stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lombardin kieli
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  |  | ɲ |  |
| Klusiili | p | b |  | t | d |  |  |  | k | g |
| Affrikaatta |  |  |  | sʤ | ʧ | ʤ |  |  |
| Frikatiivi |  | f | v |  | s | z | ʃ | ʒ |  |  |
| Tremulantti |  |  |  | r |  |  |  |
| Puolivokaali |  |  |  | l |  | j | w |
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | y |  | u |
| Puolisuppea | e | ø |  | o |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Aiheesta muualla

Lombardinkielinen Wikipedia
Romaaniset kielet
aragonia
aromania
arpitaani
asturia
dalmaatti
emilia
espanja
friuli
galicia
istriotti
istro-romania
italia
katalaani
valencia
korsika
ladini
ladino
liguuri
monegassi
lombardi
mirandeesi
napoli
normanni
oksitaani
provensaali
picardi
piemonte
portugali
ranska
retoromaani
romania
moldavia
sardi
sisilia
taranto
valloni
venetsia
Silas Pereira

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Paulo Silas do Prado Pereira
Syntymäaika: 27. elokuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Campinas, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985-1988 1988-1990 1990 1990-1991 1991-1992 1992-1993 1993 1994-1997 1997 1998-1999 2000 2001 2001 2001 2002 2003-2004 | São Paulo Sporting Portugal Central Español Cesena Sampdoria Internacional Vasco da Gama San Lorenzo Almagro São Paulo Kyoto Purple Sanga Atlético Paranaense América Ituano Rio Branco Portuguesa Desportos Internacional |  |
Maajoukkue
| 1986–1992 | Brasilia | 34 (1) |
Silas Pereira (s. 27. elokuuta 1965 Campinas) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Silas debytoi Brasilian maajoukkueessa 1986. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1986 ja 1990. Hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Simpele–Elisenvaara-rata

Simpele–Elisenvaara-rata oli Suomen rataverkon rautatieosuus Elisenvaarasta Simpeleelle, ja virallinen osa Lappeenranta–Elisenvaara-rataa. Radasta noin kolme neljäsosaa jäi talvisodassa Neuvostoliitolle, ja sotien jälkeen rata purettiin kummankin valtion puolelta.
Simpeleen aseman suunnasta valtakunnan rajalle menevä vanha ratapohja löytyy kuitenkin yhä kohtalaisen helposti maastosta. Venäjän puolella, Karjalan tasavallassa valtakunnanrajan lähistölle yltänyt Elisenvaara-Ketrovaara-Kukonharju -rataosuus on purettu Neuvostoliiton aikana vuonna 1983. Nykyisin vanhaa ratapohjaa pitkin ja sitä myötäillen kulkee asfaltoitu paikallistie Elisenvaarasta Ketrovaaraan.
Simpeleen ja Elisenvaaran välisellä osuudella oli seuraavat asemat (Simpele, Lamminsalo ja Elisenvaara) ja pysäkit (Koitsansalo ja Haapavaara):
Spl, Simpele
Kots, Koitsansalo, 6 km Simpeleen asemalta
Lms, Lamminsalo (nykyinen Ketrovaara), 11 km
Hpv, Haapavaara, 14 km
Evr, Elisenvaara, 22 km
Rataosuudella liikennöitiin Simolan ja Elisenvaaran välillä kulkeneilla junilla. Jatkosodan aikaisen Itä-Karjalan miehityksen aikana myös Helsingin ja Petroskoin (silloinen Äänislinna) väliset pikajunapari P 1/2, ns. Äänislinnan pikajuna, ja henkilöjunapari H 3/4 kulkivat Simpele-Elisenvaara -rataosan kautta.
Aiheesta muualla

Kurkijoki ja osa Laatokan Karjalaa vuonna 1940 -kartta Kurkijoki-Säätiö: kurkijoki.fi -sivusto. (Simpele-Elisenvaara rataosuus kartalla)
Kurkijoki ja osa Laatokan Karjalaa vuonna 1940 -kartta (osasuurennos) Kurkijoki-Säätiö: kurkijoki.fi -sivusto. (Simpele-Elisenvaara rataosuuden asemat kartalla)
Aikataulu N:o 47. Simola-Tainionkoski-Elisenvaara. vaunut.org. (1.1.1938 voimaan tullut aikataulu välillä Simola-Elisenvaara)
Aikataulu N:o 2. Äänislinna-Helsinki. vaunut.org. (15.03.1944 aikataulu välillä Pirttipohja - Hyvinkää)
Rataosuus Elisenvaara - Kukonharju (Koitsansalo) (suljettu) railwayz.info -sivusto. (Kuvakokoelma suljetulta Elisenvaara - Kukonharju (Koitsansalo) rataosuudelta)
Leyland (traktori)

Leyland 245 traktori
Leyland on brittiläinen traktorimerkki, jota valmisti British Leyland Motor Corporation (lyh. BLMC). Merkki syntyi British Motor Corporationin ja Leyland Motorsin uudelleenjärjestelyssä 1968, kun Nuffield-traktoreiden valmistus siirtyi British Leylandille.
Leylandin ensimmäiset omat siniset mallistot esiteltiin suuressa Smithfield-maatalousnäyttelyssä vuonna 1969. Markkinoille ne tulivat vuonna 1970. Mallistot pohjautuivat Nuffieldin "peltikeulamalleihin" 3/45 ja 4/65. Näiden Nuffield-traktoreiden mannereurooppalainen "bullnose"-muotoilu korvattiin hillitymmällä ulkomuodolla. Yhtiöiden uudelleenjärjestelyn jälkeen Leyland lupasi vaalia omistamaansa Nuffield-tuotemerkkiä lisäämällä Nuffield-tekstin ensimmäisten Leyland-traktorien mallinumeroinnin ylle. Seuraavassa mallinmuutoksessa nimi kuitenkin hävisi koneiden pelleistä.
Leyland menestyi aikanaan Englannissa Long Suttonissa järjestetyissä kyntötehoa mitanneissa testeissä, joissa se voitti takavetomallilla 272 monia aikakauden nelivetotraktoreitakin. Suomessa Leylandia arvostettiin muun muassa hyvin kylmäkäynnistyvien ja vääntävien moottoriensa sekä korkean maavaransa vuoksi. Näin ollen yhtiön tuotteet soveltuivat suomalaisten maatilojen yleistraktoreiksi. Leylandin nelivetomalleja voi tavata nykyäänkinmilloin? metsä- ja maatalousurakoinnissa, vaikka ne ovatkin jo yli 34 vuotta vanhoja. Leyland-traktori oli 1970-luvulla suosittu kaivinkonealusta; useana vuonna se ylsi Suomen myydyimmäksi kaivinkonealustaksi. Leylandiin asennettiin muun muassa Ukko-, Mestari-, Vammas- ja Hymas-kaivulaitteita. Englannissa JCB käytti Leylandia ainoana alustakonemerkkinään 1980-luvulle asti, jonka puolivälissä se siirtyi käyttämään Perkinsin moottoreita voimansiirrossa Leyland 4/98 -moottorin sijasta.
Tuotekehittely > Ohjaamo

Aluksi Suomessa traktoreihin asennettiin kotimaisia Junkkarin valmistamia hyttejä kahtena eri versiona, joista myöhempää erotetaan lempinimellä "valkolakki" sen valkoisen katon myötä. Varta vasten Leylandeihin suunnitellut Q-ohjaamot tulivat Suomeen markkinoille nelisylinterisiin traktoreihin vuonna 1976. Q-ohjaamot olivat Junkkari hyttejä paremmin verhoiltuja, varusteltuja, hiljaisempia sekä ylipäänsä ajanmukaisempia. Vuoden 1980 alussa Q-Cab korvattiin täysin uudenlaisella tanskalaisella Sekura Explorer S-80 ohjaamolla. Tosin tarjolla oli edelleen myös Q-ohjaamo maihin, joissa melustandardit olivat Suomea löysemmät. Sinisiä Sekura-ohjaamollisia Leylandeja valmistettiin vain Suomen markkinoille, vain vajaa 300 kpl. Sekura S-80 pysyi muuttumattomana siirryttyä viljankeltaiseen Leyland-sarjaan.
Tuotekehittely > Vaihteisto ja voimansiirto

Leyland Synchro -mallisarjan myötä maaliskuussa 1978 perinteinen 10+2r-siirtopyörävaihteisto korvattiin synkronoidulla 9+3r-vaihteistolla. Vaihdevivut siirtyivät vaihteiston päältä istuimen sivuille, aluevipu vasemmalle ja päävaihdevipu oikealle. Kaikki päävaihteet peruutus mukaan lukien olivat synkronoituja, aluevaihde sen sijaan oli synkronoimaton Constant Mesh -tyyppiä.
Jarrut muuttuivat viljankeltaisissa märiksi levyjarruiksi.
Nelivetoisissa Synchroissa käytettiin Carraron etuakselia.
Tuotekehittely > Ulkonäkö

Ulkoisesti konepeittoa kiertävässä tarrassa oli punaiset reunukset, uudenlainen Leyland-teksti sekä siinä luki "Synchro".  Seuraavana vuonna Leylandit muuttuivat keltaisen värisiksi, ulkonäön sekä ohjaamon pysyessä muutoin samana.
Valmistuksen päättyminen

Leylandin traktorivalmistus siirtyi vuonna 1982 Marshallille ja Kesko ei enää halunnut aloittaa "uuden" merkin maahantuontia ja markkinointia. Tämä oli kova isku uudelle valmistajalle, joka laski kannattavuuden suurelta osin viennin mukaan. Suomi oli ollut kautta aikain suurin yksittäinen Leyland-traktoreiden vientimaa Brittiläisen kansainyhteisön ulkopuolella. Leyland-pohjaisten traktoreiden valmistus päättyi toistaiseksi vuonna 2001 tiukentuneiden päästövaatimusten takia. Viimeiset traktorit valmisti J. Charnleys & Son's, joka omistaa tuoteoikeudet edelleen.
| Merkki | Malli | Maa | Teho | Iskutilavuus | Sylinterit | Polttoaine | Valmistusvuosi | Vetotapa | Myyjä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Leyland | 344 | Britannia | 55 | 3,4 | 4 | Diesel | 1970-1972 | 2WD | Kesko maatalouskoneosasto |
| Leyland | 384 | Britannia | 70 | 3,8 | 4 | Diesel | 1969-1972 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 253 | Britannia | 45 | 2,5 | 3 | Diesel | 1971-1972 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 245 | Britannia | 45 | 2,5 | 3 | Diesel | 1972-1984 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 255 | Britannia | 56 | 3,8 | 3 | Diesel | 1972-1976 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 270 | Britannia | 70 | 3,8 | 4 | Diesel | 1972-1976 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 272 | Britannia | 72 | 3,8 | 4 | Diesel | 1976-1984 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 262 | Britannia | 60 | 3,8 | 4 | Diesel | 1976-1984 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 472 | Britannia | 72 | 3,8 | 4 | Diesel | 1979-1982 | 4WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 462 | Britannia | 60 | 3,8 | 4 | Diesel | 1979-1984 | 4WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 282 | Britannia | 82 | 3,8 | 4 Turbo | Diesel | 1979-1981 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 482 | Britannia | 82 | 3,8 | 4 Turbo | Diesel | 1979-1981 | 4WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 285 | Britannia | 85 | 5,7 | 6 | Diesel | 1972-1980 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 2100 | Britannia | 100 | 5,7 | 6 | Diesel | 1973-1979 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 485 | Britannia | 85 | 5,7 | 6 | Diesel | 1972-1980 | 4WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 4100 | Britannia | 100 | 5,7 | 6 | Diesel | 1972-1980 | 4WD | Kesko Maatalouskoneosasto |
| Leyland | 154 | Britannia |  |  | 4 | Bensa tai Diesel | 1970-1984 | 2WD | Kesko Maatalouskoneosasto |

Lähde:
Muuta

Suomessa on edelleen rekisterissä yli 6 000 Leyland-traktoria (lähde AKE 2007).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa Leyland- ja Marshall traktoreista Konedatan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Leyland- ja Marshall traktoreista Nuffield - Leyland Club Finland ry:n sivuilla
LudoCraft

| LudoCraft Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  The Art of Designing Games and Play
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2006
Perustaja:  Oulun yliopisto
Toimitusjohtaja:  Tony Mikael Manninen
Kotipaikka:  Oulu, Suomi
Toimiala:  Ohjelmistojen suunnittelu ja valmistus
Tuotteet:  Pelit
Liikevaihto:  553 000 euroa (2013)
Liikevoitto:  0,90
Tilikauden tulos:  -31
Henkilöstö:  18
Omistaja:  Oulun yliopisto
Kotisivu:  www.ludocraft.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
AirBuccaneers
Snellman-peli
LudoCraft Oy on vuonna 2006 perustettu ohjelmistoja suunnitteleva ja valmistava yritys. Yhtiö toimi Oulun yliopiston Tietojenkäsittelytieteiden laitoksen pelitutkimusyksikkönä vuodet 1994–2006, kunnes se muutettiin osakeyhtiöksi.
Kokeellisena tutkimusyksikkönä LudoCraft tuli tunnetuksi AirBuccaneers-modistaan, jossa merirosvolaivojen kaltaiset kuumailmapallot ottavat yhteen muinaissuomalaisessa miljöössä. Modi valittiin kolmanneksi parhaaksi peliksi kansainvälisessä Make Something Unreal -kilpailussa vuonna 2005; saman kilpailun oppilaitossarjassa se valittiin toiselle sijalle. Vuonna 2006 LudoCraft pääsi surrealistisella Dragonfly Variations -modillaan Independent Games Festivaalin pelimodauskilpailun viiden finalistin joukkoon ja vuonna 2007 se voitti Spawns of Deflebub -modillaan festivaalin Best Other Mod -kategorian.
Tunnettuja LudoCraftin pelejä ja modeja > AirBuccaneers (2004)

AirBuccaneerissa tykeillä ja miinoilla varustettujen kuumailmapallojen kanssa lentävät muinaissuomalaiset talonpojat ottavat metsärosvojen kanssa yhteen. Modin miljöö perustuu suomalaiseen mytologiaan ja nimistöön. Pelaaminen perustuu kahteen joukkueeseen, joista molemmilla voi olla useampi pallo ja niissä usean henkilön muodostama miehistö. Kapteenin lisäksi miehistönä pallossa voi olla tykin lataaja, suuntaaja, laukaisija sekä useita puolustajia ja tähystäjiä. Päämääränä on pudottaa vastustajan kuumailmapallot.
AirBuccaneers julkaistiin Windowsille Steam-palvelussa joulukuussa 2012. Peli laitettiin ilmaisjakeluun joulukuussa 2014.
PC Gamer antoi pelille arvosanan 80/100 ja IGN 7,5/10.
Tunnettuja LudoCraftin pelejä ja modeja > Snellman-peli (2006)

Snellman-peli on vuoteen 1822 sijoittuva, Oulun keskustan ja triviaalikoulut sisältävä virtuaaliympäristö, jossa pelaaja asettuu nuoren J. V. Snellmanin rooliin. Pelin kohderyhmänä on 7–15-vuotiaat nuoret, ja sen on tarkoitus toimia historiallisena oppimisympäristönä, jonka avulla välitetään tietoa J. V. Snellmanista. Peli oli osa J. V. Snellman 200 vuotta -juhlahanketta.
Tunnettuja LudoCraftin pelejä ja modeja > Dragonfly Variations (2006)

Dragonfly Variations on surrealistinen Unreal Tournament 2004 -modi, jossa sudenkorennot ottavat yhteen sirkkojen kanssa. Peli on parhaimmillaan 6–12 pelaajan ryhmässä pelattuna, ja se perustuu taktikointiin, jossa yritetään saada omat ja vastustajan pelaajat liikkumaan itselle parhaisiin paikkoihin.
Tunnettuja LudoCraftin pelejä ja modeja > Spawns of Deflebub (2006)

Spawns of Deflebub on Unreal Tournament 2004 -moninpelimodi, joka yhdistää elementtejä polttopallosta, flipperistä, biljardista ja Cthulhu-satiirista. Pelaajalle haaste tulee kyvystä hahmottaa oikeita kulmia nopeasti, liikkua strategisesti oikeisiin paikkoihin ja toiminnan ajoituksesta.
Tunnettuja LudoCraftin pelejä ja modeja > Iron Sky

Ludocraft tekee pelin elokuvasta Iron Sky yhdessä Igiosin kanssa.
Aiheesta muualla

LudoCraftin verkkosivut
Gamasutra, 26.1.2007 , Road To The IGF: Spawns of Deflebub's Tony Manninen (haastattelu)
eFinland, 23.3.2005, Northern Cultural Heritage Meets High-Technology with AirBuccaneers (Arkistoitu – Internet Archive)
Blankki, 20.2.2004, sivu 7, Pelitutkimusyksikkö LudoCraft (pdf)
Dragonfly Variations‎
Spawns of Deflebub
Skymnos Khioslainen

| Skymnos Khioslainen> Σκύμνος ὁ Xῖος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 200-luku eaa. Khios
Kuollut: 100-luku eaa.
Ammatti:  maantieteilijä
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  hellenistinen kausi
Tyylilajit:  maantiede
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Skymnos Khioslainen (m.kreik. Σκύμνος ὁ Xῖος, Skymnos ho Khios, lat. Scymnus Chius; toimi n. 185 eaa.) oli antiikin kreikkalainen maantieteilijä, joka oli kotoisin Khioksesta.
Skymnos kirjoitti jonkinlaisen maantieteellisen kuvauksen (περιήγησις, periēgēsis). Sitä pidettiin pitkään samana teoksena kuin Periodos Nikomedeelle, josta on säilynyt nykyaikaan osa. Ensimmäisenä sen laittoivat Skymnoksen nimiin Lucas Holstenius ja Isaac Vossius, ja se esiintyy hänen nimissään vielä Jean-François Gailin toimittamassa kokoelmassa Geographi Graeci minores (1828).
Augustus Meineke osoitti kuitenkin vuonna 1846, että Skymnoksen teos oli muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden teoksissa esiintyvien lainausten perusteella proosamuotoinen, kun taas Periodos Nikomedeelle on kirjoitettu jambisäkeinä. Näin Periodos Nikomedeelle -teoksen on kirjoittanut todellisuudessa joku muu, nimeltä tuntematon kirjoittaja, jota kutsutaan tutkimuksessa nimellä Pseudo-Skymnos.
Skyllí

Skyllín saari mantereelta nähtynä, taivaanrannassa Ágios Geórgioksen saari.
| --- | --- |
Sijainti:  37°26′27″N, 23°32′33″E, Póros Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Tselevínia-saaret, Argo-Saroniset saaret
Pinta-ala:  0,36 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Skyllí (kreik. Σκυλλί) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Argoliin niemimaan itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,36 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Skyllí kuuluu Póroksen kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Skyllí muodostuu kahdesta osasta, joita yhdistää kapea, vain noin 30 metrin levyinen kannas. Saari muodostaa yhdessä sen lounaispuolisen Spathín saaren kanssa pienen saariryhmän nimeltä Tselevínia-saaret (Νήσοι Τσελεβίνια, Nísoi Tselevínia).
Simeon (piispa)

Simeon (alun perin Semjon Semjonovitš Kružkov, Семён Семёнович Кружков, 2. helmikuuta 1929 Tallinna − 21. syyskuuta 1998 Tartto) toimi Viron apostolisen ortodoksisen kirkon apulaispiispana tittelillä Avidosin piispa 16. toukokuuta − 21. syyskuuta 1998.
Simeon syntyi Tallinnassa vironvenäläiseen perheeseen ja opiskeli Pietarin hengellisessä akatemiassa. Hän meni naimisiin Tamara Aleksandrovna Tihomirovan kanssa vuonna 1948 ja vihittiin diakoniksi samana vuonna. Hänet vihittiin papiksi Leningradissa 28. elokuuta 1949. Hän valmistui akatemiasta vuonna 1953.
Toimittuaan vuosina 1953–1961 papintehtävissä eri puolilla Neuvostoliittoa hänet nimitettiin vuonna 1961 Tarton venäjänkielisen Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen kirkon kirkkoherraksi, jossa hän palveli piispaksivihkimiseensä asti. Simeon jäi leskeksi vuonna 1977.
Vuonna 1990 lähes koko Tallinnan hiippakunnan papisto anoi Kružkovin piispaksivihkimistä sen jälkeen kun Tallinnan edellinen piispa Aleksei II oli valittu Moskovan patriarkaksi, mutta piispaksi nimitettiin  rovasti Kornelius Jakobsin.
Kun autonominen Konstantinopolin alainen Viron ortodoksinen kirkko perustettiin uudelleen vuonna 1996 Simeon Kružkov valittiin kirkkokunnan apulaispiispaksi ja vihittiin 10. toukokuuta 1998. Piispa Simeon ehti hoitaa virkaansa ennen kuolemaansa vain reilut kolme kuukautta.
Silppuri

Niittosilppuri
Asiakirjasilppuri
Silppuri on silppuamiseen käytettävä kone. Esimerkkejä silppureista ovat maataloudessa käytettävä niittosilppuri, joka silppuaa ruohoa karjan rehuksi, ja metsätaloudessa käytettävä haketin, jolla leikataan oksia ja muuta puuainesta polttoaineeksi. Muista maatalouskoneista myös leikkuupuimurissa on silppuri, joka silppuaa oljet peltoon silloin, kun niitä ei tarvita kuivikkeeksi tai muuhun käyttöön. Pienempiä oksasilppureita käytetään puutarhanhoidossa pienennettäessä oksia kompostiin. Toimistovälineisiin kuuluu asiakirjasilppuri, jolla tuhotaan hävitettävät asiakirjat.
Shi

Shi voi tarkoittaa seuraavia:
Shi (し tai シ), japanilainen kana-kirjoitusmerkki
Shi-nimisiä henkilöitä

Shi on useiden kiinalaisten sukunimien pinyin-latinisointimuoto. Tunnettuja Shi-nimisiä henkilöitä ovat:
Shi Huangdi, Qin Shi Huangdi (260–210 eKr.), Kiinan ensimmäinen keisari, Qin-dynastian perustaja
Shi Jinglin (s. 1993), uimari
Shi Tao, Shitao, Daoji (n. 1640–1720), kiinalainen taidemaalari
Shi Tao (s. 1968), toimittaja ja kirjailija
Shi Tingmao (s. 1991), uimahyppääjä
Shi Zhengli (s. 1964), virologi
Shi Zhiyong (s. 1980), painonnostaja
Shi Zhiyong (s. 1993), kiinalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Sienten biologia

| Sienten biologia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sari Timonen ja Jari Valkonen (toim.)
Kansitaiteilija:  Jukka Aalto
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  448
ISBN:  978-952-495-297-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sienten biologia on vuonna 2013 ilmestynyt Gaudeamuksen julkaisema sieniä käsittelevä yleisteos, ensimmäinen suomenkielinen sienitieteen perusteos. Sen ovat toimittaneet Sari Timonen ja Jari Valkonen, ja kirjoittajina on suomalaisia asiantuntijoita. Kirjasta on julkaistu toinen, uudistettu laitos vuonna 2018.
Sisältö

Teos on tarkoitettu opiskelijoille, tutkijoille, biologian opettajille ja sienten harrastajille. Teoksessa käydään läpi perusasiat sienten monimuotoisuudesta, aineenvaihdunnasta, genetiikasta, toimintatavoista, ympäristövaikutuksista ja hyötykäytöstä. Ruokasienten ohella teoksessa esitellään esimerkiksi tauteja aiheuttavia sieniä, hajottajasieniä sekä hiivat ja homeet. Suomenkielisen sanaston lisäksi teoksessa on sienilajien taksonominen taulukko.
Kirjan toimittaja Sari Timonen on kertonut, että esimerkiksi sana Neocallimastigomycota saattoi karkottaa opiskelijoita, mutta nyt sillekin on selväkielinen vastine pötsisieni. Sanastoa on ollut laatimassa 40 asiantuntijaa, jotka ovat jokseenkin yksimielisiä, eikä sanojen merkitysten tulkinta siten enää jää hämäräksi. Sanasto on liitetty myös kansalliseen tieteen termipankkiin, joka on vapaasti käytettävissä internetissä. Timonen korostaa, että kirja ei ole sienten tunnistusopas eikä se sisällä ruokareseptejä mutta se tarjoaa tietoa pyykinpesuun, kasvien kasvatukseen ja kivihiiliesiintymien syntymiseen.
Tekijät

Kirjan toimittajista Sari Timonen on mikrobiekologian dosentti, ja hän toimii Helsingin yliopistossa mikrobiologian yliopistonlehtorina. Hän tutkinut sienijuuria 20 vuotta. Jari Valkonen on Helsingin yliopiston kasvitautiopin professori.
Simo Kärävä

Simo Sakari Kärävä (7. kesäkuuta 1923 Lappee – 6. toukokuuta 2006 Helsinki) oli Kansallis-Osake-Pankin johtaja, joka toimi pitkään Suomen sotaveteraaniliiton puheenjohtajana.
Kärävän vanhemmat olivat kouluneuvos, opettaja August Kärävä ja opettaja Rauha Kaijanen ja puoliso vuodesta 1949 Ilmi Helena Räsänen (s. 1922). Kärävä kävi koulua Käkisalmessa, Haapamäellä ja Lappeenrannassa. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti Helsingin yliopistossa 1949 ja sai varatuomarin arvon 1962. Valmistuttuaan Kärävä toimi virkamiehenä maatalousministeriön asutusasiainosastolla, josta hän siirtyi Kansallis-Osake-Pankkiin 1952, ensin lakimieheksi ja sitten konttorien esimieheksi. Pankin johtokunnan jäsen hänestä tuli 1967 ja pääjohtaja Veikko Makkosen varamies 1980. Pankin varatoimitusjohtajana Kärävä työskenteli 1983−1988. Vielä syksyllä 1991 hän toimi Pankkitarkastusviraston kutsusta erityisasiamiehenä Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankkia valvomassa. Kärävä toimi jo opiskeluaikana  useissa eri järjestöissä, yhdistyksissä ja säätiöissä. Sodissa syksyn 1939 liikekannallepanosta aina Lapin sotaan muun muassa ryhmän- ja joukkueenjohtajana toiminut reservin kapteeni Kärävä valittiin 1948 Suomen sotaveteraaniliiton ja sen valtuuston varapuheenjohtajaksi ja 1986 liiton ja sen hallituksen puheenjohtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1998 saakka. Sittemmin liiton kunniapuheenjohtajaksi nimetty Kärävä toimi myös Maailman veteraanijärjestön neuvoston jäsenenä. Kärävä tunnettiin ahkerana kirjoittajana. Hän oli muun muassa yksi kirjoittaja Pankkitoimen lakiasiat -teoksessa, josta otettiin 13 painosta 1958−1998, ja kirjoitti yli tuhat lehtiartikkelia paitsi pankkitoiminnasta ja veteraanityöstä, myös muun muassa karjalaisten asioista.
She’s a Bomb

| ”She’s a Bomb” Lauri Ylönen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Amanda
 Julkaistu: 15. maaliskuuta 2013
 Tuottaja(t): Lauri Ylönen
 Tyylilaji: electropop
 Kesto: 05.11
 Levy-yhtiö: Dynasty
Lauri Ylönen muut singlet
| ”What Are You Waiting For?” 2011 | ”She's a Bomb” 2013 | ”My Favorite Drug” 2013 |
She’s a Bomb on Lauri Ylösen kappale hänen vuonna 2014 julkaistavalta Amanda-studioalbumiltaan. Sen julkaisi Dynasty Records digitaalisesti ladattavana singlenä 15. maaliskuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös Owe Lingvallin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin neljä päivää ennen singlen julkaisupäivää. Videolla Lauri esimerkiksi pukeutuu naisstrippariksi, mikä on saanut suurta huomiota medioissa. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
She’s a Bomb – 2.36 (Radio Edit)
She’s a Bomb – 5.09