stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sosiaalityöntekijä Virtanen

| Sosiaalityöntekijä Virtanen |
| --- | --- |
Tyyli:  dokumenttipohjainen draama
Kestoaika:  60 min/jakso, 6 jaksoa
Luoja(t):  Mainos-TV Perhetoimitus
Pääosissa:   Leni Katajakoski  Heikki Nousiainen  Martti Kuningas  Eija Nousiainen  Mirjam Salminen 
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  12. tammikuuta 1976 – 31. toukokuuta 1976
Jaksoja:  6
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Pekka Parikka
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sosiaalityöntekijä Virtanen on Mainos-TV:n kevätkaudella 1976 esittämä kuusiosainen draamasarja sosiaalityöntekijän työstä. Jokainen osa on oma itsenäinen episodinsa, mutta osittain samat roolihahmot ja näyttelijät esiintyvät useammissa sarjan jaksoissa. Sosiaalityöntekijä Pirjo Virtasena esiintyy Leni Katajakoski. Ammattinäyttelijöiden lisäksi sarjassa esiintyy runsaasti Helsingin huoltoviraston toimihenkilöitä, joiden kanssa sarjan tositarinoihin perustuvaa sisältöäkin kehiteltiin. Tarinat käsikirjoitti Aira Ruishalme MTV:n perhetoimituksen päällikön Kyllikki Stenrosin tilauksesta. Sarjan ohjasi Pekka Parikka. Tämän jatkoksi tehtiin sarja Teollisuustyöntekijä Virtanen (1977).
Ensimmäinen jakso ”Olkileipä” kertoo pätkätöistä eläköityvästä leskimiehestä ja hänen eläkkeensä suuruuden hankalasta laskemisesta. Toinen jakso ”Mistä rahat?” kuvaa huoltoviraston työtä kolmilapsisen lähiössä asuvan perheen auttajana, kun vanhemmat sairastelevat. Jaksossa ”Tyttö Helsingin viidakoissa” tutustutaan ensikodin toimintaan aviottoman lapsen saavan nuoren äidin auttajana. ”Kutosen mies” kertoo vaimoaan Helsinkiin pakenevasta miehestä, joka pääsee asumaan Intiankadun asuntolaan. Jakso ”Pavin tutut” kuvaa tuolloin ”irtolaisiksi” kutsuttujen syrjäytyneiden nuorten naisten elämää muun muassa työlaitoksessa. Viimeisessä jaksossa ”Anselm ja muut” siirrytään Helsingistä kuvaamaan maaseudun sosiaalityötä muun muassa skitsofreniaa sairastavan miehen ja alkoholistien parissa.
Sotilaspoika

Sotilaspoika voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
sotilaspoika, entisajan armeijoissa miespuolinen lapsisotilas
Sotilaspoika, yksi J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runoista, josta Fredrik Pacius on säveltänyt myös tunnetun laulun
Sotilaspoika, Dalton Trumbon vuonna 1938 kirjoittama sodanvastainen romaani
Sotilaspoika, Trumbon romaaninsa pohjalta ohjaama elokuva vuodelta 1971
Sotilaspojat, Suomessa sota-aikana toiminut alaikäisten poikien maanpuolustusjärjestö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sotilaspoika”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Snooker-kausi 2010–2011

Snookerin ammattilaiskausi 2010–2011 käynnistyi elokuussa 2010. Ammattilaisten ranking-turnauksiin sijoitetaan ranking-listan 16 parasta pelaajaa suoraan 32 pelaajan kaavioon.
Uudistuksia ranking-turnauksiin

Vuonna 2010 tehtiin tämän kauden alla uudistuksia ammattilaisten pääkiertueelle. Perinteinen Grand Prix muuttui nimeltään World Openiksi, jonka formaatti poikkeaa perinteisestä ranking-turnauksesta arvottujen peliparien sekä nopeatahtisen pelisysteeminsä vuoksi . Snooker-kausi laajentui myös Saksaan, missä sovittiin järjestettäväksi German Masters-turnaus. Kauden aikana järjestetään myös  Players Tour Championship-turnaussarjana pienempiä turnauksia, joista voi saavuttaa ranking-pisteitä. Näistä puolet järjestetään Britteinsaarten ulkopuolella Saksassa, Belgiassa sekä Tšekissä. Yksi suurimpia uudistuksia on myös se, että turnausten pelikaavioon sijoitetaan pelaajat kahden vuoden muuttuvan ranking-listan perusteella, eikä koko kauden virallisen sijoituksen perusteella, kuten aikaisemmin. Muutosten takana on pitkälti kattojärjestön (WSA) uusi puheenjohtaja Barry Hearn.
Kauden alustus

Tälle kaudelle kiinalainen Liang Wenbo nousi ensimmäistä kertaa 16:n parhaan joukkoon ranking-listalla . Eliittiin palasi myös skotlantilainen, välillä masennuksestakin kärsinyt , Graeme Dott vuoden 2010 maailmanmestaruuskisoissa (Betfred.com World Championship) saavuttamiensa pisteiden turvin. Dott pelasi finaalissa Australian Neil Robertsonia vastaan, mutta Robertson voitti ensimmäisen mestaruutensa erin 18–13 nousten näin ensimmäistä kertaa urallaan kolmen parhaan sijoitetun pelaajan joukkoon . Lisäksi muutaman vaikeamman kauden kärsinyt walesilainen Mark Williams jatkoi nousuaan ja palasi 10:n parhaan joukkoon sijalle 8. Lajin pitkän linjan englantilainen huippupelaaja Peter Ebdon putosi pettymyksekseen 16:n parhaan joukosta ensi kertaa 16 vuoteen . Kausi on siinä mielessä historiallinen, että ensimmäistä kertaa pääkiertueella pelaa naispuolinen pelaaja Reanne Evans, joka on voittanut naisten snookerin maailmanmestaruuden kuusi kertaa peräkkäin .
Tapahtumat > Kesä

Kauden avaavassa Wuxi Classic-kutsuturnauksessa oli jälleen finaalissa Ding Junhui, mutta pidemmän korren veti Shaun Murphy. Uudet pienemmät ranking-turnaukset Star Xing Pai Players Tour Championship 1 ja 2 eivät tarjonneet suuria yllätyksiä, sillä voittajaksi selviytyivät viime vuosien menestyjät Mark Williams sekä Mark Selby. Kolmannessa sen sijaan voittajaksi selviytyi Tom Ford, joka saavutti ensimmäisen ranking-pisteitä tuovan turnausvoittonsa. Kesäsarjan neljännessä pienemmässä turnauksessa Barry Pinches, joka on myös tätä ennen jäänyt ilman suurempaa menestystä, kukisti finaalissa itse Ronnie O'Sullivanin. Myös nuori Judd Trump sai kokea ensimmäisen ranking-turnausvoittonsa Paul Hunter Classic-turnauksessa elokuussa. Tämäkin turnaus kuuluu pienempiin ranking-turnauksiin ja on osa Euro Players Tour Championship-sarjaa.
Tapahtumat > Syksy

Ensimmäinen isompi ranking-turnaus pelattiin syyskuun alussa Shanghaissa, jossa yllätysfinalistiksi nousi ammattilaisturnauksessa 148 pisteen lyöntisarjan suorittanut (vapaapallotilanteesta) Jamie Burnett, mutta finaalissa Ali Carter piti pintansa ja saavutti jo toisen suuren ranking-turnausvoittonsa . Toinen suurturnaus pelattiin melkein heti edellisen perään Glasgow'ssa, jossa hallitseva maailmanmestari Neil Robertson nousi  voittajaksi kaadettuaan semifinaalissa Mark Williamsin ja finaalissa Ronnie O'Sullivanin, kirjoittaen näin jälleen historiaa olemalla ensimmäinen australialainen ranking-listan ykköspelaaja . Belgiassa Euro Players Tour 2:n voittajaksi selviytyi Shaun Murphy erin 4-2, vastustajanaan Martin Couch . Peräkkäisinä lokakuun alun viikonloppuina pelatuissa Players Championship Tour 5 ja 6 -turnauksissa voittajaksi selviytyivät Ding Junhui  sekä Dominic Dale . Euro Players Tour 3-6 -osakilpailut ennen syyskauden päätöstä saivat voittajikseen Marcus Campbellin, Stephen Leen, puolen vuoden pelikiellon kärsineen John Higginsin sekä Michael Holtin . Higgins oli kahdessa peräkkäisessä pienturnauksessa finaalissa, joten hän teki vahvan paluun kilpakentille. Paluun kruunasi todellinen trillerivoitto UK Championshipin finaalissa, jossa hän nousi 6-9 -tappioasemasta voittoon vanhaa kilpakumppaniaan Mark Williamsia vastaan .
Tapahtumat > Kevät

Vuoden 2011 alussa Ding Junhui saavutti toisella (finaali-) yrittämällään Masters-tittelin kaataen finaalissa Marco Fun erin 10-4. Finaali oli ensimmäinen, jossa pelasi kaksi aasialaispelaajaa .  Kevään ensimmäisessä ranking-turnauksessa Williams eteni toisen kerran peräkkäin finaaliin ja tällä kertaa hän ei päästänyt voittoa käsistään, vaikka vastustaja Mark Selby tasoittikin vielä tilanteeksi 7-7 oltuaan 4-7-tappiolla . Helmikuun puolivälin tienoilla pelatussa Welsh Openissa finaalin valtasivat kaksi skotlantilaispelaajaa John Higgins ja Stephen Maguire, joista Higgins nousi 23. ranking-turnausvoittoonsa alun 2-5-tappioasemasta . PTC -turnaussarjan päätösturnauksessa Shaun Murphy kaatoi finaalissa Martin Gouldin, joka oli ensimmäisessä isossa ranking-turnausfinaalissaan, puhtaasti erin 4-0 . China Openissa myös ensikertalainen finalisti Judd Trump päihitti Mark Selbyn tiukassa taistossa erin 10-8. Trump eteni myös maailmanmestaruuskilpailujen finaaliin, jossa kuitenkin John Higgins päihitti hänet vain kolmen erän erolla ja voitti neljännen maailmanmestaruutensa.
Turnaukset > Main tour

Vaaleansinisellä taustalla korostettu on suurturnaus .
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ajankohta | Turnaus | Paikka | Voittaja | Hävinnyt finalisti | Lukemat |
| 2.–6.6. | Rundili Wuxi Classic | Wuxi |  Shaun Murphy |  Ding Junhui | 9-8 |
| 25. - 27.6. | Star Xing Pai Players Tour Championship 1  | Sheffield |  Mark Williams |  Stephen Maguire | 4-0 |
| 9. - 11.7. | Star Xing Pai Players Tour Championship 2  | Sheffield |  Mark Selby |  Barry Pinches | 4-3 |
| 6. - 8.8. | Star Xing Pai Players Tour Championship 3  | Sheffield |  Tom Ford |  Jack Lisowski | 4-0 |
| 11. - 14.8. | Star Xing Pai Players Tour Championship 4  | Sheffield |  Barry Pinches |  Ronnie O'Sullivan | 4-3 |
| 26. - 29.8. | Euro Players Tour Championship 1 Paul Hunter Classic | Furth |  Judd Trump |  Anthony Hamilton | 4-3 |
| 6.–12.9. | Shanghai Masters | Shanghai |  Ali Carter |  Jamie Burnett | 10-7 |
| 18.–26.9. | World Open | Glasgow |  Neil Robertson |  Ronnie O'Sullivan | 5-1 |
| 30.9.–3.10. | Euro Players Tour Championship 2  | Brugge |  Shaun Murphy |  Matthew Couch | 4-2 |
| 7.–10.10. | Star Xing Pai Players Tour Championship 5  | Sheffield |  Ding Junhui |  Jamie Jones | 4-1 |
| 14.–17.10. | Star Xing Pai Players Tour Championship 6  | Sheffield |  Dominic Dale |  Martin Gould | 4-3 |
| 22.–24.10. | Euro Players Tour Championship 3  | Russelheim |  Marcus Campbell |  Liang Wenbo | 4-0 |
| 28.–31.10. | Euro Players Tour Championship 4  | Offenburg |  Stephen Lee |  Stephen Maguire | 4-2 |
| 11.–14.11. | Euro Players Tour Championship 5  | Hamm |  John Higgins |  Shaun Murphy | 4-2 |
| 18.–21.11. | Euro Players Tour Championship 6  | Praha |  Michael Holt |  John Higgins | 4-3 |
| 4.–12.12. | UK Championship | Telford |  John Higgins |  Mark Williams | 10-9 |
| 9.–16.1. | The Masters | Lontoo |  Ding Junhui |  Marco Fu | 10-4 |
| 28.–30.1. | World Snooker Shootout | Blackpool |  Nigel Bond |  Robert Milkins | 1-0 (58-24) |
| 3.–6.2. | German Masters | Berliini |  Mark Williams |  Mark Selby | 9-7 |
| 14.–20.2. | Welsh Open | Newport |  John Higgins |  Stephen Maguire | 9-6 |
| 17.–20.3. | PTC Grand Final  | Dublin |  Shaun Murphy |  Martin Gould | 4-0 |
| 28.3.–3.4. | China Open | Peking |  Judd Trump |  Mark Selby | 10-8 |
| 16.4.–2.5. | Betfred.com World Snooker Championship | Sheffield |  John Higgins |  Judd Trump | 18-15 |
Turnaukset > Muita ammattilaisturnauksia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ajankohta | Turnaus | Paikka | Voittaja | Hävinnyt finalisti | Lukemat |
| 27.–28.11. | Matchroom Premier League | Norfolk |  Ronnie O'Sullivan |  Shaun Murphy | 7-1 |
| 29.-31.10. | Power Snooker | Prestatyn |  Ronnie O'Sullivan |  Ding Junhui | 572-258 |
| 21.–24.3. | Championship League | Norfolk |  Matthew Stevens |  Shaun Murphy | 3-1 |
Edelliset kaudet

Kausi 2009–2010
Kausi 2008–2009
Kausi 2007–2008
Kausi 2006–2007
Kausi 2005–2006
Ranking-listan 16 parasta kauden alussa

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sij. | Nimi | Maa | Ed. sij. | MM | 147 |
| 1 | John Higgins, MBE |  | 4 | 3 | 5 |
| 2 | Neil Robertson |  | 9 | 1 | 1 |
| 3 | Ronnie O'Sullivan |  | 1 | 3 | 9 |
| 4 | Allister Carter |  | 5 |  | 1 |
| 5 | Ding Junhui |  | 13 |  | 2 |
| 6 | Stephen Maguire |  | 2 |  | 1 |
| 7 | Shaun Murphy |  | 3 | 1 | 1 |
| 8 | Mark Williams, MBE |  | 15 | 3 | 1 |
| 9 | Mark Selby |  | 7 |  | 1 |
| 10 | Mark Allen |  | 11 |  |  |
| 11 | Stephen Hendry, MBE |  | 10 | 7 | 9 |
| 12 | Ryan Day |  | 6 |  |  |
| 13 | Graeme Dott |  | 28 | 1 | 1 |
| 14 | Marco Fu |  | 8 |  | 1 |
| 15 | Mark King |  | 16 |  |  |
| 16 | Liang Wenbo |  | 27 |  | 1 |
Lähteet ja linkit

↑  World Snooker Entire Calendar
↑  World Snooker Tour Structure
↑  World Snooker Official Rankings
↑  Sporting Life GRAEME DOTT: I CAME CLOSE TO QUITTING
↑  World Snooker Robertson Captures World Title
↑  BBC Sport Peter Ebdon drops out of top 16 with Crucible defeat, 17. huhtikuuta 2010
↑  Daily Mail Ladies' snooker world champion Reanne Evans set for men's tour after being awarded wild card, 3. toukokuuta 2010
↑  Scotsman Ali Carter beats Jamie Burnett in Shanghai, 13. syyskuuta 2010
↑  Eurosport Robertson seals World Open title, 27. syyskuuta 2001
↑  World Snooker EPTC 2 Draw
↑  Cue Sport News (Arkistoitu – Internet Archive) Ding Wins PTC 5 Against Jones, 11. lokakuuta 2010
↑  Eurosport Stunning finish as Dale wins PTC event 6, 18. lokakuuta 2010
↑  World Snooker PTCs
↑  BBC Sport John Higgins beats Mark Williams to win UK title, 12. joulukuuta 2010
↑  BBC Sport Ding Junhui beats Marco Fu 10-4 to win Masters, 16. tammikuuta 2011
↑  World Snooker Mark Williams clinches German Masters title, 7. helmikuuta 2011
↑  Guardian John Higgins earns emotional Welsh Open victory over Stephen Maguire, 20. helmikuuta 2011
↑  Ronnie O'Sullivan[vanhentunut linkki] Congratulations to Shaun Murphy, winner of the PTC Grand Final 2011, 20. maaliskuuta 2011
↑  World Snooker World Snooker Tour 2010/11
↑  Chris Turner's SNOOKER ARCHIVE World Rankings
↑  Chris Turner's SNOOKER ARCHIVE World Professional Championship
↑  Chris Turner's SNOOKER ARCHIVE (Arkistoitu – Internet Archive) Maximum Breaks
World Snooker
Premier League Snooker (Arkistoitu – Internet Archive)
Championship League Snooker (Arkistoitu – Internet Archive)
Sotilaspoika (romaani)

Englanninkielinen ensipainos
Sotilaspoika (Johnny Got His Gun) on kirjailija ja käsikirjoittaja Dalton Trumbon vuonna 1938 kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuotta myöhemmin. Hän ohjasi sen pohjalta myöhemmin elokuvan Sotilaspoika (1971). Kirjan on suomentanut Pentti Saarikoski.
Keskushenkilö on nuori amerikkalainen sotilas, joka ensimmäisen maailmansodan viime minuutilla haavoittui vakavasti: hän menetti kätensä ja jalkansa sekä hänen kasvonsa tuhoutuivat ja sen myötä näkö, kuulo ja puhe. Tuntoaisti on ainoa aisti, joka hänelle jäi. Hän oppii kommunikoimaan morsettamalla päällään.
Kirjan pohjalta on tehty yhdelle näyttelijälle tarkoitettu näytelmä Johnny Got His Gun, jonka kirjoitti ja ohjasi Bradley Rand Smith. Esittäjänä oli Grant Tyler. Esitys kuvattiin elokuvaksi, joka on esitetty 2008. Muut roolit ovat ääniä.
Metallica on  tehnyt kirjasta laulun One ja videon jossa on pätkiä elokuvasta.
Skotlannin kuningaskunta

Skotlannin kuningaskunta (gaeliksi Rìoghachd na h-Alba, skotiksi Kinrick o Scotland) oli Ison-Britannian saaren pohjois­osassa Länsi-Euroopassa sijainnut valtio vuosina 843–1707. Englannin kuningaskunta esitti sille usein vaatimuksia, joilla Englanti pyrki saamaan alueella ylivallan. Lopulta vuonna 1707 Skotlanti solmi Englannin kanssa unioni­sopimuksen, jolla alueet liitettiin yhteen ja perustettiin Ison-Britannian kuningaskunta. Vuonna 1700 Skotlannin kuningas­kunnan asukas­luku oli noin 1,1 miljoonaa.
Skotlannin yhdisti sen ensimmäinen kuningas Kenneth I MacAlpin vuonna 843. Seuraavan 850 vuoden aikana maahan kehitettiin oma laki- ja opetus­järjestelmä, jotka sillä on käytössä vielä tänäkin päivänä. Skotlannilla oli myös oma raha- ja mittajärjestelmä. Aluksi kuningas­kunnan alueet sijoittuivat Forth- ja Clydejokien pohjois­puolelle, Lounais-Skotlannin ollessa yhä Strathclyden hallitsijoiden alaisuudessa. Kaakkois-Skotlanti puolestaan oli ollut Bernicia-kuningas­kunnan hallinnassa noin vuodesta 638, myöhemmin Northumbrian kuningas­kunnan alla. Tästä alueesta kilvoiteltiin Konstantin II:n aikaan ja lopulta se liitettiin Skotlannin kuningas­kuntaan vuonna 1018, jolloin Malcolm II työsi rajan etelässä aina Tweedjoelle asti. Lähes sama raja on edelleen Skotlannin kaakkois­rajana.
Merkittävä Skotlannin kuningas­suku oli Stuart-suku, jonka ensimmäinen hallitsija oli Robert II. Suvun hallitus­kausi oli kuitenkin täynnä sisäisiä konflikteja. Suku sai mahdollisuuden Englannin kruunuun, kun Englannin Henrik VII:n tytär Margareeta Tudor avioitui Jaakko IV:n kanssa. Heidän pojantyttärensä Maria Stuart vaati itselleen Englannin kruunua, mikä johti myöhemmin hänen teloitukseensa. Tämän poika Skotlannin Jaakko VI kuitenkin peri Englannin kruunun Elisabet I:n kuoltua lapsettomana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skotlannin kuningaskunta Wikimedia Commonsissa
Keskuslampi (Rautalampi)

| Keskuslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°32′11″N, 26°37′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Konneveteen 
Järvinumero:  14.711.1.051
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,4 m  
Pituus:  140 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,462 km  
Pinta-ala:  1,384 ha  
Suurin syvyys:  1,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeskuslampi 
Keskuslampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Häkkilän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 140 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Kirsti Korpi

Aino Kirsti Korpi (o.s. Palmén 8. elokuuta 1923 Helsinki – 24. joulukuuta 2012) oli suomalainen nuortenkirjailija ja kääntäjä. Hänen miehensä oli Reino Korpi tämän kuolemaan 1958 ja siskonsa oli kirjailija ja kääntäjä Aili Palmén.
Teoksia

Tunturiloma : romaani. Otava 1959
Minä olen Lotta-Liisa : tyttöromaani. Otava 1960
Karhu ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1961
Päivä paistaa, Pikkusisko : nuorisoromaani. Otava 1961
Siili ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1961, 2. painos 1968
Mäyrä ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1963
Jänis ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1965
Maamyyrä;  kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1967
Orava ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1967
Sammakko ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1969
Sinisorsa ; kertonut Kirsti Korpi ; kuv. Franz Schatzlmayr. Metsola-sarja. Otava 1972
Toimitustöitä

Kuninkaallisia ja romantiikkaa kuvin ja sanoin ; toim. Aili Palmén ja Kirsti Korpi. Otava 1961
Kiitos, rakas äiti : kuvia äidin maailmasta ; toim. Aili Palmén ja Kirsti Korpi. Otava 1963
Kuninkaallista nuorisoa Euroopasta Kaukoitään ; toim. Aili Palmén ja Kirsti Korpi. Otava 1963
Jacqueline Kennedy ; toim. Aili Palmén, Kirsti Korpi. Otava 1964, 5. painos 1965
Kuninkaallista perheonnea : Ruhtinashovien tapahtumia 1963-1967 ; toim. Aili Palmén ja Kirsti Korpi. Otava 1967
Suomennoksia

Anna Lisa Lundqvist : He löysivät aarteen. Otava 1957
Elsa Nyblom : Leijonanpentu ja Punapää ; ruotsinkielisestä alkuteoksesta Simba lejonungen suom. Kirsti Korpi ja Aili Palmén ; kuv. Helga Sjöstedt. Otava 1958
Disa Netterström-Jonsson : Teatterihaaveita : romaani ; ruotsinkielisestä alkuteoksesta Teaterdrömmar suom. Kirsti Korpi. Otava 1959
Betty Cavanna : Kadonneet koiranpennut : nuorisoromaani. Otava 1960
Parrak, valkoinen poro ; kertonut ja kuv. Inga Borg-Grubbström ; suom. Kirsti Korpi. Otava 1960
Elle Kari, Lapin tyttö ; valokuvannut Anna Riwkin-Brick ; kertonut Elly Jannes ; suom. Kirsti Korpi. Otava 1962, 2. painos 1965
Ella Wilcke : Monan saaristokesä : nuorisoromaani ; ruotsalaisesta alkuteoksesta Monas skärgårdssommar suom. Kirsti Korpi. Otava 1962
Inga Borg : Pieni Mesikämmen ; ruotsalaisesta alkuteoksesta Bamse Brunbjörn suom. Kirsti Korpi. Otava 1962
Solygeía

| Solygeía Σολυγεία |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Solygeía
 Koordinaatit: 37°47′N, 23°04′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Kórinthos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  420104
Väkiluku (2011):  2 723
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KR
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Solygeía (kreik. Σολυγεία; transl. myös Soligía; virallisesti Δημοτική Ενότητα Σολυγείας, Dimotikí Enótita Solygeías) on yksi Kórinthoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Korinthian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 723 (vuonna 2011).
Solygeían kunnallisyksikkö käsittää Kórinthoksen kunnan itäosan Saroninlahden rannalla. Se on nimetty alueella sijainneen antiikin aikaisen Solygeian kylän mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Sofikón kylä, joka toimi lakkautetun kunnan kuntakeskuksena. Solygeía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kórinthoksen kuntaan yhdessä Ássos-Léchaion, Saronikóksen ja Tenéan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Solygeían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Angelókastro | Angelókastro | 376 |
| Kórfos | Ágios Pétros | 20 |
| Kórfos | Ílios | 17 |
| Kórfos | Kávos | 14 |
| Kórfos | Kórfos | 287 |
| Sofikó | Ágios Vlássis | 38 |
| Sofikó | Fragkolímano | 9 |
| Sofikó | Kiourkáti | 48 |
| Sofikó | Pyhän Marinan luostari (Moní Agías Marínis) | 31 |
| Sofikó | Pefkáli | 204 |
| Sofikó | Sofikó | 1 679 |
Yhteensä: 2 723
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solygeía Wikimedia Commonsissa
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1971

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1971 järjestettiin Sveitsissä, Bernissä ja Genevessä. Alkusarjassa kukin joukkue pelasi kahdesti jokaista joukkuetta vastaan. Länsi-Saksan ja Puolan välisissä karsintaotteluissa täytettiin Itä-Saksan vapaaehtoisesti jättämä A-sarjapaikka. Länsi-Saksa voitti karsinnan. Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden, mutta Euroopan-mestaruuden voitti Tšekkoslovakia. Kanada boikotoi kisoja vastalauseena Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n tiukoille amatöörisäännöille.
Myös B-sarja järjestettiin Sveitsissä. C-sarja järjestettiin Alankomaissa.
Ottelut pelattin Bernissä avohallissa, jonka yhdestä aukinaisesta seinästä puhalsi voimakas tuuli sisään halliin.
Suomi turnauksessa

Suomen joukkue kärsi turnauksessa pahoin loukkaantumisista. Vain Ilpo Koskela, Lasse Oksanen, Lauri Mononen, Seppo Lindström ja Hannu Luojola pystyivät pelaamaan kaikissa Suomen otteluissa. Ensimmäisellä kierroksella Suomella oli vaikeuksia voittaa Länsi-Saksa, mutta onnistui siinä lopulta. Jääkiekon suurmaista Suomi voitti Yhdysvallat, maalein 7–4 ja 7–2. Ensimmäisessä Yhdysvaltoja vastaan pelatussa ottelussa Suomen ensimmäisestä kentällisestä kokoonpanossa oli vain Oksanen Esa Peltosen ja Veli-Pekka Ketolan ollessa loukkaantuneina. Ruotsia vastaan Ketola pelasi loukkaantuneena, ja hän teki ottelun avausmaalin. Ruotsi kuitenkin tasoitti ottelun loppulukemiksi 1–1 onnekkaalla laukauksella, kun ottelua oli jäljellä vain hieman yli 2 minuuttia. Seuraavassa Ruotsi-ottelussa Suomi kärsi tiukan 2–1-tappion. Voittomaali syntyi Lauri Monosen istuessa 5 minuutin rangaistusta. Suomen joukkue protestoi maalia vedoten siihen, että sitä edelsi tuomarivirhe. Ilpo Koskela valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Karsinta A-sarjaan

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. marraskuuta 1970 | München |  Länsi-Saksa | – |  Puola |  | 6–3 (2–0, 3–2, 1–1) |
| 12. marraskuuta 1970 | Łódź |  Puola | – |  Länsi-Saksa |  | 4–4 (2–0, 2–0, 0–4) |