stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isaac Newton
Tieteellinen ura > Luonnonfilosofia

Newtonin luonnonfilosofiassa oli keskeistä, että kaikki havaitut ilmiöt olivat hiukkasissa eli atomeissa vaikuttavien voimien seurausta. Newton ei pystynyt selittämään näiden voimien perimmäistä olemusta silloisen descartesilaisen mekanistisen luonnonfilosofian avulla, vaan jätti tämän kysymyksen täysin avoimeksi. Näillä kysymyksillä on suora yhteys Newtonin teologisiin spekulaatioihin. Hänen mielestään gravitaatiolain ja mekaniikan lakien mukaisesti toimiva maailmankaikkeus olisi mahdoton, ellei sitä pitäisi yllä Jumala, joka voi tarpeen vaatiessa puuttua maailmankaikkeuden toimintaan.
Tieteellinen ura > Vaikutus valistusaikaan

Newtonin tieteellisten tutkimusten pohjana oli luonnontieteellinen menetelmä. Newton loi kokeelliseen tutkimukseen perustuvan induktiopäättelyn avulla kvantitatiivisen matemaattisen teorian, jonka avulla mittaustuloksista johdetaan yksinkertaisia perushypoteeseja sekä ennustetaan uusia ilmiöitä. Samaa periaatetta oli käyttänyt Galileo Galilei jo aiemmin tutkimuksissaan. Newtonin ohjenuora oli Hypotheses non fingo, "en tee hypoteeseja". Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että hänen näkemyksensä perustuivat kokeellisiin tuloksiin ja vain niihin. Newtonin ja Galilein käyttämä menetelmä on myöhemmin muuttanut maailman niin maailmankatsomuksellisesti kuin materiaalisestikin.
Myöhemmin Royal Societyn puheenjohtajana hän kirjoitti, että luonnontieteiden perusperiaatteet ovat ”luonnon kehyksien ja toiminnan löytäminen, sen pelkistäminen yleisiksi säännöiksi ja laeiksi, näiden sääntöjen kokeellinen todentaminen ja siten syiden ja seurauksien johtaminen”. Luonnontieteellisestä menetelmästä tuli valistusajan keskeisimpiä periaatteita.
Okkultistiset tutkimukset > Maailmanloppu, vuosi 2060

Jerusalemin kansallis- ja yliopistokirjastossa sijaitsevasta, Newtonin itseään varten kirjoittamasta muistiinpanosta ilmenee, että Newton ennusti Jeesuksen toisen tulemisen koittavan vuonna 2060 tai pian sen jälkeen. Newton päätteli Danielin kirjan avulla, että 1 260 vuoden jälkeen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan perustamisesta katolinen kirkko romahtaisi, ja pian sen jälkeen Jeesus palaisi maan päälle ja perustaisi tuhatvuotisen valtakunnan.
Vuonna 2003 eri maiden medioissa levisi juttuja, joissa kerrottiin Newtonin ennustaneen maailmanlopun koittavan vuonna 2060. Newton ei itse tuonut aikanaan ennustustaan julkisuuteen ja suhtautui epäillen ihmisten laskemien ennustusten julkaisemiseen, koska ihminen on erehtyväinen, ja jos ennustus ei pitäisikään paikkansa, Raamatun paikkansapitävyys saatettaisiin kyseenalaistaa. Newtonin laskelman tarkoitus oli valaa toivoa ja osoittaa, että Jeesuksen toiseen tulemiseen olisi aikaa vielä usea vuosisata eikä se koittaisi vielä hänen aikanaan.
Putoavan omenan tarina

Isaac Newtonin uskotaan keksineen painovoimalain vuoden 1666 kesällä, kun hän näki omenan putoavan puusta, joka kasvoi hänen synnyinpaikallaan. Tälle tarinalle on olemassa historiallista todistusaineistoa. Useat ensimmäiset Isaac Newtonin elämäkertojen kirjoittajat, kuten William Stukeley ja David Brewster, mainitsevat omenan vaikuttaneen Newtonin ajatuksiin painovoimasta. Tarinasta on olemassa eri versioita, jotka eroavat vain hieman toisistaan. Newton kertoi tarinan vasta myöhempinä elinvuosinaan neljälle läheiselle ystävälleen Catherine Bartonille, Martin Folkesille, John Conduittille ja William Stukeleylle. Vaikka tapahtumasta oli kulunut jo pitkän aikaa, ei ole syytä epäillä, etteikö Newton olisi muistanut sitä riittävän tarkasti. On kuitenkin ihmetelty, miksei hän kertonut asiasta aiemmin.
Tarina kerrotaan ensimmäisen kerran Voltairen vuonna 1727 julkaistussa esseessä Essay on the Civil War in France. Voltaire mainitsee Newtonin saaneen inspiraation, kun hän käveli puutarhassaan ja näki putoavan omenan. Voltaire oli saanut tietonsa Newtonin sisarpuolen (tai velipuolen) tyttäreltä Catherine Bartonilta. Bartonilla oli läheiset suhteet Newtoniin, ja lisäksi hänen aviomiehensä John Conduitt oli Royal Societyn jäsen ja Newtonin ystävä. Voltairen tarinan paikkansapitävyydestä ei voida kuitenkaan koskaan päästä täyteen varmuuteen. Tarina kerrotaan joskus myös niin, että omena putoaa Newtonin päähän. Tämä versio on englantilaisen kirjailijan Isaac D'Israelin keksimä.
David Brewsterin mukaan puu, josta omenan arvellaan pudonneen, oli hajonnut pahoin 1800-luvulle tultaessa. Noin vuonna 1820 puu kaatui myrskyssä, vaikka sitä oli yritetty aiemmin kunnostaa. Puun osia otettiin talteen, ja nykyään niitä säilytetään hyvin varoen. Edward Turnor, kartanon omistaja, dokumentoi omenapuun hyvin tarkasti. Hänen mukaansa omenapuussa kasvoi hieman päärynän muotoisia omenia ja niiden maku oli hyvin omalaatuinen.
Newtonin teoksia

Method of Fluxions (Fluksionimenetelmä, 1671)
De Motu Corporum in Gyrum (Kappaleiden rataliikkeestä, 1684)
Philosophiae Naturalis Principia Mathematica (Luonnonfilosofian matemaattiset perusteet, 1687)
Opticks (Optiikka, 1704)
Reports as Master of the Mint (Rahapajan johtajan raportteja, 1701–1725)
Arithmetica Universalis (Universaali aritmetiikka, 1707)
An Historical Account of Two Notable Corruptions of Scripture (Historiallinen selvitys kahdesta merkittävästä Raamatun tekstien turmeltumisesta, 1754)
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isaac Newton Wikimedia Commonsissa
Joutsi, Jaakko; Slavov, Matias: Newton, Isaac (Arkistoitu – Internet Archive) Logos-ensyklopedia.
Smith, George: Isaac Newton The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Newton Project, Sussexin yliopiston ylläpitämä sivusto Isaac Newtonista
Isaac Newtonin biografia ScienceWorldissa
The Mind of Isaac Newton – Laaja sivusto Newtonista ja hänen saavutuksistaan Web archive 2011
Isaac Newtonin töitä Project Guttenbergissä
Newtonista NOVAssa, joka on Public Broadcasting Servicen ylläpitämä sivusto
Isaac Newton ja kemia, Indianan yliopiston ylläpitämä sivusto
Digitalisoitu kirja, Newtonin elämästä. (George Grant)
Newtonin ja Leibnizin matematiikan kehittymisestä (PDF)
Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 474–475.  ("Isaac Newton  (1642–1727)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Taiwan  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Google Scholar  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  ORCID  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC 2  3  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Woolsthorpen kartano
Kaiverrus nuoresta Newtonista
Newtonin huone Cambridgessa sijaitsi torniportin oikealla puolella ensimmäisessä kerroksessa.
Isaac Newton 46 vuoden ikäisenä
Newtonin hauta Westminster Abbeyssa
Gottfried Leibniz, jonka kanssa Newtonilla oli erimielisyyksiä differentiaalilaskennan keksimisestä
Jäljennös Isaac Newtonin peilikaukoputkesta
Newtonin oma kopio Principian ensimmäisestä painoksesta, jossa on hänen tekemiään korjauksia toista painosta varten
Newtonin yleinen painovoimalaki
Kuvan puun uskotaan olevan "omenan pudottaneen puun" jälkeläinen. Omenapuu sijaitsee Botanic Gardensissa Cambridgessa. (Katso sijainti)
Marko Kettunen

| Marko Kettunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 (ikä 57–58)
Poliitikko
Puolue:  Perussuomalaiset
Entiset puolueet:  Liberaalipuolue
Vaalipiiri:  Helsinki
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Marko Kettunen (s. 1967) on suomalainen poliitikko ja liberaalipuolueen entinen puheenjohtaja. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri.
Kettunen valittiin puolueen puheenjohtajaksi kesäkuussa 2019. mutta hän erosi ennenaikaisesti puheenjohtajan paikalta jo vuoden 2019 lopussa. Kettusen tilalle puheenjohtajaksi valittiin Harri Kreus.
Eduskuntavaaleissa 2019 Kettunen sai 260 ääntä Helsingin vaalipiirissä, eikä tullut valituksi. Tammikuussa 2021 Kettunen ilmoitti liittyneensä jo vuotta aiemmin perussuomalaisiin ja tulleensa valituksi heidän kunnallisvaaliehdokkaakseen vuoden 2021 kuntavaaleissa. Kuntavaaleissa 2021 Kettunen sai Helsingissä 336 ääntä ja ylsi varasijalle.
Europarlamenttivaalit 2024

Vuoden 2024 europarlamenttivaalit järjestettiin 6.−9. kesäkuuta 2024. Ne olivat ensimmäiset europarlamenttivaalit Yhdistyneen kuningaskunnan EU-eron jälkeen. Äänestyspäivä Suomessa oli sunnuntai 9. kesäkuuta.
Parlamentin jäsenten määrää korotettiin aiemmasta 705:stä nykyiseen 720:een, ja 12 jäsenvaltiolle jaettiin tämän johdosta lisäpaikkoja. Kaksi lisäpaikkaa saivat Alankomaat, Espanja ja Ranska, kun taas yhden lisäpaikan saivat Belgia, Irlanti, Itävalta, Latvia, Puola, Slovakia, Slovenia, Suomi ja Tanska.
Vaalit maittain

Alankomaat
Belgia
Bulgaria
Espanja
Irlanti
Italia
Itävalta
Kreikka
Kroatia
Kypros
Latvia
Liettua
Luxemburg
Malta
Puola
Portugali
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
Slovakia
Slovenia
Suomi
Tanska
Tšekki
Unkari
Viro
Pertti Mattila (yhdistetyn hiihtäjä)

| Pertti Mattila |
| --- | --- |
 Pertti Mattila Garmisch-Partenkirchenin vuoden 1936 olympialaisten yhdistetyn hiihto-osuudella.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pertti Markus Mattila
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1909 Orimattila
Kuollut: 9. joulukuuta 1998 (89 vuotta) Hollola
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Pekka
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Maailmancup
Kaudet:  1927-1936
    
Pertti Markus Mattila (25. huhtikuuta 1909 Orimattila – 9. joulukuuta 1998 Hollola) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän osallistui yhdistetyssä vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 19:nneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1935. Salpausselän Kisojen paras sijoitus oli vuonna 1934 saavutettu 4. sija.
Mattilan yhdistetyn ura päättyi vuoden 1936 jälkeen. Hän siirtyi siviliuralle kouluttauduttuaan rakennusmestariksi.
Saavutuksia

SM-hiihdot:
Kultaa yhdistetyssä (1935)
5. sija yhdistetyssä (1934)
Salpausselän kisat:
4. sija yhdistetyssä (1934)
8. sija yhdistetyssä (1933)
Village People

| Village People |
| --- | --- |
 Village People vuonna 1978.
Tiedot
Toiminnassa:  1977–
Tyylilaji:  Disko New Wave Dancepop Funk Hi-NRG
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  G. Jeff Olson   Eric Anzalone   Ray Simpson   Felipe Rose   Alex Briley   David Hodo  
Levy-yhtiö:  Casablanca Records   Black Scorpio   RCA   Polygram  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Village People on yhdysvaltalainen 1970-luvulla perustettu diskoyhtye.
Village People oli pääasiassa ranskalaisen tuottaja Jacques Moralin luomus. Yhtyeen musiikki oli 1970-luvun diskoa, ja yhtyeen jäsenet esittivät humoristisia homoseksuaalisiin stereotypioihin perustuvia hahmoja (kuten poliisi, intiaani, rakennustyömies ja matruusi). Kyseessä oli tietoisesti valittu imago, sillä yhtyeen tunnetuimmat levytykset tehneen kokoonpanon jäsenistä vain intiaani Felipe Rose ja cowboy Randy Jones olivat todellisuudessa homoseksuaaleja.
Yhtye teki 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa kymmenkunta albumia sekä vuonna 1980 hilpeän kamalaksi arvioidun elokuvan Can’t Stop the Music – Musiikin täytyy jatkua. Yhtyeen tunnetuimpia hittejä ovat ”San Francisco/In Hollywood”, ”Macho Man”, ”Y.M.C.A.”, ”In the Navy” ja ”Go West”.
Yhtye on tunnettu edelleen sekä musiikkinsa että myös ulkoasunsa takia, ja yhtyeen joistakin kappaleista on tehty myöhemmin uusia levytyksiä.
Village People New Jerseyssä kesäkuussa 2006.
Suomessa Village People on esiintynyt muun muassa viihdekeskus Flamingon avajaisissa Vantaalla syyskuussa 2008.
Village People esiintyy presidentti Donald Trumpin virkaanastujaisissa tammikuussa 2025.
Kokoonpanot > Alkuperäinen kokoonpano (1977–1979)

Victor Willis (Poliisi)
Alex Briley (Sotilas)
David Hodo (Rakennusmies)
Glenn Hughes (Nahkamies)
Randy Jones (Cowboy)
Felipe Rose (Intiaani)
(Glenn Hughes on eri henkilö kuin Deep Purplen samanniminen basisti.)
Kokoonpanot > Can’t Stop the Music -kokoonpano (1980)

Ray Simpson (Poliisi)
Alex Briley (Sotilas)
David Hodo (Rakennusmies)
Glenn Hughes (Nahkamies)
Randy Jones (Cowboy)
Felipe Rose (Intiaani)
Kokoonpanot > 1980-luvun alun kokoonpano (1981–1984)

Ray Simpson (Poliisi)
Alex Briley (Sotilas)
David Hodo (Rakennusmies)
Glenn Hughes (Nahkamies)
Jeff Olson (Cowboy)
Felipe Rose (Intiaani)
(Albumilla In The Street myös alkuperäinen poliisi Victor Willis.)
Kokoonpanot > Sex Over the Phone -kokoonpano (1985)

Ray Stephens (Poliisi)
Alex Briley (Sotilas)
Mark Lee (Rakennusmies)
Glenn Hughes (Nahkamies)
Jeff Olson (Cowboy)
Felipe Rose (Intiaani)
Kokoonpanot > 1990-luvun alun kokoonpano

Ray Simpson (Poliisi)
Alex Briley (Sotilas)
David Hodo (Rakennusmies)
Glenn Hughes (Nahkamies)
Jeff Olson (Cowboy)
Felipe Rose (Intiaani)
Kokoonpanot > 1995–2013

Ray Simpson (Poliisi)
Alex Briley (Sotilas)
David Hodo (Rakennusmies)
Eric Anzalone (Nahkamies)
Jeff Olson (Cowboy)
Felipe Rose (Intiaani)
Kokoonpanot > 2013-2017

Ray Simpson (Poliisi)
Felipe Rose (Intiaani)
Alex Briley (Sotilas)
Eric Anzalone (Nahkamies)
Bill Whitefield (Rakennusmies)
Jim Newman (Cowboy)
Kokoonpanot > 2017-2018

Victor Willis (Poliisi)
Angel Morales (Intiaani)
Sonny Earl (Sotilas)
J.J. Lippold (Nahkamies)
James Kwong (Rakennusmies)
Chad Freeman (Cowboy)
Kokoonpanot > 2018-2020

Victor Willis (Poliisi)
Angel Morales (Intiaani)
James Lee (Sotilas)
J.J. Lippold (Nahkamies)
James Kwong (Rakennusmies)
Chad Freeman (Cowboy)
Kokoonpanot > 2021-

Victor Willis (Poliisi)
Isaac Lopez (Intiaani)
James Lee (Sotilas)
J.J. Lippold (Nahkamies)
James Kwong (Rakennusmies)
Nicholas Manelick (Cowboy)
Tunnetuimpia kappaleita

"Can't Stop the Music"
"In the Navy"
"Y.M.C.A."
"Go West"
"Hot Cop"
"Macho Man"
"Sex Over The Phone"
"Fire Island"
Diskografia > Albumit

| --- | --- |
 Village People (1977)  Macho Man (1978)  Cruisin’ (1978)  Go West (1979)  Live and Sleazy (1979):  Can’t Stop the Music (1980)  Renaissance (1981)  Fox On The Box (1982)  In The Street (1983)  Sex Over the Phone (1985)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Rolling Stone: Village People (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Village People |
| --- | --- |
 Victor Willis (Poliisi)  Isaac Lopez (Intiaani)  James Lee (Sotilas)  J.J. Lippold (Nahkamies)  James Kwong (Rakennusmies)  Nicholas Manelick (Cowboy)   Alex Briley (Sotilas)  David Hodo (Rakennusmies)  Glenn Hughes (Nahkamies)  Randy Jones (Cowboy)  Felipe Rose (Intiaani)  Ray Simpson (Poliisi)  Jeff Olson (Cowboy)  Ray Stephens (Poliisi)  Mark Lee (Rakennusmies)  Eric Anzalone (Nahkamies)  Bill Whitefield (Rakennusmies)  Jim Newman (Cowboy)  Angel Morales (Intiaani)  Sonny Earl (Sotilas)  Chad Freeman (Cowboy) 
Studioalbumit:  Village People  Macho Man  Cruisin’  Go West  Live and Sleazy  Can’t Stop the Music  Renaissance  Fox On The Box  In The Street  Sex Over the Phone 
Kokoelma-albumit:  Greatest Hits  Greatest Hits ’89 Remixes  The Best Of Village People  We Want You  The Very Best Of  Greatest Hits w/ 2 millennium remixes  20th Century Masters, The Millennium Collection...The Best Of Village People  Universal Music Icon Series: Village People  Magical Christmas 
Singlet:  ”San Francisco”  ”In Hollywood (Everybody Is a Star)”  ”I Am What I Am”  ”Macho Man”  ”Y.M.C.A.”  ”In the Navy”  ”Go West”  ”Ready for the 80's”  ”Sleazy”  ”Can't Stop the Music”  ”Magic Night”  ”Do You Wanna Spend the Night”  ”5 O'Clock in the Morning”  ”Action Man”  ”Jungle City”  ”Sex Over the Phone”  ”New York City”  ”Livin' in the Wildlife”  ”Megamix”  ”Y.M.C.A. '93 Remix”  ”In the Navy '94 Remix”  ”Far Away in America”  ”Y.M.C.A. Remix”  ”Let's Go Back to the Dance Floor”  ”Happiest Day of the Year” 
Kokoelma-albumit:  Can’t Stop the Music  The Best Of – 18 Non-Stop Dance Hits  Village People DVD  Live in Japan 
Muuta:  Diskografia
Lassi Kivinen

| Lassi Kivinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1983 (ikä 41–42) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  myyntipäällikkö
Siviilisääty:  naimisissa
Lapset:  3
Muut tiedot
Järjestö:  Liberaalipuolue – Vapaus valita
Edeltäjä:  Aki Kivirinta
Aiheesta muualla
Kotisivu
Lassi Kivinen (s. 1983) on Liberaalipuolue – Vapaus valita -puolueen puheenjohtaja vuodesta 2022 alkaen. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden kandidaattilähde?. Kivinen on nuorempana pelannut rugbyä ja voittanut Suomen mestaruuden Helsinki Warriorsin joukkueessa.
Kivinen oli eduskuntavaaleissa 2023 ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 864 ääntä eikä tullut valituksi.
Frans Hals

| Frans Hals |
| --- | --- |
 Kopio omasta kuvasta
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1582 Antwerpen
Kuollut: 26. elokuuta 1666 Haarlem
Kansalaisuus:  flaamilainen − hollantilainen
Taiteilija
Ala:  maalaustaide
Taidesuuntaus:  barokki ja Alankomaiden kulta-ajan maalaus
Kuuluisimpia töitä:  Mustalaistyttö (1628–30)   Naurava kavaljeeri (1624)
Frans Hals (n. 1582 Antwerpen – 26. elokuuta 1666 Haarlem) oli Antwerpenissa syntynyt Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut hollantilainen taidemaalari. Halsia pidetään Rembrandtin ohella yhtenä Alankomaiden taiteen merkittävimmistä muotokuvamaalareista. Hän on barokin tunnetuimpia maalareita, jonka töissä on ajalle ominaista mahtipontisuutta. Hals tunnetaan rennon maalauksellisesta ja elävästä sivellinjäljestään. Hänellä oli myös paljon vaikutusta 1600-luvun ryhmämuotokuvien kehitykseen.
Hals kuvasi vauraita hollantilaisia. Halsin ryhmämuotokuvissa, kuten "Haarlemin vanhainkodin johtajattaret" (1664) on rehevyyttä, psykologista osuvuutta ja huumoria. Karel van Mandernin oppilaana olleen Halsin suosio oli suurimmillaan 1620-luvulla. Halsin pikkuveli Dirck Hals oli myös taidemaalari.
Elämä ja ura

Halsin varhaisvaiheista tiedetään vain vähän. Hän opiskeli maalausta ilmeisesti Karel van Manderin opastuksella. Hals liittyi vuonna 1610 Pyhän Luukkaan taidemaalarien kiltaan. Vuonna 1615 Halsin ensimmäinen vaimo Annetje Harmansdr kuoli ja Hals jäi kahden lapsen yksinhuoltajaksi. Hän avioitui uudelleen Lysbeth Reynierin kanssa vuonna 1617, jonka kanssa hän sai kahdeksan lasta. Uusi vaimo tunnettiin riidanhaastajana, jota viranomaiset ojensivat useaan kertaan. Halsin on kerrottu joissakin lähteissä viettäneen epämääräistä elämää, mutta käsitys on todennäköisesti virheellinen. Hals on sekoitettu samannimiseen serkkuunsa, joka oli paatunut rettelöitsijä.
Halsista tuli Haarlemin alueella kysytty muotokuvamaalari, joka sai useita suuria tilaustöitä, esimerkiksi viranomaisten ryhmämuotokuvia. Hals sai muotokuvatilauksia lähes koko uransa ajan. Menestyksestään huolimatta Hals oli jatkuvasti taloudellisissa vaikeuksissa. Hän maalasi suhteellisen vähän tauluja, joista saatavat tulot eivät riittäneet kunnolla suurperheen elättämiseen. Muotokuvia ei arvostettu Halsin elinaikana taiteena, joten Hals signeerasi koko nimellään vain harvat maalaamansa genremaalaukset. Halsin aikalaiset arvostivat hänen rohkeaa maalaustyyliään, mutta hänet tunnettiin todennäköisesti omana aikanaan vain rajatulla alueella kotikaupunkinsa ympäristössä. Hals sai muotokuvistaan keskinkertaisia palkkioita. Esimerkiksi Rembrandt pystyi veloittamaan vastaavista töistä lähes kaksinkertaisen hinnan.
1600-luvun puolivälissä muotokuvamaalauksen muoti muuttui ja Halsin vapaamuotoinen ja elävä maalaustyyli ei enää ollut ostajien suosiossa. Hals eli elämänsä lopun kaupungin vuosittaisella avustuksella. Halsin työ painui unohduksiin, kunnes impressionistit kiinnittivät 1900-luvulla huomiota hänen eloisaan sivellinjälkeensä ja värinkäyttöönsä.
Maalaustyyli ja värinkäyttö

Halsin rikas väriasteikko muuttui vuosien kuluessa hillityksi ja tummasävyiseksi, mutta hän säilytti silti tuoreen eläytyvän kosketuksen kuvattaviinsa. Halsin maalauksille on ominaista päivänvalo ja hopeanhohtoinen tunnelma siinä missä Rembrandt oli hämärän ja kullan maalari.
Hals rakensi työnsä kerrosmaalauksena. Alimpana oli piirustus ja maalauksen yleissommittelu. Sen päälle maalattiin tummahko imprimituuri, jonka päälle valot ja varjot luotiin ohuella ja sumraavalla valkoisella värillä. Viimeiseksi laseerattiin läpikuultavana kerroksena paikallisvärit. Halsin tuore ja muutamalla leveähköllä siveltimenvedolla tavoitettu loppusilaus syntyi kuitenkin alla prima -maalauksena. Menetelmä oli tehokas työskenneltäessä elävän mallin ja muotokuvien parissa.
Halsin maalaustyyli vaihteli hänen elämänsä aikana. Musta väri ja tummat sävyt alkoivat dominoida muotokuvia, mikä johtui ehkä enemmänkin mallien tummista puvuista protestantismin aikana kuin henkilökohtaisesta valinnasta. Muotokuvamaalauksissa hänen tavaramerkikseen muodostui asento, jossa malli nojaa tuolin selkämyksen yli.
Myöhemmin Halsin siveltimenvedot muuttuivat löyhemmiksi, ja tarkkojen yksityiskohtien merkitys väheni yleisen vaikutelman tullessa tärkeimmäksi. Hänen aiemmat maalauksensa olivat olleet eloisia ja hilpeitä, mutta myöhemmissä muotokuvissa mallien asema ja arvokkuus korostui. Samoihin aikoihin Halsin suosio laski rikkaimpien tilaajien keskuudessa. Syynä saattoi olla muun muassa se, että hän maalasi muotokuvat ateljeessaan, jossa työskentely sujui tehokkaasti.
Jäykempien muotokuvien ohella Hals maalasi myös välähdysmäisiä luonnemuotokuvia, kuten Naurava kavaljeeri.
Halsilta ei tunneta maisemamaalauksia, kertovia uskonnollisia näkymiä eikä asetelmia. Monet 1600-luvun taiteilijat Hollannissa erikoistuivat, ja Hals näyttäisi maalanneen puhtaasti muotokuvia.
Teoksia

Kolme lasta, vuohi ja rattaat (1620)
Laulava huilisti (1625)
Isaac Abrahamsz Massa (1626)
Mulatti (1627)
Naurava kavaljeeri (1624)
Mustalaistyttö (1628–1630)
Balthasar Coymans (1645)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans Hals Wikimedia Commonsissa
Frans Hals Museum Haarlemissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  KulturNav  Museum of Modern Art  National Gallery of Canada  Victoria  RKD Artists  Städel  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Päivänvalo

Maailmankartta, jossa näkyy Maan alueet, jotka saavat päivänvaloa noin klo 13.00 UTC huhtikuussa
Päivänvalo on auringosta peräisin oleva luonnollinen valo, joka valaisee maapallon ilmakehää päivän aikana. Tämä käsittää sekä suoran auringonvalon että epäsuoran taivaan säteilyn, sekä maanpinnan ja rakennusten heijastaman valon. Päivänvaloksi ei yleensä lasketa kuun valoa, vaikka sekin on heijastunutta auringonvaloa.
Päivänvaloa esiintyy tietyssä paikassa aina, kun Aurinko on paikallisen horisontin yläpuolella. Tämä pätee hieman yli 50 %:iin maapallosta millä tahansa hetkellä, sillä maapallon ilmakehä taittaa jonkin verran auringonvaloa myös silloin, kun aurinko on horisontin alapuolella.
Suomessa päivänvalon määrä vaihtelee merkittävästi vuoden aikana. Kesällä päivänvaloa on runsaasti ja talvella vähän, mikä johtuu maan akselin kallistuskulmasta. Esimerkiksi Helsingissä vuoden pisin päivä kestää noin 19 tuntia ja lyhin noin 6 tuntia.
Päivänvalolla on tärkeä merkitys ihmisten vuorokausirytmille ja D-vitamiinin tuotannolle. Se vaikuttaa myös kasvien yhteyttämiseen ja eläinten käyttäytymiseen.
Valon voimakkuus

| Valaistusvoimakkuus | Esimerkki |
| --- | --- |
120 000 lx: Kirkkain auringonvalo, voi aiheuttaa silmäkipua
20 000 lx: Varjoisa alue kirkkaana päivänä
1 000–2 000 lx: Tyypillinen pilvinen päivä, keskipäivä
400 lx: Auringonnousu tai auringonlasku kirkkaana päivänä
< 200 lx: Paksu ukkospilvipeite, keskipäivä
40 lx: Täysin pilvinen sää, auringonnousu/auringonlasku
< 1 lx: Erittäin paksu ukkospilvipeite, auringonnousu/auringonlasku
Käännös suomeksi