stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Keski-Maan käsitteistä
Olennot > Puolhaltiat

Puolhaltiat ovat ihmisen ja haltian lapsia. Heidän nimensä oli haltiakielellä Peredhel, monikossa Peredhil.
Puolhaltioille annettiin mahdollisuus valita, tulisiko heistä ihmisiä (edain) eli kuolevaisia vai haltioita (eldar) eli kuolemattomia. Listassa on tärkeimpiä puolhaltioita Keski-Maasta.
Dior, Berenin ja Lúthienin, poika (1/4)
Eärendil, Tuorin ja Idrilin poika (1/2)
Elwing, Diorin ja Nimlothin tytär (5/8)
Eluréd ja Elurín, Diorin pojat (5/8)
Elrond, Eärendilin ja Elwingin poika (9/16)
Elros (Tar-Minyatur), Elrondin veli (9/16)
Arwen, Elrondin ja Celebríanin tytär (25/32)
Elladan ja Elrohir, Arwenin veljet (25/32)
Eärendil olisi mieluummin halunnut olla ihminen, mutta hän valitsi kuolemattomuuden vaimonsa takia, joka oli haltia. Eärendilin kohtalo oli erikoinen: hänen ei sallittu asua Valinorissa, mutta hän purjehti taivaalle laivallaan, Vingilotë, mukanaan Berenin ja Lúthienin Silmaril. Elwing rakensi Varjoisten Merien tornin ja tapasi Eärendilin usein tämän palatessa.
Heidän perillisensä Elrond ja Arwen Undómiel saivat vapaasti valita, kumpaan kansaan heidät luettaisiin. Elrond ja hänen kaksospoikansa Elladan ja Elrohir valitsivat eldarin kansan ja Arwen valitsi edainin isänsä suureksi suruksi. Elrosin jälkeläisille ei annettu mahdollisuutta valita, mutta he elivät paljon pidempään kuin tavallinen ihminen. Myöhempinä aikoina Númenorin kuninkaat, Elrosin jälkeläiset, katuivat esi-isänsä päätöstä, ja tämä johti Númenorin tuhoon.
Dior oli Berenin ja Lúthienin poika, ja hänet laskettiin puolhaltiaksi, kuten myös hänen lapsensa Doriathin Nimloth, Eluréd, Elurín ja Elwing. Eluréd ja Elurín tapettiin, mutta Elwing sai valita sukunsa.
Arwen, Elrondin tytär, nai Aragornin, Elrosin perillisen, yhdistäen kaksi puolhaltiasukua Neljännellä ajalla. Heidän poikaansa Eldarionia tai heidän tyttäriään ei laskettu puolhaltioiksi.
Dol Amrothissa númenorilainen Imrazôr oli nainut haltian, ja siten Dol Amrothin prinssit olivat haltioiden perillisiä, mutta heitä ei laskettu puolhaltioiksi.
M1 (Helsingin metron linja)

| M1 |
| --- | --- |
 Helsingin metron linjakartta
Perustiedot
Järjestelmä:  Helsingin metro
Reitti:  Kivenlahti–Vuosaari
Rakennettu:  1971–
Avattu:  1.6.1982 Hakaniemi–Itäkeskus 1.7.1982, virallisesti 2.8.1982 Rautatientori–Itäkeskus 1.3.1983 Kamppi–Itäkeskus (vuodesta 1986 ne junat, jotka eivät jatkaneet Kontulaan/Mellunmäkeen asti) 16.8.1993 Ruoholahti–Itäkeskus (ne junat, jotka eivät jatkaneet Mellunmäkeen asti) 31.8.1998 Ruoholahti–Vuosaari 18.11.2017 Matinkylä–Vuosaari 3.12.2022 Kivenlahti–Vuosaari
Ylläpitäjä:  HSL
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  HKL-Metroliikenne
Vuoroväli:  5 min (ruuhka-aikaan) 7,5 min (arkipäivisin ja lauantaisin) 10 min (iltaisin ja sunnuntaisin)
Tekniset tiedot
Asemia:  27
Raideleveys:  1 522 mm
Sallittu nopeus:  80 km/h
Sähköistys:  virtakisko
Varikko:  Roihupelto Sammalvuori
M1 on yksi Helsingin metron kahdesta linjasta. Sen reitti on Kivenlahti–Vuosaari. Metrolinjan Helsingin-osuudella on liikennöity 1980-luvusta lähtien; linjatunnus M1 tuli voimaan vasta 15. elokuuta 2016, länsimetron suunniteltuna avajaispäivänä. Vaikka laajennuksen avajaiset siirtyivät marraskuulle 2017, linja M1 aloitti liikennöinnin tuona päivänä välillä Ruoholahti–Vuosaari.
Likolampi (Uurainen, Tehlo)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°27′42″N, 25°23′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lanneveden va (14.65)
Laskuoja:  oja Iso-Uuraiseen 
Järvinumero:  14.655.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,4 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  1,48 km  
Pinta-ala:  9,277 ha  
Tilavuus:  0,0001104 km³ 
Keskisyvyys:  1,19 m  
Suurin syvyys:  2,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Keski-Suomessa Uuraisissa  Telhon lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 500 metriä pitkä, 240 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 110 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Iso-Uuraisen valuma-alueeseen (14.655) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 167,4 metriä mpy.
M1 (ohjus)

Veronique -ohjuksen valmistelutöitä.
M1 eli MSBS M1 (Missile Mer-Sol Balistique Stratégique, SLBM) oli Ranskan laivaston ensimmäinen käyttämä ydinohjus. SEREB:n valmistama, 20 000 kg:n omamassan IRBM- tyyppisen strategisen ohjuksen palvelusuraa kesti vuodet 1971 - 1974, jolloin sen alkoi korvata M2. M2 jakoi osin saman ohjuskärjen (MR-41) tämän tyypin kanssa, jonka kantama oli sekin suunnilleen sama 3 000 km. Ydinkokeita toteutettiin, alkaen vuonna 1968, ja MR-41 -ydinkärkien tuotanto aloitettiin 1969. Redoutable -luokan veneillä (SNLE:t; Sousmarin Nucléaire Lanceur d'Engins) suoritettu partiointi aloitettiin vuonna 1972, Le Redoutablen valmistuttua telakalta 1. joulukuuta 1971. Ranska oli saavuttanut oman ydinpommitusvalmiutensa, vuoden 1964 tietämillä (AN-11).
Ranskalainen M1 MSBS -laivastoydinohjus.
Ydinkärki MR-41.1:n räjäytysteho oli 500 kilotonnia, ja se perustui kiihdytettyyn ydinfissioon. Ase omasi omassa lajissaan, eräitä suurimmista olevia tuhovoimia, joka lähenteli lämpöydinpommia. MR-41.2:n tuhovoima 1 megatonnia oli vain lämpöydinfuusion kautta saavutettavissa.
Ohjuksen kantoyksikön eli raketti-osion ura, poikkesi ydinkärjen palvelusurasta jossain määrin. Omalla osuudellaan, suhteellisen kevyehkö, 1 360 kg omamassan taistelukärki oli suhteellisen edistyksellinen, joten sitä käytettiin enemmissä määrin ja pidemmän aikaa. Ydinkärkeä myös päivitettiin ja sen tuhotapaa muutettiin, eli lämpöydinkärki astui tässä mukaan, fissiotuvasta fuusiotuvaksi. MR-41 ohjuskärjestä oli olemassa kahta eri varianttia, joista jälkimmäisen omamassa lienee ollut ensimmäistä kevyempi. Tämä tarkoitti samalla myös laukaisumassan pienentymää. MR-41.2 omasi 700 kg omamassan, vaikkakin se oli lämpöydinkärki.
Veronique -ohjuksilla oli aloitettu Ranskan ydinasemahdin (Force de Frappe) turvaaminen, AN-11 ydinpommien jälkeen. Saphir oli myös eräs kehitysvaiheissa, mukana kulkeneita valmistelutöitä, Ranskan mannertenvälisiä ydinohjusten (SSBS- 2 ja 3) asesuunnitelmia varten, jotka toteutettiin Plateau d'Albionilla. Ranskan kolmikantaan pohjautuvassa, ydinasestrategiassa oli ydinaseet oltava laukaistavissa kolmella eri tapaa: maalla, merellä ja ilmassa.
Ranska oli saanut ohjusteknologiaa, muun muassa murtuneen Natsi-Saksan kautta. Olihan useita V-kostoaseiden, (V-Aggregat rakettisarja) laukaisutukikohtia sijainnut sen maaperällä.
SEREB:in, myöh. Ariane -raketteja. Kuvassa tyypit Saphir ja Emeraude.
Käännös suomeksi
Luotosorsimo

| Luotosorsimo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Suolasorsimot Puccinellia
Laji::  capillaris
Kaksiosainen nimi
 Puccinellia capillaris  (Lilj.) Jansen 
Synonyymit
 Puccinellia distans subsp. borealis (Holmb.) W.E.Hughes 
Katso myös
   Luotosorsimo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luotosorsimo (Puccinellia capillaris) on merenrannoilla kasvava suolasorsimoiden suvun heinäkasvi. Aiemmin sitä on pidetty kujasorsimon (Puccinellia distans) alalajina.
Ulkonäkö

Luotosorsimo kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa suuresti kujasorsimoa, mutta lehdet ovat kapean rihmamaiset, kukintoröyhy erilainen ja väri sinivihreämpi.
Elinympäristö ja levinneisyys

Luotosorsimo kasvaa merenrantaniityillä, luodoilla, suolamailla ja tuntureilla. Tulokaslajina sitä on löydetty teiden reunoilta. Lajia tavataan kaikkialla Pohjoismaissa Atlantin ja Itämeren rannoilla. Suomessa se esiintyy melko yleisenä kaikilla merenrannikoilla sekä paikoin sisämaassakin Pohjois-Pohjanmaalla ja Enontekiöllä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Luotosorsimon (Puccinellia capillaris) levinneisyys Suomessa.
Likolampi (Pieksämäki, Kainulaisenkylä)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°15′42″N, 26°58′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskupuro:  Kivipuro Niskajärveen 
Järvinumero:  14.934.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,9 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,571 km  
Pinta-ala:  1,352 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Kainulaisenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Nykälänjoen–Naarajoen alueeseen (14.934) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,9 metriä mpy.
Luettelo Helsingin kasarmeista

Merikasarmi
Kaartin kasarmi
Turun kasarmin talousrakennus
Kaartin lasaretti.
Päävartio
Tilkan sotilassairaala
Luettelo Helsingin kasarmeista ja muista sotilaallisista rakennuksista
Kantakaupunki

Suurin osa kantakaupungin kasarmirakennuksista rakennettiin Suomen suuriruhtinaskunnan aikana Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan käyttöön. Suomen asevelvollisen armeijan tultua lakkautetuksi vuonna 1901, siirtyivät ne Venäjän keisarillisen armeijan käyttöön. Osa kasarmeista myös rakennettiin alkuaan Venäjän sotaväen käyttöön.
Merikasarmi, Katajanokka – Valmistui 1820-luvulla Carl Ludvig Engelin piirustusten mukaan Suomeen sijoitetun venäläisen sotaväen käyttöön. Siirtyi vuonna 1830 1. Suomen Meriekipaasin käyttöön. Nyt Ulkoasiainministeriön käytössä.
Kaartin kasarmi, Kasarmitori – Rakennettiin 1819–1825 Suomen kaartin käyttöön. Nykyään puolustusministeriön tiloina.
Turun kasarmi, Kamppi. Valmistui 1833 Helsingin venäläisen varuskunnan käyttöön Merikasaarmin siirryttyä Meriekipaasille. Itse kasarmirakennus tuhoutui 1918 saksalaisten joukkojen vallatessa Helsingin. Paikalle rakennettiin myöhemmin Lasipalatsi. Kasarmin talousrakennuksessa toimi Helsingin linja-autoasema vuosina 1935–2005, Kampin keskuksen valmistumiseen saakka. Nykyisin talousrakennuksen nimenä on Kulttuurikasarmi, ja siinä toimii ravintola ja elokuvateatteri.
Uudenmaan kasarmi, Kruununhaka, Liisankadun ja Maurinkadun kulmassa – Evert Lagerspetzin suunnittelema kasarmirakennus valmistui vuonna 1883 asevelvollisen Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan Uudenmaan Tarkk'ampujapataljoonan käyttöön. Myöhemmin pitkään Sotamuseon toimipaikkana. Tontin Pohjoisrannan puoleiselle reunalle valmistui 1929 upseerien vuokratalo ”Kiholinna”.
Uudenmaan Pataljoonan upseerikasarmi sijaitsee Karhun korttelissa, Liisankadun, Mariankadun ja Maneesikadun rajaamalla alueella. Rakennukset ovat Evert Lagerspetzin suunnittelemia. Liisankadun puoleista rakennusta on jälkeenpäin korotettu usealla kerroksella. Nykyisin rakennuksessa toimii Hotelli Maria. Meritullinkadun ja Maneesikadun kulmassa, viereisessä korttelissa, sijaitsee nykyään valtakunnallisten Maanpuolustuskurssi‎en käytössä oleva maneesi.
Kaartin lasaretti, Hietalahdentori – Suomen kaartin käyttöön rakennettu sotilassairaala varaa Hietalahdentorin pohjoispuolisen korttelin. C. L. Engelin suunnittelema päärakennus valmistui vuonna 1827, Evert Lagerspetzin suunnittelema rakennus Kalevankadun puolella vuonna 1884
Päävartio – Vuonna 1843 valmistunut, C. L. Engelin suunnittelema rakennus sijaitsee Aleksanterinkadun itäpäässä, Katajanokan kanavan varrella.
Itsenäisyyden aika

Taivallahden kasarmit, Hesperiankatu, Taka-Töölö – Martta Martikaisen suunnittelema kasarmi valmistui vuonna 1935 Helsingin Autokomppanian, myöhempi nimi Erillinen Autokomppania, käyttöön. Ilmoitettiin vapautuvaksi puolustusvoimien käytöstä syksyllä 2013.
Tilkan sotilassairaala, Pikku Huopalahti – Olavi Sortan suunnittelema funkkisrakennus valmistui vuonna 1936. Vapautui puolustusvoimien käytöstä vuonna 2005.
Suomenlinna

Länsi-Mustasaaren ensimmäiset kasarmit valmistuivat 1760-luvulla.
Kustaanmiekalla sijaitsee Carpelanin kasarmi.
Kasarmirakennuksia on myös puolustusvoimien käytössä olevilla saarilla, joista huomattavimmat ovat Santahamina ja Isosaari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin kasarmit Wikimedia Commonsissa
Johanna Luhtala ja Maria Kaustara: Uudenmaan kasarmi, Sotamuseo : Liisankatu 1, Maurinkatu 1 : rakennushistoriaselvitys (pdf) senaatti.fi.  2017. ISBN 978-952-7239-21-6.  Viitattu 20.9.2020.
Lymesykliini

| --- | --- |

Lymesykliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2S)-6-[[[(''Z'')-[(4''S'',4a''S'',5a''S'',6''S'',12a''S'') -4-(dimetyyliamino)-6,10,11,12a-tetrahydroksi-6-metyyli-1,3,12-triokso-4,4a,5,5a-tetrahydrotetrasen-2-ylideeni]-hydroksimetyyli]amino]metyyilamino]-2-aminoheksaanihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 992-21-2
ATC-koodi: J01AA04
PubChem CID: 24757945
DrugBank: DB00256
Kemialliset tiedot
Kaava: C29H38N4O10 
Moolimassa: 602,63 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 100 % oraalisesti
Metabolia: ei metaboloidu
Puoliintumisaika: 10 tuntia
Ekskreetio: munuaisten ja ulosteen kautta
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: oraalinen
Lymesykliini on tetrasykliiniryhmään kuuluva antibiootiksi luokiteltava lääkeaine. Sitä käytetään muun muassa aknen sekä klamydioiden hoitoon.
Haittavaikutukset

Kuten kaikki lääkkeet, myös lymesykliini voi aiheuttaa haittavaikutuksia. Sen yleisempiin haittavaikutuksiin kuuluvat pahoinvointi, vatsakipu, ripuli ja päänsärky.
Aiheesta muualla

Tetralysal-lääkkeen valmisteyhteenveto[vanhentunut linkki] (suomeksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lymecycline (englanniksi)
ChemBlink: Lymecycline (englanniksi)
Espacenet: US2699054 (englanniksi)
Tetralysal-lääkkeen myyntipakkauksia
Luminary (tornitalo)

| Luminary |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Tammela, Tampere
Koordinaatit:  61.4992°N, 23.7766°E
Rakennettu:  2016–2018
Avajaiset:  12/2018
Käyttötarkoitus:  asuinkerrostalo
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  BST-arkkitehdit
Suunnittelija:  A-Insinöörit
Urakoitsija:  Skanska
Tekniset tiedot
Kerroksia:  21
Korkeus
Kattokorkeus:  70,52 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luminary on Tampereen Tammelaan vuonna 2018 valmistunut asuinkerrostalo, jolla on korkeutta noin 70 metriä. Rakennus muodostuu Itsenäisyydenkadun varteen sijoittuvasta 7-kerroksisesta lamelliosasta sekä Murtokadun puoleisesta 21-kerroksisesta torniosasta. Katutasossa sijaitsee liiketiloja ja pihakannen alla on kaksikerroksinen pysäköintihalli.
Luminary voitti ensimmäisen palkinnon Best Commercial Project -sarjan kansainvälisessä Tekla Global BIM Awards -tietomallinnuskilpailussa vuonna 2018.
Rakennustyöt alkoivat kesällä 2016 tontilla sijainneen Rastin opiskelijatalon purulla, ja varsinaisesti rakentaminen alkoi loppuvuodesta 2016. Luminaryn arvioitiin valmistuvan keväällä 2019, mutta se valmistui etuajassa loppuvuodesta 2018. Valmistumishetkellään Luminary oli Tampereen korkein ja Suomen neljänneksi korkein asuinrakennus.
Luotonen (Viitasaari, Kotvala, pohjoinen)

| Luotonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°12′14″N, 25°22′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskupuro:  Ruuhilamminpuro Ruokopuroon 
Järvinumero:  14.437.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,5 m  
Pituus:  370 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,818 km  
Pinta-ala:  2,991 ha  
Tilavuus:  0,000101 km³ 
Keskisyvyys:  3,38 m  
Suurin syvyys:  10 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLuotonen 
Luotonen  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Kotvalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 370 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 101 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,4 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Komujoen valuma-alueeseen (14.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,5 metriä mpy.
Luettelo Ahvenanmaan kunnista

Ahvenanmaa kuntakeskuksineen.
Ahvenanmaan kuntien sijainti käy ilmi oheisesta kartasta. Maakunnassa on 16 kuntaa:
Manner-Ahvenanmaalla:
Maarianhaminan kaupunki (Mariehamn)
Finström
Geta
Hammarland
Jomala
Saltvik
Sund
Muilla saarilla, siltayhteydessä Manner-Ahvenanmaan kanssa:
Eckerö
Lemland
Lumparland
Muilla saarilla ilman siltayhteyttä:
Brändö
Föglö
Kumlinge
Kökar
Sottunga
Vårdö
Leviathan (albumi)

| Leviathan Mastodon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004, Robert Lang Studios, Studio Litho ja EK Studios, Seattle, Washington
 Julkaistu:  31. elokuuta 2004  13. syyskuuta 2004
 Tuottaja(t): Mastodon & Matt Bayles
 Tyylilaji: sludge metal, progressiivinen metalli, groove metal, alternative metal
 Kesto: 46.43
 Levy-yhtiö: Relapse Records
Mastodonin muut julkaisut
| Remission 2002 | Leviathan 2004 | Call of the Mastodon 2006 |
Singlet albumilta Leviathan
 ”Iron Tusk” Julkaistu: elokuu 2004  ”Blood and Thunder” Julkaistu: 2005  ”I Am Ahab” Julkaistu: 2005  ”Seabeast” Julkaistu: 18. toukokuuta 2006
Leviathan on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Mastodonin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 31. elokuuta 2004 levymerkillä Relapse Records. Albumi on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi, jonka elementtinä on vesi. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa yli 106 000 kappaletta. Albumi voitti Revolver-, Kerrang!- ja Terrorizer-lehtien vuoden albumi-tittelin.
Albumi on ottanut runsaasti vaikutteita Herman Melvillen romaanista Moby Dick. Kappaleista "Iron Tusk", "Blood and Thunder" sekä "Seabeast" kuvattiin musiikkivideot.
Kappaleet

Blood and Thunder – 3.48
I Am Ahab – 2.45
Seabeast – 4.15
Ísland – 3.26
Iron Tusk – 3.03
Megalodon – 4.22
Naked Burn – 3.42
Aqua Dementia – 4.10
Hearts Alive – 13.39
Joseph Merrick – 3.33 (instrumentaali)
The Bit – 4.29 (Japanin bonuskappale, Melvins -cover)
Kokoonpano

Troy Sanders – bassokitara, laulu
Brent Hinds – kitara, laulu
Bill Kelliher – kitara, taustalaulu
Brann Dailor – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Scott Kelly (Neurosis) – sanoitukset ja laulu kappaleessa "Aqua Dementia"
Neil Fallon (Clutch) – laulu kappaleessa "Blood and Thunder"
Matt Bayles – urut kappaleessa "Joseph Merrick"
Phil Peterson – sello kappaleessa "Aqua Dementia"
Kokoonpano > Muut tekijät

Matthew F. Jacobson – vastaava tuottaja
Alan Douches – masteroija
Paul A. Romano – grafiikka, design
Arviot

Allmusic:
Blender:
Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Pitchfork Media: 8.5/10
Aiheesta muualla

Leviathan discogs.com -sivustolla
Albumi Leviathan (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Luettelo h-mollimessun levytyksistä

Luettelo joistain Johann Sebastian Bachin h-mollimessun levytyksistä:
Alankomaiden kamarikuoro ja 18. vuosisadan orkesteri, johtajana Frans Brüggen. Philips - (1990)
Amsterdamin barokkiorkesteri ja -kuoro, johtajana  Ton Koopman.  Solistit: Barbara Schlick sopraano, Kai Wessel kontratenori / altto (laulaa myös 2. sopraanoa Christe eleisonissa), Guy de Mey tenori, Klaus Mertens Basso Erato - #4509984782 (1995)
Arnold Schoenberg -kuoro, Concentus Musicus Wien, johtajana Nikolaus Harnoncourt. Solistit: Angela Maria Blasi (1. sopraano), Delores Ziegler (2. sopraano), Jadwiga Rappé altto, Kurt Equiluz tenori, Robert Holl basso
Cantores Minores -poikakuoro ja Dresdenin Philharmonie, johtajana Christian Hauschild. Solisteina Adelheid Vogel (sopraano), Elisabeth Wilke (altto), Frieder Lang (tenori) ja Egbert Junghanns (basso). (1996)
The Bach Ensemble, johtajana: Joshua Rifkin. solistit: Judith Nelson, Julianne Baird, Jeffrey Dooley, Frank Hoffmeister, Jan Opalach. Nonesuch (1981)
Berliinin filharmonikot, johtajana Herbert von Karajan. Polygram/Deutsche Grammophon - #459460 (1974)
Boston Baroque, johtajana Martin Pearlman. Telarc - #80517 (2000)
Monteverdi-kuoro ja English Baroque Soloists, johtajana John Eliot Gardiner. Polygram Records - #415514 (1990)
Münchener Bach-Chor/Münchener Bach-Orchester, johtajana Karl Richter. Archiv Produktion/Deutsche Grammophon - #19819 (1961)
La Petite Bande, johtajana Gustav Leonhardt. EMI - (1985)
Taverner Consort & Players, johtajana Andrew Parrott. EMI  CDS 7472938 (1985)
Wienin filharmonikot, johtajana Herbert von Karajan. Emi Classics - #67207 (1953)
Chorus and Orchestra of Collegium Vocale Gent, johtajana Philippe Herreweghe. Virgin Classics #790757-2 (1988)
Likolampi (Pieksämäki, Neuvola)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°10′40″N, 26°57′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Pitkäsjärveen 
Järvinumero:  14.934.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,6 m  
Pituus:  730 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,637 km  
Pinta-ala:  8,886 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Neuvolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 730 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Nykälänjoen–Naarajoen alueeseen (14.934) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,6 metriä mpy.
Luettelo Keski-Maan ruuista ja juomista

Luettelo Keski-Maan ruuista ja juomista sisältää tietoa J. R. R. Tolkienin fantasiakirjoissa esiintyvistä fiktiivisistä ruuista ja juomista.
Ruuat > Cram

Cram on Hobitissa ja Tarussa sormusten herrasta mainittu keksin kaltainen kuivamuona, jota Laakson ja Esgarothin ihmiset valmistavat. Hobitissa he jakoivat sitä kääpiöille näiden matkatessa Ereboriin.
Cramin reseptiä Tolkien ei ole selittänyt, mutta se "muistuttaa keksiä, säilyy loputtomiin, on kuulemma ravitsevaa mutta ei missään tapauksessa hyvää, pikemminkin varsin tylsää muonaa jota saa jauhaa kyllästymiseen asti".
Ruuat > Hunajakakut

Hunajakakut ovat Hobitissa esiintyviä ja Tarussa sormusten herrasta mainittuja kakkuja, joita Beorn ja myöhemmin hänen jälkeläisensä, beorningit, leipovat. Ne pysyvät tuoreina pitkään kuten cram ja lembas, mutta tekevät syöjänsä hyvin janoisiksi.
Beorningit eivät kuitenkaan mielellään jakele leipomuksiaan vieraille.
Ruuat > Lembas

Lembas on Tarussa sormusten herrasta ja Silmarillionissa kuvattu haltioiden matkaleipä, joka on kiedottu mallorn-puun lehteen. Pienikin pala lembasia auttaa syöjäänsä jaksamaan. Se pysyy tuoreena pitkään ja on maistuvampaa kuin cram tai hunajakakut. Lembas muistuttaa todellisuuden ihmisten teeleipää.
Lähtiessään Lothlórienista Sormuksen Saattue sai Galadrielilta lembasia, jota he käyttivät peruseväänään Valtasormuksen tuhoon asti.
Elokuvassa Klonkku (Sméagol) varasti lembas-leivät Frodolta ja Samilta, kun he olivat unessa. Klonkku tiputti leivän murusia Samin viitalle, ja pudotti leivät alas Salaisten portaiden kielekkeeltä. Kun Frodo ja Sam huomasivat leipien kadonneen, Klonkku uskotteli Samin syöneen ne. Tämä tuhosi Frodon ja Samin ystävyyden väliaikaisesti.