stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Philipp Kurashev
Ura > Seuraura

Kurashev on SC Bernin kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 seuran U15-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 35+18=53. Kaudella 2014–2015 Kurashev sijoittui koko U17-junioreiden Elite Novizenin pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 22+28=50. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Kauden 2015–2016 hän pelasi GCK Lionsin A-nuorissa.
SKA Pietari varasi Kurashevin viidennellä kierroksella 139. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana kesänä hänet varasi myös QMJHL-joukkue Quebec Remparts 21. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Kurashev siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017, jolloin hän voitti Rempartsin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 21+33=54. Kaudella 2017–2018 Kurashev oli tehoilla 19+41=60 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Matthew Boucherin jälkeen. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Chicago Blackhawks varasi Kurashevin neljännellä kierroksella 120. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kaudella 2018–2019 hän nousi Quebec Rempartsin QMJHL-joukkueen varakapteeniksi. Kurashev oli joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 29+36=65. Maaliskuussa 2019 hän teki Blackhawksin kanssa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen. Kurashevin kausipalkka NHL:n puolella on 925 000 dollaria. QMJHL-kauden jälkeen huhtikuussa hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Rockford IceHogsiin, jossa Kurashev pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Syksyn 2019 harjoitusleirin päätteeksi Chicago Blackhawks lähetti Kurashevin farmijoukkue Rockford IceHogsiin, jossa hän pelasi kokonaan kauden 2019–2020. Kurashevin varsinainen tulokaskausi AHL:ssä toi 36 runkosarjaottelussa tehot 7+12=19, kunnes koronaviruspandemia päätti AHL-kauden maaliskuussa 2020. Heinäkuussa Blackhawks nimesi hänet NHL-joukkueensa vahvuuteen pudotuspeleihin, mutta Kurashev ei kuitenkaan saanut siellä peliaikaa.
Elokuussa 2022 Kurashev teki Blackhawksin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Kurashev teki Blackhawksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Kurashev edusti Sveitsiä MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteensä hän on pelannut 12 A-maaottelua tehopistein 2+4=6. Kurashev teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 26. huhtikuuta 2019 Sierressä Ranskaa vastaan. Hänet merkittiin Sveitsin kakkossentteriksi laidoilleen Gregory Hofmann ja Andres Ambühl. Kurashev teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa ja hän sai syöttöpisteen Gregory Hofmannin tekemään avausmaaliin, joka jäi Sveitsin 6–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Kurashev pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Kurashev voitti tehoilla 6+1=7 koko turnauksen maalipörssin ja hän oli joukkueensa paras pistemies. Kurashev valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Valmennus valitsi hänet turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Kurashev valittiin myös sekä Kanadaa että Tanskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Kurashev pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Kurashev jakoi kolmella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Nando Eggenbergerin kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016. Kurashev pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2015. Hän edusti myös Sveitsin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin Kurashev oli joukkueen paras maalintekijä kahdella osumallaan. Yhteensä hän on pelannut 24 nuorten ja 46 poikien maaottelua.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Kurashev on liukas, monipuolinen ja erinomainen pelintekijä, joka on varustettu hyvillä käsillä. Sivuston mukaan hän on parhaimmillaan kiekollisena. Kurashev osaa pelata sekä keskellä että laidassa, mutta hän on sivuston mukaan tyypillinen ykkössyöttäjä hyvällä visiolla. Sivuston mukaan Kurashevin tulisi kuitenkin laukoa enemmän sekä kehittää myös kiekotonta pelaamistaan.
Muuta

Kurashevin isä Konstantin pelasi omalla urallaan puolustajana yhteensä 389 ottelua Neuvostoliiton mestaruussarjassa ja hän loi pääsarjauraa myös Itävallassa. Konstantin Kurašev on luonut myöhemmin pitkän valmentajauran Sveitsissä ja hankkinut maan kansalaisuuden. Hän toimii nykyään Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä pelaavan SKA-Nevan päävalmentajana.
Rantalemmikki

| Rantalemmikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Magnoliophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Lemmikit Myosotis
Laji::  laxa
Kaksiosainen nimi
 Myosotis laxa  Lehm. 
Katso myös
   Rantalemmikki Wikispeciesissä   Rantalemmikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rantalemmikki (Myosotis laxa) on lemmikkien (Myosotis) sukuun kuuluva yksi- tai kaksivuotinen ruohovartinen kasvilaji. Se kasvaa kosteilla paikoilla samoin kuin sukulaisensa luhtalemmikki; ne voi erottaa siitä, että rantalemmikillä on pienemmät kukat.
Rantalemmikkiä tavataan lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla; Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa on omat alalajinsa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rantalemmikki (Myosotis laxa)
United States Department of Agriculture (USDA): Myosotis laxa (englanniksi)
Rantalentopallo kesäolympialaisissa 2016 – naisten turnaus

Naisten rantalentopalloturnaus Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 6. – 17. elokuuta Estádio de Copacabanalla. Turnauksen voitti saksalaispari Laura Ludwig ja Kira Walkenhorst, joka kukisti loppuottelussa isäntämaan parin Ágatha Bednarczuk ja Bárbara Seixas. Pronssille sijoittui yhdysvaltalaiset Kerri Walsh Jennings ja April Ross.
Tulokset

Alla olevassa taulukossa on tulokset neljännesvälieristä lähtien.
Rinnekangas

Rinnekangas on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Rax Rinnekangas (oik. Reijo Rinnekangas) (s. 1954), kirjailija, elokuvaohjaaja ja valokuvaaja
Rene Rinnekangas (s. 1999), lumilautailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pikkupiikkipyrstö

| Pikkupiikkipyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Piikkipyrstöt Leptasthenura
Laji::  striata
Kaksiosainen nimi
 Leptasthenura striata  (Philippi & Landbeck, 1863) 

Katso myös
   Pikkupiikkipyrstö Wikispeciesissä   Pikkupiikkipyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkupiikkipyrstö (Leptasthenura striata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkupiikkipyrstöä tavataan Chilessä ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen laajuus on 188 000 neliökilometriä. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkupensassieppo

| Pikkupensassieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pensassiepot Petroicidae
Suku::  Pensassiepot Peneothello
Laji::  bimaculata
Kaksiosainen nimi
 Peneothello bimaculata  (Salvadori, 1874) 
Synonyymit
 Peneothello bimaculatus 
Katso myös
   Pikkupensassieppo Wikispeciesissä   Pikkupensassieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkupensassieppo (Peneothello bimaculata) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkupensassieppoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Piikkikruunu

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Piikkikruunu voi tarkoittaa seuraavia:
piikkikruunu (Euphorbia milii), tyräkkien suvun kasvilaji
piikkikruunu (Acanthaster planci),  meritähtilaji.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Piikkikruunu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peter Turkson

Peter Turkson vuonna 2022.
Kardinaali Peter Turkson vieraili Helsingissä toukokuussa 2016.
Peter Kodwo Appiah Turkson (s. 11. lokakuuta 1948, Wassaw Nsuta, Brittiläinen Kultarannikko) on ghanalainen kardinaali. Turkson on Vatikaanin Paavillisen oikeudenmukaisuuden ja rauhan neuvoston puheenjohtaja. Hänet vihittiin katoliseksi papiksi 20.7.1975 ja paavi Johannes Paavali II nimitti hänet Cape Coastin arkkipiispaksi 6.10.1992. Piispaksi hänet vihittiin 27.3.1993. Johannes Paavali II nimitti hänet kardinaaliksi konsistorissa 21.10.2003. Paavi Benedictus XVI nimitti hänet Paavillisen oikeudenmukaisuuden ja rauhan neuvoston puheenjohtajaksi 24.10.2009, ja paavin vaihtumisen jälkeen paavi Franciscus vahvisti hänen nimityksensä jatkumisen 16.3.2013.
Kardinaalina Peter Turkson on jäsen myös seuraavissa Rooman kuurian virastoissa: Uskonopin kongregaatio, Liturgian ja sakramenttijärjestyksen kongregaatio, Kansojen evankelioimisen kongregaatio ja Katolisen opetuksen kongregaatio sekä Kristittyjen ykseyden edistämisen neuvosto.
Turkson valmistui teologian maisteriksi Yhdysvalloissa 1970-luvun puolivälissä ja jatkoi sittemmin lisensiaattiopintojaan Roomassa Paavillisessa raamattuinstituutissa valmistuen sieltä teologian lisensiaatiksi vuonna 1980. Hän jatkoi myöhemmin opintojaan Roomassa, mutta joutui keskeyttämään ne saatuaan nimityksen arkkipiispaksi. Hän on myös toiminut opettajana ja vararehtorina ghanalaisissa pappisseminaareissa.
Kardinaali Turkson kuuluu paavi Franciscuksen perustamaan neuvoa-antavaan kardinaalineuvostoon.
Turkson vieraili Suomessa toukokuussa 2016 osallistuakseen Ulkoasiainministeriön järjestämään "Religious Freedom  – Protecting Religious Minorities" -seminaariin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Turkson Wikimedia Commonsissa
Philippe Troussier

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Philippe Omar Troussier
Syntymäaika: 21. maaliskuuta 1955 (ikä 69)
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Lempinimi: Valkoinen noitatohtori
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1976–1977 1977–1978 1978–1981 1981–1983 |  AS Angoulême  Red Star  FC Rouen  Stade de Reims |  |
Valmennusura
1984–1987 1987–1989 1989 1989–1992 1993 1994 1995–1996 1996–1997 1997 1998 1998 1998–2002 2003–2004 2004–2005 2005 2008 2011–2013 2014 2015 2019–2021:  US Alençon  Red Star  US Créteil-Lusitanos  ASEC Abidjan  Norsunluurannikko  Kaizer Chiefs  CA Rabat  FUS Rabat  Nigeria  Burkina Faso  Etelä-Afrikka  Japani  Qatar  Marseille  Marokko  FC Ryūkyū  Shenzhen Ruby  CS Sfaxien  Hangzhou Greentown  Vietnam U19
Philippe Omar Troussier (s. 21. maaliskuuta 1955 Pariisi, Ranska) on Marokossa asuva ranskalainen jalkapallovalmentaja.
Valmennusura

Troussier on tullut tunnetuksi maajoukkuevalmentajana, eritoten Afrikassa ja Japanissa. Troussier sai lempinimen "Valkoinen noitatohtori" ansioistaan Norsunluurannikon, Burkina Fason, Nigerian ja Etelä-Afrikan maajoukkueiden ja norsunluurannikkolaisen ASEC Abidjanin valmentajana.
Parhaiten Troussier kuitenkin tunnetaan Japanin maajoukkuevalmentajana. Troussier valmensi saarella 1998–2002 ja Troussierin aikana Japani voitti Aasian jalkapallocupin 2000, sijoittui toiseksi Maanosaliittojen cupissa 2001 ja viidenneksi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000. Troussierin alaisuudessa Japani pelasi myös MM-kisoissa 2002 sijoittuen 16 parhaan joukkoon. Troussier valmensi myös Japanin MM-hopealle Nuorten maailmanmestaruuskisoissa 1999.
2005 Troussier nimettiin Marokon jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi, mutta hän sai potkut vain kahden kuukauden kuluttua nimityksestä.
Maaliskuussa 2008 Troussier palasi valmennuskentille, mutta pesti Japanin 3.divisioonassa pelanneessa FC Ryūkyūssa jäi lyhyeksi.
Helmikuussa 2011 Troussier siirtyi valmentamaan Kiinan pääsarjaan Shenzhenia. Seura putosi ranskalaisen johdolla Kiinan Superliigasta, jossa se oli pelannut yhtäjaksoisesti vuodesta 1998 alkaen. Troussier sai heikosta tuloksesta huolimatta jatkaa, muttei onnistunut nostamaan seuraa takaisin liigaan. Hänen sopimuksensa seuran kanssa päättyi kauteen 2013.
Heinäkuussa 2014 Troussier jatkoi valmennusuraansa tunisialaisen CS Sfaxienin päävalmentajana.  Hän jätti seuran syyskuussa 2014, kun Sfaxien putosi Afrikan Mestarien liigan loppuottelusta.
Kaudeksi 2015 Troussier palasi Kiinaan valmentamaan Hangzhou Greentownia.  Heikot tulokset johtivat kuitenkin potkuihin heinäkuun alussa 2015.
Valmennusura > Saavutukset

Norsunluurannikon mestaruus: 1990, 1991, 1992
Aasian mestaruus: 2000
Aasian vuoden valmentaja: 2000
Yksityiselämä

Vuonna 2006 Troussier ja hänen vaimonsa Dominique kääntyivät Islamin uskoon. Tuolloin Philippe Troussier vaihtoi nimekseen Omar Troussier ja hänen vaimonsa otti nimekseen Aminan. Troussiereillä on kaksi marokkolaista adoptiolasta, Selma ja Mariam.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Takeshi Okada | Japanin maajoukkueen päävalmentaja 1998–2002 | Seuraaja: Zico |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: José Anigo | Olympique de Marseillen päävalmentaja 11/2004–5/2005 | Seuraaja: Jean Fernandez |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Badou Ezzaki | Marokon maajoukkueen päävalmentaja 10–12/2005 | Seuraaja: Mohamed Fakhir |
Pikkuparlamentti

| Pikkuparlamentti Eduskunnan lisärakennus |
| --- | --- |

Osoite:  Arkadiankatu 3
Sijainti:  Kamppi, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′17″N, 024°56′02″E
Valmistumisvuosi:  2004
Suunnittelija:  Pekka Helin
Rakennuttaja:  Suomen valtio
Käyttäjä:  Eduskunta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pikkuparlamentti
Ilmakuva Kampista. Pikkuparlamentti etualalla.
Näkymä Pikkuparlamentin puistosta. Oikealla eduskuntatalo.
Pikkuparlamentti (ruots. Lilla parlamentet) on yksi eduskunnan lisärakennuksista Helsingin keskustassa. Rakennuksessa on työhuoneita, kokoustiloja, suuren valiokunnan ja ulkoasiainvaliokunnan kokoushuoneet sekä auditorio. Lisäksi rakennuksessa toimii eduskunnan oikeusasiamies ja samassa yhteydessä Ihmisoikeuskeskus. Vain rakennuksen sisääntulon yhteydessä oleva Kansalaisinfo ja Café Kansalaisinfo ovat kaikille avointa ja julkista tilaa.
Vuonna 2004 valmistunut Pikkuparlamentti rakennettiin vuosien 1998–2000 suunnittelukilpailun voittajaehdotuksen pohjalta. Suunnittelutyön teki arkkitehti Pekka Helin työryhmineen.
Pikkuparlamentti sijaitsee Eduskuntatalon eteläpuolella, Mannerheimintien, Arkadiankadun ja entisen Helsingin satamaradan kuilun väliin jäävässä kolmionmuotoisessa korttelissa. Rakennuksen edessä Mannerheimintien puolella on pieni puisto suihkulähteineen. Ennen sen rakentamista paikalla oli vuonna 1973 valmistunut yksikerroksinen ravintolarakennus, jonka nimi oli myös Pikkuparlamentti. Puistossa on useita veistoksia: kuvanveistäjä Kirsi Kaulasen toteuttama presidentti Mauno Koiviston muistomerkki Välittäjä (2023), yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden satavuotismuistomerkiksi pystytetty Eila Hiltusen veistos Menneet ritarit (2006, alkuperäinen veistos 1982) sekä Jukka Lehtisen taideteos Oma maa mansikka (2007).
Kansanedustajien ja avustajien työhuoneiden lisäksi Pikkuparlamentissa ovat muun muassa kansalaisille avoin Kansalaisinfo, josta voi noutaa eduskunnan materiaalia, eduskunnan EU-sihteeristö ja eduskunnan oikeusasiamiehen kanslia.
Pikkuparlamentin rakentamiseen on käytetty useita erilaisia puu- ja kivilajeja, esimerkiksi koivua, loimukoivua, vaahteraa ja mäntyä sekä eri puolilta Suomea louhittua graniittia.
Rakennuksen suunnittelijat ja toteuttajat palkittiin työstään vuonna 2004 Vuoden teräsrakenne -palkinnolla.
Pikkuparlamentin ruokalassa puu on hallitseva materiaali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pikkuparlamentti Wikimedia Commonsissa
Pikkuparlamentin esite (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF)
Peter Townsend

Peter Townsend vuonna 1955
Peter Wooldridge Townsend (22. marraskuuta 1914 – 19. kesäkuuta 1995) oli brittiläinen hävittäjälentäjä sekä kuningas Yrjö VI:n ja kuningatar Elisabet II:n adjutantti 1944–1953. Townsend muistetaan romanssistaan prinsessa Margaretin kanssa.
Townsend syntyi 1914 Burman Rangoonissa (Yangun) ja kävi koulua Englannin Haileburyssä. Hän liittyi Kuninkaallisiin ilmavoimiin 1933 ja sai koulutuksensa Cranwellissa. Hän palveli lennonopettajana RAF Montrosessa, ja sai siirron Tangmereen 1937, jossa hän palveli toisen maailmansodan syttyessä 85. lentueessa. Vuonna 1940 majurin arvoisena hänet siirrettiin 43. lentueeseen, jossa hän palveli taistelussa Britanniasta. Hän oli everstiluutnanttina yölentotoiminnan komentajana Hunsdonista 1941–1942. Hänet nimitettiin 611. lentueen (Spitfire-laivue) komentajaksi Drewiin 1942, ja sodan loppuvaiheissa hän komensi 605 Squadronia (yöhävittäjälaivue), käytyään esikuntaupseerikoulun 1942–1943. Hänet ylennettiin everstiksi 1948.
Townsend oli yksi tunnetuimpia lentäjiä taistelussa Britanniasta, ja hän palveli 85. lentueen komentajana, joka lensi Hawker Hurricane -hävittäjiä koko taistelun ajan. Hänellä oli 14 ilmavoittoa, ja haavoituttuaan hän karkasi sairaalasta päästäkseen takaisin lentämään.
Townsend meni kesäkuussa 1941 naimisiin Rosemary Cecil Pawlen (1921–2004) kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa nimeltä Giles (1942–) ja Hugo (1945–). Pariskunta erosi 1952. Vuonna 1944 Townsend nimitettiin kuninkaan virkaatekeväksi tallimestariksi. Samana vuonna virasta tehtiin pysyvä, ja hän palveli virassa vuoteen 1953 asti. Jäätyään eläkkeelle 1953 hän palveli Brysselissä lentoattaseana 1953–1956.
Townsend tunnetaan parhaiten onnettomasta romanssistaan prinsessa Margaretin kanssa. Vaikka hän oli sotasankari ja hävittäjä-ässä, ja vaikka hänen ja Margaretin rakkaus oli aitoa, hänellä ei aiemman avioeronsa takia ollut mitään mahdollisuutta avioliittoon prinsessan kanssa. On sanottu, että asiasta syntynyt kohu särki sekä prinsessan että Townsendin sydämet. Townsend meni myöhemmin naimisiin Marie-Luce Jamagnen kanssa. Prinsessa Margaret oli kuitenkin Townsendin itsensä mukaan hänen elämänsä ainoa todellinen rakkaus, ja he kävivät kirjeenvaihtoa aina Townsendin kuolemaan saakka.
Townsend säilytti loppuun saakka kiinnostuksensa ilmailuun, ja hän toimi teknisenä sotilasneuvonantajana elokuvaa Taistelu Englannista tehtäessä 1968. Hänen kunniamerkkeihinsä kuuluivat CVO (1947), Distinguished Service Order (1941) ja Distinguished Flying Cross and Bar (1940). Townsend kuoli vuonna 1995 Rambouillet’ssä, Ranskassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Townsend Wikimedia Commonsissa
Peter Utaka

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Peter Maduabuchi Utaka
Syntymäaika: 12. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Enugu, Nigeria
Kansalaisuus:  Nigeria
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003-2004 2004-2007 2007-2008 2008-2012 2012-2013 2013-2014 2014 2015 2016 2017 2018 2018 2019– | Maasmechelen Westerlo Royal Antwerp Odense Dalian Aerbin Beijing Guoan Shanghai Shenxin Shimizu S-Pulse Sanfrecce Hiroshima FC Tokyo Vejle Tokushima Vortis Ventforet Kofu |  |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Nigeria | 8 (3) |
Peter Utaka (s. 12. helmikuuta 1984 Enugu) on nigerialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Utaka debytoi Nigerian maajoukkueessa 2010. Hän on pelannut kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Rikkasoljo

| Rikkasoljo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Commelinales
Heimo::  Soljokasvit Commelinaceae
Alaheimo::  Commelinoideae
Suku::  Soljot Commelina
Laji::  communis
Kaksiosainen nimi
 Commelina communis  L. 
 levinneisyyskartta.
Katso myös
   Rikkasoljo Wikispeciesissä   Rikkasoljo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rikkasoljo (Commelina communis) on soljokasvehin (Commelinaceae) kuuluva yksivuotinen ruoho, jonka alkuperäinen elinalue on Aasiassa.
Ulkonäkö

Rikkasoljo kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Sen kukintona on viuhko. Kukan värikkäistä sisäkehälehdistä kaksi on sinistä ja yksi valkoinen. Hedelmänä on kota.
Rikkasoljo Suomessa

Suomessa rikkasoljo on hyvin harvinainen satunnaiskasvi, jota on tavattu muun muassa kaatopaikoilta.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Rikkasoljon levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Rikkasoljo (Commelina communis)
ITIS: Commelina communis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Commelina communis (englanniksi)
Flora of China: Commelina communis (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Commelina communis (common dayflower) (englanniksi)
Reskontra

Reskontra tarkoittaa alakirjanpitoa ja on osa kirjanpitojärjestelmää.  Se on luettelo yrityksen tai muun organisaation tapahtumista.  Yleisimpiä reskontria ovat maksuvalvontaan käytetyt myyntireskontra ja ostoreskontra.  Ostoreskontra on luettelo ostoveloista eli saapuneista laskuista ja niiden maksamisesta ja myyntireskontra on luettelo myyntisaamisista, lähetetyistä laskuista ja niihin saapuneista suorituksista. Reskontra on yrityksen pääkirjanpidosta erillinen järjestelmä, mutta reskontraan kirjatut tapahtumat viedään myös kirjanpidon tileille. Reskontraa käytetään erityisesti saatavien ja maksujen suoritusten valvontaan. Reskontrien toiminnallisuus on osana taloushallinnon tietojärjestelmiä.
Rolands Kalniņš

Rolands Kalniņš (2012)
Rolands Kalniņš (9. toukokuuta 1922 – 17. toukokuuta 2022) oli latvialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Elämäkerta

Rolands Kalniņš syntyi 9. toukokuuta 1922 Vecslabadassa, Istran pitäjässä, Latviassa postityöntekijäperheeseen. Vuodesta 1937 vuoteen 1940 hän opiskeli Riian valtionlukio nro 1:ssä. Toisen maailmansodan jälkeen hän aloitti työskentelyn ohjaajana Riian elokuvastudiossa ja eteni heti apulaisohjaajasta toiseksi ohjaajaksi. Hänen elokuvansa Es visu atceros, Ričard ja Četri balti krekli vedettiin elokuvateattereista, koska ne julistettiin ei-toivotuiksi.
Hän voitti parhaan käsikirjoituksen palkinnon Chișinăun elokuvajuhlilla (1967) elokuvastaan Es visu atceros, Ričard. Vuonna 1980 hänen elokuvansa Saruna ar karalieni sai Latvian kansallisten elokuvajuhlien palkinnon parhaasta dokumentista ja vuonna 2005 hän sai palkinnon elämäntyöstä. Vuonna 1991 hän tuotti elokuvan Cilvēka bērns. Hän täytti sata vuotta 9. toukokuuta 2022 ja kuoli 17. toukokuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rolands Kalniņš Wikimedia Commonsissa
Rolands Kalniņš Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Resitaali

Resitaali on yhden henkilön esittämä soitin- tai lauluesitys tai yhden säveltäjän töihin keskittyvä esitys. Pianoresitaalien keksijänä pidetään Franz Lisztiä.[lähde? ]