stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Borussia Dortmund
Päävalmentajat vuodesta 1961 lähtien

| Aika | Nimi | Kansalaisuus | Saavutukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 6/2024–1/2025 | Nuri Şahin |   |  |
| 7/2022–6/2024 | Edin Terzić |   |  |
| 7/2021–5/2022 | Marco Rose |  |  |
| 12/2020–6/2021 | Edin Terzić |   | Saksan cup: 2021 |
| 7/2018–12/2020 | Lucien Favre |  | DFL-Supercup: 2019 |
| 12/2017–6/2018 | Peter Stöger |  |  |
| 7/2017–12/2017 | Peter Bosz |  |  |
| 7/2015–5/2017 | Thomas Tuchel |  | Saksan cup: 2017 |
| 7/2008–6/2015 | Jürgen Klopp |  | Saksan mestaruus: 2011, 2012, Saksan cup: 2012 |
| 3/2007–5/2008 | Thomas Doll |  | Saksan cupin hopeaa: 2008 |
| 12/2006–3/2007 | Jürgen Röber |  |  |
| 7/2004–12/2006 | Bert van Marwijk |  |  |
| 7/2000–6/2004 | Matthias Sammer |  | Saksan mestaruus: 2002, UEFA Cupin hopeaa: 2002 |
| 4/2000–6/2000 | Udo Lattek |  |  |
| 2/2000–4/2000 | Bernd Krauss |   |  |
| 7/1998–2/2000 | Michael Skibbe |  |  |
| 7/1997–6/1998 | Nevio Scala |  |  |
| 7/1991–6/1997 | Ottmar Hitzfeld |   | Mestarien liiga: 1997; Intercontinental Cup: 1997; Saksan mestaruus: 1995, 1996; Saksan supercup: 1995, 1996; UEFA Cupin hopeaa: 1993 |
| 7/1988–6/1991 | Horst Köppel |  | Saksan cup: 1989; Saksan supercup: 1989 |
| 4/1986–6/1988 | Reinhard Saftig |  |  |
| 7/1985–4/1986 | Pál Csernai |  |  |
| 10/1984–6/1985 | Erich Ribbeck |  |  |
| 7/1984–10/1984 | Timo Konietzka |   |  |
| 11/1983–6/1984 | Horst Franz |  |  |
| 10/1983–11/1983 | Heinz-Dieter Tippenhauer, Siegfried Melzig | ,  |  |
| 10/1983 | Helmut Witte |  |  |
| 7/1983–10/1983 | Ulrich Maslo |  |  |
| 4/1983–6/1983 | Helmut Witte |  |  |
| 7/1982–4/1983 | Karl-Heinz Feldkamp |  |  |
| 7/1981–6/1982 | Branko Zebec |  |  |
| 5/1981–6/1981 | Rolf Bock |  |  |
| 7/1979–5/1981 | Udo Lattek |  |  |
| 4/1979–6/1979 | Ulrich Maslo |  |  |
| 7/1978–4/1979 | Carl-Heinz Rühl |  |  |
| 7/1976–4/1978 | Otto Rehhagel |  |  |
| 2/1976–6/1976 | Horst Buhtz |  |  |
| 7/1974–2/1976 | Otto Knefler |  |  |
| 2/1974–6/1974 | Dieter Kurrat |  |  |
| 7/1973–2/1974 | Janos Bedl |  |  |
| 3/1973–5/1973 | Detlev Brüggemann |  |  |
| 11/1972–3/1973 | Max Michallek |  |  |
| 7/1972–10/1972 | Detlev Brüggemann |  |  |
| 1/1972–2/1973 | Herbert Burdenski |  |  |
| 7/1970–12/1971 | Horst Witzler |  |  |
| 3/1969–6/1970 | Hermann Lindemann |  |  |
| 12/1968–3/1969 | Helmut Schneider |  |  |
| 4/1968–12/1968 | Oswald Pfau |  |  |
| 7/1966–4/1968 | Heinz Murach |  |  |
| 7/1965–6/1966 | Willi Multhaup |  | Cup-voittajien cup: 1966 |
| 7/1961–6/1965 | Hermann Eppenhoff |  | Saksan cup: 1965 |
Entisiä pelaajia

Luettelo Borussia Dortmundissa pelanneista jalkapalloilijoista
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto.
| n k Mestarien liigan voittajat |
| --- | --- |
Kausi ja voittaja: 1992–93:  Marseille 1993–94:  Milan 1994–95:  Ajax 1995–96:  Juventus 1996–97:  Borussia Dortmund 1997–98:  Real Madrid 1998–99:  Manchester United 1999–00:  Real Madrid 2000–01:  Bayern München 2001–02:  Real Madrid 2002–03:  Milan 2003–04:  Porto 2004–05:  Liverpool 2005–06:  Barcelona 2006–07:  Milan 2007–08:  Manchester United 2008–09:  Barcelona 2009–10:  Internazionale 2010–11:  Barcelona 2011–12:  Chelsea 2012–13:  Bayern München 2013–14:  Real Madrid 2014–15:  Barcelona 2015–16:  Real Madrid 2016–17:  Real Madrid 2017–18:  Real Madrid 2018–19:  Liverpool 2019–20:  Bayern München 2020–21:  Chelsea 2021–22:  Real Madrid 2022–23  Manchester City
| n k  SDAX-indeksi |
| --- | --- |
 1&1  Adesso  Adtran  Adtran Networks  Amadeus Fire  ATOSS Software  AUTO1 Group  BayWa  Befesa  Bilfinger  Borussia Dortmund  Cancom  Ceconomy  Cewe  CompuGroup Medical  Dermapharm Holding  Deutsche Beteiligungs  Deutsche Pfandbriefbank  Deutsche Wohnen  Deutz  Drägerwerk  Dürr  DWS Group  Eckert & Ziegler Strahlen- und Medizintechnik  Elmos Semiconductor  Energiekontor  Fielmann Group  FlatexDEGIRO  GFT Technologies  Grand City Properties  Grenke  Hamborner REIT  Heidelberger Druckmaschinen  Hornbach Holding  Hypoport  Indus Holding  IONOS Group  Jost Werke  Klöckner & Co  Kontron  KSB  KWS SAAT  Metro  MorphoSys  Mutares  Nagarro  NORMA Group SE  Patrizia  Pfeiffer Vacuum Technology  PNE  ProSiebenSat.1 Media  PVA TePla  SAF-Holland  Salzgitter  Schaeffler  Schott Pharma  SFC Energy AG  SGL Carbon  Sto  Stratec  Südzucker  SÜSS MicroTec  Synlab  ThyssenKrupp Nucera  Traton  Varta  VERBIO Vereinigte BioEnergie  Vossloh  Wacker Neuson  Wüstenrot & Württembergische 
Päivitetty: 10. tammikuuta 2024
Borussia Dortmundin kotistadion, Signal Iduna Park.
Otto Wilhelm De Geer

Otto Wilhelm De Geer (vuodesta 1766 De Geer af Tervik; 23. joulukuuta 1710 Godegård, Ruotsi – 28. maaliskuuta 1769 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen vapaaherra ja valtaneuvos, joka toimi Suomessa Kymenkartanon ja Savon läänin maaherrana vuosina 1757–1765.
De Geer kuului hollantilaista alkuperää olleeseen De Geer -aatelissukuun ja oli Louis De Geerin pojanpojanpoika. Hänen vanhempansa olivat ruukinpatruuna Jean de Geer ja Maria Kristina von Bulow. De Geer opiskeli Uppsalan yliopistossa ja palveli vuodesta 1729 sotilaana Henkikaartissa sekä joitain vuosia ulkomaisissa armeijoissa Puolan perimyssodan aikana. De Geer osallistui säännöllisesti säätyvaltiopäiville vuosina 1731–1766. Ollessaan vuosien 1738–1739 valtiopäivillä aatelissäädyssä Svinhufvud-suvun edustajana hän oli yksi sotaa vaatineen hattupuolueen kiihkeimmistä kannattajista. Hän osallistui hattujen sotaan ja sai vuonna 1743 kapteenin arvon. Vuodesta 1749 hän oli Taalainmaan rykmentissä everstiluutnanttina. De Geerin puolisona oli vuodesta 1745 Arma Dorotea Muhl, joka kenraaliluutnantti Robert Muhlin ainoana lapsena peri useita Kaakkois-Suomessa sijainneita suurtiloja, kuten Tervikin ja Tjusterbyn kartanot sekä Villmansgårdin rälssitilan Pernajassa, Ratulan kartanon Artjärvellä, Perheniemen kartanon Iitissä ja Myllykylän (Molnby) tilan Porvoon pitäjässä. De Geer oli vuosina 1757–1765 Kymenkartanon ja Savon läänin maaherrana ja hoiti samalla vaimonsa perintömaita. Hän perusti Tervikiin koulun vuonna 1763 ja toimeenpani siellä isojaon vuonna 1768.
Vuoden 1758 valtiopäivillä De Geer siirtyi myssypuolueen riveihin. Myssyjen noustua hallitsevaan asemaan Ruotsin politiikassa hänet nimitettiin vuonna 1765 valtaneuvokseksi ja korotettiin vuonna 1766 vapaaherraksi nimellä De Geer af Tervik. Hän esiintyi uhmakkaasti kuningas Aadolf Fredrikiä vastaan vuoden 1768 niin sanotun joulukuun kriisin aikana. De Geerin ainoa poika oli Robert Wilhelm De Geer, josta tuli myöhemmin suomalainen senaattori ja kreivi.
Sven Colliander

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sven Colliander |  Sven Colliander |  Sven Colliander |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten kouluratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Sven August Wilhelm Colliander (23. toukokuuta 1890 Halmstad – 16. syyskuuta 1961 Täby) oli ruotsalainen upseeri ja kouluratsastuksen olympiamitalisti.
Colliander saavutti joukkuekilpailun olympiapronssia Berliinissä 1936 ja sijoittui yksilökilpailussa 11:nneksi. Hän kilpaili myös Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sven Colliander Wikimedia Commonsissa
Sven Colliander Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Armas

| Armas |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  28. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  15. maaliskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  suomen sana armas, rakas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Armas on suomalainen miehen nimi. Nimipäivä on 28. maaliskuuta.
Armas-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä 50 794 miestä ja noin 50 naista.
Kuvitteellisia Armaita

Armas Aallontie, nimi jolla Heikki Turusen romaanihenkilö Simpauttaja esitteli itsensä; nimi tulee iskelmästä "On armas mulle aallontie".
Armas Dearborn, Feeniksin killan jäsen Harry Potter -kirjasarjassa
Armas Hakkarainen, kuvitteellinen henkilö Maalaiskomedian neljännestä osasta Turvetta ja timantteja
Armas Paskiainen, sarjakuvasankari
Armas taiteilijanimenä

Armas, oik. Markus Aaltonen, rap-artisti
Muita Armaksia

Höyrylaiva S/S Armas
Barthold Anders Ennes

| Barthold Anders Ennes> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1764
Kuollut: 1841 (76–77 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Barthold Anders Ennes (1764–1841) oli ruotsalainen historiallinen kirjailija. Hän osallistui upseerina Kustaa III:n sotaan 1788–1790, oli mukana Pommerissa 1806–1807 ja Norjassa 1808. Hän julkaisi muun muassa Underrättelser om Finnheden (1809), Biografiska minnen af konung Carl XII:s krigare (1818–1819).
Archibald Douglas

W.A. Douglas
Wilhelm Archibald Douglas (19. heinäkuuta 1883 – 5. heinäkuuta 1960) oli ruotsalainen kreivi ja upseeri.
Hänestä tuli aliluutnantti Livregementets -henkivartiorykmentin rakuunoissa 1901 ja luutnantti Ruotsin yleisesikunnassa 1913. Kun Suomen sisällissota alkoi 1918, hän siirtyi valkoisten palvelukseen. Douglas palveli kenraali Gustaf Mannerheimin päämajassa operatiivisessa osastossa. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi sodan jälkeen.
Kun Douglas palasi palvelukseen jälleen Ruotsissa, hänet ylennettiin ratsumestariksi. Vuonna 1920 hänestä tuli Ruotsin kuninkaan adjutantti. 1924 hän yleni majuriksi Ruotsin yleisesikunnassa, everstiluutnantiksi henkivartiorykmentin ratsuosastossa 1928, everstiksi ja Norrlannin rakuunoiden komentajaksi 1930.
Kirjallisuutta

Finlands frihetskrig skildrat av deltagare (1925)
Kriget i Finland 1918 (1928)
Jag blev officer (1950)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav 
Muut:  SNAC  IdRef
Odert Reinhold von Essen (vanhempi)

| Odert Reinhold von Essen af Zellie> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1665 Heinola
Kuollut: 19. helmikuuta 1714 Napue
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ruotsi
Palvelusvuodet:  1682-1714
Komentajuudet:  Porin läänin jalkaväkirykmentti 1710-1714
Taistelut ja sodat:  Suuri Pohjan sota
Sotilasarvo:  eversti 1710
Ylennykset:  kersantti 1682 vänrikki 1684 luutnantti 1688 kapteeniluutnantti 1694 kapteeni 1700 majuri 1701 everstiluutnantti 1703 (1706)
Joukko-osasto:  Hämeenläänin jalkaväkirykmentti 1682 Inkerinmaalainen rakuunarykmentti 1700 Uudenmaan ja Hämeen läänien kaksinnusratsuväkirykmentti 1701 Karjalan kaksinnusratsuväkirykmentti 1703 Karjalan vakinainen ratsuväkirykmentti 1709 Porin läänin jalkaväkirykmentti 1710
Odert Reinhold von Essen af Zellie vanhempi (1665– 19. helmikuuta 1714 Napue) oli Ruotsin armeijan eversti. Hän kaatui Napuen taistelussa Porin jalkaväkirykmentin komentajana.
Hän avioitui 1694 Gertrud Elisabet Pistolekorsin (k. 1739) kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä tytärtä ja kaksi poikaa, jotka kaikki elivät aikuisiälle. Pojat Georg Reinhold (1705-1752) ja Carl Magnus (1709-1784) palvelivat upseereina armeijassa.
Von Essenin vaakuna Uudenkaarlepyyn kirkon eteisessä. Von Essenin sukuyhdistys kiinnitti vaakunan kirkon eteisen seinään vuonna 1964, jolloin Napuen taistelusta oli kulunut 250 vuotta.
Fritz von Dardel

| Fritz von Dardel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1817 Neuchâtel, Sveitsi
Kuollut: 27. toukokuuta 1901 (84 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  upseeri
Taiteilija
 Nimikirjoitus
Fritz Ludvig von Dardel (24. maaliskuuta 1817 Neuchâtel, Sveitsi – 27. toukokuuta 1901 Tukholma) oli ruotsalainen ratsuväenupseeri ja kuvataiteilija. Hän oli vuodesta 1864 Kuninkaallisen taideakatemian yli-intendentti. Von Dardelin piirrokset ja muistiinpanot ovat olleet arvokas lähde Ruotsin kulttuurihistoriaan.
Fritz von Dardelin pojanpoika oli Nils Dardel.
Teoksia

Kruununprinssi, myöhemmin kuningas Kaarle XV
Unge Sparf kommer hem till familjen, som färdig officer (1840)
Josefinan kruunajaiset 1844.
Maaliskuun levottomuudet Tukholmassa 1848.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fritz von Dardel Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Muut:  Europeana  IdRef
Vaiana 2

| Vaiana 2> Moana 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:   David G. Derrick Jr.  Jason Hand  Dana Ledoux Miller 
Käsikirjoittaja:   Jared Bush  Dana Ledoux Miller 
Tuottaja:   Christina Chen  Yvett Merino 
Säveltäjä:   Opetaia Foaʻi  Mark Mancina  Abigail Barlow  Emily Bear 
Pääosat:   Auliʻi Cravalho  Dwayne Johnson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Walt Disney Pictures  Walt Disney Animation Studios 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2024-11-2727. marraskuuta 2024 (Yhdysvallat)    2024-11-2929. marraskuuta 2024 (Suomi)  
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  150 miljoonaa dollaria
Tuotto:  389 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Vaiana
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaiana 2 (engl. Moana 2) on vuonna 2024 ensi-iltansa saava  Disneyn animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet David G. Derrick Jr., Jason Hand ja Dana Ledoux Miller. Elokuvan pääosissa ääninäyttelevät Auliʻi Cravalho ja Dwayne Johnson.
Vaiana 2:n kehitys alkoi alun perin televisiosarjana vuonna 2020, ja sarja oli tarkoitus julkaista Disney+-palveluun. Helmikuuhun 2024 mennessä sarja oli muunnettu elokuvaksi. Shurerin vahvistettiin palaavan tuottajaksi tarinataiteilija Derrickin rinnalle ohjaajana, mikä teki hänestä ensimmäisen samoalaisen, joka ohjasi Walt Disney Animation Studios -elokuvan.  Ensimmäisen elokuvan säveltäjät ja lauluntekijät Mark Mancina ja Opetaia Foa'i palasivat säveltämään ja säveltämään jatko-osan kappaleet, kun taas Abigail Barlow ja Emily Bear palkattiin mukaan heidän kanssaan kappaleiden kirjoittamiseen ja korvasi edeltäjänsä Lin-Manuel Mirandan.
Elokuvan ensi-ilta on Yhdysvalloissa 27. marraskuuta 2024.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Auliʻi Cravalho | Yasmine Yamajako | Vaiana |
| Dwayne Johnson | Juha-Pekka Mikkola | Maui |
| Hualālai Chung | Henri Piispanen | Moni |
| Rose Matafeo | Fanni Sjöholm | Loto |
| Awhimai Fraser | Sonja Pajunoja | Matangi |
| Temuera Morrison | Heikki Sankari (dialogi) Pasi Ruohonen (laulu) | Päällikkö Tui |
| Nicole Scherzinger | Petra Karjalainen | Sina |
| Rachel House | Susanna Haavisto | Tala |
| Khaleesi Lambert-Tsuda | Miriam Afriye | Simea |
| David Fane | Teuvo Matala | Kele |
| Gerald Ramsey | Osku Ärilä | Tautai Vasa |
|  | Arttu Wiskari | Tamatoa |
|  | Tuukka Haapaniemi | Nalo |
| Alan Tudyk | Alan Tudyk | Heihei |
Muissa äänirooleissa: Anni Kajos, Elina Enqvist, Elis Hyttinen, Erik-Kristian Mäki-Fränti, Hanna Kaila, Heini Ikonen, Heljä Heikkinen, Ida Kankaanpää, Johanna Jutila, Katja Aakkula, Livia Sinisalmi, Lotta Portin, Marikki Leivo, Mikko Jokinen, Mikko Vihma, Remi Sirkiä, Saara Lehtonen, Victoria Bamberg
Dialogin ja laulujen suomennos: Tuija Korhonen
Tuotanto > Kehitys

10. joulukuuta 2020 Walt Disney Animation Studiosin luova johtaja Jennifer Lee ilmoitti, että musiikkisarja nimeltä Vaiana  perustuu vuoden 2016 samanniminen elokuvaan oli kehitteillä Disney+:n studiossa. 4. elokuuta 2021 ilmoitettiin, että Osnat Shurer palaa sarjan tuottajaksi. 21. tammikuuta 2022 Vaiana-tarinataiteilija David Derrick Jr. julkistettiin sarjan ohjaajaksi, mikä teki hänestä ensimmäisen samoalaisen ohjaajan Walt Disney Animation Studios -projektissa. Sarjaa kehitettiin samanaikaisesti Vaiana live-actionin kanssa.
Helmikuussa 2024 Disneyn toimitusjohtaja Bob Iger ilmoitti, että sarja oli muokattu elokuvaksi.
Tuotanto > Animaatio

Sarjan animaatiot oli määrä käsitellä Walt Disney Animation Studiosin Vancouver-studiossa, kun taas esituotanto ja kuvakäsikirjoitus oli määrä hoitaa Burbank-studiossa.
Tuotanto > Musiikki

Alkuperäisen elokuvan säveltäneet Mark Mancina ja Opetaia Foaʻi palaavat säveltämään tämän elokuvan, ja kappaleet kirjoittavat Abigail Barlow ja Emily Bear korvaten  Lin-Manuel Mirandan ensimmäisestä elokuvasta.
Johan Adolf Grönhagen

| Johan Adolf Grönhagen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. syyskuuta 1753 Kustavi
Kuollut: 25. heinäkuuta 1826 (72 vuotta) Mouhijärvi
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Ruotsi
Taistelut ja sodat:  ainakin Suomen sota
Sotilasarvo:  Everstiluutnantti
Johan Adolf Grönhagen (1753—1826) oli ruotsalainen majuri ja myöhemmin everstiluutnantti. Hän osallistui muun muassa vuosina 1808–1809 käytyyn Suomen sotaan. Hänet on mainittu Vänrikki Stoolin tarinoissa runossa "Döbeln Juuttaalla". On kuitenkin osoitettu, ettei hän osallistunut taisteluun, mutta sen sijaan hän osallistui taisteluun Lapualla.
Johan Adolf Grönhagenin isä oli kapteeni Fredrik Grönhagen (1698–1770).
Olof Granatenburg

Olof Granatenburg, vuoteen 1661 Bengtinpoika (1608 – 1679 tai 1681 Öölanti) oli ruotsalainen eversti, joka toimi Käkisalmen linnan päällikkönä.
Granatenburgin vanhemmista tai suvusta ei ole tietoa, mutta hän esiintyy ensimmäisen kerran Länsi-Götanmaan rykmentin rullissa. Vuonna 1634 hänet nimitettiin luuntantiksi Uudenmaan ja Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin ja 1639 Viipurin läntisen rykmentin majoitusmestariksi ja kapteeniksi. Käkisalmen linnan päälliköksi hän tuli 1646 Johan Tavastin jälkeen. Ruptuurisodan puhjettua 1565 linna joutui venäläisten piirittämäksi ja Granatenburg puolusti sitä menestyksellisesti vain 200 miehen voimin heinäkuun alusta syyskuun loppupuolelle. Vuonna 1657 hän osallistui Kustaa Evertinpoika Hornin johtaman suomalaisjoukon kanssa sotaan Tanskaa vastaan, minkä jälkeen hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Hänet aateloitiin 1662, jolloin hän otti nimekseen Granatenburg. 1665–1667 Granatenburg toimi Savonlinnan käskynhaltijana ja 1671–1674 Visbyn linnan isäntänä Gotlannissa, mistä tehtävästä hän erosi everstinä.
Faithful

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Faithful voi viitata:
Faithful, Stephen Kingin ja Stewart O’Nanin kirja vuodelta 2004
Kultaseni, päiväsi ovat luetut (engl. Faithful), komediaelokuva vuodelta 1996
Musiikissa > Albumeita

Faithful, Hi-Fiven albumi
Faithful, Hillsong Churchin albumi
Faithful, Todd Rundgrenin albumi
Musiikissa > Kappaleita

”Faithful”, Commonin kappale
”Faithful”, Go Westin kappale
Henkilöitä

Marianne Faithful (1946–2025), englantilainen laulaja ja näyttelijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Faithful”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ivar Enhörning

Ivar August Ferdinand Enhörning (20. syyskuuta 1887 Norrköping – 6. kesäkuuta 1988 Santa Barbara, Kalifornia) oli ruotsalainen upseeri, joka osallistui vapaaehtoisena Suomen sisällissotaan. Hän toimi Pietarsaaren tykistökoulun patteriston komentajana, ja osallistui Satakunnan sekä Hämeen rintamien taisteluihin.
Elämä

Svean tykistörykmentissä palvellut Enhörning oli jo tammikuussa 1918 Satakunnan suojeluskuntalaisten mukana, ja helmikuussa hän siirtyi Pietarsaaren tykistökouluun kreivi Adolf Hamiltonin kanssa. Enhörning toimi Tykistökoulun 1 patteriston päällikkönä, ja osallistui muun muassa Mannanmäen, Kyröskosken ja Tampereen taisteluihin. Maaliskuun lopussa hänelle myönnettiin ansioistaan 4. lk:n Vapaudenristi. Huhtikuussa Hamilton nimitettiin Tykistökoulun johtajaksi, ja samalla Enhörningistä, Lauri Malmbergistä ja Oscar Palmesta tehtiin prikaatinkomentajia. Sodan jälkeen Enhörning sai eron sotaministeriön palveluksesta everstiluutnantiksi ylennettynä elokuussa 1919.
Kesäkuussa 1921 Enhörning lähti ruotsalaisen tutkimusretkikunnan mukana Kiinaan, ja muutti myöhemmin 1920-luvulla Yhdysvaltoihin. Vuonna 1929 hän oli Walter Byronin sijaisnäyttelijänä ratsastuskohtauksissa Victor Flemingin ohjaamassa elokuvassa Herääminen, jossa esiintyi myös suomalainen upseeri Carl von Haartman. 1930-luvulla Enhörning oli teknisenä asiantuntijana elokuvissa Kuningatar Kristiina (1933) ja Zendan vanki (1938).
Perhe

Enhörning ensimmäinen puoliso oli kuvanveistäjä Susanne Sommelius (1890–1953), jonka kanssa hän oli naimisissa 1911–1918. 
Heidän lapsiaan olivat taidemaalari Tison Enhörning (1911–1960) ja kirjailija Marianne Zetterström (1912–2011).
Talkkuna

Talkkuna on nesteeseen, viiliin, rasvaan tai marjoihin sekoitetuista talkkunajauhoista tehty suomalainen perinneruoka. Talkkunajauho on savustetuista viljanjyvistä ja mahdollisesti myös herneistä tai härkäpavuista valmistettua jauhoa. Se jauhetaan kuorimattomasta viljasta kokojyväviljana. Se sisältää runsaasti ravintokuitua ja proteiinia.
Talkkunan raaka-aine vaihtelee paikkakunnittain. Viljana voidaan käyttää ohraa, kauraa, ruista, vehnää tai näiden yhdistelmää.
Talkkuna valmistettiin ennen keittämällä jyvät ja muut mahdolliset raaka-aineet padassa puolikypsiksi, minkä jälkeen vesi valutettiin pois. Tämän jälkeen raaka-aineet kuivattiin riihessä savustaen ja jauhettiin yleensä melko karkeaksi jauhoksi.
Talkkuna Suomen maakuntien ruokaperinteessä

Talkkunan syönti keskittyi vanhastaan Hämeeseen, Savoon, Kainuuseen ja Karjalaan. Pohjoisimmassa Suomessa sitä ei tunneta ja rannikoillekin se levisi vasta myöhään. Kainuussa on oma kainuulainen talkkuna.
Talkkuna syödään Etelä- ja Länsi-Suomessa pöperönä, jolloin sitä sekoitetaan veteen, marjoihin (esim. mustikkapöperö eli pöllöhillo), rasvaan tai kalaliemeen. Talkkunatahna tunnetaan myös nimellä pepu ja sitä syödään leivän asemasta. Talkkunajauhon sijasta voidaan käyttää kypsentämätöntäkin viljaa ja leivänpaloja. Lounais-Hämeessä ja Varsinais-Suomessa talkkunaa syödään myös viiliin tai piimään sekoitettuna, jolloin siitä käytetään nimitystä piepo tai piapo. Talkkunajauhon nimitys samoilla alueilla on piapojauho.
Hämeessä käytetään kauraa, johon on lisätty ohraa, herneitä tai härkäpapuja.
Savolainen talkkuna valmistettiin Pohjois-Savossa ohrasta, Etelä-Savossa taas kauran joukkoon saatettiin lisätä hernettä, ohraa, joskus tattariakin. Tavallisin tapa syödä ohratalkkunaa oli valmistaa siitä puuro ”vispilöimällä kuumaan, hiukan suolalla maustettuun veteen talkkunajauhot”. Talkkunapuuro tarjottiin joko voin tai tirripaistin kanssa. Tirripaisti puolestaan valmistettiin pekonista eli ohuista siankylkisiivuista, jotka paistettiin pannulla rapeaksi. Suikaleet maustettiin sen jälkeen suolalla ja pannulle lisättiin tilkka vettä. Savossa tunnetaan myös ohrasta valmistettu kourakas, koprakaenen, nyrkkitalakkuna, pöppi tai kopratalkkuna. Uuden talkkunan onnistuminen kokeiltiin keittämällä uusista talkkunoista veteen sekoitettu tiukka puuro, josta pyöritettiin kourassa (kopra) puristamalla pyöreä pallo, joka voitiin kastaa paistiin tai sen päälle laitettiin voita.
Karjalassa on syöty pääasiassa ohratalkkunaa.
Talkkuna tunnetaan myös Etelä-Pohjanmaalla, mutta valmistustapa on erilainen. Talkkuna valmistetaan Etelä-Pohjanmaalla paahtamalla kaura-, ohra- ja ruisjauhoa. Talkkunaa syödään viiliin tai piimään sekoitettuna vellinä, tai marjoihin sekoitettuna "tokerona". Nykyään on suosittua sekoittaa talkkunajauhoa myös jäätelöön. Myös talkkunamuroja on nykyisin saatavilla.
Teollisesti valmistettuja eri maakuntien talkkunajauhoja myydään nykyisin ympäri Suomea.