stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Anderson

John Anderson voi viitata seuraaviin henkilöihin (ikäjärjestyksessä):
John H. D. Anderson (1726–1796), skotlantilainen luonnonfilosofi
John Anderson (1833–1900), skotlantilainen eläintieteilijä
John August Anderson (1876–1959), yhdysvaltalainen fyysikko ja tähtitieteilijä
John Anderson (1893–1962), australialainen filosofi
John Anderson (1907–1948), yhdysvaltalainen yleisurheilija
John Stuart Anderson (1908–1990), brittiläinen epäorgaaninen kemisti
John Anderson (1922–1992), yhdysvaltalainen näyttelijä
John B. Anderson (1922–2017), yhdysvaltalainen poliitikko
John Anderson (1924–2001), yhdysvaltalainen meloja
John Robert Anderson (s. 1928), australialainen kemisti
Jon Anderson (s. 1944), englantilainen muusikko
John Robert Anderson (s. 1947), kanadalainen psykologi ja tietojenkäsittelytieteilijä
John Anderson (s. 1957), kanadalainen jääkiekkovalmentaja
John Anderson, Jr. (1917–2014), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, Kansasin kuvernööri 1961–1965
John Anderson (s. 1939), australialainen kilpapurjehtija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Anderson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jan Zahradil

| Jan Zahradil |
| --- | --- |
 Zahradil 2014
Euroopan parlamentin jäsen
 1.5.2004–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1963 (ikä 61) Praha
Tiedot
Puolue:  Kansalaisdemokraattinen puolue
Aiheesta muualla
www.zahradil.cz
Jan Zahradil (s. 20. maaliskuuta 1963 Praha) on tšekkiläinen konservatiivipoliitikko. Zahradil valittiin Euroopan parlamenttiin 2003 tarkkailijajäsenenä, ja Tšekin liityttyä Euroopan unioniin virallisesti 1. toukokuuta 2004 hänet valittiin parlamentin täysjäseneksi. Zahradil toimi Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän varapuheenjohtajana 2009–2014 ja puheenjohtajana lyhyesti maalis–joulukuussa 2011.
Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä valitsi 13. marraskuuta 2018 Zahradilin Spitzenkandidatiksi eli ryhmän ehdokkaaksi komission puheenjohtajaksi europarlamenttivaaleissa 2019.
Ennen uraansa europarlamentissa Zahradil oli Tšekin edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1998–2004. Poliittisen uransa hän aloitti toimimalla Tšekkoslovakian parlamentin jäsenenä 1992–1993 ja myöhemmin pääministerin neuvonantajana 1995–1997.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Zahradil Wikimedia Commonsissa
Jan Zahradilin kotisivut (tšekiksi)
Jan Zahradil Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
John Anderson, Jr.

John Anderson, Jr. vuonna 1964.
John Anderson, Jr. (8. toukokuuta 1917 – 15. syyskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Anderson toimi Kansasin osavaltion kuvernöörinä vuosina 1961–1965. Hän oli kotoisin Olathesta ja siten syntyperäinen kansasilainen. Hän valmistui Kansasin yliopistosta vuonna 1943.
Anderson oli ammatiltaan lakimies. Hän ei joutunut ”fyysisistä syistä” palvelukseen toisessa maailmansodassa.
Jan Yrlund

| Jan Yrlund |
| --- | --- |
 Jan Yrlund 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 1970
Ammatti:  muusikko, graafikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Örkki
Aktiivisena:  1988–
Tyylilajit:  heavy metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Prestige (1988–) Imperia (2004–) Angel (2004–) Danse Macabre (1997–2004) Satyrian (2004–) Delain (2006) Ancient Rites (1997–2003) Lacrimosa (1994–1997) Two Witches (1992)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jan ”Örkki” Yrlund (s. 1970) on suomalainen muusikko ja graafikko.
Tammikuussa 1988 Yrlund liittyi metalliyhtye Prestigeen entisen yhtyeensä Claymoren lopetettua toimintansa. Musiikki oli Yrlundin päätoiminen työ 2000-luvun taitteeseen saakka, jolloin levynkansitaiteilu alkoi vallata alaa.
Jan Yrlund on soittanut 15 albumilla ja useilla lyhyemmillä julkaisuilla. Hän omistaa oman graafisen studionsa, Darkgrove Designin. Hän on kuvittanut yli 40 levyä, ja kuvataiteellisiksi vaikuttajikseen hän on nimennyt Caravaggion ja Rembrandtin.
Aiheesta muualla

Jan Yrlund Allmusic.com-sivustolla
Gôhin alue

| Gôhin alue région du Gôh |
| --- | --- |
 Gôhin alue Norsunluurannikon kartalla.
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Gôh-Djiboua
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Gagnoa
Pinta-ala:  7 327 km²
Väkiluku (2014):  862 300
Gôhin alue (ransk. région du Gôh) on Gôh-Djibouan piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläisessä keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Gagnoa. Alueen pinta-ala on 7 327 neliökilometriä. Asukkaita on 876 100 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Gôhin alue rajoittuu pohjoisessa Haut-Sassandran ja Marahouén alueisiin sekä Yamoussoukron autonomiseen piirikuntaan, idässä Bélierin ja Agnéby-Tiassan alueisiin, etelässä Lôh-Djibouan alueeseen ja lännessä Nawan alueeseen.
Alue käsittää Gagnoan ja Oumén departementit. Aliprefektuureja on 16. Tärkeimmät keskukset ovat Gagnoa ja Oumé.
Asukkaat ovat etupässä betejä, gbaneja ja kwenejä. Lisäksi on muun muassa senufoja, mandinkoja, akaneja, daneja ja kruita.
Väestön elinkeinoja ovat maanviljely ja metsäteollisuus. Myytäväksi tuotetaan kaakaota ja kahvia. Seudulla on kultaesiintymiä.
Hans Krása

Hans Krása
Hans Krása (30. marraskuuta 1899 Praha – 16. lokakuuta 1944 Auschwitz) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Alexander von Zemlinskyn johdolla Prahassa. Hän vietti aikaansa myös Pariisissa. 1920-luvulla hänen teoksiaan esitettiin Ranskassa sekä Yhdysvalloissa, ja useita hänen sävellyksistään julkaistiin Wienissä ja Pariisissa. Krása joutui juutalaisena Theresienstadtin keskitysleirille, mutta osallistui myös sen musiikilliseen elämään ennen joutumistaan Auschwitziin, jossa hänet surmattiin myrkkykaasulla.
Krásan töihin 1920- ja 1930-luvuilta kuuluu useita laulusarjoja (sekä orkesteri- että pianosäestyksellä), sinfonia pienelle orkesterille, jousikvartetto, kantaatti Die Erde ist des Herrns, ooppera Verlobung in Traum sekä kamarimusiikkiteos cembalolle ja seitsemälle muulle soittimelle.
Krásan lastenooppera Brundibár esitettiin Theresienstadtissa 55 kertaa, ja se myös ikuistettiin natsien propagandafilmille Punaisen Ristin kansainvälisen komitean tutkinnan aikana. Viimeisiltä vuosilta ovat myös Krásan sävellykset Alkusoitto pienelle orkesterille ja Kolme laulua baritonille, klarinetille, alttoviululle ja sellolle.
Jan Ykema

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Ykema |  Jan Ykema |  Jan Ykema |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | 500 m |  |
Jan Jelle Ykema (s. 18. huhtikuuta 1963 Harlingen, Friisinmaa) on alankomaalainen pikaluistelun olympiamitalisti.
Ykema saavutti Calgaryn olympialaisissa 1988 hopeaa 500 metrillä ajalla 36,76. Sarajevossa 1984 hän oli samalla matkalla neljästoista ja 1 000 metrillä 20:s. Hän sijoittui sprintti-MM-kilpailuissa kuudenneksi 1988 ja 12:nneksi 1989. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 1 000 metrillä kolmas kaudella 1987–1988 sekä 500 metrillä neljäs kausilla 1986–1987 ja 1987–1988. Hän voitti kaksi maailmancupin osakilpailua 500 metrillä ja yhden 1 000 metrillä. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa lisäksi kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi.
Ykema voitti Alankomaiden-mestaruuden sprinttiluistelussa 1982, 1987 ja 1988, 1 000 metrillä 1988 ja 1989 sekä 500 metrillä 1989. Hän sai Alankomaiden-mestaruuskilpailuissa lisäksi kaksi hopeamitalia ja yhden pronssin.
Lopetettuaan luistelu-uransa Ykema aloitti työt kiinteistöalalla. Hän kärsi urheilu-uransa jälkeen lähes 15 vuoden ajan kokaiiniriippuvuudesta. Hän palasi pikaluistelun pariin 2008 aloittaessaan apuvalmentajan työt pienessä alankomaalaisessa ammattilaisseura APPM:ssä.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 36,76 | Calgary | 14. helmikuuta 1988 |
| 1 000 m  | 1.14,24 | Calgary | 4. joulukuuta 1987 |
| 1 500 m | 1.59,11 | Heerenveen | 20. maaliskuuta 1988 |
Helge Mörck

Johan Helge Mörck (26. toukokuuta 1883 Slite, Gotlanti, Ruotsi – 3. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen helsinkiläisen Konserttitoimisto Edvard Fazerin omistaja ja johtaja.
Helge Mörckin vanhemmat olivat konttoripäällikkö Knut Daniel Mörck ja Hilda Elin Ekman. Mörck muutti jo nuorena Suomeen ja suoritti täällä ylioppilastutkinnon Turun ruotsalaisessa reaalilyseossa 1904. Hän oli jonkin aikaa työssä Suomen Yhdyspankissa ja siirtyi sitten 1908 Fazerin konserttitoimiston palvelukseen sihteeriksi. Mörckistä tuli toimiston johtaja ja omistaja 1917. Toimisto oli alallaan Suomen suurin.
Mörck toimi myös Helsingin kaupunginorkesterin intendenttinä ja Suomalaisen Oopperan sekä Suomen Säveltaiteilijaliiton taloudenhoitajana.
Mörckin kuoleman jälkeen konserttitoimistoa johti jonkin aikaa hänen leskensä Maj Mörck. Vuonna 1924 konserttitoimiston nimeksi muutettiin Konsertdirektion Fazer Konserttitoimisto. Kun toimisto joutui suuriin talousvaikeuksiin se liitettiin vuonna 1925 osaksi Fazerin musiikkikauppaa, ja sen nimeksi tuli Fazerin Musiikkikaupan Konserttitoimisto.
Helge Mörck oli naimisissa vuodesta 1912 Maria (Maj) Adolfina Lindhin kanssa.
Johann Christoph Pepusch

Johann Christoph Pepusch
Johann Christoph Pepusch (1667 – 20. heinäkuuta 1752) oli saksalainen säveltäjä, joka vuoden 1700 tienoilla muutti Englantiin. Hänen tunnetuin teoksensa on John Gayn librettoon sävelletty balladiooppera Beggar's Opera, eli Kerjäläisooppera, jonka libreton kirjoitti John Gay.  Hän kirjoitti myös lukuisia konserttoja ja triosonaatteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Christoph Pepusch Wikimedia Commonsissa
Jean-Michel Othoniel

| Jean-Michel Othoniel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. tammikuuta 1964 (ikä 60) Saint-Étienne, Ranska
Taiteilija
Aktiivisena:  1988–
Ala:  kuvataide
Aiheesta muualla
www.othoniel.fr
Jean-Michel Othoniel (27. tammikuuta 1964 Saint-Étienne, Ranska) on ranskalainen kuvataiteilija, joka on urallaan tehnyt veistoksia erityisesti puhalletusta lasista. Hänen ura alkoi rikkiveistoksilla, mutta on sittemmin siirtynyt erilaisiin lasielementteihin. Hän on tehnyt monia monumentaalisia veistoksia historiallisiin kohteisiin.
Elämäkerta

Jean-Michel Othoniel syntyi Saint-Étienne 1964. Hän vieraili säännöllisesti Saint-Étiennen modernin taiteen museossa, ja hän päätti opiskella taidetta. Hän valmistui 1988 École nationale supérieure d’arts de Paris-Cergystä.
Othoniel käytti uransa alkuvaiheissa veistoksissaan erityisesti rikkiä. Hän sai ensimmäisen kerran kansainvälistä huomiota 1992, kun hänen vahasta ja rikistä tehtyjä veistoksiaan oli Kasselin Documenta-näyttelyssä.
Othoniel kiinnostui 1993 puhalletusta lasista Marseillessa ja alkoi käyttää sitä töissään. Hän on sen jälkeen tehnyt yhteistyötä Muranon ja Venetsian lasinpuheltajien kanssa. Othonielin ensimmäinen yksityisnäyttely oli 1997 Venetsiassa Peggy Guggenheim -kokoelman puutarhan, ja seuraavana vuonna hänellä oli Espanjassa retrospektiivi.
Othoniel sai vuonna 2000 komission Pariisin metrolta ja toteutti Palais Royal – Musée du Louvren metroaseman uuden sisäänkäynnin. Le Kiosque des Noctambules koostuu noin 800 Muranon lasihelmestä ja alumiinirakennelmasta. Tämän jälkeen hän on toteuttenut lukuisia paikkasidonnaisia teoksia eri historiallisiin kohteisiin.
Othonielin loi 2003 Fondation Cartier’n näyttelyyn useita lasiveistoksia, joiden joukossa vierailijat pystyivät kävelemään. Brysselin restauroituun Villa Empainiin Othoniel koristeli eteisaulan Muranon lasilla ja lehtikullalla. Hän teki 2015 Versailles’n palatsin boskettiin kolme suihkulähdeveistosta. Qatarin kansallismuseon edustalla olevassa laaksossa oli vuonna 2019 peräti 114 suihkulähdeveistosta.
Tyyli

Othoniel on monimuotoinen nykytaiteilija, ja hän käyttää veistosten lisäksi muun muassa piirrustuksia, valokuvia ja videoita. Hän on kiinnostunut taiteessa muodonmuutoksiin ja heijastaviin materiaaleihin. Puhallettu lasi on ollut hänen keskeisin materiaali 1990-luvun alusta alkaen.
Othoniel on tehnyt läheistä yhteistyötä Venetsian sekä muun maailman lasinpuhaltajien kanssa. Hän tekee piirroksia ja savimalleja sekä ohjaa puhaltajien liikkeitä. Lasi kiehtoo Othonielia, koska sen muoto syntyy muodonmuutoksen kautta. Othonielin teokset on usein koottu yksittäisistä elementeistä, kuten värillisistä lasihelmistä tai -tiilistä. Helmiä hän käyttää erityisen paljon, ja niillä hän luo koruja muistuttavia teoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean-Michel Othoniel Wikimedia Commonsissa
Othonielin kotisivut (englanniksi)
Othonielin Palais Royal – Musée du Louvren metroaseman Le Kiosque des Noctambules
Othonielin luoma suihkulähde Franekerissa Alankomaissa
Joan Osborne

Joan Osborne
Joan Elizabeth Osborne (s. 8. heinäkuuta 1962 Anchorage, Kentucky) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä, joka on parhaiten tunnettu hitistään ”One of Us”.
1980-luvun lopulla Osborne muutti New Yorkiin, jonne hän perusti oman levy-yhtiön nimeltä Womanly Hips julkaistakseen itsenäisesti muutamia levytyksiä. Siirryttyään Mercury Recordsille hän julkaisi albumin Relish (1995), jolta julkaistiin hittisingle ”One of Us”. Kappale oli tyyliltään kristillistä poppia, kun taas muut albumin kappaleet olivat enemmän countrya, bluesia ja folkkia. Singlet "Right Hand Man" ja "St. Teresa" menestyivät vaatimattomasti verrattuna ensimmäiseen singleen. Osborne pääsi kuitenkin Grammy-gaalaan ehdolle kahteen sarjaan.
Kolmas pitkäsoitto Righteous Love julkaistiin vuonna 2000, ja se putosi soittolistoilta nopeasti. Vuonna 2002 Osborne keikkaili The Funk Brothersin kanssa ja julkaisi neljännen albuminsa How Sweet It Is. Vuonna 2003 hän oli yhtyeineen kesäkiertueella Dixie Chicksin kanssa. Osborne toimi lisäksi vuoden verran The Dead -yhtyeen laulajana.
Vuosina 2005–2006 Osborne esiintyi useilla keikoilla Phil Lesh and Friendsin kanssa. Marraskuussa 2006 hän julkaisi albumin Pretty Little Stranger. Hänen seuraava albuminsa Breakfast in Bed julkaistiin toukokuussa 2007.
Diskografia

Relish (1995)
Early Recordings (1996)
Righteous Love (2000)
How Sweet It Is (2002)
One of Us (2005)
Christmas Means Love (2005)
Pretty Little Stranger (2006)
Breakfast in Bed (2007)
Little Wild One (2008)
Bring It On Home (2012)
Love and Hate (2014)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Joan Osborne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jalkapallon I divisioonan kausi 1990

| I divisioonan kausi 1990 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Nousseet joukkueet:  PPT ja Jaro
Pudonneet joukkueet:  VanPa, Koparit ja GrIFK
Paras maalintekijä:  Janne Murtomäki, KontU (14)  Jari Vanhala, GrIFK (14)
Ylempi sarjataso:  Futisliiga
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1989 :  1991 → 
Jalkapallon I-divisioonan kausi 1990 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Porin Pallo-Toverit nousi suoraan Futisliigaan. Toiseksi sijoittunut Jaro nousi myös liigaan voitettuaan karsinnan liigapaikasta Kokkolan Pallo-Veikkojen kanssa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II-divisioonaan. Kauden kokonaisyleisömäärä oli 78 220 katsojaa.
Sarjataulukko

|  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PPT | 22 | 12 | 8 | 2 | 52 | 19 | +33 | 32 |
| 2 | Jaro | 22 | 12 | 6 | 4 | 43 | 19 | +24 | 30 |
| 3 | PK-37 | 22 | 10 | 7 | 5 | 37 | 27 | +10 | 27 |
| 4 | Elo | 22 | 8 | 7 | 7 | 36 | 32 | +4 | 23 |
| 5 | MyPa | 22 | 9 | 5 | 8 | 36 | 32 | +4 | 23 |
| 6 | TP-55 | 22 | 8 | 7 | 7 | 30 | 27 | +3 | 23 |
| 7 | KontU | 22 | 8 | 7 | 7 | 30 | 33 | -3 | 23 |
| 8 | KePS | 22 | 7 | 7 | 8 | 20 | 31 | -11 | 21 |
| 9 | JoKu | 22 | 7 | 5 | 10 | 28 | 32 | -4 | 19 |
| 10 | VanPa | 22 | 4 | 8 | 10 | 21 | 44 | -23 | 16 |
| 11 | Koparit | 22 | 5 | 5 | 12 | 29 | 41 | -12 | 15 |
| 12 | GrIFK | 22 | 5 | 2 | 15 | 26 | 51 | -25 | 12 |
Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| Jaro | 11 | 14 381 | 1307 |
| PPT | 11 | 13 824 | 1257 |
| KePS | 11 | 6 446 | 586 |
| PK-37 | 11 | 6 379 | 580 |
| TP-55 | 11 | 6 148 | 559 |
| MyPa | 11 | 5 299 | 482 |
| JoKu | 11 | 4 795 | 436 |
| Koparit | 11 | 4 554 | 414 |
| KontU | 11 | 4 364 | 397 |
| Elo | 11 | 3 592 | 327 |
| VanPa | 11 | 1 625 | 148 |
| GrIFK | 11 | 1 435 | 130 |
| Yhteensä | 132 | 72 842 | 552 |
Karsintaottelut

KPV–Jaro 0–1
Jaro–KPV 4–2
Jaro nousi Futisliigaan yhteismaalein 5–2
Parhaat maalintekijät

14 maalia
Janne Murtomäki, KontU
Jari Vanhala, GrIFK
12 maalia
Jukka Mykkänen, Elo
Paul Lindholm, Jaro
Petri Toivonen, PPT
11 maalia
Timo Kivilompolo, Jaro
9 maalia
Mark Farthing, TP-55
8 maalia
Andras Fodor, MyPa
Toni Korkeakunnas, TP-55
7 maalia
Petri Jäntti, PK-37
Saku Laaksonen, PPT
Jacek Spychalski, PK-37
Jatkuvan aineen mekaniikka

Jatkuvan aineen mekaniikka eli kontinuumimekaniikka on mekaniikan haara, joka tutkii jatkuvan aineen teoriaa. Jatkuvan aineen mekaniikka sisältää sekä kiinteiden aineiden että fluidien (nesteet ja kaasut) tutkimusta.
Kiinteiden aineiden ja fluidien fysikaaliset lait eivät riipu käytetystä havaintokoordinaatistosta. Siksi jatkuvan aineen mekaniikassa käytetään tensoreita, jotka ovat koordinaatistosta riippumattomia matemaattisia objekteja.
Jatkuva aine

Jatkuva aine eli kontinuumi on fysikaalinen approksimaatio, joka yksinkertaistaa tutkittavia ongelmia. Jatkuvan aineen teoriassa aineen mikrorakennetta, eli sitä, että aine koostuu atomeista, joilla on ulottuvuus, ei oteta huomioon. Sen sijaan aine jaetaan osiin, jotka voidaan kutistaa infinitesimaalisen pieniksi antamalla osasten ulottuvuuksien lähestyä nollaa. Näin voidaan muodostaa differentiaaliyhtälöitä, joita voidaan käyttää ainetta käsittelevien ongelmien ratkaisuun. Lukemattomien pikkuruisten osasten sijasta tutkitaan siis jatkuvia kenttiä. Jatkuvan aineen approksimaatio antaa hyvin tarkkoja arvioita, kunhan ei tarkastella liian pieniä (molekyylien suuruusluokkaa olevia) ilmiöitä.
Jatkuvan aineen mekaniikan osa-alueita

| Virtausmekaniikka | Virtausmekaniikka | Solidimekaniikka | Solidimekaniikka |
| --- | --- | --- | --- |
| Newtonilaiset fluidit | Ei-newtonilaiset fluidit | Plastisuus | Elastisuus |
| Newtonilaiset fluidit | Reologia | Reologia | Elastisuus |
Jatkuvan aineen mekaniikan osa-alueilla on useita vaihtoehtoisia suomennoksia:
kiinteiden aineiden mekaniikka, lujuusoppi, solidimekaniikka (engl. solid mechanics): tutkii jatkuvasti jakautuneita kiinteitä aineita
virtausmekaniikka, virtausoppi, fluidimekaniikka (engl. fluid mechanics ), jonka osa-alueita ovat:
virtausdynamiikka, fluididynamiikka, hydrodynamiikka (engl. fluid dynamics)
"fluidistatiikka" (engl. fluid statics), yleisimmin hydrostatiikka
reologia, sijoittuu kiinteiden aineiden ja fluidien tutkimuksen välimaastoon
Aiheesta muualla

Eloranta, E.: Geofysiikan kenttäteoria STUK-A198.  2003.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jennifer Rodriguez

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jennifer Rodriguez |  Jennifer Rodriguez |  Jennifer Rodriguez |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | 1 000 m |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | 1 500 m |  |
| Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2005 | sprinttiluistelu |  |
|  Pronssia | Nagano 2004 | sprinttiluistelu |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Berliini 2003 | 1 000 m |  |
|  Pronssia | Berliini 2003 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Soul 2004 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Inzell 2005 | 1 500 m |  |
Jennifer Rodriguez (s. 8. kesäkuuta 1976 Miami) on kuubalais-yhdysvaltalainen  pikaluistelija. Hän aloitti uransa taitorullaluistelijana ja voitti lajissa useita kansallisia mestaruuksia sekä sijoittui toiseksi lajin maailmanmestaruuskilpailuissa. Myöhemmin hän siirtyi rullapikaluistelun pariin ja voitti lajin maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Vuonna 1996 Rodriguez vaihtoi jälleen lajia ja siirtyi luistelemaan jäällä tavoitteenaan päästä Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen. Hän osallistui ensimmäisiin talviolympialaisiinsa vuonna 1998 Naganossa ja osallistui myös seuraaviin talviolympialaisiin Salt Lake Cityssä ja Torinossa. Vuoden 2002 talviolympialaisissa hän voitti pronssia 1 000 ja 1 500 metrillä. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestauuden 2005 oltuaan jo edellisvuonna pronssilla. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 1 000 metrillä 2003 sekä pronssia 1 500 metrillä 2003, 2004 ja 2005. Pohjois-Amerikan yleisluistelumestaruuskilpailuissa hän on saanut kultaa 1999 ja 2001 sekä pronssia 2000.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 37,87 | Salt Lake City | 18. marraskuuta 2005 |
| 1 000 m  | 1.14,05 | Salt Lake City | 22. tammikuuta 2005 |
| 1 500 m | 1.54,19 | Salt Lake City | 12. joulukuuta 2009 |
| 3 000 m | 4.04,99 | Calgary | 10. helmikuuta 2002 |
| 5 000 m | 7.07,93 | Salt Lake City | 22. joulukuuta 2001 |
Aiheesta muualla

Jennifer Rodriguez yhdysvaltain olympiajoukkueen sivuilla (englanniksi)
Indonesian Idol

Indonesian Idol on Pop Idolin indonesialaisversio. Sen esittää Rajawali Citra Televisi Indonesia ja tuottaa FremantleMedia Asia.
Indonesian Idolin alkuperäiset juontajat olivat Amelia Natasha ja Irgi Ahmad Fahrezi. Daniel Mananta korvasi Fahrezin kolmannella tuotantokaudella. Indonesian Idoliin voi osallistua kuka tahansa 16–24-vuotias Indonesian kansalainen. Alun perin alaikäraja oli 18, mutta sitä madallettiin toisella tuotantokaudella.
Indonesian Idolin ensimmäinen tuotantokausi pidettiin Medanissa, Jogjakartassa, Bandungissa, Surabayassa ja Jakartassa 2004. Yleisöä oli 32 000 henkeä. Toinen kausi alkoi 25. maaliskuuta 2005 ja kolmas 21. huhtikuuta 2006.
Indonesian Idolin ensimmäisen tuotantokauden finalistit ovat julkaisseet yhdessä levyn Indonesian All Times Hits.
Finalistit > Ensimmäisellä tuotantokaudella (2004)

Joy Destiny Tiurma Tobing (voittaja)
Stanislaus Alexander Liauw Delon Thamrin
Nania Kurniawati Yusuf
Helena Andrian
Michael Herman Jakarimilena
Lucky Octavian
Bona Sardo Hasoloan Hutahaean
Karen Theresia Pooroe
Winda Viska Ria
Suci Wulandari
Adika Priatama
Finalistit > Toisella tuotantokaudella (2005)

Michael Prabawa Mohede (voittaja)
Judika Nalon Abadi Sihotang
Firman Siagian
Monita Angelica Maharani Tahalea
Hariadi Indra Mantong
Silvia Damayanti
Glenn Johanes Waas
Yudhistira Priyanto Manupassa
Elvira Ivana Puspitasari
Wisnu Yoga Prabowo
Ronald Silitonga
Karolus Danar Kurniawan
Finalistit > Kolmannella tuotantokaudella (2006)

Muhammad Ihsan Tarore (voittaja)
Dearly Dave Sompie
Ghea Dahliana Oktarin
Sanobo Koni Sasamu
Maria Priscilla
Ilham Irawan Basso
Christy Claudia Podung
Cecilia Dwi Hapsari
Brinets Sudjana
Martesa Sumendra
Leelarat Justus Kulalean
Elisabeth Dwi Purna
Finalistit > Neljännellä tuotantokaudella (2007)

Rini Wulandari (voittaja)
Wilson Simon Maiseka
Gabriela Christy
Siti Sabariah Hadju
Fandy Santoso
Dimas Mochammad
Julian Anthony Syahputra
Priska Paramitha
Stevano Andrie Wowiling
Nabila Marsya Nada
Gede Arya Gana Eka
Rismawati
Finalistit > Viidennellä tuotantokaudella (2008)

Januarisman (voittaja)
Gisella Anastasia
Patudu Syammayim
Kunto Aji Wibisono
Dyna Fransisca
Obet JR Habibu
Jandri Fenly Makaruwung
Elizabeth Putri Estrya
Dede Richo
Thefanie Florina Orie
Della Setia Kusumawati
Safira Rachma Rizkika
Finalistit > Kuudennella tuotantokaudella (2010)

Elicohen Christellgo Pentury (voittaja)
Skolastika Citra Kirana Wulan
Gilang Saputra
Ray Generies Tambunan
Atresye Novliana Toumahuw
Windra Elfi
Rio Rezky Basir
Keyko Vredhe
Diana Tumewa
Fendi Beccu
Panendra Larasati
Monalisa Lengkong
Raizza Intifada
Andi Subagja