stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olavi Ingman
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Olavi Ingman Wikisitaateissa
Siliämaa, Sonja: Suomen kansakoulujen musiikinopetus 1950-luvun yhteiskunnassa. Pro gradu. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 24.8.2012.
Nokia 6300i

| Nokia 6300i |
| --- | --- |

Käyttöverkot:  GSM/EDGE 900/1800/1900
Mitat:  106,4 × 43,6 × 11,7
Paino:  93
Näytön kuvatarkkuus:  320 × 240
Värien lukumäärä:  16,7 miljoonaa
Muisti:  MicroSD-muistikorttipaikka
Kamera:  2 megapikseliä
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  336/96 (GSM/VoIP)
Puheaika:  3,5/3 (GSM/VoIP)
Käyttöjärjestelmä:  Series 40
Tiedonsiirto:  GPRS, EGPRS, WLAN
Liitännät:  Bluetooth, USB Mini-B
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6300i on Nokian valmistama ja alkukesästä 2008 esitelty ja myyntiin tullut matkapuhelinmalli.
Nokia 6300i on Nokian ensimmäinen Series 40 -alustaan pohjautuva matkapuhelin, joka sisältää VoIP-tuen. Puhelimesta löytyvä WLAN-tuki on käytettävissä kaikissa ohjelmissa (sisältäen Java-ohjelmat).
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokia 6300i - Tuki
Nyack

| Nyack |
| --- | --- |
 Tappan Zee Bridge.

 Koordinaatit: 41°5′33″N, 73°55′21″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   New York
Piirikunta:  Rockland
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,16 km²
 – Josta vettä:  2,16 km² 
Korkeus:  22 m
Väkiluku (2020):  7 265
 – Väestötiheys:  3 643,36 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Motto::  Art & Soul on the Hudson
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nyack on kunta (village) Rocklandin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 7 265.
Väestö

Nyackin asukkaista 79,88 prosenttia on valkoisia, 18,32 prosenttia afroamerikkalaisia, 4,08 prosenttia aasialaisia ja 5,23 prosenttia muihin etnisiin ryhmiin kuuluvia. 10,84 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 49,3 vuotta.
Kuvia kunnista

Nyackin kunnantalo.
Metodistikirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nyack Wikimedia Commonsissa
Orava (Võru)

Orava on kylä Võrun kunnassa, Võrumaan maakunnassa kaakkoisessa Virossa.
Oravan rautatieasema Tartto-Petseri -radalla sijaitsee noin 3 km kylän pohjoispuolella. Se on toinen rautatieasema Edelaraudteen Koidula-Tartto -reitillä.
Oravan koulu
Olavi Reimas

| Olavi Reimas |
| --- | --- |
 Olavi Reimas vuonna 1939 elokuvassa Vihreä kulta.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Unto Kalervo Eskola
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1914 Viipuri
Kuollut: 9. kesäkuuta 1995 (81 vuotta) Kauniainen
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Olavi Reimas
Aktiivisena:  1938–1949
Merkittävät roolit:  ylimetsänhoitaja Suontaa (Vihreä kulta) Vilhelm Vinter (Rikas tyttö) Antreas Tuurio (Antreas ja syntinen Jolanda)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Olavi Reimas (oik. Unto Kalervo Eskola; 27. maaliskuuta 1914 Viipuri – 9. kesäkuuta 1995 Kauniainen) oli suomalainen näyttelijä ja aikansa suosituimpia suomalaisen elokuvan miestähtiä. Hänen muistettavimmat roolinsa ovat ylimetsänhoitaja Suontaa elokuvassa Vihreä kulta (1939) ja miespääosa elokuvassa Antreas ja syntinen Jolanda (1941).
Ura

Reimas oli ohjaaja Valentin Vaalan näyttelijälöytö. Hän teki suuria miesosia tai sivurooleja kaikkiaan kahdeksassatoista elokuvassa vuosina 1938–1949. Reimas oli aloittanut näyttelijänuransa Viipurissa ja siirtynyt sieltä Varkauteen, jossa hän esitti Olavin roolia Laulu tulipunaisesta kukasta -romaanin näyttämösovituksessa sekä teatterin kesäkiertueella. Vaala kiinnitti huomiota Reimaksen ”pehmeään, mutta metallinsointuiseen” replikointiin ja valitsi hänet ensimmäiseen filmirooliinsa Sysmäläisen nimiosaan kesällä 1938.
Vuodet 1938–43 Reimas työskenteli Suomi-Filmin sopimusnäyttelijänä. Hän oli hyvin suosittu ja näyttävästi esillä. Hänen seitsemän ensimmäistä elokuvaansa olivat Vaalan ohjauksia, ja 1943 niitä tuli vielä kaksi lisää. Reimas näytteli kahdesti myös Ilmari Unhon ohjauksessa. Vuosina 1944–46 Reimaksella oli kiinnitys Suomen Filmiteollisuuteen ja hän esiintyi viidessä yhtiön elokuvassa. Kaksi viimeistä elokuvaansa Reimas teki jälleen Suomi-Filmillä, hänen viimeiseksi filmiroolikseen jäi sivuosa Vaalan komediassa Sinut minä tahdon (1949).
Reimas sai talvisodassa vamman päähänsä ja joutui pitkälle sairauslomalle. Sen takia talvisodan vuoksi keskeytettynä olleen Kyökin puolella -elokuvan miespääosaan Reimaksen tilalle vaihdettiin Tauno Majuri. Reimaksen sodassa kärsimä päävamma aiheutti hänelle ongelmia repliikkien muistamisessa ja osaltaan johti elokuvauran päättymiseen vuonna 1949.
Reimas kuoli Kaunialan sotavammasairaalassa 81-vuotiaana kesäkuussa 1995.
Filmografia

Sysmäläinen (1938)
Vihreä kulta (1939)
Rikas tyttö (1939)
Jumalan myrsky (1940)
Morsian yllättää (1941)
Antreas ja syntinen Jolanda (1941)
Varaventtiili (1942)
Neljä naista (1942)
Tositarkoituksella (1943)
Syntynyt terve tyttö (1943)
Keinumorsian (1943)
Suomisen Olli rakastuu (1944)
Miesmalli (1944)
Vain sinulle (1945)
En ole kreivitär (1945)
Synnin jäljet (1946)
Maaret − tunturien tyttö (1947)
Sinut minä tahdon (1949)
Orasmaa

Orasmaa on suomalainen ja virolainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Antto Orasmaa (s. 1988), näyttelijä
Johannes Orasmaa (1890–1943), virolainen kenraali ja Kaitseliiton päällikkö
Mika Orasmaa (s. 1973), elokuvaaja
Niilo Orasmaa (1889–1970), diplomaatti
Oskari Orasmaa (1870–1952), luennoitsija, kansanedustaja
Pekka Orasmaa (s. 1946), työtuomioistuimen presidentti 1994–2010
Sanni Orasmaa (s. 1972), laulaja, pedagogi.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Oi Herrani, kun katson maailmaasi

O store Gud, 1903, Svenska Missionsförbundets sångbok
”Oi Herrani, kun katson maailmaasi” / ”Oi Herra suuri, Luoja maan ja taivaan” on Carl G. Bobergin kirjoittama ruotsalainen hengellinen laulu (”O store Gud”), joka on tunnetuimpia ruotsalaisia hengellisiä lauluja.
Virren synty ja vaiheet

Virren tekijä on Ruotsin lähetysliiton Svenska Missionsförbundetin saarnaaja, veistonopettaja ja valtiopäivämies Carl G. Boberg (1859–1940). Hän oli kertomansa mukaan palaamassa kotiin ystäviensä kanssa seurakunnan kokouksesta Smålandissa Mönsteråsissa, kun heidät yllätti ukonilma. Myrskyn laannuttua Boberg istuutui kotona ikkunan ääreen ihailemaan auringon kultaamaa Mönsteråviken-lahtea. Sateenkaari hohti veden yllä, ja linnut lauloivat rantametsikössä. Näyn valtaamana Boberg polvistui ylistämään Luojan suuruutta ja hyvyyttä.
Bobergin teksti julkaistiin [[Mönsterås-Tidningen]issä 3. maaliskuuta 1886. Ruotsin lähetysliiton laulukirjassa se julkaistiin vuonna 1889 yhdessä sävelmän kanssa, jolla laulua yhä lauletaan. Säveltäjää ei tiedetä, ja sitä pidetään ruotsalaisena kansansävelmänä.
Bobergin laulu käännettin pian muille kielille. 1907 sen käänsi saksaksi virolaissaksalainen saarnaaja Manfred von Glehn (1867–1924), ja saksankielinen teksti alkaa sanoin ”Wie gross bist Du”. Käännöksen pohjalta syntyi vuonna 1927 venäläinen käännös ”Velikij Bog”. Kääntäjäksi mainitaan Ivan S. Prohanov.
Englantilainen metodisti, lähetyssaarnaaja Stuart K. Hine (1899–1989) tutustui 1930-luvulla Ukrainassa lähellä Puolan rajaa venäläiseksi luulemaansa lauluun. Hän käänsi sen englanniksi tietämättä jo olemassaolevasta käännöksestä, jonka ruotsalainen Gustav Johnson oli tehnyt Chicagossa 1920-luvulla. Johnsonin käännös alkoi sanoin: ”O Mighty God, When I Behold the Wonder”, eikä se ole niin tunnettu kuin Hinen käännös.[lähde? ]
Hinen palattua takaisin Englantiin hänen käännöksensä ”How Great Thou Art” lähti valloittamaan maailmaa. Hän luuli virressä mainittuja vuoria Karpaattien vuoriksi, joiden lähellä hän oli tutustunut siihen. Käännöksessä oli vain kolme säkeistöä, neljännen säkeistön Hine kirjoitti vasta sotien jälkeen. Hän teki sopimuksen erittäin aktiivisen musiikkikustantajan kanssa. Sopimuksen perusteella häntä on pidetty laulun tekijänä, kustantaja nimittäin ilmoitti hänet erheellisesti sekä runoilijaksi että säveltäjäksi, joskus myös sovittajaksi.[lähde? ]
Englanninkielisenä virsi on jo vuosikymmeniä kuulunut lauletumpiin hengellisiin lauluihin. Suosio perustuu paljolti evankelista Billy Grahamin suurkokouksiin, joiden tunnuslauluksi ”How Great Thou Art” on muodostunut. Niiden vaikutuksesta laulu, joka oli jo ehtinyt painua unohduksiin Ruotsissa, tuli jälleen suosituksi. Vuonna 1974 Christian Herald -lehden lukijat äänestivät laulun Amerikan suosituimmaksi hengelliseksi lauluksi. Laulun kuuluisimpia levyttäjiä ovat Mahalia Jackson ja Elvis Presley.
Suomennokset

Laulun varhaisin suomennos on kenties vuodelta 1906, suomentajana Hjalmar Braxén.
Laulusta on tehty useita suomennoksia eri laulukirjoihin, esimerkiksi:
"Oi Herra suuri, Luoja maan ja taivaan, Sä kerran kaiken sanallasi loit" (Hengellinen laulukirja laulu 14)
"On Herra suur’, ihmeitä katson, jotka hän kerran loi luovalla Sanallaan" (Ylistä Herraa, Karas-Sana, 1984, suom. Marja-Terttu Tolamo)
"Oi Herra suuri, Luoja maan ja taivaan, alussa kaiken sanallasi loit" (Laula, kaikki maa, Suomen Lähetysseura 1991)
"Sinua, Herra, pelkään, kunnioitan, kun olet tehnyt koko maailman" (Siionin Kannel 1999, laulu 370, suom. Aila Haapaniemi ja Lauri Thurén)
"Oi Herra suuri" (Viisikielinen, laulu 2)
"Oi Herrani, kun katson maailmaasi, kaikkea, minkä sanallasi loit" (Ruotsin kirkon virsikirja, virsi 11, suom. Pekka Kivekäs 1994)
Aiheesta muualla

O store Gud -laulu Ruotsin lähetysliiton (Svenska Missionsförbundet) laulukirjassa 1903
Näin koulutat lohikäärmeesi 3

| Näin koulutat lohikäärmeesi 3> How to Train Your Dragon: The Hidden World |
| --- | --- |
 Elokuvan suomenkielinen juliste
Ohjaaja:  Dean DeBlois
Käsikirjoittaja:  Dean DeBlois
Perustuu:  Cressida Cowell kirjasarjaan Näin koulutat lohikäärmeesi
Tuottaja:  Bonnie Arnold Brad Lewis
Säveltäjä:  John Powell
Kuvaaja:  Roger Deakins
Leikkaaja:  John K. Carr
Pääosat:  Jay Baruchel  America Ferrera  Cate Blanchett  Craig Ferguson F. Murray Abraham
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dreamworks
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:  3. tammikuuta 2019 (Australia)  25. tammikuuta 2019 (Suomi)
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  129 miljoonaa dollaria
Tuotto:  519,4 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Näin koulutat lohikäärmeesi 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Näin koulutat lohikäärmeesi 3 (engl. How to Train Your Dragon: The Hidden World) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut 
Dean DeBloisin ohjaama ja käsikirjoittama 3D-tietokoneanimaatioelokuva. Se perustuu löyhästi Cressida Cowellin samannimiseen kirjasarjaan. Elokuva on jatko-osa vuoden 2014 elokuvalle Näin koulutat lohikäärmeesi 2. Se on viimeinen osa Näin koulutat lohikäärmeesi -elokuvasarjaa.
Rooleissa > Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aksu Palmén  | … |  Hikotus   |
|  Iina Kuustonen  | … |  Astrid   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Raivo   |
|  Oskari Tamminen  | … |  Limalotja   |
|  Henri Piispanen  | … |  Suomusintti   |
|  Kristiina Wheeler  | … |  Ronski   |
|  Olavi Uusivirta  | … |  Karski   |
|  Joonathan Kettunen  | … |  Eret   |
|  Rebecca Viitala  | … |  Valka   |
|  Jukka-Pekka Palo  | … |  Grimmel "Karmea"   |
|  Markus Bäckman  | … |  Ragnar   |
|  Sasu Moilanen  | … |  Chaghatai Khan   |
|  Susa Saukko  | … |  Griselda   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Aimo Mahtimurikka   |
Rooleissa > Alkuperäiset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Jay Baruchel   | … |   Hikotus   |
|   America Ferrera   | … |   Astrid   |
|   Craig Ferguson   | … |   Raivo   |
|   F. Murray Abraham   | … |   Grimmel   |
|   Jonah Hill   | … |   Limalotja   |
|   Christopher Mintz-Plasse   | … |   Suomusintti   |
|   Kristen Wiig   | … |   Ronski   |
|   Justin Rupple   | … |   Karski   |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Elokuvasarjan viralliset sivut (englanniksi)
Näin koulutat lohikäärmeesi 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Näin koulutat lohikäärmeesi 3 Elonet.
Nostromo (kirjankustantamo)

Kustannuosakeyhtiö Nostromo oli helsinkiläinen pienkustantamo, jonka perustivat vuonna 1990 Kaarle Ervasti, Otso Kantokorpi ja Lasse Saarinen. Kustantamo toimi vain kolme vuotta, minä aikana ilmestyi kaikkiaan seitsemän kirjaa.
Kirjat

Ray Bradbury: Paha saapuu portin taa. Suom. Jertta Roos. 1990.
Oidipus: Kuningas Paksujalka. Suom. Ryhmäteatterin käännöstyöryhmä. 1990.
James Crumley: Viimeinen kunnon suudelma. Suom. Risto Raitio. 1990.
Michael Cook: Muhammed. Suom. Otso Kantokorpi. 1991.
Max Frisch: Tuhopolttajat, (Biedermann und die Brandstifter). Suom. Pentti Saarikoski. 1991.
Tom of Finland. 1992.
Ho Xuan Huong: Kysymyksiä kuulle. Suom. Rauni Turkia & Kai Nieminen. 1992.
Ristnan majakka

Ristnan majakka
| --- | --- |
Sijainti:  Hiidenmaa Viro
Sijaintipaikka:  Hiidenmaa 
Vesistö:  Itämeri 
| --- | --- |
Korkeus:  30 m 
Luokitus:  arkkitehtuurillinen kulttuuriperintökohde (d)  (1999) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1874
Automatisoitu:  1997
| --- | --- |
Valon korkeus:  37 m 
Valonkanto:  22 km 
Valon ominaisuudet:  LFl W/R 15s 
| --- | --- |
ARLHS:  EST049 
Admiralty:  C3744 
NGA:  116-12716 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ristnan majakka rakennettiin vuonna 1873 Ristnan kylän lähelle pohjoisimpaan niemeen. Melko lähellä sitä on Kõpun majakkaa.
Historia

Vuonna 1873 päätettiin rakentaa toinen majakka mäen päälle Kõpu-niemelle Hiidenmaan saarelle. Alueella esiintyi paljon sumuja, jolloin aiemmin rakennettu Kõpun majakka ei näkynyt riittävän hyvin.  Valurautainen Ristnan majakka tilattiin Ranskasta vuonna 1873, ja se saatiin valmiiksi vuonna 1874. Sen sylinterimäisen rungon ulkopuolella on tukirakenteita jotka parantavat sen vakautta. Majakkaan on myös asennettu pronssinen sumukello.
Torni selviytyi ensimmäisestä maailmansodasta mutta kärsi pieniä vahinkoja minkä vuoksi sen rautarakenteen päälle päätettiin valaa betonikuori vuonna 1920. Se teki siitä kaikista muista majakoista selvästi erottuvan.
Kuvia

Ristnan majakka.
Ristnan majakan sisäänkäynti.
Ristnan majakan alemmat kierreportaat.
Ristnan majakan ylempään osaan johtavat portaat.
Ristnan majakan yläosa.
Ristnan majakan valon prismat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ristnan majakka Wikimedia Commonsissa
Lighthouses of Northwestern Estonia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
NotPetya-hyökkäys 2017

NotPetya-hyökkäys 2017 tarkoittaa vuoden 2017 kyberhyökkäystä, joka kohdistui Ukrainan pankkeihin ja yrityksiin. Tutkijoiden mukaan hyökkäyksen tavoitteena oli horjuuttaa Ukrainan vakautta. Haittaohjelma saastutti Ukrainassa käytetyn M.E.Doc-kirjanpito-ohjelmiston, jonka kautta se levisi muihin toimijoihin ja aiheutti Valkoisen talon arvion mukaan yli 10 miljardin dollarin kustannukset.  Hyökkääjät olivat kauan aiemmin saastuttaneet M.E.Docin ja käyttivät sitä troijalaisena.
FedEx-yhtiö on arvioinut sille aiheutuneen 400 miljoonan dollarin kustannukset ja Merck-yhtiö on arvioinut kustannuksiksi 670 miljoonaa dollaria vuonna 2017. Merckin mukaan sen tuotanto-, tutkimus- ja myyntitoiminnot keskeytyivät eikä se voinut toimittaa tuotteita, kuten Gardasil 9 -rokotetta. Tanskalainen A. P. Møller-Mærsk kertoi, että yrityksen verkko oli osittain jumissa eivätkä asiakkaat voineet varata laivoja. NotPetya aiheutti ongelmia, koska se oli tarkoitettu tekemään peruuttamatonta tuhoa ja se levisi nopeasti.
Esimerkki NotPetya-hyökkäyksen  saastuttaman tietokoneen valheellisesta lunnasvaatimuksesta (2017) (englanniksi).
Hyökkäys käytti muunneltua versiota Petya-haittaohjelmasta, jota ensin käytettiin vuonna 2016. Hyökkäyksen seurauksena lukuisat tietokoneet ympäri maailman sammuivat ja haittaohjelma hävitti tietokoneilla olleita tietoja. Haittaohjelma esiintyi kiristyksenä, mutta todellisuudessa tuhosi lopullisesti tietoja. Hyökkäystä on sanottu yhdeksi tuhoisimmista ja siitä johtuen kuusi venäläistä miestä etsintäkuulutettiin. Hyökkääjät toimivat Venäjän GRU:n alaisessa Sandworm-ryhmässä.
NotPetyasta ei löydetty "tappokytkintä", jolla sen leviämisen voisi pysäyttää. Eräissä muissa madoissa vastaava on ollut.
Toimintatapa

NotPetya ylikirjoittaa tietokoneen Master Boot Record (MBR) -osion haittaohjelmalla, ja pakottaa Windowsin käynnistymään uudelleen. Uudelleen käynnistymisen jälkeen MBR-osioon kirjoitettu ohjelma salaa tietokoneella olevat käyttäjän tiedostot. NotPetya leviää käyttämällä MS017-010 -haavoittuvuutta (CVE-2017-0144, "EternalBlue"), jota myös WannaCry-haittaohjelma käytti leviämiseen. Microsoft julkaisi haavoittuvuuteen korjauksen maaliskuussa 2017, mutta monet organisaatiot eivät asentaneet päivitystä. NotPetya kerää myös käyttäjätunnuksia saastuneelta koneelta ja käyttää leviämiseen myös muita tekniikoita kuten Windows Management Instrumentation (WMI) -toimintojen kautta. Muita eri tahojen käyttämiä nimiä NotPetyalle ovat Petya 2.0, ExPetr ja GoldenEye. NotPetya eroaa kiristyshaittaohjelmista siten, että se on täysin tuhoisa hävittämällä tiedot ilman keinoa niiden palauttamiseen. NotPetya esitti valheellisen kiristysviestin, jolla varsinainen tavoite piilotettiin. "Kiristysviestissä" oli mukana valheellinen satunnaisesti muodostettu BitCoin-osoite, jolla mahdollisia lunnasrahoja ei voi kerätä.
Oratorio

Oratorio (ital. rukoushuone) on musiikkiteos orkesterille, kuorolle ja laulusolisteille.  Se poikkeaa oopperasta siten, että siitä puuttuu näyttämötoiminta ja lavasteet ja että sen libretto käsittelee tavallisesti raamatullisia tai muita uskonnollisia aiheita – joskus myös antiikin tarustoa.
Oratorio syntyi rinnan oopperan kanssa, ja sen tyyli on yleensä ollut hyvin lähellä saman ajan oopperatyyliä. Oopperassa keskeinen narratiivinen ja dramaattinen tapahtumien kulku saattaa kuitenkin oratoriosta puuttua kokonaan . Keskeinen musiikillinen ero on kuoro-osuuksien selvästi vahvempi osuus oratorioissa. Barokin aikana samat säveltäjät sävelsivät usein molempia teoslajeja siten, että uskonnollisiin aiheisiin keskittyneitä oratorioita esitettiin paastonaikana, jolloin ei ollut sopivaa esittää maallisia aiheita käsitteleviä viihteellisiä oopperoita. Oratorioita sävellettiin eniten 1600-luvun loppupuolella ja 1700-luvulla.
Passiot, joissa kuvataan Kristuksen kärsimysnäytelmää, ovat yksi oratorion alalaji. Pienimuotoisia passioita voidaan tosin pitää ennemminkin kantaatteina.
Oratoriossa on:
Alkusoitto
Aarioita vokalistien esittämänä (yksi tai useampia samaan aikaan)
Resitatiiveja
Kuoro-osuuksia (omina kappaleinaan sekä myös välillä aarioiden yhteydessä), usein mahtipontisia.
Tunnetuimpiakenen mukaan? oratorioita ovat Georg Friedrich Händelin Messias, Johann Sebastian Bachin jouluoratorio, Joseph Haydnin Luominen ja Vuodenajat sekä Felix Mendelssohnin Elias.
Níkos Lymperópoulos

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. elokuuta 1975 (ikä 49) 
Syntymäpaikka: Filiatrá, Kreikka
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: lopettanut
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991–1994 |  Erani Filiatrion | 8 | (5) |
| 1994–1996 |  Kalamata | 78 | (20) |
| 1996–2003 |  Panathinaikos | 186 | (72) |
| 2003–2008 |  AEK Ateena | 141 | (67) |
| 2008–2010 |  Eintracht Frankfurt | 50 | (10) |
| 2010–2012 |  AEK Ateena | 53 | (17) |
Maajoukkue
| 1996– |  Kreikka | 75 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. kesäkuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. kesäkuuta 2012.
Nikólaos ”Níkos” Lymperópoulos (sukunimi usein muodossa Liberópoulos, kreik. Νικόλαος ”Νίκος” Λυμπερόπουλος, s. 4. elokuuta 1975 Filiatrá, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa AEK Ateenaa. Lymperópoulos on uniikki pelaaja Kreikassa, sillä sekä AEK Ateenan että Panathinaikosin fanit palvovat häntä. Joukkueiden välisen kilpailun vuoksi tätä tapahtuu hyvin harvoin. Hän on ainoa pelaaja, joka on kymmenen parhaan maalintekijän joukossa kummassakin seurassa.
Lymperópoulos on kuulunut myös Kreikan maajoukkueeseen vuodesta 1996 asti. Hän on edustanut maataan kaksissa eri arvokilpailuissa: vuosien 2008 ja 2012 EM-kilpailuissa.
Seurajoukkueura > Alkuvaiheet

Lymperópoulos aloitti ammattilaisuransa Kreikan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Delta Ethnikissä Erani Filiatronissa. Hän siirtyi vuonna 1994 Kreikan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Beta Ethnikin Kalamataan. Joukkue nousi Alfa Ethnikiin, ja Lymperópoulos teki 30 ottelussa 11 maalia. Lupaavan kauden jälkeen AEK Ateena ja Olympiakos yrittivät hankkia häntä kesällä 1996, mutta Panathinaikos hankki hänet.
Seurajoukkueura > Panathinaikos

Kesällä 1996 Lymperópoulos siirtyi Panathinaikosiin. Joukkueen päästessä Mestarien liigan välieriin italialaiset Juventus ja Hellas Verona kiinnostuivat hänestä, mutta Lymperópoulos päätti jäädä Panathinaikosiin. Vuonna 2003 hän riitautui Panathinaikosin hallituksen kanssa, jonka jälkeen Lymperópoulos jätti välittömästi seuran. Hän teki joukkueessa 186 liigaottelussa yhteensä 72 maalia. Lymperópoulos valittiin Panathinaikos-vuosinaan Kreikan nuoreksi pelaajaksi vuonna 1996 ja Kreikan vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2000. Hän oli 16 osumallaan Alfa Ethnikin paras maalintekijä vuonna 2003.
Nilopegamys plumbeus

| Nilopegamys plumbeus> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Heimo::  Hiiret ja rotat Muridae
Suku::  Nilopegamys
Laji::  biswasi
Kaksiosainen nimi
 Nilopegamys plumbeus  (Osgood, 1928) 
Katso myös
   Nilopegamys plumbeus Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nilopegamys plumbeus on ainostaan holotyypistään tunnettu hiirien ja rottien heimon jyrsijä, sekä oman sukunsa Nilopegamys ainut laji. Holotyyppi kerättiin Etiopian Gojjamista vuonna 1927, eikä lajia ole sen koommin tavattu. Onkin mahdollista, että se on hävinnyt jo kokonaan sukupuuttoon. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Nilopegamys plumbeus on oman sukunsa Nilopegamys ainoa laji. Sitä on aikaisemmin pidetty afrikanvesirotan (Colomys goslingi) synonyyminä tai alalajina. Nykyisin sitä pidetään omana lajinaan. Laji tunnetaan ainoastaan vuonna 1927 kerätyn urospuolisen holotyypin perusteella.
Koko ja ulkonäkö

Nilopegamys plumbeus on keskikokoinen jyrsjiä. Ruumiin pituus on 148 mm ja hännän pituus 180 mm. Paino on arviolta 71–81 grammaa. Väritykseltään se on mustavalkoinen. Selkäpuoli on harmahtavanmusta ja vatsapuoleltaan valkoinen. Selkä- ja vatsapuolella on selkeä raja. Turkki on pehmeä ja tiheä. Pää on pitkulainen ja kuono paksu. Kuonossa on pitkät tuntokarvat. Silmät ja korvat ovat pienet. Korvan juurella on valkoinen laikku. Naamassa valkoista on ylähuulilla, leuassa, kaulassa, naaman sivuilla ja rinnassa. Etujalkojen alaosa ja takajalat ovat valkoiset. Häntä on hieman ruumista pidempi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin ainut tunnettu yksilö kerättiin Tanajärveen laskevan Pikku-Abbai-joen lähteen lähettyviltä Gojjamista Etiopiassa (11°7′20″N, 37°12′40″E) Paikan kuvailtiin löydettäessä olleen erikseen nimeämättön pieni puro Etiopian ylängöllä noin 2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat

Laji on Afrikan hiiristä ja rotista pisimmälle vesielämään kehittynyt. Sopeutumia vesielämään ovat esimerkiksi paksu kuono ja pitkät tuntokarvat, litteä kallo, paksu turkki, silmät korkealla päässä ja pitkät takajalat. Lajin aivot ovat noin 1,5 kertaa tyypillistä hiirtä tai rottaa suuremmat, mikä saattaa auttaa sitä hahmottamaan paremmin kolmiulotteista ympäristöä joissa tai puroissa. Ravintoa laji hankkii mahdollisesti vesirotan tapaan syöden hyönteisiä. Holotyypin on kuvailtu "haisseen kalalta". Onkin mahdollista, että yksilö on käyttänyt ravinnokseen kalaa tai muita pieniä eläimiä.