stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vihdin poliisimurha
Jälkipuinti > Edelliset poliisisurmat Suomessa

Edellisen kerran suomalainen poliisi oli saanut surmansa virantoimituksessa yhdeksän vuotta aiemmin kesäkuussa 2007. Piikkimattoa tielle asettamassa ollut vanhempi konstaapeli kuoli humalaisen autoilijan ajettua hänen päälleen Kälviällä Keski-Pohjanmaalla. Edellinen puolustusvoimien aseella Suomessa tehty henkirikos oli tapahtunut yli 20 vuotta aikaisemmin huhtikuussa 1994, jolloin varusmieskarkuri Mika Muranen ampui varastamallaan rynnäkkökiväärillä yhden ja jalkajousella kaksi ihmistä Kotkassa. Muutamaa kuukautta myöhemmin, kesäkuussa 1994, vänrikki Mattias Flink ampui rynnäkkökiväärillä seitsemän ihmistä Falunissa Ruotsissa.
Edellinen ampuma-aseella Suomessa tehty poliisisurma tapahtui lokakuussa 1997, jolloin tanskalainen vankikarkuri Steen Christensen ampui kaksi poliisia Helsingin keskustassa. 1990-luvun alkupuolella kaksi poliisia oli ammuttu haulikolla kotihälytysten yhteydessä Jyväskylässä ja Haukiputaalla, ja toiset kaksi olivat joutuneet yliajon uhreiksi Kannuksessa ja Helsingissä. Suomen vakavin poliiseihin kohdistunut henkirikos tapahtui Pihtiputaalla Keski-Suomessa maaliskuussa 1969, kun vahvassa humalassa ollut sekatyömies Tauno Pasanen ampui neljä häntä pidättämään tullutta poliisia. Itsenäisessä Suomessa oli vuoteen 2016 mennessä – Vihdin tapaus mukaan lukien – saanut surmansa kaikkiaan 131 virkatehtävissä ollutta poliisia. Suurin osa Suomen poliisisurmista oli tapahtunut vuosina 1918–1944, ja toisen maailmansodan jälkeen poliisin kuolema virkatehtävissä oli ollut hyvin harvinaista.. Työharjoittelussa ollut nuorempi konstaapeli Heidi Foxell sai hengenvaarallisia vammoja Hyvinkäällä toukokuussa 2012 sattuneessa joukkoampumisessa, jossa sai surmansa kaksi ja haavoittui Foxellin lisäksi kuusi muuta ihmistä.
Poliisiylijohtaja Seppo Kolehmainen myönsi Vihdin tapauksen jälkeen poliisin kohtaavan virkatehtävissään aseen yhä useammin; hänen mukaansa poliisia oli alkuvuoden 2016 aikana uhattu ampuma-aseella yli 30 kertaa.
Jälkipuinti > Rynnäkkökiväärien päätyminen vääriin käsiin

Poliisin mukaan Vihdissä murha-aseena käytetty RK-62 -rynnäkkökivääri oli valmistettu vuonna 1982 ja  toimitettu uutena puolustusvoimille, josta se oli myöhemmin siirtynyt rajavartiolaitokselle. Kivääri oli anastettu Kaakkois-Suomen rajavartioston sissikomppanian ampumaleiriltä Jukajärveltä toukokuussa 1990. Tutkimuksissa ei selvinnyt, millä tavoin rynnäkkökivääri oli päätynyt Jorma Nyforsin haltuun.
Puolustusvoimien mukaan rynnäkkökiväärejä tai muita sarjatuliaseita ei pitäisi Suomessa lainkaan olla siviilien hallussa, vaikka esimerkiksi Yhdysvalloissa sellaisia on yleisesti myös tavallisilla kansalaisilla. Puolustusvoimien aseita on kadonnut silloin tällöin, mutta ne päätyvät harvoin vääriin käsiin. Poliisin mukaan armeijan aseita varastetaan rikosten tekemistä tai jälleenmyyntiä varten, mutta varkauksia tapahtuu hyvin vähän. Rynnäkkökiväärejä on Suomessa käytetty esimerkiksi arvokuljetusryöstöissä. Heinäkuussa 2016 anastettiin rynnäkkökivääri puolustusvoimien autosta Lahdessa, mutta tuntemattomaksi jäänyt henkilö toimitti aseen poliisille viikkoa myöhemmin. Aseasiantuntija ja turvallisuuskouluttaja Runo K. Kurko arvioi, että puolustusvoimilta on 1960-luvun alusta lähtien kadonnut noin 120 Suomi-konepistoolia ja rynnäkkökivääriä, mutta asiaa on vähätelty. Kurkon mukaan armeijan aseiden katoamiset kuitattiin aiemmin normaalina hävikkinä, mutta tilanne muuttui Suomen EU-jäsenyyden ja yleisen asevastaisuuden nousun myötä. Iltalehden vuonna 2013 tekemän selvityksen mukaan laittoman aseen hankkiminen on Suomessa helppoa.
Vihdin tapauksen jälkeen Lännen Media tiedusteli kateissa olevien rynnäkkökiväärien määrää poliisilta ja puolustusvoimilta. Puolustusvoimien mukaan määrä oli ”alle 20”; tarkkaa määrää ei kerrottu. Poliisi ilmoitti, että puolustusvoimien vuodesta 1975 lähtien tekemien rikosilmoitusten ja etsintäkuulutusten perusteella kesällä 2016 oli kateissa 18 rynnäkkökivääriä.
Suurin asevarkaus oli tapahtunut heinäkuussa 1994, jolloin silloisen Helsingin ilmatorjuntarykmentin kasarmilta Tuusulan Hyrylästä oli viety 17 rynnäkkökivääriä. Näistä oli vuoteen 2016 mennessä muun muassa erilaisten takavarikointien kautta saatu takaisin yhdeksän pääasiassa Lahden ja Heinolan seuduilta. Viimeisin Hyrylästä varastettu rynnäkkökivääri saatiin talteen eräältä Cannonball MC -moottoripyöräjengin kunniajäseneltä vuonna 2014. Hyrylän asevarkaus vanhentui rikoksena 2000-vuosikymmenellä.
Toiseksi suurin tapaus oli sattunut vuonna 2005, kun entinen Karjalan prikaatin upseeri oli kavaltanut Vekaranjärven varuskunnasta kolme rynnäkkökivääriä ja yhden pistoolin. Näistä aseista pistooli oli sittemmin saatu takaisin huumausainerikoksesta epäillyn henkilön kiinnioton yhteydessä, mutta rynnäkkökiväärit olivat vuonna 2016 edelleen kateissa. Viimeisimmässä, vuonna 2014 sattuneessa tapauksessa erään varusmiehen rynnäkkökivääri oli kadonnut Niinisalossa Porin prikaatin maastoharjoituksen aikana. Myös tämä ase oli kesäkuussa 2016 yhä löytymättä.
Wolter Aschan

Carl Wolter Aschan (20. elokuuta 1861 Turku – 31. elokuuta 1927 Tampere) oli suomalainen apteekkari ja yksi lääketukkuyritys Tamron perustajista.
Aschan kävi Turussa viisiluokkaisen ruotsalaisen oppikoulun, harjoitteli sitten isänsä liikkeessä ja valmistui farmaseutiksi 1879 sekä proviisoriksi 1884. Hän kävi 1890 opintomatkalla ulkomailla ja valmistui farmasian tohtoriksi Berliinissä. Aschan toimi apteekkarina Tampereella vuodesta 1892 alkaen omistaen kaupungin neljännen apteekin. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1910–1915.
Tamperelaiset apteekkarit Wolter Aschan, Fredrik Borg, Karl Molin ja Amil Schéele perustivat vuonna 1895 Drogeri-handelsbolaget i Tammerfors (Tampereen Rohdoskauppayhtiö) nimisen lääkkeiden tukkukauppayhtiön. Yhtiön nimeksi tuli 1971 Tamro kun se fuusioitui lääkeyritys Oy Aurum-Pharmakon Ab:n kanssa. Euroopan suurin lääkejakelija, saksalainen Phoenix Group osti Tamron vuonna 2004. Tamro on nykyisin Suomen suurin lääkkeiden tukkukauppayhtiö ja sen logistiikkakeskus sijaitsee Tampereella.
Tamron perustajat kutsuivat koolle myös Apotekare Societeten i Finlandin eli nykyisen Suomen Apteekkariliiton perustamiskokouksen.
Aschan kuoli sydänkohtaukseen elokuun lopulla 1927 Tampereen rautatieasemalla. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Wolter Westerholm

Wolter Lennart Westerholm (27. kesäkuuta 1908 Helsinki – 31. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1961. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja toimi useiden yritysten toimitusjohtajana: Wärtsilä-Selluloosa 1951–1953, Äänekoski 1953–1957, Metsäliiton Selluloosa vuodesta 1957 ja Metsäliiton Paperi vuodesta 1962.
Wolter Ramsay

Wolter Ramsay (1891)
Wolter Ramsay (8. syyskuuta 1855 Dragsfjärd – 8. lokakuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja valtiopäivämies.
Ramsayn vanhemmat olivat ruukinomistaja Alexander Wolter Ramsay ja Emmy Beata Katarina Tham ja puoliso vuodesta 1885 Alice Anna Maria Wolff. Ramsay tuli ylioppilaaksi 1872 ja valmistui koneinsinööriksi 1877, filosofian kandidaatiksi 1880 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1884. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1882.
Ramsaylle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1907. Hän johti Vaasan Puuvillatehdasta vuodesta 1882, Högforsin tehdasta 1885–1906 ja Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy:tä 1906–1926. Wolter Ramsayn mukaan on nimetty myös katu. Wolter Ramsayn katu sijaitsee Lahdessa vanhalla teollisuusalueella Hennalassa, nykyisin uuden Tornatorin asuinalueella.
Wolter Ramsayn veljiä olivat August Ramsay ja Wilhelm Ramsay.
Tšekki talviolympialaisissa 2018

Tšekki osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 96 urheilijaa, jotka kilpailivat 13 urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 68 ja naisia 28. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi lumilautailija Eva Samková ja päättäjäisissä alppihiihtäjä sekä lumilautailija Ester Ledecká.
Tšekki saavutti kisoissa kaksi kulta-, kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia. Se sijoittui mitalitilastossa 14:nneksi. Maan molemmat kultamitalit voittanut Ester Ledecká vei ainutlaatuisesti kultaa sekä alppihiihdossa että lumilautailussa.
Mitalistit

| Mitali | Nimi | Urheilumuoto | Laji | Päiväys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Ledecká, EsterEster Ledecká | Alppihiihto | Naisten supersuurpujottelu | 17. helmikuuta |
| 1 Kultaa | Ledecká, EsterEster Ledecká | Lumilautailu | Naisten parisuurpujottelu | 24. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Krčmář, MichalMichal Krčmář | Ampumahiihto | Miesten pikakilpailu | 11. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Sáblíková, MartinaMartina Sáblíková | Pikaluistelu | Naisten 5 000 metriä | 16. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Vítková, VeronikaVeronika Vítková | Ampumahiihto | Naisten pikakilpailu | 10. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Samková, EvaEva Samková | Lumilautailu | Naisten lumilautacross | 16. helmikuuta |
| 3 Pronssia | Erbanová, KarolínaKarolína Erbanová | Pikaluistelu | Naisten 500 metriä | 18. helmikuuta |
William Hunt Painter

William Hunt Painter (16. heinäkuuta 1835 – 12. lokakuuta 1910) oli englantilainen kasvitieteilijä. Hän kartoitti Derbyshiren kreivikunnan putkilokasvilajeja, keräsi omia kasvinäytteitä ja vaihtoi niitä muiden kasvitieteilijöiden kanssa. Vuonna 1889 hän julkaisi Derbyshiren kasviston.
William Hunt Painter syntyi Astonissa, Birminghamissa viisilapsisen perheen esikoisena. Hän työskenteli pankkivirkailijana ja maallikkosaarnaajana ennen kuin ryhtyi kirkolliselle uralle.
William Hunt Painter työskenteli apupappina Barbonin seurakunnassa Cumbriassa, ja tutustui pappiin joka rohkaisi häntä kasvitieteen pariin. Myöhemmin hän toimi apupappina myös High Wycombessa, Edgbastonissa, Derbyssä ja Bristolissa ennen kuin pääsi kappalaiseksi Stirchleyhin.
Vuodesta 1898 Hunt Painterin kasvitieteelliset tutkimukset ja kasvien keräily keskittyivät sammaliin.
Vuonna 1905 Painter löysi Bishops Castlesta harvinaisen unikkokasveihin kuuluvan kasvin, joka sai tieteelliseksi nimekseen Fumaria painteri. Vuonna 1907 hän löysi samaa kasvia Ironbridgestä. Nämä ovat edelleen ainoat tämän lajin tunnetut kasvupaikat, ja itse laji on yksi harvoista Englannin kotoperäisistä lajeista. Kasvi on kahden melko yleisen lajin lisääntymiskykyinen hybridi. Se löydettiin mahdollisesti kolmannen kerran vuonna 2005, mutta löytö ja kenties koko erillisen lajin olemassaolo on kiistanalainen.
Tuoksuorvokki Hunt Painterin kokoelmista.
Hunt Painter lahjoitti kasvikokoelmansa Aberystwythin Walesin yliopiston kasvitieteen laitokselle, mutta hänen keräämiään näytteitä on myös Kew Gardensissa, Birminghamin ja Glasgow'n yliopistoissa sekä Derbyn kaupunginmuseossa.
Aiheesta muualla

Flora of Derbyshire Open Library
Wilma Neruda

Wilma Norman-Neruda
Wilma Norman-Neruda
Wilma Neruda (1838–1911) oli tšekkiläinen viulisti. Muutettuaan Lontooseen 1869 hän esiintyi siellä säännöllisesti. Nerudan ensimmäinen puoliso oli Ludvig Norman (1864–1869). Normanin kuoltua hän avioitui 1888 Charles Hallén kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilma Neruda Wikimedia Commonsissa
Vitträsket (Rånejoki, Råneå, Sörbyn)

| Vitträsket |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Boden
Koordinaatit:  66°03′35″N, 21°46′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Laskujoki:  puro Degerseletiin
Järvinumero:  SE734150-177077
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  38 m  mpy. 
Pituus:  2,005 km  
Leveys:  0,976 km  
Rantaviiva:  4,961 km  
Pinta-ala:  1,218 km²  
Valuma-alue:  5,3 km²  
Keskivirtaama:  noin 0,03 m³/s  
Saaria:  ei saaria
 fiVitträsket 
Vitträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa

Vitträsket on 2,0 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,22 neliökilometriä. Se on muodostunut matalan kannaksen taakse ja kahden vuoren väliin. Sen pohjoispuolella kohoaa Vitträskberget 80 metrin korkeuteen järvestä ja lounaispuolella Knöppelberget saman verran. Molemmat vuoret näkyvät järvelle hyvin. Sen ympäristö on metsämaata, mutta järven itä- ja kaakkoisrannat ovat asuttuja. Siellä sijaitsee Sörbyn kylä ja sen pienet peltomaat. Kylän kautta kulkee Näätäsuvantoon (Mårdsel) johtava tie ja kannaksen yli kulkee Niemisuvantoon (Niemisel), Gunnarsbyniin ja Överstbyniin johtava tie.
Luontoarvoja

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (58,1 %), turve (3,8 %), siltti (5,2 %) ja kallio (6,9 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet

Vitträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaassa sijaitsevaan Degerseletin lähialueeseen ja sen laskuoja laskee suoraan järveen . Vitträsketin oma lähialue on pinta-alaltaan 5,3 km². Siihen tulee luoteesta päin kaksi puroa. Toinen laskee Långtjärnenistä ja toinen Stor- ja Lill-Halstjärnenistä. Järven erottaa Degerseletistä 400 metriä leveä kannas. Laskuojan keskivirtaaman arvioidaan olevan 0,032 m³/s . Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Lähteitä > Huomautuksia

1 2  Järven virtaamana luusuassa on käytetty vesistöviranomaisten vuosina 1981–2010 julkaisemien kuukausittain laskettujen keskivirtaamien keskiarvoa.
Vromónas

| --- | --- |
Sijainti:  38°22′08″N, 20°59′43″E, Ithaka Ithaka, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Ekhinadit, Jooniansaaret
Korkein kohta:  141  m 
Pinta-ala:  1,047 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vromónas (kreik. Βρομώνας; myös Vrómonas, Βρόμωνας) on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Ekhinadeihin. Se sijaitsee Joonianmeressä Aitolia-Akarnanian rannikon edustalla Ithakan saaresta itään. Saaren pinta-ala on 1,047 neliökilometriä ja se on asumaton (2011). Hallinnollisesti Vromónas kuuluu Ithakan kuntaan, Ithakan alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Virgiliu Postolachi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. maaliskuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Edineț, Moldova
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: Vendsyssel FF
Pelinumero: 23
Junioriseurat
2013–2019: PSG
2019–2020: Lille OSC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2019 | PSG II | 36 | (5) |
| 2019–2020 | Lille OSC II | 17 | (0) |
| 2020– | Royal Excel Mouscron | 6 | (0) |
| 2021– | → Vendsyssel FF (laina) | 6 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 65 | (5) |
Maajoukkue
| 2021– | Moldova | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. huhtikuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. huhtikuuta 2021.
Virgiliu Postolachi (s. 17. maaliskuuta 2000 Edineț) on moldovalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Vendsyssel FF:ä tammikuusta 2021 lainalle Royal Excel Mouscronista.
Hän on syntynyt Moldovassa, mutta 2-vuotiaana hän muutti Ranskaan vanhempiensa kanssa. Vuonna 2013 hän siirtyi Paris Saint-Germainin akatemiaan. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi Lille OSC:iin. Heinäkuussa 2020 hän siirtyi Royal Excel Mouscroniin ja tammikuussa 2021 hän siirtyi lainalle Vendsyssel FF:iin kauden loppuun asti.
Syyskuussa 2018 hän sai Romanian kansalaisuuden ja hän halusi edustaa Romaniaa, mutta FIFA ei sallinut häntä. 25. maaliskuuta 2021 hän teki debyyttinsä Moldovan maajoukkueessa Färsaaria vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Virgiliu Postolachi Wikimedia Commonsissa
Profiili Vendsyssel FF:n sivustolla (tanskaksi)
Sakala (täsmennyssivu)

Sakala voi tarkoittaa esimerkiksi:
Sakala, virolainen sanomalehti
Sakala, Viron muinaismaakunta
Korporatsioon Sakala, virolainen opiskelijajärjestö
Jaroslav Sakala (s. 1969), tšekkiläinen mäkihyppääjä.
Sakala Keskus, kulttuurikeskus Viljandissa ja Tallinnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sakala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valvonta-Yuan

| Valvonta-Yuan> 監察院 |
| --- | --- |
 Viraston logo vuodesta 2021 lähtien
Perustettu:  1928
Tyyppi:  valtion virasto
Toimiala:  virkarikossyytteet ja tilintarkastus
Päämaja:  No. 2, Sec. 1, Zhongxiao East Road, Taipei 100216
Toiminta-alue:   Taiwan
Presidentti:  Chen Chu
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valvonta-Yuan (kiin.: 監察院; pinyin: Jiānchá Yuàn) on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, viranomainen, jonka tehtävä on toimia asiamiehenä ja tutkia virkarikossyytteitä. Tarvittaessa se myös tekee päätöksiä koskien valtiossa harjoitettavaa sensuuria.
Virasto on verrattavissa EU:n Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen tai Yhdysvaltojen Government Accountability Office -virastoon.
Historia

Erillinen hallintoa valvova viranomainen on ollut toiminnassa jo Qin-dynastian ajoilta saakka. Se säilyi jossain muodossa aina Kiinan tasavallan perustamiseen saakka. Valvonta-Yuanin idean takana on Sun Yat-sen, joka oli kiinnostunut eurooppalaisesta vallan kolmijako-opista. Hän kuitenkin halusi jalostaa sitä hieman pidemmälle ja sovittaa sitä paremmin kiinalaisen kulttuuripiirin hallintotapaan. Tähän kuului Valvonta-Yuan, jonka tehtävä on valvoa lainsäätäjien, oikeuslaitoksien ja toimeenpanovallan työskentelyä. Virasto perustettiin tosin vasta Sunin kuoltua vuonna 1928.
Vuonna 1992 Taiwanin parlamentti päätti, että Valvonta-Yuan koostuu korkeintaan 29 jäsenestä, joihin kuuluvat viraston presidentti ja varapresidentti. Kaikki nämä nimitetään tehtävään enintään kuudeksi vuodeksi. Jäsenet nimittää Kiinan tasavallan presidentti parlamentin suostumuksella.
Toiminta nykyään

Loppuvuodesta 2021 Valvonta-Yuan koostuu 26 tavallisesta jäsenestä.
Vuonna 2020 Tsai Ing-wen nimitti Valvonta-Yuanin presidentiksi Chen Chun. Viran epäpoliittisuudesta johtuen Chen erosi demokraattisesta edistyspuolueesta ennen nimitystään. Nimitystä edeltäneet väittelyt maan parlamentissa johtivat kahteen erilliseen nyrkkitappeluun viikon sisällä. Chen Chun nimityksen jälkeen Taiwanissa on alettu keskustella Valvonta- ja Tutkinto-Yuanin lakkauttamisesta. Kritiikkiä on herättänyt muun muassa se, että viraston jäsenille maksetaan samantasoista palkkaa kuin ministereille ja he ovat maan poliittisen johdon, joita viraston on tarkoitus valvoa, nimittämiä.
Vuosina 1995–2015 Valvonta-Yuan asetti virkarikossyytteeseen yhdeksän paikallishallinnon edustajaa. Tuona aikana vakavin sen määräämä rangaistus oli Taichungin pormestarin Lin Po-jungin viraltapano kuuden kuukauden ajaksi.
Toiminta nykyään > Tilintarkastus

Valvonta-Yuanin alaisuudessa toimii tilintarkastusvirasto, jolla puolestaan on 17 paikallista virastoa kaikissa Taiwanin piirikunnissa ja suurkaupungeissa.
Toiminta nykyään > Kansallinen ihmisoikeuskomissio

Kansallinen ihmisoikeuskomissio tutkii Taiwanissa tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia sekä tukee ihmisoikeuksiin liittyvää lainsäädäntöä muun muassa asiantuntijalausunnoilla. Lisäksi sen on tarkoitus olla puolueeton kannanottaja ihmisoikeuksiin liittyvissä asioissa. Komissioon kuuluu kymmenen jäsentä, joista yksi on Valvonta-Yuanin presidentti. Muista jäsenistä seitsemän on Valvonta-Yuanin jäseniä ja kaksi nimetään komission oman ehdotuksen mukaan aina vuodeksi kerrallaan.
Komissio on perustettu vuonna 2019. Sen perustamista alettiin tosin valmistelella presidentti Chen Shui-bianin kaudella.
Galleria

Valvonta-Yuanin entiset toimitilat Nankingissa.
Kansallisen tilintarkastusviraston päärakennus Taipeissa.
Valvonta-Yuanin päärakennus Taipeissa.
Kansallisen ihmisoikeuskomission logo.
Kansallisen ihmisoikeuskomission avajaistilaisuus. Valvonta-Yuanin presidentti toisena oikealla.
Viveka

| Viveka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  26. kesäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Vivika, Viviika, Vivikka, Viveca, Viikka, Viivi
Vastineita eri kielissä:  Vibeke, Wiebke
Nimen alkuperä:  latinalainen tai germaaninen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viveka on naisen etunimi. Suomalaisessa kalenterissa sillä ei ole nimipäivää, mutta suomenruotsalaisessa kalenterissa Vivekan nimipäivä on 26. kesäkuuta. Nimi on annettu Suomessa tammikuuhun 2022 mennessä noin 750 henkilölle.
Nimen alkuperä on muinaissaksassa.
Tunnettuja Vivekoja/Vivecoja

Viveka Anderberg (s. 1950), ruotsalainen laulaja ja näyttelijä
Viveka Eriksson (s. 1956), ahvenanmaalainen poliitikko, maaneuvos 2007–2011
Viveca Hollmerus (1920–2004), suomenruotsalainen kirjailija
Viveka Lanne (s. 1974), Siikaisten kunnanjohtaja
Viveca Lindfors (1920–1995), ruotsalainen näyttelijä
Viveca Lindfors (s. 1999), suomalainen taitoluistelija
Viveka Seldahl (1944–2001), ruotsalainen näyttelijä
Viveca Sten (s. 1959), ruotsalainen rikoskirjailija
Välimerenilmasto

Alueet, joilla vaikuttaa välimerenilmasto.
Heraklionin (Kreeta, Kreikka) ilmastodiagrammi.
Välimerenilmasto on Välimerelle tyypillinen ilmastotyyppi, jolle ovat ominaisia kuivat ja kuumat kesät sekä kosteat ja viileät talvet. Sitä kutsutaan joskus kuivan kesän subtrooppiseksi ilmastoksi. Välimerenilmasto on tavallaan länsituulten vyöhykkeen kostean, lauhkean ilmaston ja hepoasteiden korkeapainealueen kuivan subtrooppisen ilmaston rajaseutua, jolla nämä kaksi ilmastotyyppiä vuorottelevat vuodenaikojen mukaan. Välimerenilmasto kuuluu subtrooppiseen ilmastovyöhykkeeseen ja sen alueilla esiintyy nahkealehtistä eli välimerenkasvillisuutta. Välimerenilmasto vallitsee Välimeren alueen lisäksi Kaliforniassa, Chilen keskiosassa sekä osissa Etelä-Afrikkaa ja Australiaa.
Sää

Kesällä sää on aurinkoinen, kuuma ja kuiva; lämpimimmän kuukauden keskilämpötila kohoaa yli 22 celsiusasteeseen ja vastaavasti kuivimman kuukauden sademäärä jää alle 30 millimetriin. Vähintään viitenä kesäkuukautena vuorokauden keskilämpötila on yli 20 astetta. Talvisin on viileämpää ja sateisempaa, päivälämpötilat pysyttelevät +10 ja +20 asteen välillä. Talvella sademäärä on vähintään viisi kertaa kesän kuivimman kuukauden sademäärän suuruinen. Välimerenilmaston ansiosta Välimeren alueen sää on kesäisin erinomainen ja otollinen turismille. Lisäksi viininviljely on yleistä välimerenilmaston alueella.
Synty

Planetaariset ilmanpaine- ja tuulivyöhykkeet liikkuvat auringon zeniittiaseman mukana. Pohjoisen pallonpuoliskon talvella ilmastovyöhykkeet liikkuvat auringon mukana lähemmäs päiväntasaajaa, kesällä asia on toisin päin. Vyöhykkeet liikkuvat nopeasti ja voimakkaasti mantereiden yllä, mutta merien yllä jopa useita kuukausia jäljessä. Kesällä hepoasteiden korkeapainevyöhyke liikkuu auringon mukana pohjoiseen, ja siirtyy Välimeren ylle. Tämä johtuu siitä, että subtrooppisen korkeapainevyöhykkeen on pakko liikkua kesäksi pohjoiseen, sillä eteläisempi trooppinen matalapainevyöhyke (sadekausi) laajenee auringon mukana pohjoisemmaksi pakottaen edellä subtrooppista korkeapainevyöhykettä liikkumaan, tällöin matalapaineet pääsevät kesällä Saharan ja Kongon sademetsien välisille savannialueille paremmin, mutta Välimerelle tulee korkeapaineen mukana myös kuivuus. Korkeapaineen vallitessa alueella onkin sateeton ja aurinkoinen sää. Kesällä välimerenilmasto muistuttaakin lähinnä Saharan ilmastoa sillä erotuksella, etteivät lämpötilat kohoa siellä aivan niin korkeiksi kuin Saharassa. Talvella ilmanpainejärjestelmä liikkuu etelään ja epävakainen polaaririntama ja sen vallitseva matalapaine siirtyvät Välimeren alueelle, samalla subtrooppinen korkeapainealue siirtyy etelään Saharan eteläpuolen savanneille aiheuttaen kuivankauden. Polaaririntama tuo Välimerelle mukanaan sateita ja liikkuvia matalapaineita, sykloneita. Talvella Välimeren ilmasto muistuttaa lähinnä syksyistä Keski-Eurooppaa aavistuksen viileine säineen ja runsaine sateineen. Samat sääilmiöt aiheuttavat nahkealehtistä kasvillisuutta muuallakin maailmassa. Yhteistä alueiden sijainnille on se, että ne sijaitsevat mannerten länsiosissa noin 30–40 leveyspiirien läheisyydessä molemmin puolin päiväntasaajaa, ja pohjoisella pallonpuoliskolla sen rajaa etelässä aavikkovyöhyke ja pohjoisessa lehtimetsät, etelässä tietysti samoin, mutta etelä-pohjoissuunnassa.