Sikhiläisyys
Uskonnonharjoitus

Kultainen temppeli on sikhien tärkein uskonnollinen rakennus. Sen keskipiste on pyhä kirja Guru Granth Sahib.
Rituaalit eivät ole sikheille tärkeitä. Jo Nānak piti rituaaleja taikauskoisuutena. Nykyisinkään sikhit eivät käytä esimerkiksi amuletteja tai tee pyhiinvaelluksia. He eivät myöskään saa syödä islaminuskon edellyttämää halal- tai juutalaisten košer-lihaa eli uskonnollisesti ”sallittua” lihaa, koska sekin liittyisi tarpeettomaan rituaaliin.
Sikhien juhlapäivät noudattelevat tärkeimmiltä osiltaan hindujen juhlakalenteria. Sikhit ottivat vuonna 1999 käyttöön gregoriaanisen kalenterin ja nimesivät vuoden 1999 omassa ajanlaskussaan vuodeksi 531. Sikhien tärkeimmät juhlat ovat huhtikuinen uuden vuoden juhla vaisakhi, myöhäissyksyn valojuhla diwali, ja tärkeisiin guruihin liittyvät gurpurab-juhlat.
Sikhien tärkeimmässä kirjassa Guru Granth Sahibissa on 31 osaa, joissa on useita hymnejä. Kirja sijoitetaan kunniapaikalle kalliiden koristeiden keskelle, ja päivisiin se otetaan esiin seremonioita varten. Kirjaa kanniskellaan kunnioittavasti häissä, syntymäpäivillä ja muina merkkipäivinä. Akhand Path tarkoittaa Guru Granth Sahibin lukemista alusta loppuun noin 48 tunnin aikana.
Jotkut sikhit lukevat joka aamu ääneen Japjin, Guru Granth Sahibin ensimmäisen kappaleen. Joskus kirja avataan sattumanvaraisesta kohdasta, ja sivun ensimmäinen hymni luetaan.
Sikhit ovat yksiavioisia. Uskonnollinen avioero on kiellettyä, mutta siviiliero on sallittu. Häät voidaan pitää gurdwarassa tai jossain muualla, kunhan siellä on Guru Granth Sahib, jonka edessä pari vihitään ja jonka lauluja seremoniassa lauletaan.
Lapsen syntymän jälkeen sikhivanhemmat ja lapsen sukulaiset suorittavat nimenantoseremonian. Rukousten jälkeen Guru Granth Sahib avataan sattumanvaraisesta kohdasta, ja avautuneen sivun ensimmäisestä kirjaimesta tulee myös lapsen nimen ensimmäinen kirjain. Khalsa-perinnettä noudattavan perheen lapsi kastetaan murrosiän alussa ja otetaan mukaan uskonyhteisöön. Seremoniaan kuuluu Guru Granth Sahibin lukua sekä sokeriveden nauttimista ja pirskottelua.
Sahaj Path tarkoittaa Guru Granth Sahibin lukemista kymmenen päivän ajan kuolemantapauksen jälkeen. Vainajan kuolemaa ei kuulu surra ääneen, sillä sikhit pitävät kuolemaa normaalina ja välttämättömänä sielunvaelluksen osana. Vainajat polttohaudataan, mikä tapahtuu Intiassa perinteiseen tapaan hautaroviolla.
Sikhit torjuvat hindulaisuuden käytännöt, joissa lesket poltettiin miesvainajiensa mukana ja tyttövauvoja surmataan. He torjuvat myös muslimien moniavioisuuden ja naisten verhoamisen. Sikhien mukaan naiset ovat miehiin nähden tasa-arvoisia tai täydentäviä, ja naisille kuuluvat periaatteessa samat oikeudet kuin miehillekin niin uskonnollisissa rituaaleissa, avioliitossa, koulutuksessa, perimisessä kuin johtajuudessakin.
Sikhimiehet ottavat sukunimekseen Singh, ’leijona’, ja naiset sukunimekseen Kaur, ’prinsessa’ tai ’naarasleijona’.
Sikheiltä on kielletty hiusten leikkaaminen, alkoholi ja tupakka, aviorikos ja rituaalisesti teurastetun eläimen lihan syöminen.
Sikhit kantavat yllään ”viittä K:ta”, joilla on tietty symbolinen merkitys:
Leikkaamattomat hiukset (kes), jotka muistuttavat alistumisesta Jumalan tahtoon. Sikhimiehet kasvattavat pitkän tukan ja parran, ja peittävät päänsä turbaanilla.
Puinen kampa (kangha). Se muistuttaa puhtaudesta, ja sitä käytetään pitkien hiusten kampaamiseen.
Seremoniallinen tikari (kirpan). Se symboloi taistelua totuuden ja oikeudenmukaisuuden puolesta sekä muistuttaa sikhiä heikompien suojelusta
Rautainen tai teräksinen rannerengas (karha). Se muistuttaa hyvien tekojen tekemisestä, kuvastaa yhteyttä Jumalaan, ja on myös toiminut käden suojana taisteluissa.
Puuvillaiset alushousut (kachha), jotka symboloivat itsekuria.
Kes (tai kesh) tarkoittaa hiusten ja parran kasvattamista.
Kangha-kampa.
Kachha-housut.
Kirpan-tikari ja karha-rannerengas sikhimiehen yllä.
Kiistanalaiset kysymykset ratkaistaan ensisijaisesti punjabilaisessa Akal Takhtissa, joka on sikhien sosiaalinen ja poliittinen keskus. Sen päätökset sitovat kaikkia sikhejä. Kaikkiaan Takhteja on Punjabissa viisi.
Sikhiläisyys jaetaan useisiin alaryhmiin. Useimmat kuuluvat khalsa-perinteeseen. Jotkut sikhit kuitenkin saattavat ajaa partansa, jättää turbaanin pois sekä torjua khalsaan liittyvän sotaisan puolen. Khalsat kutsuvat näitä sikhejä sahajdhareiksi. Muut sikhiryhmät ovat melko pieniä. Jotkin niistä seuraavat eläviä guruja. Myös khalsan sisällä on jakolinjoja, esimerkiksi uudistusmielisten ja traditionalistien välillä. Punjabissa sikhejä jakaa suhtautuminen itsenäisen Punjabin valtion tavoitteluun poliittisin tai sotilaallisin keinoin.