stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Social Grace

| A Social Grace Psychotic Waltz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989–1990, "The Studio"
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Psychotic Waltz Mike Harris Rich Thompson
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 64.50
 Levy-yhtiö: Rising Sun Productions Sub Sonic Records
Psychotic Waltzin muut julkaisut
|   | A Social Grace 1990 | Into the Everflow 1992 |
A Social Grace on Psychotic Waltzin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1990.
Metal Blade Records julkaisi A Social Gracen uudestaan vuonna 2004 yhdessä yhtyeen uuden albumin  Mosquiton kanssa. Paketti sisälsi myös bonus-dvd:n.
Kappaleet

Another Prophet Song – 5.28
Successor – 4.13
In This Place – 4.10
I Remember – 5.26
Sleeping Dogs – 1.34
I of the Storm – 4.34
A Psychotic Waltz – 6.11
Only in a Dream – 3.37
Spiral Tower – 5.59
Strange – 6.38
Nothing – 5.44
Kokoonpano

Ward Evans – bassokitara, tamburiini
Norm Leggio – rummut, lyömäsoittimet
Brian McAlpin – kitarat
Dan Rock – kitara, 6 & 12-kielinen akustinen kitara, piano, vibraslap
Buddy Lackey – laulu, huilu, piano, kosketinsoitin, akustinen kitara
Aiheesta muualla

A Social Grace discogs.com -sivustolla
Albumi A Social Grace Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Alueellista kehittämistehtävää hoitavat kirjastot

Alueellista kehittämistehtävää hoitavien kirjastojen valtakunnallista kehittämistehtävää hoitaa Helsingin kaupunginkirjasto. Yleisten kirjastojen kehittämistehtävät määritellään laissa yleisistä kirjastoista ja niiden sisältöä kuvataan lakivalmistelun myötä syntyneessä asiakirjassa.
Kehittämistehtävällä korvattiin aiempi keskus- ja maakuntakirjastojärjestelmä. Maakuntakirjastoalueisiin kuulumaton Helsingin kaupunginkirjasto kuuluu kehittämistehtävän Uudenmaan toimialueeseen.
Vuoden 2018 alusta voimaan tulleen asetuksen mukaan yleisten kirjastojen alueellista kehittämistehtävää hoitavat:
Joensuun kaupunginkirjasto, toimialueena Pohjois-Karjalan kunnat;
Kuopion kaupunginkirjasto, toimialueena Etelä-Savon ja Pohjois-Savon kunnat;
Lahden kaupunginkirjasto, toimialueena Kanta-Hämeen, Päijät-Hämeen, Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan kunnat;
Oulun kaupunginkirjasto, toimialueena Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun kunnat;
Porvoon kaupunginkirjasto, toimialueena Uudenmaan kunnat;
Rovaniemen kaupunginkirjasto, toimialueena Lapin kunnat;
Tampereen kaupunginkirjasto, toimialueena Pirkanmaan ja Keski-Suomen kunnat;
Turun kaupunginkirjasto, toimialueena Varsinais-Suomen ja Satakunnan kunnat;
Vaasan kaupunginkirjasto, toimialueena Etelä-Pohjanmaan, Pohjanmaan ja Keski-Pohjanmaan kunnat.
Aiemmista maakuntakirjastoista Hämeenlinnan, Jyväskylän, Kajaanin, Kokkolan, Kouvolan, Lappeenrannan, Mikkelin, Porin ja Seinäjoen yleiset kirjastot jäivät tavallisiksi kaupunginkirjastoiksi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Laki yleisistä kirjastoista Finlex. Viitattu 2.4.2018.
Lain perustelu HE 238/2016 vp eduskunta.fi. Viitattu 2.4.2018.
1999 – Tuntematon tulevaisuus

1999-lehden numeron 4/1980 kansi
1999 – Tuntematon tulevaisuus oli suomalainen science fiction -sarjakuvalehti. Sitä kustansi Kustannus Oy Semic vuosina 1980–1981 päätoimittajanaan Allan Tokoi.
Lehden tarinat olivat suurimmaksi osaksi vuosikymmeniä vanhoja sarjakuvaversioita yhdysvaltalaisista scifi-novelleista, ja ne oli aikaisemmin julkaistu Starstream-lehdessä vuonna 1976. Lehdessä julkaistiin myös osittain samaa materiaalia kuin saman kustantajan lehdissä Markos – Robottiajan sankari ja UFO.
1999-lehdessä julkaistuista tarinoista tunnetuin lienee numerossa 1/1980 julkaistu ”Kuka siellä?” (”Who Goes There?”), joka on sarjakuvaversio ’Se’ toisesta maailmasta -elokuvasta.
920-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku
Vuosikymmenet: 890-luku · 900-luku · 910-luku · 920-luku · 930-luku · 940-luku 950-luku · 960-luku · 970-luku · 980-luku · 990-luku · 1000-luku
Vuodet: 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909 910 · 911 · 912 · 913 · 914 · 915 · 916 · 917 · 918 · 919 920 · 921 · 922 · 923 · 924 · 925 · 926 · 927 · 928 · 929 930 · 931 · 932 · 933 · 934 · 935 · 936 · 937 · 938 · 939 940 · 941 · 942 · 943 · 944 · 945 · 946 · 947 · 948 · 949 950 · 951 · 952 · 953 · 954 · 955 · 956 · 957 · 958 · 959 960 · 961 · 962 · 963 · 964 · 965 · 966 · 967 · 968 · 969 970 · 971 · 972 · 973 · 974 · 975 · 976 · 977 · 978 · 979 980 · 981 · 982 · 983 · 984 · 985 · 986 · 987 · 988 · 989 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Venceslaus hallitsi Böömiä ja toi maahan kristinuskon.
Adam Goldberg

| Adam Goldberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1970 (ikä 53) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, tuottaja, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Adam Charles Goldberg (s. 25. lokakuuta 1970 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja muusikko. Goldberg on esiintynyt muun muassa elokuvissa Surutta? Sekaisin (1993), Pelastakaa sotamies Ryan (1998), Kaunis mieli (2001) ja Zodiac (2007).
Goldberg on myös esiintynyt televisiosarjoissa Frendit, Joey, Entourage ja Fargo
Aiheesta muualla

Adam Goldberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aluehallinto

Aluehallinto tarkoittaa hallinnossa tasoa, joka on valtion tai osavaltion keskushallintoa alempi ja yleensä sille alisteinen. Tällainen taso voi olla esimerkiksi lääni, maakunta, provinssi tai alue. Kunnat puolestaan luetaan yleensä kuuluviksi paikallishallintoon. Käytännöt aluehallinnon tasojen ja niiden nimeämisen suhteen vaihtelevat suuresti eri valtioiden välillä, ja usein jopa valtion sisällä. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on useita erilaisia paikallishallinnon muotoja. Erityisesti Englannissa järjestelmä on monimutkainen.
Nykyaikaisissa vahvan keskushallinnon valtioissa aluehallinnon rooli päätöksenteossa valtion tasolla on usein selvästi pienempi kuin keskushallinnolla. Nimensä mukaisesti aluehallinnon yksiköt hoitavat paikallisia asioita. Niillä on joko jonkinlainen oikeus kerätä veroja tai niiden toiminta rahoitetaan keskushallinnon keräämillä veroilla. Yleensä kyseessä on näiden yhdistelmä. Veroja keräävillä aluehallinnon yksiköillä on usein demokraattisesti valittu edustus. Aluehallinnon tavallisimpia tehtäviä ovat muiden muassa koulutuksen ja terveydenhuollon järjestäminen, infrastruktuurin rakentaminen ja kunnossapito sekä kaavoitus. Tällaiset tehtävät kuuluvat yleensä hierarkian alimmalle eli kuntatasolle.
Eri maissa käytettäviä aluehallinnon yksikköjä

osavaltio, tasavalta (Kanadassa provinssi) - liittovaltion autonominen osa jossa on oma parlamenttinsa ja lainsäädäntönsä, mukaan lukien perustuslaki.
itsehallintoalue, alueellinen yksikkö, jolla on oma parlamentti.
territorio - anglosaksisissa maissa (Yhdysvallat, Kanada) liittovaltiotason yksikkö, jolla ei kuitenkaan ole omaa parlamenttia tai lainsäädäntöä. Ranskassa territorioita ovat merentakaiset departementit. Myös Australialla on territorioita.
maakunta, provinssi - jakaa maan osiin yhtenäisvaltiossa. Tyypillisesti jonkinlainen historiallinen jako. Johdossa yleensä nimitetty kuvernööri.
voivodikunta - maakunnan nimi Puolassa.
alue (oblast) entisen Neuvostoliiton maiden maakuntatasoinen hallintoyksikkö, jolla on tiettyä itsehallintoa. Suurimmilla kaupungeilla on oblastin asema. Sille rinnakkaisia ovat kansallisten vähemmistöjen tasavallat, joilla on suurempi itsehallinto.
alue (région) - Ranskan ensimmäisen tason jako (13+5), joka jakautuu edelleen departementteihin.
lääni - ruotsalaisperäinen maakuntatason hallintoyksikkö, jonka tehtävänä on valvoa kuntien toimia. Johdossa on nimitetty maaherra. Läänejä on Ruotsissa ja Norjassa, aiemmin myös Suomessa (2009 asti).
departementti - Ranskassa ja joissain Latinalaisen Amerikan maissa maakuntatason yksikkö. Ranskan 101 departementtia jaetaan 343 arrondissementtiin. Etelä-Amerikassa departementilla on yleensä presidentin nimittämä kuvernööri (Kolumbiassa myös valtuusto) ja se jakautuu kuntiin (Boliviassa provinsseihin).
kantoni - Sveitsissä osavaltio, muissa maissa maakuntatason yksikkö.
Muita aluehallinnon yksiköitä ovat muiden muassa kreivikunnat (Englannissa, Walesissa ja Irlannissa) ja piirikunnat (Yhdysvalloissa).
Anil Kapoor

| Anil Kapoor |
| --- | --- |
 Anil Kapoor vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1956 (ikä 67) Bombay, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja
Puoliso:  Sunita Kapoor (vih. 1984)
Lapset:  3; mukaan lukien Sonam Kapoor
Sukulaiset:  Sanjay Kapoor
Näyttelijä
Aktiivisena:  1979–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anil Kapoor (s. 24. joulukuuta 1956 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Bollywood-elokuvien lisäksi hän on näytellyt viime vuosina myös kansainvälisissä tuotannoissa. Hänen näyttelijän uransa on kestänyt yli 40 vuotta, ja hän siirtyi myös tuottajaksi 2000-luvulla. Hän on voittanut monia palkintoja, kuten kaksi National Film Awards -palkintoa ja kuusi Filmfare Awards -palkintoa. Kapoor on yksi kansainvälisesti tunnetuimmista intialaisista näyttelijöistä.
Kapoor teki ensiesiintymisensä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa pienehköllä roolilla elokuvassa Hamare Tumhare (1979). Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli telugunkielisessä elokuvassa Vamsa Vruksham (1980). Hän näytteli myös kannadankielisessä elokuvassa Pallavi Anu Pallavi (1984). Hän voitti ensimmäisen Filmfare Awards -palkintonsa, parhaan miessivuosan kategoriasta, roolistaan elokuvassa Mashaal (1984). Kapoor sai ensimmäisen parhaan miespääosan Filmfare Awards -palkintonsa elokuvasta Tezaab (1988) ja toisen elokuvasta Beta (1992). Hän on näytellyt myös monissa muissa yleisö- ja arvostelumenestyksissä: Meri Jung (1985); Karma (1986); Mr. India (1987); Virasat (1997), josta hän voitti parhaan miesnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon; Taal (1999), josta hän voitti toisen parhaan miessivuosan Filmfare Awards -palkintonsa; Pukar (2000), josta hän voitti parhaan miespääosan National Film Awards -palkinnon; No Entry (2005); Dil Dhadakne Do (2015), josta hän voitti kolmannen parhaan miessivuosan Filmfare Awards -palkintonsa.
Kapoorin ensimmäinen kansainvälinen elokuvarooli oli Danny Boylen Oscar-palkitussa elokuvassa Slummien miljonääri, josta hän voitti muiden näyttelijöiden kanssa parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnon. Hänen roolisuorituksensa televisiosarjan 24 kahdeksannella tuotantokaudella sai ylistystä Yhdysvaltain lehdistöltä.
Yksityiselämä

Anil Kapoor on elokuvatuottaja Surinder Kapoorin ja Nirmal Kapoorin poika. Hänen vanhempi veljensä on elokuvatuottaja Boney Kapoor ja nuorempi veljensä on näyttelijä Sanjay Kapoor. Hän oli näyttelijä Sridevin lanko.
Kapoor on ollut naimisissa Sunita Kapoorin (o.s. Bhavnani) kanssa vuodesta 1984. Heillä on kolme lasta: näyttelijä Sonam Kapoor (s. 1985), tuottaja Rhea Kapoor (s. 1987) ja näyttelijä Harshvardhan Kapoor (s. 1990).
Filmografia > Tuottaja

| Vuosi | Elokuva | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Badhaai Ho Badhaai |  |
| 2005 | My Wife’s Murder |  |
| 2007 | Gandhi, My Father | National Film Awards -erikoispalkinto raadilta |
| 2009 | Shortkut: The Con Is On |  |
| 2010 | Aisha |  |
| 2010 | No Problem |  |
| 2014 | Khoobsurat |  |
| 2018 | Veere Di Wedding  |  |
| 2018 | Fanney Khan  |  |
| 2022 | Thar |  |
| 2023 | Thank You for Coming |  |
Televisio

| Vuosi | Ohjelma | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | 24 | Kamistanin presidentti Omar Hassan | Vakionäyttelijä 8. tuotantokaudella |
| 2013 | 24 | Jay Singh Rathod | Päänäyttelijä |
| 2016 | Family Guy | Itsenään | 1 jakso: ”Road to India” |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anil Kapoor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anil Kapoor Elonetissä.
Antifeminismi

Amerikkalaisia antisuffragetteja.
Antifeminismi on erityisesti feminismin omassa piirissä käytetty ilmaus feminismin yhden tai useamman suuntauksen vastustamisesta. Antifeminismiksi leimattua kritiikkiä esiintyy myös feminismin omassa piirissä. Kaikki feminismin kriitikot eivät käytä itsestään nimeä "antifeministi".
Antifeminismi Yhdysvalloissa > Pluckrose ja Lindsay

Helen Pluckrose ja James A. Lindsay esittävät feminismin arvostelua teoksessa Cynical theories (2020). Tekijät ilmoittavat edustavansa feminismin uuden aallon liberaalia kritiikkiä. Intersektionaalinen feminismi ei heidän mielestään edistä sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja tasa-arvoa vaan ajaa ryhmäetuja yksilöiden välisen tasa-arvon asemesta. Kirjoittajien mukaan vuosituhannen vaihteessa feminismissä tapahtui mullistus, kun sen aikaisemmat suunnat korvautuivat intersektionaalisuudella. Tällöin tuotiin esiin suuri joukko yhä pienempiä sorrettuja ja marginalisoituja identiteettejä, joille vaadittiin oikeutta. Asiaa alkoi mutkistaa se, että nämä ryhmät alkoivat joutua törmäyskurssille toistensa kanssa.
Judith Lorber (s. 1931) tiivisti paradigman muutoksen kolmeen asiaan: 1) sosiaalinen sukupuoli korvasi biologisen sukupuolen; 2) seksuaalisuus ja sosiaalinen sukupuoli ymmärrettiin sosiaalisesti konstruoiduiksi; 3) näkymätön valtasuhteiden verkko oli näiden konstruktioiden takana, ja 4) tärkeintä oli näkökulma (standpoint) eli henkilön ryhmäidentiteetti. Intersektionaalisuus tarjosi aktivisteille uusia merkityksen kokemuksia, sillä se avasi uusia ongelmia ja taistelun aiheita, varsinkin toisia ryhmiä vastaan, kuten valkoiset ja mustat naiset tai queer-feministien LGBTQ -jaot.  Biologisen sukupuolen hylkääminen johti naistutkimuksen uudelleenmäärittelyyn "sukupuolentutkimuksena", missä seksuaaliset vähemmistöt löysivät toisensa sorron kohteina.
Pluckrose ja Lindsay katsovat, että feminismin "sofistikoituminen" johtui siitä, että feminismi oli jo saavuttanut tavoitteensa, ja sukupuolten tasa-arvo oli pääosin toteutunut. Väite naisten alistetusta asemasta, jos siitä haluttiin pitää kiinni, oli sen takia muotoiltava uudelleen sellaisten hämärien teesien avulla, joiden totuusarvoa oli mahdoton punnita. Selkeiden epätasa-arvoa osoittavien todisteiden tilalle tulivat nyt diskurssit, sosiaaliset konstruktiot, näkymättömät lasikatot ja sosialisaatioprosessit. Koska yksilö oli aina jonkin ryhmän jäsen, valtasuhteiden korjaamisen tuli tapahtua ryhmätasolla. Liberaaliin ajatteluun kuuluva yksilöiden tasa-arvo oli johtanut vain enemmistön ylivaltaan. Ryhmien korostaminen nojasi standpoint -teoriaan ja kulttuurirelativismiin: kullakin ryhmällä oli  totuutensa. Tavoitteena ei siksi ollut yksilötasolla toteutuva oikeudenmukaisuus, vaan "sosiaalinen oikeudenmukaisuus" (social equity), joka ilmeni ryhmien välisissä valtasuhteissa. Pluckrosen ja Lindsayn mielestä tämä oli luopumista liberaalin  tasa-arvoajattelun perinteestä.
Antifeminismi Yhdysvalloissa > Antifeminismi feminismin sisällä

Yhdysvalloissa antifeminismin käsitettä on joissain tapauksissa käytetty aseena feminismin sisäisissä kiistoissa. Feministit Camille Paglia, Christina Hoff Sommers, Jean Bethke Elshtain ja Elizabeth Fox-Genovese on leimattu toisten feministien taholta antifeministeiksi. Naistutkija Daphne Patai ja Noretta Koertge sanovat, että tällä tavalla termiä ”antifeministi” käytetään tukahduttamaan akateeminen keskustelu feminismistä. Paul Nathanson ja Katherine K. Young analysoivat kirjoissaan Spreading Misandry ja Legalizing Misandry feminismin inspiroimaa miesvihaa. Christina Hoff Sommersin mukaan feministinen miesviha johtaa suoraan naisvihaan: osa johtavassa asemassa olevista feministeistä vihaa naisten enemmistöä, joka rakastaa miehiä, Hoff Sommers toteaa kirjassaan Who Stole Feminism: How Women Have Betrayed Women.
Antifeminismi Yhdysvalloissa > MGTOW

Yhdysvalloissa on muotoutunut antifeministinen kansanliike Men Going Their Own Way (MGTOW), joka koostuu heteromiehistä. MGTOW:ssa  sukupuolten tasa-arvo nähdään valeena ja propagandana. MGTOW on miesten separatistinen liike, jossa heteromiehet rajoittavat kanssakäymisestä naisten kanssa ja luopuvat pyrkimyksestä mennä avioliittoon ja hankkia lapsia naisen kanssa. MGTOW:n kannattajat sanovat sen olevan suora reaktio feminismiin, joka on muuttanut sukupuolirooleja.
Antifeminismi Venäjällä

Venäjän ortodoksisen kirkon patriarkan Kirillin mielestä feminismi on erittäin vaarallista ja voi tuhota Venäjän. Kirillin mukaan feminismi tarjoaa naisille illuusion vapaudesta, eräänlaisen pseudo-vapauden, jossa naiset toimivat avioliiton ja perheen ulkopuolella – kun taas naisten pitäisi keskittyä perheisiinsä ja lapsiinsa. Kirillin mukaan jos naisen tärkeä rooli hävitetään, sen mukana tuhotuu kaikki muu, kuten perhe, ja sen mukana kotimaa. Kirillin mukaan ei ole sattumaa, että suurin osa feministijohtajista on naimattomia.
Antifeminismi Kiinassa

Kiinassa nuoret feministinaiset ovat maata hallitsevalle kommunistiselle puolueelle uniikki haaste. Nuoret feministinaiset jotka ovat sinkkuja, queer tai seksuaalisesti epänormatiivisia (lesbo) ja usein lapsettomia, haastavat hallinnon asettamat linjaukset, joiden mukaan avioliitto ja perheet ovat maan poliittisen vakauden perusta. Kun Kiinan syntyvyysluku laskee ja väestö vanhenee, Kiina tarvitsee uusia sukupolvia. Kun Kiinan hallinto on luopunut yhden lapsen politiikasta lokakuussa 2015, hallinto kannustaa hankkimaan kaksi lasta ja naisia pysymään kotona.
André Orléan

André Orléan (s. 25. toukokuuta 1950) on ranskalainen taloustieteilijä, joka työskentelee Pariisissa instituutiossa l'École des hautes études en sciences sociales. Hänet tunnetaan ranskalaisen regulaation koulukunnan edustajana.
Ura

Valmistuttuaan tohtoriksi ranskalaisessa teknisessä korkeakoulussa (École polytechnique) vuonna 1971, Orléan alkoi työskennellä INSEE-instituutissa (Institut national de la statistique et des études économiques) vuonna 1974, ja siirtyi vuonna 1987 vuonna CNRS:n (Centre national de la recherche scientifique) tutkijaksi. André Orléan on myös jäsenenä Commission des opérations de bourse nimisessä tieteellisessä neuvostossa. Vuodesta 2006 alkaen hän on työskennellyt johtotehtävissä (directeur d'études) École des hautes études en sciences sociales(EHESS) -korkeakoulussa.
Orléan on ollut ranskalaisten poliittisen taloustieteen yhdistyksen (l'association française d'économie politique (AFEP)) johtaja joulukuusta 2009 alkaen. Hän on myös jäsen järjestössä les économistes atterrés (suom. pysäytetyt taloustieteilijät).
Vuonna 2011 Orléanille myönnettiin filosofi Paul Ricœurin nimeä kantava Prix Paul Ricœur -tunnustuspalkinto.
Ajattelu

Orléan edustaa niin sanottua regulaation koulukuntaa (ransk. l'école de la régulation) ja suhtautuu kriittisesti yliopistomaailmassa hallitsevaan ortodoksiseen tai uusklassiseen taloustieteen koulukuntaan tai suuntaukseen. Teoksessaan L'Empire de la valeur (suom. Arvon valtakunta) Orléan analysoi taloudellisen arvon käsitettä pyrkien osoittamaan, miten niin uusklassinen, marxilainen kuin itävaltalainen taloustiede sitoutuvat premissiensä osalta tieteellisesti kestämättömään ja virheelliseen arvon käsitteeseen, ja mitä kautta taloustiede olisi sen perusteita koskevan reformin tarpeessa. Orléan soveltaa taloustieteellisessä ajattelussaan René Girardin teoriaa mimeettisestä halusta, jonka hän katsoo olevan välttämätön niin taloudellisen arvon olemuksen kuin finanssimaailman dynamiikan ymmärtämiseksi. Esimerkiksi taloudelliset kuplat syntyvät Olréanin mukaan mimeettisen laumakäyttäytymisen kautta samaan tapaan kuin John Maynard Keynes esitti; kollektiivinen mielipide heijastaisi paremminkin toisten sijoittajien mielipidettä kuin todellista tietoa markkinoista.
Orléan on julkaissut ajatuksiaan tieteellisissä julkaisuissa sekä kirjoina. Hänen teoksensa L'Empire de la valeur on käännetty englanniksi.
Teokset

La Violence de la monnaie (1982), Michen Agliettan kanssa, éd. PUF, 1984.
Souveraineté, légitimité de la monnaie, Michel Aglietta, André Orléan, 1995.
La Monnaie souveraine,  Michel Agliettan kanssa, éd. Odile Jacob, 1998.
Le Pouvoir de la finance, éd. Odile Jacob, 1999.
La Monnaie entre violence et confiance, Michen Agliettan kanssa, éd. Odile Jacob, 2002.
De l'euphorie à la panique : Penser la crise financière, éd. de la Rue d'Ulm, 2009.
L'Empire de la valeur, éd. du Seuil, 2011. Prix Paul Ricœur.
Empire of value, alkuteos L'Empire de la Valeur, MIT Press, 2014.
Adam Garcia

Garcia vuonna 2012.
Adam Gabriel Garcia (s. 1. kesäkuuta 1973 Wahroonga, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen näyttelijä ja tanssija. Joka tunnetaan luultavasti parhaiten miespääosasta elokuvasta Coyote Ugly.
Hänellä on kolumbialaisia sukujuuria. Hän on naimisissa Nathalia Chubinin kanssa ja pariskunnalla on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Adam Garcia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Adam Garcia Elonetissä.
Angelika Neuner

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten ohjaskelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten ohjaskelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten ohjaskelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Naisten ohjaskelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Nagano 1998 | henkilökohtainen kilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Altenberg 1996 | sekajoukkue |  |
|  Kultaa | Igls 1997 | sekajoukkue |  |
|  Hopeaa | Calgary 1993 | sekajoukkue |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1995 | sekajoukkue |  |
|  Pronssia | Igls 1997 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | St. Moritz 2000 | sekajoukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Sigulda 1996 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Altenberg 2002 | sekajoukkue |  |
Angelika Neuner (s. 23. joulukuuta 1969) on entinen itävaltalainen ohjaskelkkailija, joka kilpaili vuosina 1987–2002. Hän osallistui neljiin talviolympialaisiin ja voitti ohjaskelkkailussa yhden olympiahopean Albertvillessä vuonna 1992, jolloin hän hävisi pikkusiskolleen Dorikselle. Vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa hän voitti pronssia.
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti 6 mitalia ja EM-kilpailuissa kaksi.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Angelika Neuner
Angelina Gontšarenko

| Angelina Gontšarenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1994 Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  71 kg
Seura
Seura:  Tornado Dmitrov
Sarja:  Venäjän naisten pääsarja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2013 | Jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2016 | Jääkiekko |  |
Angelina Pavlovna Gontšarenko (ven: Ангелина Павловна Гончаренко, s. 23. toukokuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kaudella 2017–2018 Tornado Dmitrovin riveissä Venäjän naisten pääsarjassa. Gontšarenkolla on naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista kaksi pronssimitalia, jotka hän sai 2013 ja 2016 Venäjän joukkueessa. Ennen vuotta 2013 hän pelasi yksinomaan miesten joukkueissa. Gontšarenko laukoo vasemmalta.
Apple TV+

| Apple TV+ |
| --- | --- |

Perustettu:  2019-11-011. marraskuuta 2019
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  suoratoistopalvelu
Emoyhtiö:  Apple Inc.
Kotisivu:  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apple TV+ on yhdysvaltalainen tilausvideopalvelu ja tuotantoyhtiö, joka tarjoaa elokuvia ja televisiosarjoja suoratoistona vastaanottajille. Palvelu aloitti toimintansa 1. marraskuuta 2019. Apple TV+ tarjoaa elokuvia sekä palvelulle tuotettuja alkuperäissarjoja, joita kutsutaan nimellä Apple Originals. Apple TV+ -palvelun omistaa Apple Inc.