stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonto Satakunnassa
Protestantismi > Luterilaisuus > Herätysliikkeet

Herätysliikkeistä Satakunnan alueella ovat vaikuttaneet erityisesti rukoilevaisuus ja evankelinen herätysliike. Rukoilevaisliikkeen kannatus sijoittuu Satakuntaan käytännöllisesti katsoen kokonaan ja sitä tavataan Rauman ja Porin ympäristössä. Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistyksen kotipaikka sijaitsee Lapissa. Rukoilevaisilla on maakunnassa myös Eurajoen kristillinen opisto.
Evankelinen liike on vaikuttanut myös perinteisesti Satakunnassa ja sen kannatus ympäröi rukoilevaisaluetta. Muutamilla paikkakunnilla, kuten Ulvilassa, Kokemäellä, Laitilassa sekä Porissa ja Raumalla nämä molemmat esiintyvät rinnakkain melko voimakkaasti. Lounais-Suomen evankelisuuden pohjoisraja on Porin korkeudella. Liikkeen voima-aluetta ovat täällä Huittisten ja Kokemäen tienoot. SLEY:n messuyhteisö toimii Kankaanpäässä, minkä lisäksi liikkeellä on rukoushuoneet Huittisten Lauttakylässä ja Rauman Vermuntilassa.
Uuspietismin kannatuksen painopiste on suurimmissa asutuskeskuksissa, mutta liikkeen kannatus ulottuu myös maaseutupitäjiin. Satakunnan Kansanlähetys järjestää säännöllistä toimintaa Eurassa, Eurajoella, Harjavallassa, Karviassa, Kokemäellä, Laviassa, Niinisalossa, Pomarkussa ja Raumalla.
Vanhoillislestadiolaisuudella on Satakunnassa Kokemäen seudun rauhanyhdistys, Merikarvian rauhanyhdistys ja Rauman rauhanyhdistys. Uusheräyksellä on paikallistoimintaa Siikaisissa ja Merikarvialla.  Herännäisten Herättäjä-Yhdistyksellä on paikallisosastot Kankaanpään seudulla ja Rauman seudulla.
Protestantismi > Luterilaisuus > Muut luterilaiset kirkot

Suomen evankelisluterilaisella lähetyshiippakunnalla on seurakunnat Kankaanpäässä ja Raumalla.
Protestantismi > Helluntaiherätys

Satakunnassa on 16 helluntaiseurakuntaa, joissa yhteensä on noin 2 000 jäsentä. Porin jälkeen suurimmat seurakunnat ovat keskikokoiset Rauman Avainseurakunta ja Huittisten helluntaiseurakunta. Monien pienten maalaisseurakuntien panos helluntaiherätyksen työhön on ollut huomattava ja esimerkiksi Kullaan ja Kokemäen helluntaiseurakunta ovat lähettäneet useita saarnaajia.
Ensimmäisenä helluntaiherätys saapui Satakunnassa Raumalle, jossa Emil Danielsson saarnasi vuonna 1912. Vuonna 1919 Eino Manninen saapui Suodenniemellle, jonne järjestettiin Suodenniemen helluntaiseurakunta vuonna 1921. Vuodesta 1920 lähtien helluntaiherätys levisi maakunnassa aktiivisemmin. 1920-luvulla syntyivät myös Harjavallan helluntaiseurakunta (1925) ja Koivistonluodon helluntaiseurakunta (1928).
Alkutyöntekijöitä oli erityisesti Eino Heinonen, jonka kautta oli herätyksiä eri puolilla maakuntaa. Heinonen toimi muun muassa 1920 Laviassa, Kankaanpäässä ja Kokemäellä ja myöhemmin Kiikoisissa ja Jämijärvellä. Muita alkajia olivat muun muassa Valto Kuusisto, Martta Hellén, Sanni Hautakangas ja Hanna Lönnroth.
1930-luku oli Satakunnassa helluntaiherätyksen vuosikymmen. Puhujakaarti oli runsaampaa ja Satakuntaan järjestettiin vuosikymmenen aikana 14 helluntaiseurakuntaa. Satakunnassa aloitettiin 1930-luvulla ensimmäiset maakunnalliset työntekijäpäivät ja maakuntajuhlat.
Katolinen kirkko

Roomalaiskatolisen kirkon piirissä Satakunnassa toimii Turussa keskuspaikkaansa pitävä Pyhän Birgitan ja autuaan Hemmingin katolinen seurakunta. Seurakunta järjestää säännöllistä toimintaa Eurajoella seurakuntatalolla ja Raumalla nuortentalolla.
Ortodoksinen kirkko

Konstantinopolin patriarkaattiin kuuluvan Suomen ortodoksisen kirkon alaisuudessa Satakunnassa toimivat Turun ortodoksinen seurakunta ja Tampereen ortodoksinen seurakunta. Turun ortodokseilla on Raumalla Pyhän Nikolaoksen rukoushuone.
Kulttuuri > Tapahtumat

Satakunnassa on järjestetty useita kristillisiä suurtapahtumia. Herätysliikkeiden tapahtumista Satakunnassa järjestetään säännöllisesti rukoilevaisten vuosittaiset kesäseurat. Evankelisuuden valtakunnalliset evankeliumijuhlat on järjestetty Huittisissa vuonna 1986, Kankaanpäässä vuosina 1994 ja 2008 sekä Harjavallassa vuonna 2003. Vanhoillislestadiolaisten Suviseurat on järjestetty Jämijärvellä vuonna 1991. Kansanlähetyspäivät on järjestetty Raumalla vuonna 1988 ja Kankaanpäässä vuonna 2013.
Rauman Avainseurakunta.
Tapulikaupunki (Helsinki)

| Tapulikaupunki> Stapelstaden |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Tapulikaupunki korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  402
Väkiluku:  8 741 (31.12.2022)
Osa-alueet:  osa Puistolan peruspiiriiä
Postinumero(t):  00730, 00740, 00750
Lähialueet:  Puistola, Siltamäki, Tapanila, Tapaninkylä, Tapaninvainio, Töyrynummi, Viertola, Tikkurila
Tapulikaupunkia ilmasta
Tapulikaupunki (ruots. Stapelstaden) on Puistolan peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä. Se sijaitsee pääradan länsipuolella ja kuuluu pääosin Suutarilan kaupunginosaan. Radan itäpuolella on Puistola, joka kuuluu Suurmetsän kaupunginosaan. Etelässä Tapanilankaari erottaa Tapulikaupungin Tapanilasta. Lännessä sijaitsee Siltamäen alue. Keravanjoki toimii luonnollisena rajana pohjoisessa Vantaan Tikkurilan suuntaan.
Kaupunginosajako ei täysin vastaa osa-aluejakoa: etelässä osa Tapulikaupungista Tapanilankaaren varrella kuuluu Tapaninkylän kaupunginosaan.
Tapulikaupungissa asuu noin 8 740 asukasta (2022) ja työpaikkoja osa-alueella on noin 1 400 (2004). Tapulikaupungissa on kerros-, rivi- ja omakotitaloja. Tapulikaupungin lähin aluekeskus Helsingin puolella on Malmi, mutta asukkaat käyttävät aktiivisesti myös Tikkurilan palvelutarjontaa.
Historia > Tapulikaupungin kehitys 1970-luvulta 1990-luvulle

Helsingin koilliset esikaupungit käsittävä MaTaPuPu-yleiskaava hyväksyttiin vuonna 1972. Yhtä aikaa yleiskaavan kanssa laadittiin kaavarunko Puistolan aseman seudulle. Aseman ympäristössä oli vanhaa pientaloasutusta, mutta länsiosan suurelle peltoaukealle suunniteltiin Tapulikaupungin kerrostaloalue. Aluerakentamissopimus allekirjoitettiin Palkkiyhtymän ja Polar-rakennuksen kanssa.
Ensimmäiset asukkaat muuttivat keväällä 1975. Kasvuvauhti oli kiivasta ensimmäisten vuosien aikana ja viiden vuoden päästä alueella asui 6 400 asukasta. Palvelut eivät lisääntyneet väestönkasvun mukana: alueella oli vain yksi kauppa (T-kauppa), ja julkiset palvelut olivat puutteelliset. Palvelut löytyivät rautatien toiselta puolelta Puistolantorilta, missä sijaitsi myös Elannon myymälä. Toinen lähialueen Elanto oli pikamyymälä Puistolan vanhan rautatieaseman läheisyydessä Arttolantiellä. Tapulikaupungin asukkaille se oli kuitenkin auttamattomasti syrjässä, ja pikamyymälä suljettiin 1978.
Vuonna 1982 julkistettu Helsingin kaupungin raportti totesi Tapulikaupungin yhä monin osin keskeneräiseksi, ankeaksi sekä huonosti toteutetuksi ja huolletuksi. Istutetut 1 400 vääränlajista puuta olivat valtaosin kuolleet, savimaalle pystytetyt rakenteet olivat painuneet ja aluetta rumensivat monet pitkään rakentamattomina olleet tontit. Helmikuussa 1983 Helsingin Sanomat kirjoitti Tapulikaupungista Helsingin lapsirikkaimpana alueena, joka ei kuitenkaan tarjonnut lapsille ja nuorille juuri muita kokoontumispaikkoja kuin aseman. Vuoteen 1990 tultaessa asiat olivat lehden mukaan parantuneet sekä vehreyden että lasten näkökulmasta.
Tapulikaupungin palvelutaso parantui 1980-luvun alussa, kun terveyskeskus ja monitoimitalo (Tapulikaupungin kirjasto) valmistuivat. Molemmissa rakennuksissa oli varattu tilaa liikeyrityksille. Samoihin aikoihin avattiin Mestari-Elanto uuden rautatieaseman läheisyyteen, Palokuja 4:ään. Tapulikaupunkiin ei rakennettu omaa ostoskeskusta, vaikka palvelut keskitettiin rautatieaseman läheisyyteen. Kaupat ja julkiset palvelut sijoittuivat kolmen rinnakkaisen aukion – Ajurinaukion, Maatullinaukion ja Tapuliaukion – varsille. Tämän alueen ulkopuolella ei liikehuoneistoja juuri ollut.
Julkiset palvelut säilyivät Tapulikaupungissa hyvällä tasolla, mutta ongelmana oli yksityisten palvelujen supistuminen 1990-luvun laman aikana. Pankkien konttorit (Yhdyspankki, Osuuspankki) lopettivat kokonaan toimintansa ja kauppojen määrä väheni. Mestari-Elanto sulki ovensa 1994, kun Elanto supisti radikaalisti myymäläverkkoaan. Kun myös Puistolantorin Elanto oli lakkautettu vuoden 1988 tuhopolton jälkeen, ei tapulikaupunkilaisilla enää ollut Elannon myymälää kävelymatkan etäisyydellä.
Historia > Luonnehdinta alueesta

Tapulikaupunkia suunniteltaessa siitä päätettiin tehdä 1970-luvun lähiöiden tapaan vehreä ja kohtuullisen tiheästi rakennettu asuinalue, jossa kaupunkirakenteellisesti suositaan kävelyä, pyöräilyä ja joukkoliikennettä.
Tapulikaupungin laitamilla on myös urheilukenttä ja pururata joissa ihmiset voivat käydä urheilemassa. Talvella pururadan päälle tehdään hiihtolatu.
Tapulikaupungin keskustassa on suuri autoliikenteeltä rauhoitettu alue, jossa on eri kokoisia kävelykatuja, joita reunustavat kerros- ja rivitalot, pienet puistot ja lasten leikkipaikat. Suurin osa kerrostaloista on nelikerroksisia. Kerrostalokortteleiden välissä on rivitaloja, julkisivut ovat punaista pientä laattaa. Länsiosa on rakennettu 1970-luvun jälkeen. Aseman pohjoispuolella on lisää täydennysrakentamista. Nämä 7-kerroksiset talot valmistuivat vuonna 2000. Tapulikaupungin kaltainen tiivismatala kaupunkirakenne ja suuri lähipalvelujen kirjo ovat lapsiperheiden mieleen.
Alueella yksityisauton tarve on vähäinen lyhyiden etäisyyksien, kattavien lähipalvelujen ja toimivan joukkoliikenteen ansiosta. Joukkoliikenne onkin Tapulikaupungissa erinomainen vaihtoehto autolle, sillä kaupunginosa on alueensa joukkoliikenteen solmukohta ja yhteyksiä muualle Koillis-Helsinkiin, Helsingin keskustaan sekä Vantaan ja Keravan suuntaan on tiheästi. Juna vieläpä on useimmiten henkilöautoa nopeampi kulkutapa, etenkin nopeiden junavuorojen ansiosta.lähde?
Alueen pohjoisosan läpi kulkevan pääkaupunkiseudun ohitustien Kehä III:n johdosta myös henkilöautoyhteydet alueella ovat sujuvia kaikkiin ilmansuuntiin.
Tapulipäivää vietetään perinteisesti kesäkuun ensimmäisellä tai toisella viikolla. Vuoden 2011 Tapulipäivässä esiintyi mm. SMC Lähiörotat: Juno ja Avionin prinssi sekä Underground Attack.
Harri Saksalalla on tehnyt kappaleen ”Tapulikaupunkiin”, joka on albumilla Tänä yönä (1981).
Tunnettuja tapulikaupunkilaisia

Jääkiekkoilija Jere Karalahti, kotoisin Tapulikaupungista
Näyttelijä ja poliitikko Jani Toivola on asunut lapsena Tapulikaupungissa. Toivola oli vuosina 2011–2019 Vihreiden kansanedustajana.
Rap-artisti Turisti (Harlova Vukulu) on viettänyt lapsuutensa osittain Tapulikaupungissa.lähde?
Koulut

Vuonna 1980 valmistuneessa Maatullin ala-asteen koulussa opiskeli vuonna 1990 kaikkiaan 645 oppilasta, 2020-luvun alussa 490. Koulun sisäilmaongelmia on yritetty korjata tuloksetta, joten 2020-luvun taitteessa koulu päätettiin purkaa ja rakentaa tilalle uusi. Maatullin koulu ja päiväkoti Minttu siirtyivät väistötiloihin pääradan itäpuolen Suuntimopuistoon vuonna 2021. Uusi koulurakennus valmistui samalle paikalle lukukaudelle 2024-2025. Tällöin Maatullin koulu muuttui yhtenäiskouluksi, ja samaan rakennukseen sijoittuivat myös päiväkodit Minttu ja Neilikka sekä leikkipuisto Tapuli. Myös Suuntimopuistoon syksynä 2021 valmistunut koulurakennus on tarkoitettu pidempiaikaiseen käyttöön.
Liikuntamahdollisuudet

Alueella toimii urheiluseura Puistolan Pyry ry (karatea, kuntolentopalloa, satujumppaa, kuntoliikuntaa, hiihtoa, yleisurheilua ja pöytätennistä). Tapulikaupungissa sijaitsee muun muassa palloiluhalli, kuntosali ja itsepuolustuslaji-/kuntoilusali, ja Maatullin ala-asteen vuonna 2010 remontoitu sali on iltaisin eri organisaatioiden liikuntakäytössä.
Liikenneyhteyksiä Tapulikaupunkiin

Tapulikaupungin liikenneyhteydet ovat hyvät kaikilla mahdollisilla kulkutavoilla. Rautatieasemalta kulkee Helsingin keskustaan junia ruuhka-aikaan 5 minuutin välein, bussiyhteyksiä on tiheästi moniin suuntiin, henkilöautoilun sujuva pääväylä Kehä III on vieressä ja Helsinki-Vantaan lentoasemalle on 8 minuutin matka henkilöautolla. Näiden lisäksi Tapulikaupungissa on autoilta rauhoitettu kattava pyörätieverkosto, jota pitkin pääsee ajamaan parhaimmillaan 2 km matkoja ylittämättä yhtään tai juuri yhtään autotietä.
Puistolan rautatieasema
K-juna Helsinkiin 19 min, vuoroväli 10 minuuttia
K-juna Keravalle, vuoroväli 10 minuuttia
P-juna Helsinkiin 19 min, vuoroväli 10 minuuttia
I-juna Tikkurilaan ja Helsinki-Vantaan lentoasemalle, vuoroväli 10 minuuttia
T-juna Helsinkiin 18 min sekä Riihimäelle, ajetaan varhaisaamuisin sekä myöhäisillassa
Bussilinjoja Puistolan rautatieasemalta:
73 ja 74 Tapanilan ja Malmin kautta Karhupuistoon
73N ja 74N varhaisaamuisin, iltaisin, öisin ja sunnuntaisin Tapanilan ja Malmin kautta Rautatientorille
75  Puistolan ja Jakomäen kautta Rautatientorille
79 Siltamäen, Malmin ja Viikin kautta Herttoniemeen
79N Siltamäen, Malmin ja Viikin kautta Rautatientorille
702  Savela - Pukinmäki - Malmi - Fallkulla - Puistolan asema - Heikinlaakso - Jakomäen terveysasema
Bussilinjat Tapanilankaarelta
73 ja 74 Malmin ja Viikin kautta Karhupuistoon (73N ja 74N Rautatientorille)
73 Puistolan aseman kautta Ala-Tikkurilaan
74 Puistolan aseman kautta Heikinlaaksoon
Bussilinjoja Kehä III:n varren pysäkiltä Tikkuritie :
572 Pakkalan kautta Martinlaaksoon
572 Hakunilan ja Fazerilan kautta Mellunmäkeen
Bad Boys: Ride or Die

| Bad Boys: Ride or Die |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Adil El Arbi Bilall Fallah
Käsikirjoittaja:  Chris Bremner
Tuottaja:  Doug Belgrad Jerry Bruckheimer Chad Oman Will Smith
Säveltäjä:  Steve Jablonsky
Kuvaaja:  Stephen F. Windon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Jerry Bruckheimer Films (käännä suomeksi) Sony Pictures Entertainment
Levittäjä:  Columbia Pictures InterCom
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bad Boys: Ride or Die on yhdysvaltalainen toimintakomedia elokuva, joka sai ensi-iltansa 7. kesäkuuta 2024. Se on Bad Boys -elokuvasarjan neljäs osa ja jatko-osa Bad Boys for Life -elokuvalle. Elokuvan on ohjannut Adil El Arbi ja Bilall Fallah. Käsikirjoituksista vastasivat Chris Bremner ja Will Beall. Elokuvan pääosissa nähdään Will Smith ja Martin Lawrence.
Juoni:
Kun heidän edesmennyt poliisikapteeninsa yhdistetään huumekartelleihin, rämäpäiset miamilaispoliisit Mike Lowrey ja Marcus Burnett lähtevät vaaralliselle tehtävälle puhdistaakseen hänen nimensä.
Bekka

Bekka on supersankaritar, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa, pääasiassa tarinoissa, jotka sijoittuvat Jack Kirbyn neljänteen maailmaan ja DC:n pääuniversumiin, joka tunnetaan nimellä DC Universe. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran DC Graphic Novel #4: The Hunger Dogs tarinassa vuonna 1985 ja hänet loi Jack Kirby. Bekka on tullut tunnetuksi supersankari Orionin vaimona ja Oikeuden Puolustajien satunnaisena liittolaisena.
Muussa mediassa

Vaihtoehtomaailman versio Bekkasta esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Gods and Monsters, jossa häntä ääninäytteli Tamara Taylor. Tämä versio on Orionin vaimo, ja heidän avioliittoaan käytetään rauhansopimuksena heidän perheidensä ja New Genesiksen ja Apokolips planeettojen välillä. Bekkan perhe kuitenkin teurasti Orionin ja hänen perheensä pakottaen tämän pakenemaan käyttämällä Orionin hänelle lahjoittamaa emolaatikkoa. Maahan saavuttuaan hänestä tuli universuminsa versio Ihmenaisesta ja hän perusti Justice Leaguen yhdessä Batmanin ja Teräsmiehen kanssa ennen kuin palasi lopulta avaruuteen kohtaamaan menneisyytensä. Tämä Bekka-versio esiintyy myös Justice League: Gods and Monsters Chronicles nettisarjan kolmannessa jaksossa, jossa hänet lähetetään pelastamaan Steve Trevor Kobralta, kun he valmistelivat androidiaan Gigantaa murhaamaan vaaleilla valittu presidentti Amanda Waller.
Minetit

SM-kultaan johtanut suoritus vuodelta 2018.
Minetit on tamperelainen joukkuevoimisteluryhmä. Joukkue on voittanut naisten sarjan maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2017, 2021 ja 2024 sekä Euroopan mestaruuden 2016.
Joukkue kuuluu Tampereen Urheiluakatemiaan sekä Suomen Voimisteluliiton maajoukkueeseen.
Valmennustiimi

Titta Heikkilä, vastuuvalmennus
Teija Kukkala, vastuuvalmennus
Antton Laine, koreografia ja valmennus
Eetu Autio, fysioterapia
Voimistelijat

Oona Haatanen
Jessica Hakala
Iinu Häkkinen
Laura Kiljunen
Adaliina Niininen
Emmi Nikkilä, kapteeni
Siiri Puuska
Neea Sivill
Meeriellen Sukari
Historia

Minettien MM-kultaa voittanut kilpailujoukkue perustettiin vuonna 2011. Joukkue kuului aluksi Tampereen Voimistelijoihin, mutta vaihtoi seuraa Tampereen Sisuun vuonna 2018. Syksyllä vuonna 2012 Team Minetit -nimellä kilpaillut Minetit voitti 12–14-vuotiaiden SM-hopeaa.
Saavutuksia

MM-kulta 2015, 2017, 2021, 2024
EM-kulta 2016
MM-hopea 2016, 2018–2019
SM-kulta 2015–2024
Athabascajärvi

| Athabascajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:   Kanada
Paikkakunta:  Saskatchewan ja Alberta
Koordinaatit:  59°16′00″N, 109°27′00″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Riviere Des Rochers
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  213 m
Pituus:  283  km
Leveys:  50  km 
Rantaviiva:  1 900 km
Pinta-ala:  7 850 km²
Tilavuus:  204 km³
Keskisyvyys:  20 m
Suurin syvyys:  124 m
Valuma-alue:  274 540 km2 
 fiAthabascajärvi 
Athabascajärvi (engl. Lake Athabasca) sijaitsee Saskatchewanin ja Albertan provinssien rajalla Kanadassa 58. ja 60. pohjoisen leveyspiirin välillä. Sen pinta-ala on pinta-ala on 7 935 km², ja se on Kanadan kahdeksanneksi suurin järvi.
Järven  sen pituus on 283 km ja suurin leveys 50 km. Järven suurin syvyys on 243 metriä, ja sen tilavuus on noin 204 km³. Järvi on sekä Albertan että Saskatchewanin suurin ja syvin järvi. Järvi laskee Pohjoiseen jäämereen Riviere Des Rochersin, Slave Riverin ja Mackenziejoen kautta. Albertan provinssin vanhin eurooppalaisasutus, Fort Chipewyan, sijaitsee järven länsipäässä sen laskujoen luusuassa.
Teollisuus

Kaivostoiminta alueella on tuottanut sekä uraania että kultaa, ja uraaninkaivun myötä syntyi myös pohjoisrannan kaivoskaupunki Uranium City. Kaupunki sijaitsee Saskatchewanin puolella. Viimeinen kaivos lopetti toimintansa 1980-luvulla, mutta kaivostoiminnan aiheuttamat tuhot luonnolle ovat yhä selvästi nähtävissä.
Luonto

Athabascajärven hiekkadyynit ovat ainoat luonnontilaiset, yhä tuulen vaikutuksesta vaeltavat hiekkadyynit 58. leveyspiirin pohjoispuolella. Hallituksen ja kaivosteollisuuden välisen pitkän kädenväännön jälkeen hiekkadyynialueesta tehtiin Provincial Wilderness Park -luonnonpuisto vuonna 1992.
Järvessä elää 23 eri kalalajia. Järvestä pyydetty 43,6 kg painoinen harmaanieriä on yhä tämän lajin maailmanennätyskala.
Aiheesta muualla

Athabasca Sand Dunes (englanniksi)
Kanadan suurimmat järvet
Athabascajärvi
Iso Karhujärvi
Iso Orjajärvi
Lake of the Woods
Manitobajärvi
Peurajärvi
Winnipegjärvi
Winnipegosisjärvi
Kyrkslätts gymnasium

Kyrkslätts gymnasium on ruotsinkielinen lukio Kirkkonummella, Uudellamaalla. Lukio on perustettu vuonna 1870, jolloin sen nimi oli Sahlbergska skolan. Lukio on toinen Kirkkonummen kahdesta lukiosta.
Lukuvuonna 2021-2022 koulusta valmistui yli 50 ylioppilasta.
Historia

Sahlbergska skolan perustettiin vuonna 1870 ja se toimi Helsingin Kruununhaassa vuoteen 1890. Tuolloin sen nimi vaihtui nimeen Svenska privata läroverket för flickor. Tyttökoulussa oli kaksiluokkainen esikoulu, ylempi oppiaste joka käsitti seitsemän luokkaa sekä jatko- ja lukio-opinnot jotka käsittivät kaksi luokka-astetta. Koulun virallinen nimi vaihtui vuonna 1959 Laurellska skolaniksi ja se siirtyi Kirkkonummelle. Vuonna 1966 koulun nimeksi vaihtui Kyrkslätts samskola ja vuodesta 1976 koulua on kutsuttu nimellä Kyrkslätts gymnasium.
Churchillin putoukset

Churchillin putoukset on vesiputous Kanadassa, Newfoundlandin ja läntisen Labradorin alueella. Se sijaitsee Churchilljoella, missä on useita koskia ja yksi Kanadan merkittävimmistä vesivoimalaitoksista. Vesiputous menee halki korkeakallioisen McLean Canyonin. Se on noin 75 metriä korkea. Putouksissa virtaa vettä 850-1000 kuutiometriä sekunnissa. Churchillin putouksista käytettiin nimeä Grand Falls vuoteen 1965 saakka. Putoukset lähtevät Ashuanipijärveltä ja laskeutuvat Melvillejärveen.
Isotrappi

| Isotrappi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Trapit Otididae
Suku::  Otis  Linnaeus, 1758
Laji::  tarda
Kaksiosainen nimi
 Otis tarda  Linnaeus, 1758 

Katso myös
   Isotrappi Wikispeciesissä   Isotrappi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isotrapin munia.
Isotrappi (Otis tarda) on suurikokoinen kurkilintu, joka elää Euraasian lauhkeilla alueilla. Laji on tavattu Suomessa kolme kertaa: vuosina 1806, 1853 ja 1942.
Ulkonäkö ja koko

Koirasisotrappi on metrin pituinen, siipien kärkiväli 240 cm ja painoa jopa 16 kiloa. Naaras on kolmanneksen pienempi ja painaa alle 8 kiloa. Selkäpuoli on ruskea, vatsapuoli valkoinen, kaula pitkä ja harmaa. Rinta ja kaulan sivut ovat punaruskeat. Maailman suurin lentävä lintu on eri lähteiden mukaan joko isotrappi tai kuningastrappi.
Levinneisyys

Isotrappi pesii Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä lauhkeilla alueilla Aasiassa, Espanjasta Mongoliaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Euroopan-puoleiset linnut eivät juuri muuta, Aasian linnut talvehtivat jonkun matkaa etelämpänä. Isotrappi on luokiteltu maailmanlaajuisesti erittäin uhanalaiseksi.
Ravinto

Isotrappi on kaikkiruokainen, se syö siemeniä ja hyönteisiä.
Sam Bankman-Fried

Sam Bankman-Fried (s. 6. maaliskuuta 1992 Stanford, Kalifornia) on yhdysvaltalainen talousrikollinen.
Bankman-Fried sai kandidaatin arvon fysiikassa Massachusetts Institute of Technologysta vuonna 2014. Hän liittyi pian Jane Street Capital -yhtiön palvelukseen käymään kauppaa pörssinoteeratuilla rahastoilla. Bankman-Fried oli vuonna 2017 mukana perustamassa kryptovaluuttojen hedgerahastoyhtiö Alameda Researchia. Vuonna 2019 hän perusti Hongkongissa FTX-kryptovaluuttapörssin opiskelutoverinsa Gary Wangin kanssa. Bankman-Fried oli FTX:n toimitusjohtaja. Hänestä tuli yksi rikkaimmista kryptovaluuttamarkkinoiden vaikuttajista. Enimmillään hänen omaisuutensa arvo oli arviolta 26,5 miljardia dollaria.
Bankman-Fried aloitti vuonna 2020 suurten summien lahjoittamisen poliitikoille. Hän tuki miljoonilla dollareilla Joe Bidenin tuolloista presidentinvaalikampanjaa. Vuoden 2022 välivaaleissa hän oli toiseksi eniten demokraattien kampanjoille lahjoituksia tehnyt yksityishenkilö. Bankman-Fried pyrki lahjoituksillaan vaikuttamaan kryptovaluuttojen sääntelyyn. Hän maksoi myös 150 miljoonaa dollaria Kiinan virkamiehille. Bankman-Fried oli joulukuussa 2021 ja helmikuussa 2022 Yhdysvaltain kongressin kuultavana kryptovaluuttojen sääntelyä koskeneista asioista. FTX hakeutui konkurssiin 11. marraskuuta 2022. Samoin teki Alameda Research.
Bankman-Fried pidätettiin kotoaan Bahamalta 12. joulukuuta 2022. Hänet todettiin marraskuussa 2023 syylliseksi FTX-kryptovaluuttapörssiin liittyneisiin talousrikoksiin, kaikkiaan seitsemään syytekohtaan petoksista ja rahanpesusta. Syytteet koskivat ennen kaikkea sijoittajien talletusvarojen käyttämistä Bankman-Friedin omiin Alameda Researchissa tekemiin riskisijoituksiin. Monet Bankman-Friedin yhteistyökumppaneista tunnustivat syyllisyytensä. Näihin kuului hänen entinen tyttöystävänsä Caroline Ellison, joka myös todisti Bankman-Friedia vastaan. Maaliskuussa 2024 Bankman-Fried tuomittiin 25 vuoden vankeusrangaistukseen. Hänet määrättiin menettämään yli 11 miljardia dollaria. Bankman-Friedilla on autismin kirjon häiriö.