stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääpallon Champions Cup
Kilpailut ja voittajat

| Vuosi | Paikka | Voittaja |
| --- | --- | --- |
| 2004 | Edsbyn, Ruotsi |  Vodnik Arkangeli |
| 2005 | Edsbyn, Ruotsi |  Sandvikens AIK |
| 2006 | Edsbyn, Ruotsi |  Dynamo Moskova |
| 2007 | Edsbyn, Ruotsi |  Edsbyns IF |
| 2008 | Edsbyn, Ruotsi |  Dynamo Moskova |
| 2009 | Edsbyn, Ruotsi |  Dynamo Kazan |
| 2010 | Edsbyn, Ruotsi |  Zorki Krasnogorsk |
| 2011 | Edsbyn, Ruotsi |  Zorki Krasnogorsk |
| 2012 | Edsbyn, Ruotsi |  Zorki Krasnogorsk |
| 2013 | Edsbyn, Ruotsi |  Dynamo Moskova |
| 2014 | Edsbyn, Ruotsi |  Bollnäs GoIF/BF |
| 2015 | Edsbyn, Ruotsi |  Dynamo Moskova |
Aiheesta muualla

Champions Cup (viralliset sivut) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jussi Ristilä

Antti Johannes "Jussi" Ristilä (11. helmikuuta 1924 Nurmo – 19. maaliskuuta 2011 Seinäjoki) oli suomalainen pesäpalloilija. Ristilä loi uransa Seinäjoen Maila-Jusseissa, jossa hän toimi pelaajana, pelinjohtajana ja puheenjohtajana.
Ura

Pelaajauransa Ristilä aloitti vuonna 1947, ja ura jatkui 1960-luvun lopulle asti. Ristilä toimi Maila-Jussien puheenjohtajana vuodet 1956–1958, 1960 ja 1964–1965, minkä jälkeen hänet valittiin seuran kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1976 Ristilä johdatti pelinjohtajana SMJ:n naiset SM-hopealle ja seuraavalla kaudella joukkue voitti Suomenmestaruuden.
Yksityiselämä

Ristilän siviiliammatti oli vaihdemies Valtion rautateillä. Ristilällä on kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Hänen lapsistaan kolme on voittanut aikuisten Suomen mestaruuden. Ristilä oli mukana myös sodassa. Hän sai luodin polveensa ja oli sotainvalidi.
Juhana Koponen

Juhana (Juho, Johan) Koponen (26. huhtikuuta 1837 Leppävirta – 2. elokuuta 1919 Mikkeli) oli suomalainen maakauppias, sahanhoitaja ja valtiopäivämies.
Juhana Koposen vanhemmat olivat Matti Koponen and Eva Britha Matilain ja puoliso Ida Karoliina Liukkonen. Kirjailija Elsa Heporauta oli heidän tyttärensä.  Koponen työskenteli yli neljäkymmentä vuotta sahojen hoitajana, muun muassa sahan isännöitsijänä Puumalassa, josa hän oli toimi myös kunnan luottamustehtävissä. Koponen oli talonpoikaissäädyssä Juvan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1899.
Jeremias Gotthelf

| Albert Bitzius Jeremias Gotthelf |
| --- | --- |
 Sveitsiläinen kirjailija Albert Bitzius, salanimenä Jeremias Gotthelf.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1797 Murten, Sveitsi
Kuollut: 22. lokakuuta 1854 (57 vuotta) Lützelflüh, Sveitsi
Ammatti:  kirjailija
Vanhemmat:  Sigmund Bitzius ja Elisabeth Bitzius-Kohler
Puoliso:  Henriette Zeender
Lapset:  Henriette, Albert ja Cecile
Kirjailija
Salanimi: Jeremias Gotthelf 
Tuotannon kieli: saksa
Aikakausi:  1837-1852
Tyylilajit:  romaanit, nykyaikaiset ja historialliset novellit, esseet, sanomalehtiartikkelit
Aiheet:  realismi maaseutuelämässä, poliittiset, taloudelliset ja sosiaaliset kysymykset
Esikoisteos:  Der Bauern-Spiegel oder Lebensgeschichte des Jeremias Gotthelf, von ihm selbst beschrieben, romaani, 1837
Aiheesta muualla
www.gotthelf.ch
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jeremias Gotthelf (4. lokakuuta 1797 Murten, Sveitsi – 22. lokakuuta 1854 Lützelflüh, Sveitsi) oli sveitsiläinen kirjailija ja pastori Albert Bitziusin käyttämä salanimi.
20-frangin juhlaraha Jeremias Gotthelfin syntymän 200-vuotispäivän kunniaksi
Jeremias Gotthelfin muistolaatta synnyintalossa Murtenissa
Jeremias Gotthelfin muistolaatta Göttingenissä
Elämä

Pastori Sigmund Bitziuksen ja Elisabeth Bitzius-Kohlerin perheeseen syntyi poika Albert 1797 Murtenissa. Isä toimi maalaiskylässä Utzenstorfissa. Täällä Albert tutustui talonpoikaismaailmaan. Isä opetti Albertia aluksi itse.
Elämä > Koulutus

Vuodesta 1812 Albert opiskeli Literarschulessa Bernissä ja muutti 1814 valmistavaan koulutukseen teologisessa korkeakoulussa. Opinnoistaan hän kirjoitti: Täällä opiskelin kolme vuotta, luin antiikin kieliä, matematiikkaa ja filosofiaa. Äidilleni sanottiin kerran: "Sanokaa pojallenne, että hänen pitäisi oppia kirjoittamaan kauniimmin, nyt hän kirjoittaa kuin emakko.”
Vuonna 1817 hän aloitti teologiset opinnot Bernissä, missä hän valmistui 1820. Oltuaan viransijaisena isänsä kanssa työssä Utzenstorfissa hän jatkoi opintojaan 1821 Göttingenissä vuoden. Myöhemmin opintomatkallaan hän vieraili Rügenin saarella, Berliinissä, Weimarissa, Leipzigissa, Dresdenissä ja Münchenissä.
Elämä > Työ ja toiminta

Keväällä 1822 Albert Bitzius palasi Utzenstorfiin. Isänsä kuollessa 1824 hän oli viransijaisena Herzogenbuchseessa. Vuonna 1829 hän tuli kirkkoherran apulaiseksi Bernin Pyhän Hengen kirkkoon. 1831 hänestä tuli Lützelflühin seurakunnan kirkkoherra.
Vuonna 1833 hän avioitui Wynigenistä olevan Henriette Zeenderin (1805-1872) kanssa. Perheeseen syntyi kolme lasta: Henriette (1834-1890), Albert (1835-1882) ja Cecile (1837-1914). Pojasta tuli myös pastori ja hän monilla aloilla jatkoi isänsä sosiaalisia uudistuksia Bernin kantonissa.
1835 Bitzius valittiin tarkastajaksi Lützelflühin, Ruegsaun, Haslen ja Oberburgin kouluihin. Kymmenen vuoden jälkeen hänet erotettiin tehtävästä, koska hänelle tuli poliittisia erimielisyyksiä hallituksen kanssa.
Vuonna 1835 hän oli keskeinen henkilö perustettaessa koulua köyhiä lapsia varten Trachselwaldissa. Poliittinen toiminta evättiin häneltä, koska hän hoiti seurakuntaa. Kirjoituksissaan hän kritisoi hallitsevia Bernin perheitä, koska nämä hänen mukaansa liian vähän osallistuivat kaikkein heikoimmassa asemassa olevien auttamiseen.
Elämä > Toimittaja ja kirjailija

Vuodesta 1828, ja varsinkin vuoden 1831 jälkeen Gotthelf toimi journalistina. Kuolemaansa asti, hän kirjoitti noin 150 enimmäkseen merkitsemätöntä sanomalehtiartikkelia, joissa hän käsitteli poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia kysymyksiä.
1836 alkoi Gotthelfin kirjailijaura. Hänen ensimmäinen romaani oli Der Bauern-Spiegel (Talonpojat-peili). Hän oli aktiivinen kirjoittaja ja väsymätön julkaisemaan romaaneja, nykyaikaisia ja historiallisia novelleja sekä esseitä.
Merkittävän osan kirjallisten teosten levittämisestä Pohjois-Saksan maissa toimitti Julius Springer. Springer suositteli, että Gotthelf käyttäisi säästeliäästi paikallista Sveitsin murretta. Ensimmäinen kirja yläsaksaksi oli Uli der Knecht (Uli renki) 1846. Springer tarjosi Gotthelfin kirjoja eri kokoonpanoissa ja kaikissa hintaluokissa.
Gottfried Keller arvosteli 1849-1855 useita näistä Gotthelfin kirjoista. Niissä hän ylisti maanmiestään suureksi eeppiseksi runoilijaksi, mutta kritisoi teosten antiradikaalista propagandaa.
Romaaneissa kuvastuu osittain pelottavaa realismia maaseudun elämästä 1800-luvulta. Muutamalla vahvalla ja voimakkaalla sanalla hän pystyi kuvaamaan ihmisiä ja maisemia.
Erinomainen on novelli Die schwarze Spinne (Musta Hämähäkki) 1842, jossa hän antiikin legendojen kaltaisesti kertoi kristillis-humanistisia käsityksiä hyvästä ja pahasta.
Hänen ihanteenaan oli maanläheisyys, isänmaallisuus ja uskonnollisuus yhteiskunnassa. Uhkana Gotthelf näki individualismin, radikalismin ja voimakkaan teollistumisen. Keinottelijoita ja huijareita hän kuvasi. Juutalaisvastaisia olivat legendat "Gottesmord" (Äidin murha) ja ”Jüdischen Verstocktheit" (Juutalainen taipumattomuus).
Jotkut Gotthelfin teokset elokuvattiin. Sveitsissä olivat Uli renki (1954) ja jatko Uli vuokralainen (1955) erittäin onnistuneet. Kaikkiaan kuusi Gotthelfin kirjoihin liittyvää elokuvaa on ohjannut Sveitsin elokuvaohjaaja Franz Schnyder.
Elämä > Kuolema ja huomionosoitukset

Kaula- ja sydänsairaudet vesipöhön kanssa kalvoivat 1851 alkaen Gotthelfia. Parannuskeinot eivät tuoneet mitään helpotusta hänen yskäänsä ja uneliaisuuteensa. Jeremias Gotthelf kuoli 22. lokakuuta 1854 keuhkoveritulppaa seuranneeseen keuhkokuumeeseen.
Jeremias Gotthelf sai Samuel Burin suunnitteleman 20-frangin juhlarahan vuonna 1997, 200-vuotissyntymäpäivänään. Gotthelfin kunniaksi monin paikoin, muun muassa Zürichissä, Bernissä ja Baselissa nimettiin katuja ja Baselissa jopa Gotthelf-kortteli hänen kunniakseen.
Elokuussa 2012 avattiin Gotthelf Zentrum Emmental Lützelflüh (Gotthelf-keskus Emmental Lützelflüh) entisessä kirkkoherran pappilassa ja sen rakennuksissa.
Gotthelfin muistopäivä on merkitty Saksan evankelisen kirkon kalenteriin 22. lokakuuta.
Teokset

Der Bauern-Spiegel oder Lebensgeschichte des Jeremias Gotthelf, Gotthelfin laatima romaani hänestä itsestään, 1837
Die Wassernoth im Emmental, 1838
Wie fünf Mädchen im Branntwein jämmerlich umkommen, Kertomus, 1838
Leiden und Freuden eines Schulmeisters, Romaani, 1838/39
Dursli der Branntweinsäufer oder der heilige Weihnachtsabend, Novelli, 1839
Die Armennoth, Traktaatti, 1840/51
Wie Joggeli eine Frau sucht, Kertomus, 1841
Elsi, die seltsame Magd, Novelli, 1843
Die schwarze Spinne, Novelli, 1842
Wie Anne Bäbi Jowäger haushaltet und wie es ihm mit dem Doktern geht, Romaani, 1843/44
Geld und Geist, Romaani, 1843/44
Kurt von Koppigen, Kertomus, 1844/50
Der Geldstag, Romaani, 1846
Hans Joggeli der Erbvetter, Kertomus, 1846
Jacobs, des Handwerksgesellen, Wanderungen durch die Schweiz, Romaani, 1846/47
Käthi, die Großmutter, oder: der wahre Weg durch jede Noth, Romaani, 1847
Uli der Knecht, Uli der Pächter, Kaksoisromaani, 1846–1849
Der Notar in der Falle, Kertomus, 1848
Michels Brautschau, Kertomus, 1849
Die Käserei in der Vehfreude, Romaani, 1850
Das Erdbeeri-Mareili, Novelli, 1850
Der Besenbinder von Rychiswyl, Kertomus, 1851
Zeitgeist und Berner Geist, Romaani, 1851
Barthli der Korber, Kertomus, 1852
sekä monia historiakirjoituksia, esseitä, kirjeitä ja saarnoja
Suomennetut teokset

Miten Uli-renki tulee onnelliseksi (Wie Uli, der Knecht, glücklich ward), suomentanut Joel Lehtonen. Otava, 1908 (Otavan helppohintainen kirjasto, n:o 143-144.)
Anna meille anteeksi (Geld und Geist), suom. Eero Niemi. Kirjapaja, 1947
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Jeremias Gotthelfin e-kirjoja:
Projekti Lönnrotilta
Project Gutenbergiltä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Jeremias Gotthelf
↑  (de) Saksan kansalliskirjasto, GND-tunniste . Tieto on haettu Wikidatasta.
Käännös suomeksi
Jorge Torres Nilo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jorge Emmanuel Torres Nilo
Syntymäaika: 16. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Tijuana, Meksiko
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: UANL
Pelinumero: 6
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 | Atlas | 90 | (5) |
| 2010– | UANL | 106 | (0) |
Maajoukkue
| 2008– | Meksiko | 32 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. toukokuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. toukokuuta 2013.
Jorge Emmanuel Torres Nilo (s. 16. tammikuuta 1988 Tijuana, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Hän edustaa meksikolaista Tigres de la UANLia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura

Torres Nilo teki ensiesiintymisensä Club Atlasin edustusjoukkueessa 25. helmikuuta 2006 ottelussa Estudiantes Tecosia vastaan.
27. toukokuuta 2010 hän siirtyi Tigres de la UANLiin.
Maajoukkueura

Torres Nilo pelasi ensimmäisen ottelunsa Meksikon maajoukkueessa 24. syyskuuta 2008 ystävyysottelussa Chileä vastaan. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 28. toukokuuta 2011 pelatussa ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan.
Aiheesta muualla

Jorge Torres Nilon tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pérez |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Osorio |
6 Torrado |
7 Barrera |
8 Castro |
9 Franco |
10 Blanco |
11 Vela |
12 Aguilar |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Juárez |
17 Giovani |
18 Guardado |
19 Magallón |
20 Torres Nilo |
21 Bautista |
22 Medina |
23 Michel |
Valmentaja Aguirre
Juhana Korhonen

Juhana (Johan, Juhani) Korhonen (18. kesäkuuta 1835 Sotkamo – 20. huhtikuuta 1883 Sotkamo) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Korhosen vanhemmat olivat Yrjö Fredrik Juhonpoika Korhonen ja  Kaisa Juhontytär Hakkarainen ja puolisot Valpuri Korhonen ja Maria Sofia Antintytär Korhonen. Juhana Korhonen kävi kiertokoulun ja toimi maanmittarin apulaisena. Maanviljelijäksi hän tuli vaimonsa perinnön kautta. Korhonen oli kunnallismies, joka tunnettiin liikanimellä “Kunta-Jussi”, ja talonpoikaissäädyssä Kajaanin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882.
Junkers Jumo 004

| Junkers Jumo 004 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Junkers
Suunnittelija:  Anselm Franz
Käyttötiedot
Käyttökohteet:   Messerschmitt Me 262  Arado Ar 234 
Tekniset tiedot
Tyyppi:  suihkumoottori
Junkers Jumo 004 on yksi maailman ensimmäisistä suihkumoottoreista ja ensimmäinen sarjatuotantoon päässyt turbojettimoottori. Moottorin ensimmäistä prototyyppiä (A-malli) koekäytettiin ja lennettiin vuonna 1942, mutta malli ei ollut sopiva tuotantoon suuren painon ja vaikeasti saatavien metalliseoksien käytön vuoksi. Tuotantomalli (B-malli) oli kevyempi ja käytti ilmajäähdytystä. Tuotantomallin valmistus alkoi vuonna 1944 ja moottoria valmistettiin lähes 6 000 kappaletta sodan päättymiseen mennessä. Moottorissa käytettyjen materiaalien heikon laadun vuoksi moottori oli huollettava 25 käyttötunnin jälkeen.
Tekniset tiedot

Moottorissa oli 8-vaiheinen aksiaalinen kompressori, kuusi polttokammiota sekä yksivaiheinen turbiini.
Muut tiedot:
puristussuhde: 3:1
ilmavirtaus: 25 kg/s
työntövoima: 10,5 kN
kierrosluku: 8 700 r/min
halkaisija: 860 mm
paino: 700 kg
Muut versiot

Sodan jälkeen moottoria käytettiin neuvostoliittolaisessa Jakovlev Jak-15:ssä nimellä Tumanski RD-10.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Junkers Jumo 004 Wikimedia Commonsissa
Kaaliyökkönen

| Kaaliyökkönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Tarhayökköset Hadeninae
Suku::  Mamestra
Laji::  brassicae
Kaksiosainen nimi
 Mamestra brassicae  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Kaaliyökkönen Wikispeciesissä   Kaaliyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaaliyökkönen eli kaalitarhayökkönen (Mamestra brassicae) on Suomessa kohtalaisen harvinainen Hadeninae-alaheimon yökkönen. Kaaliyökkösen naaras on kooltaan 38-45 mm ja koiras 35-43 mm. Etelämpänä Euroopassa se kykenee säännöllisesti talvehtimaan kotelona kasvimaiden läheisyydessä ja aiheuttaa toisinaan tuhoja viljelyksille. Sen kohteeksi joutuvia lajeja ovat useimmat ristikukkaiskasvit. Lentoaika kesäkuun alusta syyskuun loppuun.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kaalitarhayökkönen (Mamestra brassicae)
Ötökkätieto: Kaalitarhayökkönen (Mamestra brassicae)
Perhoset: Kaaliyökkönen (Mamestra brassicae)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Mamestra brassicae (cabbage moth) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Mamestra brassicae, the Cabbage moth (englanniksi)
Kajaanin kihlakunta (1996)

Kajaanin kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kajaani, Paltamo, Ristijärvi ja Sotkamo sekä ennen vuoden 2007 kuntaliitosta myös Vuolijoki. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Juhana Lustig

Juhana (Juho) Lustig (Puustijärvi) (18. maaliskuuta 1771 Ylitornio – 2. helmikuuta 1833 Nilsiä) oli vuonna 1796 Iisalmen pitäjän Savojärven kylässä syntyneen herännäisyyden ensimmäinen johtaja.
Lustigin vanhemmat olivat uudisviljelijä Hannu Ollinpoika ja Klaara Ollintytär. Hän lienee saanut hengellisiä vaikutteita jo kotiseudullaan, ennen muuttoaan Pohjois-Savoon, jossa hän työskenteli pyöräntekijänä. Vuonna 1796 hän liittyi Iisalmessa alkunsa saaneeseen uskonnolliseen herätykseen ja tuli sen johtajaksi.  Hän lienee menettänyt asemansa liikkeen johtohahmona Paavo Ruotsalaiselle vuosien 1808–1809 paikkeilla. Ruotsalainen edusti uskossaan vakavampaa näkemystä, kun taas Lustigia pidettiin pinnallisena ja ailahtelevana. Lustigin vaikutus säilyi silti pienemmässä piirissä ja muun muassa Henrik Renqvist lienee saanut herätystä Lustigin saarnoista. Lustigin ensimmäisen puolison nimi ei ole tiedossa, toinen puoliso oli Liisa Väisänen (k. 1860).
Joseph ”Robbie” Robertson

| Robbie Robertson |
| --- | --- |
Luoja(t):  Stan Lee   John Romita
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Amazing Spider-Man #51
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Joseph "Robbie" Robertson
Status:  Aktiivinen
Pituus:  184 cm
Paino:  95 kg
Henkilöllisyydet:  Robbie
Voimat:  ei supervoimia
Suhteet
Sukulaiset:  Marla Robertson (vaimo), Randy Robertson (poika)
Joseph "Robbie" Robertson on kuvitteellinen hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän kuuluu Hämähäkkimies sarjakuva seikkailujen sivuhahmoihin ja hän työskentelee Daily Buglessa J. Jonah Jamesonin alaisena. Hänen ensiesiintymisensä oli Amazing Spider-Man #51-lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja John Romita.
Elokuva

Elokuvissa Robbia on esittänyt Bill Nunn.
Animaatiosarja

Robbie nähtiin Hämähäkkimies-animaatiosarjassa J. Jonah Jamesonin oikeana kätenä, mutta toisin kun Jameson, hän puolusti Hämähäkkimiestä ja piti tätä sankarina (totta puhuen Peter mainitsee jopa eräässä jaksossa Robbien olleen ainoa henkilö joka on tukenut hänen molempia henkilöllisyyksiään), ja esiintyikin usein vain sivuroolissa muutamia jaksoja lukuun ottamatta. Hänen äänenään toimi Rodney Saulsberry.
Jaksot, jossa hän sarjassa esiintyy:
1 Liskojen yö
2 Skorpionin myrkky
3 Tappajarobotti
6 Tohtori Mustekala - Tuhon lähettiläs
7 Avaruuden asukas 1/3
9 Avaruuden asukas 3/3
10 Kraven Saalistaja
11 Menninkäinen 1/2
13 Kameleontti
20 Tuomari
23 Kuolematon vampyyri
24 Aikakivi
27 Viimeinen painajainen
28 Tohtori Outo
29 Tee toivomus
33 Framed
34 Mies ilman pelkoa
36 Tombstone
37 Venomin paluu
42 Syyllinen
44 Musta Kissa
50 Mary Janin etsintä
53 Häät
54-58 Kuusi unohdettua soturia -tarinassa
64 Minä todella, todella vihaan klooneja (toisen maailman Robbie)
65 Jäähyväiset, Hämähäkkimies (toisen maailman Robbie)
Robbie Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa
Joonas Riekkinen

| Joonas Riekkinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1987 (ikä 37) Varpaisjärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Riemu, Varpaisjärven professori
Pelipaikka:  keskushyökkääjä/puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  IceFighters Leipzig
Sarja:  Oberliga
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  KalPa (SML) Ilves (SML) Gentofte Stars (Tanska) Hvidovre Fighters (Tanska) Herning Blue Fox (Tanska) Herlev Eagles (Tanska)
Joonas Riekkinen (s. 11. elokuuta 1987 Varpaisjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberliga-joukkue IceFighters Leipzigissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa tarvittaessa pelata laidassa ja ajoittain myös puolustajana. Jälkimmäisenä mainittu pelipaikka tuli Riekkiselle tutuksi yhden kauden ajan A-nuorista.
Ura > Maajoukkueura

Riekkinen on pelannut kolme poikien maaottelua.
Muuta

Riekkinen harrasti lapsena myös salibandya, jalkapalloa ja yleisurheilua.
Jose Mukala

Jose Mukala (s. 18. elokuuta 1948 Kaveekunnu) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. huhtikuuta 1978 ja nimitettiin Kohiman hiippakunnan johtoon 24. lokakuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. maaliskuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Mittathany, jota avustivat Thomas Menamparampil ja Tarcisius Resto Phanrang.
Mukala erosi tehtävistään Kohiman piispana 30. lokakuuta 2009.
Kajaanin lääni

Claes Claessonin kartta "Kajaaniporin läänistä" vuodelta 1650.
Kajaanin lääni on nimitys, jota on käytetty Kajaanin linnaa ympäröivistä alueista. Ahtaammassa merkityksessä nimitys tarkoittaa silloista Oulun erämaa-aluetta eli Paltamon pitäjää ja laajemmassa merkityksessä koko Kajaanin vapaaherrakuntaa. Vanha Paltamon pitäjä käsitti myöhemmät Paltamon, Sotkamon, Kuhmoniemen, Säräisniemen, Hyrynsalmen, Suomussalmen, Puolangan, Ristijärven ja Vuolijoen seurakunnat sekä Kajaanin kaupunkiseurakunnan ja Kajaanin maaseurakunnan.
Seudun asutus sai alkunsa, kun Kustaa Vaasa 1550 kehotti maansa viranomaisia järjestämään alueelle uudisasukkaita, jotka saivat muutaman vuoden verovapauden. Venäläisten hyökkäysten varalta uudisasutuksen turvaksi rakennettiin myöhemmän Kajaanin seudulle kuninkaankartano, josta käytettiin nimitystä Oulun Palte. Asutus kuului aluksi Limingan pitäjään, mutta jo 1559 asukkaita varten oli oma pappi. Uudesta pitäjästä käytettiin alkuun nimitystä Oulujärven eli Oulun erämaan seurakunta ja myöhemmin nimeä Paltamo. Kajaanin linnan rakentaminen aloitettiin 1604 Pohjanmaan käskynhaltijan Iisak Behmin johdolla. Toisinaan uutta seurakuntaa nimitettiin Kajaanin linnan mukaan Kajaanin linnanpitäjäksi. Vuonna 1716 ylivoimainen venäläinen sotajoukko pakotti linnoituksen antautumaan, jonka jälkeen he tuhosivat linnan räjäyttämällä. Samalla myös Kajaanin lääni siirtyi historiaan.
Kaarlo Helminen

Kaarlo (Kalle) Johannes Helminen (4. helmikuuta 1907 Messukylä – 12. kesäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Hän oli myös kaksinkertainen Suomen mestari Louhi-luokan kilpapurjehduksessa.
Helmisen vanhemmat olivat varastonhoitaja Kalle Kustaa Helminen ja Hilda Elina Mäkinen ja puoliso vuodesta 1932 Ilma Dagmar Virtanen. Hän kävi ammattikoulun 1922, suoritti 1926 Tampereen Teollisuuskoulussa konerakennusosaston tutkinnon ja 1931 Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa sekä tie- ja vesirakennusosaston että huoneenrakennusosaston tutkinnot. Hän työskenteli ensin Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:ssä, Tampereen kaupungin sähkölaitoksella ja vuodesta 1929 työnjohtajana Valtionrautateillä. Vuodesta 1936 hän toimi Puolustusministeriössä työpäällikönä Karjalan kannaksen linnoitustöissä. Talvisodassa hän oli linnoitusten korjauskompanian päällikö ja ja jatkosodassa linnoitusrakennuspataljoonan komentaja. Sotien jälkeen hän toimi ensin Cyklop Rakennus Oy:n ja Oy Yhtyneet Rakennustoimistot Ab:n palveluksessa, ja perusti 1946 Laatubetoni Oy:n. Laatubetoni kasvoi ja lopulta työllisti 1970-luvulla 200–300 henkilöä. Se urakoi teollisuusrakennuksista, asuinrakennuksia  ja julkisia rakennuksia pääasiassa pääkaupunkiseudulla, muun muassa Heimolan ja Weilin+Göösin painotalon, sekä teki saneerausta. Helminen jäi 1976 pois toimitusjohtajan tehtävästä, ja yhtiön uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin hänen poikansa Tapani Helminen.
Helminen vaikutti rakennusalan ja reserviupseereiden järjestötehtävissä sekä kirkon piirissä. Hän kilpali 1920-luvulla makuuammunnassa ja pesäpallossa sekä Tampereen Pyrinnön että Tampereen Mailapoikien riveissä. Sotien jälkeen Helminen voittti purjehduksen Louhi-luokassa Suomen mestaruuden kaksi kertaa ja edusti Suomea neljä kertaa Euroopan mestaruuskilpailuissa.