stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bentsyyliasetoni
Valmistus ja käyttö

Bentsyyliasetonia valmistetaan kondensoimalla emäksisissä olosuhteissa bentsaldehydiä ja asetonia, jolloin muodostuu bentsylideeniasetonia. Bentsylideeniasetoni voidaan pelkistää bentsyyliasetoniksi katalyyttisellä vedytyksellä.
Bentsyyliasetonia käytetään sen miellyttävän kukkaismaisen tuoksun vuoksi hajusteena muun muassa saippuoissa. Siitä voidaan valmistaa myös hajusteina ja lääkeaineiden valmistuksessa käytettäviä kemikaaleja kuten sitronitriiliä, 4-fenyyli-2-metyyli-2-butanolia, 1-fenyyli-3-metyyli-3-pentanolia ja (R)-1-metyyli-3-fenyylipropyyliamiinia.
Berenike III

Berenike III (120 eaa. – 80 eaa.), joskus kutsuttu myös nimellä Kleopatra Berenike, oli Egyptin kuningatar. Berenike III:n isä oli faarao Ptolemaios IX ja äiti joko Kleopatra Selene I tai Kleopatra IV.
Ptolemaios IX syrjäytettiin 107 eaa. ja Berenike jäi Egyptiin. 101 eaa. Berenike meni naimisiin setänsä Ptolemaios X:n kanssa. He hallitsivat yhdessä vuoteen 89-88 eaa. asti, jolloin vastaavasti Ptolemaios X syrjäytettiin. He pakenivat Syyriaan, jossa Ptolemaios X kuoli seuraavana vuonna. Berenike palasi Egyptiin ja hallitsi yhdessä uudelleen valtaannousseen isänsä kanssa.
Ptolemaios IX kuoli vuonna 80 eaa. ja Berenike hallitsi yksin. Hän oli ensimmäinen yksin hallitseva nainen Egyptissä 1 100 vuoteen, häntä oli edeltänyt kuningatar Tausret 1185 eaa. Muutaman kuukauden kuluttua Sulla lähetti Ptolemaios XI:n Egyptiin avioitumaan Bereniken kanssa. Avioliitto ei ollut suosittu kansankaan keskuudessa. Aviomies murhautti Bereniken 19 päivää myöhemmin. Tämä sai aikaan kansannousun, jossa kuningas tapettiin.
Bentsyyliklooriformiaatti

| Bentsyyliklooriformiaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Bentsyylikarbonokloridaatti
CAS-numero:  501-53-1
PubChem CID:  10387
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)COC(=O)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H7ClO2
Moolimassa:  170,586 g/mol
Sulamispiste:  –18 °C
Kiehumispiste:  103 °C (20 mmHg)
Tiheys:  1,195 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Bentsyyliklooriformiaatti (C8H7ClO2) on klooriformiaattiestereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti amiinien ja aminohappojen suojaukseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa bentsyyliklooriformiaatti on väritöntä nestettä ja sillä on voimakas pistävä haju. Yhdiste reagoi veden kanssa ja reagoi alkoholien kanssa muodostaen karbonaattiestereitä ja amiinien kanssa muodostuu karbamaatteja. Kuumennettaessa bentsyyliklooriformiaattia se hajoaa hiilidioksidiksi ja bentsyylikloridiksi.
Valmistus ja käyttö

Bentsyyliklooriformiaattia valmistetaan bentsyylialkoholin ja fosgeenin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktiossa käytetään tolueenia.
Bentsyyliklooriformiaattia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä suojaamaan alkoholeja, hydratsiineja ja aminoryhmiä. Erityisesti sitä käytetään aminohappojen suojaukseen peptidisynteesien yhteydessä. Suoijaus voidaan purkaa katalyyttisellä vedytyksellä. Yhdiste aktivoi pyridiinin ja nukleofiilien välisiä reaktioita.
Erkki Savolainen (toimittaja)
Teoksia

Nuori Kiila. Runoantologia ; toimituskunta Elvi Sinervo, Viktor Tiainen ja Arvo Turtiainen, kansi ja vignetit Tapio Tapiovaara. Kirjoittajat Vilho Ihalainen, Eero Järventausta, Kalle Kaljapuu, Yrjö Karakivi, Erkki Laiho, Erik Laitinen, Irja Lauri, Veikko Lehtosalo, Aarne Palkki, M. E. Rintakoski, Erkki Savolainen, Viktor Tiainen, Toini Virisalo, Mauri Vuori ja Kristofer Enckell, Kirjailijaryhmä Kiila r.y. Helsinki 1945
Villi linja : kertomus matkasta kaukaiseen itään ; kuvituksena Tapio Tapiovaaran 25 matkalla tekemää piirrosta. Otava 1955
Urho Kekkonen idässä ja lännessä ; toimittanut Eino S. Repo ; kirjoittajat Leena Ilmari, Max Jakobson, Ahti Karjalainen, Urpo Levo, Margareta Norrmén, Eero Saarenheimo, Erkki Savolainen. Lehmus, Jyväskylä 1962
Kuopio ; tekijät Eino Malm, Erkki Savolainen, Kimmo Kaivanto. Lehmus, Tampere 1962
Meet the Finns ; pictures Mario de Biasi ; text Erkki Savolainen ; english translation Diana Tullberg. Tammi 1969, 2. painos 1973
Meri, miehet, laivat. Merimiesten runoja ; toimittaneet Arvo Turtiainen ja Oiva Lappalainen ; kirjoittajat Harry Martinson, Eino Koivistoinen, Albin-Eero, Oiva Lappalainen, Pekka Kinnari, Olavi Keitele, Erkki Savolainen, Risto Sassali, Jorma Ojaharju, Juhani Peltonen, Juhani Tikkanen ja Tuntematon. Tammi, Helsinki 1969
Niilo Wälläri : legenda jo eläessään ; kuvat Vappu Ahomaa ym, WSOY 1978
Kuka hyötyy meristä ; toimittaneet Ari Aalto ja Raimo Väyrynen ; kirjoittajat Holger Rotkirch, Esko Antola, Leena Ilmari, Raimo Väyrynen ja Erkki Savolainen. Suomen merimies-unioni ry, Vaasa 1979
Toimitustöitä

Kallaveden leijonien kevätmurinat ; toim. Erkki Savolainen. Lions Club Kuopio-Kallavesi, Kuopio 1961
Mario de Biasi : Finlandia : Suomi vierain silmin ; tekstiosan toim. Erkki Savolainen. Tammi 1967
Arvo Turtiainen : Elämää ja ystäviä, mukana Kauko Forsell, Irja Hagfors, Mauri Heinonen, Kalle Holmberg, Juhani Jaskari, Unto Koistinen, Jaan Kross, Matti Kurjensaari, Väinö Linna, Ellen Niit, Raoul Palmgren, Arvo Salo, Sinikka Salokorpi, Maija Savutie, Veikko Sinisalo, Reidar Särestöniemi, Tapio Tapiovaara, Henrik Tikkanen, Raimo Utriainen ja Erkki Vala ; toim. Erkki Savolainen. Tammi 1980
Heikki Immeli : Viisas vaeltaja ei jätä jälkiä : esseitä ja aforismeja ; sisällön valintaan on osallistunut toim. Erkki Savolainen. Matkalukemisia 1. Suomen matkailuliitto, Helsinki 1988
Suomennoksia

Ian Fleming : Elät vain kahdesti : jännitysromaani. Gummerus 1964, 7. painos 1988 (alkuteos You only live twice)
Ian Fleming : Hänen majesteettinsa salaisessa palvelussa : jännitysromaani. Gummerus 1964, 5. painos 1974 (alkuteos On Her Majesty's Secret Service)
Ian Fleming : 007 ja kultainen ase : jännitysromaani. Gummerus 1965 (alkuteos The man with the golden gun)
Ian Fleming : Syntiset kaupungit. Gummerus 1965 (alkuteos Thrilling cities)
John Gardner : Isku vyön alle : jännitysromaani. Gummerus 1967 (alkuteos Understrike)
John Gardner : Myrkkyohjus : jännitysromaani. Gummerus 1968 (alkuteos Amber nine)
Ellis K. Meacham : Itä-Intian purjehtija. Gummerus 1973 (alkuteos The East Indiaman)
Ellis K. Meacham : Bombayn merirosvot. Gummerus 1975 (alkuteos On the company's service)
Bentsaalikloridi

| Bentsaalikloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Dikloorimetyylibentseeni
CAS-numero:  98-87-3
PubChem CID:  7411
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)C(Cl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H6Cl2
Moolimassa:  161,018 g/mol
Sulamispiste:  -16,4 °C
Kiehumispiste:  205,2 °C
Tiheys:  1,256 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,25 g/l (39 °C)
Bentsaalikloridi (C7H6Cl2) on halogenoituihin aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muita kemikaaleja.
Ominaisuudet

Bentsaalikloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Yhdiste ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee helposti useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Happamissa tai emäksisissä vesiliuoksissa se hydrolysoituu bentsaldehydiksi ja katalyytteinä voidaan käyttää esimerkiksi rauta(III)kloridia tai sinkkifosfaattia. Amiinien toimiessa katalyytteinä yhdiste reagoi kaliumasetaatin kanssa kuumennettaessa kanelihapoksi. Lewis-hapot katalysoivat bentsaalikloridin polymeroitumista. Metallisen natriumin vaikutuksesta bentsaalikloridista muodostuu stilbeeniä.
Bentsaalikloridi ärsyttää limakalvoja, ihoa ja silmiä aiheuttaen muun muassa yskää, kurkkukipua, vaikeutunutta hengitystä sekä ihon ja silmien kipua ja punoitusta. Aine on todennäköisesti karsinogeeninen ja luokitellaan Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi.
Valmistus ja käyttö

Bentsaalikloridia valmistetaan pääasiassa klooraamalla tolueenia radikaali-initiaattoreiden läsnä ollessa. Reaktiossa muodostuu seos, joka sisältää bentsaalikloridin lisäksi myös bentsyylikloridia ja bentsotrikloridia. Ainetta muodostuu silloin kun kloorin ja tolueenin ainemäärien suhde on 2–2,2. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Puhdasta bentsaalikloridia voidaan valmistaa klooraamalla bentsaldehydiä tionyylikloridilla tai klooraamalla tolueenia sulfuryylikloridilla bentsoehappoanhydridin toimiessa katalyyttinä.
Suurin osa tuotetusta bentsaalikloridista käytetään bentsaldehydin valmistamiseen. Siitä voidaan valmistaa myös eräitä muita yhdisteitä kuten kanelihappoa.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Benzal chloride (englanniksi)
ChemBlink: (Dichloromethyl)benzene (englanniksi)
Bentsyylisyanidi

| Bentsyylisyanidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Fenyyliasetonitriili
CAS-numero:  140-29-4
PubChem CID:  8794
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)CC#N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H7N
Moolimassa:  117,146 g/mol
Tiheys:  1,0214 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 0,1 g/l (25 °C)
Bentsyylisyanidi eli fenyyliasetonitriili (C8H7N) on aromaattisiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä lähtöaine monien muiden kemikaalien valmistuksessa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa bentsyylisyanidi on väritöntä öljymäistä nestettä. Aine on käytännössä veteen liukenematonta ja liukenee hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin.
Bentsyylisyanidia esiintyy eräiden kasvien esimerkiksi vihanneskrassin eteerisissä öljyissä. Bentsyylisyanidi on eräiden hyönteisten esimerkiksi kaaliperhosen ja aavikkokulkusirkan feromoni. Yhdiste toimii näissä hyönteisissä paritteluhaluja vähentävänä feromonina.
Valmistus ja käyttö

Bentsyylisyanidia valmistetaan natriumsyanidin ja bentsyylihalogenidien esimerkiksi bentsyylikloridin välisellä reaktiolla. Reaktio suoritetaan käyttäen liuottimena etanolia tai vesiliuoksessa, jolloin katalyytteinä käytetään faasinsiirtokatalyyttejä.
Bentsyylisyanidi on runsaasti käytetty orgaanisen kemian synteesien lähtöaine. Siitä voidaan valmistaa lääkeaineita esimerkiksi penisilliinejä, metyylifenidaattia, barbituraatteja ja amfetamiineja. Lisäksi siitä vamistetaan tuoksu- ja aromiaineita, optisia kirkastimia ja hyönteismyrkkyjä.
Rilan luostari

Rilan luostarin pääkirkko
Luostarin sijainti Rilavuorilla
Rilan luostari (bulg. Рилски манастир, Rilski manastir) on suuri ortodoksinen luostari Bulgarian lounaisosassa. Luostari sijaitsee Kjustendilin alueella 117 kilometriä Sofiasta etelään. Luostari löytyy Rilska-joen laaksosta Rilavuorten läheisyydestä, 1 147 metrin korkeudelta merenpinnasta, Rilan kylän itäpuolelta.
Luostari on perustettu 900-luvun alkupuoliskolla. Se on Bulgarian merkittävimpiä kulttuurihistoriallisia monumentteja ja kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Luostarikompleksi käsittää yhteensä 8 800 m²:n alueen. Rakennukset ovat suorakaiteen muotoisen sisäpihan (3 200 m²) reunoilla. Pääkirkko ja keskiaikainen torni sijaitsevat pihalla. Viisikupolinen pääkirkko valmistui vuonna 1837. Kirkon arvokkain esine on kullattu ikonostaasi, joka on kuuluisa puuleikkauksistaan ja jonka tekemiseen meni viisi vuotta neljältä käsityöläiseltä.
Historia

Perinteisesti on uskottu, että luostarin perusti läheisessä luolassa asunut erakko Ivan Rilski. Luostarikompleksin perustivat kuitenkin erakon oppilaat, jotka olivat tulleet vuoristoon kuulemaan tämän opetuksia.
Perustamisestaan lähtien Rilan luostari on ollut Bulgarian hallitsijoiden suosiossa. Melkein jokainen tsaari antoi suuria lahjoituksia luostarille aina osmanimiehitykseen saakka, mikä teki siitä Bulgarian kansallisen tietoisuuden kulttuurisen ja hengellisen keskuksen.
Paikallinen feodaaliherra Hrelju Dragovola pystytti Rilan luostarin uudelleen nykyiselle paikalleen 1300-luvulla. Kompleksin vanhimmat rakennukset Hreljova kula -torni (1334–1335) ja pieni kirkko tornin vieressä (1343) ovat tuolta ajalta samoin kuin piispan valtaistuin ja luostarin portit. Osmanien saapuminen 1300-luvun lopussa ja useat ryöstöretket johtivat luostarin tuhoutumiseen 1400-luvun puolivälissä.
Moskovan ja koko Venäjän patriarkaatin ja etenkin Athoksella sijaitsevan Rossikonin luostarin antamien lahjoitusten avulla Rilan luostari rakennettiin uudelleen 1400-luvun lopussa. Rakennustöitä johtivat Kjustendilin seudulta tulleet kolme veljestä, jotka myös toivat Ivan Rilskin pyhäinjäännökset rakennusryhmään.
Luostari toimi bulgarian kielen ja kulttuurin säilyttäjänä maan ollessa vieraan vallan alaisuudessa. Bulgarian kansallisen heräämisen aikana (1700–1800-luku) luostari tuhoutui tulipalossa 1833 ja se rakennettiin uudelleen seuraavan 30 vuoden aikana rikkaiden bulgarialaisten tuella. Asuinrakennusten rakentaminen aloitettiin 1816 ja kellotorni lisättiin vanhaan torniin 1844.
Luostarikompleksi julistettiin kansalliseksi monumentiksi 1976 ja se listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983. Luostariin on useita julkisen liikenteen linja-autoyhteyksiä.
Luostarissa on melko tiukat käyttäytymissäännöt. Hiljaisuutta ja kunnioittavaa käytöstä tulee noudattaa, melua ei saa aiheuttaa. Siellä ei saa valo- tai videokuvata, käyttää mobiililaiteita, polttaa tupakkaa tai pukeutua liian kepeästi. Esimerkiksi shortsit, lyhyet hameet tai topit samoin kuin reput tai muut suuremmat matkatavarat ovat kiellettyjä. Kirkossa käsiä ei tule pitää taskuissa eikä istuttaessa jalkoja ei sovi ristiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rilan luostari Wikimedia Commonsissa
Virtuaalikierros luostariin (360-asteen kuvia) (rilskimanastir.org)
BulgarianMonastery.com (Arkistoitu – Internet Archive) (bulgariaksi) (englanniksi)
Visit to Bulgaria (englanniksi)
Rila Bulgarian Mekka, Kansan kuvalehti, 02.06.1934, nro 22, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Muut:  IdRef 
Keskiaikainen torni
Tapio Nousiainen

Toivo Tapio Nousiainen (7. toukokuuta 1914 Pielavesi – 30. lokakuuta 1981 Kuopio) oli kristillinen kirjailija, lakimies ja teologian kandidaatti. Hänellä oli ylempi oikeustutkinto Helsingin yliopistosta vuodelta 1938, ja lakitieteen tohtori hänestä tuli 1961.
Nousiaisen tunnetuimpia teoksia ovat Leipää ja suolaa (1973) ja Yksi ainoa elämä (1980). Ensin mainittu on uudenlainen, aikansa Suomeen sijoittuva "Psalmien kirja". Yksi ainoa elämä  varoittelee kadotuksen tuskista, ja siihen sisältyy vähän myös katolisen kirkon kritiikkiä. Siitä on useimpina vuosina ilmestymisensä jälkeen otettu uusintapainos. Se on käännetty viroksi nimellä Ainult üks elu. Se on käännetty myös venäjäksi. Lisäksi hän kuvaili peitenimiä käyttäen omaa elämäänsä ja läheistensä elämää vuoteen 1974 asti romaanissaan Katkennut korsi.
Tapio Nousiainen tuli uskoon vuonna 1952 ja liittyi saman vuoden syksyllä Kuopion Vapaaseurakuntaan. Siitä lähtien hän kuului enimmäkseen Suomen Vapaakirkkoon, tosin välillä helluntaiherätykseen.
Nousiainen puhui ja toimi 1960–1970-luvulla Suomessa kristittyjen yhteyden, esimerkiksi yhteisen esirukouksen ja evankelioinnin (Jeesuksesta todistamisen) puolesta.  Hän kirjoitti aiheesta kirjan Että he kaikki olisivat yhtä. Lisäksi hän osallistui aktiivisesti yhteiskristillisiin Ashram-kokouksiin ja piti raamattutunteja vuosina 1970-1980 Kansan Raamattuseuran toimintakeskuksessa Oronmyllyllä, Etelä-Karjalan Parikkalassa. Nousiainen saarnasi hengellisissä tilaisuuksissa ympäri Suomea tuomarin ja kirjailijan töidensä ohella, ja teki silloin tällöin saarnamatkoja myös ulkomaille.
Vaikka 1970-luvun puolivälin jälkeen hänen terveytensä heikkeni esimerkiksi diabeteksen, aivoverenkiertohäiriön ja sydänvaivojen takia, Nousiainen jaksoi kirjoittaa kirjoja kuolemaansa asti.
Tapio Nousiaisesta on kirjoitettu elämäkerta: Kunhan vaellamme samaa tieta - Tapio Nousiaisen elämä ja palvelutyö kristittyjen yhteyden puolesta.  Kirjoittaja on Nousiaisen tyttärenpoika Miika Tynjälä. Elämäkerta julkaistiin Suomen Vapaakirkon kesäjuhlilla Kuopiossa 5.-7. heinäkuuta 2019.
Tapio Nousiaisen kirjoja

Tapio Nousiainen ; (toimittanut Leo Meller): Kristus kuoli yhdistääkseen hajalla olevan Jumalan kansan.  Helsinki:  Kuva ja Sana, 2010.  ISBN 978-951-585-232-8
Tapio Nousiainen: Taistelu henkivaltoja vastaan.  (Ilmestynyt aiemmin Päivän kustantamana v. 1971)  Helsinki:  Kuva ja Sana, 2008.  ISBN 978-951-585-198-7
Tapio Nousiainen: Yksi ainoa elämä.  (Uusi painos)  Hämeenlinna:  Päivä, 2003.  ISBN 951-622-988-3
Tapio Nousiainen: Leipää ja suolaa.  (Äänikirja, CD-levy, sisältö: I syntisten psalmeja ; II Jumalisten psalmeja ; III Kristuksen psalmeja. Lausuja: Yrjö Jyrinkoski)  Hämeenlinna:  Päivä, 1998.
Tapio Nousiainen: Leipää ja suolaa : kolme psalmien kirjaa.  Hämeenlinna:  Päivä, 1988.  ISBN 951-622-425-3
Tapio Nousiainen: Yksi ainoa elämä.  (4. p. 1984)  Hämeenlinna:  Päivä, 1986.  ISBN 951-622-354-0
Tapio Nousiainen: Polvesta polveen : romaani.  Hämeenlinna:  Päivä, 1981.  ISBN 951-622-259-5
Tapio Nousiainen: Valitut runot.  (Runot valittu teoksista: Leipää ja suolaa ; Kultaa ja multaa ; Sineä ja savea)  Hämeenlinna:  Päivä, 1981.  ISBN 951-622-253-6
Tapio Nousiainen: Ellei nisunjyvä kuole.  Hämeenlinna:  Päivä, 1980.  ISBN 951-622-240-4
Tapio Nousiainen: Kurikan honka : Juho Koivumäki lähikuvassa.  Hämeenlinna:  Päivä, 1978.  ISBN 951-622-191-2
Tapio Nousiainen: Multian laululintu : Hilja Aaltonen lähikuvassa.  Hämeenlinna:  Päivä, 1978.  ISBN 951-622-197-1
Tapio Nousiainen: Kultaa ja multaa. Määritä julkaisija! ISBN 951-622-136-X
Tapio Nousiainen: Katkennut korsi. Määritä julkaisija! ISBN 951-622-107-6
Tapio Nousiainen: Mikä on ihminen???.  Saarijärvi:  Ari-kustannus, 1974.  ISBN 951-786-001-3
Tapio Nousiainen: Taistelu henkivaltoja vastaan.  (Uusi painos Kuvan ja Sanan kustantamana v. 2008)  Päivä, 1971.
Tapio Nousiainen: Lopun ajan lähetessä. Määritä julkaisija!
Tapio Nousiainen: Mikä hetki yöstä on?. Määritä julkaisija!
Tapio Nousiainen: Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa. Määritä julkaisija!
Tapio Nousiainen: Rangaistuksen määräämisestä.  (väitöskirja)  Suomalainen lakimiesyhdistys, 1961.
Tapio Nousiainen: Anna kastaa itsesi. Kastekysymys Jumalan sanan valossa. Tampere: Päivä, 1955.
Debra Wilson

Debra Wilson tv-ohjelmassa MADtv esittämässä Whitney Houstonia.
Debra Renee Wilson Skelton (s. 26. huhtikuuta 1962 New York) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan komediasarjassa MADtv.
Varhainen ura

Debra Wilson syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hän opiskeli näyttelijäksi ja sai pian TV- ja radiorooleja. Hänen TV-debyyttinsä oli ohjelmassa The Apollo Comedy Hour. Sen jälkeen hän alkoi tehdä klubiesiintymisiä ja tv-esiintymisiä.
Ura

Wilson oli yksi MADtv:n alkuperäisjäsenistä, kun se alkoi pyöriä vuonna 1995. MADtv oli kolmas sarja jossa hän esiintyi. Wilson loi joitakin ohjelman menestyksekkäimpiä hahmoja. Hän esitti ohjelmassa monia julkisuuden henkilöitä, joita olivat esimerkiksi Oprah Winfrey, Whitney Houston, Macy Gray, Mariah Carey ja Beyoncé Knowles. Wilson lähti MADtv:stä kahdeksannen kauden jälkeen. Hän myös esitti Oprah Winfreytä elokuvassa Scary Movie 4. Wilson on myös tehnyt paljon äänirooleja tv-sarjoihin ja peleihin.
Perhe

Debra Wilson on naimisissa ohjaaja Cliff Skeltonin kanssa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei
Laura (televisiosarja)

| Laura |
| --- | --- |

Tyyli:  Draama
Pääosissa:  Oona Louhivaara Elina Mikkola Joni Virtanen Tuomas Sarkkinen Essi Pitkänen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:   Yle TV2
Esitetty:  2002
Jaksoja:  6
Tunnuskappale:  ”Poison” (es. Nylon Beat)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Tuula Jääskeläinen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Eerika Vermilä
Ohjaaja(t):  Kaija Juurikkala
Käsikirjoittaja(t):  Katri Manninen
Tuotantoyhtiö(t):  Jarowskij
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Laura on Tuija Lehtisen kirjoihin perustuva nuorten televisiodraamasarja, joka esitettiin Yle TV1 -kanavalla joulun välipäivinä 2002 aamupäivisin ja tammikuussa 2003 YLE TV2 -kanavalla iltapäivisin. Sarja on sittemmin esitetty uudestaan vuosina 2004, 2008 ja 2012. Pääosaa, Lauraa, esittää Oona Louhivaara.
Laura kertoo 13-vuotiaasta Laurasta ja hänen ystävästään Jennasta (Elina Mikkola), jotka aloittavat yläasteen. Heidän väliensä huononnuttua Jenna siirtyy Tauskin (Joni Virtanen) kaveriporukkaan, kun Laineen Terri ehdottaa sitä Jennalle. Jenna on saanut tarpeekseen "neiti täydellisestä" eli Laurasta. Samaan aikaan Lauran veli Sakke riitelee Antin eli Saken ja Lauran isäpuolen kanssa, koska hän kokee Antin olevan vain tiellä ja ärsyttämässä. Laura haluaa kuitenkin kutsua Anttia isäkseen. Jenna on Tauskin bileissä ja rikkoo siellä Lauran heavy metal -levyn, koska on vihainen Lauralle. Sarjan lopussa ystävykset sopivat riitansa.
Lauran tarina jatkuu sarjoissa Laura kesäleirillä ja Laura kaupungissa. Myös nämä sarjat uusittiin vuoden 2008 marras-joulukuussa. Kaikki kolme sarjaa on katsottavissa Yle Areena -suoratoistopalvelussa yhteisnimellä Lauran elämää.
Jaksot

Kuka on Laura Koo? (26.12.2002)
Ikuiset ystävät? (27.12.2002)
Suuri tappio ja pieni voitto (28.12.2002)
Eripareja (29.12.2002)
Lähentymisyrityksiä (30.12.2002)
Nähdään, Laura Koo! (31.12.2002)
Rooleissa

Oona Louhivaara – Laura
Elina Mikkola – Jenna
Joni Virtanen — Tauski
Tuomas Sarkkinen – Sakke
Max Ovaska – Niko
Essi Pitkänen – Terri
Camilla Oksanen – Tytti
Maruska Verona – Eilaliina
Joni Vihanta – Hönö
Tarja Heinula – Lauran äiti
Timo Tuominen – Lauran isäpuoli
Riitta Salminen – Jennan äiti
Petri Ahonen – Lauri Merimaa
Aiheesta muualla

Lauran verkkosivut
| n k Kaija Juurikkala |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Kyytiä Moosekselle (2001)  Valo (2005) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Levottomat jalat (1997)  Enkeleitä ja pikkupiruja (1998)  Mädchengeschichten (1998)  Laura (2002)  Sänky (2002-2003)  Maleena (2008) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  52 kilometriä Kuhmosta mehtään (1999)  Unelma onnesta (2000)  Villi katse (2006)  Elämänpolulla (2008) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Kun tahtoo (1990)  Rosa Was Here (1994)  Punainen vaate (1994)  13. kesä (1995)  Merkki (1995)
Komposiitti

Hiilikuitukomposiitista valmistettu osa
Komposiitti on kahden tai useamman materiaalin (metalli, puu, muovi tai keraami) yhdistelmä, jossa materiaalit toimivat yhdessä, mutta eivät ole liuenneet tai sulautuneet toisiinsa. Myös puu itsessään on orgaaninen komposiitti, jonka rakenneaineena on selluloosa ja sidosaineena ligniini. Sana komposiitti tulee englannin kielen sanasta ”composite”, jonka suomennos on ”yhdistetty”. Valmistettaessa komposiitteja on tavoitteena maksimoida kahden tai useamman eri materiaalin hyvät ominaisuudet ja minimoida huonot ominaisuudet niin, että tulos on enemmän kuin näiden yksittäisten osiensa summa.
Komposiittimateriaaleja ovat muun muassa teräsbetoni (metalli-keraami) ja lasikuitu (keraami-muovi). Puukomposiitti on komposiitti, joka koostuu puusta ja muovista. Auton rengas, joka koostuu kumista ja metallilangoista, on myös komposiittimateriaali. Eräs luokka komposiitteja ovat kuumankestävät hiili–hiili-rakenteet, joita käytetään rakettimoottoreiden suuttimien kurkussa.
Olennaista komposiittimateriaaleissa on niiden ominaisuuksien muuntelukyky suunnittelun avulla. Tässä ne poikkeavat metalliseoksista. Toinen ero on usein se, että materiaalin esimerkiksi lujuusominaisuuden ovat eri suuntiin erilaiset. Materiaali ei tällöin ole isotrooppinen ja homogeeninen, vaan ortotrooppinen. Lasikuitu- ja hiilikuitulujitteiset komposiitit ovat kevytrakenteissa yleisimmät.