stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elli Mäkilä

Elli Mäkilä (ent. Juuso, s. 14. marraskuuta 1978 Espoo) on suomalainen johtamisen ja markkinoinnin asiantuntija.
Mäkilä toimi MoonTV-kaapelikanavalla apulaistuottajana ja musiikkivideovastaavana. Hän juonsi Livevintti-sarjaa yhdessä Wallu Valpion kanssa ja teki artistihaastatteluja eri musiikkiohjelmiin. Samanaikaisesti Mäkilä kirjoitti freelancerina muun muassa Suosikki- ja Ilta-Sanomat -lehtiin. 2002 Mäkilä siirtyi projektikoordinaattoriksi ja copywriteriksi helsinkiläiseen mainostoimisto Adamsiin, josta tie jatkui A-lehtiin Katso-lehden toimittajaksi vuonna 2003.
Vuonna 2007 Mäkilä kirjoitti Nelonen-kanavalle viihteellisen sarjan Alaston Hollywood. Samanaikaisesti hän työskenteli toimittajana Yle TV2:lla pyörineelle Maria Veitolan keskusteluohjelmalle Maria, Maria!. Vuonna 2009–2010 Liv-kanavalla nähtiin Mäkilän ideoima ja käsikirjoittama keskusteluohjelma Naisen suusta, jonka juontajana toimi näyttelijä Piitu Uski.
2011 Mäkilä siirtyi kokopäiväisesti Suosikin palvelukseen toimittajaksi. Suosikin lopettamisen jälkeen Mäkilä jatkoi lehteä kustantaneen Otavamedian palveluksessa vastaavana päätoimittajana, vastuullaan lastenlehdet Koululainen, Villivarsa, Tom & Jerry ja Lemmikki sekä sanaristikkolehdet. Vuonna 2015 hän otti vastuulleen Otavamedian natiivimainontaan liittyvät liiketoiminnat. Elokuussa 2018 Mäkilä siirtyi perustamansa markkinointiviestinnän toimiston Storybound Oy:n toimitusjohtajaksi.
Vuodesta 2016 Mäkilä toimi myös Tanssin talon hallituksen varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana 2019–2020 sekä IAB Finlandin sisältömarkkinointi-työryhmän puheenjohtajana vuosina 2017–2020. Tammikuussa 2021 hänet valittiin sähkökäyttöistä superautoa kehittävän Toroidion Oy:n hallituksen varapuheenjohtajaksi. Marraskuussa 2021 hänet valittiin Liike Nyt -puolueen Lohjan-yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Aluevaaleissa tammikuussa 2022 Mäkilä valittiin Länsi-Uudenmaan hyvinvointialueelle varavaltuutetuksi ja Liike Nytin Länsi-Uudenmaan aluevaltuustoryhmän varapuheenjohtajaksi.
Syyskuussa 2022 Mäkilä nimitettiin Svenska Teaternin johtoryhmään myynti- ja markkinointipäälliköksi jolloin hän siirtyi fuusioimansa Storybound Oy:n (nyk. Jatkotarina Oy) hallitukseen. Vapaa-ajallaan Mäkilä toimii vapaaehtoisena meripelastajana.lähde?
Helmikuussa 2025 Mäkilä palasi Jatkotarina Oy:n toimitusjohtajaksi.
Teokset

Reuhurinne Nettitaidot, Otava 2015.
Reuhurinne Nettipuuhat, Otava 2015.
Hullu akka, yksi kirjailijoista, Like Kustannus 2010.
Näsviken (Hudiksvall)

| Näsviken |
| --- | --- |

 Näsviken
 Koordinaatit: 61°45′33″N, 16°52′26″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Hudiksvall
Väkiluku (2021):  967
Näsviken on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 967 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Näsviken (Hudiksvall) Wikimedia Commonsissa
Seija Tyni

Seija Tyni-Ignatius on suomalainen malli, joka näytteli myös muutamassa elokuvassa 1960- ja 1970-luvuilla. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi Shell-huoltamoketjun mainosten ”Supertyttönä”.
Oulussa varttunut Tyni jätti koulun kesken ja muutti 16-vuotiaana Helsinkiin, jossa hän voitti Elokuva-Aitta-lehden Elokuvatyttö-kilpailun. Hän sai työpaikan lehden toimituksen puhelinvaihteenhoitajana, ja pian alkoi saada myös mallintöitä valokuvaaja Max Petreliukselta. Heti ajokortin saatuaan hän alkoi kilpailla ralliautoilijana ja oli mukana  Renault-tallissa kuutisen vuotta.
Tyni näytteli toista naispääosaa, rallia ajavaa opiskelijatyttö Kristiina Koivua, Jörn Donnerin elokuvassa Sixtynine 69 (1969). Hän on lisäksi esiintynyt sivuosassa tv-elokuvassa Iloa silmille (1967) sekä elokuvissa Noin 7 veljestä (1968) ja Bensaa suonissa (1970).
Tyni on ollut naimisissa ekonomi Panu Ignatiuksen kanssa. 1980-luvun alusta alkaen Seija Ignatius on toiminut Helsingissä kiinteistönvälittäjänä.
Juuso Arola

| Juuso Arola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. elokuuta 1999 (ikä 25) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Pelicans (SML) Hokki (Mestis) SaiPa (SML) IPK (Mestis)
Juuso Arola (s. 21. elokuuta 1999 Lahti) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa.
Kurkkumikrofoni

Kurkkumikrofonilla varustettu toisen maailmansodan aikainen saksalainen panssarimies.
Kurkkumikrofoni
Kurkkumikrofoni eli laryngofoni, on ihoa vasten asetettava mikrofoni, joka saa signaalin suoraan käyttäjän kurkunpään värähtelyistä. Vaikka ympäristössä olisi paljon melua ei se haittaisi laitteen toimintaa.
Kirjallisuutta

Toivanen, Jarmo: Teknillinen akustiikka, "Mikrofonit", s. 186-260.  Espoo:  Otakustantamo, 1976.  ISBN 951-671-123-5
Ville Haapasalo

| Ville Haapasalo |
| --- | --- |
 Ville Haapasalo vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1972 (ikä 52) Hollola
Ammatti:  Näyttelijä ja televisiojuontaja
Puoliso:  Saara Hedlund
Näyttelijä
Palkinnot
 Venäjän valtionpalkinto 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ville Juhana Haapasalo (s. 28. helmikuuta 1972 Hollola) on suomalainen näyttelijä ja ravintola-alan yrittäjä. Haapasalo on erityisen kuuluisa Venäjällä, minkä mukaisesti talouslehti Forbes arvioi hänet vuonna 2013 maan kolmanneksi arvokkaimmaksi kasvoksi. Sittemmin Haapasalo on vetäytynyt Venäjältä ja keskittyy Suomessa ravintolatoimintaan ja hatšapurien myymiseen Haapasalon Hatsapuri -brändillä. Haapasalo on mukana vuoden 2024 Kuppilat kuntoon ohjelmassa.
Elämä > Nuoruus ja koulutus

Haapasalo on alun perin kotoisin Hollolasta, ja hän harrasti lapsena teatterinäyttelemistä, jääkiekkoa ja kansantansseja. Hän oli erityisen innostunut näyttelemisen ohella jääkiekosta, jonka lopetti 19-vuotiaana.  Kirjoitettuaan ylioppilaaksi lahtelaisesta Salpausselän lukiosta keväällä 1991 Haapasalolla oli aikomuksena lähteä Isoon-Britanniaan pyrkimään teatterikorkeakouluun.
Kuultuaan sattumalta samasta opiskelumahdollisuudesta Neuvostoliiton Leningradissa, eli nykyisessä Venäjän Pietarissa, päättikin hän lähteä sinne pääsykokeisiin täysin venäjän kieltä taitamattomana. Haapasalo sai opiskelupaikan pietarilaisesta teatteriakatemiasta, jossa hän aloitti opinnot ylioppilasvuotenaan akatemian ensimmäisenä ulkomaalaisena. Haapasalo oppi opiskelujensa aikana venäjän kielen erinomaisesti ääntämistä myöten ja valmistui vuonna 1995.
Elämä > Työelämä

Haapasalosta tuli yhtäkkiä julkisuuden henkilö Venäjällä elokuvan Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia menestyksen vuoksi. Ensi-ilta oli Sotšin elokuvajuhlilla vuonna 1995. Elokuva oli äärimmäisen pienellä budjetilla valmistettu, mutta suurena yllätyksenä se nousi suosioon, ja on edelleenkin Venäjän kaikkien aikojen katsotuin komedia.lähde? Sille valmistui kolme vuotta myöhemmin jatko-osa Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia (1998), jossa Haapasalolla oli sivuosarooli.
Huolimatta suuresta näkyvyydestään Venäjällä hän pysyi pitkään varsin tuntemattomana Suomessa. Haapasalon voidaan katsoa tulleen kuuluisaksi Suomessa vasta vuonna 2002 näyteltyään pääosaa venäläisessä elokuvassa Käki, joka levitettiin Suomenkin markkinoille. Haapasalo palkittiin roolisuorituksestaan Venäjän elokuvataiteen valtionpalkinnolla. Hän sai myös presidentti Vladimir Putinilta Venäjän valtiontaiteilijan arvon ja oikeuden taiteilijaeläkkeeseen.
Ensimmäinen Haapasalon isännöimä suomalainen televisio-ohjelma oli Perjantai-illan unelma, jota esitettiin vuosina 2005–2006. Hän on myös juontanut muun muassa Venäjälle ja Yhdysvaltoihin sijoittuvia matkailuohjelmia, kuten 30 päivässä -sarjat Yle Teemalla.
Haapasalo on myös teatterinäytellyt esimerkiksi Koko-teatterissa, ja toiminut suomenkielisenä ääninäyttelijänä muun muassa animaatioelokuvissa Naapurini Totoro ja Itse ilkimys sekä animaatiosarjassa Muumilaakso. Lisäksi Haapasalo on esiintynyt suomalaisessa draamasarjassa Tappajan näköinen mies (2011) sekä Hölmö nuori sydän -draamaelokuvassa (2018).
Elämä > Perhe

Haapasalo on naimisissa näyttelijä Saara Hedlundin kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Lisäksi Haapasalolla on poika (s. 2009) ohjaaja Tina Barkalajan kanssa.
Elämä > Ravintoloita

Vuoden 2016 syyskuussa Haapasalo avasi Helsingin Punavuoreen Purpur-nimisen georgialaisen ravintolan.  Hän avasi myös toisen Purpur-ravintolan vuoden 2017 lokakuussa Tampereen Frenckelinaukion reunalle.
2020 Haapasalo jäi koronaepidemian takia työttömäksi ja perusti Puumalaan pienleipomon, jossa valmistetaan hatšapureja. Hatšapurit esipaistetaan Puumalassa ja lämmitetään myyntipaikoilla. Vuonna 2021 hatšapureja myytiin kuudesta vaunusta ympäri maata ja Puumalan Hatsapuri Oy työllisti viitisentoista henkeä.
Haapasalo oli osaomistajana myös Helsingissä Pohjoisesplanadilla lokakuussa 2021 avatussa Davai Davai -nimisessä ”neuvostoravintolassa”, jonka ruokalista oli läpileikkaus Venäjän, Baltian maiden ja Kaukasuksen keittiöiden tarjonnasta. Venäjän Ukrainassa helmikuussa 2022 aloittama sota aiheutti kuitenkin ravintolan lopettamisen toukokuussa 2022. Toukokuussa 2023 Haapasalo avasi Kallioon georgialaisen Adžika-nimisen ravintolan.
Elokuvia ja TV-ohjelmia

| --- | --- |
 Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia (Особенности национальной охоты, 1995)  Operaatio uusi vuosi (1997)  Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia (Особенности национальной рыбалки, 1998)  Lapin kullan kimallus (1999)  Käki (Кукушка, 2002)  Vieraalla maalla (2003)  Suden arvoitus (2006)  Kohtalon ironiaa – jatkoa (Ирония судьбы. Продолжение, 2007)  Kuraattori (Kуратор TB-сериал, 2007)  Kenraalin tytär – Tatjana (Дочь генерала ’ Татьяна TB-сериал, 2008)  Ljubov v bolšom gorode (Любовь в большом городе, 2009)  Tsaari (Царь, 2009)  Hauskat veikot (Весельчаки, 2009)  Ljubov v bolšom gorode 2 (Любовь в большом городе 2, 2010)  Rölli ja kultainen avain (2013)  Ljubov v bolšom gorode 3 (Любовь в большом городе 3, 2013)  Tappajan näköinen mies (2016)  Hölmö nuori sydän (2018)  Routa (2024)  Odile: Avajaiset ennen joulua (2024) Lyhytelokuvia Pakkaus (2000)  Maamiehen päiväkirja (2000)  Virkamies (2002)  Kahakka (2002)  Focused (2002)  Perjantai (2003)  Luonto ja terveys (2006)  Luola (2008)  Tunarit (2010) :  Dubbauksia Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan. Opetusohjelmia Venäjää matkailijoille (oppikirja, äänite ja televisiosarja, 2005; verkkokurssi) Dokumenttielokuvia Kukuškino gnezdo (2003)  Kirjeitä Karjalasta (2004)  Taiteilijaelämää (2005)  Vodkaturistit (2007)  Sota ilman voittoa (2009)  Seksin ABC (2010)  Saunaliittolaiset Kekkonen ja Hruštšov (2010)  Pietarin myytti (2011) Juonnettuja suomalaisia televisio-ohjelmia Perjantai-illan unelma (2005–2006)  Venäjän halki 30 päivässä (2010)  Sapuskaa, harashoo! (2011)  Silkkitie 30 päivässä (2012)  Suomensukuiset 30 päivässä (2013)  Jäämeri 30 päivässä (2014)  Haapasalo Goes America (2014)  Kaukasia 30 päivässä (2015)  Volga 30 päivässä (2016)  Haapasalo goes lomalle (2016)  Villen keittiö 30 minuutissa (2016)  Haapasalo ja kaverit (2017)  Altai 30 päivässä (2017)  Haapasalon Suomi (2018) Suomalaisia televisiosarjoja Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2019)   Tappajan näköinen mies (2011)  Alamaailma-trilogia: Vanki (2010)  Lemmenleikit (2008)  Yövuoro (2005)  Samaa sukua, eri maata (1998–2000)
Kirjallisuutta

”Et kuitenkaan usko...” Ville Haapasalon varhaisvuodet Venäjällä.  (Haastattelija: Kauko Röyhkä. Valokuvaaja: Juha Metso)  Jyväskylä:  Docendo, 2013.  ISBN 978-952-291-012-7
”Et muuten tätäkään usko...” Ville Haapasalon 2000-luku Venäjällä.  (Haastattelija: Kauko Röyhkä. Valokuvaaja: Juha Metso)  Jyväskylä:  Docendo, 2014.  ISBN 978-952-291-071-4
Ville Haapasalo ja Kauko Röyhkä: Makujen matka – Georgia. Kuvat: Juha Metso, Docendo, 2015 ISBN 9789522911810
Juha Metso, Ben Henriksson, Hasse Härkönen: Vimpan päälle kalareissu.  (Ville Haapasalo)  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 9789511303824
Ville Haapasalo,  Kauko Röyhkä,  Juha Metso: Junamatka Moskovaan.  Helsinki:  Docendo, 2017.  ISBN 9789522913906
Ville Haapasalo ja Aija Kuparinen: Villen keittiössä. Ruokaa Sambiasta Saamenmaahan.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-31400-4
Ville Haapasalo, Juha Metso ja Petri Pietiläinen: Sieniä ja villiruokaa Villen tapaan.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-34717-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ville 30 päivässä -ohjelmien nettisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (yle.fi)
Taiteilijaelämää: Ville Haapasalo (videohaastattelu) areena.yle.fi.
Ville Haapasalo Elonetissä.
Ville Haapasalo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ville Haapasalo Venäjän televisioon (Arkistoitu – Internet Archive) (iltasanomat.fi)
YLE Teema: Venäjän halki 30 päivässä (Arkistoitu – Internet Archive)
Iltalehden Julkkislista: Ville Haapasalo
Ville Haapasalo haluaa eläkkeelle (Me Naiset 17.6.2010)
Ville Haapasalo keskiviikon tv-tähti – näin hän on muuttunut! (2.1.2013) (Arkistoitu – Internet Archive) (iltasanomat.fi)
Tämän takia Ville Haapasalo pitää aina pipoa päässä (28.9.2014) (menaiset.fi)
Yle Areena: Altai 30 päivässä. Ville Haapasalon seikkailu mystiseen Altai-vuoristoon.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Kynnys (järjestö)

Kynnys ry:n logo.
Kynnys ry on suomalainen vammaisten kansalais- ja ihmisoikeusjärjestö, joka on perustettu vuonna 1973. Järjestöön kuuluu eri tavoin vammaisia ihmisiä. Kalle Könkkölä oli ennen kuolemaansa järjeston toiminnanjohtaja. Amu Urhonen on toiminut järjestön puheenjohtajana.
RM 1

Vaunu numero 339 Fredrikinkadulla Kampissa. Entisöidyn vaunun omistaa Stadin Ratikat Oy, joka vuokraa sitä yksityiseen käyttöön.
RM 1/ VTS oli HKL:n raitiovaunusarja. Valmet, Tampella ja Strömberg valmistivat 44 kappaletta näitä numeroilla 331-375 olleita raitiovaunuja vuosina 1955–1956. Istumapaikkoja sarjan vaunuissa oli 29. Pituus oli 13,5 metriä, leveys 2,3 metriä ja paino 20 tonnia. Teho oli 300 V/50 kW.  Viimeiset RM 1-vaunut poistuivat liikenteestä vuonna 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta RM 1 Wikimedia Commonsissa
Ohkolan sairaala (1961–1994)

| Ohkolan sairaala> Keski-Uudenmaan B-mielisairaala |
| --- | --- |
 Ohkolan sairaalarakennus syksyllä 2020.
Osoite:  Ohkolantie 10 04500 Mäntsälä
Sijainti:  Mäntsälä
Rakennustyyppi:  Sairaala
Rakennustyöt aloitettu:  1959
Valmistumisvuosi:  1961
Avattu:  2.1.1961
Suunnittelija:  Jonas Cedercreutz ja Helge Railo
Käyttäjä:  Ohkolan sairaalan kuntainliitto (1961-1994)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ohkolan sairaala (alun perin Keski-Uudenmaan B-mielisairaala) oli vuosina 1961–1993 Mäntsälän Hyökännummella, Kellokosken taajamassa toiminut psykiatrinen sairaala. Vuonna 1961 valmistuneen sairaalarakennuksen suunnittelivat Jonas Cedercreutz  ja Helge Railo "Bell rapid"-ehdotuksen pohjalta. Se rakennettiin B-mielisairaalaksi osana laajempaa psykiatrisen hoidon uudistushanketta.
Henkilöstö

Ohkolan sairaala oli paikallisesti merkittävä työllistäjä. Sairaalan lakkauttamisen yhteydessä työntekijöitä oli 140, eli enemmän kuin potilaita. Aikaisempina vuosina työntekijöitä oli huomattavasti enemmän. Vaikka moni sairaalan työntekijä teki sairaalassa pitkän uran, kärsi sairaala suuren osan toiminta-ajastaan etenkin hoitohenkilökunnan ja lääkärien puutteesta. Tässäkin taustalla oli Lääkintöhallituksen kielteinen kanta henkilökunnan lisäämiseen. Hoitohenkilökunnan lisäksi sairaalassa työskenteli myös monia muita ammattiryhmiä, jotka huolehtivat sairaalahoidon perusedellytyksistä ja harrastetoiminnasa. Oman henkilökunnan lisäksi sairaalalla oli runsaasti sijaisia ja harjoittelijoita. Sairaalalla oli vuoteen 1973 asti jopa oma laboratorio. Henkilökunnalle oli rakennettu sairaalan yhteyteen virka-asuntoja, mitkä tosin tekivät sairaalan entisten työntekijöiden mukaan työn ja yksityiselämän erottamisesta joskus vaikeaa.
Sairaalalla oli toiminta-aikanaan kolme eri ylilääkäriä:
Elma Routalinna (1961–1973)
Einar Luukkonen (1973–1980)
Antti Hemmi (1980–1994)
Sähkösopimus

Sähkösopimus on sopimus sähkön toimittamisesta rakennukseen.
Hinta

Sähkösopimuksen hinta voidaan laskea kolmella tavalla.
Hinta > Kiinteä sähkösopimus

Sähköstä maksetaan pysyvää kWh-hintaa koko sopimuskauden ajan.
Kiinteä sopimus voi olla hyvä valinta, jos sähkön käyttöä ei pysty ohjaamaan hinnan perusteella.
Hinta > Pörssisähkösopimus

Sähköstä maksetaan muuttuvaa hintaa. Hinta vaihtelee tuotannon ja kysynnän mukaan tunneittain. Vuoden 2025 kesäkuusta lähtien hinta vaihtuu viidentoista minuutin välein. Tiheämpään hinnoitteluun siirrytään siksi, että tuuli- ja aurinkovoiman osuuden kasvaessa sähköjärjestelmä vaatii entistä tehokkaampaa tasapainotusta.
Vaihtelevahintainen sopimus sopii silloin, jos sähköä kuluu paljon, ja sen käyttöä on mahdollista ajoittaa hinnan mukaan. Sähkön käyttöä voidaan ohjata edullisemmille tunneille kotiautomaation tai energiapalvelujen avulla niin, ettei asukas aina edes huomaa eroa.
Hinta > Hybridisopimus

Hybridisopimuksesta käytetään myös nimiä jousto- tai kulutusvaikutussopimus.
Hybridisopimuksen hinnoittelu perustuu kiinteään sähkön hintaan, hintaa pienentävään tai kasvattavaan kulutusvaikutukseen sekä kuukausittaiseen perusmaksuun. Kulutusvaikutus lasketaan kuukauden kulutuksen ajoittumisen perusteella.
Kulutuksella voi joko pienentää tai suurentaa loppusummaa.
Hybridisopimus on yleensä määräaikainen.
Hybridisopimuksen säästöt voivat jäädä olemattoman pieniksi
Kesto

Sopimus voi olla määräaikainen.
Ympäristövaikutukset

Sähkö voidaan tuottaa eri tavoilla.
Martti Luther

| Martti Luther |
| --- | --- |
 Lucas Cranach vanhempi, Martin Luther, 1528.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1483 Eisleben, Saksin vaaliruhtinaskunta, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut: 18. helmikuuta 1546 (62 vuotta) Eisleben
Kansalaisuus:  saksalainen
Puoliso:  Katharina von Bora
Lapset:  Hans Elisabeth Magdalena Martin Paul Margarethe
Ura
Uskontokunta:  luterilaisuus
Teokset:  95 teesiä
 Nimikirjoitus
Martti Luther (/ˈlutːer/, saks. Martin Luther  [ˈmaɐ̯tiːn ˈlʊtɐ]; (ohje) 10. marraskuuta 1483 Eisleben, Saksin vaaliruhtinaskunta, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 18. helmikuuta 1546 Eisleben) oli saksalainen munkki ja teologi, jonka opetukset käynnistivät reformaation katolisessa kirkossa ja johtivat protestanttisen luterilaisen kirkkokunnan syntymiseen.
Lutherin ajatusten leviämistä edisti se, että hän kirjoitti kansankielellä eli saksaksi, ja että hänen kirjoituksiaan levitettiin uuden kirjapainotaidon avulla. Luther piti Raamatun kääntämistä latinasta kansan kielelle tärkeänä. Hänen raamatunkäännöksensä ja muu kirjoitustyönsä kehittivät saksan kirjakieltä. Luther vaihtoi myös jumalanpalveluskielen kansankieliseksi, mikä synnytti kansankielisen virrenlaulun. Luther kirjoitti ja sävelsi itse useita virsiä.
Lutherin opin keskeiset opilliset korostukset tiivistyvät sisältöperiaatteeseen ja muotoperiaatteeseen. Sisältöperiaatteen mukaan ihminen pelastuu yksin armosta, yksin uskosta ja Kristuksen tähden. Muotoperiaate taas korostaa, että Raamattu on opin ja elämän ylin ohje.lähde?
Elämä > Varhaisvaiheet

Martin Luther syntyi Hans ja Margaretha Lutherin poikana. Hänet kastettiin Toursin Pyhän Martin päivänä, jonka mukaan hän sai nimensä. Isä Hans työskenteli kuparikaivoksessa läheisessä Mansfeldissä ja toivoi pojastaan virkamiestä tuomaan perheelle lisää kunniaa. Nuori Martti lähetettiin opintielle Mansfeldiin, Magdeburgiin ja Eisenachiin. Vuonna 1501 hän kirjoittautui sisään Erfurtin yliopistoon opiskelemaan lakia. Nuori oppilas saavutti kandidaatin arvon vuonna 1502 ja valmistui maisteriksi 1505.
Jo nuorena Luther tunsi erityistä kiinnostusta hengellisiin asioihin ja hän pohti varsinkin suhdettaan Jumalaan. Ratkaisevan käänteen aiheutti raivoisa ukkosmyrsky kesällä 1505. Se iski Lutherin ollessa matkalla opiskelukaupunkiinsa Erfurtiin. Tästä säikähtäneenä hän rukoili apua: ”Auta, Pyhä Anna! Jos tästä selviän, ryhdyn munkiksi!”. Koska Lutherin henki säästyi, hän piti lupauksensa, erosi oikeustieteellisestä ja meni Wittenbergin kaupungin augustinolaisluostariin isänsä vastustuksesta huolimatta.
Elämä > Kamppailu rauhasta Jumalan kanssa

Luther omistautui nuorena veljenä täysin luostarielämälle. Hän pyrki tekemään hyviä töitä miellyttääkseen Jumalaa ja palveli toisia rukoillen heidän sielujensa puolesta. Rauha Jumalan kanssa osoittautui hänelle kuitenkin vaikeaksi saavuttaa. Luther paastosi, piinasi ruumistaan piiskaamalla sitä, vietti pitkiä aikoja rukoillen ja ripittäytyen jatkuvasti. Luostarissa Luther luki myös paljon Raamattua.
Lutherille oli suurena apuna hänen rippi-isänsä Johann von Staupitz, joka neuvoi nuorta munkkia luottamaan Kristukseen. Hän tutustutti Lutherin saksalaisen mystiikan nimellä kulkevaan hengellisen kirjallisuuden suuntaukseen ja tuki hänen teologianopintojaan. Lopulta Luther katsoi oivaltaneensa kristinuskon ytimen: hän ajatteli, että armo ja syntien eli pahojen tekojen anteeksisaaminen ovat lahjoja, joiden saaminen ei riipu ihmisen omista teoista. Hänen mukaansa kristinuskossa ei ole kyse siitä, että ihminen voisi saavuttaa Jumalan armon elämällä hyvin tai tunnustamalla syntejä ahkerasti. Luther vihittiin papiksi vuonna 1507. Staupitz myös lähetti Lutherin matkalle Roomaan selvittämään augustinolaissääntökunnan sisäisiä erimielisyyksiä. Roomassa on matkan muistona Martti Lutherin aukio. Myöhemmin Staupitz määräsi Lutherin luennoimaan Wittenbergin yliopistossa ja jatko-opiskelemaan siellä teologiaa: tohtorin tutkinnon tämä suorittikin vuonna 1512. Samana vuonna Lutherista tuli Wittenbergin yliopiston professori.
Elämä > Lutherin teesit

Martti Luther lähetti kuuluisat 95 teesiään 31. lokakuuta 1517 Mainzin arkkipiispa Albrektille, Brandenburgin piispalle sekä joillekin henkilökohtaisille tuttavilleen. Tarina kertoo, että Luther naulasi teesinsä Wittenbergin kirkon oveen, mutta tämän tarinan todenperäisyys on kiistanalainen. Tapahtumasta on kaksi mainintaa: Lutherin professorikollega Philipp Melanchthon mainitsee asian Lutherin kuoleman jälkeen kirjoitetussa teoksessaan. Hän ei kuitenkaan itse ollut tapauksen silminnäkijä. Toinen maininta on Lutherin käyttämässä Uudessa testamentissa, jossa on merkintä: ”Tohtori Martin Lutherin aneita käsitteleviä teesejä naulattiin 1517 Wittenbergin kirkkojen oviin”. Kirjoittajaksi arvellaan Lutherin uskottua Georg Röreriä. Muita mainintoja teesien naulaamisesta ei ole, eikä Luther maininnut sitä omissa kirjoituksissaan.
Lutherin oppilaat käänsivät alun perin latinaksi kirjoitetut teesit saksaksi, minkä jälkeen teesit levisivät ympäri valtakuntaa kirjapainotaidon ansiosta. Tästä alkoi hänen ja katolisen kirkon välinen julkinen taistelu, joka johti katolisen kirkon hajaannukseen ja protestanttisten kirkkojen syntyyn.
Eräänä näkyvimmistä epäkohdista oli katolisen kirkon anekauppa, joka oli herättänyt kysymyksiä jo aikaisemmin. Englannissa John Wycliffe arvosteli aneita jo 1300-luvulla. Jan Hus oli niiden vastustuksen tähden päätynyt roviolle vuonna 1415. Lutheria varoiteltiin Husin kohtalosta. Dominikaanimunkki Johann Tetzel oli saarnannut anekaupan puolesta sanoin: ”Kun raha kirstuhun kilahtaa, niin sielu taivaaseen vilahtaa”. Luther tuomitsi anekaupan sanoen: ”Paavillinen ane ei anna anteeksi ainoatakaan syntiä, rauhan voi saavuttaa Kristuksen sanassa uskon kautta.” Nämä sanat aloittivat protestanttisen uskonpuhdistuksen.