stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
29. huhtikuuta
Tapahtumia

711 – Tarik ibn Zijadin johtamat maurit nousivat maihin Gibraltarilla käynnistääkseen Iberian niemimaan islamilaisen valloituksen (Al-Andalus).
1429 – Jeanne d’Arc joukkoineen vapautti Orléansin englantilaisten piiritykseltä.
1483 – Kastilian kuningaskunta valloitti Gran Canarian, mikä oli merkittävä tapahtuma yhdistyneen Espanjan laajentumisessa.
1661 – Kiinan Ming-dynastia valtasi Taiwanin.
1670 – Emilio Altierista tuli paavi Klemens X.
1770 – Brittiläinen löytöretkeilijä James Cook nousi maihin Botany Bayssä ensimmäisenä eurooppalaisena Australian itärannikolla.
1833 – Zürichin yliopisto perustettiin
1894 – Helsingin Senaatintorilla paljastettiin Walter Runebergin veistämä keisari Aleksanteri II:n patsas.
1916 – Irlannin pääsiäiskapina päättyi irlantilaisten antautumiseen.
1918 – Suomen sisällissota: Valkoiset valtasivat Viipurin.
1942 – Toinen maailmansota: britit pommittivat Trondheimia.
1945 – Toinen maailmansota: Adolf Hitler avioitui Eva Braunin kanssa Führerbunkerissa Berliinissä.
1945 – Toinen maailmansota: Yhdysvaltain joukot vapauttivat Dachaun keskitysleirin Saksassa.
1945 – Naiset saivat äänioikeuden Ranskassa.
1975 – Vietnamin sota: Yhdysvallat alkoi evakuoida sotilaitaan Saigonista.
1988 – Neuvostojohtaja Mihail Gorbatšov lupasi glasnostin hengessä lisätä uskonvapauksia.
1992 – Los Angelesin rotumellakat: Rodney Kingin pahoinpitelystä syytetyt poliisit vapautettiin ja massiiviset mellakat alkoivat. Kolmen päivän aikana 54 ihmistä sai surmansa ja satoja rakennuksia tuhoutui.
2004 – Viimeiset Oldsmobilet valmistettiin.
2009 – Sikainfluenssan ensimmäinen epäily Suomessa.
2011 – Prinssi Williamin ja Kate Middletonin häät
2016 – Helikopterionnettomuudessa kuoli 13 ihmistä Norjassa.
Juhlapäiviä

Japani: Midori no hi (vihreä päivä).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 29. huhtikuuta Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 29. huhtikuuta: |  |
:   Hirohito vuonna 1935 1429 – Ranskalainen sotilas ja pyhimys Jeanne d’Arc joukkoineen vapautti Orléansin englantilaisten piiritykseltä.  1758 – Ruotsalainen kenraali Georg Carl von Döbeln syntyi.  1901 – Japanin keisari Hirohito syntyi.  1945 – Yhdysvaltain joukot vapauttivat Dachaun keskitysleirin Saksassa.  1954 – Yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä Jerry Seinfeld syntyi.  1991 – Bangladeshiin iski sykloni, joka aiheutti noin 138 000 ihmisen kuoleman.  
Katso myös: kalenteri ~ 28. huhtikuuta, 30. huhtikuuta
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Domagoj Vida

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 29. huhtikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Osijek, Jugoslavia
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura:  AEK Ateena
Maajoukkue
| 2010– |  Kroatia | 104 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. kesäkuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2018 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
Domagoj Vida (s. 29. huhtikuuta 1989 Osijek, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kreikkalaista AEK Ateenaa, johon hän siirtyi kesällä 2022 turkkilaisseura Beşiktaşista. Hänen aiempia seurojaan ovat muun muassa ukrainalainen Dynamo Kiova ja kroatialainen Dinamo Zagreb.
Vida pelasi NK Osijekissa kausilla 2006–2010 kaikkiaan 90 Kroatian pääsarjaottelua ja teki kuusi maalia. Hän siirtyi kesällä 2010 saksalaisseura Bayer 04 Leverkuseniin. Hän pelasi kauden 2010–2011 aikana kahdeksan Eurooppa-liigan ottelua, joista kuudessa täydet minuutit, mutta pääsi Bundesliigassa kentälle vain kerran maaliskuussa 2011 Manuel Friedrichin loukkaannuttua ottelun alkupuolella.
Kaudet 2011–2013 Vida edusti kotimaassaan Dinamo Zagrebia ja voitti kummallakin kaudella Kroatian-mestaruuden sekä 2012 Kroatian cupin. Pelaamissaan 44 liigaottelussa hän viimeisteli kuusi maalia. Seuraavat 4,5 vuotta hän edusti Ukrainassa Kiovan Dynamoa, ja voitti Ukrainan-mestaruuden kausilla 2014–2015 ja 2015–2016, Ukrainan Cupin 2014 ja 2015 sekä Ukrainan supercupin 2016. Hän teki kymmenen maalia pelaamissaan 103 liigaottelussa. Beşiktaşissa hän pelasi 4,5 kauden aikana 137 Turkin superliigan ottelua ja viimeisteli 15 maalia. Hän voitti kaudella 2020–2021 sekä Turkin liigamestaruuden että Turkin Cupin. AEK Ateenan joukkueessa Vida on pelannut kahden kauden aikana 60 Kreikan Superliigan ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän voitti kaudella 2022–2023 sekä Kreikan liigamestaruuden että Kreikan Cupin.
Vida pelasi neljä ottelua Kroatian alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa sekä 19 ottelua, joissa teki kaksi maalia, Kroatian alle 21-vuotiaissa. Kroatian A-maajoukkueessa hän on pelannut 104 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Walesia vastaan toukokuussa 2010. Hän on kuulunut Kroatian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012, joissa hän pelasi Espanja-ottelun, MM-kilpailuissa 2014, joissa hän ei päässyt kentälle, ja EM-kilpailuissa 2016, joissa hän pelasi kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa ja pelasi kuusi ottelua, myös loppuottelun Ranskaa vastaan. Hän teki maalin puolivälierässä Venäjää vastaan.. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän kuului Kroatian pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen mutta ei päässyt kertaakaan kentälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Domagoj Vida Wikimedia Commonsissa
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Pletikosa |
2 Strinić |
3 Šimunić |
4 Buljat |
5 Ćorluka |
6 Pranjić |
7 Rakitić |
8 Vukojević |
9 Jelavić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 Kelava |
13 Schildenfeld |
14 Badelj |
15 Vrsaljko |
16 Dujmović |
17 Mandžukić |
18 Kalinić |
19 Kranjčar |
20 Perišić |
21 Vida |
22 Eduardo |
23 Subašić |
Valmentaja Bilić
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Pletikosa
2 Vrsaljko
3 Pranjić
4 Perišić
5 Ćorluka
6 Lovren
7 Rakitić
8 Vukojević
9 Jelavić
10 Modrić
11 Srna
12 Zelenika
13 Schildenfeld
14 Brozović
15 Badelj
16 Rebić
17 Mandžukić
18 Olić
19 Sammir
20 Kovačić
21 Vida
22 Eduardo
23 Subašić
Valmentaja Kovač
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Vargić |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Jedvaj |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 L. Kalinić |
13 Schildenfeld |
14 Brozović |
15 Rog |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Ćorić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Čop |
23 Subašić |
Valmentaja Čačić
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Livaković |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Lovren |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 L. Kalinić |
13 Jedvaj |
14 Bradarić |
15 Ćaleta-Car |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Rebić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Pivarić |
23 Subašić |
Valmentaja Dalić
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Livaković |
2 Vrsaljko |
3 Barišić |
4 Perišić |
5 Ćaleta-Car |
6 Lovren |
7 Brekalo |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 Kalinić |
13 Vlašić |
14 Budimir |
15 Pašalić |
16 Škorić |
17 Rebić |
18 Oršić |
19 Badelj |
20 Petković |
21 Vida |
22 Juranović |
23 Sluga |
24 Bradarić |
25 Gvardiol |
26 Ivanušec |
Valmentaja Dalić
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Livaković |
2 Stanišić |
3 Barišić |
4 Perišić |
5 Erlić |
6 Lovren |
7 Majer |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 Grbić |
13 Vlašić |
14 Livaja |
15 Pašalić |
16 Petković |
17 Budimir |
18 Oršić |
19 Sosa |
20  Gvardiol |
21 Vida |
22 Juranović |
23 Ivušić |
24 Šutalo |
25 Sučić |
26 Jakić |
Valmentaja Dalić
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Livaković |
2 Stanišić |
3 Pongračić |
4  Gvardiol |
5 Erlić |
6 Šutalo |
7 Majer |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 Labrović |
13 Vlašić |
14 Perišić |
15 Mario Pašalić |
16 Budimir |
17 Petković |
18 Ivanušec |
19 Sosa |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Juranović |
23 Ivušić |
24 Marco Pašalić |
25 Sučić |
26 Baturina |
Valmentaja Dalić
EIHL-kausi 2015–2016

| EIHL-kausi 2015–2016 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  13.
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  5. syyskuuta 2015
Sarja päättyi:  3. huhtikuuta 2016
Runkosarjan voittaja:  Sheffield Steelers
Mestari:  Nottingham Panthers
Toinen sija:  Coventry Blaze
Kolmas sija:  Cardiff Devils
Pistepörssin voittaja:   Sisca (Storm)
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:   Bruton (Blaze)
  ← 2014-2015 :  2016-2017 → 
EIHL-kausi 2015–2016 oli Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekon pääsarjan Elite Ice Hockey Leaguen 13. kausi. Sarjan runkosarjan mestaruuden voitti englantilainen Sheffield Steelers, jolle runkosarjan mestaruus oli historian viides ja toinen peräkkäinen. Pudotuspelien mestaruuden voitti lopulta Nottingham Panthers, jolle mestaruus oli historian viides ja ensimmäinen sitten kauden 2012–2013.
Runkosarja > Sarjataulukko

Lähde:
|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sheffield Steelers  | 52 | 27 | 7 |  4 | 14 | 190 | 161 | +29 | 72 | Pudotuspeleihin |
| 2 |  Cardiff Devils  | 52 | 27 | 6 |  4 | 15 | 179 | 139 | +40 | 70 | Pudotuspeleihin |
| 3 |  Braehead Clan  | 52 | 28 | 2 |  7 | 15 | 185 | 145 | +40 | 67 | Pudotuspeleihin |
| 4 |  Belfast Giants  | 52 | 24 | 7 |  4 | 17 | 184 | 148 | +36 | 66 | Pudotuspeleihin |
| 5 |  Nottingham Panthers  | 52 | 24 | 6 |  2 | 20 | 185 | 152 | +33 | 62 | Pudotuspeleihin |
| 6 |  Fife Flyers  | 52 | 21 | 5 |  3 | 23 | 171 | 164 | +7 | 55 | Pudotuspeleihin |
| 7 |  Dundee Stars  | 52 | 19 | 3 | 11 | 19 | 200 | 196 | +4 | 55 | Pudotuspeleihin |
| 8 |  Coventry Blaze  | 52 | 18 | 6 |  3 | 25 | 160 | 177 | -17 | 51 | Pudotuspeleihin |
| 9 |  Manchester Storm  | 52 | 19 | 1 |  4 | 28 | 189 | 227 | -38 | 44 |  |
| 10 |  Edinburgh Capitals  | 52 |  6 | 4 |  5 | 37 | 153 | 287 | -134 | 25 |  |
Aleksandr Volkov (jääkiekkoilija)

| Aleksandr Volkov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aleksandr Vladimirovitš Volkov
Syntynyt: 2. elokuuta 1997 (ikä 27) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Seura
Seura:  SKA Pietari
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Syracuse Crunch (AHL)   Tampa Bay Lightning (NHL)   Anaheim Ducks (NHL)
NHL-varaus:  48. varaus, 2017 Tampa Bay Lightning
Aleksandr Vladimirovitš Volkov (ven. Александр Владимирович Волков; s. 2. elokuuta 1997) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Tampa Bay Lightning valitsi hänet vuoden 2017 varaustilaisuudessa toisella kierroksella 48. pelaajana. Volkov voitti Stanley Cupin Lightningissa kaudella 2019–2020. Maaliskuussa 2021 Lightning kauppasi Volkovin Anaheim Ducksiin vaihdossa Antoine Morandiin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2021 Volkov teki yksivuotisen jatkosopimuksen Ducksin kanssa.
Volkov ei kaudella 2021–2022 mahtunut Ducksin kokoonpanoon, ja hänen sopimuksensa purettiin lokakuussa 2021. Tämän jälkeen Volkov teki neljävuotisen sopimuksen KHL-seura SKA Pietarin kanssa.
Egnar Holmström

Egnar Holmström (5. tammikuuta 1921 Närpiö – 18. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori) ja kirkkomuusikko.
Holmström valmistui kanttori-urkuriksi 1941. Hän piti ensikonserttinsa 1943 ja opiskeltuaan laulua muun muassa Sibelius Akatemiassa, Tukholmassa ja Italiassa hän oli kiinnitettynä Berliinin Deutsche Staatsoperiin 1951–1953. Hän oli vierailevana esiintyjänä muun muassa New Yorkissa, Pariisissa, Wienissä, Roomassa, Göteborgissa ja Oslossa ja oli 1950-luvulla esiintymiskiertueella useiden vuosien ajan Yhdysvalloissa. Holmström toimi vuodesta 1961 lähtien kanttorina Helsingin Norra Svenska Församlingen:issa (Pohjoinen ruotsinkielinen seurakunta).
Algeria kesäolympialaisissa 2012

Algeria vuoden 2012 olympialaisissa. Algeria osallistui Lontoossa järjestettyihin vuoden 2012 olympialaisiin lähettämällä kilpailuihin 39 urheilijaa jotka osallistuvat 12 eri urheilulajiin. Maan lipunkantajana toimi avajaisissa Abdelhafid Benchabla ja loppuserenomiassa Taoufik Makhloufi.
Ainoa joukkuelaji johon Algeria sai edustajajoukkueen oli naisten lentopallo.
Aiemmin Algeriaa edustaneista urheilijoista oli mukana judoka Soraya Haddad joka oli voittanut pronssia Pekingin olympialaisissa. Kokemusta edusti myös aiemmat olympialaiset kokenut Lea Moutoussamy, joka oli Pekingin olympialaisissa maan nuorin olumpiaedustaja ollen vain 14-vuotias. Kevyen raskaansarjan nyrkkeilijä ja vuoden 2011 maailmanmestari Abdelhafid Benchabla toimi maan lipunkantajana avajaisissa.
Algeria sai olympialaisista ensimmäisen kultamitalinsa sitten vuoden 2000 olympialaisten, kun keskimatkan juoksija Taoufik Makhloufi voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa. Makhloufin mitali oli maan ainut vuoden 2012 olympialaisissa.
Lajit joihin Algerialla oli edustaja

| Urheilulaji | Miehet | Naiset | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- |
| Yleisurheilu | 5 | 1 | 6 |
| Nyrkkeily | 8 | 0 | 8 |
| Pyöräily | 1 | 0 | 1 |
| Miekkailu | 0 | 2 | 2 |
| Judo | 0 | 2 | 2 |
| Soutaminen | 0 | 1 | 1 |
| Ampuminen | 1 | 0 | 1 |
| Uiminen | 1 | 0 | 1 |
| Taekwondo | 1 | 0 | 1 |
| Lentopallo | 0 | 12 | 12 |
| Painonnosto | 1 | 0 | 1 |
| Wrestling | 3 | 0 | 3 |
| Yhteensä | 21 | 18 | 39 |

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Algeria at the 2012 Summer Olympics
Käännös suomeksi
Dirk Pitt jr.

Dirk Pitt jr. on henkilöhahmo Clive Cusslerin kirjoissa. Hän esiintyy ensi kerran kirjan Valhalla nousee loppusivuilla.
Dirk jr. on Dirk Pittin ja havaijilaisen Summer Moranin lapsi; hänellä on kaksoissisko Summer Pitt. Sisarukset muuttivat isänsä luo heidän äitinsä kuoltua. Dirk jr. on insinööri, helikopterilentäjä ja sukeltaja sekä yhtä pätevä pienoissukellusveneiden ohjaaja kuten tämäkin.
Dirk on yksineläjä; parissa kirjassa vilahtaa hänen tyttöystäviään. Summer vinoilee kirjassa Hurrikaanin silmässä, että Dirkin viimeisin olisi varastanut vaikka kolehtilippaan kirkosta. Dirk toteaa että se juuri oli tytössä kiehtovinta – mutta ei välitä vaikka Dirk sr. ajaa kyseisen tytön matkoihinsa. Kerran Dirk kiusaa Hiram Yeageria sanomalla, että pyytäisi tämän tyttäret kanssaan ulos – mistä tietokonenörtti suuttuu tosissaan.
Kirjassa Musta tuuli Dirkillä on romanssi Sarah-nimisen tutkijaeläinlääkärin kanssa.
Aleksandr Vedernikov

Aleksandr Vedernikov vuonna 2005
Aleksandr Aleksandrovitš Vedernikov (ven. Александр Александрович Ведерников; 11. tammikuuta 1964 – 29. lokakuuta 2020) oli venäläinen kapellimestari.
Vedernikov opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän työskenteli vuosina 1988–1990 Stanislavskin ja Nemirovitš-Dantšenkon teatterissa ja vuosina 1988–1995 Tšaikovski-sinfoniaorkesterin avustavana kapellimestarina. Vuonna 1995 Vedernikov perusti Venäjän filharmonisen orkesterin, jonka taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina toimi vuoteen 2004. Vuosina 2001–2009 hän johti Bolšoi-teatteria, ja vuosina 2009–2018 hän toimi Odensen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina Tanskassa. Vedernikov kuoli lokakuussa 2020 koronaviruspandemiassa tartunnan saatuaan. Tähän saakka hän oli toiminut Tanskan kuninkaallisen oopperan pääkapellimestarina ja Mihailovski-teatterin musiikillisena johtajana.
Vierailevana kapellimestarina Vedernikov johti esimerkiksi Joby Talbotin Ink Dark Moon -kitarakonserton kantaesityksessä BBC:n sinfoniaorkesteria vuonna 2018. Hänen levytystensä joukossa on tulkintoja Sergei Rahmaninovin ja Pjotr Tšaikovskin teoksista. Hänen isänsä oli basso Aleksandr Vedernikov ja äitinsä Moskovan konservatorion urkujensoiton professori Natalia Gurejeva.
Alitsariini

| Alitsariini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,2-dihydroksiantraseeni-9,10-dioni
CAS-numero:  72-48-0
PubChem CID:  6293
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C(=O)C3=C(C2=O)C(=C(C=C3)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H8O4
Moolimassa:  240,204 g/mol
Sulamispiste:  289–290 °C
Liukoisuus veteen:  3,123 mg/l (25 °C)
Alitsariini (C14H8O4) on antrakinonijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena useissa sovellutuksissa. Alitsariinia esiintyy värimataran juuressa.
Carl Graebe kehitti 1869 yhdessä Carl Theodore Liebermannin kanssa alitsariini-väriaineen synteettisen valmistuksen antraseenista.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa alitsariini on punaoranssia kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen mutta liukenee emäksiin. Aine liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi alkoholeihin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. Alitsariini on pH-indikaattori ja sen etanoliliuoksen väri muuttuu pH-välillä 5,5–6,8 keltaisesta punaiseksi ja välillä 10,1–12,1 punaisesta violetiksi.
Historiallisesti alitsariinia on eristetty värimataran juuresta. Nykyään ainetta valmistetaan synteettisesti kuumentamalla antrakinoni-2-sulfonihappoa emäksen ja natriumnitraatin kanssa noin 200 °C:n lämpötilaan. Myös 2,3-dibromi- tai 2,3-diklooriantrakinonin hydrolyysiä voidaan käyttää.
Alitsariinia käytetään esimerkiksi villan ja puuvillan värjäykseen. Käyttämällä eri metallisuoloja peittausaineina saadaan eri sävyjä. Alitsariinia käytetään väriaineena myös biologisissa tutkimuksissa. Myös alitsariinista valmistettavilla johdannaisilla on käyttöä väriaineina.
Doris Duke

| Doris Duke |
| --- | --- |
 Doris Duke ja ensimmäinen aviomies James Cromwell
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1912 Manhattan, New York
Kuollut: 28. lokakuuta 1993 Beverly Hills, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  perijätär
Vanhemmat:  James Buchanan Duke Nanaline Lee Holt Inman Duke
Puoliso:  James Cromwell (1935–1943) Porfirio Rubirosa (1947–1948)
Doris Duke (22. marraskuuta 1912 – 28. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen perijätär ja hyväntekeväisyyden harjoittaja. Doris Duke rikastui isänsä American Tobacco Company -yhtiön johtaja James Buchanan Duken perinnöllä jo lapsena. Julkisuudessa hänet tunnettiin "tupakka-kuningattarena". Sittemmin hän lahjoitti rahaa useille eri tahoille nimeään kantavan säätiön kautta. Doris Duke vältteli julkisuutta yli 50 vuoden ajan ja asui valtaosan aikuiselämästään ulkomailla ja Havaijilla.
Suku ja koulutus

Doris Duke syntyi Manhattanilla New Yorkissa 22. marraskuuta 1912. Hänen vanhempansa olivat miljonääri James Buchanan Duke, American Tobacco Company -yhtiön ja Duke Power energiayhtiön johtaja ja tämän toinen vaimo vuodesta 1907 Nanaline Lee Holt Inman Duke (1871–1962). Doris oli heidän ainoa lapsensa. Perhe asui kolmikerroksisessa ja 54-huoneisessa vuosina 1909–1912 rakennetussa kaupunkikartanossa Manhattanilla 78th Streetin ja Fifth Avenuen kulmassa. Vuodesta 1959 lähtien James B. Duke House'ksi nimetyn rakennuksen tiloissa on toiminut New Yorkin yliopiston taideinstituutti. James Duke kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1925 Doriksen ollessa vasta 12-vuotias. Kuolinvuoteellaan isä antoi tyttärelleen neuvon: "Älä luota kehenkään."
Hänen omaisuutensa arvo oli tuolloin noin 100 miljoonaa dollaria. Kun omaisuutta jaettiin perintönä, Doris Duken osuus oli noin 50 miljoonaa dollaria. Suurinta osaa rahoista hallittiin Duke Endowment Foundation trustina ja Doris sai 21 vuotta, 25 vuotta ja 30 vuotta täytettyään vähitellen vielä suuremman osuuden perinnöstä isänsä testamentin mukaisesti. Äitinsä kuoleman jälkeen vuonna 1962 hän peri vielä 250 miljoonaa dollaria.
Teini-iässä pitkänhuiskea, 183 senttinen Doris Duke vietti aikaansa enimmäkseen perheen valtavassa kaupunkikartanossa Manhattanilla. Hän opiskeli ranskaa, italiaa ja pianonsoittoa. Doris olisi halunnut jatkaa opintojaan yliopistossa, mutta hänen äitinsä kielsi tämän ja vei tyttärensä pitkälle matkalle Eurooppaan sivistymään. Doriksen debytanttitanssiaiset järjestettiin Lontoossa sekä Rough Pointin kesäkartanossa Rhode Islandilla vuonna 1930.
Hän piti ulkona syömisestä, teatterista, matkustelusta, jota jatkoi vanhaksi saakka. Mukanaan hänellä oli aina joukko turvamiehiä. Kadulla "tupakka-kuningattarena" (tobacco queen) tunnettu Duke tunnistettiin usein ja uhkana oli esimerkiksi kidnappaus.
Kiinnostukset ja hyväntekeväisyys

Viimeisen avioeronsa jälkeen Doris Duke tyytyi elämään naimattomana. Seurustelun sijaan hän alkoi hankkia uusia mielenkiinnon kohteita. Hän istui sukunsa lahjoituksilla alun perin perustetun Duken yliopiston johtokunnassa. Duke kiinnostui erityisesti vaihtoehtoisten energiamuotojen löytämisestä, sekä puutarhanhoidosta. Valtava Duke Farmsin maatila avattiin yleisölle vuonna 1964 ja sen maille rakennettiin kokonainen thaimaalainen riisikylä.
New Jerseyssä hän avasi pienen aasialaista taidetta esittelevän museon, johon hän oli kerännyt taidetta. Hän alkoi tehdä suuria lahjoituksia itsensä mukaan nimetyn säätiön kautta monenlaisiin eri kohteisiin. Lahjoituksia sai esimerkiksi Princetonin yliopiston venäjän kielen koulutus ja Newportin historiallisia rakennuksia suojeleva säätiö. Hän lahjoitti miljoonia myös AIDSin tutkimukseen, sekä palveluksena vanhalle ystävälle lahjoitti 5 miljoonan dollarin takuusumman Imelda Marcosille, entisen Filippiinien presidentti Ferdinand Marcosin vaimolle vuonna 1988, joka oli pidätetty syytettynä rahankiristyksestä New Yorkissa. Epäsovinnaisesta yksityiselämästään huolimatta - hänellä oli mm. kaksi liikemies Adnan Khashoggin lahjoittamaa kamelia - hän suhtautui omistuksiinsa ja isänsä perintöön liikemiesmäisesti ja nelinkertaisti omaisuutensa arvon elämänsä aikana.
Hän työllisti yli 200 vakituista työntekijää huolehtimaan hänestä itsestään ja hoitamaan viittä kotiaan: kahdeksan hehtaarin Duke Farms maatila New Jerseyssä, kattohuoneisto Park Avenuella New Yorkissa, Falcon Lair rinnetalo Beverly Hillsissä Los Angelesissa vuodelta 1925, alunperin kuulunut Rudolph Valentinolle; arabialaistyylinen Shangri-La palatsi Havaijilla ja 1800-luvun Rough Point kesäkartano Newportissa, Rhode Islandilla, jonne Duke keräsi 1950-luvun lopulta lähtien eurooppalaisen taiteen kokoelmansa. Kaikki asunnot Kalifornian jo vuonna 2009 purettua taloa ja kattohuoneistoa lukuunottamatta, ovat toimineet 2000-luvun alusta lähtien yleisölle avoimina museoina.