stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pinteli

Pinteli eli pintikka on kansallispukusanaston määritelmän mukaan karjalaisiin kansallispukuihin kuuluva nauhamainen ja kovetettu tytön päähine. Pinteli kuuluu muun muassa seuraavien pitäjien pukuihin: Hiitola, Kaukola, Kurkijoki, Laatokan-Karjala, Rautu, Seiskari, Viipurin pitäjä.
U.T. Sireliuksen mukaan Länsi-Euroopassa alettiin 1300-luvulla kantaa hiuksilla värillisiä nauhoja tai silkkisiä siteitä. Naimattomien neitojen päänauhojen katsotaankin edustavan kansanpuvuissa keskiaikaista perinnettä. Pohjois-Euroopassa neitojen päänauhaa (bindel, bendeken) käytettiin Riian ja Tallinnan seuduilla sekä Pohjois-Saksassa ja Tanskan saarilla, laajalti halki Norjan ja Ruotsin eteläalueiden sekä Etelä-Suomessa Varsinais-Suomen pohjoisosista alkaen kautta Etelä-Suomen aina Laatokan pohjoisrannoille.
Tapa- ja pukeutumiskulttuurin vaihtuessa pinteliä on käytetty useilla tavoilla. Yleisimmin se lienee ollut naimattoman tytön hajallaan olevien hiusten koristeena tai siteenä, mutta sitä on käytetty myös osana morsiamen kruunua.  Pinteli määritellään myös liittyväksi ylös kammattuihin hiuksiin: ”Pinteli, toisinaan valkiksi nimitetty nauha, muodostettiin ylös päälaelle kammatun hiusnutturan ympärille siteeksi tai renkaaksi, joka vastasi neidon seppelettä." 1800-luvun puolivälissä eri ikä- ja sosiaaliluokkien tunnukset menettivät pukeutumisessa vähitellen merkitystään ja pinteli jäi liinalakin eli tanun tai tykkimyssyn alla pidettäväksi nauhaksi. Se piti hiukset sileinä ja siihen kiinnitettiin tykkimyssyn pitsi. Pitkänomaista pinteliä käytettiin myöhemmin liukuesteenä silkkihuivien alla.
Pinteli tehdään käyttötarkoituksen mukaan pään tai nutturan (nupun) ympäryksen mittaiseksi ja päällystetään useimmiten kirkkaan värisellä kankaalla, kuten punaisella veralla tai silkillä. Alustana on käytetty mm. taivutettua pärettä tai tuohta. Pintelin koristelu ja työtavat vaihtelevat paikkakunnittain.  Se voi olla aivan yksinkertainen kaitale tai koristetaan esimerkiksi kaluunanauhalla ja silkkinauhoilla, tai kirjotaan koristepistoin ja varustetaan kapealla pitsillä, kuten Viipurin pitäjän puvussa.
Solmimista varten päihin kiinnitetään yksi tai useampi pitkä nauha, joiden värit toistavat pintelin värejä. Mitä nuorempi tyttö, sitä yksivärisempi päähine, sillä moniväriset nauhat olivat naimaikäisen tytön tai morsiamen merkki.
Kansallispukua käytettäessä hiukset kammataan sileästi pois otsalta. Tytön hiukset voivat olla hajallaan tai yhdellä tai useammalla palmikolla. Pinteli asetetaan edessä hiusrajaan tai hiukan sen yläpuolelle ja solmitaan niskassa hiusten päältä nauhoilla, joiden päät jätetään riippumaan vapaina. Solmuna käytetään umpisolmua.
Paul Hogan

Paul Hogan vuonna 1980.
Paul Hogan (s. 8. lokakuuta 1939 Lightning Ridge, Uusi Etelä-Wales) on australialainen koomikko. Hän on tunnettu Krokotiilimies-elokuvasarjastaan  ja The Paul Hogan Show -televisiosarjastaan (1973–1984).
Ura

Hogan voitti Krokotiilimies-elokuvastaan vuonna 1986 Golden Globe -palkinnon parhaasta miespääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.
Yksityiselämä

Hogan asuu Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Hän on ollut naimisissa Krokotiilimies-elokuvien vastanäyttelijänsä Linda Kozlowskin kanssa vuodesta 1990 alkaen. Hänellä on viisi lasta ensimmäisestä ja yksi toisesta avioliitostaan. Hogan on vuodesta 2005 lähtien käynyt julkista taistelua Australian veroviranomaisia vastaan, jotka väittävät hänellä olevan maksamattomia verorästejä.
Filmografia

Fatty Finn (1980)
Krokotiilimies (1986)
Crocodile Dundee II – krokotiilimies (1988)
Almost an Angel (1990)
Salama-Jack (1994)
Flipper (1996)
Floating Away (1998)
Crocodile Dundee Los Angelesissa (2001)
Strange Bedfellows (2004)
Charlie & Boots (2009)
Aiheesta muualla

Paul Hogan Elonetissä.
Paul Hogan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Deadlight

| Deadlight Before the Dawn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2007
 Tuottaja(t): Aleksanteri Kuosa, Tuomas Saukkonen, Juho Räihä
 Tyylilaji: goottimetalli, death metal
 Kesto: 39.40
 Levy-yhtiö: Stay Heavy
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 29.
Before the Dawnin muut julkaisut
| The Ghost 2006 | Deadlight 2007 | Soundscape of Silence 2008 |
Deadlight on suomalaisen metalliyhtyeen Before the Dawnin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Stay Heavy Records.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Kappaleet

Wrath – 4.08
Faithless – 3.16
Fear Me – 4.30
Eternal – 4.02
Morning Sun – 4.52
Deadsong – 3.23
Guardian – 4.41
Star of Fire – 3.18
Reign of Fire – 3.16
... – 4.14
Kappaleet > Digipakin bonuskappaleet

Gehenna – 4.21
Bitter End – 3.25
Kappaleet > Japanin bonuskappaleet

Painless – 2.51
Warrior of Ancient Times – 3.09
Unbreakable (Live at Nosturi) – 3.18
Kokoonpano > Yhtye

Tuomas Saukkonen – murinalaulu, kitara, rummut, kosketinsoitin, tuottaja
Lars Eikind – puhdas laulu, bassokitara
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Juho Räihä – soolokitara (kappale 3), tuottaja, äänittäjä
Katja Vauhkonen – laulu
Kokoonpano > Tuotanto

Aleksanteri Kuosa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Minerva Pappi – masteroija
Jani Saajanaho – grafiikka
Arvostelut

Desibeli.net:
Hifimaailma: suopea
Imperiumi.net: 8–/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Deadlight Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Deadlight discogs.com -sivustolla
Chitra

| Chitra |
| --- | --- |
 Kitrakilpikonna (Chitra indica)
 plioseeni–nykyaika (holoseeni) 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Pystytaivuttajat Cryptodira
Heimo::  Pehmeäkilpikonnat Trionychidae
Alaheimo::  Trionychinae
Suku::  Chitra  Gray, 1864
Katso myös
   Chitra Wikispeciesissä   Chitra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chitra on pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, johon kuuluu kolme lajia. Niitä tavataan Etelä-Aasiassa ja Malaijien saaristossa, missä ne elävät suurissa joissa. Chitra-lajit ovat suurikokoisia kilpikonnia ja haluttua ihmisravintoa. Liikapyynti ja elinympäristöjen tuhoutuminen ovat tehneet ne harvinaisiksi.
Ulkonäkö ja koko

Chitra-suvun kilpikonnat ovat hyvin suuria; kookkaimpien yksilöiden paino ylittää sata kiloa ja niiden kilven pituus voi olla yli metrin. Suurin laji on Chitra chitra, jonka kilven pituus voi olla jopa 122 senttimetriä. Chitra-lajien pää on pitkä, kapea ja virtaviivainen. Kuono on lyhyt ja silmät sijaitsevat hyvin edessä. Nahkan peittämä selkäkilpi on erittäin litteä, ja se on suunnilleen yhtä leveä kuin se on pitkä. Suvulla on tunnusomaisia selkäkilven, pään ja kaulan kuviointeja, jotka vaihtelevat lajien ja alalajien välillä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Chitra-suvun lajit ovat trooppisia vesikilpikonnia, joita tavataan Etelä-Aasiassa ja Malaijien saaristossa. Toisin kuin lähisukuinen Pelochelys, jota tavataan usein estuaareissa ja jopa meressä, Chitra vaatii elinympäristökseen suuria alankojokia. Vaikka lajien ei tiedetä voivan ylittää merialueita, Indonesiassa lajin Chitra chitra levinneisyys ulottuu Sumatran ja Jaavan saarille. Jaavalta on myös löydetty sen fossiileja, jotka ovat peräisin pleistoseenilta. Saarille levittäytymisen on luultavasti mahdollistanut Sundan- ja Malakansalmen kapeus yhdessä kvartäärikauden matalamman merenpinnan kanssa. Tuohon aikaan Chitra-suvun levinneisyysalue oli kannaksien ansiosta kokonaan yhtenäistä maa-aluetta.
Elintavat

Chitra-suvun kilpikonnat viettävät suurimman osan ajastaan piiloutuneena suurten jokien pohjaan. Ne syövät kaloja, nilviäisiä, katkarapuja ja vesikasveja. Naaras munii suuren pesyeen, noin 80–100 munaa. Munat ovat pyöreitä ja valkoisia, ja niissä on sitkeä, nahkamainen kuori.
Uhat

Aikuiset Chitra-kilpikonnat ovat erittäin haluttua ihmisravintoa. Liikapyynti ja elinympäristöjen tuohutuminen ovat tehneet niistä harvinaisia lähes koko niiden levinneisyysalueella. IUCN:n arvioimasta kahdesta lajista kitrakilpikonna (Chitra indica) on erittäin uhanalainen ja Chitra chitra äärimmäisen uhanalainen. Myös Chitra vandijki on alustavan arvion perusteella äärimmäisen uhanalainen.
Lajit

Sukuun kuuluu kolme lajia:
Chitra chitra
Kitrakilpikonna (Chitra indica)
Chitra vandijki
Phoenix Finance

|  Phoenix Finance |
| --- | --- |
Koko nimi:  Phoenix Finance Limited
Perustajat:   Charles Nickerson
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Kilpailuja:  0
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Phoenix Finance (toiselta nimeltään DART Grand Prix) oli brittiläisen Charles Nickersonin johtama pankkiyritys, joka yritti osallistua Prost-tallin kalustolla Formula 1 -sarjaan kaudella 2002.
Taustaa

Nickersonin yritys Phoenix Finance osallistui ennen vuoden Australian GP:tä Prost-tallin konkurssipesän huutokauppaan kilpaillen Minardin päällikön Paul Stoddartin kanssa, jonka Nickerson voitti paremmalla tarjouksella. Tallin oli tarkoitus osallistua heti Malesian osakilpailuun, jossa sen oli tarkoitus käyttää Prost-tallin kauden 2001 Prost AP04-runkoa sekä Arrows-tallin vanhaa V10 moottoria Arrowsin-johtajan Tom Walkinshawin avustamana.
Phoenixin ilmoittautumisessa ja tallikaupassa ilmeni kuitenkin välittömästi ongelmia, koska talli oli hankkinut vanhan tallin kalustoa, jolla aikoisi osallistua kilpailuihin uuden omistussuhteen turvin. FIA hylkäsi tallin osallistumisen Malesian osakilpailuun, koska katsoi tallin ostaneen vain osan Prost-tallista, jolloin heidät laskettaisiin uudeksi talliksi ja he joutuisivat maksamaan 48 miljoonan dollarin osallistumismaksun.
Phoenix ilmestyi Sepangin rata-alueelle Malesian osakilpailua varten kuljettajinaan Tarso Marques ja Gastón Mazzacane, mutta heidän osallistumisensa estettiin kisajärjestäjien toimesta. Talli vei FIA:n antaman päätöksen korkeimpaan oikeuteen, mutta oikeus tuki FIA:n esitystä uudesta tallista ja että tallipaikkoja ei voinut ostaa eikä myydä edes vanhalta tallilta, minkä seurauksena talli hävisi oikeuskäsittelyn eikä voinut osallistua kaudelle.
Phoenix (videopeli)

| Phoenix |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Amstar Electronics
Julkaisija:  Centuri Taito Atari
Julkaistu:  Kolikkopeli 1980 Atari 2600 1982
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Alusta:  kolikkopeli, Atari 2600
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Kolikkopeliversio.
Phoenix on Amstar Electronicsin kehittämä sekä Centurin, Taiton ja Atarin julkaisema Space Invaders -tyyppinen shoot ’em up -videopeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä vuonna 1980. Vuonna 1982 se julkaistiin myös Atari 2600:lle.
Peli on julkaistu myöhemmin osana Taito Legends -kokoelmaa.
Aiheesta muualla

Phoenix MobyGamesissa (englanniksi)
Phoenix Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Phoenix Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Paini Euroopan kisoissa 2015

Painikilpailujen pitopaikka Heydər Əliyevin areena.
Euroopan kisojen 2015 paini järjestettiin Heydər Əliyevin areenalla Bakussa 13.–18.6.2015.
Mitalistit

Lähde: Baku2015.com
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 59 kg |  Stepan Maryanyan |  Soslan Daurov |  Elman Muxtarov   Tarik Belmadani |
| 66 kg |  Artem Surkov |  Migran Arutyunyan |  Həsən Əliyev  István Lévai |
| 71 kg |  Rəsul Çunayev |  Balint Korpasi |  Dominik Etlinger   Frank Stäbler |
| 75 kg |  Elvin Mursaliyev |  Viktor Nemeš |  Tšingiz Labazanov  Dmytro Pyškov |
| 80 kg |  Jevgeni Salejev |  Rafiq Hüseynov |  Daniel Aleksandrov  Viktar Sasunouski |
| 85 kg |  Davit Tšakvetadze |  Žan Belenjuk |  Metehan Basar  Ramsin Azizsir |
| 98 kg |  Islam Magomedov |  Dimitriy Timtšenko |  Mélonin Noumonvi  Cenk İldem |
| 130 kg |  Rıza Kayaalp |  Sabahi Shariati |  Heiki Nabi  Iosif Tšuhašvili |
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini > Vapaapaini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 57 kg |  Viktor Lebedev |  Marcel Ewald |  Alexandru Chirtoacă  Sezar Akgül |
| 61 kg |  Aleksandr Bogomojev |  Beka Lomtadze |  Vasyl Šuptar  Hacı Əliyev |
| 65 kg | Toğrul Əsgərov |  Frank Chamizo |  Mustafa Kaya  Ilias Bekbulatov |
| 70 kg |  Magomedrasul Gazimagomedov |  Magomedmurad Gadzhiev |  Ruslan Dibirghadžijev  Yakup Gor |
| 74 kg |  Aniuar Gedujev |  Soner Demirtaş |  Cəbrayıl Həsənov  Džumber Kvelašvili |
| 86 kg |  Abdulrašid Sadulajev |  Piotr Ianulov |  Sandro Aminašvili  Radoslaw Marcinkiewicz |
| 97 kg |  Xetaq Qazyumov |  Elizbar Odikadze |  Valeri Andritsev  Abdusalam Gadisov |
| 125 kg |  Taha Akgül |  Aleksei Šemarov |  Camaləddin Maqomedov  Geno Petriašvili |
Mitalistit > Naispaini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Mariya Stadnik |  Elitsa Jankova |  Iwona Matkowska  Valentina Islamova Brik |
| 53 kg |  Anžela Dorogan |  Roksana Zasina |  Merve Kenger  Nadseja Šuško |
| 55 kg |  Sofia Mattsson |  Katarzyna Krawczyk |  Evelina Nikolova  Natalija Synyšyn |
| 58 kg |  Emese Barka |  Tetjana Lavrentšuk |  Elif Jale Yesilirmak   Grace Bullen |
| 60 kg |  Marianna Sastin |  Svetlana Lipatova |  Veranika Ivanova  Tajbe Jusein |
| 63 kg |  Valerija Lazinskaja |  Julija Tkatš |  Anastasija Grigorjeva   Marija Mamašuk |
| 69 kg |  Alina Stadnik |  Ilana Kratysh |  Natalija Vorobjeva  Aline Focken |
| 75 kg |  Vasilisa Marsaljuk |  Jekaterina Bukina |  Maider Unda  Svetlana Sajenko |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Venäjä | 11 | 2 | 5 | 18 |
| 2. |  Azerbaidžan | 6 | 2 | 7 | 15 |
| 3. |  Turkki | 2 | 1 | 7 | 10 |
| 4. |  Unkari | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 5. |  Ukraina | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 6. |  Valko-Venäjä | 1 | 2 | 5 | 8 |
| 7. |  Ruotsi | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8. |  Puola | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 9. |  Georgia | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 10. |  Bulgaria | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 10. |  Saksa | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 12. |  Moldova | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 13. |  Armenia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Israel | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Serbia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16. |  Ranska | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17. |  Viro | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 17. |  Slovakia | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 17. |  Kroatia | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 17. |  Norja | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 17. |  Espanja | 0 | 0 | 0 | 1 |
Elvin Mursaliyev tuulettaa sarjan 75 kg voittoa.
Peuratunturi

Sallassa on ainakin kaksi Peuratunturia. Todennäköisesti myös muualla on muitakin Peuratuntureita.
Peuratunturi Tuntsan alueella

Peuratunturi sijaitsee Suomen Lapissa Sallan pohjoisosassa Tuntsan erämaa-alueen läheisyydessä. Tunturin korkeus merenpinnasta on noin 530 metriä. Kaakkoon suuntautuva kärki on melko jyrkkärinteinen, mutta tunturin luoteisrinne on loiva ja helpponousuinen.
Peuratunturi Sallan keskustan läheisyydessä

Sallan keskustasta noin 15 km lounaaseen sijaitsee toinen Peuratunturi, jonka korkeus on noin 405 m (m.p.y.). Tunturi on Natura 2000 -aluetta.
Peuratunturi pohjoissuunnalta (17.9.2007)
Peuratunturin rinnettä (17.9.2007)
Perrine Laffont

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Perrine Laffont olympiakultamitalistina vuonna 2018. |  Perrine Laffont olympiakultamitalistina vuonna 2018. |  Perrine Laffont olympiakultamitalistina vuonna 2018. |  |
Maa:  Ranska
Naisten freestylehiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | kumparelasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sierra Nevada 2017 | parikumpareet |  |
|  Kultaa | Utah 2019 | parikumpareet |  |
|  Kultaa | Almaty 2021 | kumparelasku |  |
|  Kultaa | Bakuriani 2023 | kumparelasku |  |
|  Kultaa | Bakuriani 2023 | parikumpareet |  |
|  Hopeaa | Sierra Nevada 2017 | kumparelasku |  |
|  Pronssia | Utah 2019 | kumparelasku |  |
Perrine Josette Léa Laffont (s. 28. lokakuuta 1998 Lavelanet) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän on kumparelaskun olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari.
Arvokilpailut

Laffont saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa viisi mitalia. Hän sijoittui vuonna 2013 pronssille parikumparelaskussa ja vuotta myöhemmin hopealle kumparelaskussa. Vuonna 2015 hän voitti kultaa molemmissa lajeissa. Vielä vuonna 2016 hän voitti kultaa kumparelaskussa.
Laffont osallistui 15-vuotiaana Sotšin olympialaisiin 2014. Hän saavutti karsinnassa viidenneksi parhaat pisteet mutta sijoittui loppukilpailun ensimmäisessä laskussa 14:nneksi eikä päässyt seuraaville kierroksille. Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parikumpareissa kuudenneksi ja kumparelaskussa 13:nneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa kumparelaskussa ja voitti seuraavana päivänä kultaa parikumpareissa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa kumparelaskussa. Hän sai karsinnassa parhaat pisteet 79,72. Loppukilpailun ensimmäisessä laskussa hän oli 75,76 pisteellä kuudes ja toisessa laskussa 77,86 pisteellä kolmas. Kolmannessa laskussa hän sai pisteet 78,65, millä hän ohitti Kanadan Justine Dufour-Lapointen 0,09 pisteellä, ja kultamitali varmistui vuorossa vielä olleista australialaisen Britteny Coxin jäätyä kauas kärjestä ja kanadalaisen Andi Nauden laskettua ulos.
Laffont saavutti Utahin MM-kilpailuissa 2019 pronssia kumparelaskussa ja voitti tämän jälkeen kultaa parikumpareissa. Almatyn MM-kilpailuissa 2021 hän voitti kultaa kumparelaskussa mutta jäi parikumpareissa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui kumparelaskussa neljänneksi. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Laffont voitti kultaa kumparelaskussa ja parikumpareissa.
Maailmancup

Laffont saavutti maailmancupissa ensimmäisen palkintosijoituksensa ja samalla ensimmäisen voittonsa helmikuussa 2016 Tazawakon kumparelaskussa. Seuraavalla viikolla hän voitti Moskovassa parikumparekilpailun. Kumparelaskun maailmancupkauden 2015–2016 loppupisteissä hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2016–2017 hän voitti helmikuussa Thaiwoon kumparelaskun ja oli maailmancupin lopputuloksissa toinen. Seuraavina neljänä kautena Laffont voitti kumparelaskun maailmancupin neljä kertaa sekä kausina 2018–2019 ja 2019–2020 myös freestylehiihdon kokonaiscupin. Kausittain hän saavutti osakilpailuvoittoja kaksi, neljä, kahdeksan ja neljä. Kaudella 2021–2022 hän voitti viisi osakilpailua mutta jäi kumparelaskucupissa toiseksi 19 pistettä Australian Jakara Anthonyn takana. Kaudella 2022–2023 hän on helmikuun loppuun mennessä voittanut kaksi parikumparekilpailua.
Pelle Show

| Pelle Show Kari Peitsamo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001 [lähde? ]
 Julkaistu: 1. helmikuuta 2001
 Tyylilaji: Blues, rock
 Kesto: 30.17
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Kari Peitsamon muut julkaisut
| Brono Starr's Rock'n'roll Roadside Attraction 1999 | Pelle Show 2001 | Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin 2003 |
Pelle Show on suomalaismuusikko Kari Peitsamon studioalbumi. Se julkaistiin 1. helmikuuta 2001. Albumilla Peitsamo soittaa kitaraa ja laulaa. Muita muusikoita ei ole mukana.
Kappaleet

Show Me How to Rock'n'Roll
Krapula Blues
Pelle Show
I Want to Be a Hell's Angel
Uskon Creedenceen
Mao Boogie
Rip Off Blues
Laulu väärästä nuotista
Joo joo joo
Vanha puhiseva urkuharmooni
Liityn SKP:hen
China Blues
It's Gonna Be Allright
Rock mopo
Hoorray for pönäkkä
Working Boy Blues
For Eric
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Kari Peitsamo.
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Johanna Kustannuksen albumisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kari Peitsamo
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Kari Peitsamo ja Ankkuli | Kari Peitsamo Revival | Kari Peitsamon Skootteri | Kari Peitsamo & Hirttämättömät
Studioalbumit: Jatsin syvin olemus | Vedestä nousee kasvi | Kari Kolmas | Kari Peitsamo ja Ankkuli | Pölypilleri | Levylaulaja | Greatest Hits | Gulliverin retket | Vallankumous | Jokivarren jytäorkesteri | Pieni suuri show | Rokkiletti | Älä koskaan laula kantria | Kari Peitsamon Skootteri | Amatöörirakastaja | The 10th Anniversary Album | Vedestä nousee hai | Hämeen nopein | Rankat ankat | Kadonnutta aikaa etsimässä | Hellsinkin' | Groovers' Paradise | Plays Wigwam | Sergeant Rocker Rides Again | The Fool | Natural Boogie | Vi skall spela rock | I'm Down | How I Won the War | Dr. Rockfinger & Outlaws Boys | Before They Make Me Run | Good Vibrations – the 20th Anniversary Album | Peace, Love & Understanding – the Xmas Album | Bubblegum Warriors in Faded Jeans | Hoodoo | Brono Starr's Rock'n'roll Roadside Attraction | Blitzkrieg Boogie – Highway 61 Revisited | Pelle Show | Taistelujen tiellä | Amerikkalaisia unelmia | No Mercy | Für Elise | The 30th Anniversary Album | The Second Coming of Mr. Jesus H. Christ | Liskon laki
EP:t: Kari Peitsamo ja Ankkuli | Peitsamon jälkeenjääneet nauhat | Puinen levy | Sian raato kääntää hitaasti kasvonsa valoon päin | Kari Peitsamon Skootteri EP | Poko-klassikko | Gotta Build a Railroad, Gotta Build a Train
Livealbumi: From Toijala with Love
Kokoelmat: Kari Peitsamo 1977–1981 | Are You Experienced? The Voodoo Collection | Memories | Jytäorkesteri tulee taas | Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin | On pakko vatkaa
Muuta: Kauppaopiston naiset | Luettelo Kari Peitsamon kappaleista | Aku Ankkuli | Retkibanaani | Freud Marx Engels & Jung | Risto
Paitsio

Avustava erotuomari liputtaa paitsion
Paitsio on tyypillisesti joukkuepeleissä esiintyvä tilanne, jossa joku hyökkäävän joukkueen pelaajista on sääntöjen vastaisesti sijoittunut, yleensä liian lähelle vastustajan päätyrajaa. Paitsion seurauksena peli tyypillisesti keskeytyy ja paitsiotilanteen aiheuttaneelle joukkueelle tuomitaan kyseisen pelin sääntöjen edellyttämä rangaistus, kuten pelivälineen menetys vastajoukkueelle.
Paitsiosääntöjen tavoitteena on ohjata joukkueen pelaajia yhteispeliin, jossa hyökkäävä joukkue pyrkii murtamaan vastustajan puolustuksen pelaamalla yhteen sen sijaan että yksi pelaaja vain odottaisi pelivälinettä vastustajan maalin lähellä.
Amerikkalaisessa jalkapallossa

Amerikkalaisessa jalkapallossa puolustuksen pelaaja on paitsiossa mikäli hän
on aloitussyötön tapahtuessa aloituslinjan päällä tai ylittänyt sen,
koskettaa palloa tai vastapuolen pelaajaa ennen aloitussyöttöä,
ei ole rajaviivansa takana ennen aloituspotkua.
Hyökkääjä puolestaan on paitsiossa mikäli hän:
liikkuu ennen kuin pallo on lähtenyt sentterin kädestä (poikkeuksena takakentän RB-, TE- ja WR-motion-pelit joissa pelaaja saa liikkua aloituslinjan takana; hänen on kuitenkin oltava sekunnin paikallaan ennen pelin alkua tai peli tuomitaan paitsioksi),
on aloituslinjan etupuolella pelin lähtiessä liikkeelle.
Puolustava pelaaja ei siis ole paitsiossa, mikäli hän ehtii ennen aloitussyöttöä palata takaisin aloituslinjan taakse koskematta palloon tai vastustajaan. Paitsiosta tuomitaan rikkeen tehneelle joukkueelle viiden jaardin rangaistus eli aloituslinjaa siirretään viisi jaardia lähemmäs omaa maalialuetta ja kyseinen peli uusitaan.
Jalkapallossa

Jalkapallossa pelaaja on paitsioasemassa, jos hän
on lähempänä vastajoukkueen päätyrajaa kuin pallo ja toiseksi alin vastapelaaja (kaksi alinta pelaajaa yleensä maalivahti mukaan lukien).
Pelaaja ei kuitenkaan ole paitsioasemassa, jos hän on joko
omalla kenttäpuolellaan
samassa linjassa toiseksi alimman vastapelaajan kanssa tai
samassa linjassa kahden alimman vastapelaajan kanssa.
Pelaajan paitsioasema on tuomittava vain, jos hän sillä hetkellä, kun hänen kanssapelaajansa koskettaa tai pelaa palloa, osallistuu aktiivisesti pelitapahtumaan joko
vaikuttamalla peliin
vaikuttamalla vastapelaajaan tai
saamalla etua paitsioasemastaan.
Paitsiota ei myöskään tuomita, jos pelaaja saa pallon suoraan joko
maalipotkusta tai
rajaheitosta tai
kulmapotkusta.
Kaikista paitsiosäännön rikkomuksista peliä jatketaan vastajoukkueen epäsuoralla vapaapotkulla rikkomuspaikasta.