stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radium
Käyttö

Kun radium löydettiin, sitä markkinoitiin lähes ihmelääkkeenä. Varsinkin 1920-luvulla radioaktiivisuutta pidettiin keholle hyödyllisenä, vaikka sen vaarallisuuskin jo tunnettiin. Radiumia myytiin mitä erilaisimpina valmisteina, joiden pitoisuus oli niin suuri, että pitkäaikainen käyttö oli usein hengenvaarallista. Radium­neuloja istutettiin myös syöpäkasvaimiin, jolloin niistä lähtenyt säteily tuhosi syöpä­solut.
Radiumia käytettiin myös itsevalaisevissa maaleissa muun muassa kelloissa, kompasseissa ja erilaisissa mittareissa, kunnes sen vaarallisuus huomattiin.  Sen säteily aiheutti kuitenkin monille sitä tehtaissa käsitelleille työntekijöille vakavia sairauksia. Radiumtytöiksi kutsut naiset maalasivat kelloja ilman suojavarusteita ja saivat vakavia terveysongelmia. Monia työntekijöitä kuoli säteilysairauden vuoksi.
Nykyisin säteilysuojelulainsäädäntö rajoittaa ankarasti radiumin ja muidenkin radioaktiivisten aineiden käyttöä. Lääketieteellisessä sädehoidossakin radiumin ovat pitkälti syrjäyttäneet keinotekoiset radioaktiiviset aineet kuten Co-60 ja Cs-137.
Vaarallisuus

Radiumin sukulaisuus kalsiumin kanssa lisää sen vaarallisuutta ihmiselle, sillä se voi kulkeutua luustoon kalsiumin sijaan ja aiheuttaa syöpää.
Radiumin vaarallisuutta lisää erityisesti myös se, että sen hajoamistuotteet tekevät ympäröivän ilman ja kaikki lähellä olevat esineetkin pinnaltaan radio­aktiivisiksi, ellei radium­valmistetta säilytetä umpinaisessa tilassa.
Jos tällainen esine siirretään pois radium­valmisteen läheisyydestä, se kuitenkin menettää muutamassa tunnissa suurimman osan aktiivisuudestaan, mutta jäljelle jää heikko aktiivisuus, joka pysyy jopa vuosi­kymmeniä. Tämä aiheutuu siitä, että radiumin tavallisimman isotoopin, Ra-226, hajoamistuote radon, Rn-222, on radioaktiivinen kaasu, joka helposti leviää ympäristöön ja jonka omat hajoamistuotteetkin ovat vielä radio­aktiivisia, radonista poiketen kuitenkin kiinteitä aineita ja tarttuvat helposti lähellä olevien esineiden pintaan. Näistä neljä ensimmäistä, Po-218, Pb-214, Bi-214 ja Po-214, ovat lyhyt­ikäisiä: niiden puoliintumi­sajat ovat vain muutamia minuutteja, ja ne saavat aikaan voimakkaan, mutta nopeasti heikkenevän aktiivisuuden. Sarjan seuraava jäsen, Pb-210, sen sijaan on pitkä­ikäinen ja itsessään vain heikosti säteilevä. Sen puoliintumisaika on noin 22 vuotta. Sen jälkeen hajoamissarjassa on vielä kaksi voimakkaasti aktiivista nuklidia, Bi-210 ja Po-210, ennen kuin sarja päättyy stabiiliin lyijyisotooppiin Pb-206. Pitkäaikainen radio­aktiivinen kerrostuma koostuukin juuri näistä sarjan viimeisistä välijäsenistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Periodictable: Technical data for Radium (englanniksi)
Webmineral: Mineral Species containing Radium (Ra) (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Radium (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Radium (englanniksi)
PeriodicTable: Radium (Ra) (englanniksi)
PubChem: Radium (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Radium-226 (englanniksi)
Luettelo radiumin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
Miljoonien arvoiset säteet. Radiumhoito voittaa alaa, Kuva, 16.03.1938, nro 6, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Syövän 'asetussana' : Radium, Kuva, 07.12.1938, nro 25, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Radiumia
Radium-226:n sijainti uraanin hajoamissarjassa. Kuvassa myös marginaaliset hajoamissarjat. Hajoamisajat alimpana numeroista.
Andrea Cambiaso

Andrea Cambiaso (s. 20. helmikuuta 2000 Genova) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta.
Cambiaso pelasi Genoan junioreissa mutta aloitti aikuisten liigaottelunsa lainasopimuksilla alemmilla sarjatasoilla Albissolassa, Savonassa ja Alessandriassa sekä kaudella 2020–2021 Serie B:n Empolissa. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Serie A:ssa Genoan joukkueessa 26 ottelua ja teki maalin toisessa liigaottelussaan Napolia vastaan. Hän siirtyi kesällä 2022 Juventukseen, joka lainasi hänet kaudeksi 2022–2023 Bolognaan. Siellä Cambiaso pelasi 32 liigaottelua tekemättä maaleja. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Juventuksessa 34 Serie A -ottelua, joista 28 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia, lokakuussa Hellas Veronaa ja maaliskuussa Atalantaa vastaan. Juventuksen voittamassa Italian cupissa hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin.
Cambiaso pelasi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua, joista yksi kuului vuoden 2023 EM-kilpailuihin. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysotteluissa Venezuelaa ja Ecuadoria vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin Kansojen liigassa lokakuussa 2024 Belgiaa ja marraskuussa 2024 Ranskaa vastaan.
Rik Van Looy

| Rik Van Looy |
| --- | --- |
 Rik Van Looy vuonna 1962
Henkilötiedot
Koko nimi:  Henri Van Looy
Syntynyt: 20. joulukuuta 1933
Kuollut: 17. joulukuuta 2024 (90 vuotta)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Lempinimi:  Rik II (Rik I oli Rik Van Steenbergen)
Joukkue:  lopettanut
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1953-1970:  Solo-Supéria Willem II–Gazelle Faema G.B.C.–Libertas l'Avenir Bianchi–Pirelli Flandria
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo 1963, 1965, 1969, 7 etappia Italian ympäriajo 1960 mäkipistekilpailun voitto, 1959, 1960, 1961, 1962, 11 etappia  Espanjan ympäriajo 1959 ja 1965 pistekilpailun voitto,  1958, 1959, 1964, 1965, 18 etappia Maantieajon ammattilaisten maailmanmestaruus 1960, 1961 Milano–San Remo 1958 Liège-Bastogne-Liège 1961 Pariisi-Roubaix 1961, 1962, 1965 Flanderin ympäriajo 1959, 1962, Lombardian ympäriajo 1959 La Flèche Wallonne 1968 Gent-Wevelgem 1956, 1957, 1962 Amstel Gold Race 1973, 1975 Pariisi-Nizza 1969, 1970, 1971 Tour de Romandie 1968 Katalonian ympäriajo 1968 
 Tiedot päivitetty: 26. joulukuuta 2024 
Henrik ”Rik” Van Looy (20. joulukuuta 1933 Grobbendonk – 17. joulukuuta 2024) oli belgialainen maantiepyöräilijä. Hän on vuosien 1960 ja 1961 maantiepyöräilyn maailmanmestari sekä ensimmäinen kaikki pyöräilyn viisi monumenttia, Milano – San Remon, Flanderin ympäriajon, Pariisi–Roubaix’n, Liège–Bastogne–Liègen ja Lombardian ympäriajon voittanut ajaja. Van Looyn lisäksi kaikki viisi klassikkoa ovat voittaneet vain hänen maanmiehensä Eddy Merckx ja Roger De Vlaeminck. Amatöörinä hän voitti maantieajon joukkuekilpailun olympiakultaa Helsingissä 1952, vaikkei tosin ajanut kilpailua maaliin.
Saavutuksia

Maantieajon MM-kilpailu, ammattilaiset: 1956 (2.), 1957 (4.), 1960 (1.), 1961 (1.), 1963 (2.)
Maantieajon MM-kilpailu, amatöörit: 1953 (3.)
Milano–San Remo: 1958 (1.), 1960 (6.), 1961 (2.), 1964 (4.)
Flanderin ajo: 1959 (1.), 1960 (3.), 1962 (1.), 1965 (6.)
Pariisi–Roubaix: 1958 (3.), 1959 (4.), 1961 (1.), 1962 (1.), 1963 (2.), 1965 (1.), 1967 (2.)
Liège–Bastogne–Liège: 1956 (5.), 1960 (4.), 1961 (1.)
Lombardian ympäriajo: 1959 (1.)
La Flèche Wallonne: 1968 (1.)
Gent–Wevelgem: 1956 (1.), 1957 (1.), 1958 (2.), 1962 (1.), 1964 (3.)
Pariisi–Tours: 1957 (6.), 1958 (4.), 1959 (1.), 1964 (2.), 1966 (2.), 1967 (1.), 1968 (4.)
Omloop Het Volk: 1953 (1.), 1963 (1.)
Pariisi–Bryssel: 1956 (1.), 1958 (1.), 1964 (2.), 1966 (3.)
Belgian maantiepyöräilymestaruuskilpailu: 1958 (1.), 1963 (1.)
Ranskan ympäriajo
1962: voitto 3. etapilla (TTT)
1963: kokonaiskilpailun 10. sija sekä 2., 10., 15. ja 23. etapin sekä pistekilpailun voitto
1965: voitto 1. ja 21. etapilla
1967: voitto 6. etapilla (TTT)
1969: voitto 5. etapilla
Italian ympäriajo
1959: kokonaiskilpailun 4. sija sekä 1., 5., 11. ja 14. etapin voitto
1960: kokonaiskilpailun 11. sija sekä 8., 9. ja 13. etapin sekä mäkikilpailun voitto
1961: kokonaiskilpailun 7. sija sekä 13., 15. ja 17. etapin voitto
1962: voitto 9. ja 11. etapilla
Espanjan ympäriajo
1958: voitto 4., 6., 7., 10. ja 11. etapilla
1959: kokonaiskilpailun 3. sija sekä 2., 9. ja 10. etapin sekä pistekilpailun voitto
1964: voitto 3. etapilla
1965: kokonaiskilpailun 3. sija sekä 1., 2., 8., 10., 14., 16., 17. ja 19. etapin sekä pistekilpailun voitto
Pariisi–Nizza
1960: voitto 2. (TTT), 5. ja 9. etapilla
1961: voitto 7., 8. ja 9. etapilla
1962: voitto 10., 11. ja 14. etapilla
1963: kokonaiskilpailun 3. sija sekä 1., 5., 6. ja 10. etapin sekä pistekilpailun voitto
1966: voitto 5. etapilla
1967: voitto 4. etapilla
Dauphiné Libéré
1963: voitto 2. ja 5. etapilla
1964: voitto 6. etapilla
Alankomaiden ympäriajo: 1956 (1.), 1957 (1.)
Belgian ympäriajo: 1954 (2.), 1961 (1.)
Sardinian ympäriajo: 1959 (1.), 1962 (1.), 1965 (1.)
Tour du Levant: 1959 (1.)
Anaganpäivännouto

| Anaganpäivännouto |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Päivännoutokasvit Cistaceae
Suku::  Päivännoudot Helianthemum
Laji::  broussonetii
Kaksiosainen nimi
 Helianthemum broussonetii  Dunal ex DC. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anaganpäivännouto (Helianthemum broussonetii) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla Teneriffalla ja La Palmalla endeemisenä kasvava kasvilaji.
Anaganpävännouto on kasvutavaltaan pysty ja pensasmainen laji, joka muistuttaa muita samantapaisia lajeja, mutta eroaa niistä muun muassa lehtiensä sekä kukkiensa verholehtien ulkonäön perusteella. Anaganpäivännoudon lehdet ovat 2–2,5 cm pitkiä ja muodoltaan suikeita tai puikeita. Kukkien verholehdet ovat nelisuonisia ja tiheän valkokarvaisia.
Anaganpäivännoudon tieteellisen nimen lajinimi (broussonetii) viittaa 1761–1807 eläneeseen ranskalaiseen tutkijaan ja konsuliin Pierre Marie Auguste Broussonetiin, joka on sittemmin ollut kasvitieteen professorina Montpellierissä.
Lucine Amara

Lucine Amara
Lucine Amara, alkuperäiseltä nimeltään Lucine Tockqui Armaganian (1. maaliskuuta 1925 Hartford, Connecticut – 6. syyskuuta 2024 Queens, New York) oli yhdysvaltalainen sopraano. Hän tuli tunnetuksi urastaan Metropolitan-oopperassa, jossa esiintyi vuosina 1950–1991.
Amara opiskeli laulamista San Franciscossa, jossa lauloi San Franciscon oopperan kuorossa (1945–1946). Konserttidebyyttinsä hän teki samoihin aikoihin War Memorial Opera Housessa. Vuonna 1947 hän jatkoi opintojaan Music Academy of the Westissä Santa Barbarassa, ja vuonna 1948 hän pääsi kilpailuvoiton myötä esiintymään Hollywood Bowliin. Seuraavien kahden vuoden ajan Amara opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa ja lauloi San Franciscon sinfoniaorkesterin solistina.
Metropolitan-oopperassa luomallaan uralla Amara osallistui lähes 900:an esitykseen, joista yli 60 myös näytettiin televisiossa tai pidettiin radiolähetyksenä. Amaran usein esittämiä rooleja olivat Micaëla (Carmen), Cio-Cio San (Madama Butterfly) ja Tatjana (Jevgeni Onegin). Amara esiintyi myös Euroopassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa. Teoksia, joiden levyttämiseen hän osallistui, olivat Pajatso ja La bohème.
Amara sai nimityksen New Jersey Association of Verismo Operan taiteelliseksi johtajaksi vuonna 1995. Vuodesta 1989 hän on kuulunut Academy of Vocal Artsin Hall of Fameen.
Mikko Lönnström

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. lokakuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Porvoo, Suomi
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 190 cm
Junioriseurat
: Terä
1994–2000: Futura
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000 | RiPS | 1 | (0) |
| 2001–2002 | HyPS | 30 | (2) |
| 2003 | Futura | 16 | (0) |
| 2004 | Viikingit | 24 | (0) |
| 2005 | FC Hämeenlinna | 24 | (1) |
| 2006 | KooTeePee | 13 | (0) |
| 2007 | TP-47 | 8 | (0) |
| 2008–2010 | PK-35 | 65 | (5) |
| 2011 | HIFK | 15 | (0) |
| 2012 | Gnistan | 22 | (2) |
| 2013–2014 | Viikingit | 37 | (2) |
| 2014–2018 | Futura | 66 | (14) |
| 2022–2023 | MyMy | 34 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 355 | (33) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mikko Lönnström (s. 3. lokakuuta 1982 Porvoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lönnström on Gammelbackan Terän ja FC Futuran kasvatti. Debyyttinsä miesten sarjoissa hän teki Riihimäen Palloseurassa vuonna 2000, jolloin hän pelasi yhden ottelun Ykkösessä. Aikuisiällä Lönnström on pelannut enimmäkseen Ykkösessä ja Kakkosessa edustaen useita eri seuroja. Kaudella 2006 hän pelasi Veikkausliigaa FC KooTeePeen paidassa. Kaudeksi 2013 Lönnström siirtyi FC Viikinkeihin, jossa hän oli pelannut jo aiemmin vuonna 2004. Hän kuului kaudella 2013 Viikinkien kapteenistoon, ja marraskuussa 2013 hän teki seuran kanssa kauden 2014 kattavan jatkosopimuksen.
Jegor Surin

| Jegor Surin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. elokuuta 2006 (ikä 18) Voronež, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Lokomotiv Jaroslavl
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  22. varaus, 2024 Nashville Predators
Jegor Surin (s. 1. elokuuta 2006 Voronež, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilijä, pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja vasen laitahyökkääjä. Surin edustaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Surinin kasvattajaseura on Buran Voronež. NHL-joukkue Nashville Predators varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. varausvuorolla vuoden 2024 NHL:n varaustilaisuudessa. Surin on pelannut 28 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt neljä maalia ja yhden syötön eli yhteensä viisi tehopistettä. Tilastot päivitetty 29. joulukuuta 2024.
Päiväkoti Raikuli

| Päiväkoti Raikuli |
| --- | --- |

Kirjailija:  Heikki Niska
Kuvittaja:  Elvi Pekkarinen
Kansitaiteilija:  Elvi Pekkarinen
Kieli:  suomi
Genre:  lastenkirja
Kustantaja:  Kulttuurivihkot
Julkaistu:  2024
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  80 sivua
ISBN:  978-952-411-056-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Päiväkoti Raikuli on lasten satukirja, jonka on kertonut Heikki Niska ja kuvittanut Elvi Pekkarinen. Kirjan on vuonna 2024 julkaissut Kulttuurivihkot.
Hahmot

Mertsi on hyväntahtoinen joskin aika ajoin vähän äksy noita, joka on töissä Nyssäkässä päiväkoti Raikulissa. Mertsillä on Pekka-niminen kissa, joka pääsee lemmikkien päivänä mukaan töihin. Päiväkodissa laittaa ruokaa ja valmistelee retkieväitä Liemi-Liisa ja apulaisena touhuaa ja paikkoja järjestelee Kennu-kettu.
Päiväkotiin tulee aamulla liuta lapsia: peikkokaksoset Vänkä, Piisku, kummitukset Pööpöö ja Usva sekä Roba, Mirko, Nabuka, Annette, Viivi ja Aasiasta adoptoitu Mei, jotka tekevät jekkuja toisilleen. Lempeä Mertsi-noita käy loduttamassa kotiin jäänyttä Viiviä, jota on kiusattu pisamien vuoksi, ja saa tämän uskomaan omaan ainutlaatuisuuteensa. Iloisena Viivi uskaltautuu taas Raikuliin muiden joukkoon. Mertsi osaa parantaa pikku surut painamalla kädellään alakuloisen sydäntä, ja lisäksi hänen kykyihinsä kuuluu muun muassa taito osata taikoa lumisadetta.
Aiheesta muualla

Päiväkoti Raikuli, Kulttuurivihkot
Yön lapsi

| Yön lapsi |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Hanna Bergholm
Käsikirjoittaja:   Hanna Bergholm  Ilja Rautsi 
Tuottaja:  Daniel Kuitunen
Pääosat:   Seidi Haarla  Rupert Grint 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Elokuvayhtiö Komeetta
Levittäjä:  SF Studios
Budjetti:  5 500 000 €
Aiheesta muualla
IMDb
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yön lapsi on Hanna Bergholmin ohjaama suomalainen psykologinen trilleri, joka pureutuu vanhemmuuteen liittyviin epävarmuuksin ja tunteisiin. Elokuvan kuvaukset alkavat elokuussa 2024 Liettuassa.
Psykologinen trilleri kertoo pariskunnasta, suomalaisesta naisesta ja brittiläisestä miehestä, jotka muuttavat naisen lapsuudenkotiin suomalaisen metsän siimekseen. Pariskunta saa lapsen, mutta pian äidin täyttää pelko siitä, että lapsessa on jotakin outoa.
Elokuvan pääosassa ovat Seidi Haarla ja brittinäyttelijä Rupert Grint. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Bergholm ja Ilja Rautsi. Elokuvan tuottaa Daniel Kuitunen Elokuvayhtiö Komeetasta ja sen levittää suomalaisiin elokuvateattereihin SF Studios.
Elokuvan budjetti on 5,5 miljoonaa euroa, josta Elokuvasäätiön tuotantotuen osuus on 950 000 euroa. Pohjoismainen elokuva- ja tv-rahasto tukee hanketta 2,3 miljoonalla Norjan kruunulla eli eli noin 195 000 eurolla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Seidi Haarla  | … |  Saga   |
|  Rupert Grint  | … |  Jon   |
|  Pamela Tola  | … |     |
|  Pirkko Saisio  | … |     |
Luettelo Vieremän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vieremän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vieremän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Isänmaan puolesta -muistokivi | Kunnantalon piha, Myllyjärventie 1 | Kirkonkylä | 63.7432°N, 27.0004°E |  | 2017 |  |  |
| Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki | Vieremän ev.lut kirkkopiha, Kirkkotie 1 | Kirkonkylä | 63.7389°N, 27.0157°E |  | 2015 |  |  |
| Matti ja Liisa | Petterintien ja Ponssentien kulmassa | Kirkonkylä | 63.743°N, 27.0022°E | Ryynänen, EvaEva Ryynänen | 1989 |  |  |
| Sankarihautojen muistomerkki Kotikuusi | Vieremän kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 1 | Kirkonkylä | 63.7392°N, 27.0164°E | Laukkanen, LauriLauri Laukkanen | 1951 |  |   |
Niko Nakari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. huhtikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Kuusankoski, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 174 cm
Junioriseurat
1995–1999: Kumu JT
2000–2002: FC Kuusankoski
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2008 | FC Kuusankoski | 141 | (66) |
| 2009 | MyPa | 6 | (0) |
| 2009 | → FC Kuusankoski (laina) | 6 | (4) |
| 2010 | FC Kuusankoski | 25 | (14) |
| 2011–2013 | PaPe | 54 | (57) |
| 2013–2020 | Sudet | 146 | (148) |
| 2021–2023 | KJP | 53 | (34) |
| 2024 | HaPK | 5 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 436 | (327) |
Maajoukkue
| 2002 | Suomi U18 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. tammikuuta 2025.
Niko Nakari (s. 6. huhtikuuta 1984 Kuusankoski) on suomalainen jalkapalloilija. Nakari on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nakari on Kumu JT:n ja FC Kuusankosken kasvatti. Hän debytoi FC Kuusankosken edustusjoukkueessa Ykkösen kaudella 2001. Nakari edusti seuraa vuoteen 2008 asti ja viimeisenä kautenaan voitti Kakkosen A-lohkon maalikuninkuuden 16 maalilla. Kaudeksi 2009 Nakari siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Myllykosken Palloon, jonka riveissä hän pelasi kuusi liigaottelua ilman maaleja. Loppukauden ajaksi Nakari siirtyi lainalle FC Kuusankoskeen ja palasi joukkueeseen pysyvästi 2010. Hän oli jälleen joukkueensa paras maalintekijä, mutta FC Kuusankosken luopuessa kauden päätteeksi kilpailutoiminnasta Nakari siirtyi Voikkaan Pallo-Peikkoihin sarjatasoa alemmaksi Kolmoseen.
Nakari siirtyi kesken kauden 2013 Kakkosessa putoamistaisteluun ajautuneeseen Susiin. Hän teki viisi maalia kuuteen otteluun, mutta joukkue ei onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa. Kaudella 2013 Nakari oli mukana nostamassa Susia takaisin Kakkoseen ja 37 maalillaan hän oli eniten Kolmosen lohkoista maaleja tehnyt pelaaja. Nakari voitti Kakkosen Itälohkon maalikuninkuuden kaudella 2015 tehtyään 18 maalia.
Saavutuksia ja palkintoja

Sudet
Kolmonen, Kaakkois-Suomen piiri mestaruus (2): 2014, 2018
Henkilökohtaiset
Kakkosen, A-lohkon \ Itälohkon maali kuninkuus (3): 2007, 2015, 2016
Kolmosen, Kaakkois-Suomen piirin maali kuninkuus (2): 2014, 2018
OFDM

OFDM (Orthogonal frequency-division multiplexing) eli DMT-modulointi (Discrete Multitone) perustuu tiedonsiirtoon lukuisilla toisiaan häiritsemättömillä taajuuskanavilla yhtä aikaa.
OFDM-modulointia käytetään useissa erilaisissa tiedonsiirtojärjestelmissä kuten ADSL:ssä, WLANissa, UWB:n ofdm-versiossa, digiradiossa, digitelevisiossa ja datasähkössä, LTE:ssä sekä Flash-OFDM:ssä.
OFDM:n toiminta

Nykyisin käytössä olevat OFDM-menetelmät perustuvat diskreettiin Fourier-käänteismuunnokseen (IDFT, Inverse Discrete Fourier Transform).
Kerralla moduloitava symboli vastaa kompleksilukuina esitettyjä taajuuksien voimakkuuksia ja vaihekulmia, jotka sitten muunnetaan diskreetillä Fourier-käänteismuunnoksella digitaalisen signaalin vaihteluiksi. Digitaalinen signaali muunnetaan D/A-muuntimella analogiseksi kantataajuiseksi OFDM-signaaliksi. Kantataajuista signaalia voidaan käyttää sellaisenaan, tai sillä voidaan moduloida radiotaajuista kantoaaltoa.
Taajuuskanavien määrä ja kussakin kanavassa kerralla siirrettävien bittien määrä vaihtelee. Kanavia on yleensä useita kymmeniä, joskus useita tuhansia. Esimerkiksi 16-QAM-modulaatiota käytettäessä erilaisia vaiheen ja voimakkuuden arvoja on 4×4, jolloin yhden taajuuskanavan sisällä voidaan siirtää  {\mbox{log}}_{2}(4*4)=4 bittiä. Eri kanavilla voi käyttää erilaisia modulaatiotapoja.
Peräkkäisten symbolien keskinäinen vaikutus estetään jättämällä niiden väliin suojaväli. Suojaväliin kopioidaan pätkä signaalia sitä seuraavan IDFT-muunnoksen tuloksen lopusta (cyclic prefix). Tällä pystytään myös vähentämään symbolin sisällä eri taajuuksien keskinäistä vaikutusta.lähde?
Demoduloinnissa käytetään diskreettiä Fourier-muunnosta: yhtä symbolia vastaavaan lohkoon kuuluvat A/D-muuntimelta saatavat näytteet muunnetaan kerralla taajuuskanavien voimakkuutta ja vaihetta kuvaaviksi kompleksiluvuiksi. Kanavan kompleksilukua lähinnä vastaava bittikuvio valitaan demodulointitulokseen.
OFDM:n matemaattinen esitys

OFDM:n yhtä symbolia vastaavan digitaaliset signaalipulssien arvot  x_{k} saadaan laskettua kaavalla
x_{k}=\sum _{i=0}^{N-1}e^{j2\pi ik/N}Z_{i}
jossa  Z_{i} on kullakin kanavalla siirrettävä datasymboli kompleksilukuna esitettynä ja N on sekä kanavien että signaalin pulssien määrä.
Käytettäessä kantataajuista modulointia, signaalin pitää olla reaalinen. Tällöin taajuustason vektorin  Z on oltava hermiittisesti symmetrinen eli  Z_{i}=Z_{N-i}^{*} ja sekä  Z_{0} että  Z_{N/2} pitää olla reaalisia (itsensä konjugaatteja). Tiedonsiirtoon on silloin käytettävissä vain  N/2-1 kanavaa.
Laskennallisesti edullisinta on, jos muunnettavien taajuusalueiden määrä on kahden potenssi. Tällöin voidaan käyttää mahdollisimman yksinkertaista nopeaa Fourier-muunnosta.
Jatkuva aikatason signaali saadaan laskettua kaavalla
\nu (t)=\sum _{i=0}^{N-1}e^{j2\pi it/T}Z_{i},\quad 0\leq t<T,
jossa  T on symbolin kesto. OFDM:n taajuuskanavien sijoittuminen  1/T välein tekee taajuuskanavista ortogonaalisia. Tämä ilmenee kaavasta
{\frac {1}{T}}\int _{0}^{T}\left(e^{j2\pi i_{1}t/T}\right)\left(e^{j2\pi i_{2}t/T}\right)^{*}dt={\frac {1}{T}}\int _{0}^{T}e^{j2\pi (i_{1}-i_{2})t/T}dt={\begin{cases}1,&i_{1}=i_{2},\\0,&i_{1}\neq i_{2},\end{cases}}
missä tähdellä merkitään kompleksiluvun konjugaattia.