stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sally Ride
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASAn elämäkerta (englanniksi)
Astronautix.com: elämäkerta (englanniksi)
Sally Ride Girls Science Camps (Arkistoitu – Internet Archive)
USA Today Q&A
Sally Ride on The California Museum's California Legacy Trails (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sally Ride
Sally Ride avaruussukkula Challengerin keskikannella lennolla STS-7.
Käännös suomeksi
Rita Trapanese

| Rita Trapanese |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Rita Anna Angela Trapanese
Syntynyt: 8. toukokuuta 1951 Milano
Kuollut: 10. elokuuta 2000 (49 vuotta) Gattatico
Kansalaisuus:   Italia
Taitoluistelija
Pituus:  155 cm
Lopettanut:  1972
| Mitalit> Maa:  Italia.Naisten taitoluistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Italia.Naisten taitoluistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Italia.Naisten taitoluistelu.EM-kilpailut  | Maa:  Italia> Naisten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Göteborg 1972 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Zürich 1971 | yksinluistelu |  |
Rita Anna Angela Trapanese (8. toukokuuta 1951 Milano – 10. elokuuta 2000 Gattatico) oli italialainen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa.
Ura

Trapanese osallistui urallaan seitsemiin Euroopan-mestaruuskilpailuihin, neljiin maailmanmestaruuskilpailuihin ja kaksiin olympialaisiin. Hän voitti kaksi EM-mitalia, pronssia vuonna 1971 ja hopeaa vuonna 1972. MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan viidenneksi, vuonna 1971. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sijoittui 25:nneksi ja Sapporon olympialaisissa 1972 seitsemänneksi.
Trapanese voitti kahdeksan peräkkäistä Italian-mestaruutta vuosina 1965–1972. Kahdeksan oli pitkään ennätysmäärä Italian-mestaruuksia naisten yksinluistelussa. Carolina Kostner ylitti sen yhdeksännellä mestaruudellaan joulukuussa 2017.
Yksityiselämä ja kuolema

Rita Trapanese oli naimisissa onkologi Maurizio Vaglinin kanssa. He molemmat kuolivat auto-onnettomuudessa elokuussa 2000. Parilla oli kaksi lasta, Gaia ja Cristiano.
Italiassa järjestetty ISU Junior Grand Prix -sarjan osakilpailu oli 2000-luvun alussa hänen kunniakseen nimeltään Trofeo Rita Trapanese.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rita Trapanese Wikimedia Commonsissa
San Franciscon renessanssi

San Franciscon renessanssi on Yhdysvalloissa toisen maailmansodan päättyessä syntynyt runokoulukunta. Se ei ollut yhtenäinen, ja runoilijat saattoivat monissa kysymyksissä asettua vastakkain, mutta heitä yhdisti vallalla olevan runouden vanhoillisuuden ja kulttuuri-ilmaston rajoittuneisuuden arvostelu. Runoille oli usein yhteistä kaipuu kadonneeseen maailmaan ja kaukaisiin kulttuureihin. Vaikutteet tulivat eurooppalaisesta modernismista ja surrealismista sekä Kaukoidän uskonnoista ja kirjallisuudesta. Kaukana newyorkilaisesta kirjallisuusmaailmasta he perustivat sellaisia kustannusyhtiöitä kuin City Lights ja julkaisuja kuin Evergreen Review.
Suuntauksen keskeisiä hahmoja olivat erityisesti Kenneth Rexroth ja hänen ohellaan William Everson, Jack Spicer, Robin Blaser ja Michael McClure. Myös Robert Duncan, joka oli lähempänä Black Mountain -koulukuntaa, liittyy suuntaukseen sikäli, että hän esitteli runoilijoita toisilleen opettaessaan San Francisco State Collegessa, ja hänen kotinsa oli toisinaan paikka, jonne kokoonnuttiin keskustelemaan kirjallisuudesta, politiikasta ja uskonnosta.
Ryhmän piirissä syntyi vähitellen beat-sukupolveksi nimetty koulukunta. Rexroth oli vuonna 1955 järjestämässä kuuluisaa runonlukutapahtumaa, jossa silloin tuntemattomat runoilijat lukivat runojaan. Mukana olivat McClure, Allen Ginsberg, Gary Snyder, Philip Whalen ja Philip Lamantia. Siinä tilaisuudessa Ginsberg luki ensi kerran runon "Howl" (Huuto) varhaisen luonnoksen.
Laivamato

| Laivamato |
| --- | --- |
 Teredo-laji
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Lahko::  Myoida
Heimo::  Teredinidae
Suku::  Teredo
Laji::  navalis
Kaksiosainen nimi
 Teredo navalis  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Laivamato Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laivamato (Teredo navalis) on matomainen simpukka, joka käyttää ravinnokseen puuta. Laivamato on tunnettu erityisesti siitä, että se tuhoaa puisia laivanhylkyjä ja muita merivedessä olevia puisia rakenteita.
Laivamadon kuoret ovat kehittyneet leukamaisiksi jyystimiksi, joiden avulla simpukka pystyy rikkomaan puuta. Laivamato käyttää ravinnokseen puun hiilihydraatteja. Sen suolessa elää bakteeri, joka pystyy hajottamaan selluloosaa.
Laivamato kasvaa Itämeressä 20–25 cm pitkäksi, trooppisissa merissä jopa puolimetriseksi.
Itämeren vähäsuolainen murtovesi on maailmassa siitä harvinainen meri, ettei siinä juuri ole laivamatoja. Laivamato on kuitenkin yleistynyt Itämerellä vuodesta 1993 lähtien. Itämerta suolaisemmilla vesillä, esimerkiksi Atlantilla ja Välimerellä, laivamato tuhoaa puiset laivanhylyt jopa muutamassa kymmenessä vuodessa. Suolaisemmilla vesillä on puisten hylkyjen säilyminen mahdollista vain, jos ne hautautuvat riittävän nopeasti pohjamutaan.
Aiheesta muualla

ITIS: Teredo navalis (englanniksi)
Krems an der Donau

| Krems an der Donau |
| --- | --- |

 vaakuna
 Krems an der Donau
 Koordinaatit: 48°25′0″N, 15°37′0″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Ala-Itävalta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51,6 km²
Väkiluku (2021):  24 932
 – Väestötiheys:  483,3 as./km²
 
 www.krems.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krems an der Donau on kaupunki Ala-Itävallassa (Niederösterreich) Tonavan varrella noin 80 kilometriä Wienistä luoteeseen. Nimensä kaupunki on saanut Tonavaan laskevasta Kremsjoesta. Asukkaita Kremsissä vuonna 2021 oli 24 932, ja kaupungin pinta-ala on 51,6 km².
Historia

Krems an der Donau ja sen ympäristö ovat olleet asuttuja jo paleoliittiselta kaudelta. Aivan läheltä on löydetty yli 32 000 vuotta vanha naista esittävä Galgenbergin Venus. Alkuperäinen veistos on Wienin luonnonhistoriallisessa museossa, ja sen kopio on esillä Museumkremsissä.
Roomalaiset viljelivät viiniä Kremsissä, ja roomalaisten jälkeen alueelle asettui germaanisia ruugeja. Krems ja viereinen Stein olivat merkittävä liikenteen solmukohta, ja siitä oli muodostunut jo 1200-luvulla merkittävä kaupunkikeskus. Krems oli mainittu ensimmäisen kerran dokumentissa vuodelta 995. Krems sai kaupunginoikeudet 1305. Se sai myös erityisoikeuksia, mikä takasi paikallisille prinsseille korkeat verotulot ja voimakkaan valtakeskuksen sekä porvareille suvereniteetin.
Ruotsalaiset hallitsivat kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuosina 1645–1648 Kremsiä. Kaupunkiin perustettiin vuonna 1850 tupkkatehdas, ja vuonna 1872 se sai rautatien. Krems oli vuoteen 1938 mennessä kasvanut kiinni sen naapurikaupunkeihin Steiniin ja Mauterniin.
Vuonna 2000 Kremsin ja Steinin vanhatkaupungit liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Talous ja liikenne

Nykyään Krems tunnetaan ennen kaikkea viineistään ja kouluistaan. Wachaun alue on Itävallan tuotteliainta viinintuotantoaluetta. Kremissä tuotettiin vuonna 2020 yli 5,8 miljoonaa litraa viiniä. Alueen viineistä 60 prosenttia on Grüner Veltliner -lajiketa. Seuraavaksi suurin osuus on Rieslingillä ja Zweigeltillä.
Tärkeimpiä liikenneyhteyksiä Tonavan lisäksi ovat rautatie (Wien–Sankt Pölten) sekä moottoritiet.
Kremsissä toimii viisi korkeakoulua. Niistä eniten oppilaita on Donau-Universität Kremsissä ja IMC Fachhochschule Kremsissä. Jälkimmäinen vastaa suomalaista ammattikorkeakoulua (saksaksi Fachhochschule).
Kuvagalleria

Krems an der Donaun vanhakaupunki.
Krems an der Donaun taidegalleria.
Krems an der Donaun viini- ja hedelmäkoulu.
Krems an der Donaun rautatieaseman asemalaituri.
Tonavan yliopiston Kremsin päärakennus Stein an der Donaussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krems an der Donau Wikimedia Commonsissa
http://www.krems.gv.at/
Pictures of Krems and informations in English language (Arkistoitu – Internet Archive)
Kymenlaakso-ajo

| Kymenlaakso-ajo |
| --- | --- |
Kilpailupaikka:  Kouvolan ravirata
Maa:   Suomi
Perustettu:  1979
Matka:  2100 metriä,   volttilähetys
Rotu:  Lämminveriset
Ikä:  3-vuotiaat
Kilpailuennätys:  14,5 (2012)
Voitokkain ohjastaja:  Pekka Korpi ja Ari Moilanen, 5
Ensimmäinen palkinto:  30 000 € (2012)
Kymenlaakso-ajo on vuosittain Kouvolan raviradalla järjestettävä ikäluokkakilpailu 3-vuotiaille lämminveriselle. Ensimmäistä kertaa se juostiin vuonna 1979.
Se ajetaan 2 100 metrin matkana tasoitusajona, jossa enintään 5 000 euroa ansainneet hevoset saavat 20 metrin hyvityksen.
Voittajat 1979–2020

| --- | --- |
 1979 Roope – Martti Keskinen  1980 Hj Speed – Erik Skutnabb  1981 Guiding Star – Pekka Korpi  1982 Enterprise Hanno – Pekka Korpi  1983 Lucia – Ilkka Korpi  1984 Carelian Express – Olavi Nisonen  1985 Angelique – Ilkka Korpi  1986 Frosty Lobell – Heikki Korpi  1987 Incredible Hawk – Ari Moilanen  1988 Jason – Tapio Perttunen  1989 C.C. Mister – Risto Lanki  1990 Larron – Kari Rosimo  1991 Black Tiger – Kari Rosimo  1992 Etna Factor – Jorma Kontio  1993 Never Ending – Ilkka Korpi  1994 Joie De Zolt – Tapio Perttunen  1995 Gipsy Chief – Kaarlo Ahokas  1996 Rainbow Miracle – Aki Antti-Roiko  1997 Ironic Kemp – Tapio Perttunen  1998 Atchafalaya Bay – Ari Moilanen  1999 Loyd Factor – Pekka Korpi :  2000 Lovely Kemp – Ilkka Korpi  2001 Ragu Laukko – Antti Teivainen  2002 Knight Pilot – Antti Teivainen  2003 Flower's Emile – Kari Rosimo  2004 Bar Code – Veli-Erkki Paavola  2005 Roberto Luca – Esa Holopainen  2006 Style By Sound – Antti Teivainen  2007 Arctic Hope – Kaarlo Ahokas  2008 Billy Merett – Pekka Korpi  2009 Arctic Love – Pekka Korpi  2010 Lucky Twotwo – Kari Viisterä  2011 Liquorice Pipe – Antti Teivainen  2012 Quite an Avenger – Markku Nieminen  2013 Express Duo – Ari Moilanen  2014 Speed Sniper – Esa Holopainen  2015 Proud Sally – Tommi Kylliäinen  2016 Free Me – Pekka Korpi  2017 Hotshot Luca – Mika Forss  2018 Jolly Roy – Tapio Perttunen  2019 Sahara Peyote – Ari Moilanen  2020 Consalvo – Ari Moilanen
Salpa

Salpa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
lukkosalpa eli ovisalpa, oven lukitusmekanismi
SALPA, Suomen poliisin tietokanta, johon kirjataan käytetyt salaiset pakkokeinot
Salpalinja, toisen maailmansodan aikana rakennettu salainen puolustuslinja Suomen itärajalla
Salon Palloilijat (SalPa), salolainen urheiluseura
Salpa Oy, entinen suomalainen rakennusyhtiö
Salpa, Zagros Manucharin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 2013
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Salpa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Round the World

| Round the World YOR123 & Skandaali |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: 16. helmikuuta 2005
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Kingsize
Listasijoitukset
  35.
Skandaalin muut julkaisut
| Kultalevy 2004 | Round the World 2005 |   |
Round the World on rap-duo YOR123:n ja Skandaalin 16. helmikuuta 2005 julkaistu albumi. Levyn mukana tuli myös rajoitettuna painoksena bonus-levy.
Albumilla vierailevat muun muassa yhdysvaltalaiset Ghostface Killah ja Inspectah Deck sekä ruotsalainen Ken Ring nimellä Ken.
Kappaleet

Invasion (intro) – 3.29 (mukana DJ Static & Nat Ill)
On a Mission – 3.59 (mukana Inspectah Deck) (mukana Inspectah Deck)
City at Night – 9.54 (mukana Freestyle & Pyroman)
Then Death Comes – 3.52 (mukana Ghostface Killah & Solomon Childs)
(skit) – 0.35
You Left Me – 4.22 (mukana Eternia)
What Comes Up – 3.40 (mukana (mukana Royce da 5′9″ & Tre Lil)
A-ha – 3.23 (mukana Honestly)
Right Is Wrong – 0.51
Wake Up – 3.12 (mukana Pyroman & Freestyle)
I Need Money – 3.28 (mukana Maveric)
Keep Distance – 3.37 (mukana Jeru the Damaja)
Bad Mood – 3.40 (mukana Ken)
99% – 4.07 (mukana George Reefah)
La-la-la-la – 3.30 (mukana Ufo & Repha)
This Ain't the End (outro) – 3.15 (mukana Jenni Vartiainen)
Kappaleet > Bonuslevy

That's Wsup (mukana Dan-E-O & D.L. Incognito, Daetona & Eternia)
Rap School (mukana Freestyle)
Mikit saa kyytii (mukana Ayesha)
Respect (mukana Maveric)
What It Takes (mukana Shortfuse)
Keep Distance "Pikku G" Remix (mukana Jeru The Damaja)
Keep Distance " Nate" Remix (mukana Jeru the Damaja)
Live At "Voice-Out" TV-Show - Yle Music Video
Making of The Album - Interview Video
Invasion - Video Gallery
Aiheesta muualla

Viihdelehti Stara
Meteli
Kytkin

Kytkin tarkoittaa seuraavia asioita:
kytkin, mekaanisen laitteen osa, jolla kytketään voimanlähde laitteen muihin osiin.
kytkin, sähkövirran katkaisua tai ohjausta säätelevä virtapiirin komponentti.
Kytkin, suomalainen rock-yhtye (1984–).
kytkin, junien vetureiden ja vaunujen yhdistämisessä käytettävä laite.
verkkokytkin, tietoverkossa osia toisiinsa kytkevä laite.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kytkin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kymenlaakson Osakunta

Kymenlaakson Osakunta (KyO) on Helsingin yliopiston nuorin osakunta. Osakunta on perustettu vuonna 1933, ja osakunnan kanta-alueena ovat Kymenlaakson kunnat. Sitä ennen Kymenlaakson kunnat kuuluivat Hämäläis-Osakunnan ja Wiipurilaisen Osakunnan kanta-alueeseen.
Kymenlaakson osakunnan värit tulevat Kymenlaakson suojeluskuntapiirin väreistä: musta ja hopea. Perustamisensa aikoihin Kymenlaakson osakunta oli vahvasti mukana Kymenlaakson maakunnan synnyttämisessä tehden mm. aloitteen Kymenlaakson maakunnallisuuden selventämiseksi. Osakunnan vaakuna periytyikin pienin muutoksin tuoreen maakunnan vaakunaksi.
Osakunnan vuosipäivää juhlitaan 26. helmikuuta ja osakunnan tilat sijaitsevat Leppäsuonkadulla yhdessä Karjalaisen Osakunnan ja Wiipurilaisen Osakunnan kanssa ylioppilastalo Domus Gaudiumissa. Näiden kahden osakunnan kanssa KyO tekeekin tiiviisti yhteistyötä. Tärkeitä yhteistyöelimiä KyOlle ovat myös Osakuntien yhteisvaltuuskunta ry., Osakuntalainen Unioni ry ja Itäsuomalainen Valtuuskunta - Östfinska Delegation. Ulkomailla KyOn ystävyysosakuntia ovat Ruotsissa Hallands Nation Lundista (1986) ja Kalmar Nation Uppsalasta (1947) sekä Virosta Korporatsioon Fraternitas Tartuensis (1936 & 1990) ja Korporatsioon Sororitas Estoniae (2017) Tartosta. Turussa KyOn yhteistyöosakuntana on Savo-Karjalainen Osakunta.
Jäseneksi Kymenlaakson Osakuntaan voi liittyä kuka tahansa pääkaupunkiseudun korkeakouluopiskelija. Muiden korkeakoulujen opiskelijat voivat liittyä jäseneksi osakunnan kuraattorin hyväksynnällä.
Galleria

Osakunnan lipun naulaaminen vuonna 1936. Museoviraston kokoelma.
Osakunnan lipun vihiäiset vuonna 1936. Museoviraston kokoelma.
Osakunnan lippu vuonna 1936. Museoviraston kokoelma.
Rääkkylän terveysasema

| Rääkkylän terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Kinnulantie 22, 82300 Rääkkylä
Sijainti:  Rääkkylä
Koordinaatit:  62.31302°N, 29.63170°E
Valmistumisvuosi:  1978
Runkorakenne:  tiili
Julkisivumateriaali:  tiili
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  1959  m2
Terveysasemien vastaanotot - Palvelupaikat: Rääkkylän terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rääkkylän terveysasema on pohjoiskarjalaisessa Rääkkylän kunnassa sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna arkisin kello 8-16. Palvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Siun sote).
Terveysaseman aukioloaikojen ulkopuolella eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin Rääkkylästä voi hakeutua kiireellistä hoitoa tarvitessaan Pohjois-Karjalan keskussairaalan yhteispäivystykseen Joensuussa (Tikkamäentie 16, J2-talon katutaso).
Rääkkylän kunnalla oli useiden vuosien ajan sopimus perusterveyspalvelujen ostamisesta yksityiseltä terveyspalveluyritykseltä. Kunta erkani vuonna 2011 keskikarjalaisten kuntien silloisesta Helli-liikelaitoksesta, ja ryhtyi ostamaan perustason sosiaali- ja terveyspalvelut yksityiseltä palveluntuottajalta (Attendo). Vuonna 2016 kunta jatkoi sopimusta Attendon vuoteen 2020 saakka, vaikka siirtyikin osaksi Siun sotea vuoden 2017 alussa. Vuoden 2021 alusta palvelujen tuotantovastuu siirtyi Siun sotelle.
Rääkkylän terveyskeskuksen yksikerroksinen tiilirakennus valmistui alkujaan vuonna 1978.
Aiheesta muualla

Rääkkylän terveysasema (suomi.fi)
Rääpys-Rytky

| Rääpys-Rytky |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuopio
Koordinaatit:  62°51′20″N, 27°20′55″E
Järvinumero:  04.284.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143 m 
Rantaviiva:  8,39 km 
Pinta-ala:  0,83 km² 
Tilavuus:  0,0043 km³ 
Keskisyvyys:  5,3 m 
Suurin syvyys:  23 m 
 fiRääpys-Rytky 
Rääpys-Rytky on järvi Kuopiossa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 83 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 17 kilometriä länsilounaaseen.
Maantiede

Rääpys-Rytkyn pituus etelästä pohjoiseen on kolmisen kilometriä. Järvi koostuu melko syvästä eteläisestä altaasta ja matalasta pohjoisesta altaasta. Syvin kohta, 23 metriä, sijaitsee lounaisrannan tuntumassa. Pohjoisosa on enimmäkseen alle kuusi metriä syvä. Rääpys-Rytkyn pohjoisosassa sijaitsee nimetön puolen hehtaarin laajuinen saari. Vesitilavuus on 4 313 000 kuutiometriä.
Rääpys-Rytkyn rannoilla on peltotilkkuja, eteläinen ranta on osin melko jyrkkä. Kaakkoisen rannan Repomäki on ylänköä, joka kohoaa noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle.
Rääpys-Rytkyn kanssa samaan kolmannen jakovaiheen valuma-alueeseen kuuluvat Soukka-Rytky (147,7 metriä mpy) ja Rainta-Rytky (146,8 metriä mpy). Ne sijaitsevat kaakkois–luoteissuuntaisessa linjassa siten, että Soukka-Rytky on eteläisin ja Rääpys-Rytky pohjoisin. Vesi virtaa Soukka-Rytkystä Rainta-Rytkyn kautta Rääpys-Rytkyyn. Rääpys-Rytkyn luoteisrannalta lähtee Pulkinjoki luoteeseen Iso Salinjärveen (128,4 metriä mpy).
Puolisentoista kilometriä Rääpys-Rytkyltä itään sijaitsee Rytky.
Rääpys-Rytky (04.284.1.029) kuuluu Suovunjärven valuma-alueeseen (04.284), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden yläosan alue (04.28) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Suovunjärven alueeseen kuuluu 47 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Naarajärvi, Suuri-Palonen-Pieni-Palonen, Iso Salinjärvi ja Rääpys-Rytky. Alueen järvistä seitsemäntoista on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.
Santiago Gómez Sierra

Santiago Gómez Sierra.

Santiago Gómez Sierra (s. 24. marraskuuta 1957) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Córdoban hiippakuntaan 18. syyskuuta 1982 ja nimitettiin Sevillan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Vergin titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Juan José Asenjo Pelegrina, jota avustivat Carlos Amigo Vallejo ja Demetrio Fernández González.
Nuorkirkkoliike

Nuorkirkkoliike (ruots. Ungkyrkorörelsen) oli ruotsalainen, Ruotsin kirkon sisällä vaikuttanut herätysliikkeenomainen liike 1900-luvun alussa.
Nuorkirkkoliike sai alkunsa Uppsalassa ja siellä toimineessa Uppsalan kristillisessä opiskelijaliitossa (Uppsala Kristliga Studentförbund). Liikkeen alullepanijoina ja keskeisinä johtohahmoina olivat tuleva arkkipiispa Nathan Söderblom (1886–1933) sekä tulevat piispat Einar Billing (1871–1939), J. A. Eklund (1863–1945) ja Mandfred Björkquist (1884–1985).
Historia

Vuosina 1909–1911 Nuorkirkkoliike toteutti opiskelijoiden voimin niin sanottuja "opiskelijoiden ristiretkiä" seurakuntiin eri puolille Ruotsia ja kokoontumisia pidettiin myös työväentaloissa. Liikkeen mottona oli "Ruotsin kansa – Jumalan kansa" (Sveriges folk – ett Guds folk). Nuorkirkkoliike vaikutti selkeästi vielä ristiretkivuosien jälkeen vapaaehtoistoimintana, maallikoiden toimintana ja uusien seurakunnallisten toimintamuotojen käyttöönottamisessa.
Historia > Kansankirkkoajatus

Einar Biling oli teologi, joka vaikutti voimakkaasti 1900-luvun kirkolliseen keskusteluun kansankirkkonäkemyksensä kautta. Sen hän oli ilmaissut käsitteellä "uskonnollisesti motivoitunut kansankirkko", ja sen kärki oli suunnattu vapaakirkollisuuteen, sen vaatimukseen henkilökohtaisesta kääntymyksestä ja kirkkoon tai seurakuntaan kuulumisesta ei muodon vaan vakaumuksen takia. Samalla nuorkirkkoliike etsi inspiraatiota pietismistä. Billingin mukaan kirkko, joka oli jakaantunut alueellisiin paikallisseurakuntiin, välitti Jumalan ansaitsematonta armoa, ja sen tuli ulottua koko maan halki. Siten koko kansa voitiin tavoittaa sanomalla syntien anteeksiantamuksesta ja pelastuksesta. Kaikki voitiin tavoittaa siten yksilöinä ja tarjota heille Jumalan armoa. Billingin ajatusten mukaan valtio voi olla mukana tässä, koska se antaisi suuria mahdollisuuksia kirkolle, mutta kansankirkko voisi toimia ilman suhdetta valtioon. Kirkko voisi hänen mukaansa luopua etuisuuksistaan, jos valtiovalta uhkaisi kirkon itsemääräämisoikeutta. Björkquistin ja Eklundin toimintaa sävyttivät myös kollektiiviset ja kansalliset piirteet.
Historia > Sigtunasäätiö

Manfred Björkquist painotti taistelevan kirkon asemaa, jossa seurakunnat ovat keskeisessä asemassa ja maallikkojen toiminta keskeistä. Liikkeen äänenkannattajaksi perustettiin vuonna 1909 aikakauslehti Vår Lösen, jonka päätoimittajana toimi Manfred Björkquist vuosina 1909–1926. Vuonna 1917 perustettiin Sigtunasäätiö ("Svenska Kyrkans Lekmannaskola Sigtunastiftelsen") joka oli liikkeen toiminnan keskus. Sigtunasäätiön tarkoituksena oli toimia nuorkirkkoliikkeen keskuksena sekä luoda paikka, jossa kirkollinen elämä ja kulttuurielämä voisivat kohdata avoimessa ilmapiirissä.
Historia > Nuorkirkkoliike Suomessa

Itsenäistymisen jälkeen yhdistystoiminta ja uudet toimintamuodot voimistuivat kirkon piirissä. Ruotsista vaikutteita saanut nuorkirkollinen suuntaus nousi merkittävään asemaan kirkon sisällä. Nuorkirkollinen liike painotti Suomessa kansankirkon merkitystä erityisesti aktiivisena, etsivänä ja laaja-alaisena liikkeenä, joka lähtee liikkeelle kirkon omasta sanomasta.
Vuoden 1918 kirkkopäivät muodostuivat nuorkirkkoliikkeen ohjelmanjulistukseksi ja ohjelmaa ryhdyttiin toteuttamaan itsenäistyneessä Suomessa. Keskeinen sisältö oli kirkkotietoisuuden herättäminen kirkon jäsenistössä sekä kirkon sisäisen elämän vahvistaminen. Nuorkirkkoliike korosti uskon yhteisön merkitystä ja kristittyjen tietoista kuulumista seurakuntaan.
Kirkollisilla lehdillä oli merkittävä kulttuuritehtävä. Nuorkirkollista ja aktiivista kristillis-yhteiskunnallista linjaa edusti erityisesti vuonna 1905 perustettu Kotimaa.
Historia > Nuorkirkkoliike Suomessa > Seurakuntatyön keskusliitto

Nuorkirkollisen liikkeen ohjelman toteuttajaksi kehittyi Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliitto, josta tuli seurakuntien toiminnallinen keskuselin. Liiton tarkoituksena oli elvyttää seurakunnallista toimintaa. 1930-luvun vaihteessa seurakunnat olivat omaksuneet yhdistysten toimintaperiaatteita. Ennen kaikkea vahvistui seurakunnallinen nuorisotyö ja pyhäkoulutoiminta. Samoin lähetystyö nivoutui seurakuntien toimintaan seurakuntien liittyessä Suomen Lähetysseuran jäseniksi. Samanlaista kehitystä tapahtui muun muassa diakoniassa.
Toiminta

Liike ei ollut organisoitunut, vaan vaikutti liikkeen ajatuksiin sitoutuneiden henkilöiden kautta. Liikkeen johtavien teologien mielessä oli kansankirkko­ajatus. Heidän mukaan Ruotsin kansa olisi kristitty kansa, jonka kaikilla jäsenillä on henkilökohtainen usko. Kirkon tulisi olla mukana vastuuta kantamassa, ei vain hengelli­sestä elämästä vaan myös kansan- ja kulttuurielämästä.  Nuorkirkko­liike vaikutti virsituotantoon ja herätti uutta intoa ulkolähetykseen. Liikkeen tunnusvirsiä olivat Lutherin virsi "Ein Feste Burg (Jumala ompi linnamme/Vain Jumala on linnamme" ja J. A. Eklundin kirjoittama virsi "Fädernas kyrka" vuodelta 1909 (Isien kirkko on maassamme).
Nuorkirkkoliikkeen henkilöt > Ruotsissa

Nathan Söderblom (1886–1933)
Einar Billing (1871–1939)
J. A. Eklund (1863–1945)
Mandfred Björkquist (1884–1985)