stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mamou

| Mamou |
| --- | --- |
 Mamou
 Koordinaatit: 10.3736°N, 12.0848°W 
Valtio:  Guinea
Alue:  Mamoun alue
Prefektuuri:  Mamoun prefektuuri
Perustettu:  1908
Väkiluku (2014):  83 008
 Prefektuurin ISO 3166-2 -koodi: GN-MM 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mamou on kaupunki Guinean keskiosassa Mamoun alueen Mamoun prefektuurissa. Sen väkiluku oli 83 008 (2014).
Mamou perustettiin vuonna 1908 kokoomapaikaksi siitä 201 kilometriä lounaaseen sijaitsevan pääkaupunki Conakryyn johtavalle radalle. Kaupunki sijaitsee Conakry–Kankan -rautatielinjan varrella ja on myös maanteiden risteyspaikkakunta, jonne saapuvat tiet Kindiasta, Dalabasta, Dabolasta ja  Faranahista. Se on ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikka, jossa myydään muun muassa riisiä, karjaa, sitrushedelmiä, banaania, tomaattia ja mangoja. Seudun vientituotteisiin kuuluvat banaanit, hedelmämehut ja appelsiiniöljy (eteerinen öljy). Kaupungissa toimii elintarviketeollisuutta ja maan ensimmäinen saha. Siellä on useita sairaaloita (yleissairaala, psyykkinen sairaala, leprasairaala) toisen asteen oppilaitos, säähavaintoasema, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948).
Ympäröivä alue on pääosin savannia ja muodostaa osan Fouta Djallonin tasangosta.
Mamousta 42 kilometriä koilliseen sijaitsee Timbo, joka toimi 1700- ja 1800-luvuilla Fouta Djallonin tasavallan johdon (engl. Fulani almamys, islaminuskoisia poliittisia, uskonnollisia ja sotilasjohtajia) hallintokeskuksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mamou Wikimedia Commonsissa
Manuil (metropoliitta)

| Manuil (Pavlov) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1950 Leningrad, Neuvostoliitto
Kuollut: 7. maaliskuuta 2015 (64 vuotta) Petroskoi, Venäjä
Kansalaisuus:  venäläinen
Ura
Uskontokunta:  Venäjän ortodoksinen kirkko
Metropoliitta Manuil (Vitaliĭ Vladimirovič Pavlov, 16. lokakuuta 1950 Leningrad – 7. maaliskuuta 2015 Petroskoi) oli Petroskoin ja Karjalan metropoliitta Venäjän ortodoksisessa kirkossa.
Manuil opiskeli Leningradin hengellisessä seminaarissa ja akatemiassa, ja hänet vihittiin diakoniksi ja papiksi vuonna 1976. Tämän jälkeen hän toimi opettajana ja rehtorina Leningradin hengellisessä seminaarissa, kirkkoherrana Pyhän ristinylentämisen katedraalissa Petroskoissa sekä Leningradin hiippakunnan sihteerinä.
Moskovan ja koko Venäjän patriarkka Aleksei II vihki arkkimandriitta Manuilin piispaksi vuonna 1990. Piispana hän perusti kymmeniä uusia seurakuntia ja rakennutti kirkkoja sekä elvytti luostareiden elämää. Vuonna 2000 piispa Manuil sai arkkipiispan arvon.
Manuil virkanimikkeenä oli alun perin Petroskoin ja Aunuksen piispa, ja vuodesta 1996 lähtien Petroskoin ja Karjalan piispa.
Kesällä 2013 Karjalan tasavallasta tehtiin kahdesta hiippakunnasta muodostuva metropoliittakunta. Sen johtoon nimitettiin arkkipiispa Manuil ja Moskovan ja koko Venäjän patriarkka Kirill antoi Manuilille metropoliitan arvon.
Laatokan Valamon luostari oli arkkipiispa Manuilille rakas paikka ja hän vieraili luostarisaarella vuosittain. Manuil oli myös Suomen ortodoksien ystävä, ja hän vieraili usein mm. Ilomantsin Iljan praasniekassa 1990-luvulla.
Metropoliitta Manuil toimi aktiivisesti vuonna 1996 perustetussa Barentsin kirkkojen neuvostossa.
Manuil kuoli 7. maaliskuuta Petroskoissa vakavaan sairauteen.
Löhne

| Löhne |
| --- | --- |
 Ulenburgin linna
 vaakuna
 Löhne
 Koordinaatit: 52°11′N, 8°41′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Herfordin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  59,5 km²
Korkeus:  70 m
Väkiluku (2021):  40 010
 – Väestötiheys:  672 as./km²
Postinumero:  32584
Suuntanumero(t):  05732, 05731, 05228
 
 www.loehne.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Löhnen sijainti Herfordin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Löhne on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Viidestä maalaiskunnasta vuonna 1969 muodostettu kaupunki tunnetaan keittiökalusteita valmistavista yrityksistään. Kaupunkirakenteeltaan Löhne on melko hajanainen. Merkittävä historiallinen rakennus on Ulenburgin vesilinna 1560-luvulta.
Maantiede

Löhne sijaitsee Nordrhein-Westfalenin koillisosassa. Etäisyys Düsseldorfista on noin 170 kilometriä koilliseen, Hannoverista noin 70 kilometriä länsilounaaseen ja Bielefeldistä noin 25 kilometriä koilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 175 kilometriä etelälounaaseen, maanteitse noin 230 kilometriä. Löhnen lounaisraja noudattaa Weserin sivujoen Werren uomaa, joka kääntyy kaupungin keskustan kohdalla itään ja virtaa keskustan halki kohti Weseriä.
Nykyinen Löhne syntyi 1969, kun maalaiskunnat Gohfeld, Löhne-Ort, Mennighüffen, Obernbeck ja Ulenburg liitettiin toisiinsa. Samassa yhteydessä Löhnestä tehtiin virallisesti kaupunki. Osa-alueista väekkäin on Gohfeld. Kaupunkiasutusta on etenkin Löhnen keskiosassa, josta se jatkuu katkeamattomana itään Bad Oeynhausenin kaupunkiin. Löhnen eteläosa on maalaismaista. Herfordin piirikunnan hallintokaupunki Herford sijaitsee Löhnen lounaispuolella.
Historia

Löhne on kaupunkina nuori, mutta sen osa-alueilla on pitkä historia. Gohfeld mainitaan asiakirjoissa ensi kerran 1224. Kylää koetteli ruttoepidemia 1636. Seitsenvuotisen sodan aikana 1. elokuuta 1759 kylässä käytiin taistelu Schlacht bei Gohfeld. Mennighüffen mainitaan ensi kerran 1055. Holsteinin herttuat saivat kylässä valtaa 1600-luvun puolessavälissä. Löhne ilmaantuu aikakirjoihin vuonna 1150 muodossa Lenithe. Kylä sai rautatieyhteyden 1875 ja rautatieasemaa pommitettiin maaliskuussa 1945. Obernbeck mainitaan asiakirjoissa ensi kerran 1151. Osa-alueista nuorin ja vähäväkisin on Ulenburg, jonne rakennettiin vesilinna Wasserschloss Ulenburg 1568–1570..
Löhnen historialliseen arkkitehtuuriim kuuluu Ulenburgin vesilinnan ohella kirkkorakennukset, kuten Mennighüffenin evankelinen kirkko ja Gohfeldin barokkityylinen Simeonkirche. Historiallisia ristikkotaloja on useita.
Talous ja liikenne

Löhnessä toimii lukuisia keittiökalusteiden valmistajia. Kaupungin logistinen sijainti on hyvä, moottoritie BAB 30 kulkee sen halki lännestä itään ja BAB 2 aivan sen itäpuolitse. Löhnen rautatieasema, Bahnhof Löhne, sijaitsee rataosuudella Hamm–Minden. Se oli aikoinaan yksi luoteisen Saksan rautatieliikenteen solmukohdista. Nykyisin asema kuuluu luokkaan 4 Saksan seitsenportaisessa rautatieasemaluokituksessa.
Aiheesta muualla

Löhne, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Löhne
Horst Bohatschekin taideteos Vier Elemente Löhnen rautatieasemalla.
Käännös suomeksi
Madison Iseman

| Madison Iseman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Madison Iseman
Syntynyt: 14. helmikuuta 1997 (ikä 27) Myrtle Beach, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2013-
Aiheesta muualla
madisoniseman.net
IMDb
Elonet
Madison Iseman (s. 14. helmikuuta 1997 Myrtle Beach, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan ​​CMT-komediatelevisiosarjassa Still the King, jossa hän näytteli Charlottea, Billy Ray Cyrusin hahmon Vernon Brownmulen tytärtä. Hänet tunnetaan myös Bethany Walkerin roolista elokuvissa Jumanji: Welcome to the Jungle ja Jumanji: The Next Level, Sarah Quinnia elokuvassa Goosebumps 2: Haunted Halloween sekä Lennon/Alisonia elokuvassa Tiedän mitä teit viime kesänä ja Mary Ellenin roolissa elokuvassa Annabelle Comes Home.
Elämä ja ura

Iseman on kotoisin Myrtle Beachistä Etelä-Carolinasta. Hän on Susan Isemanin ja hammaslääkäri John Isemanin tytär. Hän kävi läpi neljä koekuvausta useiden kuukausien aikana roolistaan ​​elokuvassa Still The King.  Hän on esiintynyt sarjoissa Moderni perhe ja Henry Danger. Vuonna 2017 hän esitti Bethanyta elokuvassa Jumanji: Welcome to the Jungle ja Jumanji: The Next Level vuonna 2019. Pamia hän esitti elokuvassa Beauty Mark. Tämän jälkeen Isemanilla oli päärooleja kahdessa kauhuelokuvassa, Goosebumps 2: Haunted Halloween, joka julkaistiin lokakuussa 2018 ja Annabelle Comes Home, joka julkaistiin kesäkuussa 2019.
Yksityiselämä

Iseman seurusteli vuodesta 2015 lähtien Spencer Sutherlandin kanssa.
Aiheesta muualla

Madison Iseman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Madison Iseman
Käännös suomeksi
Maahockey kesäolympialaisissa 1932

Maahockey oli Los Angelesin olympialaisissa 1932 neljättä kertaa olympiakisoissa.
Olympiaturnauksen kaikki ottelut pelattiin olympiastadionilla, ja siihen osallistui vain kolme maata: isäntämaa Yhdysvallat, hallinnut olympiavoittaja Intia ja Japani. Yhdysvallat ja Japani tekivät ensiesiintymisensä olympiatasolla. Maat pelasivat kertaalleen toisiaan vastaan. Intia otti ylivoimaiset voitot haastajistaan, ja Japanin onnistui ottaa selvä voitto Yhdysvalloista sekä tehdä maali Intiaa vastaan: edellisessä olympiaturnauksessa Amsterdamissa Intialle ei tehty yhtään maalia. Myös Yhdysvallat onnistui maalinteossa Intiaa vastaan häviten kuitenkin ennätysmäisin 24–1-lukemin. Intia voitti Los Angelesissa toisen kuudesta peräkkäisestä maahockeyn olympiakultamitalistaan. Japanin mitali on edelleen maan olympiahistorian ainoa ja Yhdysvaltojen mitali ainoa miesten olympiaturnauksesta.
Olympiaturnauksen kolmea ottelua seurasi yhteensä 35 958 katsojaa, eli ottelukeskiarvo oli 11 986 katsojaa.
Tulokset > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | IND | JPN | USA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Intia | 2 | 2 | 0 | 0 | 35–2 | 4 |  | 11–1 | 24–1 |
|  Japani  | 2 | 1 | 0 | 1 | 10–13 | 2 |  |  | 9–2 |
|  Yhdysvallat | 2 | 0 | 0 | 2 | 3–33 | 0 |  |  |  |
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  IntiaRichard Allen Carlyle Tapsell Leslie Hammond Masud Minhas Eric Pinniger Lal Shah Bokhari Richard Carr Gurmit Singh Dhyan Chand Roop Singh Sayed Jaffar Arthur Charles HindSardar Mohammad Aslam Frank Brewin Pat Sullivan |  JapaniShumkichi Hamada Akio Sohda Sadayoshi Kobayashi Haruhiko Kon Katsumi Shibata Yoshio Sakai Eiichi Nakamura Kenichi Konishi Hiroshi Nagata Toshio Usami Junzō InoharaMasuyuki Asakawa |  YhdysvallatHarold Brewster Samuel Ewing Leonard O’Brien Henry Greer James Gentle Horace Disston Lawrence Knapp David McMullin Charles Sheaffer Amos Deacon William Boddington Frederick WoltersWarren Ingersoll Roy Coffin |
Aiheesta muualla

http://www.the-sports.org/men-s-olympic-games-events-statistics-season-1932-s33-c2-b0-g153-t2598-u151.html
Maahockey olympialaisissa
1896–1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1932 lajit ja kilpailutapahtumat
Amerikkalainen jalkapallo (Näytöslaji) | Ammunta | Haavipallo (Näytöslaji) | Maahockey | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taidelajit | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Intia–Yhdysvallat-ottelu.
Intian kultamitalijoukkue.
Luettelo Louisianan kuvernööreistä

| Louisianan kuvernööri |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen John Bel Edwards 11. tammikuuta 2016 lähtien
Virka-asunto:  Louisianan kuvernöörin kartano
Kauden pituus:  4 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  30. huhtikuuta 1812
Ensimmäinen:  William C. C. Claiborne
Kotisivut:  gov.louisiana.gov
Tämä on luettelo Louisianan kuvernööreistä.
Louisianan kuvernööri on Louisianan hallinnon päämies. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus osavaltion uusiin lakiesityksiin.
Luettelo > Ennen sisällissotaa

| # | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | William C.C. Claiborne | Demokraattis-republikaani | 1812–1816 |
| 2. | Jacques Villeré | Demokraattis-republikaani | 1816–1820 |
| 3. | Thomas B. Robertson | Demokraattis-republikaani | 1820–1824 |
| 4. | Henry S. Thibodaux | Demokraattis-republikaani | 1824–1824 |
| 5. | Henry Johnson | Demokraattis-republikaani | 1824–1828 |
| 6. | Pierre Derbigny | Kansallis-republikaani | 1828–1829 |
| 7. | Armand Beauvais | Kansallis-republikaani | 1829–1830 |
| 8. | Jacques Dupré | Kansallis-republikaani | 1830–1831 |
| 9. | André B. Roman | Whig | 1831–1835 |
| 10. | Edward Douglass White | Whig | 1835–1839 |
| 9. | André B. Roman | Whig | 1839–1843 |
| 11. | Alexandre Mouton | Demokraatti | 1843–1846 |
| 12. | Isaac Johnson | Demokraatti | 1846–1850 |
| 13. | Joseph Marshall Walker | Demokraatti | 1850–1853 |
| 14. | Paul Octave Hébert | Demokraatti | 1853–1856 |
| 15. | Robert C. Wickliffe | Demokraatti | 1856–1860 |
| 16. | Thomas Overton Moore | Demokraatti | 1860–1862 |
Luettelo > Sisällissodan aikana (Konfederaation kuvernöörit)

| # | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
| 16. | Thomas Overton Moore | Demokraatti | 1862–1864 |
| 17. | Henry Watkins Allen | Demokraatti | 1864–1865 |
Luettelo > Sisällssodan aikana (Unionin kuvernöörit)

| # | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
| 18. | George F. Shepley | Sotilashallinto | 1862–1864 |
| 19. | Michael Hahn | Republikaani | 1864–1865 |
Luettelo > Jälleenrakennusaika

| # | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
| 20. | James Madison Wells | Republikaani | 1865–1867 |
| 21. | Benjamin Flanders | Republikaani | 1867–1868 |
| 22. | Joshua Baker | Demokraatti | 1868–1868 |
Luettelo > Jälleenrakennusajan jälkeen

| # | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
| 23. | Henry C. Warmoth | Republikaani | 1868–1872 |
| 24. | P.B.S. Pinchback | Republikaani | 1872–1873 |
| 25. | John McEnery | Demokraatti | 1873 |
| 26. | William P. Kellogg | Republikaani | 1873–1877 |
| 27. | Stephen B. Packard | Republikaani | 1877 |
| 28. | Francis T. Nicholls | Demokraatti | 1877–1880 |
| 29. | Louis A. Wiltz | Demokraatti | 1880–1881 |
| 30. | Samuel D. McEnery | Demokraatti | 1881–1888 |
| 28. | Francis T. Nicholls | Demokraatti | 1888–1892 |
| 31. | Murphy J. Foster | Demokraatti | 1892–1900 |
| 32. | William Wright Heard | Demokraatti | 1900–1904 |
| 33. | Newton C. Blanchard | Demokraatti | 1904–1908 |
| 34. | Jared Y. Sanders | Demokraatti | 1908–1912 |
| 35. | Luther E. Hall | Demokraatti | 1912–1916 |
| 36. | Ruffin Pleasant | Demokraatti | 1916–1920 |
| 37. | John M. Parker | Demokraatti | 1920–1924 |
| 38. | Henry L. Fuqua | Demokraatti | 1924–1926 |
| 39. | Oramel H. Simpson | Demokraatti | 1926–1928 |
| 40. | Huey Long | Demokraatti | 1928–1932 |
| 41. | Alvin Olin King | Demokraatti | 1932 |
| 42. | Oscar K. Allen | Demokraatti | 1932–1936 |
| 43. | James A. Noe | Demokraatti | 1936 |
| 44. | Richard W. Leche | Demokraatti | 1936–1939 |
| 45. | Earl Long | Demokraatti | 1939–1940 |
| 46. | Sam H. Jones | Demokraatti | 1940–1944 |
| 47. | Jimmie Davis | Demokraatti | 1944–1948 |
| 45. | Earl Long | Demokraatti | 1948–1952 |
| 48. | Robert F. Kennon | Demokraatti | 1952–1956 |
| 45. | Earl Long | Demokraatti | 1956–1960 |
| 47. | Jimmie Davis | Demokraatti | 1960–1964 |
| 49. | John McKeithen | Demokraatti | 1964–1972 |
| 50. | Edwin Edwards | Demokraatti | 1972–1980 |
| 51. | Dave Treen | Republikaani | 1980–1984 |
| 50. | Edwin Edwards | Demokraatti | 1984–1988 |
| 52. | Buddy Roemer | Demokraatti | 1988–1991 |
| 52. | Buddy Roemer | Republikaani | 1991–1992 |
| 50. | Edwin Edwards | Demokraatti | 1992–1996 |
| 53. | Mike Foster | Republikaani | 1996–2004 |
| 54. | Kathleen Blanco | Demokraatti | 2004–2008 |
| 55. | Bobby Jindal | Republikaani | 2008–2016 |
| 56. | John Bel Edwards | Demokraatti | 2016– |
Louisianan kuvernöörin kartano
Lögdeälvenin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Lögdeälvenin vesistö (ruots. Lögdeälvens avrinningsområde, vesistöaluetunnus 32) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Lögdeälven ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 608 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Lögdeälven. Joen kokonaispituus on 200 kilometriä ja  laskee Itämereen noin 0,6 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Lögdeälvenin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Lögdeälvenin vesistö on niistä neljänneksi suurin. Se jää Gidejoen vesistön (tunnus 34) ja Öreälvenin vesistön (tunnus 30) väliin. Ångermanjoen vesistö reunustaa vain pientä osaa sen valuma-alueen luoteispäätä. Lögdeälvenin vesistön lounaisreunalla sillä on yhteinen vedenjakaja Gidejoen vesistön ja alajuoksulla Husånin vesistön (tunnus 33) kanssa. Lögdeälvenin vesistön vastakkaisella koillispuolella on yhteistä vedenjakajaa yläjuoksulla Öreälvenin vesistöllä ja  alajuoksulla Leduånin vesistöllä (tunnus 31). Merenrannikolla Lögdeälvenin joensuuta ympäröi mereen laskevien purojen ja ojien pienet valuma-alueet, joiden yhteispinta-ala on pieni.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,9 %), turve (20,3 %), kalliomaa (9,4 %), hiekka ja sora (1,7 %), multamaa (4,5 %), savimaa (0,3 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,0 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,1 %), soita ja kosteikkoja (12,5 %),  viljelymaita (0,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,1 %) sekä joutomaita (0,8 %). Näiden lisäksi on 3,9 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Lögdeälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 19,9 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 108 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,92 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 18,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 108 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 108,4 m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 1,2 m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Käännös suomeksi
Manuela Sáenz

| Manuela Sáenz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Manuela Sáenz y Aizpuru
Syntynyt: 27. joulukuuta 1797 
Puoliso:  James Thorne (1817–1822)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Doña Manuela Sáenz y Aizpuru (27. joulukuuta 1797 - 23. marraskuuta 1856) oli ecuadorilainen Etelä-Amerikan vallankumoussankari, joka tuki vallankumoustoimintaa keräämällä tietoja, jakamalla esitteitä ja osoittamalla mieltä naisten oikeuksien puolesta. Sáenz sai "Caballeresa" -kunniamaininnan Perun Auringon ritarikunnan (Orden El Sol del Péru) kunnianosoituksena palveluksistaan vallankumouksessa.[lähde? ]
Sáenz meni vuonna 1817 naimisiin varakkaan englantilaisen kauppiaan kanssa, ja hänestä tuli seurapiirirouva Perun Limassa. Avioliiton ansiosta hänellä oli edellytykset osallistua poliittisiin ja sotilaallisiin asioihin, ja hän alkoi tukea aktiivisesti vallankumouksellisia pyrkimyksiä. Erottuaan puolisostaan vuonna 1822 hän aloitti pian kahdeksan vuoden yhteistyön ja läheisen suhteen Simón Bolívarin kanssa, ja yhteistyötä kesti Bolívarin kuolemaan asti vuonna 1830. Sen jälkeen kun hän esti Bolívaria vastaan vuonna 1828 tehdyn salamurhayrityksen ja auttoi tätä pakenemaan, Bolívar alkoi kutsua häntä "Vapauttajan vapauttajaksi" ("Libertadora del libertadora").[lähde? ]
Bolívarin kuoltua Sáenz menetti tulonsa, ja Kolumbian seuraava presidentti Santander karkotti hänet. Hän pyrki synnyinmaahansa Ecuadoriin mutta joutui pakenemaan Perun pohjoisrannikon pikkukylään, missä hän kuoli köyhänä. Hänet haudattiin joukkohautaan.
Sáenzin rooli vallankumouksessa jäi hänen kuolemansa jälkeen yleisesti ottaen huomiotta 1900-luvun loppupuolelle saakka. Nykyisin hänet tunnetaan yhtenä 1800-luvun itsenäisyyssotien feministisenä merkkihahmona.[lähde? ]
Mantšuriansaarni

| Mantšuriansaarni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Oliivikasvit Oleaceae
Suku::  Saarnet Fraxinus
Laji::  mandshurica
Kaksiosainen nimi
 Fraxinus mandshurica  Rupr. 
Synonyymit
 Fraxinus nigra subsp. mandshurica 
Katso myös
   Mantšuriansaarni Wikispeciesissä   Mantšuriansaarni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mantšuriansaarni (Fraxinus mandshurica) on oliivipuukasvien (Oleaceae) heimoon ja saarnien (Fraxinus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa mustasaarnea (Fraxinus nigra), jonka alalajiksi (Fraxinus nigra subsp. mandshurica) se on aiemmin myös luokiteltu.
Mantšuriansaarni on kausivihanta lehtipuu, joka kasvaa tavallisesti 12–15 metriä korkeaksi, mutta toisinaan jopa 30 metriä korkeaksi. Puun latvus on tiheä ja sen muoto vaihtelee pyöreästä soikeaan. Lehdet ovat noin 25–40 cm pitkiä ja muodoltaan parilehdykkäisiä. Lehdyköitä on enintään 11 kappaletta ja ne ovat lähes ruodittomia, 7–12 cm pitkiä, muodoltaan suikeita ja toissahalaitaisia. Lehtisuonet näkyvät lehdyköissä selvästi. Väriltään lehdykät ovat yleensä vihreitä, mutta muuttuvat syksyisin keltaisiksi. Mantšuriansaarnen kukat ovat pieniä, teriöttömiä ja vihertävänkeltaisia. Kukat sijaitsevat tiiviissä huiskiloissa ja mantšuriansaarni kukkii keväisin ennen lehtien puhkeamista. Jotkin puut ovat kaksikotisia. Emikukista kehittyvät hedelmät ovat ryppäinä roikkuvia, noin 2,5–5 cm pitkiä lenninsiivellisiä pähkylöitä, jotka kypsyvät elo–lokakuussa.
Mantšuriansaarni kasvaa luontaisena metsäisillä rinteillä sekä avoimissa laaksoissa Koillis-Aasiassa ja Japanissa.
Mantšuriansaarnea voi kasvattaa koristekasvina tai puistopuuna. Se kasvaa parhaiten vakaasti kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä savi- tai hiekkamaassa täydessä auringon valossa. Puu sietää myös hieman varjoa ja pystyy sopeutumaan kuiviin olosuhteisiin. Puu ei ole erityisen näyttävä lämpimimmissä ilmastoissa. Lisäksi mantšuriansaarni on altis useille erilaisille tuhohyönteisille ja sienitaudeille.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mantsuriansaarni (Fraxinus mandshurica)
Trees and Shrubs Online: Fraxinus mandshurica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fraxinus mandshurica (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Fraxinus mandshurica (englanniksi)
Flora of China: Fraxinus mandshurica (englanniksi)
Mamoru Oshii

| Mamoru Oshii> 押井守 |
| --- | --- |
 Mamoru Oshii vuonna 2008 esittelemässä elokuvaansa The Sky Crawlers.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1951 (ikä 73) Tokio, Japani
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Mamoru Oshii (jap. 押井守, s. 8. elokuuta 1951, Tokio, Japani) on japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Oshii on ohjannut sekä animaatio- että näytelmäelokuvia. Oshii on Japanin merkittävimpiä tietokoneavusteisen animaation kehittäjiä. Kansainvälisen yleisön tietoisuuteen hän nousi vuonna 1997, kun hänen elokuvansa Ghost in the Shell – aaveääni voitti parhaan pitkän animaatioelokuvan palkinnon World Animation Celebration Awards -kilpailussa. Oshii voitti tuolloin myös parhaan ohjaajan palkinnon.