stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raskas panssaripataljoona (Saksa)
Organisaatio > Kolme vaunukomppaniainen

Pataljoonien muuttuessa kolmikomppaniaisiksi täydennys- ja huolto-osat järjestettiin uudelleen, jolloin perustettiin erillinen täydennyskomppania. Huoltokomppania kasvatettiin käsittämään kolme huoltojoukkuetta, joista kaksi ensimmäistä oli varustettu tela-ajoneuvoin ja kolmas pyöräajoneuvoin, ja hinausjoukkueen. Panssarivaunukomppanioihin kuului esikuntaryhmä, lääkintäryhmä, huoltoryhmä ja kuljetusosasto. Komppaniaan kuului neljätoista panssarivaunua ja 22 pyöräajoneuvoa. Kokonaisvahvuuden ollessa 113 miestä. Pataljoonan kokonaisvahvuus oli 1 093 miestä, joista upseereita oli 28 ja aliupseereita 274. Miehistöön kuului 694, minkä lisäksi pataljoonissa oli seitsemän siviilityöntekijää huoltotehtävissä ja 90 vapaaehtoista Saksan asevoimiin liitettyä sotavankia.
Sodan loppuessa pataljoonien vahvuus oli laskenut. Henkilöstöä oli komppaniassa vain 88, joista upseereita neljä, aliupseereita 46 ja miehistöä 38. Tähän vaikutti huolto-osien keskittäminen huoltokomppaniaan, jonka vahvuus oli viisi upseeria, 55 aliupseeria ja 188 miehistönjäsentä. Esikuntakomppaniaan kuului yhdeksän upseeria, 37 aliupseeria ja 130 miehistönjäsentä. Korjauskomppaniassa oli vielä kolme upseeria, 37 aliupseeria ja 167 miehistönjäsentä. Näin pataljoonan vahvuudeksi tuli 897 henkilöä.
Yksiköt

Toisen maailmansodan päättymiseen mennessä seuraavat Saksan maavoimien yksiköt oli perustettu:
501. raskas panssarivaunupataljoona
502. raskas panssarivaunupataljoona
503. raskas panssarivaunupataljoona
504. raskas panssarivaunupataljoona
505. raskas panssarivaunupataljoona
506. raskas panssarivaunupataljoona
507. raskas panssarivaunupataljoona
508. raskas panssarivaunupataljoona
509. raskas panssarivaunupataljoona
510. raskas panssarivaunupataljoona
511. raskas panssarivaunupataljoona
301. raskas panssarivaunupataljoona
Panssarikrenatööridivisioona Großdeutschlandin III pataljoona
Lisäksi Waffen-SS:ään perustettiin kuhunkin panssariarmeijakuntaan pataljoona:
101. SS-raskas panssarivaunupataljoona
102. SS-raskas panssarivaunupataljoona
103. SS-raskas panssarivaunupataljoona
104. SS-raskas panssarivaunupataljoona (suunniteltu, vaan ei perustettu)
Kouvolan keskustaajama

| Kouvolan keskustaajama |
| --- | --- |
 Kouvolan keskustaajama
 Koordinaatit: 60°52′05″N, 26°42′15″E 
Valtio:   Suomi
Maakunta:  Kymenlaakso
Seutukunta:  Kouvolan seutukunta
Kunta:  Kouvola
Suuralue:  Keskusta  Kuusankoski  Valkeala
Pinta-ala:  
 – Maa:  61,48 km²
Väkiluku:  46 043
 – Väestötiheys:  748,9 as./km²
 Tilastotietojen ajankohta on 31.12.2022 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kouvolan keskustaajama on Suomen kuudenneksitoista suurin taajama sekä Kouvolan kaupungin hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Kymenlaaksossa, Kouvolassa. Taajamassa asuu 46 043 ihmistä.lähde? Taajaman pinta-ala on 61,48 km² ja väestötiheys 748,9 as./km². Kouvolan kaupunginosajaossa taajama sijaitsee Kouvolan, Kuusankosken ja Valkealan suuralueilla sekä yhteensä 25 kaupunginosan alueella. Vuoteen 2008 asti taajama oli myös Kouvolaan liitetyn Kuusankosken kaupungin keskustaajama ja ulottui osittain myös Valkealan kunnan alueelle.
Kymijoki virtaa taajama-alueen halki Kuusankoskella pohjoisesta etelään. Taajaman alueella Kouvolassa sijaitsee Kouvolan rautatieasema ja taajaman poikki kulkee lännestä itään valtatie 6, joka on taajaman alueella moottoriliikennetie. Lännestä keskustaajaman suuntaan vie valtatie 12, koillisesta Ristiinasta ja etelästä Kotkasta puolestaan valtatie 15. Pohjoisen suunnasta taajamaa lähestyy kantatie 46 Heinolasta.
Ennen vuoden 2009 Kouvolan seudun kuntaliitosta ja nykyisen Kouvolan kaupungin perustamista Kouvolan keskustaajama ulottui kolmen kunnan alueelle eli Kouvolan, Kuusankosken ja Valkealan alueille. Vuoden 2005 taajamarajauksen mukaan Kouvolan keskustaajaman asukkaista Kouvolassa asui 30 675 henkeä, Kuusankoskella 19 646 henkeä ja Valkealassa 346 henkeä. Tuolloin taajamassa oli yhteensä 50 667 asukasta ja sen maapinta-ala oli 59,8 neliökilometriä. Taajaman nimestä huolimatta Kouvolan keskustaajama oli Kouvolan lisäksi myös Kuusankosken kaupungin hallinnollisen keskuksen sijaintipaikka, sillä aiemmin erillään ollut Kuusankosken keskustaajama, Voikkaa ja Pilkanmaa ovat aikoinaan kasvaneet kiinni Kouvolan keskustaajamaan. Valkealan kunnan alueelle taajama ulottui Mäkikylässä, Kiehuvassa, Ojamaalla, Riihikalliossa, Harjussa ja Hirvelässä.
Kävelykatu Manski Kouvolan ytimessä
Kouvolan Kymenlaaksontien risteyalue
Kouvolankatua, Valtarin kohdalla
Pieni bensa-aseman, autopesun ja Sale-myymälän muodostava ABC-asema Kouvolan keskustassa Kauppalankadulla
Pohjolatalo
Aiheesta muualla

Kouvolan keskustaajaman kartta vuoden 2018 lopussa
Kymenlaakson maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
H. C. Andersen

| Hans Christian Andersen |
| --- | --- |
 Thora Hallagerin ottama valokuva vuodelta 1867.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1805 Odense, Tanska-Norja
Kuollut: 4. elokuuta 1875 (70 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Kansalaisuus:  tanskalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aikakausi:  1800-luku
Tyylilajit:  lastenkirjallisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hans Christian Andersen (2. huhtikuuta 1805 Odense – 4. elokuuta 1875 Kööpenhamina) oli tanskalainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti saduistaan, jotka kuuluvat maailman käännetyimpään kirjallisuuteen.
Andersenin tunnettuja satuja ovat muun muassa Keisarin uudet vaatteet, Pieni merenneito, Todellinen prinsessa (myös nimellä Prinsessa ja herne), Ruma ankanpoikanen ja Lumikuningatar.
Elämä ja ura > Lapsuus

Hans Christian Andersen syntyi 2. huhtikuuta 1805 Odensessa Hans ja Ane (Anne) Marie Andersenin perheeseen. Perhe oli hyvin köyhä, ja heidän kanssaan samassa ahtaassa talossa asui kaikkiaan viisi perhettä. Hansin isä teki töitä suutarina, mutta työstä kertyi vain vähän tuloja. Hansin syntymäkodiksi uskottu talo toimii nykyisin Andersen-museona. Vuodet 1807–1819 Andersenin perhe asui Munkemœllerstræden varrella, ja myös tämä koti on Andersen-museona.
Lapsena Hans vietti aikaa lähinnä omissa oloissaan leikkien ja haaveillen mutta myös usein isoäitinsä mukana sairaalan puutarhaa hoitamassa. Sairaalassa nuori Hans tutustui kovia kokeneisiin ihmisiin, jotka kertoivat hänelle satuja ja tarinoita. Hans ei saanut lapsena juuri koulutusta, vaikka omaksui isältään kiinnostuksen kirjallisuutta ja teatteria kohtaan. Isä joutui lähtemään sotaan Hansin ollessa seitsemänvuotias, ja vuosi kotiin paluunsa jälkeen isä kuoli 34-vuotiaana. Äiti joutui ottamaan vastuun perheen elättämisestä ja teki useita pieniä töitä muun muassa pyykkärinä. Äiti toivoi Hansille käsityöläisammattia ja lähetti hänet töihin verka- ja tupakkatehtaaseen. Teatteriurasta haaveillut poika ei kuitenkaan kauan jaksanut raskasta työtä.
Elämä ja ura > Nuoruus ja opiskelut

Andersen muutti syyskuussa 1819 Kööpenhaminaan. Rahat matkaan hän ansaitsi ilmeisesti esittämällä Odensessa monologeja porvarisperheissä. Kööpenhaminassa Andersen asui aluksi majatalossa ja sen jälkeen vuokralla köyhien asuinalueella Ulkegadella (nykyinen Holmensgaden). Hän alkoi etsiä töitä teatterista. Hän pääsi vuoden 1820 aikana Carl Dahlénin balettikouluun oppilaaksi ja sai roolin peikkona baletissa Armida. Baletin ensi-ilta oli huhtikuussa 1821, jolloin Andersen oli juuri täyttänyt 16 vuotta.
Näyttelijäksi Andersenin ei onnistunut päästä. Hän kirjoitti Kuninkaalliseen teatteriin pari draamatekstiä, mutta niistä toista hän ei lähettänyt ja toinen hylättiin. Aikakauslehti Harpen kuitenkin julkaisi hylätystä tekstistä yhden näytöksen vuonna 1822.
Andersen ystävystyi muusikoiden Christoph Weysen ja Sibonin ja myöhemmin runoilija Frederik Hoegh Guldbergin kanssa.
Kuninkaallisen teatterin johtokunnan jäsen Jonas Collin hankki Andersenille stipendin ja vapaaoppilaspaikan Slagelsen latinakouluun. Andersen ystävystyi Collinin ja hänen poikansa Edvardin kanssa ja rakastui tytär Louise Colliniin. Seitsemäntoistavuotiaan Andersenin luokkatoverit Slagelsessa olivat häntä viisi tai kuusi vuotta nuorempia. Andersenin suhde pilkalliseen rehtoriin oli vaikea, mutta vuonna 1825 hän muutti rehtorin alivuokralaiseksi ja seuraavana vuonna tämän perheen mukana Helsingøriin uuteen kouluun. Hän tunsi olonsa sielläkin kurjaksi ja palasi vuonna 1827 Kööpenhaminaan, missä hän suoritti seuraavana vuonna ylioppilastutkinnon ja sen jälkeen varusmiespalveluksen kuninkaallisessa henkivartiokaartissa. Andersen aloitti vuonna 1829 opinnot Kööpenhaminan yliopistossa ja suoritti filologian ja filosofian alkututkinnon parhain mahdollisin arvosanoin.
Elämä ja ura > Kirjailijan ura > Debyytti

Vuonna 1829 Andersen teki varsinaisen kirjailijadebyyttinsä E. T. A. Hoffmann -henkisellä mielikuvituksellisella matkakuvauksella Fodrejse fra Holmens Kanal yil Østpynten af Amager i aarena 1828 och 1829, josta tuli suurmenestys. Hän kirjoitti vielä samana vuonna vaudevillenäytelmän, joka esitettiin Kuninkaallisessa teatterissa, sekä runokokoelman Digte. Andersen rakastui onnettomasti kesällä 1830 opiskelutoverinsa sisareen.
Elämä ja ura > Kirjailijan ura > Matkustelu

Andersen aloitti matkustelun kesällä 1830. Ulkomaille tekemillään yli kolmellakymmenellä matkalla hän vietti kaikkiaan yli yhdeksän vuotta. Andersen solmi matkoillaan lukuisia siteitä paikallisiin taiteilijoihin ja kulttuuri-ihmisiin ja tutustui samalla merkittäviin kulttuuri- ja luonnonkohteisiin. Andersen kirjoitti matkakuvauksia, ja hänen matkakokemuksensa näkyivät usein myös hänen saduissaan ja muissa teoksissaan. Andersen muutti myös Tanskan sisällä useasti ja asui Kööpenhaminassa yli viidessätoista eri osoitteessa. Tanskassa hän tutustui matkoillaan erityisesti Jyllantiin, joka vaikutti aitona luonnonmaisemana häneen valtavasti.
Elämä ja ura > Rakkauselämä

Andersen rakastui vuonna 1840 nuoreen ruotsalaiseen oopperalaulajaan Jenny Lindiin. Hän ei saanut Lindiltä vastakaikua, ja he jäivät vain ystäviksi. Andersenin on arveltu viitanneen Lindiin monissa saduissaan, kuten Satakielessä, Enkelissä ja Lumikuningattaressa.
Andersenin seksuaalisuudesta on keskusteltu paljon 1900-luvulta alkaen. Häntä on toisinaan väitetty homoseksuaaliksi, ja hänen tiedetään kirjoittaneen lämpimistä tunteistaan tietyille miespuolisille ystävilleen. Elämäkerturit ovat kuitenkin eri mieltä siitä, oliko hänellä fyysisiä seksisuhteita miehiin, eikä sellaisista ole todisteita, kuten ei toisaalta ole todisteita seksisuhteista naisiinkaan.
Elämä ja ura > Viimeiset vuodet ja kuolema

Andersen ei 1860-luvulla enää yleensä kirjoittanut ulkomaanmatkoistaan matkakuvauksia kuten aikaisemmin. Viimeisen suuren ulkomaanmatkansa hän teki 1866 Portugaliin. Hänen terveytensä oli heikentynyt, ja vuonna 1871 hän hankki vihdoin vakituisen asunnon itselleen Kööpenhaminasta. Vuonna 1875 hänen kunniakseen pystytettiin patsas kuninkaanlinnan puistoon. Andersen oli tuolloin Tanskan kansallisrunoilija, professori, Odensen kunniakansalainen, Dannebrogin ritarikunnan komentaja sekä neuvos.
Andersenin satukirjojen ilmestyminen jatkui osissa vuoteen 1872 saakka, jonka jouluna viimeiset tarinat julkaistiin. Saman vuoden keväällä Andersen putosi vuoteesta ja loukkaantui vaikeasti. Hän ei toipunut tapaturmasta täysin, mutta eli vuoteen 1875 asti.
Andersen kuoli 4. elokuuta 1875 maksasyöpään Melchiorin perheen maakartanossa Juutinrauman lähellä, missä hän oli viettämässä kesää. Hänet haudattiin Kööpenhaminan Assistensin hautausmaalle.
Andersenin muistoksi jaetaan joka toinen vuosi Hans Christian Andersen -palkinto.
Tuotanto

Andersen kirjoitti romaaneja, näytelmiä, oopperoita, runoja, matkakertomuksia ja omaelämäkertoja. Hän kirjoitti myös noin 156 satua. Juuri satujensa ansiosta hänestä tuli maailmankuulu kirjailija, kansainvälisesti tunnettu uranuurtaja ja monen satukirjailijan esikuva. Andersen sisällytti satuihinsa kansansatujen motiivi- ja muotoaarteistoa, ja hän myös laajensi sadunkerrontaa fantasialle ominaisiin ulottuvuuksiin. Hän itse korosti satujensa sopivuutta kaikenikäisille, ei vain lapsille.
Andersen alkoi kirjoittaa satuja tammikuussa 1835. Toukokuussa julkaistiin hänen ensimmäinen satukirjansa, jossa oli neljä satua: Tulukset, Iso-Niilo ja Pikku-Niilo, Todellinen prinsessa ja Pikku Iidan kukkaset. Sarjassa ilmestyi vuosina 1835–1842 kuudessa vihkosessa yhteensä 19 satua.
Andersen itse jakoi satunsa kahteen ryhmään: satuihin, joissa on yliluonnollisia elementtejä; sekä kertomuksiin tai tarinoihin, joissa niitä ei ole.
Andersenin saduista ja kertomuksista tunnetuimpia ovat Tulukset, Todellinen prinsessa, Peukalo-Liisa, Pieni merenneito, Keisarin uudet vaatteet, Vakaa tinasotamies, Villijoutsenet, Sikopaimen, Satakieli, Ruma ankanpoikanen, Lumikuningatar, Paimentyttö ja nokikolari, Pieni tulitikkutyttö sekä Liejun kuninkaan tytär.
Elokuvia

RKO tuotti vuonna 1952 musikaalin Hans Christian Andersen, jossa Andersenia esitti Danny Kaye. Walt Disney Pictures julkaisi vuonna 1989 kokoillan animaatioelokuvan Pieni merenneito. Disneyn animaatio Frozen – huurteinen seikkailu (2013) perustuu löyhästi Andersenin satuun Lumikuningatar.
Kunnianosoituksia

Norwegian Air Shuttle -lentoyhtiö on maalauttanut Andersenin kuvan yhden Boeing 787-8 -koneen ja yhden Boeing 737-800 -koneen pyrstöön.
Kirjallisuutta

Bom, Anne Klara & Bøggild, Jacob & Frandsen, Nørregard Johs. (toim.): H. C. Andersen i det moderne samfund.  Odense:  Syddanske universitetsforlag, 2014.  ISBN 978-87-7674-816-6  Malline:Dk
Timmernabben

| Timmernabben |
| --- | --- |

 Timmernabben
 Koordinaatit: 56°57′56″N, 16°26′26″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Mönsterås
Väkiluku (31.12.2023):  1 423
Timmernabben on taajama Mönsteråsin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 423 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Timmernabben Wikimedia Commonsissa
Vincit

| Vincit Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: VINCIT
Markkina-arvo:  98 milj. € (2021)
Perustettu:  2007 (Tampere, Suomi)
Perustaja:  Mikko Kuitunen
Toimitusjohtaja:  Julius Manni
Kotipaikka:  Tampere
Toimiala:  tietotekniikka
Tuotteet:  ohjelmistokehitys ja suunnittelu mobiiliohjelmistot erikoislaiteohjelmointi web-ohjelmistokehitys palvelumuotoilu liikkeenjohdon konsultointi uudet teknologiat ja data digitaaliset alustapalvelut VincitEAM  
Liikevaihto:   61,5 milj. € (2021)
Liikevoitto:   5,1 milj. € (2021) 
Henkilöstö:  850+(1.7.2022) 
Tytäryhtiöt:  Vincit Helsinki Oy, Vincit Jyväskylä Oy, Vincit California Inc, Vincit Arizona Inc ja Vincit Solutions Oy 
Omistaja:  suurimmat omistajat: Mikko Kuitunen, BCore Oy, Varma, Elo, Ilmarinen (2022) 
Kotisivu:  www.vincit.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vincit on suomalainen ohjelmistoyhtiö. Konsernin emoyhtiö on Vincit Oyj, jolla on tytäryhtiöitä Suomessa ja Yhdysvalloissa. Yhtiön asiakkaat ovat pääasiassa suuria ja keskisuuria yrityksiä̈ sekä julkisen sektorin toimijoita. Vincit-konsernilla on asiakkaita useilla eri toimialoilla.
Vincit ilmoitti vuonna 2022 yhdistyvän Bilotin, vuonna 2005 perustetun IT-palveluyrityksen, kanssa. 1.7.2022 voimaan astuneen sulautumisen myötä yhtiön henkilöstömäärä on noussut yli 850:een.
Vincit Oyj on listattu Nasdaq OMX First North -markkinapaikalla
Vincit on valittu neljä kertaa Suomen parhaaksi työpaikaksi ja sijoittunut myös Euroopan sekä Amerikan Great Place to Work -kilpailuissa.
Historia > Vincit Oy 2007–2016

Mikko Kuitunen ja Olli-Pekka Virtanen perustivat Vincitin vuonna 2007. Kuitunen toimi yrityksen toimitusjohtajana.
Vuonna 2012 yritys työllisti 67 henkilöä. Maaliskuussa 2012 päättyneellä tilikaudella Vincitin liikevaihto oli 5,3 miljoonaa euroa ollen 59 prosenttia edellisen tilikauden liikevaihtoa suurempi.
Syksyllä 2014 sata henkilöä työllistänyt Vincit avasi Helsinkiin kaksi konttoria, joista toisessa keskityttiin julkiseen sektoriin ja finanssi-, kaupan ja media-alan hankkeisiin. Vallilan toimistossa kehitettiin lääketieteellisiä järjestelmiä yhdessä GE Healthcaren kanssa. Yrityksen liikevaihto kaksinkertaistui 9,2 miljoonaan euroon.
Kesäkuussa 2015 noin 150 henkilöä työllistänyt Vincit tiedotti selvittävänsä listautumista OMX Nasdaq First North Finland -markkinapaikalle ja etsivänsä samalla kumppania IT-ympäristöjen toteuttamiseen. Heinäkuussa Vincit nimitti Jollan toimitusjohtaja Tomi Pienimäen Vincitin toimitusjohtajaksi. Elokuussa Vincit yhdistyi ICT-palveluita tarjoavan Javerdel Oy:n kanssa. Uusi yritys tarjosi yrityksille ja julkishallinnolle ohjelmistokehitystä, laitteita, jatkuvia palveluita, palvelinkapasiteettia sekä rahoituspalveluja. Yhdistymisen myötä henkilöstömäärä ylitti kahdensadan. Vincitillä oli ollut tapana antaa startup-asiakkailleen palveluja, vaikkei niillä ollut vielä varaa ostaa Vincitin palveluja. Joissakin tapauksissa maksuja katettiin antamalla Vincitille osuus yrityksestä, toisissa tapauksissa Vincit sijoitti yritykseen myös omaa rahaa. Kun Vincitin salkkuun oli kertynyt 12 sijoitusta, se päätti irrottaa sijoituksensa erilliseksi Amor & Labor -pääomasijoitusyhtiöksi.
Keväällä 2016 Vincit avasi konttorin Kaliforniaan, Palo Altoon. Alkuvaiheessa toimistossa työskenteli noin kymmenen Suomesta Yhdysvaltoihin muuttanutta henkilöä.
Historia > Vincit Group Oyj 2016–2017

Vuonna 2016 Vincit toimi Tampereella ja Helsingissä, sillä oli palvelukeskus Savonlinnassa ja toimipiste Palo Altossa Yhdysvalloissa. Syyskuussa se ilmoitti listautuvansa Helsingin pörssin First North -markkinapaikalle. Listautumisanti käynnistyi 27. syyskuuta 2016 ja se merkittiin 5,6-kertaisesti. Henkilöstölle suunnattuun antiin osallistui kaksi kolmasosaa työntekijöistä. Vuoden lopussa yritys työllisti 324 työntekijää, vuodessa sen henkilöstön määrä oli kasvanut lähes kolmanneksella. Yhtiön liikevaihto oli 32,1 miljoonaa euroa, josta liikevoiton osuus oli 4,4 miljoonaa euroa.
Helmikuussa 2017 Vincit ilmoitti avaavansa noin sadan henkilön toimipisteen Turkuun. Kesäkuussa Vincit osti kalifornialaisen suunnittelutoimisto XTOPLY:n, joka oli erikoistunut digitaaliseen suunnitteluun ja palvelumuotoiluun, marraskuussa taas turkulaisen Avoltuksen. Avoltus työllisti noin 40 asiantuntijaa ja sen liikevaihto syyskuussa 2017 päättyneellä tilikaudella oli noin 3,5 miljoonaa euroa. Lokakuussa Vincit osti Helsingissä ja Tampereella toimineen Linja Designin, joka oli erikoistunut IoT-palveluiden muotoiluun. Vincitin liikevaihto oli 41,1 miljoonaa euroa.
Historia > Vincit Oyj 2018–2020

Tammikuussa 2018 Vincit myi ICT-palveluliiketoimintansa (Vincit Services Oy) DataCenter Finland Oy:lle. Suurin osa palveluista oli tullut yhtiöön Javerdel-kaupan myötä.
Kesäkuussa 2018 Vincitin perustaja Mikko Kuitunen palasi toimitusjohtajaksi työsopimuksella, jossa sekä yrityksen hallituksella että sen henkilöstöllä on mahdollisuus irtisanoa toimitusjohtaja. Pari vuotta Irvinessä, Kaliforniassa toiminut Vincitin toimisto työllisti 25 henkilöä.
Maaliskuussa 2018 Vincit tiedotti aikeesta laajentaa toimintaa Keski-Eurooppaan .
Vuoden 2018 liikevaihto oli 43,5 miljoonaa euroa, 5,6 % kasvu edelliseen vuoteen. Liikevoitto oli 4,1 miljoonaa euroa, 9,5 % liikevaihdosta ja tilikauden tulos oli 6,3 miljoonaa euroa, 14,6 % liikevaihdosta. Henkilöstömäärä tilikauden lopussa oli 430, kun ICT-liiketoiminnan myynnin yhteydessä noin 50 henkilöä siirtyi DataCenter Finlandin palvelukseen.
Tammikuussa 2019 Vincit osti ohjelmistokehitykseen erikoistuneen oululaisen LeanCraft Innovationsin. Lokakuussa Vincit myi Vincit SIGN -liiketoimintansa Telialle. 
Vuonna 2019 liikevaihto oli 48,2 miljoonaa euroa, josta kasvua oli 10,9 %. Oikaistu liikevoitto oli 3,5 miljoonaa euroa eli 7,2 % liikevaihdosta. Henkilöstömäärä oli katsauskauden päättyessä 467 henkilöä. Vincit Californian liikevaihto oli 5,8 miljoonaa euroa, huimalla 39,3 prosentin kasvulla.
Alkuvuodesta 2020 lähtien VincitEAM ja Vincit LaaS alkoivat toimia omina osakeyhtiöinään. VincitEAM, eli Enterprise Asset Management, on ratkaisu materiaalien, kunnossapidon ja palveluiden hallintaan. Vincit LaaS taas on yksilölähtöiseen johtamiseen keskittynyt verkkopalvelu. Koronakevät vaikeutti Vincitin toimintaa. Yrityksen yt-neuvotteluissa osa työntekijöistä päätti jäädä vapaaehtoisesti palkattomille vapaille. Toukokuussa Vincit kertoi uudistavansa maksutta Suomalaisen Työn Liiton Sinivalkoinenvalinta.fi-palvelun tukeakseen suomalaista elinkeinoelämää poikkeuksellisessa tilanteessa. Vincit voitti Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin  laskutusjärjestelmiin liittyvän tarjouskilpailun, jonka arvo oli lähes 5 miljoonaa.
Vuonna 2020 liikevaihto oli 52,4 miljoonaa euroa 8,6 % kasvulla. Oikaistu liikevoitto oli 7,6 miljoonaa euroa, 14,5 % liikevaihdosta. Henkilöstömäärä nousi 478:aan.
Historia > Vincit Oyj 2021–2022

Tammikuussa 2021 Vincit voitti Helsingin kaupungin digitaalisten kehittämishankkeiden asiantuntija- ja konsultointipalveluita koskevan tarjouskilpailun yhdessä Sitowise Oy:n kanssa. Nelivuotisen yhteishankkeen kokonaisarvo on noin 25 miljoonaa euroa.
Vuoden 2021 aikana Vincit avasi uuden toimipisteen Kuopioon, osti Vuria LLC:n liiketoiminnan ja laajensi toimintansa Arizonaan, sekä osti jyväskyläläisen Bonsky Digital Oy:n. Uusi toimitusjohtaja Julius Manni aloitti tehtävässään 1.8.2021 ja Mikko Kuitunen siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi. Kesäkuun 2021 lopussa Vincit myi merkittävän osan tytäryhtiöstään LaaS Company Oy:stä.
Elokuussa 2021 Vincitille laatujärjestelmälle myönnettiin ISO 13485 -sertifikaatti, mikä kertoo sosiaali- ja terveyspalveluiden sääntelyn noudattamisesta hankkeissa, joissa kehitetään ohjelmistoja lääkinnällisiin laitteisiin .
Vuonna 2021 liikevaihto oli 61,5 miljoonaa euroa, kasvu 17,5 %. Oikaistu liikevoitto oli 5,9 miljoonaa euroa, 9,6 % liikevaihdosta. Henkilöstömäärä tilikauden päättyessä oli 579.
Vuoden 2022 helmikuussa Vincit kertoi allekirjoittaneensa yhdistymissopimuksen, jossa Bilot sulautuu Vincitiin.  Huhtikuussa Vincit kertoi päivittävänsä organisaatiorakennetta ja johtoryhmän kokoonpanoa tukemaan strategiaa ja kansainvälisen kasvun kiihdyttämistä.
Vuoden 2022 ensimmäisen vuosipuoliskon liikevaihto oli 35,8 miljoonaa euroa. Liikevaihdon kasvu oli 5,1 miljoonaa euroa eli 16,6 %. Katsauskauden jälkeen 1.7.2022 Bilot Oyj sulautui Vincit Oyj:öön.
Tietomurto 2024

12. joulukuuta 2024 Vincitin työntekijän koneelta vuoti salasana työntekijän toiminnan seurauksena. Tämän takia Valio joutui laajan tietomurron kohteeksi.
Markkinat

Vincit tarkensi painopistealueitaan strategiakaudelle 2022–2024: palveluliiketoiminnan kansainvälistä kasvua haetaan digitaalisen myynnin ja asiakaskokemuksen kokonaisvaltaisella kehittämisellä. Digitaalisten palveluiden suunnittelu ja toteutus muodostavat jatkossakin liiketoiminnan ytimen, minkä lisäksi Vincit panostaa ylläpitopalveluiden kehittämiseen.
Organisaatio

Vincit-konserniin kuuluu emoyhtiö̈ Vincit Oyj:n lisäksi tytäryhtiöt Vincit Helsinki Oy, Vincit Jyväskylä̈ Oy, Vincit California Inc, Vincit Arizona Inc ja Vincit Solutions Oy. Suomessa toimipaikat sijaitsevat Tampereella, Helsingissä, Turussa, Oulussa, Jyväskylässä ja Kuopiossa. Yhdysvalloissa toimipaikat sijaitsevat Kalifornian Palo Altossa, Orange Countyssa ja Santa Monicassa sekä Phoenixissä Arizonassa.  Bilot-fuusion myötä Vincitin toiminta laajeni Ruotsiin ja Puolaan
Toukokuusta 2022 alkaen Vincitin johtoryhmään kuuluvat: Julius Manni, toimitusjohtaja; Ville Houttu, Vincit USA:n maajohtaja; Mari Kuha, henkilöstöjohtaja; Anssi Kuutti, johtaja, Talent & Delivery; Jan Landén, johtaja, myynti ja tarjooma, Vincit Suomi; Henna Niiranen, johtaja, DevOps & Platforms; Teemu Uotila, lakiasiainjohtaja, ja Niklas Wasenius, talousjohtaja.
Vincitin hallitukseen kuuluvat puheenjohtaja Mikko Kuitusen lisäksi varapuheenjohtaja Artti Aurasmaa, Mervi Airaksinen, Frank Korsström, Eka Ruola ja Pekka Vähähyyppä.