stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Staffan Burenstam Linder

| Staffan Burenstam Linder> Euroopan parlamentin jäsen |
| --- | --- |
 Ruotsi 1995–2000  
Ruotsin ulkomaankauppaministeri
 Thorbjörn Fälldinin II hallitus 12. lokakuuta 1979 – 5. toukokuuta 1981  
Edeltäjä:  Hadar Cars
Seuraaja:  Jan-Erik Wikström
 Thorbjörn Fälldinin I hallitus 8. lokakuuta 1976 – 18. lokakuuta 1978  
Edeltäjä:  Carl Lidbom
Seuraaja:  Hadar Cars
Valtiopäiväedustaja
 Tukholman vaalipiiri 1969–1986  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1931 Norberg, Ruotsi
Kuollut: 22. heinäkuuta 2000 (68 vuotta)
Ammatti:  politiikko, ekonomisti
Tiedot
Puolue:  Maltillinen kokoomus
Tutkinnot:  Tukholman kauppakorkeakoulu
    
Staffan Burenstam Linder (13. syyskuuta 1931 Norberg – 22. heinäkuuta 2000) oli ruotsalainen kansantaloustieteilijä ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi vuodesta 1974 professorina Tukholman kauppakorkeakoulussa ja 1986–1995 sen rehtorina. Burenstam Linder oli kansanedustaja vuosina 1969–1986 ja Ruotsin ulkomaankauppaministeri kahteen otteeseen 1976–1978 ja 1979–1981. Vuodesta 1995 kuolemaansa Burenstam Linder oli Euroopan parlamentin jäsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Staffan Burenstam Linder Wikimedia Commonsissa
Euroopan parlamentti
Ruotsin valtiopäivät (ruotsiksi)
Ruotsin europarlamentaarikot
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (1995–1999) |
| --- | --- |
EPP-ED:  Carlsson  Cedershiöld  Linder  Stenmarck  Virgin 
ELDR:  Cars  Lindqvist  Olsson 
G:  Gahrton  Holm  Lindholm  Schörling 
PES:  Ahlqvist  Andersson  Hulthén  Lööw  Theorin  Waidelich  Wibe 
GUE/NGL:  Eriksson  Sjöstedt  Jörn Svensson 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (1999–2004) |
| --- | --- |
EPP-ED:  Arvidsson  Carlsson  Cedershiöld  Linder  Sacrédeus  Stenmarck  Wijkman 
ELDR:  Malmström  Olsson  Paulsen  Schmidt 
G-EFA:  Gahrton  Schörling 
PES:  Andersson  Färm  Hulthén  Hedkvist Petersen  Schori  Theorin 
GUE/NGL:  Eriksson  Schmid  Sjöstedt
Yhdessä (Unkari)

| Yhdessä> Együtt |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  26. lokakuuta 2012 (liittouma) 8. maaliskuuta 2013 (puolue)
Lopetti:  2018
Johto:   Péter Juhász (pj.)  Balázs Berkecz (vpj.)  Nóra Hajdu (vpj.) 
Ideologia:  sosiaaliliberalismi EU-myönteisyys
Poliittinen kirjo:  keskusta
Jäsenmäärä:  729 (2016)
Unkarin parlamentti:  1 / 199
Euroopan parlamentti:  0 / 21
Maakuntavaltuustot:  0 / 419
Kotisivu:  egyuttpart.hu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yhdessä (unk. Együtt), virallisesti Yhdessä – Uuden aikakauden puolue (unk. Együtt – A Korszakváltók Pártja), oli unkarilainen sosiaaliliberaalinen puolue, joka perustettiin 26. lokakuuta 2012 nimellä Yhdessä 2014 (unk. Együtt 2014) ja lopetti toimintansa kesäkuussa 2018.
Historia

Puolue sai alkunsa kolmen kansalaisjärjestön yhteistyöhankkeena: lokakuussa 2012 yhteistyöstä sopivat Gordon Bajnain johtama Haza és Haladás Egyesület (‘Isänmaa ja edistys -yhdistys’), Péter Juhászin johtama Milla (Egymillióan a Sajtószabadságért ’Miljoona ihmistä lehdistönvapauden puolesta’, alun perin lehdistönvapausmielenosoituksia järjestänyt Facebook-ryhmä) sekä Sándor Székelyn ja Péter Kónyan johtama, ammattiyhdistystaustainen Magyar Szolidaritás Mozgalom (’Unkarin solidaarisuusliike’). Alun perin tarkoitus oli tehdä yhteistyötä vuoden 2014 parlamenttivaaleissa, murtaa valtapuolue Fideszin ylivoima ja peruuttaa sen Unkarin perustuslakiin tekemät muutokset. Puolueeksi liittouma rekisteröityi 8. maaliskuuta 2013.
Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa puolue, vaaliliitossa neljän muun oppositiopuolueen kanssa, sai kolme mandaattia, saman vuoden europarlamenttivaaleissa yhden edustajanpaikan.
Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa yksi Yhdessä-puolueen ehdokas, Szabolcs Szabó, pääsi läpi henkilökohtaisilla äänillä paikalliselta listalta, mutta koko puolueen ääniosuus valtakunnallisella listalla putosi alle prosentin (0,68 %), ja tämän johdosta se joutuisi maksamaan takaisin saamansa valtiontuen. Tässä tilanteessa puolueen johto katsoi parhaaksi lakkauttaa puolueen, ja kansanedustaja Szabó siirtyi toisen oppositiopuolueen LMP:n ryhmään.
Vaalitulokset > Unkarin parlamentti

| Vuosi | %-osuus | Äänimäärä | Paikkoja | +/– | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20141 | 25,99 %1 | 1 246 4651 | 3 / 199 |  | oppositiossa |
1 Vaaliliitto yhdessä Vuoropuhelu -puolueen, Unkarin sosialistisen puolueen, Demokraattisen koalition ja Unkarin liberaalipuolueen kanssa.

Tulosten lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto
Vaalitulokset > Euroopan parlamentti

| Vuosi | %-osuus | Äänimäärä | Paikkoja | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20141 | 7,25 %1 | 168 0761 | 0 / 21 |  |
1 Vaaliliitto yhdessä Vuoropuhelu -puolueen kanssa. Vaaliliitosta Euroopan parlamenttiin valittiin yksi edustaja Vuoropuhelun ehdokkaista.

Tulosten lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivut (unkariksi)
Puolueen englanninkieliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Iloinen Lammas ja Harmaa Susi

| Iloinen Lammas ja Harmaa Susi> 喜羊羊与灰太狼 |
| --- | --- |


Tyyli:  animaatio
Kestoaika:  vaihtelee
Alkuperämaa:   Kiina
Alkuperäiskieli:  mandariinikiina
Verkko:  Melkein kaikissa lasten kanavissa Kiinassa
Esitetty:  3. elokuuta 2005 – jatkuu edelleen
Jaksoja:  2633
Iloinen Lammas ja Harmaasusi tai Iloinen Lammas ja Iso Iso Susi (kiin.喜羊羊与灰太狼) on kiinalainen lasten animaatiosarja, jossa susi (灰太狼）yrittää saada kiinni lampaita syötäväksi vaimolleen. Onneksi lampaiden kaupungista (羊村) löytyy älykäs lammas (喜羊羊), joka saa aina suden epäonnistumaan. Sudelle on sarjan edetessä syntynyt lapsi, joka haluaa opiskella lampaiden koulussa.
Lampaita on noin kourallinen, mutta vain muutamalle on nimi ja susiakin on monta.
Luettelo ”Lampaiden kaupungin” asukkaista

Weslie (喜羊羊) Viisas lapsilammas, jolla on aina idea taskussaan susia vastaan.
Tibbie (美羊羊） Iloinen ja kaunis tyttölammas. On myös lapsi.
Slowy (慢羊羊) Viisas ja vanha mieslammas. Lampaiden koulun opettaja ja myös keksijä, jolla on oma laboratorio. Lampaiden kaupungin johtaja ja muut lampaat kutsuvatkin sitä "Kaupungin johtajaksi"
Sparky (沸羊羊) Nuori afrolammas, joka on rohkea ja voimakas. On mies.
Paddi (懒羊羊) Lyhyt pullea poikalammas. Tykkää syödä herkkuja, kuten karkkeja. Tekee kaikkensa, jotta saisi ruokaa ja hänellä on todella iso ruokavarasto. Lapsellinen ja pissaa sänkyyn.
Jonie (暖羊羊) Pullea tyttölammas.
Thinny (瘦羊羊) Wesleyn veli. Ei esiinny usein.
Knifer (西域刀羊) Slowyn vanha kaveri. Näyttää intiaanilta. Laiha ja ei esiinny usein.
Softingner (忽悠老羊) Pöytätennismestari. Näyttää myös intiaanilta, mutta pullea.
Smarc (智羊羊) Wesleyn isä.
Lily (丽羊羊) Wesleyn äiti.
Syrjäntaan taistelu

Syrjäntaan taistelu on Tuuloksen pitäjän Syrjäntaan kylässä 28.–29. huhtikuuta 1918 käyty Suomen sisällissodan taistelu, jossa olivat vastakkain Saksan Itämeren-divisioonan joukot ja itää kohti pakenevat punakaartilaiset. Ainakin 4 000 – 5 000 pakolaisen joukossa oli punakaartin taistelijoiden lisäksi heidän perheenjäseniään ja myös muita punaisten kannattajia. Kolonna oli matkalla Hauholta kohti Lahtea, mutta Syrjäntaan kylässä noin 400 saksalaisen sotilasosasto tukki heidän tiensä. Kylä oli Tuuloksen silloinen kirkonkylä ja strategisesti tärkeä risteyspaikka, jossa Tampereelta ja Hämeenlinnasta Lahteen johtavat maantiet yhtyivät. Punaiset ryhtyivät epätoivoiseen läpimurtoyritykseen ja useiden tuntien taistelujen jälkeen onnistuivatkin murtautumaan saksalaisten linjojen läpi. Taistelu vaati noin 300 punaisen ja vajaan 50 saksalaisen hengen. Koko taistelu oli kuitenkin aivan turha, koska sillä ei ollut mitään merkitystä sodan lopputuloksen tai silloisen sotatilanteen kannalta. Myös itse taistelun syntyminen oli käytännössä sattumaa, kun pakenevat punakaartilaiset ja tienristeystä miehittämään saapuneet saksalaiset osuivat samaan paikkaan toisistaan tietämättä.
Taustaa

Punaisten menetettyä Tampereen 6. huhtikuuta, antoi punakaartin johto muutamaa päivää myöhemmin käskyn vetäytymisestä Kymijoen itäpuolelle, jonne oli tarkoitus muodostaa uusi rintama. Tämän jälkeen itää kohti johtavat maantiet täyttyivät Länsi-Suomesta pakenevista punakaartilaisista, joihin liittyi myös Hämeestä ja Helsingin seudulta pakenevia punaisia. Liikkeellä oli kymmeniä tuhansia ihmisiä, joiden joukossa punakaartin taistelijoiden lisäksi oli myös muita punaisten kannattajia sekä tuhansittain naisia ja lapsia. Hämeenlinnaan kerääntyneet punaiset jatkoivat aluksi itään suoraan Tuuloksen ja Lammin kautta. Saksalaisten lähestyessä kaupunkia ja lopulta vallatessa sen 26. huhtikuuta heidän piti kiertää Tuulokseen Hämeenlinnan pohjoispuolelta Hauhon kautta. Liikkeelle lähtenyt ainakin 4 000 hengen pakolaiskolonna ylitti valkoisten kanssa käydyn taistelun jälkeen Alvettulanjoen 27. huhtikuuta, jatkaen etelään Hauhonselän ja Iso-Roineen järvien välistä kannasta myöden Hauhon kirkonkylään, jonne he saapuivat vielä samana iltana. Punaisten kolonna koostui jalka- ja ratsuväestä, joilla oli mukanaan erilaista kuormastoa sekä tykkejä. Lisäksi mukana oli naisia, lapsia ja vanhuksia kärryineen sekä tavaroineen.
Vallattuaan Hämeenlinnan 26. huhtikuuta saksalaisten komentajana toiminut kenraalimajuri Konrad Wolf lähetti noin pataljoonan suuruisen taisteluosaston Tuulokseen, jossa sen tehtävänä oli ainoastaan suojata strategisesti tärkeä maantieristeys. Majuri Godert von Redenin johtama osasto käsitti kaksi ratsuväkieskadroonaa, polkupyöräkomppanian, konekivääriosaston, ratsuväkipartion sekä 1½ patteria kenttätykistöä. Yhteensä siihen kuului noin 400 miestä. Reden ei kuitenkaan odottanut taistelua, minkä vuoksi hän päätti hajauttaa joukkojaan ja lähetti miehiään usean kilometrin päähän Syrjäntaan kaakkoispuolelle Sydänmaan, Lakkolan sekä Lammin Vaakojan kyliin. Lisäksi polkupyöräkomppania määrättiin Hauhon suunnassa sijaitsevaan Kokkilaan, joten Syrjäntaakse jäi ainoastaan vajaat parisataa miestä.
Edeltävä yhteenotto Hauholla

Pakolaiskuormasto saapui Hauhon kirkonkylään illalla 27. huhtikuuta, jolloin joukkoon oli liittynyt myös noin tuhat pohjoisesta Lempäälän suunnalta pakenevaa punaista. Kolonnassa oli ainakin 4 000 – 5 000 ihmistä, mutta joidenkin arvioiden mukaan jopa 10 000. Aikalaiskertomusten mukaan sen pituus oli peräti 18 kilometriä. Hauholta pakolaisten oli seuraavana aamuna tarkoitus jatkaa edelleen Tuuloksen ja Lammin kautta kohti Lahtea. Syrjäntaakse saapunut von Reden puolestaan yöpyi Tuuloksen pappilassa rovasti Viktor Järvisen vieraana. Myöhään illalla häntä saapuivat tapaamaan valkoisten everstiluutnantti Leonart Bergström ja kapteeni Hjalmar Söderman, jotka kertoivat, että Hauhon kirkonkylässä oli useiden tuhansien punaisten joukko.
Seuraavana aamuna saksalaisten polkupyöräkomppania sekä Södermanin johtama pataljoona määrättiin hyökkäämään Hauholle. Punaiset kuitenkin onnistuivat torjumaan hyökkäyksen kiivaassa taistelussa, jossa kaatui 47 valkoista ja saksalaista sekä 14 punaista. Reden sai tiedon hyökkäyksen epäonnistumisesta ja punaisten etenemään lähteneestä kolonnasta noin kello 10 aikaan aamupäivällä. Tämän jälkeen saksalaiset alkoivat kaivautua asemiin, ja lähestyviä punaisia vastaan siirrettiin Kokkilan kylään eskadroonan verran miehiä hidastamaan heidän etenemistään. Tieto tapahtumista välitettiin myös Hämeenlinnaan, josta kenraali Wolf lähetti muutaman sadan miehen verran apuvoimia kohti Syrjäntakaa. Kello 15 saksalaiset joutuivat ylivoiman edessä perääntymään myös Kokkilasta.
Silminnäkijöiden kertomuksia

Punaisten perääntymisen vielä ollessa käynnissä saapui paikalle Hämeenlinnasta lähteneitä saksalaisjoukkoja moottoripyörällä seurannut ruotsalainen sotapiirtäjä Paul Myrén. Hän kuvaili Syrjäntaan kylää pienen kaupungin kokoiseksi taajamaksi, josta nyt oli jäljellä vain savuavat rauniot. Myrén vertasi näkyä kuviin ensimmäisen maailmansodan länsirintaman tuhoutuneista kylistä ja kaupungeista. Hänen edessään aukeavalla pellolla makasi kaatuneiden saksalaisten ruumiita, joiden kypärät kimaltelivat ilta-auringossa. Kauempana näkyi kaatuneita punakaartilaisia, joiden joukosta maantiellä kulkevat punaiset nostelivat haavoittuneita kärryihinsä. Myrénin kertoman mukaan punaiset riemuitsivat saavuttamastaan voitosta ja juhlistivat sitä ampumalla ilmaan. Kun viimeiset punaiset olivat poistuneet, uskaltautui Myrén pidemmälle kylään, jossa hän löysi raunioista kotieläinten ja liekkeihin menehtyiden ihmisten hiiltyneitä ruumiita. Ehjänä säilyneessä pappilassa hän tapasi kirkkoherra Viktor Järvisen (1864–1938) ja hänen puolisonsa. Myrénin mukaan kirkkoherra vapisi kuin haavanlehti, mutta pystyi kuitenkin vapisevalla äänellään kertomaan  tapahtumista.
Taistelua seuranneena päivänä Syrjäntaakse saapunut lääkäri J. K. Klemola kuvasi näkymää kaameaksi. Hänen mukaansa yli 30 pitkissä riveissä maantien molemmilla puolilla ollutta taloa oli palanut maan tasalle. Joka puolella lojui röykkiöinä punaisten ruumiita ja kuolleita hevosia. Myös kaikki kylän asukkaat olivat paenneet.
Tappiot ja muistomerkit

Saksalaisten tappiot Syrjäntakana olivat Lahden taistelun jälkeen toiseksi suurimmat heidän koko Suomen retkensä aikana. He menettivät kaatuneina 48 miestä ja lisäksi 88 haavoittui. Heistä yksitoista on haudattu Syrjäntaakse. Saksalaisten kokeman tappion katsotaan olleen syynä myös von Redenin myöhempään kohtaloon, kun hän teki itsemurhan tammikuussa 1919. Punaisia kaatui heidän oman ilmoituksensa mukaan noin 300 ja haavoittui 315. Syrjäntaan joukkohautaan on haudattu 87 punaista, joista kaksi on naisia.
Hämeenlinnaan johtavan tien (nyk. valtatie 10) varteen on haudattu yksitoista Pannujärvellä kaatunutta saksalaista. Paikalla on myös muistomerkki. Syrjäntakana kaatuneet saksalaiset haudattiin toukokuun alussa Hämeenlinnan Tähtipuistoon, josta vainajat marraskuussa siirrettiin vanhalle hautausmaalle. Syrjäntakana lähellä nykyisten Ojatien ja Kokkilantien risteystä on 87 punaisen joukkohauta, jonka yhteydessä on myös muistomerkki. Kolmas muistomerkki on Syrjäntaan taistelun muistomerkki Vapauden leijona, joka paljastettiin Pappilanmäellä vuonna 1968. Veistoksen on tehnyt kuvanveistäjä Urho Heinänen ja sen yhteydessä on myös tykki.
Taistelu kaunokirjallisuudessa

Kirjailija Väinö Linna sijoitti Täällä Pohjantähden alla -trilogiansa toiseen osaan myös Syrjäntaan taistelun. Kirjan hahmoista Oskari Kivivuori kaatuu taistelussa. Ennen teoksen kirjoittamista Linna tutustui taistelupaikkoihin kulkemalla punapakolaisten reitin Alvettulasta Hauhon kautta Syrjäntaakse. Myös Edvin Laineen vuonna 1968 ohjaamassa elokuvassa Täällä Pohjantähden alla on kohtaus taistelusta. Lisäksi taistelua on kuvattu Veijo Meren teoksessa Ei vaivatta tule vapaus.
Syrjäntaan taistelussa kaatuneiden punaisten hautamuistomerkki.
Halmstads BK

Halmstads Bollklubb on jalkapalloseura Halmstadista, Ruotsista. Joukkue pelaa kaudella 2022 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Seura on perustettu 6. maaliskuuta 1914. Se on voittanut neljä kertaa Ruotsin mestaruuden ja kerran cup-mestaruuden.
2000-luvulla Halmstadia on valmentanut seuran pitkäaikainen pelaaja ja valmentaja Jan Andersson. Hän jätti tehtävänsä kauden 2009 jälkeen Halmstadin jäätyä Allsvenskanin hännille.  Joulukuussa 2009 seuran valmennusvastuuseen nimitettiin Lars Jacobsson ja Michael Svensson.  Joulukuussa 2010 Halmstads BK esitteli Josep Clotet Ruizin uutena valmentajana, miehen sopimus on yksivuotinen.  Kausi 2011 lähti kuitenkin espanjalaisluotsin alaisuudessa surkeasti käyntiin ja Clotet Ruiz sai heinäkuun alussa 2011 potkut tehtävistään. Halmstad voitti hänen alaisuudessaan vain yhden ottelun. Uudeksi päävalmentajaksi seura palkkasi Jens Gustafssonin.  Kauden 2011 päätteeksi Halmstad jäi sarjan viimeiseksi voitettuaan vain kolme ottelua koko kaudella. Näin se putosi Superettaniin pelattuaan pääsarjassa vuodesta 1993 saakka.  Visiitti Superettanissa jäi kuitenkin vain yhteen kauteen. Kausina 2013-2014 Halmstad pelasi Allsvenskanissa kohtuullisesti ja onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Kaudella 2015 peliesitykset eivät kuitenkaan enää riittäneet menestykseen ja Jan Jönssonin valmentama HBK putosi kauden jälkeen Superettaniin.
Saavutuksia

Ruotsin mestaruus 1976, 1979, 1997, 2000
Ruotsin Cupin voitto 1995
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Kvastarna (Arkistoitu – Internet Archive), virallinen kannattajien sivu
Himlen är blå, kannattajien sivu
| n k Jalkapallon Ruotsin mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1896 Örgryte IS  1897 Örgryte IS  1898 Örgryte IS  1899 Örgryte IS  1900 AIK  1901 AIK  1902 Örgryte IS  1903 Göteborgs IF  1904 Örgryte IS  1905 Örgryte IS  1906 Örgryte IS  1907 Örgryte IS  1908 IFK Göteborg  1909 Örgryte IS  1910 IFK Göteborg  1911 AIK  1912 Djurgårdens IF  1913 Örgryte IS  1914 AIK  1915 Djurgårdens IF  1916 AIK  1917 Djurgårdens IF  1918 IFK Göteborg  1919 GAIS  1920 Djurgårdens IF  1921 IFK Eskilstuna  1922 GAIS  1923 AIK  1924 Fässbergs IF  1925 Brynäs IF  1925 GAIS  1926 Örgryte IS  1927 GAIS  1928 Örgryte IS  1929 Helsingborgs IF  1930 Helsingborgs IF  1931 GAIS  1932 AIK  1933 Helsingborgs IF  1934 Helsingborgs IF  1935 IFK Göteborg  1936 IF Elfsborg  1937 AIK  1938 IK Sleipner  1939 IF Elfsborg  1940 IF Elfsborg  1941 Helsingborgs IF  1942 IFK Göteborg  1943 IFK Norrköping  1944 Malmö FF  1945 IFK Norrköping  1946 IFK Norrköping  1947 IFK Norrköping  1948 IFK Norrköping  1949 Malmö FF  1950 Malmö FF  1951 Malmö FF  1952 IFK Norrköping  1953 Malmö FF  1954 GAIS  1955 Djurgårdens IF  1956 IFK Norrköping  1957 IFK Norrköping  1958 IFK Göteborg  1959 Djurgårdens IF  1960 IFK Norrköping  1961 IF Elfsborg  1962 IFK Norrköping  1963 IFK Norrköping  1964 Djurgårdens IF  1965 Malmö FF  1966 Djurgårdens IF  1967 Malmö FF  1968 Östers IF  1969 IFK Göteborg  1970 Malmö FF  1971 Malmö FF  1972 Åtvidabergs FF  1973 Åtvidabergs FF  1974 Malmö FF  1975 Malmö FF  1976 Halmstads BK  1977 Malmö FF  1978 Östers IF  1979 Halmstads BK  1980 Östers IF  1981 Östers IF  1982 IFK Göteborg  1983 IFK Göteborg  1984 IFK Göteborg  1985 Örgryte IS  1986 Malmö FF  1987 IFK Göteborg  1988 Malmö FF  1989 IFK Norrköping  1990 IFK Göteborg  1991 IFK Göteborg  1992 AIK  1993 IFK Göteborg  1994 IFK Göteborg  1995 IFK Göteborg  1996 IFK Göteborg  1997 Halmstads BK  1998 AIK  1999 Helsingborgs IF  2000 Halmstads BK  2001 Hammarby IF  2002 Djurgårdens IF  2003 Djurgårdens IF  2004 Malmö FF  2005  Djurgårdens IF  2006 IF Elfsborg  2007 IFK Göteborg  2008 Kalmar FF  2009 AIK  2010 Malmö FF  2011 Helsingborgs IF  2012 IF Elfsborg  2013 Malmö FF  2014 Malmö FF  2015 IFK Norrköping  2016 Malmö FF  2017 Malmö FF  2018 AIK  2019 Djurgårdens IF  2020 Malmö FF  2021 Malmö FF  2022 BK Häcken  2023 Malmö FF  2024 Malmö FF 
| n k Allsvenskan |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Malmö FF
Joukkueet (2025):  AIK  BK Häcken  Degerfors IF  Djurgården  GAIS  Halmstads BK  Hammarby  IF Brommapojkarna  IF Elfsborg  IFK Göteborg  IFK Norrköping  IFK Värnamo  IK Sirius  Malmö FF  Mjällby AIF  Östers IF
Curitiba

| Curitiba |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Curitiban sijainti Paranássa
 Curitiba
 Koordinaatit: 25°25′S, 49°15′W 
Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  Paraná
Suuralue:  Curitiban metropolialue
Ala-alue:  Curitiba
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  434,9 km²
 – Metropolialue:  22 823 km²
Väkiluku (2011):  1 746 896
 – Väestötiheys:  4 016 as./km²
 – Metropolialue:  3 732 642
 – Väestötiheys metropolialue:  163 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-3
 – Kesäaika:  UTC-2
 
 www.curitiba.pr.gov.br 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Curitiba on Paranán osavaltion pääkaupunki Brasiliassa. Kaupungissa on noin 1,9 miljoonaa asukasta (2015). Suurkaupunkialue käsittää 26 kuntaa, joiden yhteenlaskettu asukasluku on 3,7 miljoonaa (2011).lähde?
Curitiba sijaitsee 930 metrin korkeudessa Brasilian ylänköalueen Atlantinpuoleisella reunalla, Iguaçu-joen lähteillä.
Kaupungin nimi tulee tupi-intiaanien kielen sanoista curii tiba ’paljon mäntyjä’ johtuen alueella ennen kaupungin perustamista kasvaneista lukuisista araukariasukuun kuuluvista havupuista.lähde? Portugalilaiset antoivat vuonna 1693 perustamalleen kylällä nimeksi Vila da Nossa Senhora da Luz dos Pinhais (”Hieno valon naisemme mäntymetsässä”). Kylä sai nimen Curitiba vuonna 1721.
Curitibaa pidetään yhtenä parhaista kaupunkisuunnittelun esimerkeistä ympäri maailmaa. Kaupungilla on tehokkaasti toimiva joukkoliikennesysteemi. Kaupungissa on onnistuttu myös säilyttämään ja pitämään huolta viheralueistaan, joita on peräti 54 neliömetriä asukasta kohti.
1960-luvulle tultaessa Curitiban asukasluku oli kasvanut 430 000 ihmiseen ja jatkoi nopeaa kasvuaan. Monet asukkaista pelkäsivät, että kaupunki menettää luonnettaan laajentuessaan. Vuonna 1964 pormestari Ivo Arzua pyysi suunnittelumalleja. Arkkitehti Jaime Lerner johti Paranán yliopistosta tullutta työryhmää, joka ehdotti tarkkaa kontrollia kaupungin leviämiselle, liikenteen vähentämistä keskustassa, Curitiban historiallisen alueen säilyttämistä sekä mukavaa ja halpaa ratkaisua julkiselle liikenteelle. Suunnitelma otettiin käyttöön vuonna 1968.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Curitiba Wikimedia Commonsissa
Flux Pavilion

Flux Pavilion vuonna 2012
Flux Pavilion (oikealta nimeltään Joshua Steele, s. 19. tammikuuta 1989) on brittiläinen dubstep-artisti. Hän aloitti dubstepin tekemisen vuonna 2008.
Nicolas-Joseph Cugnot

| Nicolas-Joseph Cugnot |
| --- | --- |
 Nicolas-Joseph Cugnot muistomerkissä Voidissa ennen toista maailmansotaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1725 Void, Ranska
Kuollut: 2. lokakuuta 1804 (79 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  sotilasinsinööri, keksijä
Valokuva Cugnotin höyryautosta vuoden 2011 Rétromobile -näyttelystä.
Nicolas-Joseph Cugnot (25. syyskuuta 1725 Void, Ranska – 2. lokakuuta 1804 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen sotilasinsinööri ja keksijä. Häntä pidetään yhtenä automobiilin ensimmäisistä keksijöistä.
Cugnot palveli armeijassa seitsenvuotisessa sodassa, josta hän palasi Pariisiin vuonna 1763. Hän käytti aikansa sen jälkeen sotilaallisen tutkielman kirjoittamiseen ja teki töitä keksintöjensä parissa.
Vuonna 1765 hän alkoi kehittää traktoreita, joilla voisi vetää Ranskan armeijan tykkejä. Hän rakensi kaksi höyrykäyttöistä traktoria, jotka oli suunnitellut tykinvetämiseen. Ensimmäinen pienikokoinen prototyyppi valmistui vuonna 1769. Siinä oli kolme pyörää, joista kolmas edessä oleva oli hevosen tilalla ja sitä käytettiin ohjaamiseen.
Seuraavana vuonna 1770 rakennettiin täysikokoinen versio. Ajoneuvon moottorina oli kahden männän höyrykone. Kone oli ensimmäinen jossa käytettiin korkeapaineista höyryä. Siinä ei kuitenkaan käytetty kondensaatiota jonka James Watt kehitti myöhemmin luomaan alipaineen männän yläpuolelle tehoa parantaakseen. Cugnot kehitti oman koneensa Thomas Newcomenista ja James Wattista riippumattomasti ranskalaisen fyysikon Denis Papinin teorioiden pohjalta.
Suunnitelmien mukaan vetolaitteen olisi pitänyt pystyä vetämän 4 tonnin kuormaa 4,8 mailin tuntinopeudella. Suunnitelmat eivät ilmeisesti toteutuneet ja vauhti jäi paljon tavoitellusta. Vuonna 1771 rakennettiin vielä yksi versio, joka kuitenkin törmäsi arsenaalin seinään. Sen jälkeen hanke hylättiin, koska se ei saavuttanut sille asetettuja odotuksia. Ajoneuvo siirrettiin 1800-luvulla Kansalliseen taiteen ja käsityön konservatorioon (Conservatoire national des arts et métiers).
Vuonna 1772 Ranskan kuningas Ludvig XV myönsi Cugnotille  600 livren eläkkeen tunnustuksena hänen innovatiivisistä töistään. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1789 se kuitenkin lakkautettiin ja Cugnot pakeni Brysseliin. Napoléon Bonaparte kutsui hänet takaisin ja palautti eläkkeen vähän ennen Cugnotin kuolemaa Pariisissa 2. lokakuuta 1804.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolas-Joseph Cugnot Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cugnotin kulkuvälineitä Wikimedia Commonsissa
Bellis, Mary: The History of Steam-Powered Cars ThoughtCo. 3.7.2019. Viitattu 4.7.2019 (englanniksi).
Video Cugnot'n höyryauton jäljitelmästä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola  Portugali 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef