stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi toisessa maailmansodassa
Ennen sotaa

Suomi oli läpi 1920- ja 1930-luvuilla kamppaillut niin sisäisten kuin ulkoisten ongelmien kanssa. Geopoliittinen sijainti suurvallan vieressä oli johtanut vuosisatoja konflikteihin, ja siksi Suomessa oli jo heti itsenäistymisen jälkeen 1920-luvulla havahduttu etsimään liittolaissuhteita niin sanottujen reunavaltioiden (Baltian maiden ja Puolan) kanssa, mutta hankkeet jäivät tuloksettomiksi.
Suomessa etsittiin tukea myös lännestä, lähinnä Ruotsin suunnasta, mutta sieltäkään ei kipeästi tarvittua kumppania löytynyt. Sotilaallista tukea tarjoavia liittolaisia ei löytynyt mistään ilmansuunnasta. Euroopan poliittinen tilanne alkoi kiristyä huomattavasti 1930-luvun loppuvuosina. Neuvostoliitto tiedusteli Suomen halukkuutta aluevaihdoksiin, niin että osa Karjalan kannasta ja Suomenlahden ulkosaaret olisi vaihdettu alueeseen Itä-Karjalasta, mutta Suomen vastaus oli kielteinen. Neuvostoliitto alkoi etsiä toisenlaista ratkaisua ja hyökkäsi sotaa julistamatta 30. marraskuuta 1939. Talvisota alkoi, mikä merkitsi suurta yhteiskunnan muutosta.
Talvisota 1939–1940

Suomi oli joutunut kahden suurvallan, Saksan ja Neuvostoliiton pelinappulaksi maiden keskinäisessä hyökkäämättömyyssopimuksen salaisessa lisäpöytäkirjassa, eikä tilanteeseen nähty rauhanomaista ratkaisua. Talvisota merkitsi suurten sotaponnistelujen lisäksi myös yhteishenkeä kotirintamalla, jossa erityisesti naiset kunnostautuivat korvaamalla sotatantereella taistelevia miehiä niin maataloudessa ja teollisuudessa. Nimitys ”talvisodan henki” tarkoitti siis kaikkien osallistumista tavalla tai toisella. Talous joutui koetukselle talvisodan aikana, sillä sotaan oli huonosti varauduttu. Vaikka kotimainen tuotanto pysyi suhteellisen korkeana läpi sota-ajan, niin ulkomaankauppa romahti sodan aikana.
Talvisota päättyi maaliskuussa 1940 Moskovan rauhansopimukseen, jossa Suomi joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle laajan alueen Karjalassa, useita Suomenlahden saaria sekä pienempiä alueita muun muassa Sallassa. Lisäksi Neuvostoliitolle vuokrattiin Hanko 30 vuodeksi. Tällöin alkaneena välirauhan aikana Suomi koki itsensä edelleen jatkuvasti Neuvostoliiton uhkaamaksi.
Liittoutuminen Saksan kanssa

Saksa kysyi Suomelta lupaa sotilaidensa kauttakulkuun Lapissa. Suomi suostui, ja kauttakulkusopimus allekirjoitettiin syyskuussa 1940. Lisäksi neuvottelut sotilaallisesta yhteistyöstä aloitettiin välittömästi. Ensimmäiset saksalaiset joukot nousivat maihin Vaasassa 22. ja Oulussa 26. syyskuuta 1940.
Jatkosota 1941–1944

Sen jälkeen, kun Saksa 22. kesäkuuta 1941 aloitti hyökkäyksen Neuvostoliittoon, myös Suomi joutui pian uudestaan sotaan Neuvostoliittoa vastaan. Sotaan lähtemisen taustalla oli vahva hyvityssodan tematiikka, menetettyjen alueiden takaisin valtaaminen ja myös vanhojen Suur-Suomi-aatteen nostalginen henkiinherättäminen. Näille tavoitteille oli Suomen kansan riveissä selvää halukkuutta.[lähde? ]
Jatkosota alkoi 25. kesäkuuta 1941. Kansan sietokyky joutui äärimmilleen, vaikka kyseessä olikin alusta alkaen enemmän hyökkäys- kuin puolustussota. Säännöstelyä tehostettiin, muun muassa keskeiset elintarvikkeet, kuten peruna ja kahvi tulivat säännöstelyn piiriin kesällä 1942. Taistelu jatkosodassa alkoi Saksan rinnalla, mutta sodan pitkittyessä tarve irtautua taisteluista kasvoi. Menestyksekäs alku taittui pian asemasodaksi. Vanhojen rajojen ylittäminen ja uusien alueiden valtaaminen sai esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan julistamaan Suomelle sodan.
Rauhanteko

Taistelujen pitkittyminen ja Saksan menestyksen taittuminen lisäsivät paineita sodasta irrottautumiseen. Rauhantunnustelut aloitettiin.
Lopulta Suomi joutui tyytymään ankariin rauhanehtoihin. Moskovan välirauhansopimus allekirjoitettiin 19. syyskuuta 1944. Vuonna 1940 luovutetut, välillä jo takaisin vallatut ja Suomeen liitetyiksi julistetut alueet luovutettiin uudestaan Neuvostoliitolle sekä niiden lisäksi Petsamo. Neuvostoliitto luopui Hangon vuokraoikeudestaan mutta vaati sen sijasta Porkkalan vuokra-alueen. Saksan joukot tuli karkottaa pois maasta, mikä johti Lapin sotaan. Armeijan vahvuutta oli rajoitettava ja suorittaa ankarat sotakorvaukset. Lisäksi oli tuomittava sotasyylliset. Menetykset olivat sekä taloudellisesti että maantieteellisesti raskaita, erityisesti 400 000 karjalaisen asuttaminen oli kova taakka pienelle maalle.
Lapin sota päättyi 27. huhtikuuta 1945, kun viimeisetkin saksalaiset sotilaat vetäytyivät Norjan puolelle. Välirauhansopimuksen korvasi helmikuussa 1947 Pariisin rauhansopimus, jonka sisältö suurimmalta osaltaan vastasi välirauhansopimusta, eikä Suomi saanut myönnytyksiä rauhansopimuksen ehtoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomi toisessa maailmansodassa Wikimedia Commonsissa
Metsälä, Tarmo: Isänmaan puolesta 1939-1945: Suomalaisten taistelujen tappiot. Gummerus, 2002.
SA-kuva-arkisto
Siltasaaren maneesi

Siltasaaren maneesi oli Helsingin Siltasaaressa Sirkuskadulla (nykyinen Paasivuorenkatu) 1887–1907 toiminut ratsastusmaneesi, jossa järjestettiin myös ratsastusnäytöksiä, painiotteluita ja sirkusnäytöksiä.
Maneesirakennus rakennettiin alun perin Rieksin tapettitehdasta varten. Georg Rieksin vuonna 1858 perustama tapettitehdas oli aikoinaan yksi Euroopan suurimpia. Sen jälkeen kun Siltasaari kaavoitettiin asuinkäyttöön Rieksin entisen tapettitehtaan tehdasrakennuksen keskimmäinen osa muutettiin 1886–1887 arkkitehti Theodor Höijerin johdolla maneesiksi ja muut osat muutettiin asuinrakennuksiksi tai purettiin. Maneesin katsomossa oli tilaa 1 175 (toisen tiedon mukaan 2 000) katsojalle ja areenan läpimitta oli 17 metriä. Maneesin toiminta päättyi 1907 paloturvallisuussyistä ja sen jälkeen rakennuksessa toimi tennishalli. Entinen maneesirakennus purettiin 1912 Siltalan (myöhemmin Elannon) tavaratalon paikalta. Maneesin toimintaa jatkettiin vuonna 1910 valmistuneella Töölön hippodromilla. Vuonna 1896–1897 Siltasaaren maneesissa esiintyi tanskalaisten veljesten Carl Nilsson Ducanderin (1858–1943) ja John Nilsson Ducanderin (s. 1860) perustama Sirkus Ducander. Sirkus lähti 1897 ulkomaan kiertueelle John Ducanderin johdolla ja Carl Ducander jäi Suomeen Siltasaaren maneesin johtajaksi. Hän oli mukana Siltasaaren maneesin ja Töölön Hippodromin toiminnassa aina vuoteen 1926 saakka.
Maneesin tiloissa pidettiin vuonna 1889 Suomen Pelastusarmeijan ensimmäinen hengellinen kokous.
Aiheesta muualla

Siltasaaren sirkusmaneesin pihaa. Sirkus Nouveau Cirquen englantilainen sirkustirehtööri Hubert Cook vanh. sirkushevosen selässä vuonna 1904, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)
Seth Vesa

Seth Vesa (27. tammikuuta 1890 Teisko – 27. elokuuta 1957 Ikaalinen) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja maastohiihtäjä. Hänen veljensä Konsta ja Heikki Vesa olivat myös tunnettuja hiihtäjiä.
Seth Vesan vanhemmat olivat Teiskon Yli-Rantalan torppari Juho Vesa ja Karoliina Vesa. Perheessä oli kahdeksan poikaa ja kolme tytärtä. Juho Vesa otti Teiskossa Ala-Rantalan tilan vuokralle kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja hän toimi myös puuseppänä valmistaen veneitä ja ajokaluja.
Teiskossa syntynyt Seth Vesa voitti murtomaahiihdon 20 ja 30 kilometrin SM-kultaa 19-vuotiaana vuonna 1909 sekä samana vuonna Tukholmassa Pohjoismaisten kisojen 30 kilometrin murtomaahiihdon. Vesa lopetti hiihtouransa jo vuonna 1910, mutta hän julkaisi vuonna 1925 Hiihtäjän opas -nimisen hiihto-oppaan ja muita hiihtoon liittyviä kirjoja.
Seth Vesan kilpailu-ura päättyi kun hän meni Jyväskylän seminaariin opiskelemaan. Hän valmistui sieltä kansakoulunopettajaksi vuonna 1913. Seth Vesa toimi opettajana Asikkalassa, Uudella kirkolla ja vuodesta 1922 Ikaalisissa. Hän kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan polkupyörällään syysliukkailla vuonna 1957.
Teoksia

Hyvän suksen ominaisuuksista ja suksien hoito. Suomen urheiluaitta, Helsinki 1917
Hiihto urheiluna ja liikuntoharjoituksena. Urheilijain kustannus, Helsinki 1918
Hiihto : hiihtäjän opas : sisältää myös Suomen hiihdon historian, tarkat selostukset suksien ja hiihtovälineiden valmistamiseen sekä Toivo Aron kirjoituksen suksien muodon varhaisemmasta kehityksestä ja Arvo Vesan kirjoituksen hiihtäjän terveyden hoidosta. 2. laaj. painos Otava 1925
Aiheesta muualla

Seth Vesa : Hämäläisestä suksesta ja suksisepistä. Suksentekotaidon vaiheita 1880-luvulta nykypäiviin asti, Aamulehti, 27.02.1927, nro 57, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Shima (täsmennyssivu)

Shima voi tarkoittaa:
Maantiede

Shima, Japanin kaupunki Mien prefektuurissa
Shima, Japanin entinen maaseutukaupunki Mien prefektuurissa
Shima, Japanin entinen maaseutukaupunki Fukuokan prefektuurissa
Shiman provinssi, Japanin entinen provinssi
Henkilöt

Masatoshi Shima, japanilainen sähköinsinööri
Yuriko Shima (s. 1959), japanilainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Shima”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stefan Salvatore

| Stefan Salvatore |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Paul Wesley
Ensi- esiintyminen:  Vampyyripäiväkirjat jakso Uusi oppilas (1x01)
Viimeinen esiintyminen:  Vampyyripäiväkirjat" jakso  "I Was Feeling Epic " (8x16)
Henkilötiedot
Status:  Kuollut
Sukupuoli:  Mies
Ikä:  17 (fyysisesti)   171 (s. 1. marraskuuta 1846)
Kotipaikka:  Mystic Falls, Virginia
Asuinpaikka:  Mystic Falls, Virginia
Kuolinsyy:  isä ampui, uhrasi itsensä pelastaakseen koko kaupungin asukkaat
Suhteet
Vanhemmat:  Giuseppe Salvatore ja Lily Salvatore
Sisarukset:  Damon Salvatore
Puoliso(t):  Caroline Forbes
Lapset:  Elizabeth Saltzman (tytärpuoli) ja Josie Saltzman (tytärpuoli)
Sisarusten lapset:  Zach Salvatore
Serkut:  Joseph Salvatore
Tutut:  Elena Gilbert (ex-tyttöystävä)   Matt Donovan (ystävä)   Katherine Pierce (ex-tyttöystävä; verivihollinen) Lexi (paras ystävä) Caroline Forbes (vaimo)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stefan Salvatore on fiktiivinen hahmo kirjasarjassa Vampyyripäiväkirjat ja siitä tehdyssä TV-sarjassa. Salvatore on sarjan kertojan, Elena Gilbertin, entinen poikaystävä, Damon Salvatoren veli sekä vampyyri.
Nuoruus

Stefan syntyi 5. marraskuuta 1846 Mystic Fallsissa Giuseppe Salvatorelle ja tämän vaimolle. Stefan ja hänen isoveljensä Damon olivat ihmiselämässään toistensa parhaat ystävät, kunnes kaksikko rakastui samaan naiseen, Katherine Pierceen, joka lopulta muutti veljekset vampyyreiksi. Stefan vihjasi vahingossa isälleen, että Mystic Fallsissa saattaa olla vampyyreitä, sanoessaan etteivät vampyyrit ehkä ole yhtä pahoja kuin väitetään. Pian Stefanin isä huumasikin hänet rautayrtillä ja Katherinen purressa häntä tämän voimat heikkenivät ja hänet vietiin tuhottavaksi. Damon murtui ja raivostui Stefanille tämän vannottua ettei kertoisi heidän isälleen.
Veljekset päättivät vapauttaa Katherinen, mutta heidät ammuttiin tehtäväänsä suorittaessaan. Seuraavana päivänä Stefan heräsi ja Emily Bennett kertoi hänelle, että molemmat veljekset ovat muuttumaisillaan vampyyreiksi: Katherine oli laittanut heidän juomiinsa vertaan jo viikkojen ajan. Myöhemmin Stefan lähti tapaamaan isäänsä, joka paljasti ampuneensa itse molemmat poikansa. Yrittäessään tappaa Stefanin, hän puukotti vahingossa itsensä. Stefan yritti auttaa, mutta verenhimo sai hänestä otteen ja niinpä isänsä verta maistaessaan hänestä tuli vampyyri. Sen jälkeen Stefan otti mukaansa nuoren tytön, jotta myös Damonista tulisi vampyyri. Vampyyriksi tultuaan Damon vannoi tekevänsä Stefanin elämästä kurjan ikuisuuden. Myöhemmin paljastui, että Damon oli vihainen koska Katherine muutti myös Stefanin.
Ensimmäinen kausi

Stefan nähtiin ensimmäisen kerran oppilaana Mystic Falls High Schoolissa. Hän syntyi Mystic Fallsissa ja palasi juuri takaisin kaupunkiin asumaan veljenpoikansa Zachin luo Salvatoren täysihoitolaan. Zach kutsuu Stefania Stefan-sedäksi, vaikka Stefan näyttääkin huomattavasti Zachia nuoremmalta. Stefan tuntee suurta viehätystä Elena Gilbertiä kohtaan, joka näyttää huomattavasti Katherine Pierceltä. Stefan rakastaa Elenaa ja pari seurustelee. Caroline Forbesin mukaan Stefan on tähtimerkiltään Kaksoset ja hänen lempivärinsä on sininen. Kädessään Stefan käyttää sormusta jossa on Lapis lazulia, jonka ansiosta hän voi olla auringonvalossa palamatta, koska noita (Emily Bennett) on noitunut sen. Toisin kuin isoveljensä Damon Salvatore, Stefan ruokkii itsensä eläinverellä. Stefanin paras ystävä oli Lexi, jonka Damon kuitenkin tappoi jaksossa Vanha ystävä.
Lexi mainitsi Stefanin syntymäpäivän olevan ainoa päivä jolloin tämä antaa itsensä tehdä typeryyksi; hän on muun muassa hypännyt alasti Fontana di Treviin ja juonut itsensä humalaan Vapauden patsaan turistikierroksella. Kun Damon tappoi Lexin, Stefan oli raivoissaan ja aikoi tappaa Damonin. Sen sijaan hän antoi Damonille vain varoituksen iskemällä tätä puuvaarnalla, hieman sydämen viereen.
Kun Damon muutti Vicki Donovanin vampyyriksi, Stefan yritti opettaa tälle kyvyn hillitä itseään, muuta Vicki ei onnistunut. Hän pakeni Salvatorien talosta koulun Halloween-juhlaan ja lähes tappoi Elenan ja Jeremyn, jonka vuoksi Stefan tappoi tämän. Stefan auttaa Damonia vapauttamaan Katherinen kirotusta haudasta, mutta paljastuukin, ettei Katherine ole haudassa ja että tämä rakasti aina vain Stefania, joten Damonin sydän särkyy.
Kun haudan vampyyrit vapautuivat, vampyyri nimeltä Frederick yritti tappaa Stefanin ja vangitsi tämän, jolloin Damon, Elena ja Alaric Saltzman pistivät omat henkensä vaaraan pelastaakseen tämän. He saivatkin Stefanin turvaan, mutta Frederick ehti puukottaa Stefania oksalla. Elena tarjosi Stefanille vertaan, jotta tämä selviäisi. Lopulta Stefan tappoi Frederickin. Stefan kuitenkin alkoi janota yhä enemmän ja enemmän ihmisverta ja varastikin verta jopa sairaalan veripankista. Miss Mystic Falls -kilpailun aikana Stefan hyökkäsi yhden kilpailijan, Amberin kimppuun, joi tämän verta ja lähes tappoi tämän. Elena ja Damon lukitsivat Stefanin kellariin saadakseen tämän takaisin normaaliksi.
Stefan tunsi suurta syyllisyyttä kaikista Damonin kanssa tekemistään asioista ja ajatteli Damonin tekemien pahojen asioiden olevan omaa syytään, koska hän aikoinaan pakotti Damonin muuttumaan vampyyriksi. Hän tunsi niin kovaa syyllisyyttä, että otti sormuksensa pois ja aikoi tehdä itsemurhan, kunnes Elena vakuutti hänet hyvyydestään. Kun he palasivat Salvatoren täysihoitolaan, Damon kertoi tälle kaksi asiaa; Damonin teot eivät ole Stefanin syytä ja Damon vihaa yhä Stefania, muttei siksi että tämä pakotti hänet vampyyriksi.
Ihmissuhteet > Elena Gilbert

Stefan ihastui välittömästi Elenaan ja ilmottautui myöhemmin Mystic Fallsin High Schooliin tutustuakseen tähän. Lopulta Stefan ja Elena alkoivat lähentyä kunnes Stefanin synkkä puoli tuli esiin, jolloin Elena päätti ettei ole valmis seurustelemaan vampyyrin kanssa. Myöhemmin pari kuitenkin sopi ja tunnustivat rakkautensa toisille
Ihmissuhteet > Damon Salvatore

Damon on Stefanin veli. Veljeksillä oli hyvät välit kunnes heistä tuli vampyyeitä; ennen sarjan ensimmäistä jaksoa he eivät olleet nähneet toisiaan 15 vuoteen. Damon yrittää vihata Stefania, huonolla menestyksellä. Vaikka Damon tekeekin pahoja asioita, hän rakastaa silti veljeään kuten kauden viimeisessä jaksossa todistetaan. Damon tuntee vetoa myös Elenaa kohtaan vaikka ensimmäisessä tuotantokaudessa oli aikeissa satuttaa Elenaa.
Ihmissuhteet > Katherine Pierce

Katherine manipuloi Stefania rakastamaan itseään ja juomaan vertaan, mutta Stefan tunsi vapaaehtoisestikin tätä kohtaan jotain: vuonna 1864 Stefan yritti pelastaa Katherinen kahdesti.
Ihmissuhteet > Caroline Forbes

Ensimmäisellä kaudella Stefan ja Caroline eivät juuri toisilleen puhuneet, mutta toisella kaudella Carolinen muuttuessa vampyyriksi Stefan toimii Carolinen mentorina ja opettaa tälle kuinka selviytyä vampyyrina. Stefan kertoo Carolinelle että tämä muistuttaa hänestä hieman Lexiä.
Erikoiskyvyt

Stefan omaa kaikki tavalliset vampyyrien voimat ja heikkoudet. Hän kuitenkin juo eläinten verta ihmisveren sijaan, joten hänen vampyyrikykynsä ovat heikommat kuin Damonilla, joka juo ihmisverta. Stefan pystyy olemaan aurongonvalossa palamatta lapislatsuli-sormuksensa ansiosta.
Schütz

Schütz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alfred Schütz (1899–1959), itävaltalainen filosofi ja sosiologi
Felix Schütz (s. 1987), saksalainen jääkiekkoilija
Heinrich Schütz (Heinricus Sagittarius, 1585–1672), saksalainen säveltäjä ja urkuri
Juhan Sütiste (vuoteen 1935 Schütz, 1899–1945), virolainen kirjailija
Katharina Schütz Zell (o.s. Schütz, 1498–1562), elsassilainen (saksalainen) protestanttinen kirjailija
Veli Roger, (oik. Roger Louis Schütz-Marsauche, 1915–2005), sveitsiläinen Taizé-luostariyhteisön perustaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Silicon Valley

Silicon Valley voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Piilaakso (Silicon Valley), Pohjois-Kaliforniassa sijaitsevan teknologiateollisuuden keskittymän kutsumanimi
Silicon Valley, yhdysvaltalainen televisiosarja, joka alkoi vuonna 2014.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Silicon Valley”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suikinkutsu

Kaksois-suikinkutsu Iwasakin linnassa Nisshinin kaupungissa.
Suikinkutsu (jap. 水琴窟, kirjaimellisesti vesi koto luola) on japanilainen puutarhakoriste ja musiikinlähdeselvennä. Suikinkutsu koostuu maahan ylösalaisin asetetusta ruukusta, jonka pohjaan on tehty reikä. Vesi valuu reiän läpi ruukun sisään ja aikaansaa miellyttävän solisevan äänen, joka muistuttaa kellon soimista tai kotoa. Suikinkutsu rakennetaan perinteisesti lähelle chozubachiksi kutsuttua vesiallasta, jota käytetään käsienpesemiseen japanilaisessa teeseremoniassa.
Perinteinen rakenne

Suikinkutsun tekeminen on yksinkertaisesta rakenteesta huolimatta vaikeaa, koska kaikki osat on sovitettava tarkasti yhteen. Suikinkutsun tärkein osa on ruukku, joka asetetaan pohja ylöspäin maahan. Alun perin käytettiin riisin tai veden säilyttämiseen tarkoitettuja ruukkuja. Sekä lasitettuja, että lasittamattomia keramiikkaruukkuja voidaan käyttää. Viime aikoina on alettu valmistaa myös metallisia suikinkutsu-ruukkuja. Lasittamattomia ruukkuja pidetään parhaina, koska niiden karkea pinta auttaa pisaroiden muodostumista. Ruukkujen korkeus vaihtelee 30 senttimetristä 1 metriin ja niiden halkaisija on 30-50 cm. Ruukun yläosassa olevan reiän halkaisija on noin 2 senttimetriä. Aivan kuten kellossa, suikinkutsun ruukku soi kopautettaessa. Miellyttävän äänen aikaansaava ruukku toimii myös hyvän suikinkutsun pohjana. Vastaavasti haljenneesta ruukusta ei synny hyvää ääntä.
Suikinkutsu asetetaan yleensä maan pinnan alapuolelle ja se ympäröidään soralla. Ruukun alusta voidaan myös muurata laastilla, mikä auttaa veden säilyttämisessä ruukun sisällä. Jos maaperä on riittävän tiivistä, ei laastia tarvita. Pohjalle asetetaan vedenpoistoputki, joka varmistaa sen, ettei vedenpinta nouse liian korkeaksi. Toisinaan ruukun sisäpinnalle sijoitetaan keraamisia tiiliä. Suikinkutsu peitetään nyrkin kokoisilla kivillä. Perinteisesti suikinkutsu sijoitetaan käsienpesuun tarkoitetun altaan, chozubachin, läheisyyteen. Suikinkutsu sijoitetaan chozubachin ja sen edustalla olevan astinkiven väliin. Suikinkutsun rakennusaineet vaihtelevat runsaasti alueesta riippuen.
Yleensä vain yksi ruukku sijoitetaan chozubachin läheisyyteen. Joskus harvoin voidaan kuitenkin sijoittaa kaksi suikinkutsua vierekkäin yhden chozubachin edustalle. Esimerkiksi Iwasaki-linnassa, Nisshinin kaupungissa, Aichin prefektuurissa on tehty tällainen kaksoisrakenne.
Nykyaikaiset muunnokset

Suikinkutsusta on olemassa useita moderneja muunnoksia:
Nykyaikaisia suikinkutsuja ei välttämättä sijoiteta chozubachin läheisyyteen.
Suikinkutsun rakenteessa voidaan nykyään hyödyntää myös juoksevaa vettä.
Myös metallisia suikinkutsuja on saatavilla.
On tehty myös maanpäällisiä suikinkutsuja.
Suikinkutsu voidaan asentaa myös sisätiloihin.
Kaupallisissa tiloissa (ravintoloissa, kaupoissa ja toimistoissa) voidaan vahvistaa ulkotiloissa olevan suikinkutsun ääntä.
Suikinkutsuun voidaan asentaa erillinen putki, joka johtaa äänen ruukusta johonkin toiseen paikkaan.
Historia

Perinteisesti suikinkutsu tunnettiin nimellä tosuimon (jap. 洞水門). Tuolloin niitä käytettiin vain harvoin japanilaisissa puutarhoissa. Uskotaan, että käsienpesualtaan läheisyyteen sijoitettiin ylösalaisin astia, josta toisinaan kuului miellyttäviä ääniä. Suikinkutsu tuli suosituksi Edo-kaudella (1603-1867), samaan aikaan kun kivinen chozubachi kehittyi. Kobori Enshualla, joka on kuuluisa teeseremonian opettaja, oli suikinkutsu puutarhassaan ja häntä pidetäänkin yleisesti suikinkutsun keksijänä. Edo-kauden lopussa suikinkutsu menetti suosiotaan, mutta nousi kiinnostuksen kohteeksi jälleen Meiji-kaudella (1867-1912).
1900-luvun alussa, Shōwa-kaudella, suikinkutsun historia lähes unohtui ja professori Katsuzo Hirayama löysi tutkimuksessaan vuonna 1959 Japanista vain kaksi suikinkutsua, jotka molemmat olivat täytettyjä maalla. Vuonna 1982 Asahi Shimbun -lehden toimittaja kirjoitti suikinkutsusta ja pyysi yleisöltä tietoa aiheesta. Tämän seurauksena suikinkutsu löydettiin uudestaan. Pian tämän jälkeen vuonna 1985 Japanin yleisradioyhtiö NHK lähetti suikinkutsusta kertovan ohjelman, minkä seurauksena rakennettiin useita suikinkutsuja.
Akustiikka

Suikinkutsun äänellä on japanin kielessä oma nimi suikin'on, kirjaimellisesti "vesikoton ääni". Ääni voidaan jakaa kahteen osaan, ryūsuioniin ja suitekioniin. Ryūsuion on käsienpesun alun yhteydessä putoavan muutaman vesipisaran synnyttämä ääni. Suitekion kuvaa sekä varsinaisen käsienpesun aikana tapahtuvaa putoavan veden synnyttämää ääntä että käsien pesun loppuvaiheessa syntyvien muutaman vesipisaran aiheuttamaa ääntä.
Hyvässä suikinkutsussa pisarat putoavat veteen useista eri paikoista. Lasittamattomat ruukut kestävät paremmin kosteutta ja siksi niiden pinnalta putoilee enemmän vesipisaroita. Pisaran putoaminen pohjalla olevaan veteen saa aikaan äänen, jota ruukun rakenne voimistaa. Joissain suikinkutsuissa on bambusta tehty putki, jonka kautta voidaan kuunnella syntyvää ääntä.
Sanotaan, että jokainen suikinkutsu kuulostaa erilaiselta.
Filosofia

Yksi suikinkutsun keskeisistä ominaisuuksista on, että itse äänilähde on piilotettu. Käsienpesijä kuulee maan alta tulevan miellyttävän äänen, mutta ei näe mistä ääni tulee. Käsienpesu voidaan myös nähdä suikinkutsun soittamisena, sillä ääni syntyy heti käsienpesun jälkeen. Vesipisaroiden putoamisesta syntyvää ääntä pidetään rentouttavana ja rauhoittavana ja sitä kuvaillaan kauniiksi ja rauhalliseksi.
Sekalaista

Suikinkutsun äänestä on tehty kaupallinen CD-tallenne, johon on tallennettu Takasakin taideyliopistossa olevan kaksois-suikinkutsun ääntä. Tallenne on tehty vuonna 1995 ja se on saatavissa Victor Records -levy-yhtiöstä.
Suikinkutsun ääntä on myös mallinnettu tietokoneella ja Naoko Tanaka on yksi aiheeseen liittyvän tieteellisen tutkimuksen tunnetuimmista tekijöistä.
Aiheesta muualla

Youtube: Hands On (Japan version) Suikinkutsu Part 3 of 5
Suikinkutsun poikkileikkaus