stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rakennusliitto

| Rakennusliitto |
| --- | --- |

Perustettu:  1930
Perustaja:  STL:n rakennusosastot
Toimiala:  Rakennusalojen ammattijärjestö
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  66 225 (1.1.2022)
Puheenjohtaja:  Kimmo Palonen
Jäsenlehti:  Rakentaja
Aiheesta muualla
www.rakennusliitto.fi/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakennusliitto (vuoteen 1991 Rakennustyöläisten Liitto) on Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestöön kuuluva rakennusalan ammattiliitto. Liitto edustaa talonrakennus-, talotekniikka-, maalaus-, lattianpäällystys-, maa- ja vesirakennus-, asfaltti-, vedeneristys- sekä rakennustuoteteollisuuden alojen työntekijöitä.
Liiton puheenjohtajina ovat toimineet muiden muassa Aarne Saarinen, Erkki Salomaa ja Aarno Aitamurto. Nykyinen puheenjohtaja on Kimmo Palonen ja varapuheenjohtaja Jyrki Ojanen. Rakennusliitossa on noin 66 000 jäsentä noin kahdessasadassaneljässäkymmenessä ammattiosastossa, joista tamperelainen osasto 10 on isoin. Rakennusliitto on luopunut poliittisista ryhmärakenteista, joten se ei osallistu myöskään SAK:ssa sosiaalidemokraattisen tai vasemmistoliittolaisen ryhmän toimintaan. Rakennusliitto julkaisee kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvää Rakentaja-lehteä.
Rakennustyöläisillä on ollut ammattiosastoja 1800-luvun lopulta alkaen. Vuosina 1924–1930 toiminut Suomen Rakennustyöväen Liitto oli ensimmäinen kaikkia rakennustyöläisiä yhdistämään pyrkinyt liitto. Se asetettiin toimintakieltoon kommunistilaeilla vuonna 1930. Rakennusliitto laskee toimintansa alkaneen vuodesta 1924.
Suomen Putkimiesliitto lakkautti toimintansa joulukuussa 1957 ja SPL:n osastot yhdistyivät rakennusliittoon vuoden 1958 alusta alkaen. Vuodesta 1904 alkaen toiminut Suomen Muurarien Liitto yhdistyi rakennusliittoon vuonna 1971, jolloin liittoon muodostettiin muurarien jaosto.
Puheenjohtajat

Uno Nurminen, 1924–1930
Tuomas Bryggari, 1930–1939
Uno Nurminen, 1939–1945
Viljo Rautelin, 1945–1955
Aarne Saarinen, 1955–1967
Erkki Salomaa, 1967–1971
Aarno Aitamurto, 1971–1987
Pekka Hynönen, 1987–2005
Matti Harjuniemi, 2005–2023
Kimmo Palonen, 2023–
Liittokokousvaalit

Rakennusliiton liittokokousedustajat on valittu suhteellista vaalitapaa käyttäen vuodesta 1971 alkaen.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | vaaliliittojen edustajat ja ääniosuus | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | a | a | b | b | c | c | d | d | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | SKDL/Vas. | SKDL/Vas. | SDP | SDP | SKP | SKP | muut | muut | äänestys- aktiivisuus |
| 1979 |  | 73,7 % |  | 26,3 % |  |  |  |  | 45,2 % |
| 1991 |  | 76,4 % |  | 22,9 % |  |  |  | 0,5 % | 34,8 % |
| 1999 | 155 | 75,03 % | 45 | 23,39 % | 3 | 1,58 % |  |  | 36,9 % |
| 2007 | 165 | 77,62 % | 43 | 20,8 % | 2 | 1,57 % |  |  | 28,8 % |
| 2011 | e 218 / 97,5 % | e 218 / 97,5 % | e 218 / 97,5 % | e 218 / 97,5 % | 4 | 2,5 % |  |  | 31 % |
a 1979: Rakennusliiton kansandemokraattinen ryhmä; 1999: ”Laadukkaasti ja rakentavasti 2000-luvulle” (Vasemmistoliiton ja sitoutumattomien vaaliliitto); 2007: ”Yhteistyöllä rakentaen”-vaaliliitto (Vasemmistorakentajat ja sitoutumattomat) b 1999: ”Mukana rakentajan arjessa” (Sosiaalidemokraattien ja sitoutumattomien vaaliliitto); 2007: ”Urakoimassa etujesi puolesta”-vaaliliitto (Sosiaalidemokraatit ja sitoutumattomat) c 1999: Kommunistien ja sitoutumattomien vaaliliitto; 2007–2011: ”Uusi suunta Rakennusliittoon”-vaaliliitto e Tule rakentamaan liittoa
Lähteet: SAK,  Rakennusliitto
Aiheesta muualla

Liiton kotisivu
Tilastotietoja Rakennusliitosta vuosilta 1988–1998 (Rakennusliitto 1999)
Rakentaja-lehti
| n k Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK |
| --- | --- |
Puheenjohtajat:  Hämäläinen (1969–1974)  Oivio (1974–1981)  Viinanen (1981–1990)  Ihalainen (1990–2009)  Lyly (2009–2016)  Eloranta (2016–) 
Jäsenliitot:  Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto Suomen Lentoemäntä- ja Stuerttiyhdistys  Ilmailualan Unioni  Julkisten ja hyvinvointialojen liitto Aliupseeriliitto  Rajaturvallisuusunioni  Tulliliitto  Vankilavirkailijain Liitto  Kaupanalan esimiesliitto  Palvelualojen ammattiliitto Pam  Paperiliitto  Posti- ja logistiikka-alan unioni  Rakennusliitto  Rautatiealan Unioni RAU  Suomen Elintarviketyöläisten Liitto  Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni  Suomen Merimies-Unioni  Suomen Muusikkojen Liitto  Suomen Sosialidemokraattinen Sanomalehtimiesliitto  Sähköalojen ammattiliitto  Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto  Teollisuusliitto  Yleinen Lehtimiesliitto
Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1994 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 67 eri maasta, jotka kilpailivat 61 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Venäjä.
Mitalitaulukko

| Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 11 | 8 | 4 | 23 |
| 2 |  Norja | 10 | 11 | 5 | 26 |
| 3 |  Saksa | 9 | 7 | 8 | 24 |
| 4 |  Italia | 7 | 5 | 8 | 20 |
| 5 |  Yhdysvallat | 6 | 5 | 2 | 13 |
| 6 |  Etelä-Korea | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 7 |  Kanada | 3 | 6 | 4 | 13 |
| 8 |  Sveitsi | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 9 |  Itävalta | 2 | 3 | 4 | 9 |
| 10 |  Ruotsi | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 11 |  Japani | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 12 |  Kazakstan | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 13 |  Ukraina | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 14 |  Uzbekistan | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Valko-Venäjä | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 16 |  Suomi | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 17 |  Ranska | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 18 |  Alankomaat | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 19 |  Kiina | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 20 |  Slovenia | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 21 |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 22 |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 61 | 61 | 61 | 183 |
Lähde: Lillehammer 1994 olympic.it. Viitattu 23.1.2016. (englanniksi)
Gascognenbassetti

| Gascognenbassetti |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ranska
Määrä:  Suomessa rekisteröity 22
Alkuperäinen käyttö:  jäniksen ja kaniinin metsästys
Nykyinen käyttö:  ajokoira
Muita nimityksiä:  basset bleu de Gascogne, Blue Gascony Basset, Blauer Basset der Gascogne, basset azul de Gascuña, gascogne’i sinine basset
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.3 Pienet ajavat koirat #35
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  34–38cm
Väritys:  sininen (blue roan) tan-merkein
Gascognenbassetti (ransk. basset bleu de Gascogne) on ranskalainen koirarotu, jota tavataan erityisesti Gascognen alueella. Suomeen tuotiin ensimmäinen yksilö vuonna 2003.
Ulkonäkö

Rotu muistuttaa rakenteeltaan, kooltaan ja luonteeltaan erästä toista ranskalaista ajokoirarotua, basset artesien normandia. Sitä kuvaillaan hyvin tyypilliseksi bassetiksi, joka on perinyt kantarotunsa piirteitä. Vaikka sen tulee olla melko tanakka, se ei kuitenkaan saa olla rakenteeltaan liian raskas.
Kallo on hieman kaareva, otsapenger vain hieman erottuva. Silmät ovat soikeat ja ruskeat ja ilmeeltään hieman surulliset. Korvat ovat riippuvat, teräväkärkiset, ohuet ja kiertyneet. Kuono on samanpituinen kuin kallo, kuononselkä hieman kyömy, kirsu leveä ja musta. Huulet ovat melko riippuvat, purenta aina leikkaava. Kaula on hieman kaareva ja melko pitkä, ja siinä on jonkin verran löysää kaulanahkaa. Rintakehä on pitkä ja tilava, selkä pitkä. Hännän asento on sapelimainen. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väritys koostuu mustista ja valkoisista laikuista ja täplityksestä, antaen liuskeensinisen vaikutuksen. Silmien yläpuolella, poskissa, huulissa, korvien sisäpuolella, raajoissa ja hännän alla on tan-merkit. Säkäkorkeus vaihtelee 34–38 cm välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Gascognenbassetti on iloinen, eloisa, ystävällinen, leikkisä, ketterä ja aktiivinen. Se soveltuu sekä yksinään että ajuemetsästykseen. Yleensä sillä ajetaan jäniksiä ja kaniineja.
Alkuperä

Rotu polveutuu isogascognenajokoirasta. Se jouduttiin elvyttämään 1800-luvun lopulla. Erityistä huomiota jalostuksessa on sen jälkeen kiinnitetty siihen, että ns. "eteläranskalaisen koiran" (du Midi) ominaisuudet saataisiin säilytettyä.
Aiheesta muualla

Gascognenbassetin rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
| n k Ranskalaiset koirarodut |
| --- | --- |
FCI:  Ariègenajokoira  Ariègenseisoja  Auvergnenseisoja  Barbet  Basset artésien normand  Beagle-harrier  Beaucenpaimenkoira  Bichon frisé  Billy  Bordeaux’ndoggi  Bourbonnaisinseisoja  Bouvier  Bretagnenbassetti  Bretoni  Brienpaimenkoira  Briquet griffon vendéen  Chien d’artois  Englantilais-ranskalainen pienriistan ajokoira  Gascogne-saintongenajokoira  Gascognenbassetti  Grand anglo-français blanc et noir  Grand anglo-français blanc et orange  Grand anglo-français tricolore  Grand basset griffon vendéen  Grand griffon vendéen  Griffon bleu de gascogne  Griffon fauve de bretagne  Griffon nivernais  Isogascognenajokoira  Korthalsingriffoni  Löwchen  Papillon  Petit basset griffon vendéen  Phalène  Picardienpaimenkoira  Picardienspanieli  Pienigascognenajokoira  Poitevin  Pont-audemerinspanieli  Porcelaine  Pyreneittenkoira  Pyreneittenpaimenkoira  Ranskanajokoira  Ranskanbulldoggi  Ranskanseisoja, gascognelaistyyppi  Ranskanseisoja, pyreneläistyyppi  Ranskanspanieli  Saint-germaininseisoja  Sininenpicardienspanieli  Villakoira 
Muut SCC:n hyväksymät:  Bruno saint hubert français  Korsikankoira  Provencenajokoira  Saint-usugenspanieli 
Harvinaiset:  Auvergnenpaimenkoira  Craunpaimenkoira  Labrit  Languedocinpaimenkoira  Larzacinspanieli  Savoijinpaimenkoira 
Sukupuuttoon kuolleet:  Ardennienbassetti  Artésien-normand  Artoisinbassetti  Bouletingriffoni  Chambray  Charlesinseisoja  Chien-gris  Dupuynseisoja  Guerlainingriffoni  Isobretagnenajokoira  Keskikokoinen englantilais-ranskalainen ajokoira  Lanenbassetti  Levesque  Mâtin  Normand-poitevin  Normandianajokoira  Ranskanpodenco  Saintongenajokoira  Saintongenbassetti  Valkoinenajokoira 
Gascognenbassetti vuonna 1915
Ilmastonmuokkaus

Ilmastonmuokkausta pienhiukkasten ja niiden tehostaman pilvenmuodostuksen avulla.
Ilmastonmuokkaus on maapallon ilmaston suunnitelmallista muuttamista erilaisin teknisin keinoin. Sen avulla voidaan pyrkiä vaikuttamaan muun muassa maapallolle tulevan auringon säteilyenergian määrään tai ilmakehän eri kaasujen pitoisuuksiin. Ilmastonmuokkausta on esitetty yhdeksi keskeiseksi keinoksi kasvihuonekaasupäästöjen aiheuttaman ilmastonmuutoksen hillintään.
Historiaa

Ilmastonmuokkauksen edeltäjänä voidaan pitää paikalliseen säätilaan vaikuttavaa säänmuokkausta. Säänmuokkauksen edelläkävijöinä olivat 1900-luvulla venäläiset, jotka perustivat jo vuonna 1932 sateentekemisen instituutin Leningradiin. Paikallisen sateentekemisen ohella Neuvostoliitossa suunniteltiin muun muassa arktisten alueiden vapauttamista jäästä ilmastoa muokkaamalla. Säänmuokkausta on pyritty käyttämään myös sotilaallisiin tarkoituksiin muun muassa Vietnamin sodassa, jossa vihollisten etenemistä yritettiin hidastaa sateenteon avulla.  Sittemmin Yhdistyneet kansakunnat kielsi sään- ja ilmastonmuokkauksen sotilaallisiin tarkoituksiin vuonna 1978.
Menetelmiä

Ilmastonmuokkaukseen ehdotetut menetelmät ovat varsin moninaisia. Ne jaetaan tavallisesti kahteen pääryhmään: maapallolle tulevan auringon säteilyenergian määrään vaikuttavat menetelmät ja ilmakehän eri kaasujen pitoisuuksiin vaikuttavat menetelmät.
Menetelmiä > Auringonsäteilyn määrään vaikuttavat menetelmät

Ilmakehään imeytyvän lyhytaaltoisen auringonsäteilyn määrään voidaan vaikuttaa maapallon heijastavuutta eli albedoa muuttamalla. Mitä suurempi on maapallon pinnan tai ilmakehän heijastuvuus, sitä pienempi osa auringon säteilyenergiasta päätyy lämmittämään maapalloa. Tähän ryhmään kuuluvista menetelmistä käytetään yleisesti lyhennettä SRM (engl. solar radiation management).
Menetelmiä > Auringonsäteilyn määrään vaikuttavat menetelmät > Pienhiukkaset

Ilmakehän heijastuvuutta voitaisiin rajoittaa muun muassa yläilmakehään levitettävien pienhiukkasten avulla, sillä ne heijastavat erityisesti lyhytaaltoista valoa. Stratosfäärin hiukkaspitoisuus on luonnostaan yleensä melko alhainen, ellei maanpinnalla ole merkittäviä hiukkasten lähteitä. Lupaavimmaksi keinoksi heijastuvuuden lisäämiseksi pidetään aerosolihiukkasten pitoisuuden kasvattamista, joka voidaan saada aikaan esimerkiksi ruiskuttamalla yläilmakehään joko rikkidioksidia, joka hapettuu siellä rikkihapoksi, tai suoraan rikkihappoa. Rikkihappo nukleoituu stratosfäärissä veden kanssa ja muodostaa auringonvaloa heijastavia aerosolihiukkasia. Rikkipitoisten hiukkasten käyttöön perustuvat menetelmien toimivuus on voitu todeta suurten tulivuorenpurkausten yhteydessä, mutta menetelmien vaikutuksia on simuloitu laajasti myös ilmastomalleilla. Yksi ehdotuksista on alumiinioksidi ja sitä voidaan lisätä myös lentokoneen polttoaineen sekaan sen korkean sulamispisteen vuoksi.  Alumiini on maan yleisin aine ja sen tuottaminen on halpaa.
Ilmastoa voisi viilentää 1,5 astetta arviolta 360 rahtilentokoneella, jotka pudottelisivat alumiinioksidihiukkasia. Ne heijastavat auringonvaloa poispäin maapallolta. Määrä olisi suhteellisen pieni: nyt joka päivä satatuhatta lentokonetta nousee ja laskeutuu. Natriumkloridi eli ruokasuola olisi vielä tehokkaampi ja haitattomampi. David Keithin laskelmien mukaan myös rikkihiukkasia levittämällä saisi 1,5 astetta pois, noin prosentti auringonvalosta. Hiilidioksiditonnia kohden tarvitaan muutama rikkigramma. Hiukkaset levitettäisiin noin 20 kilometriin ja ne pysyisivät siellä vuosia. Toimintaa pitäisi jatkaa vuodesta toiseen, kunnes päädytään johonkin muuhun.
Ensin pitää tutkia, vaikuttavatko hiukkaset otsoniin, joka suojaa UV-säteilyltä, tai sateisiin tai vähentäisivätkö ne valon jotain aallonpituutta enemmän kuin muita. Vuonna 2018 Harvardissa suunniteltiin jo pieniä kokeita. Pinatubo-tulivuori purkautui kesäkuussa 1991 ja levitti rikkihiukkasia, jotka viilensivät maapalloa puoli astetta pariksi vuodeksi.
Menetelmiä > Auringonsäteilyn määrään vaikuttavat menetelmät > Pilvien valkaisu

Pilvien heijastavuutta voitaisiin kasvattaa niin sanotuilla pilvien valkaisumenetelmillä. Näiden menetelmien vaikutuksen on arvioitu olevan suurin merialueilla, joilla pilvien vesihöyryn tiivistyminen on luonnostaan heikompaa ilman vähäisemmän hiukkaspitoisuuden takia. Pilvien valkoisuutta voitaisiin lisätä luomalla niille runsaasti tiivistymisytimiä, esimerkiksi suihkuttamalla ilmakehään merivettä, jonka sisältämän merisuolan hiukkaset toimivat pilvissä tiivistymisytiminä.
Menetelmiä > Auringonsäteilyn määrään vaikuttavat menetelmät > Peilit tai varjostimet

Maapalloa lämmittävää auringon säteilyä on ehdotettu vähennettäväksi myös lähiavaruuteen sijoitettujen peilien tai varjostimien avulla.. Eri ratkaisumallien mukaan maata kiertävälle radalle voitaisiin sijoittaa joko muutama valtavan suuri peili tai hyvin suuri määrä pieniä peilejä tai varjostimia. Pienet peilit voisivat olla halkaisijaltaan vain noin puoli metriä, mutta niitä tarvittaisiin arvioiden mukaan ehkä jopa biljoonia.
Menetelmiä > Auringonsäteilyn määrään vaikuttavat menetelmät > Maan radan muutos

Yhtenä keinona maapallon lämpötilan säätelemiseksi voidaan harkita myös maapallon siirtämistä kauemmas auringosta, vaikkapa Mars-planeetan etäisyydelle. Tätä vaihtoehtoa on ehdotettu harkittavaksi lähinnä pidemmällä tähtäimellä, kun aurinko kuumenee niin paljon, että elämä maapallolla kävisi muuten mahdottomaksi. Hitaasti toteutettuna siirto-operaatio voisi tutkijoiden mukaan onnistua käyttämällä hyväksi sopivankokoisten maata lähelle tulevien asteroidien vetovoimaa. Kertarysäyksellä siirtämiseen saattaisi riittää myös hyvin voimakas ydinräjäytys, mutta voimakkaan räjäytyksen turvallisuuden takaamista on arvioitu lähes mahdottomaksi.
Menetelmiä > Kaasujen pitoisuuksiin vaikuttavat menetelmät

Kaasujen pitoisuuksiin vaikuttavat menetelmät tähtäävät yleensä jonkin kasvihuonekaasun poistoon ilmakehästä. Hiilidioksidin poistoon tähtäävistä menetelmistä käytetään yleisesti lyhennettä CDR (engl. carbon dioxide removal). Hiilidioksidia voitaisiin poistaa suoraan ilmakehästä sitomalla sitä kemiallisesti esimerkiksi karbonaatioreaktioilla erilaisiin mineraaleihin. Toinen lupaava menetelmä perustuu hiilidioksidi-imureihin, joissa hiilidioksidia imevä aine sitoo sitä sienen tapaan. Imeytysmateriaalista hiilidioksidi huuhdotaan nesteeseen, josta se voidaan erottaa ja varastoida tai käyttää teollisuudessa.  Kolmas samantyyppinen menetelmä perustuu niin sanottuihin keinotekoisiin puihin, joissa ilman hiilidioksidi reagoi lipeän kanssa ja sitoutuu natriumkarbonaatiksi.
Pitkäikäisimmistä kasvihuonekaasuista CFC-yhdisteitä voitaisiin ehkä poistaa ilmakehästä tehokkaiden lasersäteiden avulla. Metaania, joka puolestaan on ilmakehässä verraten lyhytikäinen mutta voimakas kasvihuonekaasu, voidaan ehkä tulevaisuudessa poistaa ilmasta geneettisesti muunneltujen bakteerien avulla.
Ilmastonmuokkauksen piiriin luetaan yleensä myös erilaiset keinot biosfäärin luonnollisten hiilidioksidinielujen kasvattamiseksi, jotta ilmakehän hiilidioksidipitoisuutta voitaisiin rajoittaa. Nieluja voitaisiin merkittävästi kasvattaa esimerkiksi laajoilla metsitys- ja istutushankkeilla tai lannoittamalla valtameriä, jolloin hiilidioksidia sitovien kasvien ja levien kasvu kiihtyisi. Hiilidioksidin poistomenetelmiin voidaan lukea myös hiilidioksidin talteenotto poltettaessa biomassaa energian tuotantolaitoksissa, mikäli talteenotettu hiili saadaan pysyvästi varastoitua vaikkapa vanhohin öljy- tai kaasukenttiin. Biosfäärin hiilivarastoja voitaisiin kasvattaa lisäksi kuivatislaamalla biomassaa biohiileksi ja hautaamalla se maaperään. Hiilidioksidin poistumista ilmakehästä merien pintaveteen voitaisiin nopeuttaa myös lisäämällä meriveden emäksisyyttä esimerkiksi karbonaattimineraalien avulla.
Menetelmien arviointia

Moniin ilmastonmuokkauksen menetelmiin liittyy merkittäviä ympäristöriskejä. Erityisesti maapallon heijastavuuteen vaikuttavien menetelmien katsotaan tarjoavan korkeintaan väliaikaisen ratkaisun, jolla voidaan saada lisäaikaa maapallon lämpenemisen perussyiden poistamiseen.  Lähes riskitön ja myös taloudellisesti edullinen menetelmä on metsittäminen, mutta ilmaston
viilentämiseksi se ei ole kovin tehokas keino. Kustannustehokkuudeltaan lupaavimmaksi ja tehokkaaksi keinoksi on arvioitu aerosolihiukkasten levittäminen stratosfääriin, mutta sen huomattavana riskinä on otsonikerroksen tuhoutuminen. Maahan pääsevän auringon säteilyn rajoittaminen saattaisi myös johtaa voimakkaisiin alueellisiin muutoksiin sadannassa.  Monet tutkijat kuitenkin katsovat, että ilmastonmuutoksen hillinnässä on syytä varautua myös hätä- tai väliaikaisratkaisuihin, joita ilmastonmuokkausmenetelmät voivat tarjota – tarkassa kansainvälisessä valvonnassa käytettyinä.
Keskustelua

Tiedetoimittaja-kansalaisaktivisti Risto Isomäen mukaan emme selviydy ilmastonmuutoksesta ilman ilmastonmuokkausta. Talouslasku ei edes teoriassa voisi johtaa ilmaston lämpenemisen pysäyttämiseen vaan päinvastoin lämpenemisen hillitseminen vaatii riittävää maailmankauppaa. Kasvihuonepäästöt lämmittävät maata 4 W/m2 mutta ilmasto lämpenee vain 0,5 W/m2, koska ihmisen jatkuvasti tuottamat pienhiukkaset kumoavat pääosin lämpenemisen. Siksi maailmankaupan volyymia ja laivojen rikkipäästöjä olisi hyvin vaarallista vähentää ennen kuin on kehitetty kemiallisia ja biologisia keinoja ja poistettu niillä ilmakehästä hiilidioksidia riittävästi.
Jotkin ympäristöjärjestöt vastustavat ilmastonmuokkausta ajatellen, että se on pois päästöjen vähentämisestä. Puoltajien mukaan muokkaus antaisi ihmiskunnalle lisäaikaa vähentää päästöjä. Australia suojelee koralleja ampumalla niiden ylle merivettä, jonka suolapöly vaimentaa auringon säteilyä. Ympäristöjärjestöt estivät ilmastonmuokkausmikrokokeen Ruotsissa huhtikuussa 2021.
Pekka Rechardt

| Pekka Rechardt |
| --- | --- |
 Pekka Rechardt Wigwam-keikalla marraskuussa 1974.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1952 (ikä 73)
Muusikko
Taiteilijanimi:  ”Rekku” Rechardt
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  kitara, sello
Yhtyeet:  Wigwam, Lapinlahden Linnut, Black Crucifixion
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eero Pekka ”Rekku” Rechardt (s. 11. helmikuuta 1952) on suomalainen rock-kitaristi ja säveltäjä.
Ura

Rechardt tunnetaan parhaiten Wigwam-yhtyeestä, jossa hän on soittanut vuodesta 1974 alkaen, aina kun yhtye on aktiivinen. Wigwamin musiikkia on kutsuttu  progressiiviseksi rockiksi, mutta vuonna 1975 julkaistu Nuclear Nightclub siirtyi edellisistä levyistä askeleen popmusiikin suuntaan. Rechardt itse on kuvaillut Wigwamin musiikkia termillä ”deep pop”.
Rechardt julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Snakecharm alkuvuonna 2007. Levyä oli tosin suunniteltu jo monia vuosia aiemmin.
Rechardt soitti myös Lapinlahden Linnut -huumoriyhtyeessä vuosina 1995–2002 ja sävelsi ryhmän levyille muun muassa laulut Mun puutarhassa ja Voisinko olla minä.
Pääsoittimenaan Rechardt on uransa läpi käyttänyt Les Paul -tyyppistä teetettyä sähkökitaraa. Sen kaula on Hoyer-orkesterikitaran kaula. Kitaran rungon suunnitteli Janne Ödner, ja se rakennettiin 1971–1972. Varsinaisen rakennustyön teki Malmström-niminen viulunrakentaja. Sekä mikrofonit, talla että virityskoneistot on ajan myötä vaihdettu alkuperäisistä, rakennettaessa käytetyistä.
1980-luvun puolivälissä Rechardt aloitti uudelleen edellisellä vuosikymmenellä kesken jääneet sosiaalipsykologian opinnot Helsingin yliopistossa ja valmistui 1990-luvun puolella valtiotieteiden maisteriksi.
Vuonna 2013 Rechardt palasi levyttäväksi taiteilijaksi suomalaisen Black Crucifixion -yhtyeessä. Rechardt soittaa kitaraa black metallin pioneeriyhtyeen Coronation of King Darkness -levyllä. Inferno-lehti kutsui yhteistyötä "täydelliseksi ratkaisuksi!". Rechardt soittaa myös yhtyeen 2018 ilmestyvällä Lightless Violent Chaos -albumilla. Molemmat Black Crucifixion -levyt ovat saaneet Inferno-lehden kriitikolta arvosanaksi 4,5/5 pistettä.
Rechardtille myönnettiin taiteilijaeläke 2013.
Rechardt on tehnyt sävellyksiä Wigwamin, Lapinlahden Lintujen ja oman sooloalbumin lisäksi myös Freemanille ja Sakari Kuosmaselle. Hän on myös säveltänyt musiikkia elokuviin (mm. Apinan vuosi) ja näytelmiin (mm. Arto Mellerin Ryhmäteatterille kirjoittama Sopimus Mr. Evergreenin kanssa). Lisäksi hän on toiminut sovittajana.
Diskografia > Omat albumit

Snakecharm (2007)