stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mätäsaaloe

| Mätäsaaloe |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Soihtukasvit Asphodelaceae
Alaheimo::  Asphodeloideae
Suku::  Aaloet Aloe
Laji::  brevifolia
Kaksiosainen nimi
 Aloe brevifolia  Mill. 
 Mätäsaaloen luonnollinen levinneisyysalue Etelä-Afrikassa.
Katso myös
   Mätäsaaloe Wikispeciesissä   Mätäsaaloe Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mätäsaaloe (Aloe brevifolia) on soihtukasvien heimoon kuuluva lyhytlehtinen, kukkiva kasvilaji. Se on pieni monivuotinen ainavihanta mehikasvi, joka on kotoisin Länsi-Kapin alueelta Etelä-Afrikasta. Mätäsaaloe luokitellaan uhanalaiseksi luonnollisessa elinympäristössään, mutta se on laajalti suosittu koristekasvina kivikko- ja aavikkopuutarhoissa. Talvilämmön tarpeensa vuoksi sitä kasvatetaan lauhkeilla alueilla kasvihuoneissa tai huonekasvina. Ensimmäisen lajikuvauksen mätäsaaloesta teki kasvitieteilijä Philip Miller vuonna 1768.
Levinneisyys

Luonnossa tämä pieni laji on täysin rajoittunut Renosterveldin kriittisesti uhanalaiseen ja nopeasti katoavaan ekoalueeseen. Pienet populaatiot kasvavat yleensä saavuttamattomilla kivisillä rinteillä ja kallioilla, erityisesti lähellä rannikkoa, mutta uskotaan, että nämä ovat vain jäänteitä aikoinaan paljon laajemmasta levinneisyydestä.
Ulkonäkö

Vaikka mätäsaaloe on vain 10 cm korkea, sen kyljestä on taipumus itää tyviversoja, joista tulee uusia ruusukkeita. Tämän seurauksena se voi muodostaa suuria rykelmiä. Lehdet ovat lyhyitä ja paksuja ja niiden reunoissa on pehmeät, valkoiset piikit. Itse asiassa nimi "brevifolia" tarkoittaa latinaksi "lyhytlehtistä".
Kukkiessaan se kasvattaa suhteellisen korkean kukinnon kirkkaan punaisine kukkineen.
Viljely

Mätäsaaloeta käytetään koristekasvina ruukuissa ja kivikoissa. Se tulee istuttaa kohtuullisen aurinkoiseen paikkaan. Se vaatii vain kohtuullista kastelua eikä sitä tule pitää jatkuvasti kosteana. On muistettava, että se on sopeutunut Länsi-Kapin välimerelliseen ilmastoon ja sen talvisateisiin. Kasvi saadaan levittäytymään helposti yksinkertaisesti istuttamalla haarautuvat tyviversot uudelleen.
Mätäsaaloe on saanut Award of Garden Merit -palkinnon.
Muunnokset

Mätäsaaloeta on kahta eri muunnosta: Aloe brevifolia var. brevifolia ja Aloe brevifolia var. depressa.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mätäsaaloe (Aloe brevifolia)
iNaturalist: Aloe brevifolia
UniProt: Taxonomy - Aloe brevifolia (englanniksi)
ITIS: Aloe brevifolia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Aloe brevifolia (englanniksi)
Aloe Brevifolia Guide: How to Grow & Care for “Short-leaved Aloe” (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aloe brevifolia
Mätäsaaloen kukinto
Käännös suomeksi
Opéra comique

Opéra comique (ranskaa, ”koominen ooppera”) on termi, jolla viitataan ranskalaiseen oopperaan, jossa tarinaa viedään eteenpäin myös pelkällä säestämättömällä puheella, ei siis välttämättä aina resitatiivin tai laulun keinoin. Pariisin ooppera ei aikanaan sallinut puhuttua dialogia, kun taas Paris Opéra-Comique puolestaan piti sitä lähes perusvaatimuksena. Opéra comiquet olivat nimestään huolimatta harvoin koomisia, vaikkakin useimmissa oli koomisia sivuhahmoja. Esimerkkinä tästä oopperatyylistä voidaan mainita Georges Bizet’n Carmen.
Aiheesta muualla

Veijo Murtomäki: Opéra comique
Veijo Murtomäki: Ranskalainen koominen ooppera. Muhi, Siba.fi, viitattu 19.10.2017
Nik Stauskas

| Nik Stauskas |
| --- | --- |
 Nik Stauskas donkkaa vuonna 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nikolas Tomas Stauskas
Syntynyt: 7. lokakuuta 1993 (ikä 31) Mississauga, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Koripalloilija
Pelipaikka:  heittävä takamies
Pituus:  198 cm
Paino:  93 kg
Nyk. joukkue:  Cleveland Cavaliers
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  8. varaus 2014 (Sacramento Kings)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2012–2014:  Michigan
Seurajoukkueet
2014–2015 2015–2017 2017–2018 2018–2019 2019–:   Sacramento Kings  Philadelphia 76ers  Brooklyn Nets  Portland Trail Blazers  Cleveland Cavaliers
Aiheesta muualla
FIBA
Nikolas Tomas "Nik" Stauskas (s. 7. lokakuuta 1993 Mississauga, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, joka edustaa NBA:ssa pelaavaa Cleveland Cavaliersia. Pelipaikaltaan 198 senttimetriä pitkä ja 93 kilogrammaa painava Stauskas on heittävä takamies. Hän on Sacramento Kingsin ensimmäisen kierroksen kahdeksas varaus vuodelta 2014.
Seurajoukkueura

Stauskas edusti yliopistotasolla Michiganin yliopistoa, jossa hän pelasi vuodet 2012-2014. Sacramento Kings varasi hänet numerolla kahdeksan vuoden 2014 NBA:n varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2014 hän teki tulokassopimuksen Kingsin kanssa.
Stauskas on Kingsin jälkeen edustanut Philadelphia 76ersiä kesästä 2015 joulukuuhun 2017, Brooklyn Netsiä kaudella 2017–2018 sekä Portland Trail Blazersiä kaudella 2018–2019. Helmikuussa 2019 hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin.
Maajoukkueura

Stauskas on pelannut Kanadan nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2009 hän oli mukana voittamassa alle 16-vuotiaiden kanssa Amerikan mestaruutta Argentiinassa. Stauskas on myös harjoitellut miesten maajoukkueen mukana.
Muuta

Stauskasilla on sukujuuria Liettuassa. Kolme hänen isovanhemmistaan asui siellä ennen toista maailmansotaa. Stauskas puhuu ja ymmärtää hiukan liettuaa ja hän on käynyt liettuankielistä koulua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nik Stauskas Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Onnjos

| Оннёс Өнньүөс |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Amgan ulus
Kunta:  Amga-Nahara
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2007):  599
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
Postinumero:  678612
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Onnjos (ven. Оннёс) tai Önnjüös (jak. Өнньүөс) on Amga-Naharan maalaiskunnan (naslegin) keskuskylä Amgan ulusissa eli piirissä Sahan tasavallassa. Se sijaitsee Amgajoen länsirannalla noin 81 kilometriä ulusin keskuksesta Amgasta lounaaseen. Kunnan asukkaista 95 prosenttia asuu Onnjosissa ja siellä sijaitsevat myös kunnan peruspalvelut: terveyskeskus, koulu, kauppa, ja kulttuuritalo.
Asukasluvun kehitys
800 (1989)
648 (2001)
599 (2007)
Oiva Talvitie

Oiva Kalle Aukusti Talvitie (1. helmikuuta 1897 Tampere – 6. maaliskuuta 1965 Tampere) oli suomalainen toimituspäällikkö, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkejä Jaakko Karpala, Heikki Ketara ja o.T..
Talvitien vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo August Talvitie ja Anna Lovisa Westerberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1922.
Talvitie oli Aamulehden 1. toimitussihteerinä sekä musiikki- ja teatteriselostajana 1922–1929, Uuden Suomen 1. toimitussihteerinä 1929–1938 sekä valtion tiedoituslaitoksen katsaustoimiston päällikkönä 1939–1942. Hän toimi Kauppalehden toimitussihteerinä ja kirjallisuusosaston toimittajana 1942–1951 ja sen jälkeen Aamulehden toimituspäällikkönä vuodesta 1951 alkaen. Talvitie oli myös Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtitekniikan opettajana 1936–1940.
Talvitie suomensi muun muassa George Orwellin romaanin Vuonna 1984, Netta Muskettin romaanin Harhateillä, Ferdinand Sauerbruchin muistelmateoksen Elämäni kirurgina, H. R. Trevor-Roperin kirjan Hitlerin viimeiset päivät, H. S. Hegnerin kirjan Kolmas valtakunta : synty, nousu ja tuho sekä Thor Heyerdahlin kirjat Aku-aku : Pääsiäissaaren arvoitus ja Kon-Tiki : lautalla yli Tyynenmeren.
Teoksia

Omalla nimellä:
Onko yhteiskunta turvallinen? : sukupuolitautien salaiset tartuntalähteet eri ammateissa ja yhteiskuntaluokissa, tekijät Risto Pätiälä, Oiva Talvitie.    WSOY 1951
Marsalkka hakkapeliittain kentillä.   Tampere 1952
Musiikin maailma. Amerikkalaisen D. Ewenin teoksen Music for Millions (1935) pohjalta suomeksi toimittaneet Oiva Talvitie ja Kari Rydman. WSOY 1956.
Lentäviä lauseita : siivekkäitä sanoja historiasta ja kirjallisuudesta.   Tammi 1957
Tampereen klassillinen lyseo, toimittanut Oiva Talvitie.    Tampereen klassikot, Tampere 1969
Nimimerkillä Heikki Ketara:
Minun ei pitäisi... : romaani.   WSOY 1942
Nimimerkillä Jaakko Karpala:
Liian monta johtoa : seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto 60.   Otava 1935
Arvopostin arvoitus : seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto 82.   Otava 1936
Onny Parun

| Onny Parun |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1947 
Tennispelaaja
Pituus:  188  cm
Paino:  76 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  19  (5. maaliskuuta 1975)
Voitot/tappiot:  326–301
Nelinpeli
Paras sijoitus:  
Voitot/tappiot:  161–220
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Onny Parun OBE (s. 15. huhtikuuta 1947) on uusiseelantilainen tennispelaaja. Hän eteni finaaliin Australian avoimissa 1973, jossa hävisi John Newcombelle.
Vuonna 1974 Parun voitti Ranskan avointen nelinpelimestaruuden parinaan australialainen Dick Crealy; vastustajina olivat Robert Lutz ja Stan Smith.
Parun voitti kaksinpelimestaruudet muun muassa Heineken Openissa Aucklandissa vuosina 1973, 1975 ja 1976. Hän eteni finaaliin myös vuosina 1974 ja 1978. Hän pelasi niin ikään Davis Cupissa. Hän oli korkeimmillaan maailman rankinglistan sijalla 18 vuonna 1975.
Otso-metsäpalvelut

Otso-metsäpalveluiden logo.
Otso-metsäpalvelut Oy (yrityksen käyttämä kirjoitusasu OTSO Metsäpalvelut) oli metsäpalveluja tuottanut suomalainen yritys. Se toimi valtakunnallisesti koko Suomen alueella. Palveluverkostoon kuului noin 60 toimipistettä ympäri maata. Yrityksen palkkalistoilla toimii noin 150 metsäalan ammattilaista. Otson palveluvalikoimaan kuuluivat metsäautoteiden ja siltojen rakentaminen, kunnostusojitus, puukauppa, lannoitukset, metsänhoito, metsäkiinteistönvälitys, tila-arviot, metsäsuunnittelu, luonnonhoitopalvelut ja sähkölinjojen vierimetsänhoito sekä reunavyöhykehakkuut.
Otso-metsäpalvelut Oy:n toimitusjohtajana toimi Kari Lundell.
Otso-metsäpalvelut oli alun perin osa valtion Metsäkeskusta, mutta se eriytettiin omaksi liiketoimintayksikökseen. Helmet Business Mentors Oy ja toimiva johto osti organisaation Metsäkeskukselta liiketoimintakauppana ja siitä tuli samalla osakeyhtiö 1. lokakuuta 2016.
Yhtiön liikevaihto ensimmäisellä tilikaudella oli 62,3 M€ ja liikevoitto 0,9 M€. (2018) Ensimmäinen tilikausi oli 17 kk.
Yritys jätti konkurssihakemuksen Pirkanmaan käräjäoikeudelle 8. lokakuuta 2021 oltuaan yrityssaneerauksessa syksystä 2020 lähtien. Yhtiön oman ilmoituksen mukaan sen tuloksen painoivat heti alussa tappiolle metsäteiden rakentamisen supistuminen sekä sille siirtyneiden vanhojen projektien alhaiset katteet. Yrityssaneerausohjelmassa yrityksen lähes kymmenen miljoonan euron velkoja leikattiin 4,9 miljoonalla eurolla oman pääoman vastaavasti vahvistuessa. Tästä huolimatta velkoja jäi noin neljä miljoonaa euroa. Koronaviruspandemia heikensi kannattavuutta entisestään vaikeuttamalla tiekuntien kokousten järjestämistä ja hankaloittamalla uusien projektien myyntiä. Eri toimijoiden kanssa käydyt neuvottelut toiminnan jatkon turvaavan rahoituksen saamiseksi eivät johtaneet tuloksiin.
Olof Werling Melin

Olof Werling Melin
Olof Werling Melin (3. elokuuta 1861 Göteborg – 15. tammikuuta 1940 Tukholma) oli ruotsalainen upseeri ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Nykyisin Ruotsissa käytetään pikakirjoitukseen lähes yksinomaan Melinin järjestelmää.
Melin syntyi vuonna 1861 Göteborgissa. Hänen isänsä Olof R. Melin oli laivanvarustaja ja kansanedustaja. Melin tuli ylioppilaaksi vuonna 1880 ja aloitti sotilaallisen uran. Hän jäi eläkkeelle everstinä vuonna 1921 toimittuaan viimeksi Bohuslänin rykmentin komentajana. .
Pikakirjoitus

Melin opiskeli upseerinuransa alussa 1880-luvulla vapaa-ajallaan pikakirjoitusta. Ruotsissa oli jo tuolloin käytössä useita eri pikakirjoitusjärjestelmiä, joista Melin valitsi Gabelsbergerin järjestelmän. Vuonna 1889 hän ryhtyi vastaperustetun Ruotsin Gabelsberger-yhdistyksen varapuheenjohtajaksi, ja seuraavana vuonna hän julkaisi oppikirjan Lärobok i stenografi efter Gabelsbergers system för militärer.
Vuonna 1892 Melin julkaisi oman pikakirjoitusjärjestelmänsä oppikirjassa Lärobok i Förenklad snabbskrift. Hänen tavoitteenaan oli saada aikaan erityisesti ruotsille sopiva järjestelmä, ja hän tutki perusteellisesti eri äänteiden ja alku- ja lopputavujen esiintymistiheyksiä ruotsin kielessä. Melinin järjestelmä oli yksinkertaisempi kuin aikaisemmat ulkomaisista järjestelmistä ruotsin kielelle sovitetut järjestelmät, ja se syrjäytti ne 1900-luvun alkupuolella.
Jäätyään eläkkeelle Melin omistautui pikakirjoituksen historian tutkimiselle ja julkaisi vuosina 1927 ja 1929 laajan kaksiosaisen teoksen Stenografiens historia.
Otso6

| Otso6> Perustiedot |
| --- | --- |
Tyyppi:  pienveturi
Valmistaja:  Saalasti Oy
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  50 km/h
Paino:  45 – 65 t
Pituus:  9 700 mm
Leveys:  3 000 mm
Korkeus:  4 300 mm
Pyörästön pituus:  4 500 mm
Moottorin teho:  500–600 kW
Otso6 on Saalastin valmistama Otso-tuoteperheeseen kuuluva veturityyppi, jota toimitetaan tilauksesta teollisuuslaitosten käyttöön. Saalasti ilmoittaa veturin suurimmaksi nopeudeksi 50 km/h, tehoksi 500–600 kW ja vetovoimaksi 200 kN. Voimansiirto on hydrodynaaminen, ja voima välitetään akselinkäyttölaitteille nivelakseleilla. Rakenteeltaan veturi on 2-akselinen ja painaa 45–65 tonnia. Veturi voidaan toimittaa myös radio-ohjauksella.
Omega I

Omega I on suomalaisen modernistin Otto Mäkilän öljyvärityö vanerille vuodelta 1945. Kooltaan työ on 46×55 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Otto Mäkilä oli löytänyt surrealismin opiskellessaan 1930-luvun alussa Pariisissa. Hän toteutti rohkeasti Suomen oloissa ainutlaatuisia surrealistisia töitä. Sotavuodet toivat hänen löytöretkiinsä synkkyyttä, kuoleman korostamista, vaikkakin hänen taiteensa henkinen pohja lepäsi edelleen 1930-luvun idealismissa. Tuolloin varsinkin kirjallisuudessa pidettiin esillä ihmisen individualistis-eettisiä pyrkimyksiä ihmisen tehtävänä.
Omega I on surrealistinen maalaus, jossa henkisesti yksinäinen, kohtaloaan pohtiva ihminen makaa harmaana vuoteellaan. Vihreä niitty ruohoa rouskuttelevine hevosineen on täysin tuon sivullisen ihmisen ajatusten ja kokemusten ulkopuolella.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Omega I.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Otso3

| Otso3> Perustiedot |
| --- | --- |
Tyyppi:  pienveturi
Valmistaja:  Saalasti Oy
Lukumäärä:  4
Valmistusvuodet:  1972–1974
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  20 – 25 km/h
Paino:  30 – 40 t
Pituus:  7 200 mm
Pyörästö:  B
Pyörän halkaisija:  960 mm
Vaihteisto:  Voith (hydraulinen)
Moottori:  Scania
Moottorin teho:  300–330 hv
Otso3 (tunnetaan myös nimellä Otso3 HSJ) on Saalastin valmistama Otso-tuoteperheeseen kuuluva veturityyppi, jota valmistettiin neljä kappaletta teollisuuslaitosten käyttöön vuosina 1972–1974 Parkano Oy:n konepajalla. Saalastin HSJ-kirjainlyhenne veturin nimen perässä tarkoittaa ”hydraulinen suunnanvaihto ja jarrutus”. Veturin teho on 300–330 hv ja nopeus 20–25 km/h. Voimansiirto on täysin hydraulinen. Rakenteeltaan veturi on 2-akselinen ja painaa 30–40 tonnia. Tällä hetkellä ainoa käytössä oleva veturi (Saalasti 72/1972) on Karhulan–Sunilan rautatiellä. Otso3:n hankintahinta nousi liian korkeaksi, ja sen seuraajaksi Saalasti suunnitteli Otso4-veturin.
Onni Syrjäniemi

Onni Kosti Syrjäniemi (5. kesäkuuta 1889 Haapajärvi – 10. syyskuuta 1962 Lake Worth, Palm Beach, Florida) oli amerikansuomalainen sanomalehtimies ja puhuja.
Syrjäniemen vanhemmat olivat talollinen Taneli Syrjäniemi ja Liisa Juhantytär Syrjäniemi. Hän opiskeli 1917–1918 Suomi Collegessa.
Syrjäniemi toimi vakuutusasiamiehenä, kauppa-apulaisena ja itsenäisenä kauppiaana ennenkuin hän lähti lehtialalle. Hän oli toimittajana Pohjan Tähti -lehdessä 1918–1926, Amerikan Suomalainen -lehdessä 1926–1929, Kansan Lehdessä 1929–1934, Päivälehdessä 1934–1935 ja Lännen Suometar -lehdessä vuodesta 1935 alkaen. Hän osallistui Kalevan Ritarien toimintaan ja oli perustamassa raittius- ja kansallisseuroja. Syrjäniemi kävi puhujakiertueella Suomessa 1926 ja hän teki laajan puhujakiertueen Kanadaan vuonna 1931. Hän oli Chicagon maailmannäyttelyn Suomi-päivän juhlapuhujana vuonna 1933. 1930-luvun lopulla Syrjäniemi oli pitkällä puhekiertueella ja piti puheita muun muassa Delawaren siirtokunnan 300-vuotisjuhlien johdosta.
Onni Syrjäniemen tytär oli Vampirana tunnettu näyttelijä Maila Nurmi. Veljensä oli laulaja Antti Syrjäniemi.
Olena Hovorova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Olena Hovorova vuonna 2020. |  Olena Hovorova vuonna 2020. |  Olena Hovorova vuonna 2020. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | kolmiloikka |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ateena 1997 | kolmiloikka |  |
Olena Ivanivna Hovorova (ukr. Олена Іванівна Говорова, s. 18. syyskuuta 1973 Izmajil, Odessan alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poliitikko ja entinen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka.
Hovorova voitti Ukrainan kolmiloikkamestaruuden ulkoradoilla vuosina 2002, 2003 ja 2004. Universiadeissa hän saavutti kultaa kolmiloikasta vuosina 1997 ja 1999. Arvokisoista Hovorova saavutti kaksi mitalia: MM-pronssia Ateenasta 1997 ja olympiapronssin Sydneystä 2000. Hän voitti myös junioreiden MM-pronssia vuonna 1992.
Vuonna 2000 Hovorova valmistui Izmajilin pedagogisesta valtioninstituutista ala-asteen opettajaksi. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa Hovorova pyrki Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Ukrainan patrioottisten voimien puolueen ehdokkaana, muttei tullut valituksi. Vuonna 2020 Hovorova nimitettiin Ukrainan presidentinkanslian urheiluasioiden neuvonantajaksi. Samana vuonna hänet valittiin Kiovan kaupunginvaltuustoon Kansan palvelija -puolueen listalta. Vuonna 2021 hänet nimitettiin yhdeksi Kiovan varapormestareista vastuualueenaan itsehallinnon toteuttaminen.
Saavutukset

| Vuosi | Kisa | Paikka | Sija | Laji |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Junioreiden MM-kilpailut | Soul, Etelä-Korea | pronssia | kolmiloikka |
| 1995 | Sisäratojen MM-kilpailut | Barcelona, Espanja | seitsemäs | kolmiloikka |
| 1995 | MM-kilpailut | Göteborg, Ruotsi | kymmenes | kolmiloikka |
| 1996 | Kesäolympialaiset | Atlanta, Yhdysvallat | yhdeksäs | kolmiloikka |
| 1997 | Sisäratojen MM-kilpailut | Pariisi, Ranska | seitsemäs | kolmiloikka |
| 1997 | MM-kilpailut | Ateena, Kreikka | pronssia | kolmiloikka |
| 1997 | Universiadit | Sisilia, Italia | kultaa | kolmiloikka |
| 1998 | EM-kilpailut | Budapest, Unkari | kuudes | kolmiloikka |
| 1999 | Sisäratojen MM-kilpailut | Maebashi, Japani | kymmenes | kolmiloikka |
| 1999 | MM-kilpailut | Sevilla, Espanja | seitsemäs | kolmiloikka |
| 1999 | Universiadit | Palma de Mallorca, Espanja | kultaa | kolmiloikka |
| 2000 | Sisäratojen EM-kilpailut | Gent, Belgia | neljäs | kolmiloikka |
| 2000 | Kesäolympialaiset | Sydney, Australia | pronssia | kolmiloikka |
| 2001 | MM-kilpailut | Edmonton, Kanada | kymmenes | kolmiloikka |
| 2003 | MM-kilpailut | Pariisi, Ranska | seitsemäs | kolmiloikka |
| 2004 | Sisäratojen MM-kilpailut | Budapest, Unkari | kahdeksas | kolmiloikka |
| 2004 | Kesäolympialaiset | Ateena, Kreikka | kymmenes | kolmiloikka |
Saavutukset > Ennätykset

Kolmiloikka: 14,96 (2000)
Pituushyppy: 643 (2002)
Oman katon alle

| Oman katon alle |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kalle Päätalo
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1989
Sivumäärä:  699
Sarja: Juuret Iijoen törmässä
Edeltävä:  Reissutyössä
Seuraava:  Iijoen kutsu
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Oman katon alle on Kalle Päätalon Juuret Iijoen törmässä -sarjan yhdeksästoista osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1989 Gummeruksen kustantamana. Kirjassa eletään 1950-luvun alkua Tampereella. Kirja on rekisteröity Bookcrossingiin.
Kirjan tapahtumat

Kallen ensimmäinen työmaa rakennusmestarina, osuuskaupan rakennus, saadaan kirjan alussa kunniakkaasti päätökseen. Tulevaisuus näyttää turvatulta jopa yli ihmisen ajallisen kaaren, sillä paikkakunnan omalaatuinen jättiläisseppä pestaa Kallen jälleenrakennustöihin.
Suomalainen asevelihenki kantaa kaunista hedelmää, kun Ilmari Vouvila vaimoineen muuttaa Lainan ja Kallen luokse Messukylään Kuusisen Allin yläkertaan. Ilmari pääsee kirvesmiehen oppiin Kallen seuraavalle mestarityömaalle, kokeneen Janne Mäkitörmän pariksi. Iltaisin ja sunnuntaisin Kalle, Ilmari ja Janne, erottamaton kolmikko, rakentavat taloa Kallen rintamamiestontille Kirvestielle.
Uusbetonin tehdasrakennuksen korotustyömaalla tavataan useita värikkäitä henkilöitä, kuten sujuvapuheinen ja koko ajan varkaita pelkäävä insinööri Sileharju. Kallen kaksi tärkeää työmaata edistyvät rinta rinnan, mutta epäinhimillinen ponnistelu alkaa vaatia veroaan. Oman talon kanssa tulee myös harmeja hieman samaan tapaan kuin Herkko-isälle tuli aikoinaan Kallioniemen ”paikkaansa hakevan” uunin kanssa.
Omega Centauri

| Omega Kentauri |
| --- | --- |
 Pallomainen tähtijoukko Omega Kentauri. Kuva:ESO
Historia
Löytäjä:  Johann Bayer
Löytöpäivä:  1603
Muut nimet:  NGC 5139, GCl 24, ω Centauri
Ominaisuudet
Tyyppi:  Pallomainen tähtijoukko
Etäisyys:  n. 17 500 valovuotta
Koko:  36,3 kaariminuuttia
Ikä:  n. 11,52 miljardia vuotta
Tähtien lukumäärä:  n. 10 miljoonaa
Havaitseminen
Tähdistö:  Kentauri
Rektaskensio:  13 h 26,5 min
Deklinaatio:  -47° 29'
Suhteellinen kirkkaus:  +3,68m
Näkyy Suomessa:  ei näy
Omega Kentauri tai NGC 5139 on tunnettu pallomainen tähtijoukko, joka kiertää Linnunrataa. Tähtijoukko on eteläisellä tähtitaivaalla Kentaurin tähtikuviossa, eikä se näy Suomessa. Eteläisen deklinaationsa, -47°29' takia se näkyy Etelä-Euroopassa.
Tämä tähtijoukko on pallomaisista tähtijoukoista kaikkein kirkkain. Tässä tähtijoukossa on muutama miljoona vanhaa tähteä, ja se on 17 000 valovuoden päässä maasta. Tähtijoukko peittää taivaasta 36,3' ja sen näennäinen kirkkaus on 3,68, se näkyy paljain silmin tähtenä ja on siksi saanut tähdelle tarkoitetun Bayerin nimen. Oletetaan, että tämäkin pallomainen tähtijoukko on entisen kääpiögalaksin ydin.
Omega Kentaurin sijainti tähtikuviossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Short Zoom Into Omega Centauri Nasa, Hubble.
| --- | --- |
Tähdet:  α Cen A, β Cen, α Cen B, θ Cen, γ Cen, ε Cen, η Cen, ζ Cen, δ Cen, ι Cen, λ Cen, κ Cen, ν Cen, μ Cen, φ Cen, τ Cen, υ1 Cen, π Cen, HD 117440, σ Cen, ρ Cen, HD 129116, ψ Cen, HD 129456, 2 Cen, 1 Cen, HD 111968, ξ2 Cen, HD 102776, HD 125288, 3 Cen A, HD 111915, υ2 Cen, χ Cen, V761 Cen, V863 Cen, B Cen, J Cen, HD 116243, V831 Cen, A Cen, HD 110073, M Cen, HD 110458, HD 113703, 4 Cen, G Cen, ξ1 Cen, HD 111597, HD 129685, Q Cen, F Cen, K Cen, ο1 Cen, HD 115310, ο2 Cen, HD 119921, H Cen, C2 Cen, N Cen, D Cen, HD 107832, ω Cen, E Cen, HD 108541, C3 Cen, HD 120987, C1 Cen, HD 108114, 3 Cen B, R Cen, 89 Cen, T Cen, HD 114729, HD 117618, HD 117207, HD 102117, HD 121504, HD 109749, HD 101930, HD 114386, Proxima Centauri, BPM 37093, 2M1207
Eksoplaneetat:  α Cen Bb, HD 114729 b, HD 117618 b, HD 117207 b, HD 102117 b, HD 121504 b, HD 109749 b, HD 101930 b, HD 114386 b, Proxima Centauri b, 2M1207b