Randžit Singh
Elämäkerta

Randžit Singh syntyi 13. marraskuuta 1780 Gujranwalassa nykyisessä Pakistanissa. Häntä on kuvailtu lyhyeksi ja rumaksi, minkä lisäksi hän menetti myöhemmin toisen silmänsä taistelussa. Randžit oli isänsä Maha Singhin ainoa lapsi ja tämän kuollessa vuonna 1792 Randžit nousi Shukerchakian sikhiläisen valtion päälliköksi. Punjabin alueella oli guru Gobind Singhin kuoleman jälkeen vuonna 1708 muodostunut useita sikhiläisiä valtioita, joita kutsuttiin nimellä misl. Randžit Singhin hallussa oli nyt Gujranwala ja sitä ympäröivät alueet kylineen. 15-vuotiaana Randžit otti vaimon Kanhaya-valtiosta ja hänen kunnianhimoinen anoppinsa ohjaili hänen tekemisiään vuosien ajan. Myöhemmin Randžit Singh otti vielä toisen vaimon Nakkai-valtiosta, saavuttaen täten johtavan asemien eri sikhivaltioiden keskuudessa.
Randžit Singh valloitti Punjabin pääkaupunki Lahoren heinäkuussa 1799, jolloin kaupunkia aikaisemmin hallinneen Dorrani-valtakunnan hallitsija Zaman Šah tunnusti hänet kaupungin kuvernööriksi. Vuonna 1801 hän otti kuitenkin tittelin maharadža, joka oli vanha hindulainen titteli suurkuninkaalle. Randžit Singh palkkasi armeijaansa eurooppalaisia ja amerikkalaisia upseereja ja tykkimiehiä, joiden avulla luotiin suuri ja kurinalainen armeija. Ammattitaitoisista upseereista oli Napoleonin sotien jälkeen Euroopassa runsaasti ylitarjontaa. Punjabin väestöstä sikhejä oli vain alle viidesosa, mutta Randžit otti armeijaansa myös runsaasti hindu- ja muslimisotilaita. Armeijaansa Randžit Singh käytti laajentaen alueitaan edelleen sikhiläisten misls-valtioiden kustannuksella. Sikhiläisten pyhä kaupunki Amritsar vallattiin vuonna 1805. Amritsarin tärkeä pyhiinvaelluskohde Kultainen temppeli (Harmandir Sahib) sai kultaisen päällystyksensä Randžit Singhin valtakaudella ja tuli tunnetuksi nykyisellä nimellään. Valloitusten kohteeksi joutui myös afgaanien Dorrani-valtakunta. Atakin eli nykyisen Attockin strategisesti merkittävä linnoitus kukistui vuonna 1813, Multan vuonna 1818 ja vuonna 1819 sikhit valtasivat koko Kašmirin provinssin. Valloitusretket kohti itään pysähtyivät kuitenkin brittien vaikutuksesta, mikä esti Randžitia valtaamasta kaikkia aina lähelle Delhiä ulottuneita sikhialueita. Brittien kanssa vuonna 1809 solmittu Amritsarin sopimus veti hänen valtakuntansa itärajan Sutlejjoelle.
Lokakuussa 1831 Randžit neuvotteli brittien kanssa Sindhin alueen kohtalosta. Britit havittelivat Indusjoen liikenteen kannalta tärkeää Sindhiä ja Randžit suostui niiden vaatimuksiin huolimatta siitä, että britit uhkasivat näin saartaa hänen valtakuntansa. Randžit kykeni kuitenkin pitämään omalla kaudellaan britit poissa omilta alueiltaan. Vuonna 1838 Randžit solmi sopimuksen Intian varakuningas Aucklandin jaarli George Edenin kanssa, jonka mukaan hän auttaisi brittejä nostamaan Afganistanin valtaistuimelle brittien tukeman Šudža' Šahin. Vastineeksi sikhien tuesta sotaretkelle Afganistaniin britit tunnustaisivat kaikkien sikhien aiemmin miehittämien alueiden Indusin länsipuolella jäämisen osaksi Randžitin valtakuntaa. Ensimmäisen afgaanisodan puhjettua sikhit päätyivät kuitenkin lähinnä katselemaan sivusta brittien edetessä Afganistaniin. Sikhit ottivat kuitenkin osaa voitonparaatiin Kabulissa. Hieman myöhemmin Randžit sairastui ja hän kuoli Lahoressa 27. kesäkuuta 1839.