stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ravani
Historia

Ravanin kylän asutus on vanhaa, sen arvellaan periytyvän jo 1200-luvulta. Nykyään Vanhakylän puolella sijaitseva Liikistön muinaismuistoalue kuului aikoinaan Ravanin kylään. Ravanin ruotsinkielisen nimen Ragvaldsbyn vuoksi on arveltu, että muinainen Ragvaldan kauppapaikka olisi sijainnut Liikistössä.
Vuosina 1883–1901 Ravanissa toimi Venäjän vallan aikaiseen asevelvollisuusjärjestelmään kuulunut Ulvilan reservikomppania. Sitä varten rakennettiin Kokemäenjoen rantapelloille kasarmialue, jonka rakennuksia on vieläkin jäljellä. Suomen itsenäistymisen jälkeen Ravanin kasarmilla toimivat Suojeluskuntalaiset sekä Lotat. Alueelle rakennettiin muun muassa ampumarata ja urheilukenttä.
1950-luvulla Ravanin kasarmi oli muutaman vuoden ajan kotitalouskouluna. Myöhemmin paikassa toimi vielä Ulvilan maa- ja kotitalousoppilaitos. Ravanin kasarmialueella ja sen ympäristössä on myös järjestetty muun muassa maatalousnäyttelyitä, joista viimeisin valtakunnallinen pidettiin vuonna 1994.
Ravani on ollut myös vanha Kokemäenjoen ylityspaikka. Nykyisen Antinkartanon tuntumassa sijaitsi lauttaranta, josta oli yhteys joen eteläpuolelle Haistilaan jo keskiajalla. Aluksi ylitys hoidettiin veneillä, ensimmäinen lautta aloitti toimintansa 1640-luvulla. Lauttayhteys säilyi aina vuoteen 1953, jolloin valmistui kiinteä silta Friitalaan. Haistilan ja Ravanin välinen ylityspaikka oli osa keskiaikaista Huovintietä, joka yhdisti Turun seudun ja Kokemäenjoen suun.
Aiheesta muualla

Avellan, Niilo J.: ”Entisen Ulvilan pitäjän maatilat II: Ravaninkylä”, Satakunta - Kotiseutututkimuksia III, s. 132–135.  (2. p.)  Satakuntalainen osakunta, 1928.  Näköisversio verkossa (pdf) (viitattu 24.9.2014).
Ulvilan kaupunginosat
Friitala
Vanhakylä
Haistila
Harjunpää
Kaasmarkku
Ravani
Sunniemi
Suosmeri
Koski
Kangas
Leineperi
Levanpelto
Ahmaus
Järventausta
Palus
Saarijärvi
RN Generale Carlo Montanari

| RN Generale Carlo Montanari |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cantieri navali Odero, Sestri Ponente
Kölinlasku:  7. kesäkuuta 1921
Laskettu vesille:  4. lokakuuta 1922
Palveluskäyttöön:  9. marraskuuta 1922
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 9. syyskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  645 t (standardi) 904 t (kuormattu)
Pituus:  73,54 m
Leveys:  7,32 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  15 500 hv
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  106
Aseistus
Aseistus:  3 x 102 mm tykkiä 2 x 76 mm ilmatorjuntatykkiä 4 x 450 mm torpedoputkea 10 x miinaa
RN Generale Carlo Montanari (ital. Regia Nave Generale Carlo Montanari) oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1921. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1922 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 9. marraskuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
Klaus Hannikainen

Klaus Woldemar Hannikainen (30. joulukuuta 1885 Helsinki – 19. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja Helsingin Sanomien toimitussihteeri.
Klaus Hannikaisen vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Peter Woldemar Hannikainen ja Selma Elisabeth Fagerström. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1905 ja opiskeltuaan jonkin aikaa Polyteknillisessä opistossa hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1912 sekä filosofian maisteriksi 1914.
Hannikainen oli aluksi vakuutusalalla ja tuli sitä kautta toimittajaksi Vakuuttaja ja Suomen Vakuutusyhdistyksen Aikakauslehti-lehtiin sekä toimitti Suomen Vakuutusyhdistyksen julkaisuja. Hän oli sitten metsähallituksen tilasto-osaston apulaisaktuaarina 1916–1918, vuosina 1919–1921 Vähittäiskauppias-lehden toimittajana, Kauppias-lehden avustajana ja kuului Kauppalehden toimitukseen. Hannikainen oli 1922–1924 Suomen Tietotoimiston palveluksessa valtioneuvoston uutisten toimittajana. Hannikainen liittyi Helsingin Sanomien toimitukseen uutisosastolle vuonna 1924 ja lehden toimitussihteerinä hän oli vuodesta 1926 alkaen. Hän hoiti useiden vuosien ajan myös tukholmalaisen Dagens Nyheterin tiedotuspalvelua Helsingissä.
Klaus Hannikainen oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton edustajana pohjoismaisissa sanomalehtimieskongresseissa ja hän teki opintomatkoja Skandinaviaan, Itämeren maihin sekä Keski-Eurooppaan.
Hannikainen kuoli lokakuussa 1937 sydänkohtaukseen.
Julkaisuja

Väliaikaisesta uudisasutuksesta Lapissa, pro gradu-tutkielma, Helsingin yliopisto, Suomen ja Skandinavian historia.
Hautausapurenkaiden valvonnasta: Esitelmä Suomen vakuutusyhdistyksen kokouksessa 27.11.1914. Suomen vakuutusyhdistys, Helsinki 1915
Aiheesta muualla

Serpentiinejä, Helsingin Sanomat, 21.10.1937, nro 284, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kristillinen lippu

Kristillinen lippu
Kristillinen lippu on suunniteltu edustamaan koko kristillisyyttä, mutta sitä nähdään enimmäkseen vain protestanttisissa kirkoissa Pohjois-Amerikassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Lippu koostuu valkoisesta taustasta, jossa on sininen suorakulmio vasemmassa yläkulmassa ja sisällä punainen risti.
Alkuperä

Idean Kristittyjen omasta lipusta esitti pyhäkoulun johtaja Charles C. Overton 26. syyskuuta 1897 pitämässään esitelmässä Brightonin kappelissa New Yorkissa. Hän joutui odottelemaan myöhässä olevaa puheen pitäjää paikalle, jolloin hän otti Yhdysvaltain lipun käteensä ja kysyi oppilailta, minkälaisen kaikkia kristittyjä edustavan lipun pitäisi olla.
Vuonna 1907 hän suunnitteli tämän lipun yhdessä Ralph Diffendorferin (metodistien nuorten lähetysliike) kanssa.
Vuonna 1942 Yhdysvaltain kirkkoneuvosto hyväksyi sen virallisesti käyttöön.
Symboliikka

Ristin punainen symboloi verta, jonka Jeesus Kristus vuodatti Golgatalla, sininen symboloi Jeesuksen Kristuksen kuninkaallisena. Valkoinen edustaa Kristuksen puhtautta. Lipun kokoa ei ole virallisesti määritetty.
Käyttö

Protestanttiset lähetyssaarnaajat levittivät kristillistä lippua Pohjois-Amerikan ulkopuolelle. Nykyään lippua voi nähdä monien protestanttisten kirkkojen sisällä ja ulkopuolella Afrikassa ja Amerikassa. Lippu on melko tuntematon Euroopassa.
Korsnäsin tuulivoimapuisto

| Korsnäsin tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Korsnäs
Koordinaatit:  62°55′55″N, 21°11′02″E
Sähköverkkoon:  1991 
Valmistunut:  1991 
Lopetettu:  2017 
Kustannus:  6 miljoonaa mk 
Perustaja:  Vaasan Sähkö 
Rakennuttaja:  Korsnäsin Tuulivoimapuisto Oy
Omistaja:  VS Tuulivoima Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  0 m 
Tuulivoimalat:  4 × Nordtank NTK200/25 (200 kW) 
Kapasiteetti:  0,8 MW  
Vuosituotanto:  1,6 GWh 
 fiKorsnäsin tuulivoimapuisto 
Korsnäsin tuulivoimapuisto oli Pohjanmaalla Korsnäsin Moikipäässä sijainnut tuulivoimapuisto, jossa toimi neljä tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti oli 0,8 megawattia ja vuosituotanto on ollut keskimäärin noin 1,6 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston oli rakentanut Korsnäsin Tuulivoimapuisto Oy ja sen omisti loppuvaiheessa Vaasan Sähkölle kuuluva VS Tuulivoima Oy. Tämä oli Suomen ensimmäinen kaupallinen tuulivoimapuisto . Sen toiminta loppui vuonna 2017.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsi Moikipään Breskäretissä Bergön lossirannassa aivan rantaviivan tuntumassa . Voimalat oli sijoitettu rinnan 400 metrin matkalle. VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita kutsuttiin tunnuksilla Korsnäs 1–4, mutta paikallisesti niille oli annettu nimet Bella, Ella, Stella ja Hella.
Tuulivoimalaitokset olivat tanskalaisen Nordtankin valmistamaa NTK200/25-mallia, jonka napakorkeus oli 32 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 25 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 200 kilowattia eli 0,2 megawattia.
Tuulivoimapuiston yhtiö Korsnäsin Tuulivoimapuisto Oy perustettiin vuonna 1991 ja se rakensi tuulipuiston. Tuulipuiston hinnaksi on ilmoitettu kuusi miljoonaa markkaa. Vaasan Sähkö hankki yhtiöstä enemmistön vuonna 2003. Koko yhtiön liiketoiminta siirrettiin vuonna 2008 uudelle yhtiölle VS Tuulivoima Oy, joka on Vaasan Sähkön tytäryhtiö. Alkuperäinen yhtiö jäi toimettomaksi ja se lakkautettiin vuonna 2009.
Voimalaitos Korsnäs 4 otettiin pois toiminnasta heinäkuussa 2009, jolloin se saavutti lähes 18 vuoden käyttöiän. Muut voimalaitokset jatkoivat toimintaansa kunnes viimeiset kolme voimalaitosta purettiin syyskuussa 2017, kun niitä ei kannattanut enää huoltaa tai korjata. Suurin osa purettavasta materiaalista oli rautaa, joka päätyi kierrätykseen. Lasikuitumateriaalia esiintyi tuuliturbiineissa, jota ei vielä tuolloin osattu kierrättää. Voimalaitokset olivat tuottaneet sähköenergiaa lähes 25 gigawattituntia.
Aiheesta muualla

Yle Uutiset Pohjanmaa: Suomen ensimmäinen tuulipuisto (video)
Holttinen, H., & Peltola, E: Korsnäsin tuulivoimapuiston toiminta ja mittaukset, VTT, 1994
Ravattulan keskiaikainen kirkko

| Ravattulan keskiaikainen kirkko |
| --- | --- |
 Kaivauksia Ravattulan kirkolla syyskuussa 2013.
Sijainti:  Ravattula, Kaarina
Rakentamisvuosi:  1100–1200-lukujen vaihde
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  romaaninen tyyli
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ravattulan ristimäki kesällä 2016 pellon yli katsottuna.
Ravattulan keskiaikainen kirkko oli Kaarinassa Ravattulan kylän Ristimäessä sijainnut varhaiskeskiaikainen kirkko, josta nykyään on jäljellä enää kivinen perustus. Kyseessä on Suomen vanhin tunnettu kirkko, joka rakennettiin 1100–1200-lukujen vaihteessa. Sen jäännökset löydettiin vuonna 2013, mutta kaivauksia oli paikalla tehty jo vuodesta 2010 lähtien. Peltoaukean keskeltä sijaitsevasta metsäsaarekkeesta on kirkon kivijalan lisäksi löydetty kalmisto sekä sitä kiertäneen kiviaidan perustukset.
Kirkko

Ravattulan kirkko edusti varhaiskeskiaikaista romaanista rakennustyyliä. Sen yhteydestä on tehty esinelöytöjä, jotka vahvistavat kirkon ajoitusta 1100-luvulle. Puurakenteisen kirkon pituus oli noin kymmenen ja leveys kuusi metriä. Siihen on kuulunut runkohuone sekä kapeampi kuoriosa. Kirkon itäreunalta löytyi myös ensin alttarin kivisiksi perustuksiksi tulkittu rakenne. Myöhemmin rakenne osoittautui keskiaikaisen muistoristin kiviseksi perustukseksi. Esinelöytöjen perusteella kirkko on ollut käytössä vain 1220–1230-luvuille saakka, jonka jälkeen se on ilmeisesti purettu ja rakennusmateriaalit kierrätetty uuteen paikkaan. Ristimäki on todennäköisesti palvellut 10–20 eri talon kirkkona, joten sitä on käyttänyt laajempi yhteisö kuin pelkkä Ravattulan kylän alue. Kirkon paikalle pystytety muistoristi oli tutkimusten mukaan pystytetty 1200-luvulla ja sitä oli uusittu ainakin vielä 1500-luvulla. Se selittää myös mäen nimen "Ristimäki".
Muinaisjäännös löydettiin Turun yliopiston arkeologian oppiaineen suorittamissa kaivauksissa. Varhaiskeskiaikaisten puukirkkojen jäännöksiä on Suomesta etsitty jo 150 vuoden ajan ja kaivauksia johtanut arkeologi Juha Ruohonen luonnehtikin kirkkolöytöä kuluvan vuosituhannen merkittävimmäksi. Ennen Ravattulaa on tunnettu runsaasti rautakauden ja keskiajan vaihteen tienoon kalmistoja, mutta niistä ei ole löytynyt varmoja kirkkorakennusten perustuksia.
Kalmisto

Alueelta on löydetty myös laaja ristiretkiaikaan ja keskiajan alkuun ajoittuva kalmisto sekä sitä ympäröineen kiviaidan perustuksia. Arvioiden mukaan kalmistossa voi olla jopa 300 hautaa. Kalmistoa kiertäneen aidan perusteella on päätelty, että kyseessä on ollut kristillinen hautausmaa, jonka vanhimmat hautaukset on mahdollisesti tehty jo sata vuotta ennen kirkon rakentamista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ravattulan keskiaikainen kirkko Wikimedia Commonsissa
Ravattulan Ristimäki Ravattulan Ristimäki -hanke.
Kivikautisen asuinpaikan ja rautakautisen ruumiskalmiston kaivaus 2010 (Arkistoitu – Internet Archive) Museovirasto.
Kaarina Ravattula Ristimäki - Arkeologiset tutkimukset 2012 (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Yliopisto.
Merimaa, Juha: Kaarinassa hidas matka menneisyyteen: Haudan kaivaminen kaikkein vaativinta Helsingin Sanomat.  20.08.2014. Viitattu 20.08.2014.
Issakainen, Tytti: Terveisiä esivanhemmilta (PDF) (sivu 11) Kirkko ja me.  Nro 7/2014, 28.8.2014. Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä. Arkistoitu 24.7.2015. Viitattu 8.9.2014.
Metsäsaarekkeessa sijaitsevan Ravattulan 1100-luvulle ajoitetun keskiaikaisen kivikirkon muinaisjäännöspaikka peitettynä. Valkoiset tolpat kuvastavat rakennuksen piirteitä.
Rituksimabi

Rituximab (MabThera ja Rituxan) on kimeerinen monoklonaalinen vasta-aine lääke potilaille, jotka ovat CD20-positiivisia. Rituximab tuhoaa B-soluja ja siksi käytetään hoidettaessa sairauksia joissa esiintyy poikkeavan runsaasti B-soluja, yliaktiivisia B-soluja tai toimintahäiriöisiä B-soluja. Näitä ovat monet lymfoomat, leukemia, elinsiirtojen hylkimisreaktiot ja muutamat autoimmuunisairaudet. Rituksimabin kemiallinen kaava on C6416H9874N1688O1987S44, moolimassa 143859,70 g/mol ja CAS-numero 174722-31-7.
Historiaa

Rituksimabin kehitti IDEC Pharmaceuticals tuotenimellä IDEC-C2B8.
Perustuen  kliinisiin tutkimuksiin, rituksimabi sai hyväksynnän USA:n FDA:lta vuonna 1997. Rituksimabia pidetään hyvänä lääkkeenä muiden lääkkeiden kanssa (yhdistelmähoito) hoidettaessa mm. monia B-solu lymfoomia. Vuonna 2010 rituksimabi sai hyväksynnän Euroopan komissio:lta,  mutta Euroopassa käyttölupa on hieman suppeampi kuin USA:ssa autoimmuuni sairauksien hoidossa.
Rituksimabia markkinoi Hoffmann–La Roche.
Aiheesta muualla

MabThera (Arkistoitu – Internet Archive)
DrugBank: Rituximab (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Rituximab (englanniksi)
ChemBlink: Rituximab (englanniksi)
Riddu Riđđu

Riddu Riđđu -festivaalin alueet vuonna 2019
Kuva: Ørjan Marakatt Bertelsen
Vajas-yhteyeen joikkaaja Ánde Somby festivaalissa vuonna 2007
Mari Boine festivaalissa vuonna 2006
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Riddu Riđđu Festivála on vuosittainen musiikki- ja kulttuurifestivaali, jota pidetään Tromssan läänin Kaivuonon Olmavankassa. Festivaalin järjestänä toimii Riddu Riđđu Searvi ja tavoitteina ovat saamelaisten ja muiden alkuperäiskansojen kulttuurin ja -identiteetin edistäminen ja kehittäminen. Tästä syystä festivaalin esiintyjät tulevatkin usein muualta kuin pohjois-Norjasta.
Festivaalia järjesttiin 17. kertaa vuonna 2008. Festivaaliohjelmistoon kuuluvat muun muassa konsertit, teatteriesitykset, seminaarit, kurssit, lasten festivaali, näyttelyt ja nuorisoleiri.
Riddu Riđđu -festivaalissa soittaneisiin muusikkoihin kuuluvat muun muassa Mari Boine, Amoc, Ingor Ánte Áilo Gaup, Gåte, Wimme Saari, Saikho Namtchylak, Chirgilchin, Adjágas, Huun-Huur-Tu ja Transjoik.
Aiheesta muualla

Riddu Riđđu Festivála
Myspace
Komsi (Teuva)

Komsi on Teuvalla sijaitseva kylä. Elonkerjuu-yhtye on kotoisin Komsista. Kylällä on oma kyläseura. Kylän maisemaan kuuluvat punamultaiset pohjalaistalot.
Historia

Kylälle perustettiin kansakoulu vuonna 1911, joka lakkautettiin vuonna 2013 osana kunnan kouluverkkouudistuksia. Vuonna 1913 valmistui kylän läpi kulkeva Suupohjan rata. Aikanaan kylällä oli oma Auralan pysäkki. Kylän yhteistoiminta järjestäytyi aluksi Komsin-Teirilän maamiesseuran ja Varsalan pienviljelijäyhdistyksen kautta, jota on jatkanut Komsin kyläseura vuodesta 1999 lähtien. Sotien jälkeen kylään muutti lisää asukkaita, kun sinne asutettiin Karjalasta tulleita perheitä. Silloin Komsin kylään rakennettiin Varsalan koulu, joka ehti toimia kansakouluna noin kymmenen vuotta, jonka jälkeen rakennukseen perustettiin apukoulu ja sitä myöhemmin vanhainkoti.
Rotkokotka

| Rotkokotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Jalokotkat Spizaetus
Laji::  isidori
Kaksiosainen nimi
 Spizaetus isidori  (Des Murs, 1845) 
Synonyymit
 Oroaetus isidori 
Katso myös
   Rotkokotka Wikispeciesissä   Rotkokotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rotkokotka (Spizaetus isidori) on haukkojen heimon jalokotkien sukuun kuuluva lintu. Usein se sijoitetaan myös omaan sukuunsa Oroaetus sen ainoana lajina. Sitä tavataan kapealla kaistaleella Etelä-Amerikassa Argentiinassa, Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa.
Des Mursin piirros vuodelta 1849.
Sen määrä tunnetaan erittäin huonosti, mutta arvioidaan että niitä on alle tuhat aikuista yksilöä. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät 1 500–2 800 metrin korkeudessa.
Kortteenperä

Talvista metsää Ranuan Kortteenperällä.
Kortteenperä on Ranuan kunnassa sijaitseva kylä seututien 942 varrella noin 27 kilometriä Ranuan kirkonkylältä koilliseen. Kylä sijaitsee puhdasvetisen Simojärven rannalla, josta alkaa myös Simojoen alkulähde. Kylästä löytyy kyläyhdistyksen laavu ja nuotiopaikka.
Kongressipuolue

Kongressipuolue voi tarkoittaa seuraavia:
Intian kongressipuolue (engl. Indian National Congress, intialainen puolue
Nepalin kongressipuolue (नेपाली काँग्रेस), nepalilainen keskusta-sosiaalidemokraattinen puolue
Kongressipuolue (al-Mu’tamar min ajl il-Jumhūriyyah, ransk. Congrès pour la République, tunisialainen sosiaalidemokraattinen puolue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kongressipuolue”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ra (täsmennyssivu)

Ra tai RA voi tarkoittaa:
Tieteet ja teknologia

Ra-indeksi, luku joka kertoo valonlähteen kyvyn toistaa värejä
radioamatööri
radium, kemiallinen merkki Ra, alkuaine
rakennusarkkitehti, RA
Rayleighin luku
rektaskensio, RA
retrogradinen amnesia
Kulttuuri

Ra, 1990-luvulla perustettu yhdysvaltalainen metallimusiikkiyhtye
Ra, 1994 perustettu norjalainen psytranceyhtye
Ra, 2000-luvulla perustettu suomalainen metallimusiikkiyhtye
Rise Against, punk rock -yhtye
Royal Academy of Arts, englantilainen taideakatemia
Sun Ra (Herman Boole Blount, 1914–1993), yhdysvaltalainen jazzsäveltäjä, orkesterinjohtaja ja pianisti
Muut

Command & Conquer: Red Alert, tietokonepeli
Ra, egyptiläinen auringon jumala
Ra, kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Tähtiportti
Ra, lautapeli
rā’, arabialaisen kirjaimiston 10. kirjain
ra, japanin kielessä käytetty kirjoitusmerkki
Rjukan Arbeiderblad, norjalainen sanomalehti
Road America, moottorirata Yhdysvalloissa
Royal Army, Britannian armeija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ra”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
RIFI

RIFI (Rehabilitation International Finnish Committee) on Rehabilitation Internationalin (RI) kansallinen jäsen, johon kuului vuonna 2014 yhteensä 25 jäsentä. RIFI:llä on RI:n asettama kansallinen sihteeri (nykyisin Jonna Siikamäki) ja hallitus, jonka puheenjohtaja Pauliina Lampinen.
RIFI:n tehtävänä on  seurata kuntoutuksen tapahtumia paikallisesti ja kansainvälisesti, pitää yhteyttä alan koti- ja ulkomaisiin toimijoihin kattaen kaikki vammaryhmät ja kuntoutuslohkot, tiedottaa toiminnastaan ja vaihtaa tietoa, järjestää kuntoutukseen liittyviä tilaisuuksia ja seminaareja sekä antaa suosituksia.
RIFI:n toiminta

RIFI:n jäsenet (vuonna 2016) ovat:
Diabetesliitto
Filha
Hengitysliitto Heli
Invalidiliitto
Invalidisäätiö
Jyväskylän ammattikorkeakoulu
Kankaanpään kuntoutuskeskus
Kansaneläkelaitos
Kiipulasäätiö
Kuntoutuksen tutkimus- ja kehittämisyhdistys
Kuntoutumis- ja liikuntasäätiö Peurunka
Kuntoutussäätiö
Kynnys ry
Lapin yliopisto
Mielenterveyden keskusliitto
Miina Sillanpään säätiö
Petrea-Säätiö
Punkaharjun kuntoutussairaalasäätiö
Suomen CP-liitto
Suomen MS-liitto
Tampereen ammattikorkeakoulu
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos
Vakuutuskuntoutus VKK
Vammaisten lasten ja nuorten tukisäätiö
Merkittävä osa RIFI:n (ja RI:n) toiminnasta tapahtuu komissioissa. RIFIn edustajia RI:n komissioissa vuosina 2013-2016 ovat:
Työ-ja työllisyyskomissio (Commission on Work and Employment):
Juha Mikkola (VKK) ja Pauliina Lampinen (Vamlas)
Kuntoutuspolitiikka ja palvelumallit -komissio (Commission on Policy and Services)
Veijo Notkola, Chair (Kuntoutussäätiö) ja Jukka Kärkkäinen (THL)
Kasvatuksellisen kuntoutuksen komissio (Education Commission)
Markku Aunola (Kiipulasäätiö) ja Jorma Varkila (Invalidiliitto)
Sosiaalinen komissio (Social Commission)
Eija Sorvari (Miina Sillanpään Säätiö) ja Mirja Immonen (Jyväskylän ammattikorkeakoulu)
Terveys ja toimintakyky -komissio (Commission on Health and Function)
Tiina Huusko (Kela) ja Tiina Suomela-Markkanen (Kela)
Teknisten apuvälineiden ja liikuntaesteettömyyden komissio ICTA (International Commission on Technology and Accessibility)
Niina Kilpelä, Kynnys ry
Vapaa-ajan ja fyysisten aktiviteettien komissio (Commission on Leasure, Recreation and Physical Activity)
Jarmo Perttunen (Tampereen ammattikorkeakoulu)
Kansainvälinen tausta

Rehabilitation Internationaliin kuuluu yli tuhat jäsenjärjestöä sadasta maasta. RI:n päätoimisto on New Yorkissa. RI:n tunnetuimpia saavutuksia on esteetöntä palvelua tai tilaa kuvaava ISA-tunnus.
Maailmanlaajuisesti RI:n toiminta jakaantuu kuuteen alueeseen
Afrikka
Arabimaat
Aasia
Eurooppa
Latinalainen Amerikka
Pohjois-Amerikka
Vuonna 2016 RI:n maailmankongressi pidettiin Edinburghissa 21.–27. lokakuuta teemalla Create a More Inclusive World.
Suomen Invalidiliiton Heidi Lindberg toimi Euroopan alueen presidenttinä kaudella 2004–2008.
RI toimii kuntoutuksen erityiskysymyksissä yhteistyössä YK:n, EU:n ja eri kansalaisjärjestöjen kanssa. Sen keskeinen tehtävä on nykyisin YK:n vuoden 2006 lopussa hyväksymän vammaisten henkilöiden oikeuksien yleissopimuksen (Convention on the Rights of Persons with Disabilities) tunnetuksi tekeminen ja toteutumisen seuranta. Euroopassa keskeisimmät yhteiskumppanit ovat European Disability Forum, EU-alueen yhdistys RI-ECA, European Rehabilitation Platform sekä European Network for Service providers in Employment and Rehabilitation.
RI:n historiaa

Rehabilitation International perustettiin vuonna 1922 Yhdysvalloissa kaikkia vammaisryhmiä käsittävänä ja kaikkia tieteenaloja kattavana organisaationa, joka aluksi keskitti huomiota vammaisten lasten asemaan. Vuosikymmenten mittaan järjestöllä on ollut neljä nimeä
The International Society for Crippled Children (1922–1939)
The International Society for the Welfare of Cripples (1939–1960)
The International Society for the Rehabilitation of the Disabled (1960–1972)
Rehabilitation International (1972–)
RIFI:n toiminta Suomessa alkoi vuonna 1950, ja nykyisen yhdistysmuotonsa se sai vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Kuntoutusportti (Arkistoitu – Internet Archive)
RIFI:n kotisivu
Rehabilitation Internationalin kotisivu
Kristína Košíková

Kristína Košíková Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan Turussa syyskuussa 2023.
Kristína Košíková (s. 20. joulukuuta 1993) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustanut kotimaassaan viimeksi Slovan Bratislavaa vuoteen 2015. Tämän jälkeen hän on pelannut Tšekissä, jossa hänen seurojaan ovat olleet Bohemians Praha, Dukla Praha, Slovan Liberec ja vuodesta 2023 Slavia Praha. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 51 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, elokuussa 2014 ensimmäisessä maaottelussaan Kroatiaa vastaan.
Roger Mathis

Roger Mathis (4. huhtikuuta 1921 – 9. heinäkuuta 2015) oli sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi puolustajana. Hän kuului Sveitsin maajoukkueeseen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1954. Hänen seuranaan oli vuosina 1953–1955 FC Lausanne-Sport.
Käännös suomeksi