stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marko Keränen

Marko Keränen (s. 8. kesäkuuta 1977 Oulu) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja juontaja.
Keränen on showtanssin Suomen-mestari vuodelta 2005 ja myös 10- ja latinalaistanssien SM-mitalisti. Vuonna 2006 hän oli voittamassa Latino Show'n maailmanmestaruutta oululaisessa Starlite DC -ryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen Sanna Hirvaskari, Saara Huovinen, Jenni Jokikokko, Juha Pykäläinen ja Toni Rasimus. Keränen suunnitteli ryhmän koreografian. Vuonna 2009 hän kuului Northern Latin Exposure -ryhmään, joka voitti Latino Show'n maailmanmestaruuden ja Suomen-mestaruuden. Ryhmän muut tanssijat olivat Hirvaskari, Huovinen, Jani Rasimus, Toni Rasimus ja Sanni Siurua.
Keränen on tullut suurelle yleisölle tutuksi Tanssii tähtien kanssa -viihdeohjelmasta, jossa hän on toiminut tanssinopettajana. Hän on ollut sarjassa mukana kahdellatoista kaudella vuosina 2006, 2007, 2010, 2011,  2014, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2024. Keväällä 2006 hän sijoittui toiseksi parinaan näyttelijä Kristiina Elstelä, keväällä 2007 kuudenneksi parinaan malli Vanessa Kurri, syksyllä 2010 toiseksi parinaan laulaja Laura Voutilainen, syksyllä 2011 kahdeksanneksi parinaan laulaja Anneli Sari, syksyllä 2014 kuudenneksi parinaan malli Anne Kukkohovi, keväällä 2017 toiseksi parinaan uutisankkuri Kirsi Alm-Siira, syksyllä 2018 kuudenneksi parinaan kansanedustaja Jaana Pelkonen ja talvella 2020 toiseksi parinaan videobloggaaja Miisa Rotola-Pukkila (nyk. Miisa Grekov). Syksyllä 2019 Keräsen tanssioppilaana oli Laura Lepistö, ja he etenivät seminfinaaliin saakka sijoittuen siten kokonaiskilpailussa neljänneksi. Vuonna 2023 Keräsen tähtioppilaana oli psyko- ja perheterapeutti Pia Penttala. Pari putosi Oma tarina -jaksossa.
Vuonna 2011 Keränen juonsi myös suositun Minute to Win It -formaatin suomalaista versiota Minuuttipeliä.
Aiheesta muualla

Marko Keräsen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kemin Lapin hallintopitäjä

Kemin Lapin hallintopitäjä oli Ruotsin vallan aikana Suomen alueen verotusta käsittelevissä lähteissä eli voudintileissä ja läänintileissä esiintyvä alueellinen kokonaisuus. Tämän 1809 Suomeen liitetyn verohallintopitäjän maantieteellinen alue ulottui useaan nykykuntaan. Vuonna 1939 käytössä olleen kuntajaon mukaan siihen kuuluivat seuraavat kunnat:
Inari
Kittilä
Pelkosenniemi
Savukoski
Sodankylä
Vuonna 1775 Kemin Lapin hallintopitäjästä eriytyi omaksi kokonaisuudekseen Kuusamon hallintopitäjä ja 1776 Kemin Lapin hallintopitäjään kuulunut Kuolajärvi eli Salla siirrettiin Kemijärven hallintopitäjään.
Saubraz

| Saubraz |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Saubraz
 Koordinaatit: 46°30′51″N, 6°19′49″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Morges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,69 km²
Väkiluku (5.6.2024):  449
Saubraz on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Morgesin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 449 asukasta.
Virat Kohli

| Virat Kohli |
| --- | --- |
 Virat Kohli vuonna 2015
Henkilötiedot
Koko nimi:  Virat Kohli
Syntynyt: 5. marraskuuta 1988 (ikä 36) Delhi, Intia
Kansalaisuus:   Intia
Kriketinpelaaja
Lempinimi:  Cheeku
Pituus:  175 cm
Maila:  oikea
Syöttötapa:  oikeakätinen
Nyk. joukkue:  Delhi Royal Challengers Bangalore
Rooli:  lyöjä
Sarja:  Ranji Trophy Indian Premier League
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2006– 2008–:  Delhi Royal Challengers Bangalore
Maajoukkueet
:  Intia
Test-vuodet:  2011–
ODI-vuodet:  2008–
T20I-vuodet:  2010–
Aiheesta muualla
www.viratkohli.foundation
Virat Kohli (pandžabiksi ਵਿਰਾਟ ਕੋਹਲੀ, Virāṭ Kōhlī; s. 5. marraskuuta 1988 Delhi) on intialainen kriketinpelaaja, joka edustaa Delhin krikettijoukkuetta ja Royal Challengers Bangalorea. 175 senttimetriä pitkä Kohli pelaa myös Intian krikettimaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on lyöjä.
Kohli debytoi Ranji Trophy -sarjassa pelaavassa Delhin krikettijoukkueessa vuonna 2006. Vuonna 2008 hän voitti joukkueen kanssa Ranji Trophyn ja samana vuonna Intian alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kanssa ikäluokan maailmanmestaruuden toimien joukkueen kapteenina. Indian Premier Leaguen Royal Challengers Bangaloressa hän debytoi niin ikään vuonna 2008. Vuonna 2012 Kohli valittiin ICC:n toimesta One-day Internationalin vuoden pelaajaksi.
Intian krikettimaajoukkueessa Kohli teki Test-debyyttinsä vuonna 2011. Nykyisin hän toimii joukkueen kapteenina. One-day Internationaleissa hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 2008. Vuonna 2011 hän oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta. ICC:n järjestämän World Twenty20-turnauksen parhaaksi pelaajaksi Kohli on valittu kahdesti. Vuoden 2014 turnauksessa hän teki ennätykselliset 319 juoksua.
Kohlin puoliso on näyttelijä Anushka Sharma, jonka kanssa hänellä on tytär. Pari on saavuttanut suuresti huomiota. Vuonna 2014 brittiläinen lehti SportsPro listasi Kohlin maailman toiseksi myyvimmäksi urheilijaksi Formula 1 -kuljettaja Lewis Hamiltonin jälkeen.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla
Ranji Trophy: 2007–2008
Maajoukkuetasolla
MM-kilpailut: kultaa (2011)
Henkilökohtainen
One-day Internationalin vuoden pelaaja: 2012
One-day Internationalin vuoden tähdistöjoukkue: 2012, 2014
Arjuna Award: 2013
World Twenty20-turnauksen paras pelaaja: 2014, 2016
CEAT Internationalin vuoden pelaaja: 2011–2012, 2013–2014
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Virat Kohli Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Harri Hakkarainen (lääkäri)

Harri Matti Hakkarainen (s. 12. tammikuuta 1970) on suomalainen lääkäri. Hän on erityisesti urheilun parissa toiminut lääkäri ja myös valmentaja.
Hakkarainen opiskeli liikuntatieteitä Jyväskylän yliopistossa ja valmistui lääkäriksi Kuopion yliopistosta. Hakkarainen on toiminut lääkärinä muun muassa Olympiakomiteassa, jääkiekkomaajoukkueessa, KHL:ssä, Kärpissä, Jokereissa, HIFK:ssa, Pelicansissa, hiihtomaajoukkueessa ja Vierumäen urheiluopistolla sekä monien urheilijoiden henkilökohtaisena lääkärinä.
Hakkarainen menetti lääkärinoikeutensa väliaikaisesti elokuussa 2018. Hän sanoi, että aloite tuli häneltä itseltään. Hän sai oikeudet rajoitettuna takaisin maaliskuussa 2019 ja myöhemmin kokonaan, mutta ammatinharjoittamisoikeuksia on edelleen vuonna 2024 rajoitettu.
Hakkarainen tuomittiin Pohjois-Savon käräjäoikeudessa elokuussa 2024 törkeästä rattijuopumuksesta 70 päivän ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Lisäksi Hakkarainen sai 40 päiväsakkoa, joka teki hänen tuloillaan 3 320 euroa. Rattijuopumus tapahtui Siilinjärvellä 21. huhtikuuta 2024. Hänen uloshengitysilmansa alkoholipitoisuus oli 0,92 milligrammaa litraa kohden mittaushetkellä.
Olavi Virta (elokuva)

| Olavi Virta |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Timo Koivusalo
Käsikirjoittaja:  Timo Koivusalo
Tuottaja:  Timo Koivusalo
Kuvaaja:  Pertti Mutanen
Pääosat:  Lauri Tilkanen Malla Malmivaara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Artista Filmi
Levittäjä:  Buena Vista International Finland
Ensi-ilta:   2018-10-055. lokakuuta 2018  
Kesto:  125 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  150 125
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olavi Virta on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elämäkertaelokuva, joka perustuu laulaja Olavi Virran elämään. Elokuvan pääosassa nähdään Lauri Tilkanen nuorena Olavi Virtana ja vanhempaa Olavi Virtaa näyttelee Raimo Grönberg.
Olavi Virta sai ensi-iltansa 5. lokakuuta 2018.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lauri Tilkanen  | … |  Olavi Virta  |
|  Raimo Grönberg  | … |  vanha Olavi Virta  |
|  Malla Malmivaara  | … |  Irene Virta  |
|  Seela Sella  | … |  Hulda Simula  |
|  Martti Suosalo  | … |  Reino Helismaa  |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Toivo Kärki  |
|  Vesa Vierikko  | … |  Niilo Saarikko  |
|  Lauri Maijala  | … |  Matti Viljanen  |
|  Jonna Järnefelt  | … |  Olavi Virran äiti  |
|  Juhani Niemelä  | … |  Olavi Virran isä  |
|  Esko Roine  | … |  Ossi Elstelä  |
|  Heikki Nousiainen  | … |  Toivo Särkkä  |
|  Timo Lavikainen  | … |  Rumpali  |
|  Ilkka Koivula  | … |  Bruno Laakko  |
|  Santtu Karvonen  | … |  Jaakko Salo  |
|  Tom Lindholm  | … |  Toimittaja  |
|  Ylermi Rajamaa  | … |  Korpela  |
|  Samuli Niittymäki  | … |  Auvo Nuotio  |
|  Tapani Kalliomäki  | … |  Teijo Joutsela  |
|  Tom Petäjä  | … |  Kauko Käyhkö  |
|  Ilkka Villi  | … |  Tapio Rautavaara  |
|  Aku Sipola  | … |  Danny  |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Apu Valtteri Mörttinen: 
Demokraatti Rane Aunimo: 
Episodi Jouni Vikman: 
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Ilta-Sanomat Tarmo Poussu: 
Me Naiset Niko Ikonen: 
Suomen Kuvalehti Kalle Kinnunen: 

Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan toistavan useimpien Timo Koivusalon elokuvien virheet niin, ettei yli kaksituntista tarinaa ole kovin mielenkiintoista katsoa. Hänestä päähenkilön ainoiksi ominaisuuksiksi jäävät laulaminen ja ryyppääminen, eikä ryyppäämisellekään anneta muita syitä kuin ajan tapa.
Apu-lehden Valtteri Mörttinen ei myöskään nähnyt elokuvassa juuri muuta hyvää kuin runsaan alkuperäislevytysten käytön: ”Hahmot ovat onttoja ja väkinäisesti näyteltyjä. Dialogi on hiomatonta ja teennäistä. Kalusteet näyttävät aidoilta, mutta ihmiset eivät. Katsoja pysyy läpi elokuvan äärimmäisen tietoisena siitä, että katsoo esitystä, ja sen vuoksi huumori ei naurata eivätkä vastoinkäymiset itketä.”
Myös Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvist piti elokuvan parhaana antina musiikkiesityksiä ja muuta huolella tehtyä ajankuvaa sekä Martti Suosalon roolityötä Reino Helismaana.
Elokuva sai teattereissa noin 150 000 katsojaa.
Rentun ruusu (elokuva)

| Rentun Ruusu – elokuva Irwin Goodmanista> Rentun ruusu |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Timo Koivusalo
Käsikirjoittaja:  Timo Koivusalo
Tuottaja:  Timo Koivusalo
Kuvaaja:  Timo Heinänen
Leikkaaja:  Jyrki Luukko Timo Koivusalo
Pääosat:  Martti Suosalo Ilkka Koivula
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Artista Filmi
Ensi-ilta:   12. tammikuuta 2001
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  918 242 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rentun ruusu (koko nimi: Rentun Ruusu – elokuva Irwin Goodmanista) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka kertoo laulaja Irwin Goodmanista. Elokuva oli yli 350 000 katsojallaan Suomessa vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva alkaa kuolemansairaan Irwinin viimeisistä hetkistä ja siirtyy siitä 1960-luvun tapahtumiin.
Tuotanto

Tapio Rautavaarasta ja Reino Helismaasta kertovan Kulkurin ja joutsenen (1999) jälkeen Koivusalo jatkoi kansantaiteilijan muotokuviaan seuraavalla elokuvallaan. Koivusalo sai elokuvaan yhteistyökumppaniksi Vexi Salmen, joka toimi Irwin Goodmanin managerina ja laulujen sanoittajana 1960-luvulta alkaen.
Rentun ruusua kuvattiin useissa jaksoissa talven, kevään ja kesän 2000 aikana. Kuvauspäiviä oli kaikkiaan 35. Elokuvassa oli yli 50 varsinaista roolia ja avustajia yli tuhat. Pääroolin esittäjäksi valittiin Koivusalon luottonäyttelijäksi noussut Martti Suosalo, joka sai roolistaan Jussi-patsaan. Elokuvaa kuvattiin Artista Filmin studiolla Ulvilassa ja ympäri Etelä-Suomea muun muassa Porissa, Ulvilassa, Hämeenlinnassa, Harjavallassa, Hämeenkyrössä ja Luvialla sekä ulkomailla Saksan Oldenburgissa ja Gran Canarialla Las Palmasissa.
Elokuva lyheni kuvaamisen aikana, ja vielä leikkausvaiheessa elokuvan kohtauksia lyhennettiin ja poistettiin. Käsikirjoitus julkaistiin Liken kustantamana. Elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2001 ja se on toistaiseksi Timo Koivusalon paras katsojamenestys elokuvateattereissa. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 918 242 euroa. Se sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea ja markkinointi- ja levitystukea 605 476 euroa sekä myöhemmin Valtion elokuvatuotannon laatutukea 100 000 markkaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martti Suosalo   | … |  Irwin Goodman   |
|  Ilkka Koivula   | … |  Vexi Salmi   |
|  Vexi Salmi   | … |  Kertoja   |
|  Esko Nikkari   | … |  Väiski   |
|  Eeva-Maija Haukinen   | … |  Irwinin äiti, Kirsti Hammarberg   |
|  Hannu Kivioja   | … |  Kaspar   |
|  Pertti Koivula   | … |  Sepe   |
|  Riitta Salminen   | … |  Riitta Feirikki-Hammarberg   |
|  Matti Mäntylä   | … |  Toivo Kärki   |
|  Tom Lindholm   | … |  Eikka   |
|  Kunto Ojansivu   | … |  Alpo   |
|  Raimo Grönberg   | … |  Honkanen   |
|  Mikko Kivinen   | … |  Tappi Suojanen   |
|  Seppo Sallinen   | … |  Kalevi Keihänen   |
|  Erkki Ruokokoski   | … |  Ilmari Kianto   |
|  Timo Julkunen   | … |  Mape   |
|  Maarit Niiniluoto   | … |  Radiohaastattelija   |
|  Harri Ekonen   | … |  Lentäjä   |
|  Aimo Santaoja   | … |  Lentäjä   |
|  Matti Nurminen   | … |  Taksikuski torilla   |
|  Kai Tanner   | … |  Taksikuski lentokentällä   |
|  Raimo Viitanen   | … |  Nimismies   |
|  Seppo Helenius   | … |  Virkamies   |
|  Risto Luukko   | … |  Tuomari   |
|  Sonja Saarinen   | … |  Kaija   |
|  Tapani Mäki   | … |  Vartija   |
|  Johanna Jokela   | … |  Nuori ihailijatyttö   |
|  Jevgeni Haukka   | … |  Venäläinen tullimies   |
|  Martti-Mikael Järvinen   | … |  Otto	   |
|  Timo Nissi   | … |  Eki   |
|  Martti Palo   | … |  Erik Lindström   |
|  Alexander Pritoup   | … |  Venäläinen tullimies   |
|  Taneli Rinne   | … |  Verotarkastaja	   |
|  Raino Rissanen   | … |  Vartija   |
|  Kielo Tommila   | … |  Aila	   |
|  Andrei Tsumak   | … |  Venäläinen tullimies   |
|  Harry Viita   | … |  Ralliperuna   |
Perussuomalaisten puoluekokous 2017

Perussuomalaisten XII puoluekokous pidettiin 10.–11. kesäkuuta 2017 Jyväskylän Paviljongissa. Kesken hallituskauden tehtyjä puolueen  kannatuskyselyjä, jotka osoittivat selvää kannatuksen putoamista, seuranneessa puheenjohtajavaalissa Jussi Halla-aho voitti Sampo Terhon. Vuoden 2015 eduskuntavaalien jälkeen perussuomalaiset kuului Sipilän hallitukseen ja oli sitoutunut sen hallitusohjelmaan.
Sampo Terhon häviäminen johti puolueen eduskuntaryhmän jakautumiseen kahteen osaan. Terhoa pidettiin Timo Soinin suosikkiehdokkaana uudeksi puheenjohtaksi ja Halla-ahoa haastajana. Joka tapauksessa Sipilän hallituksessa mukana oleminen tarkoitti, että Terhon johdolla olisi jatkettu Sipilän hallituksen leikkauspolitiikkaa, kun taas Halla-ahon valinta olisi voinut tarkoittaa Sipilän hallituksen kaatumista erimielisyyksiin.
Viikon sisällä uuden puoluejohdon valitsemisesta oli enemmistö 37:stä kansanedustajasta eronnut puolueesta ja muodostanut oman eduskuntaryhmän nimeltä Uusi vaihtoehto, joka pelasti Sipilän hallituksen kriisiltä. Se pysyi hallituksessa ja takasi sille riittävän paikkaenemmistön eduskunnassa. Lisäksi yksi kansanedustaja loikkasi kokoomukseen.
Tausta > Perussuomalaisten laskenut kannatus

Vuoden 2016 lopussa perussuomalaisten kannatus oli kyselytutkimuksen mukaan pudonnut edellisen vuoden eduskuntavaalien 17,6 äänestysprosentista 8,5 prosenttiin.
Liberaalin ajatushautomon e2:n vuoden 2016 lopulla julkaisemassa tutkimuksessa perussuomalaisille lojaaleista vastaajista 62 prosenttia piti hallituksen tekemiä säästöjä eli leikkauksia perusteltuina. Toinen tutkimuksen tekijöistä, Jussi Westinen, tulkitsi tuloksista näkyvän vahvasti sen, ettei Sipilän hallituksen talouspolitiikka ollut tyydyttänyt merkittävää osaa entisistä äänestäjistä. Perussuomalaisten kannattajia oli siirtynyt SDP:n, vasemmistoliiton ja pienpuolueiden kannattajiksi sekä nukkuviksi.
Äänestämättömien ryhmään tai eduskunnan ulkopuolisten puolueiden kannattajiksi siirtyneet entiset perussuomalaisten äänestäjät olivat Westisen mukaan ”hyvin maahanmuuttovastaisia ja pettyneitä demokratian toimivuuteen”.
Vaikka leikkauspolitiikan kannattaminen oli tutkimuksen mukaan yksi harvoista kolmea hallituspuolueita yhdistävistä arvoista (tärkeimmät muut olivat globaalin vastuunkannon rajoittaminen ja vapaaehtoinen maanpuolustus), säästötoimenpiteet olivat vaikeimpia juuri perussuomalaisille.  Vasemmistopuolueita kannattamaan siirtyneet olivatkin tyytymättömiä julkisen sektorin leikkauksiin. Hallituspuolueissa oli erimielisyyttä suhteessa maahanmuuttajien kotouttamiseen, EU-velvoitteisiin, vapaaseen liikkuvuuteen ja Venäjä-suhteisiin.
Tausta > Puoluekokouksen alla

Perussuomalaisten puheenjohtajavaalin lähestyessä europarlamentaarikko Jussi Halla-aho ilmoittautui maaliskuussa 2017 puolueen puheenjohtajaehdokkaaksi. Hänen päävastustajansa oli kansanedustaja Sampo Terho, jonka katsottiin olevan puolueen pitkäaikaisen puheenjohtajan Timo Soinin suosikki. Kuukausia aikaisemmin puolueen kansallismielisten jyrkkä siipi oli vahvistanut sosiaalisessa mediassa lobbausta puolueen linjan kääntämiseksi silloista johtoa maahanmuuttokriittisemmälle linjalle. Puolueen eduskuntaryhmän enemmistö sen sijaan Helsingin Sanomien mukaan oli maltillisia, jotka alkoivat miettiä, mitä tehdä, jos puolue muuttuisi selvästi EU- ja maahanmuuttokriittisemmäksi ja kansallismielisemmäksi. He totesivat, ettei pelkkä Halla-ahon valinta välttämättä olisi suuri ongelma, vaan uusien varapuheenjohtajien nimet olisivat tärkeitä.
Keväällä 2017 käydyissä kuntavaaleissa, Halla-aho oli selvästi Terhoa suositumpi äänten määrällä mitattuna. Myös europarlamenttivaaleissa 2014 Halla-aho oli menestynyt Terhoa paremmin. Ennen puoluekokousta Terho oli nostettu Eurooppa-, kulttuuri- ja urheiluministeriksi 5. toukokuuta 2017 ja Terho oli perussuomalaisten viides ministeri Sipilän hallituksessa.
Myös muut puolueet olivat alkaneet spekuloida sillä, että osa perussuomalaisten edustajista saattaisi erota ryhmästään. Eduskunnassa arvailtiin 20 edustajan voivan irtautua.
Suljetussa Halla-aho Puheenjohtajaksi -Facebook-ryhmässä alettiin jo keväällä tarjoamaan Halla-ahon kannattajille liitymisapua puolueeseen ja samalla organisoitiin kimppakyytejä kesän puoluekokoukseen.
Tausta > Media-akkreditointien hylkääminen

Ennen kokousta herätti kummastusta perussuomalaisten päätös evätä useiden journalistien pääsy Jyväskylän puoluekokoukseen. Puoluevirkailija Matti Putkonen vahvisti, että puoluetoimisto oli hylännyt useiden toimittajien media-akkreditoinnit. Hänen mukaansa perussuomalaiset eivät halunneet kokoukseen toimittajia, jotka edustivat puolueen kannalta epärelevantteja lehtiä tai medioita. Yksi hylkypäätöksen saaneista oli kolumnisti Kaarina Hazard, jonka mukaan hylättyjä hakemuksia oli kaikkiaan 13. Hänen lisäkseen paikalle ei päästetty muun muassa Voima-lehden toimittajaa. Journalistiliiton puheenjohtaja Hanne Aho piti media-akkreditointien epäämistä erikoisena ja lyhytnäköisenä.
Tausta > Hallitus valmistautuu

Puheenjohtajavaalin lähestyessä kyselytutkimukset alkoivat yhä vahvemmin kallistua Halla-ahon voiton puolelle, ja muille hallituspuolueille alkoi olla jo varsin selvää, ettei jyrkän EU-kriitisiksi muuttuvien perussuomalaisten kanssa tehtäisi hallitusyhteistyötä. Mahdollinen uusi hallitus, jonka muodostaisivat keskusta, kokoomus, kristillisdemokraatit ja ruotsalainen kansanpuolue antaisi vain epävarman yhden kansanedustajan enemmistön. Hallituspiireissä käytiin läpi kaikkia muitakin vaihtoehtoja.
Lännen Median toimittaja Lauri Nurmi kirjoitti 3. kesäkuuta – viikkoa ennen perussuomalaisten puoluekokousta – hallituksen varautuneen Jussi Halla-ahon valintaan. Nurmen mukaan kokoomus oli ilmoittanut, ettei missään tapauksessa suostuisi hallitusyhteistyöhön Halla-ahon johtaman perussuomalaisten kanssa, ja se oli pakottanut pääministeri Sipilän ja sitä myötä hallituksen vakavasti harkitsemaan mahdollisuutta, jossa soinilais-terholaiset eroaisivat puolueestaan ja muodostaisivat oman ryhmän. Myös Nurmen tietojen mukaan irtautujia uskottiin olevan ”vähintään 20”. Tämä jo yksinään olisi varmistanut enemmistöhallituksen, mutta pääministeri Sipilä voisi halutessaan yrittää vahvistaa asemaansa kristillisdemokraateilla ja RKP:llä. Lännen Median omassa kyselytutkimuksessa Halla-ahon voitto puoluekokouksessa näytti hyvinkin mahdolliselta, mutta kansanedustajista Terhoa kannatti selvä enemmistö, 14 kansanedustajaa ja Halla-ahoa vain 8. Nurmen arvion mukaan Halla-ahon voitto tietäisi Soinin ulkoministeriyden loppua.
Eduskuntaryhmän jakautuessa Soini ja puolustusministeri Jussi Niinistö voisivat todennäköisesti jatkaa ministereinä, vaikka Halla-aho olisi valittu perussuomalaisten puheenjohtajaksi.
Toisena esillä olleena vaihtoehtona Halla-ahon voiton varalta oli perussuomalaisten poistaminen hallituksesta mutta suurehkon joukon jäseniä loikkaaminen muihin puolueisiin, osa hallituspuolueiden  riveihin.
Soinin ulkoministeriyden loppua Halla-ahon voittaessa piti selvänä myös Uuden Suomen päätoimittaja Markku Huusko. Halla-aho oli kommentoinut uutisointia viittaamalla ”seteliselkärankaisiin” viitaten perussuomalaisten edeltäjän SMP:n historiaan.
Timo Soini kiisti arvelut jyrkästi blogissaan ja väitti ajatuksen loikkaamisestaan perustamastaan puolueesta olevan ”mieletön” ja viittasi Juudaksen kohtaloon. Hän kutsui loikkareita ”luusereiksi” ja arvosteli kovin sanoin mediaa perusteettomista spekulaatioista.
Myös Huusko piti 1. varapuheenjohtajan Niinistönkin ministeriyttä hyvin epävarmana, jos Halla-aho voittaisi.
Puolueen oman kansanedustajan Kaj Turusen mielestä Jussi Halla-aho veisi perussuomalaiset oppositioon, kun taas Terho pitäisi puolueen hallituksessa. Huusko ei uskonut kummankaan ehdokkaan voivan nostaa perussuomalaisten kannatusta. Halla-ahon hän uskoi vievän puolueen lähes varmasti oppositioon. Terhoa hän kuvaili ”tiukkailmeiseksi asiapoliitikoksi, jota voisi erehtyä luulemaan oikean laidan kokoomuslaiseksi tai EU-änkyräpään keskustalaiseksi”, jonka retoriikan kykyyn vedota kansaan hän ei uskonut. Huusko ei uskonut puolueen valtataistelun päättyvän puoluekokoukseen.
Puoluekokous

Lauantaina 10. kesäkuuta 2017 Halla-aho valittiin perussuomalaisten uudeksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin suoraan ensimmäisellä kierroksella saatuaan 56,2 % äänistä. Toiseksi tullut Terho sai äänistä 37,2 %. Muista ehdokkaista kansanedustaja Leena Meri sai 3,6 %, kansanedustaja Veera Ruoho 2,6 % ja Riku Nevanpää 0,5 % äänistä.
Puolueen 1. ja 3. varapuheenjohtajiksi valitut kansanedustajat Laura Huhtasaari (781 ääntä, J. Niinistö 450 ääntä) ja Juho Eerola (54,59 %, Tavio 13,39 %) saivat paikkansa ylivoimaisin äänienemmistöin. 2. varapuheenjohtajaksi valittu Teuvo Hakkarainen oli niin ikään selvä voittaja (1. kierros 40,76 %, Juvonen 15,10 %; 2. kierros Hakkarainen 63 %, Juvonen 37 %). Huomiota herätti hylättyjen äänten suuri osuus jokaisessa äänestyksessä, mikä johtui sähköisen äänestyksen käytöstä. Perussuomalaisten Satakunnan piirin entinen puheenjohtaja Seppo Toriseva kertoi myöhemmin, loikattuaan perussuomalaisista sen kanssa kilpailevaan sinisiin, että Teuvo Hakkaraisen valinta toiseksi varapuheenjohtajaksi olisi tehty huumorilla. Toriseva totesi, että puoluekokousedustajat olivat ottaneet ”vähän mehua päivän mittaan”.
Kaikkien puoluejohtoon valittujen katsottiin edustavan perussuomalaisten eduskuntaryhmän jyrkintä maahanmuuttovastaista siipeä. Seikku Kaita esitti kokouksen valtuustoäänestykseen oman henkilölistansa. Kaidan lista hävisi äänestyksessä selvästi, mutta Helsingin Sanomien mukaan tulevat irtautujat pitivät esitystä itsessään vahvistuksena sille, että Suomen Sisu yritti vallata koko puolueen.
Puoluekokous hyväksyi äänin 497–122 Halla-ahon ehdotuksen, että mahdollisen presidenttiehdokkaan asettamisesta vuoden 2018 vaaleihin päättää myöhemmin puoluevaltuusto. Ehdotus puolueen sääntöjen muuttamisesta hylättiin.