stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aïr
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aïr Wikimedia Commonsissa
Austurland

Austurland on merkitty karttaan numerolla 7.
Austurland on yksi Islannin kahdeksasta alueesta. Se sijaitsee Islannin itäsosassa ja on pinta-alaltaan maan toiseksi suurin alue Suðurlandin jälkeen (22 721 km2). Alueen väkiluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 23 879 ja sen suurin kaupunki on noin 2 200 asukkaan Egilsstaðir.
Alueen kunnat

| Kunta | Pinta-ala (km²) | Väkiluku (2021) | Väestötiheys (as/km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| Fjarðabyggð | 1 614 | 5 079 | 3,1 |
| Fljótsdalshreppur | 1 516 | 98 | 0,06 |
| Hornafjörður | 6 309 | 2 387 | 0,4 |
| Múlaþing | 10 669 | 5 020 | 0,5 |
| Vopnafjarðarhreppur | 1 903 | 653 | 0,3 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Austurland Wikimedia Commonsissa
Islannin alueet
Austurland
Höfuðborgarsvæðið
Norðurland eystra
Norðurland vestra
Suðurland
Suðurnes
Vestfirðir
Vesturland
Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho

| Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho> Asterix: Le domaine des dieux |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Louis Clichy  Alexandre Astier 
Käsikirjoittaja:  Alexandre Astier
Perustuu:  René Goscinny & Albert Uderzon sarjakuvaan
Tuottaja:   Philippe Bony  Thomas Valentin 
Säveltäjä:  Philippe Rombi
Leikkaaja:  Soline Guyonneau
Tuotantosuunnittelija:  Thierry Fournier
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Belgia
Tuotantoyhtiö:   M6 Studio  Belvision  Grid Animation  M6 Films  Société Nouvelle de Cinématographie 
Levittäjä:  M6 Group
Ensi-ilta:  2014
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho (ransk. Asterix: Le domaine des dieux) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut ranskalais-belgialainen animaatioelokuva, joka perustuu vuonna 1971 julkaistuun René Goscinnyn kirjoittamaan ja Albert Uderzon piirtämään Asterix-sarjakuvaan Jumaltenrannan nousu ja tuho. Se on ensimmäinen 3D-elokuva Asterixista.
Juoni

Julius Caesar paljastaa uusimman suunnitelmansa päästä eroon sinnikkäistä gallialaisista lopullisesti. Koska hänen armeijansa ei ole onnistunut nujertamaan tätä viimeistä vastarinnan saareketta, hän päättää tuoda sivilisaation kylän porteille.
Caesar rakentaa uuden Rooman – Jumaltenrannan – Asterixin kylän ympärille, painostaen gallialaiset joko omaksumaan kulttuurin tai lähtemään. Huolimatta Asterixin ja Obelixin suunnitelmista pysäyttää rakennustyöt, alkavat rakennukset pian nousta ja Rooman kansalaiset saapuvat valtaamaan heidän asuinaluettaan, aiheuttaen kaaoksen Asterixin kylään.
Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eero Ritala  | … |  Asterix   |
|  Arttu Wiskari  | … |  Obelix   |
|  Peik Stenberg  | … |  Akvavitix   |
|  Petri Hanttu  | … |  Petiminus, sivuäänet   |
|  Susa Saukko  | … |  Dulcia   |
|  Sampo Kovalainen  | … |  Appeljusus   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Trubadurix, sivuäänet   |
|  Sasu Moilanen  | … |  Aladobix   |
|  Markus Bäckman  | … |  Caravellix, orjapiiskuri   |
|  Kari Tamminen  | … |  Amaryllix, sivuäänet   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Julius Caesar, sivuäänet   |
|  Tuomas Uusitalo  | … |  Senaattori Prospectus, sivuäänet   |
|  Markku Huhtamo  | … |  Senilix, sivuäänet   |
|  Katja Aakkula  | … |  Smirgeline   |
|  Petrus Kähkönen  | … |  Dodekaedrius   |
|  Jani Alkio  | … |  Monitorius   |
|  Antti L. J. Pääkkönen  | … |  Cubitus   |
Muissa rooleissa: Jenni Sivonen, Tiia-Riikka Vuorinen, Jussi Pajula, Matti Tanttari, Jussi Saari, Jaana Hovinen, Markus Degerman, Ralf Öhberg
Aiheesta muualla

Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho Elonet.
Apteekkimuseo, Joutsen apteekki

| Apteekki Joutsen Apteekki Joutsen  |
| --- | --- |
Tyyppi:  Apteekki, farmaseuttinen museo, museo, rakennus 
Osoite:  Lapinlahdenkatu 1, 00810 Helsinki ja Lapinlahdenkatu 1a  
Sijainti:  Kamppi 
Perustettu:  17. marraskuuta 1912 ja 1907  
Lakkautettu:  30. huhtikuuta 2018  
Koordinaatit:  60°09′58″N, 24°55′55″E
 fiApteekki Joutsen 
Helsingin XII Joutsen apteekki oli Suomen viimeinen säilynyt jugendapteekki Helsingin Kampissa Lapinlahdenkadun ja Eerikinkadun kulmassa. Se lopetti toimintansa 30. huhtikuuta 2018.
Historiaa

Helsingin XII apteekki perustettiin vuonna 1911 Keisarillisen senaatin määräyksellä. Helsingin neljänteen kaupunginosaan, Ruoholahteen oli toivottu omaa apteekkia jo 1890-luvulta alkaen. Joutsen apteekki, Apotek Svanen, avasi ovensa ensimmäistä kertaa marraskuun 17. päivänä 1912. Helsingin XII apteekin oikeudet sai apteekkari Henrik Heickell.
Joutsen apteekki sijaitsee arkkitehti Selim Lindqvistin piirtämässä, vuonna 1908 valmistuneessa talossa Lapinlahdenkatu 1:ssä. Sen tiloissa oli aluksi olut- ja viinikauppa. Apteekki-interiöörin on suunnitellut arkkitehti Fr. Lüsch. Vuosisadan alussa oli ryhdytty uudelleen käyttämään eläinten nimiä apteekkien nimissä järjestysnumeron lisäksi. Joutsen apteekin ulko-oven yläpuolelle on sijoitettu joutsenta esittävä lasimaalaus, jonka on tehnyt taistelumaalarina tunnettu Hugo Backmansson.
Apteekkitoiminta

Apteekissa työskenteli aluksi apteekkarin lisäksi kaksi proviisoria ja yksi farmaseutti. Ensimmäinen naisfarmaseutti palkattiin vuonna 1917. Naisten lukumäärä kasvoi niin, että 1930-luvun lopulla henkilökunnasta naisia oli puolet.
Apteekin offisiinin takana oli pitkään rohdoskeittiö, materiaalihuone ja laboratorio. Kellareita oli kaikkiaan kolmetoista. Vesi-, sprii- ja happokellareiden lisäksi kellareita oli rohdoksia ja kasvikokoelmia varten sekä siirappeja, tinktuureja, salvoja ja öljyjä varten. Patenttilääkkeitä säilytettiin offisiinin yhteydessä olevassa pimeässä huoneessa.
Apteekkimuseo

Bengt Mattila aloitti Joutsen apteekin apteekkarina vuonna 1998. Ympäristöministeriö määräsi vuonna 1999 Joutsen apteekin 1900-luvun alun historiallisen interiöörin suojeltavaksi rakennussuojelulain ja asemakaavan mukaisesti.
Apteekin toiminta oli tappiollista, jolloin apteekkari hankki vuonna 2013 apteekkioikeudet Töölössä sijaitsevaan Carelia-apteekkiin ja lupaa säilyttää Joutsenen itsellään sivuapteekkina. Fimea ei kuitenkaan myöntänyt apteekkilupaa Joutsenelle sivuapteekkina.
Helmikuussa 2014 kansanedustaja Pekka Haavisto jätti sosiaali- ja terveysministeri Laura Rädylle kirjallisen kysymyksen apteekin tilanteesta ja maaliskuussa apteekkari Mattila luovutti Rädylle adressin, jonka allekirjoittaneet 3 537 ihmistä toivoivat apteekin pelastamista.
Samana vuonna Mattila perusti apteekin alakertaan museon, joka esitteli sekä Joutsen apteekin että koko apteekkilaitoksen historiaa. Kokoelmissa on erilaisia käyttöesineitä, työvälineitä ja lääkepakkauksia. Mattila luopui apteekista huhtikuun lopussa 2018, jolloin apteekin ja museon toiminta lakkasi.
Toimintansa lopettanut Joutsen apteekki elokuussa 2019.
Apteekki sisältä.
Asian ytimessä

| Asian ytimessä |
| --- | --- |
Tyyli:  ajankohtaisohjelma
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Jaakko Loikkanen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  tammikuu 2019 –
Tuotanto
Tuottaja(t):  Antti Mälkönen
Aiheesta muualla
IMDb
Asian ytimessä on tammikuussa 2019 MTV3-kanavalla alkanut toimittaja Jaakko Loikkasen keskusteluohjelma, jossa hän haastattelee ajankohtaisia vieraita.
Keväällä 2023 ohjelmaa juontaa Jan Andersson Loikkasen ollessa vanhempainvapaalla.
Asiana Airlinesin lento 733

| Asiana Airlinesin lento 733 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Asiana Airlinesin Boeing 737.
Yhteenveto
Päivämäärä:  26. heinäkuuta 1993
Onnettomuustyyppi:  lentäjän virhe, huonot sääolot
Kuolleita:  68
Eloonjääneitä:  48
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737-5L9
Lentoyhtiö:  Asiana Airlines
Rekisteritunnus:  HL7229
Matkustajia:  110
Miehistöä:  6
Asiana Airlinesin lento 733 oli Asiana Airlinesin kotimaan matkustajalento Soulin ja Mokpon välillä Etelä-Koreassa 26. heinäkuuta 1993. Boeing 737 -kone yritti laskeutua kahdesti huonossa säässä ja kolmannella yrittämällä törmäsi vuoreen noin neljä kilometriä ennen kiitotietä. Miehistön kuudesta jäsenestä kaksi kuoli, ja 110 matkustajasta kuoli 66.
Ennen vuotta 2002 lento 733 oli Etelä-Korean eniten kuolonuhreja vaatinut lento-onnettomuus.
Ulko-Klaama

Ulko-Klaama
| --- | --- |
Sijainti:  65°18.21′N, 025°13.9′E, Ii Suomi
| --- | --- |
Asukasluku:  kesäasuntoja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ulko-Klaama on saari Iin kunnassa Perämerellä. Se sijaitsee Iijoen suiston lounaispuolella Praavanlahden edustalla noin kahden kilometrin päässä rannikolta ja noin kolmen kilometrin päässä Iin Röyttän pohjoispuolella. Lehtimetsävaltaisen saaren korkein kohta kohoaa noin viiteen metriin merenpinnan yläpuolelle. Maannousun vuoksi Ulko-Klaaman eteläpuolella sijainnut Haudanletto muodostaa nykyisin niemen. Myös saaren lounaispuolella sijainnut Piikki-niminen saari, vanhalta nimeltään Klaaman Piikki, on maannousun vaikutuksesta kasvanut yhteen Ulko-Klaaman kanssa.
Ulko-Klaaman korkeimmat kohdat sijaitsevat saaren koillisrannalla, missä maa kohoaa yli viiteen metriin vedenpinnan yläpuolelle. Saarella on useita vapaa-ajan asuntoja
Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri

| Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs |
| --- | --- |
 Hänen majesteettinsa hallituksen tunnus
 
 Nykyinen David Lammy 5. heinäkuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  No. 1 Carlton Gardens Chevening
Nimittäjä:  Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki
Perustettu:  27. maaliskuuta 1782
Ensimmäinen:  Charles James Fox
Kotisivut:  Virallinen sivu
Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri (engl. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs), yleensä vain ulkoministeri, on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen korkea-arvoinen jäsen. Hän on myös kabinetin jäsen. Ulkoministeri raportoi suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille.
Ulkoministerin tehtäviin kuuluu suhteitten ylläpitäminen muihin maihin, kansainyhteisöön ja merentakaisiin alueisiin liittyvien asioitten hoito, sekä Ison-Britannian intressien edistäminen. Hän on vastuussa MI6:n ja GCHQ:n toiminnasta. Ulkoministerin toimisto sijaitsee Whitehall -kadulla, Lontoossa. Virka-asuntoina toimii 1 Carlton Gardens, Lontoossa ja Chevning, Kentissä. Margaret Beckett on ainoa virassa ollut nainen.
Nykyinen ulkoministeri David Lammy astui virkaan 5. heinäkuuta 2024.
Ulkoasioiden kunniamitali

Pronssinen mitali
Ulkoasioiden kunniamitali (ransk. Médaille d’honneur des affaires étrangères) on ranskalainen kunnianosoitus. Se perustettiin vuonna 1816 ja alukaajn sillä palkittiin ranskalaisia, jotka olivat tehneet merkittäviä ansioita ulkomailla.
Mitalia voidaan myöntää sekä siviileille että sotilaille poikkeuksellisista ansioista. Saajan tarvitse olla Ranskan kansalainen. Mitalia myönnetään kolmessa luokassa. Siviilit voivat saada ylennyksen pronssimitalista hopeiseen väh. 8 vuoden ja hopeisesta kultaiseen väh. 7 vuoden kuluttua. Sotilaiden keskuudessa mitaliluokka määräytyy sotilasarvon mukaan: pronssimitali miehistölle, hopeamitali aliupseeristolle ja kultamitali upseeristolle. Sotilaille mitalia myönnetään myös mikkojen kera. Mitali voidaan myöntää myös postuumisti.
Mitalin nauha on sama luokasta huolimatta:
mitalin nauha
Austvågøy

Austvågøy
Austvågøy on merkitty karttaan punaisella
| --- | --- |
Sijainti:  Pohjois-Norja, Eurooppa
Saariryhmä:  Lofootit
Vesialue:  Atlantin valtameri, Länsivuono 
Korkein kohta:  1 146 m
Pinta-ala:  526,7 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Austvågøy on yksi Lofoottien saariryhmän suurimmista saarista. Sen pinta-ala on 526,7 km². Saari on vuoristoista aluetta ja siellä onkin Lofoottien korkein vuori, Higravstinden (1 146 m). Alue on suosittu vuorikiipeilijöiden keskuudessa.
Suuri osa saaresta kuuluu Våganin kunnalle, mutta sen koillisosa kuuluu Hadselin kunnalle. Saaren pääkeskus on Svolværin kunta.
Austvågøy on yhdistetty Hinnøyaan Raftsundin sillalla ja Gimsøyaan Gimsøystraumenin sillalla.
Maantiede

Saaren korkein kohta on 1 146 metriä merenpinnan tason yläpuolelle yltävä Higravstindenin huippu. Muita korkeimpiin lukeutuvia vuoria saarella ovat Geitgallien (1 085 m), Rulten (1 062 m), Svartsundtindan (1 050 m), Korsnestinden (1 036 m), Olsanestinden (999 m), Breidtinden (976 m), Langstrandtindan (971 m), Reinsletttindan (966 m), Vågakallen (943 m) ja Isvasstinden (940 m). Lisäksi saarella on lukuisia muitakin 500–1 000 metriä korkeita kohtia. Saaren länsipuolella on Gimsøystraumenin salmi ja itäpuolella Raftsundetin salmi. Vuonot Sløverfjorden ja Austnesfjorden halkovat saaren keskeltä lähes kahtia. Rannikko on muutenkin useiden vuonojen ja lahtien rikkomaa. Saarella sijaitsee lisäksi runsaasti järviä, joista suurimpiin kuuluvat Trollfjordvatnet, Stor-Kongsvatnet, Stornøkkvatnet, Storvatnet ja Rørhopvatnet.
Austvågøy
Austvågøya
Henningsvær
Kabelvåg
Kabelvåg kirke
Sildpollnes
Svolvær
Raftsund
Kapea Trollfjorden-vuono saaren itäpuolella
Gimsøystraumen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Austvågøy Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Arthur Dent (teologi)

Arthur Dent (k. 1607) oli englantilainen puritaanipastori Essexissä. Hänet tunnetaan parhaiten 20–30-vuotiaana kirjoittamastaan keskustelumuotoisesta teoksesta Plain Man’s Pathway to Heaven (Yksinkertaisen ihmisen polku taivaaseen), joka ilmestyi vuonna 1601. Tämä teos oli osaltaan vaikuttamassa tunnetun englantilaisen saarnaajan John Bunyanin hengelliseen heräämiseen.
Dentin suomennettu teos Totisen kääntymisen harjoitus puolestaan sai aikaan nuoren kalantilaistytön, Liisa Eerikintyttären, ja ilomantsilaisen Henrik Renqvistin herätyksen. Näistä herätyksistä syntyivät Länsi-Suomen ja Karjalan rukoilevaiset herätysliikkeet. Jälkimmäinen on sittemmin sulautunut muuhun luterilaiseen kirkkoon pääkannattaja-alueidensa jäätyä luovutettuun Karjalaan.
Aiheesta muualla

Arthur Dent, Wikisource
Ulkoaoppiminen

Ulkoaoppiminen on opetuksen suuntaus, joka korostaa asioiden muistiin painamisen ja palauttamisen tärkeyttä. Muistaminen on Bloomin taksonomiassa kaikkein vähäarvoisin kognitiivinen taito ja sen merkitys nykyisessä tietoyhteiskunnassa on yhä vähäisempi. Tästä syystä opetuksen kehittämisessä keskitytäänkin kehittyneemmiksi väitettyihin pedagogisiin ratkaisuihin, kuten ymmärtävään oppimiseen, yhteisölliseen oppimiseen sekä ongelmalähtöiseen ja tutkivaan oppimiseen.
Arpinaama

| Arpinaama> Scarface |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Howard Hawks Richard Rosson
Käsikirjoittaja:  Ben Hecht
Perustuu:  Armitage Trailin romaaniin Scarface
Tuottaja:  Howard Hawks Howard Hughes
Säveltäjä:  Shelton Brooks
Kuvaaja:  Lee Garmes L. William O'Connell
Leikkaaja:  Edward Curtiss
Tuotantosuunnittelija:  Harry Oliver
Pääosat:  Paul Muni
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  9. huhtikuuta 1932
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arpinaama (engl. Scarface, tunnetaan myös nimellä Shame of the Nation,  suom. 'kansakunnan häpeä') on yhdysvaltalainen gangsterielokuva vuodelta 1932. Elokuvan on ohjannut ja tuottanut Howard Hawks, päärooleissa ovat Ann Dvorak, Boris Karloff, George Raft, Karen Morley ja Paul Muni. Koska elokuva valmistui ennen kuin laaja elokuvasensuuri aloitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1934, se kuvaa oman aikansa mittapuulla melko rajusti jengisotia ja poliisin ja rikollisjengien välisiä yhteenottoja.
Luonteeltaan elokuva on tarina kieltolain aikaisesta gangsterielämästä. Se perustuu Armitage Trailin romaaniin Scarface, joka taas saanut aiheensa Al Caponen todellisista vaiheista. Eräs elokuvan kohtaus viittaa vuoden 1929 niin sanottuun ystävänpäivän verilöylyyn, jota epäiltiin Caponen järjestämäksi. Arpinaamasta on tehty 1983 uusintaohjaus Scarface – arpinaama, joka poikkesi juoneltaan ja teemoiltaan huomattavasti alkuperäisestä.[lähde? ]
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Muni  | … |  Antonio "Tony" Camonte   |
|  Ann Dvorak  | … |  Francesca "Cesca" Camonte   |
|  Karen Morley  | … |  Poppy   |
|  Boris Karloff  | … |  Gaffney   |
|  Osgood Perkins  | … |  John "Johnny" Lovo   |
|  C. Henry Gordon  | … |  tarkastaja Ben Guarino   |
|  George Raft  | … |  Guido Rinaldo   |
|  Vince Barnett  | … |  Angelo   |
|  Edwin Maxwell  | … |  rikospoliisin päällikkö   |
|  Inez Palange  | … |  Mama Camonte   |
Aiheesta muualla

Arpinaama Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Aorttaläppäleikkaus

Aorttaläppäleikkaus on kirurginen toimenpide, joka kohdistuu sydämen aorttaläppään.
Kaavakuva

| --- | --- |
 Oikea eteinen  Vasen eteinen  Yläonttolaskimo  Aortta  Keuhkovaltimo  Keuhkolaskimo  Hiippaläppä (mitraaliläppä)  Aorttaläppä  Vasen kammio  Oikea kammio  Alaonttolaskimo  Kolmipurjeläppä (trikuspidaaliläppä)  Keuhkovaltimoläppä (pulmonaaliläppä) : 
Aorttaläppä sijaitsee sydämen vasemman kammion ulosvirtauskanavan suulla. Sen tehtävä on aueta sydämen supistuessa, jotta veri pääsee virtaamaan aorttaan, ja sulkeutua sydämen supistusvaiheen jälkeen, jotta veri ei virtaa taaksepäin takaisin vasempaan kammioon. Aorttaläppä on normaalisti kolmipurjeinen, mutta 1–2 prosentilla ihmisistä kaksipurjeinen.
Aorttaläpän sairaudet

Aorttaläppä voi ahtautua, vuotaa tai tehdä molempia. Yleisin kirurgista hoitoa vaativa aorttaläppävika on ikään liittyvä aorttaläpän kalkkeutuminen ja sen aiheuttama ahtauma eli stenoosi. Toiseksi yleisin leikkaushoitoa vaativa sairaus on kaksipurjeiseen aorttaläppään kehittyvä ahtauma, vuoto tai molemmat.
Yleensä aorttaläpän vikoja ei operoida, jos potilas on oireeton. Syy tähän on se, että leikkauskuolleisuus on suurempi kuin oireettoman potilaan kuolleisuus.
Oireiden ilmaantuessa kirurginen hoito on tarpeellinen. Sairasta aorttaläppää ei yleensä pystytä leikkauksella korjaamaan toimivaksi, vaan läppä joudutaan vaihtamaan.
Leikkauksen kulku

Läpän vaihto tapahtuu yleensä avosydänleikkauksessa. Avosydänleikkauksessa potilaan rintalasta halkaistaan nukutuksen aikana. Rintalasta levitetään auki. Sen jälkeen potilas liitetään sydän-keuhkokoneeseen ja sydän pysäytetään.
Vioittuneen läpän tilalle voidaan asentaa keinoläppä tai eläinmateriaalista valmistettu bioläppä. Keinoläpän etuna on sen hyvä kestävyys, ja haittapuolena on sen vaatima pysyvä varfariini-verenohennuslääkitys. Bioläppä vaatii ohennuslääkitystä ainoastaan jonkin aikaa leikkauksen jälkeen, mutta bioläpän kestävyys on huonompi.
Aorttaläppäleikkaukseen liittyy muutaman prosentin leikkauskuolleisuus.
Kehitteillä on tekniikoita, joissa uusi läppä voitaisiin laittaa paikoilleen ilman avosydänleikkausta.
Araki-ryū

Araki-ryū (jap. 荒木流) on vanha japanilainen koryū-taistelutaito. Se perustettiin Japanin sengoku jidai aikana myöhäisellä Muromachi-kaudella (noin 1573). Araki-ryū on kokonaisvaltainen samuraiden taistelutaito, joka käyttää monia perinteisiä japanilaisia aseita kuten pitkää ja lyhyttä miekkaa sekä useita peitsi- ja ketjuaseita. Laji painottaa myös merkittävästi lähikamppailua ja painia.
Araki-ryū oli todennäköisesti alempiarvoisten samuraiden kuten jalkaväen (ashigaru) käyttämä taistelutaito.
Historia

Donn Draegerin mukaan Araki-ryūn perusti Araki Mujinsai Mataemon Minamoto no Hidetsuna (1584–1637). Hän opiskeli nuoruudessaan Yagyu Shinkage-ryū -koulukunnan miekkailua. Toisessa lähteessä hänen elinajakseen ilmoitetaan (1599–1638) ja syntymäpaikaksi Iga. Araki Mujinsai (tai myös Araki Muninsai, myös Hidetsuna on joskus kirjoitettu muodossa Hidenawa) on melkein myyttinen hahmo, jonka historiallisuudesta ei ole varmuutta. Jo Japanin keskiajalla kirjoitettu Hitaka Shigetakan Honchō Bugei Shōden (1711–1715) toteaa ettei Araki Muninsaista tiedetä juuri mitään. Hän on saattanut olla Araki Murashigen poika tai muu läheinen sukulainen. Murashige oli paikallinen sotaherra, joka toimi Oda Nobunagan vasallina. Draegerin mukaan Mujinsai olisi ollut Muso Jikiden-ryūn 11. sōke ja opiskellut myös Takenouchi-ryūn kolmannen päämestarin Takenouchi Kaganosuken alaisuudessa ennen oman koulukunnan, jota hän kutsui nimellä Araki-ryū torite-kogusoku, perustamista. Termi torite-kogusoku tarkoittaa aseetonta tai "pienillä aseilla" (kuten tantō tai yoroidōshi, haarniskan puhkaisemiseen tarkoitettu veitsi) käytävää painia kevyt haarniska yllä. Myöhemmin lisättyään koulukuntaansa asetekniikoita hän uudelleennimesi sen Moro Budo Araki Ryu Kempo nimelle. Myös Hiragami Nobuyuki, Koryu Bujutsu Sosho, Tokio, Airyodo, 1994 Vols. I ja II liittää Araki Mujinsain Muso Jikiden-ryūhun, mutta kyseisen koulukunnan historia on erittäin kyseenalainen.
Haarat

Araki-ryū levisi aikoinaan ympäri Japania useisiin läänityksiin. Sillä ei ole ollut koskaan keskitettyä johtohenkilöä, vaan kukin koulun täysin oppinut oppilas on voinut perustaa oman haarakoulunsa (ryū-ha). Araki-ryū sai vaikutteita ja uusia tekniikoita ympäristönsä toisista koryū-koulukunnista ja myös vaikutti lukuisiin myöhäisempiin koulukuntiin.
Annaka-provinssin Araki-ryū erikoistui miekan käyttöön ja aikanaan osittain sulautui Ittō-ryūhun ja varhaiseen kendoon. Maebashin, Isezakin ja Kansain Araki-ryū olivat kokonaisvaltaisia taistelutaitojen järjestelmiä (sogo bujutsu), jotka kattoivat suuren osan samuraiden käyttämistä aseista. Sakura ja Kumagaya Araki-ryū olivat luonteeltaan enemmän jujutsu-kouluja. Mikami Araki-ryū, joka tunnettiin myös nimellä Sanshin Araki-ryū, on melkein kadonnut.
Isezaki Araki-ryūn kaksi haaraa ovat toiminnassa edelleen nykyaikana. Useimmat päähaaroina pidettävät Araki-ryū koulut jäljittävät historiansa 2. sukupolven päämiehen Mori Kasuminosuken kautta, ja näissä haaroissa on eniten samankaltaisuuksia tekniikoissa ja niiden järjestelyssä koulukunnan oppiainekseen.
Lisäksi on Araki-ryū gunyo-kogusoku (jap. 荒木流軍用小具足) ja Araki Shin-ryū (jap. 荒木新流}}, joiden perustaja Araki Buzaemon Hisakatsu mahdollisesti liittyy Araki-ryūn päähaarojen perustajaan Araki Mujinsaihin.
Tekniikat

Araki-ryūn tekniikkavalikoima sisältää ainakin seuraavat osa-alueet: torite kogusoku (lähitaistelua, painia sekä aseiden kanssa että ilman), tojutsu (miekkailua, aseina ōdachi, kodachi, tantō ja bokken); bojutsu; naginatajutsu (myös nagamaki); kusarigamajutsu; chigirikijutsu; ryōfundojutsu (lyhyt ketjuase, ketju jonka molemmissa päissä on painot).
Araki-ryū gunyo-kogusoku harjoittelee myös keihäällä (sōjutsu).
Araki-ryū sisältää myös esoteerisia opetuksia kuten vanhoja loitsuja, myrkkyjen käyttöä ja magiaa. Araki-ryūlla on yhteyksiä buddhalaiseen Marishiten-kulttiin.
Nykyinen harjoittelu

Japanissa tyylisuuntaa edustavat lähinnä 17. sukupolven shihan Kikuchi Kunimitsu, 18. sukupolven shihan Arakawa Seishin ja 17. sukupolven shihan Suzuki Nobuo. Araki-ryūta harjoitellaan ainakin Isezakin alueella, Gunmassa ja Saitaman prefektuurissa.
Araki-ryūta harjoitellaan Japanin ulkopuolella ainakin Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Kreikassa.
Skandinavian iaidōon vaikuttaneen Takada Gakudon opettaja Matsuo Kenpū (1903–1985) harjoitti Araki-ryūn iaita ja nagamakijutsua. Takada Gakudolla on Araki-ryūn nagamakijutsussa arvo kyōshi 7. dan ja hän on harjoitellut myös Araki-ryūn chigiriki ja iai-tekniikoita. Kuitenkaan Suomessa ei ole harjoiteltu Araki-ryūta.
Aiheesta muualla

https://arakiryu.org/ – Ellis Amdurin Hokusei Dojon kotisivu
https://arakiryugunyokogusoku.wordpress.com/ – Araki-ryū Gunyō Kogusoku UK haaran dōjō
Nykyaikana harjoiteltavat koryū- ja bujutsu-lajit
Araki-ryū
Bujinkan budō taijutsu
Daitō-ryū aiki jūjutsu
Hontai Yōshin-ryū jūjutsu
Hyōhō niten ichi-ryū
Ikkaku-ryū juttejutsu
Isshin-ryū kusarigamajutsu
Ittatsu-ryū hojōjutsu
Kashima-Shinryū
Kashima shinden jikishinkage-ryū
Kashima shintō-ryū
Jissen kobudō Jinenkan
Mugai-ryū
Musō Jikiden Eishin-ryū
Musō Shinden-ryū
Negishi-ryū
Nen-ryū
Ittō-ryū
Shindō Musō-ryū
Shintō-ryū kenjutsu
Suiō-ryū iai kenpō
Takenouchi-ryū
Taura Musō-ryū kobudō
Tendō-ryū naginatajutsu
Tenshin shōden Katori shintō-ryū
Toda-ryū
Toyama-ryū
Uchida-ryū tanjōjutsu