stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Benjamin Harrison
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Benjamin Harrison Valkoinen talo. (englanniksi)
| n k Yhdysvaltain presidentit |
| --- | --- | --- |
 Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä  Tietoja Yhdysvaltain presidenteistä  Valkoinen talo 
:  Washington  J. Adams  Jefferson  Madison  Monroe  J. Q. Adams  Jackson  Van Buren  W. Harrison  Tyler  Polk  Taylor  Fillmore  Pierce  Buchanan  Lincoln  A. Johnson  Grant  Hayes  Garfield  Arthur  Cleveland  B. Harrison  Cleveland  McKinley  T. Roosevelt  Taft  Wilson  Harding  Coolidge  Hoover  F. Roosevelt  Truman  Eisenhower  Kennedy  L. Johnson  Nixon  Ford  Carter  Reagan  G. H. W. Bush  Clinton  G. W. Bush  Obama  Trump  Biden  Trump 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  US Congress 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Harrison voitti vuoden 1888 presidentinvaalit, vaikka sai vähemmän ääniä kuin vastaehdokkaansa. Kuvassa Harrisonin ja Levi P. Mortonin yhteinen vaalimainos.
Makkara

Hiilloksessa kypsennetty B-luokan suomalainen makkara sinapin kera.
Makkara on suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty elintarvike, jonka oleellisena valmistusaineena on liha, elimet tai niihin verrattavat ainesosat.
Makkara tarjoillaan yleensä kuoren kanssa, jos makkaran kuorena on käytetty niin sanottua luonnonkuorta eli pätkää puhdistettua eläimen suolta. Kollageenista, selluloosasta sekä paperista ja viskoosista valmistetut keinosuolet ovat myös syötäviä, toisin kuin muovikuori. Elintarviketeollisuudessa kutsutaan suoliksi kaikkia edellä mainittuja kuoria.
Ilman kuorta kypsennettyä makkarataikinasta valmistettua tuotetta kutsutaan pateeksi tai pasteijaksi.
Jauhomakkaralla tarkoitetaan yleensä lihapitoisuudeltaan alle 63 prosentin makkaraa, joka vanhassa luokkajaossa kuului B-luokan makkaroihin.
Etymologia

Kyseessä voi olla vanha balttilainen lainasana ja sen lähteenä sana, jota nykykielissä edustaa latvian maks ’kukkaro; pussi, tasku’.
Kulutus

Noin kolmannes Suomessa kulutetusta lihasta käytetään makkaran, kinkun, pasteijoiden ja lihahyytelöiden valmistukseen, joita keskivertosuomalainen nauttii yhteensä päivittäin yli 50 grammaa.
Makkaroiden luokittelu

Makkaroiden luokittelu vaihtelee maittain. Suomessa makkaroiden luokittelusta, samoin kuin sen koostumuksesta ja muista makkaran valmistukseen vaikuttavista seikoista on säädetty kauppa- ja teollisuusministeriön päätöksellä 139/1996 ja asetuksella 987/2002. Elintarviketeollisuus ja kauppa käyttävät näihin pohjautuen omia luokittelujaan. Virallinen luokittelu jakaa makkarat kestomakkaroihin, leikkelemakkaroihin ja ruokamakkaroihin.lähde?
Makkaroiden luokittelu > Kestomakkara

Kestomakkara kestää pisimpään säilytystä. Sen pitkäikäisyys johtuu esimerkiksi savustamisesta ja makkaran pienestä vesipitoisuudesta taikka edellä mainittujen yhdistelmästä. Suomessa käytetään myös säilyvyyttä parantavia nitriittiä ja nitraattia.
Kestomakkara valmistetaan kuumentamatta, joko kuivaamalla, kylmäsavustamalla tai upposuolaamalla. Suomessa on eniten käytössä menetelmä, jossa liha ja muut valmistusaineet hienonnetaan, maitohappokäytetään eli fermentoidaan ja/tai kylmäsavustetaan ja sen jälkeen ruiskutetaan suoleen ja lopuksi kuivataan valmiiksi tuotteeksi. Kestomakkaraa myydään Suomessa meetvursti- ja salami-nimikkeillä. Kestomakkaran lihapitoisuuden on oltava valmiissa tuotteessa vähintään 95 painoprosenttia.lähde?
Makkaroiden luokittelu > Keittomakkarat

Leikkelemakkara ja ruokamakkara ovat keittomakkaroita. Keittomakkarat valmistetaan hienontamalla kutteriksi kutsutulla laitteella liha ja muut valmistusaineet hienoksi emulsioksi, joka ruiskutetaan suoleen, makkaralaadusta riippuen mahdollisesti savustetaan ja sen jälkeen kypsennetään keittämällä, tai oikeammin hauduttamalla vesihöyryssä. Makkara on kypsä, kun sen sisälämpötila on 70–72 °C. Keiton jälkeen makkarat jäähdytetään välittömästi kylmällä vedellä ja siirretään kylmävarastoon odottamaan jatkokäsittelyä.
Leikkelemakkaran ja ruokamakkaran ero on käyttötarkoitus. Ruokamakkaroita käytetään yleensä ruoanlaittoon. Niitä ovat lenkkimakkara, grillimakkara, nakkimakkara, braatvursti ja tumma verimakkara. Ne valmistetaan luonnonsuoleen tai kuitusuoleen. Leikkelemakkarat ovat tarkoitettu pääasiassa leivän päälle laitettaviksi. Niihin saatetaan käyttää myös kasveista peräisin olevia aineita. Keittomakkaroiden valmistuksessa on yleistä, että valmistus alkaa liha-aineiden sekoittamisella, jolloin tehdään esisekoite. Tavallista vähemmän nitriittiä sisältävät ruokamakkarat ovat raakamakkaroita. Näiden luokkien ulkopuolella ovat vielä maksamakkarat, pasteijat ja pateet. Keittomakkaroita ei enää jaeta valmistusaineiden perusteella A- ja B-luokan makkaroihin. Luokitus B-luokan makkaroihin loppui 1997, mutta leikkelemakkaran ja ruokamakkaran osalta A-luokan merkinnät näkyivät 2012 saakka, jos se täytti seuraavat ehdot: 1) valmistusaineena käytetyn lihan ja muiden lihaan verrattavien valmistusaineiden yhteismäärä on vähintään 63 painoprosenttia laskettuna valmiista elintarvikkeesta; 2) muina lihaan verrattavina valmistusaineina on käytetty vain elimiä, silavaa ja muuta rasvakudosta, kamaraa ja siipikarjan nahkaa; 3) eliminä on käytetty vain kieltä, sydäntä tai maksaa; 4) kamaraa ja siipikarjan nahkaa saa käyttää enintään 6 painoprosenttia laskettuna valmiista elintarvikkeesta ja 5) valmistusaineena ei ole käytetty tärkkelystä eikä perunajauhoa.
Terveysriskit

Makkaran ja muiden lihajalosteiden 20 gramman ylittävä päivittäiskäyttö lisää väestön keskimääräistä kuolleisuutta siten, että kuolemanriski kasvaa kolme prosenttia 20-40 gramman päiväannoksella, 10 prosenttia 40-80 gramman annoksella ja 20 prosenttia 80-160 gramman päiväannoksella. Ylimääräiset kuolemat johtuvat etenkin sydän- ja verenkiertoelinten sairauksista ja syövistä. Muut terveyteen vaikuttavat tekijät pyrittiin ottamaan huomioon tutkimuksessa, johon laskelma perustuu. Syyksi on arveltu lihajalosteiden sisältämiä lisäaineita, kuten nitraattia ja fosfaattia sekä polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä, heterosyklisiä aromaattisia amiineja ja nitrosoamiineja.
Makkara muissa maissa > Ruotsi

Falukorv kuuluu Ruotsin vanhimpiin makkaratyyppeihin. Makkaraa ei pidetty hienona ruokana, vaan sitä söi työväenluokka. Korkeammat säädyt käyttivät makkaraa vain leikkeleenä. Falukorv on lähtöisin Falunista, joka on kaivoskaupunki. Härkiä teurastettiin ennen kaikkea siksi, että niistä saatiin tarvittavaa köysimateriaalia kaivokseen. Ongelmaksi muodostui härkien liha, joka piti saada säilymään. Tämä oli syynä Falumakkaran syntyyn.
Suomalaista lenkkimakkaraa maultaan lähinnä muistuttava käy siellä nimellä kokt fläskkorv, jota valmistetaan Scan-tavaramerkillä. Samanlaisia makkaroita ovat köttkorv ja värmlandskorv. Toinen suosittu makkaratyyppi Ruotsissa on prinskorv, joka muistuttaa nakkimakkaraa, tai magis, jossa on enemmän lihaa. Tölkeissä säilytettyinä myydään makkaraa Bullens pilsnerkorv, joka sai nimensä näyttelijältä ja keittokirjojen kirjoittajalta Erik Berglundilta.
Leikkelemakkaroita on paljon: Strövelskorv, Munsökorv, Onsalakorv ja niin edelleen. Ne ovat usein savustettuja. Niitä kutsutaan joskus prickig korviksi pienien rasvapalojen vuoksi. Gustavskorv on tehty hevoslihasta.
Makkara muissa maissa > Saksa

Saksasta ovat peräisin muun muassa yrteillä maustettu paistomakkara Braatvursti, olutmakkara (Bierwurst), nakkityyppinen Frankfurter, jahtimakkara Jagdwurst ja verimakkarasta tehty leikkelemakkara Rotwurst.
Makkara muissa maissa > Iso-Britannia

Isosta-Britanniasta on kotoisin Cumberland-makkara, joka on pippurilla, muskottipähkinällä ja salvialla maustettu tuoremakkara.
Makkara muissa maissa > Irlanti

Irlannissa on suosittu verimakkara Drisheen, joka on tehty lampaan verestä.
Makkara muissa maissa > Ranska

Ranskasta peräisin oleviin makkaroihin kuuluvat Boudin-makkarat; Champagne Ardennen alueelta peräisin oleva valkoinen Boudin Blank ja tumma verimakkara Boudin Noir.
Makkara muissa maissa > Espanja

Espanjan kestomakkaroihin kuuluvat chorizo, longaniza, salchichón, fuet ja sobrassada. Keittomakkaroiden ryhmässä on androlla, butifarra, verimakkara morcilla ja mortadela. Makkaroista on paikallisia versioita, ja Espanjassa on myös useita alkuperänimityksiä makkaroille.
Makkara muissa maissa > Portugali

Eu:n SMM maantieteellisellä merkinnällä merkitty Paia de Estremoz e Borba on peräisin Évoran alueelta. Se sisältää San-sikarodun lihaa ja rasvaa, jotka on leikattu 5 cm  paloiksi ennen valmistusprosessia. Tämä makkaratyyppi valmistetaan vanhan perinteen mukaan.
Makkara muissa maissa > Italia

Italiasta ovat peräisin pizzoissa suosittu Salami ja Pohjois-Italiassa parhaiten tunnettu Salamella.
Makkara muissa maissa > Kreikka

Kreikasta lähtöisin oleva sianlihamakkara tunnetaan maailmalla laajalti. Se on maustettu appelsiinin kuorella. Sen valmistukseen kuuluu jääkaapissa pitäminen 2-3 päivää, jotta se kovettuu. Sen jälkeen se vielä kylmäsavustetaan.
Makkara muissa maissa > Unkari

Alföldin kaakkoisosasta peräisin oleva Guylai kolbász (Guylai paroskolbász) on suojattu Euroopan unionin maantieteellisellä SMM-merkinnällä. Se on valmistettu savustamalla ja kuivaamalla. Se on nimetty toisen tuotantopaikkansa, Guylain kaupungin mukaan. Toinen tuotantopaikka on Bélkéscsaban kaupunki. Tämä makkaramerkki kehitettiin 1800-1900-lukujen vaihteessa ja se palkittiin ensimmäisen kerran kansainvälisessä kilpailussa 1910.
Makkara muissa maissa > Puola

Krakovan makkaroiden tyyppi on puolalainen, joista on esimerkki Krakovan Wojtek. Se valmistetaan savustamalla leppäsavulla ja se maustetaan valkosipulilla ja mustapippurilla.
Makkara muissa maissa > Venäjä

Bologna-tyyppinen makkara Venäjällä sai Neuvostoliiton aikana kutsumanimen "Lääkärinmakkara". Se sai nimensä siten, että neuvostoliittolaiset lääkärit pitivät sitä terveellisenä ja suosittelivat sitä. Se on edelleen Venäjällä suosituin makkaratyyppi. Se kehitettiin 1930-luvulla..
Makkara muissa maissa > Yhdysvallat

Goetta on talonpoikaistyylinen makkara, joka on kehitetty Yhdysvalloissa eurooppalaisen gruetwurst-makkaratyypin pohjalta. Se on ollut suosiossa Cinnatin alueen työläisten keskuudessa. Sen valmistuksessa käytetään apuna kauraa.
Makkara muissa maissa > Etelä-Amerikka

Argentiinassa, Uruguayssa ja Perussa chorizo on tuore makkara, jota grillataan. Se on tullut Etelä-Amerikkaan espanjalaisten siirtolaisten mukana, kuten monet muut ruokalajit.
Historiaa

Ensimmäiset maininnat makkaroista ovat sumerilaisilta nykyisestä Irakista noin vuodelta 3000 eaa. Makkarasta ovat kirjoittaneet myös kiinalaiset 589 eaa. ja Homeros Odysseiassa. Keisari Neron aikana Roomassa makkarat olivat juhlaruokaa, jolla etenkin juhlistettiin Lupercaliaa. Katolinen kirkko yhdisti niin Lupercalian vieton kuin makkaransyönninkin pakanallisuuteen, joten kirkko ja Rooman keisari Konstantinus Suuri julistivat makkaransyönnin synniksi.
Makkaran alkuperäinen tarkoitus on ollut hyödyntää veri, suolet, elimet sekä ruhon muut osat.
Makkara seuraa ihmistä läpi kulttuurihistorian. Makkara oli yksinkertainen tapa säilyttää lihaa eläimen teurastuksen jälkeen puhdistamalla eläimen suolet ja laittamalla niihin talteen se, mitä ei hetkeen syöty. Ajan myötä tulivat käyttöön säilytysmenetelmät kuten savustus, suolaus ja kuivaus, jotka ovat edelleen käytössä kestomakkaroiden säilyvyyden edistämisessä.
Keskiajalla makkarasta tuli suosittua ruokaa Italiassa, Espanjassa, Ranskassa ja Saksassa. Saksassa makkaraa kulutetaan eniten maailmassa. Saksassa tunnetaan yli 1 500 paikallista makkaraa.
Historiaa > Makkaran historia Suomessa

Makkaran uskotaan tulleen Suomeen hansakauppiaiden mukana. Ensimmäinen kirjallinen maininta Suomessa makkarasta on 1500-luvulta. Vuonna 1547 makkara mainittiin Kokemäenkartanon inventaariossa. Tuolloin suoleen laitettiin teurasjätettä, verta sekä usein myös ohraa tai perunaa. Itä-Suomessa saatettiin laittaa makkaraan pelkkiä jauhoja tai ryynipuuroa. Savossa valmistettiin kakaramakkaraa, joka tehtiin pelkistä suolatuista ohraryyneistä. Niitä voidaan pitää nykyajan kasvismakkaroiden edeltäjinä.
Suomalainen makkarakulttuuri on saanut vaikutteita etenkin Saksasta, jota pidetään vieläkin johtavana makkaramaana. Suomessa makkaranteko on enemmän länsi- kuin itäsuomalaista perinnettä. Kotitiloilla teurastettiin eläimiä ja jokaisella kylällä oli omat makkaralajinsa ja maustesekoituksensa.lähde?
Suomen ensimmäinen makkaravalmistaja oli saksalainen Carl Knief, joka aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1862. Ensimmäinen suomenkielinen makkaravalmistaja K. O. Heikkilä aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1869. Vuonna 1910 Suomessa oli kolmekymmentä makkaratehdasta. Makkaraa myytiin tuolloin lähinnä toreilla, kauppahalleissa, sekä harvoissa lihapuodeissa. Maaseudulla väestö valmisti makkaransa pitkälti itse teurastuksen yhteydessä.
Sota-aikana raaka-ainepulan vuoksi makkaran lihapitoisuutta laskettiin, ja makkaroihin alettiin lisäämään jauhoja.
Vielä 1950-luvulla makkara oli lihaa kalliimpaa. Poikkeus oli ruhon halvemmista osista valmistettu Suomimakkara. Teollisesti valmistettua makkaraa oli lähinnä vain kaupungeissa 1950-luvulle asti, koska kylmälaitteita ei juuri ollut. Makkaran suuri suosio alkoi 1960-luvulla, kun suuri muuttoliike maaseudulta kaupunkeihin työn perässä alkoi. Teollistuvassa yhteiskunnassa jäi yhä vähemmän aikaa ruuanvalmistukseen kotona. Varsinaisia eineksiä oli vielä tuohon aikaan hyvin vähän. Makkara tarjosikin nopean ja kohtuullisen edullisen tavan tyydyttää ravinnontarve. Makkaran suosio kulkeutui sittemmin suomalaisten mukana maailmalle, ja suomalainen lenkkimakkara on edelleen yksi ulkomailla asuvien suomalaisten suosikkituliaistoiveista. Esimerkiksi Ruotsin suurilla teollisuuspaikkakunnilla myydään suomalaisista elintarvikkeista nimenomaan makkaraa.lähde?
Makkaramassasta valmistetaan myös pihvejä, jotka paistetaan pannulla tai uunissa.
Vegaanisia makkaroita ja nakkeja valmistetaan muun muassa seitanista, tofusta ja lupiinista.
Muita makkarankaltaisia tuotteita

Balkanmakkara
Lauantaimakkara
Laukkamakkara
Meetvursti
Mustamakkara
Perunamakkara
Ryynimakkara
Verimakkara
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makkara Wikimedia Commonsissa
Edelliset maistellut Akateeminen Kiuas-Seura r.y.. Viitattu 26.3.2021.
Tuomikoski, Mikko: Rakkaalla makkaralla on monta nimeä Yle Uutiset. 9.4.2010. Viitattu 26.3.2021.
Haapio, Markku & Vahtera, Antti & Nurmi, Visa: Nakit ja muusi – suomalaisen makkarakirja.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18009-6
Makkaramassan valmistusta kutterissa.
Ruotsalaista Falukorv-makkaraa.
Salamia.
Makkaraa haminalaisen teurastamon kylmävarastossa 1960-luvulla.
Shijak

| Shijak |
| --- | --- |
 Mustavalkokuva kaupungista vuodelta 2008.
 lippu:  vaakuna
 Shijak
 Koordinaatit: 41°20.8′N, 19°34.0′E 
Valtio:  Albania
Maakunta:  Durrës
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  92,6 km²
Korkeus:  20 m
Väkiluku (2011):  27 861
 – Väestötiheys:  300,9 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shijak on kaupunki Albaniassa Durrësin maakunnassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 27 861. Kaupungin jalkapalloseura on KF Erzeni Shijak.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shijak Wikimedia Commonsissa
Albanian kaupungit
Apollonia
Bajram Curri
Ballsh
Berat
Bilisht
Bulqizë
Burrel
Cërrik
Çorovodë
Delvinë
Durrës
Elbasan
Ersekë
Fier
Fushë-Krujë
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamzë
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Konispol
Koplik
Korçë
Krujë
Krumë
Kuçovë
Kukës
Laç
Lezhë
Libohova
Librazhd
Lushnjë
Maliq
Mamurras
Mavrovë
Memaliaj
Patos
Peqin
Peshkopi
Përmet
Pogradec
Poliçan
Pukë
Rrëshen
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shëngjin
Shijak
Shkodra
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Valbonë
Vlorë
Albanian kunnat
Belsh
Berat
Bulqizë
Cërrik
Delvinë
Devoll
Dibër
Divjakë
Dropull
Durrës
Elbasan
Fier
Finiq
Fushë-Arrëz
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamëz
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Kolonjë
Konispol
Korçë
Krujë
Kuçovë
Kukës
Kurbin
Lezhë
Libohovë
Librazhd
Lushnjë
Malësi e Madhe
Maliq
Mallakastër
Mat
Memaliaj
Mirditë
Patos
Peqin
Përmet
Pogradec
Poliçan
Prrenjas
Pukë
Pustec
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shijak
Shkodra
Skrapar
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Ura Vajgurore
Vau i Dejës
Vlorë
Vorë
Andreja Slokar

Andreja Slokar
Andreja Slokar (s. 15. lokakuuta 1997) on slovenialainen alppihiihtäjä.
Slokar kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Gorassa tammikuussa 2018 karsiutuen toiselta kierrokselta suurpujottelussa ja keskeyttäen pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Flachaun pujottelussa tammikuussa 2021 oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Jasnán pujottelussa maaliskuussa 2021 oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen top 3 -sijoituksensa ja voittonsa hän saavutti Lechin/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021. Hän voitti samalla kaudella Méribelin pujottelun.
Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 Slokar sijoittui pujottelussa viidenneksi ja joukkuekilpailussa Slovenian joukkueen mukana 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa viidenneksi ja Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 kuudenneksi.
James Dean

| James Dean |
| --- | --- |
 James Dean vuonna 1955.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Byron Dean
Syntynyt: 8. helmikuuta, 1931 Marion, Indiana
Kuollut: 30. syyskuuta 1955 (24 vuotta) Cholame, Kalifornia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jimmy Dean
Aktiivisena:  1951–1955
Palkinnot
 Golden Globe 1956 Eedenistä itään Ulkomaisen miespääosan Jussi 1956 Eedenistä itään 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.jamesdean.com
IMDb 
Elonet
James Dean (oik.) ja Julie Harris elokuvassa Eedenistä itään (1954).
Porsche 550 Spyder, jollaisen James Dean osti vuonna 1955 toisena Porschenaan. Dean antoi sille nimen Little Bastard ('pikkupaskiainen'). Kuvasta poiketen Deanin auton numero oli 130.
James Byron Dean (8. helmikuuta 1931 – 30. syyskuuta 1955) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Deanin maine perustuu kolmeen lyhyessä ajassa kuvattuun Hollywood-elokuvaan ja kuolemaan auto-onnettomuudessa 24-vuotiaana. Dean oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvista Eedenistä itään (1955) ja Jättiläinen (1956). Dean on ainoa näyttelijä, joka on ollut kuolemansa jälkeen ehdolla kahdesti.
1950-luvun nuorille James Dean antoi roolimallin Jim Starkina elokuvassa Nuori kapinallinen (1955). Varhainen kuolema teki hänestä jälkimaailman ikinuoren palvonnan kohteen ja valkokankaan kuolemattoman ikonin.
Kuolema

Jättiläisen kuvausten loputtua James Dean keskittyi uuteen harrastukseensa autourheiluun. Perjantaina 30. syyskuuta 1955 hän lähti ajamaan 28-vuotiaan mekaanikkonsa Rolf Wütherichin kanssa avomallisella hopeanvärisellä Porsche 550 Spyder -urheiluautollaan kohti Salinasia tarkoituksenaan osallistua kaupungin lentokentällä pidettäviin kisoihin. Dean halusi kuitenkin ajaa itse, jotta saisi tuntumaa hiljattain ostamaansa autoon. Perillä Rothin oli määrä tehdä kilpa-ajosta innostuneesta elokuvatähdestä kuvareportaasi. Dean oli tuolloin ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi suorituksistaan elokuvissa Eedenistä itään ja Jättiläinen.
Matkalla Dean ohitteli uhkarohkeasti perjantairuuhkan vastaantulijoista välittämättä, ja Bill Hickman neuvoi häntä hiljentämään vauhtia. Lähestyessään Cholamen taajamaa Dean ohitti erään auton, jonka oli väistettävä pientareelle. Kohta ohituksen jälkeen vastakkaisesta suunnasta tullut 1950-mallinen Ford Custom Tudor coupé yllättäen kääntyi vasemmalle hänen autonsa eteen tarkoituksenaan jatkaa pohjoiseen Fresnoon valtatietä 41 pitkin. Dean tuskin oli havainnut risteystä, sillä sitä ei ollut merkitty kunnolla. Hän yritti välttää onnettomuuden väistämällä oikealta, mutta osui Fordin vasempaan etukulmaan. Törmäyksen voimasta Porsche lensi ulos tieltä ja pysähtyi puhelintolppaan pellon laidan piikkilanka-aidalle. Ford kiepsahti ympäri 180 astetta jääden länteen vievälle kaistalle poikittain. Deanin matkatoveri Wütherich lensi autosta tielle ja loukkaantui vakavasti, mutta selviytyi. Dean jumittui jaloistaan romuttuneeseen Porscheensa niska murtuneena, pää matkustajan puolelle retkahtaneena. Hän oli kuolemassa, kun Hickman ja Roth tulivat onnettomuuspaikalle 5–10 minuuttia myöhemmin. Heidät vietiin ambulanssilla Paso Roblesin War Memorial Hospital -sairaalaan, jossa James Dean todettiin kuolleeksi kello 17.59.
Eteen kääntynyttä Fordia ohjannut 23-vuotias opiskelija Donald Turnupseed sai vain lieviä vammoja. Paikallinen oikeus vapautti hänet kaikesta vastuusta, koska katsoi, että Dean oli ajanut ylinopeutta.
Vuonna 1977 Cholamen postitoimistoa vastapäätä pystytettiin japanilaisen liikemiehen lahjoittama muistomerkki, jonka muistolaatassa on lainaus Antoine de Saint-Exupéryn Pikku prinssistä: "What is essential is invisible to the eye". Dean oli eläessään lukenut Pikku prinssiä.
Jälkisanat

Joe Hyams kuvailee kirjoittamassaan elämäkertakirjassa James Deania näin:
»Ei ole yksinkertaista selitystä sille, miksi hänestä on tullut niin merkittävä niin monelle ihmiselle nykyään. Ehkä siitä syystä, että hänellä oli näytellessään näkemyksellinen kyky ilmaista toiveita ja pelkoja, jotka ovat osa jokaisen nuoren ihmisen elämää. Jollain ihmeellisellä tavalla hän onnistui dramatisoimaan ne kysymykset, jotka jokainen nuori ihminen jokaisessa sukupolvessa joutuu selvittämään.»
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 | Paljain pistimin | Fixed Bayonets! | Doggie | (ei lopputeksteissä) |
| 1952 | Laivaston monnit | Sailor Beware | Toinen nyrkkeilyvastustaja | (ei lopputeksteissä) |
| 1952 | Ei rikkautta vaan rakkautta | Has Anybody Seen My Gal? | Nuori juoma-automaatilla | (ei lopputeksteissä) |
| 1953 | Tie voittoon | Trouble Along the Way | Avustaja | (ei lopputeksteissä) |
| 1955 | Eedenistä itään | East of Eden | Cal Trask | Jussi-palkinto – Paras ulkomaalainen näyttelijä   Oscar-ehdokkuus – Paras miespääosa   BAFTA-ehdokkuus – Paras ulkomaalainen näyttelijä |
| 1955 | Nuori kapinallinen | Rebel Without a Cause | Jim Stark | BAFTA-ehdokkuus – Paras ulkomaalainen näyttelijä |
| 1956 | Jättiläinen | Giant | Jett Rink | Oscar-ehdokkuus – Paras miespääosa |
Kirjallisuutta

Angelis, Michael De: Gay Fandom anf Crossover Stardom: James Dean, Mel Gibson, and Keanu Reeves.  Durham:  Duke University Press, 2001.  ISBN 0-8223-2728-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (englanniksi)
James Dean Memorial Junction - onnettomuuspäivän kuvia (englanniksi)
James Dean Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Dean Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
James Deanin hauta Fairmountissa.
Cluj-Napoca

| Cluj-Napoca |
| --- | --- |
 Cluj-Napocan keskustaa
 Cluj-Napoca
 Koordinaatit: 46°46′N, 23°35′E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Cluj
Ensimmäinen asiakirjamaininta:  1213
Hallinto:  
 – Pormestari:  Emil Boc (PDL)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  179,5 km²
 – Metropolialue:  1537,5 km²
Väkiluku (2011):  309 136
 – Väestötiheys:  1722 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.clujnapoca.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cluj-Napoca (unk. Kolozsvár, saks. Klausenburg) on kaupunki Transilvaniassa Luoteis-Romaniassa, noin 330 kilometriä Bukarestista luoteeseen. Vuonna 2002 siellä oli 318 000 asukasta, joista 79,4 prosenttia etnisiä romanialaisia, 19 prosenttia unkarilaisia ja prosentti romaneja. Se on Romanian toiseksi suurin kaupunki. Ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1213.
Nimi

Kaupungin nimistä Napoca tulee roomalaisaikaisesta varuskunnasta, Cluj on taas alueen unkarilaisten käyttämä nimi, joka saattaa liittyä ympäröiviin kukkuloihin. Kaksoisnimi on ollut käytössä vuodesta 1974.