stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Igor Štimac

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Igor Štimac
Syntymäaika: 6. syyskuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Metković, Kroatia, Jugoslavia
Pituus: 188 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985–1993 1986–1988  1992–1994  1994–1995  1995–1999  1999–2001 2001–2002 | HNK Hajduk Split → Dynamo Vinkovci (laina)  Cádiz CF  HNK Hajduk Split  Derby County FC  West Ham United FC  HNK Hajduk Split | 64 (3)    62 (4)   27 (2)  84 (3)  43 (1)  11 (2) |
Maajoukkue
|  1990–2002 | Jugoslavia U21 Kroatia |  53 (2) |
Valmennusura
2004–2005 2006  2009–2010 2012–2013 2015 2015–2016: HNK Hajduk Split HNK Cibalia NK Zagreb Kroatian maajoukkue NK Zadar Sepahan FC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. toukokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. toukokuuta 2016.
| Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ranska 1998 |  |  |
Igor Štimac (s. 6. syyskuuta 1967 Metković) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut jalkapallovalmentajana. Hän kuului pronssia saaneeseen Kroatian joukkueeseen MM-kilpailuissa 1998.
Seurajoukkueura

Štimac pelasi Hajduk Splitin joukkueessa Jugoslavian ykkösliigassa kausilla 1985–1991 ja Kroatian pääsarjassa 1992–1993. Kausilla 1986–1988 hän pelasi lisäksi Dynamo Vinkovcissa. Hän voitti Hajdukissa Jugoslavian cupin 1991, Kroatian-mestaruuden 1992 ja Kroatian cupin 1993.
Štimac edusti espanjalaista Cádizia kaudet 1992–1994. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Hajduk Splitissä voittaen Kroatian liiga- ja cupmestaruuden 1995. Hän edusti englantilaisia Derbyä 1995–1999 ja West Hamia 1999–2001 ennen kuin palasi Hajduk Splitiin viimeiseksi pelikaudekseen 2001–2002.
Maajoukkueura

Štimac kuului Jugoslavian joukkueeseen, joka voitti alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuden 1987. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, joissa teki kaksi maalia. Kroatian maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 53 maaottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi kuusi ottelua Kroatian saavuttaessa pronssia MM-kilpailuissa 1998.
Valmennusura

Peliuransa jälkeen Štimac on toiminut valmentajana. Hän valmensi Hajduk Splitiä loppukaudesta 2005 joukkueen jo varmistettua Kroatian-mestaruuden, HNK Cibaliaa 2006 ja NK Zagrebia 2009–2010. Hän valmensi Kroatian maajoukkuetta heinäkuusta 2012 lokakuuhun 2013 saavuttaen kahdeksan voittoa, kaksi tasapeliä ja viisi tappiota. Kevätkauden 2015 hän valmensi NK Zadaria ja marraskuusta 2015 huhtikuuhun 2016 iranilaista Sepahania.
Fernando (jalkapalloilija, 1992)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fernando Lucas Martins
Syntymäaika: 3. maaliskuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka:  Erechim, Brasilia
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura:  Beijing Guoan
Junioriseurat
2001–2010:  Grêmio
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2013 |  Grêmio | 69 | (2) |
| 2013–2015 |  Šah’tar Donetsk | 27 | (2) |
| 2015–2016 |  Sampdoria | 35 | (4) |
| 2016–2019 |  Spartak Moskova | 78 | (11) |
| 2019 | →  Beijing Guoan | 7 | (0) |
| 2020– |  Beijing Guoan | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2009 |  Brasilia U17 | 3 | (0) |
| 2011 |  Brasilia U20 | 15 | (0) |
| 2012–2013 |  Brasilia | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. joulukuuta 2019 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. joulukuuta 2019 .
Fernando Lucas Martins, taiteilijanimeltään vain Fernando, (s. 3. maaliskuuta 1992 Erechim, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja. Fernando edustaa kiinalaista Beijing Guoania.
Fernando on aiemmin pelannut kotimaassaan Grêmion joukkueessa vuoteen 2013, ukrainalaisessa Šah’tar Donetskissa vuosina 2013–2015, italialaisessa Sampdoriassa kaudella 2015–2016 ja venäläisessä Moskovan Spartakissa vuosina 2016–2019. Hän siirtyi Beijing Guoaniin heinäkuussa 2019 lainalle, ja vuoden 2020 alusta hän kuuluu kiinalaisseuran omistukseen.
Fernando on pelannut Brasilian maajoukkueessa kahdeksan A-maaottelua vuosina 2012–2013. Hän oli mukana Maanosaliittojen cupissa 2013 ja pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fernando (jalkapalloilija, 1992) Wikimedia Commonsissa
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari
FS Épervier (1931)

| Épervier |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  18. elokuuta 1930
Laskettu vesille:  14. elokuuta 1931
Palveluskäyttöön:  1. huhtikuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu Oranin edustalla
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 480 t (standardi) 3 190 t (kuormattu)
Pituus:  128,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,84 m
Syväys:  4,23 m
Koneteho:  64 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  10 upseeria ja 220 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 x Canon de 138 mm Modèle 1927 4 x 37 mm ilmatorjuntatykkiä 4 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 7 x 550 mm torpedoputkea
Épervier oli Ranskan laivaston 1931 vesille laskettu Aigle-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1930. Alus laskettiin vesille 14. elokuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1934.
Palvelus

Épervier muodosti sisaraluksensa Milanin kanssa 11. viirikön. Se osallistui Norjan taisteluihin. Ranskan antauduttua alus palasi Ranskaan ja sijoitettiin viirikkönsä mukana Pohjois-Afrikkaan Oraniin, jossa alus kohtasi liittoutuneiden maihinnousujoukot marraskuussa 1942. Se hyökkäsi Tornaden, Tramontanen ja Typhonin kanssa Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijöitä HMS Auroraa ja HMS Jamaicaa sekä niitä tukevia hävittäjiä HMS Boadiceaa ja HMS Calpea vastaan. Alukseen osui kranaatti, jolloin se jouduttiin ajamaan uppoamisen estämiseksi matalikolle. Hylky nostettiin 16. lokakuuta 1946 ja romutettiin.
Fernando (1751)

| Fernando |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Kölinlasku:  8. heinäkuuta 1750
Laskettu vesille:  8. syyskuuta 1751
Poistui palveluskäytöstä:  3. tammikuuta 1769
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 267 t (arqueo)
Pituus:  44,25 m (köli)
Leveys:  13,26 m
Syväys:  6,2 m
Aseistus
Aseistus:  64 tykkiä
Fernando (Santa Bárbara) oli Espanjan laivaston vuonna 1751 vesille laskettu kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 8. heinäkuuta 1750. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1751.
Palvelus

Alus saapui 31. toukokuuta 1752 Cádiziin Asían kanssa Ferrolista päällikkönään Luis de Córdova. Alus suojasi kesäkuussa Cádizista saattueen Azoreille, mistä se palasi 18. heinäkuuta Cádiziin Fuerten ja fregatti San Cristóbalin kanssa. Alus lähti Cádizista Fuerten kanssa partiomatkalle Cabo de São Vicenten alueelle, mistä ne palasivat 20. syyskuuta. Alus lähti 25. marraskuuta Fuerten kanssa Cádizista mukanaan kaksi miljoonaa pesoa, jotka ne kuljettivat Napoliin säilytettäväksi. Ne palasivat 10. helmikuuta 1753 Napolista Cádiziin, missä alus siirrettiin huollettavaksi. Vuonna 1754 alus oli telakalla korjattavana, jolloin korjattiin valmistuksessa tapahtuneita virheitä.
Alus kuljetti 1755 Cádizista elohopeaa Veracruziin, mistä se jatkoi 8. toukokuuta saattueen mukana Havannaan. Alus suojasi 14. heinäkuuta  Havannasta saattueen Cádiziin. Alus saapui 11. syyskuuta saattueen mukana Havannaan mukanaan lähes miljoona pesoa. Alus lähti 11. maaliskuuta 1757 Cádizista Europan kanssa päällikkönään Villena. Alus suojasi 10. toukokuuta Veracruzista Dragónin kanssa kuuden rahtialuksen saattueen. Alus saapui elokuussa 1758 Cádiziin Dragónin, fregatti Concepciónin ja seitsemän rahtialuksen kanssa mukanaan yli 15 miljoonaa pesoa. Alus lähti 9. syyskuuta 1760 Cádizista Astuton ja Terriblen koeajoihin. Alus poistettiin 3. tammikuuta 1769 laivastoluettelosta.
Fernando (jalkapalloilija, 1981)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fernando Menegazzo
Syntymäaika: 3. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Anita Garibaldi, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2003 2002 2003–2005 2005 2005–2011 2011-2014 2014- | Juventude → Grêmio (laina) Siena → Catania (laina) Bordeaux Al Shabab FC Club Brugge KV | 36 (6) 9 (0) 24 (2) 18 (0) 120 (15) 46 (6)  |
Maajoukkue
| 2003– | Brasilia | 8 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. elokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. joulukuuta 2009.
Fernando (kok. Fernando Menegazzo, s. 3. toukokuuta 1981 Anita Garibaldi, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Italiassa, Ranskassa, Saudi-Arabiassa ja viimeksi Belgiassa. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura

Fernando siirtyi Bordeaux’hon kesällä 2005 lainasopimuksella italialaisesta Sienasta. Kauden jälkeen ranskalaisseura teki siirrosta pysyvän. Kaudella 2005–2006 hän oli tärkeä osa joukkuetta, kun se sijoittui pääsarjassa toiseksi ja selviytyi siten kaudeksi 2006–2007 Mestarien liigaan.
Kesällä 2007 useat joukkueen luottopelaajat muun muassa Julien Faubert, Stéphane Dalmat, Rio Antonio Mavuba ja Vladimír Šmicer jättivät seuran. Fernando puolestaan teki nelivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa.
Fernando oli mukana Brasilian maajoukkueessa, kun se voitti Copa Américan vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Tilastot Ranskan liigan kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Brasilian joukkue – Copa América 2001
1 Marcos |
2 Belletti |
3 Cris |
4 Roque Júnior |
5 Costa |
6 Roger |
7 Geovanni |
8 Emerson |
9 Guilherme |
10 Juninho Paulista |
11 Denílson |
12 Dida |
13 Alessandro |
14 Luisão |
15 Juan |
16 Júnior |
17 Juninho Pernambucano |
18 Rochemback |
19 Fernando |
20 Alex |
21 Ewerthon |
22 Jardel |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Copa América 2007
1 Helton |
2 Maicon |
3 Alex |
4 Juan |
5 Mineiro |
6 Gilberto |
7 Elano |
8 G. Silva |
9 Vágner Love |
10 Diego |
11 Robinho |
12 Doni |
13 D. Alves |
14 A. Silva |
15 Naldo |
16 Kléber |
17 Josué |
18 Fernando |
19 Baptista |
20 Anderson |
21 A. Alves |
22 Fred |
Valmentaja Dunga
Fredrik Wilhelm Alcenius

Fredrik Vilhelm Alcenius (16. elokuuta 1808 Ilmajoki – 31. toukokuuta 1841 Helsinki) oli suomalainen sanomalehtimies ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Alceniuksen vanhemmat olivat Ilmajoen kappalainen Daniel Theofil Alcenius ja Maria Kristina Roos. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1828. Alcenius valmistui filosofian kandidaatiksi 1836 ja lakitieteen kandidaatiksi 1840.
Alcenius toimi sanomalehtimiehenä Helsingissä vuodesta 1837 ja hän oli Lääkintöylihallituksen kanslistina vuodesta 1839. Hän oli myös Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenenä vuodesta 1833.
Florencia Molinero

| Florencia Molinero |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1988 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Argentiina
Tennispelaaja
Pituus:  170  cm
Paino:  57 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  263 015 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  170. (2.4.2012)
Voitot/tappiot:  355–222
Nelinpeli
Paras sijoitus:  134. (23.12.2013)
Voitot/tappiot:  243–153
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Florencia Molinero (s. 28. marraskuuta 1988 Rafaela) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 170 huhtikuussa 2012. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä ja 17 ITF-turnausta nelinpelissä.
Vuonna 2011 Molinero pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa Aucklandissa, jossa hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa.
Aiheesta muualla

Florencia Molinero WTA:n sivuilla (englanniksi)
Florencia Molinero ITF:n sivuilla (englanniksi)
Fredrik Wilhelm Baeckman

Fredrik Wilhelm Baeckman (16. kesäkuuta 1788 Vehkalahti – 22. helmikuuta 1853 Harjun kartano) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan everstiluutnantti ja tilanomistaja.
Vehkalahden Onkamaalla syntyneen Fredrik Wilhelm Baeckmanin vanhemmat olivat maanmittari Peter Johan Beckman ja Helena Charlotta Bökman. Hänen kasvatti-isänsä ja appensa oli Ruotsinpyhtäällä Stockforsin kartanon omistanut kapteeni Gustaf Schatelowitz.
Baeckman pääsi erään venäläisen kenraalin avulla kouluttautumaan upseeriksi ja hän osallistui Napoleonia vastaan käytyihin taisteluihin venäläisessä husaarirykmentissä. Baeckman oli mukana 68 taistelussa, niiden joukossa oli vuonna 1813 käyty Leipzigin Kansojen taistelu. Hän oli mukana sodan voittajien marssissa Pariisiin ja sai mitaleja ja ylennyksiä.
Baeckman meni naimisiin Elisabeth Stockforsin kanssa ja asettui vaimoonsa kanssa aluksi Venäjälle lähelle Puolan rajaa. Varakkaalta englantilaiselta Banksien perheeltä oli 1700-luvulla jäänyt suuri omaisuus ja tämän omaisuuden perijöihin kuului myös suomalaisen Beckmanin suvun jäseniä, heidän osuutensa oli noin 2 000 puntaa. Riita tämän englantilaisen perinnön jakamisesta kesti lähes sadan vuoden ajan mutta lopulta Baeckman sai osuutensa ja hänestä tuli varakas mies. Myöhemmin on selvinnyt että Baeckman ei kuitenkaan olisi ollut sukua Bankseille ja hän sai perinnön harhaanjohtaneiden ja puutteellisten henkilötietojen avulla.
Baeckman osti sotapalveluksesta erottuaan ja perinnön saatuaan Harjun kartanon Virolahdelta Haminan läheltä ja asettui sinne asumaan. Harjun kartanossa vieraili usein läheisen Haminan kadettikoulun oppilaita, heidän joukossaan muun muassa Emil von Qvanten. Qvanten kirjoitti Suomen laulu-runonsa 15-vuotiaana pääsiäisenä 1842 ollessaan vierailulla Harjun kartanossa. Everstiluutnantti Baeckmanin musikaalinen poika V. Baeckman sävelsi sen ja Haminan kadetit esittivät sen vielä samana päivänä. Tämä sävellys väistyi kuitenkin Fredrik Paciuksen myöhemmän sävellyksen tieltä eikä se ole säilynyt.
Otto Ehrström laati vuonna 1938 Fredrik Wilhelm Baeckmanista ruotsinkielisen henkilötutkielman Fredrik Wilhelm Baeckman. En landsman och krigare från Napoleons tid jämte en framställning av historien om det "engelska arvet".
Imagine (Armin van Buurenin albumi)

| Imagine Armin van Buuren |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  18. huhtikuuta 2008   6. toukokuuta 2008
 Tuottaja(t): Armin van Buuren Benno de Goeij
 Tyylilaji: Trance
 Kesto: 78.54
 Levy-yhtiö: Armada Music
Listasijoitukset
  1.  157.
Armin van Buurenin muut julkaisut
| Shivers 2005 | Imagine 2008 | Mirage 2010 |
Singlet albumilta Imagine
 ”Going Wrong” Julkaistu: 14. huhtikuuta 2008  ”In and Out of Love” Julkaistu: 6. elokuuta 2008  ”Unforgivable” Julkaistu: 12. tammikuuta 2009  ”Never Say Never” Julkaistu: 29. kesäkuuta 2009
Imagine on hollantilaisen trance DJ:n Armin van Buurenin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin huhtikuussa 2008 Arminin oman Armada Music -levy-yhtiön kautta.
Kappaleet

Imagine – 9.27
Going Wrong – 5.36 (mukana DJ Shah & Chris Jones)
Unforgiveable – 8.04 (mukana Jaren)
Face to Face – 7.29
Hold on to Me – 7.16 (mukana Audrey Gallagher)
In And Out of Love – 6.01 (mukana Sharon den Adel)
Never Say Never – 6.59 (mukana Jacqueline Govaert)
Rain – 7.11 (mukana Cathy Burton)
What If – 7.17 (mukana Vera Ostrova)
Fine Without You – 6.26 (mukana Jennifer Rene)
Intricacy – 7.07
Kappaleet > iTunesin bonuskappaleet

If You Should Go – 7.46 (mukana Susana)
The Sound of Goodbye – 8.31 (Simon & Shaker Remix)
Arvostelut

Allmusic:
Fredrik Wilhelm Hisinger

Fredrik Wilhelm Hisinger (28. heinäkuuta 1836 Helsinki – 13. tammikuuta 1887 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Hisingerin vanhemmat olivat senaattori Robert Axel Hisinger ja Emilia Henrika Rotkirch ja puoliso Katarina Elisabet Munck af Fulkila (k. 1917). Juristi, virka- ja valtiopäivämies Robert Emil Hisinger oli hänen veljensä. Hisinger opiskeli Haminan kadettikoulussa, mutta keskeytti kurssinsa siltä valmistumatta. Hän palveli suomalaisissa joukko-osastoissa, alivänrikki ja vänrikki hänestä tuli 1856, aliluutnantti 1857, luutnantti 1860 ja alikapteeni 1866. Sotapalveluksesta Hisinger erosi kaartinkapteenina 1870 ja toimi sitten vielä siviilitehtävissä vuoteen 1880.
Hisinger oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1877–1878.
Fredrik Wilhelm Hugo von Qvanten

Fredrik Wilhelm Hugo von Qvanten (24. lokakuuta 1834 Naantalin maalaiskunta – 18. joulukuuta 1915 Mäntsälä) oli suomalainen tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Von Qvantenin vanhemmat olivat postimestari Karl Wilhelm von Qvanten ja Johanna Fredrika Stichaeus ja puoliso vuodesta 1866 Hulda Ottilia Åberg. Von Qvanten tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja oli tilanomistaja  Mäntsälässä. Juristi, virka- ja valtiopäivämies Jost Wilhelm Hugo von Qvanten oli hänen poikansa.
Fredrik Wilhelm Hugo von Qvanten oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897.
Fred Hersch

Fred Hersch (s. 21. lokakuuta 1955 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen jazz-pianisti.
Hersch aloitti pianonsoiton nuorella iällä ja valmistui vuonna 1977 bostonilaisesta New England Conservatory of Musicista. Häntä opetti muun muassa Sophia Rosoff. Hersch siirtyi 1970-luvun lopulla New Yorkiin, jossa hän pääsi esiintymään yhdessä Stan Getzin, Joe Hendersonin, Lee Konitzin ja Charlie Hadenin kanssa. Hän on soittanut lukuisissa kokoonpanoissa, ja lisäksi monet albumeista, kuten Live at the Bimhuis (2005), ovat sooloresitaaleja. Hän on saanut mainetta myös musiikin opettajana. Hersch on saanut vaikutteita Bill Evansilta.
Hersch todettiin HIV-positiiviseksi vuonna 1986. Hän on avoimesti homoseksuaalinen.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Gevorg VI

Gevorg VI
Gevorg VI (k. 9. toukokuuta 1954) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1945–1954. Periaatteessa hänestä tuli arkkipiispana Armenian kirkon pää jo vuonna 1938 edellisen katolikoksen Khoren I:n kuoltua, mutta siihen aikaan kirkkoa vainottiin eikä uutta katolikosta nimitetty. Vuosia kului siten, että jopa itse Gevorgia pilkattiin ja syljettiin hänen kulkiessaan linja-autolla töihinsä, mutta 19. huhtikuuta 1945 tapahtui käänne, kun Stalin otti Gevorgin juhlallisesti vastaan ja antoi luvan kirkolle valita uuden katolikoksen, perustaa hengellisen seminaarin ja julkaista kuukausittaista lehteä. Kesäkuussa samana vuonna Gevorg valittiin yksimielisesti uudeksi katolikokseksi.
Katolikoksena Gevorg yritti parantaa armenialaisten asemaa, niin koti- kuin ulkomailla, ja yritti tuoda esille armenialaisten kokemia vääryyksiä. Neuvostohallitus ei kuitenkaan noteerannut näitä, kuten eivät länsimaatkaan. Gevorgin aikana tapahtui myös monia surullisia asioita: Grigor Valontuojan kirkko Jerevanissa purettiin, kymmenet tuhannet armenialaiset karkotettiin Pohjois-Kazakstaniin, eikä katolikoksen annettu vihkiä käyttöön uutta mirhaöljyä. Ulkomailla hänen luultiin väärin olevan neuvostohallinnon sätkynukke ja hänestä käytettiin esimerkiksi nimitystä 'punainen katolikos'.
Gevorg VI kuoli 9. toukokuuta 1954 kärsittyään sydän- ja vatsasairauksista. Häntä seurasi katolikoksena Vazgen I.
Formula 3000 Britannian Grand Prix 2002

Formula 3000 Britannian Grand Prix 2002 oli Formula 3000 -kauden 2002 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 6. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Britannian GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 19 |  Tomáš Enge | Arden International | 30 | 49:45,388 | 1 | 10 |
| 2. | 6 |  Sébastien Bourdais | Super Nova Racing | 30 | +12,916 | 2 | 6 |
| 3. | 4 |  Ricardo Sperafico | Petrobras Junior Team | 30 | +17,600 | 4 | 4 |
| 4. | 25 |  Giorgio Pantano | Coloni F3000 | 30 | +18,942 | 3 | 3 |
| 5. | 3 |  Antônio Pizzonia | Petrobras Junior Team | 30 | +25,221 | 5 | 2 |
| 6. | 18 |  Björn Wirdheim | Arden International | 30 | +35,221 | 7 | 1 |
| 7. | 9 |  Patrick Friesacher | Red Bull Junior Team | 30 | +35,750 | 10 |  |
| 8. | 24 |  Enrico Toccacelo | Coloni F3000 | 30 | +40,847 | 8 |  |
| 9. | 21 |  Rodrigo Sperafico | Durango Formula | 30 | +46,724 | 9 |  |
| 10. | 27 |  Nicolas Kiesa | PSM Racing Line | 30 | +48,098 | 16 |  |
| 11. | 17 |  Alex Müller | European Minardi F3000 | 30 | +61,955 | 17 |  |
| 12. | 1 |  Ryan Briscoe | Nordic Racing | 30 | +63,590 | 15 |  |
| 13. | 5 |  Tiago Monteiro | Super Nova Racing | 30 | +67,951 | 14 |  |
| 14. | 2 |  Zsolt Baumgartner | Nordic Racing | 30 | +71,357 | 18 |  |
| 15. | 15 |  Rob Nguyen | Team Astromega | 30 | +81,204 | 13 |  |
| 16. | 16 |  Alex Sperafico | European Minardi F3000 | 28 | DNF | 19 |  |
| Kesk. | 26 |  Tony Schmidt | PSM Racing Line | 26 | DNF | 20 |  |
| Kesk. | 14 |  Mário Haberfeld | Team Astromega | 21 | DNF | 6 |  |
| Kesk. | 10 |  Ricardo Maurício | Red Bull Junior Team | 19 | DNF | 12 |  |
| Kesk. | 20 |  Derek Hill | Durango Formula | 1 | DNF | 11 |  |
Lähde:
George Hamilton Pearce

George Hamilton Pearce SM (9. tammikuuta 1921 Massachusetts – 30. elokuuta 2015) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet nimitettiin vuonna 1956 Archipelago of the Navigatorsin apostoliseksi vikaariksi ja Attalea in Pamphylian titulaaripiispaksi. Hänet vihki piispaksi Richard James Cushing, jota avustivat Eric Francis MacKenzie ja Jeremiah Francis Minihan.
Vuonna 1966 apostolisesta vikariaatista tuli Apian hiippakunta. Pearce jatkoi toimintaansa sen johdossa, kunnes sai vuonna 1967 nimityksen Suvan arkkipiispaksi. Hän erosi 1976. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
George Harpur Crewe

Crewen kartano Calke Abbey.
George Harpur Crewe (1795–1844) oli englantilainen poliitikko, joka edusti tory-puoluetta maansa ylähuoneessa vuosina 1835–1841. Hän oli aatelisarvoltaan baronetti. Perhe vaihtoi nimensä Harpurista Creweksi vuonna 1808; myöhemmin on käytetty yhdysnimiä Harpur Crewe ja Harpur-Crewe.
Crewe oli kiinnostunut luonnontieteistä ja keräsi suuren kokoelman perhosia, täytettyjä eläimiä ja muita luonnontieteellisiä keräilykohteita. Hän laajensi myös sukunsa taidekokoelmaa. Hän oli vuonna 1836 perustetun yhdistyksen Derby Town and County Museum and Natural History Societyn ensimmäinen puheenjohtaja – yhdistys käynnisti Derbyn kaupunginmuseon.  Monia Crewen keräämiä taide-esineitä on myös esillä suvun kartanossa Calkessa. George Harpur Crewe oli hyväntekijä, joka lahjoitti varat läheisen Ticknallin kylän koulun ja uuden kirkon rakennuttamiseen. Kirkon piirustukset tilattiin Henry Isaac Stevensiltä, jonka kuuluisampiin töihin kuuluu Pyhän Alkmundin kirkko Derbyn keskustassa.
George Harpur Crewe peri aateliarvon ja sukunsa tilukset vuonna 1819. Tiluksiin kuuluivat Arlestonin, Boultonin, Breadsallin, Calken, Smisby, Stantonin, Swarkstonen, Ticknallin ja Twyfordin tilat, yhteensä 44 km2 (11 000 acrea) Derbyshiressä ja 93 km2 (23 000 acrea) Staffordshiressä. Hänet tunnettiin liberaalina vuokraisäntänä ja suurena hyväntekijänä. Hän oli kiinnostunut myös maanviljelyksen uudistamisesta, ja kasvatti tiluksillaan harvinaislaatuista lammasrotua portlandinlammasta.
Gabriel Prychtén

Prychténin maalauksia Laitilan kirkossa.
Gabriel Prychtén (myös Pryckthén tai Pryctén, 1748 – 26. helmikuuta 1788 Uusikaupunki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään ovat muun muassa Laitilan kirkon urkuparven koristeluna olevat maalaukset vuodelta 1774 sekä Säkylän kirkon 1782 valmistunut alttaritaulu.
Aiheesta muuallata

Ehrström, Anna: Hantverksmålaren Gabriel Pryckthén.  (Pro gradu -tutkielma)  Åbo:  Åbo Akademi, 1998.