stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 1936
Jatkolohkot > Lohko B

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.2.1936 | Yhdysvallat  | 2-0 |  Tšekkoslovakia |  |  |

|  | (0-0,2-0,0-0)  | (0-0,2-0,0-0)  | (0-0,2-0,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.2.1936 | Ruotsi  | 1-0 |  Itävalta |  |  |

|  | (1-0,0-0,0-0)  | (1-0,0-0,0-0)  | (1-0,0-0,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.2.1936 | Yhdysvallat  | 1-0 |  Itävalta |  |  |

|  | (0-0,1-0,0-0)  | (0-0,1-0,0-0)  | (0-0,1-0,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.2.1936 | Tšekkoslovakia  | 4-1 |  Ruotsi |  |  |

|  | (0-1,2-0,2-0)  | (0-1,2-0,2-0)  | (0-1,2-0,2-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.2.1936 | Yhdysvallat  | 2-1 |  Ruotsi |  |  |

|  | (0-0,1-1,1-0)  | (0-0,1-1,1-0)  | (0-0,1-1,1-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.2.1936 | Tšekkoslovakia  | 2-1 |  Itävalta |  |  |

|  | (0-0,2-1,0-0)  | (0-0,2-1,0-0)  | (0-0,2-1,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat  | 3 |  3  |  0  |  0  |  5  |  1  | +4 | 6 |
|  Tšekkoslovakia  | 3 |  2  |  0  |  1  |  6  |  4  | +2 | 4 |
|  Ruotsi  | 3 |  1  |  0  |  2  |  3  |  6  | -3 | 2 |
|  Itävalta  | 3 |  0	 |  0  |  3  |  1  |  4  | -3 | 0 |
Loppusarja

Jatkolohkojen keskinäisten ottelujen tulokset jäivät voimaan loppusarjaan.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.2.1936 | Iso-Britannia  | 5-0 |  Tšekkoslovakia |  |  |

|  | (2-0,3-0,0-0)  | (2-0,3-0,0-0)  | (2-0,3-0,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.2.1936 | Kanada  | 7-0 |  Tšekkoslovakia |  |  |

|  | (3-0,3-0,1-0)  | (3-0,3-0,1-0)  | (3-0,3-0,1-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.2.1936 | Iso-Britannia  | 0-0 ja. |  Yhdysvallat |  |  |

|  | (0-0,0-0,0-0,0-0,0-0,0-0)  | (0-0,0-0,0-0,0-0,0-0,0-0)  | (0-0,0-0,0-0,0-0,0-0,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.2.1936 | Kanada  | 1-0 |  Yhdysvallat |  |  |

|  | (1-0,0-0,0-0)  | (1-0,0-0,0-0)  | (1-0,0-0,0-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Iso-Britannia  | 3 |  2  |  1  |  0  |  7  |  1  | +6 | 5 |
|  Kanada  | 3 |  2  |  0  |  1  |  9  |  2  | +7 | 4 |
|  Yhdysvallat  | 3 |  1  |  1  |  1  |  2  |  1  | +1 | 3 |
|  Tšekkoslovakia  | 3 |  0  |  0  |  3  |  0  |  14  | -14 | 0 |
Loppusijoitukset > Olympiaturnaus

| Sija | joukkue |
| --- | --- |
:  Iso-Britannia (GBR)
:  Kanada (CAN)
:  Yhdysvallat (USA)
4.:  Tšekkoslovakia (TCH)
5.:  Saksa (GER)
5.:  Ruotsi (SWE)
7.:  Unkari (HUN)
7.:  Itävalta (AUT)
9.:  Puola (POL)
9.:  Italia (ITA)
9.:  Ranska (FRA)
9.:  Japani (JPN)
13.:  Latvia (LAT)
13.:  Sveitsi (SUI)
13.:  Belgia (BEL)
Loppusijoitukset > Euroopan-mestaruusturnaus

| Sija | joukkue |
| --- | --- |
:  Iso-Britannia
:  Tšekkoslovakia
:  Saksa
4.:  Ruotsi
5.:  Unkari
6.:  Itävalta
7.:  Puola
8.:  Italia
9.:  Ranska
10.:  Latvia
11.:  Sveitsi
12.:  Belgia
Mitalistijoukkueiden pelaajat

| --- | --- |
Kultaa::  Iso-Britannia  Alexander Archer, James Borland, Edgar Brenchley, James Chappell, John Coward, Gordon Dailley, John Davey, Carl Erhardt, James Foster, John Kilpatrick, Archibald Stinchcombe, Robert Wyman
Hopeaa::  Kanada  Maxwell Deacon, Hugh Farquharson, James Haggarty, Walter Kitchen, Raymond Milton, Dinty Moore, Herman Murray, Arthur Nash, David Neville, Kenneth Farmer-Horn, Ralph Saint-Germain, Alexander Sinclair, William Thomson Valmentaja: Albert Pudas
Pronssia::  Yhdysvallat  John Garrison, August Kammer, Philip LaBatte, John Lax, Thomas Moon, Elbridge Ross, Paul Rowe, Francis Shaughnessy, Gordon Smith, Francis Spain, Frank Stubbs
Anastasia Nikolajevna Romanova

| Anastasia Nikolajevna |
| --- | --- |
 Venäjän suuriruhtinatar
 
Syntynyt:  Anastasia Nikolajevna Romanova 18. kesäkuuta 1901 Pietarhovi, Pietarin kuvernementti, Venäjä
Kuollut:  17. heinäkuuta 1918 (17 vuotta) Jekaterinburg, Neuvosto-Venäjä
Hautapaikka:  Pietari-Paavalin katedraali, Pietari
Suku:  Romanov
Isä:  Nikolai II
Äiti:  Aleksandra Fjodorovna
Uskonto:  ortodoksisuus
Nimikirjoitus:  
Suuriruhtinatar Anastasia Nikolajevna Romanova (ven. Анастасия Николаевна Романова, Anastasija Nikolajevna Romanova; (18. kesäkuuta (J: 5. kesäkuuta) 1901 Pietari – 17. heinäkuuta 1918 Jekaterinburg) oli Venäjän keisari Nikolai II:n ja keisarinna Aleksandra Fjodorovnan toiseksi nuorin lapsi. Jakov Jurovskin johtamat bolševikit murhasivat hänet yhdessä muun keisariperheen kanssa kauppias Ipatjevin talossa Jekaterinburgissa.
Perhe

Anastasialla oli kolme sisarta ja yksi veli:
Olga Nikolajevna Romanova s. 1895 (isosisar)
Tatjana Nikolajevna Romanova s.1897 (isosisar)
Marija Nikolajevna Romanova s. 1899 (isosisar)
Aleksei Nikolajevitš Romanov s. 1904 (pikkuveli)
Kuolema

Verityön jälkeen Jekaterinburgissa liikkui huhuja, että joku lapsista olisi mahdollisesti päässyt pakenemaan. Myöhemmin useat huijarit ovat väittäneet olevansa teloituksesta pelastunut Anastasia, tunnetuin heistä lienee ollut Berliinissä vuonna 1920 julkisuuteen tullut Anna Anderson.
Neuvostoliiton salaisten arkistojen avauduttua tulivat päivänvaloon muun muassa Jurovskin muistiinpanot. Niissä oli yksityiskohtaisesti selostettu Romanovien salaisen haudan paikka Jekaterinburgissa. Hauta oli metsätiehen hätäisesti lapioilla kaivettu matala kuoppa. Hauta avattiin vuonna 1991, mutta siitä puuttuivat kruununperijä Aleksein ja Marian jäännökset.
Mariaksi ja Alekseiksi oletettuja luita löydettiin elokuussa 2007 70 metrin päästä siitä haudasta, johon muut perheen jäsenet oli haudattu. Myöhemmin niiden kuuluminen keisariperheen jäsenille kuitenkin varmennettiin kolmella erilaisella DNA-testillä. Venäjältä lähetetyt luunpalat tutki Yhdysvalloissa tohtori Michael D. Cobleja Itävallassa molekyylibiologi Walther Parson. Uusimman tutkimuksen mukaan Anastasia oli myös hemofilia B:n oireeton kantaja, josta hänen veljensä Aleksei kärsi koko elämänsä.
Venäjän ortodoksinen kirkko on kiistänyt DNA-testien luotettavuuden vuonna 2008. Se on myös julistanut koko keisariperheen pyhiksi vuonna 2000. Venäjällä elää yhä uskomus, että ainakin yksi lapsista olisi onnistunut pakenemaan. Venäjän ortodoksikirkko vaatii Anastasian haudan avaamista, jotta voitaisiin uusilla tutkimuksilla varmistaa, että kyseessä on todella Anastasia.
Anastasia populaarikulttuurissa

Anastasia on arvoituksellisuutensa vuoksi pysynyt ihmisten kiinnostuksen kohteena vuosikymmenet, ja hänestä on kirjoitettu kirjoja ja tehty elokuvia, joista tunnetuin lienee vuonna 1956 valmistunut Anastasia. Siinä ”suuriruhtinatarta” esitti Ingrid Bergman. Anastasiasta on tehty myös televisiosarja ja piirroselokuva. Alfred Newman on säveltänyt elokuvaan Anastasia ”Anastasia”-nimisen musiikkikappaleen. Sen suomenkielisestä versiosta, jonka on sanoittanut Sauvo Puhtila, on tehty useita levytyksiä vuosina 1957 ja 1970. Yhdysvaltalainen aikakauslehti TIME listasi vuonna 2013 maailman 7 kuuluisinta katoamismysteeriä. Anastasia oli kolmannella sijalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anastasia Nikolajevna Romanova Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Venäjä 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Anastasia 9-vuotiaana vuonna 1910
Sisaret Olga, Tatjana, Maria ja Anastasia Romanova vuonna 1906.
Eesti kaheksakümnendad

Eesti kaheksakümnendad -kokoelman kansikuva
Eesti kaheksakümnendad on vuonna 2001 julkaistu kolme CD-levyä sisältävä kokoelma-albumi, joka sisältää musiikkia tunnetuilta virolaisilta 1980-luvun artisteilta ja yhtyeiltä.
Luettelo kokoelman kappaleista

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  CD 1 Thea Paluoja, Proov 583 - Sinu juures  Sven Himma, Mahavok - Miks mind piinad  Monitor - Ootan tuult  Ain Tammesson, Nemo - Saatus  Silvia Vask, Medium - Kui kunagi veel näeme  Henry Laks, Seitsmes meel - Tule kui leebe tuul  Marju Länik - Varjude mäng  Ivo Linna, Rock-Hotel - Vaid sinu naer  Marju Länik, Jaak Joala, Kontakt - See öö on armastus aastapäev  Kaja ja Ele Kõlar, Radar - Tulen saarelt  Erich Krieger - Põhjanael  Mait Maltis, Vitamiin - Gloria  Tajo Kadajas - Ära tule  Tõnis Mägi, Music Seif - Make Up  Silvi Vrait - Olnut enam heaks ei tee  Urmas Alender - Üle helkleva vee  Kare Kauks, Mahavok - On läinud aastad  Radar - Viraaz  Tarmo ja Toomas Urb - Imeline aas  Leila Miller, Valdo Randpere - Püha järv |   |  CD 2 Viljo Tamm, Fix - Veel päevad läevad  Karl Madis, Karavan - Pärlipüüdja  Mart Helme, Hübriid - Võõra linna tuled  Kaja ja Ele Kõlar, Admiral - Soovide maa-see on muusika  Jaak Jürisson, Henn Rebane - Veskimees  Joel Steinfeldt, Prohvet - Mägramaja  Tõnu Aare, Apelsin - Matkalaul  Leila Miller, Karavan - Kodust ära  Toomas Lunge, Justament - Vangile ei meeldi trellid  Marju Länik, Mahavok - Karikakar  Ain Tammesson, Kersti Rosenberg, Nemo - Petlik õnn  Anne Veski, Nemo - Petlik õnn  Ragnar Kuusk, Agrofon - Öö vanalinnas  Jaak Jürisson, Heino Seljamaa, Kontor - See kõlab kui rock'n roll  Marika Uus, Monitor - Huulevärv su krae peal  Tarmo Pihlap, Palderjan - Alles nähes sind  Ivo Linna, Rock-Hotel - Videvik  Joel Steinfeldt - Viimane tassike teed  Piret Palm, Monitor - Ei näe ma teisi  Üllar Jörberg, Silvi Vrait - Reisin  Uno Kaupmees, Krõll - Lucille |   |  CD 3 Pantokraator - Vaim raiskub roojusse  Ramp - Vii mind vii  Hetero - Tühjus  Propeller - Üks sõna  Turist - Raha hääl  Krimbel - Valge laev  Okaspendel - Lugu  Vanemõde - Segane lugu  Moby Dick - Arutlus  T-Klaas - Meeste laul  Kolumbus Kris - Välismaa mees  Paradoks - Ära möödu mu'st lähedalt  J.M.K.E. - Tere perestroika  Uus maailm - Uus maailm  Gunnar Graps, GGG - Valgus  Uuestisünd - Uuestisünd  Varaan - Anna tulla  Metallist - Unenägu  Ultima Thule - Tung ja torm |
Sokos

Sokoksen logo
Sokos (toiminut myös nimellä City-Sokos vuosina 1984–1996) on S-ryhmän tavarataloketju, joka on toiminut vuodesta 1952 lähtien.
Vuonna 2018 Suomessa toimii yhteensä 19 Sokos-tavarataloa, joiden tuotevalikoima riippuu tavaratalon koosta. Suuret tavaratalot ovat yleistavarataloja, jotka sijaitsevat usein suuremmissa maakuntakeskuksissa. Pienemmät tavaratalot ovat taas keskittyneet kapeammalle alueelle, useimmiten ainakin pukeutumiseen ja kosmetiikkaan. Tavaratalojen tarjontaa voivat täydentää myös esimerkiksi kauneushoitola, parturi-kampaamo, kioski ja S-Pankki. Varsinkin suurten Sokosten yhteydessä palvelee yleensä myös S-market-päivittäistavaraliike ja S-ryhmän ravintolapalveluita. Suurimmat Sokos-tavaratalot ovat Helsingin keskustan Sokos, Turun vuonna 2008 laajennettu Sokos Wiklund ja Jyväskylän vuonna 2010 laajennettu Jyväskylän Sokos.
Sokoksen rinnalla toimii lisäksi kosmetiikkaa myyvä Sokos Emotion -myymäläketju. Sokos Emotion -myymälät toimivat pääsääntöisesti joko kaupunkien keskustoissa tai kauppakeskuksissa. Vuonna 2016 Emotion-myymälöitä on yhteensä 34 kappaletta.
Nimi

Kun Helsingin ydinkeskustan tavarataloa alettiin suunnitella, se sai nimekseen Sokos.
Sokos-nimi otettiin myöhemmin laajemminkin käyttöön S-ryhmän osuuskaupoissa. Sokoksiksi kutsuttiin niin marketteja, tavarataloja, hotelleja kuin erikoisliikkeitäkin. Tämä koettiin sekavaksi, ja 1980-luvulla Sokos-nimi jäi pelkästään tavaratalojen ja hotellien käyttöön Nykyisen muotoinen tavarataloketju City-Sokos aloitti toimintansa vuonna 1984, ja vuonna 1996 nimi lyhentyi pelkäksi Sokokseksi.
Markkinointi & Mainonta -lehden teettämän kyselyn mukaan Sokos oli vuonna 2014 Suomen arvostetuin tavaratalobrändi. Toisella tilalla oli Stockmann ja kolmannella Anttila.
Historia

Ensimmäinen Sokos-tavaratalo on Helsingin keskustan Sokos, joka avattiin vuonna 1952. Sen yhteydessä toimii myös Hotelli Vaakuna. Enimmillään Sokoksia oli Suomessa yli sata.
1980-luvun alusta vuoteen 2002 Sokos-tavaratalot olivat SOK:n omistaman Oy Sokos Ab -yhtiön alaisuudessa (muutama pienempi Sokos oli koko ajan paikallisen alueosuuskaupan omistuksessa). Sokos-ketju teki tappioita läpi 1990-luvun. 2000-luvun alkupuolella Sokokset siirrettiin SOK:lta osaksi alueosuuskauppojen toimintaa ja ketjuohjausta tiivistettiin, mikä paransi Sokos-ketjun kannattavuutta.
1990-luvun puolivälissä Sokos-ketju laajeni Viroon, kun Tallinnan Viru Keskukseen avattiin S-ryhmän omistama pieni Citysokos.
Vuonna 2014 Sokos-tavarataloketjun liikeidea uudistui niin, että Sokokset keskittyivät muotiin ja kauneuteen. Käyttötavaroiden myynti keskitettiin yhä enemmän Prisma-ketjun tehtäväksi. Samoihin aikoihin Helsingin Sokoksessa avattiin Marks & Spencerin myymälä.
Huhtikuussa 2016 Sokos palasi yli vuosikymmenen tauon jälkeen Oulun keskustaan. Sille uskotaan olevan markkinoita, koska Stockmann on päättänyt lopettaa Oulun-tavaratalonsa. Oulun Sokos on osa uutta kauppakeskus Valkeaa.
Myymälät > Sokos-tavaratalot

| --- | --- |
 Helsinki Keskusta*  Kauppakeskus Kaari  Joensuu*  Jyväskylä  Kajaani  Kotka*  Kouvola  Kuopio*  Lahti*  Lappeenranta*  Lohja* :  Mikkeli*  Oulu  Pori*  Porvoo  Rovaniemi  Salo  Savonlinna*  Tampere  Turku Sokos Wiklund*  Vaasa Rewell 
Tähdellä (*) merkittyjen tavaratalojen yhteydessä palvelee myös S-market. Kahdessa tavaratalossa on omat ruokaosastot (Oulussa Sokos Herkku sekä Jyväskylässä Mestarin Herkku). Kajaanissa, Kouvolassa ja Salossa S-market toimii tavaratalon läheisyydessä, Porvoossa tavaratalon yhteydessä palvelee Sale ja kauppakeskus Kaaressa sekä Tampereella toimii puolestaan Prisma.
Aiemmin Sokos-tavarataloja on toiminut muun muassa Espoon Tapiolassa, Helsingin Hakaniemessä, Hämeenlinnassa, Kokkolassa, Raision Myllyssä, Raumalla ja Seinäjoella.. Turussa toimi 1975–1982 Wiklundin lisäksi City-Sokos, joka muuttui nykyiseksi Turun Stockmanniksi.
Myymälät > Emotion-myymälät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Espoo Entresse  Ainoa  Iso Omena  Sello  Lippulaiva  Forssa  Hamina  Helsinki Tripla  Itäkeskus  Hakaniemi  Hyvinkää  Hämeenlinna Goodman  Tiiriö  Iisalmi  Imatra  |  Jyväskylä  Järvenpää  Kemi  Kerava  Kokkola  Kouvola  Kuopio Matkus  Lempäälä Ideapark  Pieksämäki  Pietarsaari  Pori Mikkola  Raisio Mylly  Rauma  Riihimäki  |  Rovaniemi  Seinäjoki  Tampere Kaleva  Lielahti  Turku Skanssi  Vaasa Liisanlehto  Rewell  Vantaa Jumbo  Tikkurila  Varkaus  Vihti Nummela  Ylivieska  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sokos
HOK-Elannon Sokokset[vanhentunut linkki]
S-kanava (Arkistoitu – Internet Archive)
Sokoksen vuonna 1952 avattu lippulaivatavaratalo Helsingissä.
Jouluruuhkaa Jyväskylän Sokos-tavaratalossa vuonna 1980.
Sokos Wiklund Turussa.
Lahden Sokos-tavaratalo.
Mikkelin Sokos-tavaratalo.
Laura Friman

| Laura Friman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. joulukuuta 1980 (ikä 44) Hämeenlinna
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Laura Friman (s. 17. joulukuuta 1980 Hämeenlinna) on suomalainen somevaikuttaja, kirjailija ja toimittaja.
Friman on opiskellut englantilaista filologiaa Helsingin yliopistossa ja kirjoittanut uransa aikana muun muassa Imagelle, Trendille ja Helsingin Sanomille. Lisäksi hän on työskennellyt radiotoimittajana Radio Helsingin aamuohjelmassa. Friman oli myös yksi Iholla-sarjan osallistujista sen vuonna 2017 kuvattuna kautena.
Friman on kirjoittanut rap-yhtye JVG:n kirjan, joka päätyi vuoden 2016 myydyimpien tietokirjojen listoille ja palkittiin muun muassa Kirja-Femma-ehdokkuudella. Vuonna 2017 Friman teki Saara Aallon elämäkerran Saara Aalto. No fear.
Yksityiselämä

Friman avioitui maaliskuussa 2023 Lauri-nimisen miehen kanssa, jonka kanssa hän oli seurustellut vuodesta 2019. Frimanilla on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan.
Teokset

Etenee.  Siltala Publishing, 2016.  ISBN 978-952-234-363-5
Saara Aalto. No fear. WSOY, 2017
Deata : älä oleta.  Helsinki:  Siltala, 2017.  ISBN 978-952-234-469-4
Vanha-Majamaa, Anton & Friman, Laura: Mikael Gabriel : alasti.  Helsinki:  WSOY, 2019.  ISBN 978-951-0-42443-8
Tauko jolloin luovuin vaateostoksista vuodeksi ja pilasin elämäni ehdoin tahdoin.  Helsinki:  Gummerus, 2021.  ISBN 978-951-24-2008-7
Menestysresepti : Noora Fagerströmin tarina.  Helsinki:  Bonfire books, 2022.  ISBN 978-952-376-856-7
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1998

XVII talviolympialaiset järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. Pohjoismaisissa hiihtolajeissa (maastohiihto, yhdistetty, mäkihyppy) kilpailtiin kaikkiaan viidessätoista lajissa.
Hiihtokilpailut käytiin Hakubassa parin kilometrin alueelle ahdetulla latuverkostolla. Ladut olivat poikkeuksellisen rankkoja. Erityisesti maastoa pidettiin rankkana sen takia, ettei palauttavia laskuosuuksia ollut, vaan alamäet olivat jyrkkiä ja mutkittelevia.
Miesten hiihto > 10 km (p)

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Bjørn Dæhlie | 27.24,5 |
| 2 |  | Markus Gandler | 27.32,5 |
| 3 |  | Mika Myllylä | 27.40,1 |

Päivämäärä: 12. helmikuuta
Lipsuneiden suksien takia 30 kilometrin kilpailussa sijalle 20 jäänyt Dæhlie ei ollut ennen kilpailua varma kunnostaan, kun hän oli lisäksi sairastelun takia pitänyt kilpailutaukoa ennen olympialaisia. Myös kymmenen kilometrin kilpailussa hänen suksensa lipsuivat muutaman kerran, mutta hän selvitti tilanteet voimiaan käyttäen ja voitti kilpailun lopulta kahdeksan sekunnin erolla voitelussaan erinomaisesti onnistuneeseen Markus Gandleriin. Myös pronssille jääneellä Myllylällä eivät olleet parhaat mahdolliset voiteet suksissaan. Voitelu olikin päivän puheenaihe Hakubassa. Kilpailun aikana sää vaihtelikin aluksi tihkusateesta vesisateeksi, ja korkeammalla maastossa alijäähtyneeksi vedeksi.
Miesten hiihto > 30 km (p)

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Mika Myllylä | 1.33.55,8 |
| 2 |  | Erling Jevne | 1.35.27,1 |
| 3 |  | Silvio Fauner | 1.36.08,5 |

Päivämäärä: 9. helmikuuta
Myös miesten 30 kilometrin kilpailu käytiin huonossa ja raskaassa kelissä, sakeassa lumipyryssä. Ensimmäisen olympialaisten kultamitalinsa ja ensimmäisen Suomen miesten hiihdon olympiakullan 34 vuoteen voittanut Myllylä johti kilpailua ylivoimaisesti alusta loppuun, ja pystyi hiihtämään maaliin pieni Suomen lippu suussaan.
Miesten hiihto > 50 km (v)

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Bjørn Dæhlie | 2.05.08,2 |
| 2 |  | Niklas Jonsson | 2.05.16,3 |
| 3 |  | Christian Hoffmann | 2.06.01,8 |
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Kisojen kolmannen ja kautta aikain kahdeksannen olympiakultansa voittanut Dæhlie oli kilpailun maalissa erittäin uupunut. Omien sanojensa mukaan hän ei koskaan ollut ollut yhtä väsynyt, ja kuvaili kilpailua elämänsä rankimmaksi. Kilpailun loppua kohti keli muuttui koko ajan raskaammaksi, kun aurinko pehmitti lumen kosteaksi sohjoksi. Loppua kohti Ruotsin hopealle sijoittunut Jonsson kiristi vauhtiaan ja maalissa eroa jäi vajaa 10 sekuntia, kun sitä hiihtostadionille saavuttaessa oli vielä 18 sekuntia. Dæhlie aloitti kilpailun rauhallisesti ja oli 8,5 kilometrin väliaikamittauspisteellä vasta kymmenennellä sijalla.
Miesten hiihto > 15 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Thomas Alsgaard | 1.07.01,7 |
| 2 |  | Bjørn Dæhlie | -1,1 |
| 3 |  | Vladimir Smirnov | -0.29,8 |
Päivämäärä: 14. helmikuuta
Takaa-ajokilpailuun lähdettiin kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan lopputulosten mukaisesti. Toisena ja kolmantena  Dæhlien jälkeen lähteneet Markus Gandler ja Mika Myllylä jäivät  tasaisesti alkukilometrien aikana. 23,6 sekunnin takaa-ajoasemasta Dæhlien takaa lähtenyt Alsgaard sen sijaan hiihti samalla Cathinka Guldbergs Vei -nimisellä kadulla Nannestadissa asuvan maanmiehensä kiinni 8,2 kilometrin kohdalla, kyttäili loppumatkan tämän menoa, meni loppusuoralla ohi ja saavutti toisen olympiakultansa. Loput kuusi kilometriä Myllylä hiihti Italian Fulvio Valbusan ja Silvio Faunerin kanssa samaa vauhtia kuin kärkikaksikko, mutta jäi lopulta kuudenneksi. Pronssille sijoittunut Smirnov piti tahtia yllä 8,2 kilometriin saakka, jonka jälkeen vauhti tipahti, mutta riitti mitaliin.
Miesten hiihto > 4 x 10 km viesti

| Sija | Maa | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sture Sivertsen Erling Jevne Bjørn Dæhlie Thomas Alsgaard | 1.40.55,7 |
| 2 |  | Marco Albarello Fulvio Valbusa Fabio Maj Silvio Fauner | 1.40.55,9 |
| 3 |  | Harri Kirvesniemi Mika Myllylä Sami Repo Jari Isometsä | 1.42.15,5 |
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Norjan aloittaja Siversten hyytyi kärkiletkasta 7,5 kilometrin kohdalla ja Norja olikin ensimmäisessä vaihdossa vasta kymmenes, 19 sekuntia Suomen aloittaja Kirvesniemestä. Suomen toinen hiihtäjä Myllylä kuitenkin jäi Norjan johtopaikalle vieneelle Erling Jevnelle 29 sekuntia.
Viestissä jännitys säilyi loppusuosalle ja maaliviivalle saakka. Norjan ja Italian joukkueet tulivat viimeiseen vaihtoon yhtä aikaa ja lähes pysähtyivät, kun kumpikaan ei tahtonut lähteä vetämään. Lopulta Italian ankkuri Fauner roikkui lähes koko matkan Norjan Alsgaardin perässä ja jätti ratkaisun loppusuoralle. Viimeisessä nousussa Fauner meni ohi ja laski etummaisena stadionille. Loppusuoran kirikamppailussa Alsgaard kuitenkin kurotti jalkansa maalilinjan yli ennen Fauneria. Alsgaard totesi, ettei Faunerin hiihto ollut oikein olympiahengen mukaista, sillä hän oli muutamaan otteeseen lähes pysähtynyt matkan varrella, jotta tämä olisi ottanut vetojuhdan tehtävän itselleen.
Vielä pari päivää ennen viestiä kovassa kuumeessa ollut Isometsä sai rauhassa varmistella Suomen pronssimitalin. Lopussa hyvin hiihtänyt Ruotsi pääsi 10 sekunnin päähän.
Naisten hiihto > 5 km (p)

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Larisa Lazutina | 17.37,9 |
| 2 |  | Kateřina Neumannová | 17.42,7 |
| 3 |  | Bente Martinsen | 17.48,4 |

Kulta oli 32-vuotiaalle moninkertaiselle maailmanmestarille Lazutinalle ensimmäinen henkilökohtainen olympiakulta. Lazutina liikuttui voittonsa myötä syvästi, sillä hän oli jo kertaalleen ehtinyt lopettaa uransa ennen kisoja, mutta palannut takaisin päästyään sopuun Venäjän valmennusjohdon kanssa. Kilpailu käytiin sakeassa lumisateessa. Lazutina sanoi, ettei vaikeampaa rataa löydy mistään.