stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
One Night at Sirdies
Kokoonpano

Jami Auvinen – kitara, laulu
Lauri Eloranta – kitara, laulu
Töni Köskinen – basso, laulu
Papa Karppanen – rummut, laulu
Jani Liuhanen – urut, laulu
Niko Kangas – saksofoni, laulu
Arvostelut

Imperiumi.net: 8.5/10
Soundi:
Aiheesta muualla

One Night at Sirdie's discogs.com -sivustolla
Olivier Allamand

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten freestylehiihto. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten freestylehiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | Kumparelasku |  |
Olivier Allamand (s. 31. heinäkuuta 1969 La Tronche, Isère, Ranska) on ranskalainen freestylehiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Albertvillen olympialaisissa 1992 kumparelaskussa. Allamand osallistui kumparelaskuun myös Lillehammerin olympialaisissa 1994 ja sijoittui kuudenneksi.
Aiheesta muualla

Olivier Allamand Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Olivier Boumal

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Olivier Junior Boumal
Syntymäaika: 17. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Douala, Kamerun
Kansalaisuus:  Kamerun
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 174 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2010–2012 2012–2013 2013 2013–2014 2014–2016 2016–2017 2017 2018 2019 | Panetolikos Astra Giurgiu Levadiakos Iraklis Psachna Panionios Panathinaikos Liaoning Whowin Yokohama F. Marinos Panionios |  |
Maajoukkue
| 2017– | Kamerun | 6 (0) |
Olivier Boumal (s. 17. syyskuuta 1989 Douala) on kamerunilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Boumal debytoi Kamerunin maajoukkueessa 2017. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Olivier Burri

Olivier Burri (s. 4. syyskuuta 1963) on sveitsiläinen ralliautoilija. Hän on voittanut Sveitsin rallisarjan mestaruuden vuosina 1991–1993 ja 1995. Hän on voittanut Valais’n rallikilpailun kuudesti vuosina 1993–1995, 2001, 2003 ja 2006 sekä Tessinin rallikilpailun vuonna 2002. Vuonna 2013 Burri saavutti uransa ensimmäiset WRC-pisteet ajamalla yhdeksänneksi Monte Carlo -rallissa.
Aiheesta muualla

Tulokset eWRC-sivustolla (englanniksi)
One Night in Bangkok

| One Night in Bangkok Sodom |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. elokuuta 2003
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 49.52
 Levy-yhtiö: Steamhammer
Sodomin muut julkaisut
| M-16 2001 | One Night in Bangkok 2003 | Sodom 2006 |
One Night in Bangkok on Sodomin kolmas livealbumi, joka julkaistiin 12. elokuuta 2003.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Among the Weirdcong – 5.03  The Vice of Killing – 4.22  Der Wachturm – 3.04  The Saw Is the Law – 3.36  Blasphemer – 2.46  Sodomized – 2.56  Remember the Fallen – 4.17  I Am the War – 4.12  Eat Me! – 2.54  Masquerade in Blood – 2.53  M-16 – 4.31  Agent Orange – 5.43  Outbreak of Evil – 3.34 :  CD 2 Sodomy & Lust – 5.34  Napalm in the Morning – 6.18  Fuck the Police – 3.21  Tombstone – 4.10  Witching Metal – 2.51  The Enemy Inside – 4.36  Die Stumme Ursel – 2.52  Ausgebombt – 4.38  Code Red – 4.09  Ace of Spades – 2.46 (Motörhead -cover)  Stalinhagel – 8.00
Kokoonpano

Tom Angelripper – laulu, basso
Bernemann – kitara
Bobby Schottkowski – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Metal Storm: 9.0/10
Aiheesta muualla

One Night in Bangkok Discogsissa. (englanniksi)
Albumi One Night in Bangkok Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sodom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Obsessed by Cruelty  Persecution Mania  Agent Orange  Better off Dead  Tapping the Vein  Get What You Deserve  Masquerade in Blood  'Til Death Do Us Unite  Code Red  M-16  Sodom  The Final Sign of Evil  In War and Pieces  Epitome of Torture  Decision Day  Genesis XIX 
Livealbumit:   Mortal Way of Live   Marooned Live  One Night in Bangkok 
Kokoelmat ja tribuutit:   Ten Black Years  Homage to the Gods  2 in 1  40 Years At War - The Greatest Hell Of Sodom 
EP-levyt:   In the Sign of Evil  Expurse of Sodomy  Ausgebombt  The Saw Is the Law  Aber Bitte mit Sahne  Sacred Warpath  Partisan  Chosen by the Grace of God  Out of the Frontline Trench  1982 
Singlet:  Get What You Deserve
Demot:   Witching Metal  Victims of Death 
DVD:t:   Lords of Depravity Part I   Lords of Depravity Part II 
Muuta:  Diskografia
Overlord (manga)

Overlord (jap. オーバーロード) on Kugane Maruyaman light novel -sarja, josta on tehty myös manga- ja anime-sovitukset.
Kirjasarja alkoi verkossa julkaistuna vuonna 2010 ja sitä on myöhemmin julkaissut Kadokawan Enterbrain.
Light novelin kuvitukset on tehnyt so-bin.
Manga-versiota on julkaistu Comp Ace -lehdessä vuodesta 2014 alkaen ja sen piirtäjä on Hugin Miyama. Anime-versiota on tehty kolme kautta, kaksi elokuvaa ja spinoff-sarja.
Vuonna 2016 Maruyama kertoi aikovansa lopettaa sarjan 18. kirjan jälkeen.
Ortodoksinen kirkko Mongoliassa

Pyhän Kolminaisuuden kirkko Ulaanbaatarissa.
Ortodoksinen kirkko Mongoliassa on hyvin pieni, se käsittää vain yhden seurakunnan Ulaanbaatarissa. Se kuuluu Moskovan patriarkaatin (Venäjän ortodoksisen kirkon) alaisuuteen. Alun perin seurakunta perustettiin rakentamalla vuonna 1864 Elämänantavan Kolminaisuuden kirkko Venäjän konsulaatin yhteyteen. Vuonna 1917 vallankumous lakkautti seurakunnan toiminnan, ja se perustettiin uudelleen vasta vuonna 1998. Vuonna 2006 seurakunta sai oman kirkon, kun Pyhän Kolminaisuuden kirkko valmistui.
Oku Luukkainen

| Oku Luukkainen |
| --- | --- |
 Oku Luukkainen esiintymässä M/S Baltic Princess -laivalla huhtikuussa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1985 (ikä 39) Rovaniemi
Ammatti:  DJ, radiojuontaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  DJ Oku Luukkainen
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  2000–
Levy-yhtiöt:  Kaiku Recordings
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Oku Juho Tapio Luukkainen (alunp. Juho Saikkonen, s. 10. heinäkuuta 1985 Rovaniemi) on suomalainen radiojuontaja ja DJ. Helmikuussa 2016 Luukkainen siirtyi lopettaneelta The Voice -radiokanavalta Bauer Median ostamalle Radio Novalle juontamaan Retroperjantaita, jota hän juonsi aikaisemmin The Voicella. Luukkainen toimi Bauer Median musiikkijohtajana vuosina 2018 ja 2019. Tammikuussa 2020 hän aloitti uuden Ysäri-radiokanavan juontajana. Luukkainen irtisanoutui Bauer Medialta joulukuussa 2020. Vuoden 2021 alussa Luukkainen aloitti HitMix-radiokanavan juontajana.
Ura media-alalla > Radiossa

Luukkainen toimi iltapäiväjuontajana Radio Jyväskylässä 2000-luvun alussa kahdeksan vuoden ajan. Hän oli tänä aikana vuoden radiojuontaja -ehdokkaana kolmena vuonna. Radio Jyväskylästä hän siirtyi The Voicelle, jossa hän juonsi aluksi Voicen iltaa, Päivän Oku-Show -nimistä iltapäiväohjelmaa ja aamuohjelma Heräämöä. Myöhemmin hän siirtyi Retroperjantain uudeksi juontajaksi samalla uudistaen ohjelman konseptin.
Luukkainen toimi vuosina 2014–2017 toimineen Play Radion musiikkipäällikkönä. Hän on työskennellyt myös Radio Novan tuottajana sekä Bauer Median musiikkitiimissä. Vuonna 2018 Luukkainen nimitettiin Bauer Median musiikkijohtajaksi. Hän lopetti tehtävän aloitettuaan uudella Ysäri-radiokanavalla, jossa toimi juontajana vuoden 2020 ajan. Luukkainen juonsi Ysärin iltapäivää maanantaista torstaihin.
Ura media-alalla > Televisiossa

Vuonna 2004 Luukkainen oli yksi harjoittelijoista Yle TV2:lla esitetyssä Tarinatalon tuottamassa VoiceOut!-ohjelmassa, jossa esiteltiin tulevaisuuden radiokykyjä YleX:llä. Hän toimi Maria Veitolan juontamassa Pop Klubissa "Pohjois-Suomen paikallisoppaana".
Ura media-alalla > Tapahtumajuontajana

Luukkainen on juontanut useita tapahtumia, kuten Jyväskylässä Sataman Yötä, Jyväskylä Rockfestivalia, Riihimäki Rockia, Wanaja Festivalia, Kokkola Rockfestivalia, Himos Juhannusta ja Pipefestiä.[lähde? ]
DJ-ura

Luukkainen tunnetaan 90's DJ:nä. Hän on esiintynyt useissa ysäritapahtumissa sekä yökerhoissa. Elokuussa 2016 hän julkaisi singlen "Coming Alive Tonight" yhdessä Solid Basen ja Mighty 44:n kanssa. Syyskuussa 2016 Luukkaisen kokoama Retroperjantai - We Love The 90's Vol2 -kokoelma-albumi nousi Suomen albumilistan ykköseksi. Vuotta aikaisemmin julkaistiin hänen kokoamansa albumisarjan ensimmäinen osa. Syyskuussa 2017 julkaistiin Luukkaisen toinen single "Haddaway", jolla vierailevat Movetron, Kuningas Pähkinä ja Mäkki. Heinäkuussa 2018 Luukkainen julkaisi Portion Boysin sekä Pasin ja Anssin kanssa singlen ”Ysäriboi”. Maaliskuussa 2019 Luukkainen julkaisi yhdessä HesaÄijän kanssa kappaleen ”7300 päivää”, jolla vierailee myös Erika Vikman ja Danny. Syyskuussa 2019 Luukkainen julkaisi Waldo’s Peoplen ja Movetronin kanssa kappaleen ”Nousee”. Lokakuussa hän julkaisi Raptorin kanssa kappaleen ”Vedetään yli”. Huhtikuussa 2020 Luukkainen julkaisi yhdessä siskonsa Ellin kanssa ”Mentävä on” -kappaleen. Heinäkuussa 2020 julkaistulla "Kesälahti"-kappaleella ovat mukana Portion Boys sekä Pasi ja Anssi. Lokakuussa 2020 julkaistulla "Viimeinen ilta" -kappaleella laulaa Uniklubista tuttu Jussi Selo. Huhtikuussa 2021 hän julkaisi K-Systemin kanssa kappaleen "Nousen ilmaan". Heinäkuussa 2021 hän julkaisi Neon 2:n kanssa "Elämäni laulut" -kappaleen.
Vuonna 2021 Luukkainen teki levytyssopimuksen Kaiku Recordings -levy-yhtiön kanssa.
DJ-ura > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Latauslista | Listasijoitukset> Singlelista |
| --- | --- | --- | --- |
| ”Coming Alive Tonight” (mukana Solid Base ja Mighty 44) | 2016 | – | – |
| ”Haddaway” (mukana Movetron, Kuningas Pähkinä ja Mäkki) | 2017 | 17 | – |
| ”Ysäriboi” (mukana Portion Boys ja Pasi ja Anssi) | 2018 | – | 15 |
| "7300 päivää" (HesaÄijän kanssa, mukana Erika Vikman & Danny) | 2019 | – | 3 |
| "Nousee" (Movetron & Waldo's People Feat. Oku Luukkainen) | 2019 | – | – |
| "Vedetään yli" (mukana Raptori) | 2019 | – | – |
| "Mentävä on" (mukana Elli) | 2020 | – | – |
| "Kesälahti"  (mukana Portion Boys ja Pasi ja Anssi) | 2020 | – | – |
| "Viimeinen ilta"  (mukana Jussi Selo) | 2020 | – | – |
| "Nousen ilmaan"  (mukana K-System) | 2021 | – | – |
| "Elämäni laulut"  (mukana Neon 2) | 2021 | – | – |
Yksityiselämä

Luukkainen syntyi Rovaniemellä äitinsä opiskellessa siellä. Hän muutti Kesälahdelle alle vuoden ikäisenä äitinsä kanssa. Luukkainen valmistui media-assistentiksi Outokummussa. Vuonna 2014 Luukkainen haki Jyväskylän kaupunginjohtajan paikkaa.
Oitinlampi (Laukaa)

| Oitinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°27′08″N, 25°56′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saraaveden alue (14.32)
Laskuoja:  oja Saraaveteen 
Järvinumero:  14.321.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,3 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,724 km  
Pinta-ala:  2,972 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOitinlampi 
Oitinlampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Kuusan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Saraaveden alueella (14.32), jonka Saraaveden lähialueeseen (14.321) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,3 metriä mpy.
Omaruru (joki)

| Omaruru |
| --- | --- |
 Omaruru-joki ilmasta nähtynä
Alkulähde:  Etjo-vuori Otjozondjupan alueella
Laskupaikka:  Atlantti Henties Bayssa, Erongon alueella
Maat:  Namibia
Pituus:  330 km
Valuma-alue:  13 100 km²
Omaruru-joki.
Omaruru-joki on eräs Namibian huomattavimmista joista. Se kulkee Namibin autiomaan halki idästä länteen. Se saa alkunsa Etjo-vuorilta ja kulkee sitten Omarurun kaupungin ja Okombahen kylän läpi ja laskee Atlanttiin muutama kilometri Henties Bayn pohjoispuolella.
Omarurun sivujokia ovat vasemmalla puolella Otjimakuru, Goab, Spitzkop ja oikealla puolella Leeu ja Okandjou.
Omarurussa virtaa vettä vain ajoittain sadekaudella. Keskimääräinen virtaama on 40 miljoonaa kuutiometriä vuodessa. Sen paleokanava muodostaa maanalaisen suiston Namibin aavikolla. Sen valuma-alueen on arvioitu olevan 11579
–13100 km².
Käännös suomeksi
Ounasvaaran lukio

| Ounasvaaran lukio  Ounasvaaran urheilulukio |
| --- | --- |
Sijainti:  Porokatu 35, 96400 Rovaniemi
Koordinaatit:  66.49446°N, 25.76833°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio, urheilulukio
Rehtori:  Risto Kuoksa
Oppilaita:  noin 315 (2018)
Ounasvaaran lukio on Rovaniemen Ounasmetsän kaupunginosassa Porokadulla toimiva lukio. Ounasvaaran lukion normaalilinjan lisäksi lukiossa toimii urheilulinja (erikoislukio), jonne oppilaat valitaan soveltuvuuskokeiden kautta.  Se on ainoa urheilupainotteisen opetustehtävän saanut urheilulukio Lapin maakunnassa ja yksi 15:stä tämän erityistehtävän saaneista lukioista Suomessa.
Ounasvaaran urheilulukio on urheilijoille suunnattu lukio, jossa oppilaan opiskelu- ja harjoittelu/kilpailuaikataulut pyritään laatimaan yhteensopiviksi. Urheilulukiossa valmennettavia päälajeja ovat alppihiihto, maastohiihto, jalkapallo, jääkiekko, lentopallo, mäkihyppy/yhdistetty sekä yleisurheilu. Lisäksi uinnilla on lajivalmentaja. Valmennukset toteutetaan yhteistyössä Lapin urheiluakatemian kanssa.
Ounasvaaran urheilulukiota ovat käyneet muun muassa Antti Autti, Janne Lahtela, Harri Olli sekä Hannu ja Pirjo Manninen.
Aiheesta muualla

Ounasvaaran lukio (google.com)
Ortodoksinen kuningas

Kuningas Juhana II Kasimir
Ortodoksinen kuningas on Puolan kuninkaille suotu arvonimi. Sen vahvisti 1661 paavi Aleksanteri VII kuningas Juhana II Kasimirille. Arvonimeä saivat käyttää myös hänen seuraajansa. Paavin huomionosoituksen syynä oli kuninkaan ansiot sokinianistien karkottamisessa Puolasta.
Olivier Beretta

| Olivier Beretta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. marraskuuta 1969 (ikä 54) Monte Carlo, Monaco
Kansalaisuus:   monacolainen
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1994
Talli(t):  Larrousse (1994)
Kilpailuja:  10 (9 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian GP 1994
Viimeinen kilpailu:  Unkarin GP 1994
Olivier Beretta (s. 23. marraskuuta 1969 Monte Carlo) on monacolainen autourheilija. Hän kilpaili kaudella 1994 Formula 1 -sarjassa Larrousse-tallin kuljettajana. Hänen tallikaverinaan toimi Érik Comas. Beretta osallistui kymmeneen Grand Prix -kilpailuun, mutta ei onnistunut saavuttamaan niissä yhtään MM-pistettä. Beretta sai tallista potkut, kun hän jäi ilman sponsorirahojaan. Kausilla 2003 ja 2004 hän testasi Williams-tallin autoa.
Beretta on menestynyt urheiluautoluokissa huomattavasti F1-uraansa paremmin. Hän muun muassa otti luokkavoiton Le Mansin 24 tunnin ajossa Viper GTS-Rs:llä vuonna 1999 (kokonaissijoitus 10.). Lisäksi hän on voittanut useita luokkamestaruuksia ALMS-sarjassa.
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Larrousse | BRA Kesk. | PAC Kesk. | SMR Kesk. | MON 8 | SPA DNS | CAN Kesk. | FRA Kesk. | GBR 14 | GER 7 | HUN 9 | BEL   | ITA   | POR   | EUR   | JPN   | AUS   | 0 | 27. |
Oksibutyniini

| --- | --- |


Oksibutyniini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-Dietyyliaminobut-2-ynyyli 2-sykloheksyyli-2-hydroksi-2-fenyylietanoaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 5633-20-5
ATC-koodi: G04BD04
PubChem CID: 4634
DrugBank: APRD00427
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H31NO3 
Moolimassa: 357,486 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 91–93%
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 12,4–13,2 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Suun kautta, lääkelaastari
Oksibutyniini eli oksibutiniini on muskariinireseptoria salpaava antikolinerginen lääkeaine, jota käytetään tihentyneen virtsaamistarpeen ja virtsanpidätyskyvyttömyyden hoitoon. Suun kautta käytettynä sen hyötyosuus on noin 6%. Se hajoaa osittain CYP3A4-entsyymin kautta ja voi aiheuttaa interaktioita entsyymiä estävien lääkkeiden kanssa. Se voi myös estää entsyymin toimintaa, eikä sitä tulisi käyttää samaan aikaan terfenadiinin, astemitsolin tai sisapridin kanssa.
Stereokemia

Oksibutyniinillä on kiraliakeskus ja 2 enantiomeeriä. Lääkkeet ovat rasemaatteja.
| Enantiomeerit |
| --- | --- |
  CAS: 119618-21-2:   CAS: 119618-22-3
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxybutynin (englanniksi)
ChemBlink: Oxybutynin (englanniksi)
Paavo Kettunen

Paavo Kettunen (s. 27. marraskuuta 1949) on Itä-Suomen yliopiston käytännöllisen teologian emeritusprofessori. Hän on kansainvälisesti tunnetuimpia häpeän tutkijoita. Kettusen tutkimusaloihin kuuluvat myös sielunhoito ja diakonia. Tieteellisen tuotannon lisäksi Kettunen on toiminut luennoitsijana ja kouluttajana Suomen lisäksi muun muassa Unkarissa ja Yhdysvalloissa.
Kettunen opiskeli Helsingin yliopistossa, Kielin yliopistossa sekä Unkarin luterilaisen teologian akatemiassa. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1990. Hän oli mukana Joensuun yliopiston läntisen teologian perustamisvaiheessa käytännöllisen teologian yliopistonlehtorina vuodesta 2000 alkaen ja sittemmin professorina vuodesta 2002 alkaen. Joensuun yliopiston Läntisen teologian laitoksen johtajana Kettunen toimi koko laitoksen toimiajan. Kettunen on myös käytännöllisen teologian dosentti Helsingin yliopistossa.
Teoksissaan Kettunen on painottanut ihmisenä olemisen ongelmien tutkimista erityisesti häpeän näkökulmasta.
Kettunen sai vuonna 2017 Budapestissa sijaitsevan luterilaisen teologisen yliopiston kunniatohtorin arvon. Samana vuonna hän jäi eläkkeelle professorin virasta.
Teoksia

Ihmisolemuksen ongelma ja olemassaolon vaikeus. Ihmiskäsitys Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sairaalasielunhoidon koulutuksessa vuosina 1960–1975. Zusammenfassung: Das Problem des Wesens des Menschen und die Schwierigkeit des Seins. Die Auffassung vom Menschen in der Krankenhausseelsorge-Ausbildung der evangelisch-lutherischen Kirche Finnlands in den Jahren 1960–1975. Abstract: The Dilemma of the Essence and Existence of Man. The Concept of Man in the Training of Hospital Chaplains in the Finnish Evangelical Lutheran Church, 1960–1975. Väitöskirja.  Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran Julkaisuja 171. Helsinki 1990.
Suomalainen rippi Helsinki, Kirjapaja, 1998.
Leipää vai läsnäoloa? Asiakkaan tarve ja diakoniatyöntekijän työnäky laman puristuksessa Tampere, Kirkon tutkimuskeskus A 76, 2001.
Kätketty ja vaiettu. Suomalainen hengellinen häpeä. Helsinki, Kirjapaja 2011.
Auttava kohtaaminen I. Sielunhoidon perusteet ja teologia. Helsinki: Kirjapaja 2013.
Häpeästä hyväksyntään.Helsinki: Kirjapaja 2014.
Paavolan koulu

| Paavolan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Oraskatu 7, 05880 Hyvinkää
Koordinaatit:  60.6447°N, 24.8369°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Jarno Hannula
Luokat:  1–6
Oppilaita:  210 
Verkkosivut
Paavolan koulu on Hyvinkään Paavolan kaupunginosassa  toimiva noin 210 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Otto Dov Kulka

Otto Dov Kulka
Otto Dov Kulka (alun perin Otto Deutelbaum; 16. huhtikuuta 1933 Nový Hrozenkov – 29. tammikuuta 2021) oli tšekkoslovakialaissyntyinen, vuodesta 1949 Israelissa asunut historioitsija ja kirjailija. Hän selviytyi lapsena holokaustista ja keskittyi myöhemmin tutkimustyössään siihen.
Varhaiset vaiheet

Kulka syntyi juutalaiseen perheeseen. Hänen äitinsä oli Elly o.s. Kulka. Äiti erosi vuonna 1938 miehestään Rudolf Deutelbaumista ja sai pojan huoltajuuden, sillä oikeus katsoi, että pojan biologinen isä oli Rudolf Deutelbaumin sisaruksenpoika Erich Schön, jonka kanssa äiti sitten meni naimisiin. Rudolf Deutelbaum, tämän toinen vaimo Ilona ja heidän tyttärensä Eva murhattiin Treblinkassa lokakuussa 1942. Otto Dov Kulka joutui äitinsä kanssa Theresienstadtiin syyskuussa 1942. Vuosi myöhemmin hänet siirrettiin äitinsä kanssa Birkenaun perheleiriin, jolla natsit vakuuttelivat Punaiselle ristille vankien hyvää kohtelua. Kuusi kuukautta myöhemmin 5 000 Birkenaun vankia kuitenkin murhattiin kaasukammiossa. Otto Dov Kulka selviytyi, koska oli leirin sairasosastolla äitinsä hoidettavana. Toivuttuaan hän oli natsien mukaan työkelpoinen. Puna-armeijan lähestyessä hänet lähetettiin kuolemanmarssille, jolta hän selviytyi Erich-isänsä kanssa. Äiti oli joutunut pakkotyöhön Stutthofin keskitysleirille ja kuoli siellä pilkkukuumeeseen tammikuussa 1945. Kulka palasi isänsä kanssa Tšekkoslovakiaan, jossa isä ja poika ottivat käyttöönsä sukunimen Kulka äidin muistoa kunnioittaakseen. Myös isästä tuli sittemmin historioitsija ja kirjailija.
Kulka otti käyttöönsä juutalaisen nimen Dov muutettuaan Israeliin. Hän meni Israelissa naimisiin tšekkoslovakialaissyntyisen Chaya Braunin kanssa vuonna 1954. Pariskunnalle syntyi tytär Eliora vuonna 1962. Kulkan isä muutti Israeliin vasta vuonna 1968 Prahan kevään johdettua Tšekkoslovakian miehittämiseen.
Ura

Kulka aloitti historian opiskelun Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa vuonna 1958 ja väitteli myöhemmin tohtoriksi. Vuonna 1985 hänestä tuli apulaisprofessori ja vuonna 1988 juutalaisen historian Sol Rosenbloom -professori, jonka tehtävistä hän jäi eläkkeelle vuonna 1999. Kulkan merkittävistä akateemisista teoksista ensimmäinen oli The 'Jewish Question' in the Third Reich (1975). Siinä hän esitti käsityksen natsien antisemitismistä sekularisoitumisesta kummunneena. Kulkan mukaan kristilliseen antisemitismiin oli kuulunut kristinuskoon kääntymisen mahdollisuus, mutta 1800-luvun lopussa oli kehittynyt sekulaari antisemitismi, joka johti uskomukseen Saksan yhteiskunnallisten ongelmien korjautumisesta juutalaisen ”rodun” tuhoamisella.
Kulka käsitteli julkaisuissaan myös juutalaisten järjestäytymistä natsi-Saksassa. Hän painotti Saksan juutalaisyhteisön varautumisen laajuutta jo ennen natsien valtaannousua. Kulkan keskeisimpänä tieteellisenä teoksena on kuitenkin pidetty kirjaa The Jews in the Secret Nazi Reports on Popular Opinion in Germany, 1933-1945 (2010). Siinä Kulka väitti, että juutalaisten kohtaloon ei natsi-Saksassa suuren yleisön parissa suhtauduttu vain välinpitämättömästi. Hänen mukaansa kansalla oli tietoisuutta joukkotuhontaan kuuluneista toimista ja hänen mukaansa kansa pitkälti suhtautui niihin myötämielisesti.
Kulka sai laajaa kansainvälistä huomiota myös akateemisten piirien ulkopuolella muistelmateoksellaan Landscapes of the Metropolis of Death (2013). Hän kertoi siinä lapsuudenkokemustensa lisäksi kauan toisen maailmansodan päättymisen jälkeen tekemistään matkoista entisille keskitysleireille. Teos sisältää myös joitain asiakirjoja, kuten nuoren juutalaisnaisen kaasukammion ovella kapolle antamat kolme runoa.
One Night in Carcosa

| One Night in Carcosa Dawn of Relic |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä 1998, Astia-studios
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Anssi Kippo & Dawn of Relic
 Tyylilaji: black metal, dark metal
 Kesto: 44.44
 Levy-yhtiö: Earache Records
Dawn of Relicin muut julkaisut
|   | One Night in Carcosa 1999 | Lovecraftian Dark 2003 |
One Night in Carcosa on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Earache Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Dawn of Relic ja Jukka Juntunen sekä sanoittanut Juntunen.
Fimbulvetr – 1.58
When Aldebaran Is Visible – 6.44
The Last Dance of Sarnath – 3.52
Kadath Opened – 12.59
Nether Seas Boiling – 5.51
Welkins Gat – 4.48
Just a River – 4.09
Oceans – 4.23
Kokoonpano

Mika Tönning – laulu
Rauli Roininen – kitara
Pekka Mustonen – bassokitara, kitara
Zann Path – rummut, kosketinsoitin
Pekka Malo – kosketinsoitin
Kokoonpano > Muut tekijät

Daniel Vala – kansitaide, design & layout
Anssi Kippo – tuottaja
Arvostelut

Metal Observer: 9/10
Aiheesta muualla

Albumi One Night in Carcosa Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
One Night in Carcosa discogs.com -sivustolla