Leo Mechelin
Sukutausta ja alkuvaiheet

Leo Mechelinin isoisän isoisän isä Henrik oli Janakkalasta lähtöisin olleen helsinkiläisen porvarin poika, joka otti 1600-luvun lopussa sukunimekseen Mechelinus, sillä hänen äitinsä oli kotoisin Espoon Mäkkylästä. Suvussa kulkeneen perimätiedon mukaan nimi tosin olisi tullut Mechelenin kaupungista Belgiassa, josta jonkun varhaisemman esi-isän väitettiin lähteneen 1600-luvulla.
Mechelin syntyi Haminassa 24. marraskuuta 1839. Hänen isänsä Gustaf Johan Mechelin (1807–1863) oli Haminan kadettikoulun opetuksen tarkastaja, filosofian tohtori ja valtioneuvos, mutta perhe ei ollut varakas. Setä Henrik Adolf Mechelin kohosi aikanaan senaattoriksi. Äiti oli Viipurin saksalainen Amanda Sofia Costiander (o.s. Sagulin). Kodissa puhuttiin saksaa ja ruotsia, minkä lisäksi Mechelin oppi isältään venäjää ja äidiltään ranskaa. Hän oppi puhumaan sujuvasti saksaa, ranskaa ja venäjää sekä lukemaan englantia, mutta ei oppinut koskaan kunnolla suomea. Mechelinin sisko oli tunnettu laulaja Emilie Mechelin. Toinen sisko Alma Maria Natalia oli naimisissa professori Selim Lemströmin kanssa. Hämeen läänin kuvernöörinä toiminut Nuutajärven lasitehtaan omistaja Torsten Costiander oli Leo Mechelinin velipuoli hänen äitinsä ensimmäisestä avioliitosta.
Mechelin kasvoi kadettikoulun piirissä mutta ei lähtenyt itse sotilasuralle. Hän kävi kaksi luokkaa alkeiskoulua Haminassa, mutta opiskeli pääasiassa kotona isänsä opettamana, kunnes valmistui ylioppilaaksi vuoden 1856 alussa ja kirjoittautui saman tien Keisarilliseen Aleksanterin-Yliopistoon (nyk. Helsingin yliopisto). Hän valmistui vuonna 1860 sekä filosofian kandidaatiksi että maisteriksi. Mechelin osallistui opiskeluvuosinaan ahkerasti ylioppilaselämään ja menestyi seurapiireissä, sillä hän oli jo nuorena miehenä pitkä, komea, musikaalinen ja käytökseltään hienostunut sekä lahjakas kirjoittaja ja esiintyjä. Toukokuussa 1858 hän esiintyi laulajana kreivi Carl Robert Mannerheimin ylioppilasteatterille kirjoittamassa poliittisessa satiirinäytelmässä Ditt och datt, johon sisältynyt Suomen kenraalikuvernöörin pilkka johti yliopiston rehtori Gabriel Reinin erottamiseen.
Mechelin oli alkuun kiinnostunut humanistisista oppiaineista ja opiskeli estetiikkaa ja kirjallisuutta, mutta virkamiesuran toivossa hän aloitti lakiopinnot. Ensimmäinen työpaikka hänellä oli vuosina 1860–1861 Suomen Tiedeseuran notaarina ja sihteerin apulaisena, minkä jälkeen hän oli hetken aikaa yliopiston konsistorin amanuenssina. Hän toimi lisäksi yksityisen Blomqvistin tyttökoulun opettajana, kunnes valmistui keväällä 1864 lakitieteen kandidaatiksi. Vaikka isän kuolema viivästyttikin valmistumista parilla kuukaudella, lakiopintojen suorittaminen alle neljässä vuodessa merkitsi tavallista nopeampaa tahtia. Valmistuttuaan yliopistolta Mechelin ohitti mahdollisuuden saada paikka kenraalikuvernöörinkansliassa ja haki apulaistoimistosihteerin virkaa Suomen valtiosihteerinvirastosta Pietarissa mutta ei saanut sitä. Sen sijaan hän sai jo keväällä 1864 viran Viipurin hovioikeuden auskultanttina. Vielä samana vuonna hän siirtyi senaatin talousosaston kopistiksi, ja toimi tehtävässä vuoteen 1867. Hän tavoitteli vielä vuosia myöhemmin virkaa valtiosihteerinvirastossa, mutta sopivaa tilaisuutta ei tullut.