stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ōgimachi

| Ōgimachi  正親町天皇 |
| --- | --- |
 
Japanin keisari
Valtakausi:  27. lokakuuta 1557 – 17. joulukuuta 1586
Kruunajaiset:  22. helmikuuta 1560
Edeltäjä:  Go-Nara
Seuraaja:  Go-Yōzei

Syntynyt:  18. kesäkuuta 1517 Kioto, Japani
Kuollut:  6. helmikuuta 1593 (75 vuotta) Kioto, Japani
Puoliso:  Madenokōji Fusako
Suku:  Yamato
Isä:  Go-Nara
Äiti:  Madenokōji Eiko
Uskonto:  šintolaisuus
Nimikirjoitus:  
Ōgimachi (jap. 正親町天皇, Ōgimachi-tennō; 18. kesäkuuta 1517 – 6. helmikuuta 1593) oli perinteisen japanilaisen tiedon mukaisesti Japanin 106. keisari. Hän hallitsi Japania vuosina 1557–1586 Sengoku-kaudella.
Taustaa

Ōgimachi oli keisari Go-Naran vanhin poika ja peri vallan tämän kuoltua. Hän pysyi vallassa vuoteen 1586, jolloin luopui kruunusta pojanpoikansa, prinssi Katahiton hyväksi, jolloin tästä tuli uusi Japanin keisari Go-Yōzei. Ōgimachi vetäytyi Sennōda-palatsiin. Hän kuoli 6. helmikuuta 1593.
Volleberg

| Volleberg |
| --- | --- |
 Volleberg
 Koordinaatit: 58°07′23″N, 7°50′57″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Agder
Kunta:  Kristiansand
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,3 km²
Väkiluku (2023):  572
 – Väestötiheys:  1 906,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Volleberg on taajama Kristiansandin kunnassa Agderin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 572 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volleberg Wikimedia Commonsissa
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2010

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2010 järjestettiin 10.–11. heinäkuuta Pedersöressä.
Yleisen sarjan mitalistit > Miehet

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Viipurin Urheilijat | 40,92 | Teemu Vilén | Niko Taavitsainen | Hannu Ali-Huokuna | Hannu Hämäläinen |
| 2. | IF Kraft | 41,29 | Markus Norrgård | Mats-Johan Hagman | Johan Nordmyr | Jonathan Åstrand |
| 3. | Jyväskylän Kenttäurheilijat | 41,93 | Mikko Mensala | Juho Kaihlajärvi | Petteri Monni | Valtteri Ahtamo |
4 × 400 m
| 1. | Noormarkun Nopsa | 3.14,42 | Tommi Poussu | Matti Välimäki | Hannu Poussu | Lauri Kohtamäki |
| 2. | Turun Urheiluliitto | 3.17,34 | Antti Toivonen | Mika Ketola | Simon Ylinen | Ville Wendelin |
| 3. | Jyväskylän Kenttäurheilijat | 3.18,54 | Petteri Monni | Juho Kaihlajärvi | Janne Kämä | Jouni Haatainen |
4 × 800 m
| 1. | Helsingin Kisa-Veikot | 7.42,58 | Benjamin Tiirakari | Mikael Talasjoki | Aki Nummela | Mikko Lahtio |
| 2. | IF Länken | 7.44,99 | Niklas Norrbo | Nordin Naghmouch | Anders Lindahl | Frank Lindqvist |
| 3. | Tampereen Pyrintö | 7.47,38 | Tommi Vilkko | Jukka-Pekka Kauppi | Jarkko Järvenpää | Jouko Juntunen |
4 × 1 500 m
| 1. | Lahden Ahkera | 15.54,00 | Joseph Tanui | Ossi Kekki | Torsti Kettula | Jonas Hamm |
| 2. | Helsingin Kisa-Veikot | 15.54,98 | Mikael Talasjoki | Simo Wannas | Aki Nummela | Mikko Lahtio |
| 3. | Jyväskylän Kenttäurheilijat | 15.56,52 | Miika Takala | Kalle Ruohola | Jaakko Nieminen | Henri Manninen |
3 × 3 000 m kävely
| 1. | Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 38.53,22 | Heikki Kukkonen | Tommi Nurmi | Veli-Matti Partanen |  |
| 2. | Keski-Uudenmaan Yleisurheilu | 40.30,72 | Joni Rouhiainen | Eemeli Kiiski | Antti Kempas |  |
| 3. | Ikurin Vire | 48.57,58 | Niklas Laeste | Arto Koivisto | Heikki Lahtinen |  |
Yleisen sarjan mitalistit > Naiset

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Lahden Ahkera | 47,16 | Suvi Eliasson | Sanna Aaltonen | Tiina Leppäkoski | Noora Pesola |
| 2. | Joensuun Kataja | 47,54 | Hanna Kontturi | Noora Hämäläinen | Miia Kiiski | Jaana Sieviläinen |
| 3. | Toijalan Vauhti | 47,71 | Aino Honkamäki | Noora Toivo | Emma Millard | Nelli Toivo |
4 × 400 m
| 1. | Toijalan Vauhti | 3.46,93 | Aino Honkamäki | Noora Toivo | Nelli Toivo | Emma Millard |
| 2. | Helsingin Kisa-Veikot | 3.47,35 | Katja Erävistö | Minna Nummela | Anniina Laitinen | Suvi Selvenius |
| 3. | IK Falken | 3.49,65 | Caroline Backa | Cecilia Långnabba | Caroline Wärn | Karin Storbacka |
4 × 800 m
| 1. | IF Nykarlebynejden | 8.55,57 | Andrea Julin | Heidi Eriksson | Sandra Eriksson | Zenitha Eriksson |
| 2. | Helsingin Kisa-Veikot | 8.56,16 | Anniina Laitinen | Minna Nummela | Katja Erävistö | Suvi Selvenius |
| 3. | Raision Kuula | 9.19,10 | Anni Suominen | Johanna Sällinen | Emmi Karru | Heidi Pappila |
3 × 3 000 m kävely
| 1. | Oripään Vesa | 45.46,87 | Anne Halkivaha | Minna Halkivaha | Jenni Halkivaha |  |
| 2. | Kenttäurheilijat-58 | 47.48,33 | Jasmin Köykkä | Tia Turunen | Tiina Muinonen |  |
| 3. | Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 49.14,47 | Sara Bergström | Tiia Kuikka | Titta Grönman |  |
Weingartner

Weingartner, myös Weingärtner ja Weingaertner, on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Felix Weingartner (1863–1942), orkesterinjohtaja, säveltäjä ja pianisti
Félix-Alphonse Weingaertner (s. 1844), ranskalainen muusikko ja säveltäjä
Hans Weingartner (s. 1970), itävaltalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja ja -tuottaja
Hermann Weingärtner (1864–1919), saksalainen voimistelija
Marlene Weingärtner (s. 1980), saksalainen ammattimainen tenniksenpelaaja
Zu Chongzhi

Zu Chongzhin patsas
Zu Chongzhi (kiin.: 祖沖之; pinyin: Zǔ Chōngzhī; Wade–Giles: Tsu Ch'ung-chih; 429–500) tai Wenyuan (kiin.: 文遠; pinyin: Wényuǎn) oli kiinalainen matemaatikko, insinööri ja tähtitieteilijä, joka laski piin likiarvoksi  \pi \approx {\tfrac {355}{113}}. Hänen laskemansa likiarvo pitää paikkansa aina kahdeksanteen desimaaliin saakka. Arvon hän määritti 12 288-sivuisen monikulmion avulla. Hän ratkaisi useita muita ongelmia Zhui Shu -teoksessaan, muun muassa määritti pallon tilavuudelle kaavan.
Elämäkerta

Zǔ Chōngzhīn suku oli kotoisin nykyisestä Baodingin kaupungista, Kiinan koillisosasta. Hän itse syntyi vuonna 429 nykyisessä Nanjingin kaupungissa. Zun isoisoisä oli itäisen Jin-dynastian virkailija. Dynastian heikettyä tilalle tuli Liu-Song-dynastia, jonka palveluksessa palvelivat Zu Chongzhin isoisä ja isä. Zun suvussa oli runsaasti tähtitiedettä osaavia, joiden tiedot siirtyivät sukupolvelta toiselle. Tieto siirtyi varhaisessa vaiheessa myös Zulle, josta tulikin varsin etevä matemaatikko ja tähtitieteilijä. Uuden keisarin kuullessa pojasta, hän kutsui hänet hoviinsa opiskelemaan lisää. Vuonna 462 hän jätti keisarille muistionsa, jossa hän kritisoi käytössä ollutta He Chengtianin suunnittelemaa Yuanjia-kalenteria. Tilalle hän ehdotti mallia, jossa vuoteen mahtuisi tarkempi määrä lunaatio-vaiheita ja ottaisi huomioon myös päiväntasausten prekessioliikkeen huomioon. Daming-kalenterina tunnettu kalenteri otettiin käyttöön Zu Chongzhin kuoleman jälkeen vuonna 510 poikansa Zu Gengzhin ansiosta.
Li Chunfeng kutsui Zuta kaikkien aikojen parhaimmaksi matemaatikoksi. Hänen mukaansa Zu teki ympyrän kehän pituuden ja halkaisijan suhteelle kaksi approksimaatiota:  \pi \approx {\tfrac {22}{7}}\approx {\tfrac {355}{113}}. Lisäksi hän määritti välin, jolta piin arvo löytyy: 3,1415926 < π < 3,1415927. Jälkimmäinen approksimaatio pysyi usean vuosisadan ajan kaikkein tarkimpana likiarvona. Se on myös tarkin murtolukuapproksimaatio piille, missä nimittäjä on alle 16 600. Murtolukua kutsutaan joskus Zun suhteeksi.
Matematiikan ohella Zu tutki materelogiaa ja musiikin teoriaa.
Vieremän Huvitorppa

| Vieremän Huvitorppa> Vieremän työväentalo |
| --- | --- |

Osoite:  Torpantie 8, 74200 Vieremä
Sijainti:  Vieremän kirkonkylä, Vieremä
Valmistumisvuosi:  1910 / 1967
Purkuvuosi:  1966
Suunnittelija:  Jaakko Aalto
Rakennuttaja:  Vieremän Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Vieremän Järjestötaloyhdistys ry
Julkisivumateriaali:  aaltopelti
Kerrosluku:  2
Kerrosala:  200/260 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vieremän työväentalo Huvitorppa on Vieremän kunnan kirkonkylän keskustassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Vieremän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Alkuvaiheessa yhdistyksellä oli jopa toistasataa maksavaa jäsentä, mutta parin vuoden kuluttua määrä oli pudonnut 13–14 jäseneen. Jäsenmäärä kääntyi kuitenkin uudelleen kasvuun. Yhdistyksen jäsenmäärä oli korkeimmillaan vuonna 1915, jolloin jäseniä oli 112. Sisällissodan jälkeen luku oli pudonnut 51:en. Vuoteen 1923 saakka jäsenmäärä jälleen kasvoi, mutta lähti sitten lähes jatkuvaan laskuun. Vuonna 1930 jäseniä oli jäljellä 13.
Yhdistyksen ensimmäinen talo valmistui keväällä 1910 niin, että ensimmäinen tapahtuma talolla oli vappujuhla. Talo ostettiin valmiina, purettiin talkoilla ja pystytettiin uudelle paikalleen. Talo osoittautui kuitenkin pian pieneksi, joten sitä laajennettiin jo vuonna 1913.
Vuonna 1920 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Sen omaisuus takavarikoitiin vuonna 1923. Yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1932, ja talo suljettiin, vaikka yhdistys ilmeisesti oli jälleen liittynyt Sosialidemokraattiseen puolueeseen.
Yhdistystoiminta päästiin aloittamaan uudelleen vasta vuonna 1939. Sotien jälkeen yhdistyksen sisällä käytiin suuntariitoja, ja vuonna 1947 se liittyi Suomen Kansan Demokraattiseen Liittoon. Talo saatiin takaisin valtion takavarikosta, sitä korjailtiin ja toimintaa jatkettiin. Talo oli kuitenkin huonossa kunnossa, ja se purettiin vuonna 1966. Tilalle valmistui vuonna 1967 uusi talo, joka nimettiin Huvitorpaksi. Talon omistajaksi tuli Vieremän järjestötaloyhdistys, joka omistaa myös tontin.
Rakennus

Huvitorppa on kaksikerroksinen, runkorakenteinen, punaiseksi maalattu, ja siinä on aaltopeltivuoraus ja peltikatto. Sisäverhoukset ovat lastulevyä, ja laipioissa on kipsoniittilevyä. Talon pinta-ala on 260 m² (toisen lähteen mukaan 200 m²), ja siihen kuuluu juhlasali (104 m² näyttämöineen), ravintola, keittiö, eteiset sekä yhden huoneen ja keittiön asunto vahtimestarille. Talossa on vesijohto, viemäröinti, sisä-WC ja sähköt.
Toimintaa työväentalolla

Alkuperäinen talo oli vilkkaassa käytössä, ja varsinkin siellä järjestetyt iltamat olivat suosittuja. Niissä esitettiin näytelmiä, pidettiin puheita ja tanssittiin. Iltamissa ja talolla muutenkin säännöt olivat tiukat: tupakointi oli kielletty, humalassa olosta saattoi saada vuoden porttikiellon, ja "naisille huutaminen" oli kielletty. Omien tilaisuuksien lisäksi taloa vuokrattiin myös vieraille, ja siellä järjestettiin erilaisia perhejuhlia yms.
Ennen sisällissotaa työväenyhdistysten toiminta oli sallittua 22.2.1918 saakka, ja Vieremän työväentalolla järjestettiin iltamat vielä 17.2. Viimeisessä kokouksessa todettiin yhdistyksen olleen tähänkin asti "anarkiasta ja punakaartista vapaa", eli Vieremällä yhdistyksen jäsenet olivat melko maltillisia. Tämän jälkeen talo oli takavarikossa 1.1.1919 saakka. Kyseisen vuoden aikana iltamatoiminta aloitettiin uudelleen. Vuonna 1928 talolle hankittiin radio, joka oli tuolloin harvinaisuus.
Nykyinen toiminta

Talon omistaa edelleen Vieremän Järjestötaloyhdistys ry, ja sitä vuokrataan erilaisia tilaisuuksia varten. Siellä pidetään muun muassa järjestöjen kokouksia, kansanopiston kursseja ja tansseja. Salissa on pöytäpaikat noin sadalle hengelle.
Õisu järv

| Õisu järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Viljandimaa
Kunnat:  Mulgin kunta
Koordinaatit:  58°12′22″N, 25°31′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kõpu jõgi
Järvinumero:  VEE2089700
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  45,5  m 
Rantaviiva:  6,985 km
Pinta-ala:  190,9  ha 
Keskisyvyys:  2,8 m
Suurin syvyys:  4,3 m
Valuma-alue:  199 km²
 fiÕisu järv 
Õisu järv  on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 194 hehtaaria ja se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 45,5 metriä mpy. Järveen laskee Kõpu jõgi, joka on samalla sen läpivirtausjoki. Muita järveen laskevia ojia ovat Mõõnaste kraav, Raadi oja ja Vidva oja, joka laskee järveen Mäeküla järvestä Õisun kylässä sijaitsevan Veskejärven läpi. Järven valuma-alueen laajuus on 199,0 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0054 kuutiokilometriä eli 5,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,0 kilometriä ja se on pääasiassa suota, rantaheinikkoa tai soistunutta metsää. Järven lähiympäristössä on runsaasti viljelymaata, joiden kuivatusvesiä ojat tuovat järveen. Õisun kylä sijaitsee järven kaakkoispuolella.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluudestaan johtuen lämpötilakerrostu ollenkaan (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea samalla kun sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat.
Vene järvellä
Talvinen näkymä lintutornista
Weinert (Texas)

Weinertin sijainti Texasin kartalla.
Weinert on kaupunki Haskellin piirikunnassa, Texasissa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 172 asukasta. Vuonna 2014 kaupungissa asui 168 ihmistä. Weinert on nimetty Ferdinand C. Weinertin mukaan.
Õru

| Õru |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Õrun sijainti Virossa
 Koordinaatit: 57°56′00″N, 26°11′00″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Valgamaa
Kunta:  Valgan kunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  pienkauppala
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  104,63 km²
Väkiluku (2010):  546
 – Väestötiheys:  5,2 as./km²
 
 www.oeruvv.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Õru on pienkauppala (alevik) ja entinen kunta Valgan kunnassa Valgamaan maakunnassa, Virossa.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistettiin Valgan kaupunki sekä Karulan, Tahevan, Tõllisten ja Õrun kunnat uudeksi Valgan kunnaksi. Tällöin Õrun keskuksesta tuli Valgan kuntaan kuuluva pienkauppala.
Entinen kunta

Kunnan asukasluku oli 546 (2010), pinta-ala 104,63 neliökilometriä ja asukastiheys 5,2 asukasta neliökilometrillä.
Õru jakautui keskuspaikkakuntansa lisäksi kahdeksaan kylään, jotka ovat Killinge, Kiviküla, Lota, Mustumetsa, Priipalu, Uniküla, Õlatu ja Õruste. Õrun kirkonkylässä oli vuonna 2008 kolme kauppaa, kaksi kahvilaa ja Viron postin konttori.
Entinen kunta > Väestö

Vuonna 2011 Õrun kunnassa oli 448 asukasta, joista 384 (85,7 %) oli virolaisia, 48 (10,7 %) venäläisiä ja 15 (3,3 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi)
Échiré

| Échiré |
| --- | --- |
 Échirén kirkonkylää
 Échiré
 Koordinaatit: 46°23′24″N, 00°24′52″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Niort
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,0 km²
Väkiluku (2016):  3 337
 – Väestötiheys:  107,8 as./km²
Postinumero:  79410
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Échiré on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 31,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 3 337 asukasta (vuonna 2016).
Échiré kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d’agglomération du Niortais (CAN). Kunta sijaitsee kymmenisen kilometriä Niortista pohjoiseen Parthenayn kaupunkiin johtavan tien varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Échiré Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Échiré
Käännös suomeksi
Vladimir Torlopov

Vladimir Torlopov
Vladimir Aleksandrovitš Torlopov (komiksi Торлопов Öльöксан Володь, ven. Влади́мир Алекса́ндрович То́рлопов, s. 14. marraskuuta 1949 Syktyvkarissa) on Venäjän federaatioon kuuluvan Komin tasavallan entinen päämies. Kansallisuudeltaan hän on komi. Torlopov on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Torlopov valmistui Komin valtiollisesta kasvatustieteellisestä instituutista vuonna 1971. Vuonna 1990 hänet valittiin Komin parlamenttiin. Torlopov valittiin tasavallan päämieheksi suoralla kansanvaalilla joulukuussa 2001. Hän voitti virkaatekevän päämiehen Juri Spiridonovin saaden 40 prosenttia annetuista äänistä. Torlopovin virkakausi alkoi 15. tammikuuta 2002. Vuonna 2010 hänen tilalleen nimitettiin Vjatšeslav Gaizer.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Juri Spiridonov | Komin tasavallan päämies 15. tammikuuta 2002–15. tammikuuta 2010 | Seuraaja: Vjatšeslav Gaizer |
Věra Pospíšilová-Cechlová
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Kuulantyöntö: 16,92 (2001)
Kiekonheitto: 67,71 (2003)
Écija Balompié

Écija Balompié, S.A.D. on jalkapalloseura, joka tulee Écijan kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1968 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Se pelaa kotiottelunsa 6 000-paikkaisella Estadio San Pablolla.
Joukkue on pelannut suurimman osan historiastaan Segunda División B:ssä, mutta vuodet 1995–1997 se pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Aiheesta muualla

Seuran epävirallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Vympel K-13

Vympel K-13-ohjus MiG-23-koneessa
Vympel K-13, tunnettu myös nimillä R-3S, Object 310 (Nato-raportointinimi AA-2 Atoll) on Neuvostoliitossa vuonna 1958 kehitetty ilmataisteluohjus, jota alettiin asentaa hävittäjiin 1960. Vuonna 1962 ohjusta alettiin tuottaa suuria määriä. Ohjus on yksi eniten käytetyistä ilmasta ilmaan-ohjuksista, ja siitä on kehitetty neljä versiota.[lähde? ]
Alkuperäinen Vympel on kopio amerikkalaisesta AIM-9 Sidewinderistä. Se lienee joutunut venäläisten haltuun, kun taiwanilainen hävittäjä ampui kiinalaiseen MiG-hävittäjään ohjuksen, joka ei räjähtänyt. Kiina ja Neuvostoliitto olivat vielä tuolloin hyvissä väleissä, ja näin venäläiset saivat länsimaisen ohjuksen käyttöönsä. Toropovin insinööritoimisto teki Sidewinder-ohjuksesta kopion, josta tuli Vympel K-13. Kiinalaiset valmistivat ohjuksesta oman PL-2 –versionsa.[lähde? ]
Varhaisimmissa Vympel –malleissa oli suihkumoottoreiden lämmön havaitseva sensori. Ohjuksessa on niin sanottu lähestymiskytkin, joka räjäyttää taistelukärjen jo ennen kuin ohjus osuu kohteeseensa. Ohjuksen kantama on noin 8 km ja nopeus on 2,5-kertainen äänennopeus.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vympel K-13 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:K-13 (missile)
Käännös suomeksi
Vilma Tihilä

| Vilma Tihilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1991 (ikä 32–33)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  elokuva- ja näyt­tä­mö­oh­jaaja, koreografi ja tanssija
Puoliso:  Sami Hokkanen
Käsikirjoittaja
Alma mater:  Turun konservatorio, London Contemporary Dance School
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Vilma Tihilä (s. 1991) on suomalainen elokuva- ja näyttämöohjaaja, koreografi ja tanssija. Tihilä on työssään erikoistunut tanssielokuvaan ja monitaiteellisiin näyttämöteoksiin yhdistäen teoksissaan nykytanssia, fyysistä teatteria ja uutta musiikkia. Koulutukseltaan hän on tanssielokuvan maisteri ja tanssija.
Koulutus ja ura

Tihilä on valmistunut tanssielokuvan maisteriksi (MA in Screendance) London Contemporary Dance Schoolista vuonna 2019 sekä tanssijaksi Turun konservatoriosta vuonna 2015. Tihilä on myös opiskellut Sibelius-Akatemiassa musiikin teoriaa ja klassista laulua sekä Stockholms Dramatiska Högskolanissa fyysistä elokuvaa.
Tihilän ohjaamia elokuvia on esitetty muun muassa Loikka Tanssielokuva Festivaalilla Suomessa, InShadow Festivaalilla Portugalissa, Bestia Danzantes Dance Film Festivaalilla] Chilessä, Video-Poetry Festivaalilla Argentiinassa ja F-O-R-M Festivaalilla Kanadassa.
Tihilän ohjaamia näyttämöteoksia on esitetty muun muassa Helsingin Musiikkitalossa, Joensuun Kaupunginteatterissa, Turun Barker-teatterissa, Pietarsaaren Schaumann-salissa ja Vapaan Taiteen Tilassa Suomessa sekä ulkomailla muun muassa Englannissa, Puolassa, Virossa, Palestiinassa ja Kamerunissa.
Tihisen puoliso on näyttelijänä-ohjaaja Sami Hokkanen joka tekee myös tanssielokuvia.
Teokset

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2019 | Unisono | Ohjaaja, kuvaaja |
| 2018 | Paikka | Koreografi |
| 2016 | Contiguity | Ohjaaja, koreografi |
| Näyttämöteokset> Vuosi | Näyttämöteokset> Teos | Näyttämöteokset> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2019 | Kajo | Koreografi |
| 2019 | Eläinten Karnevaali | Koreografi, tanssija |
| 2018 | One Act on Identity | Ohjaaja |
| 2018 | Johann Nyt! | Ohjaaja |
| 2017 | Flora & Fauna | Koreografi, tanssija |
| 2017 | Aix | Ohjaaja, koreografi |
Aiheesta muualla:

Vilma Tihilä – Ma Screendance London Contemporary Dance School. Arkistoitu 6.3.2021. Viitattu 8.3.2021. (englanniksi)
Vladimir Toguzov

| Vladimir Toguzov> Владимир Тогузов ВолодимирТогузов.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. elokuuta 1966 (ikä 58) Potsdam, Itä-Saksa (nykyään Saksa)
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto →  Venäjä  Ukraina
Uran tiedot
Pituus:  1,62 m
Paino:  52 kg
Laji:  vapaapaini
Seura:   Dynamo Vladikavkaz  Tšempion Kiova
| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Maa:  Ukraina.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Maa:  Ukraina.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Maa:  Ukraina.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Maa:  Ukraina.Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Martigny 1989 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Varna 1991 | 52 kg |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Kultaa | Toledo 1986 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Toledo 1989 | 52 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Veliko Tărnovo 1987 | 52 kg |  |
|  Hopeaa | Manchester 1988 | 52 kg |  |
|  Hopeaa | Poznań 1990 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1991 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Budapest 1996 | 52 kg |  |
Vladimir Taimurazovitš Toguzov (ven. Влади́мир Таймура́зович То́гузов, ukr. Володи́мир Таймура́зович То́гузов, Volodymyr Taimurazovytš Tohuzov, oss. Тогызты Таймуразы фырт Владимир, Togyzty Taimurazy fyrt Vladimir, s. 31. elokuuta 1966 Potsdam, Potsdam, Itä-Saksa, nykyinen Brandenburg, Saksa) on ukrainalainen Neuvostoliittoa edustanut entinen vapaapainija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1988, 1992 ja 1996.
Vladimir Torban

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bulgaria 1957 |  |  |
|  Kultaa | Turkki 1959 |  |  |
|  Pronssia | Unkari 1955 |  |  |
Vladimir Aleksandrovitš Torbаn (ven. Владимир Александрович Торбан, 10. joulukuuta 1932 Moskova, Venäjän SFNT – 19. elokuuta 2011) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Torban saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Melbournessa 1956. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1957 ja 1959 sekä pronssia vuonna 1955.