Walter Reuther
Ammattiyhdistystoiminta

Walterista tuli ensin paikallisosaston 86 jäsen edustamaan General Motorsin Termstadtin autotehtaan työntekijöitä 1936, vaikka hän ei ollut yhtiössä töissä. Myöhemmin Reuther liittyi paikallisosasto 174:een, jossa oli 100 jäsentä 100 000 työläisen alueella Detroitin länsipuolella, Michiganissa. Ensimmäisen vuoden jälkeen heidän liitossaan oli 32 000 jäsentä. Reuther oli järjestämässä useita lakkoja 1937. Hänellä oli hyvin tunnettu yhteenotto Fordin turvallisuusjoukkojen välillä 26. toukokuuta 1937. UAW:n jäsenistö oli laajentunut ja paikallisosasto 174 oli voima UAW:n sisällä. Sosialistipuolueen jäsenenä Reuther hävisi yrityksen päästä Detroitin kaupungin hallitukseen 1937. Presidentti Franklin D. Rooseveltin vaikutuksesta hän liittyi Demokraattiseen puolueeseen, mutta erosi puolueesta jo vuonna 1939. Samana vuonna Reutherista tuli General Motorsin UAW:n johtaja.
Vanhempana järjestöorganisoijana Reuther auttoi voittamaan lakot ammattiliiton yhdistymisessä General Motorsia 1940 ja Fordia vastaan 1941. Vuonna 1940 Reuther oli pahoin sairastunut lakonmurtajien pahoinpitelyn jäljiltä. Hän myös selvisi kahdesta murhayrityksestä. Pearl Harborin jälkeen Reuther hyväksyi sodan vaikutukset ja pidättäytyi laittomista lakoista turvatakseen tärkeän teollisuustuotannon. Vuonna 1942 hänet valittiin liiton varapresidentiksi. Hän työskenteli Sotatuotanto komissiossa. Vuonna 1945 tapahtuneen ammattiliittojen yhdistymisen jälkeen autotyöläisten liiton UAW:n jäsenmäärä oli 1 250 000, ja se oli samalla Yhdysvaltojen suurin ammattiliitto. General Motorsin lakkotaistelu alkoi 1946 alkupuolella, ja siihen liittyivät myös United States Steelin 750 000 työläistä. Presidentti Harry S. Truman joutui puuttumaan lakkoiluun. Suurimmat yhtiöt United States Steel ja General Motors joutuivat taipumaan ammattiliiton vaatimukseen. Reuther voitti R. J. Thomasin UAW:n johtajuudesta tulemalla liiton presidentiksi ja puhdisti UAW:n kaikista kommunisteista 1946. Reuther oli perustamassa Americans for Democratic Action -järjestöä 1947.
Hänen oikea kätensä loukkaantui lakkotaistelussa 20. huhtikuuta 1948. Vuonna 1948 General Motors solmi kaksivuotisen työehtosopimuksen UAW:n kanssa, jossa turvattiin reaalitulojen tasainen kasvu ja työrauha. Seuraavana tavoitteena oli turvatun vuosipalkan saaminen työttömyystason vaihteluista riippumatta. Reuther oli aktiivinen CIO:ssa erottamalla yksitoista kommunistien hallitsemaa liittoa CIO:sta 1949. Samana vuonna hän johti CIO:n Lontoon konferenssiin, jossa perustettiin International Confederation of Free Trade Unions- järjestö vastustamaan kommunistien hallitsemaa World Federation of Trade Unions -järjestöä. Vuonna 1952 Reutherista tuli teollisuusliittojen kongressin CIO:n puheenjohtaja. Vuonna 1955 Fordin kanssa solmittiin kolmivuotinen sopimus vuosipalkasta työttömiksi jääneille. General Motors teki samoin ja edellytti lisäksi että uusien työntekijöiden oli liityttävä ammattiliittoon viimeistään kahden kuukauden työhön tulostaan. Ammattiyhdistysliikkeen asema vahvistui joulukuussa 1955, jolloin suuret ammatilliset keskusjärjestöt, Amerikan työnliitto AFL (American Federation of Labor) ja CIO teollisuusliittojen kongressi (Congress of Industrial Organisations) yhdistyivät 15 miljoonan jäsenen AFL-CIO liitoksi. Myöhemmin vuonna 1968 Reuther johti UAW:n ulos AFL-CIO:sta, lyhytaikaisella liitolla kuljetustyöväenliiton Teamsters kanssa. Viimeisenä työnään hän oli rakentamassa UAW:n koulutuskeskusta Pohjois-Michiganiin.