stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korallikäärmeankerias
Koko ja ulkonäkö

Korallikäärmeankerias voi kasvaa suurimmillaan 60–70 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkä, lieriömäinen ja pyrstöä kohden suippeneva. Rintaevät ovat hyvin pienet ja pyrstöevää ei ole. Korallikäärmeankerias on väriltään kellertävän ruskea. Päässä on tiheästi mustia pilkkuja ja muualla ruumiissa niitä on harvemmin. Kalan ruumiissa on useita punaisia ja tummareunaisia satulakuvioita.
Levinneisyys ja elintavat

Korallikäärmeankeriasta tavataan eteläiseltä Kalifornianlahdelta ja Costa Ricasta Panamaan. Laji liikkuu kivikko- tai hiekkapohjaisilla alueilla useimmiten alle 20 metrin syvyydessä ja syvimmillään 80 metrin syvyydessä. Korallikäärmeankeriaan ravintoa ovat kalat ja äyriäiset.
Yrjö Korholin-Koski

Korholin-Koski Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928.
Yrjö Korholin-Koski (5. kesäkuuta 1900 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 2. maaliskuuta 1978 Lake Worth, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Helsingin Kullervoa ja Finnish American Athletic Clubia edustanut Korholin-Koski kilpaili maratonjuoksussa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 sijoittuen seitsemänneksi. Hän voitti Yhdysvaltain maratonmestaruuden alimatkalla vuonna 1930 ja oli Bostonin maratonilla toinen vuosina 1927 ja 1929, kolmas vuosina 1930 ja 1931 sekä seitsemäs vuonna 1926. Vuonna 1929 Korholin-Koski voitti 70 km:n pituisen Providence–Boston-juoksun. Hänen ennätyksensä maratonilla oli vuonna 1929 juostu 2.35.36.
Korholin-Koski muutti Yhdysvaltoihin Ville Ritolan taloudellisella tuella vuonna 1924 käyttäen uudessa kotimaassaan nimeä Karl Koski. Vuoden 1928 Suomen olympiakarsintoihin hän pystyi osallistumaan amerikansuomalaisten antaman rahallisen tuen turvin. Vuoden 1932 olympialaisiin hänet oli ilmoitettu 50 kilometrin kävelyyn, johon hän ei kuitenkaan lopulta osallistunut.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kopai

| Kopai> Κῶπαι.Sijainti |
| --- | --- |
 Kopai
Koordinaatit:  38°30′5″N, 23°9′47″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Kástro, Orchomenós, Boiotia, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Boiotia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kopai (m.kreik. Κῶπαι, Kōpai, lat. Copae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Boiotiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Orchomenóksen kunnan alueella nykyisen Kástron kylän paikalla.
Maantiede

Kopain kaupunki sijaitsi siitä nimensä saaneen, nykyisin kuivatun Kopais-järven pohjoisrannalla itään Orkhomenoksesta ja luoteeseen Akraifiasta. Se oli rakennettu niemelle heti mykeneläisaikaisen Glan linnoituksen paikan luoteispuolelle. Niemi yhdistyi rannikoon noin 100 metriä pitkän pengertien kautta, ja se muodosti saaren järven tulviessa.
Kopain kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä. Se käsitti koko Kopais-järven koillisrannan alueen aina Ftelionin niemelle, jossa oli Akraifian alueen raja ja rajakivi. Kaupungin ympärillä oli hyvää maanviljelysmaata, ja se tunnettiin myös Melas-joelta pyydetyistä ankeriaista.
Historia

Kopain paikka on ollut asuttu jo neoliittisella kaudella ja jälleen viimeistään geometrisella kaudella. Varhaisin maininta Kopaista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä boiotialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Antiikin aikana kaupunki oli pieni ja sen nimi esiintyy lähteissä vain harvoin. Kopai muodosti yhdessä Akraifian ja Khaironeian kanssa yhden Boiotian 11 alueesta vuosina 447–387 eaa. ja 378–338 eaa. Muina aikoina se oli itsenäinen osana Boiotian liittoa.
Kopai löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.  Kaupunki oli olemassa vielä Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Kōpaieus (Κωπαιεύς), Kōpaios (Κωπαῖος) ja Kōpēos (Κωπῆος).
Rakennukset ja löydökset

Kopain akropoliina toimi kukkula, jolla myös nykyinen Kástron kylä sijaitsee. Asutuksen koko on ollut noin 23 hehtaaria. Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joista on löydetty osia muun muassa niiden pohjoisosasta. Myös yhden tornin paikka on tunnistettavissa. Kaupungin paikan rannikoon yhdistänyt pengertie oli tehty suurista kivistä. Antiikin aikaisen kaupungin kiviä, joissa osassa on piirtokirjoituksia, on osana nykyisen kylän rakennuksia ja erityisesti Neitsyt Marian (Panagía) kirkkoa.
Pausaniaan mukaan kaupungissa oli Demeter Tauropolokselle, Dionysokselle ja Serapiille omistetut temppelit. Kaupungin lähellä on jäänteitä 300-luvulla eaa. aloitetusta tunnelista, jonka tarkoituksena oli Kopais-järven vesien ohjaaminen mereen.
Kopaista tehdyt esinelöydöt ovat Thívan arkeologisessa museossa.
Mikko Kopra

Mikko Kopra (1915–1991) oli inkeriläinen punaupseeri, joka toimi Neuvostoliitossa lentäjänä toisessa maailmansodassa. Talvisodan aikana hän johti vankileiriä Leningradissa.
Perhetausta ja opinnot

Kopran inkeriläiset vanhemmat joutuivat karkotetuiksi Siperiaan, kun heidän poikansa oli opiskelemassa Hatsinan venäjänkielisessä koulussa. Siellä hän otti käyttöön venäläisen nimen Koprakov. 
Hän pääsi opiskelemaan Leningradin teknilliseen nuorisokouluun, josta hän siirtyi lentokoulutukseen puna-armeijaan. Mihail Koprakov valmistui taistelulentäjäksi 1930-luvulla ja yleni aina kapteeniksi asti. Hän toimi ennen toisen maailmansodan syttymistä lentokadettien kouluttajana. Vuonna 1936 hän avioitui inkeriläissyntyisen sairaanhoitajan Liisan kanssa. Tiedustelulennolla Suomen rajan pinnassa 26.11.1939 hän väitti nähneensä, että Mainilan laukaukset ammuttiin Neuvostoliiton puolelta.
Toiminta toisessa maailmansodassa

Talvisodan ajan Kopra toimi Andrei Ždanovin perustaman lavastetun vankileirin komentajana Leningradissa. Vankileirin asukkaina olivat noin 600 Kuusisen Suomen kansanhallituksen sotilasta. Leirin lopetettua toimintansa hän siirtyi kouluttamaan lentäjiä. Myöhemmin hän lensi paljon evakuointilentoja sodassa Saksaa vastaan. Eräällä lennolla Josifin sotilaskentälle, jonka hän itse oli suunnitellut, laskussa tapahtui onnettomuus, jossa neljä matkustajina ollutta korkea-arvoista neuvostoupseeria sai surmansa. Mikko tuomittiin sabotaasista 20 vuodeksi pakkotyöhön. Hän joutui Siperiaan Jenisein rannalla sijaitsevalle leirille, jonka yhteydessä toimi kolme kaivosta. Sieltä Mikko siirrettiin vuonna 1953 Petroskoihin Onegan konepajalle suunnittelijaksi. Kolmen vuoden päästä tuomio purettiin lopullisesti. Viimeisen työrupeamansa Mikko Kopra teki Tšalnassa metsätyökeskuksen ja sahan johtajana.
Muistelmat

Mikko Kopran vaiheista kirjoitti hänen päiväkirjojensa perusteella Armas Kumpulainen kirjan vuonna 2002. Kirjan nimi on 'Punaupseeri Mikko Kopran päiväkirja'.
Ismo Korhonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. helmikuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Suonenjoki, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1979–1991 | Kuusysi | 309 | (0) |
Maajoukkue
| 1978 | Suomi U16 | 1 | (0) |
| 1979 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 1980 | Suomi U18 | 4 | (0) |
| 1981–1983 | Suomi U21 | 9 | (0) |
| 1983–1986 | Suomi | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ismo Korhonen (s. 10. helmikuuta 1962 Suonenjoki) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Korhonen edusti uransa ajan lahtelaista Kuusysiä vuosina 1979–1991. Hänen aloittaessaan Kuusysi pelasi 1. divisioonassa, mutta seura nousi mestaruussarjaan kaudeksi 1982. Korhonen voitti heti nousun jälkeen Suomen mestaruuden ja vielä neljä lisää vuosina 1984, 1986, 1989 ja 1991. Suomen Cupin hän voitti kahdesti, 1983 ja 1987. Kaikkiaan Korhonen pelasi kymmenen kauden aikana 234 pääsarjatason ottelua.
Korhonen pelasi maajoukkueessa vuosina 1983–1986 yhteensä seitsemän maaottelua.
Korhonen toimi pelaajauran jälkeen Kuusysin maalivahtivalmentajana 1995 asti ja vuonna 2007 hänet valittiin FC Kuusysin puheenjohtajaksi. Ammatikseen  hän työskentelee vakuutusalalla.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1982, 1984, 1986, 1989, 1991
SM-hopea 1987, 1988, 1990
Suomen Cup 1983, 1987
Avtandil Koridze

Avtandil Koridze (15. huhtikuuta 1935 – 12. huhtikuuta 1966) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Koridze voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 67 kilon sarjassa Rooman 1960 olympialaisissa. Viidennen kierroksen ottelussaan hän paini Bulgarian Dimiter Jantsevin kanssa tehottomasti 11 minuuttia. Minuutti ennen ottelun päättymistä Koridze, joka tarvitsi tuosta ottelusta selkävoiton säilyttääkseen mahdollisuutensa kultamitaliin, sanoi jotain Jantseville, minkä jälkeen hän selätti bulgarialaisen helposti. Jantsev, joka olisi sijoittunut kisoissa viidenneksi, hylättiin tahallisen häviön vuoksi, mutta Koridze pääsi ottelemaan kultamitalista Jugoslavian Branislav Martinovicia vastaan ja voitti tuon ottelun.
Koridze voitti maailmanmestaruuden Jokohamassa 1961. Hän kuoli auto-onnettomuudessa 1966.
Saavutuksia

Olympiakultaa Roomassa 1960 (sarja 67 kg)
MM-kultaa Jokohamassa 1961 (sarja 67 kg)
Konolfingen

| Konolfingen |
| --- | --- |
 Konolfingenin kylämuseo.
 vaakuna

 Konolfingen
 Koordinaatit: 46°53′N, 7°37′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Bern
Hallintopiiri (Verwaltungskreis):  Bern-Mittelland
Gysenstein ja Stalden im Emmental yhdistyivät Konolfingeniksi:  1933
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,71 km²
Korkeus:  654-920 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  5 292
 – Väestötiheys:  416 as./km²
 
 www.konolfingen.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Konolfingen on kunta Sveitsissä, Bernin kantonissa. Kunnassa on runsaat 5 000 asukasta.
Sijainti

Konolfingen sijaitsee Bernistä vajaat 20 kilometriä kaakkoon.
Liikenne

SBB:n rautatie Bernistä itään kohti Luzernia ja BLS:n rautatie Burgdorfista Thuniin risteävät Konolfingenin asemalla.
Talous

Nestléllä on Konolfingenissä tutkimuskeskus ja tuotantolaitoksia, jotka työllistivät vuonna 2011 yhteensä 770 henkilöä.
Toiminnan juuret ovat Berneralpen Milchgesellschaft -yhtiössä, jonka César Ritz perusti vuonna 1892 ja joka vuonna 1971 siirtyi Nestlén omistukseen.
Tunnettuja konolfingeniläisiä

Kirjailija Friedrich Dürrenmatt syntyi Konolfingenissä.
Helena Konttinen

| Helena Konttinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1871 Uukuniemi
Kuollut: 24. huhtikuuta 1916 (44 vuotta) Uukuniemi
Ammatti:  horrossaarnaaja
Siviilisääty:  naimisissa
Lapset:  4
Helena Konttinen (o.s. Eronen; 18. kesäkuuta 1871 Uukuniemi – 24. huhtikuuta 1916 Uukuniemi) oli suomalainen horrossaarnaaja, jonka toiminta ajoittuu 1800-luvun ja 1900-luvun taitteeseen itärajan tuntumaan pääosin Uukuniemelle. Konttinen tuli tunnetuksi unissasaarnaajana, joka sai profetiansa horrostilassa. Konttinen oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta.  Hänen kerrotaan olleen 1700-luvulla Merikarvialla eläneen unissasaarnaaja Anna Rogelin yhden sisaruksen jälkeläinen.
Konttisen yliluonnolliset kyvyt

Jaakkiman rovastin V. Salmisen kertoman mukaan Konttinen pystyi horrostilassaan näkemään aikaisemmin muualla tapahtuneita asioita ja kuvailemaan niitä tarkasti. Eräässä tilaisuudessa Konttinen oli minuutilleen ennustanut rovasti V. Salmisen paikalle saapumisen ja kuvannut ne henkilöt joiden seurassa rovasti oli sitä ennen ollut ja myös rovastin ja hänen vaimonsa kahdenkeskisen keskustelun sisällön, jotta ulkopuoliset eivät voineet tietää.
Professori Antti Voipio, tutkittuaan Konttisen ja useiden muiden horrossaarnaajan toimintaa, piti Helena Konttista selvästi hysteerisenä, joka hänen mukaansa johtui hänen rasittavista elämänkokemuksistaan. Tämän käsityksen vahvisti aikoinaan Suomen kuuluisampana pidetty psykiatri ja  professori Christian Sibelius, joka oli tutkinut Konttista v. 1906.
Uukuniemeläisyyden synty

Konttisen toiminnan seurauksena syntyi uukuniemeläisyydeksi kutsuttu herätysliike,  jota jatkamaan perustettiin Parikanniemen orpokotiyhdistys ry. Orpokoti toimi aluksi Parikanniemellä, joka on nykyisin Venäjän puolella. Vuodesta 1949 lähtien orpokoti on toiminut Ristiinassa. Vuonna 1967 yhdistys muutettiin Parikanniemisäätiöksi. Vuosittain elokuussa vietetään Parikkalassa, entisen Saaren kunnassa Orpokotijuhlia.
Kirjallisuutta

Klinge, Matti (päätoim.): Suomen kansallisbiografia 5 (Karl - Lehtokoski), s. 322 - 323.  Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  (kirjoittanut Irma Sulkunen)
Aiheesta muualla

Parikanniemisäätiön verkkosivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Korentokalat

| Korentokalat |
| --- | --- |
 Hietakorentokala (Pegasus lancifer)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Putkisuukalat Syngnathiformes
Heimo::  Korentokalat Pegasidae  Bonaparte, 1831
Suvut
 Eurypegasus  Pegasus 
Katso myös
   Korentokalat Wikispeciesissä   Korentokalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korentokalat (Pegasidae) on putkisuukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Tyynestämerestä ja Intian valtamerestä lämpimistä ja lauhkeista vesistä.
Lajit ja anatomia

Korentokalojen heimoon kuuluu 2 sukua ja 6 lajia. Lajeja ovat louhikorentokala (Eurypegasus draconis), korentokala (E. papilio), hietakorentokala (Pegasus lancifer), isokorentokala (P. volitans) ja tiilikorentokala (P. laternarius). Kooltaan korentokalat ovat tyypillisesti alle 13 senttimetrin mittaisia, mutta suurin laji isokorentokala voi saavuttaa 18 senttimetrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat litteä ja leveä ruumis, joka kapenee pyrstöä kohden. Ruumista suojaavat luulevyt. Rintaevät ovat hyvin suuret ja muistuttavat viuhkoja tai siipiä. Selkä- ja peräevät ovat lyhyet ja vatsaevät ovat pitkähköt ja koukkumaiset. Heimon kalojen suu on pitkän putkimaisen kuonon päässä. Korentokaloilla ei ole uimarakkoa. Korentokalojen väritys vaihtelee suuresti ja ne kykenevät vaihtamaan väristystään pohjan mukaiseksi. Tyypillisesti ruumis on väriltään punertavan tai vihertävän ruskea ja ruumissaa voi olla laikkuja tai verkkokuviointia. Rintaevissä on usein tummempia juovia tai renkaita.
Levinneisyys ja elintavat

Korentokalalajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja ne elävät yleensä lähellä rannikkoa korkeintaan noin 150 metrin syvyydessä. Ne elävät niin kivikkoisilla kuin mutapohjaisilla alueilla, usein vesikavsillisuuden seassa Korentokalojen ravintoa ovat pienet pohjaeläimet, kuten äyriäiset ja nilviäiset. Heimon lajit käyttävät suuria rintaeviään ja vatsaeviään liikkumiseen ja ikään kuin kävelevät pohjalla.
Korfári ton Amygdalión

| Korfári ton Amygdalión> Κορφάρι των Αμυγδαλιών |
| --- | --- |
 Korfári ton Amygdaliónin eli Pánormoksen arkeologista aluetta.
Sijainti
 Korfári ton Amygdalión
Koordinaatit:  36°57′41″N, 25°32′05″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Pánermos, Drymalía, Náxos, Náxos ja Pienet Kykladit, Etelä-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  asutus
Ajanjakso:  noin 2500–2300 eaa.
Kulttuuri:  kykladinen kulttuuri
Aiheesta muualla
  Korfári ton Amygdalión Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korfári ton Amygdalión (kreik. Κορφάρι των Αμυγδαλιών, ”Mantelien kukkula”) eli Pánormos (Πάνορμος) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläosassa lähellä nykyistä Pánermoksen kylää.
Korfári ton Amygdaliónin eli Pánormoksen arkeologista aluetta.
Asutus on ajoitettu varhaisen kykladisen kauden II ja III (EC II–III) niin kutsutun Kastrín kulttuurin ajalle noin vuosiin 2500–2300 eaa. Paikan keskus oli akropolis eli linnoitettu kukkula. Tutkijoiden mukaan linnoitus oli ennen kaikkea ympäröivällä alueella asuneiden valmistamien tuotteiden säilytyspaikka ennemmin kuin asuinpaikka. Paikan esinelöydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa.
Kirjallisuutta

Αγγελοπούλου, Αναστασία Δ.: Κορφάρι των Αμυγδαλιών (Πάνορμος) Νάξου. Μια οχυρωμένη πρωτοκυκλαδική ακρόπολη.  (Ταμείο Αρχαιολογικών Πόρων και Απαλλοτριώσεων αρ. 104)  Αθήνα:  Ταμείο Αρχαιολογικών Πόρων και Απαλλοτριώσεων, 2014.  ISBN 978-960-386-141-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korfári ton Amygdalión eli Pánormos Wikimedia Commonsissa
Koreanpihta

| Koreanpihta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Pihdat Abies
Laji::  koreana
Kaksiosainen nimi
 Abies koreana  E. H. Wilson 
Katso myös
   Koreanpihta Wikispeciesissä   Koreanpihta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koreanpihta (Abies koreana) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon ja pihtojen (Abies) sukuun kuuluva havupuu. Se kasvaa luonnonvaraisena Korean vuoristojen ylimmissä osissa. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi, ja sitä kasvaa vain neljällä eristäytyneellä seudulla vain noin 12 neliökilometrin laajuisella alueella.
Koreanpihdan neulaset ovat tukevahkoja, litteitä ja 10–20 millimetriä pitkiä. Ne ovat harvemmat kuin japaninpihdalla. Neulasten alapinnalla on kaksi valkoista juovaa. Puun runko on sileä. Koreanpihdan kävyt ovat aluksi sinertäviä tai violetteja, mutta kypsyessään ne muuttuvat ruskeiksi. Käpyjä kasvaa jo alle kaksimetrisissä puissa.
Koristekasvikäyttö

Koreanpihta on suosittu koristepuu kauniin lehvästönsä ja koristeellisten käpyjensä vuoksi. Suomessa siitä tavataan ainakin kahta kantaa. Hidas- ja tiheäkasvuinen pienikokoinen kanta menestyy vyöhykkeillä I–III. Se kasvaa enintään 5 metriä korkeaksi. Suurempikokoista ja nopeakasvuisempaa kantaa kasvaa esimerkiksi Arboretum Mustilassa. Tämä kanta voi saavuttaa Suomessa 10–15 metrin korkeuden ja se menestyy parhaiten vyöhykkeillä I–V.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Koreanpihta (Abies koreana)
Missouri Botanical Garden: Abies koreana (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q390100  Wikispecies: Abies koreana  ARKive: abies-koreana  CoL: 8KDT  EoL: 991315  EPPO: ABIKO  GBIF: 2685681  GRIN: 675  iNaturalist: 136891  IPNI: 676582-1  IUCN: 31244  MoBotPF: 285066  NBN: NHMSYS0000494768  NCBI: 97170  NZOR: 6072cfb2-4610-4bfc-b264-77442b06873b  Observation.org: 206249  Open Tree of Life: 876314  PPE: abies-koreana  Plant List: kew-2609917  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:676582-1  RHS: 44  Tropicos: 24901716  WFO: wfo-0000511223 
Koreanpihdan käpyjä
Moog Konttinen

| Moog Konttinen |
| --- | --- |
 Moog Konttinen Turun kirjamessuilla 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mauri Ilmari Konttinen
Syntynyt: 9. joulukuuta 1950 (ikä 73)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kääntäjä, diplomi-insinööri
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Yhtyeet:  Virtanen, Kontravirtanen, Kontra, Moog & Morkoonit, Kylmä Rinki, Moogetmoogs, Moog in Bändi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mauri ”Moog” Ilmari Konttinen (s. 9. joulukuuta 1950) on tamperelainen muusikko, joka on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Virtanen, Kontravirtanen, Kontra, Moog & Morkoonit, Kylmä Rinki, Moogetmoogs ja Moog in Bändi. Hänet tunnetaan erityisesti Kontran kappaleesta ”Jerry Cotton”. Muista sanoituksista mainittakoon ”Muumi Muumi” ja ”Ressu ja Punainen Paroni”, Moogetmoogsin ”Kolmen minuutin muna” sekä toisinaan virheellisesti Klamydian kappaleena mainittu ”Mun pippeli”.
Konttinen on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja on toiminut myös kääntäjänä, tietokirjailijana ja sarjakuvakäsikirjoittajana. Erityisesti hän on saanut kiitosta romaanien Kellopeliappelsiini ja Lampaanköyrijä suomentamisesta. Konttinen on yksi jalkapallojoukkue FC Pollan perustajista.
Yhtyeet

Virtanen (1974–1976)
Kontravirtanen (1977)
Kontra (1977–1980, 2003–2004) (keikkaillut 2000-luvulla myös nimellä Trakon)
Moog & Morkoonit -yhtye toimi lyhyen aikaa vuonna 1980 ja se julkaisi yhden singlen (Joulu Auschwitzissä)
Kylmä Rinki toimi vuosina 1982–1983 ja julkaisi kaksi singleä, jotka julkaistiin myöhemmin bonuksina Kontran Miedon levyn CD-painoksessa
Moogetmoogs (1985–1993)
Moog in Bändi on toiminut maaliskuusta 1994 lähtien. Yhtye on julkaissut kaksi CD-EP:tä; Rock'n'roll EP - Osa 1 vuonna 1995 ja ainoastaan vinyylinä ilmestynyt jäähyväislevy Rock'n'roll EP - Osa II vuonna 2016. Bändi on jäänyt sittemmin tauolle.
Kokoonpano soitti albumilla Rock'n'roll vuonna 0 (2000).
Diskografia

kts. Virtanen
kts. Kontra
Moog & Morkoonit: Joulu Auschwitzissä (1980, single)
Kylmä Rinki: Reekanin syytä (1982, single)
Kylmä Rinki: ET-Etiäinen (1983, single)
Moog & Morkoonien sekä Kylmän Ringin singlet ovat saatavilla Kontran ”Miedon levyn” CD-julkaisulla (2005).
kts. Moogetmoogs
Athletico Poko (1992, single)
Kanneton kannatuslevy Poko Rekordsin puulaakijalkapallojoukkue Athletico Pokolle.
Moog Konttinen: Saippuaooppera (1994, CD)
Moog in Bändi: Rock'n'roll EP - Osa 1 (1995, CD-EP)
Moog Konttinen: Rock'n'roll vuonna 0 (2000, CD)
Moog in Bändi: Rock'n'roll EP - Osa II (2016, 7" EP)
Moog Konttinen: Musta levy eli Kadonneen levyn paluu (2017, CD/LP)
Diskografia > Muut levyt

The Rocky Horror Show (1995) (kappaleiden käännökset)
Aiheesta muualla

Moog Konttisen kotisivu
Jotakin Moogista (Rytmi 1/2004)
Moog Konttisen Ihmeelliset Seikkailut
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Knidos

| Knidos> Κνίδος |
| --- | --- |
 Knidoksen arkeologista aluetta.
Sijainti
 Knidos
Koordinaatit:  36°41′09″N, 27°22′24″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Tekir ja Burgaz, Datça, Muğla
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  600-luku eaa. – 600-luku jaa.
Huippukausi:  n. 330–31 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kaaria
Aiheesta muualla
  Knidos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Knidos (m.kreik. Κνίδος, lat. Cnidus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Datçan kaupunkia.
Knidos oli kreikkalainen doorilainen siirtokunta, joka kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella. Se tunnettiin muun muassa Praksiteleen veistämästä Knidoksen Afrodite -patsaasta sekä lääketieteellisestä koulustaan.