stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Romelu Lukaku
Seurajoukkueura > Belgia

Lukaku teki ensiesiintymisensä Belgian korkeimmalla sarjatasolla Anderlechtin joukkueessa 24. toukokuuta 2009 ottelussa Standard Liègeä vastaan vain 16 vuoden ikäisenä. 11 päivää aikaisemmin hän oli tehnyt joukkueen kanssa uransa ensimmäisen ammattilaissopimuksen. Sopimus oli pituudeltaan kolmivuotinen. Hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan ottelussa Zulte Waregemia vastaan.
17. joulukuuta 2009 Lukakusta tuli UEFA:n kilpailuissa historian kolmanneksi nuorin maalintekijä 16 vuoden ja 218 päivän iässä, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa Eurooppa-liigan lohkovaiheen päätösottelussa Ajaxia vastaan. 18. maaliskuuta 2010 hän teki maalin ja alusti toisen, kun Anderlecht voitti Eurooppa-liigan ottelussa Hamburgin numeroin 4–3. Hän teki kilpailun aikana lopulta yhteensä neljä maalia. Kotimaan sarjassa Lukaku voitti kauden 2009–2010 maalikuninkuuden 15 osumallaan ja Anderlecht voitti Belgian-mestaruuden. Kesällä 2010 hän ilmoitti olevansa kiinnostunut mahdollisesti tulevaisuudessa siirtymään englantilaisseura Chelseaan. Kaudella 2010–2011 hän teki Jupiler Pro Leaguessa pudotuspelit mukaan lukien 37 ottelussa 16 maalia.
Seurajoukkueura > Englanti

6. elokuuta 2011 ilmoitettiin Anderlechtin ja Chelsean pääseen sopuun Lukakun siirtymisestä lontoolaisseuraan. Hän matkusti seuraavalla viikolla joukkueen lääkärintarkastukseen ja sopimaan henkilökohtaisista ehdoista. Siirto sai varmistuksen 18. elokuuta 2011 ja siirtosummaksi ilmoitettiin 20 miljoonaa puntaa. Hän pelasi kaudella 2011–2012 kahdeksassa valioliigaottelussa yhteensä 158 minuuttia. Kesällä 2012 Lukaku siirtyi vuoden lainasopimuksella West Bromwich Albioniin. Hän teki lainakauden aikana pelaamassaan 35 valioliigaottelussa yhteensä 17 maalia.
2. syyskuuta 2013 Lukaku siirtyi kauden 2013–2014 kestävällä lainasopimuksella liverpoolilaisseura Evertoniin. Hän teki 31 valioliigaottelussa 15 maalia. 30. heinäkuuta 2014 Lukaku siirtyi seuraan pysyvällä siirrolla ja hänestä maksettiin 35 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän voitti Eurooppa-liigan maalikuninkuuden kaudella 2014–2015 tehtyään yhdeksässä ottelussa kahdeksan maalia. Valioliigassa hän teki samalla kaudella 36 ottelussa kymmenen maalia. Kaudella 2015–2016 hän teki 37 valioliigaottelussa 18 maalia ja kansalliset cup-kilpailut mukaan lukien 46 ottelussa yhteensä 25 maalia. Kaudella 2016–2017 hän teki 37 valioliigaottelussa 25 maalia.
Lukaku siirtyi  heinäkuussa 2017 Manchester Unitediin runsaan 76 miljoonan punnan siirtosummalla. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 34 valioliigaottelua ja teki 16 maalia. FA-cupissa hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia. Tappiollisessa loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle. Seuraavalla kaudella hän pelasi 32 valioliigaottelua ja teki niissä 12 maalia. Kahdella Manchesterin-kaudellaan hän pelasi Mestarien liigassa yhteensä 17 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia, joista kaksi maalia maaliskuussa 2019 vierasottelussa Paris Saint-Germainia vastaan Unitedin noustessa kahden maalin kotitappion jälkeen jatkoon.
Seurajoukkueura > Italia

Elokuussa 2019 Lukaku siirtyi Italian Serie A:n Internazionaleen. Ensimmäisellä Serie A -kaudellaan hän teki 36 ottelussaan 23 maalia ja oli liigan kolmanneksi paras maalintekijä. Toisella kaudellaan, jolla Inter voitti Italian-mestaruuden, Lukaku teki 36 ottelussaan 24 maalia ja oli liigan toiseksi paras maalintekijä. Kahden kauden aikana hän pelasi Mestarien liigassa kymmenen ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, ja Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja niistä yhden vuoden 2020 tappiollisessa loppuottelussa Sevillaa vastaan.
Seurajoukkueura > Takaisin Englantiin

Lukaku siirtyi takaisin Chelseaan 113 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2021. Paluukaudellaan hän teki Valioliigan 26 ottelussa kahdeksan maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan kuudessa ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia. Hän teki maalin molemmissa otteluissa Chelsean voittaessa seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Seurajoukkueura > Ja Italiaan...

Lukaku palasi kaudeksi 2022–2023 lainasopimuksella Interiin. Hän pelasi kauden aikana 25 Serie A -ottelua, joissa hän teki kymmenen ja syötti kuusi maalia. Syyskaudella hän kärsi lihasvammoista. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksassa ottelussa, muttei ollut kertaakaan avauskokoonpanossa, ja viimeisteli kolme maalia. Interin voittamassa Italian cupissa hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin.
Kauden 2023–2024 Lukaku pelasi lainalla AS Romassa. Hän pelasi Serie A:ssa 32 ottelua, joissa hän teki 13 maalia ja syötti kolme. Eurooppa-liigassa Roma eteni välieriin ja Lukaku pelasi 13 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Elokuussa 2024 Lukaku siirtyi 30 miljoonan euron siirtosummalla Napoliin.
Maajoukkueura

Lukaku pelasi Belgian alle 15,- 18- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hänet nimettiin ensimmäisen kerran Belgian A-maajoukkueeseen 24. helmikuuta 2010 ystävyysotteluun Kroatiaa vastaan. Hän pelasi ottelussa 77 minuuttia. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Saksaa vastaan saman vuoden syyskuussa. 17. marraskuuta 2010 hän teki ensimmäiset kaksi maaliaan maajoukkueessa ystävyysottelussa Venäjää vastaan.
Lukaku pelasi ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa Algeriaa vastaan MM-kilpailuissa 2014. Hän pelasi kisoissa kaikkiaan neljässä ottelussa ja teki ensimmäisellä pudotuspelikierroksella jatkoajalla voittomaalin Yhdysvaltoja vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Belgian kaikki viisi ottelua ja teki kaksi maalia alkulohkopelissä Irlantia vastaan.
Lukakusta tuli Belgian maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä hänen tehtyään 31. maaottelumaalinsa ystävyysottelussa Japania vastaan marraskuussa 2017. Aiempi ennätys oli Bernard Voorhoofin ja Paul Van Himstin nimissä.
MM-kilpailuissa 2018 Lukakusta tuli ensimmäinen pelaaja sitten Diego Maradonan 1986, joka on tehnyt useamman kuin yhden maalin kahdessa peräkkäisessä MM-ottelussa hänen tehtyään alkulohkon peleissä kaksi maalia sekä Panamaa että Tunisiaa vastaan. Hän pelasi kisoissa kaikkiaan kuusi ottelua Belgian pronssijoukkueessa.
Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Lukaku teki kaksi maalia ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Venäjää vastaan, yhden maalin kolmannessa alkulohko-ottelussa Suomea vastaan ja yhden maalin tappiollisessa puolivälieräottelussa Italiaa vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ottelussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit Belgian kaikissa neljässä ottelussa.
Lukaku on tehnyt maajoukkueurallaan neljä hattutemppua: toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Luxemburgia, elokuussa 2017 MM-karsintaottelussa Gibraltaria, maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Ruotsia ja marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. Viimeksi mainitussa ottelussa hän teki neljä maalia ja ne kaikki ottelun ensimmäisellä jaksolla. Hän on syyskuun 2024 puoliväliin mennessä pelannut 119 A-maaottelua, joissa hän on ollut 92 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä 85 maalia.
Aiheesta muualla

Romelu Lukakun tilastot Topforward -sivustolla (englanniksi)
Romelu Lukakun tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Roma – Serie A
3 Angeliño |
4 Cristante |
5 Ndicka |
7 Pellegrini |
11 Dovbyk |
12 Abdulhamid |
14 Shomurodov |
15 Hummels |
16 Paredes |
17 Koné |
18 Soulé |
19 Çelik |
21 Dybala |
22 Hermoso |
23 Mancini |
26 Dahl |
28 Le Fée |
35 Baldanzi |
56 Saelemaekers |
59 Zalewski |
61 Pisilli |
92 El Shaarawy |
98 Ryan |
99 Svilar |
Valmentaja De Rossi
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Kompany |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 Lukaku |
10 Hazard |
11 Mirallas |
12 Mignolet |
13 Bossut |
14 Mertens |
15 Van Buyten |
16 Defour |
17 Origi |
18 Lombaerts |
19 Dembélé |
20 Januzaj |
21 Vanden Borre |
22 Chadli |
23 Ciman |
Valmentaja Wilmots
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Nainggolan |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 R. Lukaku |
10 Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Gillet |
14 Mertens |
15 Denayer |
16 Meunier |
17 Origi |
18 Kabasele |
19 Dembélé |
20 Benteke |
21 J. Lukaku |
22 Batshuayi |
23 Ciman |
Valmentaja Wilmots
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Kompany |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Casteels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Tielemans |
18 Januzaj |
19 Dembélé |
20 Boyata |
21 Batshuayi |
22 Chadli |
23 Dendoncker |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Boyata |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Sels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Vanaken |
18 Denayer |
19 Dendoncker |
20 Benteke |
21 Castagne |
22 Chadli |
23 Batshuayi |
24 Trossard |
25 Doku |
26 Praet |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Theate |
4 Faes |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Casteels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Trossard |
18 Onana |
19 Dendoncker |
20 Vanaken |
21 Castagne |
22 De Ketelaere |
23 Batshuayi |
24 Openda |
25 Doku |
26 Debast |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Casteels |
2 Debast |
3 Theate |
4 Faes |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Trossard |
10 Lukaku |
11 Carrasco |
12 Kaminski |
13 Sels |
14 Lukebakio |
15 Meunier |
16 Vranckx |
17 De Ketelaere |
18 Mangala |
19 Bakayoko |
20 Openda |
21 Castagne |
22 Doku |
23 Vermeeren |
24 Onana |
25 De Cuyper |
Valmentaja Tedesco
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola
Tuulijärvi (Repola)

| Tuulijärvi Тулос, Tulos |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Kunnat:  Repola, Lentiera
Koordinaatit:  63°34′01″N, 30°32′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö
Järveen tulevat joet:  Koroppijoki
Laskujoki:  Tuulijoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  157 m
Pituus:  27,5 km
Leveys:  9,7 km
Rantaviiva:  96,8 km
Pinta-ala:  95,7 km²
Tilavuus:  0,9 km³
Keskisyvyys:  9,4 m
Suurin syvyys:  23  m 
Valuma-alue:  832 km²
Veden viipymä:  2,56 vuotta
 fiTuulijärvi 
Tuulijärvi (ven. Ту́лос, Tulos) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Repolan ja Lentieran kunnissa Venäjällä. Sen pinta-ala on 95,7 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 832 neliökilometriä. Järveen virtaa Koroppijoki ja se laskee Tuulijoen kautta Lieksanjokeen.
Tuulijärvi on Karjalan tasavallan pohjoisosille tyypillinen havumetsää kasvavien harjujen ja vaarojen ympäröimä vähäravinteinen järvi. Sen rantaviiva on rikkonainen, rannat ovat korkeita ja lahdet kapeita. Järvessä on yli 140 saarta. Kalalajeja ovat siika, muikku, harjus, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, made, ahven, kiiski ja kivisimppu.
Tuulijärvi kuuluu Venäjän rajavyöhykkeeseen. Alueella liikkuminen on rajoitettua. Vakituista asutusta ei ole. Järven rannalla sijaitsivat jatkosotaan saakka Tuulivaaran ja Lusman kylät. Seudun metsävarojen hyödyntäminen alkoi 1950-luvulla, jolloin rakennettiin uudet Tuloksen, Lusman ja Vostotšnyin uitto- ja metsätyökylät. Puutavaran uitto Tuulijokea pitkin Suomeen loppui vuonna 1972, minkä jälkeen kylät lakkautettiin.
Tutankhamonin kuolinnaamio

Tutankhamonin kuolinnaamio on näytteillä Kairon Egyptiläisessä museossa.
Tutankhamonin kuolinnaamio on kullasta ja muista arvokkaista materiaaleista valmistettu kuolinnaamio, joka haudattiin 1300-luvulla eaa. Egyptin faarao Tutankhamonin kasvojen päälle asetettuna. Se on Tutankhamonin haudan tunnetuin esine. Naamion paljasti Tutankhamonin sisimmän arkun sisältä Tutankhamonin haudan löytäjä Howard Carter 28. lokakuuta 1925. Naamiota on säilytetty pysyvästi Egyptissä 1980-luvun alusta lähtien.
Kuolinnaamion mitat ovat 54 × 39,3 senttimetriä ja paino 11 kilogrammaa. Naamio valmistettiin kahdesta paksusta kultalevystä, jotka taottiin yhteen. Metalliin muotoiltiin kasvot ja raidallinen nemes-päähine, jonka siniset raidat tehtiin lasista. Silmänvalkuaiset tehtiin kvartsista ja pupillit obsidiaanista. Silmien rajaukset ja kulmakarvat tehtiin lapislatsulista. Silmäkulmat maalattiin ohuella punaisella värillä.
Otsalla olevat korppikotka ja kobra ovat Ylä- ja Ala-Egyptin suojelusjumalattarien symboleita. Ne on tehty kullasta ja koristeltu värilasilla, lapislatsulilla, karneolilla ja fajanssilla. Parta on kultaa, jota peittää sininen lasi.
Rintakehällä on 12 helmirivistä koostuva koristeltu kaulakääty. Harteille ja takaosaan on kaiverrettu loitsu, jonka tehtävänä oli suojella kuninkaan ruumista ja varmistaa sen toimintakykyisyys tuonpuoleisessa.
Naamion päällä on ohut hopeapitoinen kultakerros, joka vaalentaa naamiota ja saa sen pinnan hohtamaan.
Naamion tietyt tyylipiirteet kuten kaulan poikki kaiverretut viivat, mantelinmuotoiset silmät, täyteläiset huulet ja pitkänomaiset kasvot ovat tyypillisiä Amarna-kaudelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tutankhamonin kuolinnaamio Wikimedia Commonsissa
Tutkielma ihmisten välisen eriarvoisuuden alkuperästä ja perusteista

| Tutkielma ihmisten välisen eriarvoisuuden alkuperästä ja perusteista> Discours sur l’origine et les fondements de l’inégalite parmi les hommes |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jean-Jacques Rousseau
Kieli:  ranska
Genre:  yhteiskuntafilosofia
Kustantaja:  Marc-Michel Rey
Julkaistu:  1755
Suomennos
Suomentaja:  Ville Keynäs
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  151
ISBN:  951-768-074-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tutkielma ihmisten välisen eriarvoisuuden alkuperästä ja perusteista (ransk. Discours sur l’origine et les fondements de l’inégalite parmi les hommes) on Jean-Jacques Rousseaun vuonna 1755 ilmestynyt kirja. Teoksen on julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 2000 ja sen on suomentanut Ville Keynäs.
Aiheesta muualla

Juhana Lemetti: Ihmisen ja omaisuuden suhteesta. Historiallisia arvosteluja 14/2001.
Tutajev

| Tutajev Тутаев |
| --- | --- |
 Tutajev Volgan äärellä
 vaakuna
 Jaroslavlin alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Tutajev
 Koordinaatit: 57°53′N, 39°33′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Jaroslavlin alue
Piiri:  Tutajev
Perustettu:  1283
Kaupungiksi:  1777
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25 km²
Korkeus:  103 m
Väkiluku (2008):  41 400
 – Väestötiheys:  1 656 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.admtutaev.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tutajev (ven. Тута́ев) on kaupunki Jaroslavlin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 38 kilometriä Jaroslavlista luoteeseen. Kaupunki on Tutajevin piirin keskus. Tšebakovon asemalta haarautuva sivurata yhdistää sen Jaroslavlin ja Rybinskin väliseen rautatiehen. Asukkaita on 41 400 henkeä (vuonna 2008).lähde?
Kronikoiden mukaan Uglitšin ruhtinas Roman Vladimirovitš perusti Volgan rannalle Borisoglebskiä vastapäätä kaupungin, joka sai nimen Romanov. Rakennustyön valmistumisajankohtana pidetään vuotta 1283. Vuonna 1491 Romanov liitettiin Moskovan Venäjään. Vuonna 1777 Romanov ja Borisoglebsk saivat kihlakuntakaupunkien aseman. Vuonna 1822 ne yhdistettiin Jaroslavlin lääniin kuuluneeksi Romano-Borisoglebskin kaupungiksi, joka oli huomattava nahkateollisuuden keskus. Vuonna 1918 kaupunki sai nimen Tutajev Jaroslavlin sosialistivallankumouksellisten kapinan aikana kuolleen punakaartilaisen muistoksi.
Nykyään Tutajevissa on mm. konepaja, lammassiittola, nahkatehdas ja pellavanjalostuslaitos. Kaupunki kuuluu Venäjän kultaisen renkaan matkailukohteisiin. Nähtävyyksiä ovat lukuisat 1600–1700-luvuilla rakennetut kirkot.
Kirkastumisen kirkko
Ylösnousemuksen katedraali
Ylösnousemuksen katedraali
Ylösnousemuksen katedraali
Pyhän Ristin katedraali
Herran enkeli
Profeetta Jeremia
Profeetat Elia ja Eenok
Apokalypsi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tutajevin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Jaroslavlin alueen kaupungit
Päähallintopaikka: Jaroslavl

Danilov | Gavrilov-Jam | Ljubim | Myškin | Pereslavl-Zalesski | Pošehonje | Rostov | Rybinsk | Tutajev | Uglitš
Tuupovaaran vaakuna

Tuupovaaran vaakuna (1957–2004)
Tuupovaaran vaakuna on saanut aiheensa alueen vanhoista kaskimaista ja metsistä, joihin vaakunan paimenpoika tuohitorvineen, kontteineen ja puukkoineen viittaa.
Vaakunan on suunnitellut Kalevi Karlsson, ja se vahvistettiin käyttöön 17. toukokuuta 1957. Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä tuohitorvea puhaltava, nouseva, hopeinen paimenpoika; tuohitorvi, kontti ja puukko kultaiset, kädet ja kasvot luonnonvärisiä”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005 kun Tuupovaaran kunta liittyi Joensuun kaupunkiin.
Timo Turunen (jääkiekkoilija, 1948)

| Timo Turunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1948 (ikä 76) Kuusjärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tumba
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  163 cm
Paino:  65 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1964–1978
Seurat:  Töölön Vesa Jokerit
Timo Mikko Juhani Turunen (s. 8. huhtikuuta 1948 Kuusjärvi) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä-, sittemmin valmentaja. Turunen, lempinimeltään "Tumba" (Sven Tumban mukaan), aloitti uransa Suomensarjassa vuonna 1964, edustaen Töölön Vesan riveissä. Hän jatkoi Jokereissa aina vuoteen 1978, pelaten välissä kauden ajan Ruotsin Södertälje SK:ssa. Turunen voitti Suomen-mestaruuden 1973 sekä hopeaa vuonna 1971. Hän oli kahdesti SM-sarjan paras maalintekijä. A-maaotteluita Turuselle kertyi 62. Hän pelasi MM-tasolla kahdesti ja kerran olympialaisissa.
Pelaajauransa jälkeen Turunen on toiminut useissa alasarjajoukkueissa valmentajana sekä apuvalmentajana HIFK:ssa kaudet 1991–1994.
Turusta on kuvailtu muun muassa seuraavasti, Juhani Tammisen toimesta: "Tumba on Jokerien symboli. Hänellä oli ihan poikkeuksellinen laukaus, kunnianhimo ja pelinäkemys". Vuonna 2014 Jokerit jäädytti Turusen pelinumeron #17 .
Saavutukset ja huomionosoitukset

1 Suomen mestaruus pelaajana (1973)
1 SM-hopea pelaajana
1 SM-pronssi valmentajana
2x Töölön Vesan joukkueen paras pelaaja (1965, 1967)
SM-sarjan paras pistemies (1973)
SM-sarjan maalipörssin voittaja (1973, 1974)
Valinta SM-sarjan All Stars -kentälliseen (1972)
Jokerit jäädyttäneet Turusen pelinumeron #17
Suomen Jääkiekkoleijona #144
Tilastot

| Kausi | Sarja | Seura | O | M | S | P | R |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964‑1965 | Suomensarja | Töölön Vesa | 11 | 12 | 5 | 17 | 4 |
| 1965-1966 | Suomensarja | Töölön Vesa | 12 | 8 | 7 | 15 | 18 |
| 1966-1967 | Suomensarja | Töölön Vesa | 14 | 13 | 11 | 24 | 14 |
| 1967-1968 | Suomensarja | Jokerit | 12 | 13 | 5 | 18 | 18 |
| 1968-1969 | Suomensarja | Jokerit | 14 | 11 | 7 | 18 | 10 |
| 1969-1970 | SM-sarja | Jokerit | 22 | 23 | 15 | 38 | 4 |
| 1970-1971 | SM-sarja | Jokerit | 32 | 16 | 8 | 24 | 12 |
| 1971-1972 | SM-sarja | Jokerit | 32 | 28 | 16 | 44 | 12 |
| 1972‑1973 | SM-sarja | Jokerit | 36 | 41 | 26 | 67 | 6 |
| 1973‑1974 | SM-sarja | Jokerit | 36 | 30 | 20 | 50 | 8 |
| 1974-1975 | SM-sarja | Jokerit | 36 | 21 | 13 | 34 | 6 |
| 1975-1976 | SM-liiga | Jokerit | 36 | 26 | 20 | 46 | 2 |
| 1976-1977 | Elitserien | Södertälje SK | 33 | 10 | 3 | 13 | 2 |
| 1977-1978 | SM-liiga | Jokerit | 33 | 9 | 5 | 14 | 10 |
| 1980-1981 | I-divisioona | Jäähonka | 11 | 3 | 3 | 6 | 0 |
| Yhteensä | SM-sarja/liiga |  | 263 | 194 | 123 | 317 | 60 |
|  | Suomensarja |  | 63 | 57 | 35 | 92 | 64 |
Voldemar Sederholm

Voldemar Sederholm oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Perhe

Voldemar Sederholmin vanhemmista ja syntymä- ja kuolinvuodesta ei ole tietoa.
Ura

Sederholm ylennettiin luutnantiksi vuonna 1892 hänen palvellessaan Henkivartioväen 2. tykistöprikaatissa ja alikapteeniksi 1894 sekä kapteeniksi 1895. Vuonna 1898 Sederholm siirrettiin Henkivartioväen jalkaväkitykistön reservipatterin upseeriluetteloihin everstiluutnantiksi ylennettynä, vuonna 1900 hänestä tuli mainitun patterin päällikkö. Everstiksi Sederholm yleni joulukuussa 1900.
Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 Sederholm osallistui patteriston komentajana Henkivartioväen tarkk’ampujatykistödivisioonassa joulukuusta 1904 lähtien.
Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi syyskuussa 1907 ja määrättiin 8. tykistöprikaatin esikuntapäälliköksi.
Ritarikunnat

Pyhän Stanislauksen ritarikunta kolmannen luokan risti (1892)
Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan risti (1895)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta toisen luokan risti (1898)
Pyhän Annan ritarikunta toisen luokan risti (1901)
Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan risti (1904)
Pyhän Vladimirin ritarikunta kolmannen luokan risti (1906)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1911)
Kunnianosoitukset

Venäjän-Japanin sodan pronssinen muistomitali (1906)
Kalle Tuulos

| Kalle Tuulos> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. toukokuuta 1930 Tampere
Kuollut: 4. maaliskuuta 2001 Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Taitoluistelija
Pari:  Inkeri Soininen
Kalle Kustaa Tuulos (15. toukokuuta 1930 Tampere – 4. maaliskuuta 2001 Tampere) oli suomalainen taitoluistelija.
Tuulos sijoittui miesten yksinluistelussa Oslon 1952 olympialaisissa 13:nneksi ja Cortina d'Ampezzon 1956 olympialaisissa 15:nneksi. Tuulos sijoittui Oslon EM-kisoissa 1950 kuudenneksi. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden vuosina 1953, 1956 ja 1957 sekä PM-hopeaa vuosina 1950 ja 1951. Suomen-mestaruuden hän voitti vuosina 1949–1956 sekä SM-hopeaa vuosina 1947 ja 1948. Lisäksi hän saavutti Inkeri Soinisen parina SM-hopeaa pariluistelussa vuonna 1951.
Kalle Tuuloksen setä Vilho Tuulos oli kolmiloikan olympiavoittaja.
Turun Katariinanseurakunta

| Turun Katariinanseurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Pyhän Katariinan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Turun tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Pyhän Katariinan kirkko
Perustettu:  1991
Jäsenmäärä:  14 125 (2022)
– Osuus asukkaista:  47,3 %
Kirkollisvero:  1,20 %
Kirkkoherra:  Leena Kairavuo
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Katariinanseurakunta on seurakunta Varsinais-Suomessa, Turun kaupungissa. Seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan ja on osa Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii  Leena Kairavuo. Vuoden 2022 lopussa Turun Katariinanseurakuntaan kuului 14 125 jäsentä, mikä on 47,3 % alueen asukkaista.
Seurakunnalla on kaksi kirkkoa: keskiaikainen Pyhän Katariinan kirkko ja vuonna 1997 vihitty Varissuon kirkko.
Historia

Nykyinen Turun Katariinanseurakunta on osa historiallista Kaarinan seurakuntaa, jolla on pitkät perinteet. Se on mainittu jo vuonna 1309 nimellä ecclesia sancte Katerine in Nummis, "Pyhän Katariinan seurakunta Nummella".  Seurakunnan alueeseen kuului nykyisen Turun Katariinanseurakunnan alueen lisäksi myös nykyisen Kaarinan kunnan alue lukuun ottamatta siihen vuosina 1946 ja 2009 liitettyjä entisten Kuusiston ja Piikkiön kuntien alueita, sekä alun perin myös Kakskerta, joka nykyisin kuuluu Turun Martinseurakuntaan.
Kun Suomen maaseudulle 1860-luvulla perustettiin kunnallishallinto, muodostettiin Kaarinan seurakunnan alueesta Kaarinan kunta. Vuonna 1939 osa sen alueesta liitettiin Turkuun ja myös vanha Pyhän Katariinan kirkko sijaitsee tuolloin Turkuun liitetyllä alueella. Liitoksesta huolimatta kunnan entinen alue pysyi kuitenkin yhtenä seurakuntana vuoteen 1991 saakka, jolloin se jaettiin kahtia. Tuolloin muodostettiin nykyinen Kaarinan kunnan alueella toimiva Kaarinan seurakunta sekä Turun alueella toimiva Katariinanseurakunta. Molemmat kuuluvat kuitenkin Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymään.