stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marc Márquez

| Marc Márquez |
| --- | --- |
 Marc Márquez 2021
Henkilötiedot
Syntynyt: Cervera 
Kansalaisuus:   Espanja
Uratiedot
Aktiivisena:  2008–
Pyörän numero:  93
Nykyinen talli:  Gresini Racing
Nykyinen pyörä:  Honda RC213V
Entiset tallit:  Honda Repsol
Tilastot
MotoGP
Kilpailuja:  95
Maailmanmestaruuksia:  6
Voittoja:  38
Palkintosijoja:  67
Paalupaikkoja:  46
Nopeimpia kierroksia:  40
Ensimmäinen kilpailu:  Qatar 2013
Ensimmäinen voitto:  Americas 2013
Moto2
Kilpailuja:  32
Maailmanmestaruuksia:  1 (2012)
Voittoja:  16
Palkintosijoja:  25
Paalupaikkoja:  14
Nopeimpia kierroksia:  7
Ensimmäinen kilpailu:  Qatar 2011
Ensimmäinen voitto:  Ranska 2011
Aiheesta muualla
www.marcmarquez93.com
Marc Márquez Alenta (s. 17. helmikuuta 1993 Cervera) on espanjalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän on kuusinkertainen MotoGP:n maailmanmestari (2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019). Márquez on voittanut aiemmin myös kaudella 2010 125-kuutioisten ja kaudella 2012 Moto2-luokan maailmanmestaruudet. Kaudella 2013 hän ajoi ensimmäistä kertaa urallaan pääluokassa MotoGP:ssä, Repsol Honda -tallissa maanmiehensä Dani Pedrosan tallikaverina. Marquez ajaa kaudella 2020 Repsol Hondalla.
Kilpaura > 125cc

Márquez teki debyyttinsä ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa kaudella 2008, 15 vuoden ja 56 päivän ikäisenä. Kaudella 2010 Márquez ajoi suomalaisessa Ajo Motorsport -tallissa ja voitti piikkiluokan mestaruuden.
Kilpaura > Moto2

Márquez siirtyi kaudelle 2011 Moto2-luokkaan ja ajoi loppupisteissä toiseksi mestaruuden voittaneen Stefan Bradlin jälkeen. Kaudella 2012 Márquez voitti yhdeksän osakilpailua ja Moto2-luokan maailmanmestaruuden.
Tilastot

| Kausi | Luokka | Pyörä | Tiimi | Kilpailut | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat | Nopeimmat kier>  | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | 125cc | KTM | Repsol KTM 125cc | 13 | 0 | 1 | 0 | 0 | 63 | 13. |
| 2009 | 125cc | KTM | Red Bull KTM Motosport | 16 | 0 | 1 | 2 | 1 | 94 | 8. |
| 2010 | 125cc | Derbi | Red Bull Ajo Motorsport | 17 | 10 | 12 | 12 | 8 | 310 | 1. |
| 2011 | Moto2 | Suter | Team CatalunyaCaixa Repsol | 15 | 7 | 11 | 7 | 2 | 251 | 2. |
| 2012 | Moto2 | Suter | Team CatalunyaCaixa Repsol | 17 | 9 | 14 | 7 | 5 | 324 | 1. |
| 2013 | MotoGP | Honda RC213V | Repsol Honda Team | 18 | 6 | 16 | 9 | 11 | 334 | 1. |
| 2014 | MotoGP | Honda RC213V | Repsol Honda Team | 18 | 13 | 14 | 13 | 12 | 362 | 1. |
| 2015 | MotoGP | Honda RC213V | Repsol Honda Team | 18 | 5 | 9 | 8 | 7 | 242 | 3. |
| 2016 | MotoGP | Honda RC213V | Repsol Honda Team | 18 | 5 | 12 | 7 | 4 | 298 | 1. |
| 2017 | MotoGP | Honda RC213V | Repsol Honda Team | 18 | 6 | 12 | 8 | 3 | 298 | 1. |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi, espanjaksi, katalaaniksi)
125cc-luokan kuljettajien maailmanmestarit
500cc / MotoGP -luokan kuljettajien maailmanmestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB 
Márquez Silverstonessa 2013
David ja Lisa

| David ja Lisa> David and Lisa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Perry
Käsikirjoittaja:  Eleanor Perry
Tuottaja:  Paul Heller
Tuotantosuunnittelija:  Gene Callahan
Pukusuunnittelija:  Anna Hill Johnstone
Pääosat:   Keir Dullea  Janet Margolin  Howard Da Silva 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Continental Distributing
Levittäjä:  Walter Reade Netflix
Ensi-ilta:  1962
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
David ja Lisa (David and Lisa) on Frank Perryn ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1962. Mielenterveysaiheinen draamaelokuva perustuu psykoanalyytikko-kirjailija Theodore Isaac Rubinin pienoisromaaniin, josta käsikirjoituksen laati ohjaajan vaimo Eleanor Perry. Pääosissa näyttelevät Keir Dullea, Janet Margolin ja Howard Da Silva.
Juoni

Tieteellisesti lahjakas yläluokan perheen teinipoika David tuodaan nuorten aikuisten psykiatriseen sairaalakouluun. Hän raivostuu jos joku koskettaa häntä ja käyttäytyy muutenkin epäluuloisesti. Toinen potilas, Lisa, kärsii jakautuneesta persoonallisuudesta. He lähenevät vähitellen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keir Dullea  | … |  David Clemens   |
|  Janet Margolin  | … |  Lisa Brandt   |
|  Howard Da Silva  | … |  tohtori Swinford   |
|  Neva Patterson  | … |  Davidin äiti   |
|  Richard McMurray  | … |  Davidin isä   |
|  Clifton James  | … |  John   |
|  Nancy Nutter  | … |  Maureen   |
|  Matthew Anden  | … |  Simon   |
|  Jaime Sánchez  | … |  Carlos   |
|  Coni Hudak  | … |  Kate   |
|  Karen Lynn Gorney  | … |  Josette   |
|  Janet Lee Parker  | … |  Sandra   |
Vastaanotto

Mustavalkoinen pienen budjetin elokuva sai Oscar-ehdokkuudet ohjauksestaan ja käsikirjoituksestaan,, ja kahdesta elokuvan tuottamasta Golden Globe -ehdokkuudesta Keir Dullea voitti parhaan miespuolisen tulokkaan palkinnon. Elokuva sai myös neljä brittiläistä Bafta-palkintoehdokkuutta.
David ja Lisa sai Suomessa ensi-iltansa syyskuussa 1964. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti sitä sympaattisena ja rehellisenä nykyelämän kuvauksena, herkkänä tutkielmana kahden järkkyneen nuoren vähittäisestä tervehtymisestä ja rakastumisesta. Hän ihasteli todellisiin sairaalatutkimuksiin perustuvan alkuperäistarinan hienovaraista elokuvasovitusta ja pienieleistä mutta rikasta ohjaustyötä.
Uusintaversio

Vuonna 1998 valmistui samasta tarinasta televisioelokuva, jonka pääosia esittävät Lukas Haas, Brittany Murphy ja Sidney Poitier.
Aiheesta muualla

David ja Lisa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:David and Lisa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Israel  Yhdysvallat 
Käännös suomeksi
NRP Santo Antão (P593)

| NRP Santo Antão |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  8. kesäkuuta 1956
Palveluskäyttöön:  30. joulukuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  357 t
Pituus:  52,9 m
Leveys:  7,04 m
Syväys:  3,1 m
Koneteho:  2 × Pielstick-dieselmoottoria, 3 500 bhp
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  62
Aseistus
Aseistus:  1 × 40 mm tykki 3 × Oerlikon 20 mm 2 × Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 4 × syvyyspomminheitintä
NRP Santo Antão (runkonumero P593) oli Portugalin laivaston Maio-luokan partioalus.
Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1956 ja otettiin palvelukseen 30. joulukuuta 1957.
Palvelus

Alus poistettiin 1971 palveluksesta.
Guineanpikkumedestäjä

| Guineanpikkumedestäjä |
| --- | --- |
 Guineanpikkumedestäjänaaras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Kaunomedestäjät Cinnyris
Laji::  minullus
Kaksiosainen nimi
 Cinnyris minullus  (Reichenow, 1899) 
Synonyymit
 Nectarinia minulla 
Katso myös
   Guineanpikkumedestäjä Wikispeciesissä   Guineanpikkumedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Guineanpikkumedestäjä (Cinnyris minullus) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Guineanpikkumedestäjäkoiras.
Levinneisyys

Guineanpikkumedestäjää tavataan Afrikan keskiosissa sekä Länsi-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Shenyang FC-31

FC-31:n prototyyppi vuonna 2014.
Shenyang FC-31, joka tunnetaan myös merkinnällä J-31, on kiinalainen viidennen sukupolven suihkuhävittäjä. Kone on Kiinan valtiolliseen AVIC-teollisuuskoserniin kuuluvan Shenyang Aircraft Companyn (SAC) valmistama. Koneen kehitys on alkanut noin vuonna 2008. Kone on pienempi kuin Chengdu J-20 ja suunnilleen samaa kokoa kuin F-35.
Koneessa käytetään häiveteknologiaa. Koneessa on kaksi jälkipolttimella varustettua RD-93 suihkumoottoria.
Koneen prototyypin ensilento oli 31. lokakuuta 2012. Prototyyppi teki lennon vuonna 2014 ilmailunäytöksessä. Käyttöönottoa on arvoitu vuodelle 2020. 
Lentotukialusversio on tehnyt ensilentonsa vuonna 2021.
AVIC on ilmaissut pyrkivänsä myymään Shenyang FC-31 -suihkuhävittäjiä sekä kotimaahan että ulkomaille. Helmikuussa 2022 Kiinan kansanarmeija ei vielä ollut tehnyt tilausta konetyypistä.
Haarapyrstömedestäjä

| Haarapyrstömedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Punamedestäjät Aethopyga
Laji::  christinae
Kaksiosainen nimi
 Aethopyga christinae  Swinhoe, 1869 
Katso myös
   Haarapyrstömedestäjä Wikispeciesissä   Haarapyrstömedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haarapyrstömedestäjä (Aethopyga christinae) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Haarapyrstömedestäjänaaras.
Levinneisyys

Haarapyrstömedestäjää tavataan Kiinan kaakkoisosissa ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Cake (elokuva)

| Cake |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Daniel Barnz
Käsikirjoittaja:  Patrick Tobin
Tuottaja:  Mark Canton Kristin Hahn Courtney Solomon Ben Barnz Jennifer Aniston Stephanie Caleb Elizabeth Destro
Säveltäjä:  Christophe Beck
Kuvaaja:  Rachel Morrison
Leikkaaja:  Kristina Boden
Pääosat:  Jennifer Aniston Adriana Barraza Felicity Huffman William H. Macy Anna Kendrick Sam Worthington
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cinelou Releasing
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  8. syyskuuta 2014 (Toronto)
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cake on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Daniel Barnzin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Jennifer Aniston, Adriana Barraza, Felicity Huffman, William H. Macy, Anna Kendrick ja Sam Worthington. Aniston näyttelee Claire Simmonsia, joka kärsii kroonisista kivuista ja tutustuu tukiryhmänsä jäsenen leskeen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Aniston  | … |  Claire Simmons   |
|  Adriana Barraza  | … |  Silvana   |
|  Felicity Huffman  | … |  Annette   |
|  William H. Macy  | … |  Leonard   |
|  Anna Kendrick  | … |  Nina   |
|  Sam Worthington  | … |  Roy   |
|  Chris Messina  | … |  Jason   |
|  Mamie Gummer  | … |  Bonnie   |
|  Misty Upham  | … |  Liz   |
|  Rose Abdoo  | … |  Innocencia   |
|  Camille Guaty  | … |  Tina   |
|  Ashley Crow  | … |  Stephanie   |
|  Paula Cale  | … |  Carol   |
|  Britt Robertson  | … |  Becky   |
|  Pepe Serna  | … |  Nincio   |
|  Julio Oscar Mechoso  | … |  Dr. Mata   |
|  Lucy Punch  | … |  Nurse Gayle   |
|  Camille Mana  | … |  Nurse Amparo   |
|  Allen Maldonado  | … |  Buddy   |
|  Alma Martinez  | … |  Irma   |
|  Manuel Garcia Rulfo  | … |  Arturo   |
|  Evan O'Toole  | … |  Casey Collins   |
|  Lizzie Peet  | … |  Gail   |
|  Lucy Walters  | … |  Assistant   |
|  Andrew Elvis Miller  | … |  Border Patrol Officer   |
|  Truth Stoval/Tasun Stoval  | … |  Felipe   |
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 45 prosenttia oli positiivisia.
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / Ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Golden Globe | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Jennifer Aniston | Ehdokkuus |
| Screen Actors Guild Awards | Paras naispääosa | Jennifer Aniston | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Cake Internet Movie Databasessa (englanniksi)
NRP Schultz Xavier (A521)

| NRP Schultz Xavier |
| --- | --- |
 NRP Schultz Xavier

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Palveluskäyttöön:  1972
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 021 grt
Pituus:  56 m
Leveys:  10 m
Syväys:  3,3 m
Nopeus:  7,5 solmua
NRP Schultz Xavier (runkonumero A521, IMO 7104829, MMSI 263123000) on Portugalin laivaston vuonna 1972 valmistettu hinaaja.
Valmistus

Alus on valmistettu 1972 Arsenal do Alfeitessa Lissabonissa.
Palvelus

Alus on hinaajana Funchalissa Madeiralla.
Dom Fernando II e Glória (1843)

| Dom Fernando II e Glória |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Damanin laivastontelakka
Laskettu vesille:  22. lokakuuta 1843
Palveluskäyttöön:  1845
Loppuvaihe:  museoitu
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 849,16 t
Pituus:  87 m
Leveys:  13 m
Syväys:  6,4 m
Miehistöä:  145-379
Aseistus
Aseistus:  tykkikansi: 28 × 18 naulan pitkää tykkiä puolikansi:20 × 32 naulan karronadia etukansi:2 × 12 naulan keulatykkiä
Dom Fernando II e Glória oli Portugalin laivaston puurunkoinen 50-tykkinen fregatti.
Valmistus

Vuonna laivaston Goan intendentti Cândido José Mourão Garcez Palha esitti hallitukselle uuden fregatin valmistamista Damanissa, jossa voitaisiin käyttää Nagar-Avelin teakvarantoja. Kuningas João I vahvisti 1824 aluksen hankinnan. Sisällissota sekä maan poliittinen ja taloudellinen epävarmuus viivästyttivät töiden aloittamista useaan kertaan. Työt aloitettiin laivastontelakalla Damanissa Gil José da Conceiçãon valvonnassa. Alus valmistettiin Damanin laivastontelakalta Intiasta. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1843, minkä jälkeen se hinattiin Goaan takiloitavaksi ja varustettavaksi. Alus otettiin palvelukseen 1845.
Palvelus

Alus aloitti neitsytmatkansa 2. helmikuuta 1845 Goasta päällikkönään Torcato José Marques ja se saapui Lissaboniin 4. heinäkuuta.
Alus korvasi 1865 Vasco da Gaman tykistönkoululaivana, minkä jälkeen se oli vuoteen 1878 saakka koululaivana. Tehtävistä vapauduttuaan alus oli ankkurissa Lissabonissa tykistökoulun majoitusaluksena.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dom Fernando II e Glória
Käännös suomeksi
Suomen urheilu 1975

Suomen urheilu 1975 käsittelee vuoden 1975 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Heikki Ikola | Ampumahiihto |
| 2. | Kalevi Marjamaa | Nyrkkeily |
| 3. | Heikki Mikkola | Moottoripyöräily |
| 4. | Antti Kalliomäki | Yleisurheilu |
| 5. | Olavi Svanberg | Hiihtosuunnistus |
| 6. | Yrjö Vesterinen | Moottoripyöräily |
| 7. | Pekka Marjamäki | Jääkiekko |
| 8. | Juhani Avellan | Painonnosto |
| 9. | Pertti Ukkola | Paini |
| 10. | Pentti Kahma | Yleisurheilu |
Lähde: 
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Marjatta Kajosmaa | Hiihto |
| 2. | Riitta Salin | Yleisurheilu |
| 3. | Sinikka Kukkonen | Hiihtosuunnistus |
| 4. | Eija Krogerus | Keilailu |
| 5. | Susann Sundkvist | Yleisurheilu |
| 6. | Pirjo Häggman | Yleisurheilu |
Lähde:
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa Heikki Ikola voitti kaksi kultamitalia, henkilökohtaisella 20 kilometrillä sekä Heikki Flöjtin, Simo Halosen ja Juhani Suutarisen kanssa viestissä. Esko Saira saavutti 20 kilometrillä pronssia.
Autourheilu

Jyväskylän suurajojen voittajaksi ajoi viidennen kerran urallaan Hannu Mikkola Toyota Corollalla.
Hiihtosuunnistus

Ensimmäisissä virallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa Suomi voitti kaikki neljä maailmanmestaruutta. Olavi Svanberg voitti miesten henkilökohtaisen kilpailun sekä Pekka Pökälän, Heimo Taskisen ja Jorma Karvosen kanssa viestin. Henkilökohtaisessa kilpailussa Karvonen sai hopeaa ja Taskinen pronssia. Naisten henkilökohtainen mestari oli Sinikka Kukkonen, jonka kanssa viestin mestaruuden voittivat Raili Sallinen ja Aila Flöjt.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue pelasi seitsemän maaottelua. Uutena päävalmentajana aloitti Martti Kosma, mutta hänen johdollaan Suomi pelasi vain vieraskentällä tasapelin 1–1 Alankomaiden amatöörimaajoukkueen kanssa ja hävisi Helsingin olympiastadionilla olympiakarsintojen ensimmäisen osaottelun Norjalle 3–5, minkä jälkeen Kosma saamastaan kritiikistä suututtuaan erosi. Uudeksi valmentajaksi tuli Aulis Rytkönen. Suomi pelasi Stavangerissa olympiakarsinnan toisessa osaottelussa Norjan kanssa tasapelin 1–1 mutta ei selviytynyt jatkoon. Euroopan-mestaruuskilpailujen karsinnat Suomi aloitti häviämällä kesäkuussa Helsingissä Italialle 0–1 ja syyskuun alussa Nijmegenissa Alankomaille 4–1 sekä pelaamalla 27. syyskuuta Roomassa Italian kanssa maalittoman tasapelin.
Suomen naisten maajoukkue hävisi heinäkuussa Tanskassa pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Ruotsille 4–0 ja Tanskalle 9–0 sekä elokuussa Salossa pelatussa maaottelussa Ruotsille 0–2. Maajoukkueen valmentajana oli Juhani Nirkkonen.
Suomi saavutti toukokuussa Sveitsissä pelatuissa alle 18-vuotiaiden poikien Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa. Alkulohkossaan Suomi voitti Neuvostoliiton 1–0 sekä pelasi Länsi-Saksan ja Itä-Saksan kanssa tasan 1–1 ja eteni lohkovoittajana jatkoon. Välierissä Suomi voitti Turkin 1–0. Loppuottelussa Suomi hävisi Englannille jatkoajalla 0–1. Suomen joukkueen valmentajana toimi Raimo Marttinen.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Turun Palloseura, hopeaa sai Kuopion Palloseura ja pronssille sijoittui Kokkolan Pallo-Veikot.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Turun Palloseura ja pronssille sijoittui IF Finströms Kamraterna.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Saksassa ja Suomi sijoittui kuuden joukkueen turnauksessa neljänneksi tasapistein pronssijoukkue Ruotsin kanssa. Puolustaja Pekka Marjamäki valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen.
Suomen-mestaruuden voitti tamperelainen Tappara, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Tampereen Ilves.
Jääpallo

Maailmanmestaruuskilpailut pelattiin usealla paikkakunnalla Suomessa. Suomi pelasi ottelunsa Oulussa, Kemissä, Lappeenrannassa ja Mikkelissä ja saavutti pronssia hävittyään kahdesti Neuvostoliitolle ja Ruotsille sekä voitettuaan kerran Norjan ja pelattuaan toisessa ottelussa sen kanssa tasan.
Suomen-mestaruuden voitti Oulun Luistinseura, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Turun NMKY, hopeaa sai espoolainen Playboys ja pronssille sijoittui Tapion Honka.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Nokian Urheilijat, hopeaa sai Tapion Honka ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Työväen Mailapojat.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Sparta, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui kolmas helsinkiläisseura Kiffen.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Katajanokan Haukat, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Riihimäen Pallonlyöjät.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Pieksämäen NMKY, hopeaa sai Vammalan Kisa ja pronssille sijoittui hämeenlinnalainen Luolajan Kajastus.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Karhulan Veikot, hopeaa sai Lahden Kimmo ja pronssille sijoittui Helsingin Kiri -60.
Moottoripyöräily

Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa Pentti Korhonen saavutti pronssia 350-kuutioisten pyörien luokassa.
Motocrossin maailmanmestaruussarjassa Heikki Mikkola saavutti hopeaa 500-kuutioisten pyörien luokassa.
Trialin maailmanmestaruussarjassa Yrjö Vesterinen saavutti hopeaa.
Nyrkkeily

Euroopan-mestaruuskilpailuissa Kalevi Marjamaa voitti kultaa alle 67-kiloisten sarjassa.
Paini

Maailmanmestaruuskilpailujen kreikkalais-roomalaisessa painissa Pertti Ukkola saavutti pronssia alle 57-kiloisten sarjassa.
Yleisurheilu

Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Antti Kalliomäki voitti kultaa seiväshypyssä ja Pekka Päivärinta saavutti hopeaa 3 000 metrin juoksussa.
Pekka Päivärinta juoksi 15.5. Oulussa maailmanennätykset 15 maililla (1.11.52,6) ja 25 000 metrillä (1.14.16,8).
NRP Dom Carlos I (A522)

| NRP Dom Carlos I |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Tacoma Boatbuilding Company, Tacoma, Washington, Yhdysvallat
Kölinlasku:  29. helmikuuta 1988
Laskettu vesille:  28. tammikuuta 1989
Palveluskäyttöön:  12. kesäkuuta 1989
Poistui palveluskäytöstä:  9. joulukuuta 1996
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 285 t
Pituus:  68,28 m
Leveys:  13,11 m
Syväys:  4,6 m
Nopeus:  11 solmua
Miehistöä:  30
NRP Dom Carlos I (runkonumero A522) on Portugalin laivaston vuonna 1989 vesillelaskettu Dom Carlos I -luokan tutkimusalus.
Valmistus

Alus tilattiin Tacoma Boatbuilding Companyltä Tacomasta Washingtonista, missä köli laskettiin 29. helmikuuta 1988. Alus laskettiin vesille 28. tammikuuta 1989 nimellä USNS Audacious (T-AGOS 11) ja otettiin palvelukseen 12. kesäkuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 9. joulukuuta 1996 ja alusluettelosta 6. helmikuuta 1997, kun se luovutettiin Portugalille.
Portugalin laivastoon alus liitettiin tutkimusaluksena nimellä NRP Dom Carlos I.
Juuret (televisiosarja)

| Juuret> Roots |
| --- | --- |

Tyyli:  historiallinen draama
Pääosissa:   LeVar Burton  John Amos ym. 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   ABC
Esitetty:  23. tammikuuta 1977 – 30. tammikuuta 1977
Jaksoja:  8
Tuotanto
Ohjaaja(t):   David Greene  Marvin J. Chomsky  John Erman  Gilbert Moses 
Tuotantoyhtiö(t):   David L. Wolper Productions  Warner Bros. Television 
Palkinnot
Voitetut:  9 Emmyä
Ehdokkuudet:  36 Emmyä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Juuret (Roots) on yhdysvaltalainen historiallinen draamasarja, jonka ensiesitys ABC-kanavalla oli vuonna 1977. Sarja perustuu Alex Haleyn Pulitzer-palkittuun romaaniin Juuret. Sarja seuraa Haleyn oman suvun historiaa 1750-luvun Afrikasta 1860-luvulle asti Yhdysvalloissa, mihin heidät tuotiin orjiksi. Haleyn suvun afrikkalaissyntyistä kantaisää Kunta Kinteä nuorena esitti LeVar Burton ja vanhana John Amos.
Sarjaa tehtiin kahdeksan jaksoa, jotka esitettiin peräkkäisinä iltoina 23.–30. tammikuuta 1977. Jaksoja katsoi keskimäärin 80 miljoonaa ihmistä; viimeistä jaksoa katsoi yli 100 miljoonaa, mikä on edelleen kolmanneksi korkein katsojaluku television historiassa. Juuret sai yhdeksän Emmy-palkintoa ja 36 ehdokkuutta. Sarja sai paljon kiitosta historianopetuksellisesta merkityksestään, ja sillä on arvioitu olleen myönteinen vaikutus maan rotusuhteisiin. Menestyksekäs sarja myös aloitti jatkuvajuonisten television minisarjojen trendin Yhdysvaltojen televisiokanavilla.
Sarjalle julkaistiin vuonna 1979 seitsenosainen jatkosarja Juuret – seuraavat sukupolvet, jossa Kunta Kinten jälkeläisten vaiheita seurataan aina 1960-luvulle asti. Vuonna 1988 sai ensi-iltansa elokuva Juuret – Kunta Kinten joulu (Roots – The Gift), joka julkaistiin Suomessa VHS-videona. Naisorjasta kertova kolmiosainen minisarja Queen sai ensiesityksensä 1993. Se perustuu Alex Haleyltä kesken jääneeseen, David Stevensin loppuun saattamaan romaaniin Queen: The Story of an American Family, ja sen pääosaa näyttelee Halle Berry.
Vuonna 2016 julkaistiin sarjasta uusi versio, joka keskittyy alkuperäistä vähemmän valkoisiin henkilöhahmoihin ja on kokonaispituudeltaan kahdeksan tuntia, noin kolmanneksen alkuperäistä minisarjaa lyhyempi. Jokaisella sen neljällä jaksolla on eri ohjaaja (Bruce Beresford, Thomas Carter, Phillip Noyce ja Mario Van Peebles).