stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Insjön

| Insjön |
| --- | --- |

 Insjön
 Koordinaatit: 60°40′40″N, 15°05′42″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Leksand
Väkiluku (31.12.2023):  2 110
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Insjön on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 110 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tavarataloketju Åhléns perustettiin postimyyntiyrityksenä Insjönissä. Myös Clas Ohlson on kotoisin Insjönstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Insjön Wikimedia Commonsissa
Nokian kaupunginvaltuusto

| Kaupunginvaltuusto |
| --- | --- |

Kunta:  Nokia
Valtuutettuja:  51 43 (?–2008)
Johto:  Maria Asunta (pj.)  Jari Haapaniemi (1. vpj.)  Riikka Puntalo (2. vpj.)
Nokian kaupunginvaltuusto on Nokian kaupungin ylin päättävä elin. Valtuustossa on 43 jäsentä, jotka valitaan neljän vuoden välein kunnallisvaaleilla. Valtuusto oli pitkään vasemmistoenemmistöinen.
Valtuusto kokoontuu Nokian kaupungintalolla Harjukadulla. Kuntamuodon mukaisesti valtuuston nimi on aiemmin ollut vuoteen 1937 kunnanvaltuusto ja vuoteen 1977 kauppalanvaltuusto.
Paikkajako ja äänestysaktiivisuus vaaleittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | SKDL Vas. | SDP | Kok. | Kesk. | LKP | SKL KD | Vihr. | SMP PS | KTP | SKP | Muut | äänestys- aktiivisuus |
| 1976 | 18 | 10 | 6 | 5 | 3 | 1 |  | -- |  |  | -- | 83,2 % |
| 1980 | 18 | 11 | 7 | 4 | 2 | 1 |  | -- |  |  |  | 83,6 % |
| 1984 | 16 | 12 | 7 | 5 |  | 1 | 1 | 1 |  |  |  | 78,4 % |
| 1988 | 9 | 13 | 9 | 3 | 1 | 1 | 1 | -- |  |  | 6a | 72,0 % |
| 1992 | 14 | 14 | 7 | 2 | -- | 1 | 3 |  | 1 |  | 1b | 73,8 % |
| 1996 | 12 | 13 | 9 | 3 |  | 1 | 3 |  | 2 |  |  | 61,5 % |
| 2000 | 11 | 13 | 8 | 4 |  | 1 | 3 |  | -- | 3 |  | 57,4 % |
| 2004 | 10 | 13 | 9 | 4 |  | 1 | 3 | -- |  | 3 |  | 59,8 % |
| 2008 | 9 | 13 | 14 | 3 |  | 1 | 6 | 2 |  | 3 | -- | 64,0 % |
| 2012 | 8 | 13 | 11 | 3 |  | 1 | 5 | 7 |  | 3 |  | 60,7 % |
| 2017 | 9 | 10 | 11 | 3 |  | 2 | 11 | 4 |  | 1 |  | 59,9 % |
| 2021 | 7 | 9 | 10 | 2 |  | 1 | 6 | 8 |  |  |  | 55,7 % |
a Demokraattinen Vaihtoehto b Pro Nokia
Lähteet: Tilastokeskus, Oikeusministeriö
Kaupunginvaltuutetut aakkosittain (kuntavaalit 2021)

Nokian kaupunginvaltuustossa on 43 jäsentä. Suluissa on esitetty valtuustoryhmä, johon kaupunginvaltuutettu kuuluu. Lyhenne sit. tarkoittaa kaupunginvaltuutetun olleen vaaleissa sitoutumaton.
Asunta, Maria (PS)
Ahvenvaara, Johanna (SDP)
Alakoski, Kimmo (Kok.)
Asell, Marko (SDP)
Erola, Jani (PS)
Haapala, Matti (Vas.)
Haapaniemi, Jari (Kok.)
Heikkilä, Nina (SDP)
Helenius, Katri (SDP)
Isokangas, Tuomo (PS)
Kallioharju, Minna (Vihreät)
Kankaanpää, Aku (Kok.)
Kinnunen, Jari (Kok.)
Kuusela, Hannele (Vas.)
Kuusento, Iinu (PS)
Kvick, Teresa (Vas.)
Laitinen, Arja (SDP)
Lamminsivu, Kimmo (Vas.)
Lehtinen, Joona (PS)
Lehto, Roope (SDP)
Lehtonen, Anneli (Vas.)
Melkko, Niina (Vihreät)
Mustalahti, Kari (Kok.)
Nyman, Anne (Vas.)
Ojala, Raisa (SDP)
Ojala, Reino (SDP)
Paalanen, Piila (Kok.)
Paloheimo, Kaisu (KD)
Pelvola, Kirsi (Vihreät)
Pulakka, Jukka (PS)
Puntalo, Riikka (SDP)
Rantala, Jenni (Kesk.)
Räsänen, Kaisa (Vihreät)
Salin, Matti (PS)
Salminen, Janette (PS)
Selinummi, Anne-Maarit (Vihreät)
Siuvo, Janne (Kesk.)
Techtolin, Merja (Vas.)
Toivainen, Juha (PS)
Tomminen, Antti (Vihreät)
Tuominen, Jari (Kok.)
Vellonen, Kari (SDP)
Välimäki, Olli (sit.)
Puheenjohtajat

Maria Asunta PS 2023-
Arja Laitinen SDP 2021-2023
Piila Paalanen Vihr. 2017–2019
Jari Haapaniemi KOK
Arja Laitinen SDP
Seppo Kallio Vas.
Reino Ojala SDP
Väinö Virtanen SKDL
Aiheesta muualla

Nokian kaupunginvaltuusto
SDR

SDR voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Erityisnosto-oikeus, engl. Special Drawing Right, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luoma varantoväline ja reservivaluutta
Ohjelmistoradio, engl. Software-defined radio, lähetin-vastaanotinjärjestelmä, jonka ominaisuuksia määritellään ohjelmallisesti
Sveriges Dövas Riksförbund, Ruotsin kuurojen keskusliitto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SDR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mullhyttan

| Mullhyttan |
| --- | --- |
 Mullhyttanin kirkko
 Mullhyttan
 Koordinaatit: 59°09′12″N, 14°41′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Närke
Kunta:  Lekeberg
Väkiluku (31.12.2023):  561
Mullhyttan on taajama Lekebergin kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 561 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mullhyttan Wikimedia Commonsissa
Hasselfors

| Hasselfors |
| --- | --- |

 Hasselfors
 Koordinaatit: 59°05′00″N, 14°39′11″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Närke
Kunta:  Laxå
Väkiluku (31.12.2023):  379
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hasselfors on taajama Laxån kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 379 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasselfors Wikimedia Commonsissa
Rengonpoika

Rengonpoika-suku oli huomattava turkulainen porvarissuku 1400-luvulla.
Suvun jäseniin kuuluvat:
Jöns Rengonpoika vanhempi eli Jöns Laurinpoika (mainitaan 1415–1436), turkulainen porvari, Bengt Lydekenpoika Djäknin vävy.
Jöns Jönsinpoika eli Jöns Rengonpoika nuorempi (k. ennen 1478), Turun raatimies.
Nils Jönsinpoika eli Rengonpoika (mainitaan 1458–1465), edellisen veli, oli myös Turun raatimies ja solminut avioliiton, samoin kuin veljensä, Gödeke Fincken tyttären kanssa.
Gödeke Nilsinpoika (mainitaan 1490–1518), edellisen poika, otti Fincke-nimen.
Kirjallisuutta

Impiwaara, Heikki, Vielä vähän Rengonpojista. Genos 1946: s. 41-42.
Tuija Virtanen-Ulfhielm

| Tuija Virtanen-Ulfhielm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1954 (ikä 70) Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  englannin kielitieteen professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Åbo Akademi (HuK 1977, FM 1982, FL 1988 ja FT 1993)
Instituutti:  Åbo Akademi
Tutkimusalue:  Tekstilingvistiikka, kielitiede, diskurssianalyysi ja pragmatiikka
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tuija Elisabeth Virtanen-Ulfhielm (o.s. Virtanen, s. 5. kesäkuuta 1954 Turku) on suomalainen filosofian tohtori ja Åbo Akademin englannin kielen professori emerita.
Virtanen kirjoitti ylioppilaaksi Puolalan yhteislyseosta (1973). Hän opiskeli ja valmistui Åbo Akademista humanististen tieteiden kandidaatiksi 1977, filosofian maisteriksi 1982, lisensiaatiksi 1988 ja tohtoriksi 1993. Lisäksi hän suoritti aineenopettajan kasvatustieteelliset opinnot (1985). Hänen väitöskirjansa (1992) oli otsikoitu Discourse functions of adverbial placement in English. Clause-initial adverbial placement in narratives and procedural place descriptions. Vuodesta 1995 Virtanen-Ulfhielm on ollut Tukholman yliopiston englanninkielen dosentti ja vuosina 1997–2002 Åbo Akademin dosentti.
Virtanen työskenteli valmistuttuaan Turun yliopiston englannin assistenttina (1982–1989), jona aikana hän oli Åbo Akademin tutkimusapulainen (vuosina 1985–1988). Hän oli Suomen Akatemian tutkimusapulainen 1989–1992 ja Åbo Akademin englannin lehtori 1992–1997. Vuosina 1997–2002 Virtanen-Ulfhielm oli englannin kielitieteen professori Växjön korkeakoulussa, sittemmin Växjön yliopistossa. Hänet nimitettiin vuonna 2002 Åbo Akademin englannin kielitieteen professoriksi mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 2022. Hän toimi yliopistonsa kielikeskuksen johtokunnan puheenjohtajana 2002–2009.
Professori Virtanen-Ulfhielm toimi Valtion kielenkääntäjien tutkintolautakunnan jäsenenä 2002–2003. Hänen tuotantonsa käsitti vuoteen 2015 mennessä yli 55 tieteellistä artikkelia tekstilingvistiikan, diskursioanalyysin, pragmatiikan, retoriikan, englannin kieliopin ja korpuslingvistiikan alalta. Hän oli tuolloin toimittanut viisi kokoelmateosta. Hän on pitänyt myös vierailu- ja yleisöluentoja ja esiintynyt Växjön vuosinaan tv- ja radiolähetyksissä.
Hänen aviopuolisonsa on Fredrik Ulfhielm (1990–).
Virtanen-Ulfhielm on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2008.
Teoksia

(2002) Discourse functions of adverbial placement in English. Clause-initial adverbial placement in narratives and procedural place descriptions. Väitöskirja.
toim. (H. Halmarin kanssa) (2005) Persuasions across genres. A linguistic approach.
toim. (S. C. Halmarin ja D. Steinin kanssa) Pragmatics of computer-mediated communication.
Rutto

| Rutto |
| --- | --- |
 Paiseruttoa sairastavan potilaan reisi.
Ala:  tartuntataudit
Syyt:  Yersinia pestis -bakteeri
Oireet:  paiseet, kuume ym. (paiserutto) verinen yskä (keuhkorutto) verenpurkaukset (verirutto)
Esiintyvyys:  entisaikoina suuria pandemioita, nykyisin paikallisia epidemioita
Kuolleisuus:  hoitamaton paiserutto 30–60 %, keuhkorutto 95 %, verirutto 100 %
Ehkäisy:  hygienia, antibiootit, rokote
Hoito:  tetrasykliinit
Luokitus
ICD-10:  A20.a
ICD-9:  020
MedlinePlus:  000596
MeSH:  D010930
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Rutto on tarttuva kuumetauti, jonka aiheuttaa Yersinia pestis -bakteeri. Tauti on yleinen jyrsijöillä ja leviää niistä kirppujen välityksellä ihmiseen. Rutto on esiintynyt ihmisillä useasti laajoina pandemioina ja epidemioina, joista tunnetuin on 1300-luvun musta surma. Rutto esiintyy paiseruttona, keuhkoruttona ja veriruttona. Hoitamaton rutto saattaa johtaa kuolemaan.
Etymologia

Suomenkielinen sana rutto on taudinnimenä lyhentynyt muoto nopeasti leviävää tautia tarkoittavasta vanhasta sanasta ruttotauti. Adjektiivin rutto merkitys oli ’nopea, ripeä; äkkipikainen’. Sanan etäisempi alkuperä on tuntematon, mutta sitä on arveltu germaaniseksi lainaksi.
Taudinkuva

Rutto voi esiintyä kolmessa muodossa: paiseruttona, keuhkoruttona ja veriruttona. Paiserutto tarttuu kirpun puremasta. Muutaman päivän kuluttua potilaassa kehittyy kova kuume, johon liittyy usein kouristuksia, oksentelua, huimausta, valonarkuutta ja kipua raajoissa. Päivä tai kaksi kuumeen alkamisen jälkeen bakteeri menee imusolmukkeisiin ja aiheuttaa niissä tulehduksen ja turvotuksen. Keuhkorutossa bakteeri menee keuhkoihin ja aiheuttaa veristä yskää. Verirutossa bakteeri pääsee verenkiertoon ja aiheuttaa kuoleman tyypillisesti runsaassa vuorokaudessa. Verirutossa bakteeri aiheuttaa verenpurkauksia, jotka näkyvät tummina läiskinä iholla.
Hoitamattomana kuolleisuus on paiserutossa 30–60 %, keuhkorutossa 95 % ja verirutossa 100 %.
Isäntälajit

Ruttobakteeri selviytyy monessa isäntälajissa, eikä mikään muu bakteeri pysty käyttämään hyväkseen yhtä monta nisäkäslajia. Linnut ja matelijat eivät ruttoon sairastu. Rutto on pääasiassa jyrsijöiden tauti, ja sitä on luonnossa tavattu 203 jyrsijälajilla. Kaikki isäntälajit elävät pesissä, joissa on runsaasti kirppuja. Hyvä vastustuskyky ruttoa vastaan on kesyillä freteillä, arohillereillä, mustakarhuilla, mäyrillä, pesukarhuilla ja monilla koiraeläimillä. Näillä rutto on hyvin lievä tauti. Ruton isäntäeläimet voidaan jakaa ylläpitäjiin ja levittäjiin. Ylläpitävillä lajeilla rutto johtaa vain harvoin kuolemaan. Tärkeitä ylläpitäjiä ovat hiiret, gerbiilit ja myyrät. Keski-Aasiassa tärkeimmät ylläpitävät lajit ovat isogerbiili ja himalajanmurmeli. Ruttoa levittävillä lajeilla kuolleisuus on suuri, ja ne siirtävät taudin läheisyydessään eläviin lajeihin ennen kuolemaansa. Ihmiseen rutto tarttuu useimmin mustarotan ja isorotan kirpuista. Rutto saadaan usein myös koiran kirpuista.
Tarttuminen ja leviäminen

Ruttobakteeri lisääntyy Xenopsylla cheopis -kirpun suolistossa ja muodostaa sinne tukoksen. Kun kirppu puree rottaa tai ihmistä, se saman tien oksentaa imemänsä veren ja osan bakteereista takaisin haavaan tai joskus suoraan uhrin verenkiertoon. Paiserutto tarttuu ihmisestä toiseen vain suorassa kosketuksessa, mutta keuhkorutto tarttuu myös ilman kautta pisaratartuntana.
Rutto alkaa rottapopulaatiossa ruttobakteeria kantavien kirppujen puremien levittämänä. 10–14 vuorokauden kuluttua epidemian alkamisesta rottia on kuollut niin paljon, että nälkäiset kirput alkavat etsiä ihmisistä uutta isäntää. Ne purevat ihmistä ja tartuttavat paiseruton. Taudin itämisaika on 3–5 vuorokautta, jolloin oireita ei ilmene. Alettuaan oireet kestävät 3–5 vuorokautta. Tautia kantavien kirppujen saapumisen ja ensimmäisten ihmisten kuolemien välillä kuluu keskimäärin 24 vuorokautta. Nopeasti eteneväksi epidemiaksi rutto kehittyi mustan surman kohdalla noin viikossa siitä kun sitä oli paikkakunnalla havaittu.
Taudin tapettua koko rottayhdyskunnan kirppu voi elää niiden pimeissä ja kosteissa pesissä jopa vuoden ajan, kunnes seuraava rottayhdyskunta muuttaa niihin. Näin tauti voi säilyä endeemisenä pitkänkin aikaa ja aiheuttaa syklisesti toistuvia epidemioita. Ihmisissä epidemiat toistuvat 2–20 vuoden välein koko pandemian ajan.
Ruttokirput pystyvät elämään myös viljalla. Näin ne pystyvät säilymään hengissä ja levittämään tautia myös pitkien merimatkojen yli viljarahdin mukana, vaikka kaikki laivan rotat olisivat ehtineet kuolla ruttoon.
Rutto riehuu etenkin lämpiminä vuodenaikoina. Talvisin epidemia laantuu etenkin viileillä seuduilla, sillä kirput vähenevät ja ruttobakteerin lisääntyminen hidastuu. Kuivassa ilmastossa ruttokirppu ei selviä, joten tautia ei esiinny autiomaissa tai vuoristoseuduilla.
Ehkäisy ja hoito

Ruton leviämistä Euroopassa hidastaa nykyisin parantunut hygienia. Paiserutto on hoidettavissa, jos lääkitys aloitetaan ajoissa. Verirutossa kuolleisuus hoidettuna on 50 prosenttia. Lääkkeenä käytetään tetrasykliinejä. Myös infektoituneen lähipiirille antibioottia annetaan estolääkitykseksi. Ruttoon on kehitetty rokote, mutta sillä on vakavia sivuvaikutuksia, eivätkä vasta-aineet kestä elimistössä kuin 1–2 vuotta.
Ruttobakteerista voi kehittyä lääkeresistentti kanta. Madagaskarilta löydettiin yksi tapaus multiresistentistä ruttobakteerimuodosta vuonna 1995.
Historia > Nykyisten ruttokantojen synty

Koska rutto on jyrsijöiden tauti, se on luultavasti ollut olemassa jo kauan ennen kuin se levisi ihmiseen. Nykyisten ruttokantojen esi-isäksi on molekyylikellon avulla määritelty bakteeri, joka eli 5 000–7 000 vuotta sitten. Ruttobakteerin DNA:ta on löydetty 4 800 vuotta sitten Euraasiassa kuolleiden ihmisten luista. Tuolloin sillä ei vielä ollut geeniä, jonka ansiosta se olisi voinut selviytyä kirpun sisällä ja levitä sen avulla. Pronssikautinen ruttobakteeri ei myöskään ollut yhtä tappava kuin myöhemmät kannat, eikä se aiheuttanut paiseita sairastuneessa. Nykyinen erittäin tappava ruttobakteeri on kehittynyt ilmeisesti noin 3 000 vuotta sitten.
Historia > Varhaisia epidemioita

Hyvin vanhoissa lähteissä viitataan kulkutauteihin, mutta ei kuvailla niitä yksityiskohtaisemmin. Vanhan testamentin Ensimmäisessä Samuelin kirjassa (4–6) ja Ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa (5) kerrotaan 1100-luvulla eaa. käydystä filistealaisten ja israeliittien sodasta, jonka jälkeen filistealaiset kärsivät hiiristä ja karmeasta kulkutaudista, joka aiheutti ilmeisesti paiseita heidän nivusiinsa. Koska paiserutto on ainoa kulkutauti, joka aiheuttaa tällaisia paiseita, kuvauksessa ilmeisesti viitattiin juuri siihen.
Hellenistisestä maailmasta tunnetaan viimeistään 400-luvulta eaa. mainintoja rutosta ja epidemioista Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Ateenan rutto 2 500 vuotta sitten ja Antoninuksen rutto vuosina 165–180 olivat mahdollisesti ruttobakteerin aiheuttamia. Kiinasta ensimmäinen maininta rutosta löytyy vasta 600-luvulta jaa. ja Intiasta 1000-luvulta.
Historia > Kolme pandemiaa

Ensimmäinen ruttopandemia oli Justinianuksen rutto, joka alkoi tuhoisana epidemiana Konstantinopolissa vuonna 542. Tauti oli tullut egyptiläiseen Pelusiumin satamakaupunkiin idästä Punaisenmeren yli, ja sieltä se aloitti leviämisensä Välimeren alueelle. Tauti aiheutti kolmen vuosisadan aikana useita epidemioita Bysantin valtakunnan alueella, ja se saattoi surmata jopa puolet valtakunnan väestöstä. Pandemia jatkui Euroopassa vuoteen 767 asti.
Toisen ruttopandemian ensimmäinen ja tuhoisin epidemia oli musta surma 1346–1353. Myös Kiinan Hebein provinssissa oli 1330-luvulla tuhoisa kulkutauti, mutta ei ole varmaa, oliko se ruttoa. Toinen ruttopandemia syntyi mahdollisesti kahdesta syystä. Suuria osia Euraasiasta valloittaneet mongolit olivat hevosilla liikkuvia sotureita, jotka muodostivat sotilaallisen ja hallinnollisen verkoston koko Keski-Aasian välille. He saattoivat tuoda tautia kantavat jyrsijät Kiinasta aroja pitkin lännemmäs 1300-luvun alkuun mennessä. Toinen syy pandemian alulle saattoi olla 1200-luvun puolivälissä alkanut ilmastonmuutos, joka aiheutti Saharasta puhaltamaan kääntyneiden tuulien myötä Keski-Aasian lämpenemisen ja kuivumisen ja pakotti jyrsijät liikkeelle. Mustan surman jälkeen tuli uusia epidemioita, ja koko pandemia kesti vuosiin 1650–1722 asti. Esimerkiksi laajalti Itä- ja Pohjois-Euroopassa viimeinen suuri ruttoepidemia koettiin suuren Pohjan sodan aikana vuosina 1708–1712lähde?.
Kolmas ruttopandemia riehui lähinnä Kiinassa ja Intiassa 1800-luvulla, mutta se saatiin pysäytettyä. Vuonna 2010 julkaistun geenitutkimuksen mukaan kaikki kolme tunnettua ruttopandemiaa, mukaan lukien musta surma, olisivat syntyneet Kiinassa. Länteen musta surma olisi kulkeutunut silkkitietä pitkin.
Historia > Nykytilanne

Kolmannen ja toistaiseksi viimeisen ruttopandemian jälkeen rutto on ollut kotoperäisenä ja aina läsnä olevana uhkana suuressa osassa maailmaa. Aasiassa ruttoa tavattiin eniten vuosina 1954–1980. Intiassa ruttoa tavattiin joka vuosi välillä 1954–1967, ja epidemia koettiin vielä vuonna 1994. Vietnamissa sota lisäsi ruton esiintymistä 1960- ja 1970-luvuilla, mutta maassa ei enää nykyisin tavata ruttoa. Nepalin ja Kiinan rajalla koettiin pieni epidemia vuonna 2004. Perussa ja Yhdysvalloissa ruttoa on esiintynyt melkein vuosittain 1954–2015, mutta muualla Amerikoissa tautia ei enää juurikaan tavata. Afrikassa ruttotapausten ja ruton saastuttamien maiden määrä on viime vuosikymmeninä kuitenkin ollut kasvussa. Madagaskar on nykyisin eniten rutosta kärsivä maa maailmassa. Saarella on vuosittain toistuvia ruttoepidemioita, kuten talven 2014–2015 epidemia, jossa kuoli useita kymmeniä ihmisiä.
Ruttotapausten vähäisyyttä nykyisin selittää terveydenhuollon kehittyminen, jyrsijöiden seuranta, ihmisten koulutus sekä vähäiset kontaktit ihmisten ja sairaiden jyrsijöiden välillä. Koska ruttobakteeri kiertää jatkuvasti luonnonvaraisissa jyrsijöissä ja kykenee säilymään maaperässä kymmeniä vuosia, ruttoa ei voida koskaan tuhota kokonaan.
Nykyisen ilmastonmuutoksen vaikutus ruttoepidemioiden esiintymiseen riippuu siitä, aiheuttaako lämpeneminen aavikoitumista vai vihertymistä. Metsäkato ja arojen laajeneminen laajentaisi jyrsijöiden elinaluetta ja levittäisi ruttoa, mutta toisaalta ilman hiilidioksidipitoisuuden nousu ja sademäärien kasvu ovat saaneet esimerkiksi Sahelin vihertämään viime vuosikymmeninä, ja myös lämpötilan nousu on haitaksi ruttokirpuille.
Kirjallisuutta

Marjomaa R. & Nurmiainen J. & Weiss H. (toim.): Ilmestyskirjan ratsastajat: sota, nälkä, taudit ja kuolema historiassa.  Tampere:  Vastapaino, 2000.  ISBN 951-768-065-1  erit. s. 209–235.
Boccaccio Giovanni: Decamerone.  Suomentanut Lahti, Ilmari & Hokkanen, Vilho. Helsinki:  Tammi, 1999.  ISBN 951-31-1647-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wallius, Anniina: DNA-tutkimukset osoittavat: musta surma piilotteli Euroopassa vuosisatoja Yle Uutiset. 31.1.2016. Viitattu 29.2.2020.
Ruttoa levittävän kirpun suolistossa tummalla ruttobakteerien muodostama tukos
Ruton aiheuttaja Yersinia pestis -bakteeri
Ruton esiintyminen nykyisin. Kartassa punaisella alueet, joilla ruttoa esiintyy villieläimissä (1998), ja keltaisella maat, joissa ruttoa on raportoitu ihmisissä 1970–1998.
Voikalamaiset

| Voikalamaiset |
| --- | --- |
 Centrolophus niger
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Scombriformes
Alalahko::  Voikalamaiset Stromateoidei  Regan, 1909
Katso myös
   Voikalamaiset Wikispeciesissä   Voikalamaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Voikalamaiset (Stromateoidei) on Scombriformes-lahkoon kuuluva kalojen alalahko.
Heimot

Voikalamaiset sisältää kuusi heimoa.
Kuultoahvenet Amarsipidae
Ariommat Ariommatidae
Meduusakalat Centrolophidae
Polyyppikalat Nomeidae
Voikalat Stromateidae
Ristipyrstöt Tetragonuridae
Jumpstyle

Jumpstyle-nimitystä käytetään sekä musiikkityylistä (Elektronisen musiikin alalaji) että tähän musiikkityyliin liittyvästä tanssityylistä. Jumpstylen alkuaikoina monet luokittelivat sen vain hitaammaksi hardcoreksi, mutta se on kuitenkin vakiinnuttanut asemansa omana musiikkityylinään.
Jump ja Jumpstyle (musiikissa) eroavat, vaikka kuulostaakin ja tuntuu samanlaiselta: Jump on belgialaista synkkää jumpstyle-musiikkia, Jumpstyle on pehmeää, iloista musiikkia.
Historia

Jump-tanssi syntyi Belgiassa noin vuonna 1997 - Tanssi ei muuttunut syntyestään. Vuonna 2005 Jump alkoi levittäytyä koko Eurooppaan ja kaikkia alkoi kiinnostaa enemmän kyseinen tanssi. Ensimmäiset jumpstyle tanssijat ovat tanssineet "Oldskool"-lajia joka kuuluu Jumpstyleen. Kuitenkin se näytti aika toistuvalta kun tanssissa käytettiin samat perusaskeleet, liikkeet ja temput, joten tanssi jatkoi kehittymistä. Vastaavasti syntyivät uudet jumpstyle-alalajit: Freestyle, Starstyle, Tekstyle... Myöhemmin venäjällä kehittyi pikkuhiljaa uusi laji: Sidejump. Kaikista uusin tällä hetkellä on Ownstyle joka kehittyi vuodesta 2008 - 2009:ään, Puolassa. Puolalaiset yhdistivät kaikki jumpstyle ala-lajit ja siitä muodostui Ownstyle. Kuuluisin Ownstyle tanssija on DannieL - hän näytti kunnon Ownstyle tanssin, ja teki siitä tanssista kuuluisan omilla videoilla.
Jumpstyle-tanssijoita kertyi jokaisessa maassa paljon, joten alettiin tehdä tapaamisia eli ns. "meet-up":peja. Se tarkoittaa sitä, että kaikki jumpstyle-tanssijat kokoontuvat johonkin kaupunkiin (omassa maassa oma jumpstyle-miitti) ja siellä he kilpailevat toisia vastaan eli tekevät "battle"n, tanssivat ryhmä jumpstyleä, duo. Kaikki tuo tallennetaan videokameralle ja lähetetään halutessaan youtubeen. Mm. Käyttäjältä GoldInferno on hyviä esimerkkejä tästä. 
Nykyään kaikki jumpstyle-tanssijat tanssivat Hardstyle musiikkiin. Ennen tanssittiin Jump ja Jumpstyle -musiikkiin.