stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amfiaraionin teatteri

| Amfiaraionin teatteri |
| --- | --- |
 Amfiaraionin teatteri.
Sijainti:  Amfiaraion, Oropós, Itä-Attika, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  38°17′30″N, 23°50′43″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen teatteri
Valmistumisvuosi:  noin 200 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amfiaraionin teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Amfiaraionin pyhäkköalueella lähellä Oroposta itäisessä Attikassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat pyhäkköalueen arkeologisella alueella nykyisessä Oropóksen kunnassa.
Amfiaraionin teatterin kunnostettu proskenion.
Teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 200 eaa. Se sijaitsi rotkoon rakennetun pyhäkköalueen pohjoisrinteessä Amfiaraionin stoan länsipään pohjoispuolella. Teatteria käytettiin pyhäkköalueella joka neljäs vuosi vietyissä Amfiaraia-juhlissa. Rakennus säilyi käytössä roomalaiselle kaudelle saakka, jolloin siihen tehtiin vielä muutoksia.
Teatteri oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen kreikkalainen teatterirakennus, jonka keskiössä oli pyöreä näyttämö (orkhestra). Katsomon eturivissä oli viisi marmorista selkänojalla varustettua kunniaistuinta. Muutoin katsomon istuimet on todennäköisesti ollut tehty puusta. Näyttämörakennus (skene) oli kaksikerroksinen. Siihen liittyi proskenion, jossa oli kahdeksan doorilaista pylvästä ja joka on nykyisin kunnostettu. Sen arkkitraaviin oli kirjoitettu omistuskirjoitus Amfiaraokselle. Roomalaisella kaudella teatterin parodoi-sisäänkäynnit varustettiin joonialaisin pylväin.
Antti Niemi

Antti Niemi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Antti Niemi (1928–2009), tekniikantutkija, säätötekniikan professori
Antti Niemi (s. 1972), jalkapallomaalivahti
Antti Niemi (s. 1983), jääkiekkomaalivahti
Antti-Jussi Niemi (s. 1977), jääkiekkopuolustaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Niemi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antti Niilonpoika

Antti Niilonpoika eli Anders Nilsson Sabelfana (k. 1580) oli Talin herra. Hän oli Kivennavan linnan linnanvouti ja teki keväällä 1554 partioretken Venäjän puolelle, ja siksi häntä pidettiin vastuullisena seuraavana vuonna syttyneeseen sotaan. Hyökkäys oli tapahtunut Kustaa Vaasan suostumuksella, mutta kun sodanuhka sen vuoksi kasvoi, kuningas erotti voutinsa. Vuonna 1563 hän oli Eerik XIV:n sotapäällikkö tämän sotiessa Juhana-herttuaa vastaan. Hän sai aatelisarvon ja käytti sen jälkeen ajoittain nimeä Sabel tai Sabelfana vaakunansa mukaisesti. Hän sai nimityksen Viipurin linnanvoudiksi 1566 ja rakennutti Sarvilinnoituksen Vallin kaupunginosan ympärille.
Amtrak

| National Railroad Passenger Corporation (Amtrak) |
| --- | --- |

Perustettu:  1970
Kotipaikka:  Washington D.C., Yhdysvallat
Toimiala:  rautatieliikenne
Kotisivu:  www.amtrak.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
The Silver Star, Amtrakin juna numero 139 Orlandossa, Floridassa.
Amtrak (AAR-lyhenne: AMTK) eli virallisesti National Railroad Passenger Corporation (”Amtrak” on lyhenne sanoista American track) on Yhdysvalloissa toimiva valtion omistama kansallinen matkustajajunayhtiö. Se perustettiin kongressin päätöksellä vuonna 1970, ja sillä on sopimukset lähes kaikkien yksityisten rautatieyhtiöiden kanssa. Amtrak ostaa niiltä matkustajaliikennepalveluita, maksaa niille infrastruktuurin ylläpidosta ja hoitaa hallinnon kuten aikataulujen suunnittelun.
Virallisesti Amtrak on itsenäinen voittoa tavoitteleva yritys, mutta Yhdysvaltain hallinto omistaa sen käyttämän junakaluston. Yhdysvaltain presidentti nimittää ja senaatti vahvistaa Amtrakin hallituksen jäsenet.
Amtrakin vuosibudjetti oli 2,3 miljardia dollaria vuonna 2022.
Matkat ja liikennöinti

Pitkät välimatkat ovat osasyynä rautateitse tapahtuvan henkilöliikenteen vähäisyyteen Yhdysvalloissa. Amtrak ylläpitää joitakin hyvin pitkän matkan reittejä eri osavaltioiden halki. Näistä reiteistä pisin on California Zephyr Chicagosta San Franciscoon, kaksi päivää ja yli 3 900 kilometriä. Suosituin näistä on Kalliovuoret ylittävä Empire Builder Chicagosta Portlandiin ja Seattleen. Lyhyemmillä, alle päivän matka-ajan kestävillä rataosuuksilla runsaampaa henkilöliikennettä Amtrak hoitaa muun muassa Chicagon ympäristössä, Seattlen alueella, Koillisrannikolla ja Kaliforniassa. Muutama Amtrakin liikennöimä reitti ulottuu Kanadaan, tullimuodollisuuksien ajaksi junat pysähtyvät rajalla. Meksikoon ei Yhdysvalloista ole säännöllistä henkilöliikennettä, mutta muutamat rahtiliikenneyhtiöt toimivat tämän rajan yli.
Yhdysvaltain pitkän matkan raideliikenne on keskittynyt enimmäkseen rahtiliikenteeseen ja Amtrak omistaa vain vähäisen määrän raiteita, muualla Amtrak vuokraa käyttöoikeuksia rahtiliikenteeltä. Lailla on määrätty henkilöjunien etuajo-oikeus sopimuksien mukaisina aikoina.
Rahtiliikenteen vaatimukset rataverkon kunnolle ovat erilaiset kuin henkilöliikenteellä, ja tämä käytännössä estää Yhdysvaltain sinänsä laajan rataverkon kaikkien osien käyttämisen henkilöliikenteessä. Esimerkiksi opastinlaitteiden puutteellinen kunto rahtireiteillä aiheuttaisi vaaratilanteita nopeammalle henkilöliikenteelle. Lähijuna- ja raitiotieliikennettä Yhdysvalloissa hoitavat useimmiten paikalliset yhtiöt.
Amtrak liikennöi päivittäin yli 300 reitillä yli 500 kaupungin välillä. Reittien yhteispituus on lähes 34 000 kilometriä, ja ne ulottuvat 46 Yhdysvaltojen osavaltioon sekä Kanadan puolelle.
Amfiaraoksen temppeli

| Amfiaraoksen temppeli |
| --- | --- |
 Amfiaraoksen temppelin rauniot.
Sijainti:  Amfiaraion, Oropós, Itä-Attika, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  38°17′26″N, 23°50′41″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  300–200 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amfiaraoksen temppeli oli antiikin aikainen heeros Amfiaraokselle omistettu kreikkalainen temppeli Amfiaraionin pyhäkköalueella lähellä Oroposta itäisessä Attikassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat pyhäkköalueen arkeologisella alueella nykyisessä Oropóksen kunnassa.
Amfiaraoksen temppelin rauniot.
Amfiaraoksen temppelin raunioita sisältä.
Amfiaraoksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Se sijaitsi rotkoon rakennetun pyhäkköalueen pohjoisrinteessä. Sen pohjoispuolella sijaitsi vanhempi ja pienempi Amfiaraoksen temppeli, joka oli rakennettu noin vuonna 380–300 eaa. Temppelin koillispuolella sijaitsi Amfiaraionin stoa.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 28 metriä ja leveys noin 14 metriä. Temppelin julkisivu oli koilliseen päin. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kuusi pylvästä (heksastylos in antis), mikä oli harvinainen ratkaisu. Lisäksi laitojen anta-pilarit olivat puolipylväitä, joten edestä temppeli näytti kahdeksanpylväiseltä. Pronaoksen takana oli naos eli cella, joka oli jaettu kolmeen laivaan kahdella viiden pylvään pylväsrivillä. Naoksessa oli Amfiaraoksen kulttipatsas. Naoksen perällä oli pieni adyton-kammio, johon johti naoksesta ovi. Toisen tulkinnan mukaan perällä olisi kuitenkin ollut kahden pylvään ympäröimä toinen sisäänkäynti.
Temppelin edessä noin 11 metriä koilliseen sijaitsi Amfiaraoksen ja muiden pyhäkössä palvottujen jumalten alttari. Pausaniaan mukaan alttari oli omistettu seuraaville jumalille, jotka oli piirtokirjoituksessa ryhmitelty viiteen ryhmään:
Herakles, Zeus ja Apollon Paion (”Apollon Parantaja”)
Heerokset puolisoineen
Hestia, Hermes, Amfiaraos sekä Amfilokhos ja tämän lapset
Afrodite, Panakeia, Iaso, Hygieia (”Terveys”) ja Athene Paionia (”Athene Parantaja”)
Nymfit ja Pan sekä Akheloos- ja Kefissos-joet
Alttarin pohjoispuolella oli puolikaarenmuotoinen pienen teatterin tapainen alue ilmeisesti uhritoimitusten seuraamista varten. Heti alttarin vieressä sen länsipuolella sijaitsi Amfiaraokselle pyhitetty lähde.
Ann Quin

| Ann Quin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1936 Brighton, Sussex, Britannia
Kuollut: 1973 (36–37 vuotta)
Kansalaisuus:  Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ann Quin (1936 Brighton, Sussex, Britannia – 1973) oli brittiläinen kirjailija. Hän edusti 1960-luvun brittiläistä kokeellista kirjallisuutta, jossa häntä verrattiin ranskalaiseen Nathalie Sarrauteen. Tuotannon ominaispiirteitä ovat surrealismi, farssimaisuus ja hajanaisuus. Tuotannossa näyttäytyy henkilökohtaisuus, muun muassa hänen sairastamansa skitsofrenia. Hänen arvellaan hukuttautuneen.
Oidipaalisuudesta lähtevät kaksi ensimmäistä teosta Berg (1964) ja Three (1966). Teoksessa Passages (1969) sulautuvat teoksen kertojaminät yhteen. Tripticks (1972) on satiiri yhdysvaltalaisesta kulttuurista.
Anniina Ballerina

Anniina Ballerina (engl. Angelina Ballerina) on piirroshahmo, jonka loivat Katherine Holabird ja Helen Graig kirjasarjassaan Angelina Ballerina. Sarjan ensimmäinen kirja julkaistiin vuonna 1983, ja sen jälkeen on ilmestynyt yli 20 kirjaa. Kirjojen pohjalta on tehty kaksi lasten animaatiosarjaa.
Animaatiosarjat

Ensimmäinen animaatio oli brittiläinen HIT Entertainmentin tuottama 40-jaksoinen piirrossarja. Ensimmäinen jakso näytettiin 4. toukokuuta 2002. Se sai jatkoa syyskuussa 2009 tietokoneanimoidulla Anniina Ballerinalla (engl. Angelina Ballerina: The Next Steps).
Mattelin ja HIT:in ilmoitettiin vuonna 2015 tekevän uutta animaatiosarjaa Anniina Ballerinasta, ja sen oli tarkoitus julkaista vuonna 2017.
Anders Henriksson

Anders Henriksson (2006)
Anders "Henkan" Henriksson (26. toukokuuta 1945 – 4. joulukuuta 2016) oli ruotsalainen musiikkituottaja Tukholmasta.
Henriksson oli laulunkirjoittaja ja tuottaja Tages-yhtyeessä. Vuodesta 1976 hän työskenteli Magnus Ugglan kanssa.
Anders Herman Bjursten

| Anders Herman Bjursten |
| --- | --- |
 Anders Herman Bjursten
Henkilötiedot
Syntynyt: 1825
Kuollut: 1866 (40–41 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Pääteokset:  Öfversigt af svenska språkets och litteraturens historia  Läsebok
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anders Herman Bjursten (1825−1866) oli ruotsalainen runoilija ja pedagogi. Hän on kirjoittanut joukon epähistoriallisia, romanttisesti jännittäviä historiallisia romaaneja, kuten Ödets lek, Gyltas grotta, Överste Stobée sekä Esaias Tegnérin ja Bernhard von Beskowin jälkiä noudattaen mahtipontisia runoja, kuten "Minnen från Gripsholm" ynnä muita. Tunnetuimpia hänen teoksistaan ovat ehkä Öfversigt af svenska språkets och litteraturens historia sekä Läsebok.
Anders Henrik Winter

Anders Henrik Winter (10. toukokuuta 1812 Juva – 26. elokuuta 1888 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
Winterin vanhemmat olivat samanniminen kirkkoherra, nimipastori Anders Henrik Winter ja Anna Ottiliana Hultin ja puoliso vuodesta 1853 Anna Vasiljevna Kuzminskaja. Winter suoritti ylioppilastutkinnon Porvoon lukiossa 1833 ja tuli 1839 aliupseerina palvelukseen 4. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan. Vuonna 1840 hänet ylennettiin vänrikiksi ja siirrettiin 8. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan. Winter ylennettiin aliluutnantiksi 1843 ja luutnantiksi 1845 ja määrättiin 1848 Helsingin kaupungin paikallisadjutantiksi. Alikapteeniksi hän yleni 1848 ja kapteeniksi 1853. Winter ylennettiin Krimin sodan aikana 1855 majuriksi ja nimitettiin Helsingin kaupungin paikallismajuriksi. Everstiluutnantiksi hän yleni 1861. Vuonna 1870 hänet määrättiin everstiksi ylennettynä Helsingin kaupungin komendantiksi, mitä tehtävää hän hoiti kesäkuuhun 1888 saakka, jolloin hän sai eron sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina. Kenraalimajuriksi hänet oli ylennetty vuonna 1876.
André Habay

André Habay (myös Andrea Habay, 1883 Pariisi – 1941 Rooma) oli Italiassa työskennellyt ranskalainen näyttelijä.
Habayn elokuvaura alkoi juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa. Hänen ensimmäinen elokuvansa lienee ollut espanjalais-italialainen yhteistuotanto Carmen vuonna 1914. Sen jälkeen Habay työskenteli Cinesillä ja Celio Filmillä muun muassa Francesca Bertinin vastanäyttelijänä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Sangue bleu (1914) ja Lyda Borellin tähdittämä Rapsodia satanica (1915).
1920-luvun alussa Habay myös ohjasi muutamia elokuvia. Hänen viimeisiä töitään olivat Quo vadisin epäonninen uusi versio vuosina 1924–1925 ja kaksi myöhäistä Maciste-elokuvaa.
Elokuvia

Sangue bleu, 1914
Rapsodia satanica, 1915
Yöperhonen, 1916
Antti Oravainen

Antti Oravainen (1863–1933) oli suomalainen Pielavedellä asunut kansansoittaja.
Antti Oravaisen isä oli kirvesmies ja hän jatkoi itse isänsä ammatissa. Ensimmäisen kotitekoisen viulunsa Oravainen sai jo 8-vuotiaana ja hän esiintyi Pielavedellä ja lähipitäjissä soittaen viulullaan polskia, polkkamasurkoita, jenkkoja ja sottiiseja.
Antti Oravainen oli mestaripelimanni Tuure Niskasen oppi-isä 1920-luvulla.
Andrei Makejev

| Andrei Makejev> Андрей Гениевич Макеев.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Andrei Genijevitš Makejev
Syntynyt: 3. helmikuuta 1952 Petroskoi, Karjalais-suomalainen SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 13. syyskuuta 2021 (69 vuotta) Pietari, Venäjä
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto
Koripalloilija
Pituus:  197 cm
Paino:  92 kg
Maajoukkueet
:   Neuvostoliitto
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 |  |  |
Andrei Genijevitš Makejev (ven. Андрей Гениевич Макеев, 3. helmikuuta 1952 Petroskoi, Karjalais-suomalainen SNT – 13. syyskuuta 2021 Pietari, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija ja olympiamitalisti.
Elämä ja urheilu-ura

Makejev voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Montréalissa 1976. Neuvostoliiton alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa hän voitti ikäluokan Euroopan mestaruuden Kreikassa 1970. Seuratasolla Makejev edusti Leningradin Spartakia jossa voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1975 ja kahdeksan himmeämpää mitalia miesten pääsarjasta. Hän voitti Spartakissa myös Neuvostoliiton cup-mestaruuden sekä vuosina 1973 ja 1975 Euroopan cup-voittajien cupin mestaruuden. Pelaajauransa jälkeen Makejev toimi valmentajana naisten koripallossa ja pyörätuolikoripallossa. Jälkimmäisessä hän voitti useita Venäjän mestaruuksia ja valmensi myös Venäjän miesten maajoukkuetta. Makejev kuoli Pietarissa 69-vuotiaana 13. syyskuuta 2021.
Aiheesta muualla

Andrei Makejev Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1976
4 Arzamaskov |
5 Salnykov |
6 Miloserdov |
7 Žarmuhamedov |
8 Makejev |
9 Jedeško |
10 S. Belov |
11 Tkatšenko |
12 Myškin |
13 Korkia |
14 A. Belov |
15 Žigili |
Valmentaja Kondrašin
Amenhotep

Amenhotep (usein myös Amenhetep tai Amenofis) on muinainen egyptiläinen nimi. Sitä ovat käyttäneet seuraavat faaraot:
18. dynastia

Amenhotep I
Amenhotep II
Amenhotep III
Amenhotep IV (nimenmuutoksensa jälkeen Akhenaten)
Myös 18. dynastian aikaan elänyt jumalaksi korotettu kuninkaan kirjuri on ollut nimeltään Amenhotep.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amenhotep”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antti Nyrhinen

| Antti Nyrhinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Enonkoski
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  97 kg
Aik. seurat:  Kiekko-Vantaa (Mestis)   Salamat (Mestis)   KooKoo (Mestis)   HPK (SM-liiga)   HC Innsbruck (ÖEL)   SaiPa (SM-liiga)   Ritten (Serie A)
Antti Nyrhinen (s. 16. maaliskuuta 1982 Enonkoski) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Nyrhinen pelasi vuosia Mestiksessä, kunnes siirtyi kaudeksi 2008–2009 SM-liigaan SaiPan joukkueeseen. Kauden 2010–2011 Nyrhinen aloitti Serie A:n Ritten Sportissa, jonka kuitenkin jätti henkilökohtaisten syiden takia vuoden 2010 lopussa. Loppukaudeksi hän siirtyi Mestiksen Kiekko-Vantaaseen.
Andy Mackay

Mackay esiintymässä vuonna 2011.
Andrew ”Andy” Mackay (s. 23. heinäkuuta 1946 Lostwithiel, Englanti) on brittiläinen puhallinsoittaja, joka soitti Roxy Music -yhtyeessä saksofonia ja oboeta. Hän oli mukana säveltämässä yhtyeelle monia kappaleita, joista tunnetuimpia on ”Love Is the Drug”. Roxy Musicin ohessa hän työskenteli 1970-luvulla myös tuottajana.
Roxy Musicin hajottua vuonna 1983 Mackay muutti perheineen Irlantiin. Seuraavana vuonna hän perusti kitaristi Phil Manzaneran ja laulaja James Wraithin kanssa yhtyeen The Explorers, joka kuitenkin hajosi vuoteen 1986 mennessä.
Mackay on levyttänyt myös sooloalbumeja.
Sooloalbumit

In Search of Eddie Riff (1974)
Resolving Contradictions (1978)
Phil Manzanera & Andy Mackay: Crack the Whip (1988)
Phil Manzanera & Andy Mackay: Christmas: The Players (1989)
Phil Manzanera & Andy Mackay: Manzanera & Mackay (1991)
Andy Mackay & The Metaphors: London! Paris! New York! Rome! (2008)
3 Psalms (2018)
Phil Manzanera & Andy Mackay: AM.PM (2023)
Antti Ojanperä

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. huhtikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Junioriseurat
1990–2000: NoPy
2001–2002: TPV
2003: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000 | NoPy | 23 | (2) |
| 2001 | Pallo-Veikot | 7 | (0) |
| 2002 | TPV | 16 | (0) |
| 2003–2010 | TamU | 171 | (6) |
| 2006 | → FC Hämeenlinna (laina) | 2 | (0) |
| 2008 | → TPV (laina) | 1 | (0) |
| 2011–2012 | Haka | 63 | (0) |
| 2013–2015 | Ilves | 76 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 359 | (11) |
Maajoukkue
| 2004 | Suomi U21 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antti Ojanperä (s. 6. huhtikuuta 1983 Tampere) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. [lähde? ]
Hän edusti kaudella 2011–2012 Veikkausliigassa pelannutta Valkeakosken Hakaa. Kaudeksi 2013 Ojanperä solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen Ilveksen kanssa. [lähde? ]
Kaudella 2016 Ojanperä pelaa Tampereen piirin 5. divisioonassa pelaavassa nokialaisessa PoNU BK:ssa. [lähde? ]
Andrei Gromyko

| Andrei Andrejevitš Gromyko Андре́й Андре́евич Громы́ко Andrei Andrejevitš Hramyka Андрэ́й Андрэ́евіч Грамы́ка |
| --- | --- |
 Andrei Gromyko vuonna 1972.
Neuvostoliiton korkeimman neuvoston presidiumin puheenjohtaja
 27. kesäkuuta 1985 – 30. syyskuuta 1988  
Edeltäjä:  Konstantin Tšernenko
Seuraaja:  Mihail Gorbatšov
Neuvostoliiton ulkoministeri
 14. helmikuuta 1957 – 2. heinäkuuta 1985  
Edeltäjä:  Dmitri Šepilov
Seuraaja:  Eduard Ševardnadze
Henkilötiedot
Koko nimi:  Andrei Andrejevitš Gromyko
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1909 Staryja Hramyki, Gomelin kihlakunta, Mogiljovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta (nykyään Valko-Venäjä)
Kuollut: 2. heinäkuuta 1989 (79 vuotta) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto (nykyään Venäjä)
Puoliso:  Lidija Dmitrijevna Grinevitš (1911-2004)
Tiedot
Puolue:  Neuvostoliiton kommunistinen puolue
Andrei Andrejevitš Gromyko (ven. Андре́й Андре́евич Громы́ко; valkoven. Андрэ́й Андрэ́евіч Грамы́ка, Andrei Andrejevitš Hramyka, 18. heinäkuuta (J: 5. heinäkuuta) 1909 Venäjän keisarikunta, nykyinen Valko-Venäjä – 2. heinäkuuta 1989 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko, Neuvostoliiton ulkoministerinä vuosina 1957–1985 ja Korkeimman neuvoston puheenjohtajana 1985–1988.
Elämä

Gromyko syntyi Venäjän keisarikunnan Mogiljovin kuvernementin Gomelin kihlakunnan Staryja Hramykin kylässä talonpoikaisperheeseen.
Gromyko valmistui Moskovan kansantaloudellisesta instituutista. Tämän jälkeen hän työskenteli ulkoasiainkansankomissariaatin palveluksessa. Gromyko meni ulkoministeriöön Stalinin puhdistusten jälkeen vuonna 1939. Hänet lähetettiin pian Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli Neuvostoliiton lähetystössä vuoteen 1943 asti, jolloin hänet nimitettiin Neuvostoliiton suurlähettilääksi Yhdysvaltoihin. Gromykolla oli tärkeä tehtävä suunniteltaessa sodanaikaista yhteistyötä Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välillä, ja hän järjesti maiden tapaamista Jaltan konferenssissa vuonna 1943. Hänet tunnettiin tiukkana neuvottelijana. Lännessä hän sai kutsumanimet Mr. Njet (”herra ei”) tai toveri Njet, mikä kuvasi hänen neuvottelutyyliään.
Gromykosta tuli Neuvostoliiton edustaja YK:n turvallisuusneuvostossa 1946 ja hän työskenteli tehtävässä vuoteen 1948 saakka. Hänet valittiin 1946 Neuvostoliiton apulaisulkoministeriksi. Gromyko neuvotteli 18. tammikuuta 1950 Moskovassa länsivaltojen lähettiläiden kanssa Itävallan rauhansopimuksesta. Hän työskenteli lyhyen ajan suurlähettiläänä Isossa-Britanniassa vuosina 1952–1953, minkä jälkeen hän siirtyi takaisin Neuvostoliittoon. Gromykosta tuli Neuvostoliiton ulkoministeri vuonna 1957. Gromyko oli avainhenkilö vuoden 1962 Kuuban ohjuskriisissä, jonka aikana hän keskusteli Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn kanssa. Gromyko oli myös neuvottelemassa aserajoitussopimuksista, erityisesti ABM-ohjusten rajoitussopimuksista, ydinkoekieltosopimuksista, SALT I ja SALT II ja INF (keskimatkan ohjusten) rajoitussopimuksista ja START-rajoitussopimuksista (strategisten aseiden). Gromyko oli liennytyspolitiikan toteuttaja supervaltojen välillä ja oli aktiivisesti sopimassa suhteita Länsi-Saksan kanssa.
Gromykon seuraajaksi ulkoministeriksi tuli Eduard Ševardnadze. Gromyko valittiin politbyroohon vuonna 1973, ja viimein hänet valittiin Korkeimman neuvoston puheenjohtajaksi vuonna 1985. Virka oli kuitenkin muodollinen, ja hän oli pakotettu eroamaan näkemystensä vuoksi Gorbatšovin aikana vuonna 1988. Gromyko kuoli Moskovassa vuonna 1989.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrei Gromyko Wikimedia Commonsissa
Valkovenäläinen postimerkki 2009 ulkoministeri Gromykon syntymän 100-vuotispäivän kunniaksi
Neuvosto-Venäjän ja Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissaarit/-ministerit
Lev Trotski 1918 | Georgi Tšitšerin 1918–1930 | Maksim Litvinov 1930–1939 | Vjatšeslav Molotov 1939–1949 | Andrei Vyšinski 1949–1953 | Vjatšeslav Molotov 1953–1956 | Dmitri Šepilov 1956–1957 | Andrei Gromyko 1957–1985 | Eduard Ševardnadze 1985–1991 | Aleksandr Bessmertnyh 1991 | Boris Pankin 1991
Anterogradinen amnesia

Anterogradinen amnesia on amnesian eli muistinmenetyksen yksi muoto. Sitä kärsivän uudet muistot eivät tallennu pitkäaikaismuistiin. Sen sijaan vanhemmat muistot (kenties ennen amnesian ilmentymistä) ovat yhä amnesiasta kärsivän muistissa. Uudet tapahtumat sen sijaan säilyvät kenties vain sekunteja, tai minuutteja, amnesiasta kärsivän muistissa.
Alkoholin liiallisesta käyttämisestä johtuvat muistinmenetykset ovat normaalisti anterogradisia. Alkoholimyrkytys voi aiheuttaa myös retrogradisen amnesian.
Tätä muistihäiriötä on usein käytetty juonielementtinä fiktiossa. Esimerkiksi elokuvan Memento päähenkilö kärsii anterogradisesta amnesiasta, samoin kuin päähenkilö Neil Hardwickin draamasarjassa Pakanamaan kartta.