Kahdentoista apostolin koorumi

Kahdentoista apostolin koorumi (tai kahdentoista apostolin neuvosto, engl. The Quorum of the Twelve Apostles) on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa kahdentoista apostolin muodostama koorumi eli järjestäytynyt pappeudenhaltijoiden neuvosto. Kahdentoista apostolin koorumi lasketaan kuuluvaksi kirkon yleisauktoriteetteihin. Se asema kirkon hierarkiassa on erittäin korkea, sen yläpuolella on vain ensimmäinen presidenttikunta.
Kirkon kaikkien apostolien katsotaan olevan, paitsi Kristuksen erityisiä todistajia, myös ”profeettoja, näkijöitä, kääntäjiä ja ilmestyksensaajia”. Heidän hallussaan on pappeuden avainten täyteys. Jokainen apostoli yksilönä on siis kykenevä johtamaan Kristuksen kirkkoa Jumalan Hengen johtamana, samoin kuin apostolit kollektiivisesti. Käytännössä kirkon apostolit ovat luovuttaneet kirkon johdon presidentille, ja vain hänen katsotaan saavan Jumalalta koko kirkkoa koskevia ilmoituksia. Muut apostolit voivat saada Jumalalta ilmoituksia, jotka auttavat heitä suorittamaan omia työtehtäviään kirkon hyödyksi.
Apostolit kokoontuvat tarvittaessa, yleensä kuitenkin vähintään kerran viikossa, Salt Laken temppelissä. Kaikki päätökset tehdään (tiettävästi) yksimielisesti ja vasta, kun asian puolesta on rukoiltu. Apostolien koorumin ehkä tärkein tehtävä on valita kirkon uusi presidentti edellisen kuoltua. Presidentin kuoleman jälkeen ensimmäinen presidenttikunta hajoaa, ja kirkon johto siirtyy väliaikaisesti kahdentoista apostolin koorumille. Tämä kokoontuu nykyään mahdollisimman pian valitsemaan uuden profeetan. Kirkon ensimmäisten presidenttien aikana näin ei ollut asian laita, vaan kahdentoista apostolin koorumi saattoi johtaa kirkkoa useita vuosiakin.
Käytännössä presidentiksi on Smithin kuoleman jälkeen aina valittu virkaiältään vanhin apostoli. Tällöin virkaiältään seuraavaksi vanhimmasta tulee yhtä lailla poikkeuksetta kahdentoista apostolin koorumin presidentti. Koska hänet kuitenkin kutsutaan usein presidentin neuvonantajaksi ja ensimmäisen presidenttikunnan jäseneksi, valitaan apostoleille myös virkaatekevä presidentti, joka yleensä johtaa puhetta kahdentoista apostolien koorumin kokouksissa.
Kahdentoista apostolin koorumi on itseään täydentävä elin, eli apostolien kuoltua koorumi valitsee tälle seuraajan. Periaatteessa kuka tahansa ansioitunut ja elämäntavoiltaan nuhteeton, avioliitossa elävä Melkisedekin pappeuden haltija voidaan kutsua apostoliksi. Yleensä kirkon presidentti asettaa hänet virkaansa rukouksen ja kätten päälle panemisen kautta. Hänen estyneenä ollessaan tämän hoitaa apostolien koorumin presidentti tai virkaatekevä presidentti. Kenellä tahansa apostoliksi kutsutulla ja vihityllä on kuitenkin valtuus tehdä tämä.
Sekä kirkon presidentin että apostoliksi kutsutun on saatava myös kirkon jäsenten tuki, ennen kuin he voivat ottaa viran vastaan. Yleensä heidät hyväksytään kirkon seuraavassa yleiskonferenssissa, joita pidetään kahdesti vuodessa. Myös vaarnakonferensseissa äänestetään kirkon ensimmäisen presidenttikunnan ja apostolien viroista. Käytännössä kaikki virkanimitykset menevät läpi.
Yleensä apostoliksi kutsutun edellytetään luopuvan maallisesta ammatistaan ja keskittyvän kokopäiväisesti kirkon palvelemiseen. Heidän odotetaan jättävän myös jäsenyytensä yhtiöiden, säätiöiden tai tämän tapaisten hallituksissa ja hallintoneuvostoissa, samoin poliittiset virkansa. Tästäkin on ollut poikkeuksia. 1960-luvulla kahdentoista apostolin koorumin jäsen ja kirkon myöhempi presidentti Ezra Taft Benson sai luvan ottaa vastaan Yhdysvaltain maatalousministerin viran presidentti Dwight Eisenhowerin hallituksessa. 1900-luvun alkupuolella Reed Smoot -niminen apostoli taas sai luvan ottaa vastaan senaattorin paikan Utahin edustajana Yhdysvaltain senaatissa.