D. B. Cooper
Tutkinta

FBI aloitti heti tapauksen jälkeen NORJAK-nimen saaneen tutkimuksen, josta muodostui yksi viraston pisimmistä ja laajimmista. Cooperin uskottiin alkujaan tuntevan hyvin sekä koneen että alueen. Hänen epäiltiin myös palvelleen asevoimissa, ehkä jopa laskuvarjojoukoissa. Myöhemmin hänen hyppykokemuksensa on kyseenalaistettu, koska olosuhteet olivat niin vaaralliset eikä Cooper ollut huomannut, että hänen varavarjonsa oli ommeltu kiinni harjoituskäyttöä varten.
FBI:lla oli viiden ensimmäisen tutkimusvuoden aikana ollut yli 800 mahdollista epäiltyä. Heistä lähes kaikki pystyttiin rajaamaan pois. Cooper oli riisunut kravattinsa ennen hyppäämistä, ja siitä kerätyn DNA:n perusteella moni voitiin vapauttaa epäilyistä.
Yksi FBI:n pääepäiltyjä oli Richard Floyd McCoy, joka oli alle viisi kuukautta Cooperin jälkeen tehnyt samantyyppisen kaappauksen ja jäänyt kiinni. Hänet kuitenkin poistettiin epäiltyjen joukosta, sillä hän ei vastannut lentoemäntien antamia tuntomerkkejä Cooperista. Lisäksi McCoyn syyttömyyden puolesta oli muitakin tekijöitä.
Monet ovat ajatelleet, että Cooper ei selviytynyt hypystään. Hänellä oli niin ikään täysin olosuhteisiin sopimaton vaatetus, puku, trenssi ja louferit. Hänen laskuvarjoaan ei pystynyt ohjaamaan, ja tuuli puhalsi yli 320 kilometriä tunnissa koneen lentokorkeudessa. Laskeutumispaikka oli lisäksi erittäin epätasaista ja metsäistä. Myös vuonna 1980 löydettyjä rahoja on pidetty todisteena siitä, ettei Cooper selvinnyt hengissä. Eräs kahdeksanvuotias poika havaitsi helmikuussa Columbiajoen töyräällä kasan maatuvia 20 dollarin seteleitä yhteensä 5 880 dollarin arvosta. Setelit todettiin samoiksi, joita Cooperille annettiin. Löydön seurauksena alueella tehtiin laajoja tutkimuksia, mutta todennäköisesti St. Helensin toukokuun purkaus tuhosi mahdolliset loput todisteet.
Tutkimusten aikana usea henkilö on kertonut olevansa Dan Cooper, mutta tapauksista yksikään ei ole edennyt eteenpäin. FBI on verrannut jokaisen ilmottautuneen sormenjälkiä koneesta löytyneisiin tuntemattomiin jälkiin, mutta yksikään jälki ei ole täsmännyt. Marla Cooper kertoi elokuussa 2011 setänsä Dan Cooperin olevan kaappari. Monet muutkin ovat kertoneet kaukaisen sukulaisensa olevan D. B. Cooper. Toinen lentoemännistä jopa sanoi Marlan sedän näyttävän samalta kuin kaappaaja.
FBI lopetti tapauksen tutkinnan heinäkuussa 2016, mutta vihjeitä tapaukseen liittyen otetaan yhä vastaan.
Vuosien saatossa lukuisat amatöörisalapoliisit ovat nimittäneet useita henkilöitä D.B. Cooperiksi. Esimerkiksi Eric Ulis oli vuonna 2019 “98-prosenttisen varma” D.B. Cooperin henkilöllisyydestä, mutta vuonna 2022 Ulis oli siirtänyt huomionsa toiseen henkilöön, jonka syyllisyyden puolesta puhui se, että hän aikoinaan työskenteli yrityksessä, jossa valmistettiin samaa titaaniseosta, jota oli löytynyt Cooperin kravatista.
Vuonna 2024 D.B. Cooperin tapauksen harrastaja Dan Gryder löysi samanlaisen laskuvarjon kuin se, jota D.B. Cooper oli käyttänyt. Laskuvarjo löytyi Richard McCoy Jr.:n kotoa. McCoy oli yksi niistä, joita FBI oli aiemmin epäillyt Cooperiksi. Huhtikuussa 1972 McCoy oli toteuttanut Denverissä samanlaisen lentokonekaappauksen kuin D.B. Cooper, ja hypännyt lentokoneesta mukanaan puolen miljoonan dollarin ryöstösaalis. McCoy joutui vankilaan ja kuoli pakoyrityksen päättäneessä ammuskelussa vuonna 1974.