stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mary Ingalls

Mary Amelia Ingalls (1865–1928).
Mary Amelia Ingalls (10. helmikuuta 1865 Pepin, Wisconsin – 20. lokakuuta 1928 De Smet, Etelä-Dakota) oli yhdysvaltalaisen kirjailija Laura Ingalls Wilderin isosisko ja Charles ja Caroline Ingallsin vanhin lapsi. Ingalls tunnetaan nuoremman sisarensa Lauran kirjoittamien Pieni talo preerialla -lasten- ja nuortenkirjojen henkilöhahmona.
Ollessaan neljäntoista ikäinen Ingalls sairastui tuhkarokkoon sekä kuumeeseen ja sai kohtauksen, joka aiheutti elinikäisen sokeutumisen. Vuosina 1881–1889 Ingalls opiskeli näkövammaisille tarkoitetussa Iowa Braille and Sight Saving Schoolissa Vintonissa, Iowassa. Tuntemattomasta syystä Ingallsilta jäi yksi kouluvuosi väliin, mutta hän valmistui seitsenvuotisesta koulusta vuonna 1889 ja muutti takaisin vanhempiensa luokse De Smetiin, Etelä-Dakotaan, jossa hän eli vanhempiensa kuolemaan saakka auttaen perhettä taloudellisesti myymällä valmistamiaan hevosille tarkoitettuja kärpäsverkkoja. Ingalls ei mennyt koskaan naimisiin eikä saanut lapsia.
Äitinsä kuoleman jälkeen Ingalls asui nuorempien sisarustensa luona aina kuolemaansa saakka. Ingalls menehtyi keuhkokuumeen ja kohtauksen aiheuttamiin komplikaatioihin vuonna 1928 ollessaan 63-vuotias. Hänet on haudattu De Smetin hautausmaalle Ingallsien perhehautaan.
Populaarikulttuurissa

Mary Ingalls esiintyy henkilöhahmona Laura Ingalls Wilderin kirjoittamissa Ingallsin perheen tarinaa kuvaavissa lasten- ja nuortenkirjoissa, lukuun ottamatta teoksia Farmarin lapset ja Neljä ensimmäistä vuotta.
Televisiosarjassa Pieni talo preerialla Mary Ingallsia esitti Melissa Sue Anderson. Todellisista tapahtumista poiketen televisiosarjassa hahmo meni naimisiin Adam Kendall -nimisen kuvitteellisen hahmon kanssa, ja he saivat myös yhteisen lapsen, joka kuitenkin menehtyi Walnut Groven sokeainkoulun tulipalossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Ingalls Wikimedia Commonsissa
Mary Q. Steele

| Mary Q>  Steele.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mary Quintard Govan Steele
Syntynyt: 8. toukokuuta 1922 Chattanooga, Tennessee, Yhdysvallat
Kuollut: 6. heinäkuuta 1992 Chapel Hill, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, luonnontieteilijä
Puoliso:  William O. Steele
Kirjailija
Salanimi: Wilson Gage, J.N. Darby
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Newbery-mitali 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mary Quintard Govan Steele (8. toukokuuta 1922 Chattanooga, Tennessee – 6. heinäkuuta 1992 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja luonnontieteilijä. Steele kirjoitti elämänsä aikana yli kaksikymmentä kirjaa, joista suurin osa oli lastenkirjoja. Yksi Steelen teoksista, Journey Outside, voitti Newbery-mitalin. Joidenkin kirjojen kirjoittamiseen Steele käytti taiteilijanimiä Wilson Gage ja J. N. Darby.
Mary Q. Steele oli naimisissa William O. Steelen kanssa.
Elämäkerta

Steele syntyi 8. toukokuuta 1922 Chattanoogassa. Hän valmistui lukiovuosinaan Chattanoogan yliopistosta. Ensimmäisen kirjansa Steele kirjoitti vuonna 1958. Se oli nimeltään The Secret of the Indian Mound. Steele kirjoitti Journey Outside-kirjan, joka voitti Newbery-mitalin.
Steele kuoli 6. heinäkuuta 1992 Chapel Hillissä, Pohjois-Carolinassa.
Mary Read

| Mary Read |
| --- | --- |
 Readia esittävä litografia 1700-luvulta
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1690 Lontoo, Englannin kuningaskunta
Kuollut: 28. huhtikuuta 1721 (noin 30–31 vuotta) Port Royal, Jamaikan siirtomaa
Ammatti:  merimies, merirosvo, sotilas
Merirosvo
Aktiivisena:  noin 1708–1721
Arvo:  kaappari
Mary Read (noin 1690 Lontoo, Englannin kuningaskunta – 28. huhtikuuta 1721 Port Royal, Jamaikan siirtomaa) oli englantilaissyntyinen naispuolinen sotilas, merimies ja merirosvo.
Readin isä oli merimies, mutta hän oli kerran jäänyt tiellensä ja niinpä hänen äitinsä kasvatti Maryn yksin. Köyhä äiti joutui turvautumaan taloudelliseen apuun anopiltaan. Anoppi ei kuitenkaan piitannut tyttölapsista, joten Maryn äiti puki hänet pojaksi. Taloudellista apua he saivat aina anopin kuolemaan saakka. Mary oli tuolloin 13-vuotias.lähde tarkemmin?
Mary lähetettiin palvelijaksi eräälle rikkaalle naiselle, mutta hän karkasi pian Flanderiin värväytyäkseen armeijaan. Armeijassa hän tapasi tulevan aviomiehensä. He muuttivat lähelle Bredaa Alankomaiden tasavallassa ja ostivat sieltä kievarin. Pian tämän jälkeen mies kuitenkin sairastui ja kuoli. Read lähti taas merille, tällä kertaa Karibialle. Elettiin vuotta 1719. Matkalla ”Calico Jack” Rackham kaappasi häntä kuljettaneen laivan, ja Read liittyikin Rackhamin ja Anne Bonnyn joukkoon.
Calico Jack pakotti komean nuorukaisen eräältä kaappaamaltaan kauppalaivalta liittymään joukkoonsa. Seurauksena oli Readin rakastuminen nuorukaiseen. He vannoivat uskollisuusvalat toisilleen. Read kuvaili heidän liittoaan myöhemmin ”omantunnon avioliitoksi.” Read pelasti kerran rakkaansa todennäköiseltä kuolemalta kun hän haastoi miehensä haastaneen merirosvon kaksintaisteluun.
Rackham, Bonny ja Read jäivät kuitenkin kiinni rikoksistaan ja joutuivat oikeudenkäyntiin. Koko miehistö, Readin rakastettu mukaan lukien tuomittiin kuolemaan. Bonnya ja Readia ei hirtetty, koska he olivat raskaana. Read kuoli vankilassa kuumeeseen tai mahdollisesti synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin huhtikuussa 1721. Hautajaisten ajankohdaksi kuolintodistukseen kirjattiin 28. huhtikuuta 1721.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Read Wikimedia Commonsissa
Miehenkämmekkä

| Miehenkämmekkä |
| --- | --- |
 Miehenkämmekkä Saarlandissa, Saksassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Orchidoideae
Suku::  Pallerokämmekät Orchis
Laji::  mascula
Kaksiosainen nimi
 Orchis mascula  L. 
Katso myös
   Miehenkämmekkä Wikispeciesissä   Miehenkämmekkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miehenkämmekkä (Orchis mascula) on lähinnä Euroopassa tavattava, punakukkainen kämmekkäkasvi. Suomessa lajia tavataan Ahvenanmaalla, jossa se on rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko

Tanakkavartinen miehenkämmekkä kasvaa 25–40 cm korkeaksi. Varsi on yläosastaan punertava. Juurimukulat ovat pieniä ja munanmuotoisia. Lehdet ovat ruusukemaisesti varren tyvellä. Väriltään ne ovat vihreitä ja yläpinnaltaan täplättömiä tai joskus täpläisiä. Ylälehdet ovat tuppimaisia ja suojelevat kukintoa. Kukinto on harsuhko, usein pitkä, lieriömäinen tähkä. Kukkien tukilehdet ovat kalvomaisia. Tummanpunaisia kukkia on tavallisesti 10–20 kappaletta, joskus jopa yli 50. Kukka on isohko, huulen keskiosa on muuta kukkaa vaaleampi. Kukan ylimmät kehälehdet ovat siirottavia, mutta eivät ole yhteenkaartuvia. Kukan tuoksu on epämiellyttävä ja muistuttaa lähinnä kissanpissaa. Suomessa miehenkämmekkä kukkii touko-kesäkuussa.
Miehenkämmekän kukinta tapahtuu samoihin aikoihin kuin seljakämmekällä (Dactylorhiza sambucina), jonka punaisesta värimuodosta miehenkämmekkä eroaa muun muassa ylöspäin osoittavan kannuksensa ansiosta. Seljakämmekällä kannus osoittaa alaspäin ja kukinto on tiheä ja kartiomainen.
Sekä suomenkielisen että tieteellisen nimensä miehenkämmekkä on saanut pyöreistä, kiveksiä muistuttavista juurimukuloistaan.
Levinneisyys

Miehenkämmekkää tavataan lähes koko Länsi- ja Keski-Euroopassa sekä satunnaisemmin Itä-Euroopassa Baltiasta Länsi-Venäjälle ja -Ukrainaan. Pohjoisessa lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Ruotsiin ja Norjassa rannikolla aina napapiirin korkeudelle saakka. Lisäksi miehenkämmekkää tavataan myös Pohjois-Afrikassa, Kaukasuksella ja Vähässä-Aasiassa. Suomessa miehenkämmekkää kasvaa ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa lajin painopiste on selvästi eteläisessä saaristossa, etenkin Lemlandin kunnassa. Vaikka miehenkämmekkä on harvinainen kasvi, paikallisesti sitä voidaan tavata erittäin runsaasti, kuten Nåtön luonnonsuojelualueella.
Elinympäristö

Miehenkämmekkä kasvaa lehtoniityillä ja niityillä. Laji on kalkinsuosija. Miehenkämmekkä on harvinaistunut monin paikoin Euroopassa laidunnuksen loputtua. Myös keräily on verottanut kantaa. Vaikka laji on myös Ahvenanmaalla harvinaistunut, lajin nykytilanne on vakaa. Lähes kaikki sen tunnetuista esiintymistä sijaitsee suojelualueilla, mikä tekee siitä parhaiten suojeltuja kasvilajeja Suomessa. Laji on selvästi hyötynyt suojelualueiden hoitoniitoista.
Pohjois-Euroopassa miehenkämmekän pölyttäjinä vierailevat pääasiassa erilaiset mesipistiäiset, kuten kimalaiset, sarvimehiläiset, maamehiläiset ja loiskimalaiset. Kasvi huijaa pölyttäjiä näyttävillä kukillaan, jotka kuitenkin ovat medettömiä.
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Orchis mascula - miehenkämmekkä
Kasviatlas 2020: Miehenkämmekän levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Miehenkämmekkä (Orchis mascula)
Miehenkämmekän kukinto
Mokuto (1944)

| Mokuto / 目斗 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hitachi Zōsen, Sakurajima
Kölinlasku:  5. marraskuuta 1944
Laskettu vesille:  7. tammikuuta 1945
Palveluskäyttöön:  19. helmikuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  5. toukokuuta 1945
Loppuvaihe:  upotettu 4. huhtikuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  940 t (standardi) 1 004 t (kuormattu)
Pituus:  77,5 m (vesiraja) 78,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,1 m
Syväys:  3,06 m
Koneteho:  4 200 bhp
Nopeus:  19,5 solmua
Miehistöä:  noin 150
Aseistus
Aseistus:  3 × 12 cm/45 tykkiä 6 × 25 mm tyyppi 96 120 × syvyyspommia
Mokuto (jap. 目斗) oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1943 hankinnoissa Hitachi Zōsenilta Sakurajimasta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1944. Se laskettiin vesille 7. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 19. helmikuuta.
Palvelus

Alus upposi 4. huhtikuuta 1945 osuttuaan miinaan Kanmonin salmessa ja poistettiin alusluettelosta 5. toukokuuta.
Muulinkultakorva

| Muulinkultakorva |
| --- | --- |
 lajike 'Emerald Green'
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit Araceae
Suku::  Kultakorvat Syngonium
Laji::  podophyllum
Kaksiosainen nimi
 Syngonium podophyllum  Schott 
Katso myös
   Muulinkultakorva Wikispeciesissä   Muulinkultakorva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muulinkultakorva (Syngonium podophyllum) on vehkakasveihin kuuluva huonekasvina kasvatettava köynnös, jolla on nuolimaiset lehdet.
Tuntomerkit

Nuorilla yksilöillä on keihäsmäiset, varttuneilla nuolimaiset lehdet. Lehtiin voi kehittyä myös sivuliuskoja. Lehdet voivat olla kellan- tai valkoisenkirjavat.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Muulinkultakorva (Syngonium podophyllum)
ITIS: Syngonium podophyllum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Syngonium podophyllum (englanniksi)
Max Tonetto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. marraskuuta 1974 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Trieste, Italia
Pelipaikka: vasen puolustaja / keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1992 1992–1997 1993–1994 1994–1995 1997– 1999 1999 2000 2000–2004 2004–2006 2006–2010 | San Giovanni Reggiana → Fano (laina) → Ravenna (laina) Empoli Milan Bologna Lecce Sampdoria Roma | 13 (1) 28 (2) 30 (2) 38 (0) 61 (4) 0 (0) 12 (0) 131 (2) 66 (8) 84 (1) |
Maajoukkue
| 2007 | Italia | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. syyskuuta 2024.
Max Tonetto (s. 18. marraskuuta 1974 Trieste, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Vasenjalkaisen Tonetton pelipaikka oli vasemmalla laidalla puolustajana tai keskikenttäpelaajana. Hän pelasi Italian maajoukkueessa yhden ottelun. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2010.
Tonetto edusti uransa aikana nykyisen seuransa lisäksi San Giovannia, Reggianaa, Fanoa, Ravennaa, Empolia, AC Milania, Bolognaa, Lecceä, Sampdoriaa ja Romaa. Hän teki läpimurtonsa vasta kypsemmällä iällä Sampdorian riveissä ja siirtyi vuonna 2006 Romaan, yhteen Italian suurimmista seuroista. Tonetton aikaisempi yritys suurseurassa, vuoden 1999 visiitti Milanissa, ei onnistunut, ja liigadebyytti punamustien paidassa jäi tekemättä.
Tonetto pelasi Serie A:ssa 338 ottelua, joissa hän teki niissä 15 maalia, ja Serie B:ssä 53 ottelua tekemättä maaleja. Hän voitti Roman pelaajana Italian cupin vuosina 2007 ja 2008 ja pelasi jälkimmäisellä kerralla loppuottelussa täydet minuutit. Hän pelasi Roman joukkueessa Mestarien liigassa 19 ottelua ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua sekä Sampdorian joukkueessa UEFA-cupissa viisi ottelua.
Tonetto pelasi Italian A-maajoukkueessa yhden ottelun, kesäkuussa 2007 EM-karsintaottelun Färsaaria vastaan.
Max Trapp

Max Trapp (1. marraskuuta 1887 Berliini – 31. toukokuuta 1971 Berliini) oli saksalainen säveltäjä. Hän oli vuodesta 1932 lähtien natsipuolueen jäsen ja pääsi Natsi-Saksassa poliittiseen suosioon. Hän asettui puolustamaan melodisempaa musiikkia kuin kaksitoistasäveljärjestelmän esitellyt Arnold Schönberg; tämä oli Joseph Goebbelsin mieleen.
Trapp opiskeli musiikin teoriaa Paul Juonin ja pianonsoittoa Ernst von Dohnányin johdolla Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Tämän jälkeen hän työskenteli pianistina ja vuodesta 1920 Berliinin musiikkikorkeakoulun opettajana. Hän johti sävellyksen mestarikursseja Dortmundissa vuosina 1924–1930 ja Berliinissä 1934–1945. Vuosina 1951–1953 hän jatkoi opetustyötä Berliinissä. Trapp liittyi vuonna 1932 Berliinin Kampfbund für deutsche Kulturiin ja pääsi vuonna 1934 jäseneksi uudelleen muodostettuun Preussin taideakatemiaan.
Trappin sävellystyyliin vaikuttivat Max Reger ja Richard Strauss. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi seitsemän sinfoniaa, kamari- ja pianomusiikkia, näyttämöteoksia, kuorokappaleita ja lauluja. Hänen pianokonsertostaan (1931) äänitettiin Walter Giesekingin tulkinta vuonna 1935. Trappin viides sinfonia (op. 33) esitettiin vuonna 1937 Baden-Badenissa. Esityksen tiimoilta kansallissosialistinen musiikkihistorioitsija Joseph Müller-Blattau esitti saksalaisen klassis-romanttisen perinteen päättyneen. Müller-Blattau pyrki Werner Korten tavoin toimimaan välikätenä natsien vanhakantaisempien kulttuuri-ihanteiden ja Euroopassa 1920–1930-luvuilla vallinneiden trendien välillä. Vuonna 1935 Wilhelm Furtwängler kantaesitti Trappin konserton orkesterille (op. 32). Kolme vuotta myöhemmin Trapp sävelsi sellokonserton musiikkifestivaalille Düsseldorfiin. Hänen sävellystensä joukossa on myös viulukonsertto.
Trappin johdolla opiskelivat muiden muassa Sophie-Carmen Eckhardt-Gramatté, Carlos Surinach ja Joseph Tal. Ollessaan Suomessa Trapp tapasi Erik Bergmanin, jolle suositteli opettajaksi Heinz Tiesseniä, vaikka Tiessen oli ollut aktiivinen vasemmistopiireissä.
Masae Suzuki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Masae Suzuki
Syntymäaika: 21. tammikuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Chiba, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Maalivahti
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1984 1985–1989 1990–1991 2002–2004 | Mitsubishi Heavy Industries Nissan FC Nikko Securities Dream Ladies JEF United Ichihara |  9 (0) 11+ (0) 9 (0) |
Maajoukkue
| 1984–1991 | Japani | 45 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Masae Suzuki (jap. 鈴木 政江, Suzuki Masae; s. 21. tammikuuta 1957 Chiba) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Suzuki debytoi Japanin maajoukkueessa lokakuussa 1984. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1991. Hän on pelannut 45 maaottelua.
Mataura

| Mataura |
| --- | --- |
 Mataura
 Koordinaatit: 46°11′S, 168°52′E 
Valtio:  Uusi-Seelanti
Hallintoalue:  Southland
Väkiluku:  1 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mataurassa oli paperiteollisuutta vuodesta 1876 vuoteen 2000 jolloin Mataura Paper Millsn tehtailla lopetettiin paperin tekeminen kannattamattomana.
Mataura on kaupunki Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Sen väkiluku on noin 1 400.
Mataura sijaitsee valtatien varrella kolmetoista kilometriä Goresta etelään ja 53 kilometriä Invercargillista pohjoiseen. Mataurajoki virtaa kaupungin läpi.
Matauralaisia henkilöitä

Justin Marshall, rugbyn pelaaja
Max Theodor Alfthan

Max Theodor Alfthan (28. maaliskuuta 1863 Viipuri – 15. heinäkuuta 1914 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen sotilas ja maantieteilijä, joka toimi vuosina 1905–1910 Uudenmaan läänin kuvernöörinä.
Alfthan kävi Haminan kadettikoulun 1876–1883 ja Venäjän yleisesikunta-akatemian 1887–1890. Hän palveli sotilaana sekä Venäjällä että Suomessa, ja yleni everstiksi vuonna 1898. Hän toimi muun muassa Pietarin sotilaspiirin esikunnassa ja oli 1897–1902 Suomen asevelvollisen sotaväen esikuntapäällikkönä. Vuonna 1902 Alfthan erosi aktiivipalveluksesta protestina vuoden 1902 asevelvollisuuslakia vastaan ja työskenteli johtajana Tampereella J. C. Frenckell & sons -yhtiön paperitehtaalla. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hän toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1905–1910. Alfthanilla oli kuvernöörikautenaan läheinen työsuhde Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Gerardin ja senaatin puheenjohtaja Leo Mechelinin kanssa. Gerardista ja Alfthanista tuli suorastaan ystäviä. Alfthan joutui lopulta eroamaan venäläistämistoimien takia, ja hän siirtyi toimitusjohtajaksi Suomen paperiteollisuusyhdistykseen. Hän harrasti maantiedettä ja oli vuonna 1910 julkaistun Suomen kartaston laitoksen toimituskunnan puheenjohtaja. Hän oli myös Suomen maantieteellisen seuran puheenjohtaja 1907–1908 ja 1910–1911.
Kilpapurjehtija Max Alfthan oli eversti Max Alfthanin poika. Filosofi Georg Henrik von Wright oli hänen tyttärenpoikansa. Vuorineuvos Anton Alfthan oli Max Alfthanin veli.
Mary Jane (Megadethin kappale)

| ”Mary Jane” Megadeth |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: So Far, So Good... So What!
 Äänitetty : 1987
 Julkaistu: 12. toukokuuta 1988
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 04.25
 Levy-yhtiö: Capitol
Megadethin muut singlet
| ”Anarchy in the U.K.” 1988 | ”Mary Jane” 1988 | ”Liar” 1988 |
Mary Jane on neljäs kappale Megadethin vuoden 1988 albumilta So Far, So Good... So What!. Sen on säveltänyt Dave Mustaine, ja Mustainen lisäksi kappaletta oli sanoittamassa David Ellefson.
Yleisestä olettamuksesta huolimatta kappale ei kerro marihuanasta; sanoma käsittelee tyttöä joka sekaantuu noituuteen, tulee katumapäälle ja pyytää isältään anteeksiantoa. Sen sijaan isä hautaa hänet rangaistuksena elävältä, minkä vuoksi tyttö kummittelee metsässä.tarvitaan parempi lähde
Kappaleet

Mary Jane – 4.24
Hook in Mouth – 4.48
My Last Words – 4.55
Kokoonpano

Dave Mustaine – kitara, laulu
Jeff Young – kitara
David Ellefson – basso, taustalaulu
Chuck Behler – rummut
Matasaaren kappeli

| Matasaaren kappeli |
| --- | --- |

Sijainti:  Matasaarentie 3, Espoo
Seurakunta:  Esbo svenska församling
Rakentamisvuosi:  1993
Istumapaikkoja:  100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Matasaaren kappeli oli yksi Esbo svenska församlingin entisistä toimitiloista. Nykyään saari on yksityisessä omistuksessa. Kappeli sijaitsee lounaisessa Espoossa. Se oli osa kolmihehtaarisen Matasaaren leirikeskusta, joka Espoon virallisessa kaupunginosajaossa kuuluu Soukkaan.
Piispa Erik Vikström vihki Matasaaren kappelin helluntaina 30. toukokuuta 1993. Sen alttaritauluna oli Suomenlahti. Kappelissa oli sekä akustinen piano että sähköpiano.
Aiheesta muualla

Kirkko ja kaupunki: Espoon valloittavat vihki­tyyssijat
Meikkivoide

Meikkivoide on nestemäinen tai puuterimainen voide, jonka tarkoitus on ehostuksessa peittää ihon virheitä, finnejä, näppylöitä sekä tasoittaa ihon väriä. Meikkipuuteria käytetään myös mattapintaisen ihon saamiseksi. Meikkivoide myös suojaa ihoa kylmältä, mutta se tukkii ihohuokoset. On myös olemassa meikkipuutereita, joissa on puuteri ja meikkivoide samassa.
Meikle

Meikle on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Andrew Meikle (1719–1811), skotlantilainen koneinsinööri, puimakoneen keksijä
Joseph Meikle, skotlantilainen Suomessa asuva muusikko
Ryan Meikle (s. 1996), englantilainen dartsinpelaaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mataró

| Mataró |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Mataró
 Koordinaatit: 41°32′0″N, 2°27′0″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Barcelona
Comarca:  Maresme
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,53 km²
Väkiluku (1.1.2016):  125 517
 – Väestötiheys:  5570 as./km²
 
 www.mataro.cat 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mataró on kaupunki Espanjan Kataloniassa, melko lähellä Barcelonaa. Vuonna 2016 kaupungissa oli 125 517 asukasta.
Antiikin aikana nykyisen Matarón paikalla sijaitsi roomalainen Iluron kaupunki. Siitä on säilynyt joitakin raunioita. Espanjan ensimmäinen rautatie oli Barcelona–Mataró-linja, joka avattiin liikenteelle vuonna 1848.
Arkkitehti Josep Puig i Cadafalch syntyi Mataróssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mataró Wikimedia Commonsissa
Mathilde Kaufmann

| Mathilde Kaufmann> Mathilde Binder |
| --- | --- |
 Amara George eli Mathilde Kaufmann
Henkilötiedot
Syntynyt: 1835 Nürnberg
Kuollut: 1901 (65–66 vuotta) Würzburg
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Amara George
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mathilde Kaufmann, o.s. Binder, kirjailijanimi Amara George (1835 Nürnberg – 1901 Würzburg) oli saksalainen kirjailija. Hän julkaisi nimellä Amara George synkkämieliset runonsa Blüten der Nacht (1856). Seuraavaksi hän julkaisi Mythen und Sagen der Indianer Amerikas (1856) ja naimisiin mentyään yhdessä miehensä, runoilija Alexander Kaufmannin sekä Georg Friedrich Daumerin kanssa Mythoterpe, ein Mythen-, Sagen- und Legendenbuch (1858). Kaufmannin muut tärkeimmät teokset ovat Vor Tagesanbruch. Novellen und Gedichte (1859), Auf deutschem Boden (1877), Die Jungfrau von Orléans, ein Lebensbild (1877), Dissonanzen und Akkorde (1879) ja Don Gabriel Garcia Moreno, Präsident der Republik Ecuador (1891).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mathilde Kaufmann Wikimedia Commonsissa
Mathilde Johansson

| Mathilde Johansson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1985  Göteborg 
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  173 cm
Paino:  57 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–
Palkintorahat:  1 446 131 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  59. (6.4.2009)
Voitot/tappiot:  386–319
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2009)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2012)
Wimbledon:  2. kierros (2009, 2011, 2012, 2013)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2007, 2009, 2011, 2012, 2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  110. (10.5.2010)
Voitot/tappiot:  70–90
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Mathilde Johansson (s 28. huhtikuuta 1985 Göteborg, Ruotsi) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 59 huhtikuussa 2009. Hän on voittanut 12 ITF-turnausta kaksinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Johansson on parhaimmillaan päässyt kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa vuonna 2012.
Ensimmäisen välieräpaikkansa WTA-kiertueella Johansson saavutti helmikuussa 2011 Bogotán turnauksessa. Ennen tätä hän oli aikaisemmin päässyt puolivälieriin sekä Bogotássa että Acapulcossa vuonna 2009. Turnauksen välierissä Johansson voitti Carla Suárez Navarron, kunnes hävisi loppuottelussa Lourdes Domínguez Linolle luvuin 6–2, 3–6, 2–6.
Aiheesta muualla

Mathilde Johansson WTA:n sivuilla (englanniksi)