stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanko
Tunnettuja asukkaita

Carl Göran Aminoff (1916-2001), yritysjohtaja, ministeri
Jacob Albert Carl Gustaf von Julin (1906-1986), yritysjohtaja
Carl Johan Korsman (1829–1907), laivanvarustaja
Boris Sederholm (1884–1933), sotilas ja liikemies
Juhani Aho (1861–1921), kirjailija
Janne Grönroos (1984), juontaja
Carl-Gustaf Lilius (1928–1998), kuvataiteilija, graafikko ja runoilija
Irmelin Sandman Lilius (s. 1936), kirjalija
Harri Nousiainen (1974), näyttelijä
Venny Soldan-Brofeldt (1863–1945), taidemaalari
Bettina Sågbom-Ek (1965), toimittaja
Liisa Orko (1902–1987), elokuvatuottaja ja -ohjaaja
Risto Orko (1899–2001), elokuvatuottaja ja -ohjaaja
Kalle Peronkoski (1908-1974), elokuvaohjaaja
Rainer Erlund (1940–2000), kansanedustaja (RKP)
Armas Sandelin, (1890–1959), opettaja
Gustaf Storgårds (1869–1945), kansanedustaja (RKP) ja pappi
Wilhelm Westman (1878–1955), kansanedustaja (RKP) ja varatuomari
Kuvagalleria

Itäsataman rantaa
Ravintola HSF Itäsatamassa
Itäsataman makasiineja
Hangon rautatieasema
Hangon kirkko ja vesitorni
Hangon kirkko vesitornista kuvattuna
Långsandan ranta
kahvila Neljän Tuulen Tupa
Leijalautailua Hangon Lilla Tallholmen ja Råuddenin välillä
Lumpeikko lammessa Hangon keskustan koulun vieressä
Itäsatamasta ilmakuvaa
Vesitorni ja Kirkko - Ilmakuva
Itäsatama, ilmakuva näköalatorni
Hangon kirkko, Ilmakuva
Panoraama kesäisestä Hangosta.
Kirjallisuutta

Karlsson, Tomy: Hanko: kaupunki muutoksessa - Hangö: en stad i förändring.  Hanko:  Hangethe Böcker, 2016.  ISBN 978-952-99736-8-2  (suomeksi)(ruotsiksi)
Karlsson, Tomy: Hankoniemi vieraissa käsissä - Hangöudd i främmande händer.  Hanko:  Hangethe Böcker, 2014.  ISBN 978-952-99736-6-8  (suomeksi)(ruotsiksi)
Silvast, Pekka: Hanko ja Porkkala: Nuevostoliiton meritukikohdat.  Helsinki:  AtlasArt, 2015.  ISBN 978-952-5671-45-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanko Wikimedia Commonsissa
Hangon kaupungin kotisivut
Tilastokeskus – Hangon avainluvut
Hangon matkailun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hangon sataman sivut
Rintamamuseo Hankoniemellä
Hangon venesatama (Arkistoitu – Internet Archive)
Hangon kylpylässä 1934. Ylen Elävä arkisto.
Hangon rintama (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia Hangosta Flickr sivustolla
Ilmakuvaa Hangosta, satama, kirkko ja vesitorni
Hangö hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Uudenmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Askola  Espoo  Hanko  Helsinki  Hyvinkää  Inkoo  Järvenpää  Karkkila  Kauniainen  Kerava  Kirkkonummi  Lapinjärvi  Lohja  Loviisa  Myrskylä  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Porvoo  Pukkila  Raasepori  Sipoo  Siuntio  Tuusula  Vantaa  Vihti 
Entiset kunnat:  Bromarv  Degerby  Haagan kauppala  Huopalahti  Hyvinkään maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Karjalohja  Kulosaari  Liljendal  Lohjan kunta  Nummi  Nummi-Pusula  Oulunkylä  Pernaja  Pohja  Porvoon maalaiskunta  Pusula  Pyhäjärvi Ul  Ruotsinpyhtää  Sammatti  Snappertuna  Tammisaaren maalaiskunta  Tammisaari  Tenhola 
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef 
Ilmakuva Hankoniemestä.
Hankoniemen kartta 1600-luvulta.
Kylpylävieraita Hangossa vuonna 1894.
Appelgrenintien ja Puistokadun kulma vuonna 2020.
Hangon ja Raaseporin kuntajako 1960-luvulla. Hankoon (oranssilla) on liitetty osia Bromarvista, Tammisaaren maalaiskunnasta ja Tenholasta.
Hangon Itäsataman ravintoloita makasiineissa.
Hangon Casino.
Högholmenin retkeilyreitti.
Ruotsin salibandymaajoukkue

Ruotsin salibandymaajoukkue on Ruotsin salibandyn edustusjoukkue. Joukkue on voittanut kymmenen maailmanmestaruutta ja viisi MM-hopeaa. Ruotsi on Salibandyn maailmanrankingin sijalla 2.
Sijoitukset ja tilastot > Sijoitukset MM-kisoissa

| Vuosi | Sijoitus |
| --- | --- |
1996: 1.
1998: 1.
2000: 1.
2002: 1.
2004: 1.
2006: 1.
2008: 2.
2010: 2.
2012: 1.
2014: 1.
2016: 2.
2018: 2.
2020: 1.
2022: 1.
2024: 2.
Sijoitukset ja tilastot > Tilastot - MM-kisat

| Vuosi | O | V | JAV | H | TM | PM | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1996 | 7 | 7 | 0 | 0 | 83 | 3 | +80 |
|  1998 | 5 | 5 | 0 | 0 | 56 | 5 | +51 |
|  2000 | 5 | 5 | 0 | 0 | 31 | 10 | +21 |
|  2002 | 6 | 6 | 0 | 0 | 75 | 8 | +67 |
|  2004 | 6 | 6 | 0 | 0 | 76 | 13 | +63 |
|  2006 | 6 | 5 | 1 | 0 | 58 | 16 | +42 |
|  2008 | 6 | 4 | 1 | 1 |  |  |  |
| Yhteensä | 35 | 34 | 1 | 0 | 379 | 55 | +324 |
Tunnettuja pelaajia

Johan Andersson
Anders Hellgård
Fredrik Djurling
Niklas Jihde
Martin Olofsson
Henrik Quist
Alexander Nede
Aiheesta muualla

Svensk Innebandy (ruotsiksi)
Ilmari Parkkonen

Otto Ilmari Parkkonen  (22. elokuuta 1888 Helsinki – 18. joulukuuta 1953 Längelmäki) oli suomalainen maanviljelijä ja pankin- ja koulunjohtaja.
Parkkosen vanhemmat olivat varastoapulainen Otto Vilhelm Parkkonen ja Rosa Maria Frisk ja puoliso vuodesta 1915 filosofian kandidaatti Katri Viola Tunkelo (k. 1940). Parkkonen tuli ylioppilaaksi 1907 ja valmistui agronomiksi 1914. Hän oli ensin kansanopistojen opettaja ja sitten Tarvaalan maanviljelys- ja karjanhoitokoulun johtaja 1919–1934. Parkkonen oli myös Saarijärvellä säästöpankin hallituksen puheenjohtaja 1935 ja johtaja 1937–1944, samoin kuin maanviljelijä Saarijärvellä 1926–1944 ja Längelmäellä 1939–1953. Hänellä oli lisäksi useita luottamustoimia. Äänekosken kunnanvaltuuston puheenjohtaja hän oli 1917–1919 ja Saarijärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1921–1944.
Hannele Korhonen

Hannele Korhonen (s. 1976 Leivonmäki) on suomalainen teoreettinen fyysikko, joka työskentelee Ilmatieteen laitosella tutkimusprofessorina. Hän johtaa ilmakehä- ja merimallinnuksen tutkimusryhmää. Korhonen on jäsen Suomen ilmastopaneelissa (2020–2023 sekä 2024-2027), jossa hänen keskeisinä aiheinaan ovat ilmasto- ja ilmakehämallinnukseen sekä skenaarioihin liittyvät teemat. Häntä on haastateltu joukkotiedotusvälineissä esimerkiksi IPCC:n ilmastoraporttien sisällön johdosta.
Aiheesta muualla

Hannele Korhonen. Researcher (Academic) -  Climate Research Programme, Finnish Meteorological Institute (englanniksi) (publons.com)
Ovatko superhelteet tulleet jäädäkseen? (30.7.2019, tv-haastattelu, kesto 11 min) (Yle Areena),
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Tieteilijät:  ORCID  Publons  ResearcherID  Scopus
Vihan riivaama

| Vihan riivaama> One-Eyed Jacks |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marlon Brando
Käsikirjoittaja:   Guy Trosper  Sam Peckinpah (kreditoimaton)  Calder Willingham  Rod Serling (alustava luonnos) 
Perustuu:  Charles Neiderin romaaniin The Authentic Death of Hendry Jones
Tuottaja:   George Glass  Walter Seltzer  Frank P. Rosenberg 
Säveltäjä:  Hugo Friedhofer
Kuvaaja:  Charles Lang
Leikkaaja:  Archie Marshek
Pääosat:   Marlon Brando  Karl Malden  Katy Jurado  Pina Pellicer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:  1961
Kesto:   teatteriversio:  141 min  ohjaajan versio:  300 min (tuhottu) 
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihan riivaama (engl. One-Eyed Jacks) on Marlon Brandon ohjaama lännenelokuva vuodelta 1961. Elokuva on Brandon ainoa elokuvaohjaus. Sen viimeistelystä ja lopullisesta leikkauksesta huolehti studio.
Elokuvaa pidetään visuaalisesti loistokkaana. Käsikirjoituksen pohjana oleva Charles Neiderin romaani on Billy the Kidin tarinan mukaelma. Pina Pellicer tekee elokuvassa ensimmäisen roolinsa Yhdysvalloissa. Hän kuoli parin vuoden kuluttua 30-vuotiaana.
Elokuvalla on hankala historia. Ohjaajiksi oli alun perin suunniteltu Stanley Kubrickia ja Sam Peckinpahia. Sam Peckinpah oli alkujaan mukana käsikirjoituksen teossa, mutta sai myöhemmin potkut toimesta. Brando kutsui uransa alussa olevan Kubrickin tekemään käsikirjoitusta ja ohjaamaan. Kubrickin sovittu puolen vuoden toimeksianto ehti kuitenkin päättyä käsikirjoitusta työstettäessä, ja pian Brando ryhtyi itse ohjaajaksi. Elokuvan budjetti ylittyi, aikataulu petti, eikä työ pysynyt käsissä.
Juoni

Pankkiryöstäjä Dad Longworth (Karl Malden) pettää keikan jälkeen kaverinsa Rion (Marlon Brando), joka joutuu vankilaan viideksi vuodeksi. Sillä aikaa Longworth pääsee pienen kaupungin seriffiksi ja on perustanut perheen. Vapauduttuaan Rio palaa maisemiin, rakastuu Dadin tytärpuoleen Louisaan. Rio saa väärin syytettynä hirttotuomion, ja hänet pidätetään mutta hän karkaa Louisan avulla. Paetessaan hän ampuu Longworthin. Loppukohtauksessa Louisa ja Rio hyvästelevät ja Louisa tajuaa, ettei heillä ole yhteistä tulevaisuutta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marlon Brando  | … |  Kid Rio   |
|  Karl Malden  | … |  Dad Longworth   |
|  Ben Johnson  | … |  Bob Emory   |
|  Katy Jurado  | … |  Maria Longworth   |
|  Pina Pellicer  | … |  Louisa   |
|  Slim Pickens  | … |  Lon Dedrick   |
|  Larry Duran  | … |  Chico Modesto   |
Aiheesta muualla

Vihan riivaama Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vihan riivaama Wikimedia Commonsissa
Vihan riivaama katsottavissa ja ladattavissa Internet Archivesta
Kitob

| Kitob |
| --- | --- |
 Kitobin keskustaa. Taustalla Zarafshonvuoret.
 Kitob
 Koordinaatit: 39°7′34″N, 66°52′52″E 
Valtio:  Uzbekistan
Alue:  Qashqadaryon alue
Piiri:  Kitobin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2016):  40 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kitob (ven. Кита́б, Kitab) on kaupunki ja Kitobin piirin hallinnollinen keskus Qashqadaryon alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Qashqadaryo- ja Okdaryojokien välisessä Shahrisabzin-Kitobin laaksossa 115 kilometriä alueen pääkaupungista Qarshista koilliseen. Kaupungissa oli 40 800 asukasta vuonna 2016.
Kitobin paikalla on sijainnut muinainen Kešin kaupunki, joka mainitaan kiinalaisissa ensimmäisen vuosituhannen lähteissä eri nimillä Samarkandia edeltäneenä Sogdianan pääkaupunkina. Arkeologisten tutkimusten mukaan se oli perustettu 200–100-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Kitobin lähellä sijaitsevat 700–600-luvulla eaa. rakennetun suuren Uzunqirin linnoituksen rauniot, joiden on arveltu olevan Aleksanteri Suuren Keski-Aasian sotaretken yhteydessä mainittu Nautaka.
Arabialaisten maantieteilijöiden mukaan Kešissä oli 900-luvulla raunioitunut linnake ja sisäkaupunki, asuttu esikaupunki sekä siihen liittynyt toinen kaupunki, joka lienee Kitobin eteläpuolella sijaitseva nykyinen Shahrisabz. Sisäkaupungissa ollutta suurmoskeijaa pidettiin Samarkandin jälkeen Sogdianan kauneimpana. 1000–1100-luvulla Keš siirtyi Shahrisabzin paikalle ja entinen kaupunki hylättiin.
Kitob syntyi uudelleen maakuntakeskukseksi 1700-luvulla. Sen kautta kulkee Gʻuzorin ja Samarkandin välinen maantie. Kaupungin lähellä on Qarshista haarautuvan sivuradan pääteasema. Kitob on maatalousalueen keskus, jossa on muun muassa puuvilla- ja viiniteollisuutta. Sen lähistöllä sijaitsevat Uzbekistanin tiedeakatemian tähtitieteen instituutin observatorio ja Kitobin geologinen luonnonpuisto.
European League of Football

| European League of Football |
| --- | --- |

Laji:  amerikkalainen jalkapallo
Maa(t):  Eurooppa
Perustettu:  2020
Toimitusjohtaja:  Patrick Esume
Joukkueita:  17
Hallitseva mestari:  Rhein Fire
Sivusto:  www.europeanleague.football
European League of Football on amerikkalaisen jalkapallon Euroopassa pelattava ammattilaissarja. Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 2021. Sarjassa pelaa 17 joukkuetta eri puolilta Eurooppaa.
ELF pelaa NFL-liigan säännöillä, mikä on Euroopassa poikkeuksellista. Eurooppalaiset sarjat ja kansainväliset ottelut pelataan yleensä college-säännöillä.
Historia

Euroopassa ei ole ollut monikansallista ammattilaissarjaa NFL Europan lopettamisen jälkeen, seurajoukkueiden monikansallisia turnauksia ja sarjoja kylläkin. European League of Football perustettiin vuonna 2020 ja liiga hankki vanhojen NFL Europa -joukkueiden oikeudet. Siten useat historialliset ammattilaisseurat perustettiin uudelleen uuteen liigaan. Aluksi sarjalla ei ollut sopimusta lajin maailmanliiton kanssa, mikä vaikeutti muun muassa pelaajasiirtoja. Maailmanliitto ja ELF pääsivät yhteisymmärykseen vuonna 2022.
Lajin toinen eurooppalainen ammattilaissarja, Saksan kansallinen GFL, on nähnyt ELF-liigan uhkana sarjojen kilpaillessa samoista pelaajista, sponsoreista ja katsojista.
Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 2021. Sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta ja ensimmäisen mestaruuden voitti itävaltalainen Raiders Tirol. Toiseksi kaudeksi joukkueita oli jo 12 ja ne jaettiin kolmeen konferenssiin. Mestaruuden vuonna 2022 voitti Vienna Vikings. Kaudella 2023 joukkueita oli 17. Mestaruuden voitti saksalainen Rhein Fire.
Joukkueet 2024

Sarjassa pelaa 17 joukkuetta, jotka on jaettu kolmeen konferenssiin:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Läntinen konferenssi  Madrid Bravos   Cologne Centurions   Frankfurt Galaxy   Rhein Fire   Paris Musketeers   Hamburg Sea Devils  |  Keskinen konferenssi  Barcelona Dragons   Helvetic Mercenaries   Raiders Tirol   Munich Ravens   Stuttgart Surge   Milano Seamen  |  Itäinen konferenssi  Fehervar Enthroners   Prague Lions   Panthers Wroclaw   Berlin Thunder   Vienna Vikings   Nordic Storm  |
Mestarit

2024: Rhein Fire
2023: Rhein Fire
2022: Vienna Vikings
2021: Frankfurt Galaxy
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta European League of Football Wikimedia Commonsissa
Liigan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
ELF GamePass Liigan oma suoratoistopalvelu (englanniksi)
Foorumi demokratialle

| Foorumi demokratialle> Forum voor Democratie |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1. syyskuuta 2016
Johtaja:  Thierry Baudet
Edustajainhuone:  3 / 150
Senaatti:  2 / 75
Euroopan parlamentti:  1 / 29
Nuorisojärjestö:  Nuorisojärjestö Foorumi demokratialle
Kotisivu:  https://www.fvd.nl/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Foorumi demokratialle (holl. Forum voor Democratie, lyh. FvD) on hollantilainen poliittinen puolue. Puolueen johtaja on Thierry Baudet.
Historia

FvD perustettiin vuonna 2015 euroskeptiseksi ajatushautomoksi. Vuonna 2017 puolue nousi ensimmäistä kertaa parlamentiiin saatuaan 1,8 prosenttia äänistä. Puolue sai vaaleissa läpi kaksi edustajaa. Maaliskuussa 2019 FvD:stä tuli Alankomaiden ylähuoneen suurin puolue voitettuaan lähes 15 prosenttia äänistä Alankomaiden maakuntavaaleissa. Tammikuussa 2020 puolue ilmoitti olevansa jäsenmäärältään Alankomaiden suurin puolue. Marraskuussa 2020 puolue ajautui kuitenkin sisäisiin ristiriitoihin, minkä seurauksena puolueen vaalitulos laski seuraavissa vaaleissa.
Benz Velo

| Benz Patent-Motorwagen Velo / Comfortable |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksan keisarikunta
Valmistaja:  Benz & Cie. Rheinische Gasmotorenfabrik in Mannheim
Valmistusvuodet:  1894 – 1901
Tuotantomäärä:  n. 1200 kpl
Edeltäjä:  Benz Patent-Motorwagen Nummer 3
Seuraaja:  Benz Patent-Motorwagen Ideal
Tekniset tiedot
Moottori:  Vaakatasoinen 1-sylinterinen
Iskutilavuus:  1045 cm3
Teho:  1,12–2,24 kW Velo 2,05–2,61 kW Comfortable
Huippunopeus:  25–30 km/h
Polttoainesäiliö:  18 L
Vetotapa:  takaveto
Kulutus:  14 L
Mitat
Massa:  280–425 kg
Pituus:  2250 mm Velo 2400 mm Comfortable
Akseliväli:  1340 mm
Leveys:  1250 mm
Korkeus:  1350 mm
Karl Benzin vuonna 1893 patentoima moottorivaunu Benz Patent-Motorwagen Velo on maailman ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, on valmistettu vakioiduilla komponenteilla ja työmenetelmillä. Vuoteen 1895 mennessä niitä oli valmistettu 134 kappaletta. Samaan aikaan Atlantin toisella puolella, Massachusettsin Springfieldissa toiminut Duryea Motor Wagon Company oli myös aloittanut autojen sarjavalmistuksen. Muut autoilun pioneeriyhtiöt, kuten ranskalainen Panhard & Levassor valmistivat yksittäiskappaleita. lähde?
Benz kehitti Velon Victoria-mallin rinnalle, kevyemmäksi ja edullisemmaksi vaihtoehdoksi. Vuonna 1896 vakiomallin rinnalle tuli monin tavoin paranneltu Comfortable, joka oli mahdollista saada myös ilmakumirenkailla varustettuna. Vakiomalli Velon valmistus päättyi vuonna 1900, Comfortablen vuotta myöhemmin. lähde?
Tekniikka

Veloa varten Benz oli suunnitellut oman, Victorian moottoria pienemmän yksikön. Iskutilavuudeltaan 1045 cm3:n yksisylinterinen makaava moottori oli sijoitettu auton takaosaan. Moottorin poraus oli 110 mm, samoin iskunpituus. Alkuperäisen version teho oli 1,5 hv @ 450 r/min. Vuonna 1896 teho nousi lukemaan 2,75 hv @ 600 r/min. Vuonna 1900 teholukemaksi ilmoitettiin 3 hv @ 700 r/min ja vuonna 1901 3,5 hv @ 800 r/min. lähde?
Alkuun malli oli varustettu pintakaasuttimella ja induktorisytytyksellä. Vuonna 1896 siirryttiin käyttämään Benzin itsensä kehittämää uimurikaasutinta ja sytytysjärjestelmässä siirryttiin akkusytytykseen. Tämän uudistuksen myötä käynnistyksessä siirryttiin kammen käyttöön, aiemmissa malleissa moottorin käynnistäminen tapahtui pyörittämällä vauhtipyörää käsin. lähde?
Voima vetäville takapyörille välitettiin kaksiportaisen vaihteiston kautta. Vuonna 1896 valinnaisvarusteiksi tulivat kolmas vaihde ja peruutusvaihde. Vuonna 1900 nämä molemmat tulivat vakiovarusteiksi. lähde?
Vuosina 1894 – 1900 Velo (Velociped)-nimellä myydyn ajoneuvon hinta oli 2000 – 2200 sen aikaista Saksan kultamarkkaa, vuosina 1896 – 1901 valmistettu Comfortable (Velociped Comfortable) oli hinnaltaan 2500 – 2800 ℳ. lähde?
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 2250 – 2400 mm
Leveys: 1250 mm
Korkeus: 1350 mm
Akseliväli: 1340 mm
Tyhjäpaino: 280 – 425 kg
lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benz Velo Wikimedia Commonsissa
Benz Velo -videoita
Benz 18861926
| --- | --- |
Henkilöautot:   18 PS  50 PS  60 PS  70 PS  6/14 PS  6/18 PS  6/45 PS Sportwagen  8/18 PS  8/20 PS  10/18 PS  10/20 PS  10/25 PS  10/30 PS  10/35 PS  11/40 PS  12/30 PS  14/30 PS  16/35 PS  16/40 PS  16/50 PS  18/45 PS  20/35 PS  21/50 PS  24/40 PS  25/45 PS  25/55 PS  25/65 PS  27/70 PS  28/30 PS  28/50 PS  29/60 PS  33/75 PS  35/40 PS  35/60 PS  37/70 PS  39/100 PS  82/200 PS  Break  Dos-à-Dos  Elegant  Parsifal  Patent-Motorwagen No. 1  Patent-Motorwagen No. 3  Patent-Motorwagen Ideal  Patent-Motorwagen Velo  Patent-Motorwagen Victoria  Spider/Tonneau  Tonneau/Phaeton 
Kilpa-autot:   Blitzen-Benz  Prinz-Heinrich-Wagen  Rennwagen  Tropfenwagen
Ismo

| Ismo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  23. marraskuuta (1929–1949 ja uudestaan vuodesta 1995 lähtien) 10. joulukuuta (1950–1995)
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  17. kesäkuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Ismael
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ismo on suomalaisen miehen etunimi. Nimi on muunnos heprealaisperäisestä nimestä Ismael, joka merkitsee ’Jumala kuulee’. Ismon tuloa suomalaiseen nimistöön ovat luultavasti edistäneet samansointuiset Osmo ja Asmo.
Vuoden 2019 loppuun mennessä on nimetty noin 8 500 Ismoa. Melkein puolet Ismoista on syntynyt 1960- tai 1970-luvulla. Sen sijaan 2010-luvulla syntyneitä Ismo-nimisiä on Suomessa vain 60.
Nimipäivä

Ismon nimipäivä oli 23. marraskuuta vuoteen 1949 saakka ja uudestaan vuodesta 1995 lähtien. Vuonna 1950 se siirrettiin joulukuun 10. päivään, josta Ihanelma sai väistyä.  Marraskuun 23. päivästä tuli Klemetin nimipäivä, kunnes tämä nimi vuonna 1995 poistettiin almanakasta ja Ismon nimipäivä palautettiin tälle päivälle. Joulukuun 10. päivästä tuli tällöin Jutan nimipäivä.
Tunnettuja Ismoja

Ismo Alanko (s. 1960), laulaja
Ismo Ala-Sippola, punkyhtye 013:n laulaja ja kitaristi
Ismo Ankkuri (s. 1981), pesäpalloilija
Ismo Apell (s. 1968), näyttelijä
Ismo Autioniemi, kitaristi ja basisti
Ismo Dunderberg (s. 1963), teologi ja eksegeetikko
Ismo Eskelinen (s. 1971), kitaristi
Ismo Falck (s. 1966), jousiampuja ja olympiamitalisti
Ismo Haavisto (s. 1973), bluesmuusikko, laulaja, kitaristi, harpisti, säveltäjä ja sanoittaja
Ismo Huotari (s. 1988), pesäpalloilija
Ismo Hämeenniemi (s. 1970), aitajuoksija
Ismo Hämäläinen (s. 1965), yleisurheilu- ja hiihtovalmentaja
Ismo Hölttö (s. 1940), valokuvaaja
Ismo Jaatinen (s. 1955), pesäpalloilija
Ismo Jauhiainen (s. 1942), insinööri, yritysjohtaja ja energianeuvos
Ismo Jokiaho (s. 1965), taidemaalari
Ismo Jokinen (s. 1961), toimittaja ja viestintäkouluttaja
Ismo Junni (1943–1995), sarjamurhaaja
Ismo Kajander (s. 1939), taiteilija
Ismo Kallio (1935–2019), näyttelijä
Ismo Kamesaki (s. 1970), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Ismo Kanerva (s. 1942), kilpasoutaja
Ismo Kiesiläinen, elokuvaohjaaja
Ismo Kiviharju (s. 1937), kenkäalan yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Ismo Kokko (s. 1971), ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja
Ismo Korhonen (s. 1962), jalkapalloilija
Ismo Kuoppala (s. 1975), jääkiekkoliija
Ismo Kätkä (s. 1948), muusikko, miksaaja ja äänilevytuottaja
Ismo Lappalainen, DJ Gismo, muusikko, Bomfunk MC’s -yhtyeen jäsen
Ismo Lehkonen (s. 1962), jääkiekkoilija
Ismo Leikola (s. 1979), stand up -koomikko, muusikko ja kirjailija
Ismo Lindell (s. 1939), sähkötekniikan professori
Ismo Lius (s. 1965), jalkapalloilija ja valmentaja
Ismo Loivamaa (s. 1963), toimittaja, kriitikko ja tietokirjailija
Ismo Läntinen (s. 1954), jääkiekko- ja salibandyvalmentaja
Ismo Moilanen (s. 1980), lentopalloilija
Ismo Mäkelä (s. 1962), pesäpalloilija
Ismo Mäkinen (s. 1977), taekwondoin
Ismo Niemi (s. 1956), koripalloilija
Ismo Niskakoski (s. 1948), jalkapalloilija
Ismo Saario (1938–1993), näyttelijä
Ismo Sajakorpi (s. 1944), laulaja, ohjaaja
Ismo Salama, kitaristi, säveltäjä ja sovittaja
Ismo Salmi (s. 1946), kolmiloikkaaja
Ismo Seivästö (s. 1954), Kristillisdemokraattien ent. kansanedustaja
Ismo Sipeläinen, keittiömestari
Ismo Soukola (s. 1960), Perussuomalaisten ent. kansanedustaja
Ismo Toukonen (s. 1954), este- ja kestävyysjuoksija
Ismo Tuominen (s. 1964), hallitusneuvos
Ismo Tuominen (s. 1966), lentopallovalmentaja
Ismo Turunen (s. 1953), kirkkoherra ja rovasti
Ismo Valkoniemi (s. 1963), Samaria-lähetyksen toiminnanjohtaja ja harrastelijamuusikko
Ismo Vehkakoski (s. 1946), näyttelijä
Ismo Villa (1954–2014), jääkiekkoilija
Ismo Virtanen (1949–2010), anatomian professori
Ismo Virtanen (s. 1965), animaatioelokuvien ohjaaja, kuvittaja ja musiikin tekijä
Kuvitteellisia Ismoja

Ismo Laitela, henkilö televisiosarjassa Salatut elämät
Ismo Saloranta, sotilas sarjakuvalehdessä Korkeajännitys