stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Antero Cederberg
Suomennoksia

Charles Cuvier : Lohdutuksia ja neuvoja : otteita erään paljonkokeneen päiväkirjasta ; saksan kielestä suom. J. A. Cederberg ja Wald. Forsman. 1878
Erik Georg Waldemar Napoleon Rudin : Mikä kuolema on? : saarna. Weilin & Göös, Jyväskylä 1881
Erik Georg Waldemar Napoleon Rudin : Sydämensuhde vapahtajaan : saarna. Suomentaja, Helsinki 1882
Herran oppi kahdentoista apostolin kautta pakanoille ; suomenkielinen käännös ja kreikkalainen alkuteksti. Wickström, Helsinki 1890
Jooli

Jooli
Jooli on kaksimastoinen purjealus, jossa peräsinakseli on taemman eli mesaanimaston etupuolella. Jos peräsinakseli on mesaanimaston perän puolella, alustyyppiä kutsutaan nimellä ketsi.
Useimmat nykyajan kaksimastoiset purjealukset ovat ketsejä, jooli on tyyppinä huomattavasti harvinaisempi. Joissain nykyaikaisissa retkipurjejollissa käytetään joolitakilaa, mistä esimerkkinä on suosittu Navigator-vene.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jooli Wikimedia Commonsissa
Jools Holland

Jools Holland Bafta-gaalassa vuonna 2009.
Julian Miles ”Jools” Holland OBE (s. 24. tammikuuta 1958) on brittiläinen kosketinsoittaja ja televisiojuontaja.
Holland perusti maaliskuussa 1974 Squeeze-yhtyeen, jonka kosketinsoittajana hän oli vuoteen 1980. Hänen ensimmäinen soololevytyksensä on vuodelta 1978. 1980-luvulla hän juonsi The Tube -musiikkishow’ta Paula Yatesin kanssa.
Squeeze, joka oli hajonnut vuonna 1982 Hollandin lähdettyä, teki yllättäen paluun vuonna 1985, ja Holland toimi jälleen yhtyeen kosketinsoittajana vuoteen 1990. Hän on juontanut omaa Later... with Jools Holland -ohjelmaansa yhtämittaisesti vuodesta 1992 lähtien. Hänellä on myös vuonna 1987 perustettu oma rhythm & blues -orkesterinsa.
Holland esiintyi tammikuussa 2005 yhtyeineen Eric Claptonin kanssa tapaninpäivän 2004 tsunamia seuranneessa hyväntekeväisyyskonsertissa Cardiffin Millennium Stadiumilla. Hän meni 29. elokuuta 2005 naimisiin Christabel McEwenin kanssa, ja hänet nimitettiin syyskuussa 2006 Kentin Deputy Lieutenantiksi.
Hollandin omaelämäkerta Barefaced Lies and Boogie Woogie Boasts julkaistiin lokakuussa 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jools Holland Wikimedia Commonsissa
Jools Hollandin viralliset kotisivut (englanniksi)
Jools Holland Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karamzin

Karamzin voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Aurora Karamzin (1808–1902), sosiaali- ja diakoniatyön uranuurtaja Suomessa
Nikolai Karamzin (1766–1826), venäläinen kirjailija, kielimies ja historioitsija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jarmo Saari

Saari soittamassa Anna-Mari Kähärän Orkesterin keikalla Jyväskylässä heinäkuussa 2007.
Jarmo Ilari Saari (s. 14. maaliskuuta 1970 Kauniainen) on suomalainen kitaristi, säveltäjä ja tuottaja. Hän on muun muassa soittanut XL-, ZetaBoo- ja Anna-Mari Kähärän orkesteri -yhtyeissä sekä julkaissut kolme soololevyä Jarmo Saari Solu -projektinsa tiimoilta. Hän on työskennellyt muun muassa Jukka Perkon, Emma Salokosken, Tero Saarisen, Mika Kaurismäen, Helsingin kaupunginorkesterin, Avanti!-orkesterin, Don Huonot -yhtyeen, UMO:n, Espoo Big Bandin, Tuomari Nurmion ja Sivuun Ensemblen kanssa. Saarelle myönnettiin Suomi-palkinto vuonna 2012 taiteellisesta toiminnasta.
Nuoruus

Saari vietti nuoruutensa Espoon Tapiolassa. Lapsena hän lauloi Tapiolan kuorossa sekä soitti selloa, rumpuja, pianoa ja pasuunaa. Ensimmäisen kitaransa hän sai kymmenvuotiaana. Vuonna 1990 hän opiskeli Oulunkylän Pop & Jazz -konservatoriossa ja päätti pasuunan lisäksi keskittyä yhä enemmän kitaransoittoon. Vuonna 1992 hän siirtyi Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolle, jossa hän opiskeli säveltämistä ja kitaraa. Vuonna 1999 jazzsävellyksen maisteriksi valmistuneen Saaren opettajina toimivat muun muassa Olli Kortekangas, Anders Jormin, Jukkis Uotila ja Raoul Björkenheim.
Muusikonura

Suorittaessaan asepalvelustaan vuonna 1991 soittokunnassa Saari tapasi vibrafonisti Arttu Takalon. Myöhemmin samana vuonna Saari ja Takalo perustivat yhdessä kahden muun Sibelius-Akatemian opiskelijan, basisti Tuure Kosken sekä rumpali Tomi Salesvuon kanssa yhtyeen nimeltä XL. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä Xlentin vuonna 1995. Sävellyksistä vastasivat Saari ja Takalo, ja musiikissaan yhtye yhdisteli vaikutteita orkesteri- ja elokuvamusiikista, jazzista, rockista, elektronisesta musiikista ja kansanmusiikista; itse yhtye käytti termiä "fantasiamusiikki". Yhtyeeseen liittyi vielä DJ Bunuel eli Måns Strömberg. Michael Brecker vieraili yhtyeen Jukola-albumilla (1998). Muun muassa Pekka Pohjola, Kie von Hertzen, Pekka Kuusisto ja Marzi Nyman vierailivat soittajina yhtyeen keikoilla. 2000-luvun keikoilla yhtyettä lämmitteli usein salaperäinen Avanto, jossa samaiset muusikot improvisoivat valepuvuissa. XL julkaisi (Rockadillo Records) viisi studioalbumia sekä yhden livealbumin, ja vuonna 2004 yhtye päätettiin lopettaa.
Vuonna 1992 Saari tapasi basisti Pekka Lehden. He alkoivat soitella duona ja saivat mukaan yhtyeeseensä rumpali Marko Timosen sekä myöhemmin Anna-Mari Kähärän, jolloin syntyi ZetaBoo, maailmanmusiikkia jazziin yhdistelevä kvartetti. Yhtyeen esikoislevy, Janne Haaviston tuottama ZetaBoo julkaistiin (Texicalli) vuonna 1997. Zetaboo on julkaissut kolme albumia, ja Saari on säveltänyt useimmat kappaleet yhtyeelle. Tukholmassa asunut yhdysvaltalainen, vuonna 2009 kuollut David Wilczewski oli lyömäsoittaja Mongo Aaltosen lisäksi yhtyeen säännöllinen erikoisvieras.
Vuonna 1998 nimellä Johnny Island Saari perusti yhdessä DJ-rumpali Teppo Mäkysen kanssa Reuna-yhtyeen. Myöhemmin duoon liittyi äänivisionääri Teemu Korpipää. Reuna on julkaissut albumin Smelly vuonna 2003. Yhtyeen musiikki oli kokeilevaa elektronista klubimusiikkia jazz- ja dub-vaikuttein. Yhtye pyrki myös tekemään musiikistaan rosoista ja viimeistelemätöntä vastapainona nu-jazzin hienostuneelle tyylille.
Vuonna 2001 Saaren projekti Jarmo Saari Filmtet julkaisi albumin Filmtet – A tribute to Finnish cinema. Albumi koostui Saaren uudelleen sovittamista suomalaisen elokuvamusiikin klassikoista 1950-luvulta nykyaikaan, kuten "Akselin ja Elinan häävalssi", "Sinua, sinua rakastan" sekä elokuvien Talvisota ja Rukajärven tie teemoista. Albumilla soittaneeseen septettiin kuuluivat Saaren lisäksi muun muassa Pepa Päivinen ja Seppo Kantonen. Levy oli jazzpainotteinen, ja alun perin sen pitikin ilmestyä Blue Note -levymerkillä. Levy julkaisi EMI Finland.
Vuonna 2006 Saari ryhtyi esittämään säveltämiään omia ja suomalaisten runoilijoiden tekstejä. Trubamolli-duon toinen jäsen on Suomen Kansallisoopperan silloinen harpisti Laura Hynninen.
Muusikonura > Jarmo Saari Solu

Vuonna 2000 Saari esiintyi ensimmäisen kerran sooloartistina. Hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä kuitenkin vasta vuonna 2004 neljän vuoden valmistelun jälkeen. Projekti ja esikoisalbumi olivat nimeltään Solu. Levyn ainoa instrumentti on Saaren sähkökitara, jonka ääniä hän oli muokannut efektilaitteilla ja tietokoneella. Levyllä sijaa saavat myös tavallisesti virheääninä pidetyt särähdykset ja naksahdukset. Saari sanookin, että hänelle "rosoisuus on kaunista". Albumi poiki Saarelle keikkoja ympäri Pohjoismaita ja Eurooppaa. Keikoilla Saari esiintyy instrumentteinaan muun muassa kitara, theremin, vokooderi, erilaisia harppuja ja sampleri sekä apunaan äänimies ja valotaiteilija.
2007 Saari julkaisi toisen Solu-albuminsa The Making of LOVE. Toukokuun lopussa Saaren Solu esiintyi kahdesti Tokiossa, Japanissa. Kolmas Solu-albumi Next of Kin julkaistiin 2008. Se sisältää Tero Saarinen Companyn samannimiseen tanssiteokseen sävellettyä musiikkia. Levyllä Saari soittaa kitaran lisäksi useita muita soittimia, kuten lasiharppua ja viola da gambaa, ja käyttää sampleja muun muassa luonnon, kodinkoneiden ja lelujen äänistä.
Muusikonura > Jarmo Saari Republic

Saari perusti vuonna 2012 kolmen rumpalin ja itsensä muodostaman superkokoonpanon, jonka esikoislevy ilmestyi keväällä 2014. Sami Kuoppamäki, Olavi Louhivuori ja Abdissa "Mamba" Assefa ovat Suomen arvostetuimpia, monipuolisimpia ja työllistetyimpiä lyömäsoittajia. Jarmo Saari Republic -keikoilla ovat lavalla vierailleet myös solistit Sam Huber, Tommy Lindgren ja Timo Lassy. Debyyttilevyllä esiintyvät myös Johanna Iivanainen, Rolling Stones -yhtyeen saksofonisti Tim Ries sekä muun muassa Jarmo Saaren lapset. Albumi sai Emma-ehdokkuuden 2015 tammikuussa. Yhtyeen toinen albumi Soldiers of Light ilmestyi 2019 saksalaisella Membran-levymerkillä ja myöhemmin jakelua on hoitanut Eclipse Music.
Muusikonura > Muut projektit

Muita yhtyeitä ja artisteja, joiden kanssa Saari on tehnyt yhteistyötä, ovat muun muassa Don Huonot, jonka kiertuekitaristina hän on soittanut 1998 lähtien, sekä soolouralle yhtyeestä siirtynyt Kalle Ahola, Tuomari Nurmio, Anna-Mari Kähärän orkesteri, Perko-Pyysalo Poppoo, Jukka Perko Avara, Emma Salokoski, Vuokko Hovatta, Aulikki Oksanen, Fat Beat Sound System, The JP's, Susanna Haavisto, Esko Salminen, Pekka Lehti, Pepe Deluxe, Rajaton, Meta4 sekä Olympia-orkesteri.
Saari on säveltänyt musiikkia myös big bandeille: Vuonna 2000 äänitettiin Espoo Big Bandin tilaama teos Neandertal Grooves, jonka solistina toimi lyömäsoittaja Trilok Gurtu. Teos esitettiin vuonna 2002 Espoon April Jazz -festivaaleilla. UMO Jazz Orchestralle hän on säveltänyt muun muassa teoksen Jukola sekä sovittanut Miles Davisin kappaleet "Fast track / Come get it" yhtyeen albumille Electrifying Miles. Lisäksi Saari on säveltänyt kamari-, orkesteri- sekä kuoromusiikkia esimerkiksi kokoonpanoille Meta4, Tapiolan Kuoro, Dominante ja Rajaton sekä tehnyt musiikkia Simo Halisen, Mika Kaurismäen ja Saara Saarelan elokuviin sekä Hanna Maylettin elokuvaan Kiltit tytöt.
Jarmo Saari on säveltänyt myös Moominvalley (Muumilaakso) -TV-sarjan 2. ja 3. tuotantokauden yhdessä Samulin Kosmisen ja Pekka Kuusiston kanssa sekä Otso Kauton ohjaaman Hamlet-rockmusikaalin yhdessä Eeva Konnun ja Varre Vartiaisen kanssa (Tampereen Työväen Teatteri 2020). Hän on ollut tanssiteatteri Sivuun Ensemblen hovisäveltäjä Ninni Perkon näyttämöteoksissa sekä tanssielokuvissa vuodesta 2011. Saari sävelsi 2023 TTT:lle Kristian Smedsin kirjoittaman ja Samuli Reunasen ohjaaman Fjodor Dostojevskin Rikos ja rangaistus-romaaniin pohjautuvan Sad songs from the heart of Europe -näytelmän musiikin ja äänisuunnittelun sekä esiintyy lavalla lasiharpun, bassobalalaikan, matkaharmonin ja kitaran kera 2023 näyttelijä Suvi-Sini Peltolan kanssa.
Saari sai Suomi-palkinnon 2012 taiteellisesta toiminnasta.
Palkinnot

Jazzrytmit-kriitikkoäänestyksen vuoden muusikko: 1997 ja 1999
Jazzrytmit-kriitikkoäänestyksen vuoden albumi: 2001 (Jarmo Saari Filmtet: Filmtet – A tribute to Finnish cinema)
Jazz-Emma-ehdokkuudet: 2002 (Espoo Big Band feat. Trilok Gurtu: "Neandertal Grooves"), 2003 XL: "Visual" ja 2015 "Jarmo Saari Republic"
Teosto-palkinto ehdokkuus: 2004 ("Solu")
Suomi-palkinto 2012
Diskografia

Filmtet – A tribute to Finnish cinema (EMI Finland,  2001)
Aiheesta muualla

Saaren kotisivut.
Solu Rockadillon verkkosivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
XL – Milou II (1999). Ylen Elävä arkisto.
Jarmo Saari Elonetissä.
Jarmo Saari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Saari vuonna 2007 Solu-projektinsa keikalla Tokiossa.
Jari ”Cyde” Hyttinen

| Jari Hyttinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. helmikuuta 1959 (ikä 65) Joensuu
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Kustantaja, muusikko, viestintä- ja markkinointialan yrittäjä
Cyde Hyttinen (s. 22. helmikuuta 1959 Joensuu) on suomalainen muusikko, tuottaja ja viestintä- ja markkinointialan yrittäjä. Hyttinen on helsinkiläisen Provisual-osakeyhtiön ja Olutposti median pääomistaja ja kustantaja.
Taiteellinen ura

Hyttisen muusikkoura alkoi vuonna 1978 Sight-nimisen yhtyeen toisena solistina ja kitaristina Ismo Alangon parivaljakkona. Tämän jälkeen hän vaikutti yhtyeissä Luuvitonen ja Jerry & Tornados. Levyttävän artistin ura alkoi vuonna 1979 Jerry Sultsina & Karelian piirakat -yhtyeessä. Yhtye julkaisi ”Viekas vilppi” -nimisen singlen, joka perustui ”työväenvirteen” numero 440 (virsi poistettiin virsikirjauudistuksessa). Miehistövaihdoksen jälkeen yhtye muutti nimensä pelkäksi Jerry Sultsinaksi ja siltä ilmestyi albumi Viimeinen mies vuonna 1981 ja vielä yksi single vuonna 1982. Hyttinen perusti Jouni "Joni" Mömmön ja ystäviensä kanssa Silmienvaihtajat nimisen yhtyeen. Mömmön sairastumisen jälkeen yhtye jatkoi nimellä Kosmonauts levyttäen Politricks -nimisen LP:n vuonna 1988 ja Ydintuulee CD:n vuonna 1993. Cyde toimi kitaristina ja laulajana myös Ismo Alangon Radio -yhtyeen singlellä ”Lokaa ja kuita” sekä Ismo Alanko Puusta pudonneet -yhtyeessä. Alangon veljesten kanssa hän perusti vuonna 1989 yhtyeen Sössölandian Kultakurkut, joka on esiintynyt harvakseen muun muassa Helsingin juhlaviikoilla, Ilosaarirockissa ja Ruisrockissa sekä pienissä kaveripiirin juhlissa.
Palkinnot ja kunniamaininnat

Femmagaala 2014: Alkoholipolitiikka. Tunnustus Tolkku käteen alkoholiverotuksessa kampanjoista vapaamman alkoholipolitiikan puolesta.
Emma-gaala 2003: Provisualin ja Hyttisen 'BMG:lle' tuottama Don Huonot - Olimme kuin Veljet -DVD oli vuoden 2003 voittaja perinteisessä Emma-gaalassa.
Europrix 2002: Pixoffille Europrix 2002 laatuleima (The Official EUROPRIX 2002 Quality Seal).
Media & Message 2002: Pixoff.net voitti kultaa Media & Message 2002 -kilpailun "Viihde ja kulttuuri " -sarjassa sekä koko tapahtuman Grand Prix'n pääpalkinnon. Tunnustusta Pixoff sai myös "Paras uusi jakelumuoto" kunniakirjoin.
Rekaksois.com 2002: Vuoden kulttuurityö: PIXOFF.net.
Venla 2002: Hassisen Kone - 20 vuotta myöhemmin -konserttitaltioinnille (Eastpop2000) myönnettiin vuoden 2002 Venla "Paras musiikkiohjelma" -palkinto
MindTrek 2000: Yleisön Ykkönen -sarjan voittaja
Vuoden ulkopohjoiskarjalainen 2014: Vuoden ulkopohjoiskarjalaisen valinnasta päättävät Pohjois-Karjalan maakuntaliitto, Joensuun kaupunki, Itä-Suomen yliopisto ja sanomalehti Karjalainen.
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomat 2019 Henkilökuva
Karjalainen "Vuoden ulkopohjoiskarjalainen" (Arkistoitu – Internet Archive)
Jari ”Cyde” Hyttinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jari ”Cyde” Hyttinen Discogsissa. (englanniksi)
Radio Metro: Alkoholipolitiikkaa (Arkistoitu – Internet Archive)
John Grahame

| John Grahame |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1975 (ikä 49) Denver, Colorado
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2012
Seurat:  Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) Albany River Rats (AHL) Avangard Omsk (KHL) Adirondack Phantoms (AHL) Lake Erie Monsters (AHL)
NHL-varaus:  229. varaus, 1994 Boston Bruins
John Grahame (s. 31. elokuuta 1975 Denver, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL:ssä 224 runkosarjaottelua vuosina 1999–2008. Grahame voitti Stanley Cupin vuonna 2004 pelatessaan Tampa Bay Lightningissa. Hänen isänsä Ron Grahame oli myös maalivahti.
Ura > Junioriura

Grahame aloitti uransa USHL-liigan Sioux City Musketeersissa kaudella 1993–1994. Boston Bruins varasi hänet kauden jälkeen vuotuisessa varaustilaisuudessa vuorolla 229. USHL:n jälkeen Grahame siirtyi Lake Superior Staten yliopistoon kolmeksi vuodeksi pelaamaan.
Ura > Boston Bruins

Kaudella 1997–1998 Grahame teki sopimuksen Boston Bruinsin kanssa, ja siirtyi joukkueen farmiin Providence Bruinsiin. Hän hävisi valtaosan tulokaskauden otteluistaan, mutta seuraavana vuonna puolestaan pelasi miltei tappioitta. Kaudella 1999–2000 Grahame pääsi ensimmäistä kertaa pelaamaan NHL:ssä, kun Bostonin ykkösmaalivahti Byron Dafoella oli sopimuskiista. Grahame pelasi 27 ottelua kunnes hänet lähetettiin takaisin Providenceen Dafoen uusiessa sopimuksensa.
Kaudella 2000–2001 Grahame valittiin Bostonin kakkosmaalivahdiksi. Juuri ennen kauden hän kuitenkin mursi nilkkansa, eikä enää palattuaan kyennyt pelaamaan samalla tasolla kuin aiemmin. Grahamen peliaika jäi vähäiseksi, kunnes hänelle avautui ykkösvahdin paikka kaudeksi 2003–2004 Dafoen siirtyessä pois joukkueesta. 23 ottelun jälkeen Boston myi Grahamen Tampa Bay Lightningiin varaustilaisuuden neljättä varausvuoroa vastaan.
Ura > Tampa Bay ja Carolina

Tampa Bayssa Grahame pelasi kaksi kautta Nikolai Habibulinin varamaalivahtina. Kausi 2003–2004 on ollut tilastollisesti Grahamen uran paras, ja kauden päätteeksi Tampa Bay voitti Stanley Cupin. Seuraavana vuonna työsulkukautena Grahame ei pelannut missään. Kaudella 2005–2006 hänestä tuli Tampa Bayn ykkösmaalivahti. Pudotuspeleissä hänet syrjäytti Sean Burke, eikä Grahame saanut jatkosopimusta seuralta kauden jälkeen.
Carolina Hurricanes solmi kahden vuoden sopimuksen Grahamen kanssa kesällä 2006. Hän pelasi kakkosmaalivahtina aina tammikuuhun 2008 saakka, jolloin hänet lähettiin farmiseuraan Albany River Ratsiin. Yhteensä Grahame pelasi 45 ottelua Carolinassa.
Ura > KHL ja paluu Amerikkaan

Kaudeksi 2008–2009 Grahame siirtyi Venäjälle uuteen KHL-liigaan Avangard Omskin joukkueeseen. Hän pelasi vain 20 ottelua Avangardissa, sillä joukkue sanoi sopimuksen irti Grahamen kahakoitua humalassa paikallisessa yökerhossa. Grahame palasi Pohjois-Amerikkaan ja pelasi kauden 2009–2010 alun AHL-liigan Adirondack Phantomsissa. Hän solmi Colorado Avalanchen kanssa sopimuksen ja siirtyi seuran farmiin Lake Erie Monstersiin. Grahame pelasi Monstersissa kauden 2010–2011 loppuun ja ilmoitti lopettavansa uransa. Hän siirtyi junioriseura Sioux City Musketeersin maalivahtivalmentajaksi.
Grahame palasi kuitenkin maaliskuussa 2012 ammattilaispelaajaksi, kun hän teki loppukauden sopimuksen maalivahtien loukkaantumisista kärsivän New York Islandersin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Grahame Wikimedia Commonsissa
Joon

| Joon |
| --- | --- |

Perustettu:  2017
Solmukohdat:  Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Air France-KLM
Kotipaikka:  Pariisi
Avainhenkilö(t):  Jean-Michel Mathieu (toimitusjohtaja)
Joon on ranskalainen lentoyhtiö. Se on Air Francen tytäryhtiö, joka on suunnattu erityisesti Y-sukupolven edustajille. Sen kotikenttä on Pariisin Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema.
Yhtiön on suunniteltu aloittavan keskipitkän matkan lennot syksyllä 2017. Ensimmäisiä kohteita ovat todennäköisesti Berliini, Lissabon, Porto ja Barcelona. Joon vuokraa aluksi emoyhtiö Air Francelta kuusi Airbus A321 -konetta. Se aloittaa kaukolennot kesäkaudella 2018 käyttäen kolmea tai neljää Airbus A340 -konetta. Lisäksi yhtiöllä on suunnitelmissa hankkia Airbus A350 -koneita.
Tarkempia tietoja Joonista on julkistettu niukasti. Air Francen mukaan yhtiö on ”suunnattu nuorelle, työssäkäyvälle asiakaskunnalle, millenniaaleille, joilla digitaalinen teknologia on elämäntyylin keskiössä”. Se ei ole perinteinen halpalentoyhtiö, vaan lippujen hintoja pyritään alentamaan muun muassa matkustamohenkilökunnan työsopimusten uudelleenjärjestelyllä.
Aiheesta muualla

Joon Air Francen sivuilla (englanniksi)
Joona (albumi)

| Joona Terapia |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 24. elokuuta - 6. syyskuuta 1998
 Julkaistu: 20. lokakuuta 1998
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 52.45
 Levy-yhtiö: Omakustanne
Terapian muut julkaisut
| Kovia ääniä ja vaikeita sanoja 1997 | Joona 1998 | Studio 7 2000 |
Joona on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian viides albumi. Se julkaistiin 20. lokakuuta 1998.  Vuonna 2008 albumista julkaistiin uusintapainos.
Kappaleet

Jaakobinpaini – 3.28
Joona – 4.24
Kuolematon – 3.27
Rakkautta oppimaan – 5.46
Kesä – 4.39
Valo on sisällä – 5.15
Pelasta mut – 4.05
Liekkejä yössä – 5.22
Pakenen – 3.32
Maailman kuvia – 4.37
Ystäviä – 2.31
Tarinoita vaan – 5.33
Jonni Heikkinen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. tammikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Jyväskylä, Suomi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
1997–2001: SiPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2003 | SiPS | 29 | (2) |
| 2004–2007 | KuPS | 13 | (0) |
| 2004–2006 | → KuPS A | 41 | (10) |
| 2007 | → Kings (laina) | 4 | (0) |
| 2008–2011 | JIPPO | 81 | (2) |
| 2014 | JIPPO | 15 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 183 | (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. heinäkuuta 2015.
Jonni Heikkinen (s. 14. tammikuuta 1986 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta pystyy myös pelaamaan puolustuksen keskustassa.
Heikkinen siirtyi kesken kauden 2004 Kolmosessa pelanneesta Siilinjärven Palloseurasta Kuopion Palloseuraan. Heikkinen ei onnistunut vielä vakiinnuttamaan pelipaikkaansa edustusjoukkueessa, vaan joutui hakemaan pelikokemusta KuPS Akatemian riveistä Kakkosesta.
Kauden 2006 alussa hän esiintyi useasti avauksessa KuPS:n voittoisalla Liigacup-taipaleella. Veikkausliiga-otteluita kertyi kauden aikana vain yksi, joten pelituntumaa oli haettava usein KuPS Akatemian riveistä Kakkosesta.
Saavutukset

Liigacupin voitto 2006
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jonni Heikkinen Wikimedia Commonsissa
Karamellisoituminen

Paahtovanukasta, jonka kuori on karamellisoitunut.
Karamellisoituminen tarkoittaa sokerin kuumenemista niin, että se sulaa ja ruskistuu siirappimaiseksi. Karamellisoitumisessa sokeri hajoaa yksinomaan lämmön vaikutuksesta. Eri sokerityypit karamellisoituvat eri lämpötilassa: fruktoosin karamellisoituminen alkaa 110 celsiusasteessa, ruokosokerin ja glukoosin 160 celsiusasteessa, ja laktoosin 203 celsiusasteessa. Ksylitoli ei karamellisoidu, koska siinä ei ole reaktiivista karbonyyliryhmää.
Johannes Scotus Eriugena

Johannes Scotus Eriugena.
Johannes Scotus Eriugena (n. 815 Scotia –877) (myös Johannes Scotus Erigena, Johannes Scottus Eriugena) oli irlantilainen teologi, uusplatonilainen filosofi ja runoilija. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Pseudo-Dionysios Areopagitan töiden kääntäjänä ja kommentoijana.
Elämä

Eriugena oli syvällinen kreikan kielen tuntija, mikä oli tuohon aikaan harvinaista läntisessä kristikunnassa. Hän syntyi Irlannissa ja muutti Ranskaan noin vuonna 845 ja otti hoitaakseen Palatinen akatemian kuningas Kaarle Kaljupään kutsusta. Koulun maine vaikuttaa kasvaneen huomattavasti Eriugenan johtajakaudellakenen mukaan?, ja kuningas suhtautui häneen suopeasti.
Eriugena asui Ranskassa ainakin kolmekymmentä vuotta. Bysantin keisarin Mikael III:n kutsusta hän otti noin vuonna 858 hoitaakseen Pseudo-Dionysioksen teosten kääntämisen kreikasta latinan kielelle. Hän lisäsi käännöksiin myös omat kommentaarinsa. Näin hän oli ensimmäinen joka esitteli uusplatonismin ajatuksia kreikan kielestä Länsi-Euroopassa, missä ne tulivat vaikuttamaan suuresti kristilliseen teologiaan. Hän kehitteli predestinaatio-oppia, joka kuitenkin tuomittiin Valencian kirkolliskokouksessa.
Hänen elämänsä loppuajasta ei tiedetä juurikaan mitään. Erään kertomuksen mukaan hänet olisi vuonna 882 kutsuttu Oxfordiin Alfred Suuren kutsusta, ja hän olisi työskennellyt siellä monta vuotta, tullut Malmesburyn apotiksi, ja että hänen oppilaansa olisivat puukottaneet hänet kuoliaaksi kirjoituspuikoillaan. Tämän kertomuksen tueksi ei ole kuitenkaan juurikaan näyttöä ja se viittaa epäilemättä johonkin toiseen Johannekseen. Todennäköisesti Eriugena ei koskaan jättänyt Ranskaa. Hänen kuolemansa ajankohdaksi on päätelty 877. Saatavilla olevasta aineistosta ei voi päätellä, toimiko hän papistossa vai maallikkona, vaikkakin ajankohdan olot huomioon ottaen on todennäköisintä että hän olisi ollut papistoa ja mahdollisesti munkki.
Työt

Johannes Scotus Eriugenan pääteos on De divisione naturae (865), jossa pyrittiin kristillisyyden ja uusplatonismin sulauttamiseen, mutta teos tuomittiin myöhemmin panteistisuutensa takia harhaoppiseksi.