stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eder Gama
Karateura

Gama sijoittui 2001 Brasilian Openissa kuudenneksi.
Hän onnistui parantamaan sijoitustaan Brasilian Openissa 2005, kun hän otteli pronssimitalista Roberto E. Melloa vastaan. Gama kuitenkin hävisi mitalikamppailun. Joulukuussa hän sijoittui viidenneksi Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa Brasiliassa.
Gama onnistui saavuttamaan ensimmäisen mitalinsa Brasilian Openissa 2008 voitettuaan pronssiottelussa Fábio Furlanin. Seuraavana vuonna Gama onnistui etenemään loppuotteluun, jossa hän hävisi mestaruuden Anderson Rosalle.
Seuraavan kerran Gama eteni kymmenen joukkoon Brasilian Openissa 2012, kun hän sijoittui kuudenneksi.
Gama saavutti 2014 ensimmäisen Brasilian mestaruuden voitettuaan loppuottelussa hallitsevan mestarin Dioga Silvan.
Huhtikuussa 2015 Gama saavutti Etelä-Amerikan mestaruuden Argentiinassa voitettuaan loppuottelussa maanmiehensä Diogo Silvan.
Gama saavutti 2017 hopeaa Brasilian Openissa hävittyään loppuottelun Daniel Pereiralle.
Gama saavutti uransa toisen Brasilian mestaruuden 2018 voitettuaan loppuottelussa Alan Menezesin. Lokakuussa hän sijoittui toista kertaa viidenneksi Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa Chilessä.
Hän saavutti kolmannen Brasilian mestaruuden 2021 voitettuaan loppuottelussa Jorge Carvalhon.
Vapaaottelu

Gama aloitti vapaaottelun kotimaassaan Brasiliassa elokuussa 2008. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa Hercio de Souzalle takakuristuksella.
Edvard Hoem

| Edvard Hoem |
| --- | --- |
 Edvard Hoem
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1949 (ikä 75) Fræna, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Esikoisteos:  Som grønne musikanter
Aiheesta muualla
web.archive.org/web/20141217042608/edvardhoem.no
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edvard Hoem (s. 10. maaliskuuta 1949 Fræna, Norja) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa on 1969 ilmestynyt runokokoelma Som grønne musikanter. Läpimurtoteos on 1971 ilmestynyt poliittisesti kantaa ottava Anna Lena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvard Hoem Wikimedia Commonsissa
Emily Rosen riivaaja

| Emily Rosen riivaaja> The Exorcism of Emily Rose |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Scott Derrickson
Käsikirjoittaja:   Paul Harris Boardman  Scott Derrickson 
Tuottaja:  Paul Harris Boardman
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  Tom Stern
Leikkaaja:  Jeff Betancourt
Pääosat:   Laura Linney  Tom Wilkinson  Jennifer Carpenter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Entertainment
Levittäjä:  Screen Gems Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emily Rosen riivaaja (engl. The Exorcism of Emily Rose) on Scott Derricksonin ohjaama, vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhu- ja draamaelokuva.
Elokuvan keskipisteenä on nuori Emily Rose, joka alkaa saada outoja kohtauksia. Emilyn perhe uskoo, että tämä on riivattu, ja kutsuu paikalle kylän papin, joka päättää aloittaa manauksen häätääkseen riivaajat. Tyttö kuitenkin kuolee ja pappia syytetään kuolemantuottamuksesta, sillä lääkärit uskovat Emilyn olleen oikeasti sairas. Elokuva seuraa oikeudenkäyntiä ja papin sekä Emilyn perheen näkemyksiä asiasta.
Elokuva perustuu löyhästi tositapahtumiin: vuonna 1976 Länsi-Saksassa kaksi katolista pappia toimitti lukuisia manaussessioita riivatuksi uskotulle nuorelle naiselle nimeltä Anneliese Michel. Lopulta ruoasta ja epilepsiansa hoidosta kieltäytynyt Michel riutui kuoliaaksi. Papit tuomittiin oikeudessa kuolemantuottamuksesta sakkorangaistuksiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Laura Linney   | … |   Erin Bruner   |
|   Tom Wilkinson   | … |   Isä Moore   |
|   Jennifer Carpenter   | … |   Emily Rose   |
|   Campbell Scott   | … |   Ethan Thomas   |
|   Joshua Close   | … |   Jason   |
|   Kenneth Welsh   | … |   Tohtori Mueller   |
Ed Marinaro

Ed Marinaro (s. 31. maaliskuuta 1950 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja. Cornellin yliopiston joukkueessa pelannut Marinaro varattiin NFL:n vuoden 1972 varaustilaisuudessa, varaajana Minnesota Vikings. Marinaro pelasi ammattilaisena kuusi kautta, kunnes joutui lopettamaan uransa jalkavamman takia. Marinaro pääsi College Football Hall of Fameen vuonna 1991. Jalkapallouransa jälkeen Marinaro muutti Los Angelesiin ja ryhtyi näyttelijäksi. Hän on näytellyt muun muassa Hill Street Blues -televisiosarjassa Joe Coffeyn roolissa vuosina 1981–1987.
Aiheesta muualla

Ed Marinaro Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Emily St. John Mandel

| Emily St>  John Mandel |
| --- | --- |
 Mandel vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1979 Comox, Kanada
Kansalaisuus:  kanadalainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  fiktio
Aiheesta muualla
emilymandel.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Emily St. John Mandel (s. 1979 Comox, Kanada) on kanadalainen kirjailija.
Mandel on julkaissut viisi romaania, joista ensimmäinen, Last Night in Montreal, julkaistiin 2009. Hänen neljäs teoksensa, postapokalyptinen Station Eleven (2014), voitti Arthur C. Clarke -palkinnon ja oli ehdolla Women’s Prize for Fiction-, National Book Award- ja PEN/Faulkner-palkinnon saajaksi. Romaanista tehtiin minisarja, joka sai ensi-iltansa HBO Max -suoratoistopalvelussa joulukuussa 2021.
Mandel asuu New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi tytär.
Suomennetut teokset

Asema 11.  (Station Eleven, 2014)  Suomentanut Aleksi Milonoff. Helsinki:  Tammi, 2022.  ISBN 978-952-04-3998-9.
Lasihotelli.  (The Glass Hotel, 2020)  Suomentanut Aleksi Milonoff. Helsinki:  Tammi, kesäkuu 2023.  ISBN 9789520446031.
Lev Dutkovskyi

Lev Dutkovskyi
Lev Tarasovytš Dutkovskyi (ukr. Лев Тарасович Дутковський; 9. huhtikuuta 1943 Kuty, Ivano-Frankivskin alue – 16. toukokuuta 2023 Tšernivtsi) oli ukrainalainen säveltäjä ja lauluntekijä.
Dutkovskyi perusti vuonna 1966 VIA-yhtyeen Smeritška. Hän kirjoitti ja sovitti sille muun muassa kappaleet ”Snižynky padajut” (1966), ”Bažannja” (1967) ja ”U Karpatah’ h’odyt osin” (1968). Dutkovskyi kiersi kokoonpanon kanssa Neuvostoliitossa ja sen ulkopuolella. Hän teki neljätoista äänitystä Melodija-levymerkille vuosina 1970–1991. Dutkovskyi perusti yleisukrainalaisen Jaremtšuk-varieteelaulufestivaalin vuonna 1996. Hänelle myönnettiin vuonna 1997 Ukrainan presidentin suurpalkinto rockkantaatista ”Diva Marija, h’rany nam Ukrajinu”. Samana vuonna Dutkovskyi sai Ukrainan kansantaiteilijan arvonimen. Vuonna 2019 hänelle myönnettiin Ukrainan ansioritarikunnan toisen luokan kunniamerkki.
Lev Djomin

| Lev Stepanovitš Djomin |
| --- | --- |
 Lev Djomin (oik.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1926  Moskova, Neuvostoliitto
Kuollut: 18. joulukuuta 1998 (72 vuotta)  Tähtikaupunki, Venäjä
Ammatti:  tekniikan tohtori
Ura
Sotilasarvo:  eversti
Lennot

 :  Sojuz 15
 
Lev Stepanovitš Djomin (ven. Лев Степанович Дёмин; 11. tammikuuta 1926 Moskova – 18. joulukuuta 1998 Tähtikaupunki) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Djominillä oli tekniikan tohtorin tutkinto ja hän oli Neuvostoliiton ilmavoimien eversti. Hän lensi Sojuz 15 -avaruusaluksella. Vuonna 1982 hän erosi avaruusohjelmasta ja siirtyi syvän meren tutkimukseen.
Djomin kuoli syöpään vuonna 1998.
Lauma

Lauma hanka-antilooppeja.
Lauma merkitsee isoa joukkoa eläimiä. Sana liitetään useimmiten nisäkkäisiin, kun taas esimerkiksi suurta lintu- tai kalajoukkoa kutsutaan parveksi.
Eläinten eläminen laumoissa on keskeinen tutkimuskohde sosiobiologiassa. Lauma tuo turvaa joillekin eläimille, sillä esimerkiksi seeprayksilö sekoittuu raitojensa avulla lauman sekaan ja niin saalistajan on vaikeampi huomata sitä. Toisaalta saalistajat havaitsevat suuren lauman yksittäistä eläintä helpommin. Laumassa on kuitenkin paljon todennäköisempää selvitä, sillä ympärillä saattaa olla satoja muita yksilöitä suojaamassa. Lauman jäsenet saattavat myös suojella muita jäseniä.
Clifton Sextet

| Clifton Sextet> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Juho-Antti Ahola, kitara   Juho Vanhatalo, laulu, piano   Vesa-Matti Mäkinen, kitara   Timo Suojärvi, basso   Sami Kettunen, rummut  
Levy-yhtiö:  Bonnier Amigo, 2007–  
Aiheesta muualla
www.cliftonsextet.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Clifton Sextet (lyh. C.S.) on vuonna 2002 perustettu, viisihenkinen helsinkiläinen suomenkielistä rockia soittava yhtye. Ennen levytyssopimuksen allekirjoittamista yhtye ehti julkaista neljä omakustanne-EP:tä ja kasvaa kolmihenkisestä äänitysprojektista oikeaksi bändiksi.
Historia > Perustaminen

Bändi perustettiin vuonna 2002, kun laulaja Juho Vanhatalo tapasi kitaristi Vesa-Matti Mäkisen ja Juho-Antti Aholan muutettuaan maalta kaupunkiin. Vanhatalo tutustui myös basisti Timo Suojärveen ja rumpali Sami Kettuseen, mutta heitä ei vielä silloin pyydetty mukaan bändiin.
Historia > Alkuajat, Tiesitkö tämän minusta? -EP ja omakustanteet

Clifton Sextet alkoi tehdä Tiesitkö tämän minusta? -EP:tä vuonna 2002. Se ei ollut teknisesti kovinkaan ammattitaitoinen, mutta se toi lisää innostusta ja soittamisen riemua. EP valittiin jopa Soundissa kuukauden demoksi.
Toinen omakustanne Ennen seitsemää julkaistiin kesäkuussa 2004. Kolmas EP Kenen luona olit yötä? tehtiin vielä alkuperäisellä kokoonpanolla, mutta pian sen jälkeen päätettiin hankkia myös basisti ja rumpali.
Kesällä 2006 alettiin äänittää ensimmäistä kertaa uudella kokoonpanolla ja tammikuussa 2007 C.S. julkaisi neljännen omakustanne-EP:n Tästä paikasta suoraan ylöspäin. Tulos oli valmiimpi kuin aikaisemmin, ja sai myös paremman vastaanoton.
Bändi voitti YleX:n demoraadin, ja kanavan kuulijat äänestivät bändille toisen sijan seuraavan viikon Himotuimmat-äänestyksessä. YleX julkisti joulukuussa 2007, että Clifton Sextet oli vuoden eniten Himotuimmat-ääniä kerännyt demovoittaja. Yhtyeen saatua näkyvyyttä myös Rumba-lehdessä alkoivat levy-yhtiötkin kiinnostua.
Historia > Levytyssopimus

Clifton Sextet allekirjoitti kahden albumin sopimuksen Bonnier Amigon kanssa, ja Egotripin rumpali Sampo Haapaniemi kiinnostui projektista ja lähti mukaan tuottajaksi. Syyskuussa 2007 alettiin tehdä ensimmäistä levyä, joka lopulta julkaistiin 24. syyskuuta 2008.
Yhtyeen kappaleet "Nuoret ja kauniit" sekä "Se kuuluisa tunne" ovat soineet MTV3-televisiokanavan mainoksissa:  "Nuoret ja kauniit" kanavapakettimainoksissa ja "Se kuuluisa" tunne Tukka auki -sarjan puffissa.
Yhtye jäi tauolle alkuvuodesta 2009.
Historia > Tauolla

Tauolle jäätyään Clifton Sextetin jäsenet päätyivät kahteen eri bändiin. Juho ja Vesa-Matti Kesävieraisiin ja Juho-Antti, Timo ja Sami Picture of a Girl -yhtyeeseen.
Jäsenet

Juho-Antti Ahola (kitara) (2002–)
Juho Vanhatalo (laulu, piano) (2002–)
Vesa-Matti Mäkinen (kitara) (2002–)
Timo Suojärvi (basso) (2004–)
Sami Kettunen (rummut) (2004–)
Julkaisut > Omakustanteet

Tiesitkö tämän minusta? (2002)
Ennen seitsemää (2004)
Kenen luona olit yötä? (2005)
Tästä paikasta suoraan ylöspäin (2007)
Julkaisut > Albumit

Uudet paremmat kaverit (24. syyskuuta 2008)
Julkaisut > Singlet

Toisessa on kitara (tammikuu 2008)
Nopeus kasvaa (maaliskuu 2008)
Pariisi-Dakar (elokuu 2008)
Aiheesta muualla

Clifton Sextetin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Clifton Sextet Myspacessa (englanniksi)
Lauluturpiaali

| Lauluturpiaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Turpiaalit Icteridae
Suku::  Lauluturpiaalit Dives
Laji::  dives
Kaksiosainen nimi
 Dives dives  (Deppe, 1830) 

Katso myös
   Lauluturpiaali Wikispeciesissä   Lauluturpiaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lauluturpiaali (Dives dives) on keskiamerikkalainen varpuslintu, joka elää Meksikosta Costa Ricaan. Sen elinympäristön ala on noin 592 000 neliökilometriä ja populaation koko 0,5–5 miljoonaa yksilöä. Pari rakentaa pesänsä puuhun tai pensaaseen ja naaras munii 3–4 munaa, joita se hautoo yksin.
Debaltseve

| Debaltseve Debaltsevo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Debaltseve
 Koordinaatit: 48.3403°N, 38.4003°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetsk
Kaupungintalon osoite:  vyl. Sovjetska 85, Debatltseve, 84700 Donetskin alue
Rautatieasema:  1878
Kaupungiksi:  15.11.1938
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,0 km²
Väkiluku (2013)  (Vuoden 2015 alussa tuhannet paenneet sotaa):  25 774 (kaupunki) 
 – Metropolialue:  45 983 (kaupunkipiiri) 
 
 www.debaltsevo-rada.dn.ua 
 Kaupunkipiirin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Debaltseve (ukr. Деба́льцеве) eli Debaltsevo (ven. Деба́льцево) on Itä-Ukrainan Donetskin alueen itäosissa, lähellä Luhanskin alueen rajaa sijaitseva kaupunki ja kaupunkipiiri. Kaupunki ja sen lähistö on keskeinen Donetsin laakion liikenteellinen solmupiste sekä maantie- että rautatieliikenteelle.
Paikalle muodostui 1800-luvun alussa Ilinkan kylä. Nykyinen nimi on peräisin vuodelta 1878, jolloin sinne perustettiin rautatieasema. Kaupungin aseman paikkakunta sai 1938, mitä ennen se oli kehittynyt kaupunkityyppiseksi taajamaksi.
Väestö

Vuonna 2013 kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 25 774 ja koko kaupunkipiirin asukasluvuksi 45 983 henkeä. Kaupunkipiiriin kuului tuolloin Debaltseven lisäksi Svitlodarskin kaupunki (ukr. Світлодарськ, 12 164 as.) ja Myronivskyin kaupunkityyppinen taajama (ukr. Миронівський, 8 045 as.).
Kaupunkipiirin asukasluku on pudonnut runsaasti Neuvostoliiton ajoista. Vuonna 1970 kaupungin asukasluku oli 35 700. Piirin asukasluku oli 57 400 vuonna 1989 ja 52 200 vuonna 2001.
Vuonna 2015 Ukraina muutti Debaltseven taistelun jälkeisen miehityksen johdosta piirijakoa niin, että aiemmin kaupunkipiiriin kuulunut Svitlodarsk siirtyi nykyisin Bah’mutin piirinä tunnetun aluehallinnollisen alueen osaksi. Vuonna 2020 aluehallinnollisessa jaossa kaupunkipiirit purettiin, ja vuodesta 2015 venäläisjoukkojen ja sen nukkehallinnon miehittämä Debaltseve siirtyi Ukrainan aluehallinnossa miehitysalueelle muodostetun Horlivkan piiriin alaisuuteen.
Liikenteen solmupiste

Kaupungin kautta kulkevat ja siellä risteävät tärkeät eurooppatiet E 40 ja E 50, jotka Itä-Ukrainassa muodostuvat valtateistä M03 (Kiova–Harkova-Slovjansk–Debaltseve–Antratsyt–Venäjän raja Luhanskin alueen kaakkoisrajalla) ja M04 (mm. Dnipro–Donetsk–Debaltseve–Luhansk–Venäjän raja Luhanskin alueen itäosissa). Kaupunki sijaitsee 84 kilometriä Donetskin kaupungista koilliseen (E50-valtatietä), Donetskista Luhanskin johtavan melko suoran valtatieyhteyden puolivälissä. Kaupungin rautatieasema on  Ukrainan rataverkon risteysasema.
Kaupungissa valmistetaan rautatie- ja kaivoslaitteita, siellä on asfalttiasema, rautateiden huoltovarikko, elintarviketeollisuutta ja rautatieliikenteen oppilaitos.
Sotatantereena 2014–2015

Itä-Ukrainan sodassa Debaltseve on ollut taistelujen kohteena useasti. Myös tammikuussa 2015 niin sanottujen  Donetskin ja Luhanskin "kansantasavaltojen" sotavoimat, joita Venäjän federaatio tukee valtiollisella tiedotuksellaan, uudenaikaisella aseistuksellaan ja sotilaillaan Itä-Ukrainassa, ovat taistelleet kaupungin lähellä ukrainalaisjoukkoja vastaan (esim.).
Ukrainalaiskannan mukaan Itä-Ukrainan sotaan osallistui tammikuussa jo 9 000 Venäjältä tullutta sotilasta. Myös esimerkiksi venäläinen Sotilaiden äidit -järjestö on raportoinut vastaavia lukuja (esim. ). Uutisvälineet viestivät tammikuun loppupuolella jo kolmella suunnalla Debaltseven kaupunkia piirittävien venäläisten tukemien separatistien pyrkivän motittamaan tai valtaamaan Debaltseven siellä olevine joukkoineen.
Tulitus on surmannut myös lukuisia siviilejä. Yhdistyneet kansakunnat vaati jo seudulle tulitaukoa tammikuun 2015 lopussa, että siviilit pääsisivät turvallisesti pois ja haavoittuneet voitaisiin evakuoida. Eräs Debaltseven evakuoinnista vastaava taho kertoo, että Venäjän tukemat kapinalliset kohdistavat tulitusta evakuointiajoneuvoihin. Kaikkia evakuointihalukkaita ei päästä heikon turvallisuustilanteen takia noutamaan. Evakuointien ohella ainakin 8 000 asukkaan arvioidaan paenneen Debaltsevesta.
Kyiv Postin haastattelemien sotilaiden mukaan motti sulkeutui 16. helmikuuta ja seuraavana päivänä kapinalliset valtasivat osan kaupungista. Motti alkoi muodostua jo 9. helmikuuta, kun joukko kapinallisia valtasi panssarivaunun tukemana tien varrella olevan Lohvynoven kylän, jossa oli vain neljä ukrainalaista sotilasta. Ukrainan joukkoja pakeni yksitellen peltojen ja metsien halki. Mottiin jäi ehkä jopa 8000 ukrainalaista sotilasta.
Ukrainan joukot alkoivat vetäytyä kaupungista 18. helmikuuta 2015. Ukrainan presidentti Petro Porošenko sanoi määränneensä "suunnitellun ja organisoidun vetäytymisen". Ukrainan viranomaisten mukaan kaupunkia ei ikinä saarrettu, mutta paenneiden sotilaiden mukaan tie Artemivskiin oli ollut poikki tykistötulen ja miinojen vuoksi, ja he olivat olleet yli viikon ilman tarvikkeita, ammustäydennyksiä ja haavoittuneiden evakuointia.
Debaltseven rautatieasemaa.
Debaltseven asema yöllä.
Voimalaitos joen äärellä.
Tarkastuspiste kaupunkiin johtavalla tiellä (27.9.2014), Itä-Ukrainan sodan aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Debaltseve Wikimedia Commonsissa
Nick Paton Walsh: Ukrainians blame politicians as fighting intensifies (mainitaan mm., että 200 uhria tuotu ruumishuoneelle kuukauden sisään, 2.2.2015, video) (englanniksi) (cnn.com)
Nato-kenraali: Venäjä osallistuu Debaltseven taisteluihin (11.2.2015) (yle.fi)
Lindisfarne (fregatti)

Lindisfarne oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti joka oli rakennettu 1886. Laiva oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1907-1917. Ensimmäisen maailmansodan aikana saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi laivan 3. toukokuuta 1917 Irlannin lounaispuolella laivan miehistön pelastuessa.
Fregatti Lindisfarnen rakensi Richardson, Duck & Co. South Stocktonissa Englannissa 1886 lontoolaiselle John Lidgett & Sons-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1 703 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 74,60 metriä, leveys 11,80 metriä ja syväys 7,35 metriä.
Suomeen fregatti ostettiin John Lidgett & Sons-varustamolta vuonna 1907. Laiva oli Australian ja Yhdysvaltain liikenteessä kuljettaen muun muassa puutavaraa ja paluulastina vehnää. Lindisfarne oli salpietarilastissa matkalla Chilen Caleta Buenasta Le Havreen Ranskaan kun saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi laivan 3. toukokuuta 1917 Irlannin lounaispuolella. Lindisfarnen miehistö pelastui.
Ed McMahon

| Ed McMahon |
| --- | --- |
 Ed McMahon vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1923  Detroit, Michigan
Kuollut: 23. kesäkuuta 2009 (86 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Koomikko, juontaja, edustaja
Puoliso:  Pam Hurn (22. helmikuuta 1992 – 23. kesäkuuta 2009) Victoria Valentine (6. maaliskuuta 1976 – 1989) (eronnut), 1 lapsi Alyce Ferrill (5. heinäkuuta 1949 – 1976) (eronnut), 4 lasta
Edward Leo Peter ”Ed” McMahon Jr. (6. maaliskuuta 1923 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 23. kesäkuuta 2009 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juontaja, joka esiintyi uransa aikana muun muassa Johnny Carsonin sidekickinä ohjelmassa The Tonight Show. Hän on esiintynyt myös elokuvissa Terroristit, Mitäs me ryöstäjät, Full Moon High ja Neitsytperho.
McMahonilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla

Ed McMahon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leinier Domínguez

| Leinier Domínguez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Leinier Domínguez Pérez
Syntynyt: 23. syyskuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   kuubalainen
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
Elo-luku:  2 754 (tammikuussa 2014) FIDE:n listan sijoitus 14.
Korkein Elo:  2 757 (heinäkuussa 2013)
Aiheesta muualla
chessleinier.com
Leinier Domínguez Pérez (s. 23. syyskuuta 1983 Havanna, Kuuba) on kuubalainen shakin suurmestari. Hän on pikashakin maailmanmestari 2008.
Aiheesta muualla

FIDE-kortti: Leinier Domínguez (englanniksi)
Leinier Domínguez ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Edvard Himberg

Edvard Himberg (20. helmikuuta 1853 Hamina – 26. syyskuuta 1885 Tuusula) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Hän oli ensimmäisiä suomenkielisiä tenoreja, joka esiintyi pitkään Suomalaisessa Teatterissa sen perustamisen jälkeisinä vuosina.
Ura näyttelijänä ja laulajana

Haminassa syntynyt Himberg aloitti uransa August Westermarkin vuonna 1870 perustamassa kiertävässä oppilasteatterissa Unga Finska Teaternissa, joka parin vuoden ajan esiintyi Helsingin lisäksi lähinnä läntisen Suomen kaupungeissa kuten Turku, Pori ja Tampere. Westermarkin teatterin ohjelmisto oli kaksikielistä ja Himberg oli August Aspegrenin, Aurora Gullsténin, Selma Heermanin ja August Öqvistin ohella yksi seurueen viidestä suomea taitavasta näyttelijästä.
Syksyllä 1872 hän siirtyi Kaarlo Bergbomin samana kevään perustamaan Suomalaiseen Teatteriin, joka oli ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri ja nykyisen Suomen Kansallisteatterin edeltäjä. Himberg oli mukana sen ensimmäisessä näytännössä, joka järjestettiin Porin Hotelli Otavassa lokakuussa 1872. Suomalaisen Teatterin asettuttua pysyvästi pääkaupunkiin, esiintyi Himberg puheosaston lisäksi myös sen lauluosastolla eli Suomalaisessa Oopperassa.
Himbergin tunnettuihin rooleihin lukeutui muun muassa Anianin osa Aleksis Kiven näytelmässä Margareta, jonka kantaesitys oli Porissa lokakuussa 1872. Myöhemmin Suomalainen Teatteri esitti sitä myös Tampereella ja Viipurissa. Oopperalaulajan uransa hän aloitti huhtikuussa 1874, jolloin Suomalainen Ooppera esitti Gaetano Donizettin oopperaa Lucia di Lammermoor. Himberg löydettiin puheteatterin puolelta, kun suomenkielisiä tenoreja ei ollut tarpeeksi. Hän lauloi Lucia di Lammermoorissa Normanin ja Arthurin osat, muissa rooleissa olivat Lorenz Nikolai Achté, hänen tuleva puolisonsa Emmy Strömer, sekä John Bergholm ja Ludvig Ericsson.
Viimeiset vuodet

Lehtitietojen mukaan Himberg kärsi alkoholismista ja joutui sen vuoksi eroamaan Suomalaisesta Teatterista vuonna 1880. Hän työskenteli näyttelijänä vielä parin vuoden ajan Norjan pääkaupungissa Kristianiassa, jonka jälkeen Himberg vetäytyi viimeisiksi vuosikseen Tuusulanjärven taiteilijayhteisössä sijaitsevaan Lepolan huvilaan. Varattomaksi ajautuneen näyttelijän otti huostaansa huvilan omistanut arkkiatri Otto E. A. Hjelt. Edvard Himberg kuoli vain 32-vuotiaana syyskuussa 1885.
Dornier Do 317

| Dornier Do 317 |
| --- | --- |
 Do 317 V1
Tyyppi:  pommikone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Dornier Flugzeugwerke
Ensilento:  8.9.1943
Valmistusmäärä:  1 
Kehitetty mallista:  Dornier Do 217
Dornier Do 317 oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen pommikone, joka suunniteltiin osaksi RLM:n käynnistämää Bomber B -nimistä lentokoneen suunnittelukilpailua. Do 317:n suunnitteli Dornier, ja koneesta valmistettiin vain yksi prototyyppi ennen projektin hylkäämistä pitkien moottorijohteisten viivästysten vuoksi.