stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harvinaiset-verkosto
Toimintahistoria

Toiminnan aloittamisen taustalla oli Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus Stakesin 1993 aloittama Pienet sairaus- ja vammaryhmät -projekti, jossa kartoitettiin harvinaisten sairaus- ja vammaryhmien tilannetta Suomessa. Tavoitteena oli sitouttaa ja vastuuttaa harvinaiskentän toimijoita yhteistyöhön harvinaisryhmien aseman parantamiseksi.
Projektiin kutsuttiin yhdeksän pitkäaikaissairaita ja vammaisia edustavaa, resurssikeskustoiminnasta vastaavaa järjestöä. Vuoden 1995 aikana resurssikeskusten yhteistyö vakiintui ja muuttui säännölliseksi verkostostoksi, jota kutsuttiin Resurssikeskusverkostoksi. Nimi muutettiin 2006 Harvinaiset-verkostoksi.
Verkoston toiminnan rahoittajaksi tuli 2007 vuodesta lähtien Raha-automaattiyhdistys ensin nelivuotisella projektirahoituksella ja 2012 lähtien kohdennetulla toiminta-avustuksella.
Harkko-harvinaisasiantuntijatyöryhmä perustettiin 2015 vahvistamaan verkoston kokemusääntä.
Vaikuttamistyö > Harvinaisten sairauksien kansallinen ohjelma

Harvinaiset-verkosto on ollut aktiivisesti mukana Suomen Harvinaisten sairauksien kansallisen ohjelman synnyssä ja kehittämisessä osallistumalla Sosiaali- ja terveysministeriön asettamiin työryhmiin.
Ensimmäinen Harvinaiset sairaudet -työryhmä toimi 4.6.2014 – 31.12.2015. Taustalla oli Euroopan neuvoston vuonna 2009 antama harvinaisia sairauksia koskeva suositus, jonka yhtenä tavoitteena oli kansallisten ohjelmien aikaansaaminen jäsenvaltiossa vuoden 2013 loppuun mennessä. Ohjausryhmän tuotoksena syntyi raportti Harvinaisten sairauksien kansallinen ohjelma 2014-2017.
Jatkotyöryhmä asetettiin ajalle 20.5.2016 – 31.12.2017 seuraamaan ja edistämään harvinaisten sairauksien kansallisen ohjelman toteutumista. Työryhmän yhtenä tehtävänä oli edesauttaa harvinaissairauksien yksiköiden keskinäistä koordinointia.
Kolmannen Harvinaiset sairaudet -työryhmän toimikausi oli 1.1.2018 – 31.12.2019. Se laati Harvinaissairauksien kansallinen ohjelma vuosille 2019 -2023 julkaisun, joka julkaistiin heinäkuussa 2019. Ohjelman toimitti työryhmän Harvinaiset-verkoston edustaja Risto Heikkinen.
Vaikuttamistyö > Edustukset

Harvinaiset-verkostolla on edustus jokaisessa viidessä yliopistollisen sairaalan harvinaisyksikön johto- tai ohjausryhmässä sekä Terveyskylän virtuaalisairaalan Harvinaissairauksien talon ohjausryhmässä.
Vaikuttamistyö > Kokemusasiantuntijuus

Kokemustiedon merkitys korostuu monissa harvinaissairauksissa. Harvinaiset-verkostossa on toiminut harvinaissairaista ja heidän läheisistään koostuva kokemusedustajaraati eli Harkko-työryhmä vuodesta 2015 alkaen. Harvinaisasiantuntijoiden työryhmän tapaamisissa käsitellään yleisesti harvinaissairaan asemaan ja palveluihin liittyviä ajankohtaisia asioita.
Harvinaisten sairauksien päivä =

Kansainvälistä harvinaisten sairauksien päivää vietetään maailmanlaajuisesti joka vuosi helmikuun viimeisenä päivänä. Päivän tarkoituksena on lisätä tietoisuutta harvinaisista sairauksista ja vammaryhmistä ja näihin liittyvistä haasteista. Harvinaisten sairauksien päivä on vuotuinen tiedottava kampanja, jota koordinoi harvinaisryhmiin kuuluvien yhdistysten eurooppalainen kattojärjestö Eurordis.
Harvinaiset-verkosto on osallistunut Harvinaisten sairauksien päivän kampanjointiin Suomessa alusta saakka. Verkosto on järjestänyt vuosittain erilaisia tapahtumia ja tiedotuskampanjoita yhteistyössä eri harvinaisryhmien kanssa.
Ensimmäistä kansainvälistä harvinaisten sairauksien päivää vietettiin 29.2.2008. Helmikuun viimeinen päivä on valittu harvinaisten sairauksien päivän ajankohdaksi, koska joka neljäs vuosi se on karkauspäivä ja siten harvinainen päivä.
Jäsenyhteisöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Allergia-, Iho- ja Astmaliitto  Epilepsialiitto  Folkhälsan  Hengitysliitto  Invalidiliitto  Kehitysvammaisten Tukiliitto  Kuuloliitto  |  Lihastautiliitto  Munuais- ja maksaliitto  Neuroliitto  Näkövammaisten liitto  Parkinsonliitto  Suomen CP-liitto  Suomen Kuurosokeat  |  Suomen Migreeniyhdistys  Suomen Potilasliitto  Suomen Reumaliitto  Suomen Sydänliitto  Suomen Syöpäpotilaat  Suomen Ultraharvinaiset  |
Aiheesta muualla

Harso ry Harso ry. Viitattu 16.11.2020.
Wagner (täsmennyssivu)

Wagner voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sukunimenä > Kuvitteelliset henkilöt

Wagner, sika, toinen päähenkilö sarjakuvassa Viivi ja Wagner
Kurt Wagner, kuvitteellinen henkilö
Igor Wagner, Tintti-sarjakuvan oopperadiiva Bianca Castafioren pianisti
Työkonevalmistajana

Wagner Tractor Company vuosina 1954–1970 toiminut yhdysvaltalainen maataloustraktorivalmistaja, jonka olivat perustaneet 7 Wagner-veljestä Portlandista, Oregonista
Wagner (materiaalinkäsittelykoneet) Allied Systemsin omistama logistiikkalaitevalmistaja, jonka perustajina olivat myös oregonilaiset Wagner-veljekset
Aumühle

| Aumühle |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Aumühle
 Koordinaatit: 53°31′54″N, 10°18′55″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Herzogtum Lauenburg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Knut Sughk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,47 km²
Korkeus:  30 m
Väkiluku:  3 088
 – Väestötiheys:  940 as./km²
 
 [www.aumuehle.de Kotisivut ] 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aumühle (ääntämys saks. [aʊ̯ˈmyːlə],  kuuntele ääntämys (ohje)) on kunta Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, noin 21 kilometriä Hampurin itäpuolella. Tunnettuja kunnan asukkaita ovat olleet Otto von Bismarck ja Saksan valtakunnanpresidentti Karl Dönitz.
Maantiede

Aumühle sijaitsee Billejoen varrella Schleswig-Holsteinin suurimmassa metsässä Sachsenwaldissa.
Historia

Aumühle mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1350 nimellä Au-Mühle (mylly Au-joella).
Vuonna 1846 vasta rakennetun Hampuri-Berliini-rautatielinjan asema avattiin Aumühleen kuuluvassa Friedrichsruhissa. Itse Aumühlen asema avattiin vuonna 1884.
Vuonna 1871 Saksan keisari Wilhelm I lahjoitti Aumühlen lähellä sijaitsevan Sachsenwaldin metsän valtakunnankansleri Otto von Bismarckille. Bismarck rakennutti alueelle Friedrichsruh-nimisen kartanon, ja hänet on haudattu siellä sijaitsevaan Bismarckin mausoleumiin.
Kuten kaikkialla Saksassa, Aumühlessä oli toisen maailmansodan jälkeen suuri asuntopula pakolaisten ja pommitetusta Hampurista tulleiden muuttajien vuoksi. Ruhtinas von Bismarck lahjoitti kunnalle metsää rakennusalueeksi, minkä jälkeen se alkoi nopeasti kehittyä.
Natsi-Saksan viimeinen valtionpäämies Karl Dönitz muutti Aumühleen vapauduttuaan Spandaun vankilasta vuonna 1956. Hän asui siellä vuonna 1980 tapahtuneeseen kuolemaansa asti ja hänet on haudattu sen Waldfriedhofin hautausmaalle.
Ystävyyskaupungit

Mortagne-sur-Sèvre, Ranska
Sleen, (nykyisin osa Coevordenia), Alankomaat
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aumühlen viralliset verkkosivut (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aumühle
Bismarckin mausoleumi, Friedrichsruh
Käännös suomeksi
Varsinaiskarjala

| Varsinaiskarjala |
| --- | --- |
 Karjalan kielen murrealueet (englanniksi)   1) varsinaiskarjala 1a) vienankarjala eli pohjoiskarjala   1b) eteläkarjala   2) aunuksenkarjala eli livvi
Oma nimi:  karjala
Tiedot
Alue:   Karjala  Tver  Tihvinä  Valdai (sammunut)   Suomi
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  35 000lähde?
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  suomalais-ugrilaiset kielet suomalais-permiläiset kielet suomalais-volgalaiset kielet suomalais-saamelaiset kielet itämerensuomalaiset kielet
ISO 639-3:  krl
 Ohje 
Varsinaiskarjala on uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen ryhmään kuuluva kieli tai murre. Se muodostaa yhdessä livvin- eli aunuksenkarjalan ja lyydin kanssa karjalan kielen murrejatkumon, jossa alueelliset erot ovat hyvin suuret. Varsinaiskarjala polveutuu muinaiskarjalasta.
Murteet

Varsinaiskarjala jakautuu kahteen päämurteeseen, jotka ovat vienankarjala eli pohjoiskarjala ja eteläkarjala. Nimityksiä pohjoiskarjala ja eteläkarjala pyritään usein välttämään, koska ne aiheuttavat turhaa sekaannusta Suomen maakuntien, Pohjois-Karjalan ja Etelä-Karjalan kanssa. Kaksi päämurretta jakautuvat alamurteiksi seuraavasti:
| --- | --- |
 vienankarjala (viena, pohjoiskarjala) Kieretin murre  Oulangan murre  Kiestingin murre  Vitsataipaleen murre  Pistojärven murre  Uhtuan murre  Vuokkiniemen murre  Hietajärven murre  Kuivajärven murre  Kontokin murre  Jyskyjärven murre  Paanajärven murre  Usmanan murre :  eteläkarjala Itä-Karjalan keskiosan ja Raja-Karjalan  murteet Tunkuan murre  Suikujärven murre  Repolan murre  Rukajärven murre  Paatenen murre  Mäntyselän murre  Porajärven murre  Ilomantsin murre  Korpiselän murre  Suojärven murre  Suistamon murre  Impilahden murre  tytärkarjalaiset murteet Tihvinän murre, tihvinänkarjala  Valdain murre, valdainkarjala  Tverin murre, tverinkarjala Doržan murre  Maksuatihan murre  Ruameškan murre  Tolmatšin murre  Vesjegonskin murre 
Tverin-, tihvinän- ja valdainkarjalasta käytetään yhteisnimityksiä tytärkarjala, saarekekarjala tai saarekemurteet erotuksena Karjalan tasavallan ja Suomen alueella puhuttavista eteläkarjalan murteista.
Murteet > Vienankarjala

Vienankarjalan puhuma-alue on kattanut laajimmillaan koko Karjalan tasavallan pohjoisosan sekä Suomesta Suomussalmen Hietajärven ja Kuivajärven kylät sekä Kuhmon Rimmin kylän. Suomessa vienankarjalaisten kieli on vaihtunut paikallisiksi suomen murteiksi ja samoin Karjalassa se on paikoin väistynyt venäjän tieltä. Nykyisin vienankarjalaa puhutaan pääasiassa Kalevalan kansallisen piirin, Louhen piirin sekä Kostamuksen kaupunkipiirin alueilla. Vienankarjala ei poikkea merkittävästi suomen kielen itäisistä murteista. Suomalainen ymmärtääkin sitä vaivatta ja pysyy täysin kommunikoimaan vienalaisen kanssa.
Murteet > Eteläkarjala

Eteläkarjalaa on puhuttu Karjalassa laajimmillaan nykyisen Karjalan tasavallan keskiosissa, eli Pohjois-Aunuksessa sekä Laatokan pohjois- ja länsipuolella. Laatokan länsipuolinen väestö siirtyi suurelta osin Venäjän sisäosiin Tverin, Valdain ja Tihvinän alueille 1600-luvulla. Muuton syynä oli Ruotsin harjoittama taloudellinen, uskonnollinen ja hallinnollinen painostus. Vuoteen 1650 mennessä muutti pois 25 000 henkeä. Raja-Karjalan eli Laatokan pohjoispuolisen luovutetun Karjalan eteläkarjalainen väestö on hajaantunut evakkoina toisen maailmansodan jälkeen ympäri Suomea. Evakoista oli eteläkarjalan puhujia noin 15 000 henkeä, mutta kieli ei ole enää juuri siirtynyt jälkipolville hajaantumisen jälkeen.
Eteläkarjalaa puhutaan nykyisin lähinnä Mujejärven ja Suojärven piireissä Karjalan tasavallassa sekä tverinkarjalaisten asuma-alueella Tverin ja Tihvinän seuduilla Sisä-Venäjällä. Karjalaisalueita nimitetään Tverin Karjalaksi. Valdain alueelta eteläkarjalan murre on kadonnut. Ennen toista maailmansotaa sitä puhuttiin myös Suomen puolella Raja-Karjalassa Ilomantsissa, Suojärvellä, Suistamolla, Korpiselillä ja Impilahdessa.
Eteläkarjalan murteista on kaikkein merkittävin tverinkarjala, jonka puhujia lasketaan olevan 23 000.lähde? Tverinkarjalaisia on kuitenkin huomattavasti enemmän: Lihoslavlskin, Spirovskin, Rameškovskin ja Etelä-Maksatihan hallintopiirin yhteisellä alueella heitä asui ennen toista maailmansotaa peräti 100 000,lähde? sekä Vesjegonskin, Sandovskin, Krasnoholmskin hallintopiirien alueella noin 30 000.lähde? Tihvinänkarjalan puhujia on noin 2 000.lähde?
Eteläkarjalaa ei pidä sekoittaa Suomen Etelä-Karjalan maakuntaan eikä siellä puhuttaviin suomen kaakkoismurteisiin.
Aiheesta muualla

Varsinaiskarjalan Wikipedia Wikimedia-hautomossa
Raamatun tekstejä luettavissa ja kuunneltavissa vienankarjalaksi
Bad Bramstedt

| Bad Bramstedt |
| --- | --- |
 Raatihuone.
 lippu:  vaakuna
 Bad Bramstedt
 Koordinaatit: 53°55′N, 9°53′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Segeberg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,1 km²
Korkeus:  9 m
Väkiluku (2019):  14 773
 – Väestötiheys:  612 as./km²
Postinumero:  24576
Suuntanumero(t):  04192
 
 www.bad-bramstedt.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Bramstedtin sijainti Segebergin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.
Bad Bramstedt on kylpyläkaupunki Segebergin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Terveysmatkailu ja -palvelut ovat kaupungin keskeinen elinkeino.
Maantiede

Bad Bramstedt sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla Schleswig-Holsteinin eteläosassa Hampuri–Kiel–Lyypekki-kolmion piirissä. Etäisyys Hampurista on noin 40 kilometriä pohjoiseen, Kielistä noin 50 kilometriä lounaaseen ja Lyypekistä noin 50 kilometriä länteen. Ajomatka Hampurin keskustasta on noin 48 kilometriä. Kaupunki on historiallisen Hærvejen-reitin (Ochsenweg) varrella. Reitti kulkee Viborgista Wedeliin. Bad Bramstedtin lähimmät naapurikaupungit ovat Neumünster pohjoisessa ja Quickborn etelässä.
Bad Bramstedt on osa Holsteiner Auenlandia, joka aiemmin tunnettiin nimellä "Grüne Mitte Holstein", "Vehreä keskinen Holstein". Holsteiner Auenland -nimi kehitettiin ennen kaikkea matkailun edistämiseksi. Alueen väkiluku on noin 91 000 ja pinta-ala 843 neliökilometriä.
Historia

Ensimmäinen asiakirjamaininta Bramstedtista on vuodelta 1274. Kauppalana paikkakunta mainitaan ensi kerran 1448, ja ensimmäinen Roland-patsas pystytettiin 1533. Alueen ensimmäinen terveyslähde löydettiin 1681. Nykyinen kivinen Roland-patsas, Roland von Bramstedt, pystytettiin 1693. Bad Bramstedt kehittyi voimallisesti 1800-luvulla: valtatie (Chaussee) Kielistä Altonaan avattiin 1833, ensimmäinen suolavesikylpylä perustettiin 1879 ja paikkakunta liitettiin rautatieverkkoon 1898. Kaupunkioikeudet Bad Bramstedt sai 1910 ja sen nimeen liitettiin virallisesti "Bad". Kaupungin asemaa kylpyläkeskuksena kehitettiin maailmansotien välisenä aikana. Toimintaa kehittämässä ollut liikemies Oskar Alexander murhattiin Oranienburgin keskitysleirillä 1942.
Bad Bramstedtin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Bramstedter Schloss, Bramstedtin linna, joka toimii kulttuurikeskuksena ja kirkko Maria-Magdalenen-Kirche, jonka historia alkaa 1300-luvun taitteesta. Bramstedtin seurakunnasta on ensimmäinen maininta vuodelta 1316.
Talous ja liikenne

Terveysturismi on merkittävä Bad Bramstedtin taloudelle. Kaupungin pohjoisosassa sijaitsee teollisuusalue. Bad Bramstedt sijaitsee rataosuudella Hampuri-Altona–Neumünster, kaupungissa on kaksi rautatieasemaa: Bad Bramstedt „Kurhaus“ ja Bad Bramstedt. Maantieliikenteen pääväyliä ovat Bundesstraße 4 ja Bundesstraße 206. Moottoritie BAB 7 kulkee kaupungin itäpuolitse. Bad Bramstedtin liittymä on Saksan halki vievän moottoritien pohjoisimpia, sen numero on 17.
Aiheesta muualla

Bad Bramstedt, Schleswig-Holstein, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Bad Bramstedt
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Psychosomatische Klinik Bad Bramstedt
Käännös suomeksi
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2

| Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2> Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Yates
Käsikirjoittaja:  Steve Kloves
Perustuu:  J. K. Rowlingin romaaniin Harry Potter ja kuoleman varjelukset
Tuottaja:  David Heyman David Barron J. K. Rowling
Säveltäjä:  Alexandre Desplat John Williams (teemat)
Kuvaaja:  Eduardo Serra
Leikkaaja:  Mark Day
Tuotantosuunnittelija:  Stuart Craig
Pukusuunnittelija:  Jany Temime
Lavastaja:  Stuart Craig Stephanie McMillan
Pääosat:   Daniel Radcliffe  Rupert Grint  Emma Watson  Helena Bonham Carter  Robbie Coltrane  Ralph Fiennes  Michael Gambon  John Hurt  Jason Isaacs  Kelly Macdonald  Gary Oldman  Alan Rickman  Maggie Smith  David Thewlis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Heyday Films
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   13. heinäkuuta 2011 15. heinäkuuta 2011
Kesto:  125 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  250 000 000 dollaria  (noin 193 miljoonaa €) (jaettu osa 1:n kanssa)
Tuotto:  1 328 111 219 dollaria  (noin 1,03 miljardia €)
Edeltäjä:  Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 (2010)
Seuraaja:  Harry Potter ja Kirottu lapsi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 (engl. Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 2) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut J. K. Rowlingin samannimiseen romaaniin perustuva fantasiaelokuva. Se on jatko-osa elokuvalle Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 sekä samalla Harry Potter -elokuvasarjan kahdeksas ja viimeinen osa. Sen on ohjannut David Yates ja käsikirjoittanut Steve Kloves. Elokuvan on tuottanut Rowling yhdessä David Heymanin ja David Barronin kanssa. Viimeinen osa seuraa Harry Potteria, kun tämä  yrittää löytää ja tuhota lordi Voldemortin hirnyrkit. Elokuvan pääosissa esiintyvät Daniel Radcliffe, joka näyttelee Harry Potteria, Rupert Grint (Ron Weasley) sekä Emma Watson (Hermione Granger). Muita päärooleja elokuvassa esittävät Ralph Fiennes, Helena Bonham Carter, Alan Rickman ja Maggie Smith.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 19. helmikuuta 2009 ja päättyivät 12. kesäkuuta 2010. Elokuvasarja sai kymmenen vuoden jälkeen päätöksen viimeisten uusintakuvausten päätyttyä 21. joulukuuta 2010. Elokuvan maailmanlaajuinen ensi-ilta oli 15. heinäkuuta 2011 ja Suomen-ensi-ilta 13. heinäkuuta.
Daniel Radcliffe, Emma Watson ja Rupert Grint Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2:n ensi-illassa Lontoossa 7. heinäkuuta 2011.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Daniel Radcliffe   | … |  Harry Potter   |
|  Rupert Grint   | … |  Ron Weasley   |
|  Emma Watson   | … |  Hermione Granger   |
|  Helena Bonham Carter   | … |  Bellatrix Lestrange   |
|  Robbie Coltrane   | … |  Rubeus Hagrid   |
|  Ralph Fiennes   | … |  lordi Voldemort   |
|  Michael Gambon   | … |  Albus Dumbledore   |
|  John Hurt   | … |  Herra Ollivander   |
|  Jason Isaacs   | … |  Lucius Malfoy   |
|  Kelly Macdonald   | … |  Harmaa leidi   |
|  Gary Oldman   | … |  Sirius Musta   |
|  Alan Rickman   | … |  Severus Kalkaros   |
|  Maggie Smith   | … |  Minerva McGarmiwa   |
|  David Thewlis   | … |  Remus Lupin   |
|  David Bradley   | … |  Argus Voro   |
|  Warwick Davis   | … |  Lujahaka / Filius Lipetit   |
|  Tom Felton   | … |  Draco Malfoy   |
|  Ciarán Hinds   | … |  Aberforth Dumbledore   |
|  Gemma Jones   | … |  Matami Pomfrey   |
|  Dave Legeno   | … |  Fenrir Harmaaselkä   |
|  Miriam Margolyes   | … |  Pomona Verso   |
|  Helen McCrory   | … |  Narcissa Malfoy   |
|  Nick Moran   | … |  Scabior   |
|  James Phelps   | … |  Fred Weasley   |
|  Oliver Phelps   | … |  George Weasley   |
|  Clémence Poésy   | … |  Fleur Delacour   |
|  Natalia Tena   | … |  Nymfadora Tonks   |
|  Julie Walters   | … |  Molly Weasley   |
|  Mark Williams   | … |  Arthur Weasley   |
|  Bonnie Wright   | … |  Ginny Weasley   |
|  Ellie Darcey-Alden     | … |  Lily Evans (nuorena)   |
|  Alfie McIlwain     | … |  James Potter (nuorena)   |
|  Benedict Clarke     | … |  Severus Kalkaros (nuorena)   |
|  Rohan Gotobed     | … |  Sirius Musta (nuorena)   |
|  Will Dunn                  | … |  James Sirius Potter   |
|  Arthur Bowen          | … |  Albus Severus Potter   |
|  Daphne De Beistegui      | … |  Lily Luna Potter   |
|  Helena Barlow     | … |  Rose Weasley   |
|  Ryan Turner      | … |  Hugo Weasley   |
Soundtrack

Toisen osan soundtrack julkaistiin 12. heinäkuuta 2011.
| Raita | Kappale | Kesto | Säveltäjä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | “Lily’s Theme” | 2:28 | Alexandre Desplat |
| 2. | “The Tunnel” | 1:09 | Alexandre Desplat |
| 3. | “Underworld” | 5:24 | Alexandre Desplat |
| 4. | “Gringotts” | 2:24 | Alexandre Desplat |
| 5. | “Dragon Flight” | 1:43 | Alexandre Desplat |
| 6. | “Neville” | 1:40 | Alexandre Desplat |
| 7. | “A New Headmaster” | 3:25 | Alexandre Desplat |
| 8. | “Panic Inside Hogwarts” | 1:53 | Alexandre Desplat |
| 9. | “Statues” | 2:22 | Alexandre Desplat |
| 10. | “The Grey Lady” | 5:51 | Alexandre Desplat |
| 11. | “In the Chamber of Secrets” | 1:37 | Alexandre Desplat |
| 12. | “Battlefield” | 2:13 | Alexandre Desplat |
| 13. | “The Diadem” | 3:08 | Alexandre Desplat |
| 14. | “Broomsticks and Fire” | 1:24 | Alexandre Desplat |
| 15. | “Courtyard Apocalypse” | 2:00 | Alexandre Desplat |
| 16. | “Snape’s Demise” | 2:51 | Alexandre Desplat |
| 17. | “Severus and Lily” | 6:08 | Alexandre Desplat |
| 18. | “Harry’s Sacrifice” | 1:57 | Alexandre Desplat |
| 19. | “The Resurrection Stone” | 4:32 | Alexandre Desplat |
| 20. | “Harry Surrenders” | 1:30 | Alexandre Desplat |
| 21. | “Procession” | 2:07 | Alexandre Desplat |
| 22. | “Neville the Hero” | 2:17 | Alexandre Desplat |
| 23. | “Showdown” | 3:37 | Alexandre Desplat |
| 24. | “Voldemort’s End” | 2:44 | Alexandre Desplat |
| 25. | “A New Beginning” | 1:39 | Alexandre Desplat |
Markkinointi

17. maaliskuuta ABC Family -tv-kanava esitti ensimmäisen katsauksen, joka sisälsi ennennäkemättömiä kohtauksia. Se oli nimeltään ”A First Look”, ja se sisälsi uusien kohtauksien lisäksi joidenkin näyttelijöiden ja elokuvantekijöiden lyhyet haastattelut. 28. maaliskuuta julkaistiin toisen osan ensimmäinen juliste. Juliste kuvasi Harryä ja Voldemortia kasvokkain.
Kuoleman varjelukset, osa 1:n Blu-ray Combo Pack -julkaisu sisälsi toisen osan ensimmäisen kohtauksen. Julkaisu ilmestyi 13. huhtikuuta 2011. Toisen osan ensimmäinen täysimittainen traileri julkaistiin ABC Familyn mainoskatkolla 27. huhtikuuta ja viimeinen Applen kotisivuilla 16. kesäkuuta 2011.
Vastaanotto

Kuoleman varjelukset, osa 2 rikkoi useita ennätyksiä ympäri maailmaa heti julkaisunsa jälkeen. Yhdysvalloissa elokuva tuotti ensi-iltanaan 43,5 miljoonaa dollaria ja rikkoi edellisen ennätyksen, jota piti hallussaan Twilight – Epäilys 30 miljoonalla dollarilla. Myöhemmin samana päivänä se tuotti yhteensä 91 miljoonaa dollaria ja rikkoi yhden päivän tuottoennätyksen. Edellistä ennätystä piti hallussaan niin ikään Twilight-elokuvasarjaan kuuluva Twilight – Uusikuu, joka tuotti yhden päivän aikana 72,7 miljoonaa dollaria. Elokuva teki myös maailmanlaajuisen avaustuloksen, sillä se tuotti huikeat 481,5 miljoonaa dollaria eli lähes 100 miljoonaa dollaria enemmän kuin edellinen ennätys. 31. heinäkuuta 2011 se saavutti miljardin dollarin rajan ainoana Potter-elokuvana. Kuoleman varjelukset, osa 2 on tällä hetkellä maailman 10. tuottoisin elokuva 1,328 miljardilla dollarilla.
Suomessa elokuva teki myös kaikkien aikojen avaustuloksen. Vuorokaudessa elokuvan näki noin 54 000 katsojaa ja se tuotti yli 500 000 euroa. Avausviikonloppunaan elokuva tuotti kaikkiaan noin 780 000 euroa.