jonka kultti liittyi läheisesti Atheneen.
Juhla oli ennen kaikkea naisten tai tyttöjen viettämä. Kaupungin ylhäisösuvuista valittiin vuosittain neljä (tai kaksi) 7–11-vuotiasta tyttöä, joista käytettiin nimitystä arrheforoi (ἀῤῥηφόροι, myös ἐρσηφόροι tai ἐῤῥηφόροι), joiden tehtävänä oli Athenen papittaren avustaminen. Valinnan suoritti kuningasarkontti. Kahden tytön tehtävänä oli uuden peploksen kutominen Athenelle Panathenaia-juhlaa varten, mikä aloitettiin Khalkeia-juhlassa. Kahden muun tytön (tai samojen tyttöjen) tehtävänä oli kantaa Arrheforia-juhlassa joitakin esineitä, joiden luonteesta ei ole tietoa.
Kun juhlan aika koitti, Athenen papitar laittoi tyttöjen pään päälle kannettavaksi korit tai muut astiat, joissa esineet olivat. Sen enempää papitar kuin tytötkään eivät tienneet, mitä esineet olivat. Tytöt laskeutuivat Akropoliilta salaista uloskäyntiä pitkin kukkulan rinteessä olleelle Afroditen puutarhapyhäkölle. Salainen uloskäynti oletetaan niin kutsutun Mykeneläisen lähteen portaiksi, ja pyhäkkö oli mahdollisesti Afroditen ja Eroksen pyhäkkö. Tytöt jättivät esineet pyhäkölle, ja kantoivat takaisin jotakin muuta, joka oli myös peitetty. Tytöillä oli yllään valkoiset vaatteet, jotka oli koristeltu kullalla. Muutoin juhlasta ei tiedetä paljoakaan.
Arrheforoi-tyttöjen rakennuksena Akropoliilla toimi Arrheforeion.
Fredrika

| Fredrika |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  18. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Riikka, Riika
Vastineita eri kielissä:  Federica
Nimen alkuperä:  Fredrik
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fredrika on naisen etunimi, Fredrik-nimen naispuolinen vastine.
Suomessa nimi Fredrika on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2 164 henkilölle. Nimestä on käytössä suomenkielinen lyhentymä Riikka. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan sekä Fredrikin että Fredrikan nimipäivä on 18. heinäkuuta, joka suomenkielisessä kalenterissa on Riikan nimipäivä.
Tunnettuja Fredrikoja

Fredrika Dorotea (1781–1825), Ruotsin kuningatar, kuningas Kustaa IV Aadolfin puoliso
Fredrika Bremer (1801–1865), ruotsalainen kirjailija
Fredrika Wilhelmina Carstens (1808–1888), suomalainen kirjailija
Fredrika Lovisa Lindqvist (1786–1841), suomalainen kirjailija
Fredrika Pietilä (1837–1888), suomalainen kirjailija
Fredrika Runeberg (1807–1879), suomalainen kirjailija, Johan Ludvig Runebergin puoliso
Fredrika Wenman (1803–1873), suomalainen runoilija
Fredrika Wetterhoff (1844–1905), suomalainen pedagogi, Fredrika Wetterhoffin kotiteollisuusopiston perustaja
Fredrika Åkerö (s. 1984), suomalainen poliitikko (RKP)
Fredrikan mukaan nimetty

Fredrika, taajama ja entinen kunta Ruotsissa, nykyään osa Åselen kuntaa, nimetty Ruotsin kuningattaren Fredrika Dorotean mukaan
Fredrikan piiri, Ruotsin piiri Åselen kunnassa entisen Fredrikan kunnan alueella
Fredrika-kirjastot, yhdentoista Pohjanmaan kunnan kirjastokimppa (nimetty Fredrika Runebergin mukaan)
Arpalahti (Sauvo)

Arpalahti (ruots. Brittsböle) on kylä Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee kunnan itäosassa Salon rajan tuntumassa.
Arpalahden kylä rajautuu idässä Rikaniemeen, etelässä Ruonanlahteen ja lännessä Kaukorantaan. Kylässä on vain muutamia tiloja.
Historia

Kylä on ruotsalaisen oikeuden kylänä perustettu 1200–1300-lukujen aikana. Se kuului Ruonankartanon läänin Träskbyn verokuntaan. Vuonna 1540 kylässä oli vain yksi talo, joka jakautui 1580-luvulle tultaessa kahdeksi tilaksi, Nedergårdiksi eli Alastaloksi sekä Övergårdiksi eli Ylitaloksi. Ne olivat ensin kruununtiloja, jotka Kristiina Horn osti rälssiksi vuonna 1647. Ne palautuivat kruunulle 1700-luvun alussa ja ostettiin perinnöksi vuonna 1763.
Vuosina 1772–1773 kylässä suoritettiin isojako. Tuohon aikaan Alastalo ja Ylistalo sijaitsivat toisistaan hieman erillään. Isojaon aikoihin kylän pellot sijaitsivat kylätontin ympärillä, niityt Ruonanlahden rannoille sekä kylävainioiden pohjoispuolelle. Nykyinen Arpalahden tila muodostettiin kylän kahdesta kantatilasta ja sijaitsee nykyään vanhan kylätontin tuntumassa.
Arpalahden kylässä sijaitsee 1950-luvulla toiminnassa ollut kalkkikivilouhos.
Armstrongin luku

Armstrongin luku eli Armstrongn-luku on sellainen n numeroa sisältävä positiivinen kokonaisluku, jonka numeroiden n:nsien potenssien summa on itse luku.
Esimerkiksi pienin Armstrong³-luku on
Muut kolminumeroiset Armstrongin luvut ovat 370, 371 ja 407. Suuremmat Armstrongin luvut ovat 1 634,8 208,9 474,54 748 ja jne.
Armstrongin luvut voidaan laskea myös muilla kuin kymmenjärjestelmän luvuilla. Armstrongin lukua voidaan myös kutsua yhteenlasku täydelliseksi luvuksi erotuksena täydellisistä luvuista. Armstrongin luku voidaan määritellä myös seuraavasti F_{b}(n)=\sum _{i=0}^{k-1}d_{i}^{k}
Armstrongin luvut kantaluvun mukaan

| kantaluku | kantaluvun armstonrin luvut |
| --- | --- |
2: 1
3: 1,2,5,8,17
4: 1,2,3,28,29
5: 1,2,3,4,13
6: 1,2,3,4,5
7: 1,2,3,4,5
8: 1,2,3,4,5
9: 1,2,3,4,5
Aiheesta muualla

https://mathworld.wolfram.com/NarcissisticNumber.html
Luettelo sotamarsalkoista

Tämä on luettelo sotamarsalkoista.
Afganistan

Nasrullah Khan (1875–1920)
2004 – Mohammed Fahim (1957–2014)
2020 – Abdul Rashid Dostum (s. 1954)
Alankomaat

Charles Eugène de Croy – (1651–1703)
Albania

1.syyskuuta 1928 – Zog I (1895–1961)
Australia

20. maaliskuuta 1925 – William Birdwood (1865–1951)
2. kesäkuuta 1938 – Yrjö VI  (1895–1952)
8. kesäkuuta 1950 – Thomas Blamey (1884–1951)
1. huhtikuuta 1954 – Prinssi Philip, Edinburghin herttua (1921–2021; )
Bahrain

Hamad bin Isa Al Khalifa (s. 1950)
Salman bin Hamad bin Isa Al Khalifa (s. 1969)
Khalifa bin Ahmed Al Khalifa
Brasilian keisarikunta

Luís Alves de Lima e Silva
Manuel Antônio da Fonseca Costa
Francisco Xavier Calmon Cabral da Silva
Manuel Luís Osório
José Antônio Correia da Câmara
Francisco José de Sousa Soares de Andréa
Alexandre Gomes de Argolo Ferrão Filho
Brasilian tasavalta

Ademar de Queirós
Aguinaldo Caiado de Castro
Aires Antônio de Morais Âncora
Alexandre Gomes de Argolo Ferrão
Alexandre Zacharias de Assumpção
Angelo Mendes de Morais
Antônio Enéias Gustavo Galvão
Antônio Henrique Cardim
Armando Figueira Trompowsky de Almeida
Bento Manuel Ribeiro
Cândido José da Costa
Cândido Rondon
Carlos Antônio Napion
Carlos Frederico Lecor
Carlos Machado Bittencourt
Casimiro Montenegro Filho
Cordeiro de Farias
Artur da Costa e Silva
Deodoro da Fonseca (1884)
Eduardo Gomes
Eurico Gaspar Dutra
Floriano Peixoto
Francisco Arruda Câmara
Frederico Augusto de Mesquita
Francisco Carlos da Luz
Francisco das Chagas Santos
Francisco José de Sousa Soares de Andréa
Francisco Marcelino de Sousa Aguiar
Francisco de Paula Magessi Tavares de Carvalho
Guilherme Xavier de Sousa
Hastinfilo de Moura
Henrique Batista Duffles Teixeira Lott
Hermes Ernesto da Fonseca
Hermes da Fonseca
Humberto de Alencar Castelo Branco (1964)
João Batista do Rego Barros Cavalcanti de Albuquerque
João Carlos Augusto de Oyenhausen-Gravenburg
João de Deus Mena Barreto (I)
João Frederico Caldwell
João de Segadas Viana
João de Sousa da Fonseca Costa
John Thomas Canterburysta
João Vieira de Carvalho
Joaquim de Oliveira Álvares
Joaquim Xavier Curado
José Bernardino Bormann
José Egídio Gordilho de Barbuda Filho
José de Oliveira Barbosa
José Pessoa
José Ribeiro de Sousa Fontes
Juarez Távora
Júlio Anacleto Falcão da Frota
Luís Paulino d'Oliveira Pinto da França
Luís Paulino d'Oliveira Pinto da França Garcês
Manuel de Almeida Lobo d'Eça
Manuel Antônio da Fonseca Costa
Manuel Jorge Rodrigues
João Baptista Mascarenhas de Morais
Odílio Denys
Pedro de Alcântara Bellegarde
Raimundo José da Cunha Matos
Rufino Enéias Gustavo Galvão
Salustiano Jerônimo dos Reis
Salvador José Maciel
Sebastião Barreto Pereira Pinto
Tomás Joaquim Pereira Valente
Waldemar Levy Cardoso (1966)
Egyptin kuningaskunta

Abbas I (1813–1854)
Ibrahim Pasha (1789–1848)
Yahya Mansur Yeghen (1837–1913)
Horatio Herbert Kitchener (1850–1916)
20. joulukuuta 1914 – Hussein Kamel (1853–1917)
Fuad I (1868–1936)
'Aziz 'Ali al-Misri (1879–1965)
Farouk (1920–1965)
1949 – Abdullah I (1882–1951)
26. heinäkuuta 1952 – Fuad II (s. 1952)
21. helmikuuta 1955 – Hussein (1935–1999)
Egyptin tasavalta

Abdel Hakim Amer (1919–1967)
Marraskuu 1973 – Ahmad Ismail Ali (1917–1974)
Abdel Ghani el-Gamasy (1921–2003)
Ahmed Badawi (1927–1981)
Mohammed Aly Fahmy (1920–1999)
Abd al-Halim Abu Ghazala (1930–2008)
1993 – Mohamed Hussein Tantawi (1935–2021)
2014 – Abdel Fattah el-Sisi ​​(s. 1954)
Espanja

1792 – Antonio Olaguer Feliú (1742–1813)
1810 – Henry Joseph O’Donnell (1769–1834)
1818 – Manuel Olaguer Feliú (1759–1824)
1844 – Ramón María Narváez y Campos (1800–1868)
1869 – Juan Prim (1814–1870)
Etelä–Afrikka

24. toukokuuta 1941 – Jan Smuts (1870–1950)
Etiopia

Haile Selassie (1892–1975)
Amha Selassie (1914 – 1997)
8. tammikuuta 2022 – Birhanu Jula
Filippiinit

24. elokuuta 1936 – Douglas MacArthur (1880–1964)
Gelre

1528 – Maarten van Rossum (1490–1555)
Ghana

1965 – Kwame Nkrumah (1909–1972)
Intia

1. tammikuuta 1973 – Sam Manekshaw (1914–2008)
28. huhtikuuta 1986 – K. M. Cariappa (1899–1993)
2002 Arjan Singh
Irak

Faisal I (1883–1933)
8. syyskuuta 1933 – Ghazi (1912–1939)
6. huhtikuuta 1939 – 'Abd al-Ilah (1913–1958)]
2. toukokuuta 1953 – Faisal II (1935–1958)
Abdul Salam Arif (1921–1966)
Ahmed Hassan al-Bakr (1914–1982)
1979 – Saddam Hussein (1937–2006)
Izzat Ibrahim al-Douri (1942–2020)
Iran

Hosein Qoli Khan (1742–1831)
Ja’afar Quli Khan-e Khajar Quyunlu (1751–1790)
Muhammad Qasim Khan-e Qajar Quyunlu (d. 1831)
Abbas Mirza (1789–1833)
Hasan Ali Mirza (1789–1853)
Ali Shah (1796–1854)
Fath-Ali Shah Qajar (1797–1834)
Kaikhusru Mirza (1809–1857)
Bahman Mirza Qajar (1811–1884)
Mass’oud Mirza Zell-e Soltan (1850–1918)
1899 – Vajihullah Mirza (1854–1905)
Kamran Mirza Nayeb es-Saltaneh (1856–1927)
Abul Husain Mirza (1858–1939)
1921 – Rezā Shāh (1878–1944)
Mohammad Reza Pahlavi (1919–1980)
Mirza Muhammad Khan-e Qajar Devehlu
Mirza Muhammad Taqi Khan-e Farahani
Agha Vali Khan
Mirza Hosein Khan Moshir od-Dowleh
Mirza Muhammad Bakir Khan
Italia

4. marraskuuta 1924 – Conte Luigi Cadorna (1850–1928)
4. marraskuuta 1924 – Armando Diaz (1861–1928)
25.6.1926 – Emanuele Filiberto (1869–1931)
25. kesäkuuta 1926 – Pietro Badoglio (1871–1956)
Italo Balbo – (1896–1940)
25. kesäkuuta 1926 – Enrico Caviglia (1862–1945)
25. kesäkuuta 1926 – Gaetano Giardino (1864–1935)
25. kesäkuuta 1926 – Guglielmo Pecori-Giraldi (1856–1941)
16. marraskuuta 1935 – Emilio De Bono (1866–1944)
9. toukokuuta 1936 – Rodolfo Graziani (1882–1955)
30. maaliskuuta 1938 – Vittorio Emanuele III (1869–1948)
30. maaliskuuta 1938 – Benito Mussolini (1883–1945)
1. heinäkuuta 1942 – Conte Ugo Cavallero (1880–1943)
12. elokuuta 1942 – Ettore Bastico (1876–1972)
29. lokakuuta 1942 – Umberto II (1904–1983)
12. toukokuuta 1943 – Giovanni Messe (1883–1968)
Itävalta

Alfred Jansa (1884–1963)
Itävalta > Itävalta–Unkari

Svetozar Boroević von Bojna (1856–1920)
Eduard von Böhm-Ermolli (1856–1941)
Ludwig Goiginger (1863–1931)
Franz Conrad von Hötzendorf (1852–1925)
Kaarle I (1887–1922),
Arthur Arz von Straussenburg (1857–1935),
Japani

Shunroku Hata (1879–1962)
Aritomo Yamagata (1838–1922)
Jemenin arabitasavalta

Abdullah as-Sallal (1917–1994)
Jemen

24. joulukuuta 1997 – Ali Abdullah Saleh (s. 1942)
Jordania

1948 – Abdullah I (1882–1951)
20 July 1951 – Talal (1909–1972)
11 August 1952 – Hussein (1935–1999)
Habis al-Majali (1914–2001)
Fat’hi Abu Taleb
Abdul Hafeth Al Ka’abnah
7 February 1999 – Abdullah II (s. 1962)
2005 – Sa’ad Khair (d.2009)
Jugoslavia

16. elokuuta 1921 – Aleksanteri I (1888–1934)
9. lokakuuta 1934 – Pietari II (1923–1970)
29. marraskuuta 1943 – Josip Broz Tito (1892–1980)
Kambodža

1971 – Lon Nol (1913–1985)
Norodom Ranariddh (1944–2021)
2009 – Heng Samrin (s. 1934)
2009 – Chea Sim (s. 1932)
2009 – Hun Sen (s. 1952)
Keski-Afrikan keisarikunta

Jean-Bédel Bokassa (1921–1986)
Kiinan tasavalta

1912 – Yuan Shikai (1859–1916)
1917 – Sun Yat-sen (1866–1925)
1921 – Tang Jiyao (1883–1927)
1921 – Lu Rongting (1856–1927)
1927 – Zhang Zuolin (1875–1928)
1935 – Tšiang Kai-šek (1887–1975)
Kiinan kansantasavalta

1955 – Zhu De (1886–1976)
1955 – Peng Dehuai (1898–1974)
1955 – Lin Biao (1908–1971?)
1955 – Liu Bocheng (1892–1986)
1955 – He Long (1896–1969)
1955 – Chen Yi (1901–1972)
1955 – Luo Ronghuan (1902–1963)
1955 – Xu Xiangqian (1901–1990)
1955 – Nie Rongzhen (1899–1992)
1955 – Ye Jianying (1897–1986)
Kreikka

1913 – Konstantin I (1868–1923)
1937 – Yrjö II (1890–1947)
1947 – Paul I (1901–1964)
28. lokakuuta 1949 – Aléxandros Papágos (1883–1955)
1964 – Konstantin II (1940–2023)
Kroatian itsenäinen valtio

1941 – Slavko Kvaternik (1876–1947)
Kroatian tasavalta

1995 – Franjo Tuđman (1922–1999)
Liberia

Samuel Doe (1951–1990)
Libya

14 September 2016 – Khalifa Haftar (s. 1943)
Peru

Toribio de Luzuriaga 1821
José Mariano de la Riva Agüero y Sánchez Boquete 1823
Antonio José de Sucre y Alcalá
Mariano Necochea
José de la Mar
Agustín Gamarra Messia 1828
William Miller 1834
Bernardo O’Higgins Riquelme
Domingo Nieto
Ramón Castilla y Marquesado
Miguel de San Román Meza
Andrés Avelino Cáceres Dorregaray 1919
Óscar R. Benavides Larrea 1939
Eloy G. Ureta 1946
Miguel Grau Seminario 1967
Francisco Bolognesi Cervantes 1989
Jose Abelardo Quiñones 1991