stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kynsivesi–Leivonvesi
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuusveden–Kynsiveden alueella (14.35), jonka Kuusveden lähialueeseen (14.352) järvi kuuluu. Sen läpi virtaa vuolas vesireitti. Vanginvirta laskee Kynsiveden pohjoispäähän tuoden sinne Liesveden alueen (14.36) vesiä. Kuuhankaveden valuma-alueen (14.37) laskujoki Venejoki laskee Paanalansaaren viereen, ja järven eteläpäähän laskee Rusilanjoki, joka tuo sinne Niemisjärven valuma-alueen (14.38) vedet. Näiden valuma-alueiden suuria järviä ovat esimerkiksi Vanginvesi ja Liesvesi (1 399 hehtaaria, ha), Kuuhankavesi (1 837 ha) ja Hankavesi (787 ha), Iso-Kaihlanen (117 ha) ja Niemisjärvi (811 ha).
Kuusveden–Kynsiveden alueen (14.35) sisäisiä pienempiä valuma-alueita ovat esimerkiksi Ohenlammen valuma-alue (14.359), jonka laskuoja laskee Ohenlammesta (16 ha) Havulahteen, ja Voipiolammen valuma-alue (14.358), jonka Voipiolammen (4 ha) laskuoja Haarapuro laskee Voipiolahteen. Samaan valuma-alueeseen kuuluu Voipiolampeen laskeva Kieräjärvi (32 ha). Kuusveden lähialue (14.352) on pinta-alaltaan pieni ja sen vedenjakaja seuraa järven muotoja läheltä. Alueeseen mahtuu kuitenkin muutamia pieniä järviä ja lampia. Salonselän pohjukkaan Särkipohjaan laskee puro, jonka varrella sijaitsevat peräkkäin Yläinen (2 ha), Keskinen (3 ha) ja Alinen (2 ha). Vanginvirtaan laskee Lukkarinlammen (3 ha) ja Ahvenlampi (18 ha) yhteinen laskuoja. Kapeaselän eteläpuolella itärannan tuntumassa sijaitsee pieni Saaninlampi (1 ha), jonka laskuoja päätyy Etelälahteen. Lankalampi (14 ha) laskee Lankamaalla Lankalahteen. Järven eteläpäähän laskee Piilunlampi (2 ha) ja Ahveninen (69 ha) omia laskuojiaan myöten. Pieni Kelolampi (3 ha) laskee Kelonlahden suulle ja Mäyrälampi (3 ha) vähän pohjoisemmaksi. Leivonveteen Simunan takaa laskevat Kierälampi (18 ha) ja Rimminlampi (5 ha) yhdessä ja  Kalliolampi yksinään. Näiden kaakkoispuolella sijaitsee vielä Hepolampi (2 ha). Leivoveden Niittulahteen tulevat Vimpalampi ja Tervalampi yhdessä. Paanalansaaressa sijaitsee Sammallahteen laskeva Pastinlampi (3 ha).
Järven vedenpinnan korkeus on 87,8 metriä mpy. Se laskee Leivovedestä alkavassa Simunankoskessa Kuusveteen, jonka vedenpinta on 84,8 metriä mpy.
Paanalansaari kuvattuna Paskosaarelta
Paskosaaren luontoa
Aiheesta muualla

Vanhakartta.fi -sivustolla oleva Kynsiveden kartta
(14.3)
Lapsi 44 (elokuva)

| Lapsi 44> Child 44 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Daniel Espinosa
Käsikirjoittaja:  Richard Price
Perustuu:  Tom Rob Smithin romaaniin Lapsi 44
Tuottaja:   Greg Shapiro  Michael Schaefer  Ridley Scott 
Säveltäjä:  Jon Ekstrand
Kuvaaja:  Philippe Rousselot
Leikkaaja:  Dylan Tichenor
Tuotantosuunnittelija:  Jan Roelfs
Pukusuunnittelija:  Jenny Beavan
Pääosat:   Tom Hardy  Noomi Rapace  Joel Kinnaman  Gary Oldman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Summit Entertainment  Lionsgate 
Levittäjä:  Summit Entertainment Big Bang Media Netflix
Ensi-ilta:   2015-4-1717. huhtikuuta 2015  
Kesto:  137 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapsi 44 (Child 44) on 2015 ensi-iltansa saanut Daniel Espinosan ohjaama jännityselokuva. Suomessa se oli vain DVD-levityksessä. Sen pääosissa ovat Tom Hardy, Noomi Rapace, Joel Kinnaman, Gary Oldman ja Vincent Cassel. Elokuva perustuu Tom Rob Smithin romaaniin Lapsi 44 vuodelta 2008.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hardy  | … |  Leo Demidov   |
|  Noomi Rapace  | … |  Raisa Demidova   |
|  Joel Kinnaman  | … |  Vasili Nikitin   |
|  Gary Oldman  | … |  kenraali Timur Nestorov   |
|  Vincent Cassel  | … |  tohtori Zurabin   |
|  Paddy Considine  | … |  Andrej/Vlad   |
|  Jason Clarke  | … |  Anatoli Brodski   |
|  Josef Altin  | … |  Alexandr   |
|  Sam Spruell  | … |  tohtori Tjapkin   |
|  Ned Dennehy  | … |  kuolinsyyntutkija   |
|  Fares Fares  | … |     |
|  Dev Patel  | … |     |
|  Nikolaj Lie Kaas  | … |  Ivan Sukov   |
|  Charles Dance  | … |  majuri Janusz Kuzmin   |
|  Tara Fitzgerald  | … |  Inessa Nesterov   |
|  Anna Rust  | … |  Sasha   |
|  Xavier Atkins  | … |  Pavel   |
|  Sonny Ashbourne Serkis  | … |  Artur   |
|  Kevin Clarke  | … |  MGB-agentti   |
|  Petr Vanek  | … |  Fjodor   |
|  Rowntree Max  | … |  Andrei   |
|  David Bowles  | … |     |
|  Michael Nardone  | … |  Semjon Okun   |
|  Fedja Stukan  | … |  Sergei   |
|  Anssi Lindström  | … |  Alexander Pickup   |
|  Harmon Joseph  | … |  Vadim   |
|  Samuel Buttery  | … |  Varlan Babinic   |
|  Kevin Psiepsiak  | … |  Jondro   |
|  Agnieszka Grochowska  | … |     |
Aiheesta muualla

Lapsi 44 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lauri Keso

Lauri Aleksanteri Keso (12. syyskuuta 1888 Aitolahti – 1. helmikuuta 1954) oli suomalainen tekniikan tutkija ja Suomen salaojituksen uranuurtaja. Hän toimi Salaojitusyhdistyksen toimitusjohtajana 1920–1946 ja uudestaan 1948–1954. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1943.
Keso pääsi ylioppilaaksi 1908 ja hän valmistui maanviljelysinsinööriksi 1913, suoritti agronomin tutkinnon 1914 ja väitteli tekniikan tohtoriksi 1935. Keso oli aluksi apulaisinsinöörinä Uudenmaan ja Hämeen läänien maanviljelysinsinööripiireissä ja parin vuoden ajan insinöörinä asutushallituksessa. Suomen salaojitusyhdistyksen toimitusjohtajana hän oli vuodesta 1920 alkaen. Keso oli muun muassa Helsingin lentokenttäkomitean puheenjohtajana ja 1934–1935 maanparannuskomitean jäsenenä. Hän oli Pietarsaaren Konepaja Oy:n ja maanviljelysinsinööriyhdistyksen johtokuntien jäsenenä.
Julkaisuja

Salaojituksen vaikutus maamme taloudelliseen toimintaan ja salaojitustoiminnan järjestely. Porvoo 1921
Kannattaako salaojittaa?.  Suomen salaojitusyhdistys, Helsinki 1921
Salaojituksen merkitys maanviljelyksessä ja salaojitustyöt. WSOY 1924, 2. painos ja uud. nimellä Salaojitustyöt, WSOY 1942, 3. painos Pellervo, Helsinki 1951
Ojattomuus, avo-ojitus, salaojitus. Suomen salaojitusyhdistys, Helsinki 1924
Kustannusten osittelusta yhteisissä kuivatusyrityksissä. Helsinki 1924
Selvittelyä salaojituksesta. Suomen salaojitusyhdistys, Porvoo 1928
Salaojitustöiden järjestely. Suomen salaojitusyhdistys, Helsinki 1930
Kulttuuriteknillisiä maaperätutkimuksia erikoisesti ojaetäisyyttä silmälläpitäen. 1 osa, Viljelyksellisesti tärkeät maalajimme: ojaetäisyyksien määräämisperusteet, väitöskirja. Maatalouden tutkimuskeskus, Helsinki 1930
Laidunviljelysten kuivaus. Helsinki 1932
Salaojituksen vaikutus maatalouden ihmistyömenekkiin. Helsinki 1938
Haihtumista ehkäisevät keinot ja kastelu. Forssa 1940
Maataloudellinen vesirakennus. Jyväskylä 1941
Salaojaputkien laatuvaatimukset tunnettava: asiantunteva työnvalvonta tärkeätä kaikissa salaojituksissa. Maanseudun tulevaisuus, Helsinki 1951
Salaojituskustannuksista. Helsinki 1953
Kylkiluuvesilisko

| Kylkiluuvesilisko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Pyrstösammakot Caudata
Heimo::  Vesiliskot Salamandridae
Suku::  Pleurodeles
Laji::  waltl
Kaksiosainen nimi
 Pleurodeles waltl  Michahelles, 1830 
 Kylkiluuvesiliskon levinneisyys
Katso myös
   Kylkiluuvesilisko Wikispeciesissä   Kylkiluuvesilisko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kylkiluuvesilisko (Pleurodeles waltl) on melko suurikokoinen vedessä elävä salamanterilaji.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kylkiluuvesilisko on joko yli tai alle 20 cm. Sen selkäpuoli on harmaan ruskea ja siinä on tummia täpliä. Kylkiluuvesiliskon kyljissä on punertavan ruskeita pisteitä. Sillä on leveä ja litteä pää.
Levinneisyys

Kylkiluuvesiliskoja tavataan Espanjan ja Portugalin alueilla. Ne elävät lammissa ja soissa yleensä koko aikuisikänsä.
Käyttäytyminen

Kylkiluuvesilisko on päiväaktiivinen laji. Se kulkee veden pohjassa ja vesikasveissa kiipeillen. Joskus harvoin kylkiluuvesilisko voi kuitenkin siirtyä maalle asumaan. Tällöin se muuttuu hämäräaktiiviseksi ja se piilottelee suojaisissa piilopaikoissa.
Lemmikkieläimenä

Kylkiluuvesiliskoja on myynnissä eläinkaupoissa ja kasvattajilla. 1-2 kylkiluuvesiliskoa voidaan asuttaa noin 120 litran akvaarioon. Akvaario laitetaan melkein täyteen vettä ja pinnalle tulisi liittää jonkinlainen maa-alue, jolle eläin voi halutessaan nousta. Maa-alueeksi sopii esimerkiksi korkkilautta, joka kelluu veden pinnalla. Pinnalle voi laittaa myös jotakin pintakasvia varjostamaan vettä ja veteen voi istuttaa vesikasveja. Akvaarioon pitäisi järjestää piilopaikkoja kylkiluuvesiliskoille. Sinne voi myös laittaa suodattimen helpottamaan veden puhdistamista. Akvaario tulee pitää puhtaana ja vettä pitää vaihtaa säännöllisesti.
Aiheesta muualla

Sammakkolampi
Caudata Culture
Lanao del Norte

Lanao del Norten sijainti
Lanao del Norte on Filippiinien Pohjois-Mindanaon alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Tubod. Provinssin naapureita ovat koillisessa Misamis Oriental ja Bukidnon, kaakossa Lanao del Sur ja lännessä Zamboanga del Sur. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 607 917.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lanao del Norte Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay
Lauluja matkan varrelta

| Lauluja matkan varrelta Eero Aven |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD
 Kesto: 57.10
 Levy-yhtiö: Poptori
Eero Avenin muut julkaisut
| Parhaat – 20 suosikkisävelmää 1997 | Lauluja matkan varrelta 1998 | Hopearuusu 1999 |
Lauluja matkan varrelta on suomalaisen Eero Avenin kokoelma-albumi vuodelta 1998.
Kappaleet

Sirpaleet – 2.20
Mandoliinikrapula – 3.40
Jurmalaln taikaa – 4.03
Naltioon – 3.49
Menneisyys – 2.50
Jäin hurmioon – 2.30
Iltatähti – 3.30
Elämäntoveri – 3.11
Se jokin sinulla on – 2.53
Surusilmät – 2.50
Tunteiden värinää – 3.34
Hopeahapset – 3.40
Mambo rock – 2.24
Rakkaudenpaula – 2.40
Erämaajärven mökki – 2.57
Kannat kattoon – 3.05
Tunturikukkia – 2.40
Internet Love – 3.10
Aiheesta muualla

Lauluja matkan varrelta discogs.com -sivustolla
Lake St. Clair (Kanada-Yhdysvallat)

| Lake St>  Clair |
| --- | --- |
 Ylhäältä: St. Clair joki laskee Lake St. Clair järveen josta Detroitjoki edelleen Eriejärveen.
Valtiot:  Kanada, Yhdysvallat 
Paikkakunta:   Yhdysvallat  Kanada
Koordinaatit:  42°27′01″N, 82°40′33″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Detroitjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175 m
Pituus:  42  km
Leveys:  39  km 
Rantaviiva:  noin 272 km
Pinta-ala:  1 115 km²
Tilavuus:  3,4 km³
Keskisyvyys:  3,7 m
Suurin syvyys:  8,3 m
Keskivirtaama:  5 324 m³/s (MQ)
 fiLake St. Clair 
Lake St. Clair (ransk. Lac Sainte-Claire) on Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla sijaitseva järvi. Se sijaitsee noin 9,7 km koilliseen Detroitjoen varrella sijaitsevista Yhdysvaltain Detroitista ja Kanadan Windsorista. Järvi on osa Isojenjärvien systeemiä.
Järven pinta-ala on 1 115 km² ja sen tilavuus on noin 3,4 km³. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin luonnollinen syvyys 6,4 metriä, järveen on ruopattu 8,3 metrin syvyinen ja 18 metriä leveä laivaväylä joka on osa Saint Lawrencen vesitietä. Järveen laskevista joista samanniminen joki Huronjärvestä on suurin, joka on muodostanut suuren suistoalueen. Se on ainoa merkittävä suistoalue Isojenjärvien alueella ja yksi suurimmista makeanveden suistoalueista maailmassa. Muita suurempia järveen laskevia jokia ovat Thames ja Sydenhamjoki Ontariosta sekä Clinton River Michiganista. St. Clair laskee Detroitjoen kautta Eriejärveen.
Historia

Järvi muodostui Isojenjärvien tapaan viimeisen jääkauden loppupuolella noin 12 000 vuotta sitten. Jään vetäytymisestä johtuneen maankuoren kohoamisen takia Huronjärven koillisosassa sijainnut lasku-uoma umpeutui noin 4 800 vuotta sitten ja ainoaksi ylempien Isojenjärvien lasku-uomaksi jäi St. Clair -joki joka taas vastaavasti laskee St. Clair -järveen.
Ihmisasutusta järven rannalla on ollut tiettävästi jo 100-luvulta eaa. saakka, jolloin alueella asui metsämaan kulttuurin intiaaneja. Eurooppalaisten saavuttua Pohjois-Amerikkaan alkuperäisasukkaiden lukumäärä supistui huomattavasti 1600-luvulla eurooppalaisten vallattua suuria maa-alueita jonka johdosta intiaanien oli siirryttävä uusille asuinalueille, myös sodankäyntiin ja etenkin heidän mukanaan tuomiin tauteihin menehtyi lukuisia intiaaneja. Monia tauteja ei ollut aikaisemmin esiintynyt Pohjois-Amerikassa ja tämän vuoksi heillä ei ollut vastustuskykyä niitä vastaan. Ennen eurooppalaisten saapumista järven alue oli lähes luonnonmukaisessa tilassaan ja suuremmat muutokset alkoivat vasta 1800-luvulla jolloin siirtolaiset aloittivat laajamittaiset hakkuut ympäröivissä metsissä, kuivattivat kosteikkoalueita ja ottivat ruohikkoalueet maatalouden käyttöön. Ensimmäisen kerran järveen ja St. Clair jokeen ruopattiin syvempää laivaväylää vuonna 1855, väylää on ruopattu useaan otteeseen tämän jälkeen, muun muassa 1930- ja 1960-luvuilla. Arvioiden mukaan vuosien 1880–1965 välillä tehdyt ruoppaukset ovat alentaneet Michiganjärven ja Huronjärven pintaa pysyvästi noin 35 senttimetrillä.
Ensimmäisenä järvelle purjehtinut eurooppalainen oli tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle. Hän purjehti Detroitjokea pitkin Griffon laivalla ja saavuttuaan järvelle, rikkoi pullon viiniä laivansa kylkeen ja antoi järvelle nimen "Lac Ste. Claire".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lake St. Clair: Its Current State and Future Prospects (PDF)  2000. The Great Lakes Information Network (GLIN). Arkistoitu 16.4.2016. Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
Eriejärven ja St. Clair järven topografia. NOAA's National Geophysical Data Center (NGDC). Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
Interaktiivinen kartta St. Clair järvestä The Lake St. Clair Network. Arkistoitu 17.12.2010. Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
William Lee Jenks: St. Clair County, Michigan, its history and its people.  The Lewis Publishing Company, 1912.  Teoksen verkkoversio (viitattu 3.2.2011). (englanniksi)
George N. Fuller: Local history and personal sketches of St. Clair and Shiawassee counties..  National Historical Association.  Teoksen verkkoversio (viitattu 3.2.2011). (englanniksi)
Pohjois-Amerikan Isotjärvet
Eriejärvi
Huronjärvi
Michiganjärvi
Ontariojärvi
Yläjärvi
Leninin patsas (Kotka)

Matti Varik, Leninin patsas, 1979.
Kotkassa sijaitseva Leninin patsas on Vladimir Leninin muistomerkki, jonka on veistänyt virolainen kuvanveistäjä Matti Varik. Patsas paljastettiin 26. elokuuta 1979 ja se oli lahja Tallinnan ystävyyskaupungilta. Patsas on rintakuva ja korkeudeltaan yli kaksi metriä. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Patsas sijaitsi Kotkan keskustassa Kotkansaarella sen länsiosassa pienessä Pohjoispuistokadun puistikossa. Leninin uskotaan yöpyneen puiston varrella olleessa puutalossa 1900-luvun alussa. Kotkan kaupunki päätti siirtää patsaan maakuntamuseoon vuonna 2022. Kunnalle tehdyissä aloitteissa esitettiin, että patsas tulisi siirtää, koska se loukkaa Neuvostoliiton sotarikoksien uhreina menehtyneiden ihmisten muistoa.
Historia

Patsashanke sai alkunsa Neuvostoliiton poliittisen johdon luvattua patsaan Kotkaan, tämän jälkeen Kotkan ystävyyskaupunki Tallinna määrättiin lahjoittamaan se. Patsaan paljastajana toimi Neuvostoliiton suurlähettiläs Vladimir Sobolev, joka piti myös puheen, jossa kehuttiin Suomen ja Neuvostoliiton hyviä suhteita. Kotkan kaupungin puolelta patsaan vastaanotti kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Arvi Forss. Luovutuspuheen piti Neuvosto-Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri Karl Vaino. Tilaisuuteen oli kutsuttu vieraiksi muun muassa Puolan, Itä-Saksan ja Tšekkoslovakian suurlähettiläät sekä Kymen läänin maaherra Erkki Huurtamo. Patsas on joutunut 1980-luvulla vandalismin kohteeksi, jolloin sitä on värjätty punaisella maalilla.
Suomessa oli Leninin patsaita julkisissa ulkotiloissa Kotkan lisäksi Turussa. Näiden lisäksi Tampereella patsaita on kaksi sisätiloissa Lenin-museossa.
Leninin puuttuva käsivarsi

Vuonna 1995 osana Port of Kotka -taidenäyttelyä patsaan lähelle paljastettiin puolalaisen kuvanveistäjä Krzysztof Bednarskin veistos Leninin puuttuva käsivarsi. Veistoksen käsivarsi näytti tietystä kulmasta katsoen yhdistyvän Leninin patsaaseen. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Myös tämä teos poistettiin paikalta lokakuussa 2022.
Krzysztof Bednarskin veistos Leninin puuttuva käsivarsi, 1995.
Laurie Blouin

| Laurie Blouin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Kansalaisuus:   Kanada
Uran tiedot
Pituus:  175 cm
Laji:  lumilautailu
| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten lumilautailu. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | slopestyle |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Sierra Nevada 2017 | slopestyle |  |
Laurie Blouin (s. 7. huhtikuuta 1996) on kanadalainen lumilautailija. Hän voitti slopestylen maailmanmestaruuden vuonna 2017. Talviolympialaisissa 2018 hän voitti hopeaa naisten slopestylessa.
Lakeaharju

Lakeaharju
Lakiksen laskettelukeskusta.
| --- | --- |
Tyyppi:  talviurheilukeskus 
Sijainti:  Vimpeli Suomi
Korkeus merenpinnasta:  175 m
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lakeaharju on mäki Vimpelissä Etelä-Pohjanmaalla. Sen huippu on 175,1 metrin korkeudella merenpinnasta ja siten Vimpelin korkein kohta. Korkeuseroa pari kilometriä länteen sijaitsevan Lappajärven pintaan on noin 106 metriä.[lähde? ]
Lakeaharjun itärinne on huomattavasti länsirinnettä loivempi: runsaan kilometrin matkalla maasto laskee noin 35 metriä. Viisi kilometriä Lakeaharjun laelta itään sijaitsee toinen, 145 metriä korkea Puskalankallio. Niiden välillä maastonkorkeus on matalimmillaan hieman alle sata metriä mpy.[lähde? ]
Lakeaharjun laskettelukeskuksen rakennustyöt alkoivat lokakuussa 1973 ja keväällä 1974 rinne oli jo osittaisessa laskettelukäytössä. Laskettelukeskus Lakeaharjulle avattiin virallisesti vuonna 1976. Ravintola Välilasku avattiin heinäkuussa 1995.
Lakeaharjun ympäristössä järjestettiin vuoden 1991 Jukolan Viesti nimellä "Kraateri-Jukola".  Lakeaharjulla on vuodesta 2005 toiminut Ilmatieteen laitoksen säätutka.  Lakaniemi-Pokela-Pyhälahti-kyläseura avasi kesällä 2021 Lakeaharjulla Karstulan Lomakouheron viihdekeskuksesta siirretyn hirsisen Martinhovi-tanssilavan kylien yhteiseksi kylätaloksi, joka sai nimekseen Lakis Areena.
Palvelut

Lakeaharjulla sijaitsee Lakiksen rinnekeskus ja Sport Center Lakis -ampumahiihtokeskus. Alueella on kattavat latuverkostot myös ampumahiihtokeskuksen ulkopuolella. Lakeaharjun alueen mökkikylässä on myös vuokrattavia mökkejä ja rinteen alaosassa on karavaanarialue.[lähde? ]
Lakeaharjulla on Järviradion lähetin[lähde? ].
Aiheesta muualla

Lakeaharjun hiihtokeskus
Sport Center Lakis - Harjoittelu-, kilpailu- ja vapaa-aikakeskus
Vimpelin kunta (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.geocaching.com/geocache/GC34A73_lakeaharju
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
Laurie Metcalf

| Laurie Metcalf |
| --- | --- |
 Laurie Metcalf vuonna 1992.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Laura Elizabeth Metcalf,
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1955 (ikä 69) Carbondale, Illinois
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Laura Elizabeth Metcalf (s. 16. kesäkuuta 1955 Carbondale, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja televisioissa, etenkin tilannekomedioissa kuten Kolmas kivi auringosta ja Roseanne.
Metcalf on erittäin muuntautumiskykyinen näyttelijä, joka kykenee eläytymään syvällisesti monimutkaisiin rooleihin.kenen mukaan?
Metcalf on voittanut 1990-luvulla Emmyn useita kertoja sivuroolista Roseannessa ja ollut Oscar-ehdokkaana 2017 Lady Bird -elokuvan roolistaan Marion McPhersonina.
Lepola (Järvenpää)

| Lepola |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Lepola korostettuna.
Kaupunki:  Järvenpää
Suuralue:  Eteläiset kaupunginosat
Kaupunginosa nro:  22
Väkiluku:  534 (31.12.2014)
Postinumero(t):  04400, pieneltä osin  04420 (Lepolan kaakkoiskulma)
Lepola on Järvenpään 22. kaupunginosa, joka sijaitsee Tuusulanjärven itärannalla heti Järvenpään keskustan eteläpuolella.  Lepolan asukasluku oli vuoden 2014 lopussa 534, mutta asukasluku on kasvanut tästä huomattavasti, sillä Lepolan alue on yksi Järvenpään suurimmista kaavoituksista. Lepolassa on runsaasti uudiskerros-, rivi- ja luhtitaloja. Kyrölän ja Lepolan rajana toimii Ainolan rautatieasema, joka palvelee kerran puolessa tunnissa lähialueiden asukkaita. Lepolan lähialueita ovat Järvenpään Keskusta, Kyrölä, Terioja sekä Kinnari.
Lapinkylä (täsmennyssivu)

Lapinkylä voi tarkoittaa seuraavia:
Lapinkylä, saamelaisyhteisöihin viittaava historiallinen käsite