stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toni Kähkönen

| Toni Kähkönen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1986 (ikä 38) Vaasa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kähy
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2021
Seurat:  Blues (SML) Kärpät (SML) Leksands IF (SHL) Karlskrona HK (SHL) KooKoo (SML) Fehérvár AV19 (ICEHL) Kiekko-Espoo (Mestis)
Toni Kähkönen (s. 29. lokakuuta 1986 Vaasa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Espoo Bluesissa, Oulun Kärpissä ja KooKoossa yhteensä 534 runkosarjaottelua tehopistein 134+125=259 ja 88 playoff-ottelua tehopistein 27+20=47. Kähkönen toimi Bluesin kapteenina vuosina 2009–2012 ja KooKoon kapteenina vuosina 2017–2019. Hän voitti Kärpissä Suomenmestaruuden vuonna 2014 sekä Bluesissa hopeaa vuosina 2008 ja 2011. Kähkönen pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Unkarissa. Uransa viimeisen kauden 2021–2022 hän pelasi Mestis-joukkue Kiekko-Espoossa, jonka kapteenina Kähkönen toimi. Hän pelasi myös 11 A-maaottelua.
Ura > Maajoukkueura

Kähkönen pelasi Suomen A-maajoukkueessa 11 ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Česká Pojišťovna Cupin Tampereella pelatussa avausottelussa 16. huhtikuuta 2009 Venäjää vastaan, jolloin Kähkönen teki myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Matias Strozykin mukaan Kähkönen oli puolustava hyökkääjä, joka pelasi yksinkertaista ja fyysistä peliä sekä osasi tarvittaessa nostaa tasoaan hyökkäyspäässä. Kähkönen oli sekä hyvä laukoja että maalinedustapelaaja ja hän oli käyttökelpoinen myös alivoimalla. Kähkönen osasi pelata myös puolustajan pelipaikalla, jossa hän vietti Ruotsissa valtaosan kaudesta 2015–2016. Kähköstä on luonnehdittu pelityyliltään myös voimahyökkääjäksi. Strozykin mukaan hänellä oli kehitettävää kiekollisessa pelissä.
Muuta

Toni Kähkösen lähes 15 vuotta nuorempi hyökkääjänä pelaava pikkuveli Tuomas debytoi kaudella 2021–2022 Kiekko-Espoon Mestis-joukkueessa, jossa puolestaan Toni pelasi uransa viimeistä kauttaan.
Kesäkuussa 2018 Kähkösen tiedotettiin aloittavan osakkaana tuolloin Suomi-sarjassa pelanneen Kiekko-Espoon organisaatiossa.
Torup

| Torup |
| --- | --- |

 Torup
 Koordinaatit: 56°57′09″N, 13°04′28″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Hylte
Väkiluku (2021):  1 274
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torup on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 274 asukasta vuonna 2021.
Kuvia

Torupin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torup Wikimedia Commonsissa
Lapinalppiruusu

| Lapinalppiruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Suku::  Alppiruusut Rhododendron
Laji::  lapponicum
Kaksiosainen nimi
 Rhododendron lapponicum  (L.) Wahlenb. 
Katso myös
   Lapinalppiruusu Wikispeciesissä   Lapinalppiruusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapinalppiruusun varpu.
Lapinalppiruusu (Rhododendron lapponicum) on matala varpumainen alppiruusulaji. Se on ainoa Suomessa luontainen kasvi, jota on perinteisesti pidetty alppiruusuna. Tosin uuden luokittelun mukaan aiemmin eri sukuun kuulunut suopursukin on alppiruusu. Lapinalppiruusu on rauhoitettu Suomessa.
Ulkonäkö ja koko

Lapinalppiruusu on matala, varpumainen kasvi. Se on jäykkä- ja sirottavahaarainen ja kasvaa vain 5–15 cm korkeaksi. Talvehtivat lehdet ovat vastapuikeita ja alta ruskeasuomuisia. Sinipunaisia, suppilomaisia kukkia on haarojen kärjissä korkeitaan kolme yhdessä haarassa. Kukinta kestää vain lyhyen aikaa kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys

Lapinalppiruusun levinneisyysalue on arktis-alpiininen ja katkonaisesti sirkumpolaarinen. Lajin levinneisyysalue on Skandinavian Kölivuoristo, Grönlanti, Koillis-Siperia ja Venäjän Kaukoitä sekä Pohjois-Amerikan pohjoisosat. Suomessa lapinalppiruusua on tavattu vain Käsivarren Lapista Enontekiön luoteisosasta noin kymmenestä paikasta sekä muutamasta paikasta Utsjoelta. Utsjoen esiintymä löydettiin vasta 1948, eikä sen nykytilasta ole tietoa.
Elinympäristö

Lapinalppiruusu kasvaa Suomessa vain tunturiseuduilla ala- ja keskipaljakalla korkeimmillaan 950 metrissä. Kasvupaikat ovat useimmiten valoisia lapinvuokkokankaita tai kalliohyllyjä. Lapinalppiruusu on kalkinvaatija.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Lapinalppiruusun (Rhododendron lapponicum) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Lapinalppiruusu – Rhododendron lapponicum
Pohjolan kasvien pauloissa: Rhododendron lapponicum - lapinalppiruusu
Bilder ur Nordens Flora
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Rhododendron lapponicum:  Wikidata: Q2716393  Wikispecies: Rhododendron lapponicum  CoL: 4SG7N  EoL: 586656  EPPO: RHOLO  EUNIS: 169517  FNA: 242444097  FoC: 242444097  GBIF: 2883075  GRIN: 5204  iNaturalist: 167817  IPNI: 1039541-2  IRMNG: 10206775  ITIS: 23719  NatureServe: 2.147437  NCBI: 313330  Observation.org: 131395  Open Tree of Life: 400112  Panartic Flora: 740102  Plant List: kew-2417964  PLANTS: RHLA2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:1039541-2  Tropicos: 12300042  VASCAN: 5558  WisFlora: 4792  WFO: wfo-0000399947  Laji.fi: MX.38603 
Azalea lapponica:  Wikidata: Q21871969  CoL: K5B5  GBIF: 4175533  GRIN: 418031  IPNI: 326356-2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:326356-2  Tropicos: 50108304  WFO: wfo-0000557811
Seppo Eskelinen

Seppo Antero Eskelinen (s. 4. heinäkuuta 1960 Kontiolahti) on suomalainen poliitikko. Hän asuu Joensuussa. Eskelinen valittiin SDP:n kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Eskelinen on Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen (1993–) ja puheenjohtaja (2017–) ja Pohjois-Karjalan maakuntavaltuuston puheenjohtaja (2004–). Eskelinen on toiminut SDP:n Pohjois-Karjalan ja sittemmin Savo-Karjalan toiminnanjohtajana (2010–).
Eskelinen on koulutukseltaan sähköasentaja ja työskennellyt tässä ammatissa viimeksi Empowerin tiimipäällikkönä. Hän harrastaa jalkapalloa ja on toiminut Jippo ry:n varapuheenjohtajana.
Kim Berg

| Kim Berg |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 2019–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1974 (ikä 50)  Vaasa, Suomi
Ammatti:  röntgenhoitaja
Tiedot
Puolue:  SDP
Aiheesta muualla
www.kimberg.fi
Kim Kristoffer Berg (s. 9. heinäkuuta 1974 Vaasa) on suomalainen poliitikko. Berg valittiin SDP:n kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Berg on myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen ja toiminut ammattiyhdistysliikkeessä. Berg on varsinaiselta ammatiltaan röntgenhoitaja.
Berg toimii eduskunnan sosiaali- ja terveysvaliokunnan sekä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsenenä. Lisäksi hän toimii lakivaliokunnan varajäsenä. Hän on Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen. Helmikuussa 2022 Berg valittiin Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän 2. varapuheenjohtajaksi ja huhtikuussa 2022 Pohjola-Nordenin puheenjohtajaksi.
Berg erotettiin 28.lokakuuta 2022  yksimielisesti Tehyn valtuustoryhmästä "Yhdessä Eteenpäin" luottamuspulasta johtuen. Hän oli Tehyn valtuustoryhmän jäsen viidettä kautta. Berg oli aikaisemmin kansanedustajana äänestyksessä kannattanut hallituksen esitystä potilasturvalaiksi. Potilasturvalaki velvoitti Terveydenhoitoalan työtaistelussa 2022 työntekijäjärjestöt sopimaan suojelutyöstä.
Unnaryd

| Unnaryd |
| --- | --- |

 Unnaryd
 Koordinaatit: 56°57′19″N, 13°31′43″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Hylte
Väkiluku (2021):  781
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unnaryd on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 781 asukasta vuonna 2021.
Kuvia

Södra Unnarydin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unnaryd Wikimedia Commonsissa
Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen

Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen
Yrjö Koskinen (Y. K.) Yrjö-Koskinen (vuoteen 1882 Forsman, 2. marraskuuta 1854 Pietarsaari – 12. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, kouluhallituksen ylitirehtööri ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Elämä

Yrjö-Koskisen vanhemmat olivat senaattori Georg Zacharias (Yrjö Sakari) Forsman ja Sofia Fransiska Friberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1871, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1877, lisensiaatin tutkinnon 1890 ja väitteli tohtoriksi 1894.
Yrjö-Koskinen toimi opettajanurallaan Hämeenlinnan normaalilyseon ja Hämeenlinnan suomalaisen tyttökoulun opettajana 1878–1881, Helsingin suomalaisen alkeisopiston opettajana 1882–1884 ja Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtorina 1886–1892. Yrjö-Koskinen oli Uudenmaan läänin kansakouluntarkastajana 1892–1894, Jyväskylän seminaarin johtajana 1895–1899 sekä kouluhallituksessa kansakouluntarkastajana 1899–1902 ja ylitirehtöörinä 1902–1917. Hänen johtajanaikanaan kansakoulujen perustaminen määrättiin kuntien velvollisuudeksi, mikä yli kaksinkertaisti niiden määrän lyhyessä ajassa. Yleiseen oppivelvollisuuteen hän kuitenkin suhtautui epäillen, joten sen toteuttaminen jäi hänen seuraajansa Mikael Soinisen ajalle.
Yrjö-Koskinen osallistui myös politiikkaan isänsä jalanjäljissä ja oli ritariston ja aatelin jäsenenä säätyvaltiopäivillä 1885,1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän piti helmikuussa 1894 aatelissäädyn istunnossa ensimmäisenä suomenkielisen puheenvuoron, mitä osa ruotsinkielisistä edustajista arveli lainvastaiseksi. Jyväskylän vuosinaan Yrjö-Koskinen oli 1898–1899 lyhyen aikaa kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja vuosien 1898 ja 1908 kirkolliskokousten jäsenenä. Sortovuosina hän kannatti jopa pidemmälle menevää myöntyvyyslinjaa kuin isänsä, mutta hänet valittiin silti kesällä 1908 Hjeltin senaattiin senaatin kirkollisasiaintoimituskunnan päälliköksi (opetusministeriksi). Tehtävä jäi vain runsaan vuoden mittaiseksi. Yrjö-Koskinen oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1909 ja 1910–1911 valittuna Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä ja johti Uuden Suomettaren johtokuntaa mutta keskittyi viimeisinä vuosinaan enemmän virkansa hoitoon kuin politiikkaan. Samoihin aikoihin Yrjö Koskinen Yrjö-Koskisen kanssa Suomalaisen puolueen poliitikkoina ja kansanedustajina toimivat myös hänen veljensä Eino Sakari Yrjö-Koskinen ja Lauri Yrjö-Koskinen sekä edellisen vaimo Iida Yrjö-Koskinen.
Yrjö-Koskinen sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvonimen. Hän oli naimisissa vuodesta 1878 Elin Lovisa Branderin kanssa.  Heidän poikansa oli lakimies ja suurlähettiläs Aarno Yrjö-Koskinen.
Johannes Wirtanen

| Johannes Wirtanen> Juho Wirtanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1898 Jalasjärvi
Kuollut: 24. marraskuuta 1959 (61 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Rovasti, kirjailija
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen kokoomuspuolue
Asema:  Kansanedustaja (1945–1962)
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Kotipaikka:  Vaasa
Juho (Johannes) Wirtanen (27. elokuuta 1898 Jalasjärvi – 24. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen rovasti, kirjailija ja kokoomuksen kansanedustaja.
Wirtasen vanhemmat olivat pienviljelijä, räätäli Iisak Wirtanen (aik. Harri) ja Sofia Erkkilä Jalasjärven Jokipiissä. Johannes Wirtanen kävi siellä Harrin kansakoulun, opiskeli 1912–1914 Lapuan yhteiskoulussa ja suoritti 1918 Metodistisen episkopaalisen kirkon pappisseminaarin Helsingissä. Hänet vihittiin papiksi 1923. Wirtanen suoritti ylioppilastutkinnon 1926 Bostonissa ja hän suoritti erotutkinnot 1928 Suomi Collegessa Yhdysvalloissa sekä 1932 Bostonin yliopistossa. Hänet vihittiin myös papiksi vuonna 1928 Suomi-synodissa Yhdysvalloissa.  Palattuaan Suomeen Wirtanen suoritti 1932 tutkinnon Helsingin yliopistossa ja sai samana vuonna oikeuden papin virkaan Suomessa. Hän suoritti vielä pastoraalitutkinnon 1935 ja kasvatusopin tutkinnon 1939.
Wirtanen toimi Metodistisen piispallisen kirkon pappina Viipurissa, Vaasassa ja Kuopiossa sekä Luurinmäen orpokodin johtajana 1918–1922. Hän muutti sitten Yhdysvaltoihin, toimi siellä siirtolaispappina ja oli vuosina 1928–1931 Worcesterin suomalaisen Suomi-synodin seurakunnan pappina. Palattuaan Suomeen Wirtanen toimi Jalasjärven kirkkoherran apulaisena 1931–1933 ja Vaasan suomalaisen seurakunnan virallisena apulaisena 1933–1959. Hän oli Vaasan suomalaisen lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vt. vanhempana lehtorina 1933–1936 ja toimi kenttäpappina vuodesta 1934 alkaen. Sotavuosina 1939–1944 Wirtanen oli rintamapappina ja sotasairaala 27:n pappina.
Wirtanen oli kansanedustajana 1945–1959 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa vuonna 1959, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli kokoomuksen Reino Ala-Kulju. Wirtanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa, ja hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen.
Johannes Wirtanen oli naimisissa vuodesta 1936 Verna Hellevi Vainion kanssa. Taiteilija Juhani Harri oli hänen poikansa.
Teoksia

Aamupoluilta : sanoja nuorille ja nuorten ystäville.  Otava 1922
Wiipurin Piispallisen metodistiseurakunnan orpokodin (ent. Tiiliruukin orpokoti) 10-vuotiskertomus (1911-1921).  Viipuri 1922
Itkevä raamattu, osa 1 : Kirjanen kärsiville sydämille.  Otava 1924
Laitakaupungin pappi, romaani.  Otava 1924, 2. painos 1925
Itkevä raamattu, osa 2 : Kirjanen kärsiville sydämille.  Otava 1925
Hiljaisuuden temppeli : sanoja sairaan vuosisadan ihmisille.  Otava 1925
Kuoleman edessä : (erään papin muistelma).  Kaleva, Helsinki 1925, 1929, 1935
Papinkaavun alla ..., romaani.  Otava 1926
Erämaan lapset, romaani.  Otava 1930
Riemuitseva raamattu, osa 1: Vanha Testamentti.  Otava 1933
Rampana taivaaseen.  Otava 1937, 2. painos 1944
Miekka ja muurauslasta.  Otava 1938
Kaikkivaltiaan varjossa.  Otava 1940
Kyynellaakson kautta.  Otava 1942
Kyynel ja kammio : sanoja vuosien varrelta.  Kuva ja sana, Helsinki 1945, 2. painos 1946
Arkipäivän Jumala.  Otava 1948
Rakkaus tai tuho.  Otava 1955
Ulla-Maj Wideroos

| Ulla-Maj Wideroos |
| --- | --- |
 Wideroos vuonna 2004
Suomen II valtiovarainministeri
 Jäätteenmäen hallitus 17.4.2003–23.6.2003 Vanhasen I hallitus 24.6.2003–18.4.2007  
Edeltäjä:  Suvi-Anne Siimes
Seuraaja:  Mari Kiviniemi (hallinto- ja kuntaministeri)
Kansanedustaja
 24.3.1995–22.4.2015  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1951 (ikä 73) Pietarsaari
Puoliso:  Ben-Johan Wideroos (1996–) lähde?
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  merkonomi (1971) ylioppilas (2013)
Cecilia Ulla-Maj Wideroos (o.s. Staffans, s. 22. lokakuuta 1951 Pietarsaari) on suomalainen poliitikko, RKP:n entinen kansanedustaja (1995–2015) ja ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtaja. Wideroos on myös toiminut Folktingetin puheenjohtajana. Hän toimi toisena valtiovarainministerinä Jäätteenmäen hallituksessa ja Vanhasen I hallituksessa vuosina 2003–2007.
Wideroos valmistui merkonomiksi Vaasan kauppaoppilaitoksesta vuonna 1971 ja hän on suorittanut opintoja Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Hän valmistui ylioppilaaksi Närpiön lukiosta keväällä 2013.
Wideroos ei asettunut ehdolle enää vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Saimi Ääri

Saimi Annikki Ääri (o.s. Rantanen, 26. maaliskuuta 1931 Huittinen – 18. joulukuuta 2010 Punkalaidun) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen Keskusta.
Ääri toimi kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä kahteen otteeseen, vuosina 1970–1979 ja 1993–1995. Jälkimmäisellä kerralla hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta Kauko Juhantalon erottamisen jälkeen. Eduskunnan valiokunnista hän oli jäsenenä hallintovaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa, sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa.
Paitsi kansanedustajana, kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1986 saanut Ääri toimi poliittisella urallaan muun muassa Punkalaitumen kunnanhallituksen ja -valtuuston jäsenenä, kunnanhallituksen puheenjohtajana vuodesta 1969 – tässä tehtävässä hän oli ensimmäinen nainen Suomessa – puolueensa naisjärjestön Satakunnan piirin puheenjohtajana ja puolueensa puoluevaltuuskunnan jäsenenä. Hän toimi myös kolmesti presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1968, 1978 ja 1982. Hänen politiikan ulkopuolisiin luottamustehtäviinsä kuului muun muassa kirkolliskokouksen maallikkojäsenyys, jossa tehtävässä hän toimi vuosina 1988–1991 ja 1992–1995.
Ääri oli ammatiltaan maatilan emäntä, jona hän toimi Punkalaitumella yli 50 vuoden ajan, 1950-luvulta 2000-luvulle. Äären tila oli keskittynyt sianlihantuotantoon. Hän myös vastasi vuonna 1974 perustetun Äären Konepajan kirjanpidosta. Ääri työskenteli myös yhdeksän vuoden ajan kansakoulunopettajana Huittisissa ja Punkalaitumella.
Äären puoliso oli Aulis Ääri, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1955. Saimi Ääri kuoli joulukuussa 2010, 79-vuotiaana.
Aiheesta muualla

.aspx Saimi Ääri Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Keskustapuolueen ja Suomen Keskustan kansanedustajat
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (36):  Eskelinen  Hanhirova  Haukipuro  Härkönen  Jämsén (1970–1971)  Kaarlonen  Kaarna  Kaasalainen  O. Kangas  R. Kangas  Karjalainen  Karpola  Linna  Lintilä  Lottanen  Maijala  Mattila  Niemelä  Niinikoski  Partanen  Pekkala  Pekkarinen  Pekonen  Pohjonen (1971–1972)  Poutanen  Ruokola  Rönkkö  Saimo  Siikaniemi  Sinkkonen  Sutinen  Tähkämaa  Uusitalo  Vilmi  Virolainen  Väyrynen  Ääri 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Eskelinen  Haukipuro (1972–1973)  Härkönen  Jokela  Kaarna  O. Kangas  R. Kangas  Ah. Karjalainen  Ai. Karjalainen  Karpola  Linna  Lottanen  Manninen (1973–1975)  Martikainen  Mattila  Nieminen  Niinikoski  Pekkala  Pekkarinen (1972–1975†)  Pihlajamäki  Poutanen  Ruokola  Saimo  Saloranta  Saukkonen  Siikaniemi  Sileäkangas  Sukselainen  Suorttanen  Sutinen  Tähkämaa  Virolainen  Väyrynen  Yläjärvi (1975)  Ääri 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Eskelinen  Hanhirova  Härkönen  Jokela  Kaarna  Kangas  Ahti Karjalainen  Aino Karjalainen  Karpola  Linna  Maijala  Martikainen  Mattila  Nieminen  Pekkala  Pekonen  Pesälä  Pihlajamäki  Poutanen  Raudaskoski  Saimo  Saukko  Saukkonen  Savola  Sukselainen  Sutinen  Tenhiälä  Tuomaala  Tähkämaa  Uusitalo  Vesterinen  Vilmi  J. Virolainen  K. Virolainen (1977–1979)  Väyrynen  Väänänen  Yläjärvi  Äikäs  Ääri 
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (55):  Aho  Ala-Nissilä  Alaranta  Anttila  Aula  Björkenheim  Heikkinen  Huuhtanen  Isohookana-Asunmaa  Jokiniemi  Juhantalo (1991–1993)  Järvilahti  Jäätteenmäki  Kalli  Kauppinen  Kemppainen  Koistinen  Komi  Korkeaoja  Korva  Koski  Korteniemi (1994–1995)  Kuittinen  Kuuskoski  Kääriäinen  Laivoranta  Laukkanen  Lehtosaari  Leppänen  Liikkanen  Lindqvist  Mattila  Morri  Mölsä  Näsi  Pekkarinen  Pelttari  Pesälä  Pokka (1991–1994)  Puhakka  Pura (1992–1995)  Rehn  Renko (1991–1995)  Rossi  Ryynänen  Röntynen  Saapunki  Saari  Siuruainen (1991)  Suhola  Tenhiälä (1991–1992)  Vanhanen  Vihriälä  Viljanen  Virrankoski  Vuorensola  Väistö  Väyrynen  Ääri (1993–1995) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
ATTR-kardiomyopatia

Transtyretiinivälitteinen amyloidinen kardiomyopatia eli ATTR-kardiomyopatia (ATTR-CM) on yksi sydänamyloidoosien alatyyppi. Amyloidoosit ovat joukko sairauksia, joissa yhteen tai useampaan elimeen kertyy poikkeavasti muotoutunutta proteiinia, jota kutsutaan amyloidiksi. Sydänamyloidooseissa amyloidia kertyy sydämeen, mikä johtaa sydämen seinämän paksuuntumiseen ja on yhteydessä sydämen vajaatoiminnan kehittymiseen.
Päätyypit

ATTR-kardiomyopatiaa on kahta päätyyppiä: perinnöllinen (hATTR-CM) ja ns. villityyppi (wtATTR-CM). Perinnöllisessä muodossa amyloidia muodostuu geenivirheen seurauksena ja villityypissä amyloidin muodostuminen liittyy ikääntymiseen. Villityypin tautimuotoa on tämän johdosta kutsuttu aikaisemmin myös nimellä seniili sydänamyloidoosi. ATTR-kardiomyopatia on yleisempi miehillä kuin naisilla.
Oireet ja diagnosointi

ATTR-kardiomyopatian oireet muistuttavat sydämen vajaatoiminnan oireita. Yleisimpiä oireita ovat väsymys, hengenahdistus, alaraajojen kuoppaturvotukset, huimaus/pyörtyminen, yskä tai hengityksen vinkuminen (etenkin makuulla), ruoansulatuselimistön vaivat (vatsan turvotus, ripuli, ummetus), sekavuus tai ajattelun vaikeudet sekä rytmihäiriöt. Myös hauisjänteen repeämä, rannekanavaoireyhtymä, lonkan ja/tai polven tekonivelleikkaus sekä selkäydinkanavan ahtauma voivat olla varhaisia oireita ATTR-kardiomyopatiasta.
ATTR-kardiomyopatiaa epäiltäessä sydämen kaikukuvaus on perustutkimus, jossa tyypillinen löydös on kammioseinämien ja sydämen muiden rakenteiden paksuuntuminen, sekä sydämen diastolinen toimintahäiriö. Kaikukuvauksella ei yksin voida diagnosoida ATTR-kardiomyopatiaa, vaan diagnoosin vahvistamiseksi tulee tehdä myös muita tutkimuksia. Tyypillisiä jatkotutkimuksia ovat sydämen magneettikuvaus, gammakuvaus, laboratoriokokeet sekä geenitesti. Joissakin tapauksissa ATTR-kardiomyopatian osoittaminen vaatii myös sydänlihasbiopsian tekoa.
Hoito ja ennuste

ATTR-kardiomyopatian hoito perustuu amyloidisairauden sekä siihen liittyvien sydänilmentymien hoitoon. Sydämeen jo kertynyttä amyloidia ei voida poistaa. ATTR-kardiomyopatian lääkehoidossa keskitytään oireiden hallintaan sekä amyloidisäikeiden muodostumisen ja kertymisen hidastamiseen tai pysäyttämiseen. Hoidon päätavoitteet ovat oireiden lievittäminen, sydämen vajaatoiminnan hoito sekä sydämen rytmihäiriöiden ja tromboembolisten tapahtumien (verisuonitukosten) ehkäisy. Sydänamyloidoosin aiheuttamien sydämen vajaatoiminnan ja rytmihäiriöiden hoito perustuu yleisiin hoitokäytäntöihin.
ATTR-kardiomyopatian ennuste määräytyy taudin levinneisyyden, etenemisnopeuden ja elinvaurioiden perusteella. Keskimääräinen elinajanodote ilman hoitoa on noin 2–3,5 vuotta. Villityypin ATTR-kardiomyopatiassa eliniän ennuste on keskimäärin neljä vuotta diagnoosista, kun taas perinnöllisessä ATTR-kardiomyopatiassa ennuste vaihtelee tautia aiheuttavan mutaation mukaan.
Johannes Wilskman

Johan (Johannes) Eliel (J. E.) Wilskman, sukunimi 1906–1925 Viljomaa (26. maaliskuuta 1866 Kesälahti – 27. toukokuuta 1952 Karuna) oli suomalainen hovioikeuden presidentti, laamanni ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Wilskmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Werner Wilhelm Wilskman ja Katarina Fredrika Wikstén. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1886, suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1891 ja sai varatuomarin arvon 1894.
Wilskman oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1899–1900, kirjaajana 1900–1901, ylimääräisenä viskaalina 1901–1902, notaarina 1902–1903 ja asessorina 1903–1908. Hän oli sitten Heinolan tuomiokunnan tuomarina 1908–1916, Iisalmen tuomiokunnan tuomarina 1916–1919 ja Piikkiön tuomiokunnan tuomarina 1919–1934. Wilskman toimi Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1934–1936 ja oli lainvalmistelukunnan jäsenenä 1936–1938. Wilskman sai laamannin arvon 1932. Wilskman toimitti 1939 Suomen ensimmäisen aakkosellisen lakimiesmatrikkelin.
Wilskman oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1908 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä ja uudelleen 1911–1914 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän toimi Heinolan kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja oli Iisalmen kaupunginvaltuuston jäsenenä. Wilskman oli Suomen kihlakunnantuomarien yhdistyksen puheenjohtajana, sihteerinä ja rahastonhoitajana.
Teoksia

Nimellä J. E. Viljomaa:
Mitä nykyinen aika vaatii? : esittänyt Antrean suomalaisen seuran kokouksessa 27 päivänä joulukuuta 1906 J. E. Viljomaa. Tekijä, Viipuri 1907
Nimellä J. E. Wilskman:
Laki sisältävä säännöksiä tuomiokuntain hoidosta (Tuomiokuntalaki) ynnä siihen liittyvä asetus : johdannolla ja selityksillä varustettuna. WSOY 1936
Lakimiesmatrikkeli : elämäkerrallisia tietoja Suomen lakimiehistä – Juristmatrikel : biografiska uppgifter om Finlands jurister. WSOY 1939
Oikeudenkäyntilaitoksemme uudistustyö toiselle tolalle, eripainos Kauppalehdestä. Helsinki 1947