stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolbjørn Varmann

| Kolbjørn Varmann> Norjan liikenne- ja viestintäministeri |
| --- | --- |
 Gerhardsenin III hallitus 22. tammikuuta 1955 – 23. huhtikuuta 1960  
Edeltäjä:  Jakob Martin Pettersen
Seuraaja:  Trygve Bratteli
Suurkäräjäedustaja
 Nordlandin vaalipiiri 1950–1965  
Tysfjordin pormestari
 1945–1955  
Finnmarkin maaherra
 1963–1974  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kolbjørn Sigurd Verner Varmann
Syntynyt: 23. joulukuuta 1904 Nordfjordeid, Norja
Kuollut: 13. elokuuta 1980 (75 vuotta)
Ammatti:  pappi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Kunnianosoitukset:  Kuninkaan ansiomitali
Kolbjørn Sigurd Verner Varmann (23. joulukuuta 1904 Nordfjordeid – 13. elokuuta 1980) oli norjalainen pappi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1950–1965 sekä toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä 1955–1960. Vuosina 1945–1955 hän oli Tysfjordin pormestari ja 1963–1974 Finnmarkin maaherra.
Aiheesta muualla

Kolbjørn Varmann Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Kouvolan vaakuna

Tammikuussa 2009 käyttöön otettu uusi Kouvolan vaakuna
Kouvolan vaakuna on Kouvolan kaupungin tunnus. Vaakunan on suunnitellut Tapani Talari ja se otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2009 Kouvolan yhdistyttyä Anjalankosken, Elimäen, Jaalan, Kuusankosken ja Valkealan kanssa.
Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Mustalla kilvellä hopeinen aaltokoroinen tyviö ja kultainen liljapäinen, kuusipuolainen sideruusuke." Ruusuke puolineen kuvaa kuuden yhdistyneen kunnan liittoa. Puolien päissä olevat liljat viittaavat Kymenlaakson maakunnan nimikkokasviin, keltakurjenmiekkaan, mustan ja hopean ollessa maakunnan perinteiset tunnusvärit. Vaakunan aaltokoroinen tyviö viittaa Kymijoen kaupunkiin.
Kouvolan valtuuston ratkaisevassa äänestyksessä 1. joulukuuta 2008 vaakuna voitti vastaehdokkaansa niukasti 37–36, kun tyhjiä ääniä annettiin kaksi. Äänestyksissä puoluerajat menivät rikki joka puolella. Makukysymyksestä ei ollut tehty tiukkoja ryhmäpäätöksiä.
Vanha vaakuna

Kouvolan vanhan vaakunan on suunnitellut taiteilija Gustaf von Numers vuonna 1952 ja vuoden 2009 alussa se siirtyi kotiseutuvaakunaksi. Tunnuksen aiheena on Kouvolan maantieteellinen asema.
Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Mustassa kentässä on hopeinen vinoristi, jossa on kaksi punaista, kaksilehtistä avainta ristissä."
Vinoristikuvio kuvaa Kouvolan asemaa rautatieliikenteen risteyspaikkana sekä rautatieläisten että liikemiesten kotipaikkana. Punaiset avaimet kuvastavat Kouvolan avainasemaa sekä Pohjois-Kymenlaakson että Suomen tärkeänä risteysasemana. Musta ja hopea ovat Kymenlaakson perinteiset värit.
Vanha vaakuna > Galleria

Kouvolan vanha vaakuna Suomen uusien kaupunkien juhlapostimerkissä vuodelta 1960.
Kouvolan vanhalla vaakunalla koristeltu hihamerkki 1960–1970-luvuilta.
Kouvolan vanha vaakuna KSAO:n Salpausselänkatu 57 -toimipisteessä.
Vanhaan vaakunaan perustuva pöytäviiri.
Vanha vaakuna Kouvolan kaupunginjohtajan entisissä käädyissä. Virkamerkin on valmistanut Paavo Skyttä vuonna 1959.
Kouvolan vanha vaakuna vuosina 1952–2008
Kolbjørn Buøen

| Kolbjørn Buøen |
| --- | --- |
 Buøen noin vuonna 1940.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kolbjøen Engebretsen Buøen
Syntynyt: 20. tammikuuta 1895 Flå, Norja
Kuollut: 5. lokakuuta 1975 (80 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Kolbjørn Engebretsen Buøen (20. tammikuuta 1895 Flå – 5. lokakuuta 1975 Oslo) oli norjalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa Den Nationale Scenessä ja siirtyi vuonna 1938 Norjan kansallisteatteriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolbjørn Buøen Wikimedia Commonsissa
Ku

Ku tarkoittaa seuraavia:
Kankaanpään Uimarit, KU, suomalainen urheiluseura
Kansan Uutiset, KU, suomalainen sanomalehti
Kemijärven Urheilijat, KU, suomalainen urheiluseura
Kouvolan Urheilijat, KU, suomalainen urheiluseura
Kresťanská únia, slovakialainen kristillisoikeistolainen puolue
ku, katakana-merkki ク ja hiragana-merkki く, japanin kielen kana-merkki
kurdi, ISO 639-1 -koodi ku, kieli
Kuwait Airways, IATA-koodi KU, lentoyhtiö
Ku-nimisiä henkilöitä:
Ku Hye-sun (s. 1984), eteläkorealainen näyttelijä ja laulaja
Ku Bon-chan (s. 1993), eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja
Ktesilokhos

| Ktesilokhos Kolofonlainen> Κτησίλοχος ὁ Κολοφώνιος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 300-luku eaa. Kolofon
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Dionysoksen synty
Ktesilokhos Kolofonlainen (m.kreik. Κτησίλοχος ὁ Κολοφώνιος, Ktēsilokhos ho Kolofōnios, lat. Ctesilochus Colophonius; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari. Hän oli Apelleen oppilas ja mahdollisesti veli. Hänet tunnettiin Dionysoksen syntyä esittäneestä maalauksesta, jota pidettiin huvittavana.
Kristinusko Hongkongissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Hongkongissa. Kristinusko on Hongkongin toiseksi suurin uskonto buddhalaisuuden ja taolaisuuden jälkeen. Hongkongin suurimpia kristillisiä kirkkokuntia ovat protestantismi 6,7 prosentin osuudella ja roomalais-katolisuus 5,3 prosentin osuudella väestöstä.
Historia

Hongkong oli vuosina 1841–1997 brittien protektoraatti. Vuonna 1997 alueet palautettiin Kiinan alaisuuteen ja alueesta muodostui erityishallintoalue. Kirkot ovat Hongkongissa vähemmistönä, mutta ne tekevät hyvin aktiivista sosiaali- ja evankeliointityötä. Monilla kirkoilla ja kristillisillä järjestöillä on merkittäviä yhteyksiä Manner-Kiinan kumppanikirkkojen ja -järjestöjen kanssa.
Hongkongissa toimii monia vieraskielisiä seurakuntia. Hongkongissa toimii mm. ekumeeenisen patriarkaatin metropolitaatti. Noin puolet hongkongin protestanttisista kirkoista kuuluu joko evankeliseen, helluntailaiseen tai pyhitysliikkeeseen. Kirkkojenvälisenä järjestönä Hongkongissa toimii Hongkongin kristillinen neuvosto.
Kouranjärvi

| Kouranjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°48′17″N, 25°20′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (14.68)
Laskupuro:  Kouranpuro Ylimmäiseen Lapinlampeen 
Järvinumero:  14.684.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  172 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  630 m  
Rantaviiva:  3,6 km  
Pinta-ala:  19,524 ha  
Tilavuus:  0,0004927 km³ 
Keskisyvyys:  2,52 m  
Suurin syvyys:  6,9 m  
Saaria:  2 
 fiKouranjärvi 
Kouranjärvi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Kekkilän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 630 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 19,5 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 492 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 6,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pyhäjärven alueella (14.68), jonka Pohjapuron valuma-alueeseen (14.684) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 172 metriä mpy.
Kyynelkanava

c. ylempi kyynelkanava f. alempi kyynelkanava
Kyynelkanava (lat. ductus nasolacrimalis) on kyynelelin, joka lähtee kahtena haarana silmän sisäkulmasta kyynelpisteistä. Ylemmän ja alemman kyynelkanavan yhtymäkohdassa on kyynelpussi, josta kyynelkanava jatkuu nenäonteloon.
Ktheju tokës

|  Ktheju tokës |
| --- | --- |
 Jonida Maliqi esittämässä kappaletta toisen semifinaalin kenraaliharjoituksessa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Jonida Maliqi
Levy-yhtiö:  Universal Music Group
Kesto:  3:14
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  8. maaliskuuta 2019
Säveltäjä(t):  Eriona Rushiti
Sanoittaja(t):  Eriona Rushiti
Tuottaja(t):  Sokol Marsi
Euroviisutiedot
Vuosi:  2019
Maa:  Albania
Kieli:  albania
Sijoitus:  17.
Pisteet:  90
Sijoitus semifinaalissa:  9.
Pisteet semifinaalissa:  96
Ktheju tokës on albanialaisen laulajan Jonida Maliqin esittämä kappale, jolla hän voitti Festivali i Këngësin 57. tuotantokauden ja edusti Albaniaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa, Tel Avivissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 90 pistettä ja saavutti sijan 17.
Kristilliset hyveet

Teologiset ja kardinaalihyveet (Botticelli & Pollaiuolo, Uffizi)
Kristillisiä hyveitä on perinteisesti ajateltu olevan yhteensä seitsemän, joista kolme ns. teologista hyvettä. Oppi teologisista hyveistä on peräisin Tuomas Akvinolaiselta (1225–1274) hänen kirjastaan Summa Theologiae. Hyveet on mainittu Uudessa testamentissa Paavalin ensimmäisessä korinttolaiskirjeessä (1. Kor. 13:13) ja ne ovat:
usko (pistis, fides)
toivo (elpis, spes)
rakkaus (agapē, caritas)
Neljä ns. kardinaalihyvettä ovat oikeamielisyys, viisaus, rohkeus ja kohtuullisuus. Nämä perustuvat Platonin hyveoppiin ja ne omaksuttiin osaksi kristillistä teologiaa uusplatonismin välityksellä.
Kristilliset paheet

Kristinuskon mukaan on kahdentyylisiä paheita. Toiset ovat peräisin ihmisten ruumiillisesta rakenteesta, kuten kieroutuneet aistit (himo) ja toiset epäjumalien palvonnasta. Ensin mainitut ovat vähemmän merkittäviä kuin jälkimmäiset, vaikkakin syntisiä. Hengellisiä paheita ovat muun muassa jumalanpilkka (uskon väärinkäyttö), epätoivo (toivon väärinkäyttö), uskosta luopuminen, hurskauden käyttämättömyys ja välinpitämättömyys.
Keskiajan katolisen kirkon teologiassa ns. seitsemän kuolemansyntiä olivat seitsemän kristillisen hyveen vastakohtia. Näitä paheita olivat ylpeys, kateus, ahneus, viha, mässäily, himo ja valheellisuus. Seitsemän kuolemansyntiä ovat usein olleet kiinnostava aihe myös taiteessa, erityisesti kirjallisuudessa ja elokuvissa.
Aiheesta muualla

Usko uudessa raamatunkäännöksessä (1992)
Toivo uudessa raamatunkäännöksessä (1992)
Rakkaus uudessa raamatunkäännöksessä (1992)
Kristuksen ylösnousemuksen kirkko (Brest)

| Kristuksen ylösnousemuksen kirkko> valkoven. Свята-Васкрасенскі сабор ven. Храм в честь Воскресения Христова |
| --- | --- |
 Pappi J. Parfjanjukin johdolla suunniteltu, 2001 valmistunut Kristuksen ylösnousemuksen kirkko Brestissä
Osoite:  Moskovskaja 271, 224006 Brest, Valko-Venäjä
Sijainti:   Brest, Valko-Venäjä
Koordinaatit:  52.0984°N, 23.7626°E
Valmistumisvuosi:  2001 Vihitty: 1995 (alakirkko), 2002 (pääkirkko)
Suunnittelija:  ohjaus: pappi Ja. Parfjanjuk (Я. Парфянюк)
Omistaja:  Valko-Venäjän ortodoksinen kirkko
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kristuksen ylösnousemuksen kirkko (valkoven. Свята-Васкрасенскі сабор, Svjata-Vaskrasenski sabor, ven. Храм в честь Воскресения Христова,  Hram v tšest Vokresenija Hristova eli ven. Свято-Воскресенский собор, Svjato-Voskresenski sobor) Brestissä on yksi Valko-Venäjän suurimmista kirkkorakennuksista. Kokonaisuuteen sisältyy kaksi kirkkoa ja suuri kellotorni. Molempien kirkkojen ollessa käytössä rakennukseen sopii noin 5 000 henkeä.
Pääsisäänkäynti Kristuksen ylösnousemuksen kirkon rakennukseen tapahtuu kellotornin läpi kirkkomaalle ja portaat nousten päärakennukseen. Kirkkomaalle ja päärakennukseen ja rakennuksesta pois pääsee myös pihalla olevan sivuportin kautta. Rakennuksen sisällä eteisestä pääsee kellonajasta tai päivästä riippuen yhteen tai kahteen kirkkoon.
Kirkkorakennus on pystytetty slaaviperinteen mukaisesti sodassa saavutetun voiton kunniaksi. Kristuksen ylösnousemuksen kirkko pystytettiin Suuressa isänmaallisessa sodassa (2. maailmansodassa) saavutetun voiton 50-vuotispäivän kunniaksi ja se on seurakuntaa johtaneen pappi ja sotaveteraani J. Parfjanjukin ohjauksessa suunniteltu uudisrakennus. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1993 ja ne saatiin valmiiksi vuonna 2001.
Pohjakerroksessa on vuonna 1995 käyttöön vihitty alakirkko, joka on nimetty kazanilaisen Jumaläidin ikonin mukaan. Rakennuksen pääkirkon vihki patriarkka Aleksi vuonna 2002 ja kirkko nimettiin Kristuksen ylösnousemuksen mukaan. Yläkirkon arvokkaimpana esineenä pidetään Lesnjanyn (?) Jumaläidin ikonia.
Aiheesta muualla

"Hram mojego serdtsa": Kirkon julkisivun kunnostus (venäjäksi)
g. Brest, Belarussija (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kouvolan suuralue

| Kouvola> Kouvolan suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kouvola korostettuna.
Kaupunki:  Kouvola
Suuralue nro:  1
Pinta-ala:  45 km² (pienin suuralue pinta-alaltaan)
Väkiluku:  30 185 (suurin suuralue väkiluvultaan)  (2015)
Väestötiheys:  680 as./km²
Kaupunginosat:  Kangas  Kaunisnurmi  Sarkola  Vahtero  Käpylä  Tornionmäki  Lehtomäki  Kankaro  Mielakka  Tykkimäki  Korjala
Postinumerot:  45100, 45120, 45130, 45150, 45160, 45200
Kouvolan suuralue eli Kouvolan keskustan suuralue on Kouvolan suuralue. Se käsittää vuoden 2009 kuntaliitosta edeltäneen Kouvolan kaupungin, eli nykyisen Kouvolan keskustan alueen. Se on Kouvolan kaupungin hallinnollinen keskus ja väkiluvultaan Kouvolan suurin suuralue. Asukkaita suuralueella on 30 185 [lähde? ], vaikka pinta-ala on vain 2 % [lähde? ] nykyisen Kouvolan pinta-alasta. Suurin osa suuralueen väestöstä asuu Kouvolan keskustaajamassa, joka ulottuu myös Kuusankosken ja Valkealan suuralueiden alueelle. Suurimpia asuinalueita ovat Kangas, Tornionmäki, Kaunisnurmi, Lehtomäki, ja Eskolanmäki.
Kouvolan suuralue on Kouvolan kaupungin väkiluvultaan suurin ja pinta-alaltaan pienin suuralue.
Kaupunginosat

Kouvolan suuralueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat:
Kangas (1)
Kaunisnurmi (2)
Sarkola (3)
Vahtero (4)
Käpylä (5)
Tornionmäki (6)
Lehtomäki (7)
Kankaro (8)
Mielakka (9)
Tykkimäki (10)
Korjala (11)
Väestö > Väestönkehitys

| Kouvolan suuralueen ja vuotta 2009 edeltäneen kaupungin väestönkehitys 1980–2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 30 951 | 30 951 |
| 1985 | 1985 |    | 31 836 | 31 836 |
| 1990 | 1990 |    | 31 740 | 31 740 |
| 1995 | 1995 |    | 32 078 | 32 078 |
| 2000 | 2000 |    | 31 364 | 31 364 |
| 2005 | 2005 |    | 31 054 | 31 054 |
| 2008 | 2008 |    | 30 628 | 30 628 |
| 2015 | 2015 |    | 30 185 | 30 185 |
Lähde: Tilastokeskus.
Vuosien 1980-2008 väkiluvut koskevat vanhaa Kouvolan kaupunkia ja vuoden 2015 väkiluku nykyistä Kouvolan Keskustan suuraluetta, joka kattaa kokonaan entisen Kouvolan kaupungin alueen eli nykyisen Kouvolan keskusta-alueen.
Zeist

| Zeist |
| --- | --- |
 Zeistin linna
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 52°05′N, 5°14′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Utrecht
Hallinto:  
 – Pormestari:  Koos Janssen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48.64 km²
 – Maa:  48.53 km²
 – Josta vettä:  0.11 km² 
Väkiluku (1.2.2008):  60 339
 – Väestötiheys:  1243 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3700–3709
 
 www.zeist.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kartta Zeistin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Zeist on kunta ja kaupunki keskellä Alankomaita, Utrechtin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 60 339 (1.2.2008) ja väestötiheys on 1 243 as./km². Kunnan pinta-ala on 48,64 neliökilometriä, josta vettä on 0,11 km². Zeistin pormestarina toimii Koos Janssen.
Zeistin naapurikunnat- ja kaupungit ovat Baarn pohjoisessa, Soest koillisessa, Amersfoort ja Leusden idässä, Woudenberg kaakossa, Utrechtse Heuvelrug etelässä, Bunnik lounaassa, Utrecht lännessä ja De Bilt luoteessa.
Zeistissä sijaitsee muun muassa alueellinen sairaala, suuri elokuvateatteri, uimahalli sekä 1600-luvulta peräisin oleva linna.
Lähellä Zeistiä sijaitseva entinen Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta Camp Zeist (Kamp van Zeist) julistettiin vuonna 2000 Yhdistyneen kuningaskunnan (erityisesti Skotlannin) suvereeniksi territorioksi. Camp Zeist on Skotlannin lakien alainen ja siellä käytiin Lockerbien pommi-iskun oikeudenkäynti.
Historia

Nimi Seist mainitaan jo vuonna 838. Vuonna 1180 nykyisen Zeistin alueelle rakennettiin roomalais-katolinen kirkko. Kirkko oli pystyssä vuoteen 1841 saakka, kunnes sen tilalle rakennettiin uusgoottilainen rakennus. Ainoastaan torni on jäänyt jäljelle 1100-luvun kirkosta. 1600-luvulla Zeistiin rakennettiin linna, joka on Ranskassa sijaitsevan Versailles'n linnan pieni replika. Linnan ympärillä on myös puutarha. Linna on ollut Zeistin kunnan omistuksessa vuodesta 1924 lähtien.
Ranskan vallan alla vuonna 1804 kenraali Marmont perusti sotilasleirin lähelle Zeistiä. Vuonna 1805 Napoleon Bonaparte voitti lähellä Austerlitzia (nykyisin osa Tšekin tasavaltaa) käydyn taistelun, jonka kunniaksi kenraali Marmontin leiri nimettiin Austerlitziksi.
Asutuskeskukset

Zeistin kunnan asutuskeskukset (holl. kernen) ja niiden väkiluvut 1. tammikuuta 2006:
| --- | --- |
Zeist: 51 071
Den Dolder: 3 802
Bosch en Duin: 2 540
Austerlitz: 1 525
Huis ter Heide: 1 425
Lähde: Zeistin kunta
Kuuluisia asukkaita

Charles Nepveu (5. lokakuuta 1791–6. lokakuuta 1871), upseeri
Willem Pijper (8. syyskuuta 1894–19. maaliskuuta 1947), säveltäjä
Hendrik Marsman (30. syyskuuta 1899–21. kesäkuuta 1940), runoilija
Marjan Berk (s. 11. heinäkuuta 1932), näyttelijä
Kees Ouwens (27. kesäkuuta 1944–24. elokuuta 2004), runoilija ja kirjailija
Gert D. Buitenhuis (s. 5. syyskuuta 1943), säveltäjä ja klarinetinsoittaja
Ad van Denderen (s. 7. lokakuuta 1943), valokuvaaja
James van Lidth de Jeude (s. 1945), poliitikko (PvdA) ja Deventerin pormestari
Ursul de Geer (s. 3. tammikuuta 1946), näyttelijä, ohjaaja ja televisiojuontaja
Bert Blyleven (s. 6. huhtikuuta 1951), baseballpelaaja
Ezra van Groningen (s. 15. marraskuuta 1970), näyttelijä
Chris Zegers (s. 7. helmikuuta 1971), näyttelijä, laulaja ja televisiojuontaja
Niels Kraaij (s. 31. joulukuuta 1971), golfammattilainen
David Lammers (s. 13. helmikuuta 1972), elokuvaohjaaja
Mirjam Sterk (s. 23. toukokuuta 1973), poliitikko (CDA)
Bas Verheijden (s. 27. syyskuuta 1974), pianisti
Felicia van den End (s. 21. toukokuuta 1986), huilisti
Remy van Kesteren (s. 8. maaliskuuta 1989), harpisti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zeist Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi) (englanniksi)
Kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Zeistin kunnantalo
Koripallon A-poikien SM-sarja

| A-poikien SM-sarja |
| --- | --- |
Laji:  Koripallo
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1948
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  Torpan Pojat
Koripallon A-poikien SM-sarja on Suomen Koripalloliiton alainen nuorten koripallosarja. Sen alapuolella ovat A-poikien I-divisioona ja alueelliset sarjat.
Sarjassa pelaavat A-pojat eli vuodenvaihteessa 16–18-vuotiaat. Aikaisemmin ikäluokan ikärajaa muutettiin muun muassa vuonna 2002.
Vuonna 1948 ensimmäisen kerran kilpailtuun sarjaan on viime vuosina selviytynyt karsintojen kautta kymmenen joukkuetta, joista neljä parasta on pelannut kahdesta voitosta ratkenneet pudotuspelit pronssiottelua lukuun ottamatta. Eniten A-poikien Suomen mestaruuksia on Helsingin NMKY:llä, 12 kappaletta. Tapiolan Hongalla on 11 mestaruutta.
Vuonna 2016 sarjan loppuotteluita televisioitiin Fanseat-palvelun kautta.
Joukkueet 2015–2016

HoNsU juniorit
Karkkilan Urheilijat
KTP
Munkkiniemen Kisapojat
Namika Lahti Juniorit
Pussihukat
Salon Vilpas
Tampereen Pyrintö I
Tapiolan Honka
Torpan Pojat
Mitalistit

vv. 1950-1954 pelattiin mestaruusottelu SKL:n ja TUL:n mestareiden välillä.
| Vuosi |  Mestari |  Hopeaa |  Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1948 | Helsingin Kisa-Toverit |  |  |
| 1949 | Turun NMKY |  |  |
| 1950 | Porin Pyrintö | Jyväskylän Kisatoverit  |  |
| 1951 | HOK-Veikot | Kotkan Reipas  |  |
| 1952 | Turun Toverit | Helsingin Ilves  |  |
| 1953 | Helsingin Visa | Koskenpojat  |  |
| 1954 | Helsingin Kisa-Toverit (2.) | Karhun Pojat  |  |
| 1955 | Kotkan TP | Helsingin Kisa-Toverit | Helsingin NMKY  |
| 1956 | Helsingin NMKY | Pyrintö | Kotkan TP  |
| 1957 | Helsingin NMKY (2.) |  |  |
| 1958 | Helsingin NMKY (3.) |  |  |
| 1959 | Helsingin NMKY (4.) |  |  |
| 1960 | Helsingin Kisa-Toverit (3.) |  |  |
| 1961 | Torpan Pojat |  |  |
| 1962 | Helsingin Kisa-Toverit (4.) |  |  |
| 1963 | Torpan Pojat (2.) |  |  |
| 1964 | Työväen Maila-Pojat |  |  |
| 1965 | Helsingin NMKY (5.) |  |  |
| 1966 | Torpan Pojat (3.) |  |  |
| 1967 | Kotkan TP (2.) |  |  |
| 1968 | Karkkilan TU |  |  |
| 1969 | Helsingin Kisa-Toverit (5.) |  |  |
| 1970 | Pantterit |  |  |
| 1971 | Torpan Pojat (4.) |  |  |
| 1972 | Äänekosken Huima |  |  |
| 1973 | Tapion Honka |  |  |
| 1974 | Karhun Pojat |  |  |
| 1975 | Karhun Pojat (2.) |  |  |
| 1976 | Kotkan TP (3.) |  |  |
| 1977 | Playhonka (2.) |  |  |
| 1978 | Kotkan TP (4.) |  |  |
| 1979 | Kotkan TP (5.) |  |  |
| 1980 | Äänekosken Huima (2.) |  |  |
| 1981 | Playhonka (3.) |  |  |
| 1982 | Helsingin NMKY (6.) |  |  |
| 1983 | Helsingin NMKY (7.) |  |  |
| 1984 | Kotkan TP (6.) |  |  |
| 1985 | Helsingin NMKY (8.) |  |  |
| 1986 | Helsingin NMKY (9.) |  |  |
| 1987 | Tampereen Pyrintö |  |  |
| 1988 | Kotkan TP (7.) |  |  |
| 1989 | NKL-Pantterit |  |  |
| 1990 | Hyvinkään Tahko |  |  |
| 1991 | Hyvinkään Tahko (2.) |  |  |
| 1992 | Helsingin NMKY (10.) |  |  |
| 1993 | Salon Vilpas |  |  |
| 1994 | Äänekosken Huima (3.) |  |  |
| 1995 | NKL-Pantterit (2.) |  |  |
| 1996 | Tapiolan Honka (4.) |  |  |
| 1997 | Turun NMKY (2.) |  |  |
| 1998 | Turun NMKY (3.) |  |  |
| 1999 | Tapiolan Honka (5.) |  |  |
| 2000 | Kaarinan Ura |  |  |
| 2001 | Torpan Pojat (5.) |  |  |
| 2002 | Tampereen Pyrintö (2.) |  |  |
| 2003 | Helsingin NMKY (11.) |  |  |
| 2004 | Namika Lahti |  |  |
| 2005 | Tapiolan Honka (6.) |  |  |
| 2006 | Torpan Pojat (6.) |  |  |
| 2007 | Tapiolan Honka (7.) |  |  |
| 2008 | Järvenpään Koripalloseura | Torpan Pojat | Tapiolan Honka |
| 2009 | Tapiolan Honka (8.) | Pussihukat | HoNsU |
| 2010 | Tapiolan Honka (9.) | Tampereen Pyrintö | Järvenpään Koripalloseura |
| 2011 | Tapiolan Honka (10.) | Tampereen Pyrintö | Salon Vilpas |
| 2012 | Helsingin NMKY (12.) | Tapiolan Honka | Tampereen Pyrintö |
| 2013 | Tapiolan Honka (11.) | Kouvot | KTP |
| 2014 | Kouvot | Ura Basket | Pussihukat |
| 2015 | Namika Lahti (2.) | Torpan Pojat | KTP |
| 2016 | Torpan Pojat (7.) | HoNsU | Karkkilan Urheilijat |
Mestaruudet seuroittain

12 mestaruutta – Helsingin NMKY
11 mestaruutta – Tapiolan Honka
7 mestaruutta – KTP-Basket, Torpan Pojat
5 mestaruutta – Helsingin Kisa-Toverit
3 mestaruutta – Äänekosken Huima, Turun NMKY
2 mestaruutta – Pantterit, Karhun Pojat, Hyvinkään Tahko, NKL-Pantterit, Tampereen Pyrintö, Namika Lahti
1 mestaruutta – Porin Pyrintö, Turun Toverit, Visa-Basket, Työväen Maila-Pojat, Karkkilan Työväen Urheilijat, Salon Vilpas, Ura Basket, Järvenpään Koripalloseura, Kouvot
Kortelampi (Kannonkoski, Lokakylä)

| Kortelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  63°05′15″N, 25°18′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  Kortepuro Vuosjärveen 
Järvinumero:  14.441.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,9 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,704 km  
Pinta-ala:  1,483 ha  
Tilavuus:  0.000022 km³ 
Keskisyvyys:  1,51 m  
Suurin syvyys:  2,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKortelampi 
Kortelampi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Lokakylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 22 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Vuosjärven alueeseen (14.441) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 120,9 metriä mpy.
Kristinusko Ghanassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Ghanassa. Kristinusko on Ghanan suurin uskonto johon kuuluu 71,3 prosenttia väestöstä. Suurin kirkkokunta on helluntailaiset ja karismaattiset kirkot, joihin kuuluu 31,6 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 17,4 prosenttia väestöstä, roomalaiskatoliseen kirkkoon 10 % väestöstä ja muihin kristillisiin kirkkoihin 12,3 prosenttia väestöstä.