stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Khalid al-Mihdhar
Tausta

Khalid al-Mihdhar syntyi merkittävään perheeseen Mekassa toukokuussa 1975. Hänen nuoruudesta ei tiedetä juurikaan, mutta 20-vuotiaana Mihdhar ja hänen lapsuudenystävä Nawaf al-Hazmi matkustivat Bosniaan taistellakseen mujahideenien rinnalla Bosnian sodassa. Sodan jälkeen kaksikko jatkoi Afganistaniin, missä he liittyivät Talibanin taisteluun Pohjoista liittoa vastaan ja al-Qaida kutsui häntä myöhemmin toiseksi komennossa. Vuonna 1997 Mihdhar kertoi perheelleen lähtevänsä taistelemaan Tšetšeniassa, mutta hänen todellisesta osallistumisesta taisteluun ei ole varmuutta. Samana vuonna saudien tiedustelupalvelu kiinnostui kaksikosta, sillä he uskoivat näiden salakuljettavan aseita maahan. Seuraavana vuonna heitä pidettiin silmällä myös osuudesta lähetystöpommi-iskuihin Itä-Afrikassa.
1990-luvun lopulla Mihdhar meni naimisiin Hoda al-Hadan kanssa ja he saivat kaksi tytärtä. Avioliiton kautta Mihdhar oli yhteydessä useisiin al-Qaidan kanssa tekemisissä olleisiin henkilöihin. Mihdharin appi Ahmad Muhammad Ali al-Hada oli tunnettu al-Qaidan tekijä Jemenissä ja lanko Ahmed al-Darbi vangittiin Azerbaidžanissa, mistä hänet lähetettiin Guantanamo Bayn vankileirille syytettynä osuudestaan Hormuzinsalmen laivojen pommitusta koskeneessa juonessa.
Vuoden 1999 keväällä al-Qaidan perustaja Osama bin Laden sitoutui tukemaan juonta syyskuun 11. päivän iskuista, joka oli pääasiassa Khalid Sheikh Mohammed suunnittelema. Mihdhar ja Hamzi olivat ensimmäisen operaatioon valitun ryhmän joukossa, yhdessä Tawfiq bin Attashin ja Abu Bara al Yemenin kanssa. Mihdhar oli viettänyt aikaa al-Qaidan leireissä 1990-luvulta lähtien, joten hän oli tunnettu ja oli kiinnittänyt Bin Ladenin huomion. Mihdhar oli hyvin innokas osallistumaan jihadiin Yhdysvaltoja vastaan ja hankki itselleen vuoden mittaisen viisumin Jeddan suurlähetystöstä heti passinsa saatuaan.
Liityttyään operaatioon, Mihdhar ja Hazmi lähetettiin Mes Aynakin harjoitusleirille Afganistaniin. Vuoden lopussa Hazmi, Attash ja Yemeni matkustivat Karachiin tapaamaan Mohammedia, joka opetti heille länsimaistesta kulttuurista ja matkustamisesta. Mihdhar ei kuitenkaan liittynyt heihin vaan palasi Jemeniin.
Malesian kokous

CIA oli tietoinen Mihdharin ja Hazmin osallisuudesta al-Qaidassa saatuaan tietää heistä saudien tiedustelupalvelulta vuoden 1999 kokouksessa Riadissa. FBI:n tutkittua vuoden 1998 lähetystöpommi-iskut Itä-Afrikassa, NSA alkoi seurata Hadan, Mihdharin apin, puhelinkeskusteluita. Vuoden 1999 lopulla NSA informoi CIA:ta tulevasta kokouksesta Malesiasta, johon Hada oli maininnut kuuluvan Khalid ja Nawaf.
4. tammikuuta 2000 Mihdhar lähti Jemenistä ja lensi Dubaihin, Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin, missä hän yöpyi. CIA murtautui Mihdharin hotellihuoneeseen ja kopioi tämän passin, jonka avulla he saivat tietää Mihdharin koko nimen, syntymätiedot sekä passin numeron ensimmäistä kertaa. Passin valokopio lähetettiin CIA:n Alec Stationiin, joka seurasi al-Qaidan toimia.
Seuraavana päivänä Mihdhar matkusti Kuala Lumpuriin, missä hän liittyi Hazmiin, Attashiin ja Yemeniin, jotka olivat saapuneet Pakistanista. Kokoukseen saapuivat myös Hampurin solun jäsen Ramzi Binalshibh ja mahdollisesti Mohammed. Ryhmä tapasi Malesiassa Hambalin, Jemaah Islamiyahia johtavan al-Qaidan jäsenen. Kokouksen aikana käytiin mahdollisesti läpi useita syyskuun 11. päivän iskujen yksityiskohtia. Tuolloin hyökkäysjuoneen kuului myös samanaikainen lentokonekaappaus Aasiassa, jonka Osama bin Laden perui myöhemmin liian vaikeasti koordinoitavana.
Malesiassa ryhmä oleskeli paikallisen Jemaah Islamiyahin jäsenen Yazid Sufaatin kanssa, joka järjesti heille majoituksen Hambalin pyynnöstä. Tuolloin Malesian viranomaiset kuvasivat salaa sekä Mihdharia että Hamzia CIA:n pyynnöstä. Malesialaiset raportoivat, että Mihdhar puhui pitkään Attashin kanssa ja tapasi Fahad al-Quson sekä muita USS Colen pommi-iskun tekijöitä. Kokouksen jälkeen Mihdhar ja Hamzi matkustivat Bangkokiin  8. tammikuuta ja jatkoivat sieltä Yhdysvaltoihin 15. tammikuuta.
Yhdysvaltoihin saapuminen

15. tammikuuta 2000 Mihdhar ja Hazmi saapuivat Los Angelesin kansainväliselle lentoasemalle Bankokista ja heidät päästettiin maahan kuuden kuukauden turistiviisumilla. Heti Yhdysvaltoihin saavuttuaan Mihdhar ja Hazmi tapasivat Omar al-Bayoumin lentokentän ravintolassa. Hän avusti kaksikkoa muutossa San Diegoon ja auttoi näitä myös asunnon hankkimisessa, vuokrasopimuksen takaajana ja antoi heille 1500 dollaria vuokraa varten. Al-Bayoumi on sittemmin kommentoinut avustaneensa kaksikkoa vain hyvää hyvyyttään eikä ollut osallisena hyökkäyksiin. Lisäksi Mohammed on todennut kuulusteluissaan, että hän ehdotti San Diegoa kaksikon matkakohteeksi, koska oli löytänyt puhelinluettelosta alueelta kieli- ja lentokouluja. Mohammed myös suositteli, että kaksikko hakisi apua paikalliselta muslimiyhteisöltä, sillä kumpikaan kaksikosta ei puhunut englantia eikä heillä ollut kokemusta länsimaisesta kulttuurista.
Varhain vuoden 2000 helmikuussa Mihdhar ja Hazmi vuokrasivat asunnon Clairemontin lähiöstä, San Diegosta, ja Mihdhar osti käytetyn Toyota Corollan. Naapurit pitivät Mihdharia ja Hazmia omituisina, sillä kesti kuukausia ennen kuin nämä hankkivat yhtään huonekaluja ja kaksikko nukkui matoilla lattialla, mutta silti he kantoivat salkkuja, puhuivat matkapuhelimiin ja matkustivat usein limusiinilla. Mihdharin tavanneet ovat kuvailleet tätä synkäksi, alakuloiseksi ja yhdysvaltalaista kulttuuria halveksivaksi. Naapurit myös kertoivat kaksikon pelanneen usein lentosimulaattoreita.
Mihdhar ja Hazmi kävivät lentotunneilla 5. toukokuuta 2000 Sorbi Flying Clubilla, jolloin Mihdhar lensi konetta 42 minuuttia. He ottivat lisätunteja 10. toukokuuta, mutta eivät pärjänneet hyvin ilman kunnollisia englanninkielen taitoja. Kaksikko herätti myös epäilyksiä, kun he tarjosivat ylimääräistä rahaa opettajalleen, Richard Garzalle, mikäli tämä opettaisi heitä lentämään suihkulentokoneita. Garza kieltäytyi tarjouksesta, mutta ei ilmoittanut heistä viranomaisille. Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen Garza on kuvaillut kaksikkoa kärsimättömiksi oppilaiksi, jotka halusivat oppia lentämään suihkulentokoneita, erityisesti Boeingeja.
Mihdhar ja Hazmi muuttivat asunnostaan toukokuun lopussa ja Mihdhar siirsi Toyotansa omistuksen Hazmille. 10. kesäkuuta Mihdhar toimi Mohammedin käskyjen vastaisesti ja lensi Jemeniin tapaamaan vaimoaan. Mohammed suuttui niin paljon, että päätti poistaa Mihdharin suunnitelmasta, mutta Osama bin Laden torjui ajatuksen. Tämä halusi pitää Mihdharin osana juonta, jotta hän voisi toimia lihaksena kaappauksessa. Aal-Qaidan jäsenet ajoivat 12. lokakuuta pienen räjähtein varustetun aluksen päin USS Colea. Pommituksen jälkeen Jemenin pääministeri Abdul Karim al-Iryani raportoi Mihdharin olleen yksi hyökkäyksen suunnittelijoista, sillä tämä oli tuolloin maassa. Mihdharia ei kuitenkaan syytetty, ja hän lähti maasta Saudi-Arabiaan, missä hän oleskeli serkkunsa luona Mekassa.
Kevytkola ja Mentos -purkaus

Kevytkola ja Mentos -purkaus
Kevytkola ja Mentos -purkaus (engl. Diet Coke and Mentos eruption, Mentos eruption, soda geyser tai Diet Coke and Mentos) on reaktio kevytkolajuoman (Diet Coke) ja Mentos-karkin välillä.
Historia

Ilmiö sai alkunsa, kun Steve Spangler loi Internet-ilmiön Denverissä KUSA-TV:ssä vuosina 2002 ja 2005. Supersuosituksi ilmiö kuitenkin tuli vasta EepyBird.com:n julkaistua ilmiöstä Internetiin viimeisteltyjä kikkailuvideoita, joita syyskuuhun 2007 mennessä oli katsottu noin 10 miljoonaa kertaa. EepyBird.com oli yksi ensimmäisistä viraalivideosivustoista, jotka onnistuivat tienaamaan rahaa videoillaan. Alkumenestyksen jälkeen Eepybird siirtyi tekemään yhteistyötä ensin Mentosin ja myöhemmin myös Coca-Colan kanssa, ja sitä pidetään nykyään yhtenä viraalimarkkinoinnin oppikirjaesimerkeistä.
Ilmiötä on käsitelty monissa tiedettä popularisoivassa televisio-ohjelmissa. Kuuluisin on Discovery Channelilla näytettävä Myytinmurtajat (MythBusters). Idea oli Kari Byronin, joka tuli hänen ollessaan FHM-lehden kuvauksissa. Ohjelman juontajat Adam Savage ja Jamie Hyneman ryhtyivät selvittämään mysteeriä ja saivat aikaan tuloksen, joka on syy reaktioon.
19. kesäkuuta 2008 Turiba-yliopiston opiskelijat Latviassa tekivät Guinnessin maailmanennätyksen tekemällä 1911 kevytkola ja Mentos -purkausta yhtä aikaa.
Syy reaktioon

Heti kun Steve Spangler näytti televisiossa ilmiön, syntyi lukuisia erilaisia mahdottomia ja mahdollisia selityksiä, mutta pääsyy kaikkeen on Mentoksen nukleaatio. Mentos-pastillin pinnassa on pieniä kraattereita. Kun Mentos pudotetaan kevytkolapulloon, jokaiseen pieneen kraatteriin muodostuu kaasukupla, jonka hiilihappopitoinen juoma vapauttaa.
Pelkkä Mentoksen nukleaatio ei kuitenkaan ole pääsyy, vaan eri ainesosat vaikuttavat tulokseen. Hiilihappopitoisuus eli kevytkolan CO2, aspartaami ja kofeiini sekä Mentoksen arabikumi ja liivate vaikuttavat asiaan.
Tavallisen Mentoksen ja sokerittoman välillä on kuitenkin eroa. Tavallisessa Mentoksessa on enemmän kraattereita, kun taas sokeriton on sileämpi eikä synnytä yhtä paljon kaasukuplia. Tosin sokeritonkin Mentos toimii, muttei niin hyvin.
Urbaanilegendat

Kevytkola ja Mentos -purkaus on aiheuttanut paljon erilaisia urbaanilegendoja. Yksi kuuluisimmista Internetissä levinneistä on, että jos juo pullollisen kevytkolaa ja syö Mentoksia kokonaisina, koko vatsa voi räjähtää. Myytinmurtajat Adam ja Jamie kuitenkin tutkivat asiaa ja totesivat, että vatsaan mennessään kolajuoma menettää lähes kaiken hiilihappopitoisuutensa, jolloin kokeilu korkeintaan aiheuttaa oksentamisen.
Televisio-ohjelmissa

Late Show with David Letterman -ohjelmassa juontaja Letterman kokeili reaktiota eri määrillä Mentos-karkkeja kolmen Diet Coke -pullon kanssa.
Myytinmurtajat Adam ja Jamie selvittivät mysteeriä ja kokeilivat vielä räjäyttää sillä sian vatsalaukun.
Koe tehdään televisiosarjassa Num3rot, jaksossa Double Down.
Simpsonit-animaatiosarjan 19. kauden jaksossa ”Salaliittoteoria” Bart Simpson aiheuttaa tällä menetelmällä suuren räjähdyksen.
Aiheesta muualla

EepyBirdin Internet-sivut
Kokis ja Mentos - räjähtävä yhdistelmä? - Työohje opettajille
Awake Again

| Awake Again> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  post hardcore, alternative metal, metalcore, heavy metal
Kotipaikka:  Turku, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Matti Österman – laulu Maron Lahdenperä – kitara, taustalaulu Ville Loukola – basso, taustalaulu Petteri Horn - rummut 
Entiset jäsenet:  Markus Puranen – rummut  Kasper Hellström - kitara, koskettimet, taustalaulu 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Awake Again on vuonna 2013 perustettu nelihenkinen vaihtoehtometalliyhtye Turusta. Yhtye saa vaikutteita mm. Enter Shikarilta, System Of A Downilta, ja Bring Me The Horizonilta.
Historia

Awake Againin perustivat solisti/basisti Matti Österman, kitaristi Kasper Hellström ja rumpali Markus Puranen vuonna 2013 Turussa. Yhtye soitti triona muutamia kymmeniä keikkoja, lähinnä paikallisissa baareissa ja yökerhoissa sekä muutamia keikkoja muissa Etelä-Suomen kaupungeissa.
Yhtye valittiin mukaan Turku Rock Academy bändivalmennusohjelmaan keväällä 2015 ja samalla alkoi basistin etsintä. Uudeksi basistiksi löytyi Ville Loukola.
Turku Rock Academyn kanssa bändi äänitti singlet “Turning Point” (2016) ja “Drop The Bomb” (2017) musiikkivideoiden kera.
Awake Again voitti kansainvälisen Wacken Metal Battle -bändikilpailun Nummirockissa juhannuksena 2018. Voiton myötä yhtye pääsi esiintymään Wacken Open Air -festivaaleilla Saksassa kansainvälisissä finaaleissa. 3.8.2018 yhtye julkisti tehneensä kansainvälisen levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa. Samalla julkaistiin uusi single Below. Myöhemmin sopimus purkautui.
Useamman vuoden levyntekoprosessin jälkeen Awake Again julkaisi esikoisalbuminsa No Matter How The World Turns maaliskuussa 2022. Levy on miksattu ja tehty yhdessä tanskalaisen Jacob Hansenin, sekä Jonas Olssonin kanssa. Albumin singlenä julkaistulla kappaleella "Busy Doing Nothing" esiintyy myös Infected Rain yhtyeen keulahahmo Lena Scissorhands. Albumi on julkaistu Odyssey Music Networkin kautta.  2024 yhtye julkaisi EP:n, joka kantaa nimeä "A Promise of Better Days", joka sisältää mm. Ukrainan sotaa käsittelevän Enemy- singlen.
Diskografia > Studioalbumit

No Matter How The World Turns (2022)
Diskografia > Singlet

Turning Point (2016)
Drop the Bomb (2017)
Below (2018)
Dark Horse (2018) (orig. Katy Perry
Into Two (2020)
Look Around (2020)
Enmity (2020)
Busy Doing Nothing, feat. Lena Scissorhands (2021)
Rise (2021)
Martyr (2022)
ENEMY (2023)
EVEN THE DEAD FISH CAN SWIM UPSTREAM (2023)
SATURDAY NIGHT (I AM ALIVE) (2023)
PARAS!TE (2024)
river (2024)
soil (2025)
Aiheesta muualla

Facebook-sivu
Instagram-sivu
Kevin Roy

| Kevin Roy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1993 (ikä 31) Greenfield Park, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Graz 99ers
Sarja:  ICEHL
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  San Diego Gulls (AHL) Anaheim Ducks (NHL) Springfield Thunderbirds (AHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Tucson Roadrunners (AHL) Laval Rocket (AHL) Brynäs IF (SHL) HIFK (SML) HC Innsbruck (ICEHL)
NHL-varaus:  97. varaus, 2012 Anaheim Ducks
Kevin Roy (s. 20. toukokuuta 1993 Greenfield Park, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue Graz 99ersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Roy osaa pelata myös keskellä. Hän on pelannut urallaan myös 28 NHL-ottelua Anaheim Ducksissa tehopistein 6+1=7.
Ura > Juniori- ja yliopistovuodet

Roy syntyi Quebecissa Greenfield Parkin kaupungissa ja kasvoi lähellä Montrealia, kunnes hän muutti 12-vuotiaana Lac-Beauportin kaupunkiin liittyäkseen Académie Saint-Louisiin. Lincoln Stars varasi Royn koko USHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana vuonna 2011. Roy siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012. Hän voitti tehoilla 54+50=104 koko liigan piste-, maali- ja syöttöpörssin sekä tehotilaston lukemalla +44. Kahdeksassa pudotuspeliottelussa Roy teki seitsemän maalia sekä kolme syöttöpistettä, joilla hän oli Starsin paras pistemies ja maalintekijä. Kauden päätteeksi Roy valittiin liigan vuoden pelaajaksi, vuoden hyökkääjäksi, ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa.
Anaheim Ducks varasi Royn neljännellä kierroksella 97. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Vuosina 2012–2016 hän kävi Northeastern Universityn yliopistoa. Freshman-vuotenaan 2012–2013 Roy oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 17+17=34. Hän jakoi Hockey Eastin maalipörssin neljännen sijan Merrimackin Mike Collinsin ja Boston Collegen Bill Arnoldin kanssa. Roy valittiin kauden päätteeksi divisioonan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Sophomore-vuotenaan 2013–2014 hän oli Northeasternin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 19+27=46, joilla Roy sijoittui Hockey Eastin pistepörssissä viidenneksi. Hänet valittiin divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Junior-vuotenaan 2014–2015 Roy oli tehoilla 19+25=44 Northeasternin paras pistemies ja maalintekijä. Hän jakoi myös sisäisen syöttöpörssin voiton Dalen Hedgesin kanssa. Roy jakoi koko Hockey Eastin pistepörssin neljännen sijan Notre Damen Vincent Hinostrozan kanssa. Hän voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Roy valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja NCAA:n itäisen alueen toiseen tähdistökentälliseen. Senior-vuotenaan 2015–2016 hän toimi Northeasternin kapteenina. Roy voitti Hockey Eastin mestaruuden.
Ura > NHL-sopimus Anaheim Ducksiin

Huhtikuussa 2016 Roy solmi kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Hän liittyi samalla amatööriryout-sopimuksella AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen, jossa Roy pelasi loppukaudella 2015–2016 kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kauden 2016–2017 hän pelasi kokonaan Gullsissa, jossa Royn varsinainen AHL:n tulokaskausi toi runkosarjassa 67 ottelussa tehot 16+30=46, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Pudotuspeleissä Roy pelasi kymmenen ottelua tehopistein 2+3=5. Kauden 2017–2018 hän aloitti Gullsissa, jossa Roy pelasi suurimman osan kaudestaan. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehtyään 45 runkosarjaottelussa tehot 14+23=37. Roy debytoi kauden aikana myös Ducksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 6+1=7. Roy teki NHL-debyyttinsä 9. marraskuuta 2017 Vancouver Canucksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.05 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin Roy teki kolmannessa ottelussaan 15. marraskuuta Boston Bruinsia vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2.
Heinäkuussa 2018 Roy teki Anaheim Ducksin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Hän oli kaudella 2018–2019 kuitenkin ylävartalovamman vuoksi koko syyskauden ja Roy palasi kaukaloihin helmikuussa 2019. Roy pelasi runkosarjan aikana vain 11 AHL-ottelua ja kolme NHL-ottelua.
Ura > AHL-kiertolaisuus

Roy teki heinäkuussa 2019 vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 850 000 dollarin arvoisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Syyskuussa seura asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Royta vuorokauden kuluessa, hänet lähetettiin farmijoukkue Springfield Thunderbirdsiin. Roy pelasi siellä kokonaan alkukauden 2019–2020, kunnes joulukuussa Panthers kauppasi hänet Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa hyökkääjä Ryan Haggertyyn. Roy pelasi loppukauden kokonaan AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin vahvuudessa.
Tammikuussa 2021 Roy liittyi ammattilaistryout-sopimuksella AHL-joukkue Tucson Roadrunnersin harjoitusleirille. Hän sai sinne sopimuksen kaudeksi 2020–2021, jolloin Roy oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehtyään koronaviruspandemian lyhentämällä kaudella 35 ottelussa tehot 11+19=30. Syyskuussa 2021 hän teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Laval Rocketin kanssa. Roy osallistui samana syksynä myös Montreal Canadiensin NHL-harjoitusleirille.
Ura > Siirtyminen Eurooppaan

Joulukuussa 2022 Roy siirtyi lyhytaikaisella, loppuvuoden kestävällä sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Brynäs IF:ään oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2022–2023. Hän siirtyi joukkueeseen ensisijaisesti paikkaamaan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin lähteen William Strömgrenin jättämää aukkoa. Tammikuussa 2023 Roy siirtyi loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Hän ei kuitenkaan onnistunut vastaamaan häneen kohdistuneisiin odotuksiin ja Roy joutui kevätkaudella lopulta usein kokoonpanon ulkopuolelle. Hän pelasi vain yhden playoff-ottelun.
Roy siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue HC Innsbruckiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 25+33=58, joilla Roy sijoittui koko liigan maalipörssissä toiseksi edellään vain Pioneers Vorarlbergin Steven Owre sekä jakoi pistepörssin neljännen sijan EHC Linzin Graham Knottin kanssa. Kaudeksi 2024–2025 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Graz 99ersiin.
Muuta

Royn isoveli Derick pelaa maalivahtina LSAAAQ-senioriliigan Plessisville Métal Plessissa.
Félix Potvin

| Félix Potvin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1971 (ikä 53) Anjou, Québec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Cat
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2004
Seurat:  Toronto Maple Leafs New York Islanders Vancouver Canucks Los Angeles Kings Boston Bruins
NHL-varaus:  31. varaus, 1990 Toronto Maple Leafs
Félix Potvin (s. 23. kesäkuuta 1971 Anjou, Québec, Kanadalähde?) on uransa päättänytlähde? kanadanranskalainen jääkiekkomaalivahti. Toronto Maple Leafs varasi hänet toisella kierroksella 31. varauksena vuoden 1990 varaustilaisuudessa. Hän sai lempinimekseen The Cat nopeiden refleksiensä ansiosta. Potvin oli voittamassa nuorten maailmanmestaruutta 1991.
Kauden 2003–2004 päättyessä Potvin oli pelannut NHL:ssä 635 runkosarjaottelua ja 72 pudotuspeliä.
Ura > QMJHL

Potvin pelasi Quebecin junioriliigassa QMJHL:ssä vuosien 1988–1991 Chicoutimi Sagueneens -joukkueessa. Hänelle kertyi yhteensä 181 runkosarjaottelua. Kaudella 1990–1991 Potvin palkittiin Jacques Plante -palkinnolla liigan parhaana maalivahtina ja Guy Lafleur -palkinnolla pudotuspelien parhaana pelaajana.
Ura > AHL

Toronto Maple Leafs varasi Potvinin NHL:ään kaudella 1991–1992, mutta hän joutui pelaamaan aluksi joukkueen farmiseurassa St. John's Maple Leafsissä. Potvin pelasi menestyksekkäästi 35 ottelua, joissa hänen päästämiensä maalien keskiarvo oli 2,93. Potvin palkittiin siitä vuoden tulokkaaksi ja AHL:n parhaaksi maalivahdiksi.
Potvin pelasi vielä muutaman ottelun kaudella 1992–1993 ennen kuin siirtyi Toronto Maple Leafsiin.
Ura > NHL

Toronton varattua Potvinin hän vietti yhden kauden farmissa mutta pelasi kuitenkin samalla kaudella neljä ottelua NHL:ssä. Kaudella 1992–1993 Potvin pelasi jo vakituisesti NHL:ssä, ja nopean kehityksen ansiosta hänestä tuli joukkueensa ykkösmaalivahti. Joukkueen toinen maalivahti Grant Fuhr myytiinkin Buffalo Sabresiin. Samalla kaudella Potvin oli nostamassa Torontoa pudotuspeleissä itäisen konferenssin finaaliin, mutta joukkue hävisi ottelun Los Angeles Kingsille. Loistavien esityksiensä myötä hän oli ehdokkaana Calder Trophy voittajaksi.
Kaudella 1993–1994 Potvinin kehitys jatkui, kun hän voitti 34 ottelua pelaamastaan 66 ottelusta. Samalla Potvin äänestettiin ensimmäiseen NHL:n tähdistöotteluunsa ja hän johdatti toistamiseen joukkueensa pudotuspeleissä itäisen konferenssin finaaliin, mutta hävisi tällä kertaa Vancouver Canucksille. Pudotuspelien aikana hänestä tuli Toronto Maple Leafsin ensimmäinen maalivahti, joka torjui rangaistuslaukauksen pudotuspeleissä.
Kaudella 1995–1996 Potvin valittiin toisen kerran NHL:n tähdistöotteluun, mutta pudotuspeleissä ei enää tullut samanlaista menestystä ja Toronto putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Hän kuitenkin pelasi urallaan eniten otteluita yhdellä kaudella yhteensä 74. Samalla Potvin teki uuden ennätyksen kun häntä kohti lauottiin yhteensä 2 438 kertaa. Ennätyksen rikkoi Roberto Luongo kaudella 2003–2004.
Kausi 1998–1999 oli Potvinille vaikea, kun joukkue teki sopimuksen silloin vapaana olleen Curtis Josephin kanssa. Samalla hän kärsi polvivammasta ja pelasi vain viisi ottelua. Potvin kaupattiin yhdessä Fjodor Fjodorovin kanssa New York Islandersiin, mutta hän ei kyennyt pelaamaan entisellä tasollaan uudessa seurassa, jossa hänen torjuntaprosenttinsa jäi alle 90 prosentin.
Heikkojen esitysten myötä hänet vaihdettiin toisen ja kolmannen kierroksen varauksien kanssa Vancouver Canucksin Kevin Weekesiin, Dave Scatchardiin ja Bill Muckaltiin. Potvin esitti heti pirteitä otteita hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa ollessa 2,59. Seuraava kausi ei kuitenkaan mennyt yhtä hyvin ja hän siirtyi kesken kauden Los Angeles Kingsiin. Potvin vakuutti kaikki heti ensimmäisellä kaudellaan Kingissä hänen torjuntaprosenttinsa ollessa 91,9 ja päästettyjen maalien keskiarvo uransa paras 1,96. Seuraavalla kaudella hän pelasi yhteensä 71 runkosarjaottelussa 4 071 minuuttia joka on Potvinin uransa suurin minuuttimäärä runkosarjassa. Hän ehti vielä pelata muutaman pudotuspeliottelun vuosien 2000–2002 välisenä aikana.
Syyskuussa 2003 Potvin teki yhden vuoden sopimuksen Boston Bruinsin kanssa ollessaan Andrew Raycroftin varamaalivahti ja pelasi 28 ottelua runkosarjassa. Raycroft rikkoi kaudella 2006–2007 eniten peräkkäisten ottelujen määrän Toronton joukkueessa. Kausi jäi myös Potvinin viimeiseksi kaudeksi. Kauden 2005–2006 alussa Atlanta Thrashers oli kiinnostunut palkkaamaan Potvinin joukkueeseensa Kari Lehtosen ja Mike Dunhamin ollessa loukkaantuneena. Potvin kuitenkin kieltäytyi sopimuksesta, ja Thrashers palkkasi Steve Shieldsin.