stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SachsenEnergie-Eiskanal Altenberg
Ennätykset > Starttiennätykset

| Laji | Päivämäärä | Laskija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu miesten kaksikko | 6.1.2018 |  Kripps/Kopacz | 5,11 |
| Rattikelkkailu miesten nelikko | 29.2.2020 |  Friedrich/Bauer/Grothkopp/Schüller | 5,01 |
| Rattikelkkailu naisten kaksikko | 6.1.2018 |  Meyers Taylor/Jones | 5,54 |
| Skeleton miehet | 28.11.2015 |  Aleksandr Tretjakov | 4,86 |
| Skeleton naiset | 1.3.2020 |  Jelena Nikitina | 5,24 |
| Ohjaskelkkailu miehet | 21.2.2015 |  Johannes Ludwig | 7,040 |
| Ohjaskelkkailu naiset | 3.12.2017 |  Tatjana Hüfner | 5,451 |
| Ohjaskelkkailu parit | 13.2.2016 |  Eggert/Benecken | 5,682 |
Ennätykset > Rataennätykset

| Laji | Päivämäärä | Laskija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu miesten kaksikko | 22.2.2020 |  Friedrich/Margis | 54,00 |
| Rattikelkkailu miesten nelikko | 24.2.2008 |  Lange/Hoppe/Kuske/Putze | 53,17 |
| Rattikelkkailu naisten kaksikko | 6.1.2018 |  Humphries/George | 56,22 |
| Skeleton miehet | 27.2.2020 |  Christopher Grotheer | 55,86 |
| Skeleton naiset | 29.2.2020 |  Tina Hermann | 57,77 |
| Ohjaskelkkailu miehet | 25.2.2017 |  Roman Repilov | 53,452 |
| Ohjaskelkkailu naiset | 3.12.2017 |  Natalie Geisenberger | 52,036 |
| Ohjaskelkkailu parit | 13.2.2016 |  Eggert/Benecken | 41,388 |
| Ohjaskelkkailu joukkue | 12.1.2020 |  Venäjä Tatjana Ivanova Semjon Pavlitšenko Denisjev/Antonov | 2.22,517 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SachsenEnergie-Eiskanal Altenberg Wikimedia Commonsissa
X.500

X.500 on hakemistopalvelun protokolla. Sen yksinkertaistettu vaihtoehto on Lightweight Directory Access Protocol eli LDAP.
Se on CCITT:n (nyk. ITU) alun perin 1980-luvulla kehittämä, OSI-malliin pohjautuva hakemistostandardi.
X.509 hakemistopalvelun osat hallinnoivat tietoa erilaista objekteista kuten organisaatiosta, ihmisistä ja laitteista. X.500 –hakemistopalvelu tarjoaa palveluja joiden avulla on mahdollista hakea tietoa sen sisältämistä objekteista nimen perusteella tai etsiä tietoa. Objekteja säilytetään X.500 –hakemistopalvelun tietokannassa (DIB, Directory Information Base), ja ne järjestetään puumaisen rakennehierarkian mukaan. Jokaiseen objektiin liittyy joukko attribuutteja, joilla tietoa voidaan yksilöidä ja tarkentaa.
Versiot

Viimeisin versio standardista on versio 10/19, joka tuli voimaan 14.10.2019.
X.500-standardisarjassa on useita muitakin standardeja, kuten esimerkiksi varmenteissa käytettävä X.509-standardi.
Yanggakdo-hotelli

Yanggakdo-hotelli
Yanggakdo-hotelli on hotelli Pjongjangissa Pohjois-Koreassa. Rakennus on 47-kerroksinen ja 170 metriä korkea. Hotellihuoneita on tuhat. Hotellissa on huoneiden lisäksi muun muassa pyörivä ravintola 47. kerroksessa. Saarella sijaitseva hotelli avattiin vuonna 1995.
Kuvia

Aula
Hotelli Juche-tornista nähtynä.
Tavallinen kahden hengen huone.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yanggakdo-hotelli Wikimedia Commonsissa
Wrocławin voivodikunta (1975–1998)

Wrocławin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
Wrocławin voivodikunta (puol. województwo wrocławskie) oli vuosina 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Wrocław. Wrocławin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Ala-Sleesian voivodikuntaa.
Wrocławin tasanko

Sleesian alangon mesoalueet:  Rościsławicen kukkulat   Wrocławin tasanko   Nysa Kłodzkan jokilaakso   Niemodlinin tasanko   Wrocławin urstromtal   Oleśnican tasanko   Opolen tasanko   Głubczycen ylätasanko   Racibórzin laakso
Wrocławin tasanko (puol. Równina Wrocławska) on fysikaalis-maantieteellinen mesoalue Puolassa ja osa Sleesian alankoa. Se sijaitsee Wrocławin urstromtalin ja Sudeettien aluskukkuloiden välissä. Luoteessa se rajoittuu Kaczawan jokilaaksoon ja kaakossa Nysa Kłodzkan jokilaaksoon. Wrocławin tasangon läpi virtaavat Oderin sivujoet Oława, Slęża ja Bystrzyca. Alueen korkeus merenpinnasta vaihtelee 125 metristä 165 metriin. Se voidaan jakaa seuraaviin kolmeen mikroalueeseen: Środan kukkulat (puol. Wysoczyzna Średzka), Kąty Wrocławskien tasanko (Równina Kącka) ja Grodkówin tasanko (Równina Grodkowska).
Saksipyrstö

| Saksipyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Seeprakalat Danionidae
Alaheimo::  Rasborat Rasborinae
Suku::  Rasbora
Laji::  trilineata
Kaksiosainen nimi
 Rasbora trilineata  Steindachner, 1870 
Katso myös
   Saksipyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Saksipyrstö (Rasbora trilineata eli Rasbora calliura tai Rasbora stigmatura) on aasialainen seeprakalojen heimoon (Danionidae) kuuluva särkikalalaji, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko

Saksipyrstö on pitkulainen, vaalean kullanharmaa kala jonka voimakkaasti haaroittuneessa pyrstössä on tyypilliset musta ja valkoinen läikkä. Kalan uidessa läikät liikkuvat kuin saksien kahvat. Kyljessä kulkee kullanvärinen ohut juova kalan suusta silmän yli pyrstön tyveen, ja sen alla lyhyempi ohut musta viiru. Kala kasvaa luonnossa 15-senttiseksi, akvaariossa se jää useimmiten noin kymmensenttiseksi.
Alkuperä

Saksipyrstöjä elää luonnossa Mekong- ja Chao Phraya- jokien vesistöissä, Sumatralla ja Borneolla. Se hakeutuu alueille, joissa virtaus on hidasta.
Käyttäytyminen

Saksipyrstö on kestävä kala, joka sopii seura-akvaarioon. Se kasvaa melko isoksi ja liikkuu vauhdikkaasti ja tarvitsee siksi melko suuren akvaarion.
Vesiolot ja ravinto

Saksipyrstö kestää melko monenlaisia happamuus- ja lämpötilaoloja, phH 5,8–8 ja lämpötila 18–25 °C.
Yhdistyneen työtä tekevien yhteisön tukikeskus (Meksiko)

Yhdistyneen työtä tekevien yhteisön tukikeskus (Centro de Apoyo Comunitario Trabajando Unidos, CACTUS) on meksikolainen järjestö. Se ajaa alkuperäiskansojen itsehallintoa / itsemääräämisoikeutta Meksikossa, yhteisön vesihuoltoa, itsemääräämisoikeutta ravinnontuotantoon ja ruokaturvaa (kestävästi tuotettua, terveellistä, paikallisesti tuotettua ruokaa) ja maaperän suojelua.
Järjestö toimii Oaxacan osavaltiossa.
Hyökkäykset järjestöä vastaan

Järjestön puheenjohtajana toiminut Alberta "Bety" Cariño Trujillo ja hänen mukanaan ollut kansainvälinen suomalainen tarkkailija Jyri Jaakkola ammuttiin 27. huhtikuuta 2010. He olivat osallistumassa solidaarisuutta osoittavaan kulkueeseen. Kulkue oli matkalla alkuperäiskansa triquien itsehallintokunta San Juan Copalaan, jonka hallituksen armeija oli vallannut aiemmin. Järjestön oli tarkoitus tuoda elintarvikkeita aseistautuneiden ryhmien piirittämään yhteisöön.
Kesäkuussa 2015 kolme ihmistä oli pidätetty ja 10 epäiltyä etsintäkuulutettu. Meksikon presidentinselvennä mukaan hallitus on sitoutunut henkirikokseen syyllistyneiden tuomiseen oikeuden eteen. Carinon aviomies sekä asianajaja syyttävät, että poliittinen tahto rikosten selvittämiseen on vähäinen. Heidän mukaansa viranomaiset eivät ole suojelleet riittävästi todistajia ja uhreille oikeutta vaativaa kampanjaa ajavat ihmiset ovat saaneet uhkaussoittoja, joissa on vaadittu heitä luopumaan yrityksistä tai he kohtaisivat seuraamuksia.
Saksit

Saksit eli saksilaiset (lat. Saxones, muinaisenglanniksi Seaxe) olivat germaaninen heimo, kansa tai muu ryhmä nykyisen luoteisen Saksan alueella sekä kapealla kaistaleella nykyistä Hollantia. Saksit tunkeutuivat Britanniaan, mistä juontuu englanninkielisiä tarkoittava nimitys anglosaksit.
Ensimmäisenä saksit mainitsi mahdollisesti jo Ptolemaios Jyllannin niemimaata asuttaneena kansana, joka kuitenkin on aikojen saatossa kulkenut etelään ja länteen. Saksilaisten maakuntien nimet olivat Itä-Saksi, Engria ja Westfalen. Sana saksi tulee väkipuukkoa tarkoittavasta germaanisesta sanasta. Samasta sanasta on mahdollisesti peräisin myös suomen sana sakset.
Mannersaksit

Suurin osa sakseista pysyi Manner-Euroopassa ja muodosti Saksin herttuakunnan 700-luvulla. He välttivät pitkään kristinuskoon kääntymisen ja joutumisen osaksi Frankkien valtakuntaa. Lopulta Kaarle Suuri kuitenkin valloitti saksien maat useilla peräkkäisillä sotaretkillä vuosina 772–804. Tappion myötä saksit pakkokastettiin kristinuskoon – jopa heidän pyhä puunsa, Irminsul, tuhottiin.
Karolingien alaisuudessa saksit pakotettiin vasalliuteen. On todisteita siitä, että saksit – samoin kuin slaavilaisvasallit, kuten abodriitit ja vendit – toimittivat useaan otteeseen joukkoja karolingeille. Saksin herttuoista tuli kuninkaita 900-luvun aikana. Henrik I Linnustajasta tuli kuningas vuonna 919. Hänen pojastaan, Otto I Suuresta, tuli Saksan ensimmäinen keisari. Herttuakunta jaettiin vuonna 1180, kun herttua Henrik Leijona, keisari Oton pojanpoika, kieltäytyi seuraamasta serkkuaan keisari Fredrik I Barbarossaa sotaan Italiaa vastaan.
Saksin kuningaskuntana vuodesta 1806 vuoteen 1918 tunnettu ja vuoden 1990 jälkeen Saksin vapaavaltiona tunnettu, nykyisen Saksan koillinen alue ei ollut saksien perinteistä asuinaluetta. Alue sai nimensä nimittäin poliittisten sattumien kautta, ja sitä kutsuttiin alun perin Meissenin rajakreivikunnaksi. Tämän alueen aateliset saivat Saksin herttuakunnan käsiinsä vuonna 1423, ja vähitellen Saksi (saksaksi Sachsen) alkoi tarkoittaa koko valtakuntaa, ja nimitys siirtyi tarkoittamaan Saksan luoteista kulmaa.
Nimitys saksit liitettiin myös yleisesti Transilvanian sakseihin, saksalaisiin siirtolaisiin, jotka siirtyivät 1200-luvulla luoteiseen Transilvaniaan nykyisen Romanian alueille, missä heidän jälkeläisiään asui vielä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä noin neljännesmiljoona. Toisen maailmansodan jälkeen useimmat heistä pakenivat maasta, erityisesti 1970-luvulla ja 1980-luvulla Nicolae Ceaușescun hallituksen romanialaistamispolitiikan takia.
Britannian valloitus

Pieni määrä sakseja yhdessä anglien, juuttien, frankkien ja friisialaisten kanssa muutti tai hyökkäsi Ison-Britannian saarille Länsi-Rooman vallan romahtamisen aikoihin. Saksit antoivat nimensä Essexin, Sussexin ja Wessexin kuningaskunnille, jotka yhdessä lyhytikäisen Middlesexin kanssa tulivat myöhemmin osaksi Englannin kuningaskuntaa. Germaaniheimojen maahantulo ja sotaisuus työnsi alueiden siihenastisia asukkaita, kelttejä, kohti länttä niin, että kelttien haltuun jäi Ison-Britannian saaresta lopulta lähinnä Wales, Cornwallin niemimaa ja Cumbria sekä suurin osa Skotlantia.
Myöhemmin Britannian germaanisia asuttajia, pääasiassa juutteja, angleja ja sakseja alettiin kutsua kollektiivisesti anglosakseiksi.
Saksi-nimen jäänteet nykymaailmassa

Saksan yhdistymisen jälkeen kolme osavaltiota johti nimensä sakseista: Niedersachsen tai Ala-Saksi, Sachsen-Anhalt tai Saksi-Anhalt ja Saksin vapaavaltio.
Suomen ja viron kielissä saksit-nimellä on viitattu saksalaisiin. Suomalaisten suhteet saksalaisiin ovat liittyneet lähinnä kaupankäyntiin, ja tämän vuoksi saksalaisia ja muitakin meritse kulkevia kauppiaita on kutsuttu saksoiksi ja kamasaksoiksi. Viron kielessä saks tarkoittaa herraa, kartanonherraa tai muuten ylhäisempään yhteiskuntaluokkaan kuuluvaa. Joissain kelttiläisissä kielissä Englannin kansallisuutta tarkoittavat sanat on saatu sakseista, esimerkiksi gaelin Sasunnach (josta skotin Sassenach) ja kymrin Sais.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksit Wikimedia Commonsissa
Saksilainen
Ruusukistus

| Ruusukistus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Päivännoutokasvit Cistaceae
Suku::  Kistukset Cistus
Laji::  albidus
Kaksiosainen nimi
 Cistus albidus  L. 
Katso myös
   Ruusukistus Wikispeciesissä   Ruusukistus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruusukistus (Cistus albidus) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, kistusten (Cistus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, joka voi kasvaa korkeimmillaan 1,8 metriä korkeaksi.
Ruusukistusta käytetään koristekasvina sekä perinteisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin. Ruusukistuksen lehdistä voi myös valmistaa yrttiteetä tai niitä voi käyttää mausteena maustemeiramin (Origanum majorana) tapaan.
Monet kistuslajit risteytyvät keskenään ja ruusukistus risteytyy usein helposti poimukistuksen (Cistus crispus) kanssa niiden kasvaessa lähellä toisiaan.
Taksonomia ja fylogenia

Carl von Linné kuvasi ruusukistuksen ensimmäisen kerran vuonna 1753 teoksessa Species Plantarum. Vuonna 2011 tehdyssä molekyylifylogeneettisessä tutkimuksessa ruusukistus luokiteltiin Cistus creticuksen sisarkasviksi, jota esiintyy suurelta osin itäisellä Välimerellä, ja näiden kahden lajin levinneisyydessä on vain vähän päällekkäisyyttä. Ne pystyvät risteytymään tuottaen lisääntymiskykyisen risteymän: C. × canescens. Molempien lajien sisarryhmä on C. heterophyllus.
Kuvaus

Ruusukistuksen lehdet ovat muodoltaan pitkulaisia tai soikeita, yleensä 2–5 cm pitkiä ja 0,5–2 cm leveitä. Niissä on kolme näkyvää suonta ja ne ovat peittyneet tiheästi lyhyillä karvoilla, mikä aiheuttaa niiden harmahtavan valkoisen ulkonäön. Kukat on järjestäytyneet yhdestä seitsemään yksittäisen kukan viuhkoon. Kukista kukin on halkaisijaltaan 4–6 cm ja niissä on viisi väritykseltään violetista vaaleanpunaiseen olevaa terälehteä ja viisi verholehteä.
Levinneisyys

Ruusukistus kasvaa luonnossa nahkealehtisen kasvillisuuden alueella kalkkikivipitoisilla kallioilla ja kivikoissa sekä avoimissa havupuumetsiköissä. Lajia tavataan luonnossa Välimeren ympäristössä Portugalissa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Marokossa ja Algeriassa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ruusukistus (Cistus albidus)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cistus albidus (englanniksi)
Ruotsalainen musiikki

Ruotsalaiselle musiikille on ollut ominaista kansanläheisyys. Kunnallisten musiikkikoulujen ansiosta moni on oppinut soittamaan ja laulamaan, ja kuorolaulanta on Ruotsissa erittäin suosittua.
Kansanmusiikki oli suosittua pääasiassa maalaisväestön keskuudessa 1600-luvulta 1800-luvun lopulle. Kansanmusiikkiin liittyy pelimannimusiikki: tanssimusiikki, jota säestettiin usein viululla. Pelimannimusiikkiin kuuluvat erilaiset marssit sekä tanssirytmiin soitettavat polska, valssi, schottis, hambo ja polkka.
Ruotsalainen taidemusiikki alkoi kehittyä 1600-luvulla. Barokin ajan tunnetuin säveltäjä on Johan Helmich Roman, jota kutsutaan ruotsalaisen musiikin isäksi. Ruotsalaisiin romantiikan ajan muusikoihin kuuluvat Hugo Alfvén, Wilhelm Peterson-Berger ja Wilhelm Stenhammar. Modernismia Ruotsissa edustaa muun muassa Hilding Rosenberg ja uusklassismia Lars-Erik Larsson. Ruotsi on synnyttänyt myös useita tunnettuja oopperalaulajia. Jenny Lind konsertoi ympäri maailmaa 1850-luvulla. Sata vuotta myöhemmin Jussi Björling ja Birgit Nilsson nousivat maailmanmaineeseen. Eric Ericsonia pidetään yhtenä maailman parhaista kuoronjohtajista[lähde? ].
Ruotsi on yksi maailman suurimmista vientimusiikin tuottajista pop- ja rock-musiikin saralla, ja sen onkin sanottu tuottavan vientimusiikkia kolmanneksi eniten maailmassa Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen jälkeen, tosin väitettä on vaikea vahvistaa. Monet ruotsalaiset artistit ja yhtyeet, kuten Abba, Roxette, The Cardigans ja Eric Prydz, ovat menestyneet hyvin ulkomailla.
1970-luku: Abba

Vuonna 1974 Abba voitti Euroviisut kappaleellaan ”Waterloo”. Kappaleesta tuli suuri menestys ympäri Eurooppaa ja se oli Billboard Hot 100 -listan sijalla kuusi. Muutaman seuraavan vuoden aikana kahdeksantoista Abban kappaletta sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Isossa-Britanniassa, joista yhdeksän oli sijalla yksi. Myyden maailmanlaajuisesti arviolta 370 miljoonaa albumia, Abbasta tuli 1970-luvun parhaiten myynyt yhtye.
Hieman Super Trouper -albuminsa julkaisun jälkeen, Benny Andersson ja Anni-Frid Lyngstad päättivät erota, samoin kuin Björn Ulvaeus ja Agnetha Fältskog olivat tehneet pari vuotta aiemmin. Nelikko jatkoi kuitenkin työskentelyä yhdessä ja heidän kahdeksas albuminsa The Visitors julkaistiin vuoden 1981 lopussa. Seuraavana vuonna yhtye päätti pitää taukoa, mutta Lyngstadin ja Fältskogin lähtiessä soolourille, se ei enää palannut yhteen.
1980-luku: Europe ja Roxette

Vuonna 1986 Upplands Väsbystä kotoisin oleva hard rock -yhtye Europen laulu ”The Final Countdown” oli singlelistojen sijalla yksi 26 maassa, mukaan lukien Isossa-Britanniassa. Samanniminen albumi menestyi hyvin sijoittuen monille albumilistoille ja myyden yksistään Yhdysvalloissa yli kolme miljoonaa kappaletta.
Seuraavina vuosina yhtyeellä oli kiertueita Euroopassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Heidän seuraava albuminsa Out of This World julkaistiin vuonna 1988 ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti noin neljä miljoonaa kappaletta. Kolme vuotta myöhemmin, vuonna 1991, julkaistiin Europen viides studioalbumi Prisoners in Paradise, mutta sitä myytiin vain miljoona kappaletta, ja seuraavana vuonna yhtye päätti pitää taukoa.
Vuonna 1986 Marie Fredriksson ja Per Gessle perustivat yhtyeen Roxette. Yhtyeen neljä kappaletta, ”The Look”, ”Listen To Your Heart”, ”It Must Have Been Love” ja ”Joyride” olivat kaikki Billboard Hot 100 -listan sijalla yksi, ja ”Dangerous” ja ”Fading Like a Flower” olivat kyseisen listan sijalla kaksi.
Vuonna 1993 Roxettesta tuli ensimmäinen MTV Unplugged:issa soitettu ei-englanninkielinen yhtye ja kahta vuotta myöhemmin ensimmäinen Kiinassa esiintynyt länsimaalainen yhtye sitten Wham!:n.
Vuonna 2003 yhtye sai kaksi ansiomerkkiä Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaalta ”saavutuksistaan Ruotsissa ja kansainvälisesti”. Heidän siihen mennessä myydyimmät albuminsa olivat Joyride, jota oli myyty 11 miljoonaa kappaletta, sekä Look Sharp!, jota oli myyty 9 miljoonaa kappaletta. Yhteensä Roxetten albumeita on myyty yli 45 miljoonaa ja singlejä 25 miljoonaa.
1990-luku: Ace of Base ja The Cardigans

Vuonna 1987 perustettu pop-yhtye Ace of Base julkaisi esikoisalbuminsa Happy Nation joulukuussa 1992 Skandinaviassa ja seuraavana vuonna Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Albumia myytiin 23 miljoonaa kappaletta, mikä teki siitä myydyimmän debyyttialbumin maailmassa. Yhtyeen muita 90-luvun menestyskappaleita olivat muun muassa ”All That She Wants”, ”The Sign”,”Don't Turn Around” ja ”Cruel Summer”, joista kaikki olivat kymmenen parhaan joukossa Billboard Hot 100 -listalla.
Vuonna 1992 perustettu yhtye The Cardigans julkaisi kolmannen studioalbuminsa, First Band on the Moon, vuonna 1996. Albumilta julkaistu single ”Lovefool” menestyi hyvin kansainvälisesti, ollen Ison-Britannian singlelistan sijalla kaksi. Seuraava albumi, Gran Turismo, julkaistiin vuonna 1998.
2000-luku: A Camp, Ola Svensson ja Eric Prydz

Monet ruotsalaiset 2000-luvun artistit ja yhtyeet, kuten Basshunter, September, Agnes Carlsson, Darin ja Eric Prydz ovat menestyneet hyvin kansainvälisesti.
Ruotsalaisen DJ:n Eric Prydzin vuonna 2004 julkaistu laulu ”Call On Me” oli Ison-Britannian singlelistan sijalla yksi viiden viikon ajan ja sitä seurannut single ”Proper Education” sijalla kaksi. Myös Prydzin uusi, vuonna 2008 julkaistu single ”Pjanoo storms”, oli kyseisen singlelistan sijalla kaksi.
Toinen ruotsalainen DJ, Basshunter (oikealta nimeltään Jonas Altberg), nousi kuuluisuuteen vuonna 2006 kappaleellaan ”Boten Anna”. Se oli Ison-Britannian singlelistan sijalla yksi, Ruotsissa ja Alankomaissa sijalla yksi ja Suomessa sijalla yhdeksän. Myös Basshunterin single ”All I Ever Wanted” menestyi hyvin, ollen Isossa-Britanniassa sijalla kaksi.
Yksi Ruotsin menestyneimmistä artisteista on vuoden 2005 Ruotsin Idol-kilpailun voittaja Agnes Carlsson. Hänen kolmannen studioalbuminsa single ”Release Me” menestyi hyvin, ollen Isossa-Britanniassa singlelistan sijalla kolme ja myyden yli 300 000 kappaletta. Vuonna 2009 Carlsson solmi levytyssopimuksen Interscope Recordsin kanssa Yhdysvalloissa.
Toinen vuoden 2005 Ruotsin Idol-kilpailusta kuuluisuuteen noussut artisti on kilpailussa kahdeksanneksi tullut Ola Svensson, jolta on ilmestynyt kolme studioalbumia. Svenssonin lauluista neljä on ollut Ruotsin singlelistan sijalla yksi ja kaikki laulut viiden parhaan joukossa. Vuonna 2009 hän voitti Rockbjörnen-palkinnon, mikä on Ruotsin arvostetuin musiikkipalkinto.
A Camp, The Cardigans -yhtyeen laulajan Nina Perssonin perustama sooloprojekti, julkaisi esikoisalbuminsa A Camp vuonna 2001. Albumin ensimmäinen single ”I Can Buy You” oli Isossa-Britanniassa singlelistan sijalla 46. Kaksi vuotta myöhemmin The Cardigans palasi albumillaan Long Gone Before Daylight ja sitä myytiin Ruotsissa tuplaplatinaa.
Ruotsi on toiseksi menestynein maa Eurovision laulukilpailussa kuudella voitollaan..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsalainen musiikki Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Roxette esiintymässä Amsterdamissa toukokuussa 2009.
Basshunter.
Käännös suomeksi
Walfrid Hellman

| Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten ammunta | Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten ammunta | Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten ammunta | Maa:   Ruotsi> .Miesten ammunta |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | 300 m sotilaskivääri, pysty, joukkuekilpailu |  |
Gustaf Walfrid Hellman (17. marraskuuta 1883 – 7. lokakuuta 1952) oli ruotsalainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia 300 metrin sotilaskiväärin joukkuepystykilpailussa.
Wronki

| Wronki |
| --- | --- |
 Wronkin kaupungintalo
 lippu:  vaakuna
 Wronki
 Koordinaatit: 52°42.4′N, 16°22.8′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Iso-Puola
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,81 km²
Väkiluku (2019):  11 119
 – Väestötiheys:  1 913,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  64-510
 
 www.wronki.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wronki (saks. Wronke) on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa Puolassa. Kaupunki sijaitsee Puolan kolmanneksi pisimmän joen, Wartan, vieressä. Wronkin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 11 119. Kaupungin pinta-ala on 5,81 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kaupungin kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wronki Wikimedia Commonsissa
Sami Toiviainen

| Sami Toiviainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sami Toiviainen
Syntynyt: 2. marraskuuta 1974 (ikä 49) Kuusankoski, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Valmennusura
2007−2011 2011–2014 2014–2017 2017–2020 2020-2022:  Namika Lahti KTP-Basket Kauhajoen Karhu Tampereen Pyrintö Vilpas Vikings
Sami Toiviainen (s. 2. marraskuuta 1974 Kuusankoski) on suomalainen koripallojoukkue Vilpas Vikingsin toiminnanjohtaja.
Toiviainen on valittu kahdesti Korisliigan vuoden valmentajaksi: vuonna 2009 hän valmensi Namika Lahden Suomen mestariksi ja vuonna 2013 hän johdatti KTP:n SM-hopealle. Tampereen Pyrinnön päävalmentajana Toiviainen saavutti Suomen cupin hopeaa vuonna 2019. Toiviainen on valmentanut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa. Kaudella 2021–2022 Toiviainen valmensi salolaista Vilpas Vikingsia.