stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isännöinti
Isännöintipalvelu

Isännöitsijän vähimmäistehtävä asunto-osakeyhtiössä on huolehtia taloyhtiön juoksevasta hallinnosta taloyhtiön hallituksen antamien ohjeiden ja määräysten mukaisesti. Isännöinti huolehtii siitä, että kirjanpito on lainmukainen ja varainhoito luotettavalla tavalla järjestetty. Tämä on määritelty asunto-osakeyhtiölaissa 7. luvun 17 §:ssa. Lisäksi isännöitsijä voi hoitaa taloyhtiön teknisistä asioista, kuten varmistaa yhtiön omaisuuden kunnossapitoa. Isännöintipalvelun hinta, laatu ja laajuus määritellään taloyhtiön ja isännöitsijän välisessä sopimuksessa.
Isännöintipalvelu > Isännöinnin kilpailuttaminen

Isännöinnin hinta vaihtelee merkittävästi. Erityisesti erillisveloitettujen palkkioiden erot ovat suuria.
Koulutus ja osaaminen

Isännöitsijälle ei ole mitään koulutus- tai osaamisvaatimuksia. Isännöitsijöiden ainoa opetushallituksen valvoma virallinen tutkinto on IAT, muut koulutukset ovat kaupallisten toimijoiden itse kehittämiä koulutusohjelmia. Kiinteistöliitto kuitenkin suosittelee auktorisoidun ja ammattitaitoisen isännöitsijän valitsemista.
Isännöintialaan liittyvää koulutusta on Suomessa mahdollista suorittaa useissa toisen asteen oppilaitoksissa sekä ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa. Ammattikorkeakoulut tarjoavat sekä isännöintiin suuntaavia opintoja että erikoistumisopintoja. Yhtenä väylänä isännöintialalle on myös oppisopimuskoulutus. Isännöintialalla jo toimivan on mahdollista päivittää osaamistaan eri tahojen järjestämien ajankohtaiskoulutusten kautta.
Koulutus ja osaaminen > Isännöinnin ammattitutkinto

Isännöinnin ammattitutkinto on tarkoitettu muutamia vuosia alalla toimineille tai vasta isännöintitehtävissä aloittaneille henkilöille. Se perustuu opetushallituksen antamiin tutkinnon perusteisiin sekä lakiin ammatillisesta koulutuksesta ja siihen liittyvään asetukseen. Isännöinnin ammattitutkintoon johtavaa koulutusta järjestävät useat toisen asteen oppilaitokset.
Isännöinnin ammattitutkintoa suorittava valitsee nykyisin yhden seuraavista osaamisaloista: asunto-osakeyhtiön isännöinti, vuokratalon isännöinti tai kiinteistön tekniset palvelut. Ammattitutkinto mittaa valitun osaamisalan hallinnollista, taloudellista, teknistä ja viestinnällistä sekä käyttäjäpalveluiden tuottamisen osaamista. Lisäksi tutkintoon sisältyy vähintään yksi valinnainen tutkinnon osa, joita ovat asiakkuuksien hoitaminen, asumisneuvonta, toimitilaisännöinti, tieisännöinti sekä yrittäjän ammattitutkinnon osa liikeidean täsmentäminen.
Aiheesta muualla

Isännöintiliitto
Osmo Sipari

Sallan kirkko.
Osmo Artturi Sipari (14. huhtikuuta 1922 Vehkalahti – 22. toukokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Sipari valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1951. Valmistuttuaan hän perusti oman arkkitehtitoimiston.
Siparin varhaisimpia töitä on hänen yhdessä Eero Eerikäisen kanssa suunnittelemansa Sallan kirkko. Sipari ja Eerikäinen voittivat vuoden 1947 arkkitehtikilpailun, joka järjestettiin Lapin sodassa tuhoutuneen kirkon tilalle rakennettavasta uudesta kirkkorakennuksesta. Kirkko vihittiin käyttöön 2. heinäkuuta 1950. Myöhemmin Sipari tuli tunnetuksi nimenomaan koulujen suunnittelijana. Meilahden kansakoulun ja Hyrylän kansakoulun Sipari suunnitteli yhdessä arkkitehti Viljo Revellin kanssa.
Tunnetuimmat Siparin suunnittelemat asuinrakennukset ovat Helsingin Herttoniemen Asunto Oy Hiihtovuoren kolme tornitaloa. Myös Kuopion Puijonlaakson tornitalot ovat Siparin suunnittelemia.
Siparin suunnittelemia rakennuksia

Meilahden kansakoulu, Helsinki – 1953 (yleisen arkkitehtuurikilpailun voitto vuonna 1949 yhdessä Viljo Revellin kanssa)
Sallan kirkko – 1950 (yhdessä Eero Eerikäisen kanssa)
Hyrylän kansakoulu, Tuusula – 1954 (yhdessä Viljo Revellin kanssa)
Asunto Oy Hiihtovuoren tornitalot, Herttoniemi, Helsinki – 1957
Karjasillan yhteiskoulu, Oulu – 1958
Paattionlehdon hautausmaan siunauskappeli, Paattio Kemi – 1960
Metsolan kansakoulu (Jousenkaaren koulu), Tapiola Espoo – 1960
Hakalan koulu, Kotka – 1961
Suomalais-venäläinen koulu, Helsinki – 1964
Chydeniuksen kansakoulu, Kokkola – 1965
Pieksämäen keskikoulu – 1968
Onkilahden yhteiskoulu, Vaasa
Puijonlaakson tornitalot, Kuopio – 1964
Espoonlahden uimahalli, Espoo – 1983
Aiheesta muualla

Sipari, Osmo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland
Heikkilä

Heikkilä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paikannimi

Heikkilä, Jyväskylän kaupunginosa
Heikkilä, kylä Kirkkonummella
Heikkilä, kylä Kuortaneella
Heikkilä, kylä Kuusamossa
Heikkilä, kylä Mietoisissa Mynämäellä
Heikkilä, kylä Valkealassa
Heikkilä, kylä entisessä Muolaan kunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella
Heikkilä, kylä Perniössä Salossa
Heikkilä, kylä Pirkkalassa
Heikkilän kasarmi, kasarmialue Turussa
Iso-Heikkilä ja Vähäheikkilä, Turun kaupunginosia
Heikkilä, kylä Vetelissä
Kerberos

Kerberos. Gustave Dorén kaiverrus.
Kerberos (m.kreik. Κέρβερος, "ker berethrou", 'kuopan hirviö' tai 'kuopan demoni') on Kreikan mytologiassa koira, joka vartioi Haadeen eli manalan porttia. Kerberos esiintyy jo Homeroksen runoissa – tosin ainoastaan vahtikoirana ilman nimeä. Pausanias tosin kertoo, että eräiden tahojen mukaan kyseessä olisikin ollut manalan vahtikoirana tunnettu valtava käärme mutta Homeros ei kuvauksessaan ota mitään kantaa olennon ulkomuotoon.
Kerberoksen tehtävänä oli päästää ainoastaan kuolleiden haamut sisään manalaan ja estää niitä pääsemästä sieltä pois. Kerberoksella on Hesiodoksen Jumalten synty -teoksen mukaan 50 päätä, mutta myöhemmät runoilijat kertoivat päiden määräksi kolme. Sillä oli lohikäärme häntänään, ja sen harja koostui joukosta käärmeitä. Nuoremmissa kertomuksissa Kerberos kuvataan sata- tai monipäiseksi. Joissakin taas Kerberoksella on kolme tai yksi lohikäärmeen häntää, joissa on terävät ja pelottavat piikit. Kerberos oli Ekhidnan ja Typhonin jälkeläinen, ja siten Khimairan ja Orthoksen veli.
Kerberoksen ohi elävänä onnistuivat pääsemään seuraavat henkilöt:
Herakles paini sen kanssa, kunnes se talttui.
Orfeus nukutti sen musiikilla.
Hermes juotti sille Lethejoen vettä.
Aineias syötti sille huumaavia kakkuja.
Psykhe niin ikään syötti sille huumaavia kakkuja.
Herakleen kahdestoista urotyö

Herakleen kahdestoista ja viimeinen urotyö, jonka Eurystheus oli tälle määrännyt, vei Herakleen sieppaamaan Kerberoksen. Hän lähti Eleusiihin tutustuakseen Eleusiin mysteeriin, jotta hän voisi oppia tietämään, kuinka päästä Manalaan ja sieltä takaisin, mutta ensin hänen täytyi puhdistautua kentaurien surmaamisesta. Vihkiydyttyään mysteeriin hän löysi Haadeen luolan suuaukon Tainarumista ja astui alas sisäänkäynnistä.
Heti haadeen porttien läheltä hän löysi Theseuksen ja Peirithooksen sidottuina. Näiden ojentaessa kätensä Herakles sai Theseuksen pelastettua, mutta kun hän yritti nostaa Peirithoosta, maa järkkyi ja yritys jäi kesken. Toisen version mukaan Herakles sai pelastettua molemmat maan pinnalle Hadeksen vaimon, Persefonen avustuksella. Seuraavaksi hän vieritti Askalafoksen kiven syrjään ja jatkoi tappamalla Haadeksen karjasta eläimen antaakseen sieluille verta.
Kun Herakles pyysi Kerberosta Haadeelta, tämä lupasi sen hänelle, jos hän pystyisi pitämään sen kurissa ilman aseita. Niin Herakles paini koiran kanssa ja piti sitä aloillaan, kunnes se talttui, ja raahasi koiran sitten Eurystheuksen palatsiin. Tehtävänsä suoritettuaan Herakles palautti Kerberoksen takaisin isännälleen Haadeeseen.
Myrkyllisten leinikkikasvien kerrotaan saaneen alkunsa Kerberoksen kuolasta, jota sen suusta valui Herakleen urotyön aikana.
Muut mytologiat

Skandinaavisessa mytologiassa on Kerberosta vastaava koirahahmo Garm.
Kerberos-veistos
Palkkatyöläinen

| Palkkatyöläinen |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK
ISSN:  ISSN 0782-3975
Levikki:  27 000
Perustettu:  1929
Päätoimittaja:  Aino Pietarinen
Sitoutuneisuus:  SAK
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  leveys 225 mm   korkeus 300 mm
Ilmestymistiheys:  5 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
www.palkkatyolainen.fi
Palkkatyöläinen oli SAK:n pää-äänenkannattaja. Lehden kappalemääräinen levikki oli vuonna 2015 noin 27 000 ja lukijamäärä noin 80 000. Ruotsinkielinen vastaava julkaisu oli Löntagaren (palkansaaja). Lehti on lakkautettu vuonna 2015.
Historia

Palkkatyöläinen perustettiin vuonna 1929, kun sosialidemokraatit erosivat Suomen Ammattijärjestöstä vastalauseena kommunistien johtaman järjestön linjalle. Aloitteen lehden perustamiseksi teki Ammatillisten Järjestöjen Valtuuskunta (AVJ), ja julkaisijaksi tuli aluksi Suomen Työläisliitto, SDP:n SAJ:sta eronneille perustama eri aloja koonnut ammattiliitto. Palkkatyöläisen kaksi näyte numeroa julkaistiin marras- ja joulukuussa, ja vuoden 1930 alusta se alkoi ilmestyä säännöllisesti kerran viikossa. Uusi lehti julistautui ei-kommunistisen ammattiyhdistysväen äänenkannattajaksi ja se ilmoitti taistelevansa kommunistien karkottamiseksi ay-liikkeestä. Palkkatyöläisen ensimmäinen päätoimittaja oli E. K. Louhikko ja toimitussihteeri K.-A. Fagerholm. Nykyinen SAK pitää Palkkatyöläistä vuosina 1908–1930 ilmestyneen SAJ:n Suomen Ammattijärjestö -lehden perillisenä. Loppuvuonna 1930 Palkkatyöläisestä tuli Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton äänenkannattaja.
Vuonna 2010 SAK pohti Palkkatyöläisen paperiversion lakkauttamista. Lehden tekemistä päätettiin kuitenkin jatkaa vähentämällä ilmestymiskertoja kymmenestä viiteen vuodessa.
Historia > Päätoimittajat

Eero Kosonen ?–2006
Harri Järvinen 2007–2009
Aino Pietarinen 2009–2015
Ptolemaios II

Ptolemaios II:n ja Arsinoe II:n kuva rahassa.
Ptolemaios II Filadelfos (m.kreik. Πτολεμαῖος Φιλάδελφος, 309–246 eaa.) oli Egyptin faarao 281–246 eaa. Hänen isänsä oli suvun kantaisä, Ptolemaios I. Hänestä tuli isänsä ja äitinsä, Bereniken, kanssahallitsija vuonna 281 eaa. Vuonna 285 eaa. Ptolemaios I luopui vallasta ja Ptolemaios II:sta tuli yksinvaltias.
Kun Ptolemaios II:sta tuli faarao, hänen vanhempi velipuolensa Ptolemaios Keraunos lähti Egyptistä ja päätyi lopulta Makedonian kuninkaaksi.
Ptolemaios II soti Kyrenen kuningasta, Magasta vastaan vuonna 274 eaa. Magas oli Ptolemaioksen velipuoli äitinsä kautta ja oli ollut Kyrenen maaherrana, ennen kuin oli riistäytynyt Egyptin vallasta ja kruunauttanut itsensä kuninkaaksi. Myös seleukidien Antiokhos I yritti vallata Syyrian samoihin aikoihin. Sodan jälkeen Egypti hallitsi itäisen Välimeren rantoja aina Kykladeille asti. Antiokhos II:ta vastaan käydyn sodan aikana Egypti menetti alueita Vähän-Aasian etelärannikolta. Sota loppui rauhansopimukseen, jonka mukaan Ptolemaios antoi tyttärensä Bereniken Antiokhos II:n vaimoksi.
Ptolemaios II on myös tiettävästi lähettänyt retkikuntia metsästämään norsuja Somalin niemimaan alueelta. Norsu ei ollut Egyptin alueella tyypillinen eläin, mutta ne tulivat tunnetuiksi Egyptissä Ptolemaios II:n edeltäjän Ptolemaios I:n aikana saadusta sotasaaliista. Norsuja käytettiin uskonnollisissa tapahtumissa ja sodassa. Operaatio oli taloudellisesti suuri hanke, koska retkikunnan piti hankkia tietoa norsujen olinpaikasta paikallisilta nubialaisilta ja etiopialaisilta. Lisäksi tarvittiin intialaisia norsunkouluttajia. Ptolemaios II perusti kaksi eri tukikohtaa lähelle Punaistamerta. Tarkoituksena oli metsästää norsut ja tuoda ne elävinä Egyptiin. Operaatiossa oli nähtävästi ongelmia viljan kuljetuksen kanssa, mutta norsut saatiin todennäköisesti kuljetettua Egyptiin.
Perhe

Ptolemaioksen ensimmäinen vaimo oli Lysimakhoksen tytär Arsinoe I. Erottuaan hänestä, luultavasti poliittisista syistä, Ptolemaios meni egyptiläisen tavan mukaan naimisiin siskonsa Arsinoe II:n kanssa, vaikka se kreikkalaisen tavan mukaan ei ollut sallittua. Arsinoe II oli myös Lysimakhoksen leski.
Tommi Mäkinen

| Tommi Mäkinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Tommi Antero Mäkinen
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1964 (ikä 60) Puuppola
Kansalaisuus:   Suomi
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1987–2003
Kartanlukija(t):   Kaj Lindström  Risto Mannisenmäki  Seppo Harjanne  Timo Hantunen
Entiset tallit:  Nissan (1992) Ford (1994) Mitsubishi (1994–2001) Subaru (2002–2003)
Kilpailuja:  139
Maailmanmestaruuksia:  4 (1996, 1997, 1998, 1999)
Voittoja:  24
Palkintosijoja:  45
Erikoiskoevoittoja:  362
MM-pisteitä:  544
Ensimmäinen kilpailu:  Suomen ralli 1987
Ensimmäinen voitto:  Suomen ralli 1994
Viimeinen voitto:  Monte Carlo -ralli 2002
Viimeinen kilpailu:  Walesin ralli 2003
Sijoitus kaudella 2003:  8. (30 p.)
Tommi Mäkinen jakamassa nimikirjoituksia Suomen rallissa vuonna 2004.
Tommi Antero Mäkinen (s. 26. kesäkuuta 1964 Puuppola, Jyväskylän mlk) on suomalainen entinen ralliautoilija ja nelinkertainen ralliautoilun maailmanmestari vuosilta 1996–1999. Hän lopetti ralliuransa vuonna 2003. Urallaan Mäkinen ajoi yhteensä 139 MM-rallia, joista hän voitti 24. Maailmanmestaruusvuosinaan hän ajoi Mitsubishin tallissa. Mäkinen on voittanut viisi kertaa peräkkäin Suomen MM-rallin sekä neljä kertaa peräkkäin Monte Carlon MM-rallin. Tommi Mäkistä pidetään yleisesti Suomen kaikkien aikojen parhaana ralliautoilijana.
Mäkisen kartanlukijana toimi vuoteen 1997 asti Seppo Harjanne. Hänen kanssaan Mäkinen voitti kaksi maailmanmestaruutta. Harjanteen tilalla jatkoi Risto Mannisenmäki, jonka kanssa Mäkinen ajoi maailmanmestaruuteen vuosina 1998 ja 1999. Mannisenmäen loukattua selkänsä Korsikan ulosajossa vuonna 2001 Mäkinen vaihtoi kartturikseen Kaj Lindströmin.
Lapsuus ja nuoruus

Tommi Mäkinen toimi koneiden parissa jo ennen ralliuransa alkua ja muun muassa voitti 14-vuotiaana traktorikynnön junioreiden piirimestaruuden. 19-vuotiaana hän voitti ensimmäisen kolmesta ko. lajin Suomen mestaruudestaan. Nuoruutensa Mäkinen asui Jyväskylän Suurajojen reitin varrella lähellä Kuukanpään erikoiskoetta, joka oli 1970- ja 1980-luvuilla yksi Suurajojen vakioerikoiskokeista, ja hän olikin jo alle kouluikäisenä seuraamassa rallia Kuukanpäässä.
Koulua Mäkinen kävi Puuppolan koululla ja opiskeli myöhemmin pari vuotta maataloutta. Mäkinen rakensi kavereidensa ja veljiensä kanssa autonromuista peltoautoja, joilla he harjoittelivat ajamista muun muassa jääradoilla.
Uran aloitus > Ensimmäinen ralliauto

Ajokortin saatuaan Mäkinen teki paljon töitä metsätyökoneen kuljettajana ja lopulta, 21-vuotiaana vuonna 1985, hänellä oli koossa tarpeeksi rahaa ralliauton ostoon. Mäkinen osti ensimmäisen ralliautonsa Suomen menestyneimmältä naisralliautoilijalta Minna Sillankorvalta. Auto oli Ford Escort RS2000.
Uran aloitus > Ensimmäiset rallikilpailut

Ensimmäisen rallinsa Mäkinen ajoi junioriluokassa lokakuussa 1985 Nokialla ja sijoitus oli heti kolmas. Ensimmäinen yleiskilpailun voittokin tuli nopeasti, junioreiden SM-rallisarjan karsintaosakilpailussa Summassaari-rallissa Saarijärvellä vuoden 1986 tammikuussa.
Voitto toi suuria odotuksia, mutta junioreiden SM-sarjassa muutamaa hyvää erikoiskoeaikaa tapasi seurata suistuminen tieltä. Ensimmäisen kerran Mäkinen johti junioreiden SM-yleiskilpailua Ähtärissä 1986 mutta sekin kisa päättyi ulosajoon. Kesällä Ford Escort RS 2000 vaihtui BDA-escortiin, jonka moottori tuotti lähes 50 hevosvoimaa edeltäjäänsä enemmän. Mäkinen ajoi luokkansa SM-rallin voittoon Somerolla, minkä ansiosta hän nousi SM-loppupisteissä sijalle 12. Vuosi ensimmäisestä rallistaan Mäkinen kilpaili yleisen luokan SM-tasolla. Tampereella ajetussa rallissa kaukaa kärjen takaa numerolla 74 startannut Mäkinen ajoi yleiskilpailun kymmenen joukossa kunnes ajoi Escortillaan ulos pellolle.
Kohti WRC-uraa

Vuonna 1987 Mäkinen sai takavetoiset ja luokituksiltaan vanhentuneet Escortinsa myytyä ennen Jyväskylän Suurajoja ja hankki N-ryhmän nelivetoisen Lancia Deltan. Hänen ajonsa ensimmäisessä MM-rallissaan herätti huomiota ennen kuin matka päättyi ulosajoon. Auto päätettiin kunnostaa ja seuraavan kauden tavoitteeksi asetettiin N-ryhmän Suomen mestaruus, minkä hän saavuttikin ailahtelevista suorituksista huolimatta. Hankirallissa ja Five Stars -rallissa Mäkinen voitti ryhmänsä. Hänet valittiin samana vuonna AKK:n kokoamaan Finnish Junior Rally Teamiin.
Suomen mestaruutensa jälkeen Mäkinen ajoi pääosin velkarahalla italialaisen yksityistallin Lanciaa Italiassa ja Suomessa. Tunturirallista irtosi voitto, mutta Mäkinen ajautui talousvaikeuksiin, joista häntä auttoivat selviytymään Juha Kankkunen ja Timo Jouhki.
Kohti WRC-uraa > Koulun penkillä

Vuonna 1990 Mäkinen aloitti ammattimaisen valmentautumisen ralliautoilijaksi. Ensimmäiset viikot kuluivat englannin kielen harjoittelussa. Kartturikseen hän sai maailman parhaimpiin alallaan kuuluvan Seppo Harjanteen. Kauden tavoitteeksi asetettiin kokemuksen kerääminen sekä osallistuminen kilpailuihin, joissa Mäkinen noteerattaisiin menestymisen myötä mahdollisimman laajalti. Autoksi hankittiin Saksasta N-ryhmän Mitsubishi Galant. Alkukauden Mäkinen kilpaili rallin SM-Miljoona Cup -sarjoissa ja myöhemmin MM-tasolla Uudessa-Seelannissa. Mäkinen voitti myöhemmin rallin N-ryhmän ja sijoittui yleiskilpailussa kuudenneksi. Kausi oli tulosten kannalta lupaava, muttei vielä kantanut MM-sarjan työpaikkaan.
Kohti WRC-uraa > Takaisin N-ryhmään

Vuonna 1991 Mäkinen kilpaili jälleen N-ryhmässä, mutta katseet olivat suunnattuna tehokkaampiin autoihin. Vuoden 1983 maailmanmestarin Hannu Mikkolan avustuksella hän sai mahdollisuuden ajaa Mazdalla kaksi MM-rallia. Mäkinen voitti Mikkolan Jyväskylässä ja ajoi yleiskilpailun viidenneksi. RAC-ralli päättyi keskeytykseen, mutta Mäkinen oli herättänyt tallipäälliköiden kiinnostuksen.
Kohti WRC-uraa > Tommi Mäkinen ja Nissan

Vuonna 1992 Mäkisellä oli valittavana kaksi tallivaihtoehtoa: Nissan tai Subaru. Molemmat tarjosivat täyttä MM-ohjelmaa. Mäkinen valitsi tallikseen Nissanin, mikä osoittautui lopulta huonoksi valinnaksi. Japanilaistehdas ilmoitti jo kahden ajetun MM-rallin jälkeen supistavansa ohjelmaansa ja myöhemmin kesällä vetäytyvänsä kokonaan sarjasta. Näin Mäkinen pääsi ajamaan vain neljä MM-rallia.
Kohti WRC-uraa > Vuodet 1993–1994

Vuonna 1993 Mäkinen kilpaili MM-sarjassa harvakseltaan yksityistallin Lancialla mutta menestyi auton kilpailukykyyn nähden hyvin; tuloksena kaksi neljättä ja yksi kuudes sija. Mitsubishi kiinnostui Mäkisestä mutta sopimuksen ollessa allekirjoitusta vaille valmis päätti talli palkata Toyotalta työttömäksi jääneen saksalaisen Armin Schwarzin.
Seuraavana vuonna Mäkinen kilpaili etuvetoisella Nissanilla mutta Portugalin MM-ralli päättyi keskeytykseen. Hän harkitsi jo uransa lopettamista, kunnes Mitsubishi ilmoitti pettyneensä Schwarziin. Näin Mäkinen sai tilaisuuden ajaa Mitsubishilla syksyn Sanremon rallissa. Heinäkuun lopulla Ford tarjosi vapaaksi jäänyttä Miki Biasionin tehdasautoa Jyväskylän Suurajoihin, ja Mäkinen ajoi sillä Suurajojen voittoon. Sanremossa Mitsubishilla ajanut Mäkinen keskeytti ja kauden päätösosakilpailussa hän sijoittui Nissanilla yhdeksänneksi.
Ammattilaisura > Subaru

Vuodelle 2002 Mäkinen siirtyi Subarulle. Kauden aluksi hän voitti Monte Carlo -rallin neljännen peräkkäisen kerran mutta ei päässyt paikan päällä juhlimaan voittoa, sillä Sébastien Loebin kielletyllä alueella tapahtuneesta renkaanvaihdosta saama kahden minuutin aikasakko, joka pudotti hänet tuloksissa Mäkisen taakse toiseksi, jätettiin odottamaan Loebin Citroën-tallin vetoomuksen käsittelyä ja lisättiin tuloksiin vasta runsas viikko kilpailun jälkeen, kun Citroën luopui vetoomuksestaan. Tämä voitto teki Mäkisestä kaikkien aikojen ensimmäisen kuljettajan, joka on pystynyt voittamaan Monte Carlon rallin neljä kertaa peräkkäin ja ensimmäisen 24 MM-rallia voittaneen kuljettajan. Ruotsin rallin lumisilla teillä Mäkinen joutui MM-sarjan ykkösenä ajamaan ensimmäisenä eli ikään kuin auraamaan tietä lumesta ja hänen kilpailunsa päättyi keskeytykseen. Myös Korsikalla ja Kataloniassa Mäkinen keskeytti ja ajoi sitten Kyproksella kolmanneksi. Kolmessa seuraavassa osakilpailussa Mäkinen jäi pisteittä kunnes sijoittui Suomen rallissa kuudenneksi. Saksassa hän sijoittui seitsemänneksi eli pistesijojen ulkopuolelle ja Sanremon rallissa hän keskeytti vetoakselin katkettua. Uuden-Seelannin rallissa Mäkinen ajoi kolmanneksi edellään kaksi muuta suomalaista, maailmanmestaruuden voitollaan varmistanut Marcus Grönholm ja toiseksi ajanut Harri Rovanperä. Australian rallissa Mäkinen hylättiin auton alipainoisuuden vuoksi. Kauden lopuksi ajetussa Britannian rallissa Mäkinen sijoittui neljänneksi. MM-sarjassa hän sijoittui kahdeksanneksi 22 pisteellä.
Kauden 2003 Mäkinen aloitti keskeytyksellä Monte Carlo -rallissa. Ruotsin rallissa hän sijoittui palkintokorokkeelle toiseksi. Turkin rallissa hän sijoittui kahdeksanneksi, mikä uudessa pistelaskujärjestelmässä riitti yhteen MM-pisteeseen. Uuden-Seelannin rallissa hän sijoittui seitsemänneksi mutta Argentiinan ralli ei tuonut lisäpisteitä. Akropolis-rallissa Mäkinen oli viides, ja kahden heikomman kilpailun jälkeen hän sijoittui Suomen rallissa parhaana suomalaisena kuudenneksi. Viikko Suomen rallin jälkeen Mäkinen ilmoitti lopettavansa MM-uransa tähän kauteen. Australian rallissa hän oli kuudes, Sanremon rallissa kymmenes, Korsikan rallissa seitsemäs ja Katalonian rallissa kahdeksas. Mäkinen päätti MM-uransa palkintokorokkeelle sijoittuen viimeisessä MM-kilpailussaan Walesissa kolmanneksi. MM-sarjassa Mäkinen sijoittui kahdeksanneksi 30 pisteellä.
Ralliuran jälkeen

Tommi Mäkinen omistaa kotiseudullaan Puuppolassa ralliautoja valmistavan Tommi Mäkinen Racing -yrityksen. Ralliautoja valmistetaan yhteistyössä japanilaisen Subarun kanssa. Vuosittain valmistuu noin 20 autoa. Ralliauton keskihinta on noin 135 000 euroa. Oheispalveluna yritys tarjoaa rallikoulutusta.  Yritys avasi tuotantotilojensa uuden laajennusosan heinäkuussa 2009 ja tiloja avaamassa oli entisten rallitähtien lisäksi Kimi Räikkönen ja ministeri Mauri Pekkarinen.
Kaudesta 2017 kauden 2020 loppuun Mäkinen toimi Toyota Gazoo Racing WRT:n tallipäällikkönä rallin maailmanmestaruussarjassa. Edellisen kerran Toyota oli mukana rallin MM-sarjassa vuonna 1999. Vuoden 2021 alusta hän sai ylennyksen Toyotan autotehtaan moottoriurheilun neuvonantajaksi. Vuoden 2022 lopussa Mäkisen pesti Toyotalla päättyi.
MM-osakilpailuvoitot

1994: Suomi
1996: Ruotsi, Kenia, Argentiina, Suomi, Australia
1997: Portugali, Espanja, Argentiina, Suomi
1998: Ruotsi, Argentiina, Suomi, Sanremo, Australia
1999: Monte Carlo, Ruotsi, Uusi-Seelanti, San Remo
2000: Monte Carlo
2001: Monte Carlo, Portugali, Kenia
2002: Monte Carlo
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ForoCompeticion.com (Arkistoitu – Internet Archive) Tommi Mäkinen.
Juha Kärkkäinen: / Mäkinen, Tommi (1964–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 11.10.2005. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Rallin kuljettajien maailmanmestarit
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Mäkinen Mitsubishissaan
Subarulla Mäkinen otti viimeisen voittonsa.
Signe Lagerborg-Stenius

Signe Lagerborg-Stenius oli järjestyksessä toinen Suomessa arkkitehdin tutkinnon suorittanut nainen.
Signe Lagerborg-Stenius (4. huhtikuuta 1870 Helsinki – 15. heinäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, piirustuksen opettaja ja Helsingin kaupunginvaltuuston valtuutettu.
Lapsuus ja koulutus

Signe Lagerborg-Steniuksen vanhemmat olivat Robert Olof Lagerborg (1835–1882) ja Carolina Lovisa Constance Furuhjelm (1837–1912). Hän oli naimisissa vuodesta 1905 arkkitehti Gunnar Steniuksen (1877–1965) kanssa. Heillä oli neljä poikaa, joista tunnetummat olivat matemaatikko, filosofi ja professori Erik Stenius (1911–1990) ja kaupunkisuunnitteluarkkitehti Olof Stenius (1907–1968).
Signe Lagerborg-Stenius valmistui arkkitehdiksi 1892 Polyteknillisestä opistosta ja hän opiskeli myös piirustuksenopettajaksi Helsingin yliopistossa. Arkkitehtiopintojensa yhteydessä hän teki useita opintomatkoja ulkomaille, mm. Ruotsiin, Tanskaan ja Keski-Eurooppaan.