stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maliki
Periaatteita

Schacht pitää Malikin lakiajattelua vähemmän edistyneenä kuin hänen irakilaisten aikalaistensa Kufassa, jotka seurasivat Abu Hanifan opetuksia. Malik nojautui vielä ”elävään traditioon” eli uskonoppineiden yksimielisyyteen. Tämän hän yhdisti uskonoppineiden omaan itsenäiseen järkeilyyn. Nämä olivat medinalaisen koulukunnan tunnuspiirteitä. Malikiitit alkoivat oppineiden yleisen yksimielisyyden ohella vedota myös Medinan muinaisten oppineiden yksimielisyyteen. Tässä ajatuksessa ilmeni vanha ajatus yksimielisyydestä alueellisesti rajattuna prinsiippinä. Malik myös omaksui irakilaisilta oppineilta analogiaperiaatteen.
1000-luvulla elänyt muslimihistorioitsija Ibn Hayyan kertoo, että malikiittinen lakikoulukunta alkoi vallita Andalusiassa al-Hakamin hallintokaudesta eli 800-luvun alusta alkaen. Siellä se syrjäytti jo kadonneen Awza'i-koulukunnan laintulkinnassa. Andalusian malikiitit olivat uskonnollisesti erityisen jyrkkiä. Asia saattoi johtua al-Andalusin runsaasta katolisesta väestöstä, mikä sai ulaman vartioimaan oikeaoppisuutta tavallista tarkemmin. Paitsi että uskosta luopuneet muslimit piti teloittaa, kuolemantuomioita jaettiin myös Muwatan opeista poikenneille muslimeille. Jumalanpilkkaajat oli tapana sekä teloittaa että ristiinnaulita. Malikiitit kielsivät muslimeilta lautapelit ja alkoholin, sianlihan ja valkosipulin. Malikiitit kielsivät myös soiton ja laulun. Vielä nykyäänkin malikiittimoskeijassa kuulee korkeintaan tamburiinin kuminaa. Koulukunta ei pidä naisten sukupuolielinten silpomista pakollisena, mutta katsoo sen oleva suositeltavaa (sunna).
Kun dhimmeiltä perittiin heille määrättyä korotettua henkiveroa (jizya), se piti malikiittien ohjeen mukaan tehdä nöyryyttävällä tavalla: zakat kuuluu muslimeille heidän puhdistamisekseen ja annettavaksi takaisin köyhille, kun taas jizya on määrätty Kirjan kansoille heidän nöyryyttämisekseen. Erään suosituksen mukaan dhimmiä piti kuristaa kurkusta ja sanoa: Oi dhimmi, Allahin vihollinen, maksa jizya, jonka olet velkaa sinulle antamastamme suojelusta ja osoittamastamme kärsivällisyydestä. Muita keinoja olivat veron maksaminen polvillaan, niskaan lyöminen tai puisen maksukuitin ripustaminen dhimmin kaulaan.
Aiheesta muualla

Muwatta Malik
Maliki-koulukunnan alueet on merkitty karttaan turkoosilla.
Fågelmara

| Fågelmara |
| --- | --- |
 Fågelmara
 Koordinaatit: 56°15′39″N, 15°56′56″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Karlskrona
Väkiluku (31.12.2023):  366
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fågelmara on taajama Karlskronan kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 366 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Historia

Fågelmaran kylä alkoi kasvaa vuonna 1899, kun rautatie rakennettiin Karlskronan ja Torsåsin välille. Asema rakennettiin Fogelmaran kartanon maille, mikä vauhditti alueen kehitystä. Posti alkoi kulkea junalla, ja meijeri siirrettiin aseman lähelle vuonna 1901. Kauppatoiminta vilkastui uusien kauppojen myötä, ja väestönkasvu johti uuden koulun rakentamiseen vuonna 1912. Uskonnolliset yhteisöt rakensivat rukoushuoneen, ja alueelle perustettiin myös höyrysaha ja mylly. Fågelmarasta kehittyi taloudellinen ja kulttuurinen keskus ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fågelmara Wikimedia Commonsissa
Kaktiokasvit

| Kaktiokasvit |
| --- | --- |
 Didierea trollii -kaktiolaji
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Alalahko::  Centrospermae
Yläheimo::  Portulacineae
Heimo::  Kaktiokasvit Didiereaceae  Radlk., nom. cons.
Synonyymit
 Portulacariaceae Doweld 
Katso myös
   Kaktiokasvit Wikispeciesissä   Kaktiokasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaktiokasvit (Didiereaceae) on 16-lajinen pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Tuntomerkit

Kaktiokasvit ovat puuvartisia, usein okaisia ja tavallisesti kausivihantia kasveja, joiden varsi voi olla enemmän tai vähemmän sukkulenttinen. Tavallisesti niissä esiintyy kasvussaan ehkäistyneitä lyhytversoja. CAM-aineenvaihduntaa esiintyy, ja sekundaarisista aineenvaihduntatuotteista tanniinit ovat yleisiä. Kasveissa on myös limatiehyitä. Kasvit ovat kaksikotisia tai toisinaan sekasopuisia siten, että samassa kasvissa on sekä kaksineuvoisia että emikukkia. Kukat sijaitsevat joskus kimppuina. Kukassa on neljä tai viisi kehälehteä, joiden tyvellä kiertää rengasmainen mesiäinen. Heteitä on 5–12 yhtenä kiehkurana ja tyveltään yhteenkasvaneina; niitä voi olla myös paljon (suvussa Calyptrotheca). Joskus heteiden sisäpuolellakin on mesirauhasia. Yhdislehtinen sikiäin koostuu useasta emilehdestä, joissa on yksi tai harvemmin kaksi siemenaihetta kussakin. Luotit ovat enemmän tai vähemmän kilpimäisiä ja ripsuisia. Hedelmä on pähkylämäinen, joskus kansikota (suvussa Calyptrotheca). Siemenessä on siemenaiheen varresta eli funikuluksesta kehittynyt strofioli tai arillus; perispermi eli ulkovalkuainen enemmän tai vähemmän puuttuu. Kromosomiluku n = 22, 24; usein kasvit ovat polyploideja.
Levinneisyys

Kaktiokasveja esiintyy hajanaisesti eteläisessä ja itäisessä Afrikassa sekä Madagaskarilla.
Luokittelu

Kaktiokasvien heimossa on seitsemän sukua ja 16 lajia. Aikaisemmin heimoon luokiteltiin vain madagaskarilaiset suvut, nyt myös afrikkalaisia sukuja, joita ennen pidettiin portulakkakasveihin (Portulacaceae sensu lato eli laajassa mielessä) kuuluvina (vrt. Portulacineae-kladin luokittelu).
Luokittelu > Suvut

Kaktiokasvien suvut:
Alluaudia (Drake) Drake – okiot
Alluaudiopsis Humbert & Choux
Calyptrotheca Gilg
Ceraria H.Pearson & Stephens – vahiot
Decarya Choux
Didierea Baill. – kaktiot
Portulacaria Jacq. – pensasportulakat
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Didiereaceae
Suomen Lajitietokeskus: Didiereaceae
http://succulent-plant.com/families/didiereaceae.html
http://www.succulentguide.com/family_page/?family=Didiereaceae
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q131286  Wikispecies: Didiereaceae  APNI: 154178  CoL: 98Z  EoL: 2499271  EPPO: 1DIDF  FloraBase: 37060  FNA: 10273  FoAO2: Didiereaceae  GBIF: 3231952  GRIN: 364  iNaturalist: 71496  IPNI: 77124912-1  IRMNG: 114605  ITIS: 19684  NCBI: 3584  NZOR: 71fe2988-348e-4e5f-be34-30a0365041d6  Open Tree of Life: 63156  Paleobiology Database: 55422  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77124912-1  Tropicos: 42000070  Watson & Dallwitz: didierea  WFO: wfo-7000000189
Budgie – iloinen pieni helikopteri

| Budgie – iloinen pieni helikopteri> Budgie the Little Helicopter |
| --- | --- |
Tyyli:  animaatiosarja
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Verkko:  ITV (Yhdistynyt kuningaskunta) MTV3 (Suomi)
Esitetty:  4. tammikuuta 1994 – 25. maaliskuuta 1996 (Yhdistynyt kuningaskunta)
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  39
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Gary Blatchford
Käsikirjoittaja(t):  Brian Trueman
Säveltäjä(t):  Paul K. Joyce, Dennis C. Brown
Tuotantoyhtiö(t):  Fred Wolf Films Sleepy Kids HTV West Sarah, Duchess of York Scottish Television Enterprises Flowco Animation (kaudet 2–3) Dai Won Animation
Aiheesta muualla
IMDb
Budgie – iloinen pieni helikopteri (alkuperäiseltä nimeltä Budgie the Little Helicopter) on brittiläinen vuosina 1994–1996 valmistunut piirrossarja, joka perustuu Yorkin herttuattaren Sarah Fergusonin samannimisiin lastenkirjoihin. Vuonna 1990 Sanoma julkaisi Fergusonin kirjan Budgie the Little Helicopter Ritva Toivolan tekemällä suomenkielisellä käännöksellä nimellä Heka pieni helikopteri.
Suomen televisiossa piirrossarja esitettiin ensimmäisen kerran MTV3-kanavalla vuonna 1995. Sarja esitettiin suomenkielisellä puheella Raila Hämäläisen kertojaäänellä. Uusinta sarjasta esitettiin vuonna 1997 MTV3-kanavalla, jolloin sarja oli merkitty ohjelmatietoihin nimellä Iloinen pieni helikopteri.
Aiheesta muualla

Sarjan jaksot englanniksi Sarah Fergusonin YouTube-kanavalla
Vasemmistonuoret

| Vasemmistonuoret> Vänsterunga |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  31.12.1944
Puheenjohtaja:  Pinja Vuorinen
Pääsihteeri:  Amro el-Khatib
Varapuheenjohtajat:  Jenny Kasongo (1. vpj.) Maiju Salminen (2. vpj.)
Ideologia:   Sosialismi  Demokraattinen sosialismi  Feminismi 
Toimisto:  Lintulahdenkatu 10, Helsinki
Äänenkannattaja:  Libero (1945-2024)
Jäsenmäärä:  n. 3 600
Värit:            Punainen, tummanharmaa
Kansainväliset jäsenyydet:  Euroopan vasemmistopuolue
Kotisivu:  vasemmistonuoret.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vasemmistonuoret (ruots. Vänsterunga, puhekielessä vanut) on vuonna 1944 perustettu poliittinen nuoriso- ja kansalaisjärjestö.  Se tekee Vasemmistoliiton nuorisotyötä, mutta ei ole Vasemmistoliiton jäsenjärjestö, eikä Vasemmistonuorten jäsenyys edellytä puolueen jäsenyyttä.
Vasemmistonuoret oli vuonna 2024 suurin poliittinen nuorisojärjestö noin 3 600 jäsenellään. Vasemmistonuorten jäseneksi voivat liittyä 13–30-vuotiaat ja kannatusjäseniksi yli 30-vuotiaat. Jäsenyys on maksuton.
Järjestö määrittelee itsensä punavihreäksi, feministiseksi ja sosialistiseksi. Omien sanojensa mukaan se vaikuttaa ”kaduilla ja kabineteissa” eli käyttää sekä parlamentaarisia että ulkoparlamentaarisia vaikuttamiskeinoja. Suoran toiminnan lisäksi Vasemmistonuoret tekee poliittista vaikuttamistyötä eri päätäntäelimissä. Vasemmistonuorten tunnuslause on ”Vastarinta on luvallista. Jopa suotavaa”.
Vasemmistonuorten jäsenetulehtenä toimi Libero, joka ilmestyi vuodesta 1987 aina vuoden 2024 loppuun asti.
Historia > Tausta ja perustaminen

Vasemmistonuorten edeltäjän Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton ensimmäinen osasto perustettiin 30.10.1944 Tampereella ja itse liitto 31.12.1944 Helsingin työväentalolla. SDNL:n jäsenmäärä kasvoi nopeasti tuhansiin. Nuorisoliiton ensimmäisessä ohjelmassa vaadittiin nuorisolle kolmea oikeutta: oikeutta työhön ja taloudellisesti turvattuun elämään, oikeutta sivistykseen ja oikeutta yhteiskunnalliseen toimintaan. Toukokuussa 1945 alettiin julkaista kerran viikossa ilmestyvää nuorisosanomalehti Terää, Liberon edeltäjää.
Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto oli Demokraattisen nuorison maailmanliiton perustajajäsen. DNML:n nuorisofestivaaleista tuli Nuorisoliiton kansainvälisen toiminnan kiintopisteitä. Kansainvälinen nuorisofestivaali järjestettiin myös Helsingissä vuonna 1962.
1960-luvulla monet SDNL:n jäsenet olivat osa radikaalia nuorisoliikettä ja osallistuivat kansalaisjärjestöjen toimintaan. SDNL:n lehdessä Terässä alettiin julkaisemaan Neuvostoliittoa ja Saksan demokraattista tasavaltaa pilkanneita tekstejä. Lehden iskulauseisiin kuului ”sexillä sosialismiin”.
Historia > Tšekkoslovakian miehitys ja taistolaisuus

Vuonna 1968 Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto tuomitsi Varsovan liiton toimet Tšekkoslovakiassa Prahan keväänä, samoin kuin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton työvaliokunta ja Suomen Kommunistinen Puolue. Kuitenkin vähemmistö SDNL:n jäsenistä tuki Neuvostoliittoa ja SKP:n varapuheenjohtaja Taisto Sinisalon taistolaista politiikkaa. Erimielisyyksistä seurasi 1980-luvulle asti kestänyt jäsenistön kahtiajako. Järjestön jäsenmäärä oli 1960-luvun mittaan vähentynyt, mutta kääntyi vuosikymmenen lopulla taas nousuun.
1970-luvulla SDNL oli kahtiajakautunut enemmistöläisiin ja vähemmistöläisiin, joiden tunnuksina toimi järjestöpaidat. Enemmistöläiset pitivät punaisia paitoja ja taistolainen vähemmistö sinisiä. Vähemmistöläiset perustivat Terä-lehden rinnalle oman Toveri-lehden. SDNL:n puheenjohtajaksi valittiin vuonna 1970 kompromissina osapuolten välillä Pekka Saarnio, joka oli puolueen sisäisen kamppailun ulkopuolella. Vaikka enemmistöläiset olivat koko 1970-luvun kaksintaistelun menestyneempi osapuoli, saivat vähemmistöläiset monia poliittisia tavoitteitaan läpi ja järjestön poliittinen ohjelma muokkautui marxismi-leninismin suuntaan.
Poliittinen laululiike kasvatti SDNL:n suosiota 1970-luvun alussa. Lauluyhtye Agit Prop perustettiin kertaluontoiseksi kokoonpanoksi SDNL:n Uudenmaan piriin edustajaksi Berliinin poliittisen laulun festivaaleille vuonna 1970.
Historia > Kivuliaat vuosikymmenet

1980-luvulle tultaessa SDNL:n jäsenmäärä romahti. Syynä tähän oli väsyminen vähemmistön ja enemmistön vastakkainasetteluun; kyvyttömyys itsekritiikkiin ja järjestön uudistamiseen. Niin koululaisten ja opiskelijoiden kuin yhteiskunnan rakennemuutosta kokevan työläisnuorison kiinnostus politiikkaan väheni. Myös SDNL suuntautui enemmän kulttuuritoimintaan kuin puoluepolitiikkaan osallistuen niin punk-liikkeeseen, Euro-ohjuksia vastustaneeseen rauhanliikkeeseen kuin ydinvoiman vastaiseen liikkeeseen (jo ennen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuutta).
Sosialistisen Työväenpuolueen linjaa tukenut Suomen Sosialistinen Nuorisoliitto päätti vuonna 1981 yhdistyä SDNL:ään.
Vuoden 1985 liittokokouksessa taistolaiset vähemmistöläiset yrittivät saada järjestön haltuunsa, mutta voimasuhteet kokouksessa muodostuivat enemmistöläisten hyväksi luvuin 300-200. Tämä johti vähemmistöläisten osastojen erottamiseen 1980-luvun puolivälissä, jotka vuonna 1987 muodostivat Vallankumouksellisen Nuorisoliiton. Syyskuussa 1990 VKN päätti lopettaa toimintansa seuraavaan kesään mennessä, ja osastoja kehotettiin anomaan SDNL:n jäsenyyttä, joka käytännössä merkitsi taistolaisen vähemmistön häviötä.
1990-luvulla SDNL:n toiminta muodostui kulttuuripainotteisemmaksi ja jäsenistöä yhdisti musiikkimaku, pukeutuminen ja elämäntapa. Toiminnassa oli yhä vähemmän työssäkäyviä ja puoluepolitiikasta kiinnostuneita nuoria. Järjestön pääteemoja oli kulttuurin lisäksi rasismin vastainen toiminta. SDNL:n vuonna 1995 järjestämän poliittisten laulujen kilpailun voitti Kerkko Koskinen kappaleella ”Ampukaa komissaarit, nuo hullut koirat”, jonka tulkitsevaksi yhtyeeksi perustettiin Ultra Bra.
SDNL erosi Demokraattisen nuorison maailmanliitosta vuonna 1990.
Historia > SDNL:stä Vasemmistonuoriksi

Vaikka SKDL, SKP ja SNDL yhdistyivät Vasemmistoliitoksi vuoden 1990 huhtikuussa, säilytti Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto nimensä. Vuoden 1995 liittokokouksessa hyväksyttiin poliittinen ohjelma, jossa SDNL:n perustehtäväksi määriteltiin Vasemmistoliiton nuorisotoiminnan tekeminen. Järjestöstä jättäytyi pois monet niistä, jotka eivät kannattaneet Vasemmistoliittoa. Vastineeksi perustettiin uuden Suomen Kommunistinen Puolueen (1996) politiikkaa tukenut Kommunistinuoret, joka vaihtoi myöhemmin nimensä Sosialistiliitoksi.
SDNL muutti nimensä Vasemmistonuoriksi toukokuun 1999 liittokokouksessa. Nimenmuutosta oli yritetty kahdessa aiemmassa liittokokouksessa, joissa esitykset oli kumottu.
Linjaukset ja kannat

Vasemmistonuoret määrittelee keskeisiksi arvoikseen sosialismin, demokratian, feminismin, punavihreyden ja kansainvälisyyden. Järjestön mukaan kyseiset tavoitteet eivät ole toisistaan erillisiä, vaan ne muodostavat kokonaisvaltaisen näkemyksen vapaammasta, inhimillisemmästä ja tasa-arvoisemmasta maailmasta.
Vasemmistonuorten mielestä hyvässä yhteiskunnassa kenenkään ei tarvitse pelätä, ja kaikilla on mahdollisuus opiskeluun, työhön ja puhtaaseen ympäristöön varallisuudesta riippumatta. Vasemmistonuoret kannattaa pohjoismaisen hyvinvointivaltiomallin vahvistamista. Vasemmistonuoret tukee työtaisteluita, kansalaistottelemattomuutta ja muuta suoraa toimintaa maailman parantamiseksi. Vasemmistonuorten mielestä yhteiskuntaa määrittää työn ja pääoman välinen ristiriita. Kapitalistisessa yhteiskunnassa ihmiset jakaantuvat luokkiin, jossa valtaosa joutuu myymään työvoimaansa elantonsa eteen, samalla kun pieni vähemmistö elää omistuksistaan ja sijoituksistaan saamillaan voitoilla. Vasemmistonuoret on osa punavihreää ympäristöliikettä.
Vasemmistonuoret pyrkii rakentamaan maailmaa, jota ei määritellä kansallisuuksien, kulttuurien, uskonryhmien ja muiden ihmisryhmien välisten erimielisyyksien, vaan koko ihmiskunnan yhdenvertaisuuden kautta. Järjestö myös vastustaa sotaa, mutta ”historiassa on ollut ajanjaksoja, jolloin sorrettujen on ollut pakko tarttua aseisiin saavuttaakseen vapautensa”.
Joulukuussa 2017 Vasemmistonuoret vaati Suomen valtion pyytävän anteeksi sisällissodan uhreilta ja omaisilta. Silloisen puheenjohtajan Hanna-Marilla Zidanin mukaan anteeksipyyntö olisi kansallisesti eheyttävä teko itsenäisyyden satavuotisjuhlan aikana ja kunnianpalautus uhreille ja näiden jälkeläisille.
Organisaatio

Vasemmistonuorten puheenjohtajana toimiimilloin? Pinja Vuorinen, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Jenni Suutari, toisena varapuheenjohtajana Ava Dahlvik ja pääsihteerinä työskentelee Amro el-Khatib.
Vasemmistonuoret kuuluu European Network of Democratic Young Left -yhteistyöjärjestöön. Vuosina 2007-2009 ENDYL:n sihteeristö sijaitsi Suomessa ja oli Vasemmistonuorten vastuulla.
SDNL:n arkistoja säilytetään Kansan Arkistossa.
Lisäksi Vasemmistonuorilla on järjestön ja politiikan eri osa-alueisiin keskittyviä jaostoja ja työryhmiä. Jaostoista toimivat tällä hetkellä AgitProp-jaosto, kansainvälinen jaosto, sateenkaarijaosto, ruotsinkielinen jaosto ja työmarkkinapoliittinen jaosto.
Vasemmistonuorten valtakunnallisiin tapahtumiin kuuluvat esimerkiksi vuosittaiset Tammitapaaminen, nuorisoliittolaisleiri sekä "Opi perusasiat" ja "Opi lisää" -kurssit.
Organisaatio > Piirijärjestöt

Vasemmistonuorten jäseniä ovat kaikki, jotka kuuluvat johonkin piirijärjestöistä. Lähes kaikki Vasemmistonuorten varsinainen toiminta tapahtuu piireissä.
Etelä-Suomen Vasemmistonuoret, Helsinki
Hämeen Vasemmistonuoret, Tampere
Itä-Suomen Vasemmistonuoret, Joensuu
Kainuun Vasemmistonuoret, Kajaani
Keski-Suomen Vasemmistonuoret, Jyväskylä
Lapin Vasemmistonuoret, Rovaniemi
Pohjois-Pohjanmaan Vasemmistonuoret, Oulu
Satakunnan Vasemmistonuoret, Pori
Varsinais-Suomen Vasemmistonuoret, Turku.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Etelä-Suomen Vasemmistonuoret

Etelä-Suomen Vasemmistonuoret on vasemmistonuorten suurinselvennä piirijärjestö. Siihen kuuluu viisi aktiivista paikallisosastoa: Helsingin Vasemmistonuoret, Espoon Vasemmistonuoret, Vantaan Vasemmistonuoret, Hyvinkään seudun Vasemmistonuoret ja Länsi-Uudenmaan Vasemmistonuoret.
Etelä-Suomen Vasemmistonuorissa toimii jalkapallojoukkue FC Merihaan betoni ja jääkiekkojoukkue HC Punakone. Järjestö pyöritti myös lähes kymmenen vuoden ajan Ääri-kuoroa. ESVN:n perinteisiin kuuluu muun muassa vuotuinen poliittisten nuorisojärjestöjen yhteinen jalkapalloturnaus ja jäsenten vappusauna.
Marraskuussa 2017 Etelä-Suomen Vasemmistonuoret järjesti Yläluokkasafari-nimisen linja-autoretken Suomen rikkaimmille asuinalueille, kuten Helsingin Kuusisaareen, Espoon Westendiin ja Kirkkonummen Sundsbergiin. Järjestön mukaan kyseessä oli ”luokkatietoinen tutkimusmatka yhteiskuntamme eksoottisimpaan ja tavallisille ihmisille tuntemattomaan kolkkaan, missä itsensä ökyalueille eristänyt yläluokka asustaa”. Järjestön mukaan on tärkeää muistuttaa, että ”suomalaisten keskuudessa elää toisten ahkeruudesta hyötyvä ja yhteistä etua polkeva ryhmä, vapaamatkustajien näkymätön joukko”. Vasemmistonuorten toimistosihteerin Valter Södermanin mukaan safarin tarkoitus oli vihastuttaa, avata keskustelua ja provosoida.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Hämeen Vasemmistonuoret

Hämeen Vasemmistonuoret on vasemmistonuorten yksi laajimmista ja aktiivisimmista piirijärjestöistä, joka kattaa Hämeen, Pirkanmaan ja Vaasan vaalipiirien alueen. Siihen kuuluu Tampereen Vasemmistonuoret ry.,  Lahden Vasemmistonuoret ry. sekä Vaasan vasemmistonuorten toimintaryhmä. Piiritoimisto sijaitsee Tampereella.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Itä-Suomen Vasemmistonuoret

Itä-Suomen Vasemmistonuorten piiritoimisto sijaitsee Joensuussa. Piirijärjestöön kuuluu kymmenen paikallisosastoa: Etelä-Karjalan Vasemmistonuoret, Joensuun Seudun Vasemmistonuoret, Kuopion Vasemmistonuoret, Suur-Savon Vasemmistonuoret (Mikkeli), Savonlinnan Vasemmistonuoret ja Opiskelijat (Savonlinna), Outokummun Vasemmistonuoret, Pieksämäen seudun Vasemmistonuoret, Lieksan ja Nurmeksen Vasemmistonuoret, Etelä-Karjalan Vasemmistonuoret (Lappeenranta), Pohjois-Kymen Vasemmistonuoret (Kouvola) ja Etelä-Kymen Vasemmistonuoret (Kotka).
Organisaatio > Piirijärjestöt > Keski-Suomen Vasemmistonuoret

Keski-Suomen Vasemmistonuorten piiritoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Piirijärjestöön kuuluu kolme paikallisosastoa: Suolahden Demokraattiset Nuoret, Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton Jyväskylän Kaupunkijärjestö ja Äänekosken Vasemmistonuoret.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Lapin Vasemmistonuoret

Pohjoisimman, ja pinta-alaltaan suurimman, Lapin piirin piiritoimisto sijaitsee Rovaniemellä. Lapin Vasemmistonuorilla (Lavanu) on paikallisosastoja ja toimintaa esimerkiksi Kemissä, Torniossa, Rovaniemellä ja Kittilässä.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Pohjois-Pohjanmaan Vasemmistonuoret

Pohjois-Pohjanmaan Vasemmistonuorten (Popovanu) piiritoimisto sijaitsee Oulussa järjestötalolla. Piirijärjestöön kuuluu kolme perusosastoa: Oulun Vasemmistonuoret, Raahen seutukunnan Vasemmistonuoret sekä Kajaanin Vasemmistonuoret.
Pohjois-Pohjanmaan Vasemmistonuoret järjestää monenlaista toimintaa, esimerkiksi yhteiskunnallisen vaikuttamisen muotoja esittelevä Vaikuttamisen ABC -kurssin.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Satakunnan Vasemmistonuoret

Satakunnan Vasemmistonuorten piiritoimisto sijaitsee Porissa. Piirijärjestöllä on kaksi aktiivista paikallisosastoa: Porin Vasemmistonuoret ja Rauman Vasemmistonuoret.
Organisaatio > Piirijärjestöt > Varsinais-Suomen Vasemmistonuoret

Varsinais-Suomen Vasemmistonuorten piiritoimisto sijaitsee Turussa. Piirijärjestöön kuuluu neljä aktiivista paikallisosastoa: Turun Vasemmistonuoret, Raision Vasemmistonuoret, Tenuva (Telakan nuoret vasemmistolaiset) ja Ung vänster i Pargas (Paraisten vasemmistonuoret), joka on Vasemmistonuorten ruotsinkielinen paikallisosasto.
Organisaatio > SDNL:n ja Vasemmistonuorten puheenjohtajat

SDNL:
Yrjö Ahomaa 1945–1947
Toivo Karppinen 1947–1952
Markus Kainulainen 1952–1955
Anna-Liisa Tiekso-Isaksson 1955–1964
Ossi Sjöman 1964–1970
Pekka Saarnio 1970–1976
Markku Kärkkäinen 1976–1982
Harri Moisio 1982–1985
Rauno Merisaari 1985–1988
Leena Ruotsalainen 1987–1991
Marko Autio 1991–1995
Marjo Katajisto 1995–1997
Sanna-Kaisa Cortés Téllez 1997–2001
Vasemmistonuoret:
Paavo Arhinmäki 2001–2005
Jussi Saramo 2005–2009
Dan Koivulaakso 2009–2011
Li Andersson 2011–2015
Anni Ahlakorpi 2015–2017
Hanna-Marilla Zidan 2017–2019
Liban Sheikh 2020–2021
Pinja Vuorinen 2021–
Talous

Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
2012: 318 500 €
2013: 318 500 €
2014: 314 997 €
2015: 324 400 €
2016: 330 000 €
2017: 331 500 €
2018: 331 500 €
2019: 304 000 €
Kirjallisuutta

Viitanen, Reijo: Punainen aate, sininen vaate: Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto 50 vuotta.  SDNL, 1994.  ISBN 9789529058358
Harnaaz Sandhu

| Harnaaz Sandhu |
| --- | --- |
 Harnaaz Sandhu vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Harnaaz Kaur Sandhu
Syntynyt: 3. maaliskuuta 2000 (ikä 24) Kohali, Gurdaspur, Punjab, Intia
Ammatti:  malli
Malli
Pituus:  175 cm
Hiusten väri:  musta
Silmien väri:  ruskea
Harnaaz Kaur Sandhu (pandžabiksi ਹਰਨਾਜ਼ ਕੌਰ ਸੰਧੂ, Harnāz Kaur Saṃdhū; s. 3. maaliskuuta 2000 Kohali, Gurdaspur, Punjab, Intia) on intialainen malli ja missi, joka kruunattiin Miss Universumiksi 2021. Hän voitti kotimaassaan Miss Diva 2021 -kilpailun, minkä jälkeen hän voitti Miss Universum -kilpailun kolmantena intialaisena.
Varhainen elämä ja koulutus

Sandhu syntyi Kohalin kylässä Gurdaspurin piirikunnassa Punjabissa, lähellä Batalan kaupunkia, Pritampal Singh Sandhulle ja Rabinder Kaur Sandhulle. Hänen isänsä on kiinteistönvälittäjä ja äiti gynekologi, ja hänellä on myös seitsemän vuotta vanhempi veli nimeltä Harnoor. Sandhu kasvoi sikhiläisessä  jatperheessä.
Vuonna 2006 perhe muutti Englantiin, ennen kuin palasi Intiaan kaksi vuotta myöhemmin ja asettui Chandigarhiin, jossa Sandhu varttui. Hän opiskeli Shivalik Public School ja Post Graduate Government College for Girls -oppilaitoksissa Chandigarhissa. Ennen kuin hänestä tuli Miss Universum, Sandhu suoritti julkishallinnon maisterin tutkintoa.