stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brasilian Grand Prix 2007
Kilpailun jälkeen

Kilpailun jälkeisissä katsastuksissa havaittiin, että Rosbergin, Kubican ja Heidfeldin autoissa oli ollut liian kylmää polttoainetta. Sääntöjen mukaan polttoaine saa olla vain kymmenen astetta ilman lämpötilaa viileämpää. Viilennetty polttoaine olisi saattanut parantaa suorituskykyä; tosin BBC:n mukaan etu olisi korkeintaan sekunnin luokkaa koko kisan aikana. Tuomaristo pohti asiaa monta tuntia ennen kuin se päätti, ettei kuljettajia rangaista. Päätöksessä todettiin, että lämpötilamittaukset olivat sen verran epävarmoja, ettei niihin voitu täysin luottaa. Mikäli kolmikko olisi hylätty, Hamilton olisi sijoittunut neljänneksi, mikä olisi tuonut maailmanmestaruuden hänelle. McLaren valitti päätöksestä FIA:n vetoomustuomioistuimeen, joka 16. marraskuuta ilmoitti hylänneensä McLarenin valituksen. Valitusta ei edes käsitelty, koska McLaren ei noudattanut oikeanlaista protestimenettelyä. Näin ollen kisan tulokset jäivät voimaan ja Räikkösen mestaruus varmistui. Jo ennen päätöksen julkistamista pidettiin hyvin epätodennäköisenä, että maailmanmestari vaihtuisi tuomaripäätöksellä, koska se saattaisi olla haitaksi lajille ja sen uskottavuudelle. Lisäksi sekä Alonso että Hamilton ilmoittivat julkisesti, etteivät toivo muutoksia sijoituksiin jälkikäteen. Räikkönen sai tukea myös Bernie Ecclestonelta ja Max Mosleylta.
Kimi Räikkösestä tuli kolmas suomalainen Formula 1 -maailmanmestari. Räikkösen nousu loppukaudesta oli harvinaislaatuinen, sillä hän oli pahimmillaan jo 26 pisteen päässä MM-kärjestä Indianapolisin kilpailun jälkeen. Vain kerran aiemmin  viimeiseen kilpailuun MM-sarjan kolmannelta sijalta lähtenyt kuljettaja oli voittanut mestaruuden. Tämä tapahtui ensimmäisellä F1-kaudella 1950, jolloin italialainen Giuseppe Farina voitti kauden päätöskisan Monzassa ja ohitti kilpakumppaninsa myös MM-pisteissä.
Kilpailua seuranneella viikolla levisi uutinen, jonka mukaan Hamilton olisi myöntänyt aiheuttaneensa itse sen, että hänen autonsa vaihteisto kytkeytyi vapaalle. Väitettiin, että hän olisi painanut vahingossa ohjauspyörästä väärää nappia. McLarenin talli kuitenkin kiisti tämän jyrkästi ja ilmoitti, että syy oli tekniikassa eikä kuljettajassa. Tallin mukaan joko ohjelmistossa tai vaihteenvaihtomekaniikassa oli tilapäinen ongelma. Jälkikäteen selvisi, että kohua aiheuttanut uutinen johtui toimittajan väärinkäsityksestä.
Kilpailun jälkeen > Lopulliset MM-pisteet

(Lähde)
| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 110 |
| 2 |  Lewis Hamilton | McLaren | 109 |
| 3 |  Fernando Alonso | McLaren | 109 |
| 4 |  Felipe Massa | Ferrari | 94 |
Ferrari oli jo aiemmin varmistanut valmistajien sarjan MM-tittelin, kun McLarenin tallipisteet poistettiin vakoiluskandaalin seurauksena.lähde?
Muuta

Kazuki Nakajiman uran ensimmäinen kilpailu.
Ralf Schumacherin uran viimeinen kilpailu.
Spyker-tallin viimeinen kilpailu, tallin nimi muuttui kaudeksi 2008 Force Indiaksi.
Heikki Kovalaisen viimeinen kilpailu Renaultilla.
Giancarlo Fisichellan viimeinen kilpailu Renaultilla.
Vitantonio Liuzzin viimeinen kilpailu Toro Rossolla.
Sakon Yamamoton viimeinen kilpailu Spykerilla.
Heikki Kovalaisen kauden ensimmäinen ja ainoa keskeytys.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Autosport.com
F1-ruutu (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula1.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Brasilian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Autódromo José Carlos Pace (1973–1977, 1979–1980, 1990–2019) Autódromo Internacional Nelson Piquet (1978, 1981–1989)
Formula 1 -kausi 2007
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |
|  Yhdysvallat |  Ranska |  Britannia |  Eurooppa |  Unkari |  Turkki |
|  Italia |  Belgia |  Japani |  Kiina |  Brasilia |  |
Kazuki Nakajima ajaa Williamsin autoa perjantain vapaissa harjoituksissa.
Adrian Sutil lauantain vapaissa harjoituksissa.
Kärkiautojen järjestys kilpailun ensimmäisessä mutkassa.
Kovalainen jäi keskeytyksensä jälkeen seuraamaan kilpailua radan varrelta.
Nico Rosberg nousi neljänneksi ohittamalla Robert Kubican.
Kimi Räikkönen ylsi sittenkin mestariksi.
Francisco Morazán (departementti)

| Francisco Morazán |
| --- | --- |
 Sijainti
 Koordinaatit: 14.0893°N, 87.1878°W 
Valtio:  Honduras
Kunnat (municipalities):  28 kpl
Perustettu:  1825
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tegucigalpa (996 658 as., 2013)
Pinta-ala  ():  8 787 km²
Väkiluku (2013)  ():  1 508 906
HDI (2022):  0,681
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  HN-FM
Francisco Morazán on departementti Hondurasin keskiosassa. Sen pinta-ala 7 946 km2 ja  väkiluku 1,509 miljoonaa asukasta. Väkiluvultaan se on Hondurasin toiseksi suurin departementti Cortésin departementin jälkeen. Hallinnollinen keskus on maan pääkaupunki Tegucigalpa (996 658 as., 2013).
Departementti on perustettu vuonna 1881. Sen maatalouden tärkeitä tuotteita ovat sokeriruoko, banaani, maissi, tomaatti, kaali, salaatti, durra ja kahvi. Myös kauppa ja teollisuus työllistävät tällä alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francisco Morazán (departementti) Wikimedia Commonsissa
| n k Hondurasin departementit |
| --- | --- |
 Atlántida  Choluteca  Colón  Comayagua  Copán  Cortés  El Paraíso  Francisco Morazán  Gracias a Dios  Intibucá  Islas de la Bahía  La Paz  Lempira  Ocotepeque  Olancho  Santa Bárbara  Valle  Yoro
Giant in My Heart

| ”Giant in My Heart” Kiesza |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sound of a Woman
 Julkaistu: 8. elokuuta 2014
 Tuottaja(t): Rami Samir Afuni
 Tyylilaji: Electropop, house
 Kesto: 04.29
 Levy-yhtiö: Lokal Legend
Kieszan muut singlet
| ”Hideaway” 2014 | ”Giant in My Heart” 2014 | ”No Enemiesz” 2014 |
Giant in My Heart on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Kieszan kappale hänen Sound of a Woman -ensialbumiltaan. Sen julkaisi 2014 levy-yhtiö Lokal Legend albumin toisena singlenä. Kappaleen ovat sanoittaneet Kiesza ja Rami Samir Afuni, joista jälkimmäinen myös on tuottanut kappaleen. "Giant in My Heart" on electropop house -kappale, jossa lauletaan falsetissa, ja se sisältää yhdistelmän scat-laulua, jytisevää 808:aa sekä pehmeämpiä synth-led-osuuksia. Sanoituksellisesti kappale kertoo aiheista, jotka liittyvät rakkauden menettämiseen ja jälkimainingeissa eroamiseen.
"Giant in My Heart" sai musiikkikriitikoilta pääosin myönteisen vastaanoton, ja kappaleessa kehuttiin sen yhteneväisyyksiä Kieszan ensisinglen "Hideawayn" kanssa sekä laulajan voimakkaampaa sanojen esittämistä. Kappale oli kaupallinen menestys ja oli Britannian singlelistan neljännellä sijalla. Sitä myytiin ensimmäisellä viikolla 33 414 kappaletta. "Giant in My Heart" oli Kieszan toinen peräkkäinen Britanniassa viiden parhaan joukkoon päässyt single, ja se on menestynyt myös Saksassa, jossa se oli heti listan 11. sijalla. Kappaleeseen liittyvä, kappaleen tuottajan Afanin ohjaama musiikkivideo kuvattiin New Yorkissa. Video julkaistiin 1. heinäkuuta 2014, ja se sai muutamilta kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Videolla turhautunut miespuolinen toimistotyöntekijä elää kaksoiselämää crossdresserin kanssa. Kiesza on esittänyt "Giant in My Heartin" yhdysvaltalaisessa televisio-ohjelmassa Jimmy Kimmel Live!:ssä, ja kappaleen on levyttänyt myös englantilaislaulaja Florrie.
Käännös suomeksi
Alessandro Volta

| Alessandro Volta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1745 Como, Lombardia, Milanon herttuakunta
Kuollut: 5. maaliskuuta 1827 (82 vuotta) Como, Lombardia, Itävallan keisarikunta
Kansalaisuus:  Italialainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Ensimmäinen sähkökemiallinen paristo
Palkinnot:  Copley-mitali (1794)
Alessandro Giuseppe Antonio Anastasio Volta (18. helmikuuta 1745 Como – 5. maaliskuuta 1827 Como) oli italialainen fyysikko, joka kehitti teorian staattista sähköä varastoivasta laitteesta. Volta tutki sähköstatiikkaa, pneumatiikkaa ja meteorologiaa. Vuonna 1799 hän kehitti sinkki- ja kuparilevyistä muodostuvan ensimmäisen pariston, Voltan patsaan, jonka hän esitteli vuonna 1800. Volta löysi metaanin ja pystyi ensimmäisenä eristämään sitä. SI-järjestelmän jännitteen yksikkö voltti on nimetty Voltan muistoksi.
Elämä > Lapsuus

Volta syntyi Milanon herttuakunnassa sijaitsevassa Comon kaupungissa. Voltan isä oli toiminut 11 vuotta jesuiittapappina, mutta luopui pappeudesta, avioitui ja sai vaimonsa kanssa yhdeksän lasta. Perheen pojista nuorin oli Alessandro. Voltan isä, Filippo Volta, luuli poikansa olevan kehitysvammainen, koska hän oppi puhumaan vasta 4-vuotiaana. Vanhemmat eivät kyenneet tarjoamaan pojalleen koulutusta, vaikka kuuluivat alempaan aatelistoon. Koulutuksen järjestämisessä auttoivat muut sukulaiset. Volta oli 7-vuotiaana kehitykseltään samalla tasolla kuin muut ikäiset, samaan aikaan hänen isänsä kuoli. Filippo Voltan kuoleman jälkeen Voltasta piti huolta hänen setänsä. Pian koulussa käynnin aloittamisen jälkeen Volta oli jo ikäisiään kehityksessä edellä. Volta opiskeli 13-vuotiaaksi asti jesuiittakoulussa. Jo 14-vuotiaana Volta päätti, että hänestä tulee fyysikko. Päätös syntyi kun hän oli lukenut Joseph Priestleyn kirjan The History and Present State of Electricity. Lopettaessaan koulunkäynnin 16-vuotiaana, hän hallitsi englannin, ranskan, latinan ja italian kielet sekä pystyi lukemaan hollantia ja espanjaa. Täytettyään 16 vuotta hän sai siirron Comossa sijaitsevaan Benzin seminaariin. Voltan opettaja Isä Gerolamo Bonesi yritti useaan otteeseen käännyttää Voltaa papiksi, mutta tämä pysyi tiukasti suunnitelmassa, johon kuului tieteellinen ura. Setä painosti turhaan Voltaa aloittamaan lakiopinnot.
Elämä > Aikuisikä

Perusopetuksen jälkeen Volta kiinnostui sähköstä ja aloitti sähköisten ilmiöiden tutkimisen. Volta opiskeli sähköä Musschenbroekin, Nollet'n ja Beccarian kirjojen avulla. Nämä kolme olivat tuon ajan sähköä tutkineiden fyysikoiden kärkinimiä. Syvästi sähköstä kiinnostunut Volta rakensi vuonna 1775 niin sanotun elektroforin. Samoihin aikoihin Voltasta tuli Comon High Schoolin fysiikan professori. Seuraavina vuosina hän tutki paljon kaasuja ja onnistui eristämään yksinkertaisinta orgaanista yhdistettä, metaania. Voltan tieteellisen edistymisen seurauksena hän sai vuonna 1779 professuurin Pavian yliopistosta. Tuona aikana hän kehitteli useita laitteita, jotka sovelsivat hänen aiempia tutkimustuloksiaan.
Elämä > Myöhemmät vuodet

Volta valittiin vuonna 1791 Royal Societyn ulkomaalaiseksi jäseneksi. Hänelle myönnettiin kolmen vuoden jäsenyyden jälkeen Copley-mitali. Volta meni naimisiin Teresa Peregrinin kanssa vuonna 1794.  Perheeseen syntyi kolme poikaa, joista Flamino kuoli 18-vuotiaana. Flaminon kuolema oli suuri järkytys koko perheelle.
Volta keksi vuonna 1800 ensimmäisen pariston. Tämän ansiosta Napoleon Bonaparte antoi hänelle kreivin (conte) arvon vuosi keksinnön jälkeen. Volta lopetti tieteellisen tutkimisen vuonna 1819 ja vietti aikansa tilallansa Comnagossa, lähellä Comoa. Volta kuoli lyhyen sairastelun jälkeen 82-vuotiaana 5. maaliskuuta 1827.
Tieteellinen ura

Volta keksi sähköparin, pariston, joka herätti jatkuvan sähkön lähteenä suurta huomiota. Voltan ansiosta sähkövirran käsite alkoi kehittyä, vaikka sen merkitys oli vielä epämääräinen. Hän hylkäsi Galvanin teorian eläinsähköstä: sähkö ei ole peräisin sisältä vaan ulkoa, kahden metallin kontaktista. Voltan väitteet herättivät tieteellisen kiistan, joka aloitti uuden aikakauden sähkön historiassa. Vastaväitteitä torjuakseen Volta ryhtyi selvittämään yhä intensiivisemmin sähkön alkuperää. Hän pystyi muun muassa osoittamaan, että sopiva kahden metallin yhdistelmä aiheutti aistiärsytystä. Volta todisti kokeidensa avulla, että sähkö kulkee aistihermoihin metallista eikä mistään ruumiin lihaksesta.
Voltan patsas.
Guatemalan quetzal

| Guatemalan quetzal |
| --- | --- |

ISO 4217 -koodi:  GTQ
Keskuspankki:  Guatemalan pankki
Esitelty:  1925
Symboli:  Q
Käyttäjät:  Guatemala
Jaettava yksikkö:  centavo
Guatemalan quetzal on ollut Guatemalan rahayksikkö vuodesta 1926 lähtien, jolloin se korvasi aiemman peson. Quetzal jakaantuu 100 centavoon eli senttiin.
Valuutta on nimetty mayaketsaalin mukaan, jonka pyrstöhöyheniä mayat käyttivät rahana.
Kolikot

Nykyään käytössä olevissa kolikoissa on Guatemalan vaakuna kruunapuolella. 
Kolikot, ja niiden klaavapuolen kuva-aiheet, ovat seuraavat:
1 centavo: Bartolomé de las Casas, dominikaanimunkki, piispa ja intiaanien puolustaja.
5 centavoa: Vapauden puu ja motto "LIBRE CREZCA FECUNDO" ("Kasva vapaana ja hedelmällisenä").
10 centavoa: Monoliitti Quiriguán maya-kaupungista.
25 centavoa: Rauhanaktivisti Concepción Ramírez.
50 centavoa: Lycaste skinneri -orkidea, Guatemalan kansalliskukka.
1 quetzal: Tyylitelty kyyhkynen, sana "Paz (Peace)", ja päivämäärä "29 de Diciembre de 1996 (29. joulukuuta 1996)", jolloin allekirjoitettiin Guatemalan sisällissodan päättänyt rauhansopimus.
Suomen Rahapajalla on Guatemalan pankin kanssa sopimus vuosille 2023-2025 yhden quetzalin kolikoiden lyömisestä ja toimittamisesta.
Setelit

Nykyään käytössä ovat 1, 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 quetzalin setelit. Aiemmin käytössä oli myös 0,50 quetzalin seteli. Setelien etupuolella oikeassa yläkulmassa on niiden arvo ilmaistuna mayojen numeroilla.
| Arvo | Pääväri | Etupuoli | Kääntöpuoli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Q 0,5 | Ruskea | Tecún Umán, mayoihin kuuluneen Kʼiche-kansan sotapäällikkö espanjalaisvalloituksen aikana. | Tikalin temppeli I. | Ei ole enää käytössä. |
| Q 1 | Vihreä | José María Orellana, Guatemalan presidentti, jonka kaudella otettin quetzal käyttöön. | Guatemalan pankin rakennus. | Korvattu polymeerisetelillä 20.8.2007 alkaen. |
| Q 5 | Violetti | Justo Rufino Barrios, Guatemalan presidentti ja yksi vuoden 1871 vallankumoksen johtajista. | Allegorinen kuva koulutuksesta. | Korvattu polymeerisetelillä 14.11.2011 alkaen. |
| Q 10 | Punainen | Miguel García Granados, Barriosin edeltäjä Guatemalan presidenttinä ja vuoden 1871 vallankumoksen johtaja. | Kuva Guatemalan vuoden 1872 kansalliskokouksesta. |  |
| Q 20 | Sininen | Mariano Gálvez, Guatemalan valtionpäämies Keski-Amerikan liittovaltiossa. | Keski-Amerikan itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus 15.9.1821. |  |
| Q 50 | Oranssi | Carlos Zachrisson, valtionvarainministeri vuosina 1923-1926. | Allegorinen kuva kahvin merkityksestä Guatemalalle. |  |
| Q 100 | Seepianruskea | Francisco Marroquín, Guatemalan ensimmäinen piispa vuosina 1534–1563. | Guatemalan San Carlosin yliopiston ensimmäinen rakennus Antiguassa. |  |
| Q 200 | Merensininen | Sebastian Hurtado, Mariano Valverde ja German Alcántara; kolme marimba-säveltäjää. | Marimba, Guatemalan kansallissoitin. |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guatemalan quetzal Wikimedia Commonsissa
| n k Amerikan rahayksiköt |
| --- | --- |
Pohjois-Amerikka:  Bermudan dollari  Euro (Saint-Pierre ja Miquelon)  Kanadan dollari (Kanada, Saint-Pierre ja Miquelon)  Meksikon peso   Tanskan kruunu (Grönlanti)  Yhdysvaltain dollari 
Keski-Amerikka:  Belizen dollari  Costa Rican colón  Guatemalan quetzal  Hondurasin lempira  Nicaraguan córdoba  Panaman balboa  Yhdysvaltain dollari (El Salvador, Panama) 
Karibia:  Alankomaiden Antillien guldeni  Aruban floriini  Bahaman dollari  Barbadoksen dollari  Caymansaarten dollari  Dominikaanisen tasavallan peso  Itä-Karibian dollari (Anguilla, Antigua ja Barbuda, Brittiläiset Neitsytsaaret, Dominica, Grenada, Montserrat, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit)  Euro (Saint-Martin, Saint-Barthélemy, Guadeloupe, Martinique)  Haitin gourde  Jamaikan dollari  Kuuban peso  Kuuban vaihdettava peso  Trinidadin ja Tobagon dollari  Yhdysvaltain dollari (Puerto Rico, Yhdysvaltain Neitsytsaaret, Brittiläiset Neitsytsaaret, Turks- ja Caicossaaret) 
Etelä-Amerikka:  Argentiinan peso  Bolivian boliviano  Brasilian real  Chilen peso  Kolumbian peso  Englannin punta (Brittiläinen Antarktiksen alue, Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret)  Euro (Ranskan Guayana)  Falklandin punta  Guyanan dollari  Paraguayn guaraní  Perun sol  Sucre  Surinamen dollari  Uruguayn peso  Venezuelan bolívar  Yhdysvaltain dollari + Ecuadorin centavo (Ecuador) 
Guatemalalaisia kolikoita.
Jordan Gross

| Jordan Gross |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. toukokuuta 1995 (ikä 29) Maple Grove, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Dinamo Minsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  79
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Green Bay Gamblers (USHL) Notre Dame Fighting Irish (NCAA) Arizona Coyotes (NHL) Tucson Roadrunners (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Colorado Eagles (AHL) Nashville Predators (NHL) Milwaukee Admirals (AHL)
Jordan Gross (s. 9. toukokuuta 1995 Maple Grove, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Minskissä. Pelipaikaltaan Gross on puolustaja.
Ura

Vuosina 2014–2018 Gross edusti Notre Damen yliopiston joukkuetta, joka hänen viimeisellä kaudellaan voitti sarjansa mestaruuden. Valmistuttuaan Gross solmi huhtikuussa 2018 varaamattomana pelaajana Arizona Coyotesin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen. Ammattilaisdebyyttinsä hän teki vielä saman kauden aikana Coyotesin AHL-farmiseura Tucson Roadrunnersissa, jossa Gross teki ensimmäisessä ottelussaan kaksi syöttöpistettä.
Kausi 2018–2019 oli Grossin ensimmäinen kokonainen aikuisten tasolla. Hän pelasi koko kauden lainalla Roadrunnersissa. 61 pelaamassaan runkosarjaottelussa hän teki tehot 5+20=25. NHL-debyyttinsä Gross teki seuraavalla kaudella 22. joulukuuta 2019 ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan. Kaudella 2020–2021 pelasi seitsemän ottelua Coyotesissa saaden tilastoihinsa kolme syöttöpistettä.
Heinäkuussa 2021 Gross teki Colorado Avalanchen kanssa yksivuotisen sopimuksen. Hän pelasi miltei koko kauden seuran farmijoukkueessa AHL-liigan Colorado Eaglesissa. Hän voitti AHL:n puolustajien pistepörssin ja hänet palkittiin liigan parhaana puolustajana kaudella 2021–2022.
Kesällä 2022 Gross siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Nashville Predatorsiin.
Gertrude Bell

Gertrude Bell 1909 Babylonissa, Irakissa.
Gertrude Bell, CBE (14. heinäkuuta 1868 Washington Hall, County Durham, Englanti – 12. heinäkuuta 1926 Bagdad) oli brittiläinen tutkimusmatkailija, kirjailija, poliittinen virkailija, arkeologi ja vakooja, joka toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Britannian tiedustelupalvelulle, ja josta tuli myöhemmin merkittävä vaikuttaja Britannian siirtomaapolitiikassa. Bell oli T. E. Lawrencen tavoin merkittävässä roolissa Britannian nostaessa sodan jälkeen valtaan hashemiitti-suvun dynastioita nykypäivän Jordanian ja Irakin alueella.
Vuonna 2015 tuli ensi-iltaan Bellistä kertova Werner Herzogin ohjaama elokuva Aavikon kuningatar (Queen of the Desert), jossa Belliä esittää Nicole Kidman. Hänestä on tehty myös dokumenttielokuva Kirjeitä Bagdadista (Letters from Baghdad, 2016), jonka Yle Teema esittää ja näyttää arkistossaan kevään 2018 aikana. Se tekijöinä ovat Sabine Krayenbühl ja Zeva Oelbaum. Se perustuu Bellin kirjeisiin ja aikalaiskommentteihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gertrude Bell Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  Photographers' Identities  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC 2  IdRef  İslâm Ansiklopedisi 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gertrude Bell
Käännös suomeksi
Kirill Martšenko

| Kirill Martšenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kirill Igorevitš Martšenko
Syntynyt: 21. heinäkuuta 2000 (ikä 24) Barnaul, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Columbus Blue Jackets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  86
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Jugra Hanty-Mansijsk (KHL) SKA-Neva (VHL) SKA Pietari (KHL)
NHL-varaus:  49. varaus, 2018 Columbus Blue Jackets
Kirill Igorevitš Martšenko (ven. Кирилл Игоревич Марченко; s. 21. heinäkuuta 2000 Barnaul, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Martšenko laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Martšenko vietti viimeisimmät juniorivuotensa Jugra Hanty-Mansijskissa. Hän oli kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 23+29=52. Kaudella 2016–2017 Martšenko oli seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+21=40. Samalla kaudella hän debytoi Mamonty Jugryn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Martšenko pelasi kauden aikana liigan tähdistöottelussa.
Kaudella 2017–2018 Martšenko oli MHL:n pudotuspeleissä tehoilla 4+3=7 Mamonty Jugryn paras pistemies ja hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Stepan Grymzinin kanssa. Martšenko debytoi kauden aikana myös Jugra Hanty-Mansijskin KHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Martšenko teki KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 27. helmikuuta 2018 vieraissa Metallurg Magnitogorskia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.11 minuuttia. Jugra jätti KHL:n kauden jälkeen talousongelmien vuoksi ja siirtyi pelaamaan farmiliiga VHL:ään.
Columbus Blue Jackets varasi Martšenkon toisella kierroksella 49. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Ennen tätä, toukokuussa 2018 Jugra Hanty-Mansijsk kauppasi hänen pelaajaoikeutensa SKA Pietariin rahallista korvausta vastaan. Joulukuussa 2019 Martšenko solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen SKA Pietarin kanssa.lähde?
Martšenko teki debyyttinsä NHL:ssä Columbus Blue Jacketsin paidassa joulukuussa 2022 ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
Heinäkuussa 2024 Martšenko solmi Blue Jacketsin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 11,55 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, jonka vuosittainen arvo on 3,85 miljoonaa dollaria.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2020 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Martšenko pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Martšenko pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän oli tehoilla 3+3=6 Venäjän paras pistemies ja jakoi sisäisen maalipörssin voiton Ivan D. Morozovin kanssa. Valmennus valitsi Martšenkon joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Ranskaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Ensimmäiset miesten A-maaottelut Martšenko pelasi kaudella 2019-20.