stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo kenttäratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajista
Joukkuekilpailut > 1994

Iso-Britannia: Karen DIXON (Get Smart), Mary THOMSON (King William), Charlotte BATHE (The Cool Customer), Kristina GIFFORD (General Jock) 198,80
Ranska: Jean-Lou BIGOT (Twist La Beige), Jean TEULERE (Rodosto), Marie-Christine DUROY (Summersong) 213,20
Saksa: Bettina OVERESCH (Watermill Stream), Cord MYSEGAES (Ricardo), Ralf EHRENBRINK (Kildare) 279,60
Australia: Prue CRIBB (Navarone), Phillip DUTTON (True Bird Girwood), Felicity CRIBB (Carmody Street), Gillian Rolton (Peppermint Grove) 289,80
Irlanti: Eric SMILEY (Enterprise), Gerry FLYNN (Meanus), David FOSTER (Duneight Carnival) 305,60
Uusi-Seelanti: Vaughan JEFFERIS (Bounce), Mark Todd (Just an Ace), Andrew NICHOLSON (Jager Meister II) 391,80
Italia: Giacomo DELLA CHIESA (Diver Dan), Fabio MAGNI (Passport),Ferdinando ACERBI (Astore Dell’Uccelaia) 407,80
Alankomaat: Adriaan SMEULDERS (Bastion), Martin LIPS (Opstalans Winchester), Astrid VAN LEEUWEN (Dora’s Green L.) 412,80
Suomi: Piia Pantsu (Cyna), Cajus Aminoff (Sabinette), Katri Wäyrynen (Devil’s Reef) 414,85
Kanada: Edie TARVES (Socrates), Chelan KOZAK (Soweto), James SMART (Fascination Street) 467,80
Joukkuekilpailut > 1998

Uusi-Seelanti: Blyth TAIT (Ready Teddy), Mark TODD (Broadcast News), Vaughan JEFFERIS (Bounce), Sally CLARK (Squirrel Hill) 137,65
Ranska: Marie-Christine DUROY (Summer Song GB), Rodolphe SCHERER (Bambi de Brière), Jean-Lou BIGOT (Twist La Beige), Philippe MULL (Viens du Frêne) 182,85
USA: David O'CONNOR (Giltedge), Kerry MILLIKIN (Out And About), Bruce DAVIDSON (Heyday), Karen O’CONNOR (Prince Panache) 186,15
Ruotsi: Paula TORNQUIST (SAS Monaghan), Linda ALGOTSSON (Lafayett), Magnus OSTERLUND (Master Mind), Anna HILTON (Home Run II) 199,65
Irlanti: Virginia MC GRATH (The Yellow Earl), Mark KYLE (Irish Patriot), Lucy THOMPSON (Welton Molecule), Eric SMILEY (Enterprise) 326,80
Italia: Fabio MAGNI (Cool ‘N Breezy), Lara VILLATA (TNT Nikki Dow), Marco BIASIA (Dow Jones), Fabio FANI CIOTTI (Mansell) 398,40
Tanska: Nils HAAGENSEN (Landrovers Discovery), Peter FLARUP (Dex), Cecilie ROLD (King Koss) 434,10
Espanja: Enrique SARASOLA (Cool Boy), Jaime MATOSSIAN (New Venture), Ramón BECA (Perseus II) 467,85
Brasilia: Carlos PARO (CDC Baron), Marcelo TOSI (Xilena), Marcio JORGE (Arabesco), Andre PARO (Fantoche) 566,20
Sveitsi: Jennifer EICHER (Okeechobee), Christoph MEIER (Mimorey CH), Doris WEIDMANN (Flor du Loup), Marius MARRO (Gai Jeannot CH) 570,80
Joukkuekilpailut > 2002

USA: John WILLIAMS (Carrick), Kimberly VINOSKI (Winsome Adante), David O'CONNOR (Giltedge), Amy TRYON (Poggio II) 175,40
Ranska: Cédric LYARD (Fine Merveille), Jean TEULÈRE (Espoir de la Mare), Jean-Luc FORCE (Crocus Jacob), Didier COURRÈGES (Free Style Ene HN) 192,40
Iso-Britannia: Jeanette BRAKEWELL (Over To You), Pippa FUNNELL (Supreme Rock), William FOX-PITT (Tamarillo), Leslie LAW (Shear H20) 199,00
Australia: Andrew HOY (Moonfleet), Olivia BUNN (GB Top of the Line), David MIDDLETON (Willowbank Jack), Stuart TINNEY (Ava) 199,40
Uusi-Seelanti: Blyth TAIT (Ready Teddy), Andrew NICHOLSON (Fenicio), Daniel JOCELYN (Silence), Heelan TOMPKINS (Classic Hits Crusada) 224,80
Italia: Marci BIASIA (Ecu), Fabio MAGNI (Vent d’Arade), SusanneBORDONE (Buehler), Giovanni MENCHI (Deltry Connoisseur) 492,00
Irlanti: Sasha HARRISON (All Love du Fenaud), Eric SMILEY (Macloud), Jane O’FLYNN (Kilnadeema Star), Patricia DONEGAN (Don’t Step Back) 1214,40
Ruotsi: Anna NILSSON (Azzaro Z), Linda ALGOTSSON (Stand By Me), Paula TORNQVIST (EMV Monaghan), Katrin NORLING (Beatrice af Tollstad) 1244,60
Sveitsi: Barbara WELTEN (Court Composer), Michèle SCHWARZENBACH (The Back Breaker), Heinz WEHRLI (Fox Light), Rudolf ISLER (Emma Jane II) 1296,00
Kanada: James ATKINSON (Revisionist), Penelope ROWLAND (Aberdare), Bruce MANDEVILLE (Larissa), Wyndham ST JOHN (Oliver) 1298,20
Joukkuekilpailut > 2006

Saksa: Frank Ostholt (Air Jordan 2), Hinrich Romeike (Marius Voigt-Logistik), Bettina Hoy (Ringwood Cockatoo), Ingrid Klimke (Sleep Late) 156,00
Iso-Britannia: Zara Phillips (Toytown), Daisy Dick (Spring Along), William Fox-Pitt (Tamarillo), Mary King (Call Again Cavalier) 180,00
Australia: Clayton Fredericks (Ben Along Time), Megan Jones (Kirby Park Irish Jester), Andrew Hoy (Master Monarch), Sonja Johnson (Ringwould Jaguar) 197,30
USA: Amy Tryo (Poggio), Kimberly Severson (Winsome Adante), Will Faudree (Antigua), Heidi White (Northern Spy) 198,10
Ruotsi: Magnus Gällerdal (Keymaster 3), Dag Albert (Who's Blitz), Linda Algotsson (My Fair Lady 59), Viktoria Cälerbag (Bally Geronimo) 218,20
Uusi-Seelanti: Heelan Tompkins (Glengarrick), Andrew Nicholson  (Lord Killinghurst), Caroline Powell (Lenamore), Joe Meyer (Snip 2) 221,70
Ranska: Gilles Viricel (Blakring), Nicholas Touzaint (Hidalgo de l'Ile), Jean Teulere (Espoir de la Mare), Arnaud Boiteau (Expo du Moulin) 312,90
Alankomaat: Jan van Beek (La Cru), Chantal Megchelenbrink (Jacker Cracker), Werner Geven (Esker Riada) 358,00
Irlanti: Nial Griffin (Lorgaine), Sarah Wardell (Kincluny), Micheal Ryan (Old Road), Geoff Curran (Balladeer Alfred) 361,80
Itävalta: Harald Ambros (Miss Ferrari), Harald Siegl (Nebelwerfer), Harald Riedl (Davigna) 1119,00
Joukkuekilpailut > 2010

Iso-Britannia: William Fox-Pitt (Cool Mountain), Mary King (Imperial Cavalier), Nicola Wilson (Opposition Buzz), Kristina Cook (Moners Frolic) 139,40
Kanada 151,50
Uusi-Seelanti 154,80
Joukkuekilpailut > 2014

Saksa: Sandra Auffarth (Opgun Louvo), Michael Jung (Fiscerrocana FST), Ingrid Klimke (FRH Escada JS), Dirk Schrade (Hop And Skip) 177,90
Iso-Britannia: William Fox-Pitt (Chilli Morning), Zara Phillips (High Kingdom), Kristina Cook (De Novo News), Harry Meade (Wild Lone)
Alankomaat: Elaine Pen (Vira), Tim Lips (Keyflow N.O.P.), Merel Blom (Rumour Has It), Andrew Heffernan (Boleybawn Ace)
Joukkuekilpailut > 2018

Iso-Britannia: Rosalind Canter (Allstar B), Piggy French (Quarrycrest Echo), Tom McEwen (Toledo de Kerser), Gemma Tattersall (Arctic Soul) 88,8
Irlanti 93,0
Ranska 99,8
Möhlin

| Möhlin |
| --- | --- |
 Möhlin etelästä nähtynä.
 vaakuna

 Möhlin
 Koordinaatit: 47°34′N, 7°51′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Aargau
Hallintoalue (Bezirk):  Rheinfeldenin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,78 km²
Korkeus:  281–635 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  11 043
 – Väestötiheys:  588 as./km²
 
 www.moehlin.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Möhlin on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Aargaun kantonissa. Siellä on runsaat 11 000 asukasta.
Sijainti

Möhlin sijaitsee Saksan rajalla Reinin eteläpuolella, Rheinfeldenin itäpuolella parikymmentä kilometriä Baselista itään.
Liikenne

Moottoritie A3 kulkee kaupungin poikki.
SBB:n rautatie Baselista Bruggiin kulkee Möhlinin poikki.
Möhlin kuuluu Baselin lähiliikennealueeseen (S-Bahn Basel): S1-lähijunat Baselista Laufenburgiin ja Frickiin pysähtyvät Möhlinissä.
Tunnettuja möhliniläisiä

Ivan Rakitić, jalkapalloilija.
Aiheesta muualla

Sauerländer, Dominik: Möhlin (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  12.6.2007. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Möhlin Wikimedia Commonsissa
| n k Aargaun hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Bezirk) ja kunnat (210 kpl, 1.1.2020–)
 Aarau: Aarau • Biberstein •  Buchs • Densbüren • Erlinsbach • Gränichen • Hirschthal • Küttigen • Muhen • Oberentfelden • Suhr • Unterentfelden
 Baden:  Baden • Bellikon  • Bergdietikon • Birmenstorf • Ehrendingen •  Ennetbaden • Fislisbach • Freienwil • Gebenstorf • Killwangen • Künten • Mägenwil • Mellingen • Neuenhof • Niederrohrdorf • Oberrohrdorf • Obersiggenthal • Remetschwil • Spreitenbach •  Stetten • Turgi • Untersiggenthal • Wettingen • Wohlenschwil • Würenlingen • Würenlos
 Bremgarten: Arni • Berikon • Bremgarten • Büttikon • Dottikon • Eggenwil • Fischbach-Göslikon • Hägglingen • Islisberg • Jonen • Niederwil • Oberlunkhofen • Oberwil-Lieli • Rudolfstetten-Friedlisberg • Sarmenstorf • Tägerig • Uezwil • Unterlunkhofen • Villmergen • Widen • Wohlen • Zufikon
 Brugg: Auenstein •  Birr • Birrhard • Bözberg • Bözen • Brugg • Effingen • Elfingen •  Habsburg •  Hausen • Lupfig • Mandach • Mönthal • Mülligen • Remigen • Riniken • Rüfenach • Schinznach •  Thalheim • Veltheim • Villigen • Villnachern • Windisch
 Kulm: Beinwil am See • Birrwil • Burg • Dürrenäsch • Gontenschwil • Holziken • Leimbach • Leutwil • Menziken • Oberkulm • Reinach • Schlossrued • Schmiedrued • Schöftland • Teufenthal • Unterkulm • Zetzwil
 Laufenburg: Eiken •  Frick • Gansingen • Gipf-Oberfrick • Herznach • Hornussen • Kaisten • Laufenburg • Mettauertal • Münchwilen • Oberhof • Oeschgen • Schwaderloch • Sisseln • Ueken • Wittnau • Wölflinswil • Zeihen
 Lenzburg: Ammerswil • Boniswil • Brunegg • Dintikon • Egliswil • Fahrwangen • Hallwil • Hendschiken • Holderbank • Hunzenschwil • Lenzburg • Meisterschwanden • Möriken-Wildegg • Niederlenz • Othmarsingen • Rupperswil • Schafisheim • Seengen • Seon • Staufen
 Muri: Abtwil • Aristau • Auw • Beinwil • Besenbüren • Bettwil • Boswil • Bünzen • Buttwil • Dietwil • Geltwil • Kallern • Merenschwand • Mühlau •  Muri • Oberrüti • Rottenschwil • Sins • Waltenschwil
 Rheinfelden: Hellikon • Kaiseraugst • Magden • Möhlin • Mumpf • Obermumpf • Olsberg •  Rheinfelden • Schupfart •  Stein • Wallbach • Wegenstetten • Zeiningen • Zuzgen
 Zofingen: Aarburg • Bottenwil • Brittnau • Kirchleerau • Kölliken • Moosleerau • Murgenthal • Oftringen • Reitnau • Rothrist • Safenwil • Staffelbach • Strengelbach • Uerkheim • Vordemwald • Wiliberg • Zofingen
 Zurzach: Bad Zurzach • Baldingen • Böbikon • Böttstein • Döttingen • Endingen • Fisibach • Full-Reuenthal • Kaiserstuhl • Klingnau •  Koblenz • Leibstadt • Lengnau • Leuggern • Mellikon • Rekingen • Rietheim • Rümikon • Schneisingen • Siglistorf • Tegerfelden • Wislikofen
Naamijoen valuma-alue

Naamijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.8) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 266,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,88 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tornionjoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Naamijoen alaosan alue (67.81)
Sieppijärven alue (67.82)
Venejärven alue (67.83)
Naamijoen yläosan valuma-alue (67.84)
Siuntiojoen valuma-alue (67.85)
Pasmajoen valuma-alue (67.86)
Naalastojoen valuma-alue (67.87)
Olosjoen valuma-alue (67.88)
Orankijoen valuma-alue (67.89)
N-asetyylimuramiinihappo

| N-asetyylimuramiinihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R)-2-[(3R,4R,5S,6R)-3-asetamido-2,5-dihydroksi-6-(hydroksimetyyli)oksan-4-yyli]oksipropaanihappo
CAS-numero:  10597-89-4
PubChem CID:  12917651
SMILES:  CC(C(=O)O)OC1C(C(OC(C1O)CO)O)NC(=O)C 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H19NO8
Moolimassa:  293,272 g/mol
N-asetyylimuramiinihappo (C11H19NO8) on sokerijohdannainen ja osa bakteerien soluseinän peptidoglykaania.
Biologinen merkitys

N-asetyylimuramiinihappo on rakenteeltaan N-asetyyliglukosamiinin ja maitohapon eetteri. Yhdistettä esiintyy ainoastaan bakteereissa. N-asetyylimuramiinihappo ja N-asetyyliglukosamiini muodostavat peptidoglykaanin hiilihydraattiosan. N-asetyylimuramiinihappo liittyy polypeptidiketjuun, joka sisältää muun muassa L-alaniinia, D-alaniinia, D-glutamiinihappoa ja joko lysiiniä tai diaminopimeliinihappoa.
Eräät antibiootit vaikuttavat estämällä N-asetyylimuramiinihapon synteesiä. Yksi tällainen on fosfomysiini, joka estää N-asetyylimuramiinihapon synteesissä tarvittavaa enolipyruvaattitransferaasientsyymiä.
Mäntykasvit

| Mäntykasvit |
| --- | --- |
 Metsämänty (Pinus sylvestris)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Mäntymäiset Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae  Sprengel ex F. Rudolphi, 1830
Katso myös
   Mäntykasvit Wikispeciesissä   Mäntykasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäntykasvit (Pinaceae) on havupuihin kuuluva kasviheimo. Siihen kuuluu yli 230 lajia, jotka jaetaan 11 sukuun. Mäntykasveja esiintyy pohjoisella pallonpuoliskolla laajalti arktisilta alueilta tropiikkiin. Ne ovat yleensä puita, mutta jotkin lajit ovat pensasmaisia. Useimmat mäntykasvit ovat ainavihantia, mutta jotkin ovat kesävihantia ja pudottavat lehtensä talveksi. Mäntykasvit ovat taloudellisesti tärkeitä, sillä niistä saadaan suuri osa maailman metsäteollisuuden raaka-aineista.
Levinneisyys

Mäntykasveja esiintyy laajalti pohjoisen pallonpuoliskon kylmillä, lauhkeilla, subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla. Yksi laji, indonesianmänty (Pinus merkusii) esiintyy luonnonvaraisena myös päiväntasaajan eteläpuolella eteläisellä pallonpuoliskolla Sumatran saarella. Männyt, kuuset, pihdat ja lehtikuuset ovat suuressa osaa Pohjois-Amerikkaa ja pohjoista Euraasiaa metsien hallitsevia puita ja muodostavat pohjoisen havumetsävyöhykkeen.
Ihmisen vaikutuksen myötä joitakin heimon lajeja, kuten montereynmäntyä (Pinus radiata) kasvaa nykyään laajalti myös eteläisellä pallonpuoliskolla metsäteollisuuden tarpeisiin istutetuissa metsissä Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Etelä-Amerikassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Ekologia

Mäntykasvit ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin. Monet heimon lajit, erityisesti monet kuuset, männyt ja lehtikuuset ovat sopeutuneet kylmiin talviin ja kasvavat pohjoisella puurajalla suuressa osaa pohjoista pallonpuoliskoa. Dahurianlehtikuusi (Larix gmelinii) kasvaa 75. pohjoisella leveysasteella ja on siten maailman pohjoisimpana menestyvä puulaji. Jotkin mäntykasvit, erityisesti monet männyt, ovat sopeutuneet kuiviin aavikko- tai puoliaavikko-oloihin ja usein toistuviin maastopaloihin. Jotkin heimon lajit, kuten karibianmänty (Pinus caribaea) ja khasinmänty (Pinus kesiya) kasvavat trooppisessa monsuuni-ilmastossa.
Useat mäntykasvilajit ovat hyvinkin pitkäikäisiä ja monet vanhimmista puista kuuluvat heimoon. Vanhin koskaan tunnettu yksittäinen puuyksilö on Kalifornian White Mountains -vuoristossa kasvava okakäpymänty (Pinus longaeva), jonka laskettiin olevan 5 060 vuotta vanha vuonna 2012.
Luokittelu

Mäntykasvit on perinteisesti jaettu neljään alaheimoon käpyjen muodon perusteella. Sukuja tunnetaan yksitoista:
alaheimo Pinoideae
Männyt – Pinus
alaheimo Piceoideae
Kuuset – Picea
alaheimo Laricoideae
Cathaya
Lehtikuuset – Larix
Douglaskuuset – Pseudotsuga
alaheimo Abietoideae
Pihdat – Abies
Setrit – Cedrus
Keteleeria
Nothotsuga
Kultalehtikuuset – Pseudolarix
Hemlokit – Tsuga
Käyttö

Taloudellisesti hyödynnettäviä mäntykasveja ovat muiden muassa metsäkuusi (Picea abies), metsämänty (Pinus sylvestris), valkokuusi (Picea glauca), mustakuusi (Picea mariana)  ja pitkäneulasmänty (Pinus palustris). Näistä pitkäneulasmänty soveltuu kaupallisesti kasvatettavaksi Yhdysvaltojen lämpimissä eteläosissa, ja Alabaman osavaltiossa se on taloudellisesti merkittävä plantaasipuu. Mäntykasvit tuottavat varsinkin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Venäjällä suurimman osan saha- ja paperiteollisuuden käyttämästä puusta. Terva, piki ja tärpätti valmistetaan yleensä mäntykasveista. Monista heimon lajeista saadaan eteerisiä öljyjä, ja useat mäntyjen suvun lajit tuottavat syötäviä siemeniä. Mäntykasvit ovat tärkeitä koristepuita ja metsänistutuspuita. Useimmista heimon suvuista on jalostettu lajikkeita erityisesti koristekasvikäyttöön. Heimon puut ovat tärkeitä myös dendrokronologian tutkimuskohteina. Valtaosa kaikesta dendrokronologisesta tutkimuksesta kohdistuu juuri mäntykasveihin.
Kiinanlehtikuusen (Larix potaninii) muodostamaa metsää Sichuanissa.
Keltamäntyjen (Pinus ponderosa) kaatoa Arizonassa.
N-propyyliasetaatti

| n-Propyyliasetaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  109-60-4
PubChem CID:  7997
SMILES:  CCCOC(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10O2
Moolimassa:  102,13 g/mol
Sulamispiste:  -92 °C
Kiehumispiste:  101,6 °C
Tiheys:  0,89 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 18,9 g/l (20 °C)
n-propyyliasetaatin kemiallinen kaava on C5H10O2 ja rakennekaava CH3COOCH2CH2CH3. n-propyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä 1-asetoksipropaani ja 1-propyyliasetaatti.
n-propyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 102,13 g/mol, sulamispiste −92 °C, kiehumispiste 101,6 °C, tiheys 0,9 g/cm3, liukoisuus veteen on kohtalainen, leimahduspiste 14 °C c.c., itsesyttymislämpötila 450 °C ja CAS-numero 109-60-4.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Katso myös n-propyyliasetaatin isomeerista muotoa isopropyyliasetaattia.
Propyyliasetaatin tärkein käyttökohde on toimia painomusteissa liuottimena. Se liuottaa hyvin erityisesti selluloosanitraattia, mutta myös eräitä muita polymeerejä, kuten kumeja. Yhdistettä voidaan käyttää myös hajusteissa.
Aiheesta muualla

n-propyyliasetaatin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Propyl acetate (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Propyl acetate (englanniksi)
DrugBank: Propyl Acetate (englanniksi)
Yeast Metabolome Database (YMDB): Propyl acetate (englanniksi)
ChemBlink: Propyl acetate (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Propyl-acetate (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - 3Ac (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 3Ac (englanniksi)
Rauno Mäkinen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rauno Mäkinen, 1956. |  Rauno Mäkinen, 1956. |  Rauno Mäkinen, 1956. |  |
Maa:   Suomi
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | 62 kg |  |
Rauno Leonard Mäkinen (22. tammikuuta 1931 Pori – 9. syyskuuta 2010 Jyväskylä ) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja. Seuratasolla hän edusti aluksi Lielahden Urheilijoita, huippuvuosinaan Tampereen Paini-Miehiä, Tampereen Kisa-Veikkoja ja Tampereen Poliisi-Urheilijoita sekä parhaiden vuosiensa jälkeen Jyväskylän Poliisi-Urheilijoita. Siviiliammatiltaan hän oli poliisi.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

Porin Reposaaressa syntynyt Mäkinen muutti vanhempiensa ja isosiskonsa mukana Tampereelle Pispalaan yksivuotiaana. Hänen Väinö-isänsä saavutti painijana SM-pronssia ja osallistui pariin maaotteluun. Rauno Mäkinen osallistui ensimmäisiin painikilpailuihinsa 14-vuotiaana ja sai ensimmäiseksi vastustajakseen isänsä. Mäkinen valehteli ikänsä päästäkseen kilpailuun, koska alle 15-vuotiaat eivät olisi saaneet osallistua aikuisten kilpailuihin. Tuolloin 42-kiloinen poika vielä hävisi 56 kilon sarjan ottelussa isälleen, mutta he kohtasivat monta kertaa myöhemminkin ja aikanaan Rauno poistui kohtaamisista säännöllisesti voittajana.
Elämä ja ura > Helsingin olympialaiset

Teknistä apua painiinsa Mäntässä asuneelta Painiliiton päävalmentaja Yrjö Vähämäeltä saanut Mäkinen voitti vuonna 1952 vapaapainin Suomen-mestaruuden 62-kiloisten sarjassa, ja kun hän voitti vapaapainin olympiakarsinnan mutta hävisi kreikkalais-roomalaisen painin karsinnassa Erkki Taloselalle, valittiin hänet vapaapainijana Helsingin olympialaisiin. Kisoissa hän voitti saksalaisen Rolf Ellerbrockin pisteillä, japanilaisen Risaburo Tominagan kravattiheiton tuomalla selätyksellä ajassa 8.32 ja belgialaisen Jef Mewisin pisteillä, mutta Turkin Bayram Şitille hän kärsi selkätappion ajassa 4.11 ja sijoittui Şitin voittamassa sarjassa kuudenneksi.
Elämä ja ura > Melbournen olympiavoitto

Seuraavina vuosina Rauno Mäkinen tähtäsi menestykseen kreikkalais-roomalaisessa painimuodossa ja kilpaili vapaapainissa vain SM-kilpailuissa voittaen Suomen-mestaruudet ensimmäisen jatkoksi myös vuosina 1953, 1954 ja 1955. Vuoden 1955 MM-kilpailuissa hän sijoittui kreikkalais-roomalaisessa painissa neljänneksi 62-kiloisten sarjassa. Ensimmäisen kreikkalais-roomalaisen painin Suomen-mestaruutensa Mäkinen voitti vuonna 1956. Samana vuonna joukkueiden epävirallisissa MM-kilpailuissa hän voitti kovan turkkilaisvastustajan Kamburin mutta hävisi pistein 1–2 sekä unkarilaiselle Imre Polyákille että Neuvostoliiton Statškevitšille ja sijoittui mainittujen jälkeen sarjassaan neljänneksi.
Painiliitto järjesti Melbournen 1956 olympialaisiin valmistautuville painijoille Kuortaneella runsaasti harjoitusleirejä, joilla painimisen lisäksi hakattiin halkomotteja metsässä. Mäkinen valittiin kisoihin kreikkalais-roomalaisen painin 62-kiloisten sarjaan. Painijoilla ei ollut omaa hierojaa, mutta Mäkinen ja 67-kiloisiin valittu Kyösti Lehtonen olivat Kuortaneella tarkkailleet urheiluhierojien kurssitusta niin, että pystyivät Melbournessa hieromaan toisiaan. Ensimmäisessä ottelussaan Mäkinen voitti australialaisen Norman Ickeringillin selättämällä tämän takavyöheitolla ajassa 4.12. Toisella kierroksella Mäkinen voitti ranskalaisen Roger Biellen pistein 2–1. Kolmannelle kierrokselle Mäkinen sai lepovuoron ja voitto turkkilaisesta Müzahir Sillesta varmisti Mäkiselle mitalin. Neuvostoliiton Roman Dzneladzelle Mäkinen hävisi pistein 1–2 vaikka sai vastustajansa kahdesti mattoonkin.
Viimeisessä ottelussaan Mäkinen sai vastaansa unkarilaisen Imre Polyákin. Ottelun alkupuolella Mäkinen sai käsivarsiheitolla vastustajansa käymään sillassa, sitten hän puolusti unkarilaisen mattovuorolla hyvin ja sai omalla mattovuorollaan tehtyä onnistuneen takavyöheiton. Lopun passiivisessa pystypainissa Mäkinen sai yhden varoituksen mutta laski kahteenkin olevan varaa, joten suomalainen voitti ottelun pistein 2–1. Jäljellä oli vielä Polyákin ja Dzneladzen kohtaaminen, jonka voittamalla Dzneladze voittaisi kultaa, kun taas Polyák tarvitsisi kultamitaliin selkävoiton. Ottelu päättyi Polyákin pistevoittoon, minkä seurauksena Mäkinen voitti kultaa. Mäkinen arveli Unkarin kansannousun kukistamisen vaikuttaneen osaltaan siihen, että unkarilaisella ja neuvostoliittolaisella ei ollut halua painia sopuottelua pudottaakseen suomalaisen kultamitalilta. Tuo päivä, 6. joulukuuta, oli paitsi Suomen itsenäisyyspäivä, myös Rauno Mäkisen pojan kaksivuotissyntymäpäivä. Myöhemmin samana päivänä Kyösti Lehtonen paini Suomelle toisen kultamitalin.
Elämä ja ura > Kolmannet olympialaiset

Olympiavoittonsa jälkeen Mäkinen otti seuraavat vuodet painin suhteen löysemmin vaikka kilpaili maaotteluissakin. Vapaapainin hän jätti ohjelmastaan kokonaan. Puoli vuotta ennen Rooman 1960 olympialaisia hän löi harjoitusleirin mottitalkoissa kirveellä jalkaansa, mikä haittasi kisoihin valmistautumista. Roomassa Mäkisen urakka jäi kahden ottelun mittaiseksi, sillä toisessa ottelussaan sveitsiläistä Joseph Schmidiä vastaan hänen takavyönostonsa jäi vajaaksi siten, että sveitsiläinen putosi Mäkisen rinnan päälle ja tältä katkesi kaksi kylkiluuta. Vuonna 1960 Mäkinen voitti viimeisen, kaikkiaan kuudennen Suomen-mestaruutensa.
Elämä ja ura > Kilpauran jälkeen

”Rane” Mäkinen toimi 1960-luvulla painin matto- ja arvostelutuomarina. Tässä tehtävässä hänet nähtiin Méxicon 1968 olympialaisissa sekä vuosien 1962 ja 1965 MM-kilpailuissa. Jalkapalloa Mäkinen pelasi Tampereen Ilves-Kissojen reservijoukkueessa ja pääsi pari kertaa myös seuran SM-sarjajoukkueen mukaan. Jyväskylään muutettuaan hän ohjasi Jyväskylän Työväen Painiseuran salilla junioreita ja valmensi Jyväskylän Palloilijoiden jalkapallojoukkueen aluesarjasta suomensarjaan. Tampereella hän toimi isänsä perustaman seuran, Tampereen Paini-Miesten puheenjohtajana.
Mäkinen kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 9. syyskuuta 2010.