stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peret
Diskografia (valikoima) > LP

Peret 1967 (1967)
Rumba pa'ti (1968)
Una lágrima 1968 (1968)
Lamento gitano 1969 (1969)
Gipsy Rhumbas (1969)
Canta para el cine (1970)
Borriquito (1971)
Una lágrima 1972 (1972)
Mi Santa (1973)
Lo mejor de Peret (1974)
Peret y sus gitanos (1974)
Canta y sé feliz (1974)
Saboreando (1978)
Lágrimas negras (1978)
El joven Peret (1979)
El jilguero (1980)
De cap a la palla (1981)
De coco a la paja (1981)
Diskografia (valikoima) > CD

No se pué aguantar (1991)
Gitana hechicera (1992)
Rumbas de la clausura (1992, Los Manolosin ja Los Amayan kanssa)
Cómo me gusta (1993)
Que disparen flores (1995)
Jesús de Nazareth (1996)
Rey de la rumba (2000).
Que levante el dedo (2007).
De los cobardes nunca se ha escrito nada (2009)
Des del respecte/Desde el respeto (2014)
Pohjanpahkurasammal

| Pohjanpahkurasammal> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen 
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Lahko::  Dicranales
Heimo::  Toukosammalten heimo Pottiaceae
Suku::  Kalliopahkurasammalet Hymenostylium
Laji::  gracillimum
Kaksiosainen nimi
 Hymenostylium gracillimum  (Nees & Hornsch.) Köckinger & J.Kučera 
Synonyymit
 Gymnostomum boreale Nyholm & Hedenäs  Gymnostomum calcareum Nees & Hornsch. var. gracillimum (Nees & Hornsch.) Bruch & Schimp.  Gymnostomum calcareum Nees & Hornsch. var. gracile Breidl. ex G.Roth  Gymnostomum gracillimum Nees & Hornsch. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanpahkurasammal (Hymenostylium gracillimum) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (Pottiaceae). Sitä esiintyy IUCN:n punaisen listan mukaan vain Venäjällä ja Itävallassa. GBIF:n mukaan sitä tavataan Norjassa.
Esa Tommila

| Esa Tommila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. joulukuuta 1962 (ikä 61) Rauma, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kalle
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1997
Seurat:  Lukko (SML/I-div.) Ilves (SML) TuTo (SML) Brûleurs de Loups de Grenoble (Ranska) AIK IF (SEL) Piteå HC (Ruotsi I)
Esa Tommila (s. 16. joulukuuta 1962 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 523 runkosarjaottelua tehopistein 158+171=329 ja 14 playoff-ottelua tehopistein 2+4=6 sekä keräten niissä yhteensä 308 jäähyminuuttia. Tommila pelasi urallaan myös yhden kauden Ranskassa ja Ruotsissa.
Ura > Seuraura

Tommila aloitti uransa Rauman Lukossa, jossa hän teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 1981–1982. Tommilan tulokaskausi toi 36 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12. Kaudeksi 1983–1984 Lukko putosi I-divisioonaan, mutta nousi sieltä takaisin SM-liigaan kaudeksi 1984–1985. Kaudella 1985–1986 Tommilan oli Lukon kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+17=30. Kaudella 1986–1987 hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 19 osumallaan. Kaudella 1987–1988 Tommila oli Lukon kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+22=36. Hän voitti kauden päätteeksi liigauransa ainoan mitalin, kevään 1988 SM-hopean.
Kaudella 1988–1989 Tommila teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä 18+27=45. Kaudella 1989–1990 hän teki SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä 20 osumallaan, joilla Tommila oli Lukon toiseksi paras maalintekijä Esa Keskisen jälkeen, kuten myös toiseksi paras pistemies 39 tehopisteellään.
Vietettyään 11 kautta Lukon miesten joukkueessa Tommila siirtyi kaudeksi Tampereen Ilveksen riveihin 1992–1993. Hän oli tehoilla 17+16=33 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Timo Peltomaan jälkeen. Kesken toisen Ilves-kautensa 1993–1994 Tommila siirtyi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan ja TuTon riveihin. Hän voitti joukkueen mukanaI-divisioonan runkosarjan ja oli liigakarsinnoissa tehoilla 4+3=7 TuTon paras maalintekijä sekä pistemies Jouni Tuomisen kanssa. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SM-liigaan.
Tommila vietti TuTossa yhden SM-liigakauden, jonka jälkeen hän vietti kaksi viimeistä pelivuottaan ulkomailla. Tommila pelasi kauden 1995–1996 ranskalaisessa Brûleurs de Loups de Grenoblessa. Kauden 1996–1997 hän aloitti Elitserien-joukkue AIK IF:ssä, mutta siirtyi kesken kauden sarjatasoa alemmas Ruotsin I-divisioonan Piteå HC:hen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Minnesota 1982 | jääkiekko |  |
Tommila pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1982, jolloin hän voitti pronssia.
Muuta

Tommilan serkun poika on nykyään Vaasan Sportin SM-liigajoukkueessa puolustajana pelaava Juho Tommila. Esa Tommila toimii nykyään myyntineuvottelijana Raumanmeren Kiinteistövälityksessä, jonka omistavat hänen entinen joukkuetoverinsa Tero Käpynen sekä Tiia Kastola.
Platadoúra

| --- | --- |
Sijainti:  38°11′01″N, 24°06′10″E, Marathónas Itä-Attika, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Verdoúgia
Vesialue:  Eteläinen Euboianlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,045 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Platadoúra (kreik. Πλαταδούρα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Verdoúgian saariin ja sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Itä-Attikan rannikon ja Euboian saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,045 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Platadoúra kuuluu Marathónaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Pieni Olhavanjoki

Volotovon kylä muutaman kilometrin päässä itään Novgorodista. Näkymä joen yli.
Pieni Olhavanjoki Siniseltä sillalta.
Pieni Olhavanjoki (ven. Малый Волховец, Malyi Volhovets) on Olhavanjoen oikeanpuoleinen (itäinen) haara Novgorodin alueella Venäjällä. Pieni Olhavanjoki on 17 km pitkä. Se laskee Olhavanjokeen 2 km Ilmajärvestä pohjoiseen Rurikinlinnan vierestä. Se halkaisee Novgorodin niin, että kaupungin itäinen osa sijaitsee saarella. Se liittyy uudelleen Olhavanjokeen Hutinin luostarin pohjoispuolella. Sivujoen nimi Malyi Volhovets on suomeksi Pieni Olhavanjoki, joka viittaa päähaaraan eli Olhavanjokeen.
Aiheesta muualla

Водоток протока Малый Волховец (Малый Волхов) State Water Register of Russia. (venäjäksi)
Fiastra

| Fiastra |
| --- | --- |
 Lago di Fiastra
 Fiastra
 Koordinaatit: 43°02′12″N, 13°09′23″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Marche
Maakunta:  Macerata
Pinta-ala:  
 – Maa:  84,48  km²
Korkeus:  732 (min. 375 - maks. 1 577)  m
Väkiluku (2015):  680 
 – Väestötiheys:  8  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fiastra on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunnassa on noin 700 asukasta. Acquacaninan kunta liittyi 1.1.2017 Fiastran kuntaan.
Maantiede

Fiastra sijaitsee Monti Sibillinin kansallispuistossa Fiastronen laaksossa. Laaksossa on myös Lago di Fiastran järvi.
Historiaa

Kunnan juuret ulottuvat 1000-luvulla perustettuun linnaan nimeltä Castrum Flastrae. Linnassa oli paksut seinät sekä tornit, ja se oli laakson asukkaiden pakopaikka barbaarien hyökkäyksille. Linnan omisti Magalottin perhe vuosina 1170–1259, jolloin se sai nimekseen Castello dei Megalotti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiastra Wikimedia Commonsissa
Maceratan maakunta
Apiro | Appignano | Belforte del Chienti | Bolognola | Caldarola | Camerino | Camporotondo di Fiastrone | Castelraimondo | Castelsantangelo sul Nera | Cessapalombo | Cingoli | Civitanova Marche | Colmurano | Corridonia | Esanatoglia | Fiastra | Fiuminata | Gagliole | Gualdo | Loro Piceno | Macerata | Matelica | Mogliano | Monte Cavallo | Monte San Giusto | Monte San Martino | Montecassiano | Montecosaro | Montefano | Montelupone | Morrovalle | Muccia | Penna San Giovanni | Petriolo | Pieve Torina | Pioraco | Poggio San Vicino | Pollenza | Porto Recanati | Potenza Picena | Recanati | Ripe San Ginesio | San Ginesio | San Severino Marche | Sant’Angelo in Pontano | Sarnano | Sefro | Serrapetrona | Serravalle di Chienti | Tolentino | Treia | Urbisaglia | Ussita | Valfornace | Visso
Patroklos

Akhilleus sitomassa Patrokloksen haavaa.
Patroklos (m.kreik. Πάτροκλος) oli Akhilleuksen kumppani, joka kuoli taistelussa Troijan prinssi Hektoria vastaan. Troijan piirityksen kymmenentenä vuonna kreikkalaisten johtaja Agamemnon otti Akhilleukselta tämän mieliorjattaren Briseiksen, minkä seurauksena vihastunut Akhilleus kieltäytyi joukkoineen jatkamasta taistelua. Tappion uhatessa kreikkalaisia Akhilleus heltyi nähdessään Patrokloksen murheissaan ja salli tämän pukeutua omiin varusteisiinsa ja johtaa myrmidonit taisteluun. Troijalaiset pakenivatkin tätä luullen häntä Akhilleukseksi, mutta lopulta Hektor surmasi Patrokloksen keihäällään. Akhilleus sopi riitansa Agamemnonin kanssa ja kiirehti kostamaan Patrokloksen kuoleman. Hän tappoi Hektorin kaksintaistelussa ja laahasi hänen ruumiinsa vaunujen perässä leiriin, mutta luovutti sen Priamokselle lunnaita vastaan.
Herakleen poika

Myös Herakleella oli saman niminen poika yhden Thespioksen tyttären kanssa.
Peresvet (1898)

| Peresvet / Пересвет |
| --- | --- |
 Alus keisarillisen Japanin laivaston Sagamina vuonna 1906.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Pietari
Kölinlasku:  21. marraskuuta 1895
Laskettu vesille:  19. toukokuuta 1898
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1901
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 7. joulukuuta 1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 534 t
Pituus:  132,4 m
Leveys:  21,8 m
Syväys:  7,93 m
Koneteho:  14 500 ihp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  27 upseeria ja 744 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 254 mm tykkiä kaksoistorneissa 11 × 152 mm tykkiä 20 × 76 mm tykkiä 20 × 47 mm tykkiä 8 × 37 mm tykkiä 5 × 381 mm torpedoputkea
Peresvet (ven. Пересвет) oli vuonna 1901 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Peresvet-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Japani valtasi aluksen Venäjän–Japanin sodassa liittäen sen laivastoonsa nimellä Sagami. Alus myytiin takaisin Venäjälle vuonna 1916, ja se tuhoutui Port Saidin edustalla osuttuaan miinaan 4. tammikuuta 1917.
Valmistus

Alus tilattiin Itämeren telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1895. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1898 ja valmistui heinäkuussa 1901.
Palvelus

Alus siirrettiin vuonna 1903 Port Arthuriin Venäjän Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se osallistui 1904–1905 Venäjän–Japanin sotaan. Alus osallistui Port Arthurin taisteluun.
Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta alus vaurioitui pahoin, ja se joutui palaamaan satamaan. Port Arthurin kukistuttua sen miehistö upotti aluksensa satamaan estääkseen sen joutumisen japanilaisille, jotka nostivat ja kunnostivat aluksen liittäen sen vuonna 1908 keisarillisen Japanin laivastoon rannikkopanssarilaivana nimellä Sagami (jap. 相模).
Palvelus > Sagami

Alus myytiin takaisin Venäjälle maaliskuussa 1916. Se saapui 3. huhtikuuta Vladivostokiin, jossa alukselle palautettiin sen alkuperäinen nimi Peresvet, ja se luokiteltiin panssariristeilijäksi. Alus ajoi karille 23. toukokuuta, mistä se irrotettiin heinäkuussa. Alus määrättiin Venäjän Jäämeren laivastoon, ja se aloitti matkan uuteen sijoituspaikkaansa. Aluksen konehuoneessa havaitut ongelmat pakottivat sen pysähtymään korjausten ajaksi Port Saidiin. Alus osui 4. tammikuuta 1917 kymmenen merimailia Port Saidin pohjoispuoella Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM U-73:n laskemiin miinoihin. Aluksen keulassa ja konehuoneen kohdalla räjähtäneet miinat sytyttivät aluksen tuleen ja upottivat sen vieden mukanaan 167 merimiestä.
Peter Green Splinter Group

| Peter Green Splinter Group> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1996–2004
Kotipaikka:  Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  *Kts. Jäsenet
Levy-yhtiö:  Snapper Music Eagle Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peter Green Splinter Group oli 1996–2004 vaikuttanut brittiläinen blues-yhtye. Sen perustivat vuonna 1996 Fleetwood Mac -yhtyeen perustaja ja johtohahmo Peter Green (kitara, laulu, huuliharppu), Nigel Watson (kitara, laulu), Cozy Powell (rummut) ja Spike Edney (koskettimet).
Kun Green oli jättänyt Fleetwood Macin 1970, hän oli ollut mukana Nigel Watsonin kahdella soolosinglellä, joista jälkimmäinen oli merkitty jopa yhteiseksi. Watson oli myös mukana Fleetwood Macin Yhdysvaltain-kiertueella vuonna 1970. Jeremy Spencer oli yllättäen jättänyt yhtyeen liittyäkseen Chidren of Godiin, ja sopimusteknisistä syistä Greenin oli korvattava hänet loppukiertueen ajaksi.
Cozy Powell oli soittanut rumpuja Jeff Beck Groupissa 1971–1972 sekä lyhytikäisessä Bedlam-yhtyeessä 1973. Powell soitti rumpuja myös Richie Blackmoren Rainbow-yhtyeessä 1976–1980. Hän oli myös yksi harvoista hitin tehneistä rumpaleista. Single “Dance With The Devil” oli 1973 Brittien listalla sijalla 3. Vuonna 1974 hän levytti singlen “Man In Black”. Powell soitti myös Brian May Bandissa. Cozy Powell kuoli 50-vuotiaana auto-onnettomuudessa Bristolissa 7. toukokuuta 1998.
Neil Murray on arvostettu basisti, joka on soittanut useissa tunnetuissa rockyhtyeissä sekä levytyssessioissa että kiertuemuusikkona vuosien varrella. Tunnetuimpia Murrayn kokoonpanoja ovat mm. Colosseum II (1976), National Heath (1978), Whitesnake (1978–2004), Vow Wow (1987–1989), Black Sabbath (1990–1995) ja Brian May Band (1993–1998). Studiomuusikkona hän on soittanut mm. Graham Bonnetin, Jon Lordin, Gary Mooren ja Queenin (Paul Rogers)albumeilla sekä lukuisissa eri levytyssessioissa.
Spike Edney on työskennellyt myös useiden muusikoiden kanssa yhteistyössä, hän oli mm. Queen-yhtyeen ns. viides jäsen. 1980-luvulla hän oli mukana mm. Duran Duranin, Boomtown Ratsin, Dexys Midnight Runnersin, Haircut 100:n sekä The Rolling Stonesien sessioissa.
Splinter Group julkaisi yhteensä yhdeksän albumia vuosien 1997–2003 aikana. Levytetystä materiaalista on ilmestynyt myös muutamia kokoelma-albumeja.
Splinter Group esiintyi Pori Jazzeissa Kirjurinluodolla 20. heinäkuuta 2001. Yhtye oli saatu festivaaleille Gary Mooren paikkaajaksi pikavauhdilla. Satakunnan Kansan toimittajan Ilari Tapion mukaan “Hän soitti löysästi ja hänen äänensä oli pihinää”. Porissa vierailleessa kokoonpanossa soittivat Greenin lisäksi Nigel Watson (kitara), Peter Stroud (basso), Roger Cotton (koskettimet), Larry Tolfree (rummut).
Jäsenet

Peter Green (laulu, kitara, huuliharppu)
Nigel Watson (kitara)
Cozy Powell (rummut) (1997)
Neil Murray (basso) (1997–1998)
Spike Edney (koskettimet) (1997)
Roger Cotton (koskettimet) (1998–2004)
Larry Tolfree (rummut) (1997–2004)
Pete Stroud (basso) (1998–2004)
Diskografia

Peter Green Splinter Group (1997)
The Robert Johnson Songbook (1998)
Soho Session (1998)
Destiny Road (1999)
Hot Food Powder (2000)
Time Traders (2001)
Blues Don´t Change (2001)
Reaching The Cold 100 (2003)
The Best Of Peter Green Splinter Group (2006)
The Very Best of Peter Green Splinter Group (2013)
Pohjansaha

Pohjansaha (ruots. Norrsågen) on Merikarvialla sijaitseva kylä. Se sijaitsee Pohjanmaan rantatien varrella Merikarvian ja Porin rajan tuntumassa noin 15 kilometriä kunnan keskustaajaman eteläpuolella.
Alun perin Ahlaisiin kuulunut Pohjansaha on saanut nimensä Uksjoen rannalle vuonna 1756 perustetusta sahasta. Sen ensimmäiset omistajat olivat porilaiset kauppiasveljekset Olof ja Henrik Inberg. Omistajiin kuuluivat vuosien varrella myös muun muassa ruukinpatruuna Berndt Johan Hastfer sekä asessori Jonas Beckman, kreivi Samuel af Ugglas ja maaherra Erik af Wetterstedt. Saha jatkoi toimintaansa 1860-luvulle saakka, kunnes Prinsjärven ja Sahajärven kuivaaminen vähensivät Uksjoen virtaamaa. Lisäksi Pohjansahassa oli muun muassa puutavaran lastauspaikka sekä laivaveistämö. Pohjansahan edustalla sijaitsevassa Haminaholman saaressa puolestaan toimi höyrysaha 1800–1900-lukujen vaihteessa.
Suomen sisällissodan aikana helmikuussa 1918 kylässä käytiin Pohjansahan taistelu.
Pjotr Zaharov

| Pjotr Zaharov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pjotr Vadimovitš Zaharov
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1982 (ikä 42) Severodvinsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura:   Zorki, Krasnogorsk
Pelipaikka:  puolustaja
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2002 |  Sever, Severodvinsk |  |  |
| 2002–2004 |  Raketa, Kazan |  |  |
| 2004–2006 |  Volga, Uljanovsk |  |  |
| 2006– |  Zorki, Krasnogorsk | 369 | (39) |
Maajoukkue
| 2010– |  Venäjä |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. maaliskuuta 2015.
Pjotr Vadimovitš Zaharov (ven. Пётр Вадимович Захаров, s. 27. heinäkuuta 1982 Severodvinsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Zorki Krasnogorskia.
Saavutukset

Seurajoukkueessa
4 Venäjän mestaruushopeaa  2007, 2008, 2010 ja 2013 Zorkin riveissä,
3 Venäjän mestaruuspronssia  2011, 2012 ja 2014 Zorkin riveissä,
Jääpallon Champions Cup voitto 2010, 2011 ja 2012 Zorkin riveissä,
Jääpallon maailmancup voitto: 2012 Zorkin riveissä.
Vuoden puolustuspelaaja Venäjällä kaudella 2010–2011
Maajoukkueessa
maailmanmestari 2011, 2013 ja 2014,
MM-hopeaa 2010.
Pik-Sen Lim

Pik-Sen Lim (s. 1944 Penang) on malesialaissyntyinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten työstään television komedioissa.
Lim on etniseltä taustaltaan Malesian kiinalainen. Hän lähti 16-vuotiaana Isoon-Britanniaan opiskelemaan teatteria. Alkuvuodesta 1964 hän sai roolin Bernard Milesin tuotannosta Euripedeksen Bakkhantit-näytelmästä Mermaid Theatressa. Samana vuonna hän teki televisiodebyyttinsä sarjassa Emergency Ward 10, jossa esiintyi vuoteen 1967 sairaanhoitaja Kwei Kim Yenin roolissa. Lim tapasi Emergency Ward 10 -sarjassa esiintyessään tulevan miehensä, käsikirjoittaja Don Houghtonin.
Lim on myöhemmin urallaan esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa The Flaxton Boys, Doctor Who (The Mind of Evil -jaksot), Albion Market, Within These Walls, Mind Your Language, Medics, Fortysomething, Pikku-Britannia ja Spirit Warriors. Hän on tehnyt esiintymisiä myös elokuvissa, joihin ovat kuuluneet Gladiatorerna (1969), Madame Sin (1972) ja Johnny English – Uudestisyntynyt (2011).
Myös Limin tytär Sarah Houghton on näyttelijä. Äiti ja tytär ovat esiintyneet yhdessäkin.
Aiheesta muualla

Pik-Sen Lim Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pirjo Aalto

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Egg am Etzl 1985 | viesti |  |
|  Pronssia | Oslo 1990 | viesti |  |
Pirjo Hannele Aalto (o.s. Mattila, s. 19. helmikuuta 1961 Huittinen) on suomalainen ampumahiihtäjä.
Aalto hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM-kilpailuissa 1985. Hän hiihti ankkuriosuuden Suomen saadessa MM-pronssia 3 × 7,5 kilometrin viestissä Oslossa 1990. Freistritzissa 1989 hän oli viides joukkuekilpailussa ja kuudes viestissä.
Aalto sijoittui MM-kilpailuissa Lahdessa 1987 normaalimatkalla (10 km) neljänneksi ja pikakilpailussa (5 km) 13:nneksi. 	Freistritzissa 1989 hän oli yhdeksäs sekä pikakilpailussa (7,5 km) että normaalimatkalla (15 km). Oslossa 1990 hän oli kuudes pikakilpailussa (7,5 km). Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui normaalimatkalla (15 km) neljänneksi.
Aalto kilpaili myös suunnistuksessa ja hiihtosuunnistuksessa. Hän osallistui suunnistuksen MM-kilpailuihin 1983.
Pertsan parhaita

| Pertsan parhaita |
| --- | --- |
 Kansikuva
Kirjailija:  Pertti Reponen
Kuvittaja:  MTV (arkistokuvat), Kauko Kivi
Kieli:  suomi
Genre:  huumori, sketsit
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1988
Sivumäärä:  215
ISBN:  951-0-15412-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pertsan parhaita on Pertti Reposen kirjoittama ja WSOY:n vuonna 1988 julkaisema kirja. Teos sisältää 42 Reposen sketsiä hänen käsikirjoittamistaan viihdesarjoista ÄWPK – Älywapaa palokunta, Soitinmenot ja Kissa vieköön. Lähes jokainen sketsi sisältää myös lyhyen alkujohdannon mistä sketsissä on kyse tai miksi sellainen on tehty.
Kirja sisältää myös valokuvia Reposen televisio-ohjelmista.
Pertsa ja Kilu (kirja)

| Pertsa ja Kilu |
| --- | --- |

Kirjailija:  Väinö Riikkilä
Kieli:  suomi
Genre:  nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1952
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  146
Sarja: Pertsa ja Kilu
Edeltävä:  Viimeiset kaanit
Seuraava:  Saarelta nousi savua
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pertsa ja Kilu on Väinö Riikkilän kirjoittama kirja, joka kuuluu Pertsa ja Kilu -sarjaan. Se on sarjan toinen osa. Kirjan julkaisi WSOY vuonna 1952. Kirja on julkaistu Nuorten toivekirjasto -sarjan yhdeksäntenä osana.
Pohjois-ndebelen kieli

| Pohjois-ndebele |
| --- | --- |
Oma nimi:  isiNdebele
Tiedot
Alue:   Zimbabwe  Botswana
Puhujia:  1,6 miljoonaa (2001)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  nd
ISO 639-2:  nde
ISO 639-3:  nde
 Ohje 
Pohjois-ndebele on Zimbabwessa ja Botswanassa asuvan ndebele-kansan puhuma bantukieli, jota puhuu äidinkielenään 1,6 miljoonaa ihmistä. Sen lähimmät sukukielet ovat xhosa ja zulu. Pohjois-ndebeleä kutsutaan joskus pelkäksi ndebelen kieleksi, mutta sitä ei pidä sekoittaa Etelä-Afrikassa puhuttuun etelä-ndebeleen.
Peter McNab

| Peter McNab |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Jääkiekkoilija
Pituus:  191 cm
Paino:  95 kg
Peter Maxwell McNab (8. toukokuuta 1952 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 6. marraskuuta 2022) oli ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä/oikea laitahyökkääjä. Hän oli syntynyt Kanadassa, mutta eli suurimman osan lapsuus- ja nuoruusvuosistaan Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1980-luvulla.
Peter McNabin isä oli vuonna 2007 kuollut jääkiekkovaikuttaja Max McNab. Hänellä oli yksi sisar ja kaksi veljeä, joista toinen, David McNab, teki pitkän uran jääkiekon parissa. Hän toimi Anaheim Ducksin apulais-GM:n tehtävässä.