Muqtada al-Sadr
Elämäkerta > Irakin sota

Irakin ulkopuolella Sadr oli lähes tuntematon aina Irakin sodan aikaan saakka. Irakin Baath-puolueen valta loppui maaliskuussa 2003 alkaneeseen Yhdysvaltojen johtamaan hyökkäykseen. Sadr johti kannattajiaan hänen isänsä perustamien hyväntekeväisyysjärjestöjen kautta. Järjestöt avasivat Saddamin kukistuttua toimitoja Bagdadissa, Najafissa, Karbalassa, Basrassa ja muissa merkittävissä kaupungeissa. Erityisen menestyneitä järjestöt olivat Bagdadin köyhässä šiialaisessa kaupunginosassa, jolle Muqtada antoi uuden nimen Sadr City isänsä mukaan. Muqtadan kannattajat tulivat pian tunnetuksi sadristeina ja liikkeellä oli nopeasti miljoonia seuraajia. Liike menestyi etenkin köyhän ja nuoren šiialaisen väestön keskuudessa ja hyväntekeväisyyden lisäksi liike vastasi monilla alueilla turvallisuustoimista ja šariatuomioistuimista.
Hyväntekeväisyysjärjestöjen ohella Muqtadan yksi tärkeistä vaikutuskanavista olivat hänen isänsä aloittamat perjantaisaarnat, joita Muqtada jatkoi. Muqtada otti kantaa maansa politiikkaan, arvostellen esimerkiksi Iranin kasvavaa vaikutusvaltaa. Toinen arvostelun kohde oli Yhdysvaltojen miehityshallinto. Maaliskuussa 2004 miehityshallinto kielsi a Muqtadan julkaiseman sanomalehden al-Hawzahin levityksen sen amerikkalaisvastaisuuden takia. Kielto johti yhteenottoihin amerikkalaisjoukkojen ja Muqtadan perustaman aseellisen Mahdin armeija-järjestön välillä Sadr Cityssä, Basrassa ja Najafissa. Huhtikuussa Muqtadasta annettiin puolestaan pidätysmääräys liittyen toisen uskonoppineen Abdul Majid al-Khoein murhaan. Hetkeksi hillinneet yhteenotot alkoivat jälleen Najaffissa elokuussa 2004, mutta ajatollah Ali al-Sistanin onnistui lopulta neuvotella rauha osapuolten välille, vaikkakin yhteenotot Sadr Cityssä jatkuivat aina lokakuuhun saakka. Amerikkalaisten sanotaan luopuneen pidätysmääräyksestä rauhanneuvottelujen aikana. Mahdin armeijan toimintaa kritisoitiin šiialaisten ja sunnalaisten välien kärjistämisestä ja sen joukkojen sanottiin syyllistyneen sunnalaisten moskeijoiden tuhoamiseen, kidutuksiin, murhiin ja sieppauksiin. Šiialaisille Muqtadasta tuli kuitenkin sankarihahmo, joka suojeli yhteisöä esimerkiksi Irakin al-Qaidaa vastaan.
Vuoden 2005 joulukuussa pidetyissä vaaleissa sadristit olivat osa šiialaisten puolueiden liittoumaa, joka voitti 128 paikkaa Irakin 275 paikkaisessa parlamentissa. Sadristit saivat 32 paikkaa ja he tukivat Nuri al-Malikin Islamilainen Da’wa-puoluetta. Sadristit kannattivat Malikin nousua pääministeriksi ja he saivat vastineeksi merkittäviä asemia hallinnossa. Vaalien jälkeen yhteenotot šiialaisten ja sunnien välillä alkoivat pahentua ja vuosien 2006 ja 2007 välillä sai surmansa tuhansia. Yksi väkivallan osapuolista oli sadristien Mahdin armeija, jota Irakin turvallisuusjoukot syyttivät soluttautumisesta sisä- ja puolustusministeriöihin. Yhdysvaltain puolustusministeriö alkoi kuvailla järjestöä Irakin turvallisuustilanteen suurimmaksi uhkaajaksi. Huhtikuussa 2007 sadristit vetäytyivät hallituksesta kun heidän aikatauluaan amerikkalaisjoukkojen vetäytymiselle ei hyväksytty. Samoihin aikoihin Muqtada pakeni Iraniin, jossa hän aloitti opinnot uskonnollisessa koulussa Qomin kaupungissa. Vuoden 2008 alkupuoliskolla Maliki määräsi turvallisuusjoukkonsa sadristeja vastaan Basrassa ja Sadr Cityssä. Sadristit voitettiin ankarien taistelujen jälkeen ja Iran välitti osapuolten välille aselevon. Muqtada ilmoitti järjestönsä keskittävän toimintansa sosiaali- ja kulttuurialoille. Järjestön aseellisen toiminnan lopettaminen oli sittemmin yksi amerikkalaisjoukkojen vetäytymisen mahdollistanut tekijä.